Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jäst, alla slag Kaffe brändt och alla till kaflesurrogat användbara, brända vexter . Kakao Kakel, alla slag Kalk, osläckt och släckt Kalksten Kalmus; hänförcs till Åpotheksvaror. Kamfer, oraffinerad och raffinerad Karnfin; tullbehandlas lika med de genom rektificering renade flygliga, fossila eller mineraloch genom torr distillation framställda oljor. Kanel, Kanelknopp och Cassia Lignea Kantarider; hänföras under Åpotheksvaror. Kantiljer; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Kappsäckar; se Nattsäckar. Kapris Kardborrar och Stråkardor Kardemummor Kardor och Kardläder hänföras till Hedskap och Machinener, ej specificerade, eller delar deraf. Korduan; se Saffian under art. Hudar och Skinn. Karkasser och Karkassband Karmin; hänföres under Färger, ej specificerade. Karoli; se Tobak. Kartor Kastanie)' Kautschuk: oarbetad Qvantitet för Införselstull. ningen. Riksmynt. R:dr. öre. Fritt Fri. Fria. Fri. ■1 skålp. ■— 10 1 skålp. 1 skålp. Fritt Fri Fri O Oi i skålp. — 25 ■I skålp. —■ 30 1 skålp. 25 T na. 1 skålp. ~ 40 ■ 1 skålp. | Fria 50 j 1 skålp. I Fri 0 22 Förslag till Tull-taxa. Qvautitet för Införselstull. Tullberäkniugen. Riksmynt. R;dr. öre. Kautschuk: arbeten deraf, ej specificerade och som ej äro hänförliga till Redskap ooh Machinerier, eller delar.deraf ■1 skölp. — 50 Kaviar . 1 skalp. — 60 Kedjor till innanverk i ur; se Ur, delar deraf. Ksmiskt-tekniska preparater, ej specificerade 5 för medicinska behof, hänföras till Apotheksvaror, ej specificerade. Kimrök \ skålp — 6 Kinabark och Kinarot; hänföras under Apotheksvaror.
De tillkallade läkarne förklarade enstämmigt, att då han ej ville återvända till sitt hem och någon asyl för sinnessjuka ej fanns i Stockholm, borde en lokal anskaffas, der han kunde väl vårdas utan att finna sig bevakad, men ej få tillgång på portvin, som han länge till öfvermått fortärt. Men hvar finna en sådan bostad? Derom rådslogs flere dagar utan framgång, tills knuten löstes af lifmedikus P. O. Liljevalch, som i egenskap af öfverfåltläkare bebodde en vacker våning i en byggnad, belägen i parken, som omger Garnisonssjukhuset. Lilievalch stälde denna våning och sitt tjenstefolk till Tegnérs disposition, och L. flyttade sjelf upp i ett litet vindsrum. * Den 14 sistlidne Februari nedskref Mengel denna lilla skixz, som han lemnade till en yän, hvilken stält densamma till yär tidskrift« förfogande. Den 2L i samma m&amp;nad föll pennan för alltid ur gamle Görans hand. Säkerligen är denna skizz den sista uppsats, som flutit ur denna penna. Anm. af Red. af Dag. Kr.Men då allt var ordnadt för Tegnérs ditflyttning, uppstod en ny svårighet, den, huru en af Tegnér antaglig förevändning for afflyttning från hans bostad i Storkyrkobrin-ken skulle uttänkas. Den svårigheten löstes af Heurlin — sedermera biskopen — på ett fyndigt sätt med biträde af Tegnérs hyresvärd, som var vaktmästare i Presteståndet. Denne sade sig hafva upptäckt, att hans hustru (det var en äldre menniska) gått och blifvit — pin kär i Tegnér, och han bad derför att hr biskopen skulle flytta, eljes vore han, vaktmästaren, » besluten att förkorta sitt lif ». Tegnér försäkrade, att han aldrig haft smak för gamla fruntimmer, men då vaktmästaren blef mera enträgen, lofvade Tegnér att flytta, om vaktmästaren kunde anskaffa en annan bostad. Jo, det kunde han, och dagen derpå tog Tegnér Liljevalchs våning i besittning.
Protokollen, med tillhörande handlingar och bilagor, skola af ordföranden förvaras på sätt och a ställe, som af Stämman bcslules. § 26. Ordföranden vakar öfver ordningen i kommunalstämman. Ilan kan, efter varning, låta utvisa en hvar, som sig oskickligt förhåller. Uppstår oordning, som ordföranden icke förmår afstyra, ege han magt att Stämman upplösa. Ordförande och ledamot i kommunalstämma åtnjute i och för utöfningen af sitt kall det skydd, som i lag är tillagdt dem, hvilka Konungens, hans embetsmäns eller rättens ärenden gå. lil. Om Monnnuual-fullmägtigc. § 27. Vill Kommunen åt fullmägtige öfverlåta alt med kommunalstämmans rätt handlägga och afgöra de till Stämmans behandling hörande ärenden, då må, med de vilkor och undantag här nedan sägs, sådant vara tillåtet, derest kommunalstämman med mer än hälften af kommunens hela röstetal efter röstvärdet sig derom förenar. Beslut härom skall hos Konungens Befallningshafvande ofördröjligen anmälas. 9 8 28. Kommunalfullmägtige ulgöras af kommunalnämndens genom val utsedda medlemmar, jemte särskildt af kommunalstämman valda ledamöter till ett tre gånger så stort antal, som de förstnämndas. § 29. I afseende å valbarhet till kommunalfullmägtig, vals förrättande, ursäkt och afsägelse, gälle hvad i §§ 15 och i4 om ordförande i kommunalstämma stadgadt är. § 30. De kommunalfullmägtige, som särskildt skola utses, väljas för fyra år. Halfva antalet utträde hvart annat år. Är antalet ej jemnt, afgår första gången den del, som är närmast under hälften, och så skiftesvis. Hvilka första gången skola utträda, bestämmes genom lottning. Afgår Fullmägtig under den för honom bestämda tjenstgöringstid, skall fyllnadsval anställas, och tjenstgöre den sålunda valde så lång tid, som för den afgångne återstått. § 31. Kommunalfullmägtige välje ibland sig en ordförande och en vice ordförande. Ordförande eller vice ordförande i kommunalstämman eller i kommunalnämnden må kunna väljas till ordförande eller vice ordförande ibland Fullmägtige. § 52.
Deremot hyser Utskottet den mening, att förevarande slags ärenden borde af Kongl. Kammar-Collegium handläggas gemensamt med Kongl. Stats-Conloret, hvilket sistnämnde, i sin egenskap af uppbördsverk för kronans in natura inflytande räntor, måste hafva sig angeläget att motverka all sådan stegring uti markegångsprisen, hvilken kunde hafva till följd, att nämnde räntor blefve i betydligare quantitet till leverering in natura uppsagde och Stats-Verket sålunda nödsakadt att verkställa; en, alltid med omgång och ofta med förlust förenad, afyttring af de levererade räntepersedlarne. Såsom ytterligare skäl för denna åsigt, förekommer dessutom, att Kongl. Stats-Contoret eger speciel kännedom, angående de i städer och orter gällande spanmålspris samt ledning af ingående berättelser angående årsvextens beskaffenhet. Enligt 6 § af Kongl. Förordningen den 22 Juli 1803, åligger det Kammar-Collegium att, såsom grund för sina tillgöranden, i afseende på markegångsprisens bestämmande, anställa jemnfövelse af, ”det ena Länets Stats-Utskottetf Utlåtande, N.o lil. 5 uppgifne pris med det andra, hvarest lika omständigheter inträffa.” Om det äfven torde böra medgifvas, att denna rättighet] att efter förhållandena inom de olika Länen lämpa markegångs-taxorna, stundom kan medföra en icke obetydlig nytta för de skattskyldige, enär nemligen i sådane händelser, då, i följd af tillfälliga förhållanden, inom ett visst Län, de å läritepersedlarne i handeln gångbara pris uppjagats till en öfverdrifven höjd, genom nämnde jemförelse utväg beredes att, uti de vid markegångssättningen bestämda pris, tillvägabringa en billig jemnkning; men det kan å andra sidan ej eller bestridas, att denna Kongl. Kammar-Gollegiurn tillagde rättighet, i följd af hvars begagnande de utaf motionären öfverklagade förhöjningar i markegångs-prisen sannolikt tillkommit, lemnar tillta lie öppet för en godtycklig uLöfning af den bemälde Embetsverk, i detta fall tillkommande, pröfnings-rätt.
Vid jemnförelse af de olika åsigter, sorn sålunda inom de serskild le RiksStånden gjort sig gällande, har Utskottet, som anser det föreslagna villkoret af Grundlagarnes föreläsning vara så mycket mera erforderligt, sorn Kongl.. Maj:t, i anledning af Rikets senast församlade Ständers gjorde framställning: i detta afseende, endast föreskrifvit examina, men öfverlemna t till vederbörande examinatorer att bestämma, huru med undervisningen borde forbållas, funnit sig böra sitt förut afgifna yttrande oförändradt åberopa. d) I anledning af Utskottets yttrande i denna del af Utlåtandet, liar återremiss blifvit beslutad af samtlige Riks-Stånden, och hafva de Talare, som inom Riderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden sig yttrat, dels yrkat, att antingen en lika summa, sorn för Upsala Universitet föreslagits, äfven måtte beviljas för Lunds Universitet, eller, om ej mer Slats-Ulskottets Utlåtande3 N‘.ö 218, än ett arfvode ansågs böra ega rum, att delta matte af Kongl. Mai:t få disponeras till det af Universiteten, som Kongl. Maj:t fann deraf böra komma i åtnjutande, dels funnit, att yttrandet ej bordt endast afse Persiska ocb Sanscrit-språken, utan föga bekanta kunskapsgrenar i allmänhet, hvaremot Bonde-Ståndets Ledamöter bestrid t det föreslagne nya anslaget.
Hnnd.btn är tillämpligt på sådana bolag, som upplåna och utlåna penningar, utan rättighet alt utgifva tryckta eller gör ännu mer tvetydigt, huruvida Olsktn ansett 1824 ars författning böra fortfara att vara gällande, och jag tror således min anmärka, icke vara vederlagd. Uppå derefter framställd propus, beslöt R. o. Ad. att såsom ett tillägg till den nyss bifallna § antaga 3 morn. i 1 § af Uisk:ns förslag, så lydande: I hvarje bänkprivilegium kommer att intagas det uttryckliga förklarande, alt Ranken ingalunda, meia än andra enskilda företag, må kunna påräkna understöd af allm. medel, eller att staten på något sätt skall.bidraga till bankens upprätthållande eller utredning. Gr. Frölich: T afseende på 2 mom. i x § af Utskins förslag, som 1111 torde böra blifva föremål för propos., lärer R. o. Ad. linna, alt Utsktns redaclion numera icke kan antagas, utan ali benämningen enskilda laneoch sedelbankev förändras, hvarföre redaclioneu i den af mig föreslagna, emot delta morn. svarande, 4 § torde förtjena företräde. 4 § i Gr. Frölichs förslag upplästes. R. o. Ad., sorn icke godkände 2 mom. i I § af Utskäns förslag, antog 4 § af Gr. Frölichs förslag. Gr. Frölich: Då det blifvit beslutadt, alt TJtsktns förslag egentligen skall följas vid föredragningen, torde det vara nödvändigt, på det ordning må blifva iakttagen, att ix § i berörde förslag nu företages. Jag skulle tro, att denna §, som rörer forum för privatbanker, hörer tili den dass af stadganden, som nu böra i lagen införas, nemi. bestämmelserna i afseende på localisering och forum. Ilr Stråle: Om 11 § i Utsktns förslag nu skulle framflyttas, så fruktår jag, att osammanhang skulle uppkomma, enär denna § angår forum i concursmål, och det ännu ej blifvit omtalädt, huru bankerna kunna komma i concurstillstånd.
Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 99, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens 6:te Hufvudtitel hafva, såsom Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag utvisa, samtliga Riks-Stånden, med bifall till Kongl. Maj:ts uli särskild nådig Proposition N:o 74, derom framställda förslag och i öfverens stämmelse med Utskottets uti 44:de punkten af berörda utlåtande gjorda hemställan, bland annat, förklarat, att Rikets Ständer, jemte det de medgifvit utbyte af Landtbruks-akademiens nuvarande tomt med åbyggnader emot den af Teknologiska Institutet hittills begagnade fasta egendom, under iakttagande af de vilkor, som i den nådiga Propositionen uppgifvits, tillika funnit skäligt bevilja en summa af 300,000 R:dr till utgående från Riksgälds-kontoret med en tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att tillika med det af Stockholms stad utlofvade bidrag och de medel, Styrelsen lör den af Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade Söndagsoch Aftonskola förmält sig dessutom ega att härtill disponera, användas till uppförande å akademiens tomt af en ny byggnad, afsedd att inrymma ifrågavarande Slöjdskola, jemte geologiskt Museum, m. m.; Och, i enlighet med hvad hittills i allmänhet iakttagits, borde detta Rikets Ständers beslut anmälas i den underdåniga skrifvelse, Rikets Ständer komma att till Kongl. Majit aflåta när regleringen af samtliga utgifter under nämnda Hufvudtitel hunnit verkställas. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL .Pil DT 0 ti 01,1. VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. FJEUDE SAMLINGEN. Hfti elu tugen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betan kandeti. I i " ■1 •? - ■ ~ - f f.' — *' - ■. * •r\., i. Slira.: • v i,; A*e StatsUtskottets Memorial N;o i. N;o i.
Jag tror att man i detta afseende ej kan fordra mer eller tillvägagå på annat sätt, än att man gör sig väl reda lör de ändamål, sjöförsvaret har att uppfylla, hvilka i allmänhet icke kunna vexla eller hastigt förändras, och sedan gång efter gång anvisar de medel, som äro erforderliga eller kunna afses lör anskaff - Den 18 April f. m. 541 ning af hvad som då anses mest ändamålsenligt. Skulle man nu uppställa någon plan, så skulle man ju binda sig, så att man icke kunde draga fördel af de uppfinningar, som i en framtid kunna göras. De planer för sjöförsvarets ordnande som, uppgjorda pä 1840-talet och äfven mycket sednare, afsago att bilda vår flotta af den tidens ångfartyg, hade då fullgiltiga skäl för sig, men äro numera ej tidsenliga. De sednast i Amerika konstruerade fartygen, hvilka äfven de flesta ansett vara de, som först borde anskaffas, nemi. de s. k. Monitorerna, tror jag besitta sådana egenskaper, att, äfven om förändringar framdeles inträffa, de dock aldrig kunna blifva urmodiga eller åtminstone icke oanvändbara. Då, enligt min åsigt, de för våra förhållanden kunna vara lämpliga, så anser äfven jag, att en sådan materiel i första rummet bör anskaffas. Hr Brakel: Hr Skogman tyckes hafva fått det ganska svåra uppdraget att försvara Stats-Utsk:ts Betänk. Det är derföre icke underligt, att han får placera folk på en terrain, der de aldrig hafva stått. Jag har aldrig, såsom Hr Skogman påstått, framställt «La Gloire» såsom typen för Sveriges blifvande flotta, utan jag har endast sagt, bygga vi oss pansarfregatter, så tror jag, att de böra vara af »La Gloires» storlek och beskaffenhet. Skälet hvarför jag ansåg detta, var att, så vidt jag hört i utlandet, ansåg man i allmänhet de Franska fregatterna vara bättre än de Engelska.
LandsSecreteraren omöjligen med den på Stat dem bestådde Skrifvarehjelp, kunna medhinna besörjandet deraf, en tillökning uti Betjeningen, •vid LandsContoir och LandsCantzlierne måtte bestås och med löner på Stat förses, helst något tillökt biträde vid LandshöfdingeEmbetena icke erhållits ehuru tid efter annan, både Hofftätter, Collegier och andre EmbetsWerk fått -sig beviljade tillräckligare antal Ledamöter och Betjening; föreslående Pierr Eriherren och landshöfdingen på sådane grunder, att 2Ine LandsContoirsskrifvare i hvarje Län måtte få antagas, med lika befordringsrätt, som Häradsskrifvare innehafva, och åt detn anslås passande aflöning, inberäknade de 33 K:d 16 sk. som nu upförde finnas till Skrifvarehjelp, samt att vid I.andsCanzlierne en Länsnotarie med Lön på Stat och befordringsrätt, äfven måtte tillsättas, och göromålen imellan LaridsSecreteraren och deri blifvande LänsNotajtieri fördelas såsom Kongl. Maj.-ts Befallningshafvande lämpligt finner. Uti vid denne Riksdag förekomne flere frågor om tillökning uti Civile Embetsoch Tjenstemanna Corpsen med nya Löner å Likets Stat, har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall, utur skäl, att Statens tillgångar nu icke medgifva någre utsträckningar i denne del, utan deremot nödigt funnits, att den Reglering matte vidtagas, hvarigenom öfverllödige Embeten och Tjenster först måga kunna indragas, så att det för Staten kan blifva möjligt, att bestå hvad till de öfriges aflörtande erfordras; vid hvilken Reglering, som skulle omfatta Styrelsens alla grenar, det bör under öfvervägande komma, i hvil - StatsUtskottets Betänkanden.
L y d nu er son, oroa eder icke för NÅGOT. » » Sätt er här b r e d v i d mig också, kära syster Marguerite. » Rikard satte fram en stol b r e d v i d den sjuka, som snart åter insomnade. » Hur är det, » hviskade Rikard, o c h lutade sig ned öfver Marguerite, » hvad svar kan jag gifva på min mors fråga, o m Marguerite älskar m i g? » Den unga kvinnan svarade e j, m e n h o n lade tillitsfullt sin hand i hans och såg h o n o m in i ögonen. Och här sutto d e hand i hand, stilla väntande utgången af moderns sjukdom. Denna s ö m n var en kris. När fru D. Dagny I syfte att iistadkoinma en närmare saninianslutning niellan alla dem, som vilja deltaga i arbetet för qvinnans framåtskridande, ocli dem, hrilka närmast skola draga nytta af detta arbete, bildades Iiösten 1884 af Redaktionen af Tidskrift för Henimet jenite ett fåtal andra personer en frivillig komitf. Efter nigon tids förberedelse utfardade denna koinitC en inbjudning till dem, som ansågos vara för frågan intresserade, att saninianträda för öfverlaggningar. Inbjudningen var undertecknad med namnen S. L-d Adlersparre, E. Ankarsvard, E. Fries, Hans Hildcbrand, Fr. Liinnell och Gustaf Sjöberg. Vid det möte, som Iiölls på grund af denna inbjudning den 22 november 1884, besliits att, för vinnande: if det asyftade ändamålet, bilda en förening, som erhöll namnet Fredrika13ren1cr-1: örbutidet. Vid samma tillfille antogs följande forbinidsprograni:. d: örburidets ändanial skall vara att, under kraftig saniverkan af crfarria qtinnor och nian, inom så vida kretsar af vårt land som möjligt verka för en sund och Iiigii utveckling: if arbetet för qvinnans höjande i sedligt ocli intellcktuelt så viil som i socialt och ekonomiskt hänseende.
— Till löner åt ytterligare en Lektor vid hvartdera af de fullständiga läroverken i Norrköping, Wenersborg, Fahlun, Malmö, Christianstad, Carlskrona, Östersund och Umeå; tillsammans 8 å 2,000 R:dr Till löner för 5 nya Lektors-beställningar vid de på real-linien fullständiga läroverken Till utvidgning af läroverket i Nyköping „ dito dito i Halmstad „ dito dito i Landskrona 3,500: — „ dito dito i Christinehamn 3,500: - „ dito dito i Norrtelje „ dito dito i Carl Johans församling „ dito dito i Lidköping „ dito dito i Oscarshamn Till aflöning i en ny, högre lönegrad efter 20 års tjenstgöring, nemligen: för Lektorer, 4,000 R:dr i årlig lön , Adjunkter och kolleger, 3,000 R:dr dito Transport Riksmynt. Skrifvelse, N:o 169. 3 Riksmynt. Transport För lönetillökning, å 500 R:dr årligen, åt Rektorer: vid de fullständiga läroverken, efter 10 års tjenstgöring i sådan egenskap; vid de treklassiga läroverken efter 15 års, och vid de tvåklassiga dito efter 20 års tjenstgöring, räk nad från början af kalenderåret näst efter det, då do först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare. 1 För Rektorerne vid Clara, Maria, Jakobs och Catharina femklassiga läroverk i Stockholm, årlig löneförhöjning å 500 R:dr Till löneförbättring och extra arfvode för Gymnastik-lärare vid de fullständiga läroverken . 13,266: 67. Till löneförbättring för Gymnastik-lärare vid de på real-linien fullständiga läroverken 1,000: — Till Gymnastik-lärares aflöning vid de lägre läroverken : Nuvarande anslaget 9,000: — Förhöjning deri 7,000: — ^g qqq. Arfvodes-förhöjning åt lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid läroverket i Nyköping 200:
Brefvet den ii Mars 1765, för ett serskildt fall, i anledning af anförde besvär, meddeldta förklarande : att emot vanligheten bora Soldater icke aläggas deltagande i Kyrkobyggnad, ingalunda kan gifvas den vidsträckta tillämpning, att derigenom krigsfolk i allmänhet blifvit frikallade från en slik skyldighet, den Utskotten anse dem hvarken kunna eller böra undandraga sig, enär de finnas hemma på Roten eller Rusthållet och icke äro till tjenstgöring cornmenderade ; men då olika begrepp om rätta förståndet af så väl Kongl Instructionen den 12 April i8i5, som Kongl. Brefvet den 11 Mars 1765 kunna föranleda stridigheter härom, anse Utskotten, till förekommande deraf, La gsamt Allm. Besv.o. Oec. Utsk. Bet. N:o 25,13 sig böra föreslå Rikets Högloft. Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdandet af en sådan Lagförklaring: att, der ej annorlunda finnes stadgadt , eller serskild ofverenskomm melse träffad, bora af alla matlag , vare sig Hemmansbrukare, Torpare och Husmän eller Inhyseshjon, samt Krigsfolk, da de icke i tjenstgöring stadde äro, dagsverken utgöras till Kyrkobyggnad med hvad dertill hörer, pd sätt Allmänna Lagen, i 26 Cap. ByggningaBalken, stadgar. Så väl enligt ti. jj. i Ridderskapets och Adelns privilegier den 16 October 1723, som Allmänna Lagens stadgande i 26 Cap. 2 /. ByggningaBalken, äro Säterier i allmänhet frikallade från deltagande i Prestegårdsbyggnad. Då nu berustade Säterier härifrån icke äro undantagne, och skyldigheten ali deltaga i Prestegårds-byggnad icke kan blifva en följd af rustningsåliggandet, hemställa Utskotten, att Herr Prosten Hallströms Motion ma lemnäs utan bifall. Likaledes och på dessa skäl: a) att, enligt Kongl.
M:s befallningshafvande egt rum; och då således ringa sannolikhet förefinnes, att anspråk på återlyftning af dessa medel framdeles torde väckas, hafva Rikets Ständer ansett endast ett mindre belopp böra, för sådana möjligen inträffande fåll, hos Stats-kontoret reserveras, hvadan Rikets Ständer beslutat, att af de uti E. K. M:s nådiga proposition omförmälda depositions-medel ett belopp af 10,000 r:dr bör till Riksgälds-kontoret aflämnas och återstoden 795 r:dr 31 sk. 11 rst. för Stats-kontorets räkning i Rikets Ständers bank qvarstå, för att användas till godtgörande af de fordringsanspråk, hvilka i förevarande hänseende kunna i behörig ordning anmälas och styrkas; med iakttagande likväl, att, i händelse de restitutioner af ifrågavarande beskaffenhet, hvilka framdeles finnas böra ega rum, skulle till beloppet öfverstiga ofvannämnda dertill afsatta ExpeditionsUtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 86. 437 afsatta anslag, återstoden bör af Riksgälds-kontoret i vederbörlig ordning Statskontoret tillhanda bållås. Hvilket, såsom svar i ämnet, Rikets Ständer få bos E. K. ML i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1848. Uppläst och godliändt hos Ridd och Adeln den 24 Maj 1848' Preste-ståndet den 24 Borgare-ståndet den 27 Bonde-ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse } angående godtgÖrelse eller afskrifning af åtskilliga utaf Stats-kontoret af under händer hafvande medel bestridda utgifter. (Stats-utsk. Uti., N:o 157.) S. A. K.
UtsökningsBalken, att innehafvare af icke löpande skuldebref ej eger annan Lagutskottets Betänkande JV.o 64. rätt, än den detsamma lyder å, komma att uppliäfvas, hvilket åter betoge sedelutgifvaren tillfälle att bereda sig säkerhet om qviltningsrätt för egande genfordran; bägge delnrne lill creditrörelsens synnerliga försvårande; och emot Herr Grefve Cronhjelms hemställan, att löpande skuldsedlar, för att vara gällande, borde utgifvas till viss man eller ordres, samt sedermera vid öfverlälelsen, man ifrån man, och således icke till innehafvaren eller till onämnd transporteras, det förekommer: att äfven en sådan anstalt skulle varå hinderlig för allmänna rörelsen, såsom vid skuldebrels afsändande till annan ort, der skuldebrefvet möjligen icke kunde användas, i händelse den vissa person, på hvilken transporten lydde, vore död eller bortrest eller af sjukdom eller annan orsak urståndsatt, både att at detsamma sjelf göra bruk, och att vidare transport meddela, allden föreslagna inskränkningen ingalunda skulle kunna med säkerhet leda till det åsyftade ändamålet att förhindra det annan, än den egentlige fordringsegaren, framstår med lagsökning, enär hvarje transportinnehafvare i allt fall vore härtill berättigad, samt slutligen »It man icke lärer få lägga så mycken vigt på den ifrågavarande öfverlåtelsen, att den, som i god tro innehar en löpande förskrifning, hvarå flere transporter blifvit gjorde, skulle kunna äfventyra sin betalningsrält, derest han icke förmådde styrka alla transporternes riglighet eller ens för det, att någondera namnteckningen verkligen funnes vara origtig eller fingerad. Utskottet anser för öfrigt det böra ankomma på hvarje'långifvare och gäldenär att, i berörde hänseende, öfverenskomma om den form för skuldebref, sorn dem godt synes, och får Utskottet alltså härmedelst vördsamt • afstyrka bifall till så väl den ena, som den andra af of van berörde motioner. Änfc. lill Eip. Utsk, d. i5 Maji kf. 5 e. Ht.