Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets förslag, att nu stadgade utförsels-tull för Ekbark, 16 sk. tunnan, skulle upphöra och denna artikel vid utförsel vara tullfri, har af Ridderskapet och Adeln, Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallet, hvaremot Preste-Ståndet vidblifvit gällande bestämmelse. Så vida icke Preste-Ståndet vill frånträda detta sitt särskilda beslut och förena sig med de öfriga Stånden, föranledes följande omröstning: N:o 99. Den som vill att, i enlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, Ekbark skall vid utförsel vara tullfri, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, bibehålies för denna artikel gällande utförsels-tull, 16 sk. tunnan. För »Ben, andra slag, än Elfenoch Hvalfisk-: oarbetade, krossade samt förmalde eller s. k. Benmjöl», hade Utskottet äfven föreslagit tullfrihet vid utförsel. Detta förslag hafvajfBorgareoch Bonde-Ståiuien bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med vidblifvande af gällande utförsels-tull, 3 sk. lisp., ogillat. I Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att instämma! med de båda öfriga Stånden i godkännandet af Utskottets förslag, och föreslår för annan händelse följande omröstning: N:o 100. Den som bifaller Utskottets af två Stånd godkända förslag, att »Ben, andra slag än Elfenoch Hvalfisk-: oarbetade, krossade samt förmalde eller s. k. Benmjöl», skola vid utförsel vara tullfria, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies för denna artikel gällande utförsels-tull, 3 sk. lispundet. Utskottets förslag i afseende på Utförsels-tullen för art.
Dock ar hon afven i andra hhseenden en tilldragande personlighet, i viss grad storslagen, originell, klok och modig, men fra.mfor allt agande den siillsynta gilfvan att under alla forhfillanden vara sig sjalf. Skalder hafva liknat heme vid clen grekisks Niobe, sonens lofinlare framstallt modern med en antik romarinnas later, jainfiirt henn.e med en Cornelin, en Porcitr. Men detta 5ir i viss m h vilseledande. M: me Letizia bar hos sig intet af hvad man egentligen forsth lned majestatiskt, lika litet som man hos h e m e finner nilgot posernnde. Hon &amp; r en foga invecklad natur, hon har en sinnets och Irasakterens ' enlrelhet, - man iir ibland frestad .&amp;t s e a hvnrdaglighet - som verkar viilgorande i all den for1z: onstling ~ c h ' u p p s t y l t ~ ning, som omger henne. Hon ar, om man. s&amp; vill, en) llandtlig Corn e l i a ~, som Taine - har Irdlat henne. Hon har en rattrbdighet, e t t sundt iornuft, ' son1 viicker ens aktning; en ly ' hnets ' jamvikt och .. en f ormiiga af sjllf behiirskning, v i d a vHr uppriktiga beundran. Vnder olyckans dagar aldrig en klagan - p l hojden af mansklig glans och storhet aldrig ett splr af f&amp;f&amp;nga eller forhtifvelse. Naria-Letizia Ramolino foddes i Ajaccio fir 154!). Hennes far var a£ .en friin Italien ofverflyttad adlig famil-j, medan modern vsr en Pietra-Santa af gammal, %Ma korsikansk ras. Tidigt forlorade Letizia sin far, hvarefter a d a n gifte om sig nled en schweizisk officer, vid n m n Fesch.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef PresteS:ts inbjudning afslagen och Utskits förslag antaget. Frih. Armfelt: Sedan E. o. Ad. nu antagit TJtsk:ts förslag, vågar jag anhålla, det E. o. Ad. ville besluta att inbju da Presteo. BorgareSt:n att i detta E. o. Ad:s beslut sig förena, så mycket heldre som frågan hos PresteSt:t afgjordes med endast 2 rösters majoritet. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Erih. Armfelt hade föreslagit, att Presteo. BorgareStrn skulle inbjudas att instämma uti E. o. Ad:s n}rss fattade beslut om godkännande af LagUtskts uti Betänk:t N:o 25 framlagda författningsförslag, och hemställde, huruvida Ståndet behagade härtill lemna bifall. Eopades ja. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.TJtsk:ts den 28:de sistl. April och den 23:dje dennes bordlagde Betänk. N:o 77, i anledning af väckta motioner om inskränkande eller uppliäfvande af den allmogen i sju härader af Elfsborgs län samt städerne Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet. Frih. Cederström, Eudolf: Olägenheterna af gård farihandeln har man bemödat sig, att med de bjertaste färger utmåla, och jag fruktar, att man dervid gjort sig skyldig till betydlig öfverdrift. Man måste betänka, att det område, som dessa personer genomresa, numera är ganska inskränkt, men jag tror deremot det nuvarande stadgandet vara af ganska stort och välgörande inflytande på den nyttiga industri, som i dessa trakter sedan långliga tider tillbaka utvecklat sig. Ur dessa synpunkter anhåller jag, att E. o. Ad. ville afslå det nu föredragna Betänk:t. Skulle det Höglofl.
Deputerade redan meddelt sina betänkligheter hos Kongl, Kammar-Rätten, sa väl härom, som ock särdeles i den vigtiga fråga, huru en del i lika måtto påfordrade, men ännu utevarande Finska Magazins,räkningar, samt uppgifter rörande Finska Renteriernas åren 1808 och 1809 gjorda krigsförskott till Finska Corn. missariatet och underlydande Redogörare, skulle kunna erhållas. Och som, utom dessa saknade Magazins-redogörelser och Renteri-uppgifter, fullkomlig och tillbörlig säkerhet icke kan vinnas, så väl vid revisionen af härvarande Finska räkenskaper, som rörande Vederbörandes gjorda, till en del högst betydliga, ersättnings.anspråk, i anseende hvartill enär de sednare skäligen icke eller bordt uppehållas, borgen måst tagas för återbe. talningar, som efter en närmare upplysning möjligen böra äga rum; så föranlåtas Deputerade - Den 9 Mars 457 de till Riksens Höglofl. Ständer Öfverlemna,’ om icke nödigt blifver, att i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder behagade efter omständigheterna göra en sådan motion hos Ryska Regeringen, sorn till de redan efter uppgift till General-Consulen i -Finland utevarande Magazins-redogörelsers, Renteri-uppgifters samt Anmärkningars och förklaringars inbekommande, kan blifva verkande. Då Deputerade så omständeligen, som rummet 1 en berättelse medgifvit, upplyst förhållandet vid revisionen, hvarom Deputerade äfven under tiden, på sätt Protoeollet för den *o November 1813 utvisar, sig vänligen communicerat med då härvarande Riksens Högloflige Ständers Revisorer för Banco-, Stats, och Riks; gälds-Verken, samt då nu äfven blifvit förmält, att under Krigs-Revisionen en myckenhet Anmärkningar uppkommit, och att Kongl. Majit och Kronan i och för Revisionen blifvit till-' dömd en ersättning, som, att räkna efter den endast hittills afgjorde omkring 3tdjedelen af Anmärknings-målen, synes med säkerhet böra öfverstiga Revisions-kostnaden; så kunna dock
N:o 118. ratt, eger att för en tidrymd af fem år förmena alla andra att verkställa, för alt tili salu hålla, fotografiska efterbildningar af den utaf honom förfärdigade fotografi; i hvilket afseende honom dock åligger att, på tid, ort och satt, som framdeles bestämmes, anmäla, det han förbehåller sig uteslutande ratt till efterbildning af samma fotografi, äfvensom att förse hvarje af honom utgifvet exemplar af fotografien med sitt namn och ordet »registrerad». Är fotografien utförd efter beställning af annan person, vare dennes samtycke erforderligt såväl för förvärfvandet af dylik uteslutande rätt till fotografien, som nu sagdt är, som ock för att till salu hålla aftryck af samma fotografi. § 2. Den, som gör ingrepp i de uti 1 § stadgade rättigheter, böte från och med 20 till och med 500 Riksdaler och vare dessutom skyldig gifva målseganden full ersättning. Plåtar och alla andra uteslutande för den olofliga efterbildningen begagnade materialier, äfvensom alla här i riket anträffade till salu bestämda exemplar af efterbildningen, vare likaledes förbrutne; dock ege målseganden att det förbrutna godset utbekomma, i hvilket fall afdrag derför göres i den honom tillkommande ersättning. Samma straff och ersättningsskyldighet drabbe äfven säljaren, likasom ock den, hvilken i riket införskaffar, för att till salu hållas, utomlands förfärdigade, enligt denna lag otillåtna fotografi-efterbildningar. § 3- Öfverträdelser mot denna lag må ej åtalas af annan än målsegaren. För öfver trädelser, som ej åtalas inom natt och år, vare allt straff förfallet. Stockholm den '15 November 1865. Fritz Ludvig Dardel. Af Herr. Ulfsax, Adolf Fredrik, om den personliga frihetens skyddande. I fria länder, till exempel i England, kan icke en person på något sätt beröfvas sin frihet, så framt han ej gjort sig skyldig till brott. Hos oss åter vågar man döma Motioner ho» Ridderskapet och Adeln 1865.
På sätt uti ofvannämnda protokoll öfver Civilärenden den 13 innevarande månad närmare förmäles, vill Kongl. Majit föreslå Rikets Ständer att, till bidrag vid regleringen af Ronneby Köpings nya område, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet anvisa 30,000: — till godtgörande af det från Statskontoret i nämnda hänseende, under vissa vilkor, redan utbetalda belopp. Widare vill Kongl. Majit på de i nämnde protokoll anförda skäl af Rikets Ständer begära deras medgifvande, att de nödiga kostnaderna för Sveriges deltagande uti den tillämnade allmänna expositionen af åkerbruks-, industrioch konstalster i Paris år 1867 må på förskottstitel anordnas, för att sedermera blifva i behörig ordning till godtgörande anmälda. I afseende å alla de öfriga delar af Sjette Hufvudtiteln, hvaruti någon förhöjning eller nedsättning nu icke blifvit af Kongl. Majit ifragaställd, föreslår Kongl. Majit, att Riksstaten må blifva oförändrad. De summor, hvilka Kongl. Majit nu äskat såsom ordinarie anslag å Sjette Hufvudtiteln, utgöra tillhopa Runt Ridr 282,25 4.- 99. Då härifrån afräknas 1) Det belopp, som under anslaget, till »Landtmäteristaten)) ur kolumnen för indelta räntor bortfaller derigenom att motsvarande kontant anslag blifvit äskadt med 1,304: 99. 2) en under anslaget iför befrämjande i allmänhet af bergsbruket» uppförd, men till uteslutande anmäld indelning 10: 50. 39 282,254: 99. eller tillhopa 1,315: 49. så återstår såsom föreslagen tillökning Runt Ridr 280,939: 50. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Sammanlägges nu detta belopp med hufvudtitelns nuvarande slutsumma 3,706,800: — så erhålles det belopp, hvartill sjette hufvudtiteln skulle, enligt Kongl. Maj:ts nådiga förslag uppgå, eller R:mt R:dr 3,987,739: 50.
Mits gillande påskrift å denna förtekning skulle utgöra RiksMarskalkens decharge, utan att någon annan eller vidare redogörelse kunde komma i fråga; att hvad som inflyter genom försäljning af obrukbara meubler och inventarier, skulle ibland tillgångarne för nya meublers anskaffande upptagas, och användandet deraf på samma sätt, som om den årliga anslagssumman är förordnadt, bos K. M:t i underddiet uppgifvas, äfvensom att afsk ritter af sagde redogörelser borde tillställas K. Mits Han del soch Finance-Expedition, för att, vid nästblifvande Riksdag upplysningsvis kunna StatsUtskoltet meddelas. Utskottet har jemväl fått emottaga dylika afskriften för åren 1825, 1826, 1827 och 1828; hvarjemte Utskottet från K. KamraarRätten infordrat åtskilliga derstädes förvarade Speciallnveritarier, nemligen för K. M:ts Ilof-Oeconoraie, upprätladt år 1820 med afgångsoch tillkomstförtekningar till och med år 1826; för HusgerådsKaminaren, Hofstallet och KlädKamtnaren af år 1821, för Si Ifver Kam maren af år 1820 samt för P’aleburen af år 1817. Hvad nu först angår motionärens framställning om en fullständigare granskning af det till meubler m. m. å de Kongl, Slotten an viste anslag, sa anser Utskottet densamma sedan It. Stlr redan fattat deras beslut öfver K. Mits Kådiga förslag till instruetion för R. 11. Stirs Revisorer, och öfriga med granskningen af all - Bebänkanden, N:is 438, 43g. G27 manna medels förvaltning och användande, gemenskap ägande frågor, nu icke föranleda till någon åtgärd. Reservation: Hr von Hartmansdorff, August, reserverade sig desto mera mot Utskottets hemställan, som dess Betänkande upplyste att K.
Resaii skedde i sallskap med d. v. presidenten, s. m. excellensen barop Löwensköld och hans fru; det var under denna resa de har nedan meddelade brefven äro skrifna. i Edla Wirsen blef 1832 gift med löjtnanten, sedermera öfversten vid Svea artilleriregimente C. H. d ' Albedyhl1. Hon delade sitt lif mellan ett troget uppfyllande af en makas och moders plikter och ett varmt intresse för hufvudstadens fila.ntropiska företag. Efterlainnande ett älskadt och aktadt minne, afled hon den 7 maj 1876. I ett följande häfte hoppas vi jämte fortsättning. p % den uiiga flickans reseskildring dven kunna meddela nagra iitdriig ur grefve TVirsBns svar p % sin dotters bref. JIan finner daraf huru den allvarliga statsinannen, böjd under bördan af hela rikets dåliga finanser, laiiinade för ett ögonblick sina sifferluiitor asido för att söka sin livilu och ' gliidje uti det skriftliga meddelandet med sin unga dotter, TJvarr tillåter oss ej tidskriftens inskralikta utrymme ett mer utförligt atergifvande d den ur mer an en srnpiinkt ' intressanta korrespondensen. De hitr anförda brefven äro, pk ett p m uteslutniligar när, och med iakttagande af det inoderna stafningssattet, ordagraiint återgifna. Berlin, juni 1822. Kara föräldrar! J a g kan ej underlåta att har ifrån Berlin slaifva till mina goda föräldrar, siiker om att beskrifningen om min iesa roar inaninia. Det är ej mycket att saga om resan anda från Stralsund, ty vi hafva ej farit postvagen, ' utan en annan, som ej ar rik p&amp; sköna belitgenheter, men vii1 på sand och stygga ' tallar.
G. von Sydow-, sorn, efter att hafva förklarat sig dertill beredvillig (Prot. d. 28 Fehr.), erhöll vederbörligt förordnande, och tog Besigtnings-förrättningen, dervid Kongl. Majit i Nåder utsett och förordnat Chefen för Förvaltningen af SjöÄrendena Contre-Amiralen m. m. Herr Grefve Clas Cronstedt att vara Ordförande, sin början den a8:de Julii. Den 23 Augusti i833 företeddes hos Banco-Fullmägtige: a. En skrifvelse från Herr Commendeur-Capitainen von Sydow af den 14 i samma månad, åtföljd af Revisorernes gemensamma Berättelse med tillhörande Räkenskaps-bilagor, samt en serskild, af Herr CommendeurCapitainen upprättad Tabell, utvisande, att från och med år 1829 till och med år 1832 för canalens fullbordan är vordet utgifvet R:dr B:co 901,614: 13. 1 o. och således af Bolagets egne medel R:dr 106,280: i3. 10. utöfver det af Rikets senast församlade Ständer beviljade yttersta anslag R:dr 845,334- Berättelse af Banco-Fullmäktige. 53 b. En skrifvelse från Götha Canal-Direction af den 12 Augusti, hvarvid åtföljde: 1:0
– Jag reste till Malmö, längtade att träffa dig, jag hade hundra saker att tala och fråga om – du kom! och Du Gode Gud!!! Jag vet nu att det är skilnad på »hålla af» och »älska», ett ljus gick upp för mig men endast att visa mig att jag fört dig, som jag håller så af, till branten af en afgrund: fasan förlamade mig, jag höll på att sjunka till dina fötter för att bedja om förlåtelse och tillgift. Jag var feg och fruktade för ditt förakt. Jag höll af dig och fruktade att bli tillbakastött, hvilka afgrundsqval led jag ej på hemvägen mellan H–a och Ahlestad, jag såg M:s tårfyllda blick, kanske såg jag fel, nej, nej, hon hade bestämdt tårar i ögonen, hon tänkte att jag är ovärdig din kärlek och hon har tyvärr alltför rätt. Jag håller af dig, men hvad man kallar kärlek har jag aldrig känt, kommer kanske aldrig heller att känna den; jag älskar Gud och alla hans skapade varelser, men jag är rädd och skygg för den eldiga, häftiga känsla man vanligtvis kallar kärlek. – Du har nu min heder – hvilken för mig är precis detsamma som mitt lif – och mig sjelf helt och hållet i din hand, du kan bestämma öfver mitt öde. jag beror af dig och ditt ädelmod, men jag skall bära mitt öde som en nordisk qvinna. Jag har begått ett misstag, ett oförlåtligt och jag skall tåla följderna. Du säger att jag yttrat »jag bryter ej ett gifvet löfte» det säger jag omigen och skall veta att hålla dem om jag ej blir frivilligt löst från mitt ord. Ja, du har rätt: pengarne och kedjan bränner mig som eld. O! hvad de plåga mig! Kärleken tänker ej på silfver eller guld. »Kärleken söker icke sitt eget». – Min vänskap och tacksamhet får du svårt att jaga bort, ty de vilja så gerna följa dig, endast förakt och hämnd kunna jaga dem på flygten; hämnas om du vill, du har både medel och skäl dertill. Skrif snart! Gud vare med dig! och var viss att jag i min aftonbön först och innerligast innesluter dig. Jag tvekar ej ett ögonblick att skrifva Din tillgifna Victoria. Ett följande bref innehåller ett »Godnatt! Sof godt!» med variationer.
Trollhälte-canalfartens historia. En sednare upplaga häraf, mycket förkortad i anseende till de äldre företagen, utgafs flera år derefter under namn af Trollhättan. Utkast Lill en Svensk statistik, 2 delar, U.K. H. Kronprinsen i underd. tillegnad. Det oriktiga begrepp man hos oss hade örn statistik föranledde mig att utgifva detta försök till ett systematiskt arbete i denna väg, ehuru det innehåller mycket, som endast tillhörer statsekonomien , men som då icke kunde skiljas derifrån. Härvarande främmande diplomater läto genast öfversätta det. — Vid anförandet af Sveriges import begagnades de tabeller, som Den i5 Ma rs f. m. 4g5 framlades för särskildta Utsk. vid i8i5 års riksdag. Jag fann sedermera, alt dessa tabeller, så långt jag hann att granska dem, voro alldeles oriktiga, och yttrade det oförtäckt i andra delen. Tryckningskostnaden för denna andra del hlef mig ersatt med 2Öo r.-dr. Svenska kammarverket under medelåldern. Prisskrift, belönt af Vitlerhets-academien. Detta prisämne hade länge varit utsatt till täfling, utan att något svar inkommit, som kunnat belönas. Då min skrift inkom, gjordes dervid åtskilliga påminnelser, i förmodan af misstag. Jag ändrade intet, men bevisade med urkunder att jag hade rätt, och dessa bevis kunde ej vederläggas. Sedan den svåraste delen af vår ekonomiska historia härigenom var någorlunda utredd, ville jag lemna åt andra alt fortsätta den; men då academien icke fick något svarpå sin nya prisfråga: Om följande tiders kammarverk, skref jag Om Svenska kammarverket under Konung Guslaf I:s regering, likaledes belönt. Härmed upphörde jag att skrifva i detta ämne. Academien utsatte pris för en afhandling om kammarverket under Erik XIV, Johan lil och Carl IX, men fick aldrig något svar, som kunde belönas, och upphörde slutligen med denna prisfråga. Öfversigt af Sveriges penningeväsende under förra seklet till närvarande tid. En skrift i samma ämne, eller om myntets och varornas förhållande till hvarandra, författade jag sedan. Den infördes i Landtbruksacademiens handlingar, der flera, så väl statsekonomiska som agronomiska artiklar af mig finnas.
Jag tror, att öfvergången från prygelstraffets användande till detsammas afskaffande, skulle lämpligast kunna bestå deruti, att soldaten icke skulle få afstraffas med prygel, förrän han, efter genomgåendet af vissa varningsgrader, blifvit nedflyttad uti en bestämd class, der prygel finge användas, och från hvilken han åter, efter ådagalagdt förbättradt uppförande, under någon fastställd tid, kunde uppflyttas till en class, uti hvilken han vore fri från detta straff, intilldess han åter gjort sig skyldig till sådana förseelser, som vållat hans nedflyttning till den förra classen. Ett sådant förfarande skulle innefatta en öfvergång till det mål man önskar uppnå, och tillika verka förmånligt på soldatens hederskänsla, samt afhålla honom från alt begå sådana felaktigheter, hvaraf följden blefve nedflyttning i cathegori med dem, hvilka voro underkastade prygelstraff. Detta är icke någon pur theorb Förhållandet äger rum i smått uti vårt kära fädernesland och i stort inom Preussen. Vi äga en skola, kallad allmänna elementar-skolan, för hvilken jag i 11 år varit directeur, och der en sådan classification blifvit införd, som håller eleverna uti en ständig .fruktan att nedflyttas uti en sämre class. I Preussen har man länge följt samma systeme. Jag bör tillika upplysa, att den comité', som har sig anförtrodt krigsartiklarnes omarbetning, liar fått emottaga af en högt uppsatt person en Den 14 Mars. a3i promemoria, deruti denna princip lägges på hjertat; och jag är öfvertygad om, att comiteen icke skall underlåta att begrunda densamma. Jag anhåller alt LagUtsk. läcktes taga dessa omständigheter i öfvervägande och jemväl ihågkomma, alt all brusque öfvergång haft det felet, att man nödgats gå tillhaka. Jag önskar, att man måtte gå fram -steg för steg på eultuiens bana, att man matte hära sig praktiskt åt, och tillse, att hvad man beslutar äfven är användbart.
449 skulle välja om ordf. för hvarje år. Hvad som inom Utsk:n kunde hända hvar vecka, kunde möjligen inträffa hvarje är inom dessa II. St:s verk. Det torde redan af den erfarenhet man har t. ex. i afseende på rectorat vid universitet och gymnasier, hvilka ombytas dels årligen, dels halfårsvis, vara bestyrkt, att detta sätt att få chefer, särdeles om man går i ordning sinsemellan, föranleder det sämsta chefskap, som kan äga rum. Den ena tiden är det en som sköter ärendena på sitt sätt, den andra gången är det en annan som gör det annorledes, så att de underlydande ej rätt veta huru de skola skicka sig; ty hvad som är rätt i dag, pä nyårsafton, är orätt i morgon pä nyårsdagen, o. s. v.” Jag röstar för ändringens afslående. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus, anförde skriftligen: Den ifrågavar. grundlagsförändringen åsyftar en ny concession af II. o. Ad:s urgamla rättigheter. Men, mine Hrr, huru länge skola dessa fordringar på ständigt förnyade concessioner fortfara? Det finnes likväl en punkt man icke kan öfverskrida, utan att tillintetgöra Adeln såsom samhällselement, och detta element tillhör Den ärftliga monarkien, om icke dess ärftlighet äfven skall gifva vika för wr/principen, och förvandla det monarkiska Sverige till en Nordamerikansk republik, eller lill hvad värre är, ett Pohlen. Ärftlighet sprincipen är dessutom närmare förenad med ägande rätts-principen, än man tror. Om sonen till en Helmfeldt icke får ärfva de genom fadrens förtjenster på stridsfältet eller i rådkammaren förvärfvade frioch rättigheter, hvarföre skall sonen till en procentare ärfva de genom fadrens bedrägeri förvärfvade rikedomar ? Första villkoret för samhällsordningens upprätthållande är upprätthållandet af lagligen förvärfvade ägodelar, de må bestå af penningar, egendom, eller frioch rättigheter.
Slutet a£ Utskottets Utlåtande lyder nemligen sålunda: ”Serskildt får dessutom, för Remissens full”ständiga besvarande, ConstisutionsUtskottet förklara sin öfvertygelse om frågans (»förenlighet ”med Grundlagens anda, då upphöjelsen, hvilken, ”sker till Stind, ej måste antagas sorn fullkoen”nad, innan dera medför utöfntngen, när helst det ”skulle inträffa, af alla Stånds Ledamots lagliga, ”friheter och förrnoner och då hvarje deremot i ”förväg uppställdt, af lag ej föreskrifvit hinder ”otvifveiagtigt inuebuie en modification af 37 §* Den 27 Oclober e, m, 397 ”RegeringsFormen med inskränkning i sa väl ”den belöntes som den belönandes rätt.” Jag anhäller om återremiss, på det Utskottet mi kunna utesluta denna del af Utlåtandet. Kerr von Hohenhausen, Michael: Det är med Stöd af 50 §. Riksdagsordningen, som jag anhåller lill protocollet få yitra mina tankar, jag har genom ConstitutionsUtskotiets gillande af Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägran å ifrågavarande proposition väl fått ökadt det misstroende jag hyste att jag misstagit mig i min opinion, men dock ej af de skäl, som ConstitutionsUtskot. tet framdragit. Utskottet har i frågan om 51 §. RiddarhosOrdningen, förklarat de orden: under Riksdägarne må likväl &tc. Af desse ord har Utskottet slutat tili den mening, att mellan Riksdagafhe skulle introduction ovilkorligen ske. RiddarhusUtskottet har af dessa ord blott funnit, att den kunde ske. 'Bada delarne äro obestridligen en förklaring eller tolkning af 5t §:n, och aldeles icke dess bokstafveliga lydelse eller, som Constitut.-Utskottet säger, dess bokstafliga mening. Skulle med mening förstås anda, så är detta ConstitUtiönsUtskottets förfarande "i strid mot 83 §.