Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Björnstjerna icke, som flera andra, ingått i något egentligt reglementerande, utan endast framlagt hufvudgrunderna, hvilket jag anser hafva varit ganska riktigt, så torde det mest praktiska likväl vara, att, såsom af mig föreslagits, ikläda sina önskningar formen af en underd. hemställan till K. M., hvilken sedermera kunde förordna en komité att upgöra förslag i ämnet. Hr Bibbing, Arvid: Då det är andra gången, som denna fråga afhandlas på detta rum, så hoppas jag att R. o. Ad:n inser, att det är af grannlagenhet och önskan, att icke för mycket tynga B. o. Ad:s prot:r, som jag och flera andra ledamöter icke deltagit i denna discussion; åtminstone är det så hvad mig beträffar, och jag vill endast bedja, att få hänvisa till hvad jag förut yttrat i denna sak. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs LagUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda Utlåt:de M 2, i anledn. af väckt motion, ang:de utarbetandet af ett sammandrag utaf gällande lagar och författningar. Detta Utlåt:de lades till handlingarne med förklarande, att B. o. Ad. ansåg den ifrågavande motionen böra behandlas af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Anmäldes och lades på bordet ett från Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk. inkommet Mern. M 3, i anled. af K. M:s Nåd. Propos. om rättighet för Svensk man, att i två eller flera städer samtidigt idka handel. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. 392 Den 26 November e. m. Onsdagen den 26 November 1856. Plenum kl. 6 e. m. Just. 3 prot.-utdr. för denna dag f. m. Hr Ehrenborg, Eichard, upläste en så lydande motion-'
Hvad Utskottets argumentation för det gjorda alstyrkandet angår, så förfaller dess vigt helt och hållet, när man besinnar, att, huru än de akademiska konstitutionerna, som nu äro under omarbetning, må förändras, så måste dock alltid behofvet af extra ordinarie lönlöse lärare qvarstå, och det är ju just för möjligheten att kunna vid universiteterna bibehålla de ulmärklaste af desse, som anslaget blifvit äskadt; och torde det för den närmaste framtiden blifva så mycket nödvändigarej att universiteterna ega någon utväg dertill, som, i händelse det af Utskottet föreslagna betydliga anslaget tdl elementar-läroverkena blifver af Rikets Ständer bifallet, sannolikt är, att de förbättrade lönevilkoren vid de lägre undervisnings-verkena skola locka de flesta, om ej alla medellösa, obelordrade akademiska lärare alt vid dem söka anställning, och således universitet erna, sorn blott hafva armod och stora ansträngningar att bjuda på, gå miste om de förhoppningsfulle alumner, som uppvuxit i deras sköte. Jag vädjar till Rikets Höglofl. Ständer, och hoppas, att detta för sveriges vetenskapliga framtid vigtiga behof blifver, så vidt genom bifall till den Kongl, propositionen kan ske, afhulpet.” Häruti instämde Herr von Troil S. G.j Friherre von Krcemer, och Prosten Berlin. m. till n. St. Af Herrar Gripenstedt j Lagerborg oell von Rosen. Vid 21 punkten, angående elementar-läroverken af Herr von Rosen, G. L.: ”Emot Utskottets genom votering fattade beslut, att de vid elementar-läroverken varande disciplar ej ovilkorligen böra inhemta kunskap i de klassiska språken, reserverar jag mig af det skäl, att Utskottet derigenom uppgjort ett vilkor, tillhörigt den skolordning, som ensamt på Kongl. Maj:t beror. Utskottet har härigenom uttalat en opinion om dessa språkens mer eller mindre nödvändighet för en allmän hildning, som jag, efter mitt förmenande, ej anser något Utskott fullt kompetent att bedömma. Emot
N:o 4, innefattande Utsk:s yttranden öfver väckte motioner om förändringar i K. Förordn:n d. 18 Jan. 1755, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller destillerade spirituösa drycker. Hr Brakel, Mauritz Gustaf: 1 anledn. af min blifvande afresa från hufvudstaden förhindrad att vidare vara ledamot i Bevilln.Utsk.. får jag härmedelst vördsammast denna plats mig afsäga, anhållandes att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Frih:n o. Ordf:n anmodade Hrr Elektorer att, i anledn. af i dagens plenum gjorda afsägelser, sammanträda till val af en ledamot i Bevilln.- Utsk. efter Hr Brakel, och en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk. efter Hr Adelborg. H. Ii. o. Ad. åtskiljdes kl. half 12 på dagen. In fidem protocolli, Alberl Munck. les f>»ji 15 Augusti. lördagen den 15 Augusti 1857. Plenum kl. 10 f. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtm:» ställe föra ordet. Justerades 2:ne prot:s-utdr. för d. 12 dennes samt pleni-prot. för d. 4 sistl. Juli. Företog H. R. o. Ad. val af 18 ordinarie ledamöter och 12 supleanter i Förstärkt Bevilln.Utsk.; och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter : N:o 8, Gr. Oxenstjerna, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl; » 25, Gr. Wachtmeister, Rutger; » 75, Gr. Lagerberg, Carl Sven ; » 93, Gr. Wrangel af Sausis, Tönnes Reinhold; h 115, Gr.
Med fästad uppmärksamhet å den fara af eld, för hvilken Kyrkobyggnader blottsällas i de flera Orter, der marknad hålles nära Kyrkan, få Rikets Ständer hos? Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att vederbörande måtte i .Nåder anbefallas att, med iakttagande af de uti Författningarne redan lemnade föreskrifter, draga behörig försorg, att, der så ske kan, marknaderne varda från Kyrkobyn till andra lämpliga platser förflyttade, och att, der locala om-, ständigheter icke medgifva utsättandet af helt och hållet förändrad marknadsplats, desamma åtminstone må varda från Kyrkan så vida aflägsnade, och i öfrigt sådane försigtighetsmått 64 Exp, Utslc. Försl, till und. Skrift*. N:o 26 > 2% vidtagne, att Kyrko-byggnaderne icke genom markuads-hällandet blottställas för faran alt antändas och förstöras. Rikets Ständer framhärda etc JV:o 27. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 6 Fehr. 182!). Preste-Ståndet d. 9 — —- Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 12 Rikets Ständers underdånigd Skrifvelse > angående bestämmande af förhöjda prasmier för Rojdjurs fångande och dödande, S. A. K, Sorn erfarenheten bestyrkt* att det verksammaste medlet till Skadedjurs Utrotande består uti tillräckliga prasmier för dem* sorn, med begagnande af de för hvarje ort och tillfälle lämpligaste medel, på ett eller annat sätt, till rofdjurens fångande och dödande medverka, alltså få Rikets Ständer, med afseende härå, hoS Eder Kongl. Majit anmäla deras underdåniga önskan, att hvad i Kongl. Förordningen, den 13 April 1808, blifvit stadgadt* rörande så kalla - Exp. Utsi. Förslag till und.
Krutmeijers gravyrsamling (§78) » 12,000: 1853 års anslag för afritning af sigiller vid de i Svenskt Diplomatarium tryckta handlingar (lil § af 1851 års regi.) » 200: Transport R:dr 891,440: 27. 1 Samma års anslag till Serafimer-lasarettets ersättning för minskad tolags-inkomst utaf Finska varor (112 § af d:o) 4,800: Utaf anslaget Tor Wexiö hospitals utvidgning och förbättring, 127,000 R:dr (754 § 1 mom. D:o d:o till betäckande af bristen för hospitals-fondens utgifters bestridande, högst 25,000 R:dr årligen (samma §:s 2 morn.) » 23,000: —r — Understöd för Arméens pensionskassas pensionerings-skyldighet under åren 1851 och 1852, högst 22,000 R:dr årligen, (114 § af 1851 års Reglemente) » 30,937: 6. 3. Lånet för ny tomtreglering inom staden Lidköping (80 §) » 13,333: 16. — Utgörande således alla dessa utbetalningar utaf anslag och lån, som beviljats vid 1850 och 1851 års Riksdag, ett sammanräknadt belopp af R:dr 1,038,211: 1. 4. Efter afdrag af uppkomna besparingar eller föreskrifna innehållningar, åligger Riksgälds-kontoret att utaf de vid sistnämnda Riksdag beviljade, men ännu icke utbetalda anslagsoch lånesummor då de för utbekommandet iiäraf föreskrifna vilkor blifvit uppfyllde eller de bestämda utbetalnings-terminerne inträffat, uppå skeende vederbörliga reqvisitioner, tillhandahålla följande belopp, nemligen: Återstoden af 1852, 1853 och 1854 års anslag för skeppsbyggeri —institutet i Carlskrona R.dr 3,399: 23.
Bland de lagstadganden, som måste anses hafva öfverlefvat sin tid, finnes ett uti 2:dra Kapitlet 1 § Byggninga-balken af denna lydelse: ”Badstufva eller mällehus skall ock byggas, så ock rija der skog är, oell de afsides sättas.” Erfarenheten har visat alt, i följd af de nya uppfinningar, som sednare tider vetat sig tillgodogöra, dylika byggnader äro icke allenast öfverflödiga utan äfven i statsekonomiskt hänseende skadliga, såsom föranledande til! ökade byggnadskostnader och skogsförödelse. Derföre hafva också vid de syner, som enligt lag verkställts å kronooch boställshemman, såväl synemän som publike ombud uttalat den åsigten, att sådana byggnader icke borde vederbörande åläggas, om icke ett ovilkorligt lagbud derom förelunnes. Då nu härtill kommer alt för badstufva eller kölna, enligt 24 Kap. 4 § Byggninga-balken, brandstod ej gifves, hvilket stadgande äfven erhållit rum uti åtskilliga inom länen bildade brandstodsföreningars reglementen, synes det som man icke velat egna någon synnerlig vård åt sådana hus eller, med andra ord, icke vill biträda den olycklige att bygga hvad som ej år nödvändigt, vågar jag hemställa, att Rikets Ständer ville för sin del besluta: att de i 2 Kapitlet 1 § Byggninga-balken, här ofvan citerade ord, måtte derifrån utgå, samt följaktligen de i särskilda Boställs-författningar derom meddelade föreskrifter måtte upphöra att vara gällande. Men lör den händelse Rikets Ständer icke härtill skulle samtycka, det måtte tilt berörda stadganden göras det tillägg eller förklaring: att det må bero på vederbörande Syne-rätts pröfning, huruvida badstufva eller kölna samt ria må anses behöflig eller icke. Om remiss till Lag-Utskottet anhålles. Stockholm den 50 November 1862. J. Smedberg, från Elfsborgs lån. Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Riksdag under enahanda titel medgifna förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Andra Lif-Gardes-Regementena, LifGardet till häst, Hussar-Regementet Konung Carl XV och Sappör-Kompaniet med .Rdr 35,113: 78: samt vid Svea och Götha Artilleri-Regementen med » 15,187: 91. Bil. N:o S lill Kongl. Maj-.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 48 Transport 50,301: 69. b) Den vid sednaste Riksdag, äfven såsom extra anslag, anvisade förhöjning i beklädnads-passevolansen för Vendes Artilleri-Regemente med » 4,335: 52. e) De af "Kongl. Majit genom Nådiga Bref den 12 Februari 1861, till följd af förnyade prisregleringar, för åren 1861—1863 beviljade förhöjningar i beklädnads-passevolansen vid Svea och Andra Lif-Gardes-Regcmentena samt Sappör-Kompaniet med » 10,212: 19. d) Den i Kongl. Brefvet den 3 December 1861, i anledning af stegradt pris å mellanblått kläde, för åren 1862 och 1863 medgifna förhöjning i beklädnadspassevolansen vid LifGardet till häst, med » I 594 — ») Den, med anledning af ny pris-reglering och nedsättning af åtskilliga persedlars beräknade brukningstid, genom Kongl. Brefvet den 14 Januari 1862 passevolanlörerne vid HussarRegementet Konung Carl XV för åren 1862 och 1863 beviljade tillökning i beklädnadspassevolansen, med » 14,541: 53. gg gg^. y| 2:o för Indelta Arméens utredning:
Hade deras aflöning blifvit från början i Stat upptagen som lön, skulle de fått åtnjuta samma förmoner som andra Löntagare j men då den kallas Arfvode, äro de sämre lottade än andra, hvarigenom också handt, att Dm 2 Jannani. 35 lönlose Ledamöter i Kongl. Majrts och Rikets Collegier, sorn tillika ärö Ledamöter uti Ri. kets Allmänna Ärenders Beredning, hafva på Stat mindre aflöning än Ledamöter i samma Collegier af mindre värdighet. Huru lämpligt ålit sädant är, underställer jag Höglofl. Rid. derskapets Och Adelns ompröfvande, då jag till rättelses vinnande härutinnan vördsammast vågar föreslå, att Samma Löneförhöjning, sorn de Civila Penninge-löntagare år 1815 blifvit tillagd, måtte efter enahanda grunder, åtminstone från nästa års början , så framt icke sådant katt retroactivt fråtl lika tid med andra Löntagare beviljas, varda förunnad Ledamöterne af Rikets Allmänna Ärenders Beredning, fag påkallar harvid Högloflige Ridderskapets och Adelns rättvisa Och billighet, med anhållan , att detta Memorial mätte till Statsutskottet remitteras, och med de öfrige Respective RiksStånden communiceras. Lades på Bordet. Friherre Sparre, Sixteni anförde skriftligen s Hos Högloflige Ridderskapet och Adeln får jag vördsamt anhålla, att till Riksens Ständers Bevillningsutskott få göra den erinran , det åtskilliga af de Cassör , hvilka emot inteckning i fast egendom utlemna stående lån, nu mera anse sig höra ad pios usus, hvilket likvisst Högloflige Riksens Ständer icke ansågo, då nu varande Bevillning^- 36 Den 2 Janmrii. Förordning antogs och fastställdes, och hvilket dessa samma Cassör icke heller då ansågo, utan en låug tid derefter verkligen crediterade de Låntagande Bevillningen med 5 procent å Capitalcts årliga räntor.
Denna sednare föreskrift, att sista öfverlåtaren skall hafva sitt hemvist å diskonteringsorten inskränker diskonterings-rättigheten til! de städer, der Diskontverken äro förlagde, och gör det för personer utom orten omöjligt att utan särkildt, med kostnad förenadt biträde, få vexlar hos dessa verk diskonterade. Då angeläget är att sådana stadganden undanrödjas, som motverka eller försvåra vexlars begagnande i allmänna rörelsen, samt Diskont-verkens säkerhet icke bör komma att i någon mån äfventyras genom borttagande af nu ifrågavarande föreskrift, enär vid underlåten betalning af domicilierad vexel, hvarom här är fråga, vexelrätten emot acceptanten och öfrige vederbörande är bibehållen, derest protest i behörig ordning sker hos den, som i accepten uppgifvits skola liqviden fullgöra och hvilken skall vara å diskonteringsorten boende, så anser Utskottet ofvanberörde vilkor böra från blifvande Banko-reglemente uteslutas. 180 §. 1 mom. uppräknar de aktier och publika papper, hvilka hos Diskontverken få såsom hypothek antagas och belånas. Då ibland här omnämnda obligationer icke finnas upptagne Trollhätte nya kanal-bolags, hvilka löpa med dels 4 1/2, dels 5 procent ränta, men berörde obligationer, såsom erbjudande full säkerhet, äfven torde böra tillerkännas belåningsrätt hos Diskont-verken, hafva desamma blifvit i efterföljande förslag till reglementsstadganden införda. Enligt nyss åberopade § och mom. få aktier i Götha kanal-bolag af första klassen antagas och belånas till 25 procent å primitiva aktie-kapitalet, emot borgens ställande för den brist i Diskont-verkets fordran, som vid hvpothekets användande möjligen kan uppkomma.
Hvarken nedsatt eller förödmjukad behöfver därför den förlåtande parten känna sig. Ej heller gör han det. Skuggan har vikit från hans väg, och har försoningsförsöket misslyckats, återstår blott smärta däröfver, utan bitterhet eller samvetsagg. D u har försonat ditt vredesutbrott och känner dig nöjd. Dröj därför aldrig under något vilkor att afbedja, hvad du gjort i vrede, ty kom ihåg, att anledningen må nu varit aldrig den, förolämpningen hur svår att bära som helst, du har vredgats, och du måste söka försoning, genast, utan dröjsmål. Ä r du en kristen, så vet du, att du måste vara din trätobroder benägen till vänskap, medan du är på vägen, och hvem eller hurudan du är, anser du nog vreden till intet nyttig. Sade icke redan Geijer: » Vrede vare fjärran, ty med den kan ingenting vara välbetänkt. » Och till sist, säger icke ditt eget hjärta, ditt. samvete detsamma? Isa. Sen till, att Idun med finnes hos alla edra bekanta! Modetidning Af Ellen Bergström. år sysslat med matematik och behöll fe ' från den tiden ett visst intresse för whistens små förvecklingar. Den gamla kortleken, husets enda, kom likväl icke fram oftare, än när socknens två kaptener, båda ungdomsvänner till prosten, gästade hos honom. Man spelade icke högt, ty gubbarne fasade en gång, då » differensen » befanns utgöra tretton » styfver », som man då räknade, ty det, vi nu tala om, passerade just icke i går, utan var ett af fasters äldre minnen. Ute var oväder, det hade tagit till och arbetade sig nu till snöstorm. Det drog till och med genom prosthusets gamla väggar, och den omtänksamma prostinnan hade gått ned i källaren efter litet » starkt », som hon tyckte just kunde behöfvas i ett väder af detta slag. Och in kom hon nu med en butelj på en bricka oeh två glas. » Kusin Erik brukar icke hafva något mot ett glas godt vin, » sade hon hjärtligt. Och hvilken butelj sedan! Den var sned och vanskaplig och af mörkgrönt glas, och halmstrån och damhärfvor hade liksom vuxit fast vid den.
Detta jemte annat som kunde anföras visar tydligt, att någon tid för beväringsynglings aktiva deltagande i skarpskytteförening för vinnande af befrielse från beväringsexercis icke skäligen borde föreskrifvas eller åtminstone den i Kongl. Propositionen föreslagna nedsättas, helst som det ingenting betyder, 124 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 87. huru länge beväringsyngling varit skarpskytt, endast han eger den färdighet i vapnens handterande ni. nr., som af' honom billigtvis kan fordras ; och då dessutom tages i betraktande den uppoffring af tid och penningar samt den möda sorn med aktivt deltagande i skarpskyttekorps är förenad, tyckes det förefalla ganska klart, att inga eller åtminstone högst få beväringsynglingar skulle för befrielsen från endast första årets beväringsexercis finna sig uppmanade att i sådan förening ingå, men att deremot om befrielsen från ali beväringsexercis i fredstid vunnes, ett motsatt förhållande säkert skulle ega rum. Icke helier synes andra årets beväringsexercis för den, som fortfarande qvarstår såsom aktiv ledamot i skarpskytteförening, vara nödvändig, då bataljonsexercis jemväl öfvas af skarpskytteföreningarna och otvifvelaktig! är, att mången frivillig skarpskytt, som aldrig bevistat något beväringsläger, är vida skickligare i vapnens handterande och dithörande ämnen, än de som undergått begge årens beväringsexercis. På grund af hvad nu blifvit framstäldt, vågar jag vördsamt föreslå, det Rikets Ständer, med bifall i öfrigt täll Kongl. Majlis nådiga Proposition i ämnet, täcktes för sin del besluta det tillägg i 15 § af Kongl.
Jag skulle verkligen tro, att Regeringen vid detta tillfälle kunnat hafva någon anledning till en sådan förnyad framställning, ehuru på ett hell annat sätt, än densamma nu inkommit till StatsUtsk., då jag tagit mig friheten erinra R. o. Ad. om de grunder, som StatsUtsk. vid början af denna riksdag lade för sitt afstyrkande att biträda embetsverken med nödiga anslag. Dessa grunder godkändes af R. St., och besluten fattades till följe deraf. Jag tror således, att StatsUtsk. derefter ej kunnat göra något annat uti förevar, fall, än Utsk. nu gjort. Frih. Sprengtporten: Om den ena röst, hvarigenom denna fråga afgjordes, ingalunda till Stats-cont:s fördel, i StatsUtsk., och såsom jag vill påminna mig, äfven i förstärkt StatsUtsk., hade utfallit annorlunda, så hade detta måhända varit ett nyttigare och bättre beslut, än det, som är vidtaget; men sedan delta beslut nu ägt rum, så anser jag det vara en pligt för R. St. sjelfve att upprätthålla det beslut, som de en gång fattat. Någon omöjlighet för K. M. att genom Stats-conl. kunna på ett behörigt sätt förvalta Statens inkomster och financer tror jag ej uppkomma härigenom; ty K. M. har vid denna riksdag, såsom vid de föregående, till sin disposition de besparingar, som tillförene varit anslagne att användas lill oförutsedda behof. Inträffa sådana förhållanden inom Stats-cont. att dessa hehof måste på något sätt fyllas, så är K. M. oförhindrad att då lemna tillfälliga arfvoden eller gratificationer, hvad helst man behagar kalla dem. Om vid något tillfälle ökad betjening skulle behöfvas, så har visserligen K. M. i sin makt att för sådana ändamål bestämma eventuella arfvoden, ehuru denna rättighet icke sträcker sig ända derhän att kunna fastställa någon ny aflöningsstat. Att detta varit StatsUtskts mening och äfven R. St:s, antager jag så mycket hellre för visst, som StatsUtsk. åberopot detta förhållande, när K. M. begärde förökade anslag för Kammar-coll:m, och hvilket anslag ej beviljades, just af den anledn., att K.
Lika med Hr von Hartmansdorff kan jag icke annat finna, och med honom instämmer jag fullkomligen deruti, att när Staten ger låneanslag, Staten också ovillkorligen bör tillse att de blifva använda till den nytta, som dermed är åsyftad. Men jag kan likväl icke i den/ia fråga med honora medgifva, att icke StatsUtsk. har ganska väl iakttagit denna princip, som alltid bör vara vid statsanslag och lånebidrag gällande. Här finnes ingen enda commun af alla som begärt låneunderstöd, som visat sig hafva sjelf lill så stora summor tillsläppt capital, så att Utsk. alldeles icke ansåg sig kunna vid detta tillfälle begagna samma princip som vid andra tillfällen. Principen Lar eljest varit i allmänhet den, att communen skulle biträda med en tredjedel af kostnaden. Här har Malmö redan bidragit med nära en million rtdr b:co, och således visat , att staden ej velat undandraga sig en vida större kostnad än StatsUtsk. för sin del ansett sig kunna antaga såsom princip för hvad communerne sjelfve böra tillsläppa , för att hafva någon rättighet att erhålla bidrag af Staten, så att jag för min del anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla StatsUtskrs betänkande. Hr von Rosen, Georg: Jag vill icke bestrida Hr Den i 51 a t s. von Hartmansdorfis anmärka. i allmänhet , men jag skulle tro att StalsUtsk. likväl i någon mån har uppfyllt det anspråk, som Hr von Hartmansdorff nu velat göra gällande. StalsUtsk. liar sagt, att jemte motionen åtföljer en bifogad relation af chefen för södra canaidistiictet, utvisande angelägenheten deraf att Malmö hamu för dess framtida bestånd (örstärkes med broar oell quaier af sten. Visserligen hade StatsUlsk. kunnat vid sitt betänk, bifoga detta yttrande af chefen för canaidistiictet, men vi böra äga det förtroende för så väl StalsUtsk. som districleliefen, alt de behörigen pröTvat förhållandet, fastän en närmare framställning derom icke skett. Det hade ökat betänk, med några rader och närmare upplyst behofvet , men jag tror att betänk.
Det är så dumt, så. Nej, det är det inte. Tänk nu bara: en brasa der i kakelugnen, ett litet bord här, ni och jag på hvar sin sida, riktigt hemtrefligt, som om vi vore gamla bekanta och som om alla andra rest ifrån oss. Säg, är det så dumt? Nej, det är det inte. Men det ser så ut. Birger. Så ni bråkar! Siri. Birger. Siri. Siri. Birger. Ni tar det på er? Det är ni, som har velat det. Jag tager hela detta förfärliga ansvar på mig. Nå, då! (Springer upp och börjar ställa i ordning. Betänksamt.) Men vi borde visst gå in i salongen? Jag vill inte gå in i salongen; jag vill stanna här. S i r i (fortfar att ordna, läggerved i ugnen). Se så, ha vi det inte trefligt? Birger. Birger. I stort som smått. Jul. Chr. Gerson. - »Hvad äro stjernorna, den gyllne tropp?« Så sporde jag en gång, när jag såg opp Och barnsligt häpnade vid himlens prakt. »Gulddroppar, som på Skaparns drägt sig lagt!« Så blef det, halft på skämt väl, då mig sagdt; Jag trodde det, jag var ett barn ju blott I stort som smått. Hvad äro stjernorna på himlens grund? Så frågar jag ej mer i nattens stund, När med en blick på dem jag går till ro, Det verldar är som dem vi här bebo, Det säger mig min kunskap som min tro, Och tron bestyrkes af min kunskap blott I stort som smått. Hvad äro stjernorna, de stora, små? Ett verk af Skaparns hand i rymder blå! Hvarför? hvarmed? hvartill? Från år till år På himlens grund i nattens stund det står, Läs skriften der en hvar som det förmår! Som barn, som man läs riktigt väl den blott I stort som smått. Af Utmärkt! Men ni är allt ledsen att Karl inte är jag? Siri. Inte ett dugg! Hjelp mig med den här. (Räcker honom vinbuteljen.) i glasen). B i r g e r (drar upp den och slår Siri. Så der. »Välkommen till mitt ringa hem.« Skål!