Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vigtigaste föremålet för stadens utrikes sjöfart är likväl frakthandeln, hvarför tillväxten eller minskningen af handelsfartygens antal otvifvelaktigt är beroende af den större eller mindre fördel, hvarmed fraktfarten kan drifvas. Af varor, som importeras, är salt den betydligaste och dernäst tjära, derför nederlagsrätt numera är staden beviljad, och hvilken förmån haft till följd, att betydliga partier af denna artikel inkommit och härifrån utskeppats. Vidare införskrifves, dock i smärre partier, vin, hampa och linfrö, samt någon gång äfven kramvaror. Inrikes handeln idkas med ortens produkter, såsom linneväfnader, bräder och något viktualier, äfvensom med specerier och manufaktur-gods. Nedanstående tabeller visa handelns tilloch aftagande under de särskilda åren af qvinqvenniet: l:o Antalet *) Se sid. 91. 6g l:o Antalet af handlande och deras betjening samt den erlagda bevillningen: Handlande. Betjening. Män. Qvinnor. Män. Qvinnor. Till inrikes Till utrikes sjöfart. sjöf art. summa. Från inrikes orter ankomna och dit afgångna fartyg: år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Ankomna. Afgångna. Tulluppbörden under sist förflutna qvinqvennium: Införseltull. Utförseltull. Såsom tillhörande artikeln om handel och sjöfart må här äfven nämnas, att den år 1848 i Hernösand stiftade Sjöassurans-förening under den 23 Mars 1855 fått ett nytt af Kongl. Maj:t i nåder stadfästadt reglemente. Denna förening har under qvinqvenniet omfattat följande antal fartyg: 67 fAn(tal Lästetal. Försa fartyg. H ,raf synes huruledes denna nyttiga inrättning under qvinqvenniet förkofrat sig på ett sätt, som visar det allt mer och mer stigande förtroendet. Den summa, som vid första oktroj-årets slut utgjorde verkets ansvarighetssumma, var vid utgången af sjunde oktrojen fördubblad. Handtverkarnes tillverkningar äro hufvudsakligen afsedda för stadens behof.
Ifrågavarande Jord skulle eljest blifva till sin beskaffenhet alldeles olik ali annan Skattejord i Riket och naturen af Jorden lärer man likväl få medgifva redan förut vara allt.' för mångfaldig. Efter denna, som jag tror, oi undvikeiiga åtgärd af Skattläggning, vore, efter min öfvertygelse, det rättaste och b’ 1 ligaste att angränsande Hemman lemnades' rättighet till Skattelösen, sorn må hända kunde sättas Ben 7 Martn. något högre än den vanliga* efter icke något ÅbyggnadsOnus kommer att åtfölja denna Jord’ Och vore kan hända ett stadgande i denna omständighet just det enda* hvarmed Riksens Högloft. Ständer vid detta tillfälle borde sig befatta, under enkelt bifall i allt det öfriga till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition dock med förbehåll, att om Kongl. Maj:t annorlunda, ärt genöm försäljning för Kronads räkning efter nyss* nämnde grunder, skulle önska använda någon del af dessa Lägenheter, Riksens Ständer må aga att vid näst instundande Riksdag om ett sådant användande vidare rådslå och besluta. Innom den tiden medhinnes säkerligen icke alla de förberedande åtgärder, somännU återslå, och om äfven Kronans Inkomst på detta sätt skulle blifva något .mindre, än hvad genom allmän Auction skulle kunna vinnas, bör detta ej anses såsom en förlust, då icke någons lagliga rätt trädes för nara, hvilket vore nästart oundvikligt genom generela föreskrifter i ett så inveckladt ämne. Sluteligen har Högloft. StatsUtskottet föreslagit, att Landtmätaren i Länet, som skola i Charta affatta Jagbackarne, borde under tiden förbjudas, att med andra Embetsgörornål sig befatta. En sådari föreskrift torde åtminstone tåla den inskränkning, att Stadgandet ej må kunna lända till uppehåll uti redan påbörjade Förrättningars afslutande eller till pre Ting afgifva andra nödiga upplysningar i förefallande Ägotvister. Af ofvanberörde Anledningar anhåller jag VÖrdsamt , att StatsUtskottets Betänkande i detta ämne må varda återremitteradt. Friherre Ehrenborg, Casper Wilhelm:
Vid detta ärendes förehafvande har StatsUtskottet inhämtat, att Högvördige Präste-Ståndet och Hedervärda Bonde - Ståndet vid emottagandet af Kongl, Majtts ofvan högstberörde Nådiga Skrifvelse nästledne dag sammanstämmande sig utlåjit, att sedan Riksens Ständer ansett Creditiven för Allmänna MagazinsInrättningen och Manufaciur Disconten, i anseende till det allmänna behofvet deraf, böra fortfara, hade bemälte Stånd , i anledning af hvad Kongl. Maj:t nu täckts i Nåder förklara, funnit frågan om de, Riksens Ständers Revisorer, i afseende på en del af desse Creditivers indragning, tillagde rättigheter böra förfalla och denna omständighet, såsom ett tillägg i RiksdagsBeslutet och Instructionen för nämnde Reviv sorer iakttagas; äfvensom Vallöf]. Borgare Ståndet, efter erhållen del af Kongl. Majus åberopade Nådiga Skrifvelse, beslutit, att densamma skulle bland Riksdags - Handlingarne förvaras gatnt innehållet deraf i Protocollet intagas^ 2o8ö Stats-Utskoltets Eetänkanden. hvarjemte åt Expeditions-Utskottet skulle upp. dragas, at t i Riksdags-Beslutet införa hvad Kgl. Maj:t nu i Nader förklarat, samt Stats-och Ban. co-Utskotten la iiraf erhålla del , för att låta sådant komma till Bankens och Riksgälds - Contoirets Fullmäktiges kännedom. Stars - Utskottet har, vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, funnit, att, då Kgl. Majit i Nåder förklarat Sig ej kunna med ofvarm#mnde af Riksens Ständer fästade vilkor vid Creditiven, gilla och antaga deras Beslut, hafva ock anslagen derigenom upphört och frågan om desse Creditiv blifvit försatt i det skick, densamma var, förr, än Beslutet vidlogs; i följd hvaraf Stats - Utskottet nu trott sig böra målet ti:l förnyad handläggning upptaga.
Gr. Lage r li je I k e : Jag anhåller att få instämma med Frih. Palmstjerna. Det torde vara uppenbart, alt genom nnvar:de stadgande, Ridd.Sekret, blifvit ålagd tvenne befattningar; den ena, alt föredraga de inkomna målen, och den andra, att yttra sin mening huru de böra afgöras. Del är ganska riktigt alt Ridd.Sekret, skall utreda och föredraga målen till deras hela beskaffenhet, men sedan han detta fullgjort, bör ock hans befattning med desamma vara slutad, såvida han icke af Direkt, ytterligare tillfrågas, ty det är ju klart, att, sedan ett mål, lill alla sina delar blifvit utredt, tillkommer del Direkt., att, på grund af utredningen draga sina slutsatser, utan alt sjelfva detta dragande af slutsatser af Ridd.- Sekret. äfven påpekas. Om Direkt, vid ett eller annat tillfälle anser ytterligare uplysningar erforderlige, så är det ju lika uppenbart att Direkt, då eger att fråga Ridd.Sekret, om dess mening, hvilken han då är skyldig ali inför foot. tillkännagifva. Jag vägar alltså anhålla, att propos. å §:n må sålunda meddelas, att frän 1 moni. uteslutes ej allenast första punkten, eller orden: ”Ridd.Sekret, skall vid Direktms sammankomster ovillkorligen till prol. yttra sig öfver alla förekommande ämnen, dock utan alt i besluten deltaga” — i följd hvaraf i nästa punkt, som då blefve den första i §m, ordet ”lian” skulle förbytas till Ridd.Sekret., utan äfven den sista som börjas med orden: ”1 sammanhang härmed tillhör etc. Hr von Kraemer: Vid återremissen af denna § framställdes anmärkn:r, som hade man trott alt det varit nuvarande Ridd.Utsk. som ålagt Ridd.Sekret, denna skyldighet.
Maj:ts Nådiga Proposition; ooh tager jag mig friheten föreslå Rikets Ständer, att: ”med bifall "till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, anslå en summa af460,000 R:dr Bmo "till anläggande af en canal emellan sjöarne Wessman och Barken uti "Stora Kopparbergs Län, efter den af Herr Öfverste-Lieutenanten Edström "uppgjorde plan, af hvilken summa dock endast iiö.ooo R:dr B:co komma "att utgå under nästföljande frenne år, med en tredjedel årligen, och under "det vilkor, att ett Bolag bildar sig, sorn förbinder sig att verkställa ofvan"hämnde caual-byggnad.’0' 2:0 Jmänn ingens ock Snytens canal. Genom förening af dessa båda sjöar, hvaraf den förra ligger i Strömsholms canal-linea, skulle en direct vattencommunication blifva öppnad emellan Norbergs rika jernmalmfält ocb Mälaren. Henna canal skulle komma att utgöra en längd af 2,700 alnar och upptaga tvänne sänkslussar, samt en bestämmande sluss vid inloppet ifrån sjön Snyten; slussarnes bredd är antagen till iS fot och deras längd till 70 fot, canalens bredd till tj fot i botten och dess djup till 4 f°tKostnaden för denna canal skulle, enligt den af Herr Öfversle-Lieutenanten Edström uppgjorda plan, komma att uppgå till 84,812 R:dr B:co, I en tid, då vår jernhandtering är så i behof af understöd, sorn den närvarande, Stats-Utskottett Utlåtande, N:o 156. 27 torde det ej vara för mycket begärdt, att Staten biträder på det sätt, sora efter min öfvertygelse är det enda rätta, det nemligen, att undanrödja de binder, som förefinnas för oss att i tillverkningspris täfla med andra länders producenter, och onekligt är, att ett af de sLörsta hindren derför äro våra dryga transportkostnader. Jag dristar i anledning derutaf anhålla, att ”Rikets
Afven i Nederländerne är gamla mättet bibehållet, ehuru vigten blifvit förändrad. Beträffande det system, som bör företrädesvis antagas, sä får jag till alla delar i det hänseende instämma med Hr Gripenstedt, att jag anser hufvudsaken vara att decimalräkningen införes i värt myntsystem. Det medför en väsendtlig lättnad i all räkenskap och har, såsom Hr Gripenstedt nyss nämnde, blifvit fullkomligt infördt i Portugal och Brasilien, hvarest man antagit Reis till enhet, och der föras räkningar icke med kolumner utan man sätter ett komma framför de sista 3 siffrorne frän höger, sä får man den högre enheten Mill-Reis. Beträffande åter företrädet emellan Frill. Wredes och förevar, förslag, af hvilka jag vid förra riksdagen ansåg det förstnämnda äga företrädet, är jag, efter afhörandet af Hr Lefréns yttrande i dag, numera härutinnan tviflande. Fördelen af Frih. Wredes förslag är, att detsamma såsom under-afdelningar bibehåller den öfver hela riket kända styfvern, hvaremot det andra systemet har den fördelen att såsom hufvudenhet hafva antagit 1 r:dr r.gds, men i dagliga rörelsen kan ganska lätt hvilketdera systemet som helst tillämpas på de brukliga benämningarne. Ingenting hindrar att kalla 2 penningar för 1 styfver, och lika litet att kalla 2 kronor för 1 r:dr. Sålunda uppkomma i begge fallen inga synnerliga olägenheter, och jag är villig att obetingadt rösta för hvilket af dessa förslag som har mesta utsigten att blifva antaget. Vidare anser jag mig, med anledn, af en gjord anmärkn., böra erinra, att benämningen penning är en af de äldsta i vårt land och att den jemte öre och örtug utgjorde myntfördelningarne före K. Gustaf I samt då var den lägsta. Jemte det historiskt märkvärdiga i att nu till lägsta underafdelning af myntet, antaga hvad som var det i äldsta tider hade ett sådant återupplifvande den fördelen, att ingen förvillelse kunde ske i folkets begrepp, då det numera i bruket icke uttrycker ett annat värde. Sedan jag nu yttrat mig till fördel för Ulsk:s betänk., kan jag
Fiir min del vill jag icke bestrida riktigheten af del. nioliv, som ligger lill grund för motionen, d. v. s. jag finner densamma såsom slalsekonomisk grundsals icke allenast kunna försvaras, ulan äfven böra lofordas, pä siitt llr von Troil redan gjort; men jag licnisläller till llr Hjerin sjelf, om lian finnér denna period, för att ändra en sådan sakernas ordning, vara den rälta. Ilan kan icke undgå alt hafva märkt, att alla sådana ekonomiska lagstiftningsfrågor, sorn utöfva ett större inflytande på folkel, del. vill säga, hvilkas inflytande sprider sig lill den stora massan, måste af den stora massan också till sina moliver vara fullkomligen och klart insedda, såvida de skola kunna med fördel införas. Dä nu begereppet om ocker såsom en skändlighet står qvar, visar detta nogsamt, alt pressen och aila de medel, som finnas för alt förändra opinionen i delta fall, ännu icke gjort tillfyllest oell annu icke förberedt saken, sä att den tid kan sägas vara inne, dä det kan vara lämpligt att införa en fri ränta. Alla de aumärkmr Hr Hjerta gjort till försvar för sin motion synas mig också röra sig blott omkring en ringa del af Svenska folkel. Om det också skulle kunna antagas, att alla de, som göra affärer i stort, äro ense om riktigheten af den princip, att räntan bör vara fri, så är väl detta på långt när icke nog; ty del blefve då pä sin höjd för sådana inom de stora Städerne befintliga intressen, d. v. s. för en liten del af folket, som frigifvandet möjligen skulle kunna medföra de goda följder, Hr Hjerta åsyftat, under det att den förlägenhet hos skuldsatte öfver hela - Den 17 Augusti f. m. 257 la landet, hvilken nu i följd af ofördelaktiga conjuncturer äger runi, skulle än ytterligare stegras, och ålgärden förekomma dea större allmänheten såsom ett privilegium på det ännu såsom förhatligt ansedda s. k. procenteriet. Endast under en lid, då alla näringar äro i fullt flor och penningelillgångcn anses tillräcklig, torde förslaget kunna med fördel utföras.
» Jag har inte den allra ringaste idé. » » Ta du kärleksbrefven på din lott, » föreslog Ture o c h strök under ordet » utmätning » i skräddarebrefvet. » O m jag inte såg fel, var du midt o p p e i ett frieri, när j a g k o m. Åtminstone var d u alldeles v i n d ö g d, när du tittade u p p från boken, och det brukar vara ett osvikligt tecken. Och s o m min angenäma närvaro förmodligen ytterligare stegrat den erotiska stämningen, så. » » Då skrifver jag bestämdt från flickorna Rönne! » Tea såg mäkta trakterad ut. » Karin ska göra E n o k sin kärleksförklaring på skärt papper, och Mia ska ge h o n o m korgen på grått. Och i bådas postskriptum ska stå ' Hälsa Enander! ', för i h o n o m är de kära bägge två, det har j a g då sett m e d mina egenhändiga ögon. » » Och så ska Rosén b j u d a E n o k på bal hos sin trefliga gamla moster, gumman Winter, » bestämde Sigrid. » Men där tar jag o c h blandar in oss själfva, för det ser så trovärdigt ut. Söta och pikanta! Skulle någon kunna tro, att vi skrit ' vit det där själfva? » » Visst sjutton, för någon annan skulle inte haft hjärta att drifva med er så. » » Håll till g o d o! Bort m e d tassarna! Annars torkar jag dej o m näsan m e d det nyskrifna. » » H ö r ni ni n i! Vill ni hålla er i skinnet! Ni knuffar j u på bordet; så jag fick en stor, otäck blackplump midt på ' Din sorgsna M i a '. — nere i Berns. » » Och så — » » Men, flickor, det bästa af allt: vi ska frimarka brefven ofullständigt, så E n o k får lösa d e m, hela smitan. Det där ska svida h o n o m ända in i sjä- len, den bläcksuddaren.
Ja på RiddarhusUtskotlets Utlåtande, som nekar Generalintendenten dorchimont inträde på Riddarhuset, sedan det förklarat detta yttrande vara lagligt. Det vore då högst oväntadt, om Utskottet genom återremiss kunde förmås att gifva annat svar, än det nu gifvit. Jag anhåller om proposition, att ConstitutionsUtskotlets Memorial måtte läggas till handlingarne. Grefve Posse: Jag får endast göra det tillägg till hvad Herr Tham nyss anfört, att, om Herr Grefven och Ordföranden framställer proposition derå, att ConstilutionsUtskottets Memorial skall läggas till handlingarne, det jemväl måtte tilläggas, att i följd deraf polletten bör Generalintendenten d’Orchimont affordras. Grefve Frölich: I sådant fall yrkar jag votering om denna proposition. Jag anser det alldeles oriktigt, att på denna väg frånlaga^Generallnlendenlen dorchimont denpol - Den 5 Januarii. lett han erhållit. Om han fått den med rätta, tillhör icke mig eller Ridderskapet och Adeln nu, att bedömma. Frågan må blifva in statu quo. Jag får förklara, att om den enkla propositionen, att blott lägga Memorialet till handlingarne, ej blifver framställd, måste jag derom yrka votering. Herr Riben: Jag skulle ej upptaga Ridderskapels och Adelns dyrbara tid med något ytterligare anförande i ämnet, om icke ett ord angående en förestående votering hade gifvit tillkänna, att en ännu längre tid möjligen kunde komma att förspillas. Hela behandlingen af denna sak bevisar, mera än man ifrån början kunde förutse, i hvilken labyrint man kommer, när man går ifrån formerne. Det förslag Herr Hjerta gjort, att lägga Memorialet till handlingarne, anser jag vara det rättaste. Min enskilta aktning för Herr af Uhr sätter mig i förlägenhet och tvekan, huru jag skall bedömma och förstå detta Memorial. Jag kan ej, jag säger det rent ut, begripa annat, än att Utskottet yttrat sig i liufvudsaken. Han deremot säger, att Utskottet ej gjort det. Att nu återremittera det, anser jag ändamålslöst.
Detta porto kunde möjligen i början, vid antagande af medelberäkningen, icke anses för högt; men sedan erfarenheten visat, att Postverket med ett sådant brefporto har en betydlig behållning, och posterne befordras på Statens jernvägar, som med hvarje år vinna allt större utsträckning, så måste postföringen utan tvifvel kunna verkställas för vida mindre kostnad, än då posterna skulle befordras med vanlig skjuts, och någon nedsättning i postportot torde kunna ske, utan att Statens påräknade inkomst af postmedlen derigenom synnerligen förminskades.. Det nu bestämda portot är äfven olämpligt derför, att intet skiljemynt finnes af jemnt motsvarande belopp, och besvär således måste uppstå såväl vid kontant liqvid, som vid inköp af frimärken. Af sådan anledning vågar jag vördsamligen föreslå: att portot för hvarje bref af enkel vigt, eller under fyra ort, måtte bestämmas till 10 öre R:mt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 12 November 1862. Pehr Nilsson, från Christianstads lån. Häri instämmer Häkan Nilsson, från samma län. Motioner i Bonde'Ståndet 1S52. Af Daniel Danielsson från Jönköpings län, om statsanslag för sänkning af Tjurlien m. fl. sjöar samt förhöjning af del utaf Kongl. Maj.l äskade anslag till fond för befrämjande af uldikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar. Då jag härmed går att fästa Rikets Ständers uppraärksamket på beliofvct af understöd från Staten lill sådana större förelag, som enskilda i cn fattig provins ej mägta utföra, år det under fullt erkännande af den nytta och förkofran, de af Rikets Ständer beviljade extra anslag till sänkning och aftappning af sjöar och sanka trakter, som derigenom blilvit odlingsbara, redan visat. Dock torde det vara tillräckligt kändt, alt den summa af Femtio Tusen Riksdaler, som Rikets Ständer härtill beviljat, är alltför otillräcklig, då cn mängd undersökningar af Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader måste anställas, hvilka ökas med hvarje år, ulan att kunna understödjas af Staten, i brist på tillräckliga medel.
Af 500 R:dr B:ko valör 1,719,500 _ 11 100 „ ii ii ... 1,362,400 V 33 j „ ii ii ... 859,933 16 — 766,666 32 - 11 161 o ii ii ... 410,583 16 — 333,333 16 — 11 10 „ •i ii ... 2,346,500 495,000 11 6;\ „ ii a ... 1,384,000 1,560,000 - — 11 2 „ ii ii ... 3,215,600 2,210,000 11 32 sk. ii ii ... 1,714,833 16 — 1,395,000 - — 11 16 „ ii ii ... 4,083 16 - 11 12 „ v ii ... 4,250 11 8 „ ii n ... 3,125 11 14 „ ii ii ... 510 20 11 10 „ •i ii ... 312 24 - Summa B:ko B:dr 13,025,631 12 — 6,760,000 Beloppet af Bankens, uti 22 § af 1857 års Revisious-berättelse omförmälda, enligt Rikets Ständers beslut, inom linien förda transportsedlar samt sedlar på 3 och 2 R:dr, utgifna åren 1777—1836 B:ko R:dr 235,330: 24. 8. har blifvit minskadt, genom dels af Rikets Ständer beviljad afskrifning för en uti räkenskaperne balanserad, i förra Yexel-Banken förkommen transportsedel å R:dr 100: — - och dels inlösen i Banken af trans portsedlar å 100: Transp. Revisorenies Berätt, ang.
Hr Westfelt, Nils: Frih. Hamilton hur så tydligt uttalat hvad jag önskat anföra, nemi. att brännvinspannor af träd äro lika så tjenliga, som de af koppar. Det är naturligt, att brännvinspannor af träd ej kunna begagnas utan ånga, och således ser jag ej, om apparater med ånga skulle befinnas vara de t jen 1 i gas te, hvarföre vi skola neka begagnandet af en sådan apparat, sorn naturligtvis blir mycket mindre dyr, än en af koppar. Jag finner ej att underslef mera kan ske med en trädpanna, än med en kopparpanna. Det lärer väl vara ganska naturligt, att äfven den förra måste stämplas och mätas, och äfven med kopparpanna kan det underslefvet bedrifvas, att man Lan hafva en panna, sorn slår på elden, och en annan, sorn ej står på elden, men dit ångan ledes. Således förenar jag mig med dem, som yrkat ali pannan må fä vara af hvad ämne som helst. Frih. Hamilton: Jag ber Ståndet om ursägt, att jag så manga gånger talar i detta ämne; men jag anser det vara af största vigt, emedan det ur fråga 0111 att borttaga en rättighet, som förut finnes, och emedan det är min öfvertygelse, alt, om brännvinsbränningsappnrater med ånga, i stället för de 1111 brukliga, införas någorlunda allmänt, så kan delta bespara landet millioner r:dr, som nu äro bortkastade pen - Den g November e. m. 255 (lingar. Jag får alltså bedja Ståndet om ursägt, att jag ännu en gång måste yttra mig. En värd ledamot härstädes har sagt, alt för det Siandet fattat beslutet, att skatten skulle beräknas efter pannerymden, så skulle delta tvinga oss att nu i denna fråga, för conseqvensens skull, hvilket jag dock ej begriper, falla det beslut, att tvinga en nation att begagna sig af en redskap, som bestämdt är sänne anén annan, emedan nian troi t, att controllen ej vid den bältre redskapen af träd kunde vara lika säker.
Detta skulle det icke förmått utan en representation, som uppvuxit ur nationel grund och utbildats efter hvarje tids fordringar. Nationens och tidens förändringar påkalla fortfarande förändringar i formen för denna representation. De fyra Stånd, som förr delade folket i lika många klasser, hafva längesedan börjat sammansmälta dels med hvarandra och dels med nya klasser, som bredvid dem uppstått. Till fäderneslandets båtnad kan icke Ståndsindelningen bibehållas inom representationen längre än den inom sjelfva folket eger en fast grund. Det måste derföre vara angeläget, att, innan denna redan vittrade grund sönderfaller, bereda en ny tidsenligare form att sätta i den gamlas ställe. Kongl. Majit, som i de nyligen antagna kommuual-författningarna trott Sig finna icke endast ett bevis att ståndsbegreppen, hvilka der icke vunnit något afseende, förlorat större delen af sin betydelse, utan ock ett säkrare underlag för en ny representationsform. manas af Sin konungsliga pligt att nu söka tillvägabringa en lösning af frågan om National-representationens ombildning, som af en allmän mening i landet högt påkallas; och förvissad att Rikets Ständer, med högsint fosterlandskärlek, äro redobogne att, för hvad de anse det helas väl kräfva, offra så väl gamla rättigheter som nya anspråk och mindre meningsskiljaktigheter, vill Kongl. Majit härmed till Rikets Ständers pröfning i grundlagsenlig ordning framlägga förslag till ny Riksdags-ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, åsyftande att ordna National-representationen på det sätt, som Kongl. Majit funnit med samhällets nuvarande förhållanden bäst öfverensstämmande och för dess framtida utveckling mest betryggande. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL Louis de Geer. Bih. till K. St. Proposition N:o 61. Förslag tili Riksdags-Ordning. Allmänna grunder. § 1. Svenska Folket representeras af Riksdagen, fördelad i två Kamrar, den första oell den andra, hvilka i alla frågor hafva fika behörighet och myndighet. Riksdagsmännen kunna i utöfningen af sin befattning icke bindas af andra föreskrifter än Rikets Grundlagar. § 2.