Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hafva, vid föredragning af detta Memorial inom Välloflige Borgare-Ståndet , BcviUn.$:i Allm.Besv.o.Oec.UtsKHetN:o i4.’ 33 det, Herrar Ståhle, Hemberg, Rydström, Falkman, TVestman och Cronius i sammanhang dermed begärt, att en dylik rättighet mitte beviljas Städérne Helsingborg, Ystad, Ca! mar, Mal mö, Hernösand och Christianstad , samt Hr Arosenius, dels uti ett serskildt anförande, framställt de olägenheter, hvilka, 1 hans tania, uppkomma genom det olika förhållande, gom, i Iråga om förtullning till Inrikes bruk, nu eger turn emellan varor, upplagde pä så. kalladt Credit-upplag, och dem, sorn på Nederlag uppläggas, att nemligen dessa senare förtullas efter den Tull , som gäller då de Uttagas, att de få qvarligga under obestämd tid samt för dem tillgodo beräknas leccage , ta. m., på hvilka grunder Herr Arosenius ansett nödigt och begärt, att hela Författningen om Nederlag underginge pröfning och en sådan jemkning, att de Städer, hvilka endast få begagna Credit-upplag, icke måtte blifva allt för mycket vanlottade i jemförelse med dem, som hafva Nederlag; dels ock, i den händelse denna Författning icke komme att undergå en dylik förändring, förbehållit, att Staden Norrköping afven måtte undfå Neder» lags-rättigheten* Vid öfvervägande af dessa ämnen hafva Utskotten funnit, att, ehuru en vidsträcktare Sik, till Riks-St, Fröt, >818 och t8ig, g Samt, % Afd. 3 5:te H;t> 5/j Bevilln. suÅllm.Besv* o. Oee. XJisk. Titt, N o t4 sätt tili Nederlag bereder verkliga fördelas* St handeln i allmänhet, och serdeles befordrar
I de nyss utspruckna alléerna galopperade ryttare m e d krökta halsar, slående upp m e d benen, som bara äkta fullblod kan göra; i den majestätiska palatsavenyns skimrande fönster hängde flaggor o c h satt festklädda damer, medan nedanför en dubbel haj af människor bildade sig, genom hvilken deras majestäter skulle » F y tusan hvad här luktar! » sa Ruffen. » Bara sill, » sa j a g hastigt. » Nej hökare, » sa Johan. » Skämd bökare, » sa Ruffen. Nu frågar j a g, är det lätt behålla någon högre poetisk stämning i sådant sällskap. Om nu Stockholm, som prof p å landets hufvudnäring, vill lägga u p p ett sillförlag just i stråkvägen, just för att tilldraga sig främlingarnas uppmärksamhet — är det nå- gonting att rynka på näsan åt, i synnerhet när det, upplaget, är doldt af ett det mest IDUN 1897 173 kapten surrade: » I —; gebiljett bara kostat o! Ja då hade vi naturupp sig — ligtvis inte sluppit in alls! » väääärrrrr! » som om han haft en bikupa i Allt var emellertid glömdt, när vi väl halsen, och så kom fyra lakejer till häst, i Nu kom en grupp de ståtligaste preuskommit in. Men beskrifva hvad jag såg, korta blå rockar och gula läderbälten, och siska officerare ridande med solen i pickelhufvorna och uniformen stram. » Ser du, kan jag inte, bara att det var någonting efter dem det skönaste ljusbruna fyrspann, Ruffen, » sa jag förtjust. » Främlingarna har mycket stort, ljust, vidt, med ljusa hus här kördt af en blå-hvit kusk, sittande på en Iniuti vagnen hälsade och där, folk, blommor, hela moln af flaggor, helhvit kuskbock. redan kommit. » vimplar och fanor och så ett dubbelt led så innerligt nådigt vår egen älskade Konung » Det är j u polisen, vet jag. » soldater med hvita hjälmbuskar som räckte i gul fjäderbuske och militär-kappa, under» Vår polis, vår svenska polis! » sa jag.
Den halfårliga inbetaluingen blir 13,835,888 £, hvilken, då lånet amorteras under 54 är, motsvarar en löpande ränta efter 5,3190 %. 17 130 — Detta lån var från början kontraberadt å 2,000,000 £, men endast fjerdedelen (500,000) var af långifvarne ovilkorligen öfvertagen. I händelse att äfven de återstående 1,500,000 £ blifvit öfvertagna, så hade dessa enligt kontraktet åtminstone*) kommit att oafkortade utgå. I detta fall hade alltså, efter -beräkningen för diskontering och jouissance, den lemnade valutan kommit att motsvara en inbetalning vid lånetidens början af åtminstone 1,987,647,664 £. Den halfårliga inbetalningen hade då blifvit ungefär 4 gånger så stor som i det föregående förutsattes, eller 55,566,472 £. Då genom denna inbetalning kapitalet amorteras som förut under 54 år, så motsvarar detta en löpande ränta efter 5,2283 %. Anm. I afseende på mindre, icke upptagna omkostnader, äfvensom i afseende på beräkningen af provisionens inflytande på halfårsinbetalningarne, gäller här samma anmärkning som vid de föregående lånen. Dertill kommer, att vid provisionens beräkning intet afseende blifvit fästadt derå, att en del obligationer och kuponer, hörande till 1864 års lån, möjligen blifvit eller blifva inom Sverige inlösta. Det oaktadt, kan man af de obetydliga belopp, hvartill dessa provisioner i jemförelse med annuiteteu uppgå, med säkerhet sluta, att en noggrannare bestämning af deras inverkan på halfårsinbetalningarae, äfven om en sådan varit möjlig, skulle ganska obetydligt inverkat pä slutresultatet. *) Kontraktet innehåller visserligen en bestämning (rörande s k. »Aufgeld»), hvarigenom en särskild förmån möjligtvis skulle kunnat komma låntagaren tillgodo
Med antagande, att tiden för vapenöfningarne sålunda utsträckes, må, till vinnande af besparing så väl i arbetsdagar som i statsutgifter, blott en viss del af första beväringsklassen årligen inkallas till vapenöfning och den öfriga deleir blifva qvarstående i reserv, att, i fall armeens eller flottans trupper skulle behöfva ytterligare förstärkas, till tjenstgöring uppbådas. 4:o Enär första beväringsklassen, sedan alla till krigstjenst odugliga blifvit afräknade, ändock redan öfverstigcr 21,000 man, må antalet beväringsskyldige, som till vapenöfnings undergående årligen inkallas, varda, intilldess förändrade omständigheter kunna föranleda dess förökande för hela riket, med undantag af Gottland och Lappmarkerne, inskränkt till 14,525 man, deraf fördelas på armeen 11,181 och på flottan 3,344 man. 5.o V issa områden af landet bestämmas till utgörande af beväringsmanskap för armeens och vissa för flottans behof, så väl i fredssom krigstid, sålunda, att flottans beväringsområden korinne att utgöras af bela Blekinge och Wester-norrlands län, Öland, Södra Möre fögderi af Kalmar län, de socknar i så väl återstående delen af sistnämnda län, som öfriga kustlän, med undantag af Norrbottens och Westerbottens län, hvilka antingen omedelbart gränsa till hafvet eller äro belägna i skärgårdarne, och slutligen alla vid hafvet belägna städer, Stockholm, Götheborg, Umeå, Piteå, Luleå och Haparanda likväl undantagnej samt armeens beväringsområden åter upptaga alla delar af riket, som icke, enligt det föregående, skulle utgöra sjöbeväringsmanskap. 6:0 Bev äringsmanskapets uttagande, så väl till vapenöfning sorn till krigstjenst, verkställes efter enahanda hufvudgrunder inom armeens och inom flottans beväringsområden, hvarvid iakttages: a) att årliga mönstringar, förrättade på lika sätt som hittills, verkställas serskildt för städerne och landet, samt serskildt inom arméens och flottans 222 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Jag hembär, i egenskap af Svensk jordbrukare min gärd af tacksamhet åt den vördnadsvärde man, som här åter höjt en stämma hvaråt man länge och ännu så gerna lyssnar, för att från jordbruket lyfta en neslig och tryckande börda. I syftningen instämmer jag fullkomligt med honom. Jag tror lika med honom, att gäslgifvareshjulscn bör uphöra Ben 3 B e c é m b e r t. m. 51 att vara en börda på jorden. Den bar blifvit det endast genom missbruk. Ifrån början var meningen dermed icke annan 8n att resande skulle fortskaffas, då det ej på annat sätt kunde ske, af närboende jordegare, ernot en billig ersättning. Men billig är ersättning endast då den någorlunda motsvarar kostnad och olägenhet. Dylik ersättning erhålla f. n. blott några få skjutsande. Det är alldeles nödvändigt att nu och innan jernvägarne öpnas till begagnande, reglera skjutsen på annat sätt. Läns-styrelserna nödgas eljest, att sedermera, i vida större omfång än hittills, blott undantagsvis, skett, — hvälfva skjutsningsbesvär från vissa hemmansägare på andra. Missnöjet med en sådan Länsstyrelsernas makt, huru varsamt den än må utöfvas, skall då blifva stegradt på ett för den allmänna ordningen betänkligt sätt. Problemet af skjutsens ordnande är likväl icke lätt löst. Man torde endast hafva att välja det sätt, som medför de minsta olägenheterna. Alla torde icke kunna undvikas. Jag tilltror mig icke, att, innan saken blifvit närmare utredd, bedöma huruvida, äfven om det af Hr Gr. Anckarsvärd begärda anslag beviljas, skjutsbesväret derigenom kunde genast borttagas. Om sådant af Otsk. visas kunna ske torde man böra göra denna upoffring. I annat fall måste annat medel utfinnas. En allmän höjning af skjutslegan är den utväg som i brist af andra ©tvifvelaktigt kommer att tillgripas. Detta sätt synes mig dock vara ett af de sämsta. Såsom Frih. C. A. Raab redan antydt, skall man derigenom ytterligare inveckla sig i svårigheter och skjutsen på åtskilliga ställen framdeles kanske blifva ansedd såsom ett jorden åtföljande privilegium, likt husbehofs-bränvinsbränningen.
Åf Herr Hartmansdorff, August: I afseende på grundsatsen åberopar jag min reservation, mot den af Landshöfdingen af Wingård tillstyrkta afskrifning. Men i afseende på tillämpningen finner jag Herr Dahlgren vara mindre klandervärd än Herr af Wingård, emedan det i allmänhet är lättare för en förman att hålla 'S: 3o2 Stats-Utskottets en underlydande till ordning, än för en underordnad, alt agta sig för en förmans svek. Med Hr von Hartmansdorff förenade sig Hr Riben, Carl Wilhelm, N:o 369. Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i frågan angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derför influtne > medel. (i.-A.) Effe r erhållen del af de beslut RiksStånden fattat i anledning af hvad Utskottet först uti Betänkandet Wto 101 och sedermera, på grund af dervid gjorda anmärkningar, uti ytterligare Utlåtande N:o 218 hemställt och tillstyrkt, i frågan angående försäljningen af 5 st. Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derför influtne medel, har Utskottet, då dessa beslut i 2tne omständigheter äro stridige mot hvarannan och hvardera meningen af 2:ne RiksStånd antagits, skolat härmed afgifva förslag till sammanjemkning samt till voteringspropositioner, så vida frågorna öfverlemnas till Förstärkta StatsUtskottets afgörande. 1:0 Utskottets hemställan att den af Lilla Creditivet till liquidation af förlusten å hela Skeppshandeln lyftade Summa 2ii,5i5 R:dr 2 sk. måtte afskrifvas, har blifvit bifallen af Högv. PrästeStåndet samt Vällofl. BorgareStåndel, hvaremot Högh Ridderskap?t och Bet änka nden, JV:o 36g. 3o3 Adeln samt Hederv. BondeStåndet, med afslag å Utskottets tilstyrkande, beslutat att RiksgäldsContoiret borde af StatsVerket godtgöras för berörde 2ii,5i5 B:dr 2 sk. B:co.
S. D. Vid förnyad föredragning af såväl Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 131, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 118, rörande väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt, som ock Banko-Utskottets den 2 och 5 dennes bordlagda Utlåtande N:o 70, i anledning af väckte motioner, angående decimalsystemets införande i afseende å mått, mål, vigt och mynt, blef förstnämnde at Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet afgifna Utlåtande N:o 131 af Ridderskapet och Adeln bifallet, , och ansågs Banko-Utskottets ifrågavarande Utlåtande, till följe af detta Ridderskapets och Adelns beslut, icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 27, i anledning af återremiss af Memorialet N:o 19, innehållande förslag till ändring i lista mom. 14 § Riksdags-ordningen, rörande representations-rättigheten för Stockholm, vidblef Ridderskapet och Adeln sin förut i ämnet uttryckta tanka, samt gillades Utskottets förevarande Memorial, likväl med rättelse af det tryckfel, hvarigenom orden ”Rikets Ständer,” i stället för ”Rikets städer,” blifvit i ofvannämnde moment införde. Frän Högv. Presle-Ständct. S. D.
För granskning af ofvanstående räkenskaper invaldes hemmansegaren Nils Nilsson i Hufvulsviken och Johan Nilsson i Wejmon. § 3 Då under en längre tids förlopp inga lagenliga val egt rum för bildande af kyrko-råd, skolstyelse, socken-nämnd och sexmän, uppläste ordföranden de nådiga stadgar efter hvilka ofvannämnde communal-styrelser skulle organiseras, hvaraf äfven inhemtades de skyldigheter en hvar af dem ålåge, hvarefter följande vid anställdes. § 4 Till ledamöter i kyrkorådet inkallades utom tjänstgörande kyrkovärden hr. kronolänsman Larsson, nämndemannen Nils Nilsson i Kälen, hemmansegarne Johan Nilsson i Wejmon, Carl Hemmingsson iNyland och Carl Carlsson i Dversett. På socknemännens begäran lofvade församlingens pastor att tills vidare vara ordförande i sockennämndsoch fattigvårdsstyrelsen och till ledamöter i densamma invaldes orgelnisten och hemmansegaren Öberg för By-rotan, Johan Olsson i Wike, som och tillförne blifvit vald som förvaltare af fattigcassan, Nils Nilsson i Hufvulsviken, Pehr Hemmingsson i Kälen, Lars Olsson i Bergom och Carl Pehrsson i Dvärsett. § 6 Då de flesta ibland sexmännen tjent i många år och nu ville blifva från sin befattning entledigade, blef äfven i och för denna befattning nytt val anstäldt, medelst hvilket följande hemmansegare till sexmän inom sockens sex rotar utsågos, näml. Pehr Ersson i Sima-Backen, Pehr Jonsson i Kälen, Carl Pehrsson i Dversett, hvilka skulle tjenstgöra enl. författningen i tvenne år; men Jonas Johansson i Utgård, Olof Jonsson i Silje och Eric Zackrisson i Wike, skulle innehafva sin befattning till nästa maj. § 7 Skolstyrelsen utgörs af följande ledamöter med pastor som ordförande: Pehr Ersson i Nygården tillika cassa förvaltare, Måns Pehrsson i Trusta och Carl Hemmingsson i Nyland, samt för Näskott Olof Larsson i Tullus, Olof Nilsson i Faxelfven och Carl Jönsson i Kingsta. § 8
Det är icke på grund af egen otillräcklig insigt som jag yttrar detta, utan det är på grund af det yttrande som RiksHeraldikern Frih. Stjernstedt afgaf, då frågan förra gången här förevar. Den omväg Hr Printzensköld föreslagit anser jag vara mindre nödvändig, frågan skulle derigenom komma att uptaga längre tid än den i anseende till sin enkla beskaffenhet förtjenar. Jag anhåller derföre om bifall till Utk:s hemställan och dessutom till det af Hr von Francken gjorda tillägget. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Att, på sätt Hr von Francken föreslagit nu genast fatta beslut ang:de inskriften på den medalj, som skall slås öfver framlidne Presidenten Hartmansdorff, låter sig i formelt hänseende icke göra, då Ståndet genom sin förra återremiss förklarat sig behöfva nytt Utlåt, från Utsk., innan Ståndet kan fatta sitt beslut, och då sådant Utlåt, ännu icke blifvit afgifvet. Efter jag har ordet anser jag mig dessutom böra uplysa, att det enskildt blifvit mig meddeladt, att denna fråga förevar vid Vitterhets-, Historieoch AntiqitetsAkademiens sista sammanträde, men att något beslut likväl icke blef fattadt, emedan den person var frånvarande, som särskildt fått sig denns fråga anförtrodd. Vid Akademiens 232 Den 12 September. nästa sammanträde blir likväl frågan troligen afgjord, och vid sådant förhållande hemställer jag, om man icke hör lemna denna del af Betänk, utan vidare beslut, för att undvika en obehaglig kollision. Jag föreställer mig äfven, att Hr von Francken efter denna uplysning nedlägger sitt påstående, så att vi kunna öfvergå till sednare delen af Utskts Betänk., hvilken angår ett särkildt förslag. Hr von Francken: Efter den af Gr. Lagerbjelke meddelade uplysning afstår jag från mitt förslag. Frih. Cederström: Då Gr. Lagerbjelke delgifvit
Hu r g år det ihop, Herr Magis ter? Et och femtio lefnadsår och femtiofem meri tår? TRO Jo ser min gunstige Herr Patron; jag har tjent som både Vicarius och Ordinarius hela tj ugotvå och et halft år vid Skolverk et. Och vi Ungdomens publike Lärare räkna altid dubbla år. Om man efrersinnade det myckna arbete, som vi nedlägge med Upl ysningens utbredande; så borde man l åta oss få räkna f yrdubbla. D agligen från morgonen ända til aftonen skrika vi oss h alsen hes och s tampa vi oss foten trö tt. Täta örfilar och handplaggor utdelas hvar minut; men ofta hjelper det inte. O rdspråket säg er väl , at ris gör goda Barn; men j ag har änteligen funnit, at K arbaser göra ännu bättre. Också brukar jag dessa så flitig t, at armen vil stundom gå ur led; och tänk efter, min gunstige Herr Patron, hur mycket det kostar på at så forcera sig . FABRIKÖREN ( leende ) . Nå jag kan säga, at Ni nu blifvit altför sträng. Inte var det s å besk affadt den tiden, då mina Pojkar v ar hos Er i Pension. TROSELIUS. Ja, det var en annan sak det. Med hederligt Folks Barn måste man bruka en helt olika method. Men det här packets ungar _ de äro så dumma och gemena, at de borde piskas ända til benen. FA Nå har Ni inte skrifvit något nytt sedan j ag sist såg Er hos mig? TROSELIUS. Jo, jag har författat tre lärda Afhandlingar: den första om det Obegri pligas natu r; den andra om Tomtgubbars existence och den tredje om händelsen med Sanct Eskil, då han hängde opp sin Calotte på solstrålarna. FABRIKÖRN. Tror Ni då verkeligen, at Tomtgubbar äro til? TROSELIUS. Ja, Gud bevars f rån annat. FABRIKÖRN. Tror Ni också h ändelsen med Sanct Eskil? TROSELIUS. Det vore försk räckligt eljest. Ehuru Catolskt det
Lätt inses hvilket hinder och dröjsmål i de angelägnaste så väl allmänna som enskilda ärenden genom detta afstånd nödvändigt måste uppkomma. — Det framstår äfven, att staden Uddevalla är belägen nära nog i midten af den långa kuststräckan. Att denna stad, jemväl utom läget, eger de fördelar, som göra den till hufvudort för länet tjenlig, torde vara allmänt bekant. Jag får alltså nu föreslå: l:o Alt sätet för Landshöfdingen i Göteborgs och Bohus län förflyttas från staden Göteborg till staden Uddevalla; 2:o att för inköp al nödige tomter inom sistnämnda stad samt uppförande af erforderliga byggnader medel måtte anslås. Om remiss lill vederbörligt Utskott anhålles Stockholm den 30 November 1862. B. J. Holmlin, ^ från Göteborgs och Bohus län. Uti förestående motion instämmer till alla delar: 0. Ericsson, från Göteborgs och Bohus län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Bengt Johan Holmlin från Göteborgs och Bohus län derom, alt lönen för extra Provincialläkaren i Sotenäs m. fl. här adre af Göteborgs och Bohus län mätte förhöjas till 1,500 R:dr R:tnl. Är 4 828, då en allmän klagan vid riksdagen förspordes öfver otillräckligheten af Marnes antal i landsorten, anvisade Rikets Ständer, med afseende härpå, lill Kongl. Maj:ls disposition ett belopp, hvilket af Kongl. Majit användes för en då påbörjad interims-reglering ai provincialläkare-vården, hvarigenom 8 nya provincialläkarebefatlningar inrättades. Afsigten med dessa s. k. extra provincialläkare-tjenster var ©tvifvelaktigt att desamma, i den mån de sedermera kunde befinnas erforderliga i de orter, för hvilka de blifvit inrättade, skulle förändras till ordinarie provincialläkarebefatlningar, lika med de förut i riket varande. Som bekant är har nyssnämnda reglering af provincialläkare-vården sedermera, tid efter annan, fortgått och är ännu icke afslutad.
Till åstadkommande af dessa jemte andra mindre förändringar, äfvensom till beredande af en årlig lön åt en i högsta måtto behöflig ordinarie underlärare eller medhjelpare i gymnastiken samt till ersättning åt öfverläraren för de genom fäktsalens utvidgning honom frångående rum, anser jag mig, på ofvan anförda skäl, böra föreslå, att R. H. St. måtte bevilja en summa af 500 r:dr b:co att årligen, från och med nästk. år, för detta ändamål utgå. Då R. H. St. alltid med förkärlek omfattat hvad som kunnat lända till befordrande af Svenska ungdomens intellectuela och fysiska utbildning, hemtar jag deraf ett mäktigt stöd för den tanken alt det ringa anslag, nu blifvit hegardt för en nödvändig förbättring i en vigtig gren af uppfostringsverket, skall beviljas. Den 22 December e. m. 373 Jag bifogar härmed ett summariskt kostnadsförslag och anhåller all denna min motion måtte till StatsUlsk. remitteras. Kostnadsförslag öfver Jakts alens i Ujisala förändrande till gymnastikrum in. m. Borttagandet af en vägg emellan fäktsalen och intill densamma gränsande 2:ne rum; takets höjning jemte flera smärre arbeten samt tamburs inredande 600: — Ny gymnastik-attiralj i st. f. den nu befintliga och otjenliga 100: — En värme-apparat 133: 16. Ny gymnastikställning på gymnasii-gården till öfningar i fria luften, i st. f. dervar. obrukbara, af röta illa skadade 400: — Summa b:co r:dr 1,233: 16. Förslag till det begärda anslagets användande. Första årets anslag bör oafkorladt användas till de ifrågasatte arbetena. Af 2:dra och följande årens anslag böra, intills nedannämnde län är betalt, utgå: till anordning af ett fyllnadslån 733: 16 jemte ränta derå 200: — Ersättning till öfverläraren för de 5 rum hvilka, genom förändringen samt öfverlemnandet af 2:ne boställsrum lill underläraren, för den förre gå förlorade 200:
Mig sjmes, att det i framtiden icke kan komma i fråga, att beröfva Bankens Creditorer sin rätt, utom i det fall, att Konung och Ständer slå sig tillsammans, för att gilla ett beslut att fråntaga Banken sin förmögenhet. Då medger jag, att om ett stadgande finnes i grundlagen, det fordras fyra Stånds sammanstämmande beslut, i stället ijtfe annars 3 Stånds är tillräckligt. Men Den 9 J u 1 i i e. m. 170 icke kan någon inbilla mig, att om 4 Stånd besluta, att Banken skall utgifva Sedlar utan valuta, och Konungen sanctionerar beslutet, en sådan åtgärd icke skulle kunna vid samma Riksdag ske, blott för det bokstafven finnes i Grundlagen. Ty om Riket kommer i våda, så är det omöjligt, att med några bokstäfver förekomma ett sådant tillgrepp. En allmännare upplysning och en. mera stadgad rättskänsla äro de enda krafter, som motverka sådant. För min del betviflar jag icke, att man i framtiden kommer att förstå saken. Mitt enda syftemål är, att nu få Rikets Ständer att erkänna, att de icke äga annan dispositionsrätt af Bankens medel, än dess behållna vinst. Jag medger, att jag vid förra Riksdagen hyste uen tanka, att 72 §. kunde förtydligas, men jag gjorde detta icke förr, än det var gifvit, att man icke då kunde komma ifrån myntoredan. Jag vill likväl, då Utlåtandet icke innefattar någon vidlyftig expedition, ej hindra återremissen, ehuru jag annars skulle tillstyrka afslag. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt j Gustaf: Jag kan icke dela Friherre Cederströms mening, att detta Utlåtande är alldeles obehöfligt. Tvärtom förenar jag mig med Grefve von Schwerin och Herr Rosenblad, att förslaget är ganska nödvändigt, åtminstone efter min öfvertygelse. Jag 32 H. /> 12* i8o Den 9 Julii e. m. tror, att om man vill bereda någon säkerhet för det närvarande, och en lika säkerhet för framtiden, bör man icke underlåta att vidtaga någon åtgärd, som kan leda till detta ändamål.