Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservationer: af Herr Grefve Sparre, E. af Herr Adlercreutz, A, med hvilken Herr SparreS. samt Riksdags-fullmäktigen Johan Lekberg från Orebro län sig förenat: »Ehuru jag, för min del, hvarken anser erkännandet af qvinnans menniskovärde innebära, att hon i allt hvad som angår det yttre lifvet varder likställd med mannen eller tror det i allmänhet vara önskligt och nyttigt för den ogifta qvinnan att på eget ansvar öfvertaga förvaltningen af sina angelägenheter, har dock äfven jag funnit en förändring böra vidtagas i den hittills i förevarande ämne gällande lagstiftning. Det ständigt tillvexande antalet af ogifta qvinnors underdåniga myndighets-ansökningar vitsordar ett alltmera ökadt behof af utrymme för deras verksamhet och om det kan antagas, att i allmänhet föräldrahemmet är brutet, när det deri fostrade barnet uppnått en ålder af 25 år, torde det icke vara olämpligt att vid denna ålder, då den ogifta qvinnan, ännu i sin fullaste verkningskraft, ser sig om efter en annan verkningskrets än den hus moderliga, så vidt möjligt undanrödja de band, som dervid äro henne till hinders och af henne kännas tryckande. Frågan har nu ock redan i verkligheten kommit på den punkt, att såsom regel kan anses, att den 25-åriga qvinnan, genom en i form af underdånig ansökning, gjord anmälan af sin önskan att varda myndig förklarad, lika säkert varder myndig som mannen genom att fylla 21 år. Men hvar - Lag-Utskottets Betänkande M 42. 5 för skall, under sådana förhållanden, Konungen besväras med dessa anmälanden — hvarför skall den enskilda vidkännas de förökade kostnader, som äro en ovilkorlig följd redan deraf att förhandlingarne ega rum aflägse från hennes hem — och äro icke sjelfva de materiella arbetena, bokföring och expedition, för staten dyrbarare i en högre, än i en lägre instans?
— Dito, a iZ till 18 dito hafwa betalt lika Landt-Tull, och minst lika utgäende Sjö-Tull förefläs a 24 si., således 12 si. förhöjning, gör för 952 stycken 237: 24: — io till 12 Tum6, 9612 alnar hafwa betalt lika Landt-Tull och 12 si. Sjö-Tull, proponeras a 20 si., gör tillökning i SjöTullen a issi. och för 750 st. - 156: is: —. Dito 12 a 15 alnar, förut med lika Landr-Tull betalt ,4 si. Sjö-Tull M Z»8 Den 5 ZebruärU. nu proponeras a 24 6- ökning, således a is st. för Zvo st. Bjelkar, r5 a 18 alnar, förut lika Lcindt-Tull och 18 st. Sjö-Tull, proponeras a 28 st., och ökas altja a iy st., gör för 900 st. - 187: 24: Bjelkar öfwer 18 alnar — förut betalt Landt-Tull a i st. 6 r:st. och Sjö Tull a 24 st., föresiäs nu a Z2 st., ökas således 8 gör för 1,402 stycken - 1 rzz: l6: Gparrar, Hafwa förut betalt med he fria Fartyg 24st., och föresiäs nu till 8 st., gör för Zo,oo2 stycken a 4 st. ? » 2,520: —. Sp!rc>r, fran 4 till 7 Palm, Hofwa förut betalt med hesina Fartyg a 20 st. stycket föresiäs nu till 40 st., som gör för 852 stycken, förhöjning 22 st. - ,145:40! af öfwer Sju Palm hafwa erlagt a I R:d. föresiäs öfwen förhöjning lill dubbelt som gör, för rrZ stycken - 1 R:d. , rsö:^. Kött, färskt har i utgående SjöTull hittills betalt a ro r;st. Den 5 Zebruarii.
Begår någon stöld eller snatteri af säd, skuren eller oskuren, hö eller halm, stackadt eller ostackadt, ute å mark; vexande fruktträd; trädeller jordfrukt ur trädgård eller på åker, eller annat, som der planteradt eller sådt är; huggen ved, timmer, gärdsel eller annat dylikt i skog eller eljest ute å mark eller å floltled, åkerköreller trädgårdsredskap ute å mark; uteliggande malm vid grufva eller redskap, som till grufvediift hörer och ej instängd är; utestående bistock, fisk ur dammar, sumpar, nät, mjärdar, katsor eller annat fisketyg, eller ock sjelfva fisketyget, som ute ligger; foglar eller andra djur ur jagtredskap eller sjelfva redskapen ute å marken: ankare eller tåg, hvarmed uteliggande fartyg förtöjdt är; eller ock saker, som till blekning eller torkning eller för annan sådan orsak utlagda eller utställda äro; det vare, vid straffets bestämmande, såsom försvårande omständighet ansedt; och må, i ty fall, vid stöld, tiden för straffarbetet till ett Ar höjas. Går, vid stöld, värdet af det tillgripna öfver ett tusen Riksdaler; då må ock sådan förhöjning af tiden för straffarbetet ske, som nu sagd är. 4 §. Begår någon stöld eller snatteri i Konungens slott eller af det, som ve terligen tillhörer staten eller mild stiftelse eller inrättning till fattigas försörjning eller sjukas vård; eller föröfvas stöld eller snatteri af tjenstehjon, köpmansbetjent, gesäll, lärling eller annan enskild tjenare från sitt husbondefolk eller deras gäst, eller af handtverkare eller annan arbetare från den, hos hvilken han arbetar; vare lag, som i 3 § sägs. Har tjenstehjon, köpmansbetjent, gesäll, lärling eller annan enskild tjenare uppsåtligen förskingrat eller, i uppsåt att sig eller annan det tillegna, undandolt hvad i dess vård af husbondefolket eller deras gäst lemnadt är; vare ock derför, efter ty nu är sagdt, såsom för stöld eller snatteri, straffad
I Chef vid Jagt Varfvet i Stockholm, som tillika är Chef för Stadens BåtsmansCompagnie I InformationsOfficer i Stock holm I d:o i Götheborg 3 dto i Carlskrona i Under-Equipagemästare i Carlskrona I dto i Stockholm i dto i Götheborg R:dr sk. O I OO 1 o o 9.00 I oo I OO 200 IOO IOO 7** 75 75 75 2oo i5o i5o 45o i5o 75 75 i VarfsAdjulant i Stockholm i lito i Götheborg I Adjutant vid Jagt Varfvet Stockholm I Chef vid ett af Blek i ni BntsmansGompannier 2 dto dto i Chef för ett af de ofri Batsman >C om pag n ier ne . 24 dto dto Alf voden för Underofficerare: i Carlskrona. I UpphdrdsSkeppare i Tackel Kammapen dto i Areboden . dto i Köhlhalningsboden dto vid Beparationsdockan dto vid förtöjningen dto vid InventarieKammureri dto, biträde i Tackel Kamma ren Hamnfogde Material-tiIIverknings Constapel . Underofficer till biträde Laboratorii Constapel Uppbördsman Vid Högvakten dto på Skautsar dto dto 1 Underofficer, sorn har uppsigt vid Smedje-Verkstaden 1 d:o vid Snickareoch Slöjde Verksläderne I dto sorn biträder vid Jagt Varfvet t d:o sorn biträder vid Styrmansoch Artillerie-Skolan 1 d:o dto vid Skeppare-Skola.y i Götheborg. * Underofficer, sorn förer VarfsJournalen och biträder vid upphandlingar , .. r TackelSkeppare .. I VarfsStyckjunkare , , I VarfsSkeppare l Underofficer sorn har uppsigt vid Smedje-Verkstaden t d:o vid Snickareoch Slöjde Vei kstäderne
Häröfver hade Direktionen för Stockholms stads och läns Kurhus afgifvit underdånigt yttrande, deruti bemälde Direktion, af anförda orsaker, i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till Barnhus-direktionens ifrågavarande framställning, hvarefter såväl Öfyerståthållare-embetet, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms län med anbefallda utlåtanden i ämnet inkommit, och, hvar för sig, samma underdåniga framställning till nådigt bifall förordat, deruti Kommitterade lör förvaltningen af länets kurhusmedel, hvilka jemväl blifvit hörde, sig förenat med förbehåll, att billig ersättning för tomten med derå befintliga byggnader erhölles, samt Stockholms län af den vederlagssumma, som kunde komma att bestämmas, finge sig tillerkänd en anpart, motsvarande den genom Rikets Ständers skrifvelse af den 27 Juli 1815 länet tillagda andel i meranämnda egendom, sådan den vid öfverlåtelse!! befunnes. Siats-Utskottets Utlåtande M 39.
Jag får äfven i detta afseende fästa uppmärksamhet derpå, att det icke är StatsUlsk:s skyldighet att utpeka för R. St., i hvad mån de beslut, som fattas, kunna vara ledande lill mer eller mindre verkställbarhet. Efter de anvisningar, som blifvit gjorda på ifrågavar. 600,000 r:dr, återstå ännu 100,000 r:dr, på hvilka anvisning för fyrar och håkar alltför väl kari äga runi. Då för öfrigt de värde talare, som här yttrat sig emot StatsUtskis utlåt., ej gått längre, än att begära en återremiss, så vill jag visserligen ej motsätta mig densamma. Den stora tvisten, huruvida frågan är af Levillniugsnatur eller ej, 34 H. 61 D c n 3o A p r i I e. m. to de icke blifva föremål för någon votering, emedan, om jag ej misstager mig, BorgareSt. redan lärer hafva förenat sig i det be* skit, som är af de 2 öfriga Stånden vidtaget. Skilnaden emellan B. o. Adis och PresteStts samt de 2 andra Ståndens beslut är ej någon annan, än den, att BorgareSt. ansett öfverskotlen böra ingå till ltiksg.cont., då deremot, på sätt jag förut nämnt, de öfriga RiksSt:n hafva anvisat summan till K. M:s deposition, för handelsoch sjöfartsfonden. En värd talare har ansett, att fråga kunde uppstå att afslå all votering ock sammanjemkning i denna fiåga. Jag tager mig friheten att fästa bans uppmärksamhet på, att detta är en ganska ömtålig fråga. Om två Stånd anse en fråga vara af bevillningsnatur och hafva goda skäl för denna sats, så vore det svårt för dessa Stånd att afstå ifrån en sådan åsigt; ty möjligen skulle svårighet kunna möta vid afgifternas uppbärande. Om t. ex. två Stånd hafva ansett, att denna afgift bör utgå såsom en bevillning endast under det villkor, att deras yttrade mening i afseende på medlens disposition må gora sig gällande, så kunde det medföra obehagligheter, att utan afseende derpå låta afgiften fortfara.
En stare hvisslar utanför fönstret, och hvar uddhvass ton sticker den sjuka som en nål. Dörren öppnas, och tunga fötter trampa mjukt öfver golfvet. Hon orkar icke se upp, men stegen komma närmare, och en stark hand griper lätt omkring hennes handlofve. I detsamma erfar hon en förnimmelse af lättnad och trygghet, hon ser upp och möter blicken från ett par blå ögon, som stråla af medlidande och begär att hjälpa. Klangen af hans röst liknar uttrycket i hans ögon, hon hör den som i en dröm, men hon uppfattar ingenting af det han säger. Struensee står tyst vid hufvudgärden; hans hjärna arbetar för högtryck, han söker en ingifvelse. Här är stor fara på färde; hvad bör göras? Det är en brinnande feber; hvad skall den mynna ut i? Därpå beror allt. – Han föreskrifver till en början kylande medel, frisk luft och sol. Gardinerna dragas upp, och fönstren öppnas; den sjuka känner ett svalkande drag omkring sin panna och andas lättare. – Läkaren har gått, men han återvänder snart och skänker i åt henne en dryck, som han för till hennes läppar. Det känns, som om det funnits hälsa i den drycken. Dag och natt sysslar han vid hennes sjukbädd, utdelar sina befallningar med samma mjuka röst och ser på henne med samma djupa medlidande i blicken. Hon känner sig också lugnare och tryggare, om han är närvarande, ty hon tror på honom, och han tyckes ha förmågan att lindra alla plågor med en liten rörelse af sin hand. När kopporna slå ut och klådan blir olidlig, är det han som blåser den bort. Han uppmuntrar henne till ståndaktighet och tvingar henne till själfbehärskning. Redan från början har Struensee förvisat Rantzau från grefvinnans sofrum, och grefven har varit väl tillfreds med denna anordning, allt sedan han hört, att febern antagligen skulle slå ut i smittkoppor. Han tror sig vara skyldig sin maka, att icke riskera sina ädla drag, än mindre utsätta sin nobla person för ringaste fara. Därför håller han sig gärna isolerad i sina rum, fördjupad i studier och tobaksrök.
I sanning, jag är likväl sadelfastare, än så, i min protestantiska tro, och hyser ingen åtrå efter den helige faderns husbondevälde. I alla fall får jag väl lof att bemanna mig med kristeligt tålamod och bevilja deras vördigheter företräde. Ingen samhällsklass kan utöfva ett så stort inflytande på thronens innehafvare, som det andliga ståndet, om det vill och om det handlar med samdrägt och allvar. Utan bajonetter och prestkragar hade det ärftliga lifstidskonungadömet redan upphört att finnas bland upplysta folk. Herrans smorde veta det alltför väl. De känna sin förbindelse till judiske prelaten Samuel. De erinra sig, huruledes eremiten Petter, munkarne Bernhard och Luther skakat verlden. De hafva lärt sig begripa Vatikanens tungomål, från Gregorius-Hildebrand till Gregorius-Capellari. De veta alltför väl, att huru mycket den protestantiska kyrkan ock nödgats gifva med sig åt staten, har hon dock tillräckligt i behåll af företrädesrättigheter och privilegier, för att, när det gäller, kunna med dessa och sitt fruktansvärda batteri af inflytande på folkets begrepp och samveten skjuta thronerna i sank, och man ser derföre alltid och allestädes de stormäktigste, med andakt, verklig eller hycklad, smeka en klass, som skulle krossa spiran, om mot henne användes korsset. Det var dessutom någonting eget och vördnadsbjudande i svenska presterskapets hållning under frihetstiden. Enkel och ren från glitter var deras drägt, enkla deras seder, varmt, kraftigt, värdigt, fosterländskt deras språk. De kände vigten af sina åligganden, vidden af sina rättigheter och höjden af sin ställning i samhället: – en höjd, från hvilken de gradvis nedstigit, i samma mån det lyckats konungadömet, att snärja dem med hofgunstens förförelser och blända deras syn med toma utmärkelsers lumpna prål. Ingen under således, att Lovisa Ulrika höll till godo lexor af presteståndet, dem hon skulle bemött med öfvermodig vrede, gifna af hvilken annan som helst.
Stadsoch Lands-Förs, L. S. L. S. Christ. Wählin. Cerl S. Rönbeck. Th. Th. Professor Contr. Prost och Kyrkoh, och Domprost i Lund. i Asum och Skipparslöf. L. S. LS. Lars A. Palmi ■ Nils Hallström. Prost och Kyrkoherde i N, Th, Doct, Am:ts SuperWramb och Bjuf, Intend. L. N. O. L. S. L. S, Joli. 526 Den g Augusti Joli. ZJIr. Blomdahl. Christen Linderot. Conti'. Prost och Kyrkoherde Contr. Prost och Kyrkoi Starrkärr. herde i Qville, CS. L. S. A. P. Aurelius. Prost och Kyrkoh, i Getinge och Refvinge. L. S. O. Liter Of. Prost och Kyrkoh, i Fagerhult och Kråksmåla. L. S. Anders Fornander. Th. Cand, INost och Kyrkoh» i Gärdslösa oell Bredsättra. L. S. P. Kölmark. Professor, Contr. Prost och Kyrkoherde i Hammarön. L. S. P. P. Ekelund. Nils Ström. Th. Doct., Contr. Prost och Th. Doct., Contr. Prost och Kyrkoherde i Frändeforss. Kyrkoherde i Skellefteå. L. S. L. S, Olof Joli. Fåhreus. T. Doct., Contr. Prost och Kyrkoherde i Hablingbo, oell L. iS iltö. S. Crustaf Lutteman. Kyrkoherde i Hafdhem och Näs. L. S, På Eorgare-Ståndets vägnar: H. N. Schwan h. t, Talman, L, S. N:o l. Carl Fr. Landberg. And. Fredin. För Stockholm, För Stockholm. L, S. L. S. Nils Deri 5 Augusti 52'7 Nils Limnelius. För Stockholm. L. S. Gust. D. Wilcke. För Stochholm, L. S. J. Wegelin.
I anseende till åtskilliga, hufvudsakligen mot redaktionen gjorda anmärkningar, blef äfven detta förslag af ett riksstånd på riksdagen 1844—1845 förkastadt, och Konstitutions-utskottet framlade, på grund af inkommen motion, uti memorial af den 18 Mars 1845, ytterligare ett förslag i samma ämne, deladt likväl i tvenne delar, lydande, den ena: ”Till födseln utländsk man, som minst i tio år varit inom riket bosatt och skattskrifves och som före de sednaste fem åren icke allenast i behörig ordning tili Svensk medborgare upptagits, utan ock, efter det hans förbindelse till fremmande magt visats hafva upphört, trooch huldhetsed åt Sveriges Konung aflagt, må i förenämnde hänseende (nemligen i fråga om befordran till embeten och tjenster, å hvilka Konungen fullmagt utfärdar) anses lika med infödd Svensk man, dock utan att kunna till ledamot af Konungens Statsråd, eller till kommendant i fäst>- ning utnämnas;” den andra: ”Till lärare-beställningar vid undervisningsverken må, under iakttagande af de för dylika tjensters tillsättning i allmänhet stadgade vilkor, kunna kallas och befordras utländske män af utmärkt förtjenst. Konungen vare äfven obelaget, att uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet; men icke till kommendanter i fästningarne.” Men, lika med de föregående, blef äfven detta förslag vid det slutliga afgörandet förkastadt, såsom handlingarne för innevarande riksdag utvisa. Frågan har dock uti motionsväg ånyo blifvit gjord till föremål för Konstitutionsutskottets öfverläggningar, och Utskottet har icke heller nu kunnat förbise dess vigt för det allmänna bästa. Utmärkte män uti industri, konst och vetenskap äro icke hvardagsföreteelser uti något land. Icke heller kunna de sägas vara uteslutande tillhörigheter för vissa länder; ty hvarje land, der civilisationen slagit rot och burit blomma och frukt, har framalstrat sådana.
Uti denna punkt synes det mig som R. o. Ad. icke saknat gilltiga skäl för sitt beslut, hvilket Ståndet med afslag å inbjudningen torde finna för godt att vidblifva. Gr. Hamilton: I motsats med den sista värda talaren anhåller jag alt R. o. Ad. ville antaga inbjudningen af det skäl, som redan är anfördt i allmänhet, nemi. att, da Slandet är ensamt om sitt beslut, Ståndet icke bör vidblifva detsamma. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 53 voter;s-propos:n ansågs komma att förfalla. Fisk, saltad eller inlagd: sill, utförselstullen; s t r ö m m i n g; a 11 annan saltad eller inlagd f i s k; s a m t torr eller rökt, g r å s i d o r eller s e y. 54, 55, 56 och 57 voterts propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Fisk,torr eller rökt: lax och ål, inf örse ls t ullen. 58 voter:s-propos:n godkändes. Fisk, torr eller rökt: lax och ål, utförsel stul — len; lån g or och torsk, med de lunder inbegripne rotschel*, samt klip p-, stockoch platteller bredfisk; andra slag. 59, 60 och 61 voter:s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 62 voterls-proposln ansågs komma att förfalla. Fjäder, u t f ö r s e I s t u 11 e n. 63 och 64 voter:s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Fjädrar, andra ej specificerade; Flaskfoder. Så väl Utsk;s yttranden som 65 och 66 voteringspropos:n godkändes. Fläsk. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, behagade antaga TJtskts inbjudning i denna del. Piopades starka nej, blandade med ja.
Hvad som, vid en sådan granskning, af Förste Landtmätaren anmärkes såsom origtigt, bör ifrån räkningen utgå, innan handräckning derå erhålles; dock är det skiftesmannens rätt, ifall han så åstundar, att intaga den stridiga delen af arfvodet i den sluträkning, som tillställes delegarne; och, ifall vid förrättningens slut visas kan, att Förste Landtmätaren, vid verkställd granskning af de förskottsräkningar, efter hvilka skiftesmannen fått uppbära arfvode, i något fall orätteligen förfarit, ansvare han derföre, såsom för annat tjenstefel; och ege så jordegaren som skiftesman rätt, att derföre ställa honom under tilltal inför laga domstol;" dels ock att 24 § uti samma taxa måtte, till undanrödjande af allt tvifvelsmål om rät a förståndet deraf, erhålla följande förändrade lydelse: „F.rriot de förskotts-räkningar, som skiftesman, under förrättningens fortgång, tillställer jordegare, må klander infot domstol icke väckas, förrän Bih. lill R. Sl. Brot. 1847 och 1848. 7 Sami. 2 Afd. 14 Häft. 1 2 Lagoeh Ekon.Utskotlens Betänkande, N:o 51. efter skiftets slut; men så snart skiftesförrättning blifvit fulländad, åligger det skiftesmannen att, på sätt 20 § bestämmer, tillställa jordegarue fullständig räkning öfver kostnaden till liela förrättningen, hvarefter den jordegare, som vill samma räkning, i ett eller annat afseende, klandra, eger derom, efter stämning, föra talan, å landet vid Härads-rätt, och i stad vid första laga domstol inom ett halft år, från det räkningen, på sätt förberördt är, blifvit tillställd; och eger den, som med nämnde domstolars beslut i desse mål tinner sig missnöjd, att besvär i vederbörande Hof rätt anföra; hvarefter målet, utan nedsättning af revisionsskilling, må hos Kongl. Maj t i Justue-revisions-expeditionen besvärsvis fullföljas.
s. sätta b o for det kapital de ega o c h komplettera sedan b o e t efter hand. Den uppstälda frågans besvarande kan så- lunda helt visst ej blifva fullkomligt exakt. Emellertid skola vi söka göra vårt bästa. H a r man pr år 2,000 kr., hyr man en lägenhet på 3 rum o c h k ö k. Kostnaden för dennas möblering oeh öfriga inventarier vilja vi sätta sålunda: Sängkammarmöblemanget: En säng (det blir billigast med endast en) 65 kr., Lavoar 50 kr., Toalett 75 kr., Stolar 10 kr. Summa 200 kr. Matrummet: Matbord 40 kr., Stolar ä 7 kr. st. (s. k. wienerstolar) 8 st. — • Kompletteringssumma, möjligen räckande äfven till ett litet s. k. serveringsbord, 29 kr. Summa 200 hr. Tredje rummet, som på samma gång är salong, mottagningsrum och dagligt rum, bör ha ett nätt och vackert möblemang, som tillika är enkelt och praktiskt: En soffa (mörkrödt tyg) 50 kr., 6 stolar ä 12 kr. st. st. (Symaskin får man vänta med så länge). Detta rums konto blir alltså 282 kr. Vill man taga en kompletteringssumma på 18 kr., så blir det för jemnhetens skull: Summa 300 kr.
^ 26 förenämnde 3:ne år i årligt medeltal uppgått till värde af 24,416 R:dr, hafva 22 fullvuxne personer och 9 barn varit sysselsatta. Vid de tvänne andra fabrikerna är arbetet drifvet med 21 fullvuxne personer samt 18 barn, och tillverkningarne likaledes per medium bestigit sig i värde till 52,245 R:dr årligen. Utom stiftets gymnasium och en elementarskola, finnas i staden 2:ne dess enskilda undervisningsanstalter, nemligen en vexel-undervisnings-skola, som varit kostnadsfritt begagnad af 260 till 270 barn, samt en flickskola, uti hvilken 40 till några och 50 flickor äfven kostnadsfritt blifvit undervisade i åtskilliga handaslöjder, såsom sömnad, strumpstickning, spillning och väfnad. Uti stadens fattighus njuta 25 fattiga och orkeslösa husrum, underhåll och vård; hvarförutan under sednare åren 25 äldre fattighjon och 52 värnlösa barn varit utackorderade hos välkändt folk på landet till försörjning och uppfostran på bekostnad af stadens fattigvård. Ett icke ringa antal mindre arbetsföra personer erhålla dessutom af fattigvården understöd i mån af behof. Tillförseln i staden af landtmannaprodukter är, utom vid de årliga frimarknaderne, ganska inskränkt. Enligt redogörelsen för Carlstads sparbanks förvaltning 1850, voro vid berörde års slut på 2,495 motböcker insatte 300,688 R:dr 14 sk.; och utgjorde bankens hjelpfond vid samma tid 34,486 R:dr 11 sk. 1 rst. Banko. Christinehamn. Denna stad hade år 1850 en folkmängd af 1,949 personer, af hvilka 1,212 voro mantalsskrifne.
Det säkraste och vanligaste penningen gifver åt sin innehafvare är lättja; ty ägaren kan njuta allt ulan behof att genom egna ansträngningar utveckla sina anlag. Ofta tillhör hon derföre de mindre dugliga Dessutom, ville man än medgifva mätarens riktighet, huru obillig är icke tillämpningen? Om man t. ex., såsom Utsk. föreslagit, antager a5o r:dr såsom villkor för valrättens utöfning, hvem kan bevisa billigheten deraf, att den som äger 249 r:dr 47 sk. och 1 1 runstycken skall vara utestängd, då den som ägde 1 runstycke mera skulle vara berättigad att i valen deltaga. Detla förhållande gör, att den s. k. valcensus aldrig kunnat bestå. Han är dessutom stridande mot grunddragen uti Svenska riksförsamlingen, mot våra häfder och ur dem härledda grundsatser. Adelsmannen, presten, borgaren eller bonden, han må vara fattig eller rik, blott han är sin egen, har varit berättigad att såsom riksdagsman deltaga uti fäderneslandets angelägenheter. Detta sätt att gå tillväga höfves folk, som aldrig utmärkt sig genom förmögenhet, och som aldrig torde komma att göra det; men som desto mera utmärkt sig genom personlig duglighet under stora regenter. Vi få icke glömma vår historia. Vi måste framgå på samma bana, som våra fäder beträdt, om vi skola behålla den plats de åt oss förvärfvat, eller ock varda till intet. En allmän måttstock är ock oriktig, derföre att det lika litet gifves menniskor i allmänhet, som det gifves t. ex. trianglar i allmänhet. De sednare äro antingen rätvinkliga, liksidiga eller af någon annan bestämd beskaffenhet. Så är det äfven med menniskor. De äro bestämda personer, med hvar sina egenheter, af vissa yrken lefnadssätt och vanor. Derefter är ock vår nationalrepresentation inrättad. Den, som bland de valbara bäst kunnat bedömma personernes förmåga, har haft rättighet att välja representanter i Sverige; det vill säga, deltagarne i samma yrke, eller ståndsbröderne. Dessa äro de rätta mätismännen för ens duglighet.