Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till fortsatt lifgifvande af sådana i Riks-Arkivet samt andra allmänna och enskilda samlingar befintliga skrifter och handlingar, hvilka äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden, föreslår Kongl. Majit att Rikets Ständer nu, i likhet med vid nästföregående Riksdag, anvisa ett årligt belopp af 3,000 R:dr Runt att under 3 år utgå med tillhopa . 312,525: — 9,000: — 190,000: — 315,000: — 112,500: — 600,000: — 9,000: — 9,000: — Transport 1,557,025: — 108 Kongl. Maj:ls Nåd. Prog. N:o 1. om Statsverket -IS36. Transport 1,557,025: —• I öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga beslut att föreslå de för ernbetsoch tjenstemän nödiga ansedde löneförbättringar att utgå från och med 1857 års början, äskar Kongl. Maj:t att beloppet för nämnde år af de på 8:de Hufvudtitelns ordinarie stat föreslagna löneförhöjningar må såsom extra anslag utgå med en sammanräknad summa af 255,864: 89. Tillsammans för tillfälliga behof R:dr K:mt 1,812,889: 89. Nionde Itufvudtiteln. innefattande Pensionsoch Indragnings-staterna. Till de förra eller Pcnsitms-s ta terna äro i nuvarande Riks-stat anslagne, i penningar, 296,073 R:dr 16 sk. B:ko, motsvarande 444,110 R:dr Riksmynt.
Skaftö nåbiga Äitttgörelfe ben il Secember 1811 eller Ijwab i betta ämne ytterligare fiabgaö. 7:o SSewillningett af faft egettbont utgår efter bet berå ftft fatta tareringé* wärbe, fantt för löéören efter boupptecfningö Sif $t)ttb erläggeö SSemillning meb $ent för l)ttnbrabet af wärbet; fjät* ifrån liftoäl unöantagtte $t)ttb af antiquarie od) biftorifft wärbe, l)toilfa från all SSemtllning fritagaö. Vitt. lif 2lf$ift för Ättraftöré:$uUmcvftcr. § 37. 1:0 got gudtnafter, öppna SStef eder Olefolutioner, Ijmilfa från od) nteb åt 1842 ntebbelatö eder tjäbanefter ntebbelaé på faraftär eder namn, fjeber o cl) toär Sio procent af beloppet utaf allt bet flämplabe papper, f)toar Socf må benna afgift ej mtberfliga gpra Diiföbaler femtio öre dtifémpnt. 2:o gör gudmafter, öppna ©ref eder dlefolutioner, af fjmilfa, enligt ©e Sen, font erfjådit pögre faraftär än font åtföljer innefjaftoanbe tjenfte Uttbfår någon afffeb utan l)ögre faraftär än, font åtföljt förut inneljafb tjenfl, påföreö jottom icfe faraftäré*bemidning. § 38. SNaittalds od) 0fattflrifningen fan förftggå i närman) af antingen $onun
Kongl. Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 264. 9 Kongl. Maj:t, sorn vid föredragning häraf i nåder funnit, att, om någon pension af statsmedel författningsenligt skulle kunna aflidne Öfverste-löjtnanten Dunckers enka tillkomma, hvilket af de hos Kongl. Maj:t företedde handlingarne icke kunde bedömas, beloppet deraf ändock blefve så ringa, att det icke komme att stå i något förhållande lill den aflidnes förtjenster, hvarförutan något afseende på anspråket att utbekomma pensionen för den tid af 42 år, hvarunder enkan deraf varit i saknad, icke kunde fästas, har, på grund af dessa omständigheter och med serskildt afseende å Öfverstelöjtnanten Dunckers i lifstiden ådagalagda sällsynta militära förtjenster, utmärkta tapperhet och välförhållande, uti nådig skrifvelse af den 12 nästlid - ne Juni, som från samtelige Riks-Stånden blifvit till Stats-Utskottet remitterad, till Rikets Ständers behjertande i nåder öfverlemnat bemälda enkas underdåniga ansökning, dervid Kongl. Maj:t tillika meddelat Rikets Ständer den upplysning, alt, enligt gällande reglemente för arméens Enkeoch Pupill-kassa, den för Öfverste-löjtnants-enkor bestämda pension uppgår till ett belopp af 150 r:dr årligen.
Den gamle mannen, som kände sin gäldenärs gränslösa lättsinne, ville i början uppfatta anbudet som ett opassande gyckel och tillbakavisade det såsom sådant med mycken värdighet; men när Karmides, för att gifva kraft åt sina ord, antydde, att böjelsen var ömsesidig, att Rakel älskade honom, blef gubben icke blott vred, utan häpen och förskräckt. Han behöfde några ögonblick, för att samla sig. Men sedan detta skett, affärdade han Karmides’ frieri i ordalag af skenbart lugn, men fulla af det djupaste förakt, öfvergick derefter till sina affärsförhållanden med friaren och förklarade, att som han till sin förestående resa behöfde de summor, han lånat denne, så ämnade han omedelbart indrifva de förfallna lånen och i nödfall för detta ändamål begagna hela den magt, hvilken som fordringsegare tillkom honom öfver hans gäldenär. Karmides, som icke ville lemna slagfältet såsom öfvervunnen, svarade härpå med en antydan, som kom blodet i Baruks ådror att isas och i nästa ögonblick, när Karmides redan aflägsnat sig, att sjuda som lava. Baruk afvaktade under plågande oro ett tillfälle att mellan fyra ögon förhöra sin dotter om hennes förhållande till den unge hedningen. Han ville icke med en förtidig upptäckt af ett ännu outredt förhållande förorsaka den gamla Ester bekymmer och åstadkomma uppseende i huset. När ändtligen detta tillfälle yppade sig, föll den bäfvande flickan till sin faders fötter och bekände, att hon älskade Karmides. Baruk bekämpade sin förskräckelse vid denna upptäckt, och sökte varsamt utforska, på hvad sätt bekantskapen mellan henne och den lättsinnige ynglingen uppstått, och huru långt den hitintills utvecklat sig. Han bemödade sig att vinna Rakels förtroende och gjorde våldsamma ansträngningar, för att synas lugn, men Rakel hörde, huru hans röst darrade – hon hade icke mod att bekänna allt. Hon hade ofta sett Karmides och äfven vexlat några ord med honom, när han infann sig i huset, för att söka Baruk. Likaledes hade hon ofta mött honom, då hon gick till synagogan.
Föredrogs och gtllades Riddarhus-kktfkottets Under den 2 Innii afgifne memorial, innefarrayde IlrssoktetS ntlatande öfwer Wadstena adeliga jung» fru stiflö ärendernas förwaltning. Friherre Oestorsiröm, fncob, uckad sig att i anledning c>s de siere sränor om hos Rldderfkapet och Adeln blifwir wäckte angående Discont inr'-tninqarne i Riket, fä naara ögnablick fäiio Rldderfkapet och Adelns »pmäiks.mhet pä s aninrättningars na:ur, hwarefier Friherre Leäerliröm uplästs följande: Mynt, dä det icke gckwes ett forceradk warde, det will säga: dä en lag förklarar någon ling titan e cke wärde smara emot ett större eller mindre gv nknm uf waror, är icke annat än en wara, hwars säll ynrheb och tillika waraktighet b stänuncr desi mer eller mindre beqvamliga anwändbalhet till hwad wi kal» la mynt. Derföre hafrva nästan a la nationer der, till begagnat de sällsynlsste cller sä kallade ädlare metaller, såsom guld, silfwer och koppar. Man har sedermera, för att än mera lätta röreljen af Den 9 Iunii. al! handel, inrättar depositionöställen för deha metaller under namn as Baugner, hwarS aktester pä metallers insättning, och försäkran för innehafwarcn, arc wid anfordran äterfä metallen, gatt och gällr i a-lmanna rörelsen, lika med sjeifwa merallen, hwilken endast som mync rätteligen kan anses.
Enär den uti förevarande § omförmälda serskilda pröfning af de skattskyldiges oförmåga att erlägga de stadgade minimi-afgifterna otvifvelaktig! bör hes Taxerings-kommittéen förekomma, och de bevis, som skola tjena till ledning för kommittéens beslut härutinnan, följaktligen böra hos kommittéen företes, samt någon annan åtgärd för beredande af nödiga upplysningar hos Pröfnings-kommittéen i dylika ärenden, än den i §:n befintliga föreskrift om an eckning lill Taxerings-kommittéens protokoll rörande der upplysta förhållanden och om samma protokolls öfverlemnande till Pröfnings-kommittéen, destomindre synes erforderlig, sorn protokollsföranden hos Taxerings-kommittéen, vid påföljd såsom för tjenstefel, har att för protokollets riktighet ansvara; har Utskottet, som icke heller anser den yrkade redaktiousförändringen af ifrågavarande § utaf behofvet påkallad, 4 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, N:o i5. icke af de gjorda anmärkningarne, hvilka endast blifvit inom ett Stånd framställda, funnit anledning tillstyrka någon, förändring i §:ns nuvaran de stadganden eller ordalydelse,. § 14. Vid denna §, som blifvit af liögv. Preste-ståndet ock hederv. Bonde-ståndet i allo godkänd, hafva dels hos Ridderskapet och Adeln, hvarest jemväl, liksom vid 9 och 10 §§, ifrågaställts borttagande af de i § förekommande klassifikationer, och dels hos Borgare-ståndet följande anmärkningar och yrkanden i öfrigt blifvit framställda, nemligen:: hos vällofl. Borgare-ståndel-. att, i enlighet med friherre Ålströmers af Utskottet afstyrkta motion, Målare Och Bildhtiggare-„^4r*'s/er„ borde från bevillning befrias eller åtminstone da nu stadgade afgifterne för dem nedsättas; hos högloft.
Hvad tilläfventyrs hos en eller annan riksdagsman fattas i insigt om denna öfnings vigt för Statens väl och säkerhet, vinnes ofelbart från riksdag till riksdag, och derpå grundar jag ett hopp, att af denBa öfverlåtelse skola armeens öfningar aldrig lida. Mitt andra skäl är, alt sedan jag, så långt jag tillbaka minnes, afhört önskningar till lättande af jordbrukarens bördor, synes mig tider vara att så göra, när, som nu, tillfälle dertill yppas. Jag beklagar endast obetydligheten af nu ifrågavar. lättnad. Men då den utgör, 0111 ej ett anträdande af en god väg, dock ett fortgående på densamma, röstar jag för bifall till Utsk:s förslag, och således till instämmande i BondeSt.s inbjudning. Gr Mörner, Axel Otto: Då denna fråga förra gån gen förevar, blef den uppskjuten. Jag kunde då ej yttra mig deröfver, men nedlade i prot. några ord om min önskan, att R. o. Ad. ville biträda StatsUtsk:s förslag och bifalla BondejSt:s inbjudning. De skäl, hvarpå jag grundar denna önskan, äro följande: jag tror nemi. icke, att det är Dan a5 November f. m. i lag beskrifvet att rotehållaren skall vid möten underhålla soldaten, utan alt det är soldatens åliggande att aftjena den matsäck lian för mötet af roten bekommer. Huru många ledsambeter, som härigenom uppkomma, är lätt att inse, och önskar jag derföre, att, till undvikande af alla dessa olägenheter en gång för alla, rotehållarne måtte befrias från hela afgiften och icke endast från dess halfva belopp, Konungen blefve derigenom i tillfälle att efter godtfinnande ordna om arroeens vapenöfningar, emedan en summa mellan riksdagarna klefve till Hans disposition.
I Skrifvelsen af den 4 December 1823 förklarade Kongl. Maj:t ännu bestämdare sitt ogillande af denna åsigt; och fastän de författningar, som Friherre af Nordin ansett så förbindande för Revisorerna, förblifvit oförändrade, vägrades dem dock, vid 1825 års Revision, tillgång till sednare handlingar än för de år, hvilkas Rikshufvudböckev voro afslutade. Den 9 Februarii f. m. 25 Enahanda vägran fortsattes vid 1827 års Revision, och den framträder nu i den Kongl. Propositionen såsom en, om ej så bestämdt uttalad, dock verkelig inskränkning i de rättigheter, författningarne hittills utstakat för Revisorerna. Således säger 5 §. i förslaget, att hvarje Revisionsförrättning skall omfatta a:ne års afslutade Rikshufvudböcker i stället för Räkenskaperj som Riksdagsordningen yttrar; en ordförändring, hvilken möjligen kunde blifva sakförändring, om Rikshufvudboken vore ofullständig; och i alla fall icke torde böra införas i specialförfattningarne, förr än Grundlagen blifvit förändrad. I 11 §. heter det: ”jemte Rikshufvudböcker”na för de årsom utgöra föremål för ”hvarje Revision, öfverlemnar StatsContoi”ret till Revisorerna alla sina egna räkenskaper, protocoll och handlingar för sam”ma år. Enligt 12 §. skall en af StatsCon”loirets ledamöter lemna Revisorerna upplysningar om förvaltningen under de år3 för hvilka afslutade Rikshufvudböcker granskas.
Vll. B. 520- A. 536. Marknad. Se Komedianter; Folkmarknaden. Mathållning, Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns, sistlidne och innevarande år, rörande anmäld brist i tillgångarne för. — M — 125 Matrosers bildande af skärgårdsfolk. Se Flottans matroser. Medborgare, svensk, om uppgjordt förslag till lag angående ordningen oell vilkoren för utländsk mans upptagande till. II. 693, 695. IV. 83. A. R. 89. Medelmarkegfmgspris, angående lösen efter denna äfven af räntor och tionde, anslagne till embetsoch tjenstemän, hvilka icke firo skyldige att emottaga sådan, samt ersättning åt desse. Se Lösen efter medelmarkegångspris. Medelporto, om införandet af ett sådant för skrifvelse!-, som inom riket genom elektriska telegrafen befordras. II. 308, 537- R. 539. Medicinska fakulteten vid Upsala universitet, om anslag för denna till en lärostol i theoretisk medicin och medicinal-lagfarenhet. II. 101. R. 103- Se vidare Stats-Utskotlets Memorial N:o 148. — fakultetens vid Upsala universitet förflyttning till hufvudstaden, angående. II. 227. R. 524- VII. B. 222. 310, 311, 340. A. 347. IX. E. 815- — fakultetens i Upsala förenande med medicp-kirurgiska institutet till bildandet af en medicinsk läroanstalt i Stockholm. II. 227, 524. VII. B. 222, 310, 311, 340. A. 347- Vill. U. 142, 175, 184. IX. E. 815.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till godkännande af Utskottens Utlåtande i förevarande omständighet. Ropades Ja och Nej. Uppå derefter framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att 12 Cap. 1 §. af nuvarande SkiftesStadga borde bibehållas oförändrad. Angående de an märlin ingar j som blifvit gjorde vid 12 Cap. 2 Herr Hjerta: Här är en ganska besynnerlig fråga, som förefaller vara af föga vigt, då man ej ser på tillämpningen. Det åsyftas nemligen, att naturlig äng skall gå i 188 Den 27 Augusti e. ,ni. jemnt byte med åker, ja till och med högland åker. Jag är visserligen icke åkerbrukare, och kan således blott bedöma frågan efter den erfarenhet, jag har af de skiften jag sett verkställas. Vid de trenne tillfällen, då jag varit vittne till skiftesförrättningar, har jag förmärkt lidande uppkomma genom förluster af naturlig äng emot mark utan någon afsättning, emedan den varit omöjlig att bestämma; Jag har derföre, redan förra gången ärendet var under öfverläggning, tagit mig friheten hemställa, att det af Utskotten föreslagna tillägg måtte sålunda förändras, att efter orden ”bättre mark,” kunde tillsättas, ”så att han erhåller ”behörig andel så väl af äng, som af åker, elller dertill odlingsbar mark.” Derigenom skulle det åligga Skiftesmannen och Gode Männen att tillse, det en delägare icke erhöll blott åker, utan äfven naturlig äng, och i allmänhet afse sådana förhållanden, hvarigenom alla tillskyndades jemngoda lotter. Nu är föreskriften härom hegränsad, då Utskotten säga: ”Hvarje delägare skall, så i inlösnings-som afrösningsjorden, tilläggas hvad ”i rymd och godhet mot hans egolott efter ”delningsgrund och uppskattning svarar, och ”det med någorlunda jemn blandning af ”sämre och bättre mark, så att han må er’’hålla dess tillständiga andel så väl af åker ”och äng, eller dertill tjenlig och odlingsbar jord, som af skog och betesmark.”
Län föreslagit: att Bergsfogdetjensterne, såsom öfverflödige, måtte indragas och deras bestyr med polis, execution och uppbörd öfverflyttas å Kronofogdarne, samt att de nu varande Bergsfogdar, som ej kunde förses med andre tjensler, måtte, intill sin död, få uppbära de med tjensterne förenade inkomster såsom pension. I sammanhang härmed, har Utskottet tagit del af ej mindre det yttrande, som Rikets Ständers serskilda Utskott vid i8a3 års Riksdag afgifvit, angående ny reglering af Rikets Styrelseverk, och hvaruti serskilda Utskottet tillstyrkt Bergsfogdarnes indragning och öfverflyttande å Kronofogdarne af den de förstnämnde åliggande uppbörd af Bergverkens utskylder, än ock det utlåtande, hvarmed den af Kongl, Maj:t för samma ärendes närmare utredning tillförordnade Comité' inkommit, utvisande, att Committerade, rörande detta serskilda fall, ansett Bergsfogdetjensternes bibehållande eller indragning hero af de åtgärder, som, i afseende på BergsTings-Rälterne, komme att vidtagas; och har Utskottet äfven, vid betraktande af det oskiljagtiga sammanhang, hvaruti desse begge frågor stå till hvarandra, för närvarande och innan sig visat, om Bergs-Tings-Rätlerne komma att bibehållas eller ej, icke ansett sig böra, i anledning af denna motion, föreslå någon åtgärd. Ank. till Exp. Utsk. dea 16 Maj, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Majoren U. G. von Konows ansökan om åtnjutande af pension. (jU. Af) Medelst Nådig remiss af den 2^ sistlidne Mars, har Kongl. Majit till Rikets Sländers Stats-Utskott öfverlemnat en af Majoren U. G. von Konow gjord underdånig ansökan, det Kongl. Majit måtte i Nåder läckas hos Rikets nu församlade
Statsrådet tillstyrkte, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets näst sammanträdande Ständer dels göra särskild framställning om beviljande af det anslag, Femtontusen Riksdaler, som, enligt den af Akademien åberopade kostnadsberäkning, är för ordnandet och uppställningen af Naturhistorika Riksmusei samlingar erforderligt, dels i den nådiga Propositionen angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Nionde Hufvudtitel föreslå, att det årliga belopp af Ett Tusen Tvåhundra Riksdaler, som Akademien en längre tid fått uppbära till anskaffande af originalmålningar utaf växter ur Sveriges flora samt till utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, måtte äfven under nästkommande statsregleringsperiod få utgå. Hvad Statsrådet i ofvan anförda 46 mål underdånigst yttrat och tillstyrkt behagade Hans Maj:t Konungen i Nåder gilla och bifalla. Ex protocoilo F A Dohigren. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i StatsEådet å Stockholms Slott den 2 Juni 1865. Närvarande: Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Man DEBSTRÖM, Stats Rådén . Herr Friherre Gripenstedt, Lagerstråle, Malmsten, Thulstbup, Reuterskiöld, Cablson. Efter föregången justering af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden den 23 nästlidne månad föredrog i underdånighet Departements-Chefen Statsrådet Carlson: Bih. till R. St. Fröt. 1865. l:a Sami. l a A/d. 10 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Äng. ProfesVetenskaps-Akademiens underdåniga skrifvelse den 10 nästlidne månad, hvaruti — sorén C. H. under förmälan, hurusom Intendenten vid Naturhistoriska Riksmusei entomologiska samBohemans Ungar Professoren Carl Henrik Boheman hos Akademien anhållit om underdånig framställUPå'wdra - n'nSi det
Är någon gripen efter 10 punkten, eller eljest utan att sådan åtgärd till hans häktning vidtagen blifvit, som i 9 punkten sägs; då skall den, som honom gripit, utan dröjsmål anmäla förhållandet hos Konungens Befallningshafvande, eller Kronofogde eller Länsman å landet, eller Borgmästare och Råd i stad, som pröfvar, om den gripne skall i häkte sättas eller genast lösgifvas. 12. Hvad om Konungens Befallningshafvande eller Borgmästare och Råd här sagdt är, gälle äfven om Polisembetsman, der sådan för viss ort eller stad särskildt förordnad finnes. 13. Varder embetseller tjensteman häktad; då skall anmälan derom, utan dröjsmål, göras hos hans närmaste förman. 14. Den, som häktad är, skall ock utan dröjsmål till allmänt häkte föras. 15. Inom hvad tid häktad person skall inställas vid den Rätt, som har att ran saka om brottet, hvarför häktningen skett, derom lände till efterrättelse hvad särskildt stadgadt är. 16. Finner Rätten brottet vara af den beskaffenhet, att den tilltalade derför ej häktas bort, eller saknas eljest giltiga skäl för häktningen; varde den tilltalade lösgifven. Är brottet sådant, att han mot borgen må på fri fot vara, och ställer han den säkerhet, vare lag samma. 17. Nu finner Rätten emot tilltalad person, som på fri fot är, sådana omständigheter, att han förty häktas hör; förordne då om haus häktande. 18. Rätten ege att häktad person lösgifva, när omständigheterna dertill föranleda, utan hinder af beslut, som om häktningen förut fattadt varit. 19. Öfver Rättens beslut om häktning eller om häktad persons qvarhållande i häkte må klagan af denne föras genom särskilda besvär; dock gånge beslutet ej dess mindre i verkställighet. I ty mål vare klagan ej till viss tid inskränkt. 20. Varder den, som häktad är, frikänd; gifve Rätten honom lös, så framt han ej skall i häkte hållas för annat brott, än det, hvarifrån han frikänd blef.
Lundbo Levy, Jette III: 392 Lunddahl, ? postanställd II: 262, 415 –, Erik Strickert Åkeson II: 22, 394 Lundevall, Karl-Erik I: 309 Lundh, Carl II: 401 –, Hilding II: 108, 401 Lundsgaard, ? II: 136, 405 Lundström, Georg se Jörgen (pseud.) Luther, Martin II: 29 Lüders, Anne Dorothee se Steinhoff, Anne Dorothee Löfberg, Karl II: 273 Löfgren, Anna Wilhelmina Fredrika se Wranér, Anna Wilhelmina Fredrika Löfström, ? II: 198ff Löfvenhjelm, Gustaf Adolph(?), ryttmästare II: 296 Lønborg, ? frk. Madvig, Johan Nikolai I: 179, 312 Maeterlinck, Maurice III: 397 Mailing, Mathilda se Kleve, Stella –, Peter II: 410 Mann, ? fru III: 415 Marcussen, Poul III: 82(?), 397 Marholm, Laura (pseud.) se Mohr, Laura Maria Fjodorovna, kejsarinna av Ryssland III: 245, 408 Marie Antoinette II: 422 Marlitt, E. (pseud. för Eugenie John) I: 286, 319 Martin, Alfhild se Agrell, Alfhild Martineau, Harriet II: 307, 419 Maupassant, Guy de II: 408 Medici, Katarina af II: 390 Medwin, Thomas I: 35, 294 Meijer, Anders Ludvig se Frick-Meijer, Anders Ludvig –, Fausta II: 159, 385f Melin, Hans Magnus III: 159, 403 Mengaldo (Mingaldo), Angelo I: 37, 38 Mesmer, Franz (Friedrich) III: 420 Michelet, Jules III: 401 Mickvitz, Gerda von II: 405 Mill, John Stuart III: 50, 394 Mohr, ? Lauras far III: 84, 397
I spetsen för Edre MedStänder skolén i hasta till Fäderneslandets försvar, om det behöfver edert mod, eller Edra uppoffringar , och om det kräfver Edra rådslag , skolén J lemna dem med en rättsinnig öppenhjertighet, Den 21 Julii. Gode Män af det Vordiga Preste-Slåndet! J skolén leda Edra bröder uti utöfningea af de Christeliga dygder, som utgöra Sambäils-ordoingens och den enskilta välfärdens förnämsta stöd. Den Allsmäktige skall ingifva Eder de tänkesätt, hvarigenom framgången af Edra heliga bemödanden skall beredas. Tide^ hvarfvets upplysning utvidgar allt iner och mer toierancens välde; Scandinaviens Presterskap har, bland de första, gifvit efterdöme deraf. Gode Män af det Loflige BorgareStåndet! Den allmänna freden ger en ny verksamhet åt Edra yrken, åt Eder handelsrörelse, och bör derigenom öka Statens tillgångar. Då J alltid rikten Edra företag i bredd med det allmännas fördel, skolén J bereda ett orubbligt värde åt Eder enskilta förmögenhet, och genom Edra patriotiska tänkesätt försäkra Eder om den säjuaste belöning en god Medborgare kan eftersträfva. Gode Män af det Hedervärda RondeStåndet! Må himmelen välsigna Åkerbrukarens mödosamma yrke, och det Stånd J tillhörer alltid lefva fritt och oafhängigt under Lagars nes skygd. Råknen på Eder Konungs ömma och faderliga omvårdnad Bibehållen det mod, den rättsinnighet och den kraft, som utmärkte Ejra Fäder, och Sverige skall aldrig räkna inom sina gränsor, andre än frie Män och värde att det vara. Den 21 Julii - Gode Herrar och Svenske Män! Återväg den till Edre hemvist j njuten der al! den lycka som Eder Konung kan tillönska redlige Medborgare. J kännen Mine afsigter för Fäderneslandets sällhet och förkofran i de blifva aldrig varaktige, förr än det representativa myntet återvunnit sitt värde. På detta värde livilar förnämligast hela Vår Samhälls-ordning.