Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hela dagen inströmmade därjämte, genom post och telegraf, hiilsningar och varma, hyllningsord från sh vidt skilda orter som Firenze och Trondhjem och i de mest olika tonarter, från det betydelsefulls brefvet af den världsberömde norske diktaren i Paris och till » den ensomme Kvindes ' a h j iirtevarma tack. Pressen deltog med vältaliga ord i hyllningen och man kan säga, att i Norge den 23 januari Camilla Colletts namn lag p&amp; allas läppar. Men icke nog hiirmed; hyllningen af den ittioiriga har tagit sig ännu ett uttryck, det bästa. och mest betydelsefulla af dem alla. Sedun IS92 zctgifves ~ a m l i g m en jubilewntqphga af hennes arbetei - en utmärkelse, som siitter kronan på den hyllning, som ägilats Camilla Collett och hennes sak, b&amp;da under ett hzllft sekel försm&amp;dda och försmiids.de. Och är det vår allvarliga förhoppning, att det värdefulla och i sitt slag enastående verket må blifva lcandt och uppskattadt i alla bildade kretsar, dar man förstir .norskt spr&amp;k. En ej ringa del af hvad vi har ofvan meddelat af den hyllning, som kommit den åttioårigs. till del, skulle varit oss okänd, om ej hennes son, byrachefen A. Collett, haft den. goda tanken att utgifva allt som blifvit sagdt till och om hans moder på den minnesrika dagen. *) Det utgör en hel liten volym, beledsagad d den åldrigas tacksagelse. Af det rika och mångskiftande innehållet meddela vi har det betydelsefulla brefvet från Jonas Lie och hans hustru. Paris den 19 Januari 1893. Det er med inderlig b e v ~ g e d e Sind, vi to gamle Venner bringer dem vore Lyksnskninger til Ottetiaarsdagen.
Verket behöfligt och under året tillkommet juridiskt ombud; samt 3:o att, ifråga om Post-Verkets sedan åren 1815, 1816 och 1817 tillkomna fordran hos Norska Stats-Verket, Kongl. Öfver-Post-Direktörs-Embetet, enligt nådigt bref af den 28 Augusti 1841, under den 14 Januari 1842, hos Kongl. Norska Finans-, Handels-och Tull-Departementet gjort förnyad anmälan om ersättning till Svenska Post-Verket — 61 för berörde fordran, 1jvarpå Departementet meddelat det svar, ali handlingarne rörande fordringsanspråket blifvit den 27 Februari 1824 öfverlemnade till dåvarande Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärender11a, för att i sammansatt Svenskt oell Norskt Siats-Råd hos Kongl. Majit i underdånighet föredragas, samt att Departementet ännu afvaktade resultatet af den från Norska sidan i målet gjorda hemställan j hvilket förhållande Kongl. Öfver-Posl-Direklörs-Embetet den 5 April 1842 äfven hos Kongl. Majit i underdånighet anmält. K o n g I. Dess räkenskaper äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för år 1842 med och för år 1843 utan anmärkning i Förhållandet med inkomster och utgifter är följande i Debet. år 1§4*. år 1§43. Balans frän föregående året: Uppbörd: Balans till följande året: Balans från föregående äret: Af Kongl. Sundhets-Kollegium utbetalda : till Svenska Läkare-Sällskapet 500: — 500: „ Barnbördshuset Pro Patria 60: — 60: „ Pensioner uti FältläkareCorpsen 1,987: 24. 1,825: „ Stipendier uti Dito 1,997: 10. 8. 2,000: — „ Arfvode för en ProvincialKirurg 150: — 150: Resekostnader för Kirurgie Studiosi 400: Ater lever ering: Till Kongl. Balans till påföljande året:
— N:o 86. i anledning af väckt fråga om förändrad organisation af fattigvården i riket m. m. IX. B. 54. A. 316. — N:o 88. i anledning af erhållen återremiss å Utskottens Memorial N:o 77, angående fråga om den utsockne Frälsehemmanen i Halland åliggande roteriugsskyldighet. IX. B. 322. A. 324. E. 403. — !N:o 89. till följd af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Utskottens Utlåtande N:o 75. — N:o 90. angående väckt fråga om en ny reglering af bålsmanshållet i Blekinge. IX. B. 322. A. 324. Statsoch Banko-Utskotlens Betänkande: — N:o 34. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående medel lill slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för myntoch controll-verken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader. Statsoch Bevilluings-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 14. angående ersättning åt de personer, sorn förordnas all i egenskap af Krono-ombud, öfvervara bevillnings-stämplingen af spelkort. V. B. 139. A. 159. E. 468. — N:o 15. i anledning af ifrågaslälld ersättning ät skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus, J. S. Freese, för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks kronoutskylder. V. B. 139. A. 159. IX. E. 600. — N:o 16. i anledning af väckta motioner om folkskole-afgiftens fortsatta utgörande samt om meddelande af närmare bestämmelser dervid. V. B. 139. A. 160. VI. E. 73. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Uti motioner, som från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning remitterade, har blifvit föreslaget: A) af Riksdagsmannen Pehr Erik Andersson från Westerås län; l:o att Biskops-embetena uti Skara, Strengnäs, Wester ås, JVexiö, Götheborg, Calmar, Carlstad, Hernösand och JVisby måtte, i mån af nu varande isnehafvares afgång indragas; 2:o att samma embeten måtte bibehållas uti Upsala och Lunds samt Linköpings stift; dock att Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, öfverlemnade att bestämma om, i stället för Biskops-embetet i Linköping, något annat skulle anses lämpligare att bibehålla; 3:o att de indragna Nio Biskopslönerna måtte ingå till Statsverket för att begagnas till förbättrande af det lägre presterskapets löne-vilkor; 4:o att Biskops-lönerna i Upsala, Lund och Linköping, om i detta sistnämnda stift bibehälles Biskops-embete, efter de nuvarande innehafvarnes afgång, må blifva bestämda till ett jeinförligt belopp med dem, som äro anslagne ät Rikets högre embetsman; Bih. till II. St. Pral. 1833 & 1834. 8 Sami. 11 Haft. i 2 Alin. Besil.- och Ekon.-Vtsk. Betänk. 5:o att de till fdrenämnde Nio Biskops-etnbeten anslagne Pnebende-pastorater måtte besättas med egna pastorer; 6:0 att ordförandeskapet i Dom-Kapitlen och inspektionen öfver stiftens elementar-läroverk måtte uppdragas åt Domprostarne, och lämpliga arfvoden ät dem, för dessa bestyr, tilldelas, likväl ej öfverstigande 1,200 R:dr R:gs.
Om I nu ären de, som bevisen minom herra barmhertighet och sanning, så säger mig det; hvar ock icke, så säger mig ock det; att jag vänder mig antingen till den högra sidona, eller till den venstra. Då svarade Laban och Bethuel, och sade: Det är utgånget af Herranom, derföre kunne vi intet säga dig emot, hvarken ondt eller godt. Der är Rebecka för dig, tag henne, och far din väg, att hon blifver dins herras sons hustru, som Herren sagt hafver. Då Abrahams tjenare hörde dessa ord, bugade han sig till jordena för Herranom. Och tog fram silfver och gyldene klenodier och kläder, och gaf dem Rebecka; men hennes broder och moder gaf han örter. Då åt han och drack samt med männerne, som med honom voro, och blefvo der öfver nattena. Om morgonen stod han upp, och sade: Låter mig fara till min herra. Men hennes broder och moder sade: Låt dock blifva pigona vid tio dagar när oss; sedan skall du fara. Då sade han till dem: Förhåller mig icke, förty Herren hafver gjort min väg lyckosam; släpper mig, att jag far till min herra. Då sade de: Låter oss kalla pigona, och fråga hvad hon säger dertill. Och de kallade Rebecka, och sade till henne: Vill du fara med denne mannenom? Hon svarade: Ja, jag vill med honom. Så läto de Rebecka sina syster fara med hennes ammo, och Abrahams tjenare, och hans följare. Och de välsignade Rebecka, och sade till henne: Du äst vår syster, förkofra dig till tusende tusend, och din säd besitte sina fienders portar. Så redde Rebecka sig till med sina pigor, och satte sig på camelarna, och följde mannen efter. Och tjenaren tog Rebecka till sig, och for sin väg. Men Isaac kom ifrå den brunnen, som kallades dens lefvandes och seendes; ty han bodde i det landet söder ut. Och var utgången till att bedja i markene om aftonen; och hof upp sin ögon, och såg att camelarne kommo der. Och Rebecka hof upp sin ögon, och såg Isaac; då steg hon af camelen,
Missgernings-Balken , att allt hvad stulet är hör gäldas ater, förr än böter uttagas, och att tjufven shall, der han det ej gitter, malseganden med arbete förnöja , JO fiigUtsiottets Betnniande N:o 77, när tjuf ej lif mister, eller till Kd< nungens arbete dömd är j samt c) Motionairens förslag om allmänt , i stället för enskildt , arbete till målsegandens förnöjande, i händelse tjuf ej kan det stulna återgälda, ej skulle kunna, om det än vore i och för sig sjelft lämpligt , för närvarande antagas och verkställas, enär tjenlige och till rack 1 i — ge allmänna arbets-inrättningar för ett sådant ändamål saknas , tillstyrker Utskottet } att denna del af Motionen icke må till någon åtgärd föranleda, Beträffande åter Motionairens hemställan om anslag af allmänna medel till belöning åt den, som tjuf upptäcker eller fastta ger; så, i betraktande deraf, a) att hvars och ens egen säkerhet och fördel påkallar medverkan tili missgerni ngars upptäckande samt missgerningsmäns ertappande och befordrande till laga bestraffning • b) att uppmuntran till angifvelser i allmänhet, genom utsättande af be - LagUtslettets Bettiniaiidt N;o 77. 11 löningar, kan leda till missbruk och skadliga följder, och dessutom, såsom maxim, icke gillas af allmänna tänkesättet j \ 0 c) att offentliga Policeoch Aklagare Myndigheternes i -Lag och Författningar föreskrifna åligganden och åtgärder, till uppdagande och beifrande af så väl tjufnader som andra brott samt till brottslingars efterspanande och gripande, hittills, i förening med den i Lag stadgade ansvars-påföljd för medverkan till döljande af veterlige missgerningsman eller deras missgerningar, i allmänhet motsvarat ändamålet och behofvet 5 samt d) att det är Police-Magten obetaget att, i serskilda fall, der det pröfvas tjenligt och nödigt, genom belöningars utfästande befordra ifrågavarande ändamål, anser Utskottet sig icke ega skäl att med sitt tillstyrkande omförmälde hemställ lan understödja.
Jag vågar således icke såsom ändamålsenligt sätta något annat i fråga, än att Staten inrättar fullständiga uppfostrings-och undervisnings-instituter för döfstumma. Vid frågan i hvad mån sådant skall ske i vårt land. torde följande böra tagas i (öfvervägande. Under qvinqvennium 1841-—45 var antalet af döfstumma i Sverige omkring 2,200. Det veste under nästföljande qvinqvennium till omkring 2,440. Af dessa kunna 160—200 anses befinna sig i den ålder, att undervisning kan och bör för dem ifrågakomma. Institut är plats fiir 85. Återstå alltså 75—415, som sakna undervisning. För alla dessa kunna omöjligen, åtminstone icke till en början, anstalter påtänkas. Afven om sådane funnes, skulle icke de undervisnings-behöfvande till dem kunna samlas. Till en början torde mycket kunna anses vara vunnet och afsigten med Rikets Ständers anhållan till en betydlig del uppnådd, om i någon landsort ett institut kunde anläggas, som lemnade plats åt 25—50 döfstumma lärjungar af båda könen. Visar sig en sådan inrättning vara gagnande, kan den i en framtid af flera efterföljas. Kostnaderna för en sådan inrättning tiar jag i samråd med sakkunniga på följande sätt beräknat. Erforderlig byggnad i en landsort skulle kunna åstadkommas Kongl, ilaj-.ls A åd. Underhäll lör elever, aflöning lill läraie, lärarinnor och hel jeni ng, kostnaden lör inventarier m. rn. hafva ansetts erfordra årligen 6,666 Ridr 32 sk. Innan anstalten kan komma till ständ åtgå 2 eller 3 år. Ett försök att bringa den till stånd skulle kunna göras, om Eders Kongl. Majit hade att använda för-en gång, till anskaffande af hus, den förstnämnda summan och för det första årets behof den sistnämnda, eller tillsammans 20,000 Riksdaler. I sådant fall borde, till en början, genom upplysningars inhemtande från Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i länen och från stiftens
Uti slutmeningen af utlåtandet, N:o 66, hade Utskottet hemställt, alt det beslut, Rikets Ständer må kunna fatta i frågan, angående de extra-ordinarie inkomsternes inlefverering till Riksgälds-Contoret, måtte öfverlemna.s till lion"/. Maj.ts Ntuliga bifall, med underdånig anhållan derjemte, att de i följd häraf erforderliga förändringar uti de rörande uppbörden af dessa medel utfärdade Författningar måtte varda till framtida iagttagande föreskrifne, äfvensom att, uppå Fullrnägtiges i Riksgälds-Contoret tillgörande framställningar, Kongl. Majit täcktes i Nåder meddela de ytterligare stadganden, som Kongl. Maj:t pröfvar nödige för merberörde Stats-inkomsters behöriga redovisning. På sätt ofvan nämndt är, har denna Utskottets hemställan af Ridderskapet och Adeln ansetts förfalla, af Preste Ståndet afslagits och af Bonde-Ståndet bifallits, hvaremot Borgare-Ståndet, jemte återremitterande utaf denna del af utlåtandet, förklarat, det Ståndet, i öfverensstämmelse med Herr Norins reservation, ansåge, att, vid underdånig anmälan om det beslut, Rikets Ständer må kunna fatta i frågan, angående de extra-ordinarie inkomsternes inlefverering till Riksgälds-Contoret, Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t anhålla, att de i följd häraf erforderliga förändringar uti de rörande uppbörden af dessa medel utfärdade författningar måtte varda lill framtida iagttagande föreskrifne, äfvensom att, uppå Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret tillgörande framställningar, Kongl. Majit täcktes i Nåder meddela de ytterligare stadganden, som pröfvas nödige för merberörde Stats-inkomsters behöriga redovisning.
Blumenbach doppade fingrarne i vattnet och förklarade att det var för varmt och borde svalna något. Derefter knäppte han af sig manschetterna och stälde dem på golfvet, ty hvarken bord eller stol fans i rummet. I det samma öppnades en dörr, och in steg en obeslöjad, ganska vacker men något fet och bedagad turkinna. Hon var klädd i hvit atlas, halft österländskt halft parisiskt, och liknade derför en konstberiderska. Det var kadins gemål, sultanens syssling. Det var egentligen kadins pligt att helsa henne stående. Han gjorde också ett mycket lustigt försök att resa sig. Hon lät dock med en vink förstå, att han, sjuk som han var, icke behöfde besvära sig den här gången. – Hur är det med honom? – frågade hon den djupt bugande Blumenbach, betraktande denne med en blick som tycktes säga: Jag ser gerna på vackra karlar. – Bara en liten förkylning, – förklarade Blumenbach vårdslöst artigt, som hade hela åkomman förefallit hans oerhörda lärdom högst ointressant. – Jag vet endast icke om vår höge effendi vill underkasta sig obehaget af mina små ordinationer. – Det måste han! – svarade hon befallande kort. Derefter: – Hur kunna vi gälda er skicklighet och omtanke? – Att en gång få se och höra er är redan i och för sig en större heder än jag någonsin vågat hoppas. Skulle jag dertill tordas framställa ... skulle jag ... icke direkt en anhållan, men ... – Mycket gerna. Låt oss gå in i sidorummet här! Då Blumenbach blef ensam med kadins gemål började han tala om den serbiske affällingens båda barn. Midt under samtalet erinrade han sig dock ännu den vackra danserskan. Österlandet hade fått kött och ben i hennes täckt ungdomliga gestalt och förföljde honom, bedjande att han skulle försvara det. Han tyckte att han såg hennes hufvud och svagt bronsfärgade runda axel sticka fram under den gula golfmattan af strå. Han tyckte att hon sprang fram till honom och lindade sin heta arm om hans hals, snyftande, bedjande och kyssande honom så som endast en österländska kan kyssa.
Den i3 Novem her^ tors ÄikLgälds-Contoirct har icke någon förbmdelse 6tt understödja Discont - Werkci, och någon annan gemenskap är icke heller emellan desto Werk och Contoirek, än ben som beredes genom förhållande emellan Läntagare och Längifwake. Skars - Utskottet wiil icke inlåta sig nri näaon nndcvsökning om ben nylla Discont Werkön kunde riliskynda näringarne, men Stars-Ulffotttt anscr dct dock Mara uppenbart att näringarne lika kraftigt konunit att understödjas, antingen Disronr - Werkcn kill sine urläningar fält nyttja ContoiretS penningar mor högre elter lägre ränta, sä arr ben lindring un räntan pa sörsträckningarna ifrån Contoirct, Discont-Werten fält tillgodo njuta, endast warit en af Conröiret gjord upoffring till förmän för Actie Agsrcna, hisllkas Winst härigenom kommit alt befrämjas» Hwad flutcligen angar bet län af ZS,voo Rd., som i Fcbruarii ^iänad 1808 blifwit bewiljabk Discont-Werkst i 2tbo mot z procent ränta, sa förekommer härwid ben serskilda omständighet, akt Discont - WerketS egir Ombud medgifwit, akt WerkctS Credit fallit ttti almänna Opinlvnen, och hwilkee war en följd af ett med fullkomliga skäl besa rädt fiendtligt inbrott i Finland. — Och wid ett sädanr förhållande sunes mrget skäl icke haswa marit föc handen, att Conkvirer, som icke äger någon gemen» skap med Discont-Werkst i Äbp, skulle blsttftallas för bet afwenryr, ärr äiminsicme ganska länge skiljas ifrän all disposition af sine penningar, hwiikct nrgängen ocksä bestyrkt, dä Cotuoirel anim ar nri »säkerhet, huniwidc; eller när xrnningarne kunna Ater - rois Den i8 November. äterfaS.
Men han, som icke förstår annat, än att tårar pressas fram af smärta, följer efter, gripen af det djupaste medlidande, som kommer hans röst att dallra af värme, medan han stammar tröstande ord och stryker med sina händer lugnande öfver hennes hår och kind. Plötsligt känner han någonting varmt och mjukt omkring sin hals och någonting tungt i sin famn – någonting feberaktigt skälfvande, som sträcker sig uppåt och klamrar sig fast, sökande stöd. Han böjer sitt hufvud, och lidelsen slår emot honom från hennes ögon. Sinnena fatta eld. Hans armar sluta sig krampaktigt omkring henne, deras läppar mötas; två lusteldar, som kommit hvarandra nära, bli ett. Då hörs ett ljud, tungt som ett klubbslag mot golfvet i det angränsande gemaket, där drottningens kammarjungfru afvaktar Hennes Majestäts befallningar. Och det är som om taket öfver deras hufvuden remnat, och himmelns slussar öppnats, och ett iskallt regn strömmat öfver det heta blodet. Som två brottslingar, slagna af fruktan att gripas på bar gärning, stirra de in genom den öppna dörren och lyssna andlöst. – Är någon där? frågar drottningen. Det gnistrar olycksbådande i hennes pupiller. Hon får intet svar; men från den motsatta dörren, till sjukrummet, kommer sköterskan tassande in yrvaken och frågar hvad Hennes Majestät befaller. Struensee har störtat in i kammarjungfruns gemak. I den gryende dagens gråa ljus ser han Esther ligga hänslängd på golfvet, utan medvetande, skenbart utan lif. Han kastar sig på knä vid sidan om henne, lyfter upp hennes hufvud, ser henne in i det dödsbleka ansiktet och famlar med sin darrande hand omkring hennes hals för att lösa linningen och skaffa luft. – Hvad har händt? frågar drottningen, som följt efter och nu med missnöjd uppsyn betraktar gruppen. – Skaffa vatten! säger han hest. – Fort! Hans blickar hänga fast vid Esthers ansikte, och han pinas af drottningens närvaro.
De voro då besatta af onda andar, de kunde ej nöja sig utan att kalla fram olyckan! Ändtligen hade upprorsmännen fått dagen bestämd, då stormen skulle bryta lös. Hela Sicilien, hela Italien skulle resa sig. Det var icke endast hot numera, det var verklighet. Så kommo allt flere trupper från fastlandet. Och de flesta voro neapolitanare, som lefva i evig fejd med sicilianarna. Och nu kom budskap om att ön hade blifvit satt utom lagen. Där skulle ej mer vara domstolar, endast krigsrätter. Och folket sade, att soldaterna skulle ha frihet att plundra och mörda så mycket dem lysste. Ingen visste hvad som skulle ske. Skräcken tycktes göra alla vansinniga. Inlandsbönderna reste förskansningar uppe bland bergen. I Diamante stodo männen i stora klungor samlade på torget, stodo där dag efter dag utan att gå på arbete. Det såg förfärligt ut med dessa klungor af män, som voro klädda i mörka mantlar och slokhattar. De stodo väl alla och drömde om den stund, då de skulle få plundra sommarpalatset. Ju närmare man kom till dagen, då upproret skulle bryta ut, desto sjukare blef don Ferrante. Och donna Micaela började frukta, att han skulle dö. Det syntes henne som ett tecken, att hon var förutbestämd till undergång, att hon skulle förlora också don Ferrante. Hvem skulle hafva någon försyn för henne, då han ej mer lefde? Hon vakade öfver honom. Hon och alla kvarterets kvinnor sutto i tysta böner omkring hans bädd. Men en morgon, hän emot sextiden, dog don Ferrante. Och donna Micaela sörjde honom, därför att han hade varit hennes ende beskyddare, och den ende, som kunnat rädda henne från undergången, och hon ville hedra döden så, som det ännu är brukligt i Diamante. Hon lät öfverdraga likrummet med svart och stänga alla luckor för att det glada solljuset ej skulle komma in i rummen. Hon lät också släcka all eld på härden, och hon sände bud till en blind sångare, att han skulle komma till palatset hvarje dag och sjunga klagovisor.
Winborgs malda Kryddor rABRjK^ på bleckdosor och paket. Stockholms IlnNlinllet: december Winborgs Senap, på flaskor för utspädning. «11 klädningar o. kappor. För 18 Stockholm, Muns Tryckeri Aktiebolag. STOCKHOLM * (542) Kongl. hofleverantör. Begär profver af våra sidentyger i svart, hvitt eller kulört från öO öre till 12 kr. pr meter. D i r e k t försäljning till privatpersoner. V i tillsända adressaten de valda sidentygerna portooch tullSpecialitet: ä r d e t b ä s t a fritt. i hvilken kvantitet som helst. Till Julen genom annonsering i Stockholms dagliga tidningars stadsoch landsorlsnpplagor komma vid instundande årsskifte att, i likhet med iöregäende år, anordnas af Föreningen för Välgörenhetens ordnande. Anmälningar, äfven från landsorten, åtföljda af tio (10) kronor i afgift — lika för enskild person, familj eller affärsfirma — mottagas snarast möjligt och senast den 2Sde dennes under adress F. V. 0. Centralbyrå, Stockholm. N y a H u s h å l l s s k o l a * största * * * A / nvr / ukar * härvarande lager af J r LifiLii n Västra Trädgårdsgatan 1 9, Stockholm, Prima Irländska hellinne: N:r 13 14 15 16 17 18 19 Storlek 42 cm Kr. — 18. — Kambriks-, Kammarduks-, Sllkes-, Snus-, Barn-Näsdukar, hvilken började sin verksamhet 1881, af ser att meddela b i l d a d e flickor undervisning och öfning i enklare och finare matlagning, bakning, syltning och inläggning af grönsaker, finstrykning samt öfriga inom ett hushåll förekommande göromål, för att sålunda sätta dem i stånd att på ett praktiskt sätt förestå egna eller andras hem. Skolan har varit besökt af öfver åttahundra femtio (850) elever. Hvarje kurs omfattar 4 / månad. Elever mottagas äfven på kortare tid. Ny kurs börjar den 8 januari.
Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Förslag, N:o ^3, till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i anledning af Utskottens Betänkanden N:ris 4 och 2p, stannade Ståndet dervid i följande beslut: Vid hvad om rubriken till den föreslagna Lagen om sockenstämmor blifvit yttradt, lät Ståndet bero. 1 §. Voterings-proposilionen gillades. 2 §. Godkändes. 3 §. 1 mom. Återremitterades. — 2 mom. Dervid lät Ståndet bero. 4 §. Återremitterades. 5 och 6 §§. Ståndet ansåg, sedan Bonde-Ståndet instämt i PresteSlåndets beslut, i afseende på 10 §., denna fråga afgjord genom 3:ne Stånds beslut, och att sålunda deri uppgjorda voteiings-propositionen borde förfalla. 1 öfrigt lät Ståndet vid 6 §. bero. 7, 8 och q §§. go 1 kändes. 10 §. Ståndet, som godkände den uppgjorda förteckningen å de till '452 Brot. Ut dr. den i Cj Maj i 8 4 ? • soc|en-slämma.s handläggning lierande mål, ansåg likväl voterings-propositionen bora förfalla, då 3:ne Stånd i hufvudsaken instämma. 11 §. Den föreslagna förändrade redactionen godkändes. 12 — 34 §§• godkändes. 35 §. Ståndet, som vidblef sitt beslut, ansåg denna f. icke påkalla någon åtgärd. 36 §. Den föreslagna redactionen gillades. Likaledes gillade Ståndet Utskottens hemställan, så val att i den mon Författnings-förslaget antages, Rikets Ständer bos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om fastställelse derå, som ock att hvarje stads samhälle må, genom utsedde Deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skiljd från dess Donaaremagt, samt att sådant förslag underställes Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.