Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Ja så, jag förstår, ja – det var visst intet just så bra, men så har väl äfven det en öfvergång. Den gamla fann saken hvarken så svår eller så förvånande som Gunnar sjelf, eller som han trott hon skulle göra. – Nå, med hvilken af herregålstöser’a ä’ det då, ty någon af dem begriper jag nog det skall vara? Det må väl icke vara den der katiga Lena ändå? – sporde mor Ingrid. – Jo just hon! – svarade Gunnar, djupt suckande, och berättade nu modern, ändå utförligare än till Bengt, «hela det satans supemötet i Aspås», som gjort hela hans ofärd, som han kallade det. Vidare, berättade han sin moder, för att, som han trodde, något litet trösta henne, att han fick ett godt torp till «Wafferdagen»,11 fick hederligt bröllop på herregården och kanske annan hjelp derifrån äfven, och när han slutat tala, började den gamla följande monolog, ty vi måste bekänna sanning, att Gunnar låg med tillslutna ögon, och hörde icke mycket af hvad modern sade, ehuru han ingalunda hvarken föraktade det eller sof, utan snarare låg och jemnförde alla sina fordna rosendrömmar med den tisteloch törntäckta verkligheten, jemnförde den framtid han anat, mot den som nu låg och grinade mot honom, suckade och jemnförde. Under tiden ordade den gamla: – Ja, ja! – suckade hon – äfven här var ju det satans bränvinet ändå med i spelet! Men, det kan gå bättre än en tror. Ja – Gud fader gifve dig lycka och fröjd i detta ditt äktenskap, likasom i allt annat, käraste min Gunnar! (Efter litet begrundande) Så – så i minnervecka således! Men hva’ ä’ de’ för dumheter! Tocket kan man narra en pojk’ med, men intet ett gammalt qvinnfolk. Men, kanske du minns galet? Åh ja, gör du så! Och torp får du, som ä’ mycket godt.
Skulle andra inhemska obligationer, än dessa, ej komma att utfärdas af Statsverket, bestämmes räntan å dem till fem procent, 2:o. De af Statsverket till allmänna Hypotheks-banken, såsom grundfond, öfverlemnade obligationer må ej i någon händelse till anskaffande af medel för bankens utlåningar begagnas, utan endast i följande två fall kunna, genom deras försäljning till större eller mindre del, efter behof, användas, nemligen: a) i den oförmodade händelse, att sådant i föreskrifven ordning, vid Bankens utredning, för infriande af Bankens förbindelser oundvikligen erfordras, och b) då, i följd af uraktlåten eller fördröjd inbetalning af hvad delegande Hypotheks-föreningar för undfångna lån böra erlägga, eller af annan anledning, Banken saknar egna, för tillfället användbara, tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot sina långifvare. I de under under litt. b) omförmälda fall må de grundfonden tillhöriga obligationer till större eller mindre del äfven kunna af Hypotheks-banken pantsättas; åliggande Hypotheks-banken i hvarje händelse att om obligationernas användande Riksgäldskontoret genast underrätta. 3:o. Har af den under litt. b) nämnda anledning försäljning egt rum, vare Hypotheks-banken pligtig så väl att, så snart ske kan, åter inköpa ett, det försålda motsvarande, belopp af samma obligationer, som ock att till Riksgäldskontoret godtgöra den för de försålda obligationerna belöpande ränta, till dess att grundfonden på nämnda sätt blifvit till sitt ursprungliga belopp återställd. I Stata-Utskottets Memorial N:o 223. 15 Kan sådant återköp ej ske inom den tid, som dertill efter aftal mellan Riksgälds-kontoret oell Hypotheks-banken bestämmes, och som ej må utsträckas öfver två år, erlägger Hypotheks-banken till Riksgälds-kontoret för de ännu utelöpande obligationerna full liqvid och varder derigenom berättigad att, i de användas ställe, nya obligationer till motsvarande belopp erhålla.
Meningen är tvertom, att, jemte åtskilliga statsmedel, som nu inflyta i Riksg.cont., åtskilliga andra skola framgent dit ingå. Men vid sådant förhållande skulle jag, likmätigt min tankegång i organisationsväg, helst rösta derhän att Statens alla intrader inginge till ett enda verk, och således till Riksg.cont., som då ersatte Stats-cont., hvilket då borde indragas, sedan dess personal och attributioner blifvit lagda under Riksg.contoret. Ett ändamål med invisandet till detta sistnämnda verk af några flera inkomsttitlars product kan jag icke utfinna. Visst är ett ändamål för handen, och visst tro många sig hafva utgissat det; men uttaladt har det icke blifvit i hvad derom skrifvits oell sagts. Slår jag upp grundlagen, finner jag i 68 §:n Reg F:n uttryckligen bestämdt , att till Riksg.cont. böra ingå de af Ständer till riksgäldens betjenande anslagna medel — dessa och inga andra — och nu voteras inga sådana medel sedan ingen riksgäld finnes alt betjena. Att nu öka Riksg contorets befattningar, det är att öka det intrång af representationen i administrationen, om hvars principvidrighet jag uttalade mig när detta mål förra gången förevar, och i anseende till hvilken principvidrighet jag äfven nu röstar emot förslaget. Frih. Cederström, Jacob: Uti ifrågavar. betänk, förekomma tvänne omständigheter att iakttaga. Först och främst har af föregide talare blifvit framställd grunden för de medels förvaltning, som i Riksg.cont. böra ingå och skola ingå samt der oförryckt förblifva, så att allt förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst, enligt 68 §:n Reg.- F:n. Om nu, på sätt Utsk. föreslagit, alla extraordinariebevillningar, hvilka i 60 §:n Reg.Fm uppräknas, jemte den allm. bevillningen, på sätt redan genom särskildta stadganden blifvit föreskrifvet, skulle ingå till Pviksg.cont., så låtom oss tillse hvad deraf följden skulle komma att blifva i och för administrationen.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 14. Nej — 16. Frih. Cederström: Sedan R. o. Ad. nu förklarat sig icke vilja antaga såsom gemensam tanke det förklarande, att förslaget icke vore nyttigt, återstår för mig visserligen att betyga min ledsnad öTver sakens utgång för närvarande, men derjemte min belåtenhet dermed att saken ej är definitift afgjord härmed; hy9 H. 2 18 Den 29 Juli. sandes jag den glada förhoppning att vid nästa riksdag finna tillräckligt inånga personer inora Ståndet, hvilkas öfvertygelse öfverenstämmer med min i detta ärende och som då torde göra för det H. Ståndet tydligt, alt ett afslag är hvad ärendet förtjenar och sora jag visserligen hoppas också kommer att i sinom tid inträffa. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 25 och 26 d:s på bordet lagda utlåt. N:o 256, i anledn. af K. M:s nåd. propos. lill R. St., ang:de väckt fråga om försäljning af en Kronan tillhörig tomt i Malmö. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch BankoUtskms d. 25 och 26 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 19, ang:de utöfvandet af upsigten och kontrollen öfver Götha kanals vidmakthållande. Ånyo föredrogs Statsoch BankoUtskms d. 25 och 26 d:s på bordet lagda utlåt. N:o 20, angsde förändrad beräkning af resekostnads-ersättningen och dagtraktamenteiför R. St:rs Revisorer. Gr. Lagerbjelke, Gust.: De nuvarrde bestämmelserna, ang:de skjulsoch dagtraktamente för R. St:s Revisorer, 3 r:dr om dagen i traktamente och skjuts för 4 hästar äro visserligen felaktige så till vida, att hästantalet är salt sä högt, att Revisorerna måhända göra någon vinst derpå, hvaremot dagtraktamentet är för lågt, så alt detsamma lemnar förlust. De förenade
Dessa åtgärder inskränkte sig då till anläggande af tvänne provisionella bepansrade batterier, hvilka denna höst blefvo färdiga Af Chefen för Ingeniör-korpsen hafva nu blifvit framlagda planer och förslag, afseende i vidsträcktare mån fästningens förstärkning, samt stora inloppets försvar.— Hvad Kungsholmen beträffade, hänvisas till den uppgjorda ritningen med dertill hörande kostnadsförslag ocb beskrifning, hvilka alla afsågo att förstärka de gamla linierna och tillskapa nya bombfria logementer för garnisonen, samt slutligen insätta bepansrade kasemater till stängselflottornas försvar, för en sammanlagd kostnad ai 521,195 rdr 90 öre; hvilken summa dock komme att ökas med 14,200 rdr för den händelse att arbetet å linien N:o 1 skulle fördelas på tre år, i stället för två. Stora inloppet. — Medelst dessa förändringar bringades visserligen Kungsholms fästning i ett fullt brukbart stånd äfven mot nutidens anfallsvapen. Men den kunde icke lemna något rätt kraftigt försvar åt stängsellinierna, hvartill verkens lägen icke voro lämpliga, såsom helt och hållet förlagda efter helt andra besvärsgrunder, eller att tidigt kunna möta en inseglaude fiendtlig flotta med skott långskepps. Det blefve således, efter Chefens för Ingeniör-korpsen tanke, angeläget att ordna detta försvar utom fästningen, och ingen plats egnade sig härtill så väl som undervattensgrundet Dynan, beläget sydost från Drottningskär och omkring 800 fot från stranden af Aspö. Ett förslag hade derföre blifvit upprättadt, att förse detta grund med en för ändamålet lämplig befästning, bestående af 11 stycken bepansrad*' kasemater för de grofsta pjeser mot inloppet och stängsellinieu, samt 10 stycken vanliga kasemater mot landsidan och till beskjutning af terrängen framför Drottningskär. Detta gamla och i sig sjelf svaga verk, sålunda flan keradt från denna sida och från den norra af skärgårdsfartyg, skulle svårligen af en landstigen fiende kunna tagas genom en coup de main.
Det har blifvit invändt emot milt förslag, att det vore orättvist derföre, alt det lika tungt skulle drabba den, som sällan, som den, som ofta begagnar sig af de uppgifna sakerna; men härvid är dock att anmärka, att hvarje gång, jag hegagnar mig deraf, betalar jag icke blott varans värde, utan äfven tullafgiften, såvida den icke blifvit införsnillad; hvadan jag således icke kan finna någon orättvisa härutinnan, enär, hvad spel beträffar, kortpenningarna uppgå till högre belopp, än hela afgiften, och afgiften för förtärandet af brännvin uppyäges af några supar, samt caffe'- och the'-afgiften af några koppar häraf, hvarförutan jag skulle tro, att man mäste medgifva mig, att många husfäder gerna skulle se, att deras barn afhölle sig från bruket af dessa saker, och gerna utbetalade dessa fronoutskylders belopp till dem för att förmå dem afstå frän bruket deraf. Hvad jag nämnt om barn, gäller äfven om tjenstefolk. Det är äfven sagt, att denna skatt skulle falla tungt på städerna. Jag skulle tro, att städerna icke ärode, sorn äro tyngst beskattade uti yårt land. Gr. Horn har förmenat, att det icke stod tillsammans alt förbjuda de öfriga sakerna, på samma gång sorn man ville förbjuda brännvinsconsumtionen. Men här är icke fråga om något förbud, ulan endast om en påminnelse i debetsedlarna. Hvad fanatismen med nykterhetsföreningarna beträffar, kan allt blifva fanatism, om det drifves lill ytterlighet och är grundadt på tvång, För min del inser jag det vackra och ädla uti dylika inrättningar, ehuru jag sjelf icke deltagit i någon sådan. Hvad indirecta beskattningen beträffar, har jag redan omtalat osäkerheten deraf. Jag har sett i andra länder, att om blott fjerdedelen inginge af hvad sorn i tull borde erläggas, skulle en stor del af skatterna kunna umbäras. Det är i allmänhet vid de indirecta skatterna, som controllen möter mycken svårighet.
Då Utskottet sålunda beslutit en lika inskränkning i tiden för frågors väckande vid Lagtima och Urtima Riksdagar, så skulle bland öfriga förändringar i Grundlagarne äfven denna till Riksens Ständers PIena*anmälas. Memorial med förslag till ändring i 14 och 21 §§ RiksdagsOrdningen. Herr Commerce-Rådet Santesson har till Constitutions-Utskottet inkommit med förslag till ändringar i 14 § Riksdags-Ordningen, rörande valsättet af Riksdagsmän för Städerne. Enär ibland de anförde anmärkningar förekommit, att berörde § i någon Stad blifvit så förstådd, att valsedlar antagits, påtecknade med den väljandes röstetal och namn, har väl Utskottet trott sig böra förklara, att det ej kunnat förmoda, det en sådan mening, mot ändamålet med slutna sedlar alldeles stridande, kunnat dragas af de i 14 § betintelige stadganden, men likväl, till förebyggande af ytterligare misstag, trott sig böra föreslå följande tillägg till berörda 14 § såsom en ny mening efter orden »icke kallas»: Vare sig till val af Elector eller Riksdagsman skola dessa sedlar vara så inrättade, att den röstande derigenom icke utmärkes, hvarföre hvarje sedel icke må innehålla mer än en hel röst efter den i Staden antagne beräkningsgrund. Likaledes får Utskottet tillstyrka, att orden »i Staden» mot slutet af samma § måtte för - 474 Riksdagen 1812. ändras till: i någon Stad. Sluteligen har Utskottet ansett sig böra föreslå, att i den 21 § Riksdags-Ordningen den 14 § måtte åberopas sålunda: till följe af 14 och 18 §§. Förmodandes sådant Utskottet till föreskrifternas förtydligande och bestämmande mycket skola bidraga. Örebro den 13 Augusti 1812. På Constitutions-Utskottets vägnar A. G. Mörner. J. A. Tingstadius. J. P. Sandberg. Pehr Nilsson. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 4 bilagor (A—D). Bilaga A till Mern. Memorial! Uti flere
Proposition, N:o 29. 15 alt tiel Laga i sl ändiga kneckleoch båtsmanshållen, redan uti riksdagsbeslutet den 3 Januari 1683 blifvit bestämdt, och sedermera af Rikets Ständer vid flere riksdagar stadfästadt, hvadan cck så beskaffad jord, då den icke varit till effektivt kneckteeller båtsmanshåll indelad, presterat årlig rotefrihets-afgift, stadgad först, genom kongl, resolutionen den 29 November 1727, till belopp af 10 daler silfvermynt årligen af helt hemman, men sedermera, tid efter annan och sist vid 1812 års riksdag, förhöjd till 12 r:dr; att denna afgift äfven grundade sig på 25 § i 1830 års bevillnings-stadga; att kommillerade väl upprättat förslag till roleringslängden, men alt pä dessa förslag ingen verkställighet ännu följt m. m.” ”Det nya roteringsverk, som, i följd af 1825 års nådiga instruktion, upprättades, åsatle utsockne frälsehemmanen i Halland endast extra rotering, men denna åtgärd ogillades i Kongl, brefvet den 2 November 1833 och dessa hemman förklarades, i grund af 14 § i riksdagsbeslutet af den 3 Januari 1683, kongl, resolutionen den 27 Januari 1721, samt kongl.
Motivet till förändringen 66 s crc2 vande i öfrigt pröfva och med beslut afhjelpa de vid mönstringarne uppstående frågor. Finnes någon beväringsskyldig hafva obehörigen uteblifvit från mönstring, skall Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, der så ske kan, föranstalta att den uteblifne på egen bekostnad herntas till besigtning och mönstring antingen genast eller ock vid någon sednare mönstringsförrättning inom det regementes eller den corps’ beväringsområde, till hvilket den tredskande hörer. Uteblifver beväringsskyldig utan laga förfall från mönstring, skall han, utom det i 4 § af lagen oin utskrifningen och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet stadgade ansvar, böta första året 10 R:dr och hvartdera af de följande 20 R:dr Riksmynt; samt vare derjemte underkastad hemtning, pä sätt i 2 mom. säges. S 15- Vederbörande regementseller corpsbefäl åligger att, sedan mönstringarne inom regementets eller corpsens bevärings-område äro afslutade, ofördröjligen, med ledning af de vid mönstringarne förda rullor, upprätta och ej mindre till Kongl. Landteller Sjöförsvarsdepartementets Kommando-expedition än ock till Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegium insända förslag öfver det regementet eller corpsen tilldelade beväringsmanskap. § 16- Mom. 1. Då någon tror sig ega grundad anledning att för särskilda eller ömmande omständigheter söka befrielse från beväringspligten, må han i sådant afseende, när som helst, vända sig till Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande, som eger att noggrannt [»röfva de förebragta skälen och, i fall ansökningen ej finnes tillräckligen befogad, derå meddela afslagsresolution med hänvisning till underdåniga besvärs anförande hos Kongl. Majit genom vederbörande 7 § 3 mom. 7 § morn. 6 § oo. 56. 54. 55.
Äfven i moraliskt afseende bör han vid Universitetet äga denna ålder, ty dessförinnan kan han svårligen lemnäs utan tillsyn af en ledare, hvilken oberäknad svårigheten att erhålla en pålitlig, ökar kostnaden till dubbelt, hvarföre allt Uni versiteterne icke i något afseende kunna vara lämplige för de pä Carlberg befintlige ynglingar hvaraf |;delar icke ännu upphunnit den Academiska åldern af 16 till 17 år. Universiteterne hafva dessutom den stora olägenheten af nära 6 månaders ferier, hvilken långa intervall den 17, 18 å i^åriga ynglingen möjligen kan begagna, men som för de på Carlberg befintlige 13, 14 och i5:åriga gossar vore aldeles förlorad, och hvarunder de icke allenast skulle glömma hvad de under läroterminerne inhemtat, men äfven komma utur arbetsvanan, en ännu större förlust hvilken icke inträffar vid Carlberg, der studierna oafbrutit fortsättas 11 månader 0111 året, Den i5 Maji f.m. 155 Innan jag går att lemna våra Universiteter, som jag högaktar derföre, att så många grundlige vettenskaps män och äfven store män der blifvit bildade, nödgas jag likväl kasta en blick på den intillectuella rigtning, de i sednare tider erhållit, för att se huruvida denna kan vara lämpelig för den ungdom, som ägnar sig till KrigsStåndet. Den nyare Tyska Fhilosophien, åt hvars Moraliska och Religiös» tendens jag gör fullkomlig rättvisa såsom ett nationelt vapen emot de i sin tillämpning så olyckliga materialistiska läror, hvilka af Locke, Helvetius, d’Allembert och Diderot blifvit framställde är likväl invecklad i ett så dunkelt språk, att ynglingen som icke gör Methaphysiken till sitt hufvudstudium, och sålunda kan intränga j dess mysterier, ofta deraf förvillas, sällan kan reda begreppen, som likväl utgör första vilkoret för ali human bildning, i synnerhet vid Krigsståndet, hvars vettenskapliga bildning grundad på Mathematik icke kan inhemtas i Metbaphysikens ideala verld.
Belgmakare och Garmakare, i twennc Claster: IS och s N:d. Byggmästare, Masmästare, Hammar.Smeder, m. st. dulike Arbets-Föreståndare och Mästare, i Tre Claster: 7, z och 2 R:dMästerswenner, > R:d. 16 st. Blecknch plär-hamrar wörderås pa lika sätt som Bruk och erlägga Bewillning elter derwid föressrifwcn grund. Drängar, Bruks: likasom Dränaar pa Landes Fjerdeparts-ägare wid Fahlu Grufwor, erlägga af den dera blifwande behållningen Fem procent, hwilka wid de ärligen ffeende utdelningar böra innehallas, och af Bergslagen Kongl. Maj:t och Kronan godtgöras; Hmaremot de Werk, hwarifran denna revenu utgår, icke böra till särffildt warde efter denna Artikel uppskattas. Fogdar, Gruf-, wid större Grufwor, i Twenne Claster: -o och 5 R;d. Wid mindre, i Twenne Claster: z R:d. och i R:d. 24 st. Llppspmngsmän wid Grufwor, i Tre Claster: z, 2 och 1 N d. Fältstärer, Lruks-, i Twenne Claster, 6 och 3 R:d. Inspectorer, Factor er, CatzZrcr, Bokhällare och Skrifware: lika med dem i z §. Rolningsfrihet pa Kronans Allmänningar eller Nccognirions-Skogar, för hwarje Stig, 2746 Den rZ Augusts. Stig, till 24 Tunnor beräknad, 8 k-, och det efter samma qvantum, hwarföre Bruken, enligt und, fangne Resolutioner, erlägga Skogs-Rccognitionsafgiftcn, antingen ver kolas eller icke.
Under de i föregående momenter upptagna stadganden inbegripas icke sådana tjenstebefatlningar, hvilka åtnjuta aflöning af de till serskilda inrättningars disposition ställde anslag. cJ Följande allmänna inrättningar, som med allmänna medel underhållas, nemligen Krigs-akademien, Invalidhusfonden, Mililie-boslällskassan, Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 66. 45 Strömsholms stuteri, Skogsplanteringskassan och Lappmarks ecklesiastikverk undfå bestämda kontanta anslag, hvilka beräknas på enahanda sätt, som i nästföregående moment omförmäles. d)l afseende på de öfrige allmänna verk och inrättningar, derunder jemväl inbegripen Vadstena krigsmanshuskassa, samt tili kyrkor och fromma stiftelser anvisade anslag, äfvensom augmentsräntor och anslagen till gästgifverier, färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, samt de räntor och tionde, som städer åtnjuta, förfares på lika sätt, som i mom. a) är sagdt. e) De för ersättningarne beräknade, sålunda bestämda, grunder och de i enlighet dermed vederbörande tillkommande ersättningsbelopp må icke utan Konungs och Ständers gemensamma beslut förändras. 4:o Utbetalningen af förenämnde ersättningar sker sålunda: att hvad, som belöper för löneanslagen, utgår qvartaliter, dervid hela det belopp, som tillkommer hvarje indeldt regemente, utbetalas till Regements-lönings-direktionen; att godtgörelsen för augmentsräntorna och anslagen till gästgifverier, färjor och färjkarlar samt postbönder och brefbärare för hvarje år liqvideras vid den tid det påföljande, då uppbördsstämmor för hemmansräntornas uppbärande hållas; samt att alla öfriga utfalla vid slutet af det år, för hvilket de beräknas. 5:o
Utskottet har härmed likasom äfven lagstiftningen hitintills afsett endast det egentliga svedjandet eller den s. k. fallbränn ingen. dervid skogen kullfälles och på platsen, der den fallit, med stammar och allt antändes; det motstånd lagstiftningen mot svedjande hittills rönt, forde till en del förklaras deraf, att man fruktat, det under svedjande äfven kunde hänföras den öfver hela riket öfliga risbränningen, hvilken icke allenast är vid de flesta odlingsföretag oundviklig och i vissa andra fall för landtbruket tjenlig, utan äfven af forstman räknas för ett oumbärligt hjelpmedel till skogens rensande, der densamma blifvit till regelbundna årshyggen indelad och riset efter de afverkade träden, sammanfördt, i högar eller strängar, uppbrännes samt icke medför någon annan af de olägenheter, som åtfölja det egentliga svedjandet, än att den likaledes kan under den torra årstiden lätteligen föranleda skogseld. Uppbränning af ljung synes deremot under inga vilkor böra tillåtas, enär ljung i allmänhet endast förekommer på mark, som genom intet annat medel än just samma vext kan uppbringas till förmåga att bära skog eller annan vegetation. Utskottet har sökt ett lagstadgande, sorn skulle kunna förekomma svedjandet under dess här angifna förderfliga former, och tror sig hafva funnit ett sådant i 25 och 26 §§ af Skogs-styrelsens förslag till förordning rörande skogarne i riket, i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet får vördsamt tillstyrka: att allt svedjande i skog och A betesmark md vara förbjudet, dervid under svedjande ej md förstås förbränning af qvistar och ris inom skog, der regelbunden hushållning är införd, eller å betesmark; dock att sådan åtgärd ej må företagas under tiden från Maj månads början till September månads slut med undantag för oii, hvarest, af anledning att snö ännu den 1 Maj och redanden 1 Oktober plägar betacka marken, utsträckning af tiden varder af Kongl. Majds Befallningshafvande beviljad, samt att ljungbränning under hvilken årstid som helst må vara förbjuden. 56 Santmans.
— Högste, omröstning öfver dess Ledamöter, Remiss II: 772. Skrif. X: 236. _ Drottningen, underhållssttmma för Hennes Maj:t f händelse af Enkestånd, Remiss II; 538. Skrif. X: 217. Drottni ngholm, dess Broar, deras iståndsättande, S. U. Bet. IV: 435, Besl. IX; 202,207. 217. 2g 1. Skrif. X; 177. RegisietZ E. Echstedt, von, dess Sterbhus Skuld till Kronan, K. M. Prop. I: 141. aRemiss derå II: 45:2. 455. 459, 461. S. U. Bet. IV: 70. Ed, Borgenärs-, se Konkurs. Ek, Öfver-Kommissarie, Arfvode för honom, Bev» U, Mern. V: 37J, Besl. IX; 68i685. 690. 691, Skrif. X; 592. Ekbark, för Garfverierne, Remiss II* 457. E. U. Bet, VIII; 1I3. Skrif. X: 600. Embeten och T jens t er, Statens, ny reglering deraf, Remiss II: 480. Sersk, Utsk, Bet, VIII; 461. Sersk, Utsk. Bet. VIII: 655. Sersk. Skrif. X: 713. — soch Tj en st-m än, med många Barn, Pensioner för dem, Remiss II: 515. S. o. E, U, Bet, IV: 1428. Besl. IX; 467. 473. 486. 492. Sjutioårige, med Indelte Löner, S. U, Bet. IV: 1370. Skrif. X; de mindre Städernes, Löner för dem på Kronans Stat, se U p b ö r d s m ä n. Enskiften, se Skiften.