Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar Stats-kont:s framställning, hvuruvida vederbör, embetsverk skulle höras öfver de af komiterade väckta förslag, så afsågo dessa förslag ofvanomförmälde utbyte af vissa inkomst-titlar emot charta-sigillata-afgift, och det torde vara tydligt, att, om dessa inkomster i allt fall skulle uphöra att ingå lill de olika fonderne och utbytas emot Stats-anslag, frågan derom, att dessa inkomster, i stället att, på förr vanligt sätt, för Statsverkets räkning upbäras, borde, genom chartering af handlingar, komma Staten tillgodo, icke innefattade ett sådant ämne, som tillhörde behandling af de serskilda embetsverk, hvilka icke vidare skulle med dessa medel hafva någon befattning, ulan endast borde utgöra föremål för Stats-kont:s utlåt., hvilket äfven afgifvits. Att delta utlåt, blifvit Stats-kont. af Dcpart:s-chefen inför prof. affordradt och sedermera meddeladt genom intagande i verkets prof., samt sålunda inför K. M. i underd:het föredraget, lärer icke kunna förringa utlåks betydenhet och den dermed åsyftade utredningen, de enda omständigheter i afseende å ärendets behandling, som nu kunna blifva föremål för pröfning och bedömande. Hr Gr. Mörner har äfven, såsom stöd för sin mening, anfört, att de misstag, som uptäckts hafva insmugit sig i den K. proposm, skulle hafva ådagalagt nyttan af embetverkens ytterligare hörande. Då Hr Gr:n icke behagat upgifva hvad med denna insinuation menas, kan väl något svar derå af mig ej lemnäs, men om Hr Gr.n skulle åsyfta hvad som omförmäles uti en annan reservation ronde några anslag på Lappmarks ecklesiastik-verks Stat, så skall i det Den 8 Mars f. m. 243 följande visas, hura det i verkligheten hänger tillsammans med de misstag, som reservanterne förmenat dervid vara begångnc, och pä hvilken sida de befinnas. Hr Doktor Stenhammar har uti en serskild reservation yttrat, att i K.
Hr von Troil: Hr Sandströmer har så väl och utförligt utvecklat det ifrågavande ämnet, att jag för min del i afseende å dess historik icke har något att tillägga. Jag har endast begärt ordet för att fästa upmärksamheten deruppå, att om, på sätt Hr Printzensköld har föreslagit, man skulle sätta ett nytt kronovärdi på salpeterhjelpen i Småland, enligt hvilket rusthållarne skulle ega att af augmentshemmanen upbära denna skatt, så skulle det egna förhållande inträffa, att uti Småland ett helt olika beräkningssätt af denna ränta egde rum emot det, som brukades i öfriga delar af riket., Man torde äfven lätteligen inse olämpligheten af att å några persedlar sätta ett nytt kronovärdi, under det att alla de öfriga bibehöllo samma kronovärdi, som under sekler varit för dem bestämdt. Det har ytterligare blifvit anfördt, att rusthållen i Småland skulle vara så dåliga, att å dem icke finnes bete för rustningshästarne. Jag ber att härvid få erinra, att ett sådant förhållande kan inträffa så väl å de rusthåll, som hafva betydliga augmentsräntor, sorn ock å sådana, hvilkas augmentsränlor äro ringa, så att detta skäl ej torde ega någon giltighet och att det mångfaldiga gånger inträffar i Upland, Skåne och troligtvis alla de landskap, der rytteri finnes indeldt, att numerhästarne måste på bete utackorderas. Dessutom torde man böra upmärksamma, att om indelningsverket för det Småländska kavalleriet hade inträffat å den tid, då det oriktiga beräkningssättet af salpeterhjelpen egde runi, så hade någon rättighet alt erhålla ersättning kunnat å rusthållarnes sida åberopas, men då förhållandet icke är sådant, kunna de ej hafva bättre rätt än Kronan. K. M. har i Sin Propos. icke yttrat
Ihr von Quantens är vorden remitterad endast till SlatsUtskoltet, men de 2:ne öfrige till Statsoch BancoUtskotten, hafva H:rr Fullmäktige, i Riksg:sContoiret, efter StatsUtskottets anmodan, i afseende på Creditsedlarne, utlåtande afgifvit och deri till en början fästat StatsUtskottets uppmärksamhet derpå, att den Commissarierne, i afseende pä förslitne sedlars approbation och cassation', åliggande skyldighet är åtföljd af otaligt många svårigheter; hurusom det ligger utom möjlighetens gräns att så uppfylla denna skyldighet, att, å ena sidan den enskilde, som innehafver en sådan till utbyte företedd sedel, icke må, genom den förlust, lian dervid får vidkännas, finna anledning till missnöje, utan att RiksgäldsContoiret å andra sidan må utsättas för en gifven förlust, och huru som det vid de fleste fall blir omöjligt, att urskilja, antingen försök, att genom hopfliekning, rasurer och flera slag af förfalskning, gifva sedeln ett högre värde, än den från början egt, eller, såsom någon gång händt, endast okynne och försök alt föranleda villrådighet, i afseende å tillämpningen af de för sedel-approbation och cassation följde grunder, eller ock, hvad för det mesta är fallet, endast verklig förslitning vållat det skick, hvaruti den företedde sedeln befinner sig. — Det var först vid 1810 års Riksdag som en allmän norm stadgades för smärre Creditsedlars approbation och cassation, då R. St:s då varande Statsutskott, genom 362 Stats-Utskottets Skrifvelse till Herrar Fullmäktige, under den t October nämnde år, åt Herras’ Fullmäktige öfverlemtiade, •alt, utan hinder af någon dittills följd praxis, leita, verkställa, granskningen af skadadej mindre Creclitsedlar , efter den allmänna grundsats j att j så framt
»Men den bleka och blodiga ynglingavålnaden kan ej på nära håll betraktas utan att gripa hjertat med sällsam dragning.» Det är ej under, att han sålunda, först af dem som genomögnat hans ovårdade dikter och sedan af hela hopen af eftersägare, blifvit betraktad som en förolyckad sälle med det sämsta umgänge, rå och utsväfvande till sina seder, utfattig och sluskig till bostad och klädedrägt. Vi erkänna, att äfven vi hafva svårt att så skiljas från hans bild, men af ett annat skäl. Ty då han hos den store vitterhetstecknaren företrädesvis uppväcker ett romantiskt intresse, ingifver han oss, som ej längre äro belåtna med romantikens obestämda fjerran, ett rent psykologiskt. Dessutom är sakens utredande äfven för fosterlandet af stor vigt, ty det gäller ingenting mindre, än om en af de intressantaste personligheterna inom vår litteratur endast varit ett förfallet och dåligt subjekt. Vi veta väl, att hvarje litteratur i sin födslovånda eger sina mer eller mindre berättigade martyrer, hvilkas öden äro lärorika för kommande slägten och, der stora gåfvor finnas, äfven rörande för hjertat. Lucidor ligger nu för oss i sina skrifter. Vi skola således noga granska, ty det kan ju hända att föregående granskningar varit oriktiga. Vi skola likaledes beakta den tid och de förhållanden, hvaruti han lefde. Men vi höra ej till dem, som endast söka rentvå, lemnande åskådaren en fadd bild af konstladt ljus och förminskade skuggor. Dertill tro vi för fast på menniskoandens sjelftillräcklighet att föra sin egen talan. Den har flera vägar än dem, hvarpå ett kallt omdöme förmår följa den. Vi skola icke frikänna, icke heller fördöma, ty hvarken det ena eller det andra nedtränger till själens grund; vi skola blott söka förstå, öfvertygade om att man på denna rätta medelväg bäst hinner till det gemensamma målet, sanningen. Först måste vi anmärka, att i de äldsta uttalanden om Lucidor råder en hätskhet i ordalagen, som uppväcker misstro till deras opartiskhet.
19,000: — ll:o för fortsättning af Riks-registraturets utskrifning, 5,000 R:dr årligen under nästa statsreglering, eller tillsammans 9,000: — 12:o för fortsatt utgifvande af sådane i Riks-arkivet samt andre allmänna och enskilda samlingar befintliga skrifter och handlingar, hvilka äro af vigt för Fäderneslandets historia och offentliga förhållanden, 5,000 R:dr årligen under nästa statsreglering, eller tillsammans 9,000: — 15:o att under nästa statsreglering, i mån af behof, utgå, sista hälften af det vid förra riksdagen beviljade anslag 450,000 R:dr för tillbyggnad af Vetenskaps-akademiens hus med 225,000: — 14:o för fortsättning utaf inredningen i Historiska Museum och Mynt-kabinettet 2,000: — 15:o för fullbordandet af National-musei-byggnaden med 150,000 R:dr under hvartdera af åren 1861, 1862 och 1865 450,000: — 16:o för fortsatt utgifvande af Svenska språkets lagar under hvartdera af åren 1861—1865, 1,500 R:dr, eller tillsammans 4,500: — 17:o för fullbordande af Höspitals-byggnaderne i Wexiö, Wadstena och Hernösand 215,000: och 18:o att det för Hospitalsfondens förstärkning, under nuvarande statsreglering anslagne årliga belopp, 57,500 R:dr, måtte under nästa statsreglering få utgå med 40,000 R;dr årligen, eller tillsam - För tillfälliga behof äskas således till denna Hufvudtitel R:mt R:dr 1,176,000: — kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket IS59. Nionde Mftifmidtileln, för Pensionsoch Indragnings-stalerna, upptager i nuvarande Riks-stat de förra, eller Pensions-staterna, till 491,610 R:dr.
Författning böra innehålla så bestämda föreskrifter* att de kunde leda till ofelbar verkställighet och i öfrigt motsvara författningens liufvudändamål. Då både i Allmänna Lagen, Byggn. Balken, 27 Cap., 1 § och i Kongl» Kyrko-Ordningen, 24 Cap., icj §, hvarest handlas ota dessa Besigtningar, med afseende endast å Kyrkoherde-Boställen, äfvensom i 1824 års Kongl. Kungörelse, om oeconomiska Besigtningar , saknas flere hufvudsakliga bestämningar och föreskrifter till säkerhet för, att dessa besigtningar icke uraktlåtas, samt att de, medelst de samme, fisyftade ändamål icke förfelas, finnér Utskottet - BeSv. och Occon. Ut sk. Betsele. NsO 43. tf skottet sig hafva allt skäl att understödja Motionen; och dä Ecclesiastique - Boställen och Lägenheter synas böra stå under likartad vård och tillsyn med de Mililaira, tror Utskottet sig, med ledning af hvad i 1753 års Kongl. Förordning, om Oeconomiska besigtningar å Militiae-statens Boställen, finnes föreskrifvet, samt på grund af Motionairens yrkande och de vid Remissen gjorda tillägg, äfvensom i följd af de vid öfverläggningen gjorda framställningar om tjenligaste sältet, att, i afseende på de för Besigtningarnes verkställighet förberedande åtgärder, förekomma onödig omgång, och i afseende på deras följder införa säkraste controllen, att icke den byggnads-skyldige, till skada för Bostället, sjelfsvåldigt må undandraga sig sin skyldighet och efterträdaren blottställas för faran, att gå i mistning af ersättning för honom tillkommande husröte-brist, vördsamt böra tillstyrka en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om följande förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen al den 17 Mars 1824, rörande Oeconomiska Besigtningar å Kyrkoherde-Bo-, ställen m. m. 1:0
Af de närvarande Justitie-råden åberopade Justitie-rådet af Rolén hvad Högsta domstolens fleste ledamöter yttrat, hvaremot Justitie-rådet Alexanderson instämde uti Haus Excellens Herr Justitie-statsministerns ofvanberorde underdåniga hemställan. Ofvauberörde förslag med de förändringar och tillägg deri, om hvilka Hans Excellens Herr Justitie-stalsministern nu i underdånighet gjort hemställan, täcktes Kongl. Maj:t, uppå Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla; och skulle, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nu fattade beslut, nådig proposition till Rikets Ständer aflåtas, sådan den finnes detta protokoll bilagd. Ex protocollo, E. Helling. - \ STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 184-8. Kongl. Maj:ls Nåd. Ankom till Exp. TJlsk, den 3 Jan, kl, 5 e. m. Kong?. Maj:ts Kådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Inqvartcri/igs-skj ld/gheten i Stockholm; gifven Stockholms Slott den 20 December 1847.
Beträffande tiden så anser jag den icke behöfva utsättas längre än till slutet af år i834> då R. St:r sannolikt äro samlade, öfvertygad att, fem år härefter, det icke blir svårt att rangera saken, när myntets värde upphört att vara föremål för fmaneereglering. lii Stats-Utskottets Beträffande räntan, så kan ej förväntas att penningar skola erhållas till 3 proc:t, som var räntefoten för de lån som 1823 års Ständer gjorde. Ofvanföre har jag visat att de vilkor som gjorde den då bestämda räntefot möjlig, icke nu kunna erbjudas. Men jag gölling förvissad att om obligationerne, då behof är att utgifva deni, erbjudas Banken till discontering, hvartill utväg efter början af år i832 sannolikt skall finnas, så behöfs ej mer än att denna utväg finnes för att göra Capitatistel ne beredvillige att åtnöja sig med en ränta af 4 procent. Efter denna räntefot skulle hela Upplåningskostnaden kunna bestridas med 36oooo R:dr, eller med 72000 R:dr årligen, med hvilken senare summa Statsbristsumman koranie att ökas i stället för 600000 R:dr, om hela extra anslaget skulle genom lån uppbringas. Men ville Rikets nu församlade Ständer gifva ett efterdöme åt kommande Ständer, huru skuld bör göras, när man befinner sig i nödvändighet att göra skuld, så borde årliga anslagssumman af 70000 R:dr, ökas med ytterligare 70000 till skuldens successiva afbetalning. Summan, erforderlig för ändamålet, borde utgå på uttaxerad bevillning, såsom fyllnadsafgift, i det förhållande på hvarje R:dr i Bevillning, som beräkningen kommer att utvisa, samt uppföras på debetsedeln under titel af Riksgälds-afgift. Derigenom skulle efterkommande varnas mot skuldsättning af den art som IVationen fått kännas vid alltsedan år 1809 och äfven Betänkan den, N;o 12/p liii mot skuldsättning på loflig, väg, när den ej af verkliga behof påkallas.
Denna mening innehåller allt hvad som behöfves, och PresteSt:s tillägg kan jag fördenskull icke gilla; ty då man icke vill ingå i något bedömande af en sak, så faller af sig sjelf, att man icke behöfver serskildt säga att man så icke gör. Deremot medgifver jag att slutorden ”hvaraf den är maklig" äro temligen otjenliga och alt PresleSl:s upställning derutinnan är bättre, i det alt der står ”som läroverkens omfattning medgifver." Jag anhåller fördenskull, att BorgareStts inbjudning mätte af - slas, Den 2 September. 225 slås, men PresteStis endast så till vida antagas, att R. o. Ad., med vidblifvande i öfrigt af sitt förra beslut, endast förändrar de sista orden deruti: ”hvaraf den är mäktig” till ”som läroverkens omfång medgifver,” Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag instämmer visserligen i Gr. Lagerbjelkes yttrande, att antagandet af BorgareSt:s inbjudning, såsom ingående i alltför mycket detalj, icke bör förordas; men lika litet kan jag förorda PresteStis inbjudning, emedan antagandet deraf skulle verka en betydande förändring. Der står nemi.: ”alt den reala bildningen må kunna utvecklas till all den fullständighet, sora läroverkens omfång medgifver.” Då är det ju alldeles klart, att det kommer att bero pä läroverkets Styrelse, att bestämma hvad omfattning skolan skall ega. Ar benägenheten större för den reala linien, så kommer utrymme alltid att saknas för den humanistiska, och i motsatt fall kunde denna sednare alltför mycket inkräkta på den förras område. Inbjudningen innefattar således en ganska betydande förändring i R. o. Adis beslut, och ehuru jag medgifver att ordet ”mäktig” är något oegentlig!, måste jag dock för min del protestera mot någon förändring, och anhåller fördenskull att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut. Hr von Hartmansdorff: Det har gått med denna fråga likasom med många andra, öfver hvilka skiljaktiga meningar varit rådande.
Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, herr friherre Palmstjerna, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer i anledning af yäckt fråga om antagande af visst medelporto för alla bref, som genom postverket inom riket befordras. Kongl. Maj:t behagade,' enligt Stats-rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde, att Nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå. Ex Protocollo L. L. Fries. STOCKHOLM, f. d. Schultze’* Boktryckeri 1854. Kongl■ May.ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. elen 2 Maj 1854, kl. 12 m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Pikets Ständer, med förslag till ändring i Förordningen den 20 November ■1835, om jords eller lägenhets af stående för allmänt behof; Gifven Stockholms Slott den 6 April 1854.
Herr Lorichs_, Nils: Till äfventyrs gjorde jag häst att i fortsättning blifva trogen min löresatts och med stillatigande låta närvarande Riksdagsärender passera, hvilket ock mäst vore öfverensstämmande med min ålder och talförmåga; men jag utbeder mig likväl, att få anföra några ord i denna sak; hvarefter Herr Lorichs uppläste följande: Vid genomläsningen af StatsUtskottets nu framstälte Betänkande, som innehåller hemställan, att, i likstämmighet med hvad om Revision öfver StatsVerkets tillstånd och förvaltning blifvit stadgadt, de under Kongl. KrigsCollegiuni ställde Cassör, som tillhöra KrigsmanshusBoställsoch PassevolanceVerken, måtte undergå granskning af Riksens Ständers Revisorer, har mig förekommit, att medelst bifall härtill skulle man sträcka sig till det, som har lika litet sammanhang med Statsverket, som andre allmänt kände Cassör, till exempel RiddarhusCassan, Armeens PensiousCassa, BrandFörsäkringen, EukeCassan &c. Jag 198 Den 5 Junii. värderar Utskottets goda afsigt, och högaktar hvarje Ledamot derstädes. Jag vill ock icke afvärja, hvad Revision som hälst, eller undandraga densamma för hvilken Gassa, sorn det än må vara; men Riksens Ständer måtte stadna vid det ämne, som dem tillhör, och ej gå derutöfver. Rigtigheten af denna tanka i tillämpning af berörde Cassör är påtaglig, enär man erindrar sig, huru de utan all gemenskap med Statsverket äro sammansatta och tillkomna. Må det mig derföre tillåtas, att härom i all korthet lemna en upplysning, som kan hända jag mer, än någon annan, är i tillfälle, att meddela efter en öfver 49 år oafbruten tjenstgöring inom detta Collegium, och sedan jag utan alt framföra något slags anspråk på förtjenst, torde kunna med bevis styrka, att jag märkcligen bidragit lill förkofran af desse Cassör, genom en flerårig handläggning vid de förstnämnde, och en kortare vid den sistnämnde.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit anfördt, få komiterade i underdånighet föreslå följande grunder för inrättandet af Distrikts-underbefälsskoior vid Indc/da Infanteriet: f. Underbefälsskolor sammandragas distriktsvis och förläggas antingen omvexlande vid olika regementens mötesplatser eller vid annat lämpligt ställe inom distriktet. 2. Skolan ställes under öfverbefäl af generalbefälhafvaren i distriktet och under ledning af chefen för det regemente, hvarvid skolan för året är förlagd. 3. Underbefälsskolorna samlas årligen eller efter vissa mellantider, allt efter bataljonernas antal inom distriktet, och ordnas så att i medeltal för året minst 2 underofficerare, 4 korporaler eller vicekorporaler och 8 soldater från hvarje bataljon blifva till sko lan beordrade; dock så att vid ingen skola den sammanräknade styrkan af korporaler och soldater understiger 110 till 120 man. 4. Volontärer inbegripas i förestående antal, dock må de icke beordras i stället för un derofficerare eller korporaler, utan att hafva aflagt i förra fallet underofficers och i det senare korporals-examen. 29 5. Tid och ställe för skolans sammanträde bestämmes för hvarje gång på förslag af ge neralbefälhafvare!]. 6. Underbefälsskolorna delas i tre afdelningar: Första afdelningen: korporalskola: för dem som sådan skola icke genomgått. Andra afdelningen: allmän underofficersskola: för dem, som genomgått korporals skola, men icke allagt underofficers-examen. Tredje afdelningen: skola för underofficerare samt korporaler och volontärer, hvilka aflagt underofficers-examen. 7. Till befäl och lärare vid underbefälsskolan beordras af generalbelalhafvaren 1 kapiten och 2 till 3 subalternofficerare. Af detta befäl bör en hafva genomgått skjutskola och en Gymnastiska Central-institutet. 8. Af chefen för det regemente, der skolan är förlagd, beordras för sjukvården 1 ba taljonsläkare och en sjukvårdssoldat, samt dessutom 3 spel. 9. Ekonomien och redovisningen besörjes af provianterings-direktionen vid nämnde rege mente eller corps. 10.
Såsom följd af hvad Ulskollet här ofvan anfört, i afseende å det begärdta anslaget å Stat för InsLructions-compagniens underhåll m. m., hemställer Utskottet, att det nu ifrågasatte anslag icke må af Rikets Ständer beviljas. 2:o Till eomplettering af redskaps-, rid-anspannsoch stall-persedlar för fem batterier af nya Fält-Artilleriet 24,000 R:dr. Ulskollet tillstyrker bifall till hvad Kongl. Maj:t sålunda föreslagit. 3:o Till anskaffning af Fyratusen nya Infanterigevär årligen, under tre år, 240,000 R:dr. 4:o Till nya pistolers tillverkning 16,000 R:dr. 5:o Till förändring af äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning 94,000; och 6;o till tillverkning af slagkruts-hufvar, jemte machiner, 50,000 R:dr. Enligt de upplysningar, Utskottet, rörande denna fråga, varit i tillfälle inhemta, bedrifves gevärs-till verkningen numera endast vid Husqvarna och Carl Gustafs Stads Gevärs-factorier. Yid det förra factoriet, som, genom Kongl. Brefvet den 26 October 1756, blifvit upplåtet åt enskild person till evärdelig egendom, under förbehåll endast, att factoriet, i hvars hand det vara må, aldrig får förfalla, utan ständigt till gevärs-lillverk ning upprätthållas, skola årligen, enligt Kongl. Brefvet af den 25 Maji 1835, förfärdigas 2,000 gevär, hvilka, i följd af gällande contract, beräknas lill omkring 20 R:dr stycket. Carl Gustafs Stads Gevärs-factori, sorn eges af Kongl. Majit och Kronan, har under de sednare åren vunnit den utvidgning, att gevärs-tiilverkningen derstädes icke allenast kunnat bringas till lika antal årligen med Husqvarnas, utan kan än ytterligare högst betydligt ökas.
S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets nedannämnda utlåtanden fattade Ståndet beslut så som följer: N:o 86, i anledning af väckta frågor om landsfiskals-tjensternas indragning. Bifölls; N:o 87, i anledning af väckt fråga om kronofogde-tjensternas indragning. Bifölls; N:o 88, i anledning af väckta frågor om bergsfogde-tjensternas indragning samt om upphörande af bergsfogdarnes befattning med uppskattande af fast egendom i bergslagen. Bifölls; 388 Prot.-utdrag den SO Maj i84-8. N:o 89, i anledning af väckt motion om 'vederbörlig tillsyn derå, att Svenska och Norrska konsuler fullgöra sina åligganden, angående nedsättning af de afgifter, dessa konsuler ega att af Svenska fartyg a, samt om åtgärder till förekommande af sjöfolks rymningar. » S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-utskottets nedannämnde belänkanden och memorialer stadnade Ståndet i följande beslut: N:o 47, i anledning af väckt motion om förändring af 5 § i 2 kap. Utsöknings-balken, så vidt den angår tiden, hvarinom lagsökningsmål, som af Konungens befallningshafvande förklarats tvistiga, böra till domstol inslänmas. Bifölls; N:o 48, i anledning af väckt motion om förändring af vitneseden. Af slogs', N:o 49, i anledning af återremiss af en punkt i Utskottets betande N:o 35, öfver väckta motioner om ändring af 2 § samt upphäfvande af 5 och 6 §§ i 2 kap. Giftermåls-balken, angående dem, som äktenskap med hvarandra ej bygga må. Lades till handlingarna; N:o 50, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 40, öfver väckta motioner, dels om arfsrätt för oäkta barn, och dels om förändring af 8 kap. 7 § Ärfda-balken, angående underhåll åt sådana barn.