Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
" i I s P å t e a l ' anis 35 » Anis är sär(„_ 3o .. åramsl ^vif&amp;e - rl 8 0 Pastil.es Pastllles ä la menthe (pepparmynt, Stockh olm supplagan allmännast omtyckta) h o s alla välförsedda bandi o Landsortsupplagan kos ' ar kostar för helt år 15 kr., för helt år 10 kr., hälft a r 8 kr., kvartal4:25, hälft är 6 kr., kvartal 3 kr., månad 1:50. månad 1 kr OBS. 600 nummer årligen. Ensam agent S. 88925) På Bokförlaget förlag hafva Svithioriz utgif v i t s: ansökan. (G. 89942) Våra tillverkningar prisbelönta vid alla utställningar, i hvilka vi deltagit. Nyttiga Julpresenter. Största urval. J e r o m e öfversättning af Hoheman, med a. (Alb. Engström. Ward öfvers. af 2 del. 1 Etablerad Fyra man om en bok kraftöfverforing. i Stockholm 1897. ö f v e r i det Jfronor 3re &amp; las-, Porslins&amp; Bosättningsaffär Intressant lektyr ^x^Éf ^^ u n d e r j u l e n! e-S. fabriker. 6 0 öre for helt år, är Sveriges » 30 » apotekare. 90780) A l m. T e l 52 77. Rikstel. C o — " 3 H 418 7? to &lt;-• é SL O 3 V I H E D E R t &lt; Kommissionslager af Champagne, Bordeaux, Bourgogne och Rhenska viner. (G. Tragravyren utförd vid Lithocrafiska Aktiebolaget i Norrköping. * om atven uttör beställningar ä liknande arbeten. A.-B. ANTOIHETTE W. NORDINC.
Alla M Ä N S K L I G H E T E N S härligaste gestalter hafva företett K O N T U R E R N A till en sådan den etiska konstens harmoniska skapelse; de ha kommit oss att ana, huru framtidens människosläkte skall varda: rikt på jämviktsfulla personligheter, som äro starka nog att kunna vara fullkomligt goda, goda nog att kunna vara fullkomligt fria, fria nog att kunna vara F U L L K O M L I G T lyckliga. Friheten är icke målet, men grundvillkoret för utvecklingen och står i växelverkan med denna så, att j u mer utveckling som vinnes, dess mer frihet når man och j u mer frihet, dess mer utveckling. T y endast frigjorda krafters brottning och lek föra slutligen fram till den nyss skildrade, medvetna och genomarbetade, men till en andra natur vordna, sedliga harmonien. Och emedan friheten sålunda är lifsvillkor för utvecklingen, är det en framtidens vinst för denna, att stora andar offrat sig för friheten, ehuru utvecklingen i samtiden alltid förlorar på sådana personligheters under1893 gång. Hvad den harmoniska individen angår, så är aldrig undergången själfvållad, utan den beror på andras ohejdade egoism eller fullkomliga saknad af personlighet, hvarigenom den till harmoni anlagda och sträfvande individens fulla kraftutveckling blir hämmad eller helt af bruten. Få äro danade af det ämne, ur hvilket en stor personlighet kan utvecklas. Men de flesta skulle, om de toge vara på sig själfva, kunna utveckla det ämne till personlighet, som de äga, ehuru denna utveckling är svårare, ju mer ett harmoniens, icke ett ensidighetens ideal föresväfvar dem. Om det är en sanning, att » brist på snille är brist på m o d », så är den sanningen i lika grad giltig för bristen på personlighet. Och häri torde vi finna en af orsakerna, hvarför man än mera sällan träffar kvinnliga än manliga individualiteter. En man genomglödes mera helt af sin idé, sitt arbetsmål; han är mera intensiv i hvad han vet och hvad han vill. Han blir sålunda ofta mer ensidig, nästan alltid mer själfvisk, men mycket mer hel än en kvinna i motsvarande läge. Hon är — utom af kärleken — sällan helt genomträngd, har således mer lätt att vara hänsynsfull, att se sig om åt alla sidor.
Lag måtte stadgas: ”Den som efterapar eller förfalskar en af Bankens södra eller vestra LåneContoir på Banken utgifven, Assignation, eller till efterapningen elter förfalskningen råder eller hjelper, eller och beträdes med utprångling af sådan Assignation den han, vet falsk vara, straffes lika m-ed hvad förefterapning, förfalskning och ulpråugling af Bancooch RiksgäldsSedlar stadgadt är.”' Beträffande åter föi-slaget att lika ffe löning för upptäckandet af förhlskare el-, ler efterapare af nu ifrågavarande Assignat tioner skulle utsättas, sam vedan är stadgadt i afseende på Biancooch RiksgäldsSedlar j så ehuru detta förslag icke egentligen tillhörer LagUtskottets pröfning, har Utskottet likväl, till besparande af den onödiga omgång återleinnandet deraf obesvarad! skulle medföra, och då BancoUtskottet, till hvars befattning denna håga rätteligen tolde höra, förslaget framställt, trott sig böra ingå i pröfning äfven af denna del af Remissen ; och sora det tvifvelsutan komme, att uti icke ringa mån bidraga till upptäckt af efterapare och förfalskare af de ifrågavarande Assignationerne, 0,m en belöning för denna upptäckten ul$$ttes, tillstyrker Lagutskottet, att, i iiki LagUtskottits Bttånkanden. het med hvad BancoUtskottet föreslagit, Riksens Ständer måtte stadga, att den som upptäcker forfalskare, efterapare eller utprånglare af Assignation utgifven på Banken af dess vestra eller södra LåneContoir, eller i mer eller mindre mån hillder den angifne till gerningen, njute belöning efter de grunder, sorn angående dylik upptäckt i afseende på Bankooch RiksgäldsSedlar genom Kongl, Kungörelsen den 8 Julii 1818 stadgad är; och torde Riksens Ständer, genom underdånig Skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes genom allmän Kungörelse låta detta stadgande komma till Allmänhetens kunskap.
Antalet af ordinarie Notarier skulle deremot ökas till 15 i Svea och Götha Hofrätter, och till 6 i Hofrätten öfver Skåne och Rlekinge, samt ytterligare antagas i förstnämnde tvänne Hofrätter 5 och i Skånska Hofrätten 2 e. o. Notarier, de der skulle med särskilda arfvoden förses; hvarförutan Arkivarier med bestämd lön skulle i alla Hofrätterne anställas och Svea och Götha Hofrätter hvardera erhålla ytterligare en Fiskal samt till sin uppassning en Hofrättspost, jemte det medel skulle anvisas till arfvoden åt adjungerade ledamöter och erforderlige biträden dels åt Sekreterarne och Fiskalerne i stället för de nuvarande Kanslisterne och dels åt Advokat-Fiskalerne, Aktuarierne och Arkivarierne. Rikets Ständer hafva uttryckt den åsigt, att, innan lönebeloppen för tjenstemännen definitivt bestämmas, en reglering af sportlerne bör föregå och begge dessa frågor stå ock till hvarandra i det nära sammanhang, att den ena af dem svårligen kan, oberoende af den andra, afgöras. Då sportlernes reglering innefattar ett ämne, derom det tillkommer Eders Maj:t att besluta, anhåller jag derföre att Eders Majit nu täcktes taga i betraktande de af Komiterade för fördelningen deraf framställda grunder och, enär desamma äro väl öfveres sstämmande med den tanke, hvarifrån den af Eders Majit redan tills vidare antagna organisationen af tjenstemannapersonalen utgålt, i så måtto nu godkänna dessa allmänna grunder, att Eders Majit vid upprättandet af förslag till lönestat för Hofrättspersonalen, låter komma i beräkning, hvad hvarje tjensteman, enligt desamma skulle kunna påräkna såsom sportelinkomster, och sedermera af Rikets Ständer äska de belopp, som de särskilda tjenstemännen anses böra derutöfver såsom inkomst vid tjensten åtnjuta; men 16 Bil. N:o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd.
R:dr eller straffes enligt allmän lag. y 7, § 8 och § 9- kunna blifva ungefärligen lika lydande med §§ 5, 6 och 7 i 1860 års ifrågavarande förordning. § io. l:o) Skolor eller andre undervisningsanstalter, i hvilka läres något, hvarigenom antingen samhällets lugn störes eller allmän förargelse åstadkommes, Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 240. 455 eller ock förnekas en Gud eller ett lif efter detta, må ej af främmande trosbekännare hållas. Sker det; vare skolan eller undervisnings-anstalten stängd och dess föreståndare bote högst 200 R:dr. Vid enahanda bot vare ock främmande trosbekännare förbjudet att vid sammankomst till andaktsöfning af svenska kyrkans medlemmar hålla föredrag, så vidt han derigenom störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer, eller ock förnekar en Gud eller ett lif efter detta. § 11. l:o »Lysning» etc. (lika med l:a mom. 9 § i 1860 års förordning). 2:o »Vigseln må i det fall, att både mannen och qvinnan tillhöra främmande religionssamfund, som tillåtet är, förrättas efter dess bruk. Ar blott endera medlem af sådant samfund, skall vigsel ske af svenska kyrkans presterskap, der ej både mannen och qvinnan begära, att vigseln må förrättas efter bruket i det främmande religionssamfund, af hvilket endera är medlem. § 12. Främmande trosförvandts barn skall undervisas i den lära föräldrarne bestämma. Aro de derom icke ense, gälle hvad genom äktenskapsförord är bestämdt. Finnes ej förord härom, bestämme fader, i hvilken lära barn skall undervisas. Vill eller kan ej fader sådant bestämma, gore det moder. Vill eller kan hon det ej, gore det målsman. Ilar ej barnet särskild målsman, utöfves dess rätt af Skolstyrelse i orten. Barn, som undervisas i offentlig skola, hvilken bekostas af Kronan eller af svenska kyrkans medlemmar, ege dock ej der fordra undervisning i annan religionslära, än den rena evangeliska, derest icke skolans Styrelse annorlunda förordnar. § 13.
Så att Riksgälds-Contoiret må få såsom influten beräkna detsamma års påräknade vinst behållning för Banken, till det ungefärliga belopp , som Statsoch Banco-Utskotten i deras Betänkande om Financerne den calculerat att blifva, ehuru netto beloppets öfverförande till Riksgälds-Contoirets Räkning ej kan ske förr än uti 1825 års början efter Bankens Boksluts fullbordande , och RiksgäldsContoiret emedlertid under löpande året förskottsvis må begagna dess Creditivrätt å Banken, hvilken måtte vara lemnad just af det ändamål, att begagnas i afräkning på de ordinarie fonder, som Riksens Ständer lemnat till de i frågavarande anslag, och hvilka fonder uti Bankens Intrader ingå under löpande året, fastän de, som sagt, kunna till netto belop» pet beståimmas förr än bokslut skett. Denna omständighet är i min tanka uti det af Högloft. Stats-Utskottet 20 Stats-Utskottets Betänkandea. uppgjorde Reglemente förbisedd, eller ej bestämdt uttryckt, hvadan det skall hända, att nästkommande i:a October 1824 j Riksgälds-Contoirets Fullmägtige skola efter stadgandet i $. upptaga Lån för hela anslags-sununan nämnde år, om c:a 1,000,000 R;dr ehuru vid samma tid redan finnes influten \ Banken större delen af de nara 4oo,ooo R:dr, som af dess Intrader äro Riksgäldg-Contoiret till desse anslag förbehållne, fastän de först i Febr, eller Marni 1825 kunna på Riksgälds-Contoirets räkning netto öfverföras. Derigenom kommer Riksgälds-Contoiret att för 4 a 5 kanske 6 månader betala ränta å nämnde belopp 400;000 mera än som behöfvas, och för att då göra ända på denna onödiga ränteutgiften, måste uppsägning och inlösen, med åtföljande umbäras derföre, ombesörjes, som annars kunde undvikas.
Inlet försvar kan vara säkeit, om det ej är aclivt, och det blir ej activt, då det blott skall skydda hufvudstaden och inloppet till Mälaren. Alltså lärer det väl vara gifvet, att ju större styrka vi genom befästningar kunna gifva åt landels och hufvudstadens försvar, dess mindre styrka behöfver man qvarhålla här, och har så mycket större styrka att disponera. Jag kan derföre ej annat än högligen tillstyrka, att R. o. Ad. mätte bifalla hvad K. Hr Lefren: Jag anhåller det R. o. Ad. täcktes ur sugta, alt jag ännu en gång tager R. o Ad:s tålamod i anspråk. Jag anser mig dertill uppmanad af åtskilliga anföranden, dels och hufvudsakligast af Gr. Anckarsvärd, dels äfven af Gr. Frölich och Hr af Uhr. Jag önskar undvika att inkomma på det egentligen teckniska området af frågan, och ur öfvertygad alt R. o. Ad. i sådant fall med mig tänker lika; men jag nödgas till en viss grad upptaga beskaffenheten af den art af befästning, som här hufvudsakligen är i fråga, emedan mina motståndare ingått i de teckniska frågorna, med en slags uppmaning lill mig alt derpå svara. Till en början vill jag likväl upplaga en generel anmärkn., som Gr. Anckarsvärd gjort. Han har nemi. sagt, att han förundrar sig öfver, att icke Waxholms befästning förr blifvit ifrågasatt, att ingeri fiåga om Waxholms befästning blifvit vid sista riksdagen väckt, eller några medel dertill då blifvit begärda. Hvad beträffar frågan, huruvida medel för detta ändamål blifvit begärda, så upplyses det af K. M:s nåd. propos. till R. Stvid sisth riksdag, deruti under rubriken: ”För försvarsverket till lands å extra-statsreglertn, begäres’’ för Stockholms avenuer till lands och sjöss 3oo,ooo r:dr.
Här har blifvit sagt, och jag uprepar det, att om den tolkning antoges, som Frih. Cederström föreslagit, så skulle det kunna hända att R. St., i den händelse K. M. leranade dem i allsköns fred och ro, kunde sammanvara i flera år och inga andra Ständer kunde dä komma tillsammans, så länge Ständer vore samlade. Detta är ett bevis på följden af en sådan tolkning, som ligger till gruoden för Frih. Cederströms förslag. Om vi nu finna oss väl af vårt lagstiftarekall och K. M. icke vill åtskilja oss, så blifva vi qvar i 10 år, men en sådan tolkning är orimlig. Jag instämmer likväl i Gr. Horns åsigt. Vi behöfva icke precist anse Frih. Cederströms motion för grundlagsvidrig, för att vägra remiss derpå. Exp.Utsk. är icke ett sådant beredande Utsk., som skall bereda frågor till afgörande inom RiksStm. Om således en motion remitteras utan motsägelse af Ståndet, så blir det en Ståndets gemensamma tanke, hvaremot en motion, som icke har Ståndets åsigt för sig, icke kan gä till Exp.Utsk. emedan det icke tillkommer detta Utsk. att bereda några ärenden. Det är derföre jag motsätter mig remiss af Frih. Cederströms motion och sora jag tror att Ståndet gör rätt uti att icke remittera derföre alt Ståndet icke gillar densamma, hvaremot Ståndet, genom sin remiss af Gr. Lagerbjelkes motion, redan biträdt den åsigten att R. St. skola sammankomma år 1853 d. 15 Nov. Den 2 April. 245 Hr Brakel: Jag ber endast alt få besvara Hr Cederschiölds fråga, hvad följden skulle blifva om R. St. skulle sammanvara hela tre åren. För det första förutsätter icke vår grundlag att R. St. skulle kunna sammanvara mera än fyra månader. Grundlagen beslämmer denna tiden, men om, såsom man ser, riksdagarne räcka längre, så skulle följden blifva alt Bönderna, Borgarne, Presterne välja nya ledamöter. Nya ledamöter skulle äfven för R. o. Ad. antecknas och K. M. skulle till R.
I anledning af uppkommen fråga , huruvida sådan egendom, som består dels af Bruk, dels af jordlägenheter, hvilka blifvit Bruket underlagde, bör taxeras, antingen efter det å Bruket och Landtegendomen tillsammanstagna åsätta Capitalvärde, jemte dermed förenad progressiv afgift, eller särskildt på sådant -sätt för Landtegendomen, och för Bruket till den i 5 Art. 3 §. 21 Morn. och 3 afdelningen stadgade afgift af hvarje skeppund smide, enär densamma finnes öfverstiga den Bevillning, som eljest af Brukets Capitalvärde , skildt från det af Landtegendomen, skulle utgå , förspordes Comitéens Ledamöter vara af skiljaktiga meningar. Under öfverläggning^ i detta ämne yttrades å ena sidan, att
Såsom bihang, tili upplysande afgrunderue för persedle-värdels beräkning i Tabellerne, medföljer sluteligen vidfogade sammandrag öfver 1827 till och med i83i årens Markegångar. c) Politie. Öfver Lagarnes verkställighet, samt ordningen och säkerheten uti Länet, vakar Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med oafbruten omsorg, dervid biträdd af underlydande Tjenstemän / och Betjente, hvilkas antal synes yava snarare för litet, än .för stort, . och torde vid folkmlängdens ytterligare tillväxt blifva otillräckeligt. I afseende på allmänna polieen begagnar Konungens Befallningshaf‘ • 6 4a vande ganska sällan, och endast vid högsta nödvändighet, rättigheten att utfärda nya stadganden och vitesförbud. Ordning och sedlighet inom Försa rnhngarne, med hvad mera som tillhör Kyrk o-disciplinen, eller dermed står i ett närmare sammanhang, vårdas af Kyrko-Råden och Församlingarne sjelfva, hvarvid de Byordningar och andre öfverenskommelser som för hvarje ort äro antagne, vinna tillämpning efter omständigheterne. Mängden af föreskrifter i desse hänseenden ökas dessutom beständigt genom nya Socknestämmobeslul; och det synes nästan som ville lättheten för Församlingarne att, på sådant sätt och för tillfället, inom sig göra författningar uti ämnen som ofta icke äro tillräckeligen begränsade, i visse fall, urarta till en egen mera nitfull än rättsenlig lagstiftning. I det hela innefattar detta slags lagsliftnings-arbete en oformlig massa af ideer och förslager, synbart framkomne mest genom intrycket af enskilte eller tillfällige förhållanden, och besluten, ehuru utmärkande nitälskan för ordning och godt skick, förråda nog ofta en frånvarande bekantskap med allmän Lag, likasom saknad-beräkning på möjeliglieten att verkställas.
Ett iV;o 36. ti hvilken Öfverste-Lieutenanlen och Riddaren C. E. Lode häftar till BancoDiscont-Verket, i följd af dess horgen å aflidne Häradshöfdingen P. I. Fischerströms i Verket upptagne lån å 1,600 R:dr, hvilket vid l83i års Revision blifvit tili dess återstående belopp, 621 R:dr 2.5 sk. 1 r:st, inom linien förd t, efter hand och inom 1835 års slut, inbetala återstående Capi talet, så vida all ränta u Öfverste-Lieutenanten Lodes berörde skuld efterskänktes, till stöd för hvilket anbud 200 R:dr redan blifvit af H. E. deponerade. Enär någon ytterligare tillgång efter Låntagaren ej är att påräkna, sedan den honom i lifstiden tillhörige fastighet blifvit försåld, samt å lånet afförd t hvad Discont-Verket af köpeskillingen för samma tillkommit, och de emot Löftesmannen anställde utmätnings-försök fruktlöst aflupit, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständer alt ifrågavarande anbud, hvarigenom Capital-beloppet af förenämnde, redan inom linien förde Lån förvandlades till en säker tillgång, antaga, såsom förenadt med Discont-Verkets sanna fördel. 4:o. Det af Prosten J. Brunnii efterlemnade Enka, Friherrinnan Fredrika Rehbinder, gjorde erbjudande att, oaktadt hon i concursmålet efter sin man vunnit boskillnadsoch urarfva-förmon, inbetala hans återstående Capilal-skulder till Discont-Verket emot vilkor, att all ränta derå blefve eftergifven. I anledning häraf har erhållits den upplysning, att aflidne Prosten Brunnius häftade för tvänne förbindelser hos Banco-Discont-Verket, hvaraf den ena, för eget lån på primitivt, R:dr 2860, utgör i Capital-återstod R:dr 40: 45 9, samt den andre, grundad på borgen för afl. Protocolls-Secreteraren C. F.
I sådant fall hade jag ej begärt återremiss på delta betänk., men det blir omöjligt för R, St. och, såsom jag tror, äfven för K. M., alt bestämma något sådant, förrän undersökningar blifvit anställda. Om dessa undersökningar göras, och öfverenskommelse!' med häraderna kunna träffas, att de vilja lemna bidrag till detta företag, så är det så mycket bättre; men skulle ej sådana öfverenskommelse!' kunna göras, så erkänner jag öppet, att jag tillstyrker att häradet hellre må slippa delta åliggande, än att man, för att bibehålla det, skulle förfela hela ändamålet, som med detta betänk, åsyftas. Jag kan ej inse skälet, hvarföre vi skulle hafva särskildta länshäkten och särskildta häradshäkten, utom i ett enda afseende, nemi. då länshäktena nyttjas som straffhäkten. Dcu i5 Januari. i55 Huruvida delta kan vara förenligt med den nya lagen, vet jag ej; men jag föreställer mig, att man bör anlägga strafjfhakten på flera ställen i Riket, så alt de, som dömmas till SlralFliäkten, må slippa att föras hela landet omkring ifrån det elia häktet lill det andra. Jag tror likväl, alt en sådan förändring framdeles malte kunna tillvägabringas. Då kunde inom de orter, der straffhäkten äfven borde finnas, samilia häkten inrättas så, att de kunde begagnas både till stiäffhäkten och ransakningshäkten för de orter, sorn ligga närmast deromkring. Jag betviflar ej, alt vi kunna samma nior a en del af våra häradshäkten och länshäkten till ett mindre antal på den ort jag närmast känner. Då skulle man kunna undvika hvad som nu är förhållandet, att fången måste förås ifrån den ena ändan af länet, efter en häradsrätts dom, till länsresidenset, för alt sitta der till nästa ting, då han åter skall föras till tingsstället. Min erfarenhet har sagt mig, att med våra långsamma rättegångsformer måste det ofta hända, att brottslingar vid sju a åtta ting gro kallade till förhör och åtei förpassas till länshäktena, der de blifva behandlade föga bättre, än de kunna blifva vid ett väl organiseradt häiadshäkte.
Bäst vore visserligen om nämnda “firma samtyekte dertill, att låta hela denna bytesaffär återgå, men sådant torde “vara mera önskligt än troligt. “Då emellertid svar ännu ej ingått på Fullmägtiges den 6 sistlidne Mars i “ämnet aflåtna skrifvelse, torde för närvarande första åtgärden böra blifva att “skyndsamligen infordra ett sådant. “ Efter ytterligare väntan på svar från Schröder, som ännu den 6 September icke låtit sig med något meddelande i detta ämne afhöra, blef sistnämnda dag en förnyad påminnelseskrifvelse till Schröder & Comp. beslutad. Ändtligen den 13 Oktober expedierade Schröder & Comp. en skrifvelse, deri han åberopade en vid samma skrifvelse fogad afskrift af ett från honom redan i sistlidne Mars månad aflåtet, men Fullmägtige icke tillhandakommet bref, som i fråga om meranämnda obligatiönsbyte innehöll följande förklarande: “Utbytet af 300,000 Thaler i obligationer mot 45,000 Pund i nya 4 l/2 “procents obligationer är en separat öfverenskommelse och kommer således “alldeles icke i någon beröring med de olika paragraferna i lånekontraktet. I “skrefvo uttryckligen under den 18 Juni 1864, att I önskade inköpa 45,000 Pund “af det nya lånet, i fall vi ville i betalning derför mottaga 300,000 Thaler “i gamla obligationer och enligt vårt bref af den 27 Juni förklarade vi oss ingå “på detta förslag. Här kan således ej blifva fråga om option; affären var helt “och hållet afslutad.
Ständers Stats - Utskotts Memorial om några förändringar i Reglementet för Riksgälds - Contoir et, V V id innevarande Riksdag äro.af Rikets Högloft. Ständer åtskilige Beslut fattade, hvilka rora Riksgälds-Verket, och af sadan beskaffenhet, att de böra intagas uti det vid 1815 års Urtima Riksdag af Rikets Högloft. Ständer för Riksgälds Contoiret faststäldte Allmänna Reglemente. Men, då detta Reglemente i allt öfrigt befunnits icke tarfva någon ny redaction, samt föra. dringarne endast förekomma uti j:dra och 7-de Artiklarne; så har Stats-Utskottet låtit .cm.Arbeta desse 2.'ne Artiklar. Och torde» i händelse vid redactionen af de ställen, sorn skola undergå förändring, och hvilket af näriagde Förslag närmare inhämtas, något icke skulle vara att anmärka, ifrågavarande 2:ne omarbetade Artiklar, .i likhet med hvad som skett vid 1812 års Urtima Riksdag i Örebro med det vid *809 och 1810 arens Riksdag faststäldte Allmänna Reglemente för Riksgälds-Contoiret, fa utfärdas under benämning af Förändringar och Tillägg uti det vid 1815 ärs Urtima Riksdag af Riksens Ständer för Riksgälds - Contoiret ■ utfärdade Reglemente, som i allt öfrigt blifver till efterrättelse gällande; gjorde och faststäld.e vid Urtima Riksdagen i Stockholm är 1818. Hvilket Rikets Högloft Ständer* närmare bepröfvande vördsarriligen underställe*. Stockholm den 8 Julii 1818. Bihang till Riks-St. Prat. i$i$, 4.åt Sami, N:r 2;?, i($. So 6 6 Ståts-Utskottets Betankänderil Förslag till Förändringar och Tillägg uti det vid 1815 urs Urtima Riksdag af Riksens Ständer faststäldte Reglemente jör Riksgälds-Conioiret.