Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber R. o. Ad. erinra sig, alt om detta betänk, afsläs, är det på sätt och vis att comproraettera konungamakten. Jag önskar att K. M. må hafva något stöd från Ständernes sida för sin nåd. åtgärd, emedan eontracten lilländalöpa efter ett år, och då inträffar således att K. M. antingen måste låta dessa cavaJeri-reg:ten sitta upp, hvilket jag icke tror att K. M. önskar, och sorn onekligen skulle medföra stora kostnader för landel, eller också, på sidan om grundlagens föreskrift, handla egenmäktigt. Hr Lefre'n har uppmanat mig att göra skilnad emellan hufvudgrunder och andra grunder. Jag tror mig hafva omnämnt dessa hufvudgrunder, och kan icke inse annat, än att de, som skola rusta såsom cavallen, komma att göra det och icke åläggas att rusta såsom in - D c ii j November f. m. i05 fanten; ty att göra någon ändring härutinnan, måste vara att rubba hufvudgrunderna. Således tror jag det vara nödvändigt att bifalla detta betänk., för att ej gå föibi grundlagens stadgande, samt för att understödja konungamakten, då man genom ett motsatt förfarande sannerligen försvagar densamma. Hr von Hartmansdorff: En ledamot af Const.Ulsk. bar yttrat, att ingen afsittning kunde äga rum ulan K. M:s och R. St;s gemensamma bifall. Det är redan upplyst, att afsittning dels ägt rum före grundlagens stiftande, och dels efter densammas antagande, utan att Standerne dertill samtyckt och utan att dåvar. Const.Ulsk. gjort anmärkn. dervid. Detta var händelsen icke blott för liera år sedan, titan är det äfven i närvar, ögonblick. StatsUtskls betänk. N:o 227 upplyser neni!., alt K. M. redan beslutat förlänga afsittuingen för 2tne cavalleri-regtten, nemi.
Förpassningar och allmän polis-uppsigt öfver lösdrifvare, tiggare, arbets-förbättrings hus Uppsyn öfver förbrytare och vården af civila fängelser. Vidare bör till inrikes-förvaltningens föredragning höra : Anstalter i afseende på Riksdagars hål lande Öfver-Ståthållarens, Landshöldingars och LandsSecreterares utnämnande. Arender, rörande Landtbruks-Akademien, *57 Patriotiska Sällskapet och andra dylika samfund. *) Da rättsfrågor, som i anledning af de j ofvan uppräknade ämnen gällande författningar kunna uppkomma, handläggas till större delen förut vid Domstolarne der de göras anhängige, antingen af enskilde i ersätt - ningsväg, elier af Kronans åklagare, då ansvar för öfverträdelse af författningarne kommer i fråga. Öfrige rättsfrågor, som förvaltningsverken hittills handlagt, skulle ock, enligt dertill upprättadt förslag, till Domstolarne öfverflytta. *; hvarefter till Stats-förvaltningens åtgärd återstå: 1:0 Beredning af Ndrings - furfaitningor, hvarom i det föregående är taladt. 2:0 Stådernes ccc ottomieoch politie mål, hvilka hädanefter, såsom hittills, höra från Läne-styreiserna directe hos Kongl. Maj:t få fullfölja*-. 3:0 Frågor em rättighet till Näringarnes idkande, hvarmed, efter Committerades, af Utskottet antagne förslag, bör på enahanda sätt förfaras. *") 4:0 Landt t s ceconomieoch politie ■ år ender, *) Jemf. C. R. v. Hartmansdorffs försl. s. 213. 2 afd. ®*) Sid. 106 Committerades betänkande. Jemför hvad Utskottet härom yttrat i de för Stats - förvaltningen antagne allmänna grunder sid. 91. 158 hvilka jemväl böra handläggas på samma sätt, som Städernes, samt i öfrigt, så vidt ske kan, åt municipal-styrelser öfverlerrmas. '*) 5:0 Sådane handeln och ndringarne rörande dr ender, sem dels omedelbart tillhöra Konungens
December i83o, ansett sådant underlåtande och afvikande från 1828 års Reglemente och de af BancoFullmägtige den 29 Januari 1824 utfärdade föreskrifter för nämnde LäneContor vara upptäckta, att åtal derå borde följa emot dåvarande och förre Directeurerne vid Malmö LäneContor, sedermera aflidne Herr Öfversten och Riddaren af Kongl. SvärdsOrden Gustaf af Callerholm, Herr Kongl. HofPredikanten, Prosten och Kyrkoherden, Doctor Petter Gullander, Herr Borgmästaren och Rådmannen Jöns Kjellander samt förre Riksdagsmännen Nils Månssons i Skumparp och Anders Nilsson i Tottarp, af hvilka de fyra förstnämnde, såsom ordinarie Ledamöter, och Anders Nilsson, såsom Suppleant, deltagit i Directionen af Malmö LäneContor under den tid, förre Kamereraren Lindstedt begått de emot honom åtalade tillgrepp af medel, hörande till LåneContorets förvaltning, uti skrifvelse den 18 Maj 1831, anmodat AdvocatFiscalsEmbetet vid förrbemälde Kongl. HofRätt, att i de Directionen till last lagda omständigheter, att hafva dels underlåtit iakttaga Reglementets föreskrift, angående Directionens tillsyn öfver Lindstedts tjensteutöfning, och dels afvikit ifrån Bancofullmägtiges förordnande ' 3 ( i» ) om alla liqvidmedels uppräknande inför Directionen, anställa och utföra den ansvarsoch ersättningstalan, sorn, med afseende å de decharger, hvilka, efter revisioner af räkenskaperna och förvaltningen vid LåneContoret i Malmö år 1828 och de föregångna åren, blifvit Directionen meddelade, då mera kunde vara lagligen öppten; hvilken talan likväl, enligt Justitice-Oinbudsmannens serskildt gifna föreskrift, icke blifvit gjord anhängig förr, än Kongl. HofRätten sig yttrat i anledning af det emot Lindstedt och Björkman förut anställda åtal. Sedan uti sistnämnda mål, såsom förr åberopade EmbetsBerättelse vidare utvisar, Kongl.
Skola de inråttas, instämmer jag med Herr Tham, att deras benning bör ske på varor och skulle äfven vilja tillägga vexlar; men, då man synes börja finna, att PrivatBauker möjligen kunna inrättas i Fäderneslandet, anser jag att försöken härmed åfyen kunde ske i några hufvud orter af Riket, och skulle jag tro, att om de visa sig förmon-# lige och tillvexande, Riksens Ständer då borde påtänka ett beslut att sätta LåneBanken pä ut - Den 11 April J, riv. rednings-fot orh blott låta sin VexelBank fortfara, samt sedermera lemna allt creditvåsende åt enskilta kraften. Man har önskat att fmance-regleringen måtte ske på ett för landet nyttigt sått och af en stadig hand verkställas. Jag inser ej hvarföre man skulle behöfva frukta, att ju den hand som skall leda verkställigheten, skulle vara stadig. Vi måtte vål då åga en StatsSecreterare för Finance-årenderna, som vår Grundlag an* befaller och hvilken kånner denna Grundlag. Vi hafva således all anledning hoppas, att denna hand finnes och ledes af den erfarenhet, hvartill Sveriges financiella Historia gifver anledning, hvilken innefattar tillråckliga medel för att blifva en stor Financier. Når jag hör omtalas de stora uppoffringar som en mynt-reglering skulle fordra och söker göra mig reda lör desamma, måste jag uppriktigt bekänna, att jag ej fattar hvar man uppsöker dem. Mig har inga andra uppoffringar synts nödvändiga, ån uppoffring af några få enskilta interessen. Jag gillar ej i allt FinanceComittéens Betänkande. Men hvad mynt-bestämningens nödvändighet angår, finnér jag det grundadt på erfarenhetens låror. Friherre Cederström har begärt, att Utskotten noga skulle utreda åtskillige saker: så som koslnadernc för ett utländskt lån, säker - 262 Dm u April f, m, v heterna, som derföre fordrades m. m.
Hela frågan rörer lämpligheten af det förslag, som af Hr Björck blifvit Den 4 Mars f. m. 9 väckt i Borgare-St.; oell, om man granskar detsamma, finnér man att det icke går egentligen ut på att sammanjemka myntfoten uti alla de tre Skandinaviska länderna, utan på att hos oss införa ett nytt myntsystem, grundande sig på Thalersystemet och den Franska grammvigten, hvilket är någonting helt annat än Danmarks och Norges myntsystem, som grundar sig på den Kölniska markvigten. En reservant liar visserligen velat utsträcka förslaget så att derigenom måtte åvägabringas en öfverensstämmelse äfven mellan Sveriges och dess grannstaters myntfot, men om ett sådant beslut fattades, så komme detta icke i strid med Ekon.-Utsk:ts beslut, utan tvertom i närmare enlighet dermed. Man bör nemi. noga observera, att om detta Betänk., sådant det är, bifalles, så kommer ingen framställning till K. M. rörande de öfriga Skandinaviska myntförhållandena att göras. Skulle åter denna framställning utsträckas så som reservanten föreslagit, så ställer den sig blott i närmare öfverensstämmelse med det förslag, som af Ekon.-Utsk:t blifvit väckt. Jag för min del kan således icke finna att det är något skäl att uppskjuta frågan, utan anser tvertom att den olägenhet deraf kan uppstå, att tid onyttigt förspilles. Frih. Tersmeden: Jag medgifver visserligen, Mine Hrr, att här finnes någon likhet i de båda Utskrns tillstyrkanden, då Ekon.-lltslcts Betänk, icke allenast rörer mått, mål och vigt, utan äfven mynt, men det finnes också olikhet i formen af framställningen; och jag hemställer, om det skulle vara lämpligt, sedan Stånden bifallit båda Betänk:na. att ingå till K. M. med två särskilta skrifvelser i samma sak. Vore det då ej bättre att lå en enig skrifvelse. Hvad beträffar Frih.
Efter den staden Wexiö år 1843 öfvergångna eldsvåda beviljade Kongl. Maj:t, utom ett lån af 240,000 R:dr till understöd för nybyggnaders uppförande, en särskild summa af 30,000 R:dr, att genom den i staden bildade nödhjelps-kommitté och under dess ansvarighet användas till förlagslån åt nämnde stads näringsidkare och handtverkare, och i afseende å återbetalningen hvaraf Kongl. Maj:t sedermera under den 26 Oktober 1846 i nåder förordnat, att en tiondedel af lönesumman borde, jemte upplöpande från den 1 November sistnämnde år beräknad, staten tillfallande, ränta efter 3 för hundrade om året, återgäldas den 31 December 1847, och en lika afbetalning med enahanda ränta sedermera ega rum vid slutet af hvarje utaf de påföljande nio åren, dock under förbehåll att då, genom de sålunda för återbetalningen stadgade grunder, nödhjelpskommitteens ansvarighet komme att upphöra, stadens magistrat och äldste förbunde sig till gemensamt betalningsansvar samt beloppets insändande till Stats-kontoret, vid hvarje af de bestämda terminerna. Dessa 30,000 R:dr, hvilka till en början af statsmedlen förskottsvis utbetaldes enligt derom under den 6 November 1843 meddelad nådig befallning, hafva derefter under den 29 Februari 1844 blifvit anvisade att utgå af det på Riksgälds-kontoret ställda mindre kreditivet och jemväl deruppå blifvit Stats-kontoret från Riksgälds-kontoret godtgjorda; och då häraf följer att omförmälda lånesumma bör, i öfverensstämmelse med de stadgade grunderna, till sistberörde kontor åter ingå, har Kongl. Maj;t uppå Stats-kontorels derom gjorda underdåniga hemställan, velat föreslå Rikets Ständer att Riksgälds-kontoret, som redan lill följd af Kongl. Brefvet den 6 April 1845 öfvertagit befattningen med byggnadslånet, äfven må erhålla uppdrag att öfvertaga bevakandet af förlagslånet, samt att den af Stats-kontoret infordrade 104 Kongl. Maj:ts Nåd.
Och detta sätt alt sluta frågan, huru står det väl tillsammans med del beskydd, som Samhället ar skyldigt, åt all fordran på Lag och Rätt, och hvartill en särskild förbindelse jemväl ligger deri, att den ständiga Roteringen hav 7° Den ii December f. m. sin grund i Rotehållarnes fria viJja och patriotism. Jag hegar, till följd af alla dessa anmärkningar, att Utlåtandet må återremitteras, samt att delta milt yttrande må få åtfölja Remissen lill Utskotten; af hvilkas närmare eftersinnande jag hoppas ett förslag, att, i fortsättning af Stäiidernes förra beslut, hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla; det Kongl. Majrt täckes, utan afseende å ofvanberörde förbehåll, förordna jemkning i Roteringsbördan, med Instruction för Fö rrättningsmännen, alt dervid taga till grund hvarje fastighets hemmantal, skattläggning och taxeringsvärde. Hvarefter Friherre Boye munteligen yttrade: Jag utber mig blott få tillägga några ord. Om man redan tröttnat vid att under loppet af 3:ne Riksdagar öfverlägga om detta ämne, samt vid en kommande önskar se sig befriad derifrån; må man då skydsamt vidtaga den enda utväg, som leder till ändamålet, nemligen att anställa jemkningen; hvarförutan missnöjet icke lärer upphöra. Friherre Cederström j, Jacob:
Har ingen anmält sig till godsets inlösning pä sätt ru nämndt är, eller finnér tull-kammaren sä väl det angifna värdet, som de derutöfver gjorda anbud, när sådana skett, i allt fall icke motsvara godsets värde, må tull-kammaren samma gods med tio procents förhöjning utöfver det högsta erbjudna värdet, för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning inlösa; skolande godset i sådan händelse sist inom en månad derefter pä offentlig auktion försäljas, på sätt derom vidare kan varda särskildt bestämdt, efter anmälan hos General-tull-styrelsen; och åtnjute vederbörande tulltjensteman hälften af den behållna vinst tull-verket genom »adan försäljning under hvarje års lopp kan erhålla utöfver de angifna värde-summorna med afdrag af tulloch försälj - nings-kostnauer.it »Har, vid anslags-tidens slut hvarken enskildt anbud om inlösen inkommit eller tull-kammaren funnit sådan böra ega rum för Kronans räkning, må, vid tull-beräkningen efter angifningen komma att bero, och varan, efter skedd klarering, af egaren disponeras; men eger inlösning på förenämnde sätt rum för enskild räkning, skola tull-afgifterna efter det derigenom uppkomna högre varu-värdet beräknas; och skall, af inlösnings-summan, hvilken den, som stadnar för högsta anbudet, åligger att. sist innan kl. Tolf nästföljande söcknedag efter anslags-tidens förlopp, i tull-kassan nedsätta, varu-angifyaren genast derefter utbekomma angifnings-beloppet, tillökadt med tio procent, men öfverskottet, om sådant eger ruin, tillfalla Kronan, och hälften ingå till det särskilda anslaget för manufakturernas befrämjande, under iakttagande af hvad i Kongl. Maj:ts Kådiga förordning till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor i sådant hänseende stadgas.u Uti den af Utskottet föreslagna § 13, hvilken Presteoch Bondestånden bifallit, har Ridderskapet och Adeln beslutat den förändring af 3:dje momentet, 14 Bevillnings-Utskottets Utlåtande.
Hvar - Den 8 December J. m. 449 Hvarefter Herr Grefven och LandtLMarskalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade, med afslag å berörde Utlåtande, tillägga Dykeri-Commissarien Westbeck uppå Allmänna lndragnings-Statens blifvande behållningar en årlig Pension af öoo R:dr Banco, mot förbindelse , att han icke allenast, enligt dess eget erbjudande, årligen skulle undervisa och tilldana Fyra Elever uti dess konst att upptaga fartyg , utan ock till trycket aflemna och befordra en fullständig beskrifning så väl på berörde konst, som på alla de till densamma hörande ritningar. Herr Natt och Dag, Christoffer: Jag hemställer, att den ifrågavarande Pensionen ej må upphöra, dä Herr Westbecks tilltagande år alldeles sätta honom ur stånd, att vidare kunna tilldana några Elever, och föreslår, i sådant afseende, att det vid Pensionen fästade villkor angående Elevernes undervisning endast må fortfara, så länge Herr Westbecks hälsa och krafter medgifva en slik undervisning. Herr von Hartmansdorff: Jag instämmer visserligen i den mening Herr Natt och Dag yttrat j och skulle tro, att, om Riksens Ständer beviljat Herr Westbeck pension , skall man icke vara nog hård att fråntaga honom den , sedan hans krafter att arbeta med undervisningen börjat upphöra. Men måhända vore , för säkerheten skull. bäst att, såsom Herr Natt och Dag föreslagit, tillägga: det denna unHidd. o. Ad, Prat. XI Band. 29 4*0 Deri S December f. m, dervisning b (fr fortfara, så länge Herr West becks krafter dst tillåta. Friherre Cederström: Jag anser det nu ifrägaställde tillägg vara öfverflödigt , emedan Herr Westbeck säkerligen kan , sä länge han lefver, meddela undervisning , helst de Elever han en gång tillärt dervid äfven kunna honom biträda. Någon fråga om pensionens indragning framdeles bör således aldrig kunna uppstå. Jag anhåller endast, att det beslut Ridderskapet och Adeln fattar må med de öfrige Riks-Stånden skyndsamt communiceras , samt de tillika inbjudas, att deruti sig förena. Herr Rosenblad:
Palmstjerna, Carl Otto: Under de omständigheter, som Gr. Lagerbjelke nu omförmält, har jag visst icke någonting att erinra dervid, alt öfverlägguingen om den motion, jag tagit mig friheten väcka, må fördröjas intilldess Const.Utsk:s mern. i enahanda ämne blifver för R. o. Ad. föredraget. R. o. Ad. biföll, uppå Hr Gr. o. Landtm.-s i anledn. häraf framställda propos., att Ridd.Utsk:s meni. N:o 9, icke skulle företagas lill pröfning innan underrättelse erhållits att Const.Utsk. behandlat den dit inlemnade motion i samma syftning, som den motion af Frih. Palmstjerna, hvarom Ridd.Utsk. i nämnde mern. sig yttrat. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern., belänkm och utlåt., nemi. från Ranko -Utskottet: N:o 38, med förslag till sammanjemkning af R. Sl:s beslut, i fråga om tiden för den behållna vinstens aflemnande från banken; N:o 39, i fråga om det för registratorn vid banko-diskontverket Adolf von Ehrenclou t. v. uppförda personella arfvode; N:o 40, i fråga om löneförhöjning för vaktmästaren vid Malmö lånekontor; Allni. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 48, i anledn. af väckt motion om förändring i skyldigheten all underhålla allmänna vägarne; 314 Den 18 Mars. N:o 49, i anlecln. af väckt motion om ändring i tiden för väglagningen; N:o 50, i anledn. af väckte motioner om upphörande eller lindring i de tullafgifter, som K.
Ett sådant protokoll hör föras öfver hvarje bränneri, och för att det må äga offentlig trovärdighet bör bränneriets egare hafva frihet att vidfoga sina förklaringar öfver allt hvad som uti protokollet införes. För öfverkontrollörens begagnande måste detta protokoll finnas uti bränneriet så länge brännings-terminen varar, samt följaktligen lemnäs uti brukarens förvar, när kontrollören är borta, — men för att ej utsätta brukaren för större ansvar än nödigt är, kan det lemnäs honom under försegling. Stadganden härom anser kommissionen böra införas i lagen, för hvilket ändamål Utkastets 4:de § är affattad. De speciella reglorna för uppmätningen, stämplingen och förseglingen måste öfverlemnas åt konungen att bestämma, enär dessa regler nödvändigtvis komma att innefatta många detaljer, som ej kunna anföras i lagen, och som dessutom kunna blifva underkastade förändringar. Derom är stadgadt i utkastets 25 §. I §§ 26 och 27 äro upptagne åtskilliga detaljerade bestämmelser för bränneriets bedrifvande i det fall, att förändrade beskattningsreglor blifva påbudna, hvilka bestämmelser hafva sin ghund i hvad ofvan under art. Beskattningen är yttradt. Härvid äro i synnerhet att märka de bestämmelser, som afse att försäkra sig om en ständig fabriksrörelse samt så stor inkomst, att den betääckcr utgifterne för kontrollen samt åliggandet för bränneriets brukare, i händelse mäskeskatt blefve antagen, att ombesörja bränvinsbränningsredskapens försegling, när han ej ämnar begagna den, emedan han ej i detta fall, liksom när produktskatten eller pannerymdsafgift erlägges, är dertill i sjelfva skattepåbudet uppfordrad. Då det i g 7 är öfverlåtet åt bränvinsbrännaren, att hafva antingen en' eller tvenne spritbehållare, ifall produktionsskatt blefve beslutad, men behållarens innehåll icke kan uppmätas så länge averkningen pågår, der blott en sådan finnes, sä måste brukaren i detta fall stadna verket under den tid uppmätningen och profningen verkställes, utan ersättning för den tidsförlust, som derigenom uppkommer, emedan det är hans egen skuld, att sådant uppehåll måste äga rum.
Utskottet tyckes befara, att silfret skulle, genom vår, kanhända genom förstoringsglas sedda, undervigt i handel, utsträckas till betalande af utländsk skuld, utan hopp att återbekomma det; men som köpmannen, hvilken är den enda sorn möjligtvis katt injaga någon sorts fruktan hos Höglofl. BancoUiskottet, ej kan åtkomma iner penningar, än vi andre i handel vilje lemna honom, och det dessutom är alldeles otänkbart, att massan af Sveriges invånare skulle vara så oförståndiga, att i handelsboden nedlägga mer penningar, än de, för bestridandet af sina öf-' riga utgifter, sågo sig kunna undvara; så synes mig tydligt, att, likasom hvarje enskildt man är angelägen om att rätta sina utgifter efter tillgångarna , för att ej, genom onödig handel, försätta sig i trångmål, skall ej heller Staten, såsom varande blott en samling af enskildta personer, genom handel hafva att frukta någon betydlig och varaktig mindskning i Myntstocken. Om det dessutom verkligen vore så förmånligt att exportera silfver, och Köpmännen derom så angelägne, som Höglofl. Utskottet tyckes förmoda, så skulle de sanno, liktvis mer, än som hittills skett, begagnat rättigheten att utskicka omyntadt silfver, helst 9 6 Den 3 Juni. e. m. det kan erhållas ungefär till samma pris, som det Banken, enligt mitt förslag, derpå borde sätta. Vidare menar Utskottet, att betydligt hinder för myntvärdets oföränderlighet skulle uppkomma, dels af araortissementets försvinnande, och dels af en oundviklig årlig förökning af Sedelstocken Beträffande först arnortissements-systemets ah-kaffande, så kan jag, oaktadt allt mitt bemödande, omöjligen inse, huru Myntet skulle kunna blifva till sitt värde vacklande just derigenom, att det bibehölles till sin mängd oiöi änderligt. Hvad åter angår Sedelstockens årliga förökning , så vågar jag påstå, att den åtmindstone ej vore en nödvändig följd af den realisationsplan jag uppgifvit.
Beträffande 2:drs punk ten af Jnstitiä - Rådet Ltrokirclrs memorial, la finner iag för min del, pä der af honom anförde skäl, och da erfarenheten wisar ynglingars tidigare och senare stadgande, att det pä Konungens diöpense ankomma kunde, dä omständigheter sa fordrade och medgafwo, samt närmaste fränker och förmyndare hörde blifwit, ansökning om myndig» förklarande före 2i ar, enligt Regerings-Formens 25 §. i näder uptagg och bifalla. Äfwenledes anser jag Z.te punkten af ofwannämnde Memorial kunna bifallas, da flere exem, el finnas pä Fldei>Comm,sierS bekungande med del onus af lösen till medgrfwingar, hwilken skyldighet icke skulle kunna fullgöras om den utsedde Fidei Com. mistarien icke äade någon annan tillgång till samma lösens utgiswonde eller riliräckelig credit, art utan någon säkerhet samma summa »»plana; och dä i sadan händelse inst.klarens afsigt, att lämna samma egendom lill wist persons och dest generations d>o »0, Den 27 November!7«r position förfelades, när den utnämnde i brist af lösesumman nödgades den samma asstä är en nngre, ja tili och med till en annan qren af samma Famillr, som were lycklig nog prästera den utlatte löse sum» »nan, hwilket tyckes wara ganska hardt och emot gifwarens förordnande, sä anser jaa, rör min del, den föreflagne utwäq, som Liwen af Kongl. Maj:r förut warit tilläten bade billig och nödwändig. Men pä det genom denna utwäg mihbrnk icke skulle gö» ras till onödig gravatton, borde sadan» tillstånd tillstånd aldrig lämnas utan i ofwannämnde tillfälle, da den tillträdande Fidei-Commisiarien ingen annan utwäq eller egen tillgäng ägde till den fordrade lösens erläggande, och med der urrryckeliga Åläggande, att somoia summa inom förelagd tid af Z är återbetala.