Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Spannmål på slutet skulle leda, torde man finna, att dylika operationer äro högst äfventyrliga, fordra oerhördt stora pen, ningetillgfingar, och änskönt med all försigtig* tighet exequerade, tillskynda Staten betydliga lörluster. Under de tider då årsväxterne äro föränderlige, och föranleda till mer och mindre tillgång på Säd provincerna emellan, kan det blifva möjligt att medverka till Spmnmålsprisens upprätihållande, meh så snart ett allmänt öfverflöd inträffar, och fråga blir att handla i stort, då blifva dylika försök utan märkbar nytta 1820 års skörd var så rik. Och lemnade en så öfverflödig tillgång på Spannmål, att om MagazinsDirectionen än haft hela sin fond oanvänd, skulle Directionen dermed icke förmått styra Spannmålsprisen. Huru vill man då med skäl yrka det vara ett fel hos förvaltningen, som icke är möjligt att utföra? Hurti hindra Spannmålen att falla i värde, då alla ha öfverskott att sälja, och ingen, som behöfVef köpa, skaffar sig mer än hvad han för dagen behöfver, på den räkningen att priset den följande dagen ksn falla än mera? dåden enskildte speculanten ingenting vill våga på en vahra, som han det en3 året efter det an-*- drä ser falla i priset, och för hvafs afsättlighet inom eller utom landet någon tid icke katt beräknas. Vid en sådan cönjunctur> hvars in Bil. till Ridd. o. dd. Pr. III Band. 11 i. l6c! Den 11 Api'il f, m, träffande ingen kan förekomma, och sorn låtit känna sina verkningar öfver större delen af Europa, på samma gäng som hos oss, är landtmannens förlägenhet ostridigt ganska stor} men hvar och en som blott behagar tänka öfver saken, lär otvifVelagtigt inse, att MagaZins* Directionen emot detta onda icke kunnat något uträtta. Men Maga2insDirectionen hsr af denna ofverflödsperioden äfven haft sin känning.
Säsom i stöd af Regerings - Formens 81 §, Lrrder loppet af denna nu till sikt stut hastande Riks - 4780 Dett M Octsber. dag, flere anmärkningar, sä wäl wid sjclfwa RegeringsFormen som wid de dfrige och senare antagne grundlagarne bliswit till Riksens Ständers Constittitions - Ulffelt dels directe ifrän Riksens Sländers enstildc Ledamöter, dels medelst remiss ifrän plena inlemnade, för litt sämcdclst i laglig ordning bereda samma anmärkningars fastställande eller förkastande wid nästa Riksdag, hemställer jag wördsammast till Högloft. Riddcrffapct och Adelns bcprbfwande, om icke Constitulions, Utskottet borde fä sig uppdragit, atl, innan denna Riksdags stut, inkomma lill klena med en Summans? dock fullständig förteckning pä alla hoS detsamma iukomne anmärkningar och wäckte frägor af detta stig; och om denna min tanka gillas af Högloft. Riddcrffapet och Adeln torde Herr Grcfwen och Landt - Marstalken täckas dcrpä göra proposition.
Den qvarnegare medgifne utväg att, i anseende till minskad inkomst, erhålla förmedling i qvarnskatten vore, i följd af de härvid erforderliga kost - Sik. till R, St. Prat. 1843. * Sami, i Afd. 2 Band. 29 Råft. i 2 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 280. räder och svårigheter, föga användbar. Då härtill komme flere andre anledningar lill förändring i påräknade tullinkomsten, såtern hvarje hushålls rättighet att förmala sin säd vid annan qvarn, än den, hvartill samma hushåll såsom del af mäldelaget blifvit beräknad); svårighet eller hinder i sjelfva vägarne, qvarnarnes bättre eller sämre tillstånd, vattentillgångens olikhet m. m., så syntes häraf tillräckligt ådagalagd*, att qvarnar, åtminstone numera, leke borde utgöra föremål lör en ständig ordinarie beskattning, utan, i följd af sin fullkomliga likhet med andra fabriks-inrättuingar, såsom sådana anses och medelst bevdlnins efter inkomst taxeras. I öfverensstämmelse med denna åsigt, bar motionären alltså yrkat, att, med bibehållande af fortsatt befrielse från ali beskattning för tullmjölqvarnar med damfäste å säteri, rå- och rörseller sätei i-ladugårdars grund, äfvensom för andra qvarnar, hvilka, enligt gällande stadganden, böra från ränta vara fria, alla andra tullm jölqvarnar å landet måtte, i stället för grundränta, utgöra årlig inkomst-bevillning, på det sätt, att kionooch skatte qvarnar, i likhet med dylika tullsågar, erlade fem procent af rena inkomsten, samt qvarnar med damfäste å allmän frälsegrund, hvilkas ränta nu utgår i rusti jenstmarker, ungefärligen motsvarande En R.dr Banco för en lunna hvete, och 36 sk.
Herr Billström tillkännagaf, alt han, som af sjukdom varit hindrad att bevista Utskottets sammanträde vid det tillfälle, då det nu justerade förslaget af Utskottets pluralitet antogs, skulle, om han då varit närvarande, nu hafva instämt uti den reservation Herr Ekholm afgifvit, och ville han derjemte hafva anmärkt, att han för sin del ej i allo kunde gilla de allmänna satser och reflexioner, hvilka uti Utskottets memorial finnas uttryckta. Förre vice Talmannen Nils Pehrsson yttrade: att han likaledes varit af sjukdom hindrad att Utskottets sammanträde bevista, då det nu justerade förslaget af Utskottet antogs, samt att, cm han då varit tillstädes, han nu skulle hafva uti Herr Ekholms reservation instämt. Af Riksdagsfullmäktigen Petter Pettersson: ”Det af Herr Grefve^ Lagerbjelke till Höglofliga Konstilutions-utskottet inlemnade och af pluraliteten till grundlagsenlig behandling antagna Represenlalions-förslag, anser jag Konstitutions-Utskottets Memorial, K; o 7. g 4 icke i allo kunna uppfylla nationens önskan 'och behof. De reservationer som redan blifvit inlemnade från ledamöter af Borgaieoch Bonde-slånden hafva hvar för sig sina stora förljenster, torde hända ock brister; men då dessa blifva sammanjemkade är att förmoda, att något helt till nationens belåtenhet kan antagas. Såsom kännare af de olika åsigter, som komma att göra sig gällande vid sakens behandling inom Riksstånden, och för att undvika att gå desamma i förväg, får jag på detta sätt för närvarande, fullfölja min redan förut muntligen anmälda reservation emot det nu antagna förslaget.” Stockholm den 15 April 1851. STOCKHOLM. Östlund <fc Bedling, 4 851. Konstitutions-U t s ko tifts Memorial, N:o 8, 1 N:o 8. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Maj 1851, kl. 12 nödd.
Konungen af Danmark sålunda gjorda < uppoffringar och förpligtelser, förbinda sig de i Traktaten deltagande Magier att lill Danmark betala i ett för allt en summa af tillsammans 30,476,325 R:dr Danskt R:mt, lill fördelning på bemälde Magier i förhållande lill mängden af varor som från deras hamnar exporterats och, med passerande af sunden, importerats till Östersjön eller ex porterats på samma väg frän Östersjön, för alt importeras i deras hamnar, samt med antagande af fartygens nationalitet såsom grund vid fördelning af ersättning för fyroch båk-afgiflerne; enligt hvilka grunder det belopp, Sverige bör erlägga, utgör 1,590,503 R:dr nämnde mynt. Hvar och en Stat skall vara ansvarig endast för den del af ersättnings-suinman, sorn på samma Stat sig belöner. 1 afseende å liqviden är stadgadt : a) att ersätluings-summorna skola kunna betalas under loppet af tjugu år medelst fyratio hallårliga inbetalningar lill lika belopp, innefattande så väl amortering af kapitalet, som ränta å hvad af kapitalet återstår o beta I <11 ; b) att en särskild konvention skall afslulas emellan H. M. Konungen af Danmark och hvar och en af de i Traktaten deltagande Magier, i ändamål att bestämma dels sättet och stället för verkställande af de samma Magt åliggande inbetalningar, samt kursen för det Danska myntets förvandling till fremmande mynt, dels ock huruvida liqviden skall ske antingen medelst fyratio halfarliga afbclalningar, eller genom hela ersättnings-beloppets inbetalning på en gång eller inom kortare tid.än tjugu är. Slutligen stadgas, alt verkställigheten .af de ömsesidiga förbindelser, som i Traktaten innehållas, skall bero af uppfyllandet utaf de formaliteter och förpligtelser, hvilka vissa af de kontraherande Maglerne, enligt gällande konstitutionella lagar, hafva att iakttaga. I sammanhang härmed har E. K.
Den i sista Revisionsberättelsen omnämnda lönetillökning för Se kreteraren och Kanslisten har jemväl under år 1842 utgått med 112 R:dr 4 sk. till dem hvardera; men år 1843 är densamma indragen. I öfrigt få, i afseende å Ingeniör-Corpsens Kanslis aflöning, Revisorerne hänvisa till hvad i Berättelsen angående Kongl. Krigs-Kollegii Fortifikations-Afdelning blifvit anfördt. Kongl. Krigs-Akademien. Af räkekaperna, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning för år 1842 utan och för år 1843 med anmärkning, inhemtas: Debet. år IMS. år 1843. Balans från föregående året: — Uppbörd: Betalande Kadetters pensions-afgift 48,944: 52,864: Dito afgift till böcker, m. m 2,066: 32. — 2,066: 32. Balans till påföljande året: Summa i-. c Credit. Balans frän föregående året: Balans till påföljande året : Anslaget för Kongl. Krigs-Akademien å Riks-Statens 4:de Hufvudtitel finnes lyftadt för hvartdera året med 37,200 R:dr, jemte förhöjning för spanmål under lönerna, uppgående år 1842 till 1,268 R:dr 36 sk. samt „ 1843 till 1,028: — 27. — 8 rst. Akademiens räkenskaper, hvilka hos Revisorerne till någon anmärkning icke föranledt, utvisa, att tillgångarne år 1842 ej allenast varit tillräckliga för utgifternas bestridande, utan äfven lemnat ett öfverskott af 117 R:dr 31 sk. 11 rst., hvilka ingått i följande års räkning; hvaremot under år 1843 utgifterna öfverstigit inkomsterna, så att en brist uppstått af 3,393 R:dr 24 sk. Enligt den af Guvernörs-Embetet vid Kongl.
samma i r tillträde till sådana. inom postverket. Att den svenska staten an.sett användandet af kvinliga krafter med sin f ördel f örenligt, därf ör borgar det ständigt viixande antal kvinliga tjanstemiin, som inskrifvits i dess ämbetsverk. Kvinnans kompetens att sköta de befattningar, som stateu å t henne anförtrott. bör siiledes numera, efter en 30-krig pröfvotid, kunna anses vara till fullo Hdagalagd. Att detta %r telegrafverlsets uppfattning torde frmgii daraf, att verket för hvarje år anviinder kvinnor i allt större antal, så att tjänsterna f. n. inom detsamma belrlädas. af långt flera kvinnor an miin. l) S&amp; mycket mer nedslåiende måste det ') Ar 1892 voro i telegrafverket som ordinarie .tjä~zstanän anstillds 189 kvinnor och, l80 niiin, sonit som extra ordinarie tjänste~nän 321 kvinnor och 79 miin (styrelsen oberiiknnd.) Siledes 251 kvinnor nier iin msn. därföre verka på, ifrarne för en lugn och sund ntveckling af alla våra samhällsförhållanden, att. den srenska lrvininali, sedan hon under en lang tidrymd med Beder fyllt en plats som en statens tjänare, ser sin ställaiiig såsom sådzn, långt i f r h att förbättras, hotas med att underkastas en ej oväsentlig försämring. Ofvanstiiende reflexion ar närmast föranledd af det nyligen i statsverkspropositionen af telegrafstjrelsen framlagda. förslaget, till ny stat för berniilda iimbetsverk, lirari ä. f ~ e x en omreglering af telegrafisternas löner ingkr. Dä densamma i flera a.fseenden innebar en försämring; if denna &amp; mbetsk&amp;rs lefnadsrillkor, skulle det i sanning rara FredrikaBremer-Förbundet, som p i sitt prograx satt krinnamis höjaiidr i ekonomiskt och socialt hänseende) f ö p värdigt, om det med tystnad förbiginge en fr@, som s i nare berör de kvinliga intressena.
Konunga-Balkens äberopade 2 Capitel, Statslärans allmänna grundsats salus publica, suprsma lex clio, och RegeringSiFormens 77 K. beswarar denna fräga med tillägg af den nya: om och hwilken modisicakion mä med beständ as Kronans urgamla och nuwo.rande innehaswares af Kroiio-Iägeiihelenie ffäliga rätt tilstyrkas? Utan att inga i en swär och benig pröfning af den owilkoriiga 66er puNiea som de stdne.re torde ä> beropa, anmärker jag blott au Kronan eller Nrket har haft och har äswen en kanffe mer cwilkorlig rätt till en stclcs publica 01» stna egendomars förmänljga förmattning. Jag är säker are dispositions waglen, hwarest den ma ligga, lärer anse sig för Nationens för» myndare, hwilken ej förena med sitt hjerta och upplysning, att lala wanhäfda pupillens egendomar. Efter »»in kansse misttagna kanka synes mig den j 1766 lagua, icke heller totalt 176 ) uphäfna, lamt i Kongl. Majit Nåd, hwariill 1799 ars Staks-Beredning underdel, 27 April samma ar i hufwndsaken gillade princip böra och innehafware i allnwnhet af ofwannämde Kronans egen» domar 1:0 Antingen haswa ujulir eller fä njuta sine comracter till godo i zo är, dock sa akt de förra mä fa en billig tillökning af A är; 2:0 Men ffuile brott enior contractet wara bcwisligr, hwarom wederbörljge
Riksdag angående en dylik försäljning, gjorda framställningar, ansett Kronogodsens försäljning och abalienatiori vara stridande emot Rikets fördel och bästa, Prest-Ståndet skäligt att ogilla Utskottens uti ofvanberörda Betänkande afgifna Förslag. Från Vallojl. Borgare-Ståjidet. S. D. Efter förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 22 April, meddeldte och den 25 i samma månad på bordet lagde Betänkande N-o 37, i fråga om hegardt låne-biträde af Banken till Götheborgs Stad; blef samma Betänkande återremitteradt, för att af Stats-och Banko-Utskotten behandlas i ett sammanhang med Kongl. Majtts i Nåder afgifne samt uti sista Plenum till bemälte 2:ne Utskott remitterade Nådiga Proposition i detta ämne. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos föl-j jande Betänkanden; nemi.: Statssamt Allm. Besvärsoell Ekonomi-Utskottens N:o 204. I anledning af gjorde Motioner angående Tull-Verket och dermed^gemenskap ägande ämnen. StatsUtskottets. N;o 244, I afseendpå Herr Zetterbergs Memorial angående åtskillige anstalters vidtagande till förmån för Manuiactursmidet i Eskilstuna. 47 6 Prot. Ut dr. d. 25 Maji 1818- % Di I anseende till gjorde anmärkningar återremitterades vid förnyad föredragning, Allmämna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 95 i anledning af Herr Örnbags motion om Götha Canal-Arbetets inskränkning tills vidare inom linien emellan Wenern och (Wettern. S. I). I anledding af åtskillige, inom Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar, hade förnyade Utlåtanden inkommit, hvilka nu upplästes: 1. Från Stats-och Bevillnings-Utskotten , angående Bran vins.Bevillningens utgörande för åren 1810, j8n och 1812 af personer å landet* som ej äga eller besitta jord, 2.
Under anförande hurusom det numera visat sig att den af Rikets Ständer vid sednasle Riksdag beviljade nedsättning i allmänna bevillnirigen efter 2:dra art, icke åtminstone så vidt handel och näring angår, ledi lill det af Rikets ■Ständer med denna nedsättning i viss mån afsedda ändamål, nemligen att i allmänhet åstadkomma sannings enligare taxeringsuppgifter, har, med häraf hemtad anledning, Herr Flach, J., hos Ridderskapet och Adeln förnyat sin vid sednaste Riksdag gjorda framställning om sådan förändrad organisation af städernas Taxerings-kommiltéer, alt desamma hädanefter mätte komma alt utgöra ett lika antal ledamöter från hvarje deruti hittills represenleradt Riksstånd, äfvensom af embetsoch tjenstemän eller ståndspersoner; hvarjemte motionären af enahanda skäl jemväl föreslagit en dylik organisation af Stockholms stads Prölningskommilté. Enligt gällande stadganden utgöras städernas Taxeringskommittéer likasom Stockholms stads Pröfnings-kommitté redan nu af ett öfvervägande antal personer, sorn icke äro borgare eller idka borgerlig rörelse, och molvigten emot det öfverklagade inflytande, som dessa sednare ansetts utöfva på laxerings-åfgärderna, finnes således redan i författningen nedlagd. Om, det oaktadt, dessa kommittéer icke motsvarat den förväntan, man genom inrymmandet af ett öfvervägande, icke borgerligt element afsell, så befarar Utskottet, att en vidare utsträckt skiljaktighet i de olika samhällsklassernas deltagande uti taxeringsförrättningarne skulle förblifva lika fruktlöst. Det må icke heller förbises, att i landels Taxerings-kommiltéer det. der förnämligast ifrågakommande egendomsintresset nästan ensamt innehar beslutande rätten.
Nu har gäldenär blifvit för fordran lagsökt: fastställes fordringen genom dom eller utslag; varde tid att den sedan efter 1 §. bevaka, räknad från det domen eller utslaget utgafs, der ej verkställighet derå kommer innan den tid ute är: har lagsökningen afstadnat och, sedan gäldenären sist hördes eller till hörande kallades, den i 1 §. utsatta tid förflutit, och vises det ej, att fordringen blifvit under den tid så bevakad, som i samma §. sägs; då vare, till krafrättens bibehållande, den lagsökning mot gäldenären utan verkan: samma lag vare, då dom eller utslag fallit, hvarom kungörelse skall gäldenären meddelas, der sådan kungörelse ej sker eller fordringen efter l §. bevakas, inom tid som der stadgas, räknad från det gäldenären sist hördes eller till hörande kallades. §. 5. Äro flera gäldenärer, de der, en för alla och alla för en, befälnings-skyldighet sig iklädt, och försummar borgenär att sin fordran hos någondera bevaka efter 1 §.; vare denne från sin ansvarighet fri och hvar och en af de öfrige förthy.ej skyldig att gälda mer, än sin del efter hufvudtalet. Har borgenär under tionde året lått sin fordran hos någondera ut; då ege denne, inom år och dag sedan fordringen gulden blef, sin rätt bevaka hos de andra, af hvilka ersättning bör utgå för hvad han öfver egen del betalt. 632 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N.o 202. §• 6. Har gäldenär genfordran hos borgenär; ege rätt att sin skuld deremot qvitta, ändå att han den genfordran ej så bevakat, som i 1 §. sägs: var tiden till genfordringens bevakning ute, när den i hans hand kom eller när han till borgenären skyldig blef; ege qviltningsräti ej rum. §• 7. Hvad om gäldenär nu stadgadt är, gälle äfven om borgesman i allt hvad deraf till honom lämpas kan. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla.
Utan att derföre inlåta mig i någon hufvudsaklig granskning, oan de indragningar , som möjligen kunde bidraga tiil någon utlago nas betydliga minskning , hvilket öfverstiger mitt bedöinmande, sorn sedan år lSoo, sysselsatt med mitt lilla enskilta, aldrig utan vid taxeringar deltagit i det allmänna, vidare än hvad hvar och en politisk kannstöpare tillåter sig, vågar jag dock enfaldigt tro att vår stående annee är större än den kunde behöfvas, sedan Nationalbeväringen är på ett så fördelaktigt sätt organiserad; att vår stora flotta, som blott i anseende till construction, torde förtjena detta namn, men sorn i alla fall aldrig k n mäta sig med andra sjöstaters flottor, är öfverflödig då deremot en stor skärgårdsflotta tiil försvarande af våra vidlyftiga kuster är högst nödvändig; och att den skara af i synnerhet civila embetsmän, hvanned landet öfveifiödar, äfven betydligt boule kunna minskas, om K r princip bitr antagit, att hvarje embetsman använder sin hela arbetslörmåga i sitt kall, utan att vilja kasta den af sig på subalterner, hvilka såsom till en stor del utati lön, väl ej betunga staten, men för att kunna existera, dock så mycket mera nödgas höja comtr,issionairs-arivodet för de individuer hvilka ofta till sin olycka äro tvungne att til - Den 21 Februarii. lita rättvisan vid våra högre och lägre embetsverk. En underdånig hemställning till Kongl. Majit om indragning utåt guld och silfver på de fläste uniformer, hvilken grannlåt så litet tyckes qvadrera med vär nationalfattigdom , skulle, om Kongl. Majit derå täcktes fästa nådig uppmärksamhet, kanske ej vara utan en hälsosam verkan på mindre lönte Subalterner och de lönlöse embetmännens bättre utkomst och således i 6in man rejailiera på det allmänna. Att närmare detaillera allt detta och mera bestämdt uppgöra möjligheten af hvad jag Iramställt, öfverlemnas i någon skickligare och i dessa ätender mera förfaren än jag.
Utan att med Motionairen ingå i ett närmare granskning af den i Memorialet omnämnde distinction, hvad med täljde eller klufne bräder rätteligen bör förstås, samt om nödvändigheten af en förklaring af Författningarne i detta hänseende, har Utskottet, ehuru allt för val inseende, att omförmälde förbud härleder sig från omtanka för skogarnes vård, så att icke större antal Stockar skulle sågas, än det, som vid skattlaggde sågverk vors i sådant ändamål påräknadt, likväl, med antagande af mera gynnande grundsatser för en friare utveckling af en loflig Industrie och rättigheten att utan tvångsband använda en välfången egendom, på det sätt hvar och en linner för sig förmånligast, och hvilka grundsatser Utskottet äfven uttryckt uti dess gemensamt med Högloft. Lagutskottet afgifne Betänkande, rörande en mera utvidgad näringsfrihet, icke funnit förenligt, att med böter och ansvar belägga den, sorn drifver handel eller tili städerna inför bräder, hvilka äro täljde eller klufne; förmenande Utskottet, att införsel a£ eller handel med en i ö£« j]34 Besv. och Ekon. tj(.sk. Betänkande/t. rigt tilla ten vara icke kan genom varans oa lika till verkningssätt blifva en straffvärd handling, eller böra föranleda till ett förbud, som i ålit fall på ett ganska ofullstän» digt sätt uppfyller den dermed åsyftade controllj och tillstyrkas på sådan grund Riksens Högloft. Ständer, att hos Kong!. Maj:t i underdånighet anhålla, det samma stadgande, som innefattas i g Mom, ^6 §. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning, om skogarne i Riket, den i Aug. 1805, måtte helt och hållet upphäfvas, samt således äfven taijde eller klufne bräder hädanefter Vara till afsalu och införsel i städerne til. låtne. Hvilket dock, jemte g.me Ledaosö-* ters särskildta Utlåtande, till Riksens Högloft.
Som det i revisorernes berättelse omförmälda underdåniga förslag O O till reglemente för utlåningen af fondens räntemedel ännu icke lärer vara utaf Hjelmare kanal-direktion afgifvet; kommer olördl öjligen ytterligare åtgärd att å Riksgälds-kontorels sida vidtagas, för att, enligt Rikets Ständers beslut, få ett sådant förslag uppgjordt och Kongl. Maj:ts nådiga pröfning undersläldt. Utaf den vid 1841 års Riksdag för ombyggnaden af Strömsholms kanaloch slussverk anvisade, samt derefter af ftiksgäids-kontoret afsatta och förräntade fond, jemte den derå upplupna ränta, har, jemlikt reglementets 14 §., sedan 1844 års början blifvit utbetaldt ett belopp af R:dr 200,000: hvaraf räntemedlen utgjort 76,700: så att fondens räntebärande kapital genom dessa utbetalningar blifvit forinin skadt med 123,300: och således nedgått till 410,000: utgörande det ytterligare tillskott, som för nämnde kanalsoch slussverks ombyggnad skall utaf samma fond och dess ränteafkastning från Riksgäldskontoret utbetalas, 450,000 R:dr, Stats-l) t skottets Memorial, N:o 3. Den, enligt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 års Riksdag samt Kongl, förordningen den 28 Oktober sistnämnde år, till Riksgälds-kontoret levererade och härstädes innestående lösen för å krono-skattejorden växande ekar, hvars belopp vid början af ar 1844 utgjorde 181,185: 43. 6. bar sedermera ökats genom ytterligare influten dylik lösen, nemligen: under samma år „ år 1845 . „ år 1846 ., år 1847 1,108: 23. 6. 648: 32. 11. 1,820: 31. 9. 1,223: 16. 5.
Efter att med nggra ord ha hiilsat motescleltagarne valkowna, utvecklnde hon nationalforbnudets id6 och nngnf snintidigt 1~ofe1: enseus innelso~d och anclamtil. HSi~: med var motet hogtidligeu oypnadt och sedan de Sfiiga vale11 nf fuulitionBrer forsigg %tt, skred mau till forliandlingarnn:!: !. F r u Agda Rlontelizts, de fattiges rarmhjiirtade och I r l ~ t i i n k t a viin, oppnade foredragens rad med att tala om sviililgorenhetens 1nA1 och rnedel. B J a, hvad iir viilgorenhetens mill? Hvilka (less medel? E n stor del af m6nslrlighetens val o$h ve beror ju p i svnret. Ej under om for ~nhngon den forkastelsedorn, som af fr~z 31. nttalndes mot dmosan, barlnhiirtighetens synliga nttryck, forefoll som ett hdrdt tal, soin ett predikande icbe, for men nlot viilgoreuhet och miinnislrokiirlek. Men om inan IAter, ej en ytlig kiinsln tala utan det af hjfirtat leddn fijrnnftet, miste mall fijrstfi, att den riilgijre~lhets~ princip iir deu ends rattn, sorn pii sjiilflij~lpens grunclval solrer nppriittn den niidlidande cch fallna. T %lgGrenhetens yttersta mil iir sfiledes att gijra hjiilpen obehoflig, ocb detta mAl vinucs ickc lilcti almosor och tillfiilligt penningilnderstod utnn mcd dc medol, s o u kal !as den personlign iusatren, intresset och rilrdeu.