Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn åsyftar, lättast vinnes, och all eludering af stadgandet lättast förekommes genom den förändring i Gr. Horns redactionsförslag, som jag tillstyrkt; och anhåller jag derföre om Hr Gr. o. Landtm:s propos. derå. R. o. Ad. godkände 4 §:n med den förändring, att 2:dra mom. skulle erhålla följande lydelse: "Vid brännerier af ”annan än vanlig beskaffenhet, eller s. k. konstbrännerier, "får sammanräknade kannetalet af alla till mäskning och ”klarning hörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed brännvinsbränning med enkla pannor är tillåten." 5 §. Hr Cederschjöld: Vid första utlåt, harden anmärkn. blifvit gjord, att meningen bör förtydligas i afseende på den i denna § omförmälda "en mil,” huruvida nemi. densamma bör räknas fogel vägen eller landvägen. Utsk:n hafva sagt, att afståndet skall räknas från åbyggnad till åbyggnad. Derigenom tror jag icke, att det åsyftade förtydligandet är vunnet, emedan man icke vet, om det menas vinterväg eller sommarväg, gångväg eller körväg; och jag hemställer derföre, om icke en förklaring i detta fall erfordras. 5 § blef af R. o. Ad. godkänd. 6, 7 och 8 §§ godkändes. 9 S Hr Cederschjöld: I första raden af denna § förekommer något, som jag har svårt att förstå. Der står nemi.: ”Alla å en tomt eller i en byggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom etc.” Jag vet icke, hvaruti skillnaden består emellan uttrycket i en byggnad och uttrycket under samma tak, emedan jag icke vet, om flera byggnader kunna finnas under samma tak. Jag tror derföre, att det vore tillräckligt, om man säde: "Alla å en tomt eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet varande pannor m. m.” 9 § godkändes med den förändring, att början af densamma skulle få följande lydelse: "Alla å en tomt, eller ”å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet varande pan”nor m. m." 10 §. Hr af Billbergh:
Bfido nagibh^S i Grefve Lilliencrantz: 1 anledning af tion suc 9.Y^naln^V(Pn8fem¥v^mfltSinde, får 1 dÉt1Jråtafkände^ lian lat! ar redäh afgjordt, och liat iM en* blifvit cit^radt och åbei‘opadt. 7,31 ifirogqqu annni Jdflgunlvililii sb«p: Herr Cedersköld: Då Särskildta UtskotJetänkände punktvis till afgörande föredrogs, kan jag ej påminna mig att frågan om fStJghetslän deribland förelfom. Skulle likväl så hafva skett, och taitt minne således i denna del så mycket slå migl IBeltyt-så är det klart att denna min motioas^förf&llerLaf sig sjelf, heldst Höglofl. Ståndet ej i samma sak kan två gångor fatta stridiga beslut. Herr Påhlman tyckte sig villja påminna sig, att vid föredragningen af BancoUtskottets Utlåtande af den 4 Juli öfver Särskildta Utskottets Betänkande, hade det blifvit yrkadt, att detsamma måtte hvila till dess Financeplanen skulle företagas. *398 Dert 2g Juli f. m. Berörde utlåtande efterskickades och befanns^ enligt påskrifterna hafva blifvit lagdt på Bordet. d,<*n f, dannes, och d. n j ofvexlemnadi ti 1 bS;ltoHi.idU>Utskottet; ii va re.fter detsamma uppls tes.
25å äfmett poftångfartpget ”^oröftjernait”, font nu för ©meriged ©to^otm ©tcttin. anöel uitöerpaller poftfarten emellan ©todpolm ocp ©tellin, anfetté bers loib ide motfmara tibend forbringar, par $ o fimer fe t, efter Äongl. 3)taj:td uppbrag, befällt mtb Motala merfftab ett nptt jernångfartpg meb propeller oct) mäsilt af 200 päftard Eraft, pmilfet enligt foutraft borbe tnnemarattbe år mara fårbigt för att öfmertaga ”SHorbftjernand” beftäntmelfe. 35etta ttpa poftfartpg år, lifafom bet ofmannäntitba ”$01 Om birett poftbeforörtitg mellan ©ötpeborg od) (Sttqlanb mebelft ©öt^Bovg ©ngtcmb. prtoat ångfartyg är nptt aftal träffabt od) poftmerfetd utgift för bpltf poft betpöligt tnittffaö. Stya beftämmelfer röranbe poftförbinbelfen nteb Norrige äro för Slntatct af be meb p öfter na beforörabe bref, pmilfet år 1855 ttt 2Jtaj:t unber ben 9 ©eptember 1837 utfärbat nåbig Äungöretfe titt efterrättetfe för alU manna mert, inrättningar ocb mt;nbigt)eter; ocb, feban bruf et af betita inmiöningar äfmen mettan enffilba Santer btifmit införbt oct) attt mera begagitabt, ^ar en märfbar minjfiting i be fontanta penningeförfänbelferna inträffat. 'fjoft-dfbon.
Vill man nu efterse hvilka de utvägar åro som motionären lemnar banken för att under en för näringarne betryckt tid underlätta den allmänna rörelsen, så finner man dessa bestå deruti, förutom den odisponerade ena millionen, att försälja räntebärande papper för 1 j million, (den andra hälften af de 3 millioner som föreslås att nu, under den goda tiden, forseras ut i allmänna rörelsen, har blifvit fästad i fastighetsbelåningen) samt upptagandet af lån mot 3 procent af allmänheten; — frågas nu om någon af dessa utvägar under en sådan lid ärO användbara? De räntebärande papperen skulle visserligen med stor förlust kunna afyttras vid en försäljning lill vanpris, men upptagande af lån mot 3 procent, till något betydligare belopp, är då ogörligt. Det finnes väl ännu en utväg att, under en lindrigare handelskris, underlätta lånebehofven, genom att icke bevilja nya län å fastigheter och använda de inflytande afbetalningarne temporärt i de mest betryckta grenarne, men hvarken förslår detta långt, eller blifver detsamma användt utan ett uttryckligt stadgande derom i reglementet. Ingen kan väl undgå alt inse, att under sådane förhållanden det skall blifva ådagalagdt att räntans fall i Sverige icke är grundadt på en högt stigen kapitalförmögenhet, utan endast och allenast härflutit från ett vidt utsträckt begagnande af krediten uti de utlåningar som på densamma under den goda tiden kunnat grundas och att denna kredit, om den ej helt och hållet skall falla under så beskaffade förhållanden, måste inskränkas. Af det nu anförda, torde således kunna slutas, ätt af de 3 millioner, som enligt nu gällande banko-reghte finnas tillgänglige för den allmänna lånerörelsen, men i motionen föreslås att på annat sätt användas, i behofvets stund intet eller föga blifver att tillgå. Upplysta män, som varmt nitälska för upprätthållandet af allmän redbarhet i handel och vandel, klandra ock med fog utlåningssättet från den allmänna banko-diskonten, derföre att det uteslutande är grundadt på namn, borgensförbindelser, och icke på betyg om verkliga och fullgjorda affärer, hvilket en vexel i flesta fall skulle innebära. Dessa män hafva derföre velat inskränka utlånmgarne från allmänna diskonten.
I anledning häraf tager jag mig friheteu föreslå, det Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla: att Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla Statistiska Centralbyrån här i riket, att, så fort ske kan, upprätta en tillförlitlig jemförelsetabell emellan einbetsoch tjenstemännens proportionerlig!! förhållande till öfriga samhällsklasser inom Sverige och de af våra grannländer, hvarifrån statistiska uppgifter må stå att vinna; att en så beskaffad tabell på en kommande riksdag framlägges för Rikets Ständer; att Kongl. Majit täcktes i nåder tillse, att alla de rikets ornbetsoch tjenstemän, hvilka icke genom fullmagter eller konstitutorialer, blifvit tillförsäkrade det dyrtidstillägg, som 1856 1858 årens Ständer beviljade, måtte få nöjas åt de löner och arfvoden, som före nämnda tid varit de olika tjenstegraderna anvisade; att Kongl. Majit ville förordna det oftaberörda lönetillägg måtte fråntagas alla de embeten och tjenster, hvilka hädanefter komma att tillsättas; samt slutligen, att Kongl. Majit ville låta efter Stäudernes hörande indraga icke allenast alla öfverflödiga embetsverk inom riket, utan ock förminska den stora mängd embetsoch tjenstemannaplatser, som kunna anses mindro nödvändiga. Skälen till dessa mina yrkanden är säkerligen allom bekant, och behöfver alltså icke upprepas. Den allmänt öfverklagade penningebristen inom landet lärer svårligen stå att afhjelpa, så länge det faktiskt synes att statsbudgeten årligen tarfvar en summa, fullt motsvarig Riksbankens hela utelöpande sedelstock. Om remiss till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet anhålles vördsami igen. Stockholm den 15 November 1865. A. A. Anderson, från Östergötlands län. 432 Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
Hushållerskor, » 1: Huspredikanter, som i vederbörlig , ordning dertill blifvit kallade » 20: Hyrlakej er, '» 2:32. — 44 HevMmnt/nUtskottets Utlåtande, _V.« SI. Hårfrisörer,sorn icke aro borgare B:ko R:dr 1: 16. — Hästhandlare, eller sådane, hvilka, såsom yrke, sälja och byta hästar, erlägga, utan åtskillnad på hufvudman eller följeslagare pä resor, hvarje person. soui sig ined sådan handtering befattar . » 15: Och skall, med vederbörande uppbördsrnans qvittens, styrkas, att hevillnings-afgiften för löpande året .blifvit riktigt erlagd eller säkerhet derför ställd, innan Konungens befallningshafvande eller vederbörande magistrat meddelar dem pass, hvilket pass bör. uttryckeligen innehålla, att de till en sådan handel äro berättigade. Jernbärare, vid stångoch tackjernsvågar * • « B:ko R:dr — 32. — Kammarjungfrur, lika med betjenter. Kammartjenare, .. ... « 5 * - i ■» 3: —- — Kockar hos private c. e * 6: — -— Skepp s-kockar, se sjömän.
Jag väntar icke en så snar lösning af de frågor, hvarom man nu möjligen sväfvar i ovisshet, men hvilka deremot alldeles icke röra lämpligaste sättet lör fästninasbyggnaders utförande, hvarom man i allmänhet hyser temligen stadgade åsigter, utan snarare en och annan detalj deraf. t. ex. i fråga om bepansring, m. m. — Men dy lik» olösta prohlemer hafva i alla tider stått på dagordningen, så väl för Ingeniörkunskapen sorn andra krigskonstens delar. Att man i andra länder icke, såsom Utsk:t råder till, står och väntar på en osäker framtid, bevisas bäst deraf, att man bygger fästningar öfverallt, både i Europa och Amerika. Jag tror för mili. del, alt Ulsk:t utan skada kunnat bespara vig möllan att nedskrifva en sådan motivering sorn denna för sitt afslag, fi8S Den 28 Februari e. m. sorn röjer endast ett löga lyckadt sätt att bemantla ett alslag på hvad K. Jag får vördsammast yrka bifall till hvad K. M:t i sin Nåd. Propos. begärt till fortsättande af Carlsborgs fästning, eller en förhöjning i det årliga anslaget från 100,000 till 200,000 rdr. Hr Lagerhjelm: Jag skulle icke hafva begärt ordet i denna fråga, om icke det förefallit mig, som om en ganska betänklig skiljaktighet i åsigter varit rådande å ena sidan mellan Stats-Utsk:t, hvilket har lyckan att bland sig räkna tvenne skickliga irigeniörofficerare, och våra öfriga ingeniörofficerare å andra sidan. Utsk:t säger nemi., att Utsk:t »anser så mycket betänkligare att tor anslagen till Carlsborgs fästningsbyggnad följa en annan ordning, som byggnadens fullbordande i allt fall fordrar en jemförelsevis lång tid, och fästningen således måste genom tillfälliga anordningar sättas i försvarbart skick, om sådant skulle under tiden af behofvet fordras.» 1 anledning häraf lår jag lästa uppmärksamheten på att 11.
Ridderskapet och Adeln ödmjukast anhålla, att dessa mina välmenta erindringar måtte få åtfölja Herr Friherre Lagerbjelkes Memorial till det eller de Utskott, hvartill det blifver remitteradt. Herr af Uhrj Carl David., anförde skriftligen : Vid Herr Baron Lagerbjelkes, uti Plenum den 2 Januarii upplästa Memorial, angående nyttan och nödvändigheten af ett VäxelConloir för Coursens styrande, anhåller jag i ödmjukhet få göra följande anmärkningar: Att Papper, ehvad form, påskrift och utseende det än må hafva, icke kan göra gagn 452 Den g Januarii. i-stället för Mynt, utan så vidt det verkligen föreställer denna måttstock för säljbara tings värden, är en sanning, som icke beböfver någon bevisning. Deraf följer, att Sedlar eller Depositionsbevis på Mynt, i sig sjelfva, ej äga något annat Myntvärde, om icke någon tillgång till deras inlösen finnes, och att de endast vinna sådant värde, i mån af tillgångarnes storlek. Genom Sedlars tillskapande utöfver tillgången å valuta för deras Inlösen, fallas således de förra uti ett vanvärde, som nödvändigt leder till den påföljd, att, vid utvexling af Mynt, ett öfverskott i Sedlar måste gifvas, hvilket utgör, hvad man kallar Uppgäld eller Agio. Om förhållandet emellan Myntet och Sedlarne vore bestämdt och oföränderligt, och om det Verk, som utgifvit Sedlarne, dem vid anfordran inlöste, så skulle och Agio lika litet "vara någon förändring underkastadt; men då endera af de förutsatta omständigheter ej äga rpm, skall äfven Agio blifva vacklande,.beroende af Opinionen och af alla öfriga orsaker, som vålla varors fall eller stegring.
s 4^4 — 514, afsl. af Adeln, som i stället antagit Hr Robsons särskilda tanka, ix 3. s 366, likaledes af PresteStåndet, IX 3. s 36p, Lif. af BondeStåndet, IX 3. s 38^, af BorgareStåndet, IX 3. s 4o4* Förslag till sammanjemnkande af Ståndens olika beslut, IV 6. s 587 — 58q, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 4^3, af BorgareStåndet, IX 3. s 426, af Adelli, IX 3. s 432, af BondeStåndet, ix 3. Memorial om frågans afgörande i Förstärkta StatsUtskottet, IV 6. s 596 — 598, lemnadt till Statsoch Ekon. Utskotten af BondeStåndet, IX 3. s 4^9» af Adeln, IX 3 s 467* Underd. RiksdagsBeslutet, §. 21. KronPrinsen, att II. K. H., i vissa fall måtte utnämnas att föra ordet i Regeringen. Konungens Nådiga Proposition, I 1. s 338 — 34i, remitt. till Constit. Utskottets Betänkande, lil s 6 — 8, bif. af PresteStåndet, IX s 63, af BondeStån - i63 det, IX s 65, af Adeln, ix s 72, af BorgareStåndet, ix s 84. Underd. Skrifvelse, X 1. s 4f)> So. Kongl. Maj:ts Nådiga Svar, å underd. Skrifvelsen om Ständernas beslut, remitt. till ExpeditionsUtskotlet, af Adeln, IX s 180, af PresteStåndet, ix s 186, afBorgareStåndet, IX s 192, af BondeStåndet, IX s 195.
Kammar-Collc, gium, att den af Utskottet föreflagne undersökning skyndsammeligen företaga läta; Och skulle genom Utdrag af Protokollet de öfrige Rcspective Ständen derom wänligen underrättas, vt supra. Utdrag af Protokollet, hälle! i Högloft. Ridderskapets och Adelns kienum d. 19 September 1809. S. D. Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs, och Economie-Utffoitets dm 6 September upplästa och Den 22 September. 693 pä bordet lagda Betänkande, angäende ben.Allmänna Skogshushällningen, Jagt-Ordningen och Jägcri»Staten, och sedan deremot ätflillige anmärkningar blifvit gjorde, befldts, att detta Betänkande till berbrde Ut» flott skulle ätcrremitteras, ätföljdt af de gjorde anmärkningarne, hvarefter Utskottet skulle äga, att sitt efter äter,remissen till gifvande utlätande med Högloft. StatSUtskottet kommunicera; Och flulle genom Utdrag af Proiocollet de öfrige Respective Ständen härom vän» ligen underrättas. Vl tuprs. Utdrag af Protocollet, hältet i Högloft. Ridderflapets och Adelns klenum d. 19 September 1809. S. O. I anledning af Prestc-StänbetS i bag upplästa Protocolls-Utdrag af den iz September, biföll Ridderskapct och Adeln, att om Riksens Ständer skul» le besluta tryckningen af nägot Utskotts Betänkanden eller Protocolls-Utdrag, denna tryckning af samma Ut» flotts Canzli mätte fä besbrjas; Hvarom underrättelse genom Utdrag af Protocollet flulle de öfrige Rcspcctive Ständen vänligen meddelas. Vt supra. Utdrag af Protocollet, hället i Högloft.
Enligt alla Banquens Reglememen och Föreskrifter, bör Förwaltningen styras sä, att den förestresne proportionen emellan Banquens u elöpande Sedlar, och dest redbara fond, alltid orubbad bibehälles; Alt likwäl denna proportion till en gansta betydelig män biiswer förändrad, när Realisationen, pä sätt Riksens Ständer förestrifwit, anses säsom pä en gäng gjord, tilltror jag mig genom närlaggde calcule fin. na uplyst. Huru litel likwäl härmed äfwenlyras, wisar wära dagars erfarenhet, rinder hwilka, enligt hwad törhända Allmänna tankan före Realisationen warit, faran troddes bliswa som störst. Att än widare aflägsna den, beror i min tanka hufwudsakligast pä sättet, huru Riksgälds-Sedlarnes Realisation, endera lämnas att göra sig sielf uti en naturlig wäg eller pästyndas och twingas, genom hinder för Riksgälds» - Den 14 November. 65 gälds-Sedlarncs begagnande uti Handel och rörelse. Sa lange Riksgälds - Sedlarnes Realisation icke onaturligt twirtgas, kommer BaUquen icke uti nödwändighet alt utgifwa en större Sedelstock, och dest fara ar ingen. Konungens Nädiga Bref till RikSgalds-Contoirek i detta ämne, bör ock rättwist anses för den säkraste borgen att icke någon, af hwil en det wara mä, eller pä hwad sätt som halst, twingas att Realisera sine Riksgälds-Sedlar emot sin wilja. Skulle icke desimindre en annan anstalt widtagas, och hinder läggas i wägen, i afsigt att dermed påskynda Niksgälds-Sedlarnes Realiserande, — dä —. Men jag utbeder mig akt icke nödgas göra en flutsaks, hwilkcn jag helst önffade mätte fä anses som icke tänkbar; den ffulle föra mig till en målning, af hwilken jag sielf icke har mod att göra mig en föreställning.
Den enda grunden för stridens upphörande är att vi ej, mera genom stridiga inieressens bevakande behöfva förstöra hvarandra inbördes, att vi arbeta till ett gemensamt mål, ock detta kan ej i financielt hänseende uppkomma Utun ett säkert myntväsende, hvarpå alla skulle vinna. Att genom antagande af det förslag jag framställt, en ökad penningestock skulle komma i omlopp, förmodar jag att hvar och en me dg i Iver, och i fall någon tror att i Sverige saknas tillgångar på silfver, för att insätta uti Banken, torde en sådan tanke af erfarenheten snart blifva vederlagd, I år har exporten af jern varit 00,000 skeppund mer än de förra åren. Deremot är ingen ökad import att betala, ty vi håfve haft en välsignad skörd, 00.000 4 H ptn U 'fitpltmict' <s. m. skeppund jern göra 200,000 Riksdaler Hamburger Banco, hvilka man således blott för detta år bör kunna påräkna såsom ett öfverskott å handelsvågen, hvilket uli reelt mynt kan til! riket införas. Om man undersöker, finner man dessutom att förråden af arbetadt silfver uti de fleste hus under de sednare åren förökat sig. I den mon silfret kunde begagnas i rörelsen, och alla funno dess capitalvärde, skulle mången hellre än att äga ett dott capital, i den mon silfret upphörde att vara brukbart, förvandla detsamma till ett fruktbärande capital, för hvars återbekoinmande i reel valuta han ägde fullkomlig säkerhet. Ett bestämdt myntvärde är äfven enda sättet att bereda en möjlig utväg till lån på utländsk botten, och derigenom åstadkomma em concurrence emellan utländska och inländska capitalister. Det är säkert, att räntan i Sverige är högre än på de flesta andra ställen. Utländska capitalister skulle troligen skicka hit silfver, insätta det i Banken, derföre uttaga sedlar och förränta deni här? Då den utländske capitalisten agde säkerhet att återfå sina penningar i fika godt mynt som han lernnat dem ifrån sig, är det troligt att denna utväg med fördel skulle begagnas intill dess räntan i Sverige fallit så lågt, att operationen icke vidare lönade sig.
Jag svär vid Styx, Som uti underjorden slingrar fram Sin svarta bölja, och vid alla Gudar, Som uti Hades' mörka boningar Och i Olympens ljusa salar dväljas, Att förr än Phoibos jagat natten bort Barbaren falla skall och Hellas åter Sin framtid se emot med glädtigt hopp; Och om jag sviker, må min skugga då Kringirra fridlös intill evig tid. KRITON. Nu, dotter, är du icke mera min. Men än ett ord! När du ditt värf har fylt, Så skynda hit till templet med en fackla, Stig upp på kullen och den sväng tre gånger Omkring ditt hufvud. Det för oss ett tecken Till anfall vara skall. Nu måtte Zeus Dig skydda, barn ! Lef väl och gå förrän Ditt hjerta mjuknar upp af mina tårar. (Omfamning.) HERMIONE. Jag ljudet hör af steg; der komma män Från makedonska lägret. Dröj ej längre. Min sista kyss och nu farväl! 65 KRITON. Mig först, om du ej känner dessa män De tyckas höra till strategerna. HERMIONE. Men säg Nu ser jag det är ju Philippos sjelf Och hans förtrogne vän Parmenion. KRITON. Philippos! HERMIONE. Fader, känner du igen Den ynglingen som vid hans sida går? KRITON. Kallimakos! Glöm ej din ed, min dotter! Philippos, Parmenion och Kallimakos inträda). PHILIPPOS. (Kriton och Hermione gå åt hvar sitt håll. Vänd om till lägret du, Kallimakos, Och framför min befallning, att man genast Bereder sig till morgondagens strid. (Kallimakos går.) Jag törs ej lita på förrädare. PARMENION. Än mindre gå i sällskap med en sådan. PHILIPPOS. Jag skyr ej medel för mitt stora mål. Men nog! Här är en lämplig plats för oss Att fiendernas ställning öfverskåda. PARMENION. Jag fruktar blott, vi kommit fram för långt. Betänk, o konung, att vi inom skjuthåll För deras bågar äro. Vore det Ej rådligt, att vi droge oss tillbaka? 66 PHILIPPOS. Har ej Philippos alltid varit vän Med faran?
Ad. har redan 2:ne gånger i förevande ämne fattat beslut, som strida mot den önskan, BondeSt. bär uttryckt. Då R. 0. Ad. icke lärer hafva sä gjort, utan moget öfvervägande, sä hoppas jag att Ståndet vidblifver sitt beslut, om propos, hvarom jag vördsamt anhåller. Frih. Cederström, Rud.: Redan vid föreg:de pröfning af detta mål har jag inför R. o. Ad. uttalat min åsigt, att det, i följd af skedd inbjudning, nu ånyo förevar:de ärendet bordt hafva erhållit ett annat slut, än det, hvaruti R. 0. Ad. stannat. Jag skulle icke underlåta, att jemväl vid detta tillfälle söka bereda seger åt hvad jag anser rättvist vara, men sådant behöfves för sakens seger numera icke, ty Vällofl. BorgareSt. har redan antagit inbjudningen, hvarigenom det af Högv. PresteSt. längesedan bifallna ärendet fått den utgång, Hederv. BondeSt. önskat, och jag vid föregrde tillfällen varmt förordat. Vid sådant för - Den 16 Augusti f. m. 357 hållande, och då det törhända skulle strida emot grannlagenhetens fordran, i afseende å uptagande af en dyrbar tid, att nu framkalla en ytterligare öfverläggning i ämnet, afstår jag ifrån att yrka bifall till inbjudningen, hvars innehåll och åsyftan jag dock för min del fullkomligen godkänner. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut och lägga förevartde prot.-utdr. till handlingarne, ropades Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Fortsattes pröfniugerr af LagUtsk:s, uti Betänk. JVs 37 afgifna, förslag till författning om stöld, snatteri och rån; hvarvid nu förekom: § 24. Hr Flach, Johan:
Om jag f år lof f å ordet De Broen. Nej, det skall inte ske, förr skall j ag gå från bordet! Ordning smannen. En samfälld enighet, är oss sju anbefaldt! Björn. För oljud plikt på stund De Broen. Ej detta blodet kallt, Ej känslplöser sj äl Björn. Som bor i denna maga! Ordning smannen. God' h errar! Fruntimmer! l åt oss till minnes draga! Vi hafv a inte sett spectakel-listan än. Var god och l äs, herr Björn, och varen tysta se'n! Björn ( läser ). Pro primo Tisdagen: Rongdal a-riddaren. 13 De Broen. Som red till blåkulla med hel a Riddarslägten. Björn, (continuerar). Thorsdagen är bes tämd: Oväntade Upptäckten. Pro tertio Lördagen: Behagsjukan igen. Pro qvarto ges åt staten: C redi ten, Advocaten; Och derpå Sune Jarl, han följer i sin tour. De Broen, (sjunger). Står j ag brudgum ell er hur'? pi rum. Hjortsberg , (härmar honom; i det samma hö res buller) . Björn. För oljud pliktas bör: och det bör bli en regel . De förra. M:lle Ho lmberg. M:lle Ho lmberg . Jag s åg ut som ett troll, när jag stod f ör min spegel . Scen. 14 Hvad k an jag rå derför? lägg in till Direction! M:lle Ho lmberg . Men vet ni hv ad, Mamsell! den sol sk all ej upprinna, Att ni skall ta mitt lif om jag är ärlig qvinna. Ni vill mi tt snörlif ha! hvem ger er lof dertill? Med er att byta ord, Mamsell, jag inte vill! M:lle Ho lmberg . Och ni är alltid van, ha nycklarne till M:lle Frank. Bokhållaren och ni f örliks om mag asinet M:lle Ho lmberg . Mitt s nörlif, v et ni hvad! med öfvertyg och ben, Kan en Grefvinna h a (får convulsioner.) skrinet 15