Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. iiskat denna öfverflvttning: det, är nemi. den erfarenhet, man har af de ständigt växande priserna på den materiel, som här är i fråga, nemi. yllevaror, läder, m. hi., och å hvilka artiklar något fallande i pris icke är att motse. Jag har blott velat härmed angifva skälet till den nåd. framställningen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. biet förev:de hemställan af 11. o. Ad. biltdlm. Mom. litt. E. Utskrts yttrande gillades. Mom. litt. F. Frih. Åkerhjelm: Sedan 1!. o. Ad. vid 6:te punkten litt, B. bifallit K. M:s Propos., följer deraf, att äfven den äskade beklädnadshjelpen för Topografiska Korpsen af 1.200 rdr bör nu bifallas, hvarföre jag får anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt oell bifall till hvad K. M:s Propos. i detta afstde innehåller. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. å bifall till Utskits hemställan, men besvarades meri nej. hvarefter propos. gjordes derå, att K. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte bevilja det af K. M. till beklädnadshjelp för Underofficerare vid Topografiska Korpsen äskade anslag; och blef denna sednare propos. med ja besvarad. Don 11 April e, m. IBS Moni. litt. G. Frih. Åkerhjelm: Sedan 11. o. Ad. nyss vid l(i:de punk ten, med alsing A StntsUtsk:ts hemställan, bila 11 it K. M:s Propos. om upsättaude af ett nytt sappörkompaui, torde det också vara nödvändigt alt bevilja det af K. M. för delta kompani äskade beklädnadsanslag af 8,993 rdr, hvarföre jag anhåller orri afslag å Utskits framställning i detta mom. och bifall till hvad K. M. i detta afs:de äskat.
Öfver dpt af Comittersde till utarbetande af plan för en. förbättrad fattigvård un.derdånigst inlemnade förslag till en allmän stadga, för fattigvården i Riket och Tiggeriers hämmande,1 jern te några RiksdagsFullmägtiges j samma ämne itigifne stjrgkilte Memoria}. \ 1128 Den ai Julii e, m Dun Allmänna, Resvärsoeh QecmotnkUjskmefi Af den i6 dennes; N-o 144* I anledning af vackt fråga Qnä förbud mot införsel af utländsk Humla* N^o 145. Ianledning af vackt fråga Qtn en förändrad grund för Preate-gårds-byggnads» skyluighetens utgörande , der stad och land utgöra en församling. N:q 146, I anledning af väckt fråga, att Rotehållare icke måtte Häggag transportera dornpagniernas tross» och munderings,persedla? från munderings-bodarne till mötes-platserne» Af den 18 dennes,. I anledning af gjorde anmärk* iungar vid Utskottets förut meddelte BetanItände öfver föreslagne ändringar, uti Författa ningarne rörande husbehofs - bränvinsbrännin, gen , och dermed gemenskap ägande ämnen, Justerades följande; Utdrag af Protocollet, hållet hos Häglof, 1 lige Ridderskapet och Adeln vid Lag» titna Riksdagen i Stockholm, /orond» dagen den 3 3 Juli i 1833, §. Remitterades till Ben s}2. Julli c. m. 1189 Statsoch Banco » Utskotten::
Enligt hvad jag tror mig med visshet känna, ämnar Norska regeringen hos Stortiiinget föreslå förhöjning af införselstullen å tobaksblad och stjelk till 7 sk. specie skålpundet, närmast motsvarande 6 sk. 4 rst., efter svenskt mynt och vigt. Likhet i tullafgift å både blad och stjelk skulle således fortfarande komma att i Norrige bibehållas; och, ehuru varuvärdet å dessa olika slag är ganska skiljaktigt, synas mig dock andra omständigheter öfvervägande tala för antagandet äfven härstädes af likhet i tullsatser. Under det i Norrige, hvars tobaksinförsel uppgår till nära Adelar af den svenska, någon stjelk alls icke blifvit införd, utan fasthellre särskilda åtgärder ansetts behöfliga för beredande af återutförsel af den stjelk, ' som vid tobaksbladens bearbetning frånskiljes och hvilken skall uppgå till omkring '/4:del af bladens vigt, har införseln af stjelk härstädes, emot den derå stadgade lägre tull, utgjort 1,497,741 skålpund och således mera än hälften af den införda qvantiteten tobaksblad, 2,464,250 skålpund. Det må väl bemärkas, att den tobakstillverkning, hvartill stjelk hufvudsakligen användes, eller snus, i Norrige endast obetydligt förbrukas, då deremot härstädes ett omvändt förhållande eger rum.
Hvad angår de fattiges utväg att hos privatbanker, desses direclioucr eller delägare uttaga sina fordringar; sä loide det ieke vara svårare att uttaga värdet af en inuehafvande sedel, än af andra fordringar de kunna hafva hos private; och som understundom lagsökningar inkomma lill Konungens Bef:h;de pä 40 sk., 44 sk., 1 r:dr G sk. o. s. v.; så torde deraf synas, alt lagsökningar på 2 r:dr, 3 r:dr och 3 r:dr IG sk. äfven kunna inkomma och blifva till verkställighet befordrade, utan någon särdeles svårighet; och jag kan ej anse della som något skäl, hvarföre det af Utsk:n föreslagna stadgandet skulle förändras såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, ehuruväl af andra skäl, som ock föranledt ett olika stadgande i nuvarande bank-octrojer, jag icke vill bestrida en sådan ändring; ty privatbanker böra icke af någon tillfällighet kunna ursäktas, om de icke inlösa sina sedlar dä de vid bufvudcontoren till inlösen presenteras. Men hvad jag i denna § egentligen anser mig böra bestrida, är den ränleberäkning af 8 för 100, som del åligger banken vidkännas, i händelse dess sedlar icke vid anfordran inlösas med melalliskt mynt. Om det skulle bända en bank ali icke kunna inlösa sina sedlar vid anfordran med melalliskt mynt, så är det ganska tydligt alt så dant genast biet' i orten bekant; i samma stund detta biet' kändt, så kommo också alla, som agde bankens förskrifuingnr att utfordra sin rätt hos samma bank, och då är det icke troligt, att om alla sedlarne inkommo pä en gång, någon bank skulle äga de resurser att den pä en gång kunde anskaffa medel alt med riksmynt inlösa alla sina sedlar.
Numera är det icke brist på förmåga att räkna, som hindrar fabriksidkaren att beräkna sin tillverkningskostnad, så att mera råämne eller större omkostnad på en tillverkning icke deri moltages, än man bör göra, för att deraf kunna beräkna vinst. Man är nu rädd alt tillåta utförsel af tackjern, likasom man fordom var rädd alt låta tackjern föras från en hytta till andra bruk, än dem som ägde rättighet alt derifrån dermed blifva försedda. Samma förhållande, sorn emellan våra enskilda näringar ägt rum, måste äfven ovillkorligen komma att äga rum emellan näringarna i allmänhet. Yi komma aldrig till stånd med det ena, om vi icke öppna vägen för det andra. Med den tull, som blifvit föreslagen för tackjern, har jag visserligen hört sägas, att fri varu-export icke finnes. Man har framställt den satsen, alt om denna tull blef - Den ag Juli e. m. ve fastställd ocli utförseln fri, så skulle tackjernslillverkaren med rutla sagu: hvad skäl finnes det dertill, att jag skull betala 5o proc. af min varas värde i export-tull, då stångjcrns-tillverkaren får exportera sin vara för 16 sk. SU! Man skulle kunna komma lätt ifrån dessa farhågor, om man toge 4 *:dr 24 sk., som äro bestämda i utförselstull på tackjern, och bestämde på en gång i hvilken ordning de skola succs sive nedsattas, lills de komma al pari med stångjei nets export-tull. Om man bestämde, att export-tullen årligen nedsattes med 1 proc., så skulle en rund lid åtgå, innan tullen blefve så låg, att utförsel vore att befara, och emedlertid hade stångjerns-lillverkaren att draga fördel af de upptäckter, som andra länder gjort, genom valsverk och dylika föl bättringar, och då skulle slutligen icke större våda kunna uppstå genom rättigheten till utförsel af tackjern, än genom tillåtelsen att utföra hvilken annan vara som helst.
Hvad dqn högre Militaire-upder \isningen icke af Utskotten omtalad, och, hörer, således, icke hit. Den. omnämnda undersökningen aft Militaireverket i allmänhet förmodar jag vara en rnissskrjfning i, Utskottens Betänkande, hetdstf sistberörde föremål utgör ämne för det yftranjde, Utskotten, afgifvit öfver Herr Lagerheiins.. vid,Riksdagens, början derom väckta, motion. Betråffåqpe. slnteligen den önskan, flera^ vårda Redamöter yttrat, att jemte updersöknin.-, gen af de.Militaire-undervisnings-verken, en re-, vision af läroverken i det hela mätte företagas:, får jag vördsamt erinrjra, att dep, senare revi-_ s,ionen nyligen år gjord och fullbordad, hvad» de lägre läroverken beträffar, oc,h, det år egen. tpligen dessa, sorn kunna komma, i fråga, når, jpan talar om Krigs Acad emten. Finner man dessa läroverks organisation oriktig, så börtnan, MPPgifva bristerne; men dessförinnan kan jag 7>7i 25 Augusti e. m\ för min del ej antaga, att de finnas. De förmente bevis på motsatsen, sorn af en vård Ledamot, hvilken nu år frånvarande, blifvit framUgde, har jag-, med Scholmdrängen i liand, redan en gång vederlagt. Någre ytterligare har jag sedermera icke hört bestämdt uppgifvas. Jag tror således, att Utskottens Betänkande kan ochi bör, utan återrerniss, bilallas. Herr Lefren, Johan Pehr: Ätt jag be gärt ordet, lärer Ridderskapet och Adeln ej finna underligt, då jag har äran vara Styresman; för det Undervisningsverk, hvarom nu är fråga. Jag tror mig uppfylla Ridderskapets och Adelns önskan, då jag ej upprepar hvad sorn i detta anine redan så niånga gångenblifvit sagt, helst Ridderskapet och Adeln-otvifvclugtigt redan stadgat sin: tanka i hufvudsaken.
— Bå Hr Nordenfalks förslag icke är så på stående löt uppgjordt, utan redan finnes intaget i Hr Lemchens reservation, anser jag detsamma kunna utan fara antagas, och yrkar således bifall dertill. Hr Stedt: Om verkligen icke någon utsträckning af tiden står att vinna, skulle jag vara böjd att instämma med den siste talaren och yrka bifall till Hr Nordenfalks förslag, emedan derigenom dock något är vunnet, nemi. terminernas fördelning i halfva månader. Jag tror dock fortfarande det bästa vara att återremittera §:n. Gr. af Ugglas: Hr Reutersvärd har sagt, att örn man finge börja bränningen hvilken dag och hvilken timma som helst, stora svårigheter skulle uppstå för kontrollen, och att det skulle erfordras en massa kontrollanter. Men så är icke förhållandet, ty handteringen komme då utan tvifvel att utöfvas blott i några få större fabriker, och staten finge då i sin makt att reglera rörelsen genom skatten. Jag kan lör öfrigt ej finna annat än att det bör för Utsk:t vara angenämare att få en fråga återremitterad i sitt sammanhang, än att Ståndet fattar beslut i vissa punkter och återremitterar andra, som stå med dessa i närmaste samband. Jag yrkar fortfarande återremiss. Hr von Mentzer: Be som yrkat en utsträckning af bränningstiden, måtte frukta att icke tillräckligt qvantum bränvin skall komma att tillverkas, men dermed har det ingen fara; och så länge våra författningar stå på den fot som nu, att allt bränvin, som tillverkas, skall ovilkorligen supas upp inom landet, vore det bättre att minska än öka produktionen. Maj f. m. bränvin med fördel härifrån föras till utlandet, sä vore det en annan sak, men som det nu är, tror jag både tiden oell qvantiteten vara tillräckliga, och anhåller derföre, att § 2 måtte bibehållas, sådan den är i 18G0 års författning. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Gr. o.
I The Castle of Perseverance, en af de älsta engelska moral plays, är hjelten Humanum Genus, som vid sitt inträde i verlden bestämmer sig för den onda englens råd och blir genom Mundus bekant med de sju dödssynderna, men räddas af Confessio och Poenitentia och vid 40 års ålder föres till Castle of Perseverance, som försvaras af de sju kardinaldygderna och belägras af de sju dödssynderna. Då de sednare ingenting med våld kunna uträtta, smyger sig Avaritia hemligen in i borgen och lockar Hum. Genus, nu gammal och grå, att fly med henne. Sedan han derpå fått till Garcio (det unga slägtet) utlemna sina med Avaritia samlade skatter, komma Mors och Anima, och slutligen tager en ond engel Humanunm Genus på ryggen för att bära honom till helvetet. Men i himlen uppstår en strid emellan Misericordia och Pax, hvilka tala för Hum. Genus, och Justitia och Veritas, hvilka tala emot honom, och Gud afgör saken till syndarens förmån117. The Moral-Play of Every Man (tryckt 1531, men sannolikt äldre) begynner med en prolog, hvarefter Guds son klagar öfver menniskoslägtet, som, glömskt af hans välgerningar, hans lidande och död, lefver tanklöst i verldslig lusta med de sju dödssynderna. Han utsänder derpå döden att kalla Every Man (hvar och en) till räkenskap inför hans thron. Every Man ber om uppskof, men förgäfves; han söker då sällskap på den besvärliga vägen och vänder sig till Godt-kamratskap, Slägtskap och Rikedom. Men de öfvergifva honom. Endast God-gerning skulle vilja följa honom, men hon är svag och kraftlös, emedan han låtit henne hungra. Hon anbefaller honom dock sin syster Kunskap, och denna för honom till den helige mannen Confession (bikten), inför hvilken han bekänner sina synder och gör bot, samt hvarifrån han sändes till en prest för att få nattvarden. Återkommen hem, börjar han blifva svag, och nu öfvergifva honom Styrka, Skönhet, Öfverläggning och Besinning.
Bortkastande allt maner, som icke var hans egnaste, gaf han i dessa lag fritt lopp åt sin kallelse att ögonblickligt både skapa och sjunga qväden till Vinets och Kärlekens lof, än med otrolig lätthet skriftligt upptecknade, än rentaf improviserade och förklingande med stunden; samtliga af en dittills ohörd diktningsart. Nästan blott från Stockholms krogar tycktes dess omedelbara sammansmältning af ord och musik hämta sina ämnen; men behandlade dem på ett sätt, hvarigenom det löje, som de brokiga narrgestalterna väckte, till sin förundran esomoftast fann sig beledsagadt af känslans djupaste och ljufvaste rörelser. Det var en lyrik, till sitt hela – såsom det syntes – blott burlesktkomisk, men likväl mäktig att anslå alla fantasiens strängar, att när som helst genomgripa själen med dithyrambiska, idylliska, elegiska toner. Innan kort började namnet Bellman höras, såsom namnet på en ung, tyvärr sjelfsvåldig, men i alla fall oförliknelig poet, hvars sånger flögo kring stad och land, dels i afskrifter, dels såsom ”visor tryckta i år”. Närmaste följden blef mellertid, att han i Banken och Tullen alldeles försvann ur synhåll. Ryktet påstod, att på värdshusen i och omkring hufvudstaden träffades han desto säkrare. Denna lefnadsväg, föröfrigt angenäm, ledde bland rankor och lagrar till allt annat, än kläder och föda. Men sångfågeln skulle ej förgås. Till hans lycka kom på Sveriges thron en Konung, som, sjelf skald, ansåg intet skaldesnille böra hämmas genom nöd, och trodde att hvarje sådant bäst gagnade fäderneslandet genom sina krafters utveckling; eller att förmågan deraf var tillräcklig merit till jordiskt lefnadsbröd, utan att böra förvandlas till ett misslottadt bihang åt någon af dessa ämbets-befattningar, som allasamman äro blott olika sätt att spänna Pegasus för plogen. Tidigt hade Bellman i honom anat sin välgörare; och på den 19 Augusti 1772 helsat honom med hyllningar, som icke lätt kunde förgätas 19. Å andra sidan, ehuru ofransysk den Fredmanska sånggudinnan var, bevekte hon snart
Maj:ts nådiga pröfning särskildt för hvarje gång; att, då officer utnämnes till generalstabs-officer, han uppföres på generalstabens stat, och den lön, han vid regementet innehade, tillsättes i vanlig ordning; samt att desse stabs-officerares tjenstgöring på regementena skall vara en bestämd, på vissa tider återkommande skyldighet. Bet. I, 25 194 Häraf följer, att, då en stabs-officer utnämnes till lön på stat vid ett regemente eller corps, upphör han att tillhöra staben. I alla stater är landets topografiska aflattning anförtrodd åt generalstaben. Skälet härtill är att det ursprungliga ändamålet med denna aflattning var militäriskt, och arbetena intogo således ett värdigt rum bland göromålen för den corps, som skulle bereda kännedom om landets beskaffenhet. Uppdraget har fortfarit att vara militäriskt, sedan ändamålet långt för detta vidgats till statistiskt, statsekonomiskt och geografiskt samt alltmera antagit vetenskaplig form och riktning. Den nämnda topografiska afiattningen sker också med stor fördel och med minsta kostnad af officerare, är för dem under fred en lämplig och äfven militäriskt bildande sysselsättning, genom det ortsinne och den förmåga att militäriskt bedöma en trakt, hvartill den uppöfvar, och hvilka egenskaper, synnerligast för generalstabs-officeren, äro angelägna. Äfven då dessa arbeten till någon eller ock betydlig del utföras af arméens officerare, fordra de en ledning, i åtskilliga delar vetenskaplig, genom en dertill danad militärcorps. Men då en sådan corps ensamt häråt egnar sig, kan arméen i krig, då befälsbehofvet är stort, icke draga den nytta af dess officerare, som om desse under fred, genom beröring med arméen och med generalstaben vunnit militärisk utbildning och användbarhet. Då svenska topografiska corpsen för 60 är sedan inrättades, föreskref Kongl. Maj:ts nådiga bref härom den 4 April 1805, att »corpsen skulle under krig vara med generalstaben inför lifv ad», och vigtiga stabsbefattningar uppdrogos också åt dess officerare genom 1806 års föreskrift för generalstabens tjenstgöring i tält.
(Oumbärligt iör hvarje hushåll,) Eau de Cologne, Parfymer, Håroljor, Asepiin, m. fl. Tekniska fabrikater. Innehållsförteckning " s Tillkännagifvande. Träldomsok; några små betraktelser öfver ett och aunat af Mathilda Ärade läsarinnor! I praktiskt syfte. Ett storstadsbarn; berättelse för Idun af Johan Nordlin / / (slut pfi första delen). Hvarjehanda. Breflåda. — Moderevy. Text till modebilderna. N ä r pappa är vid misshumör; utkast af Stephan Obs, Langlet. Å Smith. S P E R den välbekanta skämttidningen, har under ta / rika senaste och fina godmodiga att Annonser. genom sina samt och humoristiska tidningen härdar ha / fåret illustrationer sin text visat, nu i sin nya utstyrsel jemföre / se tidningar med Europas i denna vidstående fabriksmärke! gifves af undertecknad för ett begränsadt antal elever. OBS. Eleverna förfärdiga egna klädningar. Bernadina Nicodemi, Barnhusgatan 4, 1 tr. upp öfver g. [135] utförnämgenre. Säkert Potatis såsom tvål. Potatisen skalas ock publiken uppmuntra Kaspers Annonspris: 25 öre pr petitrad ( skall ren och rifves på ett rifjern; till den sträfvan genom att göra honom till en Ingen annons införes under 1 k r. rifna massan sätter man 4 ä, 5 gånger vä / kommen vän i alla hem, der man så mycket vatten antingen efter vigt älskar ett godt skämt. I spetsen för eller ögonmått och silar den genom redaktionen stå Richard Gustafsson och en duk. Låter man massan stå några John Johnson (Kapten Punsch), samt PLATSSÖKANDE. ögonblick, så sätter sig potatismjölet på för illustrationerna vårt lands förnämste botten och kan, om det renas några Lärarinna, tecknare, Viktor Andrén. Prenumeration gånger med vatten, brukas till stärsom genomgått Wallinska skolan, önmottages å alla postkontor. Oaktadt kelse. Den afhälda vätskan kan man, skar plats för att undervisa flickor i de ökade omkostnaderna för tidningens kall eller en smula uppvärmd, genast vanliga skolämnen, språk, musik och eleganta uts / yrsel är priset det samma begagna till tvätt. handarbeten. Svar till » L.
Först rörde den sig långsamt, liksom samlande in styrka, för att sedan kunna smälla igen med en skräll, en väldig skräll, som skakade hela huset och isynnerhet hördes in till de två i rummet närmast intill. Gamla farmor flög ofta högt upp i vädret af förskräckelse därvid. Isynnerhet om hon möjligen på eftermiddagen, då det understundom ganska länge kunde vara helt tyst, nickat till litet grand öfver stickstrumpan, kunde hon blifva helt förskrämd och börja sucka öfver porten, som skrällde så illa. » Porten är så stygg, så stygg » — jämrade sig också barnet. » Den är ett stort troll, som bara vill plåga oss. » — Men farmor sade, att troll och dylikt otyg icke fanns i världen. Porten gjorde, Jivad den skulle, då den gick upp och igen; om han därvid skrällde och lät illa, var det människornas fel, som icke hade hjärta i bröstet att tänka på andra. Signe teg, men hon hade sin egna mening om saken. På den tiden, då hon ännu var frisk och kunde springa omkring och leka som andra barn, hade hon naturligtvis ej fäst sig vid en sådan småsak som skrället i ytterdörren, hon hade tvärt om ibland haft lust alt skratta åt farmor, när hon " ief skrämd, men nu sedan hon blifvit sjuk och måste ligga till sängs långa stunder af dagen, plågades hon obeskrifligt däraf. Medan kroppen var overksam, arbetade tankarna så mycket rastlösare, och bland annat gjorde hon upp för " sig en lång historia om porten. Den var ett troll, som ville henne och farmor illa, därför passade den på alt slå och skrälla så ofta den kunde. Men hon hade naturligtvis sina » vänner », som ofta gjorde trollets onda anslag om intet. Dessa » vänner » voro de, som hade för vana att utan buller draga igen porten efter sig. För dessa människor, af hvilka knappt någon visste, att hon fanns till i världen, slog hennes lilla hjärta af tacksamhet. Den pålitligaste var kaptenen i andra våningen.
Ehuru något serskildt stadgande derom icke i Rikets Ständers beslut förekommer, Bih. till R, St. Prot 1840 och 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 4$ Hafi. 1 7 Stats-Utskottets Memorial, N.-o S8o. har UtskotLet dock trott anslaget till Beklädnads-förrådels förseende med materiel för ytterligare 500 man höra hänföras till de summor, som skola i mon af behof tillhandahållas. 4 §. handlar om de, på grund af Stats-Utskottets Utlåtanden, N:ris 354 och 435 Litt. B., beviljade anslags-summor. Uti 5 §. hafva de, i egenskap af anslag för vatten-communicationer anvisade summor blifvit införda, med undantag af dem, i afseende på hvilka serskilda förhållanden förekomma och hvilka uti nästföljande §. §. äro upptagna. Vid anslaget lill Landscrona hamns iståndsältande har eu föreskrift angående tiden, hvarifrån de bestämda afbetalningarne skola utgöras, blifvit tillagd. 6 §. innehåller Rikets Ständers, enligt omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, fattade beslut angående Statens bidrag till ombjrggnad af Strömsholms canaloch slussverk. Då de, bland allmänna föreskrifterne för dylika Statsbidrag, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 435 Litt. C. sid. 61—63, förekommande stadganden, angående contractens företeende inför Fullmägtige samt rättigheten att inställa anslagens utbetalning, synas jemväl böra ega tillämpning, i afseende på nu ifrågavarande anslagssumma, har uti denna §. en hänvisning till samma stadganden blifvit intagen. Uti 7 §. angående anslaget till undersökningar, i afseende på canal-ledningen emellan tljelmaren och Wenern, har Utskottet ansett nödigt tillkännagifva, att detta anslag bör, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, utbetalas. 8, 9, 10 och 11 §. §. innehålla Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets framställningar i 27 punkten, Litt.