Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom det att denna väntan blefve nog lång, enär jernvägsanläggningarne allt framgent torde komma alt fortsättas, synes det mig tvärtom alt just nu, då vissa orter af riket blifva hugnade med nämnda vigtiga kommunikationsmedel, till hvars bekostande hela landet bidrager och till följd hvaraf de gamla vägarne blifva allt mindre begagnade och besväret med deras underhållande minskas, det vore rätt och billigt att genom statens öfvertagande af liela vägunderhållskostnaden en lindring bereddes de orter, hvilka kanske aldrig eller åtminstone först i en aflägsen framtid kunna blifva försedda med jernvägar. Hvad särskildt angår vägarnes hållande i farbart skick under vintertiden, så syntes af åtskilliga vid förra riksdagen väckta motioner, att delta öfver hela riket anses såsom ett svårt onus; men bura mycket mer tryckande skall det icke vara i de norra provinserna med sina långa vintrar och oupphörliga ymniga snöfall! Af Konungens Befallningshafvandes i Westerbottens län närlagde utslag af den 4 Januari detta år kan inhemtas, alt kostnaden för vinterväghållningen der beräknas till trehundra riksdaler per mil; ocb för första fögderiet af samma län, utom Bygdeå soc ken, uppgå plogpenningarne inalles till åtta tusen trehundra sjutiofem riksdaler. Enligt Konungens Befallningshafvandes jemväl bilagde kungörelse åligger det den plogskyldige alt, om snöfall nattetid inträflar, så snart dag inbryter, genast försätta vägen i farbart skick. Hella är dock ofta för den enskilde med de få arbetskrafter, som slå honom lill buds, äfven med bästa vilja, omöjligt att verkställa, hvaraf följden åter blifver, alt han får underkasta sig dryga böter och vägarne tidtals blifva ofarbara. Med stöd af hvad jag nu anfört och under åberopande för öfrigt af den motion i samma syftning, som under förra riksdagen väcktes i dello stånd, får jag vördsamt föreslå: all underhållet af de allmänna landsoch häradsvägarne såväl vintertiden som under ölriga årstider mätte skiljas från jordbruket och öfverlagas af Staten att bestridas medelst allmänna skattebidrag; samt att Bikels Ständer måtte hos Kongl.
Hofrätts emottagande, tvärtom förmått honom underteckna en annan skrift, som genom Herr Lagmannens försorg blifvit författad, så lärer hvarje samvetsgrann, rättvis och medlidsam menniska finna, att då Herr Lagmannen, sorn nu har en god Domsaga i Nerike, fått försona ofvanberörde sine fel med endast 100 R:dr böter, det är en af menskliglieten och allmänna säkerheten högt Den 3o Mars e. m. , 3ag påkallad nödvändighet, att en Ansvarighetslag stadgas äfven för Domare och Befallningshafvande, som under Embetsutöfning begå brott, och således i stället att deras EmbetsEd likmätigt, skipa lag och rätt, samt tillämpa Lagar och Författningar till medborgares hägn, tvärtom sjelfva öfverträda Lagarne och begagna Embetet till medborgares skada och förderf. Herr Lagman Pamp har, sorn sagdt är, för sine tredubbla brott mot den i Norrköping häktade Båtskepparen Nils Sjöberg pliktat endast lumpna 100 R:dr B:co i ett för allt; och som orsaken till en så himmelsvid skillnad emellan brott och straff nödvändigt måste ligga deruti, att Allmänna Lagen i 17 Cap. 37 §. RättegåugsBalken icke alls utsätter något ansvar för den Domare eller Befallningshafvande, som låter någon till bekännelse pinas och plågas} utan blott tillåter, att en sådan Domare eller Befallningshafvande må plikta som'saken är tillj hvilket med andra ord vill säga, att det berott på Kongl. HofRättens eget godtycke och välbehag, att belägga Herr Lagman Pamp med 3a sk:s böter, eller, med tillämpning af 12 §. i 1 Cap.
En procent af den summa, som genom bränvins-bevillningen inflyter, skall innehållas» och till Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contor ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Maj:t» efter Pröfnings-Comite'ens underdåniga förslag, för hvarje Län fastställes, användas till ersättning för det ökade besvär och de kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna Bevillning äro förenade. 32 Bev.-j Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsl:s Utlåtande JV:o 8. Fjerde Artikeln. Om ansvaret för öfverträdelser af hvad, rörande bran vinsbränningen , förordnats. 37 §• Om någon till bränvinsbränning berättigad bränner eller distillerar bränvin med större eller annorlunda beskaffad redskap, än hvartill han eger rätt och slämplings-beviset innehåller, eller under tillverkningen, genom hvad medel som helst, anbringar mäskning i redskapen utöfver det kannetal, hvartill den är stämplad ocla anmäld, eller begagnar andra utvägar till bränvinsbränning, än han vederbörligen uppgifvit, bote han, ehvad redskapen ar hans egen eller andras, hvarje gång trefaldt det belopp, hvartill afgiften för den dervid olofligen brukade bränvinsredskap efter behörig mätning skolat uppgå, om den lofligen varit nyttjad; dock när, efter sådan beräkning, böterne icke stiga till Trettiotre R:dr i6 sk., pliktfälles förbrytaren till detta minsta belopp. Belrädes någon, som till bränvins-bränning ej är berättigad, eller icke behörigen dertill sig anmält, att hafva tillverkning eller distillering af bränvin anställt eller anställa låtit, bote han såsom här ofvan är stadgadt; men om, efter sådan beräkning^ böterne icke uppgå till 5o R:dr, pliktfälles förbrytaren till detta sistnämnde belopp.
Då den höga beskattning, som är och fram gent torde blifva bränvinstillverkningen pålagd, hufvudsakligen åsyftar inskränkning i bränvinskonsumtionen inom landet och dymedelst förminskning af de brott och olyckor, som hafva sin upprinnelse i bränvinets missbruk, kan af denna beskattnings grund och ändamål icke hemtas någon anledning för densanunas tillämpning å sådan vara, sorn till utlandet exporteras. Vidtagandet af åtgärder till möjliggörande af bränvinsexport synes Utskottet så mycket mera angeläget, sorn Sveriges klimatiska förhållanden främja, bränvinstillverkningens utöfvande under längre tid af året, än den i andra, sydligare länder kan med fördel ega rum, så att det torde kunna antagas, att, derest de för nämnda tillverkning nu bestämda inskränkningar upphäfvas, denna näring, då endast det egentliga tillverkningspriset behöfver tagas i beräkning, i allmänhet bör kunna uthärda täflan med utlandet. I händelse det af Kongl. Mäj:t nu framlagda förslag till en friare lagstiftning i afseende å bränvinstillverkningen i öfrigt vinner Rikets Ständers godkännande, måste det Sammans. Stats-, Bevillnsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande JM 9. 5 det således, enligt Utskottets åsigt, för producenten vara af ännu större vigt, än tillförene, att kunna på utrikes ort afyttra sin vara vid de tillfällen, då den derstädes betingar högre pris än inom landet. Han är derigenom mindre blottställd för de äfventyr och förluster, som eljest lätteligen kunna af en tillfällig öfverproduktion eller’ andra missgynnande konjunkturer inom landet åstadkommas. Med hänseende till hvad sålunda blifvit anfördt och då giltigheten af de skäl, sorn tala för bifall till Kongl. Majrts nådiga förslag om restitution af bränvinstillverkningsafgiften, icke kan anses beroende af det belopp, hvartill denna afgift kan vid innevarande riksdag blifva bestämd, hemställer Utskottet, det måtte Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning på det sätt bifallas, att Hikets Ständer medgifva, att, under de närmare vilkor och bestämmelser, som Kongl.
Men liderna hafva förändrats och säkerligen har det Högvördiga Ståndet icke undgått inflytelsen häraf; och tingshusbyggnaden är numera lika nödvändig för dem som för häradets öfrige innevånare. Men är nu så, och detta lärer väl icke någon på allvar kunna bestrida, så bör innehafvare af Paslors-boslälle rättvisligen kunna åläggas att deltaga i tingshusbyggnad. Att Presterskapets inkomster blifvit betydligt förbättrade, så att man med säkerhet kan antaga alt de fleste pastorater skulle gifva riklig bergning åt innnehafvaren, äfven om han icke hade boställe, är allmänt kändt. Således har älven här liden förändrat förhållanderne. Då åkerbruket låg i sin linda var det naturligt att preslerska Eets i tionde utgående löneförmåner voro små, och rätt väl kunde det då vara af beofvet påkalladt att Paslorerne befriades från skyldigheten alt bygga de sju laga husen. Om sådant fortfarande är rättvisa, öfverlemna*- jag till det Högvördiga Ståndet att uttala. Men Utskottet hade i min tanke af de utaf Utskottet åberopade skäl för afslag å motionen om Pastors-boställens byggnadsskyldighet bordt blifva ledt åtminstone till det slut, att endast nuvarande innehafvare skulle få njuta befrielse frän byggnadsskyldigheten lill godo. Men på de af mig anförde skäl och med anledning af de i ämnet väckta motioner yrkar jag: att sätesoch ladugårdar, samt rå- och rörs-hemman äfvensom Paslors-boslällen samt all annan skattlagd, men nu befriad egen dom, skall efter enahanda grunder som för den nu byggnadsskyldige egendomen äro stadgade, deltaga i prestgårdsoch tingshusbyggnad. Härmed förenade sig Erik Ersson från Gefleborgs län och Per Erik Andersson från Westmanlands län ; 4:o af Mognus Månsson från Östergöthlands län. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Sammansatta Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Ulsk. Bet.
Jag hade i sanning trott* att, då en ojäfvad erfarenhet ådagalagt, att de i ordningsstadgan Uppställda correctiver äro ötillräckliga, det icke skulle anses såsom något klandervärdt, att man sökte rättelse i det felaktiga genom en ändring i Ridd.Oldo.; men då detta blifvit bestridt, får jag ånyo eiima, att jag lemnat åt IJtsk. att mitigera motionen så vida, att det endast blefve fråga om att protm, innefattande anteckning om ledamöternas frånvaro eller närvaro, borde till Ståndet ingifvas. Jag hoppas, att en sådan åtgärd blefve tillräcklig. Hr Lagerhjelm har uppmanat mig att taga hans anförande i öfvervägande, och jag får då i anledn. af detta anförande förklara, det min afsigt ingalunda varit, att någon ledamot borde af Ståndet förödmjukas. Mitt syftemål har tvärtom varit att afleda sådana förödmjukelser i offentliga blad och från de andra Stånden, och dermed tror jag, att R. o. Ad. skulle vara ganska väl betjent. Jag qvarblifver altså vid min motion och yrkar derå remiss, hvilket icke lärer kunna vägras. Slutligen får jag förklara, det jag aldrig trott, att något lagstadgande kan komma att verka retroäctivt. Hvad söm skett må gerna vara glömdt; men jag har velat förekomma dylikt för framtiden. Frih. Stjerncrona, Dåvö Äfven jag nödgades i går dela obehaget af de beskyllningar för, utan skäl, orsakad tidsutdrägt, som från de öfriga Ståndens ledamöter emot R. o. Ad. riktades. För min individuella känsla minskades detta obehag visserligen af öfvertygelsen, att klandret, åtminstone för tillfället, vär obefogadt och ©rättvist. Sex utaf i3 II. " 39 Den 19 September. de frånvar. ledamöterna voro nemi. sjuka i cholera. Dem kunde förebråelserna icke drabba; de närvar, lika Hiet. Tvenne af de bortovarande skulle möjligen böra anse sig träffade, ty jag vet icke bestämdt, om dessa hade förfall.
Svaghet, kanske också gammal tillgifvenhet och tacksamhet, men intet blod! Hvad är det för slag! LARS. Du är uttröttad, Olof! OLOF. Ja, jag är matt! jag har vakat hela natten! LARS. Du kom så sent! OLOF. Jag var borta! LARS. Ditt arbete skyr dagsljuset! OLOF. Dagsljuset skyr mitt arbete! LARS. Akta dig för de falska frihetsapostlarne. OLOF (kämpande med sömn och trötthet). Det är en sjelfmotsägelse! Tala inte vid mig, jag orkar inte längre! Jag har talat så mycket vid samman MÄSTER OLOF - komsten Det är sant, du vet inte vår förening. Concordia res parvæ crescunt Vi skola fullfölja reformationen Gerdt är en långsynt man jag är så liten bredvid honom. God natt, Lars. (Han somnar in i en stol.) LARS (betraktar honom med deltagande). Stackars broder! Gud beskydde dig! (Man hör slag på husporten.) Hvad är det! (Han går till fönstret). GERDTS (röst). Öppna för Guds skull! LARS (går ut). Det står väl ej för lifvet, fader Gerdt! GERDTS (röst). Låt mig komma in i Herrans namn! CHRISTINA (kommer in med en filt). Olof! Hvarför bultar man? Han sofver! (Hom sveper sin filt om Olof.) Hvarför är jag icke sömnen att du flydde till mig, då du är trött af striden! (Man hör rasslet af en tung kärra som stannar utanför huset). OLOF (spritter upp). Är klockan redan fem! CHRISTINA. Hon är blott tre! OLOF. Var det inte en bagarkärra jag hörde! CHRISTINA. Jag vet inte! Men den låter inte så tungt! (Går till fönstret). Ser du, Olof! Hvad är detta? OLOF (går till fönstret). Bödelskärran! Nej! Det är inte bödelskärran. MÄSTER OLOF 145 - CHRISTINA. En likvagn! LARS. Pesten! ALLA. Pesten! GERDT. Pesten har brutit ut!
Samt att, enär den för året r83o contant influtna Capital-vinst R:dr 9,288: 17. 11., mer än väl förslog att belacka samma års verkeliga Capital-Förlust R:dr 4>4^9: I4" 8., hvars inneliållning utaf Ränteviusten sålunda ej påfordrades, Riksgälds-Contoiret kunnat och bordt för det året oafkortadt undfå behållna Ränte vinstens Öfverskott med 83,149: 42* 6. Och alltså för litet 4>4^9: *4- 8. så hafva Revisorerne, i stöd af 2 Puncten uti den för dem utfärdade Instruction, anmodat Banco-Fullmäglige, att till Riksgälds-Contoiret låta utbetala dessa båda för litet anordnade Summor med tillhopa R:dr ioo,3o3: 5. 2. Banco. De tillfälliga Creditiven. Creditiven för Manufactur-Disconten och Jern-Contorret äro i vanlig ordning, i mohn af behofvet, begagnade, men hvarken Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contoir, eller någon af Spar-Bankerne i Riket hafva anmält sig att begagna den dem förbehållne tillfälliga Låne-rättighet. Götha CanalCherli. Sedan inspection af arbets-förvaltningen och granskning af Räkenskaperne årligen föregått, och Banco-Fullmägtige hos Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i anledning deraf, anmält att hinder emot utgifvandet af de utaf Rikets Ständer till Canal-arbetets fullbordande beviljade Anslag icke mött, efter det Bolaget fullgjort de föreskrifna insättningarna i Riksgälds-Contoiret, hafva samma Anslag fått i stadgad ordning lyftas, icke allenast för åren 183r och i832, utan ock, på grund af det genom Revisionen för år i83t vitsordade förhållande att Canalen innevarande år kunde blifva öppnad och fullt segelfärdig till Östersjön, hela anslaget för år 1833; hvarefter ock Canalen allt intill Östersjön blifvit den 27 sistledne September till genomfart högtidligen öppnad.
I afseende på 36 §:n, som säger, alf ålderman tillkommer, utom hvad honom såsom nämndens ledamot åligger, att inom roten eller distrielet vaka öfver och handhafva de angelägenheter, som nämnden i allmänhet tillhöra samt tillse efie) lefnaden af de beslut, sorn af sockenstämma eller nämnden lagua blifvit, hvarföre han inför nämnden är skyldig alt redovisa, anhåller jag att här må införas, att åldermannen åligger att vända s'g till Konungens Bef:h;dé, för alt begära den handräckning, som kan vara af nöden att lagligen meddelas för verkställighet af sockennämndens beslut, 37 §:n är af detta innehåll: ”Om menighet vill, utöfver hvad nu är förordnad!, åt socknemän uppdraga så dana dess gemensamma angelägenheter, som icke tillhöra embctsoch tjenstemäns befattning, må derom å sockenstämma beslutas, och då tillika förordnas om hvad dervid skall iakttagas. ” Besynnei liga misstag skulle kunna uppkomma i fråga om livad som icke skulle anses tillhöra embetsoch tjenstemäns befallning. Detta lagförslag innehåller uppgift på de bestyr, som kunna tillkomma sockennämndens befattning, och några andra böla icke der komma i fråga, innan lagstiftande makten i samhället sådant beslutat. Jag anhåller om återremiss, och att dessa anmärkntr måtte lå lill Utsk:n åtfölja densamma. Gr. Frölich, David: De ledamöter, hvilka redan yttrat sig öfver detta betänk., hafva hufvudsakligen hållit sig vid detalj-förhållanden deruti. Jag åter skall inskränka mig till att göra några anmärknjr i afseende på de principer, hvarpå detsamma grundar sig; och jag mäste beklaga, att då Utsk:n med en berömvärd omsorg granskat de många detalj-omständigheterna och i möjligaste måtto sökt ordna dem efter det sätt hvarpå Utsktn uppfattat grundidéerna, arbetet likväl af brist på riktighet i de sistnämda i min lanke är nära nog förgäfves eller ulan ändamål. En värd talare, Frih.
Först på begrafhöll gatläggarn, som blifvit rik på dina gator, ett ningen höll presten dina personalier för 20 mark; så äreminne; så lät liktornsoperatören, som fick praktik genom dina sköna gatstenar, slå en medalj; så uppkallade vagnmakaren, som fick förtjenst på lagningar, ett åkdon efter dig; och sist lät skomakaren hålla en minnesfest öfver dig. Då var det färdigt! Din måg, borgmästaren, utskickade en subskription till staty ingen vågade neka och nu står du der! STATYEN. kommer Schulze-föreningen och bekransar och sjunger minnessången, som min måg har bestält; det SKAMP. skall allt svida i dig att behöfva stå och höra på det? Det kan jag inte neka till! Men få se om jag STATYEN. SKAMP. Ja, det gör jag och det grämer dig! Och i dag inte blir sanndrömmare till sist? Håll nu mun på dig, här kommer föreningen! Nu måste jag hålla mig för skratta! Tre styc ken är hela föreningen; i fjor voro de sex; du är på retur, Schulze, snart skall du se, att man flyttar ut dig i oxhagen. kan aldrig sjunka så djupt, att det flyttar deras statyer ut i oxhagen. Ett folk, som vördar sina stora män och minnen, STATYEN. SKOMAKAREN (ut från sitt hus, öppnar bodfönstret). Jag tror det har varit regn i natt! Bror SKOMAKAREN. Schulze ser så blank ut! Bara det ville hålla uppe HANS (i fönstret). SKOMAK. då sångföreningen kommer! (ropar in åt boden.) Hans! Ja, mäster! skall ut och uppfylla en medborgerlig pligt! Ja, mäster! HANS. Sätt dig här vid fönstret med ditt arbete; jag spannremmen dansa på din rygg! Hör du det, lymmel! Ja, mäster! HANS. Men om du inte passar på, så skall jag låta SKOMAK. God morgon, skomakare! VAGNMAKAREN (in med en fana). SKOMAK. God morgon, vagnmakare! borgmästaren? Vet någon, jag tror, att vi få raska på, för det drar i hop till regn.
Jag har sedan sista Riksdagen ytterligare och allvarligen begrundat detta ämne, underkastat det andras pröfning, men icke bemötts med några inkast, som i det ringaste kunnat ändra, utan tvärtom hafva många ärfarnare, sakkunnigare än jag, gifvit en styrka åt min förra öfvertygelse om både verkställbarheten och syftesenligheten af mitt förut gjorda förslag, nemligen att 2:ne Militär-Professorer måtte anställas vid hvardera af Akademierna i Upsala och Lundj och en Militär-Lektor vid hvarje Gymnasium i Riket. Genom detta enkla medel, vinnas tvenne väsentliga fördelar: 1:0 ett mindre kostsamtj 2:0 mera ändamålsenligt och 3:o mera tillgängligt uppfostringstillfälle för de ynglingar, som vilja studera de militära kunskaperna, utan att derföre behöfva, minst tvingas, att åsidosätta den allmänna bildningen eller de öfriga vetenskaperna.. Den fond, som dels af allmänna, och dels af enskilda, i synnerhet Konungsligt-frikostiga medel utgår till underhållet af vissa FriCadetterj skulle i detta fall, med mera nytta, med sannare välgörenhet, böra användas såsom stipendier åt sådana medellösa ynglingar, hvilkas fäder gjort sig förIjenta af denna ädla omvårdnad. På detta sätt skulle den enskilda militär-uppfostran kunna gå i bredd med dea Den 29 December e. m. 19j allmänna, och ingen yngling derefter blifva tvingad inom vissa former, oskiljaktiga ifrån hvarje skråmässig bildning, som lika mycket öfverensstänule med de förra godtyckliga Statsinrättningarnas envåldsanda, som den nu är oförenlig med vår närvarande friare lyckligare Statsförfattnings. På detta sätt skulle icke framdeles någon yngling, till fäderneslandets och sin egen föga båtnad, se sig nödgad att, inom en ensidig uppfostringsanstalt, lära sig det, hvartill han tilläfventyrs icke hade hvarken lust eller anlag; utan tvärtom finge han ett vidsträckt fält, att pröfva sin fallenhet uppå, och blott derefter välja den bana, sorn syntes honom lämpligast. Denna fria utveckling af de menskliga egenskaperna står i det närmaste samband nied en allmän närings-frihet.
» Det föreföll Sibylle, som om denna i den eleganta världens vanor så märkliga skilsmässa mellan könen hade den olägenheten att alltför ofta reducera kvinnornas konversation till harem-sladder; hon kunde naturligtvis icke veta, att den i utbyte egde den fördelen att reducera männens underhållningar till fullständiga gardist-fröjder. » leke heller i äktenskapet finner hon någon ljuspunkt. » Man gifter sig » — skrifver hon — » för att lyda bruket, för att ega förmånen af en legaliserad ställning. Man äktar ett namn, en hemgift, en samhällsställning, någon enda gång ett par vackra axlar. » Kärleken blir på detta sätt glömd eller profanerad. » Paris är en fransk stad, där man ofta tillbringar aftonen med andras fruar och aldrig med sin egen. » Tidens literatur visar oss samma bild. Teatern lika väl som romanen under kejsardömet skildrar med en förfärande realism sederna. Äfven den romaneske och linkänslige Feuillet afspeglar i sin diktning kejsardömets människor. Närmare préciseradt: kejsardömets kvinnor. Se på » lilla grefvinnan », Vhomme-femme som hon kallas, denna så excentriska och egendomliga varelse, ständigt i en febril och onaturlig upphetsning! Hvarje kväll synes hon på ett halft dussin baler. Hon jagar, hon rider, hon368 octave feuillet. spelar, hon ' dansar; hon låter kurtisera sig, närgånget och oblygt. » Ett enda afbrott, en enda minuts ro, ett enda försök att tänka, att samla sig skulle döda henne. » Se på fru de Talyas — den fullblodiga parisiskan — denna rafine-rade och sfinx-artade dam! Eller .. läs i Un mariage dans le nionde herr " de Rias ' ord till hustrun, som lefver detta febrila världslif! » Ni beklaga er öfver, att man öfverger er, att ni icke äro annat än edra mäns mätresser — för en dag. Nå väl, det är sannt, och vet ni hvarför? Jo, emedan ni likna de där andra kvinnorna. Ni äro deras fadda och ömkliga kopior. » m Hvad kan det i en sådan värld bli af den stora lidelsen?
Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag att oförändradt bibehålla 35 § 2 mom. röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nejj kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, bevillning af actiebolag m. fl., a tt utgöras endast för den utdelning, som öfverstiger 5 procent af kapitalfonden ; samt, i följd deraf, 2 mom. af 35 § att erhålla följande lydelse: ”Af alla ”öfriga Actiebolag, Associationer, Societeter, Verk, Hypotheksoch andra all”männa Inrättningar med 5 procent af den utdelning, som |öfverstiger 5 procent af kapitalfonden.” §§ 37 och 38. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag att bibehålla nu gällande stadganden i dessa §§, angående bevillning för ka - I BevillningsUtskottets Memorial, K.-e 18. S rakters-fulimakter; men som Ridderskapet och Adeln beslutat, att sådan bevillning icke skall ega rum, och de ifrågavarande §§ således ur BevillningsFörordningen utgå, samt frågan alltså, så framt Ridderskapet och Adeln icke skulle detta beslut frånträda, bör blifva föremål för omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslår Utskottet för sådan händelse följande voterings-proposition: 8:0. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag i afseende & 37 och 38 §§, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer bevillningen efter 3:dje Art. för karakters-fullmakter att upphöra samt hela denna artikel således att ur Bevillnings-Förordningen uteslutas och de följande artiklarnes och §§:nes ordningsnummer att derefter rättas. §§ 42 och 137.