Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag behöfver icke för denna tanka åberopa, såsom stöd, någon Nationalstolthet; ty jag tror NationalEkonomien skall vara tillräcklig att fö rsvara den. Men om så stora tillgångar icke för närvarande finnas, må man då medgifva mindre förskott och mindre anslag, blott man erhåller ett rent afslag eller bifall, och medborgare icke ställas i sticket, samt nödgas uppoffra sig sjelfva, sina hustrurs och barns förmögenhet. Detta är min bekännelse. Med den lefver jag, och den skall jag alltid bibehålla. Friherre Wrangel, Henning, anförde skriftligen: i36 iDen 26 Mars e. m. Vore fråga om att anlägga Götha Canal, skulle äfven jag instämma uti flera af de betänkligheter, som emot ett sådant förslag blifvit anförda; men då vi nu öfverlägga om att med ett jemförelsevis ringa bidrag fullborda ett stort nationelt företag, bör man, enligt min tanka, förfara efter helt andra grunder. Jag kallar Götha Canal ett nationelt företag, emedan det varit gilladt och understödt af både Nation och Regering, och emedan jag icke eller vet, hvarföre en så stor anläggning, hvars verkningar äro så vidsträckta, skulle mindre interessera Nationen, än de många små, som dageligen af henne befrämjas och understödjes. Att öfverlemna allt åt sig sjelf, är en Theori, liemtad från folkrika länder, med öfverflödiga Capital-tillgångar, hvilken på ett folkfattigt, glest bebyggt land, med inskränkt rörelse och långsam omsättning, alldeles icke kan lämpas. Nu är fråga endast om, i hvad förhållande nyttan af Götha Canal står till de utgifter, som för dess fullbordande ännu återslå att göra. För att kunna bedöma detta, måste vi nödvändigt betrakta Canalen, icke sådan den nu betinnes, utan såsom fullt färdig.
„ — Det var under den Berlinska demokratiens sötebrödsdagar, öfver hvilkas försvinnande Aftonbladets BerlinerCorresp. ideligen gråter strömmar af tårar i den stora tidningens spalter, det var under dessa den tyska Michels slyngeldagar och guldålder, som en preussisk tidning skref: „Ett nytt stål slipar man. Det är guillotinen. Det är folkens enda räddning, det är den äkta fredsyxan, yxan af Guds nåde. Hålles den skarp, hålles den ren, så skall, i segersolens sken, dig verklig frihet födas.„ Det är på dessa mäns utgångspunkt (anfallen mot sederna och det bestående, mot kyrkan, staten, öfverheten, lydnadspligten, samhällsbegreppen) som Aftonbladets Utgifv. ställt sig; det är deras elementarprinciper han försvarat, men studsar för deras vidare utveckling, och fasar, liksom vi alle, för deras sista nödvärn: „fredsyxan„ , arseniken, blåsyran. Men när man engång ställt sig på de revolutionära grundsatsernas linia, när man blandat sig med en vild och yrande folkskara, hurrat för deras första bragder; så föres man af påträngningen, af omständigheternas tvång, emot sin vilja och sitt samvete, ända till de yttersta gränsorna, måste immerfort följa rörelsen framåt, så vida man ej vill bli nedtrampad eller skjuten, som reactionär. Snillen, såsom Lamartine och V. Hugo, George Sand, Eugène Sue, Emile Girardin, hafva, för att flyta ofvanpå, måst kasta sig i famnen på den röda Republiken, och slutligen på Socialismen, hvilken de flesta af dem i början bekämpade19. Sjelfva Cavaignac, troligen den hederligaste, kanske den enda ärlige af Republikanarne, har nu sednast, hyllande Republikens gudomliga rätt stäld öfver folkviljan, förnekat dess och sin egen princip, folksouveräneteten, såsom samhällets högsta lag, och vid voteringen om Revisionen har man sett honom rösta med den Röda minoriteten, hvars kamrater och vänner han för tre år sedan så skoningslöst nedsköt, eller skickade i landsflykt, ohörda, odömda.
Dä iag ställer vesta wedermälen af den warda Ledamotens förut under detta Riksmöte yttrade tänkesätt emot den owäntade proposition hans sista Dlctamen innehaller, kan jag ej annat än med förundran anmärka hastigheten af den medborgerliga upplysningens fart Jag bör icke söka^iägon annan orsak, än denna till den händelsen, att samma Ledamot, som den 8 siftledne Julik fann att Ridderstaper och Adeli: dä redan genom gjorde Loncesiioner sä mecker efrergifrvir, acr dilligrwisej någor mera kunde uppoffras, som dä fonn, arr om Ridderstapcr: och Adeln inFinge i äcagander afdec förcstagna stjursnings-beswärer, stulls den säkerc kalla samtidens och efterwerldens fördannelsir öfwer sig, foa: da tillstyrkte: acr Ridderstapet och Adeli: ej makce inZa i någon uppoffring 8«4 De» 15 Januari!. för Säterier; att samma wärda Ledamot, säger jag, för twenne dagar sedan förklarade sig skola med glädje anse den dag, dä Nidderstaper Hed Adeln af stna nu ägande Vrivrlegier icke hafwa öfvtgr annar än der arr bära det namn och der wapen, som antingen förfädrens förrjmstcr eiler egna dygder dem förwäefwar. Mea ehuru denna Motiononekligen är grundad pä de mest liberala premier, synes mlg llkwäl stittföljden deraf icke alldeles uppgä mot hela rvigten af der Allmännas fo-dringar. Den är rvtllkorlig, och willgren för den förestagna uppoffrinKen, den största Rldöerstaper ock Ädel» nägonstn gjort för Fosterland och Medborgares gemensamma wäl, förekomma mig sädana, akt deri Derafberoende uppoffnnaen mäste annu för Secler uteblifva.
För sådant eller annat oförutsedt hinder behöfves att någon genast intager det tomma rummet; och det är hvad som åsyftas. Här har blifvit sagt, att man vanligen i Utsk:n genast insätter sina insigtsfullaste män, och alt ärendena således icke skulle vinna derpå, alt man invalde suppleanter, som kanske voro de ordinarie ledamöterna underlägsne. Jag tror visserligen att man bör antaga, att första uppsättningen i allmänhet är den bästa som för tillfället kunnat ske. Men andra ledamöter som ej voro tillstädes vid första valet kunna sedermera tillkomma och genom sitt inträde i Utsk. gagna ärendena såsom suppleanter. Det har äfven blifvit nämnt, alt den personliga fåfängan hos något hvar, att utmärka sig genom talareprof, torde föranleda suppleanter alt yttra sig utan erforderlig sakkännedom. Jag förmodar dock, att Eleclorerne, likasom de akta sig alt vid första uppsättningen invälja fåfänga och talträngda ledamöter i Utsk:n, likaså skola de ock akta sig att ditsätla lika beskaffade suppleanter. Denna anmärkn. bör väl således icke föranleda förslagets ogillande. Jag vill ej längre trötta R. o. Ad. med yttrande i denna fråga, utan anhåller vördsamt att Hr Gr. o. Landtm, täcktes yttra sig om laglighelen deraf, på det att vi derefter må komma till slut i sjelfva saken. En ledamot tycktes tänka att man borde börja med en remiss till Utsk.; nion för min dei Jä 2 Den 8 December. anser jag saken sa klar, (och dä man liar elt bestämdt förslag som vid förra riksdagen antogs och nu blifvit uppläst), alt Ståndet genast kunde besluta deröfver och med detsamma bifalla Gr, Cronhjelms motion. Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt då hans utlåtande, huruvida propus, å den nu väckta frågan kunde framställas, blifvit hegardt, Hr Landtm, finge förklara, det han icke funne Gr. Cronhjelms motion bokstafligen stridande emot grundlagarnes lydelse, och fördenskull propos. derå icke kunna vägras. Gr. Cronhjelm:
StatsUtskottets Utlåtande öfver denna Revisorernes anmärkning, IV 2. s 1076, bif. af PresteStåndet, IX s 345, af BorgareSlåndet, IX s 35o, af Adeln, IX s 366. a5a Rosen, Landshöfdingen Grefve von, Öfver ansökan af, om befrielse från ansvar för Grönvalls Bulance, StatsUtskottets XJtlå tande, IV t. s 44— 47» bif. af Borgare Ståndet, IX s 46, af BondeStåndet, ix s 49* Adeln, IX s 5a, af PresteStåndet, ix s 54, Rosersbergs Kongsgård, angående upplåtande af, till Enkesäte åt H. M. Drott ningen. StatsUtskottets Betänkande, IV 4. s 43ö—44°» bif. afPresteStåndet, IX s 905, af Borgare Ståndet, IX s 907, af BondeStåndet, ix s, 929, af Adeln, IX s p63. Underd. Skrifvelse,. X 1. s 557 — 559 Rotehjelpen, ora förhöjning i, för svaga Rota; inom Kronobergs Län ; Motion, remitt. til StatsUtskottet, II s 1 190. StatsUtskottets Utlåtande, IV 1. s 43tj — 44°* bif. al' Adeln, IX s i?-4, af BorgareStåudet, IX s rbf, af BoudeStån det, IX s 134» af PresteStåndet, IX i37. — hållare i Fellingsbro härad, om Spänne måls undsättning för; StatsUtskottets Betänkande, IV a. s 1 169 — 1 17a , bif. af Pr ej steStåndet, IX s 3i9, afBorgareStåndet IX s 3ao, af BondeStåndet, ix s 323, a Adeln, IX s 3a6.
Vidare heter det i 57 § Rikd:sOrdn:n »att i en skrift böra ej flera mål af olika beskaffenhet sammandragas.» Det kan icke nekas att målet ang:de Den 11 November. 4 67 kansliet för LagUtsk. och målet ang:de rättigheten för Stånden att öka sina kanslier äro väsentligen olika. Hvad LagUtskn kan sli anbelangar, så lärer det vara svårt att bestämma denna fråga, utan att åtminstone höra LagUtsk. hvad beträffar det andra målet eller frågan om förökande af Ståndens kanslier så är det en sak hvilken icke angar LagUtsk., således hafva 2:ne frågor som äro fran hvarandra skiljaktige, blifvit sammanblandade. Frågan är således såväl till sin inre natur sorn till sin upställning icke förenlig med Grundlagen, och jag anhåller derföre att förslaget måtte läggas till handlingarne. Hr Cederschiöld: Här har blifvit mot min motion anmärkt, att den icke skulle vara laglig. Jag vill först bemöta an märkmn anguie 3! § lliksd:sOrdn:n som säger: att i en motion icke flera mål af olika beskaffenhet få sammandragas.» Dervid får jag fästa upmärksamheten på, att hela motionen utgår från och har till syftemål, att om möjligt förkorta Riksdagen; således är det eli och samma mål sorn syftas på i denna motion, ehuru den har 2:ne olika mom:r. Hvad vidare beträffar den anmärkmn att det, skulle vara olagligt för en enskild Riksdagsman att begära tillökning i ett. Utslcs-kansli, deröfver att sättet för kansli-förökning i allmänhet finnes föreskrifvct i Riksd:sOrdn:u, får jag uplysa om att det står i min motion endast att Utskm skulle »upmanas»; rätteligen hade det kanske bordt vara upmanas och bcrålligas. Vill man försöka bedöma möjligheten för Utsk. att verkställa sina tillhörande arbeten; så ock efter det sätt hvarpå det hittills till vägagått, måste det vara absolut ogörligt för LagUtsk. att fullborda sina arbeten, utan att eu stor mängd frågor af vigt skola komma att hos LagUtsk. begrafva».
Dito som innehafves såsom Ecclesiastique Boställen Dito till Fattigoch Lazaretts-Inrättningar Jord under ägande rätt Tull-m jölqvarnar Pappersbruk . Hus och Tomter under ägande rätt Dito som innehafves af Ecclesiastique Personer Fattigoch Barnhus . Jord som innehafves under ägande rätt D:o d:o under Ecclesiastique Boställen , D:o D:o Civile Boställen. Husbehof!? Wäder-m jölqvarnar Dito Sågqvarnar Stampverk » • • » * » Summa Skara: Hus och Tomter Jord .. Boktryckeri. Summa Falkoping'. Hus och Tomter med jord under ägande rätt Civile Boställen .. Ecclesiastique Boställen Hus utan Jord . Hus, Tomter och Jord under ägande rätt Ecclesiastique Boställen . Allmänna och Fattighus samt jord tillhörig Staden gemensamt ... Jord tillhörig Kyrkan ... Dito Civile Boställen ... Hjo: Summa Hus och Tomter under ägande rätt, med jord Dito som innehafves såsom Ecclesiastique Boställen Tullqvarn som drifves af vatten Hammarsmedja .. Stampverk • • • .t Utsäde af >• PT fD Tid. 200 3 Oq Tid. 4o5 CO S cn o P W o» ef a> CA 3 P pr - Tid. 1,077 cn c 3 3 p s? 3 » 3 a. Tid. 1,682 K fö 2 3 p B rf P St. X < o F Tr. 1" Po oq O Tr. 5o Tr. 6 W p g p B Cu Tr. 7° Tr. 40 V, r* f lr. Tr. Medelafkastning sedan utsädet är afdraget. X < n 5o Tr. f Clereciets Underhåll. B c/> O & Kronan särskilt j -»«ne och för dess räkning^ utarren Jyjlrjla^e eller disponerade Hemman , , . lägenheter, såsom Stallängar Wcätei'ier CSer tits»» tst^Jtörs Hemman ar Kior» ^atte-Hemman „ . dilian ...
Enligt hvad de af Utskottet lästa protokoll visa, har, under granskningen af den, på grupd af Rikshufvudbokcn, uppgjorda liqvid rörande öfverskotten å Stats - 14 Stats-Utskoltels Utlåtande, M 61. inkomsterna samt bristerna i förslagsanslagen för år 1847, blifvit hos Fullmäktige anmärkt, att fastän denna liqvid, enligt både den derå befintliga öfverskrift och Kongl. Maj:ts om densamma till Fullmäktige aflåtna Nådiga Bref, endast rörde 1847 års öfverskott och brister, vore en brist af 88 R:dr 11 sk. i det näst föregångna årets anslag till skrifmaterialier och expenser för Sjöförsvars-Departementets Kansli-expedition i liqviden upptagen bland de Riksgäldskontoret åliggande ersättningar; hvarförutan i anledning häraf erinrats, att den, enligt enahanda liqvid för sistnämnde år, uppkomna brist i samma anslag, redan förut, jemte öfriga der uppförda bristsummor, blifvit af Riksgäldskontoret ersatt. Efter erhållen underrättelse örn den vid 1847 års öfverskottsliqvid gjorda anmärkning, har Statskontoret upplyst, att ifrågavarande brist först blifvit synlig i Förvaltningens af Sjöärenderna hufvudböcker för år 1847 och således ej förr än i samma års Rikshufvudbok kunnat upptagas. Utskottet finner visserligen ofvanomförmälda förhållande anmärkningsvärd^ men sådant oaktadt och fastän, enligt hvad Statskontoret äfven upplyst, brister i förslagsanslagen för föregående år likaledes blifvit till ersättning uppförda i liqviderna med Riksgäldskontoret angående 1843, 1844 och 1843 års öfverskott, anser Utskottet likväl, enär förslag till förändrade formulär för Statsverkets räkenskaper redan blifvit uppgjorda och dylika förhållanden, efter antagandet och föreskrifvandet af en enklare och ändamåisenligare räkenskapsmethod, icke vidare torde komma att inträffa, någon Rikets Ständers åtgärd med anledning af hvad som vid granskningen af förstnämnde öfverskottsliqvid förekommit, icke vara af omständigheterna påkallade. 14:o. Angående utbetalningar utaf det så kallade mindre kreditivel.
Med anledning af hwad Herr Capitaine Pählman hemställt och med afseende pä de Accorder efter olika grader wederbörande mäst »vidkännas, anser Stats. Utskottet desie Officerares Eppectance Löner kunna förhöja-, neml.: för Stabs Capitaincr till 200 R d. För Lieutenanter, som innehaft Lön pä Stat till 150 — För Fändrickar som pä Stat njutit Lön lill 120 — Samt Den 4 Oktober. 221 Samt för öfrige Subalterner som pä Exvectance. Staten blifwit upptagne med 75 R.d. till 100 R:d. Genom det Utffvttet warit i det lyckliga tillfälle, att kunna föresiä besia Officerare alt nu genast komma i ätnjutanve af denna Löneförhöjning, anser ock Utskottet dem icke seder, mera kunna komma widare r fräga till den zz; Procent Löneförhöjning som egenteligen tillkominer Embetsoch Tjenstemän pä Stat. Med föranledande af Erpectance - Staten sinner Stats Utskottet berörde förhöjning tillhopa ej stola stiga öfwer 5,548 Rid. samt säledeS pä ofwanberörde besparingar ännu wara en summa öfrig af 6,579 R:d. Utaf desie 6,z?9 Rid. blcfwe wisierligen tillräckelig tillgäng till en Stat för de Compagnier Kongl. Maj:t kunde i Räder finna godt nprätta af Finsta Soldaterne, under Finskt Besäl, till Gränsewakter. Stats. Utskottet fär fördenskull tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att hvS Kongl.
Under förklarande, att jag med min röst ämnar bifalla det förslag till nationalrepresentationens ombildning, som nu är under - stäldt R. o. Ad:s pröfning, anhåller jag att fä förutskicka några ord, innan jag i urnan nedlägger min voteringssedel. Intet menskligt verk kan uppnå fullkomligheten, och följaktligen kan man äfven uppleta brislfälligheter i detta; men de sakna all betydenhet, vid jemförelsen med de grundsatser af sanning och rättvisa, hvarpå detta förslag är bygdt. Den allmänna valrätten är deri erkänd, och denna har redan slagit djupa rötter i folkets sinne; det längtar att se den inträda i stället för denna ståndsrepresentation, som aldrig ägt några verkliga sympathier bos nationen. Ett afslag i dag kan väl fördröja, men icke förhindra det rättas slutliga seger; ty den allvarliga och sansade folkviljan, uppburen af tidens ström, banar sig väg genom hvarje fördämning, då den tager lugn och ordning lill följeslagare. Molståndarne må derföre icke föreställa sig, att de framgångar de i dag möjligen tillkämpa sig, skola nedstämma folkets hopp att snart få tillgodonjuta de fördelar, oftanämnde förslag åsyftar, och kunna de vara förvissade, att hvarje försök till representationsförändring, hvaruti börden, kyrkan eller bureaucratien ingå såsom liufvudelementer, skall ohjelpligen misslyckas. Hr Westerstrand, Pehr: Mången lärer ej finnas, som med öfvertygelse kan neka, att vårt nuvar. representationssystem är mycket bristfälligt. Elementer i Staten finnas, som, vid öfverläggningarne om dess angelägenheter, dels äro alldeles icke representerade, dels äro det, proportionsvis, antingen förmycket eller för litet; och dessa öfverläggningars gång är långsam och invecklad. En reform häruti är af behofvet påkallad. Men vårt gamla Sverige har i sekler bestått med denna bristfälliga representation, och nöden är icke så för dörren, att vi halsöfverhufvud böra antaga en annan, som är ännu bristfälligare. Deraf att min rock är urmodig och sliten, följer ej, att jag bör pådraga den första narrdrägt, en skräddare bjuder mig.
Maj 1857 om anslag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pensionering, följde att, under det denna kassa, enligt Kongl. Reglementena den 10 Januari 1757, § 8, och den 22 December 1857, § 80, ålnjöte tre femtedelar af den till Wadstena Krigsmanshnskassa lör rusthållsafgifter ingående ursprungliga stalsersättningen, 63,300 R:dr, lika andel af den häri beviljade förhöjning, 14,700 R:dr, årligen under nuvarande statsreglerings-period fördes Riksgälds-koutoret till godo med 8,820 R:dr R:mt. Sedan Rikets Ständer, i sin ofvanberörde skrifvelse den 14 December 1857, slutligen anhållit, det E. K. Majit läcktes, efter föregående utredning, föreslå Rikets nu församlade Ständer de åtgärder, som kunde linnas erforderliga lill afhjelpande af olägenheterna vid omförmälda ersättningars beräkningssält och E. K.
En vattensky bildade sig åter längs ishorisonten från nordost till nord, och från bergshöjderna vid kusten såg man en vidsträckt öppning i isfältet, hvilken ett stycke öster om Irgunnuk gick nära till stranden. Några kilometer längre öster ut var till och med sjelfva stranden isfri, och från bergen tyckte sig våra sjömän märka en stark sjögång i den blåa vattenrand, som begränsade synkretsen. I fall detta ej berodde på en synvilla, förorsakad af de nedre luftlagrens ojemna uppvärmning och dallring, måtte det öppna vattnet hafva varit mycket vidsträckt. Kanske var infödingarnes påstående riktigt, att det sträckte sig till Beringssund. Men på deras uppgifter kunde vi numera ej fullt lita, sedan vi med extra traktering belönat några för oss gynsamma förutsägelser om is och väderlek. Äfven mellan fartygets förtöjningsplats och land hade åtskilliga sprickor uppstått, genom hvilka flödvattnet trängde fram under snön, och i hvilka några af oss fingo kalla foteller benbad under vandringarna till och från land. Tschuktscherna i Irgunnuk lyckades nu fånga en isbjörn och sjuttio sälar, af hvilka en del, jemte frusna späckskifvor, skrytsamt uppradades längs tältens ytterväggar, andra nedlades i späckkällrarne, hvilka snart voro öfverfulla. I den närmare oss belägna tältplatsen Jinretlen hade jägarne deremot endast erhållit åtta sälar. Glädje och bekymmerslöshet för morgondagen rådde i alla fall äfven här, och våra skinnklädda vänner passade på tillfället att visa en sjelfbelåten missaktning för de simpla lifsmedlen från Vega, som de dagen förut med så ömkliga åtbörder tiggt om, och hvilka de åter om ett par dagar måste lita till. Barnen, som de sista veckorna varit något affallna, om ej i jemförelse med europeiska barn, så åtminstone med välfödda tschuktschbarn, började hastigt återtaga sitt forna hull, och lika så de äldre. Tiggeriet upphörde för några dagar, men fartygets däck utgjorde fortfarande en kär samlingsplats för skaror af män, qvinnor och barn.
Dä jag fsrestagit z procent kill maximum, är dek med full öfwertygelse akt dct Utgör en tillräck'eliq ersättning för de personers ö ade befivär och kostnader, hwijka Ukstotrek dertill anmält; jag önstar att fördelningen mätte blifwa Landshöfdingen enstilvt updragen, pä dek hwar och en mätte sä i den män han dertill gjort sig förtjent, öfwerlygad att den nogaste rättwisa dä för alla blir Lag rågen. Zerr Landt Marskalken upläste ett StatsUtstouers, den 16 Julik bifaltne, betänkande, angående en bättre conkroli ä mantalsstrifningen i Riket, och yttrade, arr det nu äkerstsde för Ständerna ark besluta summan dertill, Kongs. Maj:t komme sedermera i näderatt pröfwa anwändandetderaf. Grefwe Os la 6arc1i's: Jag ber om förlärelse, jaq tror a t Slals^Utstotlets betänkande, som Hrr Landt - Marstalken behagat upläsa, rör en formelig lillökning pä Kronobetjeningens löner i allmänhet, detta äter ett serskildt arfwobe af en eller ^ procent för deras befivär i och för den nu förändrade mantalsskrifning och taxering. Swarades Ja Herr Landt-Narfkalkeu frägade, om Ridderflapek och Adeln ansäg A procent wara tillräckelig. Widare hemstälde Zerr Landt-Narstalkeu sm Ridderstapet och Asel» skulle wilja bifalla hivad Utstottek för öfrigt i den <a punct förestagit. Ropades Ja« Nplästes och gillades 4:de momentet af Be. Hrlluings'Urstolkek§ sryar pä rn gjord anmärkning. 6Z4 Dm lv 2lug'rst!. att det more origtigt att tidigt pä äret upbära ben personela afgisren Uplästes Ztte momentet, angående det möjeli» gen blinkande östvecikottet pä bewi Uringen.
Skrift här efwan stadgade äro, förordna eljer äffa det någon skrift med qwarstad beläggas ma, ware han eller det berättigad^ att i Stockholm, genom biträde af Olwer-Stathallcire-Embetet, och i öfrige Städer samt Orterna, me, deist skyndsam handräckning, som ej sar wägras af den Magistrat, hwgrunder Boktryckeriet, enligt §. r lyder, sadan qwarstad erhålla; Börandes öfwer förloppet af qwarstads-förrättningen och orsakerna dertill, samt i afseende pa den Dagade Skriften, om och huru manga exemplar da annu finnas uti Bok, tryckarens wärjo, anteckning trefallt författas, hwaraf den ena tlllstalles Hof,Canzler» eller bans Ombud, den andra Magistraten och den tredje Boktryckaren. Maaistraten ware pligtig att wid answar, såsom för Embets-försummelse, med näst afgående Post, en af, skrift af denna anteckning till Justitie, Canzlern insända, I Stockholm warde samma anteckning genast, eller sist jncm näst följande dags utgång, till Justitie-Canzlern astemnad. JustitieCanzlern ma sedermera, i Stockholm inom atta daoar och i Landsorterna aldrasist inom ttenne weckor, efter det qwarstaden lagd blifwit, hafwa hänwist nrälet till wedcrbörlig Domstol 7gr Den 22 Junkk. och Actor förocdnat, dä Domstolen sist inom atta dagar ma pcöfwa om qwarstaden skall aga bestånd. Sker det ej, vä) ar icke qwarstad inom en manad höfwen, ägr Boktryckare ratt, i enahanda ordning, som handräckning af Magistraten till qwarstadens beläggande meddelad blifwit, att fordra dest brytande, hwilket icke wägras ma, wid answar af Embetets förlust.
Utsk:s förslag uti i5g §:n afslogs. 160 §:n. Utsk:s tillstyrkande bifölls. 161 och 162 §§:ne. Ansågos icke erfordra någon åtgärd. i (53 §:n. Utsk:s tillstyrkande bifölls. 164, 165, 166 och 167 §§:ne. Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 168 §:n. TJtskts tillstyrkande bifölls. 169 §:n. Ansågs icke erfordra någon åtgärd. Den il September e. m. 170 §:n. Utsk:s yttrande i 44 punkten af utlät. N:o 289 upplästes. Hr Lefre'n: Jag tillstyrker bifall till första delen i betänk. N:o 76, pag. 67, der det heter: ”— lärer för närvar, något tillgörande från R. Sl:s sida i detta ämne icke ifrågakomma;” och dermed tillstyrker jag äfven bifall till hvad i betänk. N:o 289 a 11 fö res i detta ämnes sednare del. Här ser jag med glädje, att StalsUlsk. icke ansett sig förhindradt att upptaga och yttra sig öfver anmärkn:r, som äro gjorda, oaktadt a:ne Stånd godkänt hvad Ulsk. i sitt första utlåt, yttrat. På sådant sätt hade Utsk. bort behandla hela betänk. allt igenom, och då hade de öfriga Stånden fått veta hvad detta anmärkt, och anmärkmna ej blifvit en hemlighet, förvarad i Utskottet. Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 174 §:'i Utskts tillstyrkande bifölls. 175 §:n. Ulsk:s tillstyrkande i 45:te punkten af utlåt. N:o 289 upplästes. Hr Le frön: Jag tillstyrker bifall till hvad Utsk. framställt i sitt sednare betänk, och afslag å förslaget i det förra naturligtvis. Ansågos icke erfordra någon åtgärd. Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 187 §:n.