Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjernas yrkande, till afslag derå, hvarvid ropades Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad., med afslag å denna §, behagade antaga Lsla §:n af 1846 ars Kungörelse angrde enskilda Banker, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. §§:ne 2, 3 och 4. Bi föllos. §:n 5. Frih. Tersmeden: I 5:te §:n står ordet lag. Jag hem ställer om detta ord, ifall förslaget kommer alt anses såsom tillhörande den ekonomiska lagstiftningen, kan anses liktydigt med ordet förfaltn. Hr Carleson: Ordet lag kan afse sladganden af både civil och ekonomisk lagstiftnings natur. Frih. Tersmeden: Jag för min del anser likväl ordet för fattning vara lämpligare än ordet lag, ifall K. M. i ekonomisk lagstiftningsväg stadfäster detta förslag. Gr. Lagerbjelke: Jag för min del anhåller om bifall lill denna §. Jag har redan förut anfört de motiver, som ligga till grund för min åsigt i saken, och jag anser mig således icke böra uptaga R. o. Ad:s tid med att uprepa hvad som förut blifvit sagdt. Hr Gripenstedt: Nu se vi redan följden af beslutet, att lemna oafgjord!, huruvida delta förslag är ämnadt att blifva en lag Den 16 September f. m. 23 eller en författa. Det är väl gifvet att då maD diskuterar ett i förslaget förekommande stadgande, man måste tillse'att detsamma sättes i öfverensstämmelse med den egenskap, förslaget kommer att få. Om förslaget blifver en lag, så bör ordet lag begagnas; om förslaget deremot blifver en förfaltn., så bör detta ord i stället begagnas. Då man icke velat på förhand göra sig reda för naturen af det arbete, hvarom vi nu öfverlägga, tror jag, alt vi icke hafva någon annan utväg, än att låta dessa benämningar vara eventuella, till dess beskaffenheten af förslaget blifvit gemjm formligt beslut bestämd. Gr. Sparre:
Då jag nu går att yttra några Den 26 Maj c. m >9i anmärkningar emot Utskrs betänk, i den delen, som angår JustitieRevisionen, bör jag i främsta rummet reservera mig mot förebråelsen att tala i egen sak, enär jag sjelf tillhör detta embetsverk. Men då det icke lärer komma i fråga, att R. o. Ad. i dag fattar något beslut i ämnet och Just.- Revisionens Chef är hindrad att vara tillstädes, har jag ansett mig pligtig att meddela några upplysningar, hvaraf jag förmodar, att Utsk. saknat kännedom. Hvarefter Hr von Stahl uppläste följande: Justilie-expeditionen utgöres för närvar, af 8 revisionssecret. -, 8 protocollssecret.-, 11 cancellistoch 10 copistbefattningar jemte 3 registratorer. Redan år 1828 förklarade K. M., i anledn. af ... St:s derom gjorda underd. framställning, Sig i nåder vara betänkt på en förändrad organisation af detta verk. Sedan den tiden har ej någon befordran inom Expeditionen ägt rum, hvaraf inträffat, att de flesta tjenstemännen derstädes bestrida högre befattningar än dem, hvarå de innehafva fullmagter, äfvensom att en del ordinarie tjenster nu mäste skötas af den extraordinarie betjeningen. För verkets ofvannämnda 4° embetsoch tjenstemän finnas endast 24 löner på stat anslagna, så att cancellistoch copist-tjenstgöringen , äfvensom en del af protocollssecreteraregöromålen verkställs, snart sagdt, för intet.
Jag anhåller på denna grund, att Herr Grefven och LandtMarskaiken täcktes proponera Höglo fl, Ridderskapet och Adeln att Den 2 Juli c. m. 113 anmoda Friherre 'Wirsen äfven befordra sitt anförande till Trycket. Denna hemställan blef , uppå gjord proposition, bifallen. Herr Munk af Rosenschöld, Eberhard, begärde, att Herr Silfversparres i förmiddags Plenum upplästa Dictamén mätte remitteras till Lagsamt OeconomieUtskotten. Herr LandtMarskaiken erinrade, att sådant icke kunde ske, emedan Herr Silfversparre hade anmält detsamma såsom ägande gemenskap med det Särskildta Utskottets på Bordet hvilande Betänkande. Å nyo föredrogos ochbiföllos följande 2:ne den 28 Juni på Bordet lagde Utlåtanden flan Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet. 1:0 I anledning af väckt fråga om ettStalsSjö-Assurance Contoirs inrättande i Slockholm. 2:0 Till besvarande af Högl. Ridder M O skåpets och Adelns Aterremiss, angående ett gjordt yrkande om RiksdagsRelationers infordrande. Den £ Juli. e. m. Företogs till afgörande Allmänna Be* svärsoell OeconoinieUtskottets, den 23 Juni pä Bordet lagde, Betänkande till besvarande af Aterremissen i frågan om Embetsmäns rättighet att förbjuda invånare i en o^t att hvar som heldst inom Rike? söka arbete. Friherre Cederström, Jakob: Utskottet har viii uti allmänna termer tillstyrkt den fejr alla utvidgade rättigheten alt under viss tid pä året söka sig arbete. Men jag finnér ej uti Betänkandet vidrörd den delen af min motion , som rörde upph,öfvande af fainlidne Landshöfdingen von Echstedts Kungörelse, hvarigenom invänarne uti bans Län denna rättighet blifvit förment.
Det enda rigtiga synes derföre Utskottet vara, alt den löneti Hök ni ng, som Rikets Ständer beviljat embetsoch tjenstemännen för de år, den nya statsregleringen omfattar, tages till grund för beräkningen af förhöjningen för år 1857, hvilket jemväl öfverensstämmer icke allenast med Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, utan ock med de beslut, Rikets Ständer i enahanda afseende fattat, rörande såväl underbefälet vid de garnisonerande regementen m. fl., som tjenstemännen i Rikets Sländers Bank. Sluts-Ulskotlets Ullålande J\f 2S1. ä Beträffande beloppet af nu ifrågavarande löneförhöjning, har, såsom Utskottet i sitt förra betänkande redan nämnt. Kongl. Maj:t uti Sin Nådiga Proposition angående Stats-vcrkels tillstånd och behof äskat, att densamma skulle för år 1857 beviljas med enahanda belopp, som för den följande liden blifvit af Kongl. Maj: t föreslagen, uppgående till en sammanräknad summa af mer än 2,000,000 R:dr R:mt. Under nuvarande förhållanden anser sig likväl Utskottet, med kännedom om Slats-verkets ställning, icke kunna tillstyrka beviljande af hela den äskade tillöknings-summan, utan tror fast hellre någon nedsättning deraf vara nödvändig; och särskilda förslag i denna syftning hafva äfven förekommit, såsom att medgifva en viss mindre, procentvis lika, förhöjning för år 1857 å alla löner, derå tillökning för nu ingående statsreglerings-peiiod beviljats, t. ex. två tredjedelar eller tre fjerdedel a r af denna tillökning, eller ock att anvisa en sådan förhöjning endast å de mindre lönerna eller i större mån å dessa löner och i procentvis ringare mån å de högre.
Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en ny förordning angående mantals-penningarna, oell dels rörande enskilda Motionärers framställningar: B. II. 464, 481, 505, A. 505, 520, 526; E. III. 510. — N:o 46, i anledning af återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 27, angående begärdt anstånd med föreskrifne kapitaloch ränte-inbetalningar å de till Norbergs Jernvägs bolag af allmänna medel anvisade lån: B. II. 465, 482, A. 482. — N:o 47, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning till enskild person af en komministersbostället Hof-Dablbo-gård i Kronobergs län tillhörig del i den så kallade Spetsamossen: B. II. 465, 482, A. 482; E. III. 58. — N:o 48, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående utbyte af komministers-bostället Svensbohl i Rudskoga socken mot sergeants-bostället Höjdebråten i Nysunds socken: B. II. 465, 482, A. 482; E. lil. 58. — N:o 49, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse för Fält-Kamereraren in. m. Pb. A.
Majit nådigst äskade anslag till påbörjande af Östra stambanan, särskilda medel må anvisas för anläggning af sträckan mellan Norrköping och l.in 1 nådig Proposition, angående fortsättning af Statens jernvägs byggn ader och anvisande af dertill erforderliga medel, har Kongl. Maj:t, bland annat, behagat föreslå Rikets nu församlade Ständer att, till fortsättande och fullbordande af Södra stambanan, i den vid sistlidna riksdag beslutade sträckning, anslå nödiga medel, äfvensom att, till påbörjande af Ostra stambanan ifrån Katrineholm öfver Norrköping och Linköping vester om sjön Sommen till trakten af Nässjö, anvisa det för anläggningen af sträckan emellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp, i jemnadt tal, af 4,135,000 Riksdaler. De motiver, som legat till grund för föregående riksdagars beslut, om Vestra stambanans framförande öfver Katrineholm och den Södra stambanans öfver Nässjö, gifva anledning att förmoda det Rikets Ständer skola villigt erkänna angelägenheten af denna Ostra stambanas byggande. Icke nog med att denna banas anläggning skall „ mägtigt bidraga till ökande i alla rigtningar af näringsflitens alster inom provinsen Östergötland, medelst den lättade förbindelse, sorn så vål behöfves och derigenom åstadkommes, emellan det inre af provinsen och dennes förnämsta stapelstad. Norrköping. Icke heller nog med att Statens Vestra stambana skall från dennes Ostra bana, genom varuutbytet jdcIi persontrafiken emellan Östergötland och enkannerligen den för sin industri och invånarnes talrikhet mera framstående staden Norrköping, å ena sidan, och hufvudstaden samt norra, mellersta och vestra Sverige å den andra, hemta en betydlig tillökning uti vinstgifvande rörelse; den föreslagna Östra stambanan skall framförallt blifva af stor betydelse för det allmänna, derigenom att den bereder en omkring 10 mil kortare jernvägsförbindelse emellan hufvudstaden och de södra orterna, än som åstadkommes genom Falköping—Jönköpings-banans förening vid Nässjö med den söderifrån kommande stambanan.
Emedlertid hafva liderna förändrats, och del förhållande har nu inträffat, att vårt silfvermynt, långt ifrån att vara mindre begärligt till följd af dess stora kopparhalt, tvärtom blifvit mera eftersökt (åtminstone på vissa ställen) just af detta skäl, emedan utländningen alde - 528 Den 25 Februari f. m. les icke föraktar den portion koppar, han i det Svenska silfvermynlet får tili skänks. Alla dessa omständigheter gifva, enl. min öfvertygelse, en ganska giltig anledning till att önska, att vårt silfvermynts legering icke skulle vara sådan den nu är, eller 75 •/» silfver och 25 % koppar, utan att koppa;qvantileten skulle inskränkas, ehuru, enligt min åsigt, icke till den proportion, som i Noriiges och Danmarks mynt är iakttagen, eller såsom 12-f till 87-|, ulan, i likhet med det Franska silfvermyntel, lill af myntsilfrets vigt, så att proportionen emellan silfret och kopparen hlefve såsom 9 till 1. Genom en sådan legering skulle dessutom det ändamål vinnas, att utmyntningen klefve jemnare i förhållande till vigten, ty man skall då af ett skålpund så beskaffadt myntsilfver erhålla jemnt 15 silfverspecier, i stället för att man, enl. den nuvar:de legeringen, af samma vigt mvntsilfver erhåller en dast 12-| Silfverspecier. Hvad jag nu haft äran anföra, ber jag att få sammanfatta sålunda, att jag bestämdt anser, att det hade varit nyttigt om man ifrån begynnelsen antagit en legering med mindre kopparqvantitet än den nuvar:de, nemi. -fa af vigten, äfvensom jag tror att fördelarne af en förändring uti sådan syftning, så vidt den afser de större mynlsorterne, skulle öfverväga de olägenheter, som alltid medfölja rubbning i ett lands mynlförhållanden. Då emedlertid 2:e
Maj sisth år täckts förordna, att, enär de uti Tabell-formulairerne förut förekommande Uppgifter om Utsäde, Kornets förökning s Boskaps-kreaturens antalj Öppna Jorden Sådda delen deraf, Gräsvall som skftesvis sås och sådda delen af Gräsvall numera, uti det af Eder Kongl. Maj:t i Nåder gillade formulaire för Landshöfdingarnes Femårs berättelser blifvit hufvudsakligen och så vidt det i Nåder funnits nödigt upptagne, böra dessa uppgifter, hvilka sålunda erhållas och icke egentligen höra till TabellVerkets föremål, alldeles utur Tabellerna uteslutas till underdånig åtlydnad hvaraf, Commissionen utur de för det nu ingångna nya Quinquennium underdånigst projecterade, under den 6 Julii 1821 af Eder Kongl. Maj:t till efterlefnad i Nåder faststälda och vid samma års slut till Consistorierne kringsända fonnu - 368 Riksens Ständers lairet för Mortalitetens årliga antecknande före» nämnde uppgifter utelemnat. Då de emedlertid, i följd af gamla formulairet, under hela det tilländalupna Ouinquennium eller till och med år 1820 fortsatts och inkommit, har Gommissionen slutligen ansett sig äfven nu, likasom tillförene, böra öfver dem låta upprätta Sammandrag, hvilket, hvad Utsädet, Kornförökningen och Skörden angår, innefattas i den sista eller Tabellen XXXVI; men Boskaps-kreaturens antal och Jord-arealen äro upptagne på Tab. XXVIII, der Hushållens antal och beskaffenhet äro specificerade.
S. D. Lades till Handlingarne LagUtskottets Utlåtande N:o 200, öfver anmärkningar hos Ridderskapet och Adeln vid Betänkandet ]N:o 199 i fråga om Jordegares rättighet till Arrendators afhysande. S. D. Då nu å nyo föredrogs Ekonomi-Utskottets Utlåtande och Förslag N:o 199, angående Riks-ståndens olika Beslut i frågan om inrättande af Directioner till det Indeldta Cavalleriets Beklädnad, biföll Borgare-Ståndet, att, så framt icke Högv, Prot. Utdr. d. 34 October i8a3. 119^ Preste-Ståndet eller Hederv. Bonde-Ståndet i de stridiga Frågorne frånträder sitt Beslut, dessa frågor öfverlemnas till afgörande hos Ekonomi-Utskottet, förstärkt på sätt Riksdags-Ordningen föreskrifter, samt godkände, för sådan händelse, de nu föreslagne Voterings-Propositionerne. S. D. Beyillnings-Utskottets Memorial N:o 49 > angående Voterings-Piropositioner i afseende på de om Tull-Bevillnings utgörande emellan Riks-Stånden yppade skiljaktiga meningar, föredrogs å nyo; Hvarvid Borgare-Ståndet fattade följande Beslut: i:sta Puncten. Då den deruti o nimi nida fråga är af oeconomisk beskaffenhet, finner Borgare-Ståndet, att den måste anses genom de öfriga Ståndens sammanstämmande Beslut afgjord: <2:dra Puncten. Godkännes: 3:dje Punkten. Borgare-Ståndet, som, enligt sitt till Med-Stånden och Bevillningsutskottet aflåtna Protocolls-Utdrag af den cj:de dennes, förblifvit vid sitt förr fattade Beslut, att Tullen för inkommande och utgående Varor bör bestämmas i Hamburger Banco, påyrkar den rätt, som, jemnlikt 71 §. Regerings-Formeu och3i §. Riks - 1196 Prot.
St:r skulle uti en und. skrifvelse till K. M. anhålla, det K. M. behagade låta öfverflytta de mål som nu tillhöra KrigsHofRm på en Afdelning af HofRma, som, i händelse af behof, kunde förstärkas med ett par militära ledamöter, hvilket äfven står i öfverensstämmelse med hvad som är föreskrifvet för den högsta instansen, eller för Högsta Domstolen. H. Exc. Hr Gunther, Claes Ephraim: Då Ekon.Utsk:s Betänk, redan lärer af 3:ne Stånd vara bifallet, och då i följd deraf en så beskaffad skrifvelse, som Utsk. föreslagit, kommer att till K. M. aflåtas, så anser jag mig icke för det närv:de böra uttala något bestämdt omdöme öfver tvistefrågan, emedan det i alla fall blir min pligt, alt vidare pröfva densamma sedan vederbörande auctoriteter blifvit hörda, och alla tillgängliga uplysningar derigenom erhållits. Då likväl R. o. Ad. nu skall fatta sitt beslut öfver frågan, så tager jag mig deraf ani. att meddela några uplysningar, för att bereda Ståndet utväg att pröfva hvilka olägenheter eller fördelar, som kunna finnas å ena eller andra sidan. Det är och måste vara en allmänt erkänd sanning, alt i alla lagskipningar tvenne omständigheter äro af yttersta vigt, nemi. skyndsamhet med ärendenas behandling och noggrannhet med lagens tillämpning. Båda dessa saker befordras i betydlig mån genom en särskild ÖfverKrigsDomstol för de militära ärendenas behandling, och man måste erkänna, att man i hög' grad afsäger sig dessa fördelar, om man öfverflyttar dessa måls behandling på de allmänna Domstolarne, som redan äro i betydlig mån betungade med arbete, och då de derjemte för det närv:de arbeta på icke mindre än 12 Divisioner, så kan man icke hos dem påräkna samma enhet, som man får då dessa mål handläggas vid en Domstol, som är gemensam för hela Riket och sammansatt af blott en enda Division.
Defja räfenjTaper må till afjlutttingö» ntctfjoCett öfmerenöjlämma meD 9vi!öl)ufmuDbo!ett od) De omjlut af Dem, forn b>ittillé måft för famina f)iifmuDbo!ö uppgöranDe författas, måtte !unna utiDmifaS, ICottgl. D)laj:t i nåDer fafljlält nt;tt formulär för lanDöböcferna, f)mil!a Derefter cnDafl fomma att innefatta ljuf» VDUt>räFning för fyroavje lané fconouppbövD, i fammanbang ^»avmeö ocf blifroit fiaDgabt, att länené Slänterkäfningar böra genajl efter af* flutanDet eller Den 1 Sftaj påföljanDe året, infänDaé till dammar# Slätten för granjFningé unDergåenDe, Varigenom fåleDeé Dejja rcigttga räfenfFapcr 14 månaDer tiDigare än förr roarDa unDerfajiaDe Den meD nämnDa granjFning åfpftaDe fontroll. Ttfwenfa l)ar ^ongl. ?Dlaj:t, i följD af meDDelta föränDraDe förejFrifter angåenDe reDomifauDet af åt# billiga utgifter, Ijroilfa förut ingått uti De få FallaDe färjFilDa utgiftéräf# ningarne, od) Då öfriga Der upptagna utgifter anfetté utan olägenhet Funna Direkte apraé uti 9länteri#räFenjFaperna, funnit pligt att, jemte förejFrift angåenDe ftflberörDa förändring, om förjlnämnDa räFningaré uppl)öranDe förorDna. @ärjFilDt f)ar Sötigt.
Mitander, samt till båda boställenas bebyggande, får jag, i öfvei enstämmelse med hvad vederbörande einbetsmyndigheter föreslagit, i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t behagade, uti nådig framställning till Rikets Ständer, äska följande anslag, nemligen: till lön å ständig stat för hvardera af 2:ne kapellpredikant^’, 400 R;8r om året, tillsammans 800: — till årlig aflöning åt klockaren i Lekvattnets kapell 5o: — att på indragningsstat utgå, intill dess klockarne i Fryksände och Östmarks socknar afgått; till d:o åt kyrkovaktaren i samma kapell 16: 32 att likaledes på indragnings-stat uppföras, intill dess kyrkovaktarne i nyssnämnde socknar afgått ; till inköp af boställe åt predikanten i Lek vattnets kapell för en gång. 1,000: — samt till bebyggande af prestboslällena i båda kapellförsamlingarna, så väl Bogen som Lekvattnet, jemväl för en gång 5,600: — mot skyldighet för dessa församlingar alt berörde boställsåbyggnader i all framtid underhålla. 7 Hvad Departements-Chefen i omförmälda afseende i underdånighet hemställt, täcktes Kongl. Maj:t, jemlikt äfven Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, i nåder bifalla. 8:0 Hos Eders Kongl. Majit hafva åtskilliga hemmansegare å ön Rummaren i Stockholms
Detta sker likväl ej förr än mot ottemål, sedan de på allt sätt sökt uttrötta mannen, som bär runkaflen, samt under tiden brottats med honom, sägande: “Du får ej någon hatt förr än du med våld eller snabbhet kan taga den ifrån en bland oss!“ Den man, som sålunda vunnit runkafle och hvarfhatt (dvärghatt), blir sedermera en stor siare och känner alla fördolda ting och spådomar, utan att vidare behöfva gå årsgång. När han vill spå, tager han runkaflen i handen samt dvärghatten på hufvudet, och tros den senare hafva egenskapen att göra honom, som bär den, osynlig. I senare tider har denna vidskepliga tro mycket aftagit, och om än en eller annan ännu torde finnas, som går årsgång, har man icke på flera mansåldrar hört omtalas någon, som lyckats vinna den underbara runkaflen och dvärghatten. Till sist vilja vi här nämna de månadsdagar som fordom betraktades med en vidskeplig fruktan, och på hvilka man måste vara högst försigtig och aldrig företaga något af vigt, om man ville, att det skulle lyckas. Mest förhexad var den 11 Januari. De kallades förkastade, och sedermera “Tycho-Brahe-dagar“, en benämning, som kommit från Danmark, der man efter den store, men fördomsfulle astronomens beräkning (under senare hälften af 1500-talet) lade märke till åtskilliga för hans slägt och äfven i allmänhet olycksbringande dagar, 32 till antalet. De hos oss räknade – nära nog desamma – öfverstiga de sistnämnda med en dag. Och om dessa har vår gamla bondepraktika att förmäla följande:
Jag har Medes ej något widare at tillägga, än den förhoppningsfulla önskan, at bäve Regent och Medborgare mätte täckas inse, at det spräk jag här fört, är hwarken öfwerilningens eller listens, och at hos twenne Medborgare, hwaraf den ena inom sitt sköte gömmer stna önskningar, och den andra bär fram dem i dagen, är det ofta blott tystnad eller ton, som utgör skillnaden, och rättskaffenheten kan wara densamma. 6. Silverstolpe. Med OriZlNLlet lika lydande, intygar Lans Med lika mycken misttanka för min egen omdömesgäfwa, som förtroende til Högloft. ULffottets patriotism och uplysning, nödgas jag likwäl öppet bekänna, at jag ej tilräckligen klart inser nyttan och nödwändigheten af den vmtalte permanenta Lomiten eller StänderneS Beredning emellan Riksdagarne. De ärender, hwarmed denna comité eller Beredning borde taga befattning, skulle de wäl, 874 Den 2 Junit. rväl, wid en närmare undersökning, wara af den absoluta, wigt, at en corporalon af icke mindre än 18 Personer behöfde uprättas, för at besörja dem? och ställe kostnaden för dest Ledamöters aflöning smara mot ändamälet? Högloft. Utstottets xrojoct til en Styrel, se.-Form har redan i betydlig mon ökat Aflöyings-Staten, genom inrättning af nya och höga Mnbcren; det synes mig betänkeligt, at ännu derutofwer oka den genom underhållet för 18 tillagde Personer, hwilkas befattningar antingen icke pakallades af den yttersta nödwäridighet, eller möjligen ^kunde fördelas pä redan warande Embetsoch Tjenstemän, eller pä redan inrättade Allmänna Werk. Widare: Äro gränse-linierna för denna comites göromål och styldighcter sä tydligen updragne, eller kunna te sa tydligen updragas, at emellan dem och waringe Embetsmäns eller rlublikL Werks göromäl och styldigheter ingen förblandelse eller stridighet möjligen kunde in, träffa?
I afseende på de öfrige Bevillningen tillhörande afgifter för Bränvins-tillverkningen i Riket, Stora SjöTullen, Postrntdlen och ChartaeSigillatas-Medlen anser Utskottet sig icke kunna föreslå andra grunder, än de hittills vanlige; och afvagtar för öfrigt Rikets Höglofl. Ständers föreskrifter i anledning af allt hvad nu blifvit anfördt, likasom meddelande af den erforderliga BevillningsSumman och de förändringar, sorn i afseende på Bränvins-tillverkningen möjligen kunna äga rum, för att deraf göra den tillämpning behofvet påkallar och omständigheterna medgifva, samt derefter fullständigt project så öfver Bevillningens fördelning, som de Regiementariska föreskrifterne dervid , jemte särskildte yttranden rörande Bränvinsoch de öfriga Bevillnings-afgifterne, så skyndsamt, som möjligheten tillåter, till Rikets Höglofl. Ständer öfverlemna. Allt detta underställes vördsamligen Rikets Höglofl. Ständers vidare bepröfvande, åtföljdt af någre Herrar Redamöters till Protocollet särskildt yttrade tankar. Stockholm den 23 Januarii 1818- Tvansumt af Ftotocollet hållit infor Riksens Högl. Ständers Bevill - 14 BevillningsUtsi. Betänkanden. ningsUtskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 23 Jan. I g 1.8* S.
Vinner Nejj besluta Rikets Ständer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets mening, att kopparmynt om A öre Riksmynt bör präglas, och, lika med 2- och 1-öre-styckena, utmyntas efter 600 R:dr riksmynt per skeppund myntmetall viktualie-vigt. Voteringen har utfallit med 61 Ja och 58 Nej; och enär Ja följaktligen vunnit, hafva Rikets Ständer ansett utmyntning af A-öre-stycken icke böra ega rum. 3:o. Den, som anser rubriken på författningen böra erhålla den lydelse, Utskottet tillstyrkt samt Borgareoch Bonde-Stånden antagit, röstar Jit; den det icke vill, Nej, Vinner Nejj anse Rikets Ständer rubriken på författningen böra lyda på sätt Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat. Voteringen har utfallit med 37 Ja och 82 Nej; och enär Nej alltså vunnit, hafva Rikets Ständer ansett att rubriken på författningen, i Förstärkta Banko-Utskottets Memorial, N:o 64. 8 följd af beslutet om decimal-systemets tillämpning på rikets mynt, bör erhålla denna lydelse: ”Förslag till allmänna räknesättet för penningar, äfvensom till utmyntning af silfver och koppar;” hvilket Förstärkta Banko-Utskottet skolat för Rikets Ständer tillkännagifva. Stockholm den 3 Oktober 1854. STOCKHOLM, TEICKT HOS N. MAECUS, 1854. Ranko-VUkotteU Memorial, IS:o 95. i HI:o 63. A.nk. till Exp.-Utsk. d. 6 Okt. 1854, kl. * e. m. Memorial, med förslag till samman jemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om decimal-systemets tillämpning pä rikets mynt. Sedan, jemlikt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag af den 27 och 29 nasti.