Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Längan åt gatan bebos på nedra botten af baronen, en trappa upp af generalen, två trappor upp af justitierådet, som är husvärd, tre trappor upp af kryddkrämaren, och fyra trappor upp af salig Karl Johans pensionerade köksmästare. I venstra gårdsflygeln bor snickaren, vicevärden, som är en fattiglapp; i den andra flygeln bor läderhandlaren och ett par enkor; i den tredje flygeln bor kopplerskan med sina flickor. Tre trappor upp i stora byggningen vaknade kryddkrämarens och tjensteqvinnans son till sjelfmedvetande och medvetande om lifvet och dess pligter. Hans första förnimmelser så som han sedan erinrat sig dem, voro fruktan och hunger. Han var mörkrädd, strykrädd, rädd för att göra alla till olags, rädd att falla, stöta sig, gå i vägen. Han var rädd för brödernas näfvar, pigornas luggar, mormors snubbor, mors ris och fars rotting. Han var rädd för generalens kalfaktor som stod ner i farstun med pickelhufva och fascinknif, rädd för vicevärden, när han lekte vid soplåren på gården, rädd för justitierådet, som var värd. Öfver honom magtegande med privilegier, från brödernas åldersprivilegier upp till faderns högsta domstol, öfver hvilken dock stod vicevärden som luggades och alltid hotade med värden, hvilken mest var osynlig, emedan han bodde på landet och kanske derför var den mest fruktade. Men öfver dem alla, till och med öfver kalfaktorn med pickelhufvan, stod generalen, mest dock när han gick ut i uniform, med trekantig hatt och plumager. Barnet visste ej hur en kung såg ut, men han visste att generalen gick opp till kungen. Pigorna brukade också tala om sagor om kungen och visade kungens markatta. Modern brukade äfven förestafva aftonbönen till Gud, men något redigt begrepp om Gud kunde han ej få, men han måste nödvändigt stå högre än kungen. Denna fruktan var troligen ej något egendomligt för barnet, såvida icke de stormar, som öfvergått föräldrarne under det han bars i moderlifvet, haft något särskildt inflytande på honom. Och det hade stormat betydligt. Tre barn voro födda före äktenskapet, och Johan föddes först i början af vigseltiden.
Vill detta ej i korthet säga, att., ehuru Utskottet tycker att det är bra häftigt att genast dia lill med ett förslag till ny Lag, sorn sätter all medborgerlig säkerhet i våda, och som öfverlemna!-, midt under Constitutionens helgd , hvarje Medborgares tillvaro åt våldets discretion, så vill Utskoltet likväl tillstyrka ett Lagförslag, hvarigenom sådant kan verkställas, ehuru den i hemligheterna ej invigde Medborgaren skall tro, att det är overkställhart mot några andra, än verkeligen lill döden dömde missdådare. Utskottet känner lika så väl som jag, hvilka obarmhertiga våldsgerningar en och annan Embetsman tillåtit sig mot enskildta Medborgare, och hvarpå Exempol ej saknas i JustitiasOmbudsmannens Embets-Berättelser, hvarest omtalas, huruledes en Skeppare Sjöberg blifvit sönderpiskad och lefvande på fängelsets vägg i 12 timmar uppspikad för 100 R:dr, som den våldsamme, orättvise Embetsmannen fått plikta, hvarefter han fått en god domsaga. Hvilken skön garanti har icke medborgerligheten emot alla missbruk, mot vålds utöfvande, mot lagens öfverträdande, och emot medborgares godlyckliga behandling. Jag har i de anmärkningar, som mot Utskottets Betänkande blifvit afgifne, och hvarföre mina medborgare, Lill hvars kännedom de blifvit öfverlemnade, äga rättig - Den 3 Februarii e. m. 187 liet att dömma, yttrat mig rörande förslagets grymhet emot den folkklass, på hvilken man säger sig uteslutande vilja tillämpa den ifrågavarande lagen. Jag besparar mig således ett upprepande deraf, så mycket heldre som min öfvertygelse är, att förslaget alicirig lärer bifallas; enär den mest obetydliga vaktkarl skulle derigenom blifva en mördare.
En rodnad drog hastigt som en honom hans försumlighet i sinne, och han förbiilande skugga öfver det solbrända ansigtet. utbrast: Och allt medan Ruth ännu, utan att kunna » Ack, förlåt — här står jag ju alldeles samla sina tankar, utan att ens kunna tänka och glömmer mig. Här i hastigheten och en bestämd tanke, i mållös förfaran stirrade trängseln tappade jag alldeles bort dig, min rätt framför sig, som hade hon sett ett spöke kära Karl. Tänk, hvad Klara skall bli öfi det klara qvällsljuset bland alla dessa stimverraskad och glad. — Får jag lof att föremande menniskor af kött och blod på den ställa • » trånga bryggan, lyfte han med en tveksam Men i detsamma afbröts han af, att Ruth bugning den lätta halmhatten och böjde sig häftigt tryckte båda händerna för sina ögon så för att dölja sin förvirring djupt — djupt ... och med ett qväfdt rop som af smärta tungt Men ögonblicket derefter slog det ock henne, stödde sig öfver hans arm. Först nu kom att det var han. Åren hade förändrat mychan att erinra sig, hvad allt låg emellan ket: dragen hade förmanligats, det sydliga dessa tvänne, och att hvarje presentation i alla fall vore öfverflödig. Och han kände sig grufligt förvirrad. Ack, hur hade han kunnat undgå att tänka på detta genast, långt förut. Men man kan då ej heller tänka på allt. Han hade ju kommit öfver honom så plötsligt och oväntadt, Karl Vrede, om aftonen på hans kontor, strax innan han skulle lemna det för att bege sig ned till båten. Och sedan han väl sjelf hemtat sig från sin öfverraskning och den första, uppflammande glädjen att efter så många år se den gamle kamraten från gångna konstnärsår igen, hade han endast haft tanke för den förvånade fröjd, .som skulle beredas Klara vid det oanade mötet med den afhållne brodern. Ej en rad hade ju denne skrifvit om det på förhand. Men Euth och hennes närvaro der ute hade Fritz Ritter under allt detta totalt förgätit. * Dock medan ännu de båda vännerna stodo förvirrade, veksamma, lyckades Ruth genom (Forts, å sid. Musik af H e l e n e Drömmande. Munktell.
Holiii, Elisabeth, fru, Varberg. Borg, Eniina, frökeii, Lund. Borgströiii, Fina, fru, Karlslrrona. Bosmis, Olga., fru, Lessebo. Boströin., Sofie, fru, Nyköping. Braathen, A iinn, frii, Siiiidsvall. Brauclt, Axel, grosshn.iicllare, Stockholm Braiiclt, Edln, fru, B Bïeclberp, Louise, f~m, s Brinck, C. W., grossliaiidlnre, Brown, Aunn, fru, Stockholni. ' Brhkenhjeliu, Margareta, fru,Stockholin. Rrbkenhjelin, Per, iinderst&amp;thAllare, Stockholm. Biiloiir, von, Aiiialin., fru, BjersjölagBrd. Biiiisow, Fr., grosshaiidlare, Stockholiii. B Biiiisow, Lona, Prii, Biickström, Lilly, fru, D Bökliii, Ebba, fru, Tiickhamiuar, Nyköping. Carlesson, Siri, fru, Stockholni. Carlsson, Hiliila, fru, Göteborg. Carlssoil, S. fil. doktor, Stockholm. Csvallin, F. G., grasshandlare, StockO liolni. Cederberg, A. F. O., Major, Stockholm. B Cederbloni, A ngiista, fru, Cederlund, Edw., grosshandlare r&gt; Cervin, Alice, fru, D Cervin, C., bniikdirektör, B Cervin, C. G., lmnkir. Collijn, Alfred, grosshandlare, Stockholin. Cornell, J. F., kapteii, Suudsvall. Craili&amp;r, I \ f.art: %, fröken, Klinteheinn. Crouqiiist, Aqniliua, frii, Malni6. Danielsen, Joli., grosshandlare, Stockholni. Dickson, Blauclie, fru, ' Göteborg. : Dickson, Elleii, fröken,: Dicksoii, Robert, grosshandlare, Göteborg.
Revisorers uppmärksamhet blifvit påkallad å det uti Kongl. Brefvet den 20 November 1843 föreskrifna villkor för meddelandet af ett förskott, stort 2,667 R:dr, från allmän - 343 — na byggnads-anslaget till åtskilliga kostnader vid nämnde Regementes byggnader, att nemligen ersättning derför framdeles borde lemnäs af anslagna medel till militär-byggnader, så anser Öfver-Intendents-Embetet sig böra erinra, hurusom framställning om sådan ersättning skett uti underdånig skrifvelse med 1845 års General-förslag, men, så vidt Embetet har sig bekant, ännu icke blifvit af Eders Kongl. Maj:t slutligen pröfvad, samt att Embetet, sedan Eders Kongl. Maj:t numera, genom nådigt Bref af den 14 sistlidne Januari, befriat Embetet från befattningen med berörde byggnader, icke vidare förnyat framställningen om slik ersättning. Slutligen hafva Rikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamhet på den, till missförstånd ledande, uppställningen af Öfver-IntendentsEmbetets, i Kammar-Rätten likväl utan anmärkning granskade, expensmedels-räkning för ifrågavarande revisionsår; och får Embetet, som, för egen del, gillar hvad Revisorerne härvid yttrat, endast tillkännagifva, att närmaste anledningen tili'detta bokföringssätt numera upphört, sedan dels Embetets expensmedel af en enda person förvaltas och redovisas, dels Sekreterarens fordran vid detta års början blifvit till hela beloppet liqviderad. Stockholm af Öfver-Intendents-Embetet den 10 Mars 1846. M. G. ANCKARSVÄRD. L. S. //. TV. Bredberg. — 344 — Kongl. Konvoj-Kommissariatets underd. Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Kommissariatets räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste' Konung!
Maj 1858 mom. 33, jemiördt med Kongl. Maj:ts Bref till'Stats-kontoret afdon 12 Nov. 1823, sedan de uppnått 65 år och tjenstgjort i 10, få komma på allmänna indragningsstaten. Detta sednare stadgande behöfver dock förändras, såvida läroverken skola kunna uppfylla det med dem afsedda ändamål. Hvar och en, som af egen erfarenhet känner lärarekallet, vet väl att i allmänhet ingen, som en längi-e tid tjenstgjort vid läroverken, kan efter fvllda 60 år rätt uppfylla en lärares åligganden. Efter denna tid saknar man nemligen den själens spänstighet, och liflighet samt den ihärdighet, som äro nödvändiga vid ungdomens handledning, isynnerhet då genom en längre föregående tjenstgöring krafter och håg blifvit brutna. Då nu läroverken, genom de dubbla årens borttagande och genom lärarelönernas förökande blifvit så skiljda från kyrkan att härefter högst få lärare torde öfvergå från läroverkens till kyrkans tjenst, så skall följden af ofvannämnda stadgande blifva att våra läroverk efter några år skola hafva en mängd af gamla lärare, som äro odugliga lör sitt vigtiga kall, men som för att erhålla pension ej kunna taga afsked förr än de uppnått 65 år samt tjenstgjort uti 40. Detta förhållande bör ändras, och då man i allmänhet kan antaga att, sedan den första tillsättningen af lärare vid de nyligen inrättade läroverken skett, ingen skall erhålla ordinarie lärarebefattning, förr än efter fyllda 30 år, får jag göra den motion, att med ändring af Konungens nådiga Bref till Stats-kontoret af den 16 Mars 1858 mom. 33 måtte stadgas, att lärare vid Statens offentliga undervisningsverk måtte hafva rätt att komma på allmänna indragningsstaten så snart de fyllt 60 år samt tjenstgjort såsom ordinarie lärare vid nämnde undervisningsverk i 30 år. Stockholm den 12 November 1862. C. O. Björling. Bih. till R. St. Af Kontrakts-prosten E. M. Tegnér •
Då han stridt hade med de Syrer i Mesopotamien, och med de Syrer af Zoba; då Joab omvände, och slog de Edomeer i saltdalenom, tolftusend. Gud, du som oss bortdrifvit och förstrött hafver, och vast vred, trösta oss igen. Du, som jordena hafver berört och remna låtit, hela hennes refvor, den så förfallen är. Ty du hafver bevist dino folke ett hårdt ting; du hafver gifvit oss en dryck vin, att vi omkullfalla måste. Men du hafver dock gifvit ett tecken dem som dig frukta; hvilket de uppreste, att de skulle säkre vara. Sela. På det dine vänner skola förlöste varda; så hjelp nu med dine högra hand, och hör oss. Gud talar i sinom helgedom, dess gläder jag mig; och vill dela Sichem, och afmäta Succoths dal. Gilead är min, min är Manasse; Ephraim är mins hufvuds magt; Juda är min Förste. Moab är mitt tvättekar; mina skor sträcker jag utöfver Edom; Philistea fägnar mig. Ho vill föra mig uti en fast stad? Ho leder mig intill Edom? Skall icke du göra det, Gud, som oss bortdrifver; och icke utdrager, Gud, med vår här? Skaffa oss bistånd i nödene; ty menniskors hjelp är fåfäng. Med Gudi vilje vi mägtig ting göra; han skall underträda våra fiendar. En Psalm Davids, till att föresjunga på strängaspel. Hör, Gud, mitt rop, och akta uppå mina bön. Härnedre på jordene ropar jag till dig, när mitt hjerta i ångest är: För mig dock uppå en hög klippo. Ty du äst min tillflykt; ett starkt torn för mina fiendar. Jag vill bo uti dine hyddo till evig tid, och min tröst hafva under dina vingar. Sela. Ty du, Gud, hörer mina löften; du lönar dem väl, som ditt Namn frukta. Du gifver Konungenom långt lif, att hans år vara ifrå slägte till slägte;
LXV. B. 33g. LXVI. A. 60. — om förändrad instruction för Riddarhus - 43o Direclionen och dess Tjenstemän. LXV. B. fyi. LXYI. A. 218. P.U. 258, 3o8. Riddarhus-Utskottets Memorialer angående åtskillige ändringar uti Låne-Reglementet. LXY. B. 35o. LXVI. A. 62. P.U. 7 r. — angående förändrad redaction af LåneReglementet. LXV. B. 353. LXVI. A. 63. A. 218. P.U. 258. — angående väckt motion, att vid kommande Riksdagar de i RiddarhusCanzliet anställde Extra Tjenstemän ej måtte äga att vid samma Riksdagar utöfva deras Representationsrätt. LXVI. B. 198. A. 260. P.U. 353. — angående väckt motion att intet maximum för utlåning mot namnsäkerliet måtte bestämmas. LXVI. B. 200. A. 208. Riddarhus-Utskottets Ledamöter. Se Lista. Ridderskapets och Adelns protocoller vid 1817 och 1818 samt i8a3 årens Riksdagar, om verkställighet af utdelningen utaf. LXVI. 195. A. 213. — Canzli-Betjening, att den ej må låta anteckna sig som Riksdagsmän. LXV. 43o. LXVI. R. 122. P.U. 353. — concessioner vid 1809 ^rs Riksdag, om kungörande af. LXV. B. 325. LXVI. A. 52. RiksArchivet, angående tjenlige och tillräcklige rum för. V. 174. VIII. R. 202. XLVII. E. 5o8. XLVIII. A. 212. L. E. 70. RiksBokslutet, angående åtskilliga omständigheter hörande till.
De inträda då uti det förhållande att behöfva försörja sig med sina händers arbete, och jordbrukaren behöfver dem äfven för detta ändamål till drängar och pigor i sin tjenst. Men huru allmän är icke den klagan från husbönders och matmödrars sida, att tjenare, fullt begåfvade med arbetskrafter och egnande sitt lif till desammas användande i det egentliga arbetets tjenst, icke hafva den uppfostran, som motsvarar uppfyllandet af detta uti så många förhållanden djupt ingripande kall. Då tjenare blifva lagstadda till en tjenst, behöfva de icke förevisa intyg om kunskap eller duglighet uti något, som till denna deras tjenst oundvikligen hörer, än mindre att de behöfva eller kunna förevisa betyg om inhemtade skickligheter från något institut eller tillämpningsskola efter genomgångna lärdomsår, då Staten åt denna den stora mängden af landets barn gjort intet för dess praktiska uppfostran. Den enskilda välgörenheten har väl här och der tänkt på nödvändigheten af den arbetande klassens praktiska uppfostran, hvarigenom husbönder någon gång erhålla sällsynta undantag bland tjenstefolk, de der genomgått någon enskild så kallad slöjdskolat i lluppllth. lill R. St. N:o 167. fostran och undervisning för tjenstefolk, och derifrån förevisa betyg; men i allmänhet erhållas tjenare, hvilka betinga sig de drygaste lönevilkor, och i sanning icke kunna nöjagtigt förfärdiga en selpinne eller ett yxeskaft, mycket mindre att de skulle kunna på ett rätt rationelt sätt föra plogen, så och skära, eller på ett skickligt, ordningssamt och beskedligt sätt veta att handhafva hästeller boskapsskötseln — knappast att de hafva hjerta till detta sednare, hvilket äfven bildas och vinnes genom uppfostran. Tjenstehjonsklassen i Sverige står beklagligen på den aldra lägsta ståndpunkt af bildning, det vare sig uti moraliskt eller rent praktiskt hänseende.
Allmänna Besvärsoch Ekono m iUt skottet : Herr Aminoffs, Johan Fredric, denna dag väckta motion, angående utfärdande, till allmän efterlefnad från och med år 184-5, af den redan antagna nya Författningen om mått, mål och vigt; tillika med ett i anledning deraf afgifvet yttrande; Herr von Troils, Emil, denna dag väckta motion, angående gästgifverierna i Riket m. m.; Herr Cederskiöhls, Pehr Gustaf, denna dag afgifne yttrande, i anledning af Herr fUester strands, Pehr, den 24 dennes e. m. till nyssnämnde Utskott remitterade motion, angående förändringar i Elementar-läroverkens organisation; Herr Munck af Rosen skiölds, Nils Rudolf, denna dag vack ta motion, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t anhålla, det Stads-privilegier måtte utfärdas för Höganäs. I Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. I). Till Stats-Utskottet remitterades nedannämnde motioner: l:o Herr Nordvalls, angående fortfarande af det årliga anslag af 1,080 ll:dr Banco, som, genom Kongl. Brefvet den 14 April 1837, blifvit Linköpings stad lillförsäkradt, intill år 1856; 2:o Herr Nordvalls, angående anslag till Wadstena hamn-anläggning; 3:o Herr Lundelii, angående årligt bidrag till Hedvig Eleonor® och Prat-Utdrag, den 25 Augusti 1844' 107 Adolph Fredrics församlingar i hufvudstaden, för löneförhöjning åt deras ordinarie prester; uti hvilken fråga Herr Gustafsson sig yttrat; 4:o Jlerr O. Lundgrens, om anslag till Cimbritshamns hamn; och 5:o Herr Lagergrens, med framställning, att en summa af 6,660 R:dr 32 sk. Banco, motsvarande kostnaden för 9 månaders resa, måtte beviljas Capitaine-Lieutenanten August Gosselmans sterbhusdelegare, såsom ersättning lör hans enskilda uppoffring på en för allmänt ändamål företagen resa till Södra America; uti hvilken fråga Herrar JVinge och Akesson jemväl sig yttrat.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att sedan Ridderskapet och Adeln på förmiddagen beslutat, att lånen skola upptagas, så väl mot Obligationer, som uppå Afskrifnings-räkning, 48 Den 2 December e. m. återstod nu af i:sta momentet att besluta angående räntan och uppsägningstiden. Friherre Boyej Ludvig: Då jag hör till deras antal, som voterat för det senare alternativet, hvilket i förmiddags-voteringen vunnit, och jag ensam må hända får bära tillmålet, att icke vilja vårda Bankens säkerhet, så har jag trott mig böra vara den förste, som föreslår de Correctiver, hvilka skola motverka och förekomma alla missbruk af den satts, som vunnit. Jag vågar derföre, såsom Herr Lefren i förmiddags uti sitt tal, hvilket var utmärkt af sakkännedom och fullkomlig oväld, tillstyrkte , först föreslå, att, om efter Realisationens början denna Låneanstalt finnes menlig för Bankens säkerhet, BancoSlyrclsen då må äga i sitt skön, d. v. s. icke allenast rättighet, utan äfven skyldighet, att åter indraga hvad som blifvit utlåndt. För det andra föreslår jag, att, på sätt samma Ledamot uppgifvit, en tillräcklig andel af den upplånta summan må såsom reservfond hållas inne. För det tredje föreslår jag, att BancoStyrelsen må få rättighet, att balancera, såsom den bäst synes, båda upplåningssätten, likväl så, att aldrig hvarken Inscriptionseller Obligations räkningen må upptaga mera än hälften af den bestämda fonden, Den 2 December e. m. 49 den, då jag tror att jeni vigten är tillräckligt bevarad. Jag hoppas nu hafva ådagalagt, att jag och majoriteten icke ägt någon håg att lägga minoriteten inunder, hvilken dessutom nu måste vara tillfredsstäld, då den får hälften af fonden för sin mening. Jag öfverlemnar till Herr Grefven och LandtMarskalken, att nu eller framdeles göra proposition å dessa 3:ne punkter, hvilka jag såsom en följd af det i förmiddags fattade beslut, anser oss höra fastställa. Herr Hjerta ^ Gustaf:
Nils sindersson från Wermlands län har, genom en hos Bonde-ståndet väckt motion, deruti Riksdagsfullmäktige Olof Olsson i Olsäters torp och Olof Olsson i Öllebyn från samina län instämt, föreslagit, alt åt det bolag, som åtoge sig att mellan sjön Fri/lien och den segelbara delen af Nors-el/ven utjöra en kanalanläggning med slussar, mätte beviljas ett anslag utan återbelalningsskyldighet å 400,000 R:dr B:ko, under förbehåll, att det skulle åligga samma bolag att utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver detta anslag kunde lill företagets utförande erfordras samt att framgent underhålla så väl kanalen som slussarne; åberopande motionären en på åtskilliga ortens invånares bekostnad, efter anställd undersökning, af Distrikt-chefen Majoren Lilliehöök uppgjord och motionen bilagd plan och kostnads-beräkning^för ifrågavarande kanaloch slussverks-byggnaders verkställighet; hvarvid motionären dock erinrat, att då ersättningen för nödiga jordexpropriationer ej vore inberäknad i den summa, 761,172 R:dr, som kostnadsförslaget upptoge, kunde antagas, att denna summa komine att uppgå till 800,000 R:dr B:ko, eller dubbla beloppet af det föreslagna statsanslaget. I afseende på behof vet, vigten och nyttan af en direkt kommunikation mellan Wenern och den genom Fryks-dals härad sig sträckande, 8 mil långa, sjön Fryken, innehåller denna motion följande hufvudsakliga upplysningar och yttranden: Från nämnde härad, hvars folkmängd öfversteg 37,000 menniskor och areal utgjorde mer än 23 qvadratmil, hade sedan längre tid tillbaka en stor del af befolkningen utgått till andra orter, för att genom arbetsförtjenst bereda sig tillgång lill anskaffningen af de födoämnen, som inom häradet icke producerades i tillräcklig mängd för detsamma» talrika invånare. Till följd af dessa utvandringar hade jordbrukets skötsel inom orten blifvit åsidosatt och dervarande näringslillfällen i flera hänseenden lemnats obegagnade; och hade de medel till egen och anhöriges bergning, som förvärfvals genom arbets-sökandet å andra orter, befunnits dertill otillräckliga.
Iuventwierns, bestkende af rakenskapsbocker och slrrifmateriel, k o ej upptagna i nkgot varde. Frolrnarns T. Geijer och Elsa Gyldkn hafvs ~lnder det forflutns., &amp; ret me6 uppoffi.ande nit och mycken slricklighet skott knssans registrering och ekonoiniskn expedition. Stockholm i fehrunri 1897. C a r l Nystrom. Kassafijrvaltare. Fredrika-Bremer-Forbuudets sjukkassns fonder utg-jorde vid borjan af Br 1897: kr. 8,327: - Forsakringsf o n d k ... Donstionsfonden 2 3,000: - Reservfonden .. ..)) 2,201: 92. Kassans styrelse har under Bret haft fijljande sammnnsattning: Ordinarie styrelsemedlemmar: ~rofessor P. G. Rosk, ordforande. Doktor Carl Nystrotn, vice ordforande och lmmforvaltare. Froken Theresa Geijer, sekreterare och tjiinstgorande vid expeditionen: Froken Anna ' Roos. Fordelningslakaren AT. A. Edlil~g. Suppleanter: Fru F. Lybeck. Froken G. vow, Plonzgswt Lifmedikus G. TVestfelt. Revisorer: Froken A. Fabricius. Froken I&lt;. FVall; Revisorssupplean ter: Froken A. Dnhlstriinz. Frolren fM. Silow. Revisionsberattelsen lyder son1 foljer: Underteclmnde, utsedda revisorer att granska Fredrika-BremerForbundets sjukkassas forvaltning och r~kenskaper for &amp; r 1896, fb hkrhed efter f ullgjordt uppdrag diirom afgifva foljande berittelse: Betraffande tillgingar och skulder samt inkolnster och utgifter f B vi hanvisa till kassaforvaltarens af oss granskade redovisning.
Gyldenstolpe, Ant. Ga hr.: Jag inser visserligen den goda afsigten för Gr. Lagerbjelkes framställda förslag, men jag tror, att Ståndet icke bör vidtaga sådana detaljbeslämmelser, som kunna lägga hinder i vägen för bolagets bildande, ulan att K. M. må pröfva, huruvida några ytterligare föreskrifter för Statens säkerhet kunna erfordras, än dem som R. St. föreslagit. Nu är förhällandet, alt R. St. vid en föreg:de riksdag begagnat precist samma uttryck, som här hafva blifvit åter uptagna. Jag (ror icke att K. M. ansåg nödigt, all förordna det en af K. M. lill - 524 Den 28 Augusti e n». salt Direktör skulle deltaga i förvaltningen af detta bolags angelägenheter, som skulle komma att bildas. Jag tror också, att det åtminstone i allmänhet kan vara tillräckligt, att granska förvaltningen. K. M. kan förbehålla sig vid bolagets stiftande den rättigheten, ali, derest K. M. så för godt finner, kunna få tillsätta en Direktör i förvaltningen, men att II. St. skulle bestämt säga, att ett ombud skall finnas, som skall deltaga i förvaltningen och bestämdt yrka ett sådant vilkor, det anser jag icke lämpligt, enär detta vilkor kan anses sammanhängande med den af R. St. medgifna garanti. Om deremot R. St. öfverlemna åt K. M., på sätt i detta betänk, år föreslaget, att vidtaga alla ytterligare föreskrifter, som kunna garantera Statens säkerhet och det allmännas fördel, så tror jag det kan vara tillräckligt, hvadan jag, för min del, anser ändamålet vinnas genom det förslag, som här har blifvit af StatsUtsk. framstäldt och hvarpå jag anhåller om bifall. Hr Printzensköld, Carl: Jag skulle vara utaf den af Gr. Lagerbjelke i förevar:de fall yttrade åsigt och instämma i del af honom framställda förslag till förändrad redaktion af örte punkten, om med ifrägavar:de jernvägsanläggning, vore samma förhållande, som med de kanalanlåggningar af betydligare omfattningar, hvilka skett bär i landet, men detta förhållande är icke enahanda. Till kanalerna, nemi.