Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 38 är bifall afstyrkt till K. M:s nåd. propos. om ett anslag af 2,800 r:dr till statens förökande med 4 capitaine!-, på den grund att den föreslagna regleringen skulle komma att för denna befälsgrad i allmänhet medföra nedsättning uti förut bepröfvade aflöningsbelopp, samt att nuvar. antalet capitainer, intilldess flottan vunnit den tillökning i fartyg, att äfven ökadt befäl blifver af nöden, bord kunna anses tillräckligt för be - 320 Den 25 October. stridande af den deni åliggande tjenstgöring; men härvid mäste anmärkas, att någon nedsättning i de nuvar. capitainernes aflöning aldrig varit åsyftad, att gradens nuvar. numerär icke är tillräcklig för tjensten, samt att, genom den af K. M. ifrågasatta reglering, graden kunnat delas i tvenne classer, såsom redan är fallet med de flesta andra grader. Jag föreslår i stöd häraf, att H. R. o. Ad. bifaller K. M:s nåd. propos. om anslag af 2,800 ndr till statens förökande med 4 capitainer, och att utlåt, för denna del varder äterremitteradt. Hr Virgin, Christian Adolph: I min reservation vid StalsUtsk:s utlät, i denna punkt, har jag närmare utvecklat mina åsigler; jag är nu så fullständigt förekomen af Frih. Gyllengranat, i hvad jag ytterligare kunde hafva att tillägga, att jag blott ber att med honom få förena mig, samt yrka återremiss af denna punkt i Utsk. betänk. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de anmärkmr, som blifvit gjorde emot StatsUtsk:s yttrande under litt a) i 4 punkten föranleda till återremiss. Ropades ja. Litt b) ang:de löneförhöjning för underofficerare ock Litt c) ang:de lönen för 2:ne machinist officerare. Hvad Utsk. under dessa litl:s tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet.
SSlafté fpeciela förordnande eller aHmänna för» fattningar förlänaé i godé eller penningar af ^u» blifa medel, få wid ©tat^^Jöerfet, font af andra f£mbltfa €!afor od) fonder, när gåfwan i wärde eller penningar går öfwer 50 £X:dr, ffrtfwaé på ftämpladt papper efter fep för l)unöraöet. §afte»bref förfeé med (Ef>arta ©igtllata till en fjerde» del emot l>wad för $öpe» ocf) Q3i)teé*bref fladgaé, 12 9?:br ellet till en fjerDebelö procent af föpeffillmgen till od) niet) 150 9t:Dr, famt till en åttonDeDelö procent af l)vaD Derutöfver fligcr, på neDanftåenDe fatt: unDer famt till od) meD 25 9c:Dr Derutöfver till od) meD 50 Dv:Dr till od) meD 75 9v.or till od) meD 100 3c:Dt till od) meD 125 9v;Dr till od) meD 150 Dc famt Derutöfver för hvarje fulla 50 9v:Dr . SERen i l)dnDelfe $aftebref anmäleé vara för* fommit, Då Det inför ©omaren (Tall uppvifaö, bör Det beviö eller fJkotocollénttDrag, forn i fräU let företeé, om Det |!all gälla, vara meD ftätnp* (aDt papper förfeDt till lifa belopp, font Det, bvatmcD Det förfomna $aftebrefvet borDt vara belagDt. §iDei Od) få i ferl)ållante rnet Dc mintre, torf fou bemmanételen ej unDeu — 6.
Här sutto en rad månglerskor, eller så kallade "visthusdrottningar," mägtiga och myndiga, vid hvar sitt rike, eller ett långt bord, öfver hvars provinser de höllo ett vaksamt öga. Herrliga syn! Grönsaker, rotfrukter, bär af alla slag, blommor, krukor m.m. fröknar, fruar, mamseller, jungfrur gå omkring, beskåda, fråga, välja, pruta, köpa. Derefter tågade vi uppför Storkyrkobrinken, med dess boklådor, åt Norrbro. Hvad mångfalld af yrken och ansigten, hvad brokigt hvimmel af granna herrar och damer, som gå in och ut uti Bazarens prydliga bodar, köpa tyger, böcker, musikalier, cigarrer, m.m.; hvilken fröjd att se folk ha mycket pengar! Jag gick ej in, jag såg heldre på folket utanför. Sedan spatserade vi åt strömmen. Båtar fulla af folk, fiskare, som i sina små farkoster lågo stilla och metade, syntes å ömse sidor af bron och fiskmåsar kretsade i luften, skreko och dykade stundom ned i vattnet. På strömparterren vaggade silfverpopplarne, på gräsplanen derstädes lekte vackra barn, under det de unga mödrarne från de under träden stående bänkarne vakade öfver dem; vid små bord sutto mindre sällskaper, som åto glacer, skrattade och pratade; ensamme herrar roade sig med lektyr och rökte cigarr; ångslupen Necken sköt fraggande fram på strömmen och inbjöd på en färd till Djurgården; på vägen åt Djurgården foro herrar, galopperande på stolta hästar och vagnar och giggar rasslade af och till. En sak fick jag imellertid ej veta: nemligen hvem den granna herrn var, som gick öfver Gustaf Adolfs torg, och för hvilken vakten vid Prins Gustafs palats ropte: "i gevär!" Något vidare har jag icke från Stockholm att förtälja. Efter en månads vistelse derstädes voro vi klara derifrän: men, o öde! ännu fingo vi icke vända åt det kära Finska hemmet. Såsom ett echo till återsvar af kommando-ordet, skallade styrmannens starka stämma:
Då nu Högloflige Utskottet i sitt ännu på bordet liggande interims-avertissement lofvat besvara, och i detta dess Allmänna Betänkande säger sig hafva besvarat de af mig, Den 27 Maji. 423 rörande Malmö DiscontVerk, gjorda anmärkningar, kan jag ej undgå förklara, att af alla de af mig uppgifne omständigheter, hvaröfver jag trott mig äga anledning till anmärkning, icke en enda finnes i det Allmänna Betänkandet upptagen. För att visa verkligheten af detta mitt påstående, nödgas jag nu uppgifva de kända händelser, som gifvit anledning till de nu ifrågavarande anmärkningar, och hvars följder en stor mängd jemte mig till sin skada måste vidkännas. De äro följande: Genom ett Regeringens beslut af den 27 September förledit år, som förklarade, att Malmö Discont råkat i obestånd, blef dess bär i Stockholm ägande Depositionsoch InlösningsContoir, midt under utöfningen af dess förbindelsers oafbrutna uppfyllande, tillslutet och försegladt; dess Cassa borttagen, och till Banken transporterad, der till serskildte Bankens Tjenstemän öfverlemnad, hvilka ålades, att på lika sätt, som Verkets egen betjening besörja om Contoirets vanliga göromål. Den 1 derpå följande October tog också detta sin början, men redan samma dag, och efter några timmars förlopp, blef, genom ett ytterligare Regeringens beslut, äfven detta Contoir tillslutet, och all vidare åtgärd instäld. Under den korta tid Contoiret i Banken var upplåtet, bade en stor mängd DiscontVerkets fordringsägare, uppmanade dertill af den allmänna kungörelsen, infunnit sig för att få sina Discontpapper inlöste, men ganska få ägde tillräckelig styrka, att intränga, eller kännedom af de aparta ingångar 424 Den 37 Maji. att inkomma, eller utvägar att af Policebetjenterne blifva insläppte, hvarföre största mängden blef i mistning af den förmån vissa privilegierade tillföll, att få DiscontVerkets reverser med 3 procents ränta, ehuru till utbetalning icke förfallne till fullo inlöste.
Mars 1837, då bristen yppades, tilldess Finers qvarlåtenskap blef med seqvester belagd, utgå af hans tillgångar i den ordning, som bestämdes genom Dom uti det efter Finér genast anhängiggjorda Concursoch Urarfva-mål; Och har Kongl. Maj:t, genom Utslag den 7 nästlidne Juni, i Nåder fastställt Kongl. Kammar-Rättens beslut, endast med den ändring, att 4,414 R:clr 37 sk. borde afräknas från bristen i Tull-Uppbörden för år 1837, så att, med iakttagande häraf, ny fördelning af öfrige ifrågaställde contante medel kom me att upprättas. — Enligt hvad Revisorerne inhämtat, hafva under den tid Balancemålet varit i Kongl. Kammar-Rätten anhängig!, indrifvits omkring 20,000 R:dr. —• Följderna i ansvarsoch ersättningsväg äro ännu beroende af vederbörandes åtgärder, och Revisorerne göra sig förvissade att åtal och sträng utredning skyndesamligen anställes, dervid noga tillses genom hvars bristande tillsyn ifrågavarande betydliga ba lance kunnat uppkomma; samt — 70 b) Ea år 1817 Casseurs-Contoret i Götheborg påförd tillfällig balance 4,832 R:dr 42 sk. 2 r:st., utgörande oredovisade beloppet jemte transportkostnaden för uppköpte och till Kongl. Ränte-Karnmaren lefvercrade vexlar, i stället för de med protest från Hamburg återkomna. Angående denna post finnes antecknadt uti balance-relationen: att Trassenternes, Handels-Bolaget J. & O. Halls concurs, hvari 5,788 R:dr 34 sk. blifvit bevakade, numera är utredd och massan åt Tullverket lemnat den dividend, som tillgångarne medgifvit: att, vid förfrågan hos vederbörande Auctoriteter i Götheborg huruvida Bolagsmännens vilkor sedermera kommit i det skick, att någon liqvid för det återstående beloppet nu eller framdeles kunde förväntas, det svar erhållits, att den ena Bolagsmannen Josef Hall en längre tid varit i Amerika bosatt, och att den andre eller O.
Det var han för god till — och inte tordet. Du hade säkert varit gift annars — o c h des jag heller. Om du visste, sådan respekt jag tänk, hur lycklig du kunnat göra en man! » har för honom. » Agnes svarade ej, men det kom tårar i hennes ögon. » Rädd — som för mig? » sade Agnes skälm» Ska vi tända lampan eller gå in? » frågade aktigt. hon för alt byta samtalsämne. » Jag vill, att han skall tro, alt j a g är en bra kvinna — tills jag verkligen blir det — ty j a g Lilly ryste till. » Låt mig vara hos dig i afton, blir det med Guds bjälp. » här är så hemtrefligt, och jag är trött. Du går väl inte ifrån mig, » tillade hon ängsligt, då Agnes Agnes svarade ej. Hon satt och tänkte på, hvilken makt kärleken är, c c h att, o m den bara vore gick mot dörren. stor nog, skulle lifvet vara lättare ait bära för » Nej! Jag skall bara ställa i ordning litet varmt lite hvar. te. Skulle det inte smaka skönt? » Lasse Wivallius förädlad och förfinad, beröfvad den galghumor och den breda oförskämdhet, som ger ett groteskt, men också ett i viss mån försonande drag åt den snarfyndige, förslagne, mångsidigt talangfulle vagabonden, sådan den nyktra forskningens målsmän framställt honom för eftervärlden. (Se den förträffliga framställningen af hans person och den värdefulla karaktäristiken af hans diktning i Schiicks ofvannämnda arbete.) Den historiske Wivallius är knappast skapad till hjälte för en serie lyriska dikter — det är alls ej att undra på, att Bååth med skaldens rätt tecknat honom sådan han gjort. Det är för öfrigt aldrig förringande för en skald, att han sett sitt ämne, sin modell med egna ögon, framställt honom efter eget hufvud. W. Hoflever&amp;ntör. Norrlandsgatan N:r 17, Stockholm. 1892 » Ack j o!
O <’ O 0 71 Utsäde a f *4 3 ra £: 5» C. Oförmedladt. i >e Lägenheter, Verk ch Inrättningar. B < W fia. cjq Korn. Hafra. Blandsäd. Arter. Potates. Mantal. Mantal. St. Efter l:sta Artikeln. Efter 2:dra Artikeln. Af lön. R:dr 19 28 Bränvins brännings afgift. Jordcboksoeh HemmantalsRänta. Mantals penningar. Ralr 122 Tionde och räntor af Bruk och Bergverk samt andra Verk och Inrättningar. Kostnad för Rustning och Rotering. Pastorers. Skjuts. Väghållning. Diverse argifter, onera och allmänna besvär. Summa Stats-Bidrag. Beckmann Till herältehen öfrrr Chrislianstenls Län för uren 1848—18äd T ABKLL fiir § til el erne inom Christia ib §tailN Län Cliristiaustails Stad. o b Hus och Tomter Jord Qvarnar, vatten Dito väder . Klädes-fabrik Garfveri-fabriker Tobaks-fabrik Färgeri-fabriker Spegel-fabriker Kammakeri-fabrik . : Ur-fabriker Bryggerier Apothek Artilleri-Tyghus samt Gevärs-förråd Utrednings-Departements-förråd Wendes Artilleri-Regementes Manége och Kokhus Kronans Kaserner inom Staden Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge Landshöfdinge-Embetshus Landshöfdinge-Residens Kronobageri Trivial-Skolhus med boställe för, Uärarne Lankasterskola Lässällskap Läns-Lazarett Frimurarehus Sparbank Rådhus Stadsvåg Fattighus med dermed förenad arbetsinrättning Cellfängelse 1 St. 300 Summa Cimlirisliamns Stari. Hus oell Tomter Jord Tegelbruk Garfverier Qvarn med 1 par stenar Dito med 2 par dito Dito med 3 par dito Ens, elli olais Stari. Hus och Tomter. Jord.
N:o 90 ang:de utgifterne under riksstalens 6:te hufvudlilel, blefvo de deri förekommande enl. ordningen i betänk. N:o 90 benämnde punkterne, hvar för sig till pröfning företagne. 1 punktens förra mom. R. o. Ad. biföll hvad Ulsk. ronde delta mom. i utlåt. N:o 151 yttrat. 1 punktens sednare morn. I sammanhang härmed föredrogs en från Hederv. BondeSt., medelst prot.utdr. af d. 10 dennes, meddelad inbjudning till MedSlånden, alt förena sig i BondeSt:s beslut att, med ogillande af IJlsk:s åtgörande i ämnet, R. St. skulle tili und. skrifvelse till K. M. framställa den begäran, att bergs-colhm antingen måtte alldeles indragas, eller och förenas med comm.-colhm till ett verk med gemensam chef, men fördeladt i 2:ne afd:r. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill för min del blott instämma i den sednare delen af BondeShs inbjudning, nemi. ali bergs-colhm måtte förenas med comm.-colhm, hvaremot jag ingalunda kan instämma i del första alternativet, att verket måtte helt och hållet indragas. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, antaga den del af BondeSt:s inbjudning, som afser att R. St. må i und. anhålla, att bergs-colhm måtte förenas med comm.-colhm till ett verk, med gemensam chef, men fördeladt i 2:ne afd:r. Ropades ja. 3 punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra vidare åtgärd. Hr von Hartmansdorff: Ståndet lärer nogsamt erinra sig de anmärkmr, som förra gången gjordes vid denna punkt och skälen, hvarföre man yrkade, att de 4000 r:dr:s förhöjning, som K. M. äskat till löneförbättring åt polisen inom hufvudstaden måtte beviljas.
Hr Gr. o. Landtm, behagar deröfver framställa; men jag torde likväl få fösta uppmärksamheten derpå, att sedan BorgareSt. antagit inbjudningen, i hvad den rörer assurance-afgiften, så är denna del af frågan, hvilken ensam är af bevilln.-natur, redan afgjord. Hvad åter beträffar de öfriga frågorna, som äro af lagstiftningsegenskap, så mäste i detta fall, på sätt det tillgår i dylika frågor, 3 Stånds beslut utgöra R. St:s. Gr. Lagerbjelke: Om de öfriga frågorna voro helt och hållet af lagstiftnings-egenskap, så skulle de hafva i hvad på Ständerne beror redan varit lag derigenom att de hade 3 Stånds beslut för sig, men det är just derföre, att man ansett dem stå i sä oskiljaktigt sammanhang med assurance-afgiften, d. v. s. att man ansett dem bero af utgången af beslutet öfver denna afgift, nödvändigt, att R. o. Ad. äfven i frågan om dem fattar ett beslut. Nu har BorgareSt. antagit bestämmandet af denna afgift, men icke yttrat sig öfver de öfriga bestämmelserne, och således torde det vara både nödigt och nyttigt, att bestämma huruvida Utsk:s yttrade åsigter varit rigtiga eller icke, ty eljest skulle man möjligen kunna påstå, att dessa frågor, som stå i oskiljaktigt sammanhang med assurance-afgiften, icke blifvit afgjorda. Frågan om denne afgift är afgjord genom 4 Stånds beslut, men öfrige i oskiljaktigt sammanhang med samma afgift stående frågor äro afgjorda af endast 3 Ständ. Nu skulle man kunna påstå, att då frågan om assurance-afgiften fordrar 4 Stånds beslut och öfriga frägorne stå med honom i oskiljaktigt sammanhang, så skulle äfven de erfordra 4 Stånds beslut för att vara afgjorde, och då så icke skett, måste deröfver röstas i förstärkt Utsk. Allt detta kan förekommas derigenom, att Utsk:s förslag i detta fall bifalles hvarom jag vördsamt anhåller. Hr Printzensköld:
I&lt;eiiipr, l '; st; er, Frölzcn, Stockliol iii. Keaipe, Jiilie, frii, Stockholiii. ICcg ', A. E., professor, B ~ e ~. A b e A r. ~ H., A., professoio, Gtoclz11011i1. J \ ililbci.rg, T,ivii, frii, Siider1i: iiiiii. Kiii: tiide~, Elleii, Frölieii:. Kiriherg, Lylin, frii, Stockholni. I&lt;iiidest.röiii, Millcln, frölteu, Sal: %. I&lt;iiitlstrniid, Dorbtlien, frn, Stockholin, I&lt;isslip, Miiric-, frökeii, Giitchorg. Kjellhcrg, hiiiin, friikeu, 8tocklioliii. ö k ~ u, l&lt;~ellhii, Eiiielie, fro, Yttcrtofle, Uiiie: i. l&lt;.jellgren, .Josnn] - i '., l) ï~i.kspntroii, Rei j. iiiyre. 1Cjell iii, Ester, f riikeii, Fnlnii. 1Cjellii1, C~l1~t: l.f~ riiiltiiiiisl: lrc, l " iGli1 o. Kielliiinii, F. W., 1~iec1. tl~l&lt;t .., Cjf~~iili~l~ii. JCjeriicr, E. C., Irn, Sboc1; lioliii. Klel~erg, I,ciiiin !.t, (IrRtsell; niiirernre, Mxliiiö. Kleeii. Aiitlren., Fril, S t ~ ~ l i iii.
Utskottet i ett särskildt betänkande kommer att, med afseende å uppgifna särskilda förhållanden i den så kallade Dal-orten, hemställa om förändring i grunderna för besutenheten derstädes, så anser sig Utskottet, på ofvan anförda grunder, böra hemställa, att hvad motionärerne yrkat dels i fråga om medgifvande af en obegränsad hemmansklyfning, dels om ändring af de i Kongl. Förordningen den 19 December 1827 förekommande föreskrifter om besutenhet, såsom vilkor för hemmansklyfning, icke mätte vima Rikets Ständers bifall. 48 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. Då Utskottet, af ofvan uppgifna grunder, icke ansett sig kunna tillstyrka bifall till motionerna 0111 en obegränsad hemmansklyfning, kan Utskottet icke heller tillstyrka upphäfvande af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, såsom den der afser, å ena sidan, att bringa till verkställighet de i Kongl. Förordningen den 19 December 1827 meddelade föreskrifter i berörde hänseende, och å den andra, alt trygga dem, som förvärfvat en viss hemmansdel, i besittningen deraf. Med skäl hade nemligen klagomål anförts, dels deröfver, att det i Kongl. Förordningen den 19 December 1827 förekommande förbud mot hemmansklyfning till mindre delar än besutenhet, var en död bokstaf, så länge sådana klyfningar lingö ske och förblifva orubbade till dess någon delegare i hemmanet fann för sig förmånligt att emot lösen återvinna den utklufna delen ; dels att den, som, med iakttagande af alla lagliga formaliteter, förvärfvat en sådan hemmansdel, derå erhållit uppbud och fasta, samt under den kraftfullaste delen af sin lefnad derå nedlagt arbete och omtanka, oförmodadt, lill följd af en sniken grannes vinningslystnad, vid annalkande ålderdom såg sig jemte hustru och barn beröfvad hus och hem och tvungen att åtnöja sig med en genom värdering bestämd löseskilling. Det var till förekommande häraf, som Kongl.
Der familjens tillgångar äro begränsade, är det j u nämligen vida lättare att åstadkomma den mindre afgiften för en eller annan kurs i den i samma stad befintliga matlagningsväfeller syskolan, än den dryga inackorderingsafgiften för helt år i skola på landet, hvilken väl näppeligen torde kunna understiga 600 kr. per arbetsår. Till tröst för de vänner till hushållsskolan på landet, hvilka häruti se ett hinder för dess uppkomst och. framtida bestånd, våga vi framkasta den förmodan, att det ofta är just de mäst bemedlades döttrar, för hvilka behofvet af ett sådant skolår på landet är mäst trängande, enär dt-t, företrä- desvis är just för dem, som det förströdda och ansträngande, för unga sinnen och svaga krafter så, skadliga verldslifvet, omedelbart efter slutad skolgång slår upp sina dörrar på vid gafvel. Sannolikt är det ock känslan häraf, som ofta kommer den ekonomiskt lyckligt lottade fadern att vid denna tid för ett år sända den unga dottern till någon utländsk pension, på det hon ännu någon tid " skall få vara barn ", skall blifva förskonad från ' de äldres bullrande lif ' i nöjenas verld. Ty sällan torde väl tanken på fortsatta språkstudier vara ensam bestämmande vid ett så vigtigt steg, som a t t siinda ett barn långt bort i främmande land, till helt okända människor - snarare är det väl då antagligt,att båda dessa skäl unclerstödj a hvaranclra. Då emellertid i slika fall kostnaden icke tycks spela någon hindrande rol, är j u ej otänkbart, att mången fader med glädje skulle omfatta ett tillfälle att för ett eller ett par år få skicka sin dotter till ett dylikt välordnadt, landtligt skolhem, i stället för till den. utländska pensionen med dess i flera fall rätt tvifvelaktiga värde. Skulle detta antagande vara riktigt, och visa sig d e hushållsskolor, som komma att rödja vägen, vara sin höga. uppgift viixna, då skall kanske snart den tid komma, a t t 102 dessa skolor, om äii så inånga, icke räcka t8ill att mottaga alla dem, soin der söka inträde. Här torde emellertid böra påpekas, hurusom eii afgift af 600 kr.
Vid förnyad föredragning af ej mindre BevillningsUtskottets den 16 dennes, under N:o 20, än StatslJtskottets den 18 dennes, under No; 312 afgifne, samt den den 1 <j derpaföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memo. rial , det förra, rörande de olika beslut, hvaruti RiksStanden stannat, i afseende på grundeme för dsn blifvande Bevillriingen, samt det sednare, angående frågan om inköp af AstroHoiriiskalnstrumenrer för Observatorium i Stockholm; fann Ridderskapet och Adeln för godt, alt, med godkännande af de utaf Utskotten föreslagne voterings - propositioner, öfverlemna de uti berörde Memorial upptagne frågor till förstärkta StatsUtskottets afgörande. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bjföJls BancoUtskotteis den 30 sistledne Junii under N:o 32 afiatne, samt den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående några anordningar af de Medel, som under benämning Herrar BancoFullmagtiges dispositionsrakning N.'o 2 finnas i Banken för tillfälliga behof afsatte. Ut supra. Hen 3 * Ju lii e. m. S, ]D, Föredrogos å nyo oell gillades följande StatsUtskottets den 9 dennes afgifne* samt den 15 derpå följde föroch eftermidU ■dagen på bordet lagde * Utlåtanden N:o' 288,. I anledning af Kongl,. Maj:tsi Nådiga Remiss uppå inkomrte underdåniga an-! Sökningar om Uöne-förhöjning för KronoFogdarne och HäradsSkrifvarne i. Götheborgs oclv Röhus. Län, N:a 290 I anledning af Kongl. Maj:ts. Nådiga Proposition om upplåtelse af den under Gripsholms Kungsladugård lydande Lägens heten Tegelhagen kallad. N:q 291, I anledning af väckt Motion om förhöjning i de så kallade Djekne - pen*» pingarne.
Sålunda skildras det t. ex. mycket noggrannt, huru isländingen Grette under sin kamp med ett troll ristade upp dess mage, så att inälfvorna flöto ned i den förbirinnande forsen, hvarför den man, som satt ett stycke därifrån vid stranden och väntade på honom, trodde, att det var han, Grette, som var död. Till trollen må äfven dvärgarne räknas, om ock dessa i allmänhet tänktes vara mera godsinta. Vi skola nu först följa de gamle nordboarne på deras fantastiska färder till trollens eller jättarnes och resarnes näjder i höga Norden »österut», se på nära håll dessas egendomliga gestalter och det vilda lif, de lefva. Det Jotunhem, Jättehem, som i sagorna ofta nämnes, tänkte man sig beläget på de stora slätterna omkring Hvita hafvet och i synnerhet i trakten omkring Dvina. Vi återgifva trenne berättelser, som alla skildra, huru nordmän begifvit sig till trollens riken och återvändt därifrån välbärgade, tack vare den hjälp, de haft af sin konungs lycka eller af trolldom eller af egen mandom eller helt enkelt af ödets på förhand gjorda bestämmelse om deras lifslängd. Ett synnerligen både mänskligt och människovänligt väsen möter oss i de båda första berättelserna, nämligen resarnes konung, den fräjdade Gudmund på Gläsesvallarne. I den första få vi därtill en liten inblick i de finska trollens lif: äfvenså få vi göra bekantskap med en jämtländsk dvärg, som gifver berättelsens hjälte förtrollade gåfvor. Vi lyssna nu till Sagan om Torsten den hushöge. I Gölardalen i Norge bodde en man, som hette Torsten. Han var modig, och han var hänsynslös mot en hvar, med hvilken han kom i beröring; och så reslig var han, att hans like ej fanns i landet, och knappast fanns det en dörr, hvarigenom han bekvämt kunde komma. Också kallades han den hushöge, ty han tycktes i höjd öfvergå de flesta hus. Han var Olof Tryggvasons hirdman och hölls af honom högt i ära. Ideligen använde konungen honom till de färder, som andra drogo sig för; och ej sällan var han för konungens räkning ute på handelsresor.