Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr taffelpenningar, och en lika summa till fouragering af tjenstehästar deruti inberäknade, som Kongl. Majit, i fastställde nya stater af den 2S September i<S3o för Gardes-Regementena, tillerkänt SecundChefen vid Lif-Gardet till häst 4,700. Ridr, och Secund-Cheferne vid Lif-Gardes-Rege mentén a till fot 434° h;dr hvardera i löneform oner. Utgörande den ifrågaställde tillökningen efter 5oo Ridr för hvarje Regements-Chef b) Yngre Capitaines-lönerne22 till antalet, deruti en Infovmalions-Capitaines-lön vid hvarje Artilleri-Regemente inberäknad, hvilka uti Inlerims-staten varit bestämde till 5oo R;Jr, hafva uti nya aflöningsförslaget upptagits till 600 Ridr; till grund hvarför uppgifvits, att Rikets Ständer redan vid den af dem uppgjorda Stats-reglering uppfört dessa Capitainsbcslällningar till 54o Ridrs lön, samt att härvid i öfrigt förekom, att då, — vid den med indelta Armeen verkställda lönereglering, aldra Capitainslönerne vid hela indelta Infanteriet, med undantag af de Skånska Regementena, blifvit fastställde till minst 5oo Ridr, och aldra Ryttmästares derutöfver,— billigheten tycktes påkalla, att yngre Capitainesbeställningarne vid Artilleriet, sora är ett scientifikt vapen, tillerkändes den föreslagne lönförbättringen, helst de, sedan Artilleriets organisation år 1816, af en sådan förmon icke varit i åtnjutande, samt den med vapnet förenade garnisons-tjenstgörinjt dessutom medför vida större kostnader, än de, som ålfölj» i,5oo. t Srots-JJvkottttt Utl. Ni» Si. tjenstgöring vid indelt trupp utgörande den föreslagne tillökningen, å 6o R:dr för 19 yngre Capilaineslöner . i.itjo.
Målet å nyo föredraget den 23 October, hvarvid Kongl. Maj:t fann ersättningen för Postmästares besvär med enskilda Correspondenters Postböcker och lösväskor, hädanefter som hittills, höra ankomma på frivillig öfverenskommelse vederbörande emellan , och för öfrigt endast i Nåder förständigade Öfver-Post Directeuren att tillse, att Postmästaren med beredvillighet gå correspondenternes skäliga önskningar till mötes. •7* Angående Commerce-Rådet Scderholnis i Finland boende arfvingars ersättuings-anspråk. Anmäld den 4 Junii 1823. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena erhöll Nådig befallning, alt underrätta här varande Ryska Ministern om Rikets Ständers beslut. 18. Angående afskrifning af åtskilliga i Götheborgs Ränteri-räkenskaper balancerade bevillnings-medel. Anmäld den 4 Junii, och vederbörande förständigade om afskrifningens verkställande. S Bil. t. R. St. Just. Omb:ns. Emib.-Ber. d. 4 Nov. 182$. l9- Angående ArfvoJen åt tjenstemän, som biträdt vid Bevillnings-Taxeringarne i Norrbottens Län. Anmäld den 4 Junii, och Rikets Ständers Beslut meddeladt vederbörande tilt efterrättelse. 20. Angående emottagningen af de Norrska Deputerade, sorn komma att bivista Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälnings-act. Anmäld den 29 Maji. Kongl. Maj:t hade redan befallt, att ofvannämnde Deputerado skulle, genom en af Kongl. Maj:ts Adjutanter, vid gränsen emotlagas och till Hufvudstaden beledsagas, och Kongl Maj:t förordnade sedermera om utbetalningen af den dervid åtgångna kostnad, samt om öfriga anstalter, angående Deputationens undfägnande under dess vistelse här och dess återresa till Norrige. 31. Angående ersättning af Landt-Marskalkens igoch Talmännens Representations-kostnad. Bil. t, B. St. Just. Omblns Enib.-Bev. d. 4 Nov. 1828.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet föreslagit, beträffande 65 § Riksdagsordningen, får jag vidare vördsamt föreslå; Den g Mars f. ni. 8:0 Att i början af 108 § RegeringsFormen ordet ”Lagtima’ må införas emellan ordet ”hvarje’ och ordet ”Riksdag”. Sluteligen, och då jag anser att alla vigtigare Grundlags-bestämmelser höra finnas uti RegeringsFormen intagne; hemställer jag vördsamt, 9:0 Om icke hela den period uti 109 §:n RegeringsFormen, från och med orden: ”Skulle likväl vid nämnde tids förlopp etc. — ända till slutet — hvars borttagande nu blifvit föreslagit — måtte få oförändrad qvarstå, hvaraf blefve en följd, att den föreslagna öfverflyttningen af den ifrågavarande perioden till 80 § Riksdagsordningen, blefve öfverflödig, och att således den deruti nu befintelige citationen af 109 § RegeringsFormen komme att bibehållas. För att utröna huruvida Ridderskapet och Adeln skulle täckas förklara dessa mina framställda anmärkningar, såsom sina gemensamma tankar, vågar jag vördsamt anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Friherre Rålamb j Claes: Jag har begärt ordet för alt besvara några anmärkningar, som blifvit gjorda mot Utskottets förslag. Friherre Cederström har yttrat, att Utskottets förslag icke vore nog moget behandladt. Jag hade visserligen trott mig kunna vederlägga Herr Friherren om han sagt hvaruti det omogna består; men då Den 9 Mars f. m. lian det ej gjort, kan jag icke vidare svara honom härpå. Friherre Cederström har väl klandrat, att Utskottet tillstyrkt inskränkning i de Urtima Riksdagarnes verksamhet; han har således alldeles förbisett, att det är just delta, som varit egenleliga föremålet för Utskottets bemödande. Lagstiftaren har förordnat, alt Lagtima Riksdagar skola på bestämda lider inträffa, och till dessa kalla Rikets Ständer sig sjelfva; men Grundlags-stiftaren har äfven lemnat Regeringen rättighet, att, sammankalla Rikets Ständer till Urtima Riksdag, i fall inträffade händelser skulle göra sådant nödvändigt.
Ut - Den r6 Julik. t?rr Utdrag af protocollet, hältet hos »Zeder, wärda Bonde Gtändet wid Urrin a Resdagen i Örebro den r6 Julii '8-2- , S. D. ^^id ytterligare föredragning af StatSUtffottets sedan den ststl. pa bordet hwila de Utlåtande, rörande Medelö anslående tili förbättrande af Fifffangsten i Carregat, sann BondcErandet, denna fraga sa mycket mera böra förfalla, som Iden, enligt ankommit Protocolls, Utdrag under den 1 z i denna manad, af Högwördige Prest, Stander, och således genom z:ne Stånds Pluralite, blifwit af, stagen. Ut kx krotocollo, L. Lein k man. Utdrag af prsrscollet, hället hos Hederwäcda Bsnde.Ständec wid Urtima Riks» dagen i Örebro den 16 Julii l8»2. SD.^6id förnygd föredragning af Banco-Utffottets den I Z fistled. pa bordet lagde Betänkande öfwer Grotzhandlaren Åbergs ansökning, alt nu ifrån Banken erhålla det Län-biträde pa 2-000 R:dr Banko till Uddewalla Stads publike Byggnaders istandsättande, hwarmed Riksens Ständer wid r 829 ars Riksdag stall lemnat Staden förho ppning, att innewarande ar blifwa understödd, fann Slandet, uppå Talemanncns föreställning, ffäligt att samma Betänkande bifalla. Ut suxr». Lx krotvcolbo, V. Lriukmsiu. Ut - i? Den i6 Julik. Utdrag af prococollet, hället hos Hederwärda Bonde-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 16 Jul» 1812.
Den, som anser, att Kongl. Maj:ls nådiga framställning om rättighet för expeditions-sekreteraren Forsslund att vid afskedstagande! få på allmänna iudragningsstaten bibehålla sin innehafvaude lön såsom aktuarie vid riksarkivet icke bör bifallas, voterar Stats-UtslotCets Memorial, N:o s3p. ti Ja, den, det ej vill, voterar Nej; Tinner nej, hafva Rikets Ständer bifallit, att expeditions-sekreleraren Forsslund må, vid afskedstagande^ på allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande af den löne-inkomst, 1,200 r:dr med under lönen inbegripne 37 tunnor spanmål, som han , i egenskap af aktuarie vid riks-arkivet, nu innehar. 10:o Enligt utlåtandena N:o 125, sextonde punkten, och N:o 208 hade Utskottet afstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning, angående anvisandet å indragnings-stat af 50 r:dr för klockaren och 16 r:dr 32 sk. för kyrkovaktaren i Lekvattnets kapellförsamling. Detta yttrande är godkändt af Borgareoch Bonde-stånden, hvaremot anslags-beloppen blifvit af de tvenne öfrige Riks-siånden beviljade. I anledning häraf får Utskottet föreslå votering öfver en så lydande proposition: Den, som anser det ifrågaställde uppförandet å indragnings-stat af löner för klockaren och kyrkovaktaren i Lekvattnets kapellförsamling icke böra beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej ; Vinner nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Majds nådiga proposition, bifallit, att till årlig aflöning åt klockaren i Lekvattnets kapellförsamling må anvisas 50 r:dr, att på indragningsstat utgå, intill dess nuvarande klockare i Fryksände och Östmarks socknar lemnat dessa tjenster, äfvensom att för kyrkovaktaren i Lekvattnets församling likaledes må å samma stat uppföras 16 r:dr 32 sk., att utgå, intilldess kyrkovaktarne i nyssnämnde socknar afgått. ll:o
Helt visst utgjorde denna blomstergärd en droppe glädje i den efterlefvande familjens sorgekalk, och icke föll det någon af de sörjande in att spörja, om dessa blomstergåfvor voro, från alla håll, ett uttryck för uppriktigt deltagande för de efterlefvande eller af ren personlig vänskap för den bortgångne, som — ej undanbedt sig en dylik ståt, när han kände döden nalkas. Öfver tankar, känslor och afsikter kan blott en döma; vi kortsynta jordens barn göra bäst mot oss själfva, om vi antaga, att hvarje oss bevisad vänlighet är utsprungen af ett vänligt sinne, och så med uppriktig tacksamhet emottaga hvarje artig uppmärksamhet, icke minst om den har form af en blomsterbukett, äfven om däri skulle finnas några bitar ståltråd. Ave. • Eget förvärf. Skiss för Idun af Torkel Berg. » Wffilär fäxte oti Hildings gard Tva plantor pifder fåstrarns fard. Aj nårrden — » » Nej, nej, nej, för all del, ingeniör Rummel, det där är alldeles på tok! » » Tok — was ist das? » » T o k? Jo, det är. det är —. Det är för resten alldeles detsamma. » » Detsammer — was ist denn das? » » Nej men, söta goa rara, lugna sig litet! » utbrast Kerstin Yggberg hälft gråtfärdig. » Vi komma j u ingen vart på det här sättet. » » Här sättet? Förstår igge. Wie heisst, här sätter ' på tisk? » » Du milde! » mumlade Kerstin, under det små fina svettpärlor trängde sig fram i hennes krusiga hårfäste, » jag tror, att jag tagit mig vatten öfver hufvudet! Aldrig kunde jag tänka, att det skulle vara så svårt att undervisa i svenska. De där nedriga förklaringarna! — Vanten Sie ein wenig, vanten Sie! » skrek hon utom sig, då hon såg, att hennes elev ånyo öppnade W&amp;jh munnen till en fråga. » Jag måste — » här snurrade hon häftigt om på taburetten och ropade ut i andra rummet: » Agnes, japag ståpår ipintepe uput! Rupummepel äpär topokopig.
Ehuru Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 1 Oktober 1858 angående tillverkning, vård och försäljning af krut hufvudsakligen och väsendtligen uppfyller sitt ändamål att i lag bestämma de föreskrifter, genom hvilkas iakttagande må i möjligaste målto förebyggas de för menniskors lif och egendom vådliga följderna af vårdslöshet eller oförsigtighet vid kruts handterande och transportenng; har dock erfarenheten visat att åtskilliga stadgar, som i ordalydelsen äro tvetydiga eller för trafiken med denna vara mer än nödigt hinderliga, redan larfva en ändamålsenlig ändring och förbättring. Detta gäller isynnerhet om författningens 20 och 21 §§. Så stadgas uti 20 § : ”att å de kärl, uti hvilka krut för transportering inslås, Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 187 skall med tydliga bokstäfver finnas utsatt dels ordet krut, dels ock bestämmelseorten samt afsändarens och emoltagarens namn.” Hvad nu denna sednare bestämmelse beträffar, bar den vid tillämpning visat sig så tvetydig, att afsändaren, med full afsigt och vilja att ställa sig författningen till noggrann efterrättelse, dock genom det obestämda i ordet ''emottagare” icke allenast löper fara att förlora afsånd vara, utan äfven att derutöfver fällas till högst ansenliga och i förhållande til! den oafsigtliga förseelsen, ingalunda billiga böter; förhållandet torde bäst genom exempel kunna upplysas. I den händelse alt t. ex. en reqvirent, i Slockholm anmodar en fabrikant i Dalarne att för reqvirentens räkning till uppgifven kommissionär i Gefle, för vidare fortskaffning, afsända ett parti krut: hvilken är då alt anse såsom den i Författningen afsedde emottagaren, hvars namn bör å krulfastaget utsättas ? Är det reqvi renten, som emottager varan i sista hand, eller kommissionären, som mottager densamma för vidare befordran ?
Direcrionen ej wille i desta wilkor inga, äfwen gifwit tillkänna, att Riksgälds-Werlet innom eN wist förelagd tid skulle uphöra, att betala ränta, och alt derefter all relation deste atne WerkeN emellan borde uphöra. Fastän Brandförsäkrings-DirectioneN hära ännu icke gifwit swar, hindrar det wist icke Ridderstapet och Adeln att stadfästa hwad Utskottet tillstyrkt, och det fa myckec snarare, sedan en ward Ledamot gistvik säker underrättelse, att Brandförsä» krings-Direcrionen redan besiunit - Återtaga fine pens Ningar, och wägar jag derföre anhälla om proposition pä Betänkanbcu Friherre kkjertNz coNformerade sig Med Herr att mäler nn mätte hwila pä det Nid» derskapet och Adeln ej nu matte löpa in i ttägra gälor» Herr Grefweir och ^andtmarstalkeN hks träde att dä tankarne nu jon es sä delade, tor» de kanfle Ridderstapet och Adeln läta detta mät hwi - 6z6 Den 14 Zebruarii. hwila intill desi Konungens Nädiga Iltflag derLswer fallit. Bifölls. Föredrogs a nyo Stats - Utssotkets den 12 Februarii pä Bordel lagda Utlåtande, i anledning af Bancoläi stotts yttrade förmodan att pä den i Bilagan tili Stats-Ulstotte:s allmänna Finance - plan, Litt. C. uptsgne Summa 2 245,903 R:d. något afdrag skulle kunna göras och kill Tarkjerns Bergsla gens understöd amvandas. I sammanhang dermed upläsies följande: Utdrag af Prokocollet, hällit i Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 12 Fcbrnani i8e-2. S. D. Sedan, uppä Höglofl. Ridderstapets och Adelns remifl, Ro seus Höglofl.
Ränta, som till 6 för hundradet är bestämd; A andra sidan , har Utskottet icke kunnat inse, att annan Controll emot Långifvaren kunde vidtagas , än den sista BevillningsFörordningen föreskrifver , utan att ingå i sådane anstalter, som möjligen kunde rubba allmänna Crediten eller förnärma mindre förmögne ^Långifvare ; Och vid sådant förevetande, har Utskottet trott sig böra vid den förra redactionen förblifva , endast med det tillägg, i afseende på verkställigheten, sorn den nya redactionen innehåller ; jemte det Utskottet utvidgat Uångifvares ansvariga het, efter 9 Cap. 6 §. HandelsBalken, äfven till sådane underslef eller tillställningar, som i detta fall åsyfta Gäldenärens betungande. I frågan om Publique Cassors förbindelse, att göra enahanda afdrag för deras, emot 6 för hundradet , utlånte medel , hafva meningarna inom luftskottet, likasom i allmänhet, varit mycket delade; Och det i 1815 års Förordning beviljade undantag för de Cassör, som äro ad pios usus anslagne , äfven velat till Arméens PensionsCassa , Wadstena KrigsmanshusCassa, Amiralitets KrigsmansCassan, Wadstena Adelida JungeruSliftsCasia > med alla andre Kyrkor IG8 BevillningsUtsi.
Sjöförsvarets styrelse har dock, genom de af Rikets sednast församlade Ständer erhållna anslag, vidtagit så kraftiga åtgärder, som landets mekaniska hjelpmedel medgifvit, för att, så fort som möjligt, förstärka krigsmaterielen medelst pansarklädda, tidsenliga fartyg. Så har Motala verkstads nästan hela arbetsförmåga blifvit anlitad för att åt sjöförsvaret bygga 3:ne tornfartyg, eller s. k. »monitorer», hvilka dock, oaktadt forcering af arbetet, ej kunna medhinnas att levereras förrän under loppet af nästa och det derpå följande året, d. v. s. det ena fartyget år 1865 och de båda andra år 1866. Men, ehuru sjöförsvarets befintliga fartyg icke numera kunna anses såsom tidsenliga bataljfartyg, utgöra dock de flesta, oaktadt detta otillfredsställande skick, en lämplig materiel såsom exercisfartyg för Flottans bemanning, äfvensom några af fartygen äro i det goda tillstånd och af den i tekniskt hänseende fulländade beskaffenhet, att de på aflägsnare farvatten kunna uppträda såsom värdiga representanter för den ståndpunkt, skeppsbyggr.adskousten och sjökrigsbildningen ernått i vårt land, och sålunda äro fullt lämpliga att med dem bevaka och hos utländningen befordra landets handelsintressen». »Sjöförsvarets artilierimateriel är dock, enligt Revisorernes förmenande, ännu mindre tillfredsställande, enär förteckningarne öfver densamma icke upptaga någon enda kanon af tidsenlig konstruktion, hvarmed Revisorerne förstå, att kanonen antingen borde vara refflad eller också ega dimensioner, som vida öfverstiga de kanoners pundigtal, soia å förteckningarne finnas, Det meddelas visserligen, att en 9-tums slätborrad jernkanon - 262 — örn cirka 299 centners vigt är beställd vid Finspongs bruk och att denna kanon är afsedd att användas till ett försök, för att, om arbetet befinnes lyckadt, beställa flera dylika att dermed bestycka de under byggnad varande monitorerna; men denna deras be styckning är således endast att anse såsom provisionel och påräknad att blott begagnas intill dess en för monitor-systemet mer lämplig bestyckning kan hinna åstadkommas.
l 5,000: 3,940: 332: 24. — 67,01X1 256,800 200,000 Penningeposter, hvilka på en gång utgå till hela a) Upptaget lån af Allmänheten, ehuru suc cessivt utgående, upptages här till fulla beloppet ... b) Bankens fordran för förskott vid liqviden 4,696: 14. 5. summan: med f. d. Kongl. Famillen c) Fru Eneskiölds afskrifning, sorn af Riksgälds Contoret ersättes d) Cholera-Creditivet . e) Wenersborgs d:o f) Reserverade Pensioner å y:de Hufvudtiteln för Militaire Enkor och Barn . Summa B:co R:dr 3,170,122: i4- 6. hvarå 5g ränta och 5g Cap. afbet. årligen utgör circa Extra Anslagen Rotchållarne vid Westerbottens Regemente Ordinarie Lit. B. 7 Calcul öfver Statsoch Riksgälds-Verkens Utgifter och Inkomster år i835, enligt Stats-Utskottets Betänkanden N:ris 204 och 417 samt Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 56. STÅTS-VERKET. Banco. Credit. Ordinarie Utgifter 9,698,190 — Debet. Ordinarie Inkomster 4,038,500. Tullmedel 2,600,000. Salu-accis 7,500. Postmedel 450,000. Ghartae-Sigillatae medel 357,000. Tillskott från Riksgälds-Contoret eller Statsbristsumman 1,945,190. 9,698,190 1 Anin. Tullmedlen äro upptagne enligt årliga medelbeloppet af inkomsten efter i83o års Tull-Taxa. Bränvinsbrännings-medlen till ett medeltal emellan de år då ej bränningsförbud egt rum och år i832, då ett bränningsförbud under längre tid varade. RIKSGÄLDS-VERKET. Banco.
Stadgandetj, huru förändring i bolagsordning må ske, torde böra förekomma i samma §, som afhandlar bolagsordningens antagande och således bestämmelsen i 12» § hit öfverflyttas. Derjemte och då stridiga åsigter skulle kunna yppas, huru de åtgärder och beslut rättsenligt böra bedömas, hvilka delegare i bolag vidtaga oöh fatta före bolags-ordningens promulgerande, livarförinnan den ej lärer vara till efterlefnad gällande, synes hänvisning till den lag, som för dylika fall bör tillämpas, icke vara utan nytta. Kongl. Majis Nåd. Det torde vara nödigt, att i lagen intages föreskrift derom, att tiden, bestämd eller obestämd, för bolagets tillvaro i bolags-ordningen utsattes, för undvikande af de stridigheter, sorn] kunna uppkomma oin bolagets upplösning, och de der äfven möjligen menligt inverka på annans mans rätt. Stadgandet om bolagets forum domicilii, beroende af den ort, der bolagets styrelse har sitt säte, synes lämpligen böra föras under denna § i ett sednare moment af denna lydelse: den ort vare ock för bolagets hemvist att anse. Derigenom vore hänvisning lemnad till 1 mom. i 1 § af 10 kap. Rättegångsbalken och all tvekan om vidden af lagbudet undanröjd. 1 mom. i 13 § af förslaget kom me, med anledning häraf, att hit öfverflyttas. §§ 5 och 6.
— N:o 70. i anledning af väckt motion om förändring af grunderna för befordran inom PresteStåndet. X. B. a3o, 284. XI. A. 17. — N:o 71. i anledning af väckt motion om utnämningar till Kyrkoherdar vid Regala Pastorat. X. B. a3i. A. 284. — N:o 72. i anledning af väckt motion, att hälften af Ecclesiastikstaten måtte indragas. X. B. 23i. A. 285. — Wto 73. i anledning af väckt motion om utvidgandet af Calmar Stift. X. B. 124, 25{. XI. A. 7» — N:o 74. i anledning af väckt motion om utfärdande af köpings-privilegier för Trelleborgs by. X. B. 124. A, 224. XXV. U. 29. A. 85. E. 95. — N:o 75. i anledning af väckt motion om inrättande af Sparbanker mera allmänt än hitintills. X. B. 124. A. 254» — X:o 76. i anledning af väckt fråga om ändring af 12 §:n uti Kongl Patentförordningen d. i3 Dec. 1834. X. B. 124. A. 260. XII. E. 158. — N:o 77. i anledning af väckt motion, om uppförande af en brygga vid Blockhus-uddes Tullstation. X. B. 124. A. 260. — N:o 78. i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Majtts nådiga Tågordning. X. B. 124. A. 260. XII. E. 158. — N:o 79. i anledning af väckt motion om stationerande af en Läkare i Wrigstad af Westra härad och Jönköpings Län. X. B. 125. A. 262. ( *2 ) Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — JVo 80. i anledning af väckt motion, att
“ Undertecknade hemmansoch tiskeegare vid Skellefteå elfÄ — sa lyder en med sjuttiofyra underskrifter försedd inlaga — “ la härmed under edsförpligtelse till bevis meddela, att bark af sägoch bygnadstimmer. som flottas i Skellefteå elf. icke i ringaste mån skadar laxoch sikfisket eller laxens och sikens - fortplantning. samt att bark aldrig stannar pä botten af elfyen och att icke det ringaste af bark finnes pä laxens och sikens lekställen der det är jemn strid ström och ren grusbotten blandad med små sten. “ Härvid är bifogadt följande märkliga intyg: “ Att Nils Petter Holmlund och Carl Gustaf Hansson i Med - leby af Skellefteå socken, som underskrifvit förestående bevis, äro den förre förestandare för tiskodlingsanstalten i Médle och den senare tiskerifillsyningsman, betygar. Skellefteå den 1 juni 1S78. Ant. Ma rist cdt. Kommunalnämndens ordförande. “ Äro salimda klagoskrifterna vexlande, sa är deremot kammarkollegiums utlåtande evigt enahanda: Nej, nej / nej, Widegrm ville det ej!, och så anser afven K. Maj: t allan rättfärdighet vara uppfyld. Liksom vi väga föreställa oss. att äfven de af våra läsare. som ej äro på något sätt parter i ämnet, med intresse följt vår exposé af detta i högsta grad märkliga mål — lika öfvertygade äro vi att de utanför saken stående skulle tröttna om vi i vidsträcktare mån begagnade oss af den så utomordentligt rikhaltiga tillgängen på handlingar i målet. Vi skola derför nu blott ytterligare anföra följande tvänne besvärsskrifter, som stå i sammanhang med nyss anförda, under edlig forpligtelse afgifna intyg i rak strid med Widegrens utlåtande.L Undertecknade få härmed i djupaste underdånighet anföra besvär öfver kammarkollegii den 5 sistlidne februari meddelade utslag, ii varigenom kollegium lemnat utan afseende de besvär vi Degerfors socknemän jemte andra anfört d.eröfver att Eders Kongl.
Så vida icke detta ändamål ansåges likgiltigt, syntes det alltså för tjenstförrättande prestmannen, om del än icke vore en ovilkorlig skyldighet, likväl kunna utgöra en sann tillfredsställelse, att, innan han efter gudsljenstens slut mötte förbrytaren, för att åter upptaga denne i församlingens gemenskap, underrätta sig om hans sinnesförfattning och derigenom äfven erfara, huruvida tilläfventyrs å hans sida ett så beskaffadt hinder förefunnes, som kunde göra kyrkopliktens undergående lika olämpligt som otillbörligt. En sådan omsorg, i afseende å förbrytaren iakttagen, skulle ock, långt ifrån att nedsätta den presterliga värdigheten, snarare upphöja den samt till och med kunna räknas för en pligt emot församlingen, i samma mån ordets tjenare vore förbunden att, så vidt möjligt, förese och vaka öfver allt, som under gudstjensten kunde främja församlingens uppbyggelse och ostörda andakt. Vid ofvanberörda tillfälle hade tvifvelsutan, om man blott efterfrågat fångens sinnesförfattning, den upplysning genast, med lika visshet som någon stund senare, kunnat vinnas, att han varit af starka drycker öfverlastad; hvaraf, såsom redan vore anmärkt och utan motsägelse lemnadt, kyrkopliktens inställande blifvit en oundviklig följd. Nu åter, då ingen efterfrågan i nämnde afseende ägde rum, inträffade den i förklaringen beskrifna händelse, att, sedan fången varit i kyrkan inställd och då, efter gudstjenstens början, Prestmannen förmärkte, att något ovanligt förehades, gudstjensten på hans tillsägelse alldeles afbröts och församlingen tillfrågades, hvad sorn vållade bullret, samt underrättelse på detta sätt erhölls om fångens tillstånd och i högsta måtto förargliga uppförande, hvarföre hans aflägsnande från kyrkan äfven föranstaltades.