Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att utfärda Assignationer, hvilka ej skulle i Råkenskaperne afföra* förr, ån de utgåfvos, skulle kunna leda till de betänkligaste följder. I öfrigt förekomma i denna §. orden: UtgiftsMede! Boken och BancoBoken, hvar* af betydelsen närmare torde böra bestämmas; äfvensom ordasättet, af vederbörande Uppbördsman qvitlerad till Uppbörd torde böra jredigeras. il §. innehåller, det Directionen skall föranstalta, att RiddarhusCanlzliet och KamererareContoiret alla Söknedagar i veckan på viss utsatt och anslagen tid finnas öppna och tillgängliga. Enär Kamereraren icke åger någon person sig tili biträde, kan ingen annan ån han fullgöra skyldigheten att håda Contoiret öppet, och af det föreslagne stadgandet skall det blifva en ovillkorlig följd, att Kimereraren ej skulle kunna le.frida någon annan tjenst af synnerlig omfattning. Jag vågar likväl till Höglofliga Ridderskapet och Adeln hemställa, om det. med afseende å Kamererare-befattningens beskaffenhet, kan anses rättvist, att meddela en sådan föreskrift, i synnerhet då Högloflige Ridderskapet och Adela benäget tjliåtit sin Se - 44 Den 2 Junii, ereterare, att innehafva annan tjenst. Hitintills har ingen föreskrift i detta afseende funnits, och för min del åger jag ingen kännedom, det någon olågenhet derigenom inträffat, I afseende på i4 §, får jag vördsamt erinra, att hitintills uti Maji månad verkstälts utnämnande af dem, hvilka åro i tour, att erhålla lediga Pensioner af Wadstena Adeliga Jungfrustift, hvarom Kungörelse mfårdas, på det de uti November Månad må kunna anmäla sig till Pensioners utbekommande; att derefter
Skri/re/se N:o 496. 127 skulle, utom den embetsman, som borde förestå byrån och ansvara för de erforderliga arbetena i bela deras omfott"iiy;\ bes'i1 af ett biträde vid expeditionen, en tjensteman för den första granskningen af inkomna siffer-uppgifter och dessas sammanställning, samt en vårdare af det statistiska arkivet och biblioteket. Ehuru det i allmänhet måste vara med svårighet förenadt att bestämma ijenstemanna-staten för ett verk, innan detta någon längre tid varit i arbete, bör likväl, i förevarande fall, då man genom Tabell-kommissionens mångåriga verksamhet eger en samlad erfarenhet i hänseende till en hufvudsaklig del af de inom den statistiska byrån ifrågakommande göromål, och dä grunddragen för den föreslagna organisationen öro sä enkla, sorn de ofvan angifna, med lull säkerhet kunna antagas, att de i slaten upptagne beställningar icke äro flere eller andre, än behofvel oundgängligen fordrar; och hafva Rikets Ständer alltså funnit någon betänklighet icke mola dervid, att tjenstemännen nu pä ordinarie stat uppföras. Enligt Rikets Ständers tanke, kan dock lämpligen härmed förenas del vilkor, att tjenstemännen skola underkasta sig den förändrade tjeostgörings-skrldighel, som af framdeles tilläfventyrs skeende jetnkniugar i organisationen må blifva en följd. Äfven hafva Rikets Ständer ansett lämpligt, att den aflöning, som för tjenstemännen anslås, icke bestämmes hel och hållen såsom läst lön, utan att, i likhet med hvad vid innevarande riksdag för statens tjenstemän i allmänhet ifrågakommit, något; del deraf uppföres såsom löneförhöjning under nu ingångna statsreglerings-period. Rikets Ständer, sorn således funnit Ijenslerne kunna på ordinarie stat uppföras, hafva deremot ansett benämningarna å flere af dem böra förändras och mera lämpas efter göromälens beskaffenhet. Sålunda synes Rikets Ständer den föreslagna Chefen böra erhålla benämning af Föreståndare för Statistiska Cenlral-byrån.
Såsom infordrad underdånig förklaring, i anledning af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858 samt de vid Universitetets räkenskaper upptagne anmärkningar och framställningar, får Konsistorium Akademicum i underdånighet åberopa hvad Akademie-räntmästaren och Akademie-kamereraren uti närlagde förklaring anfört, samt för egen del tillägga dels, i afseende å första anmärkningspunkten om sifferbeloppet å öfverskotts-spanmålen, att det rätta beloppet, 899 tunnor 27,03 kappar spanmål, enligt hvad summeringen visar, blifvit äfven i kapitalräkningen iakttaget, ehuru, genom skriffel, den siffra felar, som skulle beteckna att ingen tiondedel kappe spanmål här är uppförd, och dels, beträffande Revisorernes tillstyrkan af någon förenkling uti räkenskapens uppställning, att nytt formulär till räksnskapsbok för — 351 — Universitetet numera blifvit i behörig ordning fastställdt att hädanefter lända till efterrättelse. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och unders åter, F. F. CARLSON, Kongl. Akademiens n. v. Rektor. A. F. BECKMAN. OLOF WINGQVIST. FR. SUNDEWALL. K. OLIVECRONA. J. W. GYLLENSVARD. Upsala den 9 Januari 1861. G. Ekeroth. Förklaring. Till svar å första punkten af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar mot Upsala Kongl.
Jag anser likväl lämpligt, att Banken förskottvis utbetalar den bestämda summan, i händelse RiksgäldsContoret icke ägde egne medel att dertill använda, samt att Bankens fordran ofördröjeligen må återgäldas af de medel, som först till RiksgäldsContoret inflyta å de för dettajjändamål con - i53 Den 9 Julii e. ni. traherade lån. Jag tror, lika med Herr Hjerta, att RiksgäldsContoret icke kan upptaga lån, så vida det ej äger säkra hypothek att erbjuda; men jag kan ej gilla Herr Hjertås förslag: att till de Ständer, sorn efter krigsförklaringen sammankomma, öfverlemna liqviden af Bankens förskott; min fasta öfvertygelse är: att närvarande Ständer böra vidtaga de åtgärder, som försäkra denna liqvid, och att örn ej detta sker, Röet lill förstöring af all Statscredit är lagdt, och derigenom fröet till många och oberäkneliga olyckor. Jag förenar mig med dem, som begärt återremiss af Utlåtandet. Herr Rosenblad: Det må vara Friherre Cederström förbehållet, alt anse beskattning genom Creditivers lyftande i Banken, ställda på sedelemissioner och myntförsämring, såsom den rättvisaste, då den, med tillökning af andra enskilte medborgares vinst, ensam drabbar de få, som hafva penningefordringar, och hufvudsakligen fromma Stiftelser enkor och omyndiga, som ej nog hastigt kunna rädda sig undan skeppsbrottet. Friherrens öfriga anmärkningar anhåller jag att få besvara vid discussionen om nästa Utlåtande, dit de egenteligen höra. I afseende på Herr Hjertås yttrande, skall jag blott nämna några ord. Han har missförstått, hvad Utskotten menat med Grundfond. De hafva för sådan ansett den Bankens behållning, sedan all dess skuld Den g Ju lii e. ro. vöre betald, hvarmed den skulle börja sin nya rörelse, då Banken kommer i samma Törhållande, som hvarje annan Gäldenär, att låta göra Lagen gällande emot sig. Jag hemställer, hvad förtroende ett sådant Handelsinstitut, som Banken skulle ega, om den skulle börja med en brist af 800,000 R:dr.
Bifölls; N:o 123, i anledning af väckt motion, angående salpeter-hjelpens utgörande efter kronovärdi inom Jönköpings och Kronobergs län. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Lag-utskottets betänkanden: N:o 40, i anledning af väckta motioner, dels om arfsrätt för oäkta barn elter mödrar, och dels om förändring af 8 kap. 7 § Ärfda-balken, angående underhåll åt sådana barn. Återremitterades; N:o 41, i anledning af väckt motion, angående börds-skillingars nedsättande i landt-ränterierna. Bifölls. Från Hederv. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogs punktvis Stats-utskottets utlåtande N:o 119, angående de staden Åmåls innevånare beviljade förlagsoch byggnadslån; och blefvo 1 och 3 punkterna af nämnde utlåtande bifallne; men 2:dra punkten, deruti Utskottet hemställt, att det till understöd vid uppbyggandet af trädhus begärda lån icke måtte af Rikets Ständer beviljas, blef af ståndet återremitterad. S. D. Stats-utskottets utlåtande N:o 120, angående ett byggnadslåns beviljande, i anledning af den uti staden Christianstad sislidet år inträffade eldsvåda, blef, jemte dervid gjorda anmärkningar, af ståndet återremitteradt. S. D. Föredrogos och biföllos följande Stats-utskottets utlåtanden, nemligen: N:o 122, i anledning af väckt motion, angående rättighet för Åse häradsboer till utsyning å krono-parkerne Halleoch Hunneberg; och 310 Prot.-utdrag den 49 April 4848. N:o 123, i anledning af väckt motion, angående salpeter-hjelpens utgörande efter kronovärdi inom Jönköpings och Kronobergs län. S. D. Föredrogs och återremitterades Lag-utskottets betänkande N:o 40, i anledning af väckta motioner, dels om arfsrätt för oäkta barn efter mödrar och dels om förändring af 8 kap. 7 § Ärfda-balken, angående underhåll åt sådane barn.
Läroverk, Carlstads, anslag tili dess utvidgning 354. lith D* 4^5, litt, D. Lödde ås upprensning 354, litt. C. 435, litt. C, Löne-ersättning till en Häradshöfding i Wermland 42^* Löneförhöjning för åtskiilige Kronofogdar och Häradsskrifvare i Skåne 106. Löne-reglering} i följd af Stats-Rådets förändrade organisation 32, 79, 80, i34, — för Stats-Departementens Expeditioner . jc)5. ■— för Riksgälds-Contoirets Embetsman och vaktbetjente 449» 5o3. — för Justilias-Ornbudsmannens och Tryck frihets-Comileens Expeditioner 4^8. — för I. mdt-statens Tjenstemän, m. fl 42> !99* Löne-tillökning, i anledning af skjuts-legans förhöjning 284. Löningsspanmål} angående dess lefverering , i , , 170, 320, M. Magistrats personer} arfvode till den för förrättningar för Kronans räkning 502. — och Borgare, tractamente till dem vid syner, m. m 346. Malmö, Fång-predikantens vid Corrections-Inrättningen aflöning 5p, 216. —- hamns upprensning .. 354, litt. C. 4^5, litt. G, — hamnbyggnad, lån dertill .. 42ö. Mantals skrifnings-pr ovision 5 9. Mantalspenningar, deras upphörande eller ändring vid beräkningen deraf , ; 64, litt. G. 226. Mariebergs Läroverk, lön åt en Lärare derstädes i vat lenbyggnads-konsten 354, litt. C, 4^3, litt. G» Marieholms och Catharinebergs Landshöfdinge-boställen, ersättning till de dagsverksskyldige derunder 322. 30 Markegångssättning, ändring i grunderne derför 320, 375.
Hvad sålunda är stadgadt har af vederbörande, som verkställt förberedande granskning af omförmälda reseräkning, blifvit förbisedt; och får General-tullstyrelsen, jemte erkännande af anmärkningens riktighet, i underdånighet anmäla, att det för högt beräknade traktamentsbeloppet, 1 R:dr, kommer att i behörig ordning statsverket godtgöras. Revisorerne hafva äfvenledes fästat uppmärksamhet dervid, att af de resekostnader, för hvilka ersättning af statsverket ander revisionsåret 1862 utgått, en betydlig del härledde sig af de inspektionsresor, som inom landet företoges af vissa högre embetsman med dervid begagnade tjenstemannabiträden; i afseende hvarå, bland annat, anförts, att såsom reseoch traktamentskostnadsersättning till General-tulldirektören utgått 4,400 R:dr 64 öre och till Sekreteraren i General-tullstyrelsen 2,080 R:dr 56 öre eller tillsammans 6,48' R:dr 20 öre; och hafva Revisorerne, utan att vilja ingå i pröfning af frågan, huruvida dessa resor hittills uppfyllt sitt ändamål och gifvit resultater, motsvarande de betydliga kostnader, som i följd deraf tillskyndats statsverket, förmält sig anse, att den inspektion, som nu af cheferne för vissa embetsverk verkställdes, ofta med mindre kostnad skulle kunna utöfvas; i hvilket afseende Revisorerne, jemte erinran att, enligt hvad de inhemtat, endast 2:ne under senare åren utfärdade instruktioner, nemligen för Post-styrelsen och Fångvårds-styrelsen, lemnade vederbörande chefer rättighet att vid mönstringsoch inspektionsresor medhafva tjenstebiträde, yttrat den åsigt, att för det biträde, hvaraf öfrige inspekterande chefer kunde vid de af dem anställda besök vara i behof, och hvilket biträde syntes i de flesta fall kunna på ort och ställe erhållas, den kostnad, som borde drabba statsverket, i allmänhet torde kunna inskränkas till det arf vode, hvilket för dylikt biträde må finnas erforderligt. Det kan svårligen slutas af Statsrevisorernes skrifvelse, huruvida någon anmärkning är afsedd deremot, att General-tulldirektören verkställer inspektionsresor.
St. gillade, hemställan om ett serskildt anslag å RiksStatens Fjerde HufvudTitel för Universitetens och TillämpningsScholomas fullkomnande innebär den mening, att anslaget må kunna, efter Kongl. Majrts Nådiga godtfinnande, disponeras till förmon för Rikets TillämpningsScholor utan undantag och ehvad HufvudTitel de i öfrigt tillhöra , skulle jag dock önskat, ätt sådant varit i Utskottens förrberörda hemställan bestämdt uttryckt, — till förebyggande af den tvekan i detta fall, hvartill eljest anledning möjligen kan hemtas af Grundlagens föreskrift, att medel icke må, utan R. St:s samtycke, ifrån En till annan Titel å RiksStaten öfverflyttas. Denna omständighet är likväl icke i någotdera af de Sammansatta Utskottens i ämnet afgifna Betänkanden iakttagen; och ExpeditionsUtskottet har icke eller, vid uppfattningen af Rikets Ständers å dem grundade beslut, kunnat anse sig tillständigt att åt ordalydelsen deraf gifva någon utsträckning eller tolkning. Emedlertid och fastän Expeditions-Utskottets Förslag till underdånig Skrifvelse i denna fråga, hvilket Höglofl. Ridderskapet och Adeln med anmärkningar till Utskottet återremitterat, fått, sådant oaktadt, och utan att af dessa anmärkningar beledsagas, vidare till öfrige respective RiksStånden circulera och af dem blifvit i detta skick godkändt, kan jag icke föreställa mig, att denna tilldragelse ovilkorligen bör utestänga all möjlighet, att i Skrifvelsens ordställning tillvägabringa ett tillägg eller en Expeditions-TJtskottets Memorial 2V.-o 286. 211 jemkning, som endast har till ändamål att förtydliga meningen, men icke i minsta mon förändrar saken eller beslutet. I sådant hänseende föreslår jag vördsamt, att, i stället för de i Skrifvelsen förekommande orden: ”samt den af E. K. M. till de ofri”ga behofven ej mindre för Universitetens ”än TillampningsScholornas fullkomnandeför ”slagsvis etc. — hafva R.
PresteStåndet, afgifne yttranden, utvisande, att, till vederläggning af hvad Doctor Anjou anfört och såsom stöd för småsedlarnes fortsatta ingifvande från Banken , blifvit anmärkt: att Svenska nationen icke visat sig serdeles begärlig efter silfvermynt, sedan sådant blifvit i Banken tillgängligt, utan att snart sagdt hvar och en, som hade att bestrida någon mindre utgift, dertill i fram - 24 Banco-Utskottets Utlåtande, H:o iS. sta rummet använde sitt inneliafvande silfveimynt; att den förlust, som någon gång tillskyndades enskilde personer derigenom, att sedlar, hvilka medelst nötning blifvit obrukbara, icke kunde till inlösen godkännas, hvilken olägenhet dock skulle helt och hållet försvinna om tillfället att utbyta de gamla sedlarne emot nya oftare iagttoges, mindre borde afses, enär samma förlust motsvarades af en lika stor vinst för Banken och således äfven för Staten, hvaremot allt silfveimynt, som på ett eller annat sätt ginge förloradt, medförde en oersättlig förlust icke blott för individen, utan äfven för samhället; att, under närvarande förhållanden, då den stadgade proportionen af 2 till 5 emellan Bankens metalliska cassa och sedelstock vore underskriden , så att, till förstärkande af den förra, åtgärder måst af Banco-Styrelsen vidtagas, en indragning af ifrågavarande utelöpande sedlar, uppgående till omkring 2,000,000
Jag är icke en ibland dem, hvadan det, som jag här yttrar, ingalunda har någon verkan på mina förhållanden. Hvilken orättvisa, säger jag, skulle man icke begå emot jordegarne? Nu betalar ett godt mantal icke större skatt än det dåliga, af samma natur, men taxeringsvärdet på det goda är större än på det dåliga. Vill raan nu taga taxeringsvärdet till grund för jordnaturens jemnande hved blifver då följden? Naturligtvis för - Den 4 Januari. 41 höjning af skatten på det goda hemmanet, för hvilket egaren, just i anseende till dess godhet, betalt högre köpeskilling, emedan det, ehuru bättre, likväl icke erlagt större utskylder, än det sämre hemmanet, samt följaktligen lemna! egaren betydligare behållning. Man skulle ju således göra ett ingrepp i egande rätten och begå en orättvisa, om Gr. Li!jencrantz’s förslag antages. Hr af Harmens, Henr. Otto: Ingen lärer väl betvifla att ju den förändring i Sveriges jordnatur, Gr. Liljencrantz’s förslag åsyftar, är af omätlig vigt. Städse bafva strider förefunnils emellan egarne af de olika jordnaturerne, men dessa strider skola, genom förevar. förslag uphöra, och i stället lugn och förtrolighet emellan jordens egare återkomma, så vida nila skiljakligheler i förbindelsen till Staten, i möjligaste motto, uphöra. Skulle förslaget vara af den beskaffenhet, att detsamma icke kan genomföras, så vore väl icke eller värdt, att derom orda. Det synes mig likväl icke så, om man blott tillåter någon förändring deri, men sä som detsamma nu blifvit upställdt, tror jag, att det möter oöfvervinncrliga svårigheter, ty grunden, sorn motionären antagit, nemi. taxeringsvärdet, är orättvis. Afven med antagande af en annan grund möta svårigheter, men de äro likväl icke omöjliga att öfvervinna. Att nu bringa all jord i riket till samma natur, synes mig, i likhet med motionären, vara det mål, vi böra eftersträfva, och alt förändra grunden, hvarefter man bör utgå, är väl icke någon omöjlighet.
Ständers vid sednaste Riksdagarne fattade Beslut, rörande den af Städeme särskildt Utgående Salu-Accis-afgiften, ieke rnedgifvas, ocl\ densamma till följd deraf hyarken upphöra ellef i den allmänna Beyillningen intagas, mep alf deremot ett särskildt stadgande borde i dep blifvande Bevillnings-Förordningen härom inflyta^ och i stället stadnat i det Beslut, att nämnde afgift skulle förStädeme försvinna, samt det i förhållande till BeyiUnings-Summan obetydliga beloppet af Femton Tusende Riksdaler, hvartill nämnde ACC1Sårligen uppgår * i stället tilläggas, allmänna Bevillningen och deribland fördelas, så framt ej denna Summa skulle kunna för Statsverket alldeles umbäras • får Bevillningsutskottet, f anseende till denna sålunda yppade skiljaktighet, vördsamt föreslå tUl Förstärkta StatsUtskottets. afgörande följande Voterings-Proposition : Den sorn bifaller, att den särskildt af Staderne utgående Salu-Accisen må fortfara och ett stadgande derom i den blifvande BevillningsFörordningen intagas, voterar: Ja; den det ej ViH : Nej; vinner Nej , ■kammer Salu-Accisen för Städeme att upphöra ^ och det derföre Utgående belopp af Femton Tusende Riksdaler tilläggas allmänna BeyilJningexi Beyillnings-Utskottets Bstiinkanden. 455 pch deribland fördelas; så framt ej denna Sum* ma skall kunna för Statsverket alldeles umbäras. Stockholm den 6:te September 1823. Ankom <len 19 Sept. 1823. Memorial med Förslag till en förändrad Ta. rijf för husbehofs - brännvins . bränningsafgiften. X afseende på så väl den föf husbehofs Brännvinsbränningen utgående afgift , sqm de vilkor, hvarunder denna rättighet må utöfvas och Bevillning derföre erläggas , hafva till Riksens HögJofl.
I afseende å den enskilda assigneringsrätten på Banken vill jag ej absolut motsätta mig dess bibehållande, men tror dock det stadgande nödigt, att den bör med nästa riksdag upphöra; äfvensom jag tror, att minsta assignationsbeloppet bör kunna höjas till 5o r:dr b:co, i följd hvaraf den arbetande classen icke komme att äfventyra så mycket genom ett möjligt missbruk af dessa assignationer. Vid i 8:d e punkten: Creditivet för Manufacturdiscontfonden anser jag böra öfverflyttas pä Riksg.-cont» och garanteras af R. St. Då näringarna behöfva understöd af staten, är det så godt, att detta sker direcle och ej genom att inveckla dem med Banken. Hvad deremot angår Jerncont:s creditivrätt, kan jag ej finna deni något afseende behöflig, enär Jerncont. säkert halden credit, alt det sjelft kan skaffa sig lån. Hellre skulle man kunna begära, att skillnaden emellan den lägre ränta, Jerncontoret nu betalar till Banken, och den högre, det finge gifva till allmänheten, ersättes Gont. af Banken. Detta vore åtminstone rent spel. Fastighetsutlåningen torde, i anseende till sakernas nuvarande ställning, icke kunna minskas; men jag är dock af den öfvertygelse, att den borde öfverlemnas till Riksg.-cont. emot dess obligationer, hvilka troligen blefve lättare att för Banken realisera och, i händelse af behof, belåna, än de 326 Den 7 Maj. på 28 års betalningstid ställda fastighetsinteckningarna. Då jag likväl finner tnig nästan ensam om tankan uppå denna öfverflyttning, hoppas jag icke framgång deråt vid denna riksdag, men har dock icke bort dölja min tanka om hvad jag anser vara principenligast. Vid 2 1: s t a punkten: Äfven Bancodiscontlånerörelsen tror jag kunna småningom öfverflyttas lill Riksg.-cont. emot Cont:s obligationer till Banken.
ElulrU omständigheterue uti förenämnde fall, enligt Utskottets tanka, icke föranleda till någon vidare anmärkning, hafva likväl, på sätt i Revisionstterättelserne omförmäles, andia tillfällen inträffat, då Författningarne i afseende på anskaffningar för Kronans räkning synas icke hafva blifvit tillbörligen iagttagne; med anledning hvaraf Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj: t i underdånighet begära, det vederbörande embetsman och auetoriteter måtte i Nåder erinras att, i de fall, då, jemlikt Kongl, Reglementet af den 20 December 1825, allmänna arbetens utförande, och anskaffningen af dervid behöfliga materialier och effeeter skola å entreprenad utbjudas, framdeles ställa sig till behörig efterrättelse, hvad högstberörde Kongl.: Reglemente i sådant afseende bestämmer, 38 Ståls-Utskottets Utlåtande, fto SI. Mötesoch Tross-Passevolance-Fonderne. § 55. (1841 ilrs Rev. Ber. pag. 89. Förkl. 273. 1843 års Rev. Ber. pag. 184. Uti Nådig skrifvelse af den 8 sistlidne Augusti, har Kongl. Maj:t gifvit Stats-Utskottet tillkänna, dels att, i öfverensstämmelse med den af Rikets sednast församlade Ständer, i underdånig skrifvelse af den 29 Mars 1841, framställde begäran, Kongl. Maj:t funnit godt i Nåder förordna , att Gamla , 1829 års och Nya Mötes-Passevolance-fonderne skola, vid innevarande års utgång, till en enda fond förenas och en gemensam
Likaledes afslog Ståndet hvad Utskottet under § 119 uti sednare momentet tillstyrkt samt antog i stället hvad Herr Friherre Sköldebrand uti sin, Betänkandet bifogade, reservation föreslagit. Utskottets hemställan under § 128 första momentet afslogs, med antagande af hvad Daniel Danielssons från Jönköpings län deremot anförda reservation innehåller. Med anledning af Ståndets förut fattade beslut, i afseende å § 2, afslog äfven Ståndet Utskottets förslag under § 142, samt beslöt antagande äfven i denna del af Nils Larssons uti reservationen framställda förslag. Hvad ifrågavarande Betänkande och bilaga i öfrigt innehålla blef af Ståndet godkändt. Samma Utskotts Betänkanden: N:o 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, med förslag till förnyad förordning, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart; samt N:o 7, i anledning af Riksdags-fullmäktigen Anders Janssons från Wermlands län motion, angående förtulla in g af varor, som från Norrige införas, godkändes. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående en med Danmark afslutad traktat om upphörande af Öresundska tullen m. m. Den 21 och 23 Mars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Vid förnyad föredragning af Siats-Utskottets den 11 och 18 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 41, i en med stats-regleringen gemenskap egande fråga, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, de under Litt. d, e och f afgifne förslag till allmänna grunder, samt hiel' förevarande utlåtande i öfrige delar bifallet, Prot.-Utdrag dm 21 och 23 Mars 1857.