Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att för närvarande, då enskildas skogar icke ännu äro skiljda med rålinier öfverallt ifrån kronans, och så länge man icke hunnit längre med laga skiften än hittills, försöka införandet af en bättre method i skogsskötseln, torde vara utan än damål , allrahelst som begreppen hos allmogen om äganderätt i afseende på skog ännu äro så föga utbildade, att man i allmänhet anser sig utan fara för skam kunna utan åtskillnad tillgripa ej mindre den enskildes än kronans skog, allenast man föröfvar brottet med sådan slughet och beräkning, att det blifver omöjligt för åklagaremakten, att lagligen uppdaga förbrytelsen. Någon magt öfver den allmänt rådande föreställningen i detta afseende synas icke heller upplysningar och råd kunna utöfva, så länge förenämnda förhållanden icke äro undanröjda och spekulantens höga betalning fortfar att utgöra en äggelse för vinningsbegäret. Likväl synes erfarenheten bekräfta, att der lagens straff kunnat åtkomma förbrytaren, som föga i ett bland hundrade fall är möjligt, hafva åverkningarne förminskats -— åtminstone blifvit hejdade i sin fart så mycket, att de icke helt öppet föröfvats. Att så vidt sig göra Berättelse öfver Norrbottens län för åren 1842—1846. o 18 låter förekomma denna skogarnes förödelse, om ej för annan orsak så för att åt efterkommande bevara möjligheten af det enda räddningsmedlet från undergång, i händelse orten ännu skal! hemsökas af flera på hvarandra följande missväxtår, medan något af skogarne ännu återstår, synes derföre vara en hillig omtanka, hvarpå allmänheten gör anspråk. Otvifvelaktigt skulle detta mål, då kronobetjeningens tid med andra göromål är så tillräckligt upptagen, vinnas, om jägeribetjening förlädes äfven inom detta län, ehuru medgifvas måste att denna skulle förorsaka en ej så obetydlig förökning i statsbördorna. Men jag kan icke för min del med kännedom af den rikedom, som uti skogarne ligger förvarad, undertrycka den föreställningen, att kostnaderne för en nitisk jägeribetjenings underhållande rikligen skulle ersättas af den skogsbesparing, som genom dess bemödande blefve en följd.
Då Utskottet förmodar, att det af Rikets Ständer, vid denna Riksdag, meddelade beslut, angående priset å den under lönerne beräknade spanmål, jemväl bör tillämpas vid bestämmandet och utbetalningen af aflöningen för bemälde embetsman, samt den vid hans och Tryckfrihets-Comiteens Expeditioner anställda betjening, har ett stadgande härom blifvit i den nu föreslagna 2 §. intaget. 4 §. innefattar Rikets Ständers, i anledning af Utskottets hemställan i Utlåtandet N:o 44 meddelade beslut. 5 §., som grundar sig på Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o a5, motsvarar 18 §. i 1835 års Reglemente. 6 §., hvilken motsvarar den iy:de i nyssnämnde Reglemente, har erhållit en, med afseende å det i Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtanden IS:ris 164 och 2o3 utredda förhållande, förtydligad redaction. Det i 7 §• förekommande stadgande är hemtadt från Stats-Utskottets ännu icke afgjorda Utlåtande N:o 56i. Skulle Utskottets förslag i berörde Utlåtande icke varda antaget, kommer denna §. följagtligen att antingen helt och hållet utgå eller, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, förändras. 8 §. grundar sig på Stats-Utskottets af Rikets Ständer bifallna Utlåtande N:o 125, samt p §. på Utskottets Utlåtanden N:ris 3oo och 356. 10 §. innehåller Rikets Ständers beslut, enligt Utskottets hemställan i senare delen af Utlåtandet N:o 538. 11 §. innefattar ett på Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 94 grundadt stadgande. Uti St,ats-Utsl'ottets Memorial, N:o 566. q Uti 12 §, tir föreskrift meddelad om den, hvad anslagets belopp beträffar, al Rikets Ständer godkända utbetalning, sorn Statsoch EkonomiUtskotten i Utlåtandet N:o i8c) föreslagit.
Ordet Prinsar är ännu af mindre betydenhet; dä hela Europa är fullt af dylika warclser, utan att de äga minsta rättighet till Kronor, och wet hwar Undersäte att bet är ordet Arf-PrinS, som är det rätta betydliga - 682 Den 19 September. ga ordet hos Ost. —- Jag anhällcr derföre ödmjukast att Memorialet mätte fä hwila tills detta ärende ivar, der äterkommandes ifrän Hemliga Utskottet. Ctk ffrjs, teligt och prcpareradt anfall kan )ag i ögnablickct icke utan lika flriftcligcn och preparcradt motswara; hwadan jag sär till ett annat Mjälle kanske upssjuta att bewisa mitt upgifna Fbrsiag wara grundadt, icke endast pä all Historia, Inländsk eller Utländsk, som wisar kydcligcn att altid Konungar och deras Riken warit vsäkre dä Pretcndenterne warit utomlands, men deremot altid säkre dä bc qwarhällits inom Landet, som tippä 8iQ!8E>ivs och kiaic den XIV.s tidchwarf rc. rc. framtiden skall äfwen i annat fall bewisa, att flera Lunner Guld ifrän Riket komma ärligen att utgä» Dä wl nu i besia trängande tider, pä kängt när icke hafwa nog till wära oskyldigt olycklige Medborgare, ifrän Westerbotten, Pommern och Finnland. Dlikwe nu beha behof nya ordsaker till närmare pä» tanka i detta ärende! Herr Grefwe» och Landt - Marsk alken proponerade atr öfwerläggningen om denna fräga nu mätte afstadna, sä mycket mer som Herr Landt-Marskalken hade stg bekant, att Kongl Mapt ärnadc meddela Riksens Ständer stna tankar rörande detta ämne. Härwid hördes ganska mänga af Rldderskapet och Adeln yrka att saken nu mätte afgbraS, för att aldrig mer kunna uptagas, hwarjcmtr ätffilliga begärte Proposition.
A£ de namnda hr undervisade 17,807 barnen vistades: 1,159 i fattighhnsskolor, 3b till antalet, 2 6,818 i distr~ctsskolor, 8)) 4,721 i villahem, bildande 1 2 kolonier, 968 voro utackorderade och 582 ofvades B w trainingships s, inedan Bterstoden tillhiirde romerslc-katolska och andra slcolor eller voro intagna H sjukhus. R. G. H. v. I {. P i inbjudm af Bergens ~Kvindesagsforeningr sawlades d e s 4: de-6: te aug. representanter for 2.5 af landets:) kvindeaugs~ m. fl. kvinnof oreningar. Xeningen hade forst varit, att ~ X o r s k Kvindesagsforening)) i Kristiania skulle f&amp;tt detta forsta landsmo mode&gt;) till stind, inen man fann sedermern lampligast att salnlas i det centralare beliigna I3ergen, dit i alla handelser m h g a komlne att resa, pii grund af den dar i sonmar plglende stora utstiillningen. Att. den norska krinnaas intresse for sin sak ar lifligt och vaket, det finner mau endast af att hora, att de delegerades antal uppgick till ett sextiotal och ofrjga deltagarinnoru till banske dubbelt s&amp; mgngn. Till motets ordforande valdes skolforestbndarinnan i Bergen froken B~ncrlie .Hansm, soni slzotte ciet ganska svBra varf vet:) greit&gt;&gt; och bra, klokt och opartiskt. Till vice ordf. utsigs den kinda skolforest %ndarinnan fru Ragnn hhielsen f r t n Kristiania. E t t kort referat af motets forliandlingsu. torde k u n m intressera Dagngs liisare.
Stals-Utskottet, hvilket desto mindre kan vara i tillfälle att, enligt motionärens begäran, åstadkomma en närmare utredning af denna fråga, som han icke uppgifvit, hvilka socken-allmänningar han med framställningen afselt eller hvarest de äro belägna, får beträffande sjelfva saken endast erinra, hurusom den af samma motionär vid sednaste riksmöte gjorda enahanda framställning blef af Rikets Ständer, genom bifall till Stats-Utskottets deröfver afgifna utlåtande, ogillad, enär frågan ansågs röra rättsförhållanden, hvarom vederbörande embetsmyndigheter hade att sig yttra; — och då nu ej visadt är, att de ifrågavarande allmänningsintressenterne sökt att i laglig väg göra sina rättsanspråk gällande, torde förevarande, af Herr Palmcrantz förnyade, framställning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. I sammanhang med ofvannämnde förslag har motionären, för den händelse att detsamma ej skulle vinna afseende, yrkat, att Rikets Ständer för sin del måtte tillåta, att ifrågavarande allmänningar med derå varande lägenheter finge, på jordegarnes anmälan och bekostnad, undergå förnyad refning och skattläggning, utan afseende på hvad gällande författningar stadga om förmedling af förut bestämd skatt å jord; — men då något undantag från den i detta afseende i allmänhet föreskrifna ordning icke torde böra medgifvas och något skäl ej heller blifvit till stöd för yrkandet anfördt, hemställer Utskottet, att motiouen äfven i denna del må förfalla. Stockholm den 19 Januari 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Jan. 1860, kl. 1 e. m. Utlåtandei anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-Inrättningen i Slockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt. (I. A.) Uti underdånig skrifvelse den 20 Januari sistlidet är hade, enligt hvad högstberörde den 27 Oktober innevarande
Den alldeles egna karakter, som medeltiden i Sverige företer, grundar sig hufvudsakligen på den bevarade folkfriheten och folkets deraf beroende sega fasthållande vid de gamla sedvänjorna och lagarna, och om än dessa, fast endast steg för steg, under kyrkans inflytelse omdanades till upptagande af det nya innehållet, bibehöllo de ändock alltid i grunden sitt gamla lynne. Långsamt växte en offentlig magt upp ur den gamla förbundsförfattningen. De första seklerna — 11: te intill medlet af 13:de — upptogos af striden emellan stammarna, och först under folkungaätten vann konungamagten, stödd på adel och kyrka, mera stadga och betydenhet. Det var vid samma tid Sverige kom i lifligare beröring med främmande länder; konungarna gifte sig med utländska furstinnor, tyska riddare och legoknektar kämpade i våra inbördes fejder, handeln uppblomstrade, och Lübeckarne erhöllo sina första handelsfriheter af Birger Jarl. Onekligen har denna beröring med utlandet bidragit till bildningens spridande, och hvad som af medeltidsinstitutioner hos oss vunnit burskap, det förskrifver sig hufvudsakligen från denna tid. Men på samma gång bär väl ingen tid mera pregeln af moraliskt förderf bland de stora, och lika hemska som blodiga äro de blad den inskrifvit i våra häfder. I den heliga Birgittas uppenbarelser hör man ett ögonvittnes berättelse om tidens lyten och laster141. Under de inbördes stridigheterna inom konungafamiljen vunno adlen och kyrkan i styrka och skakade gemensamt den thron, som i dem dittills haft sina förnämsta stöd. För utöfvande af sitt sjelfsvåld sökte de skydd i unionen. Men unionen framkallade farhågor för utländskt förtryck; svenska folket väcktes till endrägt, landskapsåtskilnaden glömdes, och det stora sammansmältningsverk, som Gustaf Wasa utförde, förbereddes genom de periodiskt återkommande folkresningarna, hvilka slutade med landets befrielse, sedan dock förut Christians bödelsvärd rödjat marken till mottagande af ett nytt utsäde. Att under denna tid af blodiga fejder icke konst och vetenskap kunde skjuta många fruktbärande skott, förefaller mindre underligt.
Den summa, stor 216 R:dr 1 sk. 4 rst. expensmedel, hvilken, enligt Revisorernes anmälan i 3:dje §., skolat blifva det under Utrednings-afdelningen ställda anslag till skrifmaterialier, expenser samt ved och ljus lör Krigskollegium godtgjord för år 1849, men, efter hvad hufvudboken utvisade, icke från mötesfonden utgått, har sedermera blifvit från samma fond Utrednings-afdelningen godtgjord; hvilket styrkes af fondens för år 1851 uppgjorda hufvudbok. Uti 4:de §. hafva Revisorerne anfört: att, enligt 1848 års hufvudbok, en förlust för fonden af 3,387 R:dr 22 sk. 6 rst. uppkommit derigenom, att
Majit skulle finna skäl för en framställning till Rikets Ständer, att meranämnda för vissa år beviljade tillskott å 2,500 R:dr Banko, eller 3,750 Ridr Riksmynt, för ordboksarbetets utförande, blefve å stat uppfördt såsom fyllnad i Akademiens nuvarande ordinarie stats-anslag, hvarigenom detsamma återfördes till samma penningevärde, som det egde vid Akademiens stiftelse. Då Akademiens ordboks-arbete ännu kommer att en längre tid oförändradt fortgå, och det för detsamma beviljade tillskotts-anslag, äfven sedan en ordbok kunnat af Akademien utgifvas, måste blifva behöfligt, så vida ej Akademien skall nödgas afbryta eller åtminstone inskränka sin verksamhet, i hvilken arbetet för ordbokens riktande och fullkomnande alltid kommer att ingå såsom en ganska väsendtlig del, hvarföre anledning ej torde förefinnas, att det åt Akademien redan beviljade anslag kan utan skada för språk-odlingen och vitterheten framdeles förminskas, hemställer jag underdånigst, att Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att på ordinarie stat uppföra hela det anslag, 6,000 Riksdaler Riksmynt, med fortfarande af Akademiens förbindelse, att inför Eders Kongl. Majit afgifva redogörelse för ordboksarbetets fortgång. 30:0. Sedan Rikets Ständer vid sistiidne riksdag för meteorologiska observationers anställande på särskilda orter inom riket beviljat en summa af 6,000 Ridr Rimt årligen under innevarande statsreglerings-penod, har Vetenskaps-akademien i underdånig skrifvelse den \\ Juli innevarande år anmält, att, sedan med det särskildt för en gång anvisade belopp till meteorologiska instrumenter m. m., sådana blifvit anskaffade, justerade och till observatörerna öfversända, de vigtiga observationerna blifvit på ett, såsom Akademien hoppas, ändamålsenligt sätt öfver hela landet ordnade, men derjemte, att desamma ej skola kunna regelbundet fortgå och medföra de väntade resultaterna, om icke det årliga anslaget fortfarande kunde påräknas, hvarföre Akademien i underdånighet anhållit om nådig proposition till Rikets snart sammanträdande Ständer, att förstberörda anslag måtte varda på ordinarie stat uppfördt.
och tillika betrygga framtida boställsinnehafvares rätt, icke hörer till ifrågavarande lagstiftning, utan ankommer på serskild pröfning, i den ordning, som för dylika frågor är utstakad. 2. Vid denna har Herr Doctor Ödinunn anmärkt, att om Konungen skulle ega bestämma tiden för jordens eller lägenhetens afstående, egaren möjligen torde betagas tillfälle att derförinnan förskaffa sig annan bostad; men afl fruktan i denna del synes öfverflödig, emedan fråga om skyldighet att afträda ej kan väckas förr, än ersättningen blifvit bestämd, hvartill så lång tid alltid erfordras, att egaren kan medhinna att förskaffa sig annan bostad. tf. 3. Herr von Hartjnansdorff, A, har förmenat, att det i denna §. bestämda antal ledamöter i serskilda Nämnden borde minskas till fem, emedan tillräckliga ämnen till denna befattning eljest torde saknas vid fleia tillfällen, i synnerhet när fråga är om större företag, då de fleste näs boende tilläfventyrs kunde vara intresserade i företaget och således jäfvige att sitta i Nämnden. Utskottet delar emedlertid ej denna fruktan, och kan således destomindre godkänna anmärkningen, som beskaffenheten af förevaiande fiågor påkallar den noggrannare pröfning af ämnet, hvilken snarare är att vänta af det större antal ledamöter, Utskottet i öfverensstämmelse med Kongl. 6 Lag-Utsfcottets Utlåtande, N:0 1o3. Maj:ls Nådiga Proposition föreslagit, än det ringare, hvarom fråga nu blifvit väckt. 20. Då ändamålet med den serskilda Nämnden, enligt i3 §., vore att få rätta värdet af den jord eller lägenhet, som skall afstås, bestämdt, har Herr Doctor Odmann ansett
Hvad Survivancebeställningen beträffar, sorn förmenas vara i strid med Grundlagens esprit, så då Grundlagen uttryckeligt Stadgadt en sådan, på detta Embete, synes mig det långa raisonementet söm anföreg^ att det först mellan Riksdagarrie må äga rum, nog hår dragit och sluteligen hvad meddelandet af Fullmagten beträffar, bekänner jag mig anse den för en fullkomlig småsak; den lärer icke kunna komma i fråga att uppvisas i rangtvist med JustitiaeCanccIleren. Den Fullmakt Suppleanten fått af Riksens Ständer att i händelse Justitieombudsmannen dör innan nästa Riksdag, han skall honom i tjensten efterträda, synes mig göra alldeles tilliyllest. Sålunda fattar jag Grundlagens anda, en tredje och fjerde kan möjeiigen se den ännu på ett annat sätt, utan att någon trodde sig förtyda Lagen. Det torde derföre vara nyttigast att man städse tillämpar Grundlagen i enlighet med andan och bokstafven af Regeringsformens 83 § jag afstyrker således all annan tydning af Grundlagen, än den som Mo» tiönairen funnit enlig med bokstafven af 98 §. Regeringsformen och tror det Vara rakt stridande mot andan af GrUndlagen, att uti en biförfattning som skall gälla vid sidan och med stöd af Grundlagen, vid citationer nyttja andra uttryck, i synnerhet då de gifVa en Den 23 Octoler f. m. skiljaktig mening mot Grundlagens ord. Dea föreslagna ändringen af orden innan nästa Riksdag till mellan Riksdagarne uti 26 §. af JustitiaeOmbudsmannens Instruction, lärer således vara Grundlagsvidrig.
Redan flera hundra år förut hade man kommit till insigt om nödvändigheten af den öfrige människokroppens utbildning och stärkande genom gymnastik samt att en stark och frisk själ icke kunde finnas i en svag och sjuklig kropp, hvarför man äfven för själsbildningen anbefalde musklernas och senornas öfning och vård. Denna gymnastik hade alt mer utvecklat sig, och i det tjugufjärde århundradet insåg man, att det nödvändigaste af hela barnuppfostran vore att sorgfälligt vårda och sköta själfva förnuftets säte och gifva detta en sådan utbildning, att derigenom sedermera en kraftfull tankeutveckling kunde uppnås. »Här ser ni,» sade rektorn till bankdirektören, »huru vi drifva hjärnans gymnastik. Utan ett spår af den öfveransträngning som man i forntiden så mycket beklagade i skolorna och vid den enskilda undervisningen åstadkomma vi här grundvalarna för den formela bildningen och skapa anlag som skola bära de rikaste frukter för mänskligheten.» »Sättet synes mig förträffligt,» förklarade Giro. »Det är utmärkt, vågar jag försäkra,» sade den för sin sak nitälskande rektorn. »Hvilken möda och hvilket öfvermänskligt tålamod kostade det ej förut läraren, innan han kunde få lärjungen så långt, att denne vore i stånd att själfständigt intränga i en vetenskap. Ofta från den tidigaste barndomen ända till tjugo år eller ännu längre måste man med latin och grekiska, historia och matematik bearbeta hjärnan och föra henne så långt i öfning, att hon vore i stånd att slutligen fullfölja en logisk tankegång och någorlunda inse tilldragelsernas sammanhang.» »Detta lyckades ej häller med alla hjärnor, skulle jag tro.» »Visst icke! De dumma kunde aldrig hjälpas. De lata trotsade de bästa lärarekrafters ihärdiga ansträngningar.» »Men nu?» »Nu!» utropade rektorn i glad hänryckning. »Huru lätt går det ej nu! En galvanisk ström på stora hjärnans lober, en ännu starkare på nedre delen af hjärnskänkeln, en stärkande behandling af linskärnan – och efter ett par år är den då femåriga människan färdig att utan skadlig inverkan på sin kroppsutveckling börja lösningen af vetenskapens och tillvarons stora problem.» »Ypperligt!» utropade Giro å nyo. »Hvilken god hushållning med tiden!»
Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 31 Juli afgifna och gårdagen'på bordet lagda Memorial, om förhållandet med det från sammansätta Utskotten nreddeldta Betan kan A - Den i Augusti 3» leanden och en föreslagen jemkning i frågan om en fri Victualie - handel, ansåg Borgare-' Ståndet sig icke kunna detta jemknings förslag antaga, utan fann för godt att vid sitt tillförene fattade heslut oförändradt förblifva» Ut Supra. Ex Protocollo . 1 Carl Magn. Robsahmt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets ProtocolJ, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 2 Augusti i8{S‘ S. D. Efter uppläsandet bifölls Stats-Utskottets sistlidne dag afgifna Memorial, med hemställan om icke åt bemälte Utskott kunde upp-' dragas, att föreslå och till Biksens Högloft.' Ständers granskning insända Beglemente eller Instruction för Deputerade af BiksStanden, som skola tagadel i Bevisionen inom Kongl Kammar Bätten af sistförflutna krigs - årens Baken» pkaper. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Instämde Bobde-Ståndet uti Högloft. Bid»; derskapet och Adelns, enligt nu uppläst Pro-j tocolls-Utdrag af den 31 Juli, fattade Beslut, att 3* Den £ Augusti att på det de af Riksens Ständer,’ till fortsättande af Canal-arbetet, anslagne medel måtte återgå till Ii-andets invånare och ej hopa sig i vissa kuststäder, till vinning fur några få enskildta, på det allmännas bekostnad ,' skall Gotha-Canal Direction vara förbunden, att vid årliga upphandlingar af Spannemål, Bran. vin, Victualier och andra förnödenheter , upplöpa dessa förråd af den inhemska productionen, utom vid de tillfällen , då priserxie gegom missväxt eller rustningar blifvit inom Ian-' det allt för högt uppdrifne.
Om tillståndet i anseende till gäldbundenheten redan är ömmande; så skulle det ju blifva allt rysligare, i samma rnån skuldsättningen ökades; och om det redan är svårt att hjelpa det onda, skulle det innan kort blifva alldeles omöjligt. Det var i många afseenden en olycka, att man på i^öo och 6o-talen började förvandla jor - Don 20 November f. m. 207 den lill Rörelse-kapital; oell det är ej utan ett slags känsla af svindel, som jag kan föreställa mig, om jag så får säga, den galoppvals, hvari man vill försätta hälften af Sveriges jord. Jag vill nu kasta en blick på det inJlytandesom coupons-systemet skulle hafva på myntväsendet. Detta inflytande blefve olika, allt efter tiden, då couponerna kommo att utgifvas. Utgåfvos de nemligen nu genastså skulle de, såsom användbara lika med Bankosecllar i den större rörelsen, nödvändigt förringa Myntrepresentativernäs värde, likasom hade en motsvarande summa nya Bankosedlar blifvit utgifven, och Coursell följaktligen uppjagas. Yäl vet jag, att Motionären kan härtill svara: att couponerna skola af Banken inlösas , när de på Börsen falla under pari. Men som couponerna nödvändigt drogo Bankosedlarne med sig i sitt fall; så blef förhållandet emellan Couponer och Bankosedlar oförändradt, ehuru mycket Coursen än steg. Den lofvade garantien emot myntförsämringen är följaktligen af alldeles intet värde; och Realisationen skulle derigenom kunna blifva alldeles omöjlig att verkställa, efter det silfvervärde, som nu blifvit bestämdt. J^ore deremot Realisationen redan börjadj innan couponerna utgåfvos; så skulle de i alla fall, genom sin egenskap af allmänt bytesmedel, göra en motsvarande summa Den 70 November f. m. Banko-sedlar umbärlig i allmänna rörelsen, och i samma mån öka beloppet af de sedlar, som kunde till vexling i Banken inlem nas. Och huru vådligt detta vore för Bealisationens bestånd lär väl icke tarfva något bevis.
Banco, säsvm 5 procents ränta ä merberörde Casiors belopp, dä de till Riksgälds-Contoiret lämpeligen kunna, af de för utläncn frän Casiorne influtne och widare inflytande medlen bispringa Malmö Stad med ett förskott af 50,020 N:dlr Banco, mot följande willkor: i:o. Detta förskott eller län, som icke fär sträckas högre än till Femtio Tusende Riksdaler Banco, och endast kommer att anwändas till uppförande af Casiern och Stallbyggnader, ma efterhand lystas och uttagas, dock ej till mindre belopp hwarje gäng än Fem Tusende Riksdaler. 2:0. Under Byggningstiden, hwilken bestämmes till högst fyra är, att räkna frän den dag, dä första summan pä länet uttages, skall fyra procentränta erläggas, i den mohn penningarne lyftas. z:o. Efter desia fyra ärens förlopp, skola jemte syra procents ärlig ränta ä hwad Malmö Stad af länet innehar, tillika oafbrutit hwarje af de derpå nästföljande arén afbetalaS twä procent ä Capitalet, och sooS Den 24 Julik. 1 och hwilka twa procent beräknas ester hela län sunimay, sadan den war, dä första afbetalninaen skulle »verkställas. 4:0. Till Riksgäld-,Contoirets säkerhet komvier Malmö Stad, att aflemna dest förskrifning inrättad, i öfwerensstämmelfe med de här ostvan stadgade willkor, samt undertecknad af Malmö StadMagistrat och Borgerskapets Äldste i Stadens namn och ä dest wägnar, med förbindelse, akt en för alla .och alla för en answara för betalningen. 5:0.