Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Felet består deruti, att Utskotten föreslagit, att silfver skall användas till silfveruppköp, och detta är väl icke något grammaticaliskt fel. Grefve von Schwerin: I 5:te punkten står, att Fullmägtige lill behöllige silfveruppköp få anticipera på de årligen ingående inkomsterna. Härtill räknas ingående 2 procents afbetalning å fastighetslånen, mot betalning i silfver för åren i83a, 33 och 34- Summan 5ooo R:dr kan, såsom förslagsvis ditsatt, borttagas. Något verkligt fel i uppställningen, såsom Herr Munck af Rosenschöld påstått, finnes icke. Som Momentet Litt. c. står omnämdt uti 5:te punkten, torde det äfven i närvarande f.de punkt böra qvarstå. Man behöfver endast uti 5:te punkten efter orden Litt. b och c sätta ordet: calculerade i stället för upptagne. Herr Rosenblad: Jag finner visserligen, att det är förstärkning af Silfverfonden, som Utskotten afsett, ty det synes af början i 4:de punkten; men i afseende på redactionsfelet åberopar jag hvad jag nyss anfört. Den 16 October e. m. 087 flans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken yttrade, att sedan Ridderskapet och Adeln, med uteslutande af elen i Hnfvudmomentet intagne summa, redan bifallit berörde Moment, återstod för Ridderskapet och Adeln alt afgöra de påföljande Momenterne Litt. a, b och c, hvarå proposition ännu icke blifvit framställd. Och hemställde Hans Excellence alltså, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla Momentet Litt. a. Ropades Ja. Hans Excellence gjorde derefter proposition till godkännande af Mom. Litt. b. Bifölls. Herr Hjerta: Sedan Momenterne Litt. a. och b. nu blifvit bifallne, anhåller jag, att i stället för Momentet Litt. c. må i Momentet Litt. b. vid slutet deraf tilläggas: Och dessutom till samma ändamål de under samma tid årligen ingående 2 procent af de Fastighetslån Pakets Ständer år 1823 beslut it.
Hr von Troil: Sedan Hr von Hartmansdorff nu haft den godheten att uppläsa min reservation, och han deraf ej funnit sig öfvertygad att han utlydt min mening alldeles i strid med hvad mina yttryck innebära; så torde det vara fullkomligen fruktlöst att försöka öfvertyga honom, och det kan också vara fullkomligen likgilltigt; men jag vill tro, att livar och en annan, som behagar genomläsa reservationen, skall utan ringaste svårighet finna, att dess tydliga mening är helt annan, än den Hr von Hartmansdorff behagat framställa såsom min. De besparingar, som uppkomma under ett år, äro dels kända vid början af det följande, dels blifva de det under loppet af det följande året, och dels kan en obetydlig del deraf blifva okänd ända till det andra året derefter. Vore det nu förhållandet alt Regeringen bade behof att genast vid det påföljande årets början använda dessa besparingar, så kunde visserligen den olägenhet, som Hr von Hartmansdorff omnämnt, komma i fråga; men så är icke förhållandet, ty de behof, hvartill besparingarna erfordras, förete sig icke genast på en gång vid början af Januari månad, utan förekomma under loppet af hela äret, och i den mån de visa sig, vet man äfven beloppet af besparingarna. Större delen af dessa besparingar känner man redan innan året ingått och det är blott en obetydlig del, som ej blifver känd inom medlet af året. För öfrigt tviflar jag ingalunda på, att R. o. Ad. kommer nu, likasom i alla öfriga anslagsfrågor — ty jag åtminstone känner intet undantag — att besluta såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit; men jag yttrar blott mitt tvifvelsmål derom, att det i afseende på det slutliga resultatet kommer att leda till det mål, dit Huset förmodligen syftar. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat discussionen, vore det nu tvänne meningar, som ville göra sig gällande. Den ena önskade bifall till 4: Je punkten i StatsClsk.vs utlåt. N:o ga, den andra grundade sig på Hr von Troils reservation. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag förmodar a tt meningen måtte vara, att endast hälften af de utaf .Stats U tsk.
Soebofmet för en gång förmmffabeé möt genom ofmannämnbe, imber åren 1830 -1833 gjorba, befparingar å bet reban erbåttna angaget, ilten en betpblig bel af ben erforberliga fumman återgobe Iifmät att gälba, ?)å fåbane grunber babe @taté*@ecreteraren uppgjort ett förgag, forn företebbeö, orfj enligt bmilfet gutte, efter afbrag af be mib ftga 0bifébag erbåttna 8,850 3b:br, ptterligare erforbraf: årliga anflag för reban befintliga Särare och Sfjengemän g{:br 6,607: för npa gärare*begättningar 6,870: famt för bibliotbefet odf) anbra materietta förnöbenbeter 6,400: ©uttima 9b:br 19,877: anflag för en gång. ©eban ifrån förberörbe behof 44,000: afgått 4 åré befparingar meb 30,000: få återgå att angaffa , fR:br 14,000: b. Hutlös Untverjttec. 3 affeenbe berå babe famina grunber blifmit följba, font npg för Upfala omförmätbeö, orf) lönerna jentnfabe titt lifbet på bägge gätten, i atta be fatt, ber olifbet t befattning icfe Toranlebbe bertill afmen i förmoner. ^öljben beraf babe marit, att bå Slbjunctödönerna i att* mänhet blifmit något, orf) be lägre sprofegorörfönerna betpbligt förbättrabe, måge beremot be högre g3roregoro
Banken städse med skicklighet och ordning fullgjort sina åligganden, endast genom ohjelpligt sjukdomstillstånd blifvit oförmögen till tjenstgöring och dymedelst försatt i den mest tryckande fattigdom; då han alltsedan 1835, när han på pensions-stat förflyttades, icke kunnat i ringaste mån genom arbete bidraga till sin bergning, samt då hans sammanräknade inkomst af pension och det tillfälliga understödet, 720 R:dr Banko eller 1,080 R:dr R:mt, icke kunde, särdeles vid de under sednare åren högt stegrade prisen å alla lefnadsförnödenheter, för honom och hans familj vara tillräcklig och hans ställning, jemförd med Wäsströms och Köhlers, icke syntes mindre behjertansvärd, ansett det vara med billighet öfverensstämmande att Berger, som redan uppnått den höga åldern af 76 år, sattes i tillfälle att, utan allt för stora ekonomiskabekymmer, gå till mötes sina sannolikt få återstående dagar, och fördenskull tillstyrkt, att de tillfälliga understöd, han redan innehar, mätte förhöjas med 120 R:dr Runt, eller till 300 R:dr för år räknadt; i hvilken tillstyrkan Fullmägtige sig förenat. Utskottet, som funnit de i afseende på sökanden anförda omständigheter förtjena behjertande, anser sig, på grund af desamma, böra til! Rikets Ständer hemställa, att det tillfälliga understöd af 180 R:dr, förre Notarien B. J. Berger nu uppbär, må förhöjas med 120 R:dr till 300 R:dr för år räknadt. Auk till Exp-Utsk den 15 Jan1863, kl 12 midd.
B. bilägda uppgift, eller itarif å inqvarteringsoch servis-medel närmast öfverensstämde med dels. redan varande olph dels af hufvudstadens inqvarterings-gifvare godkända förhållanden, äfvensom att, för den händelse hufvudstaden skulle i större eller mindre mån från den egenfjiga inqvarteringen befrias, angeläget vore, att af det anslag, som i sådant afseende kundeS^ varda beviljadt, finge till årliga underhållet af Lif-gardes-regementenas kasernoch stallbyggnader utgå ett belopp, motsvarande hvad derför måst af den manskapet vid dessa regementen af staden bestådda inqvarterings-ersättning med i allmänhet 2 Ridr Banko för hvarje man årligen afsättas, så framt icke för detta behof nödiga medel tillika blefve anvisade. Uti härå afgifvet underdånigt svar af den 2 Augusti 1848 förmälde emel Bih. lill R. St. Proposition, N:o 68. lertid Rikets Ständer sig väl hafva funnit med billighet öfverensstämma, att Stockholms stads inqvarteringsgifvare finge åtnjuta den af Kongl. Majit i .Nåder antydda lindring i inqvarterings-tungan, men att några medel för ändamålet då ej funnos att tillgå, hvadan frågan borde anstå till näst-infallande riksdag. Af sådan anledning blef ock, genom Nådig skrifvelse af den 17 Januari 1851, berörde fråga åter till Rikets sednast församlade
Andra lutade sig själfsvåldigt tillbaka, vickade på stolen och petade ogeneradt tänderna, men herr Bovik kröp tätare in i sin krok och strök sitt böljande skägg med fingrar, hvars toppar voro bruna som doppade i lackfärg; benen nådde ej fullt golfvet, och ögonen följde uppmärksamt blinkande hvarje talares ansikte. Ett ögonblick stannade Louise Hultman på den dammiga, obetäckta trappan, som ledde upp i huset och lät, med en menande blick på de starka karlarna, böckerna hvila mot ledstången. Sedan gick hon trött och släpigt till sitt tarfliga rum. – Albert lille – hör mig så är du snäll – fru Silfversvans gastbleka ansikte med håret stramt uppkammadt, bar ett uttryck af förstenad ängslan. Hon stod midt i den smala källarhalsen och höll i sin stretande mans rockskört. – Stanna inne, jag ska laga till en liten toddy sedan. Han knuffade henne. – Jag ska ut och skaffa mig arbete förstår du – ge mig 4 dollars, i den här hatten kan ingen människa få något jobb. – Herre Gud – 4 dollars, så svårt som jag har att få ut hvad jag skall ha – Bergström och Svensson som inte haft arbete på sex veckor och Bovik se’n – – Kör af fyllsvinet har jag ju – – Åhja Albert – den smula matbiten han äter – – Se så – tre åtminstone – du kunde lydt mig och tagit klubben i Newyork, så hade vi sutit i smöret nu. – Herre Gud, Albert – så du hade druckit ihjäl dig – och så bära tunga ölkorgar och kolspännor i trapporna, det hade ändå blifvit jag som ... att du skall vara så långsint och inte kunna glömma – – Neej du – det ska du äta upp, så länge jag lefver, hväste herr Silfversvan med sitt omtöcknade ansikte tätt inpå de penslade ögonbrynen. – Åianamej – åianamej kom det utpinadt, sönderbrutet, medan den stackars kvinnan handfallen gick omkring i köket. Det var liksom en tröst att beständigt hafva fyllbulten Bovik sittande stilla som en råtta där i vrån. – Åianamej, sadelmakar’ n, det är inte långt ifrån att en skulle ha lust att dö.
Beträffande åter det förtydligande, som afses i fråga om befrielsen från skyldigheten att erlägga bevillning för vissa till allmänt ändamål afsedda byggnader, har Utskottet, med hufvudsakligl antagande af den uti Prosten Sondéns reservation i delta hänseende afsedda mening, uppgjort nytt förslag till redaktion af ifrågavarande §, och hemställer alt Riks-Stånden, med frånträdande af sina i afseende å 2:dra §:s ordalydelse fattade beslut och yttrade åsigter, behagade godkänna §:n, sådan densamma uti bilagda förslag finnes intagen. § 3 Mom. I af § 3 har, på sätt förut är nämndt, blifvit återremittcradt af Ridderskapet och Adeln. Under den särdeles vidlyftiga öfverläggning, som rörande detta moment egt rum, har något annat positivt förslag till förändring icke blifvit framstäldt, än att, med hänsigt lill jordegendoms uppskattning, landet borde indelas i vissa zoner efter olika klimatiska förhållanden och beskattningen bestämmas, med tillika fästadt afseende ä växtlighet och jordmånens beskaffenhet, efter arealen, med viss för hvarje zon bestämd afgift för tunnlandet. Dessutom har anmärkts, alt köpeskillingar under normala förhållanden väl kunde tjena till utfinnande af fastigheters värden, men icke för närvarande, då, såsom allmänt vore kändt, fastigheters sednaste försäljningspris, tili följd af särskilda förhållanden, i många fall vida ölverstege deras verkliga värde. I stad borde icke heller uteslutande brandförsäkringsvärdet [levil Ininga-Ut skottets Utlåtande M 31. 7 eller sista köpeskillingen bestämma egendomars värde; ty derigenom blefve de hus, hvilka icke nyligen gatt i köp eller blifvit brandförsäkrade till sitt ungefärliga värde, lägre taxerade än andra, med hvilka berörda förhållanden inträffade. En säkrare uppskattningsgrund gåfve deremot hyresbeloppen. Då det i allmänhet vore af vigt att föreskrifterna i en lag vore så enkla och lätta att följa, som möjligt, borde den fasta egendomens värde icke bestämmas med ledning af så många handlingar, som Utskottet föreslagit.
Jag bekänner öppet, att sådant icke eller varit min mening; utan tvertom har Den »g Maj i f. m. jag endast haft för afsigt att ådagalägga Styrelsens misstag; men jag tror, att en god Styrelse ej har några bättre vänner än dem, hvilka, såsom OppositionsTalarne i alla Länder, upplysa Henne om misstagen, för att frambringa resultater, hvilka aldrig till vä— gabragtes genom den slafviska undergifvenbeten för Styrelsens alla åtgärder; och rootsägelserne ådagalägga mera, än tystnaden, om Styrelsen verkligen äger rätt till aktning. Grefven har tagit för så afgjordt, att jag med mine yttranden åsyftat att kullstörta all Styrelse, att han förklarat detta försök tillintetgöras genom inre och yttre öfvertygelsen om vår fördelaktiga belägenhet. Hvad detta angår, så tror jag det bör vara en Domare mellan två parter; och jag öfverlemnar åt hvarje tänkare att låta Styrelsen vederfaras all den rättvisa, som den förtjent; men jag skall med samma öppenhjertighet hädanefter såsom hitintills fortfara att ådagalägga dess misstag. Den värde Talaren har velat spara Ridderskapet och Adeln obehaget att höra upprepas mina uttryck. Om jag skulle säga, att jag för denna underlåtenhet vore Talaren förbunden, gjorde jag mig skyldig till en osanning, och skulle då motsäga min känsla; ty om desse uttryck kunde framställas i kortare phraser, utfäster jag mig att försvara dem alla och vederlägga allt hvad deremot kan anmärkas ; helst jag genom desse uttryck icke trädt öfver min rätt och Den 19 Maji f. ra. den bildningsgrad jag siger, eller gränsen af de sociala förhållanden, inom hvilka jag lefver. Ministrarne hafva här åter såsom afvärjningsmedel nyttjat den heliga Egid, som aldrig borde af dem begagnas, nemligen Konungens namn och bedrifter samt höga personlighet.
Det torde icke böra förbises, att domicilierade vexlar i allmänhet icke ega samma förtroende, och icke så högt betalas, som de directa ; 3:o vidare föreslås, att Deputerade skola vara berättigade att uppköpa vexlar å annan valuta, än Hamburger Banco. Bilt. till R, St. Prot. 1844< 6 Sami, 1 Afd, 9 Haft. 3 BancoUtskottets Memorialj N.o 22. Det lärer medgifvas, att någon ofelbar beräkning af den större eller mindre fördelen af ett dylikt vexel-köp icke kan ske, enär den för Banken främmande valutan af £ St., Francs eller Holl. Courant i Hamburg måste realiseras och Hamburger-coursens fluetuation lätteligen kan tillintetgöra de mest lofvande beräkningars afsedda resultat. Förnämligast reserverar jag mig emot detta medel att inleda Banken i eurs-speculationer, från hvilka densamma, efter min tanka, borde vara alldeles skiljd, och hvilka icke på något sätt bidraga till vinnande af det närvarande förslagets ändamål: Bankens metalliska cassas förstärkande med minsta möjliga uppoffring, och bevarandet i Bankens hvalf af dess metalliska fond." Uti denna reservation har Herr Palander instämt. Af Herr E. G. Lindström: ”Jag förenar mig uti de 2:ne sednare punkterne af Herr Foenanders reservation, men uti den första punkten har jag varit af den åsigt, att Fullmägtiges åtgärder icke borde inskränkas inom någon bestämd ort för uppköpet af vexlar.” STOCKHOLM/ Ecksteinska boktryckeriet, 1844. Banco-Ulskoltets Utlåtande, N.-o 23. 1 M 33. Ank. till Exp. Utsk. den 7 Nov. kl. 4 e. m. Utlåtande, i anledning af de inom samtlige Riks-Stånden framställde anmärkningar vid Utskottets under JV:o i5 af gifta Betänkande, med förslag till ett förändradt Myntsystem.
Stander skulle anse lämpligt till Kongl. Maj:t öfverlemna, att för desse Inrättningar något ptsträcka tiden till berörde förmåners begagnande utöfver hvad bär i allmänhet är vordet föreslaget samt 30 Att under den tid, som Kongl. Majit priser desse utsträckte Båne-förmåner ytterligare böra fortfara, innehafvarne deraf icke inåtlie i vanlig Discopt-väg, f» beräkna högre Pro* Ståts-Utskottets Belänkanderi< * 4 0 5 cent af deras tillverkning, än de för detta år såsom ordinarie Båne-fätt innehafva, och sålunda icke komma till delaktighet af den större andel, som öfrige Bånberättigade Fabrikanter kunna enligt Repartitiönen tillfalla. Efter ett sålunda uppgjofdt förslag, att för framtiden vinna ett orubbelig! belopp af Ma» nufactur Discont-Fonden till vanlig fördelning efter tillverkning har hos Stats-Utskottet i betraktande kommit Kongl. Maj.-ts uti Dess Högstberörde Nådiga Proposition gjorde framställning,' att Båne-Producten borde efter Manufacturer» nes olika art och behof af Förlags-biträde, bestämmas. Och ehuru
Ständer framställa behofvet af en förändring härutinnan och af sådan anledning äska ett kreditiv af 150,000 Rdr till förhöjning af de enligt ofvanberörde stater utgående pensioner, samt föreslå nya pensionsstater för arméens befäl och tjenstemän. I sitt underdåniga svar på denna nådiga framställning förklarade Rikets Ständer sig äfven anse en förbättring af pensioneringen för arméens befäl och tjenstemän vara högeligen af behofvet påkallad, enär de för dem nu anvisade pensioner vore obestridligen alltför knappa, för att efter afskedet betrygga löntagarens bergning, men både billighet och rättvisa fordrade, att tjenstemannen vid mera framskriden ålder, när kroppsoch själskrafter aftaga, måtte kunna, efter afgång från tjensten, påräkna en tarflig utkomst under sin åtei stående lefnad. Följden af det förhanden varande förhållandet hade varit och måste blifva den, att tjenstemannen efter upphunnen pensionsålder qvarstannade i tjensten heldre än att se sina inkomster minskade till ett belopp, som ingalunda kunde anses vara tillräckligt för hans bergning. Denna omständighet måste ock hafva ett menligt inflytande på arméens tjenstbarhet derigenom, att en del befälsplatser upptoges af öfveråriga och för aktiv tjenst mindre lämplige personer. Det vore således icke allenast i löntagarens, utan äfven i statens intresse, att pensionerne bestämdes så tillräckliga, att löntagaren ej nödgades i tjensten qvarstå, sedan han förlorat den rörlighet och användbarhet, som för tjenstgöringen erfordras. 1 enlighet med dessa åsigter funno Rikets ständer sig böra, med godkännande i hufvudsakliga delar af de före slagna pensionsstaterne, anvisa det äskade kreditivet, att, i mån at behof, utbetalas och användas till betäckande af den skillnad i utgift, som för arméens pensionskassa kunde uppstå genom den nya pensioneringens tillämpning. Äfven vid senaste tvenne riksmöten har, för fortsatt tillämpning af dessa förhöjda pensionsstater, ett nödigt kreditiv blifvit af Rikets Ständer beviljadt. Meranämnda förhöjda pensions-stater äro följande: iis 1.
Vill någon valvillig gifva en fattig busmor heskrifning på någon billig, men prydlig antimacassar, helst i något lysande färger, cirka 3 fot i fyrkant, som kunde skyla en skröplig soffa. I virkning helst. Maria Bn. Huru kan man billigast och säkrast rengöra tagel i madrasser, då man bor i landsorten och således långt från Stockholms fjäderreningsanstalt? S. Finns någon i Skåne, som meddelar undervisning i labiologi? Reseda. Skulle någon af Iduns ärade lä- sarinnor vilja skicka mig (under adress » Abbe » Ramdal Blek.) nä gra vackra och starka spetsprofver samt monogrammet E. J. passande till linnen och näsdukar, vore jag mycket tacksam. Huru tillagas bensmörja — svart och gul — Ull träskärningsarbeten? Q rekommenderar S v a r. En lidandes vän. Gelatin upplöses, så att det blir tunnt, däraf påstrykes med en lapp — hälst lika med tyget, jämt och vackert Öfver det slankiga tyget — bvaröfver lägges ett tunnt tyg — och öfverstrykes sedan hastigt med hela järn — dock ej sådetsvedes. Sålunda rätt behandladt blir tyget som nytt. Anna. En elegant matsalsduk sys af (Ut, hvad färg man behagar, och en bred på yllestram alj broderad remsa påsys längs efter på rnidten af duken med fransar för ändarne. Denna duk blir ganska dyrbar. Sy eljes ew duk af kläde eller filt med en på juteväf broderad bård rundt om — eiler blott en af så kailadt, soligarn virkad spets i kanten. Billigast blir nog duken af god juteväf, med bård och midtelornament eller hela botten strödd med stjärnor, sydda ined llaiuburgcrgam. Beda. Silfver haller sig blankt o m det 4 ä 5 gånger om året rengöres på följande sätt: 125 gr. krita, 213 gr. såpa kokas med något vatten till en tjock välling. Härmed borstas silfret väl, sköljes sedan i varmt vatten, torkas och gnides med sämskskinn. God sockerkaka.
Cancelliets Embetsoch Tjenstemän hädanefter skulle blifva så sysselsatte, &tt de med dessa befattningar icke kunde förena någon annan, dels att de icke blifvit uppförda till högre löne-belopp, än hvad deras vederlikar i] de Kongl. Collegierne, der löne-reglering redan för sig gått, uppbära, hvarjemte Herr Danckwardt anmodat Utskottet att, till beredande af fullständig upplysning i detta amne, låta till trycket befordra det af serskiide Comilerade lill Kongl. Cancelliets reglering utarbetade, Utskottet meddelade förslag. Åtskiiiige Ledamöter inom ofvannämnde 3:ne Riks-Slånd hafva tillstyrkt antagandet af den Kongl. Propositionen, i hvad den angår utbytandet af Kongl. Cancelliets sportler emot en förhöjd Chartte Sigillatae-afgfft, utan att dermed förbinda frågan om en förbättrad löne-reglering inom Verket, hvarjemte slutligen åtskilligt blifvit yt-lradt för och emot den, till grund för Kongl. Majrts Nådiga Proposition i ämnet, antagne olika lönebestamning för Revisions-Secreterare och Expedilions-Secreternre.
Beträffande åter Såg-Qvarnar och sättet för deras skattläggning, så har KammarCollegium upplyst, att, enligt de äldre Skattläggnings-methoderne, utom för Vestmanland , dessa Qvarnar icke blifvit såsom serskilda lägenheter skattlagde, utan vid hemmanens skattläggning betraktade såsom herrligheter, dertill sjelfva vattenfallen äfven räknades, hvarå, vid Grund-Räntans bestämmande å jorden afseende gjordes; att under den senare tiden icke eller någon allmän method för Legooch SaluSågars skattläggning blifvit utfärdad eller Räntan till lika belopp, som för MjölQvarnar, beräknad, utan att Skatten, så å Grofsom Fin-bladiga Saluoch Lego-Sågar varit högst skiljaktig och omvexlat från \ Kongl. Maj.ls Nådiga Propos. N.o 10. 2,5 till T%, yV. T\. /o ocl' med ?T_, än af årliga averkningen , än af Såg-egarens vinst; att denna beräkning grundat sig på de serskilda omständigheter, som vid hvarje Såg-anläggning förekommit och blifvit stadgad, dels genom Collegii tid efter annaa meddeldte Beslut för serskilda orter, dels genom Kongl. Majrts serskilda Nådiga Föreskrifter, såsom Kongl.
Andra talare hafva redan visat, att här icke är fråga om de extra utgifterne, och jag anhåller att få till den värde talaren hemställa om, i händelse man än skulle tillämpa förslaget på de extra urgifterne, R. St:r icke kunna anvisa dem på Riksg:s-kont., derefter det ankommer på Bevilln.Utsk. att fylla hvad Riksg:s-kont. kommer att utbetala. På grund af dessa och af föreg:de talare anförda skäl anhåller jag om bifall till förslaget. Ilr Gr. o. Landtnäs härefter till antagande af ifrågavar:de förslag framställda propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit ' Ja öfvervägande. ’l Hr Flach, Joli. Fredr. Philip, begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos. Den, som antager det sedan sista Riksdag hvilande förslag till tillägg i 59 §:n Reg.F. och 27 § 1 Mom. Riksd.Ordn., ang:de propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde förslag af R. o. Ad. förkastadt. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 81. Nej — 37. Hr Gr. o. Landtm, hemställde att, då tiden redan var långt framskriden, pröfningen af de återstående uti Const.Utsk:s förevar:de Mern. anmäldte förslag måtte få anstå till eftermiddagens plenum Ropades Ja. 126 Den 8 Mars f. ra. Hr Bergenstråle, Claes: Med Hr Gr. o. Landlm:s benägna tillstånd anhåller jag att få yttra några ord ang:de den staden Jönköping öfvergångna olycka. Tidningarna hafva redan uptagit. de närmare detaljerna dervid och jag förbigår dem alltså. Min granlagenhet förbjuder mig att upmana R. o. Ad. att behjerta de brandskadades belägenhet.