Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alla öfrige tjenstemän tillsättas och Förafskedus af Direktionen, hvilken, jemte Banko-Kommissarien, är.o Rikets Ständer • ansvarige för god ordning inom Contoiret. §• 7°- Låne-Contoiren skola af Banko-Öfverstyrelsen emottaga föreskrifter rörande Creditiv-beloppen, arbets-ordningen och öfriga deras förhållanden med Banken ; äfvensom underställa Banko-styrelsen sitt bokföringsoch expeditions-sätt, som bör vara öfverensstämmande med BankoDepartementernas. Corresponderande Ombud. §• 7u Till corresponderande ombud antage Banken bofaste, för ordentlighet och red - 6a4 Den 18 November e. m. lighet kunde män, som kunna för sig ställa den borgen, sorn Banko-styrelsen, i mon af rörelsen, i orten anser behöflig. Dessa ombud böra förses af BankoStyrelsen med alla, för upplysningars gifvande till allmänheten nödige Banko-författningar, föreskrifter och formulärer, för att dels kunna med fullständighet underrätta dern, som sig förfråga, dels sjelfva till Banken alltid öfversända sådane akter eller förbindelser, som äro fullständige och i föreskrifven form. §• 72, Alla i Landsorterna boende personer, hvilka icke i Hufvudstaden hafva commissionärer, kunna genom Bankens corresponderande ombud med Banken afhandla om lån å fast pant, på våg förvarade Metaller, på Aktier, publika Papper, Yexlar, Reverser och annan namnsäkerhet, äfvensom om årskredit; börande ombudet alltid bestämdt afeller tillstyrka ansökningens bifallande. §. 73. I Låne-ansÖkningen skall alltid vara utsatt, huruvida ombudet befullmäktigas, att lånet uttaga, eller detsamma åt befullmäktigad person i Stockholm skall utlemnas; i hvilket fall denna persons namn bör uppgifvas och han, vid uttagningen, den skriftliga fullmakten aflemna. §■ 74'
Fru FAHLMAN som den märkvärdigt tjusande grefvinnan framtedde en briljant apparition o c h ett rutineradt spel, frö- ken SEELIG en intagande mjukhet i ingenuens roll. Herr FREDRIKSSON gjorde en fransk general — o c h att denne då blef elegant, är onödigt försäkra. Herr HILLBERG var bara öfverste, men skämdes icke för sig för det, utan gick omkring o c h brummade och skrämde den stackars hr PALME (Leopold Frossard) alldeles förskräckligt, tills denne mot slutet tog mod till sig och själf morskade upp sig. Herr SKÅNBERG tog sig ypperligt ut i franskt rödbyxad uniform och spelade med värme. Publiken förblef dock hela tiden kylig, och » Grefvinnan Sarah » har nog redan vid detta laget spelat ut sin roll i Stockholms teatersalonger. Litteratur. Skrifkonstens historia. Med denna titel har ett läsvärdt och underhållande arbete utsändts i bokhandeln, omfattande en öfversikt öfver skrifkonstens utveckling från äldsta till senaste tid, hvarvid särskildt afseende fästs på vårt nuvarande alfabet. Det är ett utdrag från olika forskare och författare, som verkställts af tvänne inom detta fack högeligen kompetenta personer, bröderna Otto och John Påhlman, de kände föreståndarne for det välrenommerade Handelsoch skrifinstitutet härstädes. Det lilla arbetets värde förhöjes genom talrika illustrationer och jämförelsetabeller samt en i sin helhet vårdad typografisk utstyrsel. E n lärarinnas r o m a n. En GEORGES OHNETS romaner äro, kulturbild, af Kungl. operan har utan all gensägelse gjort ett lyckligt grepp genom att återupptaga AUBERS ypperliga opéra-comique » Fra Diavolo », hvilken i måndags afton i ny uppsättning gick öfver scenen under hr HENNEBERGS ledning. Den fulltaliga publiken försattes i den angenämaste stämning o c h gaf denna uttryck genom mindre vanligt enhälliga applåder och rik blomsterhyllning. » Fra Diavolo » verkar ännu föga föråldrad och intager alltjämt genom sin melodiösa, spirituella musik samt den verkligt roliga libretton. I måndags var det den 171:a gången den gick öfver vår operascen.
Utom det att kollekten, om den finge fortfara, årligen skulle minskas, så torde det, för sjelfva saken 302 Den 10 Mars. skuld, vara vida ändamålsenligare, alt summan upföres på Riksstaten; hvadan jag för min del yrkar bifall till detta förslag. Hvad äter dernäst angår frågan om de 174 tunnorna spanmål, skall jag icke motsätta mig ålerremiss deraf, ehuruväl jag belviflar, att inom StatsUtsk. del kan föranleda till någon annan åtgärd, än den som redan blifvit vidtagen. Inom Ulsk. är nplyst, att af de 174 tunnorna, som äro i fråga, alldeles icke någon större qvantitet varit indragen. Det äro fåfängt att säga och försöka bevisa, att Ständerna vid 1834 och 1835 årens riksdag beviljade att denna spanmål skulle indragas till Statsverket, ty det strider mot verkliga förhållandet. Då var hufvudsakligasle frågan om det kapital, som var samladt för Lappmarks Eeklesiastikverk och som kallades Lappmarks Ecklesiastikverks fond, och hvarom någon disposition måste vidtagas. För inkomsten af detta kapital anslogs nu ett denna ränta motsvarande belopp af statsmedel. För öfrigt indrogos åtskilliga räntor, som äfven af StatsUtsk. vid den riksdagen beräknades. Men ang:de spanmålen fattades icke ett sådant beslut, som det Frih. Raab i ett meddelande, som han af annan man fått, omnämnt. Således kan till fullföljd af det beslut, som fattades 1835, icke någon indragning af spanmål komma att ega ruin, emedan beslutet icke innehöll något derom. För öfrigt äro de 174 tunnorna omnämnda i K. M:s nåd, bref af 1835; och i Statslltskis utlåt, står redovisadt, att åtminstone de 54] tunnorna, som nu äro beslutade till indragning, äfvensom de 119] tunnorna, icke äro indragna. I afseende på de 49] tunnorna är icke fulleligen uplyst, huruvida de utgå in natura eller icke, men för de öfriga är del tillräckligen uplyst.
Med antagande derföre, att indelningarne kommo att upphöra, hafva KammarCollegium och StatsContoret, efter inhämtande af samtelige LänsStyrelsernes. yttranden i ämnet, instämt Uti den mening, att all aflöning för Rikets Erabetsoch Tjenstemän borde bestämmas i Siffver-Speciemyntj, att i det gångbara myntet efter cours utgå; hvilken aflöningsgrund skulle, i stället för det indeldta löningssättet, säkrast betrygga Löntagaren emot förminskning i vilkoren, genom myntvärdets försämring, och för öfrigt, närmare än Indelningarne, medföra likstämmighet i aflöningcn uti alla orter, samt derigenom att coursen, efter hvilken lönerne utbetalas, bestämdes vid hvarje Riksdag intill den påföljande, genom uträkning af medelcours-förhållandet under de nästförflutna fern åren, gifva tillfälle, att noggrannare än hittills beräkna anslagen i RiksStaten till aflöningarne, Och ansågo alltså KammarCollegium och StatsGontoret berörde princip böra följas vid uppgörandet af Förslaget till ny lönreglering för LandsStaterne, såsom ledande till den fullständighet och bestånd i framtiden af lönernes värde, som af Staten kunde åstadkommas oell skäligen förväntas af Löntagarne. Men ehuru sålunda indelningarne skulle upphöra, och följakteligen de jemväl indeldta resepenningar och Betänkande n, N:o 124. xr expense-medel saint FogdeTjenare-lönerne, Borde likväl den egentliga KronoBeljeningen å Landet, nemligen: KronoFogdar, Häradsskrifvare och Länsmännen, hvilka skola för tjensteutöfningen bo och vistas inom Districterne, bibehållas vid redan anslagne Boställen och Bohemman, samt sådane upplatas åt dem som dermed icke voro försedde; hvarvid skulle iakttagas, att Boställsoch de Kronan hehållne Bohemmans-räntorne lika med de öfrige indeldta räntorne indrogos till Staten, samt att deremot afkastningen skulle ingå i beräkning under lönebeloppet för en fastställd viss summa.
Stats-Utstottet , uti afgifwet betänkande linder' den 17 November fistlidne är, rörande Stats-Werkers förwaltning, behof och Reglerande, föreslagit. Vt Lupra. S. D. I. likhet med hwad Högloft. ConstitutionsUtstottet, uti Memorial af den ig dennes, hemställt, bcflöt Borgare-Ständet, att de af Kongl. Maj:t i Nädig Proposition frainställda anmärkninear »vid Riksdags-Lrdningen, mä wid nästkommande Riksdag till pröfning företagas. Vt suprA. S. D. Föredrogs och gillades Högloft. Lag-Utffottcks Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Contra-Proposition, angäende Stadgande af nägon Lag, 5 afseende pä tiden , innom hwilken häktade personer böra ställas för rätta. Vt suxr». S. D. Gillades hwad Högloft. Lag - Utskottet, uti Protscolls-Utdrgg af den is denmS, anfort, rörande yrkad - 7Z6 Deni7 2lp:Lk. kad ffärpning i Lagen? stadgande om äwerkan ä Skog. Dt ruprs. S. D. Bifölls Högloft. Statssamt Allmänna Bosmarkoch Heeenomic-Utstottcns Utlätande af den !g i denna mänad, öfwer den till deras gemensamma behandling remitterade frager om Lors-och Bak-Znrättningen. Dt S. D. Hwad Högloft. Lag-Utstottct ut! asgifwit betänkande unddr den 17 stst idne anfört, rörande dels den fräga, huruw da Adl de Personers Döttrar förlorat sin ratt att kaga lika nrf med Bröder, dels den hemställan, att Broder ochSvstar matte efter Landsrätt ärfwa lika, blef ai Borgarc-Ständct gilladt. Or sup,-,. S. D. Till alla delar bilöll Borgarc-Ständet Högloft.
Här.’ om afgifves särsk i it! t Betänkande, hvarmedelst lillst yrkes, att detta Låne-bitrnde må fortfara, att utgå till ett årligt belopp af 300,000 R d, enligt 2! §. i 18 1 års Riksdagsbeslut. 7:0 Creditiven för Allmänna Mngdzins-Inrätningen Två Millioner, för hvilket biträdes fortfarande grunderne och vilkoren äfven uti serskilt Betänkande komma att utvecklas. 8:0 Creditivrt till Riksgälds - Conto!ret, sorn blott är en omflyttning emellan de båda särskildta slagen af rnyni-represeritativer och icke Viar någon verkan hvarken på Sedel-Capitalets belopp eller på Naringarne. Q;o Creditiven till de Tre Ditconterne äro de enda, som sedermera återstå utaf de förra dispositionerne på Banken. Om dessa Discoriters utredande är särskildt Betänkande redan afgifvet g20 Statsoch Bunko-Utskottens Betcinkandent Resultatet deraf blir väl ett temporairt förskott af Banken för Assignationennes inlösen, inen verkan häraf är redan intagen uti Liqvidationen öfver hvarje Discont för sig, som lemnar på det hela till resultat, att, under perioden till nästa Riksdag, en successiv indragning skulle ske från Götheborgs Discont af R:d 400,000, ©ch från Götha Canals af circa - 1,000,000. tillsammans R:d i,4°o,ooo. så vidt den sednare Summan icke genom förluster på Discont-I.ån minskas; hvilken indragning, efter ilen antagne allmänna grunden, bör balanceras och åter utgå.
December 1856 gifna utslag innehåller, att Kongl. Hofrätten väl funné det Öfverståthållareembetet, vid det förhållande, att Stockholms Kådstufvurätts ofvanomförmälda utslag blifvit Kongl. Hofrättens pröfning understäldt, icke emot 25 Kap. 5 § Rättegångs-balken bordt, på sätt som skett, innan Kongl. Hofrätten meddelat sitt beslut i tryckfrihetsmålet, för verkställighet af Rådstufvurättens utslag, förordna om ifrågavarande genom utslaget till konfiskation dömda tidningsnummers tagande i beslag; men, med afseende å hvad i förvarande mål förekommit och då, till följd deraf, att Rådstufvurättens utslag, i hvad det angår tidningsnumrens konfiskation, sedermera är vordet af Kongl. Hofrätten gilladt, genom berörde konfiskations-åtgärd hvarken klaganden kunde anses hafva blifvit i sin rätt förnärmad eller någon skada honom tillskyndad, ansäge Kongl. Hofrätten Herr Polismästarens åtalade förfarande icke vara af beskaffenhet, att ansvar eller ersättningsskyldighet derför borde honom ådömas.
Nu ämnar Baredningen icke taga Motionerna och Memorialerna 1 betraktande, förr ån hufvudgrUndérna för ärendets behandlande redan äro gifna, det lärer ungefär med andra ord vilja säga att taga parternas anförande i öfvervägande» sedan utslaget redan fallit. 2:0 Den af Beredningen i allmänhet antagna princip, att minska allt hvad minskas kan. Lärotiden för Handtvei kerierna, skall i längden, om den vinner vederbörlig sanction, blifva både för Staten och H&ndtverkeriertia af de menligaste följder. Den skall locka oerfarna ynglingar, in uti entrepriser, som de ej kunna fullfölja, då mari vål känner huru retande för mångas sinnen den lätta utsigten att snart blifva sin egen, alltid varit. Den skall bilda en Näringsdass af slarfvar och nybörjare, utan erfarenhet oell stadga, som strax efter 20 år börja egna rörelse, för att långt förr 5n vid 30 vara afsigkomna , och sorn sedermera» efter att hafva frustrerade allmänheten på arbetet och LiigVishontlS Betånhtindttt, xxv. och det albrunna på utskylderna, antingen förfalla i utsväfningar, liderlighet och armod, med Fat» tigförsörjoiogs-anstalterna blott i perspectiv, eller ock nödgas sluta sned det sorn. en näringsidkare blott bor till en början göra, nemligen att gifva sig i andras bröd och tjenst, 3:0 Att föreskrifva Handtverk :Gesållernas stådslande p° haif-år med penningar och deras sättande under TjenstebjonsStadgan , år en åtgärd som ehuru utgången ur den lefvande principen att bi» behålla ordning och förekomma oordentlighet in» om Handtver kerierna, likväl vid närmare skärskådande lärer frönas temligen olämplig.
Nidderffaxet och Adeln under den y sistledne Juni, till samma Utskott förwist Memorialer, dels af Herr Elias von Echstedt, angående Pastevolance - afgift för Släpkläder, dels af Frih Stael von Hollstein, angående jemkning i Knekte-Contracterne, bestå frågor maga af Utskottet upptagas eller til! annat Utskott remitteras; Men Bonde, Ståndet fann intet stal. att med förenämnde af Höglvflige Ridderskapet och Adeln widtagne kemister sig förena. Lx krotocollo, 6. Lrinlcinsn. Utdrag af protocsllet, hältet hos Hederwärda Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den S Juli» »8 »2. S. D26id ytterligare föredragning af Bewillninas, samt Allmänna Beswärsoch Economie UtskottenS sedan den .z bennes pä Bordel hwilande Be - Den 6 Julik. rrz7 Betänkande, i anledning af Kongl. Maj-ts Nådiga Proposition, angående Tull-Werket, besiutade Bonde - Ståndet, att delta Betänkande, med alla deremot gjorde anmärkningar, til! al! huswudsakelig pröfning stulle uppskjutas, och Bewillnings - Utskottet uppdragas, att med ali möjelig skyndsamhet uti en allmän öfwersigt af medlen och sotten till erhållande af hwad Rikets behof fordrar, och genom atagande Bewillning mäste fyllas, taga under betraktande hwad inflytande en uppbörd af Landt-Tull kunde äga pa Bewillningens större eller mindre belopp, och afwen, huru, i motsatt förhållande, och derest ingen Landt»TulI uppbares, den erforderliga BewillningsSumman, kommer att sig wisa, samt, i den senare händelsen, förestå fördelningen til! utgörande af den serskilta ersättning för Landt-Tullen, som redan ar i Staten upptagen och der paraknad. blt suxis. Lx krotocollo, 6. Lrlnlcmsn.
När Jair Henoch åter på Österlånggatan lät Kalonymos gå in genom sin port, öfver hvilken den gamla borgarsläkten Tranas långbenta fåglar stodo mejslade i den mörka stenen, voro de sista spåren af hvardagsmorgonens sträf försvunna. Ett stilla, högtidligt hus bidade den årliga gäst, för hvilken mor och dotter i dagar bryggt och bakat och för hvilken hemmet fejats från vind till källare – påskfesten. Bottenvåningen, som eljes genljöd af klirrande metall och stimmet af guldsmedsverkstadens gesäller, och där handeln sorlade oaflåtligt med kommande och gående i butiken, stod nu tom och tyst med lästa dörrar och föreföll dubbelt öde, därför att det var hvardag i bodarna rundt omkring. Den trånga trappan, hvilkens ledstång sken af putskalk, luktade hvetemjöl och nyuppslagen olja. Men från själfva hemmet slog redan på tröskeln emot de kommande helgens rökelsedoft af bränd myrten, det drömda paradisets ånga, som hvar sabbat gifver tålamod till arbetsdagens vedermöda. Hvita förhängen skimrade mot de sollysta rutorna, hvita dukar täckte bord och kistor, och på ekhyllorna, från hvilka hvarje tallrik och hvarje bordsredskap, som hörde det hvardagliga året till, aflägsnats, lyste det hvita påskporslinet af Wedgewood. Fru Rosalie, hvilken mötte de hemkommande, såg ut som en lefvande personifikation af helgen. Hon var klädd i hvitt, hvit kofta och hvit, sid kjol. Det var de plagg, i hvilka hon stått brud under bröllopspellen och i hvilka hon också skulle svepas, ty det är samma dräkt och den skall på hvarje glädjestund, då Israel kan glömma, att dess tempel ligger i grus och aska, och att det själft i spe och trångmål går vill bland folken. Den gamla frun, som långårig sjukdom tärt och förfinat, såg ut som en liten elfenbensdocka i allt det hvita med sin tunna, skarpt skurna profil och de magra händerna, stickande gulbleka fram ur ärmarnas spetsmanschetter.
Huru skall en Domare med blott juridiska kunskaper kunna bedöma om en Grufva blifvit arbetad på rätt bergsmansvis; om en Grufva blifvit sönad; om ett utmål blifvit rätt utlagdt; om Grufägares intrång på hvarandras Malmfält; en sådan fråga har icke längesedan förevarit vid BergsTingsRätt. Bergscollegium och Högsta Domstolen hafva sedan fastställt Utslaget, och jag tror de deri gjorde rätt, ty frågan var så invecklad, att man endast genom en per - Den 22 December e, m. sonlig erfarenhet kunde bedöma den. Vidare: Frågor och Contracter om jerns lefverering af mer eller mindre duglig beskaffenhet; arfvoden för grufvemätningar; markscheideri-göromål och tillämpning af Jernvräkeriförordningen. Alla dessa mål skola nu upptagas i Kongl. Majrts och Rikets Svea HofRätt. Jag har haft äran förut tillkännagifva, att jag icke åsyftar någon annan ändring, än att BergsTingsRätterna må bibehållas och sakerne i Svea HofRätt bedöramas af dertill kunnige personer. Jag är likväl skyldig upptaga några flere uttryck af Talare härstädes. Jag hav anfört, alt långsamhet uppkommer genom vissa måls förflyttning från de ekonomiska auetoriteterna till de juridiska t. ex. med bos tältssyner. Jag hoppas åtminstone, att det minsta antalet SubalternOfficerare skola behålla sina boställen så länge, tills en husesynstvist härom är slutad; ty ieke kan man säga, att det går brådstörtande, då ett år kan gå förbi innan saken först hinner till LagmansRätten, och der kanske å nyo blifver uppskjuten. Jag vet icke visst, om juridiken är gjord för Domare, eller för Parterne; men jag tror, dock det sednare och att ju fortare tvister afslutas, ju mera vinna Parterna.
Jag håller Utsk. rakning för den möda det nedlagt på detta betänk. och skulle hafva anhållit om dess hvilande till grundlagsenlig behandling till nästa riksdag, 0111 ej Gr. Spens hade gjort sådana anmärk:r, att jag i desamma måste instämma, hvadan jag anhåller att R. o. Ad. ville förklara dessa anmärknlr såsom sin gemensamma tanke i afseende på nu föredragna förslag till representationsförändring. Ehuru det af mången kan anses lättsinnigt att ifrån ett så vigligt ämne som detta öfvergå till något annat, kan jag dock ej underlåta att säga, det jag ej rätt vet om jag skall förundra mig öfver, eller beklaga, att ett yttrande kunnat här afgifvas af den beskaffenhet, som vi hört Hr Ehrenhoff i f. m. plenum framställa. Jag beklagar att Hr Ehrenhoffs patriotiska ifver fått den riktning, som nu visat sig, och att lians utfall ej kan liknas vid annat än Don Quixotes stormlöpning emot väderqvarnarna. Ehuru mycket i anledn. af den värde ledamotens yttrande kunde vara att anföra, anser jag mig dock icke böra borttaga tiden dermed, utan inskränker mig till den anhållan, att R. o. Ad. ville förklara de af Gr. Spens framställda anmärkntr vid ifrågavar. Const.Utskrs förslag till nationalrepresentationens ombildning såsom sin gemensamma tanke. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Redan vid början af denna discussion, gjorde jag ett försök att framställa den väg för öfverläggningen, som, efter mitt förmenande, hade varit den rätta för att komma till ett resultat; jag fann alt jag hade misslyckats i den åsigt jag framställde, men jag fann också grunden dertill vara i högsta måtto naturlig, när man visade sig icke vilja komma till något mål i afseende på den vigtiga, i samhället djupt ingripande fråga, som nu utgör föremål för R. o. Adis öfverläggning. Hvarken jag eller någon af mina colleger inom Const.Utsk. hafva hyst den förmätenhet att föreställa oss möjligheten af att kunna tillvägabringa ett förslag till en så ytterst vigtig förändring i samhällsskicket, som skulle vinna ett allmänt och odeladt bifall.
Banko, består egentligen uti betalning för sprängkrut, som Örebro och Philipstads Bergslager under året från Klosters krutbruk utbekommit och, efter åtnjutet 6 månaders betalnings-anstånd, eldigt Kongl. Brefven den 19 April och 9 Augusti 1814 samt den 29 Februari 1820, erlagt år 1846; b) att af balanserade 1786 R:dr 29 sk. 9 rst, för aflidne uppbördsmannen Treslovs så väl som aflidne Majoren Wernbergs sterbhus, blifvit, enligt Kongl. Brefvet den 13 November 1845, betalda 283 R:dr 15 sk. 3 rst, samt att derefter återstående 1,503 R:dr 14 sk. 6 rst äro föremål för beslut af Rikets Ständer om afskrifning, enligt Eders Kongl. Majrts Kollegium härom tillkännagifna nådiga beslut; c) att af Kronans fordran, 1,264 R:dr 44 sk. 11 rst, hos aflidne Tygkapitenen Gumelii och Tygskrifvaren Westgrens sterbhus 1,018 R:dr 23 sk. 2 rst blifvit, under den Este September nästlidet år, af - — 335 skrifna i den ordning, Kongl. Förordningen den 11 December 1830, angående behandlingen af extra ordinarie afskrifnings-frågor och anmärkningsmål, stadgar, samt återstoden förlidet, år till Kollegii kassa inbetald; d) att 40 R:dr 24 sk. 6 rst, återstoden på en gammal betydlig fordran hos f. d. Handelshuset J. de Ron &
Skrifvelse, ang. hegardt anstånd med föreskrifne kapitaloch ränte-inbetalningar å de till Norbergs jernvägsbolag af allmänna medel anvisade län, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågavarande Utlåt.» Sedermera företogs voteringen och befunnes vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 65. Nej — 33. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Ullåt. N:o 29, angående rigtningen af södra stambanan samt anvisandet af en lörskottssumma utaf två millioner rdr till arbetenas fortskyndande å densamma under år 1863. Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Utlåt. N:o ?0, i ani. af väckt motion ang. ersättning af allmänna medel till klockaren J. Nilsson för liden förlust vid af honom verkställd omläggning af vägen förbi den s. k.Rindboliden. 195 Den 17 Januari. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Betanien: N:o 16, i ani. af väckta motioner om förändrande eller upphäfvande af föreskrifterna ang. den s. k. fattigprocentens utgående från sterbhus; N:o 17, i aid. af väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas; samt N:o 18, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m.