Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
§ 5 Utgår adlig ätt på svärdssidan under varande Riksdag, upphör fullmäktige att inneha säte för densamma. Dör huvudman under Riksdagen lämnar fullmäktige sitt uppdrag. § 6 Personer som inte blir godkända enligt Riksdags Ordningen utesluts. Detta gäller även adelsman som är bysatt, tilltalad i domstol för nesligt brott, även om domen inte fallit. Den som får fullmakt, skall ha fyllt 21 år. § 7 Alla de kommendörs ätter som tillkommit före 6 juni 1809, får behålla sitt högre säte i Riddarhuset. De som blivit utsedda efter den dagen kan inte bilda ny ätt, varken för sig själva eller efterkommande § 8 Efter huvudman som blivit upphöjd till Friherre tillträder den närmaste ättemannen. § 9 Är huvudman i utlandet, antingen i konungens tjänst eller med vederbörligt tillstånd för enskilda angelägenheter, har han rätt att utge fullmakt. Adelsman som tjänstgjort de 3 sista åren före riksdagen i främmande makts tjänst, men varit skattskriven här har rätt att intaga säte i Riddarhuset. Uppkommer något ärende, som berör makten han tjänstgör för, bör han inte närvara vid besluten varken in pleno, utskott eller nämnd. Samma gäller för adelsman, som är i fientlig fångenskap, med av främmande överhet tillåten att vistas i fäderneslandet. § 10 Flyttar adelsman utrikes enligt vad 1723 års adliga privilegier omförmäler förlorar han säte och stämma bland Ridderskapet. Flyttar han tillbaks och kan styrka att hans förbindelser med främmande makt upphört och avlägger ny trooch huldhetsed till konungen, samt de 3 senaste åren varit skattskriven i landet, återfår han sina rättigheter som svensk adelsman. § 11 Adelsman, som avviker ur landet har förverkat sin rättighet till säte och stämma på Riddarhuset. Återkommer han utan att ha blivit överbevisad om brott återinträder han. § 12 Så snart lantmarskalken blivit utnämnd av konungen, ledsagas han av de två äldsta grevarna till Riddarhuset. Där mottas han vid ingången av Riddarhus Direktionen, Riddarhus Sekreteraren och de övriga som tillhör Riddarhus Kansliet. Därefter utser lantmarskalken 3 personer som dagen därpå sammanträder och börjar anteckningen. Upprop sker efter matrikel i den ordning de äga säte på Riddarhuset. Var och en framträder och tecknar sig till förnamn och karaktär eller avlämnar fullmakt.
Så utvecklas naturligt en vetenskaplig institution, hvilken, likasom Carolinska Institutet, kan få ökade rättigheter i samma mån som den derföre kan göra rätt, och så förberedes ett universitet i hufvudstaden, men när ett sådant på denna, efter min tanke, naturliga väg utvecklat sig och blifvit fullfärdig!, har Sverige otvifvelaktig! så stor befolkning och så stora intellektuella krafter att det behöfver och kan hafva tre universiteter; och att ett tredje universitet ej kan läggas annorstädes än i hufvudstaden, synes åtminstone mig gifvet. På dessa skäl förenar jag mig med dem, som yrkat bifall till Utsk:ts framställning. Frih. af Schmidt, Georg: Sedan jag här hört så mån ga sakkunniga mäns yttranden i frågan, skulle jag blifva en fattig axplockare, om jag sökte upphemta och framlägga några ytterligare skäl emot universitetets flyttning från Upsala; hvarföre jag inskränker mig till att endast förklara, det jag önskar bifall till Utsk:ts förslag och motsätter mig Borgare-St:s beslut, hvaruppå Gr. von Rosen begärt propos. 592 Den 20 April. Hr Cederschiöld, Fredrik Angust: Jag vill icke besvära R. o. Ad. med att påpeka några ytterligare skäl för behofvet af ett universitet i bufvudstaden, ty enligt mitt förmenande vänder sig nu icke frågan derom. Det är blott en enda punkt, som jag vill upptaga, emedan jag kan af personlig erfarenhet yttra mig derom, nemi. Gr. Hamiltons föreställning att det vore nyttigt för de studerande, att de vistades i en mindre stad, emedan studierna der skulle ingifva större intresse. Jag kan deremot försäkra att det egentliga vetenskapliga intresset förvärfvade jag bär i Stockholm, och då jag måste lemna Stockholm för att resa till universitetet för alt absolvera mina examina, så skyndade jag att komma tillbaka bit, för att bär fortsätta mina studier. I afseende på kamratskapet, har jag icke funnit någon skilnad mellan kamratlifvet bär och det vid universiteten, och ännu efter 25 år räcker jag min band med lika värme såväl åt den ena som den andra af mina fordna kamrater på begge ställena. Det är en allmänt känd sak, att inom landet bildat sig en opinion med önskan att Upsala universitet skulle flyttas till Stockholm.
E e t ii n k a n d e n. Rd. 3 Timf Preusisk Courant, utom 67 000 Rd. såkallade Straff-penningar och 13,400 Rd. såsom Kronans Gevinst af Cours-differencen emellan R 1. Courant och Rd. Species, hvilket alt i följd af Konungens anordning uti Nådig Skrifvelse» daterad Heilsberg den 28 nästförutgångne Maj, lills vidare blifvit använd i och för Statens då varande Krigs-behof, under högtidelig försäkran om framtida återbetalning och refunderande af Gyllenstjernska famillens fordran , på annat sätt. Då ej mindre detta Qvitto-Bref, som ännu är i Famillens hand, än Konungens nvss åberopade Nådiga skrifvelse och Fältmarskalken Gref. ve S enbocks under den 17 Oetober samma år med högstsalig Konungens underskrift gillade Officiella Redogörelse och Räkenskap öfver medlens användande i Rikets tjenst, sätta famillens ersättnings-fordran hos Kronan Sverige, uti den klaraste dag; så har och efter Nystadska Freden med Ryssland, som slöts den 3o:de Augusti 1721 först då varande Canzli-Presidenten Clefve Arvid Horn, såsom gift med en Grefvinna Gyllenstjerna, under den i8:de Februari 1731, och sedan samtelige GyHenstjernske Arfvingarne den 1 Julii 1740, 18 år och jo månader efter Fredslutet, under åberopande af Dag och Författningar utkraff och sökt betalning för ifrågavarande Krono - Stats-Uiskottets Eelänhmlen. 5^5 Krono fordran, såsom inom 20 år behörigen be* vakad; hvilket dock på föredragning af Kongl, Krigs-Expeditionen i Nåder afslogs genom Resolution den 10 April 1741. Öfver denna Kongl. Resolution, besvärade sig famillen, efter då gällande Regerings Ra gar hos Riksens Höglofl.
Nonnen, på Degeberg i Westergöthland inrättadt, hvartill planen är allmängjord, dels genom Tidningarne, dels ock genom en serskild under Riksdagen utkommen brochure, Molionairen funne sig, både af pligt och enskild öfvertygelse om Inrättningens obestridliga nytta, uppmanad att understödja Herr Nonnens berömvärda afsigter; hemställande fördenskull Herr Gyllenhaal, alt den af Herr Nonnen för Institutets ändamålsenliga utvidgning och organisation calculerade summa af 5,o33t Rjdr årligen till Fri-elevers underhåll, Lärares aflöning, m, m., måtte af Staten anslås tilt Landtbrukslnslitutet på Degeberg, Inom Borgare-Ståndet har Herr fTcern, J., väckt motion, alt Rikets Ständer matte intill nästa Riksdag anslå en årlig summa af 20,000 lLdr Banco till fördelning och underhåll af Irenne Landtbruks-skolor, nemligen en i södra delen af Sverige, t. ex. i Skåne, en i medlersta delen, t. ex. i Westergöthland, och en för den öfriga delen, t, ex. i Dalarne, eller Gestrikland, hvilka Landtbruks-skolor, under bestämda vilkor och med åtnjutande hvardera af |;del uti ofvannämnde Sta Is-anslag, hotde upplåtas lill enskildt ölvertagande af red hare-, kunnige och för nit i saken väl bepröfvade män, hvarigenom dessa Inrättningar otvifvelaktig^ skulle komma att väl uppfylla sin bestämmelse. Härförutan har, inom Bonde-Ståndet, Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län föreslagit understöds meddelande åt Landt - Siats-Utskottets Utlåtande N',o 8j. il bruks-Inslitutet på Degeberg, på det sätt: alt en Elev från hvarje Län der måtte hållas på Statens bekostnad; alt desse
Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit den här föreskrifna öfvervigt, anställes ny om - Kongl. Majit» Nåd. Proposition JV$ 33. lfl röstning öfver alla dem, sorn vid den första omröstningen^ blifvit satta i frågaj skolande den, som erhållit de fleste rösterna, anses behörigen vald. Hafva två eller flere vid någon af dessa omröstningar erhållit de fleste och lika manga röster, afgöres frågan genom lottning dem emellan. För hvarje ombud utses ock på lika sätt en suppleant att, i händelse al ombudets förfall, i dess ställe i mötet deltaga. Val för Stockholms stad verkställes på ofvan föreskrifna sätt inför Ofverståthållaren. § 6. Vid omröstningar till val af ombud vid kyrkomöte och af elektorer för sådana ombuds utväljaivde beräknas hvarje röst lika; och skola rösterna afgifvas med slutna sedlar. § 7. Klagan öfver val till ombud vid kyrkomöte fullföljes hos Konungen genom underdåniga besvär, som inom tretio dagar efter valet skola i Kongl. Maj:ts Justitie-Revisions-cxpedition ingifvas för att, i Konungens Högste Domstol skyndsamt föredragas och afgöras. § 8. Vid kyrkomötet föres ordet af Erkebiskopen eller den bland öfriga Bjskopar, som Konungen, för den händelse att. Erkebiskopen har förfall, dertill i nåder förordnar. § 9. Allmänt kyrkomöte tillkommer att upptaga kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar eller hvarom fråga af någon dess ledamot väckes. Mötet eger dock ej att, utöfver hvad i grundlag kan varda rnedgifvet, annat eller mera besluta än underdåniga utlåtanden, samt föreställningar och önskningar att hos Konungen anmälas. § 10. De Från Konungen hänskjutna mål böra företrädesvis till behandling förekomma. Ar fråga om antagande af ny psalmbok, evangeliibok, kyrkohandbok eller katekes, böra de af mötets medlemmar, sorn till Rreste-Ständet höra, betänkande (ifver frågan afgifva innan den af mötet till slutlig behandling företages.
Och ej en skymt af hopp att eder rädda Fins qvar. Re'n flämta eldarne derborta På bergen och med sina röda flammor Belysa Parthenon. I morgon kanske Skall sjelf du gå i lågor upp och lysa På fiendernas väg, då de sitt intåg I staden hålla, och du sjelf, Athena, Skall gömmas under dess kolonners grus. Nej! Nej! Det kan ej vara så din vilja, Du gudaborna jungfru! Ej du vill Se _ hur din egen stad i gruset störtas Af denne skändlige barbarens hand? I Gudar, han I ej tillräcklig magt Att krossa denne endes öfvermod? Och skola menskor mördas, städer sköflas? Skall man för hans skull tvinga hop till strid Två folk som intet gjort hvarann för när? 58 O, att jag vore man, att mina senor Fått denna samma. styrka som mitt sinne! Då skulle snart vår jord befrias från Det odjur, som nu för sin ärelystnad Uppoffrar allt och öfvar nesligt våld. Men han är ju en dödlig blott som jag Och hvarje annan mensklig varelse. Är ej hans hjerta utaf kött och blod? Är ej hans lifstråd lika svag som andras? Jo visst! Då kan den skäras af helt lätt Med detta lilla ting som kallas dolk. En herrlig tanke! Han skall dö, ja dö! Och Hellas skall bli räddadt. Höge Gudar, Hvi gåfven I mig icke förr den tanken? Hvad skall min far dock säga? Ej han vill Att jag min hand befläckar med ett lönnmord Och störtar mig i alla krigets faror. Förlåten dock, I Gudar, om min fader Jag gör emot, då jag ett högre mål Fullfölja vill. Och nu i natt jag måste På väg mig ge att hinna upp tyrannen, Förrän han utfört har sitt snöda dåd. Jag kan ej säga ett farväl till honom Som har mig lifvet gifvit. Men hvad mer? Om han ej ser sitt barn i verlden mer, Så har hans ålderdom den trösten vunnit, Att han har fostrat Hellas' räddarinna. Och nu, I Gudar, leden rätt min stig, Att krigets brand i skurkens blod må släckas! Vid Chaironea.
Och menniskan gaf hvart och ett fänad, och foglomen under himmelen, och djuren på markene, sina namn. Men till menniskone vardt icke funnen någon hjelp, den sig till honom hålla måtte. Då lät Herren Gud falla en tung sömn på menniskona, och vid han sof, tog han ett af hans sidoref, och uppfyllde kött i samma staden. Och Herren Gud byggde ena Qvinno utaf refvet, som han uttagit hade af menniskone, och hade henne fram för honom. Då sade menniskan: Detta är dock ben af minom benom, och kött af mino kötte, hon skall heta Manna, derföre att hon är tagen utaf mannenom. Fördenskull skall en man öfvergifva fader och moder, och blifva vid sina hustru, och skola varda till ett kött. Och de voro både nakne, menniskan och hans hustru, och de blygdes intet. Och ormen var listigare än all djur på jordene, som Herren Gud gjort hade, och sade till qvinnona: Ja, skulle Gud hafva sagt, I skolen icke äta af allahanda trä i lustgårdenom? Då sade qvinnan till ormen: Vi äte af de träs frukt, som är i lustgårdenom; Men af frukten af det trät, som är midt i lustgårdenom, hafver Gud sagt: Äter icke deraf, och kommer icke heller dervid, att I icke dön. Då sade ormen till qvinnona: Ingalunda skolen I döden dö. Förty Gud vet, att på hvad dag I äten deraf, skola edor ögon öppnas, och I varden såsom Gud, vetandes hvad godt och ondt är. Och qvinnan såg till, att trät var godt att äta af, och ljufligit uppå se, och att det ett lustigt trä var, efter det gaf förstånd; och tog utaf fruktene, och åt, och gaf desslikes sinom man deraf, och han åt. Då öppnades bägges deras ögon, och de vordo varse, att de voro nakne; och de bundo tillhopa fikonalöf, och gjorde sig skörte.
79 i alla öfriga ärender hvarom i R egcrings-Form ens 56, 66, 69, 70, 71 och 72 §§. särskilt förordnadt Se Bihanget, 3 Samlingen, sid. i5o. Ridd. och Adelns Protocoll d. 28 Junii e. m. p. 726, d. 12 Julii f. m. p. 637, d. 14 Julii f. m. p. 681. Bonde-Ståndets D:o 3 B. P. 84a. Jemför i öfrigt Förslaget vid 56 och 81 §5. Regerings-Formen. §• Ingen af Ridderskapet och Adeln icke heller någon lagligen kallad eller vald Riksdagsman för annat Stånd, må kunna, af hvad anled - 8o Bil. till Constitutions Utsh. Betänk. N:o 3. förmenas att Riksdaning som helst, förmegen bivista — —. nas att Riksdagen bi vista; — •—. — Se Bihanget, 3 Samlingen, sid, 81. Bidd. och Adelns Protocoll den 12 Maji e, m. p. 260, samt d. t5 Maji f. m. p. 270 och 387. Tryckfrihets-Förordningen, Wiefterskrifne Svea Wi efterskrifne Svea Rikes Ständer ■— •— Rikes Ständer — —» Ingressen. Svea M\ — Rike -—• förmedelst det stad*—förmedelst det stadgande iberörde Grundgande i berörde Grundlags 86 §., att med lags 86 §., att med Tryckfrihet bör förTryckfrihet bör förstås stås hvarje Svensk mans hvarje Svensk mans rättighet att utan nå- rättighet att, utan någre af den offentliga gre af den Offentliga Magten i förväg lagda, Magten i förväg lagda, af Tryckfrihets-Lagen (af Tryckfrihetsej föreskrifne hinder, Lagen ej fö res r i fvi!gifva skrifter; att sena) hinder, utgifva Bil. till Constitutions Utsk. Betänk. N:o 3. 81 skrifter, att sedermera endast inför laglig
Vidare förespordes, att af styckets stora bravurroll, » madame Sans-G6ne », revolutij onens dotter, den käcka tvätterskanmarketenterskan, hvilken slutar som hertiginna af Danzig, i fru Bartmanns händer väntades ett glänsande prof på hvad den rikt begåfvade konstnärinnan numera högst förmådde i en uppgift af vida mera omfattande kraf än de små ingenueföreteelser, som så länge ansågos vara hennes enda rätta fack. Ej underligt om efter allt detta en ovanlig spänning i tisdags kväll hvilade öfver salongen, när ridån höjdes till premieren. Man väntade mycket, och därför kan ej heller den obestridliga framgången i någon för teatern hugnesammare eller hedersammare form konstateras, än då vi säga, att publikens högt spända stämning ingalunda sveks. » Madame Sans Géne » blef äfven här en triumf, en hel triumf för fru Hartmann, en liten bit triumf åtminstone för flere af de medspelande, ett stort stycke triumf för regissören, dekoratören, kostymören — och helt visst äfven en ganska varaktig för teaterns kassa. Älskvärda läsarinnor, viljen 1 riktigt frossa i åskådandet af eleganta toaletter, dyrbara stoffer, praktfulla smycken och broderier, öfverdådiga rumsinteriörer, gån och sen » Madame Sans Géne »! Men den ger mer än så. Den upprullar en spännande historisk intrigroman, som knappast ett ögonblick släpper ert intresse. Ytlighet och tekniska svagheter gifvas där nog, men så mycket också af färg, stämning och lif, som kommer en att glömma bristerna. Fru Hartman år charmant i denna roll, och hon har aldrig förr bättre förtjänt några blommor än dem som i talrika väldiga buketter i tisdags regnade ned för henne. Käckhet, naturlighet och sann känsla präglade alltigenom hennes spel, som nådde ganska långt ut öfver de vidder, hon hittills behärskat. Utrymmet befaller oss att endast helt kort nämna några af de öfriga mera framträdande rollinnehafvarne. Hr Olssons Napoleon gaf en ganska acceptabel porträttbild af den store härskaren, och äfven hans uppträdande var värdigt och verkningsfullt.
Då Full magt ige nu öfvergå till anförandet af sådane, sedan sista Riksdag i afseende på Riksgälds-Contorets förvaltning vidtagne åtgärder samt dervid förekomna frågor och inträffade förhållanden, som genom denna Berättelse böra till Ridets Höglofl. Ständers kännedom och bedömande meddelas, få Fullmägtige anmäla, att, vid framställningen häraf, samma ordning blifvit följd, som vid sammanfattandet af de för Fullmägtige utfärdade reglementariska föreskrifter; och hafva Fullmägtige, till undvikande af en öfverflödig vidlyftighet, trott sig icke behöfva härvid upprepa de upplysningar i berörde hänseenden, som Rikets Högloft. Ständers år 1841 och 1843 församlade Revisorers Berättelser innehålla; hvadan samma Berättelser i Stals-Ulsko tets Memoralj N'.o 3• II hvarje serskildt fall komma att åberopas, med hänvisning till de ställen, der dessa upplysningar finnas intagna. ingående omskrifningen och utbytet af Riksgälds-Contorets till Rikets Ständers Bank utfärdade obligationer för Bankens försträckningar till 1808 års krigskostnader (Reglementets 4 §). Med hänsigt lill den löpande egenskap de nya obligationerna, enligt deras föreskrifna lydelse, borde erhålla, och då dessa obligationer framdeles kunde komma alt i allmänna rörelsen inom eller utom Riket utspridas, arisågo Fullmäktige, före obligationernes lifgifvande, högst angeläget, att deras förfalskning eller efterapning blefve i möjligaste måtto försvårad. Fullmäktige läto derföre förfärdiga blanketterna till desamma vid Bankens pappersbruk och slereolyperingsinrättiiing, med begagnande af alla de garantier i sådant hänseende, som derstädes införde nyare sedeltillverknings-metoder erbjuda.
Det år långtifrån mig att vilja klandra eller upprifva ett af Ridderska* pet och Adeln fattadt beslut; jag har endast deremot anmält min reservation; men jag har tillika önskat förekomma, att praxis vid detta tillfälle , må framdeles såsom praejudicat åberopas I sådant afseende ber jag, att få föra Högloflige Slåndet lill minnes en händelse vid sista Riksdag, Ett Betänkande förevar, som åsyftade försvårandet af anvisningars utfärdande å Banken. Hela Ståndet var i begrepp att förkasta det; meri jag tog mig friheten fästa Ståndets uppmärksamhet på ordalydelsen af 56 $. och Ståndet fann i anledning deraf, godt att återremittera Betänkandet blott lör formalitetens Ben 12 Maji f. m. 173 skuld. Jag torde åter få erinra om den mening jag hyser rörande det uttrycket i 56 §. Att Utskottens förslag skola först framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsattser.” Härmed rnenas nemligen, att Ståndet icke kan göra några modilicationer i Betänkandet; utan måste antingen antaga det oföråndradt, eller ock förkasta det, nemligen i det skick det år, och intill dess det blifver af Utskottet omarbetadt. Herr Lefrén, Johan Pehr'. Äfven jag tager mig friheten försöka en vederläggning af Herr Cederschjölds anförande. 56 §. R F. synes mig i detta fall ganska tydlig. Den nredgifver uttryckeligen, att man antingen får antaga eller ock förkasta ett Betänkande som första gången år under öfverläggning; men den fäster härvid det oeftergifliga vilkor, att detta antagande eller förkastande skall ske utan vilkor, det vill såga, utan förändringar eller tillsatser. Nästa punkt i samina moment får ej blandas med denna föregående, ty den innefattar en helt annan casus, den nemligen, då man ej vill förkasta sjelfva saken, men ej heller antaga Betänkandet sådant det år. Det år i detta fall återremiss ovillkorligen måste ske. Af allt detta följer, som jag tror, klart, att ifrågavarande ämne af Herr Grefven och LandtMarskalken blifvit behandladt i full öfverensstämmelse med 56 §.
Jag har ansett denna lönförbättring för Topografiska Korpsen nödvändig endast för det fall, att det förslag om en förändrad organisation af General-Staben, som, enligt hvad jag förut anfört, här nedan skall i underdånighet framställas, icke kommo till fullbordan; enär eljest Topografiska Korpsen skulle försvinna såsom en särskild Korps och personalen på den nya General-Stabens stat öfverflyttas.» AiMkri-sla»Uti det underdåniga memorial, Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, i egenskap af General-Fält-Tygmästare redan den 27 sistlidne Mars aflåtit angående AnilleriStabens behof, har Hans Kongl Höghet lillkännagilvit, att det nuvarande anslaget, 2,800 R:dr B:ko, som vid 1828—1830 årens Riksdag beviljades och hvilket enligt Eders Kongl. Maj:ls sistnämnde året meddelade beslut qvartalsvis af General Fält - Bil. M 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JYs 1, om Statsverket 1836. 37 Eält-Tygmästaren utbekommes för att till ändamålet användas, på sätt General-FältTygmästaren »för tjenstbarheten nyttigast pröfvar», för närvarande är disponeradt på följande sätt: till Chefen för Artilleri-Staben B:ko R:dr 720. » 1 äldre Officer i General-Fält-TygmästareExpeditionen » » 400. » 1 d:o vid General-Fält-Tygmästare-Embetet » » 500. » 3 yngre Officerare ä 200 » » 600. » 1 Sekreterare » » 200. » 1 Vaktmästare » » 200.
I ändamål att söka afhjelpa den på Gottland rådande, för jordbruket derstädes serdeles skadliga ägoblandningen, har Kongl. Majit väl, efter pröfning af derom tid efter annan framställda förslag, vidtagit förberedande åtgärder, samt dertill af besparingarna å Riks‘Slatens Sjette Hufvudtitels anslag för jordbruket, handeln och näringarna anvisat erforderliga medel, lill följd hvaraf socknarne å ön nu mera blifvit af vederbörande Landtmätare indeldta i vissa skifteslag, Transport R:dr Bih. till n. St. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. Transport R:dr 104,378: 16. 2. och' ett af dessa, hvars samtlige delegare i . sådant afseende sig anmält, kommer att, på det allmännas bekostnad, läggas i laga skifte, för att ådagalägga de fördelar, som genom så beskaffade skiften kunna beredas; men då, enligt hvad såväl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som Öfver-Direktören vid Landtmäteriet vitsordat, ytterligare anslag af allmänna medel till uppmuntran för dem, som först anmäla sig till skiftens erhållande, blifver behöfligt, intill dess skiftesverket kommit i gång och hunnit allmännare visa sina välgörande verkningar, vill Kongl. Majit, i betraktande af hvad bemälde ÖfverDirektör anfört uti ett i ämnet afgifvet memorial, hvars innehåll närlagde, den 20 sisllidne Oktober öfver Civil-ärenden hållna, protokoll närmare utvisar, härmed föreslå Rikets Ständer, att, för den tid nästa Statsreglering blifver gällande, ett Jo/ \v tags - a n s lag för befrämjande af sådana laga skiften på Gottland, sorn innehafvare af redan i faststäldt storskifte lagda hemman enhälligt begära, må på afdelningen för jordbruket, handeln och näringarna varda -uppfördt lill ett årligt belopp af R:dr 2,000: b) Undervisningsanstalter fur jordbruk och landlmannanä ringar. Sedan föreståndaren för Landlbruks-Institulet å egendomen Degeberg i Skaraborgs Län, E.