Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oansedt ä ena sidan Riksens Sander funnit, Ntt skälet för Krigs-A tiklar >s ifragawarande föreskrift om ett frön allmänna stadganden afwik^nde körs hällande i krig, wid underställ i g och siuteligt ffärstädande af L^werMomstoleNs Utsi g i grolware bro-tmäl, endast är att finna un nödMändighetcn, att skAndsamt asfluta södana mål och hasta förb pt'rens bestraff - Den SZ September. 799 bestraffning, och att Medes detta skäl ej wid alla tillfälle» är förhand, i synnerhet som linder krigstid nägon del af Tropparnc kunna uti hemorten wistas; liktväl, och som äberopade Krigs - Articlar utgöra en till efterrättelse gällande Lag, och tillika den principe är fullkomligen grundad, att mindre brottmäl icke kräfiva i deras behandlande en större noggrcnhet än de swärare: Altsä bifalla Riksens Ständer, i enlighet med hwad Eder Kongl. Maj:t i nädcr föreslagit, dck mä alla de Mlitaira förbrytelser, som under krig föröfwas och ifrän Krigs - Oomstolarnc antingen hemställningswis eller genom undcrdäniga beswär och ansökningar Kongl. Maj:ts Nädiga pröfning underkastas, af Kongl. Majit eller Oest Högste Bcfälhafware, enligt dem af Kongl. Majrt meddeldt Jnstructivn, prbfwas och afgöras, utan tillämpning af hwad för Gcneral-AuditeurSÄrendcrncs handterande i fredstid genom Regering-» Formen finnes stadgadt. Riksens Ständer framhärda rc. Slormägtigste Memadigste Konung! Uti Nädig
Bolag af 9uie ilufvud-titeln årligen utbetalts 5,000 Hulr, samt att, vid pröfning af Directionens underdåniga ansökning om ytterligare anstånd med den stadgade capital-afbetalningen, Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref af den 20 Juni 1840, förklarat samina ansökning icke kunna bifallas annorlunda, än att anståndet ej föranledde till högre ränte-utgift, än som, efter förut bestämde grunder, borde utgå, i händelse capital-afbetalniiigarne i föreskrifven ordning verkställdes, samt att följaktligen en successiv årlig minskning af 500 B:dr dädanefter borde ega rum i Ntats-verkets bidrag till läiite-liqvideii berörde år; varande derefter dylika räntebidrag till Bolaget utbetalde år 1840 med 5,000 R:dr och är 1841 med 4,500 R:dr. Revisorer»» hafva härvid, jemte framställning af de fördelar, hvilka genom nämnde utbetalningar från 9:de Hufvud-titeln, oaktadt anstånd lemnats med skuldens amortering. blifvit Bolaget tillskyndade, yttrat den åsigt, att ifrågavarande räntebidrag borde helt och hållet upphöra, derest Bolaget ej verkställde de stadgade capital-afbetalningarne.
Gapitat*afbetalningar ocf) räntor ä uflåirte mebel . 9t:br Större Utgift ätt gttfomff 100,000. 80,000. 1,000. Summarum. Utgifter: cd) till fam Summarum. I 10,000* 5oo,ooo. 87,000. Xito titt lättabe Söattencommmun cattoner ocf) aitbra attin, arbeten 5o,ooo. Seiajd konungen .. 200,000. 200,000. 200,000. 200,000. 800,000, / Slnflag till unberftöb för Stanis rotarne mib SBefierb. Slotejemnfuutgen t Semtlattb . 4,000, 4,000. @nf or octj^arn 1,600. —_—. _—. i,6oo. Stflöuiug tilt 91. St:ö Éterftob af ben genom Äcttgl. sörefmet b. 7 SOlarö b. å. på®tjos teraGrebittbet anmtfabe funtma 27,13o, ■ — , 27,130, ^ör(fott å förmobab Grtea Stats* brifl för år i835 .. — 5 70,000, l 570,000, ^örmaftntngSfoflnaber, /^uSrepa^ 60,000, 60,000* 60,000. rationer, ipenftoner m. m , förmobab återbäring af 53aitco* I 3,200, 60,000, 255,ooo. ränteminften för år 1834 75/joo. —-— . 75,000, Cdnct till SSenerSborg, att pttcr* Itgare uttagaS svjdttf^r
Alma tänkte enligt sin vana säga till åt tjenarena, att hon gick ut, och be dem se väl om hemmet under tiden. Men hon ville ej visa sina förgråtna ögon, och så gick hon, utan att säga adjö åt barnen som förr. Nymark hjelpte på henne den svarta, sammetskantade kappan. I hans blick och i hela hans sätt visade sig den största ömhet, hvilken verkade lindrande på Almas krossade hjerta. "I den här kappan beundrar jag er allra mest. Om ni visste huru den kläder er!" Alma smålog litet. "Ni vill endast trösta mig med det der." "Nej, riktigt sant. Den svarta sammeten höjer glansen i er hy. Och muffen, och vinterhatten! Vid min själ, ni är skön!" "Men passar det sig att säga allt det der så öppet?" "Hvarför skulle det inte passa sig, då det är sant? Förstår ni inte hvarför kvinnorna förtala er? Af afund, det är alltsammans. Ni är den vackraste, den skönaste, den mest förtjusande, alla herrar äro betagna i er, och detta kunna andra fruntimmer inte förlåta er. Ni borde rätteligen vara stolt öfver den förargelse ni bereder dem. Men ni är så innerligt oskyldig, alldeles som ett barn." "Ni skulle ha sett deras blickar. Och då de sedan äfven undveko mig, alldeles som något orent." "Se så der, nu börjar ni gråta igen, i stället för att ni skulle helt och hållet förakta dem, såsom jag gör. Sådana enfaldiga, inskränkta varelser, som de äro. Fördömda belackare. De förtjena inte att ni skänker dem ens den minsta uppmärksamhet, ännu mindre att ni för deras skull förstör ert goda lynne." "Men om jag verkligen har gjort orätt? Jag menar att " "Ja, nu vakna igen de gamla fördomarna. Jag kunde just ana att det är de, som värst plågat er. Och ni som var på så god väg att frigöra er från dem, att jag redan trodde mig hafva besegrat er. Men det behöfdes sedan bara att några skvallerkäringar sågo på er, så var ni genast färdig att återfalla i dem. Märker ni inte också sjelf huru svag ni ännu är?" "Ja, jag är svag, det måste jag medge."
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att af R. o. Ad:s nu fattade beslut blefve en följd att voteringen om contra-propos., äfvensom andra alternativet i contra-proposm vid voteringen om hufvudsaken koinme att förfalla, och hemställde Hr Landtm, i öfrigt, om R. o. Ad. behagade gilla den af StatsUtsk. föreslagna voter:s-proposilion. Ropades ja. Vid förnyad föredragning af Allm. Besvärsoch Ekon,- TJtsk:s den 2Ö sisth Nov. på bordet lagda utlåt. N:o 126, i anledn. af väckt motion 0111 upphörande af böter för uraktlåten leverering till stora Kopparbergs bergslag af ränteoch mantalskolen, fann R. o. Ad. samma utlåt, icke erfordra någon annan åtgärd än att läggas lill handlingarna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu följde i ordningen på listan åtskillige ledamöters den 28 sisth Nov. på bordet lagda hemställanden ang:de sättet för referenternes hos R. o. Ad. fortfarande aflönande. Underh R i d d. S e c re t.: Till en början får jag vörd samt anmäla, att de referenter, som af R. o. Ad. voro antagne för att tjenstgöra vid refereringen af Ståndets förhandlingar under de tvänne första månaderna, sedan dessa månader nu tilländalupif, hafva anmält sig af enskilda angelägenheter vara förhindrade alt dermed fortfara. I anledn. deraf, och då R. o. Ad. har beslutat att refereringen skall lills vidare fortfara, har Ridd.-direct:n gått i författning örn Den 5 December. en annonce i tidningarna, att sådane personer, som lunde •vara hugade att åtaga sig denna referering, skulle sig derom hos directtn anmäla; men direct:n ansåg sig ej kunna bestämma anmälningstiden kortare än till nästa Tisdag.
Levillningen mä viötsg» när 80m deist unöer ärets lopp, Iiv3r35 mvelien oreö» skulle lipslstä vict lic^viöerne, ej minöre emelin uppdörösmännen oell cle 8k3tt8li^Iöige, än oeli emellkin ös forre oell 8t3ts-<3ontoiret, Iik>r 33g, meö »lseenile 5 »ngelägenlieten 3tt en 8äö»n oreö» lored^gg», funnit Nig Ilinömö 3tt dit»!!» öett» förslag. I 3f8eenöe pä öet »f Döer foreslagn» tillägg till kiegerings-Dormens 72 §. färeliommer: 3tt, öä 39g» pä dikets 8tänöer8 unöeröänig» ani,ällan, meööelaöe staökästeise 3 Dagen »f öen 1 Nars ,83o. troööe 3ag, att ,len öerigenom 5lieöö3 destamning »5 mvntväröet 5liuIIe lsrlika öe striöiga intr«886N3, 83Mt för långlig» tlöer detr^gga öessa, lör ej minöre proöueenter, än eon8umenter. 3ag doröe ej unöerläta att, unöer lreöens lugn, deAagna tillfället, för 3tt dejöa öe tinaneiella oreöorn38 förstöran-Ie verkningar; oell öettg s^ftemäl dar fullkomligen I^ekats, enieöan 8tats-danken8 1in9neer nu delinus i en l^ekligare ställning, 311 M3n en8 vägaöe I,oppas.
Utaf nästa årets fond kunna anmälas; hvaremot alla sådana handlingar, som ej I fullständigt skick, antingen med åtföljande anmärkningar eller med åtecknadt intyg att sådana uteblifvit, hunnit ingå före den <1 Oktober, komma att blifva hvilande, och först vid samma tid året derpå, vederbörligen kompletterade, hos Landthushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) ånyo föredragas. Landthushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) tillhör att sinsemellan jemföra samteliga, inom behörig tid emottagna lånehandlingar, och, på grund af de förhållanden, hvilka dervid sig förete, bestämma deras inbördes företräde, eller den ordning, som för lånens beviljande må följas, samt i enlighet dermed upprätta öfver låne-ansökningarne ett sammandrag, som innefattar: Lånsökandens och lägenhetens namn, odlingsfältets sammanräknade vidd i geometriska tunnland, och hvad såsom lån blifvit i ansökningen hegardt, af synemännen föreslaget, och slutligen af Landthushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) tillstyrkt. Stats-Utskottets Utlåtande M 288. 11 Det sålanda upprättade sammandraget, jemte alla dertill hörande handlingar, insänder Landthushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) till Rilcsgälds-kontoret så tidigt, att de inom den 15 November dem tillhandakomma. Efter föregången granskning af de inom hvarje län författade sammandrag, uppgöres inom
Majit förärat till hvar Rote här i Länet; så heter det i Kongl; Förordningen om de Indelta RegementerneS Beklädning af den 12 Juli 1756, 7 Momentet: ”men hvad angår de årliga kfleckteklädemedel; eller så kallade Stoffsringspenningar, sorn af iett och annat Indelt Regemente betalas efter Knecktecontracten, och äfven användas till hvart och ett Regementes behof vid förefallande beklädning, så bora desamma hädanefter till Statsverket inf yta, och utan inskränkning till något birst Regemente, efter omständigheter amandels. Vid alla sednare regleringar om bekläd - 56 Den 4 April J, m, naden, och äfven då det förordnades att Släp. munderingen skulle vara lika med Lifmunderingen, hafva Stofferingspenningarne det oagtadt utgått. De hafva varit ansedde som en serskildt Statsinkomst, utan allt vidare beroen* de af frågan om Lifmunderingens utgörande, den det åläg Kongl. Maj:t och Kronan att af Statens mede! omedelbarligen bekosta. Regleringen om beklädnaden, som genom 1819 års författning bestämdes, syftade egentligen på ett nogare bestämmande af Fotehållames enligt KneckteContractet åliggande skyldighet, att utgöra Släpmundefingen, hvarmed Stoffe, ringspenningarne aldrig haft något sammanhang; och lärer utfallit på det sätt att, åtminstone vid de fleste Regementer, Rotehållarnes bidrag blef mindre än som förut hade utgått, i och för Släpkläderne allena, oberäknadt stofferingspenningarne der de ägde rum. Under denna ovisshet om förhållandet, har jag sökt hopsamla de primitiva författningarne i ämnet, för att, derest någon vidar» undersökning derom, i följd af återremiss, skulle ifrågakomma kunna tjena till någon upplysning, utan att jag tillåter mig här upptaga Högloflige Ridderskapets och Adelns tid med upprepandet af deras innehåll. Vid frågan om de i Tnlluppbörden inflytande vexlare redovisning. Riksens
Hela uttrycket var förändradt i detta eljes så lidelsefria ansikte. Sådan hade han aldrig sett henne förut. “Ni känner kvinnorna“, började hon, och hennes röst ljöd nästan oartikuleradt skarp, “ja naturligtvis! I lifvet har ni studerat dem — samhällets drägg, som ert råa ungkarlslif fört er tillsammans med — ni har känt igen dem hos Balzac, Flaubert och Zola — och efter dem dömer ni oss andra! — Haha! — Hvarken lynne eller ålder tages med i beräkningen — alla öfver samma kam — vi nordbor med vårt lugna blod och Messalinatypen med sina lidelser alla öfver en kam. Intet utrymme åt en karaktär eller en personlighet — kvinnan har ingen själ hon är det odlade djuret — bara kropp och sinlighet!“ Hon höll upp ett ögonblick och drog djupt efter andan. Orden hade kommit med en öfvertygelse, som ryckt honom med. Han märkte, att detta icke var ett tillfälligt utbrott — denna harm, som nu fick luft, var icke ett stundens barn, dessa tankar hade hon tänkt förut — ofta, ofta. “Ja, hon får inte vara annat“, fortfor hon. “Heder, sanning — allt det där är för er kvinnan får endast vara sann till husbehof, så länge hon inte syndar mot konventionalismen — er gud. Likställighet, kamratskap, andlig sympati — kan aldrig komma i fråga! Artighet, smicker, lögn och fadda fraser — det är allt. Och det fins bara förolämpande misstankar å ena sidan och oftast skuggrädd försiktighet å den andra. Ert uppförande här är en illustration till systemet. Ah — det är uselt — uselt!“ Hon hade under talet eldat upp sig själf, och de sista orden utslungade hon med öfverväldigande lidelse. Nu blef hon så småningom lugn, blodet sjönk från kinderna och endast ögonens fuktiga glans förvarade ännu spåren af sinnesrörelsen. Han stal sig till att se på henne, och hon mötte åter hans blick med sitt vanliga lidelsefria uttryck. “Jag ville draga er till mig“, sade hon lugnt, “ty ert ärliga sökande hade ingifvit mig sympati.
Med ogillande af Utskottets Utlåtande i denna del, beslöt Ståndet, att afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden skulle hädanefter uppbäras på enahanda sätt, som tillförne, men redovisas för Riksgälds-Contoiret och dit ingå, för att hållas vederbörande tillhanda för de ändamål, som af Ständerna beslutas; hvarefter öfverskottet bör åt Stats-Verket reserveras. Vällofl. Borgare-Ståndet skulle jemväl inbjudas att i detta beslut sig med Bonde-Ståndet förena. 4:o Arfvoden 3 aflöningar och expencer för det af Utskottet tillstyrkta nya embetsverk. Utgifter för fredsverket med Barbar esk-Staterne j samt tractamenten till Consuler och Consulats-Secr eter are ä Barbaresk-kusten. Ståndet beslöt, att, i stället för de af Utskottet, för berörde ändamål tillstyrkte 90,000 R:dr, endast 50,000 B:dr skulle af Handelsoch Sjöfartsfonden årligen utgå. 6:0 Tractamenten till Consuler} m. fl. utom Barbaresk-kusten och understöd för Svenska kyrkan i London. De för dessa ändamål tillstyrkte 67,000 R:dr biföllos, att af HaYidelsoeh Sjöfarts-fonden utgå; hvarjemte Ståndet godkände det af Utskottet i Utgift. lill R. S. Prot. J&fU 9 Sami. 2 Band. l4 io6 Trot. Utdr. d. iy Febr. 1841 låtandet N:o 416 gjorde tillägg, att uppkommande besparingar å de serskildte anslagen till Consulers aflöning böra sammanlagda reserveras, för att ett annat år kunna till det afsedda ändamålet användas. 7:o Bidrag till Quar antaine s-inrättning i Känsö.
Grosshandlaren Frans Schartau 2 röster. F. d. Statsrådet och Ridd. af K. Nordstj.Orden Samuel Grubbe .1 , Professoren och Ridd. af K. Nordstj.Orden Anders Magnus Strinnholm 1 „ Då sålunda icke rösterna till mera än hälften af de röstandes antal fallit på flera än fem personer, anställdes först votering till antagande af Kammarrådet Theorell, som bland de öfriga erhållit de flesta rösterna; hvarvid, sedan en voteringssedel blifvit aflagd och förseglad, samt de öfriga öppnade, rösterna funnits hafva utfallit sålunda: Ja — 11. Nej — 12. Hvarefter votering företogs till antagande af Exped.secret. Richert, som dernäst följde i rösteanlal; oell befanns, efter en voteringssedels afläggande och försegling, samt de öfrigas öppnande, denna votering hafva utfallit, som följer: Ja —13. Nej — 10. Varande alltså Pastor Primarius och Ledamoteu af K. Nordstj.- Orden, D:r Abraham Zacharias Pettersson, Exped.chefen och Ridd. Nils Wilh. af Zellén, Lagmannen och Ridd. Christian Sundin, Professoren och Ridd. Lars Magnus Enberg, Riksanliqvarien och Ridd. Bror Emil Hildebrand samt Exped.secret. och Ridd. Johan Gabriel Richert, utsedde att vara comitcradc till tryckfrihetens vård. Ut supra. C. F. Horn. Joli. Jall. Hedren. J. F. Gräå. J. Kihlblom. R. o. Ad. beslöt, uppå derom af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att anmoda Exp.Utsk. att uppsätta couslitutorialer för de sålunda till comiterade för tryckfrihetens vård utsedde personer.
Den, som instämmer i Utskottets af tvänne Stånd gillade förslag, att Bräder och Plankor, sågade: af furu Bih till R, St. Prot. 1840 och 1841• 5 Sami. t Afd. 33 Haft, 5 Forts, af B c villnings-TJl slottets Memorial, N.o 4i; och gran: under tums tjocklek skola vara fria från utförsel-tull, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages Presteoch Borgare-Ståndens beslut, att nämnde slags bräder skola vid utförsel beläggas med 1 sk. tull per tolft. Som, i afseende dernäst å dylika bräder och plankor af li till och med 3 tums tjocklek, Presteoch Borgare-Stånden bestämt utförsel-tullen till olika belopp, nemligen det förra till 4 sk. och det senare Ståndet till 3 sk. tolften, måste genom omröstning först utrönas, hvilkendera bestämmelsen bör i contrapropositionen intagas, sålunda: 285:o. Den, som anser, att till contraproposition, angående Bräder och Plankor af \\ till och med 3 tums tjocklek bör antagas Préste-Ståndets beslut, alt utförsel-tullen derå skall bestämmas till 4 sk. tolften, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer Borgare-Ståndets beslut om 3 sk. utförsel-afgift per tolft å detta slags bräder alt i hufvud-voteringen utgöra contraproposition. För hufvudsakliga voteringen om denna samt för voteringen, angående den nästföljande rubriken, föreslår Utskottet så lydande propositioner: 286:o. Den, som, lika med Utskottet, anser Bräder och Plankor sågade: af Furu och Gran: af till och med 3 tums tjocklek böra tullfritt få utföras, röstar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, (l:a alternativet) antages Presle-Ståndets beslut. (2:a alternativet) antages Borgare-Slåndets beslut.
Denna till Rikets Ständers Sanction jemväl aflemnade Pensionsstat har Utskottet tagit under öfvervägande och, vid tillämpning af de grunder, Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse den rf) October 1810 bestämdt för löners och Pensioners åtnjutande på ludragningsstaten, funnit några jemnlcningar deruti böra föreslås, till förmindskande af Pensionsbeloppen, jemte det åtski 1 lige nu mera aflidne Pensionärer komma att från Staten uteslutas. Då Riksens Ständer uti berörde underdåniga skrifvelse förklarat det; vara ledande till en vidlyftighet, som borde undvikas, samt en med deras egenskap af endast lagstiftare icke förenlig åtgärd att ingå i det ömtåliga och ytterst grannlaga individuella bedömmandet vid tillämpningen af deras härutinnan gifna föreskrifter, hvil3;dje D l. N.0 77, 78- ka Den 2 9 Maj. ia dessutom i vissa fall medgifva undantagi oell derföre ansett verkställigheten deraf tillhöra Kongl. Maj:t; så har Utskottet, egenteligen för att kunna beräkna och utreda den besparing å Högstsalig Hennes Maj:ts Hofhållningssumma, sorn till andra behofs fyllande må blifva öfrig, författat det förslag till ändring och jemnkning af den reglerade Pensionsstaten , hvilket härjemte öfverlerrrnas, med hemställan ? att Riksens Höga lofl. Ständer i underdånighet anmäla ärendet hos Kongl. Majit till den åtgärd. som instämmer med deras ofvanåberopade, af Kongl. Majit i Nåder gillade beslut af den 16 October 1810. Berörde förslag utmärker hvad Utskottet, utaf den uppförda Pensionssumman 17,875 Ridr 34 sk. 8 rist, ansett komma att upptagas på Indragningsstat, nemi. 13,866 Ridr 30 sk.; och får Utskottet derjemte upplysa grunderna till de föreslagna afdrag.
Ty icke kan det höra till Statsregleringen, att en Arrendator söker nedsättning i sitt Arrende, och icke heller kan det hänföras till Bevillningen. Frågan måste således efter min tanka förfalla, och jag tillstyrker derföre godkännande af ExpeditionsUtskottets föreslagne skrifvelse, hvilken innefattar en, efter mitt begrepp, riktig uppfattning af saken, dermed Utskottet, så vidt jag vet, dessutom förfarit efter hittills gällande praxis. Friherre Palmstjerna, Carl Otto: Statsutskottet har i Betänkandet föreslagit, dels att den redan beviljade arrendenedsättningen må förlängas för ännu ett år, dels att frågan ytterligare bör underställas Stäildernes pröfning, och på detta sätt var af Utskottet beredd möjligheten för en framtida nedsättning af arrendet. När nu 2 Stånd af* slagit Betänkandet, så måtte deras mening varit, att ej vilja medgifva någon nedsättning. Jag kan derföre icke instämma uti Friherre Cederströms förmodan, enär jag anser desse Stånden hafva haft till afsigt att betaga sökanden allt hopp om nedsättning. Huruvida detta ärende åter kan Den 0 Maj!. 35 tomma under pröfning af Nämnd, är en annan fråga. Sådane ämnen äro i allmänhet de, som angå Beviliningen och Statsregleringen. Med Herr Ribbing är jag ense derom, att frågan, om nedsättning af ett års arrende för en Kungsgård, ieke för Slatsregleringen är af den vigt, att den bör dragas under Nämnds pröfning; Och jag tillstyrker alltså bifall till ExpeditionsUtskottets förslag. Friherre Anckarsvärd} Carl Henrik: Jag vill ej öka denna nog vidlyftiga discussion, utan förenar mig med Friherre Palmstjerna och Herr Ribbing, samt yrkar proposition till godkännande af ExpeditionsUtskottets förslag. Friherre Cederström: Genom de i denna fråga fattade beslut, synes klarligen, huru angeläget det är, att iagttaga hvad Grundlagen föreskrifter angående behandling af Betänkanden, då de ej kunna antagas.
Desi påbud om förhöjning af Sjö-Tullen ä Spannemäl med 24 si. Banco per Tunna. Men dä sedermera Spannemälen fallit till desi pris lika sä hastigt som utan all proportion emot andra wahror och de blisivande mlagornH, synes det mig wara af högsta wigt, att denna anhållan nu i underdånighet gjöres; — Och önstar jag säledes att Ridderstapet och Adeln tack es med det snaraste besivara Borgare-Ständers hemställan med 498 Den 12 Zebruarii. ett yrkande: an den sä länge hwilande Expeditionen mätte med dek snaraste kil! Kongs. Maj:t afgä, samt aik Ridderstapet och Adeln om detta desi swar underrätta de öfrige Gränden. Hans Excellence Herr Grefwe Uuutk. Till alta delar sörenar jag mig i denna motion med Friherre »amilton. Jag tar mig den friheten hemställa till Högloft. Ridderstapets och Adelns egen pröfning huruwtda, om Spannemäks - prisen, hwilka i Skäne aro gansta läge, alt widare sturle falla den nu sä ansenligt förhöjda Bewillningen kunde utgä: När Bewillningen stall erläggas efter behållen inkomst och Spannemäleu nedfaller anda till g R:d. Tunnan, sä stall Bewillningen stiga till eir gansta ringa belopp och för behofwek blifwa otillräcklig. Jag finner således för min del, att bade för enskildas wäl, och för Bewillningens framgäng, hwad Friherre »amilton tillstyrkt, rörande en underdänig adresie till Kongl. Maj:t, det Tullen pa inkommande Spannemäl mätte förhöjas, bör till alla delar bifallas, och till »verkställighet befordras. Eu ward Ledamot har i dag förmiddag omtalaf den höjd hwartill Wexel-courfen stigit, och de menliga följder deraf kunna upstä.