Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och LandtMarsYalken. förklårade, det han, i. anledning af Friherre Bjömstjer* nas förut gjorde hemställan, att en medelväg borde sökas emellan hvad Kongl. Majit äskat och StatsUtskottet föreslagit, för dess del trott, att berörde medelväg lämpligast torde finnas uti dell ä8o Den 18 September é. m. af Friherre Cederström tillstyrkte summa utaf 100,000 E:dr. Grefve af Ugglas: Om jag riktigt fattat Herr Grefvensoch LandtMarskalkens framställning,' skulle Japropositionen blifva på Betänkandet, och contrapropositionen, att summan antingen måtte blifva högre, eller ock helt och hållet afslås. Om så är, skulle alla de, som ej vilja antaga Betänkandet, votera Nej vid första voteringen, hvaraf möjligen ett besynnerligt förhållande vid den sednare kunde uppkomma, Må hända vore bäst, att först afgöra, huruvida någon tillökning i anslags* summan skall äga rum, eller icke. Herr Printzensköld: Jag hemställer, att vri ierings-propositionen endast rnåtte innefatta bifall eller afslag på Betänkandet* •Herf Lefrén t förenade sig med Grefve af Ugglas Meri: Sträte * Nili Wilhelm: Jag Underställ ler,’ örn icke meningarna lättast kunde förenas på det satt, att Ja-propositioner! blifver bifall å Betänkandet med öpped rättighet att sedan kartila öka anslagssumman, och nej - propositidneri afslag. Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade ätt det. tilläfventyrs torde vara mindre lämpligt*1 ätt, på sätt Herr Stråle föreslagit, Ja-propositionen Jemte bifall å Utskottets Utlåtande, som innehöll tillstyrkande af en bestämd summa* eller 6$,ootf Den i8 September e. ms 281) jR:dr, äfvenledes skulle innefatta öppen rättighet, att sedermera kunna öka berörde anslagssumma. Herr von Hartmansdorff:
En uppställd jemförelse emellan värdet af imoch exporterade varor och effekter borde visserligen vara egnad att gifva någon ledning för omdömet, angående befolkningens ekonomiska ställning, men med afseende Tal). Litt. L. Summarisk uppgift för Lasarettet i medeltal 1856—1860. Dagligt portionspris. R:mt. Patienter å 4 på sängen. R:mt. Öfverföring från kurhusmedel. R:dr R:mt. Kollektmedel. R:dr R:mt. Räntor. R:dr R:mt. Summa inkomster. R:dr R:mt. Summa utgifter. R:dr R:int. Portionspris med frukost. R:mt. Legosängspris per dag. R.*mt. Betalande patienter. Fripatienter. Bruttoinkomst. R:dr R:mt. Afkortningar. R:dr R:mt. Behållen inkomst. R:dr R:mt. Legosängsoch beklädnadsersättning. R:dr R:mt. Summa behållen inkomst. R:dr R:mt. Utgifter. 17 på otillförlitligheten af de källor, som derför måste läggas till grund, har Landshöfdinge-Embetet likväl ansett en sådan uppställning såsom mera vilseän vägledande böra från denna underdåniga berättelse uteslutas. Att, oaktadt missväxt under ett af periodens fem år inträffat, välmågan bland befolkningen dock är i tilltagande, uppenbarar sig väl icke genom tillvaron af besparade tillgångar, men ett förbättradt byggnadssätt, större vällefnad och yppighet i klädsel samt utvidgad företagsamhet i flera rigtningar äfvensom ökadt jordvärde äro likväl derpå ojäfaktiga bevis. Luleå Lands-Kansli och Kontor den 26 Juli 1862. På Landshöfdinge-Embetets vägnar: A. M. Eurén. B. A. Ekström. Landsh.-Emb. uli Norrbottens ian undt. ber. för åren 1856—1860. 3 18 Tabb. Norrbottens län. Tab. N:o 1. Utskrifhusförhörslängderna.
Uti den reservation, som jag bifogat nämnde betänk, bar jag sökt visa haltlöslieten af detta skäl, som Utsk. hemtat ifrån ett äldre yttrande af Direklm öfver CivilStatens Pensions-Inrältning; oell det torde väl ock ligga för öppen dag alt, om så verkligen förhåller sig, så är otvifvelaktigt orsaken dertill vanligast all söka just uti den omständighet, ali den obemedlade tjenstemannen, i stället att, om han fått råda öfver sin lönetillgång oafkortad, ett möjligt öfverskott kunde göras fruglbart och derigenom bereda någon behållning för efterlefvande familj, genom löneinhållningen kan blifva bragt i en skuldsättning, som för all hans framtid gör hans ekonomiska ställning vacklande. Argumentet står icke heller rätt tillsammans med R. St:s förklarande uti deras lind. skrifvelse i samma ämne vid sista riksdag hvarvid, under medgifvande af åtgärdens vigt och ändamålsenlighet man endast åberopat bristande tillgångar såsom hinder för det tillfället. Detta hinder kan icke nu åberopas, och jag anser så mycket vigtigare, att tillfället nu icke lemnäs obegagnadt, som hvarje upskof försvårar sakens reglering, enär hvarje tillökning i löningsstaterna äfven måste öka beloppet af den ersättning, som från Statens sida kan erfordras. Löneinnehållningar för begrafningshjelp datera sin upkomst ända ifrån Konung Carl XI:s tid. Uti den äldsta urkunden derom heter det, att ett halft års lön skall innehållas för att samla en fond, att dermed bereda erforderliga nådårs besparingar för enkor och barn efter all. tjenstemän.
N:o 195, med förslag till voter.propos:r för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvudtitlarnc hörande anslagsfrågor. Den 4 Oktober. 63 Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: Jag får hemställa, att främst på föredragningslistan till nästa plenum måtte sättas det nu bordlagda StatsUtsk:ts Mern. Detta förslag blef uppå framstäld propos. bifallet. Föredrogs ånyo Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 2 och 3 dennes bordlagde Mern. N:o 33, med förslag till voter.propos. i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde Utsk:ts Betänk. N:o 23, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande; dervid förekom det i sednare delen af Mem:t afgifna förslag till voter.propos. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Likasom i går, får jag nu fästa R. o. Ad:ns upmärksamhet derpå, att denna fråga är af helt och hållet ekonomisk natur, samt förfaller genom 2:ne Stånds afslag, hvadan den icke kan blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk. Till stöd för denna min åsigt får jag åberopa den af l):r Rundgren afgifna reservation, och yrka, att R. o. Ad. ville afslå den nn framstälda voter.proposm och till ny behandling af Utsk:t återförvisa frågan om de 70,000 rdr till postverket. Hr Montgommery, Robert Nils Germund: I strid med den föreg:de talaren anser jag votering böra ega rum, men kan icke gilla den af Utsk:t föreslagna voter.proposm. Om de 70,000 rdr torde nemi. icke kunna voteras, men deremot bör sådant ske om vilkoren för detta sistnämnde anslag, då nemi. Adelu och BondeSt:t å ena, samt PresteSt:t å andra sidan, i detta fall stannat i olika beslut.
Ett Memorial af Prosten Doctor Mellgren, angående inrättning af en Practist Bergs-Schola. supra. Lx krotocollo, st. U. ^Imc^uist. Utdrag af pcotocollet, hältet hos Hägwärd. ^>rest-Gtändet witz Urtima Riksdagen i Orebro den 20 Junit 1812. SD. (§'ter uppläsande af ConstitutionsUltstottets d. 19 dennes afgifne Memorial af innehall: att Utffottet med all noggranhct förrättat den detsamma tillhörande granstning afStats-Rädets Protocoll, som, enligt 76 §. Riksd.Ordnoch ii §. i den af Riksens Ständer fastställde Answarighets-Lag för Stats-RadetS Ledamöter, Föredragande och Konungens Radgif, ware i Commando-mal frikallar berörde höga Embetsmän fran all anstvarighet för deras Embets, uröfning, intill den dag, da innewarande Riksdag tagit Den 20 Junik. 747 tagit sin början; bestöt Prest-Standet, att Eppedltions-Utstottet, till iakttagande häraf, wid Riksdags-Bestutets uppsättande, borde härom underrättas. ^ dit supra. lllx krotocollo, st. di. Almguist. Utdrag af Wällofl. Bsrgarc-Ständets protocoll, hållet wid Urrima Riksdagen i örebro den 20 Junii 1312- S. DRemitterades till Det särstildta Utstött, som blifwit uppdragit att utreda uppstjutna twiiUga frågor emellan Hederwärda Bonde-Slandct och öfrige Riks Slanden. Herr Rådmannen Kjel land ers Memorial om Högloft. Ridderstapets och Adelns samt Högwördige Prest-Sländets deltagande med öfrige Husägare uti uppbyggnad och reparation af KyrkoherdeCapelians, Klockare, Rectorsoch Scholäbyggnader i Sräderne. Stats - Utstottet.
Jag skulle tilt och med vilja medgifva den värde talaren, alt en sådan åsigt kunde försvaras från hans sida, men i detta fall tror jag icke att StatsUtsk. ingått på den banan att vilja suppleera en krigsministere. Frågan älhelt enkelt den, att på förhand tillstyrka Ständerna att för deras del medgifva, att en reduction af Smålands husarer kan äga rum, i händelse K. M. finner saken lämplig, naturligtvis med rusthållarnes begifvande. Det är för att på förhand hafva den frågan undangjord, som de förenade Utsk:n tillstyrkt ett sådant medgifvande af 11. St., emedan jag tror att Utsk:n vid denna riksdag ganska riktigt insett, att en sådan förändring af cavallen till infanteri, utan Ständernes hörande, icke står så alldeles tillsammans med 80 §:n Reg.F:n. Således skulle R. St. här icke hafva tagit något initiativ i försvarsplanens uppgörande och icke heller hafva tillkännagifvit, att K. M. bör medgifva en sådan afsittning; men på de grunder, som Ulsk:n framställt, hafva de medgifvit för deras del, att K. M. må kunna vidtaga en sådan åtgärd. Jag kan således icke finna något skäl att återremittera eller förkasta detta betänk., emedan man derigenom ej gjorde annat än undanryckte möjligheten för Konungen att kunna vidtaga ifrågavar. åtgärd, Den a6 September. 655 ifall flan finner den vara lämplig. Jag tillstyrker bifall å betänkandet. Hr Ribbing, Bengt: Jag är alldeles förekommen af Gr. Horn genom hvad han yttrat, ty det var hufvudsakligen detsamma jag ville anföra. För öfrigt får jag tillägga, att Gr. Mörner sagt, att den föreslagna skrifvelse!) innehölle, det K. M. måtte tillåta alt Smålands liusar-reg:te skall afsitta; men i betänk, står, att reg:tet får afsitta, och således tror jag alt ingen deraf kan draga den slutsats, att Ständerne skulle hos K. M. anhålla att Smålands husarer må afsitta, utan att rusthållarne blifva hörde, hvilket enlmin tanke vore en orimlighet.
St:s, viel 1810 års Riksdag, fattade beslut, under de senare åren fått med penningar, efter markegång, lösas, icke kunna de dagsverks-skyldiga Hemmanen medgifvas, med mindre än det härföre hittills bestådda vederlag i Kronotionde-säd , eller derför bestämd lösen i penningar, till Stats-Verket återgår, numera, sedan samtlige Invånarne af Snefringe Härad och Strömsholms Fögderi, vid med dem församlingsvis hållna Socknestämmor, enligt företedda Prolocoll, förklarat sig beredvillige att från ofvanberörda Kronotionde afstå, vid sådant förhållande funnit godt, att ifrån i83o års ingång, och framgent, befria de inom nämnde Härad af Westmanlands Län belägna Kronooch Kronoskatte-hemman från de dqm, utöfver ordinarie skattläggningar hittills påförde 2020 och tre åttondedels så kallade Hjelpeller Knecktetuune-dagsverken Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrifv. N.o 3o5 5 till Strömsholms Kungsgård, under förbehåll, å R. St:s sida, att den, genom Indelnings-verken för Westmanland den 18 April 1698, såsom vederlag härföre, hvarje Soldat-rote hittills årligen tilldelda en tunna Kronotionde-säd, eiler derföre utsatt lösen i penningar, från samma tid varder indragen och Stats-Verket besparad. Om hvad R. St., i förevarande afseende, sålunda beslutit, få R. St. till E. K, 3VI:s Nådiga kännedom, och vederbörandes förständigande till behörigt iakttagande, härigenom hos E. K. M. göra underdånig anmälan; och framhärda etc. Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 4 Ian< l83o. Preste-Ståndet d. 8 Borgare-Ståndet d. 8 — —■ Bonde-Ståndet d. xi — —J Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ytterligare anvisade medel för Armens materiela behof, 6 Exp.-Vtsk. Förslag till urnl. Skrifv.
Brefvet den 20 Juni 1853, angående gillad plan för alslutande af Landshöfdinge-löneregleringen, stadgades, bland annat, att utarrendering af ifrågavarande boställen och lägenheter, för så vidt den vore i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 förordnad, skulle, derest icke i särskildt fall, på skeende underdånig anmälan, annorlunda bestämdes, fortfarande ega rum. Som emellertid Rikets Ständer, vid behandlingen af landtstaternas lönereglering inhemtat, att åtskilliga af de uti högstberörda Kongl. Bref afsedda boställen och lägenheter ännu icke äro genom Kammar-kollegium utarrenderade, ehuru, så vidt Rikets Ständer kunnat erfara, särskild nådig föreskrift om uppskof elier inställande utaf den anbefallda åtgärden ej blifvit af E. K. Maj:t meddelad, hafva Rikets Ständer, i anledning häraf, funnit sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes i nåder tillse, att omförmälte stadgande, angående utarrendering af ifrågavarande boställen och lägenheter, må blifva iakttaget i de fall, der sådant hittills icke egt rum. 16:o. Sedan Rik els sednast församlade Ständer tillkännagifva sig anse någon definitiv reglering af Kronofogdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löneförmåner icke böra verkställas innan en förnyad, efter samma method och samma grunder förrättad noggrann värdering af bemälde tjenstemäns boställen egt rum, och derföre i underdånighet anhållit, del E. K. Maj:t täcktes anbefalla en dylik uppskattning, hafva, enligt hvad E. K. Majit nu behagat meddela, Kammar-kollegium och Statskontoret i anledning häraf under den 23 Februari 1858 erhållit nådig föreskrift att inkomma med förslag till de gemensamma grunder, som vid nämnda uppskattning borde följas och Expedilions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse K:o i67. 55 sältet för verkställigheten deraf.
Man må kalla dem, som behöfva lån, lånehungriga, men man skall tömma ihåg, 49 H.' i3* Den i3 November f. tn. att dessa lånehungriga iiro spridda ifrån Haparanda lili Ystad, ifrån Stockholm lill Eda Skants; alt en stor del egendomsegare hafva sina fastigheter intecknade; att personer, som förut voro bland de mest rika inom Sverige, nu stundom äro bekymrade, livar de skola få låna några få tusende Riksdaler. Det är nu för sent, att med några små qvickheter komma ifrån saken. Man må då tro, att frågan om lånerörelsen ej är Beroende af den omständighet, om vi hafva ett stadgadt mynt; men jag kan ej dela denna tro. Herr Hjerta har yttrat begrepp, som äro de mest förvillande af alla. Han vill, att Ridderskapet och Adeln skall besluta oni de obetydligaste punkterne först, men om det vigtigaste skulle endast vilkorligt beslutas, och han hyser farhågor i afseende på sanctionens erhållande. Jag delar ej dessa farhågor, ty jag tryggar mig lugnt vid de försäkringar, som här afgåfvos af StatsRådels Ledamöter deri dag beslutet om realisationen fattades. Men om man supponerar, att denna sanction ej inträffar, hvar slå vi då? Skola vi då, såsom Herr Hjerta föreslagit, på några dagar omgöra liela denna fråga? Mine Herrar, det är bedröfligt, ja ända till och med rysligt, alt när den ^vigtigaste fråga för Eandct, jag menar Bankens Lånerörelse, först efter ett ar förekommer, och man begär, att få den afgjord jjVfi <?t't sätt, att Svenska Folket dermed kan vara belåtet, man då vill skräma Den i3 November f. rn, i<37 oss med, att. vi derigenom få Riksdagen några månader förlängd. Jag önskar visserligen, att Riksdagen snart vore slut; ^ifve Gud att jag i denna dag fick höra Riksdagstrumpeten skalla; men häldre än att vi tillintetgöra allt, hvarföre vi legat här, häldre skall jag gerna rösta för Riksdagens förlängande.
Den kan äga stämningsögonblickets tanklöshet, den kan vara påverkad af en dikt; men hade den varit ett äktfödt barn af personlig inbillning, torde vi ha fått söka upphofsmannen i en munk eller en präst eller öfver hufvud taget bland verkligt troende, inom hvilkas inbillning lärans bokstaf är brusande lif. Skulle icke din väns målning ha fått ett helt annat djup af filosofiskt allvar, skulle icke hans färger ha flödat än bredare, om han varit naturalist gent emot sin egen inbillning, om han låtit de döda, oförmögna och längtande, från botten af en hålväg stirra upp mot en otillgänglig bergås, där lifvet skred fram ofvan deras hufvud, medan de endast hörde de svängande klockorna och ungdomens lekar? Han hade kunnat försinnliga lifvet med ett enda människopar, en man och en kvinna, med en vilsekommen fjäril eller fågel, en öfver afgrunden lutad rosenbuske, en strimma af grönska och morgonsol. Låt oss emellertid icke dröja vid detta enstaka fall. Det finns en inbillningens naturalism och logik, en verklighetstrohet mot egna föreställningar, hvilken ingen kränker ostraffadt, om också samtiden är för karakterslös att märka det. Inbillningen är en lika omedgörlig logiker som tanken, men hennes proposition är sinnebilden. Den ringaktning, hvarmed redan Sokrates begycklade »estetiska» skapelser, skall fortlefva så länge diktare och konstnärer icke tillägna sig den andens hållning och rykt, hvilken förbjuder människan att säga annat än hvad hon verkligen menar. Denna behärskning tillhör hvarje helgjuten individualitet. En sinnebild utan kärna är det grundaste af allt grundt, och den bibliska dräkten besticker blott den ytlige. Väl har inbillningens i botten djupa och allvarliga mångguddyrkan långt före oss lockat människorna att leka med mytologiska bilder, men lek förblir lek, och rococogudar eller atleter från Valhall nedstego icke till poeten eller tecknaren med samma anspråk som den nutida konstens förkroppsligade evighetsmakter. Människorna vande sig tidigt att fordra tankens logik, men de ha ännu icke lärt sig att också begära inbillningens.
Du har en liten varelse i din famn, hvars | Man göres på ett öfvernaturligt sätt kompe — tent till sin modergerning — det är vidskepelsen — följaktligen kan man också fullgöra den — det är sjelfsäkerheten. Men den senare skall försvinna med den förra, och då skola vi se och förstå mycket som nu går spårlöst förbi oss. V i skola bli uppmärksamma af dödlighetsstatistikens siffror, hvilka bl. a. visa oss, att dödligheten är lika stor under den första femmånadsperioden af de nyföddas lif som sedan under tiooch tjuguårsperioden. Och alla dessa barn med skrofler, rakitis och mycket annat och de, som hela lifvet igenom få lida af sviterna af nå- gon svårare barnsjukdom såsom messling, skarlakansfeber, difteri m. fl., de skola göra oss betänksamma. V i skola icke nöja oss med att tycka det är sorgligt och bedröfligt, utan vi skola fråga oss: har modern ingen skuld, har icke hennes bristande kunskap och deraf följande brist på förtänksamhet lagt en lifslång börda på den späda lilla varelses skuldra, som hon ändå älskade öfver allt i verlden? Oah vi skola fråga oss sjelfva: är jag bättre rustad? Bättre rustad att vårda, utveckla och skydda den lilla kroppen, denna underbara och sinnrika, men ömtåliga mekanism, som under mina händer skall växa sig stor, stark och harmonisk? Jag talar för ögonblicket företrädesvis om den fysiska uppfostran, men vi veta alla, i hvilket förtroligt förhållande kropp och själ stå till hvarandra; att svårligen den ena kan missriktas utan att den andra tager skada deraf. Jag talar till alla unga flickor — eller qvinnor — • som icke äro så genomsyrade af falsk blygsamhet och missriktad » qvinlighet », att de rodna för blotta tanken på, att de möjligen en gång skola bli mödrar. Jag talar vidare till dem, som gifvit en man sin tro och sålunda endast kunna räkna några få år, månader eller dagar till den dag moderspligterna med sina djupa kraf komma att ställa sina fordringar på dem.
Tersmeden synes förutsätta, tillkommo på det sätt, att man å dem lade mindre vigt; tvertom lades ganska stor vigt derpå, att de disponibla tillgångarna skulle först anlitas och sedermera lånesystemet begagnas, och jag kan försäkra, att man i annat fall icke hade fått pluraliteten inom systemet eller jernvägarne. Det var således följden 1 igen af ej mindre vigt, att detta stadgande inflöt i regklet för Riksg:sKont:s Fullmäktige, och jag måste hålla dem räkning för att de så noga, som de gjort, upfattat detsamma. Man har klandrat Fullmäktige i och för deras låne-operationer, eller att de underlåtit att uptaga lån; men huru hade förhållandet varit, om konjunkturen så förändrats, att lån kunnat sedermera erhållas emot billigare vilkor? Och om Fullmäktige, i strid med erhållna föreskrifter, uptagit lån, ehuru de hade disponibla tillgångar, skulle man icke då långt strängare klandrat dem? Detta har jag velat framhålla, emedan klandret mot Fullmäktige drabbar icke blott R. St:r vid sista Riksdagen, utan i första hand deras StatsUtsk., som förslagsvis upställt de föreskrifter, hvilkas efterlefnad numera blifvit föremål för tadlande anmärkn:r. Men sedan jag afgifvit denna förklaring, måste jag förena mig med Frih. Tersmeden deri, att Hr Cederschiölds motion bör, utan vidare åtgärd, läggas till bandlingarne; ty hvarthän skulle det leda, att man instämde StatsUtsk. från förra Riksdagen och de då invalde Fullmäktige i Riksg:sKont. inför n. v. StatsUtsk:s ledamöters domstol? Lika med Frih. Tersmeden anser I> o Ti 25 April, 397 jag sådane förslag kunna leda till hvarjehanda, om ej vådliga, dock alltid tidsödande och fullkomligt opraktiska följder, icke verkande till annat än åstadkommande af tidsförlust och förtretlighet å alla sidor.
För de summor, som å kassa-kreditiv lyftas eller insättas, beräknas å kreditiv till enskilde personer Fem och å kreditiv till Sparbankerne Fyra procent ränta. Mom. För de lån, sorn ej inbetalas inom 14 dagar efter förfallodagen, denna oräknad, eller liqvideras genom omsättning, der sådan får ega rum, samt för de kassa-kreditiv, som icke betalas vid kreditiv-tidens utgång, beräknas från förfallodagen Sex procent ränta utan bevillnings-afdrag. 2G:o. Mom. i. Svensk medborgare, som är bosatt utrikes, får icke såsom låntagare eller löftesman antagas. Ingen må erhålla lån af annat Diskont-verk än det, inom hvars låne—distrikt han är mantalsskrifven, med undantag likväl för ledamöter i Direktionerna vid Låne-kontoren och dervarande tjenstemän, på sätt § (77) bestämmer, äfvensom låntagare, hvilken, efter att vid ett Diskont-verk hafva lån erhållit, till annat låne—distrikt afflyttat och vid dervarande Diskont-verk lån upptager, må vid omsättnings-rätten bibehållas. Vexel-, förskrifningseller invisnings-utgifvare, acceptant, endossent eller löftesman må kunna antagas, äfven om han ej tillhör låne—distriktet. 27:o. Mom i. Hvarje reversal, ehvad det utgifves för nytt lån eller omsättning af redan erhållet, skall, derest de derå såsom låntagare eller löftesmän tecknade personers vederhäftighet ej är af Direktionen känd, eller den erbjudna panten icke, ensam för sig, anses innefatta fullgod säkerhet, vara lörsedt Banko-Utskoltels Betänkande N:o 37. med antingen officielt intyg af Läns-styrelsen, eller, å landet, af Domhafvanden i orten, eller, i stad, af Magistraten eller Borgmästaren, den sednare å embetets vägnar, eller ock med af enskild man, för hvilken Direktionen hyser fullt förtroende, utfärdadt bevis om hvardera personens vederhäftighet för det sökta lånet, och, i fall personen förut för laneeller borgensförbindelse till någotdera Diskont-verket häftar, jemväl för beloppet af sådan äldre förbindelse.
Vidkommande härefter inqvarterings-ersätlningen till de Corpser och Stater, hvilka väl äro förlagde i Stockholm, men der ej bidraga till den'egentliga vakten och vården, eller Lif-Bevärings-Regementet, General-AdjutantsExpeditionen för Armeen, numera Landlförsvars-Departementets CommandoExpedition, Topografiska Corpsen och Artilleri-Staben, hafva Rikets Ständer, med antagande af den i förslaget antydda, här ofvan uppgifna allmänna grund för rättighet lill inqvartering i Stockholm, funnit Staden böra befrias från sådan ersättnings utgörande, så väl till alla nyssnämnde Regementen och Corpser, som ock till Ingenieur-Corpsen; och då Rikets Ständer ansett, att ej mindre sjelfva hyresmedlens än servicens bekostande för dessa Regementen och Corpser må af Staten öfvertagas, hafva Rikets Ständer å Riks-Slatens Tredje Hufvud-Titel, såsom förslags-anslag, uppfört en summa af 12,000 R;Jr årligen, ungefärligen motsvarande hvad, som erfordras för bestridandet Bih. Ull R. St. Prot. 1841. 10 Sami. t Afd. 55 434 Expeditions-Utskottels Förslag till itnd. Skrifvelse, N.o 190. af ifrågavarande kostnader, beräknade efter den taxa, enligt hvilken inqvartering af förenämnde Regementen och Corpser nu åtnjutes. Slutligen och då Rikets Ständer trott sig ej böra nu utsträcka granskningen af det öfverlemnade förslaget till ny Inqvarterings-Ordning för Stockholms Stad, utöfver hvad här ofvan i afseende derå blifvit anfördt och tillstyrkt, få Rikets Ständer i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer funnit meranämnde förslag i öfrige delar för närvarande ej föranleda någon åtgärd. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 20 Januari 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Jan. lSJt.