Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten icke borde vara egare af några jernvägar, hvilken åsigt jag ännu vidhåller, och att jag nu yrkar, det Staten måtte inlösa jernvägen mellan Köping och Hult. Det har nu emedlertid i allmänhet blifvit lag att Staten skall ega jernvägar, och då bör väl denna bana icke utgöra något undantag från den allmänna regeln. Skulle således Staten vilja lösa till sig jernvägen, så går det ju allrabäst att med mätismannaordom upskatta densamma. Någon svårighet dervid kan icke finnas, och jag är säker att ingen 64 Den 11 Januari. inom bolaget är benägen att begära mera än hvad den är värd, likasom ingen kan hysa den föreställningen att bolagets förluster genom en bedräglig bolagsman skulle komma R. St. till last. Hr Hjärne, Harald: Den föredragna Kongl, skrifvelsen innehåller icke något positivt förslag till R. St. Den refererar endast 3:ne alternativa förslag frän Köping-Hult Bolagets Direkt., att erhålla ytterligare understöd af Svenska Statsverket till jernvägens fullbordande, äfvensom .Jernvägs-komitéens Utlåt, deröfver. Utan att yttra sig öfver de framställda förslagen, inskränker Sig K. M. att tillkännagifva, det K. M. finner saken icke vara i det skick, att den kan af K. M. pröfvas, men att Handlingarne blifvit till StatsUtsk. öfverlemnade »för den händelse att R. St. skulle finna saken vara i det skick, att den kan af R. St. pröfvas.» Jag föreställer mig, att den omständighet, som hufvudsakligen ansetts hindra pröfningen af Bolagets framställning, bestått deri att ingen framställning blifvit å Bolagets sida gjord om jernvägens öfverlemnande till Statsverket; ty på någon annan grund lärer väl. numera, ingen utsigt vara att någon ny transaktion emellan Bolaget och Statsverket kan ifrågakomma. Efter allt som passerat med detta Bolag, kan man svårligen föreställa sig att Bolaget sjelf haft några synnerliga förhoppningar om bifall till sina framställda förslag, vare sig ett eller annat af de 3:ne alternativerna. I detta fall instämmer jag således med 2:ne föregående talare.
Domstol blifvit sakfälld för Brott och afstraffad, vid återkomsten till hemorten särskildt ställas under KyrkoRådets uppsigt och behandling, för att ledas till känsla och begrepp om det immoraliska i sin handling, samt till en upprigtig ånger och förbättring, efter hvilken förberedelse, Kyrkopligten , soot aldrig borde ske der brottet är begånget. Utan der Brottslingen har sin Bostad, kunde förrättas inför KyrkoRådet, hvarest intet missljud af nyfikenhet och stoj störde den Botfärdiges känsla; men om åter den afstraffade Brottslingen vöre en lös person, borde han till Correctionshus afföras, der Presterskap med KyrkoRåd egde, att likaledes besörja bans moraliska upplysning och förbättring, derefter han sedan Kyrksopligten blifvit undergången, skulle åter erhålla friheten, hvarjemte Kyrkotukten i allmänhet borde sträcka sig till de olycklige, som befinna sig på Fästningar och C.orrectionshus, der Presterskapets åtgärder borde bestå mindre i egentlige Predikningar ån muntlig undervisning och Catechetik, Af Herr Kongl, ÖfverHofPredikanten Doctor Hedrén? att sedan de fleste till DomCapitlen förr hörande ärenden nu mera rätteligen såsom blott Juridiske blifvit dragne under de vanliga Domstolarne, der åtminstone alla slags ransakningar och vittnesförhör verkställas, BättegångsOrdningen för Consistoriela göromål bör erhålla både arn Lagutskottet: Bctånkandctt. 689 nät namn och annan form: att äfven i de högst sällsynta fall, der Consistorierne nu ega döma, DomsRätten må öfverlemnas åt Statens Domaremagt» hvilken derigenom skulle erhålla mera enhet och sammanhang, likasom
Hvad beträffar faran af att nu stanna vid ett instämmande i StatsUtsIcs Betänk, och således indirekt afslå K. M:s Propos, tror jag att denna invändning från de talares sida sorn framställt den, härrör från en nog liflig och måhända upskrämd inbillningskraft. Man har sagt, att handlingarne i RiksArkivet genom ett upskof till nästa Riksdag af frågans afgörande, skulle äfventyras och till och med förfaras. Jag må bekänna, att till dess jag fått några mera bestämdt faktiska skäl för denna förmodan, drager jag den i tvifvelsmål, så framt man ej antager att RiksArkivets hus rent af skall sjunka ned i grunden. Hvad beträffar eldstäderna i nämnde hus, känner jag också att kakelugnarne spricka; men det lärer icke vara R. o. Ad. obekant, att detta är förhållandet inom en stor del af husen i Stockholm. Exempelvis vill jag nämna alla hus vid Stora Nygatan, Lilla Nygatan och Munkbrogatan, hvilkas egare måste tidt och ofta låta uttaga dörrar, omsätta kakelugnar o. s. v.; men någon eldfara behöfver derföre icke upstå, såvida man iakttager behörig omtanka. Det är sannt, att om man nödvändigt vill hafva ett nytt hus, så är det särdeles väl att man har några faktiska olägenheter i det gamla huset att åberopa; men dessa olägenheter äro dock icke så stora, att raan icke i nödfall kan berga sig. Hvad beträffar förslaget, att till Kongl. Maj:t öfverlemna valet af plats samt ställa hela anslagssumman tili haus disposition, tror jag att det icke är nödvändigt. Ty, om K. M. vid nästa Riksdag med afs:de på angelägenheten af RiksArkivets flyttning, skulle framställa en Propos. i ämnet, hvaraf befunnes att en god plats blifvit vald, så borde väl ett bifall till densamma bero på att kost IX H. 45 70B Dea 24 Norember f. ni. unden icke blefve alltför stor.
Anmaningsbrefvens utfärdande af ombudsmannen lär, enligt de fullt tillförlitliga upplysningar, som härom blifvit Utsk. meddelade, icke medföra ringaste besvär eller olägenhet för kamereraren, emedan den förre låter, genom ett i sådant ändamål särskildt begagnadt biträde, uti kamererarecont. anteckna de utgifna discontlånen, så att kamererarons listor och handlingar icke behöfva för denna orsak öfverlemnas till ombudsmannen. Jag nödgas derföre för närvar, afstyrka den förändring, den värde talaren i detta afseende föreslagit, och kommer säkerligen att ytterligare inom Utsk. afstyrka bifall till densamma. Hr af Ekenstam: Hr Stuart har benäget förklarat, att han icke vill emotsätta sig återremiss af memor , och ingen talare har yrkat bifall till detsamma. Jag hoppas derföre, att propos:n om återremiss icke skall möta något hinder. Såsom svar på Hr Stuarts yttrade åsigt, att anmaningsbrefven hittills utan olägenhet varit utfärdade af det juridiska ombudet, får jag erinra om hvad jag nyss haft äran nämna, att nemi. det just är Bancodiscontens mellankomna nya organisation, som, i min tanka, påkallar ett nytt stadgande härutinnan, Jag torde endast behöfva påminna om, att handlingarna, sorn skola begagnas för anmaningsbrefvens uppsättande, numera äro ganska betydande verificationer för kamereraren, och att dessa verificationer vid nämnde begagnande komma i händerna på personer, hvilka ej äro att anse såsom qvalificerade att dem emottaga och behandla. Då deremot dessa verificationer äro anförtrodda åt kamererarens ansvariga vård såväl före som efter och under det ifrågavar. begagnandet, så vill det synas mig klart, att anmaningsbrefven, som på grund af samma verificationer uppsättas, böra af kamereraren utfärdas. Angående Hr Stuarts åsigt, att Bancodiscontens direction, fast ej nu, dock framdeles, när sorn helst, då directm så för godt finner, skulle äga rättighet att fråntaga kamereraren den här ifrågasatta fördelen, att nemi. begagna sitt enskilda förtroende hos allmänheten, så anser jag samma åsigt vara alldeles oriktig och orättvis, af de skäl som jag redan förra gången anförde, när jag hade ordet.
Hvad nu först påståendet att de vegetabiliska födoämnena skulle utgöra människans naturliga, d. v. s. ursprungliga, näring beträffar, så håller detta knappast streck inför en närmare betraktelse af hithörande förhållanden. V å r a allra viktigaste vegetabiliska födoämnen, sädesväxternas frön, äro icke för oss njutbara utan cn föregående behandling, afscende att göra deras närande beståndsdelar tillgängliga för våra matsmältningsvätskor. Innan människan fortskridit så långt i sin utveckling, att hon lärt sig att odla säd, att koka sin mat, att af säden bereda mjöl o c h att af detta baka bröd, hade hon helt säkert en rätt lång tid lefvat här på jorden. K ö t t e t kräfver däremot icke med nödvändighet någon annan tillredning, än att det före förtärandet sönderdelas i tillräckligt små bitar. V i skulle således med mycket större skäl kunna säga, att människan ursprungligen varit en köttätande varelse. Denna invändning har man naturligtvis icke kunnat låta förbli obesvarad. Låt så vara, har man sagt, att urmänniskan icke förstod sig på åkerbruk o. d., hon var i alla fall en väx tätare, ty hon lifnärde sig af frukter, som ju icke behöfva någon beredning alls för att kunna bearbetas i vår matsmältningsapparat, och man har däraf dragit slutsatsen, att människans naturliga föda egentligen är frukt. Huru skulle en sådan föda då gestalta sig i praktiken? I sydliga re, rikligare lottade länder finnas visserligen frukter, som äro rika på ägghvita och fett. men hos oss i vårt jämförelsevis kalla klimat vore vi hänvisade till äpplen, pä- ron o c h bär af alla slag. I rundt tal innehålla dessa endast 4 — 5 gr. ägghvita på 1,000 gr. Uppskattade vi kroppens ägghvitebehof allenast till 50 gr. o m dagen, finge man för att fylla detta förtära icke mindre än 10,000 gr. äpplen. Torkade innehålla äpplena 2 % ägghvita — för en tillförsel af 50 gr. ägghvita behöfdes således då 2,500 gr. torkade äpplen. O c h lika svårt skulle det vara att med här tillgängliga frukter fylla människans behof af fett.
Tro aldrig, jag sitter fast i sadeln, så skicklig en ryttare jag än tror mig om att vara. Förlorar jag blott en gång ett afgörande slag — som det vid Marengo till exempel — du skall få se, hur de falla öfver mig som en svärm skorpioner öfver ett lejon. Men hvarför skulle jag förlora? — När man spelar vingt-et-un med Europa på den andra sidan bordet och sitt öde som insats, så måste man ha förnuft att bli stående vid tjugo. Araben Duroc kom fram i dörren. Han kastade en hastig sidoblick på de båda i soffan och kom bort till dem. — Ers Majestät tillåter väl? Han bugade sig djupt och hviskade så ned mot dominon: Det är visst tid att förbereda den officiella entréen. Berthier är som på nålar. Dominon helsade drottningen och gick. Araben slog sig ned på hans plats. — Jag kan se på Ers Majestäts ögon, att ni är förvånad öfver er tjenares dristighet. Han sänkte rösten och lade handen på hjertat: Förstå mig väl, och förlåt mig — han har haft förtroende för mig! Drottning Anna rodnade häftigt under masken. Hon gjorde en afvärjande rörelse med handen. Jag börjar förstå, mumlade hon förvirrad. — Jag ensam vet det, fortfor han; och det genom en tillfällighet, icke genom någon indiskretion hvarken från hans eller min sida — det svär jag er vid min ära. Jag hoppas ni förstår, Mademoiselle, hvilka känslor ni kan påräkna att finna hos hans bäste vän. Edmée de La Feuillade reste sig upp, och, i det hon gaf handen till sin kavaljer, sade hon klart och tydligt: — Monsieur — jag hvarken kan eller vill förklara något. Men jag tackar er, och jag litar på er. En half timma derefter kom Förste Konsuln i galavagn och med ridande eskort. I sin vanliga uniform — gardets hästjägares öfversteuniform — utan mask eller förklädning, trädde han in i salen vid värdens hand. Han såg glad ut, hans panna var ljus, hans ögon logo, och han helsade artigt, med älskvärd öppenhet, på de masker, han kände eller trodde sig känna. Drottning Anna dansade med en romersk prætorian, då han på sin väg kom förbi henne.
Så skulle under sjelfva lästerminerna icke hemlexornas mångfalld och öfvermått betaga gossarne den för vederqvickelse af sinnena nödiga hvila mellan lektionerna, då hemlexor icke skulle kunna ega rum i andra ämnen än svenska, tyska, latin, grekiska och mathematiska ämnen; hvarvid genom fortsatt tillsyn af' Rektor, Inspektor och Ephorus borde förekommas, att icke heller i de ämnen, hvarå hemlexor kunde gifvas, dessa blefvo vidlyftiga och betungande. I enlighet med dessa mina åsigter om ett ändamålsenligt ordnande af elementar-undervisningen vid läroverken, önskade jag såsom tillägg till vår nu gällande i flere afseenden förträffliga Skolstadga någon reglementarisk föreskrift, som skulle berättiga skolornas Ephorer och Inspektörer att från skolan aflägsna ett för lärjungens fysiska, intellektuel och moraliska helsa lika menligt inflytande af flere och olika ämnens uppträdande inom skolan med liktidiga och likformiga anspråk på användande af ungdomens krafter såväl utom som inom lärorummet. Skulle ock mitt välmenta förslag, hvaraf jag åtminstone icke för de läroämnen, hvilka till en början på lättare sätt behandlas, väntar minskadt intresse hos ungdomen, skulle, säger jag, detta förslag också ej nu genast föranleda till ändringar eller tillägg i vår lagstiftning för skolorna, ville jag dock hafva inför detta Högvördiga Stånd, som innesluter i afseende på dessa frågor så mycken insigt och erfarenhet, nedlagt mina tankar till öfvervägande och pröfning, och ville dervid äfven inför de medlemmar af de öfriga RiksStånden, som på grund af väckta motioner ändå komma att vid denna riksdag granska vissa delar af vår skolordning, hafva af min ringa erfarenhet framburit ett litet bidrag till lösning af det ännu alltid, oaktadt mångåriga och ädla bemödanden i flera hänseenden, olösta skolproblemet.
Jag anser således, att detta förslag bör tillökas med någon bestämmelse i detta afseende, hvarföre jag tager mig friheten föreslå följande ordställning: och i sammansatta Utsk. eller Utsk:s-afdelningar föres ordet al den ordför., som tillhör det Utsk., som står främst uppräknadt i 53 §:n Reg.F:n. Hr von Troil, Emil: Sedan R. o. Ad. förkastat det förslag, som varit väckt till ändring i den § af Ridd.- Ordn., som omtalar ordför. för Utsk:n; så torde deraf blifva en nödvändig följd, alt hvad Const.Utsk. nu föreslagit till ernående af det sökta målet på en annan och större viig blir godkändt; ty behofvet af någon förändring i denna del lärer icke kunna bestridas. Jag har derföre icke uppstigit för att yttra mig om den del af den föreslagna grundlagsförändringen, som afser ordförandeskapet inom R. St:s Utsk. Men Const.Utsk. har äfven till denna § öfverfart något, som förut icke hört dit, nemi. bestämmandet af ordförandeskapet inom R. Sfs fullmäktige i Banken och Riksg.contoret. Jag skulle tro, att denna del af frågan hade sitt rätta rum i 66 §:n Riksd.Ordn. Jag erkänner, att äfven deri en förändring är af nöden; men jag tror, alt den måste vara ännu mera omfattande än Utsk:s förslag. Jag anser, att dessa båda R. Sfs verk behöfva i spetsen för deras styrelse, hvartdera, en man, som kan nästan uteslutande egna sig åt dessa verks förvaltning, som ensam kan afgöra och reglera åtskilliga af de mindre styrelse-detaljerna, och som kan vara lika ansvarig inför alla de 4 RiksSfn. Dertill fordras, att han icke, såsom Utsk. föreslagit, skall vara vald inom Bankens och Riksg.confs fullmäktige, utan att han, på samma sätt som Just.ombudsmtn, skall vara vald af de 4 Ståndens gemensamt sammanträdande electorer. En sådan förändring tror jag vore högst nyttig, och det är derföre jag vördsamt afstyrker hvad Utsk. i denna del föreslagit, såsom blott ett halft steg, hvilket icke kan motsvara ändamålet.
För ett frangångsrikt anfallskrig och ännu mera för ett försvarskrig erfordras till att börja med förutom den egentliga fälthären en hel del trupper för särskilda ändamål. Då fälthären samlas på ett ställe eller på ett par dylika, kunna icke de landsändar, från hvilka hennes delar dragas, lemnas helt och hållet utan försvar, ty om man gjorde detta, skulle en i och för sig själf obetydlig fientlig truppafdelning kunna åstadkomma oersättlig skada, om den oväntadt uppträdde i en på trupper blottad och från den egentliga krigsskådeplatsen aflägsen trakt. Likaledes måste fästningarna hafva besättning. Till dessa uppdrag få fälthärens trupper icke användas; de skola rycka i fält för att möta fienden. Särskilda trupper måste därför finnas för ändamålet, s. k. besättningstrupper, om det också är nödvändigt att i fästningarna hafva några fälttrupper till stöd för de öfriga. Har man icke särskilda besättningstrupper, måste alltid någon del af fälttrupperna fjättras K vid de olika landsdelarna, hvarigenom fälthären försvagas och utsikten till lycklig utgång minskas. Man finner sålunda, Svensk Tidskrift 1891. BAKOM HÄREN. att om besättningstrupperna också icke i egentlig mening tillhöra det drifvande härmaskineriet, så inverka de likväl högst betydligt på det samma. Då dessa truppers uppgift är underordnad fälttruppernas, så kan man gifva något efter med afseende på fordringarna på deras duglighet och på tiden för deras öfvergång till krigsfot. Man bildar dem sålunda först vid krigets utbrott, och, där rekryteringen grundar sig på allmän värnplikt, tager man till dem det äldsta manskapet och nöjer sig med ett ringa antal fast befäl. För två tjänstegrenar inom hvarje fästning måste finnas väl öfvadt manskap, nämligen artilleristens och ingeniörens, hvarför fästnings artilleri och ingeniörafdelningar erfordras, fast organiserade redan i fredstid. Likaledes är det nödvändigt att hafva sjö- eller gränsfästningarnas besättning så ordnad,c att den åtminstone till en viss minimistyrka kan vara stridsberedd omedelbart efter — eller kanske till och med fore — ett krigs utbrott.
JJtdr. d. 25 Aug. 1823. 749 E. Etnciillerctclk arbete .jH e. <a o 1JT * “ a TO % 2 ' ^ £ 3 1 2 ® 2 b!2 3 rr P • ct> Ji£uis med deras tillbehör af Guld, Silfver och Metall F. Fabriks, Handtverkeri och andra Slöjdevaror af alla namn och slag, i denna Taxa ej specificerade . Flintor, huggna . Agath . Flintsten, oarbetad . 25 25 Frugk — Jordfrugter, alla slag ej specificerade . SO 1 5 $ S i IOÖ 1 Trädfrugter, alla slag ej spe-j cificerade 50 I 1 750 Prot. Utdr. d. 25 Aug. 1(323. Inkommande Tullprocent, j H o> x 3 P-i er Ct l * Färgor — Krita, hvit, oslammad 1 , „ slammad 10 Jt „ röd och svart 10 , „ Kugellack . 10 ! ■ H. Hattar — alla andra slag , 35 1 Hiertz — se Spannmål Horn; .Hjort, raspadt .! 25 1 „ oraspadt J 10 Hudar, som icke inbegripas under Pelsverk, rå och obereddel l 1 1 10 Hummer SO Si Fröt. Utdr. d. 25 Äng. 1823. 7äl E.# hS § ^ 5 s3 O oj g a I. Jern, smidt, Ankar, Ankarflyer och Draggar, Armboltar, Hamrar,' Roderjern, Skeppsknän ochi Smejedstäd, större eli. mindre 100 Stångjern , platt, gröfre eller finare, rakt eller 3 åttondels tum tjockt och deröfver af större eller mindre bredd och längd, fyrkant öfver 5 åttondels tum längre eller kortare 100 — Bultjern, rundt eller kantigt och Sänksmide af alla slag . |loo; — Knipp och fyrkant Jern, sku ret eller klippt, med eller utan band 1100 Fröt, IJtdr. d. 25 Aug. 1323.
Den 2 Aug. börjades å nyo sänkningsarbetet och fortfor till d. 20 Sept., dä den nedra eller Fru Bagges kolflöts träffades på 45 famnars och 1 fots djup, och schaktets afsänkning var fullbordad d. 2 Oct., då pumpcolonnen stod på bottenhällen eller på ett djup af 46 famnar 4 fot 10 tum. Under loppet af October fortsattes pumpningen och schaktet hölls läns; men som det ansågs förmånligt att bedrifva arbetet vid Brors Backe, fortgick pumpningen här endast för att derifrån undanhålla vattnet. Då pumpningen, vid Brors Backe och här fortgår, hålles schaktet, med biträde af machinen vid Ryds nya schakt, läns. Kolen äro af samma goda beskaffenhet som vid Brors Backe. För kolbrytningens fortsättning under åren från och med år iS34 till och med 1838 hafva 2:ne arbetsplaner blifvit förelagda bolaget: Den första, att med biträde af de 3:ne machiner, som nu finnas vid Ryd och Brors Backe för vattnets undanhållande, företaga och fullfölja kolbrytningen uti Ryds gamla schackt jemte schackten Föreningen och Brors Backe, samt att vid dessa sistnämnde schakt lemna och bespara ett visst qvantum kol, tillräckligt för 65 kolhuggares sysselsättning under ett år, för att kunna tillita i den händelse vattnet skulle öfverväldiga machinerna vid Ryd, så att kolbrytningen derstädes icke oafbrutet kunde fortsättas. Den andra, att vid Borrhålet N:o 84 öppna ett nytt schackt, samt att derstädes, utom förenämnde machiner, uppföra en ny machin med 53 tums cylinder, hvartill kostnaden, utom materialier på stället, är beräknnd utgöra 3o,ooo R:dr, för att ännu mer underlätta vattnets länsning uppåt stigningen; hvarjemte kolbrytningen från detta schakt på 43 famnars a fots djup skulle företagas och fortgå tillika med kolbrytningen vid Ryd, sedan kolen på Brors Backe och gamla grufvan blifvit utbrutna.
De öfriga utaf de i detta Utlåtande innefattade Puncter, ansågos icke föranleda till något beslut af Ståndet, S. D. f, m. Vid föredragning af Särskildta Utskottets under den 8:de innevarande månad afgifne Betänkande, öfver förslag till sammanjemnkeing af Riks-Ståndens skiljaktiga meningar, i frågan om Reglering af Rikets Styrelse-Verk; fann PresteStåndet för godt, att i det skick saken nu fått, i så måtto frånträda sitt den 22alra nästlidne November i detta ämne vidtagne beslut, att Ståndet instämmer i den af Högloft Ridderskapet och A - Fröt. Uteir. 10 ti. Fecemi 1823 345 deln yttrade mening, att Utskottets den 25 sist^ Augusti afgifne Betänkande, bor intill nästa Riksdag blifva hvilande,1 och det så ntycekt mer, sorn det till flera delar står i det närmaste sammanhang med de Grund agsförandringar, hvilka ej förr än då kunna afgöras; hvarföre ock i händelse Vällofl* Borgareoch Hedervärda Bonde.Stånden skulle vidhålla sin mening, frågan enligt Preste-Ståndets tania i kraft af 75, §. Riksdags-Ordningen icke vid närvarande Riks Mute kan till afgörande upptag rs och således icke heller någon Votering nu häröfver ega rum, i följd hvaraf, och med afslående af de föreslagne Voterings-Propositioneme, PresteStåndet beslöt, att vördsamt cch vänligen inbjuda respective Medstånden, att med Pceste-Ståndet härutinnan sig förena. S, D. f. m. Vid förnyad föredragning af Stats.
Förnyadt Utlåtande lagt till Handlingarne af Presteståndet, s. 380. af Borgareståndet, s._ 389. af Bondeståndet, s. 393. bif. af'Adeln, s. 402, BrandStodsföreningarå landet, om, LagUtskottetsBetänkande bif. af Presteståndet, lil. s, 44./af Bor», gareståndet, lil. s. 58. af Bondeståndet, lil. s. 62. återrem. af Adeln, lil. s. 69» Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlipgarne, af Presteståndet, lii. s. 35o. af Borgareståndet, lil s; 373* Brandförsäkringsverket» om Låne-Rätt i Banken för allmänna; Stats» Sc Banco Utskottens Betänkande 81 bift af Presteståndet* s. 741, återrem, af Bondeståndet, s, 79°. af Borgareståndet, s. 828. hif. af Adeln, s. 855. Ytterligare Utlåtande lagt till Handlingarne, af Adeln, s. 1088. af Presteståndet, s. 1095. af Borgareståndets beslut 1097. bitradt af Bondeståndet, s. 1121. Anmälan om Standens olika beslut, bif, af Presteståndet, III. s. 130. af Adeln III. 210. Bondeståndets beslut, III. s. 167. bitr. af Borgareståndet, III. s. 190» loif. af Adeln, III. s. 229. af Bondeståndet, III. s. 24i. ConstitutionsUtskottets Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, lil. s. 410, af Borgareståndet, III. s. 427.
Voteringsresultat — 4 1 369 — a. a. 26 Nov. a. a. 25 Nov. a. a. 28 Nov. a. a. 27 Nov. 197 20 » mellan Köping och Hult, om förlängd arbetstid för 83 4 i 211 — b. 16 Aug. b. 12 Aug. b. 9 Aug. g. 8 Aug. 105 20 » om skyldighet att afstå jord för anläggning af — 7 i 19 — b. 17 Maj b. 29 Apr. b. 27 Apr. b. 24 Apr. » Norbergs, om understöd till fullbordandet af 95 4 i 303 — b. 4 Okt. b. 2 Okt. b. 4 Okt. g. 4 Okt. 167 20 Jordbruk, Handel o. Näringar, anslag för, se Statsreglering, 6:e Hufvud-Titeln. Jords och lägenhets afstående för allmänna behof, ändring i K. Förordningen d. 20 Nov. 1845 / derom 73 7 i 41 — b. 18 Aug. b. 12 Aug. b. 11 Aug. b. 11 Aug. lil 39 Jordförluster, i följd af Trollhätte kanals anläggning, se Ersättning. Julius, J. A., se Eftergift. Jura Patronatus, om deras upphörande, se Praebenden. Justitie-Departementet, anslag för, se Statsreglering. » -Ombudsman, om lönförhöjning b. 16 Juni för honom __ 4 i 141 b. 22 Juni b. 28 Juni b. 21 Juni o » om d:o för tjenstemännen b. 18 Mars i hans expedition etc — 41 1 61 — b. 15 Mars a. a. 22 Mars b. 16 Mars 31 20 » » om förhöjning i hans årliga b. 15 Mars b 15 Mars resekostnads-anslag m. m — 4 i 62 — b. 15 Mars b. 15 Mars » » hans berättelser, se