Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:rs Revisorer af statsverket; N:o 30, ang:de grundräntors kapitaiisering; N:o 31, ang:de indragning af ulldiskonten m. m.; N:o 32, ang:de utsträckning af tiden, inom hvilken åtskilliga underrätts-prot:r böra till hofrätt insändas; N:o 33, om bestämmande af tid för klander mot tilleller afträdeshusesyn å kronojord; N:o 34, ang:de upphäfvande af föreskrifterna om offentliga stadgars kungörande å tingen; N:o 35, om ändring i författningarne rörande handelsoch näringsrätt m. m.; N:o 36, ang:de stämplade pappersafgiften; 336 Bea 28 November. N:o 37, ang:de ersättning till vederb:de för de i strafflagen stadgade böters indragande till Kronan; N:o 38, om upphäfvande af rättigheten att börda jord å landet; N:o 39, om ändring i K. Förordningen rörande städsel och lega af jord på landet, den 13 Juni 1800; N:o 40, om ändring af föreskrifterna rörande anmälan af missnöje mot domstols beslut i itivändningsfrågor; N:o 41, om ändring i 4:de kap. 2:dra §:n Jordabalken; N:o 42, om förändring i lagstiftningen rörande jords eller lägenhets afstående för allmänt behof; N:o 43, om ändring af 2:dra och 3:dje §§:ne i 3:dje kap. kyrkolagen; samt N:o 44, om val af fullm:ge i Banken och Riksgäldskontoret. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 26 och 27 dennes på bordet lagde Mern. N:o 240, ang:de beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K. M. äskade särskilda kreditiv. l:sta punkten. Gr. Sparre, Erik: Detta Betänk, synes mig i mer än ett afseende anmärkningsvärd!.
Uti förestående motion förena sig: Gustaf Jonsson, E. J. Rudberg, från Calmar län. från Öland. r Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 217. 311 Af Nils Petersson från Calmar län, om nedsättning af antalet båtsmän inom södra Möre härad emot erläggande af valcansafgift, m. m. Uti den vid sistlidne riksdag till Kongl. Maja aflåtna skrifvelse, angående regleringen af Femte Hufvudtiteln, är i fjerde punkten ett förslag, “att Eders Kongl. Maj:t täcktes taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant, samt att derför inflytande medel användes, dels till förhyrande af matroser för sjörensten, dels till ökad öfning för flottans öfriga manskap, samt att Eders Kongl. Maj:t i sådant fall ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet.“ Men af Kongl. Maj:ts Proposition, angående Statens tillstånd och behof, som är vid denna riksdag till Rikets Ständer aflåten, kan jag icke finna något förslag i denna syftning. I Stats-Rådsprotokollet af den 16 September 1865 föreslås väl i den 28 punkten, att en komité måtte tillsättas för att undersöka förhållandet af allt för sträng rotering med båtsmän inom provinsen Blekinge; och då det väl torde vara allmänt kändt, att södra Möre inom Calmar län är fullt ut lika strängt roteradt som provinsen Blekinge, och klagomål deröfver icke saknas inom södra Möre, så kan jag icke fatta hvarföre detta sednare blifvit förbigånget vid förslaget till komitéens undersökningsområde. Då Blekinge på 875 hemman håller 1,500 båtsmän; så hålles inom södra Möre ‘härad på 500 hemman 800 båtsmän; således inom dessa provinser en båtsman på ungefärligen hvart i:dels hemman.
Utskottets förslag, vida öfver det belopp, som vid sista Riksdag påräknades, uppdrifna kostnaderne för Bankens framtida förvaltning, anser jag mig, äfven om nu ifrågavarande förslag för öfrigt varder af Rikets Ständer godkändt, dock böra förnya min serskilda hemställan om meddelandet af bestämd; föreskrift, 15 Banco-Utskoltets Betänkande, IV:o 80. att a:ne Commissarie-beställningar , nemligen en i Sedel-Contoiret och en i Deposilions-Afdelningen, en Casseurs-syssla samt en Bokhållareoch 3 Contoirsskr ifvare-tjenster i Sedel-Contoiret, äfvensom en Cassaskrifvare-befatlning skola, i Öfverensstämmelse med hvad Banco-Fullmägtige yttrat, indragas dels vid nuvarande innehafvares afgång oell dels i den mon, de förändringar uti Bankens rörelse, som blifva en följd af verkets nya organisation , kunna bringas i verkställighet,” Uti denna reservation hafva instämt: Herr Grefve Frölich, David3 samt Riksdags-Fullmägtigen Pehr Östman från Vester-Norriands Län. N:o 80. Ank. till Exp. Utsk. d, 10 September, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af förrättad Revision af Banco-Discontverkets räkenskaper och förvaltning för år i83g. Utskottet, sorn, genom dertill inom sig utsedde ledamöter, låtit om besörja vederbörlig revision öfver Banco-Discont-Verkels förvaltning och Räkenskaper för nästlidet år i83g, får härmedelst, till fortsättning af de redovisningar för hufvudresultaten af Discont-rörelsen , hvilka uti 1835. i83^ och 1839 årens Allmänna Revisions-Berättelser finnas upptagne, meddela följande, efter enahanda grunder uppstälde, öfversigt af Banco-DiscontYerkets rörelse för år 1839. Discont-Verkets skuld till Banken, för begagnadt Creditiv, utgjorde (enligt
För öfrigt förklarade Heinemann, på gjorda frågor och erinringar, att han ville göra framställning till långifvarne om inbetalning inom viss tid af någon ytterligare andel af det kontraherade lånet; att, i händelse den 1 Oktober 1865 så stort optionsbelopp, som Biksgälds-kontoret funne behöfiigt, ej ännu vore öfvertaget, consortium sannolikt icke skulle hafva något att erinra mot frihet för Biksgälds-kontoret att, med bibehållande af ytterligare omsättning srätt för hvad å krediten begagnats, redan då underhandla med andra; att en dylik rättighet antagligen kunde beviljas Biksgälds-kontoret redan den 1 Stats-Utskottets Utlåtande, <M 29. 61 Juli 1866; samt att, om så skulle önskas, krediten sannolikt kunde ökas till 600,000 Pund Sterling. Efter det att samtlige ombuden sålunda lemnats tillfälle att fullständigt utveckla de anbud och framställningar, som de, å sina hufvudmäns vägnar, haft att meddela, funno Fullmägtige, då Kredit-aktie-bolaget icke kunnat medgifva det uppskof, som ifrågasatts, sig böra till afgörande företaga den föreliggande frågan om anskaffande af medel till bestridande af Riksgälds-kontorets utgifter under år 1865. Härvid gjordes först framställning om Fullmägtige, på de af Heinemann angifna grunder, ville ingå i underhandling med consortium rörande krediten. För en sådan underhandling röstade, vid anställd votering, Grosshandlaren Rinman, Riksarkivarien Nordström och ordföranden Friherre Tersmeden; hvaremot öfrige närvarande Fullmägtige, nemligen Fullmägtigen Sköldberg, Justitieborgmästaren Gråå, Kyrkoherden Öfverström, Komministern Beckman, Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta voterade mot en dylik underhandling. Det bör anmärkas, att Grosshandlaren Berg var af anmäld opasslighet hindrad, att vid detta sammanträde sig infinna och att Fullmägtigen Medin, på grund af erhållen tjenstledighet, icke var tillstädes. Fullmägtigen Nettelbladt, närvarande vid sammankomstens början, hade aflägsnat sig innan voteringen företogs.
Sedan Eders Kongl. Majit. med anledning af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 8 Mars 1810 under den 26 i samma månad, i Nåder förordnat Bergs-Rådet och Riddaren Rothoff samt Bergs-Hauptmannen och Riddaren Pihl att anställa en af Riksens Ständer Önskad undersökning vid Sahla Silfver-Verk, höra Bergslaget derstädes i frågan om vilkoren för en ny reglering af Kontraktet och Grufvu-driften, och härom aflemna Berättelse till Eder KonglMaj;ts och Rikets Bergs-Collegium, samt denna undersökning under de följande åren blifvit verkställd och Kommitterade med sin Berättelse inkommit, så har Bergs-Collegium den 21 Januari innevarande år, till Eders Kongl. Majit i ämnet afgifvit sitt underdåniga Utlåtande, hvaruti Collegiutn anfört hvad det ansett säkrast bidraga att vid Sahla Silfververk förena ett i framtiden lönande Bergsbruk, Delegarnes bestånd och Örtens fördel med någon vinst för Stats-Verket, och hvilket underdåniga Utlåtande med bifogade Handlingar, Ed. Kongl. Majit den 7 sistlidne April i Nåder öfverlemftat till Riksens Ständers Stats-Utskott. Af Kongl. Bergs-Collegii Utlåtande inhemta Riksens Ständer, att då Collegium för sin del icke kunnat ogilla de grunder, på hvilka Sahla 362 Underdåniga Skrif velger'. Bergslag ansett sin ratt att bibehållas vid de af Högst Salig Konung Carl XI. och sedermera genom 1741 års Transport och 1743 års ArrendeKontrakt Bergslaget upplåtne och Silfver-Verket åtföljande Förlänirtgar och Donationer, helig och orubblig, så mycket mera, som Bergslaget å sin sida icke undandragit sig att ställa sig till efterrättelse , utfärdade Författningar och föreskrifter samt Collegium ansett betänkligt att tillstyrka nå. gon rubbning i Kontraktets helgd, Collegium ic. ke vågat föreslå den nu ifrågavarande och af Collegium förberedde regleringens fastställande innan.
Ehuru ConstituLione-Ukstoltel icke behagat göra något afseende pä dea anmärkning jag gjort tvid senare nwmcnicr af denna ft., att delta borde aldeles Ulga , eller det ordet warder åtminstone mätte Nkestmas, emedan i annar sall §. tjenar till ingen ling, om det kommer an pa Konungens behag att rilläta granskningen af förefallen oordning seller icke. Grefwe borner, 6öran. Dm 'den senare delen af denna ^ ffnlle rlkeflutas, sä ruginae JustiriW Ombudsmannen uri Konungens befatlning, och kunde, nar han mille, uppehålla, igenom ransakning, ett helt Coilcgiums activilL. Friherre LtaLI von Holstein. Om 'InstistDOmbuosmKnnen skulle utan anledning och af sädane orsaker, som icke gerna af honom böra kunna förmodas, begära en sadan granskning, får han för en sadan obefogad insinuation lagligen answara, deremot ar onekeligt, att om det sedet warder Mle bli qwarstående, är hela ändamalet med en Justins Ombudsmans ätgäod i denna del förfeladt. Gref. rZo6 Den 24 November. Grefwe körner, ^Zolplr Loran. I denna § är blott klaga om sädane åtgärder t allmänhet, jom anga sjelswa ordningen och föredragandet af ärender, inom ekt Tmbets-Werk, o.u arbeismeihoden, eller sättet att fortare eller längsammare gä ttll wagg. Friherre Stael von wolstein.
Leonh., har anfört, hurusom ifrågavarande Betänkande bereder ett ypperligt tillfälle till generositetsoch cajolerings-systémets utöfvande emot Götheborgsboer. Han förmäler sig nyttja pluralis, enär här icke allenast är fråga om att göra Kamereraren i Götheborg Iggeström en grace, uten ock att Creditorerne i CommcrceRådet 4i8 S t a t s-U tskottets Malms Concours skulle komma att draga största fördelen deraf. — Hr Rosenqvist hade i ett föregående Plenum, då fråga var, att efterskänka Götheborgaren Billqvist försnillade Krono-afgifter för Bränvinspannor, yttrat, huru farligt han ansåg att lemna prsejudicater X afskrifningsväg. Ett bevis derpå visade sig nu uti det förevarande Betänkandet, der det säges: ”Efter in”bemtad underrättelse om den välvilja, hvarmed 1823 "års Ständer behagat omfatta Iggeström, i anseende "till hans redlighet, har Utskottet ansett sig böra till"styrka nu församlade Ständer den ifrågasatta afskrifningen. ’’ Utskottet har således tagit till skäl, att som 1823 års Ständer gjort en present åt Iggeström på Statens bekostnad, så skola par consequence 1829 års St:r göra åt samma Man en lika grace. Hr Rosenqvist ville icke yttra sig öfver den åberopade redligheten, då frågan är, att samma Man, på hvilken ordet redlighet har afseende, kommit på balance; men det vore af handlingarne upplyst, att vid x8a3 års Riksdag efterskänktes denna Iggeström 7000 R:dr balance-medel och 6700
Utskottet har i sitt Stals.Projcct sökt iakttaga all den ordning, redighet och besparing, som warit möjesig att winna, sä för närwarande som framtiden. ro:o Angående Stats-LontoiretS Stat. Stats-Utstottek fär harwid anmäla en omständighet, som wid regleringen af denne Stat icke kunde iakttagas i brist af dä tillräckelige uplysningar; Men som Utstotter, efter nu erhallne fnlliiandige underrättelser, fär till Riksens Högloft. Ständers bifall »vördsammeligen hemställa. Äldste Notarien i Staks-Contoiret har intill är r/78. haft lika lön med Kammar-förwandten eller 620 Daler S:mt. — Wid 1778 ars Stats - reglering feck Kammar-förwandten 222 R:d. lön, men Notarien blott 152. Detta klef sedermera hos Kongs. Maut i uuderdänighet anmält, som är 1785 täckres i Räder tillägga Notarien, likwäl oförbättra» de, de rZo Daler S:me ssm han före 1778 innehast, Den 12 ZebruariiZ33 ha^t, med 35 R:d. Deste 25 N:d. hafwa dock sedermera, utan alt anledning dertill är känd, warit Upsörde pä Extra Scar, och säledes efter den nu antagne -princip blifwir ansedde tillhöra JndragningöStakcn. Men i anledning af hwad osman anfört och uplyst ar, hemställer Stais-Utstokter om icke ald. ste Notarie lönen i Stats - Contoiret mä hädanefter och frän innewarande ars början fä pä
Stockholm den 28 Aprill 1818. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts utlåtande öfver yr. kade Tabell.formulärer för Herrar LandsHÖfdingars Berättelser om årsväxten, 7 n. 111. Uti Protocoll af den 2 sistlidne Januari 6^2 Besv. och Ekon. Utsa. Betcinhanden. har Högvördiga FrestStåndet fattat beslut om tryckningen af Landshöfdingarnes berättelser, rörande årsväxten, i form af Tabeller, under likhet med de i allmänna Tidningarne införde sammandrag af vexelsjutén å Stockholms Beurs; och, sedan beslutets verkställande blifvit uppdraget åt Riksens Högiofl. Ständers Justitiae-Ombudsman, har det Högvördige Ståndet anmodat Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, att till RespectiveRiksStånden inkomma med förslag, huru sjelfva berättelserna och de deraf skeende sammandrag, skola lämpligen inrättas, för att med all möjlig likstämmighet lemna en kort, men säker öfversigt af det Ekonomiska tillståndet uti Rikets åtskilliga Provincer. Till vidare upplysning, af det derigenom åsyftade ändamål, är bifogadt ett Memorial af tjenstförrättande Kongl. Öfver*Hopredikanten m. zn. Herr Doctor Hedrén, hvaruti anföras de olägenheter, som härflyta af dessa berättelsers olikformighet, på det sätt de hittills vanligen varit författade, några anvisningar till den korthet, tydlighet och brukbarhet, hvarmed de böra vara inrättade, och slutligen förslag till tjenliga utvägars vidtagande för att inhemta sådana bidrag och underrättelser, hvarpå uppgifterna böra grunda», för att blifva likstämmiga, pålitliga och upplysande både för Allmänheten och för Styrelsen. Då Utskottet nu går att afgifva sitt utlåtande öfver detta uppdrag, lärer det icke undfalla Riksens Högiofl, Ständers upplyst» Besv. och Ekon. TJtsk. Betänkanden.
Då likväl staten icke kan umbära tullinkomsterna, och de en gång befintliga inhemska näringsidkarnes anspråk på ett billigt skydd icke kan förbises, hlifver statsmannens problem naturligtvis, i det förra fallet att göra afgifterna i allmänhet så litet betungande som möjligt, och i det sednare, å ena sidan, att lemna egna medborgare en säkerhet emot ett obehörigt intrång af främmande concurrenter, men åden andra att icke förvandla detta skydd till en orättvis beskattning på den förbrukande mängden, för att gynna deras interesse, sorn möjligen fordra en säker afsättning blott för det de en gång lagt sig på en viss industrigren, utan alt för dess fullkomnande vidtaga de åtgärder, somen utvidgad kunskap i yrket annorstädes gifvit vid handen. Beloppet af tullafgiften på utländska fabriksoch slöjdartiklar är den fråga, med hvars besvarande det sednare af dessa problemer skall lösas, och hvaröfver så häftiga strider yppats emelian de olika interessena. Att finna en för de flesta fall giltig regel för dess bestämmande torde dock icke vara så svårt, som mången vid första påseendet föreställer sig. Förutsatt, att det icke är lättjan och odugligheten, utan idogheten och konstfliten, som böra skyddas, och att det således såsom gifvet får antagas tillhöra den inhemske producentens egen omtanka att med andra länders producenter fortgå i skicklighet och kunskap o ni Lästa tillverkningssättet, samt förskaffa sig dertill erforderliga tech niska eller mechaniska medel, emedan allt efterstående i denna del är något, sorn staten långt ifrån bor söka att skydda, så återstå egentligen endast frenne omständigheter, hvilka kunna göra medtäflan för den inhemske fabrikanten ofördelaktig, hvilkas undanrödjande icke beror af honom sjelf, och emot hvilka staten således bör skydda honom. Dessa äro: möjligheten af lag - Den 27 Octoberf. m. 33g re pris på r ud imaterien hos utländningen, en lägre ränta på det capital, som ligger i rörelsen, och lägre arbetslöner.
Vid punkterne aj: att 1 gg,6661; R:dr af de till Banken ingående capital-afbetalningar, hvilka dock sannolikt, ett eller högst arne är före nästa Lagtima Riksdag, då Bankens Piaster-fordran blifvit godtgjord, nedsättas till i33,ooo R:dr, böra uteslutande användas till förstärkande af Bankens Silfver-förråd, så snärt vexelcursen, enligt de of vanföre uppgifne grunder, sådant medgifmer. Banco-Styrelsen må äfven vara tillåtet att, till begagnande af en för silfverköp synnerligen fördelaktig conjunctur, anticipera på det följande årets inkomster. Hvad som ej ett år kunnat användas, må också 78 Banco-Utsfwttets Utlåtande IV.o 16. kunna reserveras till de följande, men utan att under tiden inberciknas uti, eller pä annat sätt gravera Bankens utelöpande sedelstock; hvaraf följer, att sådane reserverade medel äfven kunna, efter sig företeende förhållanden, och med vilkor endast, att proportionen emellan metalliska Cassan och Sedelstocken icke dymedelst öfverskrides, göras fruktbärande i sådan Jåné-rörelse, som medgifver deras snara återindragning vid påkommande behof ; 28: att de 240,000
Rymmer fånge eller häktad person eller sätter han sig till motvärn emot fångvaktare eller annan, som honom från rymning hindra vill, eller emot föreståndare eller uppsyningsman vid straffinrättning eller häkte, då denne honom till ordning inom 9 inrättningen eller häktet hålla skall, eller sätter sig någon, som häktas skall, till motvärn emot den, som äger häktningen verkställa eller dervid biträder; då må ook det våld brukas, som till rymningens förekommande, ordningens bibehållande eller häktnin gens verkställande nödigt är. Lag samma vare, der annan, än fånge, häktad person eller den, som häktas skall, sätter sig med våld eller hot emot den, som rymningen hindra, ordningen bibehålla eller häktningen verkställa vill. 10 §. Finnes någon i fall, som i 7, 8 eller 9 § sagdt är, hafva gjort större våld, än nöden kräfde; pröfve Domstolen, efter omständigheterna, om han för uppsåtlig gerning eller blott såsom för vållande straffas bör. Yar så trängande nöd eller fara för handen, att han sig ej besinna kunde; då må han från straff frias. 11 §• Kommer någon den till hjelp, som finnes i nöd stadd, efter ty förut sagdt är; vare ock för honom lag, som hade han sjelf i den nöd sig befunnit. 12 §. För händelse, som pröfvas hafva mera af våda än af vållande timat, skall ej någon till straff dömas. 13 §. Dör förbrytare, förfalle allt straff. Äro böter, under förbrytarens lifstid, genom laga kraft ägande dom ålagda, och hafva äfven under hans lifstid penningar eller andra lösören, för gäldande af de böter, blifvit i mät tagna eller i allmänt förvar satta; gånge dock böterna af den egendom ut. Har påföljd, som i 2 Kap. 20 § sägs, blifvit, under förbrytarens lifstid, genom laga kraft ägande dom ålagd; varde ock den påföljd, när så ske kan, tillämpad. 14 §.
Jag finner mig således, ehuru ogerna, förd till den nödvändiga slutfölgd, att uphöjelse til adelig! stånd, då oftare än fordom skulle bero på intriger, på penningar och på favör, mera än på verkelig förtjenst. Hvem är som icke ser livad nationen hade att vänta af ett så sammansatt röstägande Stånd, uti den dageligen förnyade striden emellan interessen och böjelser på den ena samt skyldigheter på den andra sidan? huru obetydlig kraft det skulle äga till försvar af allmänna rättigheter och nationens sjelfbestånd ? Jag har redan, ehuru i ett vigtigt ämne, kanske för långt utsträckt min yttrande rätt. Jag vill endast tillägga en anmärkning. Hvar finnes väl grunden till det stadgande att altid den älsta bland sönerne skall inträda i fadrens ställe? Icke gifva våra lagar i andra afseenden anledning till ett sådant företräde; icke födes den älsta nödvändigt med större egenskaper än de öfrige; kan det ej möjeligen hända att den ålsta af egen böjelse kallas till yrken, där hans adelskap vore utan all nytta både för honom och för Staten. Kail lian ej vara en person utan anlag, utan förstånd och 326 Den 1 Augusti 1812 skicklighet, utan moralité och seder. Hvarföre då genom lag tvinga honom att emottaga ett opinionsföreträde, som i vissa fall vore för honom sjelf en onyttig börda, i andra en verkelig fläck för fadrens namn eller minne. Månne ej Statens, fadrens och sönernes interessen skulle finnas förenade uti den förändring att bestämmandet af en sådan arfsrätt, borde med vissa vilkor bero af fadren ensam. Jag finner ganska väl de svårigheter, som äfven vid detta förslag kunna yppas, men frågan är här, äfvensom vid de flesta tillfällen, ej om att undvika alla svårigheter, utan att välja de minsta. På dessa anförda grunder anser jag för min ringa del Högloft. Utskottet äga anledning att hos Riksens
M:s beslut i ämnet blifvit fattadt och meddeladt. ll:o Under byggnadstiden och ända till öpnandet för allmän trafik af de respektiva jernvägssektionerne, skall räntan å de för samma sektioner anslagna obligationer erläggas af entreprenörerne. Efter öpnandet för trafik skall inkomsten af samma jernvägar, efter afdrag af driftkostnaden och andra nödige utgifter, i främsta rummet användas till betalande, eller om Svenska Staten densamma förskjutit, återbetalande af räntan å de obligationer, som blifvit för samma jernvägar utställde; underkastande sig entreprenörerne i afseende på sinaj inkomster, utgifter och omkostnader, efter nämnde öpnande, den kontroll, som K. M. kan finna nödigt alt i Nåder bestämma och föreskrifva. ' 12:o Jemte det entreprenörerne äro pligtige att betala eller återbetala räntan å Stats-obligationerne, förbinda de sig att jemväl bestrida och godtgöra alla med räntans betalande förenade kostnader. 13:o Entreprenörerne förbinda sig alt de bär omförmälde Stats-obligationerne till kapitalet infria och dem tili Svenska Staten återställa inom den tid, vid hvilken de äro till betalning förfallne, så att Svenska Staten icke löper något äfventyr för deras gäldande. Denna inlösen skall ske med minst så stor andel per år, att obligationerne samtlige äro vid eller före förfallotiden dödade, dock eger skyldighet för' entreprenörerne att sådan inlösen verkställa icke rum, förr än 7 år förflutit efter hvarje serskild jernvägssektions öpnande för allmän trafik. 14:o Jemte åtnjutande af de förmåner i öfrigt, som finnas uptagne uti K. M:s för undertecknad d. 27 Nov. 1845 utfärdade Nådiga resolution om tillståud till jernvägars anläggande, förbehålla sig entreprenörerne en besinningstid af 99 år för de banor, hvilka af dem anläggas och utföras.