Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag i öfrigt städse hyst intresse derför, att de till bevillningen hörande frågor måtte med all grundlighet och noggrannhet blifva behandlade, så kan jag, vid det förhållande, att tiden, på sätt jag omnämnt, omöjligen inedgifvit fullständig genomläsning af detta Betänk., icke annat än instämma uti begäran om någon tids upskof med föredragningen häraf. Man hade tänkt att denna fråga skulle kunna förekomma tidigt nästa Lördag, men de högtidligheter, som blifva en oundgänglig följd af H. M:s kröning, omintetgöra möjligheten deraf, att den dagen plenum i Stånden kan hållas. Alltså och då frågan icke förr än derpåföljande Tisdags f. m. kan förekomma, anser jag allt skäl, att Ståndet bifaller den af Frih. Tersmeden uti berörde hänseende gjorda hemställan. Att åtskilliga ledamöter af Ståndet, på sätt Hr Arnell andragit, hitrest för att öfvervara behandlingen af denna fråga, är ganska möjligt. Jag vill icke heller klandra dem derför, att de under sådana förhållanden önska att frågan måtte så snart som möjligt I) e il 28 A p r i 1. företagas, enär deras härvaro bevisar intresse för saken; men likväl kan jag icke finna att berörde omständighet bör inverka på det beslut, K. o. Ad. ronde denna fråga skall fatta. Med hänsigt härtill föranlåtes jag ovilkorligen att beklaga, att icke intresset för öfriga ärenden är större, än att man drager uti betänk., huruvida man under nuvide förhållanden skall uppehålla sig här en eller annan vecka längre. Jag röstar för bifall till Frih. Tersmedens förslag. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad, yttrade H. Exc. Hr Grin o. Landtm., att Frih.
Jag tror, att, då raan ser saken på detta sätt, Herr 19 H. 17 358 Den 6 April f. m. Grefve Mörners och Friherre Cederströms anmärkningar skola förfalla. Jag utredde kanske ej, sista gången lag hade ordet, så fullständigt som jag borde, Grefve Posses förslag, att lägga Memorialet till handlingarne, hvilket skulle innefatta en medelväg emellan hvad Grefven ansåg vara rätt och orätt. Jag anser någon medelväg i slikt fall icke böra begagnas, emedan det rätta aldrig är mer än ett. Detta den ädle Grefvens förslag kallar jag att tyda och tolka Grundlagen från, och ej i enlighet med, ordalydelsen. — Slutligen får jag förena mig med den af Friherre Anckarswärd gjorde framställning, att ConstitutionsUtskottet, som måtte begripa grundlagarne bättre än vi kanske, men dock nu begärt få veta, om Ridderskapet och Adeln vidblifver sitt förra beslut, måtte få svar derå, och att, enär vi ej kunna frångå vårt en gång på goda skäl fattade beslut, att icke antaga den Kungliga Propositionen, emedan den innefattade vådliga otydligheter, och Utskottet icke vederlagt denna SLåndets gemensamma tanka, saken må blifva öfverlemnad till behandling af Förstärkt ConstitutionsUtskott, i enlighet med 56 §. Regeringsformen. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Jag anhåller endast att få förklara, det jag alldeles icke är okunnig om innehållet af I Den 6 April f. m. Bitets Ständers skrifvelse i detta ämne vid sisllidne Riksdag; meni att, då jag, lika litet som någon annan bland Konungens Rådgifvare, kunnat tillerkänna Rikets Ständer rättigheten alt ensamrne förklara Grundlagarne, bar jag ieke heller kunnat anse sådane Förklaringar annorlunda än såsom önskningarj uttryckta af Rikets Ständer» och jag har vid detta tillfälle med nöje funnit, att Kongl. Majrt ville gå dessa Önskningar till mötes.
B:ko R:dr 926.7GG: — 185 1852 dä den Kronan behållna delen, såsom nyss är nämndt, ökades 1,062,199: — 1853 B:ko R:dr 1,198,880: — och 1854 B:ko R:dr 1,178,267: — När till medeltalet för de tre sistnämnde åren, 1,146,449: — R:dr B:ko eller Riksmynt R:dr 1,719,674: — läjrsas Landtstatens från och med år 1855 till Oc Kronan ingående löningsräntor 274,500: — och ifrån summan 1,994,174: afdrages det belopp, hvarmed Salpeterhjelpen i Småland och Södermanland är calculerad att genom sitt förändrade utgående minskas 25,500: att Riksmynt R:dr 1,968,674: äro hvad som enligt sednaste årens erfarenhet skulle af denna inkomst-titel inflyta, och då de höga inarkegångspriserna för åren .1851 —1855 äfven komma att ingå i inedelmarkegångarne under nästa Statsregleringsperiod; så anser Kongl. Majit den Kronan behållna del af ordinarie ränta och afradsspanmål med säkerhet kunna upptagas till , Då för öfrigt erfarenheten visat, att restantiernas hittills brukliga bokföring såsom särskild inkomst-titel medför åtskilliga olägenheter vid uppgörandet och granskningen af Kronans räkenskaper, varda de restantier, som äro att till ordinarie räntan hänföra, här tillagda med 2:o. Tionde-Spa/imalen, så vidt den är till vissa Tjenstemän, Stater och Inrättningar anvisad, beräknades af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag till 104,414 tunnor å 6 R:dr 32 sk.
Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, nu uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af Styrelsens för Allmänna Hy-* potheksbauken underdåniga ansökning om kreditivrätt i Rikets Ständers Bank för Allmänna Hypotheksbanken; Och behagade Kongl. Maj:t, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla omförmälda förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt: skolande alltså nådig skrifvelse, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Carl von Schantz. Bih. till R. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 43. 1 X:o 43. Alik. till Exp.-Utsk. dén 22 Nov. 1865, kl. 6 e. lii. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förändring i grunderna för Beväringsinrättningen, samt om bildande af en Landtstorm; Gifven Stockholms Slott den 21 November 1865. Efter pröfning af särskilde komiterades den 12 sistlidne Maj afgifna underdåniga betänkande, angående landtförsvaret, har Kongl. Majit ansett rikets försvarskrafter böra så ordnas: att för arméen bestämmes, dels en fredsfot och dels en krigsfot, den sednare mindre eller större; att arméens fredsfot, bestående af stamtrupper eller den ständiga ar - méen, utgöres af Infanteri 50 bataljoner, med befäl vid hvarje bataljon för en och en half sådan; Kavalleri 42 sqvadroner; Fältartilleri 25 batterier; Fästningsartilleri 4 kompanier; Ingeniör-trupper 2 bataljoner; att en väl öfvad förstärkning åt denna ständiga armée bildas, så att styrkan utan uppskof kan uppbringas till 50,000 man, som är arméens mindre krigsfot; Bih. till II. St. Proposition
Skrifvelse N:o 158. af de emellan Ostersund och Norrska gränsen liggande sjöar, nemligen Storsjön, Äckesjön, Lithen, Kallsjön och Anjan, åstadkomma en ny kommunikationsled; samt vederbörande Regerings-deparlement i Norrige, uppå Nådigst gifven anledning, i underdånighet anmält sig hafva vidtagit anstalter lör verkställandet af förberedande undersökningar i afseende å kommunikationsledens fortsättande inom Norrige, emellan riksgränsen och Nordsjön; så hade, till följd af erhållen Nådig befallning, Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader låtit nödiga mätningar verkställas samt en deruppå grundad, af karta och kostnadsberäkningar åtföljd arbetsplan rörande detta företag uppgöras af Chefen för norra vägoch vatlen-byggnads-distriktel, Majoren F. W. Leijonancker, hvilken i sammanhang med den afgifna och utaf nämnda styrelse gillade arbetsplanen tillika och i anseende till de fördelar, som för både Jemtland och derintill gränsande provinser skulle beredas om en förbättrad kommunikationsled kunde lillvägabriugas ej allenast mellan Östersund och Norrige, utan äfven mellan Ostersund och den på vägen lill Sundsvall, invid östra ändan af Refsundsjön, belägna gästgifvaregården Bräcke, utsträckt sitt förslag ända till nämnda gästgifvaregård, mellan hvilken och Sundsvall kommunikationslinie!) förmodades äfven kunna framdeles ordnas elter samma system, som läge till grund för det nu ifrågavarande förslaget. Med hänsigt till verkställigheten af den föreslagna förbättringen af kommunikationen mellan det inre af Jemtland samt halskuslerna och densammas inverkan på trafiken samt den ekonomiska ställningen inom denna provins, har förbrmälde
Till dessa kan, bland annat, hänföras: att tcrtial-tionden på de flesta ställen icke är till beloppet bestämd, utan utgår efter grunder, som göra denna i sig sjelf dryga afgäld ännu mera tryckande samt föranleder dess stigande i samma mån, som ett förbällradt jordbruk ökar produktionen, och hvarigenom således denna vigliga näringsgrens förkofran motarbetas; att qvicktionden, i följd af den uti den enskilda hushållningen ingripande kontroll, som afgiftcns ordentliga utgörande påkallar, måste betraktas såsom en för närvarande tidsförhållanden olämplig afgäld; alt de så kallade jura stolas, påsk-penuingarne, matskollcu, offren, med flera dylika afgifter, i vissa fall, genom sin dryghet och i andra genom sin obestämdhet och sitt beroende af godtycket icke sällan alstra obelåtenhet och motvilja; att den ömsesidiga rättigheten och skyldigheten för löntagare och löngifvare alt omedelbart emottaga och aflemna löne-bidragen lätteligen föranleda och ofta föranled t tvister och rättegångar; alt lönebidragen från många församlingar utgå lill personer, hvilka innehafva embeten eller tjenster af sådan beskaffenhet, att de hindra dem att sjelfve besörja religionsoch pastoral-vården inom församiingarne, hvarigenom dessa lida och utsigtcrna lill framtida bergning för del obefordrade presterskapet försvåras; samt att en del löntagares inkomster äro öfver höfva» stora, under det alt andras, särdeles komministrars och kapell-predikanters, icke ens lemna tillfälle till den torftigaste bergning; — hvilka olägenheter torde, jemte andra förhållanden, i väsentlig mån bidraga lill den alltmer tilltagande bristen på personer, som egna sig ät det pres'erliga kallet.
Då nu öfverläggningeu förklarades vara fulländad, framställde Ilr Gr. o. Landtm., att under densamma blifvit yrkadt, af Hr Carlheim Gyllenskjöld, somj frånträdt sitt ursprungliga förslag, att R. o. Ad. i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs af Aete talare biträdda mening, matie bifalla det i Professor Brings reservation gjorda förslag med följande förändringar, nemi.: 396 Den 21 Juni e. m. 1:0 att uti §. 1, i st. f. orden ”och tjenstefolk” införas orden: ”husfolk, underhafvande och tillfälligtvis närvar:åe gäster 2:0 att, uti §. 2, tillägges vid slutet: ”Sammankomst, som efter behörig anmälan, men utan Kyrkoherdes åtgärd blifvit föranstaltad, ege han, om skäl dertill förefinnas, alt tills vidare förbjuda,” samt att derefter, såsom ett 2:dra morn., införes förslagets 3:dje §; 3:o att, såsom §. 3, införes ett nytt, sålydande stadgande: ”Klagan öfver Kyrkoherdes förbud i förenämnda fall må i vanlig ordning hos vederbör:de domkapitel förås;” 4:o att, uti §. 4, i st. f. §. 3, åberopas "§. 2;” 5:o att vid slutet af §. 5 tillägges: ”om tillgång brister, förvandlas bötcrne till enkelt fängelse” samt 6:o att i §. 6 ordet ”alla” uteslules. Uti hvilket yrkande Hr Tham och Hr Tersmeden, Nils hade instämt. Hr Tersmeden, Pehr Reinh., hade deremot yrkat bifall till Utsk:s förslag till författning med den förändring, att i §. 2, näst efter ordet ”gemensam” tillädes orden ”allmänt tillgänglig” och i §. 4, i st. f. orden ”då må han sammankomstens uplösning påbjuda” infördes: ”då må han del för allmän åklagare anmäla,” samt de efterföljande §§:ue hteslötos. Härvid anmälde sig och yttrade: Hr Tersmeden, Pehr Reinh.:
Utdrag af Protocollet öfver Justitice-ärenden j hållet inför Hans Maj:t Konungen, i Stats-Rådet den 3o October 1828 i närvaro af Justitia» Stats-Ministern H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af JVetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. Friherre af Nordin. Grefve af Ugglas. Justitia>Råden Örbom och von Rosén. Justitioe-Cancelleren Bergenschöld. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. 144 BH' till KNådiga Propos. N.-o 2. Revisions - Secreteraren Thuring anmälte i underdånighet, att, sedan Kongl. Maj:t den x3 Julii sistlidet år befallt, det Presidenterne i Rikets samtlige Hof-Rätter jemte Justitice-Cancelleren skulle här i Stockholm sammanträda, för att öfverlägga och till Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma med Utlåtande angående det antal Divisioner och Ledamöter, som till arbetets jemna och skyndsamma gång i hvardera HofRätten nödvändigt erfordrades: om arbetssätten derstädes, till vinnande af samma ändamål, samt angående grunderna för upprättande af de arbets-förteckningar, som derifrån till Kongl. Majit i underdånighet insändas, så att all möjlig likhet härutinnan måtte vinnas och göromålen med större säkerhet kunna bedömmas och jemnföras; så hade Presidenterne och JustitiaeCancelleren uti ett, den 25 Februarii innevarande år, inkommet Memorial i underdånighet insändt de vid de hållna sammanträden förda Protocoll. Kongl Majit behagade i Nåder tillåta, att af de ämnen, som utgjort föremål för Presidenternes och Justitiae - Cancellerens öfverläggningar, endast frågan om antalet af Divisioner och Ledamöter inom HofRätterne nu skulle föredragas och komma under / Bil till K. M. Nadina Propos. N.o 2.
Då emed. lertid denna tillåtelse icke kunde blifva gemena sam för lån i allmänhet, utan endast skulle för de intecknade begagnas, hemställer jag om der. Uti vore någon rättvisa; och om en sådan olikhet ens Vore med ordning öfverensstämmande» För min enskilda del anser jag ock bevill" hings-afgift af Cassör, anslagna till Fromma Stiftelser Och SparBankar, vara alldeles otillbörlig. Hvad SparBankarne angår, så år denna afgift hästan omöjlig att Utgöra, i anseende till den invecklade räkenskap som sådant skulle medföra > och beträffande de fromma Stiftelserna , åter högst obillig. Då inkomsten hel och hållen år påräknad till afsedda ändamål, och icke medgifver någon minskning, så vida ej de personer, som al Stiftelsen njuta underhåll, skola deraf i större eller mindre nion gå i mistning. Deremot ser jag icke något hinder att af andra publika Cassör och jemväl af sjelfva Banken taga bevillning; men jag hemställer dock, i afseende på Banken , hvartill detta egenteligen skall tjena, då Bankens vinst i alla fall år till Statens disposition. Herr Ehrenborg, Casperi anförde skrif* teligen: (Se Bilagan N:o 5>) v Ben IS Maji J. ni. S23 Hvarefter Herr Ehrenborg. mundteligen til-^ lade: Jag anhåller äfven att få åberopa hvad jag nu anfört såsom svar på hvad Herr von Qvanten nyss yttrade. Han Ilar, efter hvad jag kunnat fatta, ansett det vara enahanda om Minimi-tabellen finnes eller icke, emedan Riksens Ständer, efter hans öfvertygelse, borde bestämma en viss summa att af jordbruket utgå. Jag år åter af en annan tanka, den nemligen, att Bevillning så väl af jordbruk, som andra näringar måste utgöras efter de grunder, Riksens Ständer fastställa, och att om någon brist i bevillnings-summan skulle yppas, och denna måste fyllas genom förhöjning, samma förhöjning bör drabba, icke blott jordbruket, utan ock all öfrig rörelse och inkomst.
Utskottets förslag i Utlåtandet N:o 45, att införsel-tullen härå må bestämmas till 2 R:dr LM., är godkändt af Ridderskapet och Adeln samt BondeSlåndet; men som Presteoch Borgare-Stånden bestämt denna tull till 10 sk. per LM., enligt Betänkandet N:o 29, så, i fall sammanjemkning af desse olika meningar ej eger rum, lärer votering böra anställas öfver följande proposition : 48:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Clnlisk Salpeter skall bestämmas till 2 R:dr LM., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å Chilisk Salpeter vara bestämd lill 10 sk. per LM. Salt, Kok Den af Utskottet härå föreslagna införsel-tull, 36 sk. per tunnan, är af trenne Riks-Slånd godkänd; men som Bonde-Ståndet nedsatt denna tull till 1 2 sk. tunnan, så, i fall della beslut vidhålles, uppkommer deraf följande votering: - 3o Bevillnings-UIskottets Memorial N;0 49• 49:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Koksalt skall bestämmas lill 36 sk. per tunnan, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å Koksalt bestämd till 12 sk. tunnan. Salt, Berg-. Trenne Riks-Stånd hafva gillat den af Utskottet härå föreslagna införseltull, 12 sk. per tunnan; men som Bonde-Ståndet nedsatt denna tull till 6 sk. tunnan, så, i händelse deLta beslut ej frånträdes, lärer votering skola anställas enligt en så lydande proposition: 50:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tull för Bergsalt skall bestämmas lill 12 sk per tunna, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å Bergsalt vara bestämd till 6 sk. tunnan.
Detta senare har al . vr->g 664 Dm 14 Abruaru. drig warit abolerat; fy till 1680 kallades dek RiksKanzler; till 1792 KanzluPresidem och nu Stats» Minister för Utrikes ärenderne. Utffottel will ej omlala de torra tidskiften da delta Embete, dels warit obesatt, dels ej förknippat med den rang och det anseende Chefen för Konungens Kanzli af alder in» richad Mera torde icke behöfwas anföras till swar uppå de af Herr UotlUiol, Larl Uroäric, gjorde anmärkningar. Sjelfwa tz. har Utskottet imedlertid sökt jemnka efter hans åstundan. Widkommande hans förslag akt till undwikande af paria väta förordna en Sjunde Ledamot i Riddarhus - Directionen, kaN Utkotter dera sä mycket mindre gjöra något afseende, som Utskottet, wid granskningen af Direckionens Protceoll, icke summ den af Herr Uotstlwb af det jemna antalet befarade olägenhet. Likwäl och wid närmare eftersinnande har Uskokket trodt stg böra göra Ven förändring i , L 3 moni., som dä den ä ena sidan förekommer de svårigheter, hwilka af paria, votz kunna upstä, a den andra icke rubbar Riddarhusets Directemers alt ifräll 1778 fixerade antal, hwilket Utskottet således anser icke bör öfwerskridas. Utskottet har trodr sig böra widtaga denna Utwäg häldre än aik tillstyrka ett fö.ö?adt antal af Riddarhus Directeurer och såmedelst tillskynda ' Riddarhus - Caffan någre vpäräknade ukoifker. Sa vbetydeliga de än kunna wara, enligt Herr Uotlckiebs anförande, sä graverande för Catzan äro de i Utskottets kanka; och kan Utskottet, som af Riddarhus-Casian tagit närmare kännedom, deruti med honom aldeles icke instämma.
Skyldigheten att tillfredsställa nationens mer och mer tilltagande behof af säkerhet i borgerliga förhållanden genom en på allmän rätt grundad lagstiftning och en af onyttiga, invecklade former oförvillad lagskipning påkallar en handläggning, som väl betänksamt, men dock med möjligaste skyndsamhet må leda till ändamålet; och det är derföre jag utbeder mig få genom några speciellare anmärkningar söka ådagalägga både den i min tanka ringa vigten af LagsUtskts skäl och oantagligheten af de derifrån hemtade förslag. Såsom hufvudgrunder för Utskrs dilatoriska projecter anföres, att crirainallagen, ehuru af Lagcommitteen aflemnad i fulländadt skick, likväl ännu ej undergått granskning i Högsta Domstolen, så att, efter Statsrådets hörande, nådig propos. 0111 antagande deraf kunnat göras; att då från civillagen blifvit uteslutna de ansvarsbestämmelser, som fo - Den ii Juli e. m. 3ig rekomma i civila balkarna af 1734 års lag, förstnämnde lag ej kunde, utan att medföra ett i vissa afseenden strafflöst tillstånd, sättas i verksamhet annorlunda än i sammanhang med criminallagen, och cn granskning af den förra ensam ej blifva annat än en preliminär åtgärd, möjligtvis utan väsendtligt inflytande på den slutliga pröfningen; alt någon särskild granskning af vissa balkar ej heller kunde äga rum, med afseende jemväl derå, att straffbestämmelserna mäste uppsökas i criminallagen, samt att utlåt, öfver de vigtigaste principer, såsom rörande äktenskapslagen, arfsrätten, testamentsrälten, sakrätten m. m., jemte en tabellarisk uppställning af skiljaktigheterna emellan gamla lagen och förslaget, förutsatte granskning af hela lagverket och icke ledde till något resultat, enär kommande Ständer i alla fall sjelfva mäste granska dessa principer ånyo och möjligen godkände andra åsigter.
I det första afseendet anför StatsUtsk. såsom skal, att vid arlskiftet efter Gyzander uraktlåtits att af då belintliga tillgångar afsätta ett belopp, motsvarande den balanee, för hvilken Gyzander häftade såsom borgensman för Kronofogden Carlsson. Jag får dervid anföra, att efler Gyzander upprättades icke något arfskifte, emedan hans efterlemnade hustru salt i orubbadt bo och således ensam disponerade de medel, som efter honom voro att tillgå. Hvad åter beträffar alt qvarstad för ifrågavar. belopp ej blifvit lagd å de i Gyzanders sterbhus befintliga tillgångar, så förhåller det sig så, att ingen uti sterbhuset hade begrepp om denna qvarstad. Hvad åter slutligen beträffar att Ulsk. finner det möta mycken betänklighet alt medgifva eftergift af ansvarsskyldighet i följd af borgensförbindelser, hvilka äro ingångna för Kronans uppbörd, så kan jag visserligen icke ogilla denna åsigt; men örn den får gälla såsom ett ständigt prsejudicat i sådana frågor, så får jag likväl påminna lt. o. Ad., att sådana eftergifter tillförene vid åtskilliga tillfällen ägt rum, och då bär förekomma ganska ömmande omständigheter, torde R. o. Ad. ufven vid denna frågas behandling förfara på sammi sätt, som vid nyssnämnda tillfällen. Då likväl detta mål komiuit sent pä föredragn.listan, så förmodar jag att de andra Stånden redan i detta ämne fattat deras beslut, oell anhåller vördsamt, i händelse underrättelse derom ankommit, att desamma måtte Ståndet meddelas, hvarefter jag anhåller att återfå ordet. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att BorgareSt. återremitterat utlåt. N:o 514 > men att ang:de de öfriga RiksSttns beslut ännu icke någon underrättelse var ankommen. rlr af Dalström:
Under en tid af mer än trenne århundraden har den Svenska Evangeliska kyrkan vunnit stadga och utveckling på samma gång den främjat enhet i religiös bekännelse; och man kan icke, utan orättvisa emot kyrkan, förneka den lycka, som vårt fädernesland intill sednare lider, just genom Kyrkans bemödanden, åtnjutit, att nemligen blott i ringa män hafva erfarit verkningarne af religiösa söndringar och de dermed nära sammanhängande oordningarne äfven i borgerligt hänseende. Men sedan i våra dagar religiösa rörelser uppsiått, hvilka dels framgått ur ett djupt andligt behof, som sökt sin tillfredsställelse och som derföre med den största aktning bör bemötas, dels ock blifvit uppkallade af hycklares eller bedragares djerfva försök att förleda en lättrogen menighet att omfatta vilseledande religionsläror, är tvifvelsutan tidpunkten inne, alt, genom den borgerliga lagens bestämmelser, stadga en viss ordning, som pä samma gång den Öppnar vägen för liktänkande Christne, att, vid sidan af den Svenska Evangeliska Kyrkan, sluta sig till hvarandra i fullständigt organiserade församlingar, hejdar ett af sjelfviska afsigler föranledt proselytmakeri att vidare sprida oro och förargelse i landet. 1 fråga om en ny lags stiftande för ordnandet af berörde förhållanden, är det säkerligen lagstiftarens pligt, att tillse det ett tillbörligt afseende fästes på fridens och ordningens upprätthållande inom den af den stora massan af nationen omfattade Evangeliska Kyrkan; och att härutinnan hafva träffat den rätta medelvägen, anser jag vara en obestridlig och stor förtjenst hos Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer vid innevarande riksdag aflåtna nådiga Proposition i ämnet. Jag kan derföre icke annat än djupt beklaga, det Lag-Utskottet icke velat, med några mindre detalj förändringar, hos Rikets Ständer förorda antagandet af Kongl. Maj:ts i samma nådiga Proposition framlagda förslag till ny lag. Ty hade sådant skett, skulle också utan tvifvel större framgång, än som nu är att hoppas, kunnat beredas ät ett lagförslag, hvilket, enligt min öfvertygelse, är bygdt på fullt riktiga, och till hvarandra i behörigt sammanhang stående, principer.