Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer bewiljade Län. Bifölls - Föredrogs a nyo och bifölls Stats Utffottets den 2z Mars pa bordet lagda ^lemorist, j anledning af Herr K 8cbLnboly8 begäran, det marte hushyre-medel til ett sadant belopp anffas, at för honom passande Embetsoch Bonings-rum derföre möjeligen matte kunna erhallas, rutil desi Konst. Maj:t och Kronan kan äga tilfaile at til Landshöfdinge-kLsiäence uplata något sig tilhörigr och lil ändamalet tjenligt hus. Föredrogs ä nyo och bifölls Stats-Utffottets den Den 29 Mars. e. m. 1347 den 24 Mars pä bordet lagda KlemoriZl, rörande Friherre Stael von l^ollsteins kvlotion, det mätte Riksgalds-Lontoiret aläggas, at afgifwa förklaring, af hwad orsak beloppet af Bewillningen för den del af Socker, som stamplas wid Hall-Rätterne, blifwit wida mindre nptagir i Riksgälds-Lontoireir aflemnade Sammandrag, an man af erhällne up. gifter frän 6eneral-Landt-Dllls>I)ireckionen funnit böra wara influtit. Föredrogs ä nyo Stats-Utssottets den i z Mars pä bordet lagda Memorial, innehållande UtssottetS utlåtande, rörande Friherre Stael von l-iollgteins motion, at Uti Obligationers eller Skuldsedlars be* talande man och man emellan, en fixerad cours mätte bestämmas, hwarefcer betalningen kunde sse. Friherre Stael von blollbtein Lo r fitL I^uävig. Anledningen til denna af mig gjorda motion ar at Sedelmyntets wärde dageligen ombyter, och är annat i dag an i morgon. Jag har derföre trott, cn det wore nödwändiqt, at Riksens Ständer ssulle wara betänkta pä medel at gifwa detta mynt et wihr wärde.
År 1839 ökades verket med 2 hamrar och 3 härdar för 1,800 skeppunds smide, samt fick 150 skeppunds tillökning i smidesrätten för förut befintliga verkstäder, så att det nu har 3 hamrar och 6 härdar med 3,150 skeppunds privilegieradt årligt smide, en knippoch 2 spikhamrar. 16:o Utansjö i Högsjö socken, pri vilegieradt 1738 för en stångjernshammare med 2 härdar och 600 skeppunds smide, tillökades 1741 med en spikhammare, 1757 med en räckoch 2 knipphamrar, samt 1834 med en manufaktur-stock och en spikhammare, hvaremot sistnämnde år, för utvidgande af tackjernsblåsningen och jernmanufaktureringen, 500 skeppunds stångjernssmide nedlades, så att der endast funnos en hammare och en härd med 400 skeppund 56 pri vi legieradt årligt smide, jemte spikoch plåt-tillverkning med 1 knippoch 2 spikhamrar, men med den 31 Oktober 1850 nedlades alltså väl stångjernssom manufaktursmide!, så att der nu endast finnes den ofvannämnde masugnen. 17:o Gålsjö i Boteå socken, privilegieradt 1694 med en hammare, hvartill 1704 kom ännu en, 1695 i Högfors anlagd, men derifrån förstnämnde år hilflyltad, 1734 än en hammare och 1744 en knipphammare, så att verket en tid hade 1,400 skeppunds smide, men 1761 erhölls tillstånd att till Björkå flytta 600 skeppund, hvarefter Gålsjö nu har allenast en hammare och 2 härdar med 800 skeppund årligt smide, hvarjemte 1843 privilegierades ett manufakturverk af 2 stockar med 8 spikoch 2 knipphamrar. 18:o Björkå i Öfverlännäs socken, som, privilegieradt 1761, enligt hvad förut är nämndi, från Gålsjö fick 600 skeppunds smidesrätt, tillökades 1837 med en hammare och en härd för 450 skeppunds smide, jemte 150 skeppunds tillökning i förut ägande qvantitet, har nu 2 hamrar och 3 härdar med 1,350 skeppunds smide. 19:o Stensätter i Ytterlännäs socken, privilegieradt 1847 för tillverkning af liar och andra svartsmiden.
Jag anser mig böra frångå detta ämne, då så många talare yttrat sig deröfver, och då det genom sina allt för vål kända vårkningar talar för sig sjelf: deremot har jag trott mig böra fästa min uppmärksamhet vid några andra af den ädle Grefvens yttranden, hvaribland det ställer sig främst, att man synes vilja sd inskränka Konungamakten i finansiella och administrativa ärerider, att den ej skulle kunna uträtta något af det goda och nyttiga. Något sådant förslag har jag sannfår.1 deligen icke afhört; ty jag kan ej föreställa mig, Den 1 Mavtii. att det är något intrång uti den constitutionel la Konungens makt, om Folkets Representanterådagalägga Folkets oförmåga att längre utgöra de Statsbidrag, sorn affordra®. Jag kan ej inse att det är en syftning till inskränkning uti Konungens makt, om Folkets Representanter ge^ nom ett öppet ådagaläggande af landets, särdeles med afseende på framtid, bekymmersamma ställning, lemnar Konungamakten ett nytt tillfälle, att visa sin välgörande verkan på ett tillstånd, sorn ensamt ifrån den äger att hoppas och förvänta någon förbättringoch hvilken är val den adle Grefvens mening när han uttrycker sig, som om Konungamakten icke skulle kunna uträtta något af det goda och nyttiga, på. andra vilkor än Folkets trälan de i armod. Den ädle Grefven yttrar, att man låtsar icke veta huru inskränkt S.tatsRådernes. makt och verkningskrets är, efter vår Regeringsform. Jag kan icke medgifva att den makt är inskränkt, sorn genom StatsFörfattningen och An. svårighets! agen förbinder och förpligtar, att in_ för Konungen sjelfkrafde påminna om Rikets rätt oell bästa; att påstå denna makt vara för ringa, är detsamma, som att säga att goda, på sakkännedom grundade råd ej voro tillräckligt verkande anledningar för Konungen att åstadkomma det goda och nyttiga.
Utskottets den 7 dennes pä bordet lagda Me. moria! angäende arfwoden och Tractamenten för StändenS Secreterare, Canzlier och Betjening blef detsamma äterremitteradt, i anled. ning af gjorda anmärkningar af Herr Geijerstam, Joban Henric, i afseende pä Princi, pen för Ständs-Seereterarnes arfwoden, och af underteknad Silfwerstotpe, Azel Gabriel, i afseende pä Principen för Resepenningarnes beräkning, ve -.oprs. Lx ?rotocollo O. 8iIverllolps. Utdrag af Borgare Ständets Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den n September 1810. S. D. Ä?ed bifall till Statsoch Banco. Ut. sköttens sammanstämmande utlåtanden rörande liquidationssättet emellan Statswerket och Banquen, bestöt Borgare. Ständet att förklara det Banquen intill 1312 ärs flut ej skulle äga att pä« päföra Statswerket mer än 2 Procents ränta och 5 Procents afbetalning pä dest werkliga förskott, men att, efter nämnde ärs utgäng, Banquen borde, endast med afdrag af 7 Pro. cent pä hwad Riksgälds-Contoiret af Lefveranteurers fordringar, utan Banquens tillitande kunnat inlösa, fä af Statswerket uppbära hela den till Krigsskuldens atbördande af Bewillnin. gen anflagne summa. Or supr-. kx protocollo , O. VLlsrlas. Utdrag af Borgare-StändetS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den ii September iZlv. S. D ^)wad Stats Utffottet uti afgifwit ut« läkande af den 6 i denna mänad anfort och ! hemställt, angäende Arrendes utgörande för Krono lägenheten Eldgarns Ö. blef af Borga, re-Ständet till alla delar godkändt. Or rupr,. Lx ?rotocollc» L).
Sprengtporten vid närmare eftersinnande lärer finna en himmelsvid skilnad deremellan. Så länge grundlagen innefattar bestämmelser, sorn förbjuda tjenstemännens förflvtlning från ett ställe till ett annat, utan eget begifvande; så länge måste de äfven erhålla betalning för en sådan öfverflyttning, så framt ej individerne undanbedja sig sådan betalning. — Frih. Tersmeden har yttrat, att anslaget bort af StatsUtsk. afstyrkas, derföre att fråga derom ej blifvit framställd uti K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof. Den värde Frihtn synes mig hafva förgätit den rättighet, sorn Sveriges grundlag medgifver Sveriges Rikes representanter att vid riksdagarna väcka motioner och att få dem med tillstyrkande från Utsktn, ifall de äro väl grundade. Samme värde ledamot hår sjelf under denna riksdag gjort en motion, som väckt lifliga sympatier hos Din S Mij e. m. »49 hos hvarje Svensk, sorn sätter värde på förI jensten. Jag förmodar, att i förevar, fall ar icke blott fråga om den nytta för samhället, att rättsökande få malen afgjorda, så fortsom möjligt, utan ufven tillfälle för 4 unga jurister att fullkomna sina kunskaper och bilda sig till gagneliga embetsman i framtiden. Det går icke an, mine herrar! att i statsreglering vara njugg i anslag för förvaltande verk, om förvaltningen skall kunna gå till allmänhetens belåtenhet, och derest ärendenas afgörande icke allt mer och mer skall afstanna; och sannerligen hade nationen skäl att klaga öfver sina ombuds sätt att behandla riksd.-frågorna, om de så ställa till, att förvaltningen och lagskipningen blir haltande och långsam, ärendena ligga neder, och parter nödgas att genom Just.- cancellern och Just.ombudsmannen söka att åter få dem i gång; ty förklaringar från embetsverken skola säkerligen då icke uteblifva, sorn visa omöjligheten af ett annat förhållande, i följd af den njugghet, hvarmed Ständerne gått till väga. Jag tillstyrker återremiss af betänkandet. Hr Gyllenhaal: I anledn. af hvad Frih.
Det är en tysk hudläkare vid namn Lassar, som varmt ifrat härför, och som verkligen i Tyskland på inånga ställen fått dem införda. De tempererade duschbaden eller, som de bruka benämnas, de Lassarska, voro så anordnade, att åt hvarje badarc utminuterades en mindre kvantitet ljumt vatten, från 20 — 60 liter, samt sedermera efter behag kallt vatten. Badets största betydelse var dess stora billighet, såväl till anläggning som drift. Ett så- dant bad med tvål och handduk kostar i Tyskland 10 pfn. (omkring 10 öre i vårt mynt). Denna badform kan visserligen erbjuda en och annan fördel, men dessa motvägas af andra större olägenheter. Det är föga passande som vinterbad, åtminstone för vårt nordiska klimat. Arbetaren vill i sitt bad ej blott befrias från hudytans smuts, utan han önskar i lika hög grad, att badet skall skänka honom välbehag samt rekreation. Utgår man från denna synpunkt, äro vi fullt förvissade om, att denna badform aldrig skall i vårt land vinna framtid. Försök, som gjorts härmed, hafva också till full evidens bevisat våra åsikters riktighet. Bad i denna form kunna ej täfla med badstubadet eller med det varma helbadet. Det tyska skolbadet är inrättadt efter dessa grunder, och som ett mycket förordadt medel i de tyska hygieniska folkskrifterna var det ju helt naturligt, att det äfven i vårt land skulle få sina varma förespråkare. En god modifikation af denna metod har af öfverläraren i Nikolai folkskola i Stockholm, herr S. Nilsson, införts. Här är tvagningen mera tillgodosedd, duschens temperatur mera lämpad efter våra vinterförhållanden från 30 — 15 gr. Anläggningskostnaden där för en så- dan inrättning belöper sig till 2,360 kr., driftkostnaden gick t. ex. 1893 till 257,25, och man lämnade härför detta år omkring 7,000 skolbad samt 80 helbad. Ourman förordar nu för samma ändamål inrättandet af ett mindre varmluftsrum med en temperatur af 40°, där tvagningen sker med varmt vatten och som sedan efterföljes af en kort, måttligt kall dusch eller doppning i en sommarvarm bassin. Kostnaderna härför ställa sig ej synnerligen höga, om detta klokt inrättas.
Utskottets handläggning öfverlemnat ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län Juns Pehrsson. Uti detta Memorial anmäler Riksdagsmannen, att, ehuru Kongl. Maj:t genom Resolution af den 29 November 1756 förklarat, att, på det innehafvare af Kyrkohemman må uppmuntras till desse hemman.) förbättrade skötsel och häfd, skola sådana innehafvares Enkor eller barn, i händelse de så åstunda, bibehållas vid Kyrkohemmanen, emot erläggande af half städja, så framt den aflidne Aboen i lifstiden bevisligen häfdat Kyrkohemmanet på förmånligaste sätt, och eu sådan företrädesrätt förunnas Enka eller barn, äfven i det fall att Enkan trädt 1 nytt gifte, samt Kongl. Förordningen den 16 Octobsr 1723 jemväl innefattar Nådig försäkran om flere fördelar för Kyrkohemman» Aboer, skall Kongl. Majrts Befallningshafvande i Malmöhus Län likväl redan, genom Kungörelse af den x Maj 1797, hafva stadgat, det borde Kyrkohemman inom Länet allenast på vissa år under arrende upplåtas, och derefter å Auction till nytt arrende utbjudas. Men, som sistnämnde Kungörelse skall vara rakt stridande emot hvad Kongl. Maj:t sjelf täckts i Nåder, på sätt ofvan berördt är, försäkra, och det jemväl vore en klar följd, att, enär besittnings# rätten af ett hemman är åtföljd af osä - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 137 kerhet, innehafvare af Kyrkohemman icke på deras upparbetande och förbättrande använda den möda och kostnad, som om deras efterkommande blefve nied säkerhet och trygghet uti åborätten bibehållne; på hvilka grunder Riksdagsmannen föreslår och anhåller, det måtte, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:ts ofvan åberopade Resolution af den 29
St:r allena vid allmän riksdag.» I 59:de §:n: »Efter Itikets oell Statsverkets tillstånd och behof läte Konungen till Ulslcts öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomster och hvilka behof genom bevillningar böra fyllas.» Och vidare i 60:de §:n: »Till dessa sednare räknas tulloch accis-medlen.» Häraf följer ovedersägligt alt tullmedlen ingå i beräkningen af de medel, om hvilka Ständerna ensamma förfoga. En annan förklaring af grundlagen skulle leda till de betänkligaste följder, enär, om regeringen finge ändra eller uppgöra nya tulltaxor, grundlagens bud rörande beskattningen skulle blifva en död bokstaf. Detta har ock grundlagens stiftare förutsett och derför stadgat i §:n 61: »alla afgilter, som Riksens Ständer under de i löreg:de § nämnda titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Riksens Ständer fastställd blilver.» Likaså heter det i förut åberopade 60:de §:n »Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan R. St:rs samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.» 410 Den 8 Februari f. ni. När således grnndlagarne icke inedgifvit någon förminskning af »några allmänna algifter», och i öfrigt stadgas i §:n 83 om grnndlagarne, att: »Efter deras ordalydelse skola de i hvarje särskildt fall tillämpas», så kan jag icke finna annat än att regeringen handlat grundlags-vidrigt, då hon förändrat tulltaxan och nedsatt tullarne. För öfrigt hemställer jag till Eder, Mina Hrr! huruvida ett sådant förfarande kan anses vara konstitutionell, att regeringen, utan att ens höra representationen, ensam beslutar i sä vigtiga frågor, hvilka på det närmaste beröra näringslifvet. Visserligen har Fl.
Syftemålet med det i 3 Art. 1 Afd. 4 §• i83o års Banco-Reglemente (pag. 25) Banco-Fullmägtige gifna uppdrag, att till nästblifvande Ständers pröfning framlägga ett fullständigt utarbetadt förslag för en, efter sakernas blifvande nya ordning lämpad, definitiv reglering i afseende på Banco-Verkets organisation i det hela, bar, enligt hvad Banco-Fullmägtiges vid Riksdagens början afgifne Berättelse upplyser, blifvit uppfattad under a:ne olika synpunkter, nemi. dels den allmännare synpunkten af organisation och lagstiftning för Banken i egenskap af samhälls-inrättning, dels den mera inskränkta synpunkten af Departemental-Indelning samt ordnande i fråga om redovisning och arbetssätt uti det inre af denna samhällsinrättning. Den olikhet i åsigter, som i detta hänseende hos Fullmägtige egt rum, har led t dertill, att innan ännu hos Banco-Fullmägtige var afgjordt och bestämdt, att förslag borde ombesörjas och uppfattas rörande organisationen och lagstiftningsgrunderne för Bankens framtida verksamhet såsom samhällsinrättning, har en tillsatt, serskildt för sig arbetande Comité, bestående af 5 Bankens 'Embetsman, med stöd af de vid sistlidne Riksdag tagne beslut om myntbestämning, silfverutvexling, transporträkningarnes upphörande, de större sedelvaleurernes tillverkande på förhand, deras utoch in vexlande genom Bankens Cassör och några föga hufvudsaklig förändringar med lånerörelsen, uttänkt, sammanfattat och till pröfning framlagt, så väl generelt Betänkande om en förändrad DepartementalIndelning inom Banken och hvarje Departements egande befattning, som Special-Betänkanden öfver de med silfverutvexlingen och nya sedelsystemet egentligast samband egande båda Departementens, nemligen CassaAfdelningens och Sedel-Contorets under a:ne bestämdt skiljaktiga förutsättningar, blifvande åligganden samt för hvardera behöflig ansedd Embetsoch Tjenste mannapersonal. Bill. lill R. St.
Uti hvilka mål Riks-Ståndens meningar varit på of vannäoinde sätt delade. Stockhom den 3 Au gusti 1815. På Högloft. Ridd. och På Högvördig» Prest» Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen. Carl Fr. Ortman, På Vallöf!. BorgarePå Hedervärda RondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöter» vägnar vägnar * Anti. Fredin. Eric. Johansson, AL Af. Rosbeck. fört - Den 5 Augusti Förteckning Sorn utvisar uti hvilka af de hos Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskott behandlade Mai oell Arender tvänne af de Respectiva Riks-Stånden stadnät uti olika Beslut med de tvänne öfriga. 1:0 Angående Husbehofs Bränvinsbränningen och de dermed gemenskap ägande omständigheter. Högloft. Ridderskapet och Adeln har rörande denna fråga fattat följande beslut: l:sta Punkten af det första Betänkandet» första och andra Momenterna af det sednare Utlätandet bifallne. lidra Punkten bifallen, jemte 3, och 4. Mom. uti svaret, hvarförutan det tillägg blifvit gjordt, i afseende på utlåtandet om sådana pannor , hvilka sedan hatten blifvit påsatt, kunna fyllas, att de samma till bruk och nyttjande böra förbjudas, så vida hela hattens rymd icke uppgifvea till bränning och med pannans kantal inberaknas, hvarvid det sammanslagna kannerummet likväl icke får öfverstiga hvad mot hemman# värdet svarar och hvad för en panna högst är tillåtet. 3:«dje Punkten; Högloft.
Vid föredragning häraf i Statsrådet den 13 Juni 1845, har Kongl. Majit ej funnit skäl att till Rikets Ständers ifrågavarande förslag lemna bifall. 38:o af don 7 Maj 1845, i anledning af Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelser om granskning af Statsverkets räkenskaper för åren 1838 lill ocb med 1841, i hvad samma skrifvelse tillhört Juslitie-departementets föredragning, nemligen: (173) а) 32:dra punkten, angående insändande till Statskontoret af de så kallade raspoch spinnhus-medlen; б) 33:dje punkten, angående förbud mot utlemnande på kredit äf de arbeten, som vid Korreklions-inrättningarne i riket åstadkommas; G Bil. till R. St. Juslitie-ombudsmans Embetsberättelse deri 15 Nov. 1847. c) 34ide punkten, angående utredning af förhållandet med åtskilliga balanser i räkenskaperna för fångvården; d) 35:te punkten, angående biläggande af inventarii-konto vid Fångvårdsstyrelsens räkenskaper; e) 36:le punkten, angående slutlig utredning af Assessoren Wallbergs balans, m. na.; samt f) 37:de punkten, angående vidtagande af åtgärder till beredande af besparing i utgifterna för fångars vard och underhåll. Vid underdånig föredragning häraf i Statsrådet den 13 Augusti 1845, har Kongl. Maj:t lernnat
Kammar-advokatliskals-embetet uti Landshöfdinge-em betets ofvannämnda beslut sökt den ändring, att merberörda räntedagsverken måtte till Kronan indragas, har, efter hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Kollegium, genom utslag den 12 Slars innevarande år, förklarat att, sorn med dispositionen af de till Kungsöhrs kungsladugård anslagna kronodagsverkeu de förändringar sedermera ägt rum, först, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 Mars 1810 och Kongl, brefvet den 12 November 1816, att lösen derför skolat för Strömsholms stuteris behof uppbäras och användas samt derefter, jemlikt 9 ,. i Kongl. Stats-kontorets kungörelse den 2■ > November 1851, att samma lösen skolat till stats-verket indragas emot kontant ersättning till Stuteriet, Kollegium, enär, enligt hvad upplyst, blifvit, någon lösen för räntedagsverkena af förenämnda hemman Bjurnäsboda och Karmdalen icke utgått, pröfvade rättvist Landshöfdinge-embetets utslag på det sätt ändra, att lösen för ifrågavarande dagsverken.skall, med efterräkning för de 3:ue sistförilutaa uppbördsåren, till Kongl.. -Majit .och Kronan år - ligen utgöras; vederbörande för Strömsholms stuteris räkning dock öppet lemnadt att, om ersättning af statsmedel för samma dagsverkslösen ansåges böra Stuteriet tillgodokomma, derom göra underdånig framställning efter befogenhet. § 8.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtM ar skalken framställde proposition lill bifall å Utskottets förslag, under iakttagande af de utaf Grefve Spens föreslagne redactionsförändringar, nemligen, att orden: ulan föregånget in Pleno af Ridderskapet och Adeln fattadt beslut måtte utbytas mot orden: utan föregången anmodan derom af LandtMarskalken in Pleno; samt att det i sista meningen förekommande ord försegladt måtte nedflyttas emellan orden RiddarhusSecreteraren och ajlemnas. Varder Elector till Utskotts Ledamot mald, upphöre han att vara Elector j såframt han ej j på satt 25 $. omförmälerj befattningen i Utskott sig af säger. Elector i som kallas till Ledamot i Förstärkt Utskott eller JVämndj bibehålle sitt uppdrag såsom Elector. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: I anledning af den nyss slutade voteringen, bör denna §. ändras i öfverensstämmelse dermed. Jag föreslår dessutom , att 22 §. i nuvarande RiddarhusOrdningen må bibehållas oförändrad, samt vid slutet tilläggas från det nu varande förslaget dessa ord: så framt han ejpä sätt s>5 omförmälerj befattningen i Utskott sig af säger. Herr Cederschjöld: Jag lian ej förstå annat, än att hänvisningen i förslaget till 25 §. måtte vara tryckfel; det skall säkerligen vara den 23 §. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag, med den förändring, att den i berörde förslag citerade 25 §. skulle utbytas mot 23 §. Ropades Ja och Nej. Herr Riben: Efter det beslut Ridderskapet och Adeln nyss fattat, är det allde - Den 7 Augusti f. in. 215 les klart att 22 §. i nu varande Riddarhusordning måste bibehållas. Jag lorenar mig således till alla delar i det tillstyrkande Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie afgifvit. Herr Tham:
Maj:l anmält detta ämne; hvarvid jag anmärkt, a.,t uti lagförslaget funnes enahanda ofullständighet som i nu varande lag; att i förslaget en sådan ofullständighet väl borde kunna afhjelpas, men att så vida antagandet af delta förslag i dess helhet kunde vara underkastadt ovisshet eller åtminstone ett längre dröjsmål, afbidandel deraf icke syntes höra hindra det skyndsama afhjelpande af bristen, hvilket jag trott vara af behofvet påkalladt. Jag har således i underdånighet föreslagit, att Kongl. Maj:t i JNåder måtte täckas med Dess Högsta Domstol utfärda en författning, hvarigenom till förklarande af lagens rätta mening i 13 Kap. 1 § Rältegångs-balken skulle tilläggas detta stadgande*): Säker endera partén, sedan rättegång anhängig är, sak med Domaren, eller tillfogar honom något med ord eller gerning, i uppsåt att honom dermed jäfaktig göra; det skall ej för jäf räknas. Och har jag, i händelse af nådigt bifall härtill, derjemte underdånigst hemställt, att genom särskild författning, i afseende på landtmätare och god man, måtte stadgas enahanda tillägg lill 3 Kap. 10 § af Skiftesstadgan. I detta underdåniga förslag har jag trott mig icke kunna afvika från lagens gällande föreskrift om jäf mot vittne, då den lagförklaring, jag tillstyrkt, ej synts mig böra innebära annat, än införande af behörigt sammanhang imellan lagens innehåll i särskilda delar af ett och samma ämne; och jag har härmed således icke velat antyda, det jag funnit de i underdånighet föreslagna uttrycken vara sådana, som de i Lagberedningens blifvande förslag skulle synas mig de bäst valda och passande. Denna min underdåniga hemställan lärer ännu icke hafva kommit under nådig pröfning, utan skall underdånigt utlåtande deröfver vara från samtliga Hofrätterna infordrad t.