Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid, ehuru II lancltmannen icke i allmänhet af Ladugården hemlar all den fördel, som troligen vid en bättre behandling kunde påräknas, är det ostridigt, att ett ganska betydligt antal kreatur af landets afvel afsättes lill främmande orter, och att denna afvel således icke allenast är tillräcklig för det egna behofvet, utan äfven årligen lemnar öfverskott till afsalu. Äfven andra Ladugårdsproducter höra ostridigt till de fleste landtmäns saluartiklar, fastän de på det hela icke synas uppgå till betydliga belopp och sannolikt föga öfverstiga consumtionen inom Länet. Ilästafveln fortgår i förbättring, dertill hufvudsakligen medverkar den af Eders Kongl. Maj:t i Nåder vidtagna anstalten, att Hingstar från Strömsholms Stuteri årligen anställas till begagnande i olika riktningar af Länet, samt tillgången på Sqvadronshingslarne, äfvensom den i sednare åren i Nåder tillåtna årliga Remontmarknaden vid Axvall lemnar ett uppmuntrande tillfälle lill lönande afsättning af väl vårdade hästkreatur. Fårafvelns förädling synes med hvarje år tilltaga hos Possessionater ooh Ståndspersoner. Electoral-Gumsar äro att tillgå på flere ställen och elt Stam-Schäfferi underhålles vid Institutet å Degeberg på Statens bekostnad, der Auction årligen hålles till försäljning af ett visst antal Fåraf Soutdownsracen. Allmogen inser fördelen af denna anstalt och söker, i mohn af förmåga, alt deraf begagna sig. Vid de Egendomar, hvarest bränvinsbränning idkas, likasom vid mjölqvarnar, särdeles inom Wadsbo och Kåkinds Härader, underhålles elt större antal Svinkreatur och betydliga partier fläsk afsättas under de fleste åren tili aflägsna orter. Sommaren år 1834 härjade mjeltbrand bland husdjuren och förödelsen deraf var ganska stor, särdeles bland Hästar och Hornboskap. Föröfrigt hafva sådana härjningar af betydenhet icke inträffat.
Jag tior det icke, och derföre tog jag mig friheten alt punkt för punkt förra gången fästa uppmärksamheten på det oriktiga i Betänkandet; derföre hoppades jag att genom en återremiss kunna verka på ConstitutionsUlskottet, och komma till ett annat resultat. En fräjdad Vältalare inom detta Hus hav ock, som det tyckes, med framgång, nyligen yrkat ansvarslösheten och eftergifveuheten såsom grundsats, och måhända har den vackra bilden af 107 §:s liknande vid Damocles svärd icke saknat sin verkan på mångens tankeställning; men jag bekänner, alt mig har denna liknelse endast fört till betraktelsen, huru fattbart svärdet blifvit, då det ömsom fästats öfver Rikets Ständers Revisorer och ömsom öfver Ministeren, och jag har då kommit lill den slutsats, att den svaga tråd, som fordom uppbar detta svärd, genom 5 ConstitutionsUtskotts rastlösa bemödanden blifvit till den grad förstärkt, att dess styrka snart icke äger någon annan jemförlighet, än de försålda skeppens ankartåg. Jag är således, under känslan af beundran för snillet och den Den 21 Jul i i f. ro. 65 den hänförande talförmågan, och med alla anspråken af en hittills osviken vänskap, likväl af helt olika tanka med den värde Talaren, och jag tror, att det fordras, att söka återföra tråden till den svaga egenskap, att svärdet en gång åtminstone måtte kunna falla. Jag fruktar icke, att spetsen dervid skall brytas af, men väl att den skall rosta och förslöas, om 107 §., aldrig använd, blott blir en lek för Ministéren, och ett ordspel för Folkets Ombud; och jag tror icke att svärdet kan komma att fästas vid sin tillbörliga tråd, med mindre vi få ett ConstitutionsUtskott, som alfvarligt uppfattar sin vigtiga kallelse. Jag tär mig friheten återföra minnet derpå, huru Utskottet gjort en enda isolerad händelse af ett indragit Dagblad till föremål för anmärkning, utan att dervid foga ett omdöme om Styrelsens caracter och böjelse för inskränkning af tryckfriheten i allmänhet.
Göra man och qvinna, som båda gifta äro, med hvarannan tvegifte; vardén dömde till straffarbete från fyra till och med sex år. 7 §. Ogift person, som ingår äktenskap med den han vet gift vara, dömes till straffarbete på högst två år. 8 §. Förer någon olofligen bort hustru från sin man, och sker det med hennes vilja; dömes till fängelse eller straffarbete på högst två år. Ej må dock, i ty mål, åtal af annan än mannen ske. 21 Kap. Om sedlighetsbrott. 1 Fader eller moder, eller annan i rätt uppstigande led, som med barn eller barns afkomling otukt öfvar, varde dömd till straffarbete på lifstid. Barnet eller afkomlingen skall till straffarbete på högst fyra år dömas. 2 §. Öfvar fader eller moder otukt med barns eller dess afkomlings maka, eller stjuffader eller stjufmoder med stjufbarn eller dess afkomling; dömes till straffarbete på högst fyra år. Barnets eller dess afkomlings make, så ock stjufbarnet eller dess afkomling, skall till fängelse eller straffarbete på högst två år dömas. 3 <§. Öfva syskon otukt med hvarandra; vardén dömde till straffarbete från fyra till och med sex år. 4 g. Öfvar ett syskon otukt med det andras afkomling; vare straffet, för syskonet, straffarbete på högst två år eller fängelse, och för afkomlingen fängelse. 5 §. Otukt emellan personer, som i den skyldskap eller det svågerlag äro, alt de icke, utan Konungens tillstånd, må äktenskap med hvarannan ingå, straffes med böter. 6 g. Öfva religionseller skolelärare, uppfostrare eller läromästare otukt med ungdom, som de till undervisning eller uppfostran hafva, eller göra det foster - 21 Kap. 41 fosterföräldrar med fosterbarn, eller förmyndare med myndling; vardén dömde lill straffarbete pä högst fyra år. Öfvar styresman, föreståndare, uppsyningsman eller vaktbetjent vid straffinrättning, häkte, fattighus, barnhus eller annan sådan inrättning, otukt med qvinnsperson, som under hans uppsigt är; dömes till fängelse eller sex månaders straffarbete. 7 §.
1 reglementet förbjudes icke sådant kreditiv-tagaren. Han har fått rättighet att få begagna kreditiv på banken, har också rättighet att lyfta kreditivet i större eller mindre delar och således äfven att lyfta det på en gång om han så vill. Jag tror det således vara rättast att ändra redactionen, pä det sätt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit. Hr von Hohenhausen: Den ledamot som sist yttrade sig, hade misshört Hr åkerman; åtminstone tyckte jag mig höra, att hans ord innefattade, alt derest den redaction, som Hr von Hartmansdorff klandrat skulle förhindra enskildta att taga ut på en gång hela kreditiv-summan och alt densamma äfven pä en gång inbetala, sä ansåge han att, i sådant fall anmärkn:n varit skälig, men när sig icke så förhöll, så fanns deruti icke något skäl. Jag får för öfrigt helt och hållet förena mig i hvad som af Hr Akerman blifvit anfördt. Dessa kassa-kreditiv äro ämnade att användas, precist som här står i betänk, och för Bankens säkerhet är det behöfligt, att lemna dem lill personer, hvilka deraf sålunda betjena sig och att aldeles neka kreditiv-rätt åt dem, som deraf skulle vilja göra missbruk, emedan de, genom att de på en gäng lyfta sina kreditivsummor, afhälla andra alt begagna sig af deras rätt. Det synes mig således ändamålsenligt att den af Utsk. föreslagna redaction bibehålies, på det att Bankofullmäktiges uppmärksamhet härpå må vara fästad. n o Hr Akerman: Jag är den siste värde talaren sa mycket mera tack skyldig för det, att han besvarat Hr Bogeman, som det icke var mig möjligt att höra hvad Hr Bogeman sade, vidare än att jag uppfattade det han var af en med mig motsatt lanke. Jag skulle för öfrigt tro för min del, alt all diskussion om denna punkt är temligen öfverflödig numera, då Utsk. anmält, att: ”Mom:t, innefattande definitioner på kassa-kreditiv, är lemnad ulan anmärkning”; och det således lärer vara af det II. Ståndet antaget.
Herr Berglund anförde äfven, att, om någon utförsel af Tackjern icke beviljades, skulle tackjernstillverkarne, i anseende till bristande afsättning, nödgas afskeda en del af gruf-arbetarne samt inskränka malmbrytningarne och blåsningarne, och deremot söka att utvidga sitt jordbruk; hvarefter, då en bättre conjunctur inträffade, det blefve med stora svårigheter förenadt att återuppbringa tackjernsproduktionen lill den höjd, som behofvet då kunde kräfva. Af Herr Prosten Gahne: ”Emot Utskottets nu justerade beslut, sorn upphäfver Afdelningens förslag till underdånig skrifvelse, ”att 50,000 Skepp. Tackjern må under loppet af 3 år mot en lindrig lull exporteras”, får jag min reservation anmala. Den högst ogynnsamma conjunctur, som serdeles i det förflutna året nedtryckt priserna från 8 ä 9 R:dr ända till 5 R:dr per Skepp., förljenar att behjertas, i synnerhet när behållningen af Taekjernet uppgått till omkring 100,000 Skepp. När Kongl. Bergs-Collegium, å den klagan åtskillige tackjernsti 11verkare fört, i det underdåniga utlåtandet tillstyrkt, att 60,000 Skepp. Tackjern må i tvenne år utföras, och när Högloft Bevillnings-Ulskoltet nyligen visat så stor liberaliLe att föreslå utförsel af 50,000 Skepp, på ett år; så var det i sanning oväntadt att stångjerns haft en sådan verkan på det Högloft Ekonomi-Utskottet, att det kunnat förbise det verkliga lidande och svåra beroende, som hårdast drabbar tackjernstill verkarne.” Häruti instämde Herr Prosten Carlander, Herr Comininistern Hardin samt Riksdagsfullmägtigen Matts Persson. STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, i844' Allm. Beiv.- oeh Ekon.-Ut shott eli Betänkande, 1V:o 96. i N:o 96. Ani. till Exp.-Utsk. d. 4 Dec., kl. 1 c. m.
Corvecturläsning: om anslag för bestridandet deraf i Fxpcditions-U tskottet Svar på återremiss ,,,*>>»)>> Creditiv; se Anslag ; Riksgälds-Contoret 375 Utrikes Creditiv; Undsättning, ffret/ft-upplaget: om ändring uti derför gällande stadgande, ,»#»*>> j > > > >»>>>»»»>» Creditiv-anslagen: förändrad redaction af stadgandet derom; se Regerings-Formen §. 63, Credit i vet, det stora, som skall på Riksgälds-Contorefc anvi§as >»#>
Silfverskjöld, efter hvad jag fått mig bekant, innan någon propos. gjordes, vid början af discussionen hegärde, att denna punkt måtte få hvila, tror jag det vara Hr Frih» ostridiga rätt att först få den propos. framställd, enär den innefattar en preliminärfråga i rättegången (för att begagna ett uttryck, som här någon gång användts) , hvilken således först måste afgöraS. Jag tillhör icke Frih. Silfverskjölds tanke, utan säger nej till propos. om uppskof; men det måste, som sagdt är, vara hans rättighet att först få sin propos. framställd, emedan densamma i annat fall icke kan framställas, antingen de öfriga propostna besvaras med ja eller nej. Hr Dalman: Jag är visserligen af den tanken, att det formenligaste hade varit, att Hr Gr. o. Landtm, först framställt propos., huruvida li. o. Ad. ville företaga ifrågavar. punkt till pröfning, eller önskade dess uppskjutande; men jag kan icke godkänna den siste värde talarens argumentation, att genom den af Hr Gr. o. Landtm, vidtagna behandling af ärendet någons mening blifvit undertryckt, emedan det är Frih. Silfverskjölds rättighet att, då propos. framstå Iles lill bifall å Utsk:s förslag, begära votering och få sin mening till contrapropostn. Om Frih. Silfverskjöld finner, att R. o. Ad. genom ett öfvervägande ja bifallit förslaget, lärer Hr Frih. finna deraf följa, att R. o. Ad. icke önskar uppskof med ärendets afgörande; men då Hr Frih. har rättighet att deremot reservera sig, kan jag icke finna, att hans mening blifvit undertryckt. Frih. Ehrenborgh: Jag anhåller vördsamt om ursägt derför, att jag ånyo upptager en stund i denna formfråga, hvilken synes mig vara lätt afgjord, såvida man håller sig dervid, att form är ett och sak ett annat. Formen måste afgöras, innan man kommer till saken.
Kon"L Höghet hleP» ve i Enkostflnd försatt; i anledning af åt erremiss af Utskottets Béiii sika arle rörande Wadstena •Klosterkyrkas • öfverlulande tiil Stads och La 111! t för.sa m !i tiga r ne derstädes; om sökt eftergift å ai"'rend(;t för Lotten K:o 3 under Dahlby Kongsgård; om Roteringsa (gillen i Jonköpings och Elfsborgs Län; i fråga om ersättning föl en Inöst i Kongl. Hofstallets utfodring; om Lönetillökning idr Fjerdingsman; angående Rusthålls;p%ifterne vid Skånska Cavallen Regdmenteroe; emi jemkning af Ruslningsskyldighelen; om Riks* gälds Verket? tillstånd och förvaltning; angående ersättning för förlorade ägor genom Trollhätte Slussverks uppdämning; om yrkådt spannemålsansiag till lönefylluad för Stockholms Skol Lärare; i anledning af vackla motioner om in' .göing af Lönerne vid Biskopoch Domprost Embeten; om Ädelfors^ guldverk; angående revisionen af PostVerkets räkenskaper; om skolpenningar ' för Vuktbetjennigen vid Riksgälds Contoirel; i frågan om de för Beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagare Hemmansrhntor; angå» ende ersättning till Innevånarne i Hertig* dömena Schlessvig och Hollstein för gjorda lofverancer ra. m. tili Svenska Armeen; om reparationskostnaden å Kongi.
Varor som uppräknas och tullavgifter är bl a: Arrak, bomullslärfter, kattuner, borax, kanel, kardemumma, ingefära, peppar, pärlemor, porslin, rabarber, risgryn, sagogryn, sidentyger, tafter, silke, skinn, snörrottingar, soya, spanska rör och käppar, stjärnanis, tamarind, tenn, många olika sorters te. Underrättelser om vad härvid bör iakttagas. Beräkningar hur olika tulltaxor skall beräknas på tillåtna och otillåtna varor. Kungörelse angående den under dess resa till Västra delen av riket tillförordnade regering. Stockholms slott den 13 juli 1814. Vi ärnar för Vår hälsa företaga en resa till Västra delen av riket. Kronprinsen är gången i fält och kan inte leda riksstyrelsen i huvudstaden. För att inte ärenden skall hindras under Vår resa förordnas 4 ledamöter av Vårt statsråd, nämligen Justitie Statsminister greve Fredric Gyllenborg, Rikets Herrar friherre Mathias Rosenblad, herr Claes Fleming, samt friherre Carl Lagerbring. Vi bjuder ämbetmän och undersåtar att lyda och verkställa denna tillförordnade regerings beslut. Stockholms slott den 13 juli 1814. CARL. Cirkulärbrev till samtliga befallningshavare angående försegling av trädbröst till brännvinspannor. Stockholm den 25 juli 1814. Olägenheter drabbar allmogen och villrådighet domare då de förseglade brännvinspannornas lock eller bröst är av trä. De är inte förseglade och så enkla att allmogen själv kan slå ihop dem av ett par bräder och göra ett hål i mitten. Flera har blivit bötfällda för att de haft dessa lock. De är nu tillåtna. Stockholm den 25 juli 1814. OLOF E LAGERHEIM. Henning von Strokirch hälsar. Stockholm den 17 augusti 1814. Då någon begärt ersättning för skjutsning, men tvist har uppstått på grund av att den skjutsande inte utfört tjänsten i tid, har förordnats att detta är tjänstefel och skall behandlas som kriminell handling och inte som tvistemål. Stockholm den 17 augusti. H A von STROKIRCH. Kungörelse angående en obehindrad spannmålsutförsel till norska hamnar; Stockholms slott den 29 augusti 1814.
— Till löner åt ytterligare en Lektor vid hvartdera af de fullständiga läroverken i Norrköping, Wenersborg, Fahlun, Malmö, Christianstad, Carlskrona, Östersund och Umeå;! tillsammans 8 å 2,000 R:dr | Till löner för 5 nya Lektorsbeställningar vid de pä real-linien' fullständiga läroverken j Till utvidgning af läroverket i Nyköping „ dito dito i Halmstad „ dito dito i Landskrona 3,500: — | „ dito dito i Christinehamn 3,500: — dito dito dito dito dito dito dito dito i Norrtelje i Carl Johans församling i Lidköping i Oscarshamn Till aflöning i en ny, högre lönegrad elter 20 års tjenstgöring nemligen: för Lektorer, 4,000 R:dr i årlig lön „ Adjunkter och Kolleger, 3,000 R:dr dito Riksmynt. Transport För lönetillökning, å 500 R:dr årligen, åt Rektorer: vid de fullständiga läroverken, efter 10 års tjenstgöring \ i sådan egenskap; 1 vid de treklassiga läroverken efter 15 års, och f vid de tvåklassiga dito efter 20 års tjenstgöring, l räknad från början af kalenderåret näst efter det, \ då de först erhållit fullmagt såsom ordinarie lärare. / I För Rektorerne vid Clara, Maria, Jakobs och Catharina femklassiga läroverk i Stockholm, årlig löneförhöjning å 500R:dr ; Till löneförbättring och extra arfvode för G-ymnastik-lärare vid de fullständiga läroverken 13,266: 67.
Nording gjordt ackordsanbud; och Memorial JVs 61, med förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter i 4 artikeln af Banko-reglementet. S. D. Efter föredragning af Lag-Utskottets Betänkande, JV2 57, i anledning af motion om förändring af Kongl. Förordningen, angående vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande, den 4 Maj 1855, blef samma betänkande återremitteradt till Utskottet, som skulle, genom utdrag af protokollet, erhålla del af den i detta ämne hållna öfverläggning. Derefter föredrogos och biföllos samma Utskotts: Utlåtande JVs 58, i anledning af motion om upphörande af den ännu gällande undantagslagstiftning, i afseende å brott, begångna af de vid universiteterna studerande; Betänkande JVr, 59, i anledning af motion om dels upphäfvande, dels ock inskränkning af rättigheten att börda jord å landet, så ock att lösa frälseskattejord samt frälseränta; Betänkande JVs 60, i anledning af motion om ändring i Kongl. Förordningen angående städsel och lego af jord på landet den 15 Juni 1800; Betänkande JVs 61, i anledning af motion om ändring i nu gällande föreskrifter angående anmälan af missnöje emot sådana domstols i invändningsfrågor med - delade beslut, hvaremot klagan icke får annorledes än i sammanhang med hufvudsaken fullföljas; Betänkande JV2 62, i anledning af motioner örn ändring i Kongl. Förordningen angående inteckning i fast egendom den 15 Juli 1818; och 632 Prot.-Uldrag den 30 September 1863. Betänkande 63, i anledning af motion om ändring i 4 Kapitlet 2 § Jordabalken. Vidare föredrogos samma Utskotts Memorial:
Mr Gibson hade i tidningarna låtit införa en annons, som innehöll, ”att om någon af de personer, som tjenat hos lord Percy Hawerfield på Aukwoodhouse under åren 1786 till 1790, anmälde sig honom, så skulle detta möjligen tillskynda nämda personer någon fördel”; utan att hafva funnit en enda af alla dem, som infunno sig, ega någon kunskap om eller ens kunna styrka sin uppgift att känna till den familj, som var i fråga. Astley lefde imellertid, sedan den summa han medfört från Sverige var slut, på advokatens bekostnad, och hans blygsamma anspråk i detta fall var kanske det, som ingaf juristen den största tvekan om ädelheten af det blod, som borde rinna i hans klients ådror. Det var visserligen en fullkomlig fri öfverenskommelse, en risk som advokaten sjelf åtagit sig, men det förekom Astleys stolta sinne likväl genant, och han ville, åtminstone i händelse af en dålig utgång, göra förbindelsen till sin sakförare så liten som möjligt. Det lefnadsrätt han förde hindrade honom likväl icke att få en hop bekanta, och som hans bildning, hans sätt och utseende fullkomligt bekräftade hans anspråk, så låg det i master Gibsons plan, att han borde göra sig känd och omtyckt af dessa rika, unga gentlemän, som kunde stämma opinionen till hans fördel, gifva honom en viss auktoritet i sällskapslifvet och rädda honom ifrån att uppträda som en äfventyrare, isynnerhet som han borde, utan att nämna något namn, förbereda sina vänner på den rättegång han ämnade börja för att återvinna sitt fädernearf och sin rang. Man skulle i allmänhet kanhända icke tro honom eller icke fästa synnerlig uppmärksamhet dervid, ty dylika ogrundade anspråk, tagna ur luften, voro ingenting ovanligt, men då man lyckats samla de nödiga bevis och upplysningar, som gjorde en process möjlig, skulle han redan ega vänner, som interesserade sig för hans framgång.
Instrnction ovillkorlig befrielse från extra rotering blifvit medgifven sådana boställen från och med Capiteners med deras vederlikars och derunder, samt de af andre Majorn innehafvande Capitensboställen, äfvensom de Capitensboställen, hvilka af Regementsofficerare i stället för Stabssäten kunna innehafvas, anser Utskottet desto heldre böra härvid förblifva, som berörde befrielse är grundad i Riksens Ständers eget beslut; men som, i afseende på Regementsofficerare, hvilka, jemte Stabssäte, besitta ett Capitensbostäile, Kongl. Majit i sam» ma Instruction förordnat, att bägge desse boställen skulle, till deras beskaffenhet och förmåga att draga rotering, noga undersökas, och förhållandet dermed hos Kongl, Maj:t anmälas, för den vidare åtgärd med dem, Kongl. Majit funné nödig besluta, samt Kongl. Majit härmed synes hafva tillkännagifva dess Nådiga afsigt vara, att sådane boställen, i anseende till deras förmånligare beskaffenhet och den större inkomst, de alsina innehafvare lemna, icke borde från extra roteringsbesväret helt och hållet undantagas, hemställer Utskottet, att Riksens Hög' Bav, och Ekon. Utsk. Betänkancten. 885 L®fl. Ständer måga Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande underställa, huru vida icke alla militär-boställen utöfver Capitensgraden böra till extra rotering indelas. Då någon extra rotering inom provincen Herjeådalen hittills icke föregått, och, i anseende till denna landsorts synnerligen svaga beskaffenhet, också svårligen lärer kunna derstädes utgöras, torde Riksens Höglofl. Ständer medgifva befrielse tills vidare för samma provins från deltagande i extra roteringen. Af de många talande skäl, som förete sig till förunnande af en lika befrielse åt Comministrars, Klockares och ringare Kyrkobetjentes samt Länsmäns och Fjerdingsmans merändels obetydliga boställen, lära Riksens Höglofl.
Ehuru malmtillgången i Grufvorne nu visserligen är ringare, och äfven mindre lätt åtkomlig, än den i fordna tider varit, helst de mäktigaste och rikaste lagren redan blifvit, för det mesta, utbrutne, skulle dock brytningen ännu kunna drifvas högre än som sker, om icke behofvet af malm för Gruf-ägarne inskränktes af den årligen mer och mer aftagande skogseller kohl-lillgången för dess tillgodogörande — en omständighet, hvarigenom Grufvorna aldrasäkrast skulle blifva skyddade från förtidig uttömning, så vida ej de, under senare åren, af några de största Grufvu-ägarne verkställda inköp af Allodial-Bruk uti de på skogstillgångar öfverflödande Norra Länen, nu började verka i motsatt rigtning. Imellertid är den synliga tillgången på återstående malm 1 dessa Grufvor, ännu så stor, att icke någon lärer tilltro sig förmåga att bestämma huru många Tioeller Femtiotal af år, den, lika anlitad som nu, skall räcka, ehuru betydlig den malmmassa ock är, som årligen lösbrytes och uppfordras ur berget. Således äro på de sednast förflutna 5 åren, icke mindre än 608,829 tunnor, eller 14.093^ Cubik-famnar löst berg, här upptagne, utgörande, per medium5 ungefär 2,818 Cubik-famnar för året, hvilket svarar emot 1,622 Cubik-famnar fast klyft. Utaf denna brytning hafva erhållits tillsammans 175,826 Lass, eller 027,478 Skeppund malm, således 100,596 Skeppund malm per medium för året; Och då 1 Cubik-aln lösbruten malm, i medeltal, väger 3 Skeppund, så synes deraf, att blott 4^> 2 procent af den brutna och uppfordrade bergmassan, i volume, varit, hvad man kallar, fyndig. Brott-uppfordringen bestrides med 33 pär Hästar uti 18 st. Vindar, utom ett uppfordringsspel för Ångmasehins-kraft, hvilket likväl, af brist på bränsle, fått hvila största delen af året.