Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan underhålla eli hus så, all del aldrig kail behöfva att åter nybyggas, och dä skulle, sedan det en gång blifvit bygdl, genom en öfver (löfvan ökad underhållsskyldighet jemväl i sjelfva verket nybyggnadsskyldighelen för evärdeliga tider åligga boställsinnehafvarne den ene efter den andra. Man kan åter, utan att egentligen sägas brista i underhåll, likväl underhålla husen sä, att de äfven inom en kortare tid behöfva ombyggas; och i sådant fall finge församlingarne, genom ett för tidigt återkommande ombyggnadsonus, ersätta hvad boslällsinnehafvaren brustit i underhåll. Det är denna fråga, eller reglerandet af hvad som skäligen må anses som underhåll oell hvad som nybyggnad, hvilket af motionären, likasom af Utsk. har ansetts böra bestämmas, och i den frågan öfverensstämmer jag fullkomligen med Hr von Hartmansdorff, äfvensom med motionären, att prostgårdar icke i allo kunna jemföras med militära och öfriga i betänk, omnämnda boställen; men jag vill endast till Hr von Hartmansdorff hemställa, om en återremiss vore nödvändig. Jag tror, att om man afskiljer den sednare delen af förslaget och endast säger, alt R. St. hos K. M. i und. anhålla om utfärdande af ett särskildt reglemente lill bestämmande af kyrkoherdars åligganden i afseende på underhållandet af den del utaf ecclesiastika boställens åbyggnad, som af församlingarne beslås, om, säger jag, Ständerne inskränka sig lill denna del af Utsk:s förslag, tror jag allan rättfärdighet vara uppfylld. Gr. Frölich, David: Jag tror verkligen, att de skäl, som Hr von Hartmansdorff framställt, äro så tydliga och fullständiga, alt R. o. Ad. saklöst kan i desamma instämma, hvilket jag åtminstone för min del gör, anhållandes äfven om återremiss af detta betänk. Beträffande de af Frih. Cederström framställda anmärkmr, hafva de redan blifvit af Gr.
Har hon så gjort sig kompetent, så behöfver hen ej gifva sig ut » utan lön blott för ett vänligt bemötande ». Hvarje matmor, som själf kan arbeta, skall förstå att uppskatta arbetet hos en annan och veta, att » arbetaren är sin lön värd ». Det vänliga bemötandet följer då af sig själft. Men en sådan flicka får ej med » vänligt bemötande » förstå att roa sig vid hvarje tillfälle. Att vara fruns » hjälpreda » innebär, att hon skall taga vid, där frun ej räcker till. Om denna sednare behöfver lemna hemmet, så bör hon känna sig öfvertygad, att det och barnen få en bättre tillsyn, än om de lemnades med tjänarne allena, och dessa sednare böra likaledes känna, att de hafva någon i sin närhet, som representerar niatmodrens öga. Är det främmande i huset och frun måste sällskaps, så måste hjälpredan veta, att just nu behöfvas hennes tjänster utomkring. Hon skall sörja för, att serveringen sker, som sig bör, hjälpa tjänarne, gifva barnen någon sysselsättning — korteligen allt hvad matmodren skulle vilja göra, om hon ej sutte fastspikad därinne i salongen. Den unga flickan säger kauske: » det är ju pigsysslor; skall man då aldrig få vara med, aldrig ba roligt! » V i säga om igen: den som tänker så, skall ej åtaga sig en sådan plats, ty bon kan bli besviken. För det första är allt arbete, som sker i ett hus, pigsysslor. Nämn ett, som icke är det, såvida man ej undantager sömnaden? Hvad husmodren ej hinner med, sköta pigorna, och ofta får husmodren just sköta, hvad dessa borde, men ej bry sig om att hinna med. » Hjälpredan » får ej vara bättre än matmodren. Äfven om denna håller sig en hjälpreda för att själf slippa att göra en del saker, så är det ju ej mera än rätt, att hon får den lättnad hon åsyftat. » Hjälpredans » ställning är sådan, att hon kan vara mindre med än guvernanten, än husets dotter, men detta innebär ej det samma som att vara tillbakasatt eller att ej röna ett vänligt bemötande.
M:ls nådiga framställning, att det för Technologiska Institutet å nu gällande riksstat uppförda anslag 14,100 R:dr fortfarande må utgå, hvaremot, beträffande de äskade anslagen för inrättande af teehniska elementarskolor jemte dermed förenade söndagsoeh aftonskolor, företrädesvis i Slockholm och Malmö, Rikets Ständer, med afseende derå, att i hufvudstaden redan finnes ej mindre ett Technologiskt institut, hvarest en högre tecknisk Undervisning meddelas, än ock en tecknisk söndagsoch aftonskola, som ehuru en enskildt stiftelse och ställd under enskild vård, likväl af allmänna medel åtnjuter bidrag, och hvilken skola på eli fortjenstfulit sätt motsvarat det med densammas inrättande företrädesvis afsedda ändamål att bibringa personer, som redan ingått i näringarne, de för fullkomligare utöfvande af deras yrken erforderliga kunskaper, icke ansett sig böra bevilja anslag för inrättande af en technisk elementarskola i Stockholm, men hafva bifallit, att, i öfverensstämmande med de af E. K. M:t i nåder föreslagne, här ofvan under litt. c och d omförmälde vilkor och bestämmelser, ett årligt anslag, hvars belopp Rikets Ständer likväl, enär undervisning uti en del af de förberedande läro-ämnen, sorn i en dylik skola afses ptt blifva meddelade, kan inhemtas vid de allmänna elementar-läroverken, bestämt till 5,000 R:dr, må utgå för inrättande af en technisk elementarskola i Malmö eller någon annan inom Sveriges sydliga landskaper belägen stad, som E. K. M. dertill kan finna lämplig; hvarjemte Rikets Ständer, medgifvande, att det anslag af 2,000 R:dr, som Svenska Slöjdföreningens söndagsoch aftonskola redan åtnjuter, får, i enlighet med E. K. M:ts derom gjorda nådiga framställning, fortfarande å riksstaten uppföras, för samma Slöjdförenings skola, heviljadt ett ytterligare årligt bidrag af 2,000 R:dr, ExpeditionsUIskot tets Förslag till und.
Af Herr Prosten Österma?i: ”Emot Utskottets beslut att bibehålla den i 3q §. af förslaget till ny Bevillnings-Siadga införde föreskrift örn sammansättningen af en sä kallad Mantalsskrifnings-Comilé, får jag mig reservera. Uti Kongl. Instruclionen af den 20 December i6q3 för Manlals-Commissarierne, hvilkas befattningar Häradsskrifvarne numera utöfva, stadgas, bland annat, nemligen, i i:sta punkten: Skolandes sä i anledning af Kronones Jordebok j som andre vederbörandes underrättelse uti Längden infö - Bilaga till Bevillnings-Utskottets Utlåtande, iV.-o 7 ras, alla de hemman, torp och lägenheter, som med folk bebos, de vare sig af hvad villkor de häl/st vara kunna, och sä inånga, sorn denna ränta bör betala, rigtigt i sine tillhörige linier eller columner anteckna, men för de andre orsaken, hvarföre de äre befriade, in mar gine annotera; a:dra punkten : Emedan Mantals-Commissarie-tjensten förnämligast deruti består, att man noga optccknar och till Längds förer alla de, som mantalspenningarne böra erlägga och betala; 5:te punkten:
Efter supéens slut lemnade Annæus Domitius sin vän Karmides och begaf sig såsom en ordentlig äkta man till sin Eusebia, för att supera för andra gången i sällskap med henne. Kort efter att prokonsuln hade aflägsnat sig, iklädde sig Karmides sin mantel och lemnade sitt hus. Qvällhimmelen var stjernklar, utom i vester, der en svart molnslöja hängde öfver synranden. Karmides vandrade ett stycke nedåt Piræiska gatan och derefter genom en af de i „Långa Murarne“, anbragta porthvalfven till ett ensligt, af bäcken Ilissos vattnadt och af åldriga träd beskuggadt fält. – Jag kommer något sent till mötesplatsen, tänkte han, – men jag betviflar icke, att jag ännu skall finna henne på det betecknade stället. Det artar sig till regn. Desto bättre. Det skall förkorta mötet. O J gudar, gifven detta en lycklig utgång för både mig och henne! Med denna bön styrde han kosan till en grupp af pilar, som vexte vid bäckens rand. Här stannade han och såg sig omkring. – Skulle hon hafva aflägsnat sig? tänkte han, då han ingenting såg och allt var tyst omkring honom. – Har hon blifvit sårad af mitt dröjsmål eller förskräckt för mörkret och ensligheten? Desto bättre! Men nej, jag får icke låta behaga mig, att det nödvändiga uppskjutes, hur oangenämt det än må vara. Är hon nu borta, så måste jag i morgon söka ett annat tillfälle till förklaring. Hvad som skall ske, bör ske snart. Hon underhåller en oupphörlig oro i min själ. Detta tillstånd måste brytas. Karmides ropade med dämpad röst Rakels namn. I nästa ögonblick hörde han ett prasslande i sitt grannskap, och upptäckte en gestalt i skuggan af pilträden. Han närmade sig densamma. Det var Rakel. Karmides kände, då han fattade Rakels hand, att hon darrade. – Har du väntat mig länge? frågade han. – Jag vet icke, svarade Rakel, – men det är väl, att det är du. Jag satt i mina tankar, då jag såg din gestalt. Jag tyckte i mörkret, att det var min fader. – Du fryser, Rakel, sade Karmides.
Utgående från den princip, att, då odelad inteckning i flera fastigheter blifvit meddelad, samma fastigheter alla för en och en för alla häfta för denna inteckning, ansågo 1818 års lagstiftare blott nödigt att bestämma den odelade inteckningens inflytande på serskilda i fastigheterna beviljade inteckningar eller rättare de sednares på den odelade; och blef, i sådant afseende stadgadt, att den, som eger odelad inteckning i flera fastigheter, må icke, derest andra borgenärer å samma tid, med eller efter honom, erhållit inteckning i en eller annan af fastigheterna, låta sin inteckning i någondera fastig - 324 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.O 160. heten förfalla eller, utan cle sistnämndes samtycke, dödas, vid påföljd att han eljest ej njuter annan rätt, än efter sista inteckningshufvaren; eller ur ssrskildt intecknad fastighet taga betalning för mer, än som i de andra fastigheterna brister. Otn det å ena sidan måste medgifvas, att dessi» stadganden i någon man och under vissa förhållanden voro billiga; så kan deremot, å den andra, icke bestridas, att verkningarna deraf varit af en serdeles menlig beskaffenhet.
(Olof Jönsson från Calmar); 5:o ang:de löneförbättring för KronoBetjeningen i Östra och Vestra Härader af Jönköpings Län. (Peter Pehrssöner från nämnde Län); 6:0 ang:de Boställen åt Länsmännen i Skåne (Anders Nilsson från Isie Malmöhus Län); 7:0 angrde lönetillökning i allmänhet åt Länsmän (Olof Carlsson från Carlstads Län) (Anders Andersson från Upsala Län) samt Bengt Ericsson och Nils Nilsson från Carlstads Län m. fl.; 8:0 ang:de lön för Länsman i Films och Dannemora Tingslag (Hr Friherre Fock B. W.) Eric Carlsson från Upsala Län); 9:0 ang:de löner för 2 CancelliePoster vid LandsCancelliet, LandsGontoiret och LandtRänteriet i Upsala.
Uti hufvudböckerna finnas balanserade åtskilliga Barnhusets fordringar hos redogörare och andra personer, hvilka fordringar, tillkomna för flera år tillbaka, synas höra utredas och indrifvas, eller afskrifvas. Sådana äro: hos Under-Ståthållaren Skyttes arfvingar, för oliqviderade landtboräntor, vid 1845 års slut uppgående till 1,570: 40. — hos Generalen Grefve Löwens arfvingar, för dito, 187: 1. 9. hvilka tvenne poster årligen ökas; hos Sterbhus-Notarien Jancke, för sterbhusmedel, 38. 10. 2. samt hos Sterbhus-Notarierne Wahlberg och Bergman, för dito, 370: 10. 3. med flere. §. 2. Likaledes anse Revisorerne det vara instämmande med Barnhusets fördel och god ordning, att enahanda åtgärder, nemligen indrifning eller afskrifning, vidtagas i fråga om Barnhusets utestående andel i ådömda böter, utgörande, enligt Öfver-Slåthållare-Embetets för Polisärende!’, räkenskaperna bilagda, hötes-special för år 1838 och föregående år 210: 2. 8. för åren 1839—1843 • 4,019: 36. 8. samt för år 1844 1,122: 41. Vid anställd jemförelse mellan beloppen af inkomster och utgifter för revisions-åren samt den uti 1845 års Revisions-berättelse öfver ställningen uppgjorda Tabell, visar sig, att Inrättningens utgifter, allt sedan 1842 års början och intill 1844 års slut, betydligt öfverstiga döss inkom - 185 inkomster, sedan dock från dessa sednare afdragits hvad under titel: ”gåIvor och testamenten” influtit; hvaremot år 1845 ett motsatt förhållande ägt rum; hvilket Revisorerne ansett sig böra anmäla.
Jag kan icke bedömraa huruvida embetsoch tjenstemännens antal i Banken är för stort — att många sådane der behöfvas, är en gifven följd af de mångartade åligganden, som tillkomma detta verk — men jag bar hört uppgifvas, alt fördelningen i afseende på dessa tjenstemäns göromål skulle icke vara fullt lämplig, i så måtto, att åtskilliga af dem hafva mera alt göra, än de borde hafva, och andra deremot för litet. Ett afseende, hvaruti jag dock anser en förändring nödvändig, är uti bokföringssättet; ty mig har detsamma förefallit särdeles otydligt, äfvensom jag hört flera personer, hvilka med denna sak äro mera bekanta än jag, föra samma klagan. Jag anhåller derföre, alt R. o. Ad. behagade instämma i det förslag, som jag framställt i min reservation, och hvarigenom Banken möjligen kan tillskyndas en vinst, men aldrig någon förlust. Hr Bildt: För min del vill jag gerna afstå från mitt yrkande om bifall till Utsk:s betänk, samt öfvergå till de Hirs mening, hvilka begärt propos. å Hr Åkermans, i dess reservation framställde förslag. O Hr Nordenanckar: I fall Hr Åkermans förslag om utsättande af ett prsemiura skulle lemna det resultat, som åsyftas; så skulle jag visserligen icke hafva något deremot. Jag föreställer mig likväl, att följden skulle blifva den, att man vid nästa riksdag finge emottaga en mängd olika förslag, mer eller mindre tjenliga, åsyftande större eller mindre partiella förändringar, och af hvilka mångå måhända icke voro värda 100 r:dr, ehuru de alla kunde medföra någon fördel i detalj. En sådan sökande skulle således, ifall den förändring på hvilken han fästat uppmärksamheten Den IG December. 419 blcfve vidingen, hafva grundade anspråk på det utsatta premium af 4,000 r:dr, hvilket jag likväl anser icke böra komma i fråga, såvida ej den hufvudsakliga omorganisationen af hela verket deraf hlefve en följd.
M a j : t s TiU Kongl. Majit underdånigst, med utlåtande öfver Pukets Ständers Revisorers Berättelse, i fråga om Tull Verkets förvaltning. underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter ARVID ARV:son POSSE. J. P. af Billbergh. J. D. Valerius. Stockholm den 2 Februari i833. J. F. Fåhreeus. ( 5 ) ÖfvcrPostDirecteursEmbetet, ang. Rikets Ständers Revisorers Berättelse, i hvad densamma rörer Postverkets räkenskaper och förvaltning åren 1829 och i83o.. Stormäktigste, Ällernådigste Konung! Till följd af Eders Kongl. Majrts under den 12 nästlidne Januari aflätne och den 3i i samma månad ÖfverPostDirecteursEmbetet tillhandakomna Nådiga Remiss uppå den del af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, som rörer Postverkets räkenskaper och förvaltning åren 1829 och 1 83o, får ÖfverPostDirecteursEmbetet nu följande underdåniga utlåtande afgifva. Med anmälan utaf förhållandet med StatsVerkets inkomster och utgifter för ifrågavarande 2:ne år hafva Revisorerne upplyst, det behållne Postmedlen, efter alla afdrag utgjort, för år 1829 142,027 Rrdr 45 sk. 11 rst. och för år i83o 182,742 R:dr 33 sk., att således då Rikets Ständer påräknat för det förstnämnde år en netto Postinkomst af 116,822 Rrdr 33 sk. 4 r;st. ett öfverskott af 25,7o5 R:dr 12 sk. 7 rst. för samma år kommit Statsverket till godo, samt att, sedan enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut de StatsVerket för år i83o tillkommande 100,000 R:dr blifvit lefvererade, återstående Behållningen för berörde år blifvit afsatt till Postinrättningens förbättring och utvidgande.
Drätselverk hörer; ett förhållande, sorn bär* rör dels från det rådande systemet i afseende på sättet för grundskattens och dermed förenade skyldigheters utgörande, och dels derifrån, att uppbörden af, och redovisning för inkomsterne icke får besörjas af ett enda central-verk, utan finnas delade emellan flere myndigheter, som under en stor rrängd titlar skola desamma mottaga och förvalta, hvarigenom ett inveckladt och vidlyftigt förvaltnings-bestyr uppkommer, jemte det, att fullständig kännedom om allt, som rätteligen hörer till Statens inkomster och utgifter, städse måste saknas. Icke i förra hänseendet, utan blott i det sednare, katr, genom en ny Styrelse-verkens organisation, rättelse till vägabringas, hvilket ock uti de till Utskottets granskning öfverlemnade trenne förslag åsyftas. Under Inrikes - förvaltningen äro skälen anförde till Kammar-Collegii flyttning under Drätsel-förvaltningen, hvarigenom denna sednare förvaltning kommer att handlägga alla ärender, som hafva gemenskap med sä väl beskattningen i hela sin vidd, som förvalt» 172 ningen af Statens egendom, samt uppbörden af dess inkomster, besörjandet af dess utgifter, och bestyret af dess penningeväsende i allmänhet. Jemte det Utskottet åberopar hvad i de antagne grunderne för Statsförvaltningens inrättning är anfördt, rörande redovisning af inflytande medel inför StatsContoiret, har Utskottet, efter granskning af hvad ett af de afgifne förslagen *) härom innehåller, trott sig, i afseende på förvaltningen af Kronans gods och medel, böra, till vinnande af redighet och ordning, föreslå dessa allmänna grunder, nemi. Att uppbörden af alla de medel, sorn i Skatt och Kronogods afkastning till Statsverket ingå, mätte, med undantag af Krigsmanshusa och. Pnssevolance-medel, samt Hospitalernes inkomster, ingå till StatsContoiret, som deponerar medlen i Hanken, och derpå assignerar alla utgifter och utbetalningar.
Schander, J. G., Pensionsrätt för, b. 22 April vid afskedstagande 54 4 1 74 8 b. 22 April b. 22 April b. 22 April 163 Scheutz, G. och E., om ersättning till dem för en Machin för uträkning och tryckning af Mab. 14 Juni a. 14 Juni 20 thematiska tabeller 51 4 1 136 — b. 14 Juni b. 14 Juni 64 Schutzercrantz, inköp af en hans b. 22 Nov. sterbhus tillhörig Marmorstaty — 4 1 356 — b. 21 Nov. b. 21 Nov. b. 23 Nov. 194 20 Sedelmynt, förändring i Bankens, se Banken. Sedlar, Bankens, å 16, 12 och 8 v sk. å 14 och 10 sk. i koppar, samt 2 och 3 R:dr transport1 sedlar, om preskriptionstid för ! emottagande och inlösen i Banken af, se Preskriptionstid. Separatistika rörelser i kyrkan, om b. 18 Aug. b. 12 Aug. b. 11 Aug. b. 5 Aug. åtgärder till lugnande af m.- m. — 7 2 13 — Serafimer-Lazaretet, anslag till, se Stats-Reglering, Åttonde Hufvud-Titeln. Serafimer-Or dens-Gillet, om den derifrån utgående uppfostringshjelps disponerande till andra b. 26 Aug. b. 28 Aug. b. 26 Aug. b. 28 Aug.
Det är blott i anledning af Hr von Hartmansdorlfs anmärkning om den 3:dje arfvingen efter Kamereraren Ewers, som jag får upplysa, att alla laglige arfvingarne efter bemälte Ewers blifvit lagsökta för ifrågavarande gäld, och att den tredje, som, på sätt StatsUtskottets Utlåtande innehåller, med Sö - Den 3o J a n u a r i i. kanderne delat Ewers qvarlåtenskap, icke varit hans arfvinge, utan endast kommit i åtnjutande deraf, på grund af inbördes testamente. Friherre Anckarswärd, Carl Henrik: Jag gillar fullkomligt de åsigter i afseende å stränghet emot Uppbördsman, Hr von Hartmansdorff sjnes åsyfta, men jag vill ej utsträcka dem till arfvingarne i 3:dje och 4;de led. För mitt förnuft synes det vara ett fel antingen i Lagstiftningen eller Lagskipningen, om en Uppbördsmans bo kan skiftas, innan hans balance eller Kronans möjliga fordringar blifvit utredde. Jag känner ej positift Lagens bud härom, men skulle tro, att det borde vara sådant, att Kronans rätt ej äfventyrades. Jag förenar mig med Hr af Billbergh i anhållan om återremiss af Utlåtandet. Herr von Hartmansdorff: Herr Nordenanckar har yttrat, att alla Ewers’s arfvingar blifvit sökte för den ifrågaställde Statsfordringen.
Han likasom andra lär medgifva, att om någon skada för Staten skulle uppstå, genom utförseln af slantar, så kan det icke ske förr än de utfördes i större qvantitet. Nu underställer jag Friherre Wrangel, om det icke måtte vara fördelaktigare för utländske köpmän, att köpa för växlar än för tunnor slantar. I afseende på hvad den siste talaren yttrat, så, utan att ingå uti några gissningar, om kopparvärdet skall stiga eller icke, får jag blott framställa det exempel, att, om det för Sverige vore skadligt att utföra slantar af koppar, som kommer utifrån, så vore det af samma anledning skadligt lör England, att ut-j 756 Den 20 Augusti f. m, föra Bomullstyger, derföre att bomulln ej växer i England. Herr Hjerta-. Jag får erinra, att det ej är Kongl. Maj:t uppdraget, att utfärda förbud emot utförsel och således kommer det ej i fråga, om i öfrigt Riksens Ständers skrifvelse gillas. Jag tror derföre ej att man här får räkna på, att förbud skola gälla; utan jag anser, att det tillhör oss att bestämma den billigaste utförselnorm. Herr Cederfchjöld: I händelse saken så skulle förhålla sig, som den siste tala ien yttrat, att det beslut Ridderskapet och Adtln fattat om Konungens rätt att förbjuda ej sträcker sig till utförseln, så skulle det kanske vara säkrast, att lågga någon tull på utförseln af fl aniar-, ehuru jag dock hoppas, att äfven det skall vara öfverflödigt, emedan jag ej tror att myntet skall försämras så, att det blifver någon fördel att utföra slantar. Friherre Ceder fröm: Med förundran har jag hört, att an del afvara slantar blifvit myntade af utländsk koppar. Dat skulle förefalla mig besynnerligt, om utländsk koppar transporterades till Avestad, för att der slås till slan<i tar. Det vöre interessant om den värde ledamoten kunde uppgifva säsom factum , att ett enda skålpund till Sverige inkommit, för att förvandlas till slantar. Jag förmodar emedlertid att det icke skett.
Ständer serskildt uttaladt omdöme öfver de grundsatser, sorn för det nya Lagförslaget blifvit tagna lill stöd, hafva icke heller synts Rikets Ständer vara lämpligt, enär berörde grundsatser icke kunna rätteligen uppgifvas, eller till deras värde bedömas på annat sätt, än genom jemförande af de specielare stadganden, hvari grundsatserne vinna tillämpning, hvilken åtgärd förutsätter åter granskning af hela Lag-Verket; och Rikets Ständer tro, att ett omdöme om grundsatserne icke kan leda till något resultat, svarande emot den tid, som häiåt måste egnas, på bekostnad af andra vigtiga värf, ej heller skall i någon väsendtlig mon underlätta kommande Ständers arbete, helst desse i allt fall sjelfve måste granska samma grundsatser å nyo, och då möjligen helt andra åsigter kunna komma alt godkännas, än dem, sora nu velat göra sig gällande. Då i öfrigt den af Rikets Ständer vid sisla Riksdag, genom underd. skrifvelse af den 10 September 1829, begärda tableau, eller korta uppställning af den plan, hvarefter Lagförslaget blifvit utfördt, jemte uppgift af de grundsatser och åsigier från hvilka Lag-Comiteen utgått, ännu icke blifvit nppgjord och ej hel - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse
Jag anser ej lämpligt eller nödigt alt bestämma en viss tullafgift till siffran utan föreslår blott alt Utsk. läcktes efier närmare undersökning af förhållandet åsätta tullen å porslin elter beräkning till icke under 15 och ej öfver tjugo proc. af värdet i medeltal, utsatt efter vigtsföi hållande, eller lika med hvad jag här längre fram i denna motion föreslagit för finare kläden och slätt siden, som med afseende dels på konkurrensen, dels på lättheten till smuggling, synas vara i mera behof af skydd, jemförelsevis, än porslin. Det angelägna härvid synes vara, att värdet icke såsom hittills beräknas så, att införseltullen i sjelfva verket kommer att utgöra detsamma sorn föibud. Saltsyra är en artikel, som numera i ymnighet fås såsom biprodukt vid soda-fabrikerna. Värdet i tulltaxan är omkring tredubbelt mot hvad den kostar vid partihandel. Jag föreslår derföre vördsamt nedsättning af värdet till 2 sk. och af tullen till likhet med den å svafvelsyra eller 4 runst. Då Slöjlor, becksöms, eller så kalade sjöslöjlor af simplare slag sällan äro föremål för tillverkning af städernas handtverkare och ej få förfärdigas en gros på fabriker, men en angelägen och behöflig artikel för menige man, som ock kunde gifva anledning till byteshandel emellan Finland och Stockholm, föreslår jag nedsättning i värdet derå till 3 R:dr och af tullen till 24 sk. b:ko. De öfriga värdena på skomakarearbeten äro också påtagligen för höga, men våra Svenske skomakares skicklighet och konkurensen dera emellan torde göra det öfverflödigt att föreslå någon nedsättning å de öfrige slagen af skomakarearbeten, då i allt fall mycket obetydligt deraf skulle inkomma. Såpa. Om tullen på pottaska nedsättes från 16 till 8 sk. per Lisp:d, såsom här ofvan är föreslaget, så anser jag tullen på såpa kunna nedsättas från 36 till 28 sk. per Lispid. Under artikeln Tråd anser jag isynnerhet