Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
H45 ter, hwarjcmke sämedelst lemnäs Städernes .Borgerskap den wäsendtliga förmän att med ringa kostnad för si» na barn erhälla cn säker undcrwisning: hwilka omständigheter tilsammantagnc alldeles icke kunna föranleda till ett nytt onus pä dcm som spftlsättas uti Läro-Em» beten. Men dä PrcstesStändct icke har kunnat ingä uti ätagandet af inqwarterings,skyldighet i allmänhet under Krigstider pä Gärdar i Städernc för sig, sine Enkor och sine barn, sä fär dock Ständet förklara sin benägenhet, att under krigsoroligheter uti orten, fri, willigt biträda Städernes Borgerskap w!d päkommande större inqwarteringar, sedan Ecclestastique Gärdsägare derom blifwit anmodade och kjelfwe fä upgifwa, huru, wida och i hwad mon de möjcligen kunna wid berörde Inqwarteringar wara Borgerskapet till lättnad och biträde; hwilkct genom Utdrag af Protokollet skulle de Respective Med-Ständcn wördsamt och wänligen meddelasklt supra. Cx krotocollo s. kl. Almguist. Utdrag af Protoeollet, hällct*hoS Hög» wbrdige Preste-Ständeb den 2s Sep» tember 1809. S. O. Sedan Ständet under ben 22 innewarande September för betz del bcflutit, att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet mä anmä, la, det kunde Riksdagen fä fortfara högst en mänad efter - 1146 Den 2 Gctober. ter den ut!
Plötsligt afbröt han sig, fäktande i luften som en galning. »Tjuren! Tjuren!» ropade han. »Ja, jag visste ju, att det var något som fattades! Herre Jösses — tjuren brinner inne!» »Det är stört omöjligt att få ut honom nu», sade en af karlarne, som kom släpande med ett fång läkten. »Håll dem tillhopa», var den gamles svar, och så gaf han sig åstad, springande, och ropande åt Fältman att följa. »Men Truls! Men Truls, hvad tänker du på?» ropade en gäll och uppöfvad röst ur qvinnohopen, »du är väl inte galen! Låt bli!» Men Truls bara sprang, — sprang så att de tunga träskorna dånade i marken och så att det var ett under att benen icke knäcktes. Hans maka var emellertid icke sinnad att låta honom riskera lifvet för tjuren. Hon lade i väg, också hon, så fort hon kunde orka och så att hufvudduken guppade ned på skuldrorna och hårtestarne reste sig mot vinden. »Men är du rakt ifrån dig?» ropade hon andfådd, då hon högg tag i honom. »Låt bli mig — käring», snäste den gamle. Det var inte tid att taga hänsyn nu. »Truls — gör dig inte olycklig!» Den rösten kunde ändå tigga i ångest, så skrikig och sträf den var. »Håll käften — släpp mig!» »Du blir der!» »I helvete blir jag!» Med denna förtröstansfullt oartiga försäkran åt sin äkta hälft ryckte han sig lös så att det krasade i pelsen och försvann derefter med Fältman in i ladan. Snytande sig på kjortelfållen och bittert gråtande återvände hustrun till de andra qvinnorna, men der var en så stor glädje öfver Emil, att ingen hade tid att bry sig om henne. Den förhoppningsfulle unge mannen hade återfunnits, sittande i en frånspänd vagn, der han lekte sprutförare och af yttersta makt piskade på ett par inbillade hästar.
Jag skall likväl icke tillåta inig att nu ingå i dessa delar af betänk., utan uppskjuter dermed, till dess de punkter förekomma, som innefatta förslag till den blifvande lånerörelsen; och det torde då komma att visa sig, huru Utsk. uppfattat den vigtiga angelägenhet, hvarå jag tog mig friheten fasta uppmärksamhet, och on» icke Utsk. mera förvärrat, än afhulpit det onda. Jag skall nu inskränka mig till förklarandet, att jag icke kan bifalla Utsk:s tillstyrkande i 7tde punkten, att Bancostyrelsen må äga rätt förpanta ägande fastighets-lånehandlingar, emedan jag icke anser en sådan åtgärd kunna, med bibehållande af vederbörande gäldenärers rätt, äga rum. Jag har yrkat och fortfar att yrka, det sådana handlingar må, i fall af behof, öfverlemnas till Riksg.cont., mot erhållande af dess obligationer, och detta anser jag så mycket angelägnare numera, som R. o. Ad. beslutat, att Bancostyrelsen skall berättigas begagna creditiv emot hypothek af statsobligationer; och man lärer väl icke kunna begära att erhålla sådana emot hypotheker till mindre belopp, än sjelfva creditsummorna. I alla fall är det för rörelsen i landet nödigt att få statspapper i gång.
Jag anhåller blott få lemna den upplysning, att, i anseende till inkomsterne, det vål bår sig med de ångfartyg, som gå på insjöarne, men att de, som göra resor på hafvet långs kusterne, behöfva ifrågavarande eftergift. De, sorn gå på insjöarne, kommer man 3S® 9 Se-ptemler <% m% dessutom ej åt med sådane afgifter, emedan dö ej der äga rum. Herr Grefven 'och Landt Ma rfka Iken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning aÉ de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet å • tefremitterasi Ropades Ja och Nej. Herr Hjerta: Jag tror det vara tåmligeii Upplyst, att OeconornieUtskottet riktigt behandlat ärendet, då det tillstyrkt Riksens Sänder att anhålla om nedsättning af en Statsintrad. Detta tillkommer, enligt Grundlagen, StatsUtskottet så tydligt, att det förundrar mig, alt OeconömieUtskottet behandlat målet. Jag anhållér således om återretniss, med det tillägg, att OeconomieUtskottet bör i sammanhang med StatsUtskottet behandla ämnet. Denna sak år så emot ali form behandlad, att jag år öfvertygad, att de öfriga Stånden äfven återremittera Betänkandet. Herr Tham: Jag har ej ämnat ingå uti discussion, huruvida målet tillhör StatsUtskottet, eller icke; jag vill blott anmärka, att jag ej tror, att man kan återremittera målet till annat Ut» skott, ån det, sorn från början behandlat detsamma. Når det andra gången inkommer, kan Ridderskapet och Adeln behandla det, huru man behagar, förkasta, förändra eller remittera det, huru som helst; men nu kan det icke ske. Så har åtminstone Herr Grefven och LandtMar*» &cn g September e, ml skalken sjelf vid en annan fråga förköra t. Jag tror derföre, att det just strider emot formen» att remittera saken till annat Utskott, ån OeconomieUtskottet.
Godkändes den framställda voterings-propositionen i anledning af Ståndens olika i fråga om Liggetidsoch Nådårseller Begrafningshjelpbesparingarnes redovisande, m. m. Slutligen förklarade Ståndet sig godkänna Utskottets förslag i 2:dra puneten, 2 mom. att för tjenstemän som före denna Stats-reglerings vidtagande innehafva löner, hvarunder spanmål finnes beräknad, för densamma, må fastställas ett genom sist förflutne fem årens markegångs-sättningar uppkommet medelpris af 7 R:dr 10 sk. tunnan, hvilket sedermera, till dess de hinna afgå, vid hvarje påföljande Riksdag må, efter enahanda grunder ånyo uträknas och bestämmas. N:o 424, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ett extra anslag lill befrämjande af göromålens gång inom Kongl. Maj:ts och Rikets Ka m m a r-Colleg i u m. Bifölls. N:o 426, i anledning af Herr Kallings motion om låne-anslag till Malmö hamnbyggnad. Bifölls. N:o 427, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om anslag för Cabinetts-cassans behof. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Bsvillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs' och Ekonomi-Utskottens följande Betänkanden: N:o 8, i anledning af väckte motioner om ändringar i Kongl. Stadgan om hvad vid Sjöfart inrikes orter emellan och landväga transport af varor iagttagas bör, semt om inrikes tullförpassning och tullbevakning, af den 28 November 1835. N:o 9, angående Herr A. Brunnii motion om ändring i nu gällande Segla lions-ord ning. N;o 10, angående Herr B.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Consl.Utskls förslag inskränkte sig Herti11 att depart.cheferne skulle äga tillträde till de särskildta Ståndens plena, så hade först Hr von Hartmansdorff och sedan Hr Stråle ansett, att Statsrådets ledamöter i allmänhet, således både depart.chefer och öfrige ledamöter borde äga denna rättighet. Detta vore den liufvudsakliga skilnaden Hr Landtm, trott sig finna emellan Utsk:s förslag och dem, som här blifviL framställda af Hrr von Hartmansdorff och Stråle; och då Hr von Hartmansdorff förklarat sig anse den redaction, som Hr Stråle uppgifvit, i denna del af frågan vara antagligare än hans, eller åtminstone förklarat sig deruti instämma , trodde Hr Landtm, att Hr von Hartmansdorffs förslag i den delen kunde sammanslås med Hr Stråles. Hr von Hartmansdorff hade vidare föreslagit. I IO Den i8 November f. m. Då Hr von Hartmansdorff nu anmälte sig, blef lian uppropad och yttrade: Då åtskillige ledamöter godkänt den förra delen af min framställning, men deremot nästan alla talarne bestridt den sednare delen; så hemställer jag, om icke Hr Frih. o. Landtm, behagade dela frågan och först göra propos. på förra delen. Hr Landtm, fortfor derefter, och yttrade, att Hr von Hartmansdorff vidare ansett i denna grundlagsförändring böra inlagas ett åliggande för den, som contrasignerat en K. propos. , som till öfverläggning förekommer, att vara tillstädes vid öfverläggningen derom. Frih.
Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret ansett vara utom allt tvifvel, äfven om de skulle finnas benägne till en förhöjning i Lösningspriset utöfver årliga Markegången; Men hvarigenom Kongl. Stats - Contoiret klefve försatt i nödvändig - Stats-Utikottets Betänkanden. 1271 lict att, medelst upphandling, anskaffa ett motsvarande partic Hö och Halm till utfodring vid Kongl. Hof-Stallet, dertill likväl erforderliga medel å Stat nu saknas. I anseende hvartill och då en sådan förändring hlefve nödig alt i Staten iagtlagas, ej mindre vid Inkomst-beräkningen, än Ulgifts-anslagens bestämmande, Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret till Kongl. Majrts Egen Nådiga pröfning hemställt, att detta ärende måtte till Stals-Utskottet öfverlemnas, till behandling vid Stats-regleringen, och i underdånighet tillstyrkt fästad uppmärksamhet derå, att, då de gångbara prisen, äfvensom de vid Auctionerne, alltid äro, och det ofta i betydlig män, högre, än Markegångs-prisen i allmänhet, och äfven än det hittils i Staten förslagsvis upptagne upphandlingsvis-pris, det jemväl blefve nödvändigt, att sådant vid anslagets bestämmande observera.
Och så skref han, att om jag var fästad vid honom, så skulle jag som ett tecken taga på mig den bl&amp; klädningen, i hvilken han såg mig första gången. " W&amp;, tant " Jo, du, jag tog p&amp; mig den blå klädningen, och så lycklig som $n dagen har Charlotte Ljung aldrig varit i hela sitt lif. Ah, barn, hur det kändes för mig, stackars ensamma flicka, att ega en vän, för hvilken jag var mer än allt annat i världen! Själf visste jag från den dagen, att jag aldrig skulle komma a t t halla af någon annan än honom. Morgonen derpå for jag hem, och några dagar derefter kom Fredrik till Tofta för att tala vid assessorn, som så länge varit mig nästan i fars ställe. Åh, så ond assessorfi blef! J a g satt och sydde i rummet utanför hans, och jag förstod strax af hans ton, att det skulle bli en svar strid. Efter en stund kom Fredrik u t helt blek och bad mig genast gå in till assessorn. " ch var nu min modiga flicka! " sade han och kysste mig för första gången. Ah, jag minnes det, som om det varit i går! Assessorn stod vid sitt skrifbord med den der förbittrade minen, som jag kände s&amp; väl, och som var hela husets skrëck. " Är det verkligen samt, det jag hör om dig, Charlotte? " började han. Mina ben skälfde, så att jag F a p p t kiinde h %lla mig upprätt, men jag svarade ändå ja. " Ah, aldrig hade jag kunnat tro nhgot sådant om dig, Charlotten, sade han. " Att gå och kasta bort sig åt den förste bäste, som anmäler sig! Har du verkligen så brådtom att komma bort från Tofta? Har du det inte bra här? Hafva vi kanske inte tagit hand om dig, ända sedan du var en fattig, värnlös stackare? Hafva vi inte varit goda mot dig? Har du inte ftitt äta vid valrt bord och behandlats alldeles som en af oss? Och det här är tacken! Nu, när assessorskan är borta, och vi behöfva dig så väl, nu vill du lemna oss, lemna. barnen vind för vag!
S. D. E. J. Rudberg från Kalmar län inlemnade åtskillige handlingar, hörande till en af nämnde representant väckt och den 31 sisth December till Lag-Utskottet remitterad motion, om ändring i Seglations-ordningen, hvilka handlingar blefvo till Lag-Utskottet remitterade för att i sammanhang med nyssnämnde motion behandlas. S. D. Efter föredragning af Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 8, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, samt åtskillige hos Riks-Stånden väckta motioner om vilkoren för bränvins-tillverkning, blef detsamma till Utskottets förnyade handläggning återremitteradt jemte dervid under diskussionen gjorda anmärkningar; och skulle i sammanhang härmed till Utskottet öfverlemnas åtskillige petitioner i bränvinsfrågan, inkomne från allmogen inom flere trakter af Christianstads, Blekinge och Orebro län, och till Ståndet ingifne af Riksdags-fullmägtigen Nils Svensson, Jöns Pehrson och Henrik Andersson från samma län. Den 27 April. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 8, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, samt åtskilliga hos Riks-Stånden väckta motioner, om vilkoren för bränvins-tillverkning, jemte dervid fogadt förslag till förordning i berörde ämne, blef detta förslag af Ståndet till alla delar bifallet. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande, N:o 26, j anledning af väckta motioner om en fullständig revision eller förklaring af 15 kap.
Deras behöflighet inses deraf att Regementerne, genom tjenstgöringens art hindrade från bevistande af folkskolan, måste för deras minderårige upprätthålla en egen skolundervisning. Äfven öfrig, presterlig vård kan svårligen skötas af en person, Regements-pastorn, emedan det gifta manskapets hustrur och barn äro boende inom hufvudstadens alla församlingar. Jag anser att vid Infanleri-gardes-regementerne och vid Artilleri-regemenlerne, hvilka alla hafva större nummerstyrka, för hvardera en lön af 500 R:dr R:mt till en Balaljons-predikant bör anslås. 33 p. Bevarings-manskapets vapenofningar hafva blifvit bibehållne i nuvarande ofullständiga skick, ehuru ej någon lärer kunna bestrida nödvändigheten af det unga manskapets danande för det vigtiga kall de höra uppfylla, Fäderneslandets försvar. Hvad som försummas i utbildandet af de stridskrafters användbarhet, hvilka i farans stund skola anlitas, kan ej ersättas genom sentida ansträngningar. Följden måste blifva alt erfarenheten skall sökas i den dyraste rekrytskolan, kriget. Den större uppoffring af folk, som häraf härleder sig, måste vara mera kännbar än de arbetandes frånvaro under några veckor årligen. Den jord, hvars brukande man härigenom anser så försvårad, har dock sitt högsta, värde deri att den häfdas af frie män. Ej är någon försakelse stor dä den leder till detta mål. Jag anser alt Bevärings-manskapet till en början bör öfvas under 2:ne år och 15 dagar hvartdera året. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 11. 83 2 p. mom. c. (extra anslagen). Slite på Gottland. Genom (let Statsrådsprotokoll, som åtföljde Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer år 1853 är för dem tillkännagifvet att Kongl. Maj:t ansett nödigt befästa Slite. Rikets Ständer uttalade sig då ej öfver denna åtgärd. Det synes således vara skäl förmoda att den åtminstone ej ogillades.
Statskontorets räkenskaper upplysa, hafva besparingarna å det i sednaste Riksstat till belopp af 5,000 r:dr uppförde förslagsanslag för transportkostnader m. m. för Statsverkets bergseffekter uppgått år 1842 till 4,085 r:dr 2 sk. 9 rst. samt under hvartdera af de nästpåföljande 3:ne åren icke understigit 3,700 r:dr; hvadan Utskottet anser sig böra hemställa, att ifrågavarande förslagsanslag må bestämmas till 2,000 r:dr. Anslagen till remisslage, observationsoch uppbörds-procenter samt mantalsskrifnings-pr ovision, 16:o. Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till den af Kongl. Maj:t föreslagne reglering med landsstaten och dess löner, hvarom under 6:te hufvudtiteln närmare förmäles, och då, i följd af denna reglering, en minskning af 20,000 r:dr i desse anslag skulle kunna ulan olägenhet ega rum, har Kongl. Maj:t föreslagit att, såsom ett gemensamt förslags-anslag för utgifter af ofvannämnde beskaffenhet, måtte å 7:de hufvudtiteln upptagas en summa af endast 4,000 r:dr. Då den af Kongl. Maj:t föreslagne förändring af dessa anslag är beroende af de beslut, som Rikets Ständer komma att fatta i afseende å omförmälde reglering af landsstatens personaloch allöningsstater, anser sig Utskottet böra uppskjuta med yttrandes afgifvande öfver denna del af den Nådiga Propositionen; hvaremedlertid ifrågavarande anslag, tillhopa 24,000 r:dr, torde få oförändrade i Riksstaten bibehållas. 17:o.
Besvärsoch Ekon.Utsktn remitterat sistnämnda Utskrs utlåt:n N:is 3, 4 5: fann R. o. Ad., med bifall till dessa frenne utlåt:n och hufvudsakligt instämmande med BondeSt., alt Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskm böra behandla de uti nämnda utlåtm omförmälda motioner. Likaledes och vid förnyad föredragning af Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskts utlåt. Nto 6, i anledn. af väckta motioner, att alla hemman, utan afseende å deras olika natur, må deltaga i tingshusoch prestgårds-byggnad, ansåg R. o. Ad., med bifall till nämnda utlåt, och hufvudsakligt instämmande i BondeSt:s fattade och genom prot.utdr. af den 4 dennes meddelade beslut, att de uti utlåt. N:o 6 omförmälda motioner böra af Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktn behandlas. Ånyo föredrogs Const.Utskts den 7 dennes e. m. på bordet lagda mern. N:o 5, med uppgift ä hvilande grundlagsändring s-förslag. Hr von Hartmansdorff, Aug., Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel, m. fl. begärde, att detta mern. ytterligare måtte få hvila på bordet. Hr Friho. Landtm, underrättade R., o. Ad., att i sista Talmans-öfverläggning fråga var om utsättande af dag, då detta mål borde till slutligt afgörande föredragas, och att då öfverenskoms, alt det borde ske i det plenum, sorn inträffar näst efter nästa Onsdag, således förmodligen Thorsdagen den 2b dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 20 Mars i84o. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 17 prot.utdr. för denna dag f. 111. 436 Den ao Mars c. m. Hr von Stahl, Emil, hade jnlemnat ett så lydande anförande:
Ropades Ja och Neji Grefve von Schwerin, Fredric Bogislausi jag instämmer med Herr Berghman deruti, att StatsUtskottet visserligen hade kunnat göra sig den mödan, att tillfredsställa en medlem af Ridderskapet och Adeln, som begärt upplysningar, hvilka tjena att bestämma hans beslut $ når frågan förekommer till afgörande» Jag föreställer mig, att det måtte vara lått, att från KammarCollegium få de upplysningar som be; höfvas, oeh skrifvare tryta ej , att sätta deni uti tabellform. Herr Hjerta, Johan Gustaf: Utskottet hade visserligen ej underlåtit, att söka upplysningar - We.n 30 Augusti c, m. 369 idingar från KammarCollegium, öm de der kunnat erhållas. Utskottet här specificeradt upptagit hvarje post, utan de summor, som Herr Berghman sjelf nämnt,. Det återstår således ingenting annat, ån möjligheten att bestämma vår* det af den jord , sorn blifvit skånkt till Götha Canal, och detta skulle fordra en alldeles sår-; skilt åtgärd, som nu ej kan vinnas> inen möjeligen till nästa Riksdag kan bestämmas. Vid denna Riksdag år det omöjligt, att gifva någon fullständigare uppgift, ån den, sorn år gifven^ Och jäg tror, att Utskottet uppfyllt sin pligt, då det framlagt aila de poster, som i betänkan-: det åro synliga, och som utgöra gg,000 R;dr i utom de åoo,ooo R:dr, hvilka årligen blifvit lemnade , afskrifningen af Canal-skulden , samt den jord, som Canalen fått, till hvars sluteliga värdering fordras en särskildt beråkningsmethod. Herr Berghman: StatsUtskottet har ické tillgång till de handlingar, sorn upplysa, hvilka hemman, rotar, räntor, m. m. frångått Staten för Canaiens skul’. Jäg föreslår derföre, att upplysning derom måtte infordras ifrån KammarCollegium. Dår fås en sådan lått och snart.' Jag förnyar min begäran om återremiss, och anhåller om Herr Grefvehs oell LandfMarskalkens proposition derå.
H.vad först angar hufwudfrägan, om uphäfwandet af den i 16. East. Jorda-Balken, som bjuder, at köp mä bryta Legostämma, lärer Utskottet sa mycket mindre finna betänkeligt, at i den delen titstyrka bifall af Kongl. Majrts Nädiga kropolttiou, som, jämte de flera tilräckeliga skal Konungen deruti Sjelf E-, 24; täckts anföra, om nödwändigheten och nyttan af den föreflagna Lagförändringen, hwar och'en lärer finna, at begagnandet af Lagens föreflrift, sadan den nu är i 16. Cap. rz. Jorda-Balken, tydeligen innefattar et mer etter mindre groft bedrägeri ä Jordägarens -etter hans arfwingars sida emot den Landtbo, med hwilken om Hemman pä wista är Loutraik blifwit flutadt. Och ehuru jag för min del flulle anse med rättwisa och billighet närmast.öfwerensstämmande, at tilstyrka blott nphäfwande af Lagens stadgande i nämnda 15. §. utan inskränkning af hwao 16. Cap.
Huru löjligt ämnet kan förefalla, är det likväl af vigt for den som har hushåll, om man närmare examinerar saken. I min tanka härieder sig det onda mycket ifrån blygseln att omtala sitt missöde. Jag skulle derföre tro att det vore rjenligt att utsätta något straff för den med venerisk smitta behäftade, som dolde sitt tillstånd. Det gifves Orter, som äro till största delen inficherade. Hagon mesure torde således vara oödig att vidtaga. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.- Med fullkomligaste erkännande af Högloflige Utskottets ■välmening, och af Herr Ebels, ej allenast välmening, utan äfven oförtrutna beredvillighet, stf, såsom det synes, sjelf vilja lägga hand vid verkställigheten af det uppgifna förslaget, vågar jag likväl hoppas, att veneriska smittan ej är så allmän eller i sådant tilltagande, serö Utskottet synes hafva föreställt sig, 238 Den 4 April. Jag torde nemligen få nämna, af t den nu rådande tron på veneriska sjukdomens tilltagande allmänhet, har utan tvifvel sin hufvundsakligaste grund deri, att flera ganska skiljaktiga sjukdomar, blifvit de senare åren,j ej blott i dagligt tal utan till och med Medicinska skrifter, orätt kallade för Veneriska, oagtadt de med denna sjukdom ej äga den ringaste gemenskap, och knapt synes genom smitta, ens kunna fortplantas. Så förhåller det sig till exempel med de sjukdomar, mot hvilka den sä kallade Svält-curen isynnerhet visar sig så välgörande, en Cur-metfaod, genom hvilken helt vist aldrig någon verkelig Venerisk sjukdom någonsin blifvit eller roligen någonsin kan bltifva botad; men oagtadt således Veneriska smittan ej är så allmän, som Allmänheten, förvilladt och uppskrämd af det alldeles origtiga och likasom cn Epedemi sig utbredande namnet ”urartad, venerisk sjukdom” torde föreställa sig; vill jag likväl ej neka, att det ju kunde vara nyttigt och nödigt; att i alla fall vidtaga tjenliga åtgärder till minskande af den Veneriska Smittan, och hämmande af dess utbredning.
Bihang till Rikti St» Prot. 1823 5-te SamL N:o 45 7*5* Bivilhiing^JJtslottetS Bitäniaåien §. 2. • Om BeredmngsCommitteer p? Landel. Skattskrifvaren åligger, att författa ech till Konungens Befallningshafvande under loppet af Januari! månad , insända Förslag till leraainer för BerertningsCornmittéernes inom Fög* derict sammanträden, hvilka så bestämmas, att Skattskrifvarerl dervid kan vara tillstädes, och att fdrrättningartae inom April månads utgång må kunna fullbordas» 2 Morn. Konungens Befallningshafvande bestämmer, så fort sig giira låter, terminerna för BeredningsCommittéernes sammanträden, så att de inom förenämnde tid må vara slutade» De Kungörelser härom, som öfver liela Länet bora utfärdas och uppläsas, skola innehålla bestämda föreskrifter, sfi väl om de uppgifter till BereduingsCommittéen, hvilka den Skattskyldige åligger, som hvad af Committéen sjelf iakttagas bör. Likaledes bör första gången, då denna Be» vSllningsFörordning skall lända till efterrättelse, i nyssberörde Kungörelse tillkännagifva*, att den nedsättning på Hemmansvärdet i allmänhet, Riksens Höglofl. Ständer medgifvit, för att genom jemnkning å de Hemman, sorn nu kunna finnas för högt. värderade, få ett, efter rätta förhållandet, lika värde Hemman emellan, icke får öfverstiga Tio proceut af den hittills varande Totalsumman, och derföre inom hvarje Taxerings-d*- ttrict icke (genn ligen bör begagnas till allmän nedsättning å alla Hemmans värden, utan är ändamålet; att fö.skaffa sådane Hemma, rom förut BtViilnin$S'Vt$\ottets Bttdnkinåtn. <jo% Varit olika, eller emot värdet för liogt taxerade 9 ett, efter förhållandet, lika värde ined de öfrige.