Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen öfver Stockholms Navigationsskola tillhandahållas, qvartalsvis, intilldess annorlunda förordnades, i Riksgälds-kontoret uppbära det anslag, Rikets Ständer för denna skolas underhåll och dervid anställda lärares aflöning vilkorligen anvisat. Under åberopande af Kongl. Majits derom aflåtna nådiga bref, reqvirerade Kongl. Stats-kontoret, under loppet af sistlidne Mars månad, hos Fullmäktige i Riksgälds-kontoret det för aflöningen vid nyssnämnde Navigationsskola under innevarande års lista qvartal erforderliga belopp, utgörande G25 Ridr, hvilken reqvisition vid Fullmäktiges sammankomst den 23 i samma månad blef bordlagd; varande, såsom anledning till denna bordläggning, dels i Fullmäktiges protokoll för den 27ide påföljde April och dels i Fullmäktiges underdåniga utlåtande af den llite näsllidne Maj, anfördti att den, för Stockholms Navigationskolas underhållande samt dervarande lärares aflöning, på Riksgäldskontoret anvisade summa, jemlikt 84 § i Reglementet för detta Verk, skulle, emot framtida ersättning af de genom Grosshandlaren Rydbergs testamente till en dylik skola anslagna medel, förskottsvis disponeras och utbetalas; men, enligt hvad Kongl. Majit gifvit
Till Berättelsen öfver Jemtlands Län för iren 1851—1855. •Mae. Aacel Dahlström. Carl H. Ekberg. TABELL för Östersunds Stad, hörande till Honungens fltefalinlngsliafVandes Herättefse för åren 1851, 1852, 1853, 1854 oell 1855. Östersund . Underhållna Kreatur. Uppskattningsvärde. B C vt H 53 B s 53 os Vt Vt 03 r1 o Vt pras Oso -i 3’ ro o o cr •a 03 O cT:r T:r T:r T:r T.r St. St. St. St. St. St. Ständiga Räntor. Klereci-Statens underhåll. Efter lista Art. Efter 2:dra Art. Bränvins-minuteringsoch utskänkningsafgift. Summa. Ordinarie ränta. KronoTionde • Mantalspenningar. Summa. Kostnad för rotering. Kostnad för Stadens Styrelse. Pastors. Comministers. Kyrkobe tjenings. Summa. Fattigförsörjning. Väghållning. Diverse Afgifgifter, Oncra och Allmänna Besvär. Summa StatsBidrag. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr S. r. R:dr S. v. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr S. r. R:dr g. r. R:dr s. r. R:dr S. r. R:dr s. r. Jao. Axel Oahlstvlim. o Carl H. Ekberg. Till Berälletsen öfver Jemtlands Län för åren 1851—1855. KONGL.
Jag förmodar, att, då rättsprincipen icke kan bestridas, StatsUtskotlet finnér skäl att utse utväg, antingen i löneregleringen eller i ersättningsväg, af Statsmedel, att hålla dem skadeslöse, som måste nu utlösa utslag i mål af den beskaffenhet, alt, jemlikt Författningarue, CharlaeSigiliatae-afgiften icke fordras kan; och jag anhåller vördsamligen, att detta Anförande, jemte nu åberopade Motion, må till StatsIJlskotlet remitteras, Herr Lagerlijelm, Pehr: Herr Kibbings Motion om ändring i Domares aflö - Den 7 Maji e. m. 297 ningssätt, Lief remitterad till Statsoch LagUtskotten. Då frågan föredrogs i SlatsTJtskottet, ansågs det tjenligast, att Lagutskottet först yttrade sig öfver förslaget, hvarefter man trodde, att det skulle återkomma till StatsUtskottet, men detta har icke skett, hvilket torde innefatta ett nytt skäl till återrerniss. Friherre Ehrenborgh: I anledning af Herr Lagerhjelms yttrande, utber jag mig få förklara, att Lagutskottet ansåg sig af det ProtocollsUtdrag, som ankom från StatsUtskottet, hafva fått den ledning, alt StatsUtskottet ej ansett frågan höra dit återkomma, så vida ej något anslag behöfdes. Detta har varit skälet, hvarföre Lagutskottet ej vidare communicerat sig med StatsUtskottet, ehuru remissen visserligen skedde till d essa båda Utskott. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 22 Februari t', m. 3oi som. är scholär i riksdagsmannayrket, borde draga i betänkande nit deröfver yttra mig; men sorn min öfvertygelse om lämpligaste sättet att gå tillväga vid frågans afgörande icke fullkomligt öfv< ronsslämmer med de åsigler, jag bort af åtskilliga ledamöter bär uttalas, anhåller jag om ursägt, för det jag vågar några ögonblick taga R. o. Ad:s uppmärksamhet i anspråk. Med Frih.
Redan på första klassen, då hon observerade att kamraterna i hemlighet fnittrade åt moderns fasliga svenska eller gjorde narr af hennes löjligt utstofferade klädningar. Modern kom in, svettig af det myckna bråket. Klockan är sju. Skall du inte börja laga dig i ordning? Tag den vackra ljusröda klädningen. Inte så här hemma, mamma. Visst skall du sätta den på dig. En sådan dräkt bär man blott på danser eller andra större tillställningar. Alltid är du sådan. Om jag säger något, så visst är du alltid färdig att gräla emot. Snälla mamma Hit kommer mycket främmande, fabrikör Vellmans herrskap och handelsman Ahlholms och målar Saxmans och guldsmed Lindemans. Det blir tillräckligt stor tillställning skall jag tala om. Så kommer det ännu många andra. Ja, mamma räknade upp dem vid bordet, afbröt Fanny. Men min gråa klädning vore ändå lämpligare; den är inte så utstyrd och garnerad. Det gör ingenting. Rimsorna och grannlåterna göra den bara fin. När pappa vill visa sin dotter åt en doktor, så måste hon göra sig vacker, det hjälper inte. Och din nya brosch och guldkeden skall du också taga på dig. Seså, skynda dig nu, de komma strax. Hon slöt dörren och gick bort lika snabt som hon kommit. En djup suck bröt sig väg ur Fannys bröst. Hon lutade sig öfver bordet, stödde hufvudet mot armen och brast i gråt. Men det var icke alls klokt. Saken gjordes icke därigenom bättre, ögonen blefvo endast svullna och röda. I detsamma hörde hon också till sin förskräckelse främmande komma in i tamburen. Hastigt sprang hon till tvättfatet, sköljde sitt ansikte med kallt vatten och bytte sedan om dräkt, såsom modern bestämt. I salen voro redan en hel mängd gäster församlade, då hon steg in. Fru Ahlholm satt i soffan, vid och bred i full paryr: på hufvudet en hvit mössa, från hvilken breda sidenband hängde ned på axlarna, i öronen guldringar med långa hängen, hvilka prydligt svängde och dinglade på halsen hvar gång hon vände på hufvudet. För öfrigt skedde detta idkeligen, antagligen af den orsak, att hon ville hålla dem i jämn rörelse, ty de hade måhända eljes icke blifvit tillräckligt observerade.
Om nu så illa åtbure, alt skolstyrelsen i en församling vore försumlig, och alt hennes skola vansköttes, men någon skulle, just för att sådant afhjelpa, på ett lättare 36o Den 17 Februari c. m. sätt än genom tvist med skolstyrelsen och rättegång hos consistorium, hvilken skolstyrelsen möjligtvis vore mäktig nog att vinna, — 0111 någon, säger jag, just derföre skulle vilja inrätta en enskild skola och derigenom antingen undanrödja den dåliga eller nödga henne till rättelse, så skulle sådant kunna af skolstyrelsen förhindras. Månne icke sättet att förbättra skolorna både i Stockholm och landsortsstäderna oftast varit, att pensioner eller enskilda skolor inrättats, genom hvilkas begagnande man tvungit de offentliga skolorna att rätta och förbättra sig? Ville man nu betaga landsförsamlingarna den utväg till förbättring, som man icke betagit städerna, så gjorde man illa. Den allmänna skolstyrelsen har med den enskilda skolan icke annat att skaffa, än hon har med den undervisning, som meddelas hemma i husen, fion må väl äga att tillse det barnens undervisning icke försummas, men i öfrigt icke befatta sig dermed. Kyrkoherden är berättigad tillse att falska läror i religionen icke föredragas i den enskilda undervisningen. Stadgande derom finnes redan för mer än 100 år tillbaka, efter hvad jag vill minnas. Jag har glömt att medtaga ecclesiastikveiket, eljest skulle jag för eder, mine herrar! hafva uppläst luiru föreskriften derom lyder. Någon närmare föreskrift anser jag icke behöfvas. På samma sätt är förhållandet med de skolor, som bruksägare eller andra egendomshufvare på enskild bekostnad inrätta. De kunna icke underkastas annan uppsigt af socknens skolstyrelse, än tillsyn ali barnens läsning icke försummas. Om någon håller informator för sina barn eller för sina grannars, så angår det icke heller skolstyrelsen i något annat afseende, un jag förut nämnt. Jag hemställer således, att begge dessa mom. mätte utgå, och att endast följande måtte stadgas, nemi.: barn, som begagna enskild skola, stå under samma tillsyn af församlingarnes allmänna skolstyrelser, som de der begagna huslig undervisning. Hr
Uti de öfrige Respective Ständens medgifwande, att i farans stund dela lika tyngder med Allmogen, och i syn. nerhet uti erbjudandet, att all oroterad jord bör inroteras för att i krigstid utgöra behörigt antal krigsfolk, igenkänner Bonde-SLändet med liflig tacksamhet, ^tt ytterligare »vedermäle af den fanna patriotisme, som under loppet af detta Riksmöte utmärkt Riksens Högloft. Stander: och med antagande af denna hufwudsakliga grund, samt med förutsättande af desi beständ wid framdeles skeende tillämpning, anser Ständet sig jemwäl böra förklara sin bered»villighet, att för oroterad jord med undantag af Militaire Subalterne boställen, enahanda Roterings-jkyldighet sig underkasta. Om nyttan och nödwändighcten af sjelfum^ sakett, sä midt den röi er en gemensam skyldighet, att förswara Fo. sieriorden, har aldrig hos Bondc-Standet kunnat uppstä nägot ögonblicks twekan, ty Swensta Bondens kärlek fyr Konung och Fädernesland skall i alla tidehwarf förblifwa oförändrad. Det bar endast warit i fräga om sattet för det allmänna försvarets tillwägabringande, som, efter bekymmersamma öfwerlaggningar, uppkomne och fortsatte under ett sorgligt minne.af förra Landtwärnets missöde, BoNdeStändet funnit sigföranlätit, att med skiljaktighet frän de öfriga Ständens beslut, såsom sivar pä Kongl. Majus Nädiga framställning i underdänighet förestä: att i händelse den ökade krigsstyrka, som blifwer att tillgå, dä den nu oroterade jorden upiatter det manstav, som deraf lämpligen kan päraknas, samt Städer, Bruk och andre Näringar, i mohn af Folkmängd och förmögenhet, jemwäl bidraga till landets förswar efter de grunder, som Utskottet upgifwit, skulle af Kongl. Majit finnas waraför än damä - Den 25 April.
Staten skall åtnjuta kortare proescriptionstid för fordringar hos densamma, än som gäller emellan enskilda, endast för Stats-contorets beqvämlighet vid räkenskapernas afslutande; — ty mine herrar! något annat ligger ej derunder, som man kunnat anföra lill stöd för ett sådant undantag. Det vore mer än besynnerligt, om deposita, om t. ex. begrafningshjelp, som är aftjenad, men till hvars utbekommande arfvingarne icke veta, hvar och när de skola anmäla sig, skulle innehållas derför, att begäran om utbetalningen sker kanske dagen efter det prajscriptionsliden af ett år tilländagått. Ett sådant förhållande bör icke få existera, sedau uppmärksamhet derpå blifvit väckt, och jag hoppas också, att, i följd af min nu gjorda motion, rättelse deri skall äga rum. Men hvad det nu förevar, betänk. beträffar, får jag fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet derpå, att detta är ett administrativt mål, och deruti lärer Hr von Hartmansdorff öfverensstämma med mig, alt då ett administrativt verk gifvit utslag om restitution af Den 3 Juni c. m. 77 orätt uppburna kropomedel, så skall också verställighet följa, eller är samma administration haltande. Deraf följer också, att det ålegat vederbör, embetsverk att tillställa sitt utslag Stats-contoret och Konungens 13ef:b:de. Jag känner icke, huruvida icke sådant vanligen sker i Kammarrätten. Jag vet alt uti det verk, der jag är President, har det jemväl fordom iakttagits, att man låtit utslag ligga, tills parterne uttagit dem; men detta är rättadt och från den stund, jag inträdde i detta verk, afsändas alla utslag, så snart de blifvit utskrifna, genast till Konungens Bef:h:de. Detta är cn pligt af administrationen, ty der utslag gifvas af ett administrativt verk, derom ock Kronan sjelf är part, är Kronan likasom den enskilde skyldig att genast fullgöra sina förbindelser, ty rätten måste vara lika på båda sidor. Jag förnyar min begäran om bifall till detta betänkande. StatsUtskrs utlåt. N:o i2Ö blef af R. o. Ad. bifallet.
Jag får fästa uppmärksamheten deruppå, att detta utgör en betydlig garanfie, ty hittills har rnan ej kunnat anklaga Fullmågtige för någon ultraliberalisme. Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då votering redan blifvit begärd, samt flere Ledamöter yrkat, att första alternativet måtte upptagas i Japropositionen, och andra alternativet i Contra-propositionen, ansåg Herr Landt Marskalken sig först böra hemställa, om icke Japropositionen äfven borde innefatta förbehåll af Öppen rätt, att sedermera få pröfva det af Friherre Cederström gjorde förslag, angående belåning å Utländska importartiklar. Skulle åter mildra alternativet af Ridderskapet och Adeln bifallas, komme naturligtvis Friherre Coderströms förslag, aft förfalla, Herr von Hartmansdorff: Sorn det andra alternativet innebår ett fortsatt stadgande af samma förhållande, sorn redan åger rum, tror jag det vara rättast, att göra det till Japropo-* sition, emedan saken derigenom bibehålle® ®ådq& flon år. t)*n fj September J, ni, 65$ Herr Hjerta: Herr von Hartmansdorff lycke» endast åsyfta, att få såga ja vid detta tillfälle. Oin man »åger nej, så år det ju detsamma. Jag anhåller få fåsta uppmåiksamheten derpå, att om ett tillågg uti propositionen göres rörande Friherre Cederströms förslag, kunde det kanske blifva ett hinder för många, som ej anse det nyttigt, stt bifalla den nyttiga exportbelåningen. Jag hemställer derföre , att frågan otn importbelåningen måtte sårskilt behandlas. Grefve von Schwerin och Friherre [frrangel förenade sig med Herr Hjerta. Herr Lefrén: Jag har varit ibland dem, som yrkat andra alternativet till contraproposition, Ridderskapet och Adeln torde således tillåta, att jag föreslår en jemnkning i contrapropositionen, med anledning af frågan om bestämmande af creditivet för denna belåning.
Hade det varit så, som Hr v. Troil sagt, att hvad som en gång blif 12 H. 17 Dea 16 Augusti e. m. vit förvandladt tiil penningar borde dervid få förblifva, skulle förhållandet vara afgjordt; men här qvarstår likasom vid prestationens uppkomst, att den får utgöras antingen in natura eller med penningar, och att detta beständigt förorsakar tvister, kan hvarje landshöfding, KammarCoIkm och Eeclesiastik-expeditionen vitsorda. Att man må få ett slut i detta ämne och dervid tager billigheten till grund synes mig vara angeläget. Jag förenar mig derföre i hvad Grefvarne Gyldenstolpe och v. Platen anfört om förändring i den föreslagna lösen från ^ till £ af markegångsvärdet. Derjemte tror jag, att det vore skäl, att i slutet af det första betänk. N:o 67 tillädes, med uteslutande af sista morn.: ”samt ”att gemenskapen medelst utgörande af ifråga var. skyldighet ”är för sig, hustru och minderåriga barn ifrån alla andra ”afgifter till presterskapet fri, och att presterskapet förbjn”des alt af elem för deras presterliga biträde något annat "mottaga.” När tvisten varat så länge, måste man önska ett slut derpå, och jag ser icke, hvarföre man ej skulle vilja ingå på detta förslag, hvarigenom man håller sig till billigheten. Gr. Posse, Arv.: Jag har hittills undvikit att yttra mig i detta ämne, emedan jag ej velat förlänga en, efter min tanke, redan för långt utsträckt discussion; men i anledn. af Gr. Gyldenstolpes yttrande har jag trott mig böra äfven gifva mina tankar tillkänna. Jag skall icke betrakta saken såsom Hrr v. Troil och Gunther, hvilka ingått i den fråga, huruvida presterskapets inkomster äro stora eller små; jag skall blott hålla mig till hvad min öfvertygelse säger mig vara rätt och billigt. Författningarna synas mig i ett visst fall vara bestämda, nemi. deri, att pastor har rätt att af gemenskapen fordra 3 dagsverken.
Den, som erfarit, huru möten i * Stockholm understundom tillställas, och huru en opinion vid dessa kan tillverkas; den, som något känner till huru lätt det går att i landsorten göra sig sjelf till wfolket “, tala i dess namn och sedermera genom någon insändare få detta plebiscit be-kantgjordt för allmänheten, han faster sannerligen icke någon stor vigt vid mängden af dylika konstgjorda produkter, lika litet som han gör det vid fabrikatet: petitioner. Förf. påminner sig här, hvad en numera afliden landshöf-ding berättade om en fråga„ som denne önskade få afgjord af dåvarande regering i en viss riktning. “ Men “ — lärer vid framställning härom det statsråd, under hvars departement saken sorterade, hafva invändt — “ jag har nyss fått en petition, undertecknad med många namn, just för raka motsatsen? “ “ Jag vet det “ — svarade berättaren — “ och ber blott, att frågan må få hvila ännu en tid, så skall jag ansvara för en icke mindre stor motpetition. Uppskofvet lofvades “ — tilläde Jandshöfdingen — “ jag reste hem och satte en skicklig kronofogde i gång, försedd med en afskrift på fickan innehållande alla namnen å förut nämde petitionärer. Hvad hände nu? Jo, efter någon tid hade jag nöjet att till ministern kunna öfversända en mycket stor motpetition, till en icke ringa del undertecknad med samma namn, som i den förra. “ Emellertid, om det är ett bevis på karakterslöshet att genast och obetingadt böja sig för petitioner och folkmöten, Ur dagens krönika. 7så skulle man göra sig skyldig till ett känske ej mindre be-rättigadt klander, om man sökte att frånkänna våra folkmöten hvarje betydelse. Ett folkmötes efterrättlighet eller oefterrättlighet är helt och hållet beroende på hvilka som äro der närvarande, huru talrikt besökt det är från angränsande trakter, huru öfverläggningen föres, och hvilka beslut som tagas. Totalintrycket af de flesta, som förliden höst och nu i vinter blifvit hållna, är dock långt ifrån imponerande. Ofta fåtaligt besökta, hafva de ådagalagt en åsig-temas babyloniska förbistring, ur hvilken de mest olika tungomål förnummits.
Kylander oell Johannes Olsson från samma Län, äfvensom Hans Jansson från Elfsborgs och Anders Andersson från Skaraborgs Län sig förenat: att Stånds* skilnaden ma upphöra, representationen sammansmältas till ett helt, och Norriges constitution, med lämpliga jemkningar, hos .oss införas. 5:o. Herr Jacob Gripenstedt: att vår national''representation måtte undergå omskapaing, i hvilket hänseende den JNorrskas bepröfvade företräde antydcs; - 6:0. Densamme: att hvarje egare till Säteri af minst ett helt mantal måtte lemnäs inträde, såsom Representant på Riddarhuset; 7:0. Herr Carl Fr. Rothlieb: att alla de egare af Säteri samt Råoch Rörs-hemman, sorn ära af Ofrälse-Stånd, valrätt och valbarhet inom .Bonde-Ståndet må tillerkännas; 8:0 Grefve Axel von Fersen: att, af hvarje Härads alla hemmansegare, mätte, med röslbe-räknjng efter hemmantalet, en bland de röstande utväljas .såsom Häradets. Riksdags-FulImägtig till Bonde-Ståndet. Dessutom har Conslitulions-Utskollet af en dess Ledamot, Grefve Carl Gustaf Spens, emottagit ett förslag, rörande representationsförändringen, hvilket på Utskottets anmodan, af författaren till tryck befordradt, väsendtligen innehåller grunderna för Ländsk ups-Tings och Riksdags sammansättning, och anvisar Ständernas befattning vid bäggedera. De flesta bland dessa förslag uppenbara syftningen till ganska genomgripande förändringar i vårt representationsskick. Tidsandans lösen Utskottet är derom ej okunnigt — heter Reform. Detta omskapnings*- begär väckes måhända oftast af ett omotiverade missnöje med det bestående, tinder rigtning till något annat, sorn, blott derför att det är annat, förmodas vara bättre; men det torde ock stundom härflyta från en renare källa, från fosterländskt nit att förädla och fullkomna Sambälls-inrettningen.
Då här blifvit yttradt att revisorerne gått utöfver gränserna för sin verksamhet, och då man tyckes vilja beskylla mig att vara upphofvet härtill, ber jag få nämna att revisorerne icke gått längre än föregående statsrevisioner. Föreg:deR. St:r hafva också genom 3 Stånds beslut förklarat, att revisorerne rätt förfarit då de på ort och ställe tagit kännedom om saker och ting. och det är just detta som nu ifrågav:de revisorer gjort. Jag vill nu endast att man skall fästa K. M:ts uppmärksamhet på förhållandet. Då Utsk:t ansett det vara af sådan vigt att göra anmärkning på ett par toffsar och ett par stolar, anser jag det vara ännu större skäl att göra anmärkning då trupper äro illa kasernerade; och då mitt förslag är så lindrigt som möjligt, anhåller jag att R. o. Ad. ville bifalla detsamma. Frih. af Ugglas: Vid förra riksdagen beslöt StatsUtsk:t att revisorerne skulle erhålla en liten erinran om att icke befatta sig med resor o. s. v. Det är visserligen 602 Den 8 Juni. sannt att detta förslag föll i 3 Stånd, men det uttalades dock icke derföre att revisorerne gjort rätt. Så måste dock Hr von Francken hafva uppfattat frågan, ty sedan dess hafva de rest allt mer och mer, såsom till Carlskrona m. fl. ställen. Jag instämmer med Hrr Montgomery och Huss, ty sedan K. M:t så nyss på Chefs-Emb:ts hemställan svarat, att någon framställning icke borde ske, vore det orimligt att begära, att R. St:r skulle ingå med en ny påminnelse. Dessutom är jag öfvertygad att K. M:t tillser, att kasernen blir bättre ordnad, då tiden blir inne och tillgångar finnas. - Jag anhåller om bifall till punkten. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte för sin del besluta, »att R.
Föredrogos Banko-Utskottets utlåtanden och memorial, nemligen; Utlåtande, N:o 39, i anledning af Riks-Ståndens återremiss å vissa delar af betänkandet, N;o 24, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse, hvarvid Ståndet: Prot.-Utdrag den 12 Juni 18-51. 315 lade till handlingarne Utskottets yttranden i ingressen, under l:a, 10:e, 14:e och löle punkterne, näst efter 16:e punkten å pagina 14 samt under 18:e punkten jemte det näst efter denna punkt å pag. 19 och 20 förekommande meddelande; biföll 3:e, 5:e, 6:e, 7:e, 8:e, 9:e, 12:e, 13:e och 17:e punkterne; biföll 2:a punkten med den förändring, Herr Doktor Sandberg i sin reservation föreslagit; biföll 4:e och ll:e punkterne, med den förändring, hvartill Ståndets vid 2:a punkten fattade beslut föranleder; vidblef sitt i anledning af punkten 35 i betänkandet N:o 24 meddelade, i 16:de punkten af förevarande utlåtande omförmälde beslut, men godkände det af Utskottet alternativt uppgjorda förslag till voterings-proposition i frågan; samt slutligen, med läggande till handlingarne af Utskottets yttrande näst efter 16:de punkten å pag. 15, gillade dess förslag till redaktion af 206 § i Banko Reglementet; Dito N:o 40, i anledning af Anders Perssons i Holmerud ansökning om ersättning för en genom vådeld förlorad sedel å 500 Rdr; bifölls. Dito N:o 41, öfver väckt motion angående förändrade grunder för pensionering af Bankens Tjenstemän m. fl., bifölls; samt Memorial N:o 42, i anledning af erhållen återremiss å memorialet N:o 36, lades till handlingarne. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtanden och memorial, nemligen: Utlåtande