Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reglementet för Telegrafverket den 2 Augusti 1856, Bifölls Jtt 52, Prol.-Utdrag den 31 Januari och 4 Februari 1£63. 201 JVs 52, i anledning af väckt motion, dels om ansvarsbestämmelser för underlåtenhet att nattetid å fartyg, som ligger till ankars, hafva lanterna, dels om styrning och manövrering till undvikande af ombordläggning, m. m. Utskottets vid slutet af sidan 12 gjorda tillstyrkande afslogs, hvaremot Betänkandet i öfriga delar godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-Utskottet en af Prosten Sondén, med stöd af 56 § Riksdags-ordningen, den 28 dennes väckt motion, angående bestämd förklaring, att lagen om kyrkomöte är af kyrkolags natur samt om införande deri af tvänne stadgande!) ur 87 och 88 §§ Regeringsformen, såsom de lyda i Kongl. Majlis nådiga Proposition till Rikets Ständer, om antagande of ny Riksdags-ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen; och skulle de yttranden, som med anledning deraf i Ståndet denna dag blifvit af gifna, motionen till Lag-Utskottet åtfölja. Från Vallofl. Borgare-Siandet. S. D. Föredrogs det Protokoll, hvilket den 29 dennes hållits hos Rikets Ständers Herror Elektorer, för val af kommitterade för tryckfrihetens vård, och hvaraf inhemtades, att till bemälda kommitterade blifvit utsedde: Herr Riks-antiqvarien, Kommendören af Kongl. Nordstjerne-orden, Bror Emil Hildebrand; Herr Hofrätts-assessoren, Friherre Carl Gustuf Leijonhufvud; Herr Professoren, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Lars Magnus Enberg; Herr Riks-arkivarien, Kommendören af Kongl. Nordstjerne-orden, Johan Jakob Nordström; Herr Bibliotekarien, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Johan Erik Rydqvist, samt Herr Professoren, Riddaren af Kongl.
Vite för uteblifvande vid Härads-Ting. 2:0 Af Hans Anderssons från Bohus Län 170 Den 20 Januarii. Memorial, angående Brandstods erläggande efter förmedlade eller oförmedlade Hemmantalet. 3:o Af Johannes Arfvidsons från Jönkö* pings Län Memorial, rörande Vägdelning samt Vägarnes underhållande. 4:o Af Samuel Anderssons från Östergöthland Memorial, angående Nämndemäns samt Krono-Betjenters rättighet, att utan Vittnen förrätta Stämning. 5:o Af Olof Gustaf Bagges Memorial, innefattande tillägg till dess förut väckta Motion om Lagars bestämmande i afsgend'e*på förhållandet emellan Jordägare och Torpare. 6:0 Af Pehr Jonssons från Kronobergs Län Memorial, angående Enskiftes-Författningarnes olämplighet för samma Län. 7:0 Af Jonas Jonssons från Calmare Län Memorial, om upphäfvande af det i 38 §. af 1800 års Skogs-Orduing stadgade förbud emot Tröskeslagor af Ek. 8:0 Af Olof Månssons från Blekinge Län Memorial, angående ändring och Förklaring af 1802 års Stängsel-Förordning. 9:0 Af C. F. Bergs Memorial, angående minskning i ansvaret för Fylleri. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 22 April. *97 ner, hvilka tillhört den sedan hedenhös och Upsala ödet det är ett annat öde, nemi. förstörelsens, man vill underkasta Staten. Vid, om jag ej misstager mig, 182g års riksdag abnlienerade man från Staten dess eller Kronans ekskogar, och den förlusten kan aldrig ersättas; aldraminst med ekplanteringarna på Visingsö, hvilka blott kunna bevisa, alt man insett, att man begått ett misstag. Man ville upphjelpa handelsflottan, men det skall ej dröja länge, förr än det ej skall finnas en enda ek på Kronans fordna ekskogar, som duger lill skeppsvirke. Huru det tillgick vid dessa skogars försäljande är kanske någon ledamot bekant; jag vill blott nämna, alt jag tviflar på, att det tillgick på ett sätt, hvilket var det rättvisaste. Hvad afseende det H.
Om R. o. Ad. nu upför en tjensteman på ordinarie stat till dess hittills innehafvande lön, men beslutar att den föreslagna tillökningen skall vara provisionel, så kan detta naturligtvis icke hindra, att fråga vid en kommande Riksdag kan viickas om hela lönens upförande på ordinarie stat; men man liar dock derigenom gifvit K. M. rättighet, att med denna tjenstebefattning vidtaga cn sådan förändring, som möjligen inom de resp. Collina kan komma i fråga. Deremot om man nu upför de ifrågavtde tjenstemännen på ordinarie stat, utan att ett så beskaffadt vilkor dervid blifver fästadt, komina de verkligen att stå på en mycket mera oberoende fot, än de ordinarie tjenstemännen. Jag skulle derför tro, att för de tjenstemän, hvilka R. o. Ad. nu beslutat tipföra på ordinarie stat, det vilkor bör fästas, att de skola vara underkastade den förändring i alside å deras tjensteåligganden, som vid en blifvande reglering af embetsverken möjligen kan anses af behofvet påkallad. Hr Printzensköld: Jag medgifver till en viss grad riktigheten af Hr Liljehööks anmärkn.; men så vidt den gäller ifrågavide befattning, kan jag icke godkänna densamma, ty med den speciella kännedom jag eger om göromålens beskaffenhet inom KammarArkiv-kontoret, kan jag försäkra, att R. St:r må föreslå huru många förändringar som helst i afs:de på embetsverken i allmänhet, så är det dock rent af omöjligt att vidröra detta kontor; utan sådant det är sådant kommer det ock att fortfarande förblifva, så länge ett dylikt kontor skall finnas till. Jag tror fördenskull att R. o. Ad. saklöst kail bifalla K. M:s Propos. i detta fall, utan något förbehåll för den ifrågavide tjenstemännen att åtaga sig andra göromål, emedan några andra sådana, än de som redan finnas i kontoret, icke komma att dit förläggas, da det blott är akter och räkenskaper, med hvilka tjenstemännen derstädes hafva att skaffa.
Räknar man då blott från år 1823 till år 183(3, så uppkommer en summa af nära 2,000,000 r:dr r:gs, som bort vara besparade, så framt en riktig hushållning ägt rum’, istället för att cassan vid sistnämnda tid befanns i en skuld af halfannan million. Jag hemställer, huruvida det icke bevisar en nog förvånande brist på förtroende, alt, då Konungen sammankallat ett hemligt Utsk., för hvilket förhållandet med cabinettscassan skulle framläggas, till och med detta Utsk. lärer sväfva i fullkomlig okunnighet om de verificationer, sorn skola bevisa, att denna skuld varit gjord Den 2j Februari f. m. för ändamål, som kur.de till betalning åtminstone moraliskt binda Staten. Slutligen får jag lika med Gr. Frölich beklaga, alt frågan af vissa talare blifvit flyttad på en personlig grund. Det har dock icke varit den s. k. oppositionen, som begått detta pai lementai iska misstag, ulan Konungens egna ministrar, och de, som ifrigast försvara konungamaktens intresse inom detta Hus. Jag, för min del, tror, att intet är så mycket stridande mot konungamaktens intresse, intet så förnärmande konungamaktens värdighet, som alt göra Konungen, Dess personliga egenskaper, förtjenster eller fel till föremål för debatt inom nationalförsamlingen. Jag vill icke tillåta mig att fortsätta detta thema eller inlåta mig i något svar, långt mindre i en, måhända hvarken svår, än mindre omöjlig, vederläggning af hvad som i den delen blifvit yIträdt. Man har vidare talat om, huru lt. St. och Svenska folket skulle blifva comprometterade hos de Europeiska makterna, i händelse Staten icke betalte denna skuld. Jag medger visserligen, att rika handelshus äro ett slags makter under närvar, förhållanden; men alt de öfvergått lill Europeiska statsmakter eller regeringar har jag icke hört omtalas, och jag skulle förmoda, att ett handelshus i London eller Hamburg icke är en så farlig makt, att Svenska Statens credit eller ära skulle kunna lida deruppå, att R.
Beträffande dervid först de såväl i den Kongl, skrifvelsen som i en del motioner förekommande framställningar, i afseende å grunderna för tull - 3a Bevillning.Ut skottets Betänkande > N.o 12. taxe-regleringen, har utskottet, i öfverensstämmelse med hvad härutinnan blifvit i allmänhet föreslaget och yrkadt, ansett sig icke höra afvika från de allmänna grunder, hvarpå sednaste tulltaxa hvilar, utan, med godkännande af den, utaf Kongl. Majit uttalade åsigt, att denna för både statsinkomsterna och inhemska näringarna vigtiga författning bör så sällan sorn möjligt, och icke utan verkligt behof förändras, och att derföre berörde taxa måtte i de väsendtligaste delar bibehållas oförändrad intill nästa riksdag, trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att, med fästndt hufvudsakligt afseende å innehållet af Kongl. Majits merberörde Nådiga skrifvelse, vidblifva grunderna för nu gällande tulltaxa, och följaktligen icke i andra fall besluta ändring uti der förekommande speciella bestämmelser, än antingen för att dessa må blifva bragle i öfverensstämmelse med de derom af Kongl. Majit efter taxans utfärdande redan, enligt allmänna Kungörelser eller Circulairbref, vidtagne jemkningar, förklaringar och ändringar, eller för att vid berörde grunders tillämpning fästa ett skyldigt afseende å innehållet af ofvanomförmäldte motioner, af hvilka de fleste afsett landets financiella betryck och behof vet att inskränka en allmänt öfverklagad, högt uppdrifven, import af öfverflödsvaror, samt att lifva den inhemska industrien och inrikes rörelsen, och en del åter att, för befrämjandet och underlättandet af landels export, utförsels-afgifterne å ålskillige varor måtte borttagas, eller ändtligen för att, till större säkerhet och lätthet vid tullbehandlingen, de artiklar, sorn varit förtullade med viss pro cent efter uppskattningsvärdet, må, så vidt sådant funnits möjligt, blifva åsatte bestämdt värde och tull efter vigt eller annan grund. Hvad dernäst angår den i den omförmäldte
Staten kan beräkna för bränvinsbränningen, hvilken icke lurer lemna särdeles behållning, utan såsom ordspråket säger, går ur hand och i mun. Vi måtte således lägga bort, att vid ifrågavar. beskattning afse några inkomster för Staten, och vid ärendets behandling anse bränvinsbrännings-afgiflernas belopp vara af underordnad beskaffenhet ; hvadan jag också anser minskad tid för bränningens idkande, förenad med en mindre pannerymd, vara den enda utvägen att stämma bränvinsfloden, hvaruti vi eljest kunna befara att blifva fördrunkta. Det är tydligt och klart, att i den mån tillverkningsrättigheten förminskas, måste denna flod blifva mindre, likasom alt den i motsatt fall skulle ökas; och således är det enda möjliga sättet till förekommande af det förskräckliga missbruket, hvaröfver vi klaga, att icke lägga frestelser för personer, som ännu icke kunnat fatta, att njutningen af denna vara är skadlig samt leder till galenskap och deraf följande dåraktiga handlingar. Jag skulle till och med vara färdig att föreslå en stralflag, att den som öfverlastar sig, må föras på dårhuset, sedan lian 3:dje eller 4;de gången blifvit dermed beträdd. Jag slutar med att önska Ekon.- Utsk. lycka till att vinna det åsyftade ändamålet. Detta är cn svår sak att behandla, och jag får ännu en gång tillkännagifva den af mig fattade princip, att ingen annan utväg härvid finnes, än att minska tillgångarna på varan, påminnande oss, att vi icke böra inleda vår nästa i frestelse. Frih. Raab, Adam Christian: Såsom ledamot af Ekon.Utskrs afdelning, sorn kommer alt vid riksdagen i första band behandla denna fråga, hade jag icke ämnat att här i ämnet uppträda; men då flera värde ledamöter yttrat en åsigt, som är rakt stridande emot min, och bland dessa ledamöter finnes en, som med mig delar förtroendet att tillhöra ofvannämnde afdelning, anser jag mig skyldig att yttra några ord, såsom anmärkning vid hvad här blifvit anfördt. Jag fäster mig hufvudsakligen vid en omständighet.
Stat — af det olyckliga kriget med Ryssland och Danmark åren 1808 och 1809, hvarigenom Finland förlorades; dess andel i National-Gälden öfverflyttades på Sverige, äfvensom en stor del af Finska Staten på den Svenska, under det förhållandet imellan Sverige och Finland genom Freds - Tractaten bestämdes, såsom hade det sednare ännu varit en Svensk Provins, och i följd hvaraf våra Bänco-Sedlar, till mindskning i vårt eget Rörelse.Capital, der blefvo gångbare; våra med tunga utlagor besvärade Näringar blottstäldes för täflan med de nästan skattfria Finska; och tillfälle yppades, att, så godt som tullfritt, införa alla Ryska Producter och Fabricater; — at Den 20 Juni. -863 3f mlsshälligheterna med England arén 1810 och i8ii} hvaraf en kostsam Hamnstängning oell förlust af tvänne års inkomster från Barthelemy blefvo oundvikliga följder; — af krigsrustningarna är 1812 samt kriget emot Frankrike, Danmark och. Norrige, åren 1813 och 1814, hvarunder ett närmare vänskaps-förhållande med England föranledde dertill, att Landet öfversvämmades af Engelska Eabricater och Colonial-Producter. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Lmg-TJIskottets Memorial, N:o S2. I Rättelse i Lag-Utskottets Betänkande JV:o Ss. Efter Herr Eklunds reservation tillägges: Åt Herr Billström samt Riksdagsfullmägtige Fredrie von Zweigbergkj Johan August Zetterberg och Nils Nilsson, hvilka instämde i Herr Friherre Stjernstedts reservation. Af Herr Professoren Doctor Knös och Herr Thorn> med anmälan att de, hvilka då beslutet fattades icke varit i Utskottet närvarande, likaledes biträdde Herr Friherre Stjernstedts mening; hvarjemte Riksdagsfullmägtigen Sven Isacsson sig emot Betänkandet reserverat. Riksdagsfullmägtigen Carl Ersson tillkännagaf vid justeringen af Betänkandet, att han vid dess beslutande varit på permission frånvarande. Bih. till R. St. Lag-Utskottets Betänkandej N',o 61.
Det är du, som gjort allting godt igen. Frukta dock ej, min Anna, att, fastän följderna af mina fel, – brott, voro de, – genom Guds nåd så snart blifvit utplånade, frukta ej att deras minne skall någonsin slockna i min själ. Glömma skall jag aldrig! – hvar stund skall jag påminna mig, hur ifrigt jag bör söka, låta dig glömma hvad jag engång var. Min milda Anna, blott du skall glömma! Anna till Axel. Jag kan åter hålla pennan! Åter skrifva till Axel ... min Axel Ännu får du ej komma till mig. Jag är för svag. Att återse dig med full sansning, vid full känsla af vår sällhet, ... dertill är jag för svag ännu. Anna till Axel. Tack Axel för blommor, frukter och allt hvad du skickat mig. – Mitt rum liknar nu en skön trädgård. Min Tante är väl ej nöjd med denna förvandling, men hon törs ej säga ett ord deremot. Hon har för dig fått en sådan panisk förskräckelse se’n den stund, då du ifrån dörrtröskeln till mitt rum, lyfte henne högst upp på bokskåpet och bad henne „vara i ro!“ att hon ej vågar röra något, som kommer ifrån dig. Hon tyckes frukta, att någon elektrisk gnista, kunde spraka från de döda ting, som du vidrört. Hvad mig angår, finner jag blommorna så sköna, frukterna så goda, att jag med innerligaste välbehag ser mig omgifven af dem, ehuru de komma från den vilda, ondsinte Axel. Axel, vi ha likväl varit orättvisa mot våra slägtingar. Vi ville kasta oss i elände. De ville förhindra det. Hade de väl orätt? De voro kanske för hårda, men deras afsigt var god. Axel till Anna. Du mår sämre i dag, sade mig Rosina! den allt för starka blomsterlukten ... o min Gud! ack jag olycksfogel! Kasta, vräk ut hvarenda en kruka genom fönstret på gatan genast nu på stunden. – Jag kommer eljest och gör det sjelf. Anna, får jag? – Anna, låt mig komma! Anna till Axel.
Andre Borgare som es höra under Skrä, En Riksdaler Tjugufyra Skillingar. I Srädcrne af Fjerde Llatzen. De som winna Burffap pä Utrikes Handel, Fyra Riksdaler Tjugufyra Skillingar. Andre Handlande och Fabrikörer, Tre Riksd. Skrä-Handtwerkare och Manufacturister, En Riksdaler Tmgufyra Skillingar. Andre Borgare som ej höra under Skrä, En Riksdaler. I Stä - Den i8 Augusti. 2363 hivad beffaffenhet der wara mä och i denna Förordning icke ar undantagit, skola i Städerne owillkoxli. gen skrifwas pä, men a Landet antingen ffnfwaS pä eller beläggas nied Stämpladt Papper efter Summan, Arrendet, Hyran ekler Afgäldeu, som följer: Under till och med 5 R:dlr, En Skilling. Deröswer till ock med i«R:d, Twa Skillingar. Dcröfwer till och med is Rd., Tre Skillingar. Der öfwer till och med 22 R:d., Fyra Skillingar. Deröfwer till och med -x R:d., Sex Skillingar. Deröswer till och med zo R:d., Älta S illingac. Dcröfwer till och med 42 R:d., Sexton Skilling. Deröswer till och med 5» R:d., Tjugufyra Skillingar. Deröfwer till och med 7; R:d., Trcttiotwä Skillingar. Deröfwer till och med rc>c> R:d., En Riksdaler. Ifrån ivo till och med r,o N:d, En Riksdaler Sexton Skillingar. Och derefter för hwarje zs R:d., Ätta Skilling. Kdpe-Contracr, hwarpa Köpebref följa. Ätta Skillings Charta.
Utskottet kan icke finna någon öfverdrifven stränghet i den fordran, att Svensk man, så vida han skall ega rätt alt medverka för Riksdagsmannaval, bör åtminstone fem år hafva varit bosatt i det fädernesland, om hvars allmänna angelägenheter vid Riksdag rådslås; och Utskottet hemställer derföre, alt Bonde-Ståndet måtte afstå från denna anmärkning, hvilken intet af de öfriga Stånden biträd t. Bonde-Ståndet har vidare yrkat, att valrätt må utsträckas till alt eganderätt i hemmantal af kronoskatte-, frälseeller frälse-skalte-, säterieller rå- och rörs-natur, så ock till ir.nehafvande åborätt i Krono-hemman, utan inskränkning till minimi-belopp af taxeringsvärde, och att, under5oo R:dr sådant värde, röstetalet må blifva en fjerdedels löst, hvaremot för stads-faslighet under sistnämnda värde röstetalet må blifva en åttondedels röst. Enligt ULskottels förslag i Memorialet, Fho 38, skall Riksförsamlingen ega att fastställa grunderna för den uppskattning af fast egendom, som erfordras, för att bestämma den efter sådan egendoms värde beräknade röst-rättens belopp. Föreskriften, huru denna uppskattning första gången skall ske, är en bland dem, hvilka, enligt 144 § <let i Memorialet, INdo 68, afgifna förslaget, Riksens Ständer vid den i samma § omförmälda Riksdag skola gifva. Utskottet har icke anstält eller trott sig böra anställa undersökning om det hemmanen nu, för Bevillning, åsätta taxerings-värdets lämplighet att läggas till grund för nämnda uppskattning. Utskottet uttalade, i detta afseende, uti Memorialet, N:o 38, blott en förmodan. Det förutsatte deremot, att, vid bestämningen af ofvannämnda grunder, skulle tillses, alt värdet af hemmansdel, hvarå en man kan vara besuten, och hvilkens behållna afkastning väl icke lär kunna understiga räntan af Tvåhundrade; 6 Constilutions-Utskottets Memorial, N'.o 85. Femtio Riksdaler, icke vid sådan uppskattning skulle kunna nedsättas under sistnämnda belopp.
Råberg för sammanlagdt 726 R:dr 32 sk., enligt derå företedda särskilda räkningar, dels åtskilliga solter jördfruktsfrön från Ryssbylunds kontor för 12 R:dr 32 sk., allt Riksgälds, men atf qvittenser å dessa belopp saknades, får, till följd af Eders Kongl. Maj:ts i anledning häraf ineddelta nådiga remiss af den .23 sistlidne November, Stuteri-öfverstyrelsen ''härmedelst i underdånighet öfverlemna , ifrågavarande, från vederbörande redogörare infördade verifikationer. 1 Den nådiga remisshandlingen. återställes, och Stuteri-öfverstyrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, k; S t o. nm ä k.t j g s t e, A1! e p n å d i g s t e Konung! Eders KongL hlajits underdånigste och tropligtigste h' ' tjenare och inidersåter, ii.suifiKiSTW.rt. Stockholm den 28 December 1860. J, A. Lundström. An 660 1E rödt klöfverfrö å 32 sk. R:dr 440: — » 80 » hvitt dito » 32 » » 53: 16. -» V""Betalt rof-frö från Ryssbylund » 12: 32. Att ofvanstående frö från Ryssbylund blifvit derifrån af mig reqvireradt och till Ottenby Stuteri aflemnadt, samt att räkningens belopp, R:gs R:dr 739: 16, blef af Herr Hof-stallmästaren m. m. J. M. Beyer liqvideradt den 2 Febrnari 1859, intygas härmed. Kalmar den 19 December 1860. J, Råberg. m 347 - Styrelsens ofver Ttfuifa Lanfltnruiis-iUstltiit underdåniga utlåtande, i anledning af 1860 års Revisorers berättelse om granskning af nämnde Instituts-förvaltning och räkenskaper för år 1858. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Litt. E. (Afskrift.) Undertecknade Rotehållare, hvilka funnit för godt att, i stället för den genom afsked afgångne Corporalen Anders Krok, antaga drängen Johan Mattsson i Kjellsta till Soldat för Suckunge Rote N:o 9, hafva härigenom, i afseende på lönevilkoren, med nämnde Johan Mattsson träffat följande öfverenskommelse: 1:0 Efter det förbemälde Joli. Mattsson af vederbörande Hr Regm:ts-Chef blifvit approberad och, enligt af honom meddeladt betyg å detta contract, som medföljer, blifvit till krigstjenst giltig förklarad, utbetalas genast till Joli. Mattsson hälften af den vanliga legan, eller 8 R:dr 16 sk. B:co, samt den återstående hälften vid det Recrut-möte, som först härefter infaller. 2:0 I spannmål erhåller Joli. Mattsson 7 tunnor, hälften råg och hälften korn, väl rengjord. 3:o Hö lemnar Roten till Joli. Mattsson 3f sommarlass, lasset om 24 Lisp. 4:o Joh. Mattsson undfår jemväl af Roten fem tjog logrbiinden råghalm, dock att hvarje kärfve innehåller ii Lisp. 5:o Utom det att Joh. Mattsson äger rätt att å Rotens skogsägor till bränsle begagna stubbar och ris, tilldelar Roten Joh. Mattsson 8 lass långved. 6:0 Åtager sig Roten besörja nödiga qvarnresor åt Soldaten, förenämnde Joh. Mattsson, samt hemföra veden å backen; äfvensom 7:0 Joh. Mattsson af Roten undfår en half tunna ärter. Med förestående förklara vi oss nöjda. Kohlhammar d. 11 Sept. 1825. J. Ekeroth. Pehr Jansson. Pehr Jansson. Fredr. Jansson. Joh. Peter PFiberg. Anders Andersson. Joh. Mattsson. 1825 d. 16 Nov. uppvist vid Recruterings-mötet med Uplands K. Reg:te och gilladt. Ut supra. Ex officio A. R. v. Sydow. Med originalet lika lydande intyga ErikPorat. K. G. Taxell. Bil. Litt. F. (Afskrift.)
tu. taga de enskilda bankerna från enahanda svaromål inför rätta med andra gäldenäner, det kan jag för min del icke tillstyrka; faran deraf är icke så slör, som man kanske föreställer sig; ty icke är banken i concurslillstånd, derföre att creditsedlarne icke genast inlösas. Dertill fordras, alt andra förhållanden äro uppgifna oell styrkta ; men borgenärens i lag stadgade rätt att vid domstolen yrka concurs bör icke bero på landshöfdingens pröfning eller godtfinnande. 18 §:n af Utsklns förslag synes antyda, att solidarisk delägare skulle vara fri från all betalningsskyldighet i den stund han frånträdde bolaget, utan att vara lagsökt. Ett sådant stadgande skulle, då allmänheten blifver upplyst 0111 de förändringar uti personal och förmögenhets-omsländigheter, sorn lätteligen kunna äga rum, i hög grad komma att bereda bankens misscredit. Mitt förslag var, ali ansvarigbeten skulle fortfara ett är etter det kungörelse i tidningarna skett. Derigenom tryggas allmänheten derför, att, ifall förtroendet vore (åstadt vid någon eller några personers delaktighet i banken, man icke finnér deni afgångna i den stund betalningen kommer i fråga. 19 §:n innehåller att bevakning af creditsedlar eller invisningar uti concurs ej erfordras. Hvar skola då sedlarne till bevakning och inlösen uppvisas? Icke kan del ske i banken, då ingen bank mer finues, utan dess tillgångar äro öfverlemnade till gode mäns förvaltning. Skola borgenärerne åläggas alt löna tjensteman och hålla conior äfven mot deras vilja? Skall coneursdomaren på arne eller kanske 10 år icke få afdämma conelli sen, och andre fordringsägare icke dessförinnan erhålla någon utdelning? Eller skola kanske creditsedlarne icke upptagas uti concnrsdomen, då lagen icke innehåller sådant, eller alt beloppet skall hos domaren anmälas? Falska sedlar kunna ju finnas? Huru skall det utredas? Sedlar kunna möjligtvis vara utgifna lill större belopp än bankens räkenskaper upptaga?