Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gross från Calmar län, om ändring i 13 Kap. 3 och 6 §§ af Kongl. Skiftesstadgan den 4 Maj 1827, i fråga om utflyltningsbidrag, m. m.; 32:o J. Svensson från Skaraborgs län, örn ändring i 25 Kap. 6 § Bygg ninga-Balken, i fråga om årlig grusning af vägar; 33:o P. Tjernlund från Wcster-Norrlands län, om åläggande för Häradshöfding att inom bestämd kortare lid afsluta lagtima ting; 34:o J. Smedberg från Elfsborgs län, om upphäfvande af i lag och författningar förekommande stadganden, att badstufvu och ria skola å kronooch boställs hemman finnas; 35:o Ola Lasson från Christianstads län, om skyldighet för köpare af fast egendom å landet, alt inom viss tid hos Häradsskrifvaren förete köpeafhandlingen för erhållande af påskrift härom samt förbud för Häradsrätt att härlörinnan meddela uppbud å köpet; 56:o Carl Dahlgren från Elfsborgs län, om förklaring af 12 och ändring i 14 §§ of gällande Stängselförordning: 37:o Carl Anders Larsson från Ostergötlands län, om upphäfvande af alla de lagar eller privilegii-stadganden, hvarigenom säteri-, rå- och rörshemman samt prestoch klockarebol och skalllagde utgårdar äro befriade från prestgårdsoch tingshusbyggnader; 120 Prol.-Uldrag den 5 December 1862. 58:0 Carl Andere Larsson frän Östergötlands län, om ändring i gällande författningar, rörande utsökningsväsendet i enlighet med en del af de förslag, som förekomma uti Lag-Utskottets vid sistlidna riksdag afgifna Betänkande JY! 68; och 59:o samme ledamot, angående ändring i hvad gällande Inteckningslörordning stadgar i fräga om betalningsrätt för sådana fordringar, hvilka äro gemensamt iatecknode i tvä eller Dera fastigheter. Den 5 December. Från Hoglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Jag hemställer vördsamt, om icke föredragningen kunde ske pä det sätt, att hvarje § upplästes och att, dä alla §§me blifvit sålunda genomgångna samt anmärkmr vid en eller annan af dem gjorts, att Hr Gr. o. Landtm, då täcktes göra propos. antingen till bifall på betänk i sin helhet, eller endast på de. §§, vid hvilka ingen anmärkn. blifvit gjord: ty jag befarar att, om man före det helas genomgående börjar med godkännande af enstaka §§ så kunde man möjligen hafva genom bifall till föreg:de §§ bundit sig, i fall man ville göra de rättelser, hvartill anmärkn:r vid de efterföljande kunde föranledas. Den 5 Juli f. m. 471 Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, såvida han rätt uppfattat Hr von Hartmansdorffs framställning, densamma åsyftat, att föredragningen måtte ske §:vis, men att propos. till bifall å sådane §§, hvaremot anmärkn:r ej blefvo gjorde, icke måtte framställas, förrän hela lagförslaget blifvit genomgånget; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. godkände delta föredragningssätt. Härvid Ropades ja, hvarjemte Gr. Lagerbjelke anmälde sig och yttrade: För min del har jag ingenting att invända emot det före dragningssätt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit; dock så, att det ej mätte vara afgjordt att icke serskilda propos:r må kunna för de olika §§ framställas. Hr von Hartmansdorff: Min tanke var den, som Gr. Lagerbjelke nu uttalat. Dä nu först föredrogs Utsk:s hemställan, att R. St. måtte förklara de af Hr Coijet samt riksdagsfullmäktige Erik Andersson och Per Haraldson framstäldta förslag till förbättring uti författningarne rör:de inteckning icke föranleda lill åtgärd, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att denna del af utlåt, syntes kunna, oberoende af Utsk:s förslag till förordning, företagas till afgörande; hvarefter berörde hemställan, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. bifölls.
Det är, om jag så får säga, mera på andan, än på bokstafven af Högloflige Utskottets Betänkande, som jag sökt vända Uppmärksamheten. Den har förefallit mig lifvad för Banquens interesse, nästan med uteslutande af allt annat. Kanske skall jag deremot beskylläå för nog liberala tänkesätt och att hafva Den 17 Martil, e. m. Men min lära, den j g åtskilliga gåriger bekant, är helt enkel: att Penningeväsendet måste betragtas ej ensamt med åsigt af Siifvervärdets förhållande till Papperets, utan äfven i sammanhang med en Stats Natin* gar: att om det är ett verkligt ondt, att genom nödtvång eller misshushållning förminska det representerande Papperets värde, så är det kanske ett ännu större, ätt söka gifva det ett högre, genom rubbande af de förhållanden, i hvilka det en lång tid stått till annan egendom. Sluteligen vågar jag anhålla cm Återremiss på det Höglofliga Utskottets ^Betänkande och att dessa mina Anmärknmgar måtte få detsamma åtfölja. Vf.-v q - ' Grefve' von Lantingshausen, Albrecht: Jag kan icke dölja den obehagliga känsla , sorn hos mig blifvit väckt, då uti ett i dag uppläst Anförande, Götha CanalDiscontsTDirections förvaltning blifvit satt i parité med den af Malmö Disconts. Detta är redan en stor orättvisa; men icke nog härmed; emot Götha CanalDirection och dess aktningsvärda Ordförande hafval förklenliga utlåtelser blifvit nyttjade, och den högst sårande tillvitelsen gjord denna Direction , att hafva handlat bedrägligt. Jag förmodar och vågar hoppas, att många af Ridderskapet och Adeln med mig dela misshaget till de missfirmeliga uttryck och oförtjenta beskyllaingar, sorn i ofvannämnde skriftliga Anförande före - 238 Den 17 Martil, e. m. komma, och anhåiler i anledning häraf om Herr Grefvens och Landt Marskalkens Proposition pä ogillande af berörde uttryck. Flere hördes häruti instämma. Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig’.
Majit med Nådigt afseende å den beklagansvärda belägenhet, hvaruti Sökanden, med hustru och 5 oförsörjda barn, sig befunne, samt i betraktande af omöjligheten för hvem som heldst att utgöra det för berörde Kungsgård faststålde dryga arrende af 600 Tunnor 848 Stats-Utskottets Betänkanden. Spannmål årligen, täcktes i Nåder icke allenast bevilja honom nedsättning isamma arrende för nåstlidne och påföljande åren till 450 Tunnor Spannmål årligen, utan ock tillåta honom att, efter egen läglighet, få erlägga arrendet, antingén in natura, eller med penningar efter årlig Markegång, och har Sökanden derjemte i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder låta inställa så vål ny arrende-auction å Kungsgården, som försäljning af de för 1822 års arrende hos honom utpantade kreatur, äfven som att, vid blifvande ny arrende-auction Sökanden i Nåder måtte förunnas optionsrätt, och slutligen att Kongl. Maj;t af Gunst och Nåd täcktes lemna honom anstånd med betalandet af sistlidne års arrende på visse föreslagne terminer. Med anledning häraf täcktes kongl. Maj:t, under d. 11 Febr. innevarande år, i Nåder förklara, att, intill dess Kongl. Maja sig vidare derom utlåte, skulle med all fråga om Sökandens skiljande från arrendet å Svartsjö Kungsgård anstå, äfvensom med försäljningen af de utpantade, Sökanden tillhörige kreaturen, så vida nemi. hans Löftesmän för arrendet, i denna Stats-Utskoitets Beiänkandeh. 84p denna sistnämnde omständighet hårde* deremot icke hade något att påminna; hvarefter och sedan ej mindre Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms Lån, ån Kongl.
Man kunde nemligen fördela entreprenad-afgifterne icke blot,t inom hvarje skjuts-lag, utan distriktseller läns-vis, hvarigenom naturligtvis bördan mera jemna des. Sålunda hade, redan innan det nu gällande entreprenad-systemet infördes, uti provinsen Jemtland gästgifvarne besörjt skjutsningen emot ersättning, hvilken, bestämd vid sammanträden med tingslagsvis utsedde ombud, fördelats på alla skjuts-skyldige hemman inom provinsen. Denna ordning hade der ledt till allmän belåtenhet. Visserligen torde det, såsom en gifven följd af den afsedda jemkningen, inträffa, att vissa hemman kunna komma att framgent vidkännas en högre utgift än hittills, men man borde dock icke förbise att sådana förändringar, som det nu varande systemet ofta föranleder, kunna medföra vida större omvexlingar, såsom exempel hvarpå motionären anfört, att uti Skaraborgs län nyligen inträffat, att, i anseende dertill att skjutsningen vid en gästgifvaregård under sednare tider ökats, skjuts-laget efter behörig undersökning, ökats med 8 ~h mantal, som förut varit indelade till en annan närbelägen gästgifvaregård. Då entreprenad-afgifterne vid förstnämnde gästgifvaregårdar utgjorde 26 r:dr 32 sk. banko pr mantal och vid den sednare endast 8 r:dr, vöre lätt funnet, hvilken betydlig förändring i skjutsnings-besväret för de öfverflyttade hemmanen, genom denna af förändrade förhållanden påkallade jemkning af de äldre skjuts-regleringarne, uppkommit.
Men Regeringens mening var verkligen, alt banklagsförslaget skulle antagas, äfven om frågan ang:de 72 §. Reg.F. föll; de ofvannämnda motiverna, hvilka jemväl funnos åberopade i det bifogade Statsrådsprot., innehöllo uttryckligen särskilda alternativer för händelsen af bifail till förändringen af 72 §. och särskilda för afslag till densamma. Der står tydligen, att Statssecret. tillstyrkte K. M. att, i händelse 72 §. kullkastades, till antagande af Ständerna i civillags väg framlägga åtskilliga stadganden, som, ord för ord, äro lika med de i den nya redaclionen af 72 §, befintliga; och om Svenska språkbruket får gälla för hvad det hittills gällt, och man ännu får antaga rättigheten att, äfven när det är fråga om Konungens rådgifvare, förstå och förklara detsamma enligt dess verkliga betydelse, har Statssecret. Skogman gifvit Konungen råd att, i fall 72 §< kullkastades, försöka komma till samma resultat i cjvillags form genom 3 Riksstånds beslut, en åtgärd, förmodligen beräknad på den vid riksdagens början herskande, meri felaktiga tro, attén motståndskraft endast fanns hos ett Riksstånd eller ilorgareSt. Det linnés till och med bestämdt utsatt i förslaget, att den projeetérade lagen borde behandlas enligt 87 §. Reg.F., d. v. s. fiero på 3 Stånds beslut jemte Konungens sanetion. Sådant är det verkliga förhållandet; och jag medger, att om anledningar till ursägt för Hr Skogman i vissa andra anmärkta fall linnas, måste jag dock gifva honom skuld, der han verkligen liar och förljenar att hafva en sådan. Jag ber då att lä återkalla i edert minne, mina Ilrr, historiken af detta mål. Det var icke då banklagen remitterades, utan i ett föregående plenum, som Hr Rosenblad i sin ifver yttrade, hvad han och liera af samma sida med honom sedan säkert ångrat, att hvad man ej kunde erhålla på den ena vägen eller i grundlagsväg, det skulle man söka erhålla på den andra. Detta i hastighet honom undfallna, något för uppriktiga yttrande väckte, och det med rätta, min och mångens farhåga.
Mitt sjunde dig bjuds i den landtliga dryck Man ger dig med glädje, men icke af nyck. Mitt hela ett färgspel, en tankarnas lek, Ett narrverk som ofta dig tjuste — men svek. Innehållsförteckning. (Med porträtt.) — Bagrar och skuggor, motiv från Skåne af Gustaf Smith. — Vr lifvets tragedi; ett förslag till praktisk välgö- renhet af Ej. Cassel. — Ptgången af Iduns stora romanpriBtäfiing. G. - Fröken eller jungfru? Idun Stockholm, Gi mundin Iloldr.-Ahtieb. Fredagen den 22 augusti 1890. Tidningen kostar endast 1 kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning 1 kr. 65 öre; postarvodet inberäknadt. Redaktör FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. A l l m. Telef. TJtj.if_iin_.stid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerpris: 15 öre (vid kompletteringar). E m m a Gurli Beronius. tt Idun gärna för sin stora läsekrets framställer bilden af en ädel kvinna, vet jag mycket väl; men det är mig nogsamt bekant, att den vill hafva sina bilder tydligt och väl utförda, hvarför det är med tvekan den oöfvade pennan vågar försöket att teckna en sådan. Det var ej på ett ögonblick, utan på några oförgätliga sådana, som bilden togs och med tydliga drag inpräglades i minnet, och det är endast i minnet, som hon numera kan skådas, sådan hon var, besjälad af ädel ifver för mänsklighetens såväl som sina närmastes väl, ty döden har dragit sitt ogenomträngliga täckelse öfver bilden. En främling stod jag där i skolsalen, och den ena obekanta personen efter den andra trädde in. Å dragande kall — och hjärtats maning — skulle jag inför dessa redogöra för de grundprinciper, efter hvilka undervisningen i kvinlig slöjd i folkskolorna borde ordnas. På andra ställen ofta missförstådd i saken, stod jag beredd och slagfärdig att möta invändningar, anmärkningar och motstånd, öppet eller smygande. Jag hade ej tanke för den sköna, strålande sommardagen eller rosorna, som leende tittade in genom fönstret.
Arfvoden och Dag-Tractamenten för Riks-Ståndens samt Utskottens Tjenste-» män och Betjente io.ooo Herr Landt-Marskalkens Soireer 2,000 Reprsentations-kostnad för PresteBorgareoch BondsStåndens Herrar Talmän x,8o© Stats-Utskottets Betänkandcn. 487 Tryckningskostnader förslagsvis 4>00° B:dr, som, fördeldt på 11 månader, gör 4>°°® Hushyra för den så kallade Allmänna Klubben Hushyra för Bonde-Ståndets Klubb samt Ståndets Talmans Och Secretérarens Boningsrum Klubbhyror och omkostnader för Presteoch Borgare-Stånden Klubbkostnader för BondeSiåndet Skrif-Matei ialier och Expcneer för Riks-Ståndens samt Utskottens Cancellier Arfvoden för begagnande särskildte Ämbets-bi träden samt diverse Extra utgifter 700 Tillsammans a t,563 16 I följd häraf får Stats-Utskotlet vörd* samligen hemställa, att Riksens Högloft Ständer, i öfve» ensslömmelse med dera» redan tagne beslut, det Riksdngskoslnads* medlen skola utgå från Riksgälds-Contoiret, behagade förordna, alt den för sådant Jmdamål an viste Summa, måtte få af Fuli» 300 4 f3 r6 5oo 750 1,000 488 Statis-TJtsIcottets B e t ä nka nelen. mägtigé i Riksgäkls-Contbirct pa Kongl» St;il's-Cottiöirels reqvisrlioil utbetalas med 22,000 Hulr i månaden; viii» ivad t lia n Riksdagens början, emot redovisning derföre, sorn vederbörligen granskas bör; Och lära Riksens Möglofl.
I sammanhang med regleringen af utgifterna under Riks-slatens Andra Hufvudtitel, hafva följande anslag blifvit anvisade att från Riksgälds-kontoret utbetalas, nemligen: l:o) Etthundratretiotre Riksdaler 33 öre, godtgörelse till Stats-kontoret för förskottsvis utbetald ersättning för mark, som till vestra stambanan blifvit exproprierad från häradshiifding e-b oslä! le, t Lindhof i Svartlösa härad af Stockholms län; 2:o) Fyratio tusen Riksdaler, utgörande omkring två tredjedelar af den beräknade kostnadssumman för uppförande af en ny arkivbyggnad för Göta Hofrätt och ombyggande af den kofrätts-husets tomt omgifvande kaj, att under år 1867 utgå; 3:o) Tolf tusen Riksdaler för verkställande af ifrågasatt tillbyggnad vid kronohäktet å Långholmen, att likaledes under år 1867 utgå; och 4:o) Femtioåtta tusen Riksdaler, att under år 1867 utgå, för uppförande af nytt kronohäkte i någondera af städerna Hudiksvall eller Sundsvall. § 139. Utom de vid innevarande riksdags statsreglering å Riks-slatens Fjerde Hufvud lite.l uppförda anslagssummor, hafva Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition beviljat nedan uppgifna särskilda anslag för landtförsvaret tillhörande föremål; hvilka anslag, i öfverensstämmelse med Kongl.
Att i denna förvildade tid, då alla vårt slägtes dämoner voro lössläppta, tortyren flitigt anlitades, följer af sig sjelft. Vid hexeriprocesserna spelade den i synnerhet en förfärlig roll. I Tyskland var sättet för tortyrens handhafvande noga bestämdt genom kejsar Carl V:s „Pinliga Halsrättsordning“, men dessa inskränkande stadgar föreföllo tiden alltför milda och obeqväma, för att icke råka i förgätenhet. Likasom våra dagars mekaniska snillen söka uttänka nya häfstänger åt industrien, så bråkade då en mängd hjernor med förbättring af de gamla plågoredskapen och uppfinning af nya, som kunde bereda den raffinerade grymheten förökade njutningar. Domstolarnes vilda lust att använda sina tortyrinstrumenter gick ofta så långt, att de anlitades för att „pröfva sanningen af frivilliga bekännelser“ 28. Icke ens genom att påbörda sig allt, hvaröfver vidskepelsen eller illviljan behagade klaga, kunde således offren för den tidens rättvisa undslippa tortyrens qval. I Sverige var den fullkomligt öfverlemnad åt godtycket. Lagen gillade den indirekte, utan att stadga något om sättet att begagna den; sedvanan och tidsandan rättfärdigade den. Men denna lagens uraktlåtenhet att antingen förbjuda tortyren eller fastställa den inom vissa gränser, gjorde, att den här bedrefs med en viss försigtighet. Den omtänksamme domaren vågade icke låta bödeln utbreda plågoredskapen inför allmänhetens ögon; det var inom slutna dörrar och, åtminstone vid hexeriprocesserna, under presterskapets auspicier, den anlitades ... och då man medelst oerhörda qval tvingat en anklagad att bekänna sig skyldig, hette det på lagspråket, att han blifvit bevekt att tillstå sitt brott. Efter ransakningens slut öfverlade rättens ledamöter med hvarandra, och man förenade sig om följande förslag, framstäldt af pastor Suenonius: Alla de anklagade, som nekat inför domstolen, skulle föras till ett i grannskapet af byn beläget kapell, för att der af pastor Suenonius från predikstolen högtidligt uppmanas att bekänna.
Skjutsen borde af de Skjutsskyldige vid GästgitvareGårdarne bestridas, göra den Anmärkning, att både de R sande och Skjutsande blifva med detta stadgande mindre väl bcdåene; de förre, genom derigenom uppkommande inskränkning i Skjuts-tillgång, att förbigå det obehagliga af åsynen af längsiade fångar, und r flere timmars väntan vid Gästgifvare, gårdarne, och de sednare eller de Skjutskyldige, genom derigenom uppkommande otillräcklighet i behöfligt Skjutshäst antal, och större b. tungande för de till ReservSkjuts skyldige, då äfven Fångskjutsen måste ifrån Gästgilvaregårdarne utgöras, sannolikt på ett för de Skjutsande mera besvärande sätt, under anförande af FångGevaldiger , än nu, då Skjuis-J ningen af Fångtöraren sjelf bestrides. jag tillstyrker för min del, att vid nuvarande Inrättning för Fångföring må förblifva, utan annan förändring, än den, att en noggrannare tillsyn vid Fångars förskaffande mä iagttagas, i anseende t il sådana Fångars transporterande, hvilkas frihet är för den allmänna säkerheten vädel g, samt att, ehuru Författningame, såsom tj'n; tetörbindelse, å‘ägga Länsmän och Fjerdingsman att gröfre brottslingar åtfölja , något biträde dem kunde meddelas, äfven på allmän bekostnad, till vinnande af det ändamål, att af en beväpnad ansvarsskyldig Fångförare de gröf. re biottslingar alltid säkert måtte bevakas Att Ut-kotiets Betänkande måtte till Utskottet återremitteras, anhåller jag vördsammeligen, samt 524 Den 24 Martil, /. jm. att dessa Anmärkningar måtte detsamma få åtfölja Grefve Spens, Jacob Melker:
Detta a damit! ssulle läkrast winnås, om Riksens nu förfamlade Ständer »ill Kongl. Main i underoänigbet öfwerlemnade, att med Indelta Armen este. Dest höga godtfinnande, göra den förändring och indragning, att de Rotehäliare, fom försina Sold-te-numror i stället för Karis underhällande med mera, wille betala zz R:dr ,6 tz. Banco elier nägot mer och mindre, efter Otternäs olika bestoffenhet, skulle för framtiden wara fria för all rotering, och denna Vccance-afgift beständigt fä utgöras, och sä snart en sadan uppgist wore erhällen, och ben örliga inkomsten of detza Varancé-medel bestämd, Kongl. Mast med Nådigt gillande us sädant förstag wille 1 Räder läka uppsatta >ä mänga sädane wärswade Batailloner, som m-d denna fond kunde aflönas, och hwilka lämpeligast kunde förläggas, i de folkrikare otterne till en bö lan, cch sedermera i nägot förhällande till Vacancrrne inom kwarje Län. Den swäriahst som torde mota, att uppfatta och complettera fädane Corpser, stulle ej dukwa mindre wid upprätandet of Wargernmg och ReservBatailloner och med tiden förswirma, "ehuru det tor - 686 Den n Ianuanl. torde gä trögt i början, innan Folket blifwa sika wäne derwid i de öfriga Prowrncerna som i Wermeland, hwarestwärfningen hiktile warit mycket lätt. Den frihet Karlen äger att utan hinder of Tieustehjons-Sladgan fä wara hwarest han will och har bästa sörtjensten, att sä wäl Karlen som Letz Hustru är fri frän Kronoutskylder, och den korta lid, som han i tjenste» är sytzelsalt, äro ds ordsaker som underlätta Warfnmgen.
Diskonts med eller utan ränta alltefter nyssberörde serskilda omständigheter : Att hvad sorn erfordras till Diskonternes utredning på det sätt och i den ordning, _Vi stadgat, £prskjut§s &f Vår Bank samt RiksiIags-yBesl utet. 745 dero f^?r ordentlig och serskild liqvidation etnellan Banken och Riksgäldskontoret hvarje år upprättas: Och att det af Oss antagna Liqvldationsstitt för Utredningen af Göta Kanal - Bolags, Malmö och Göteborgs Diskont-Inrättningar mä förklaras genom Konungs och Ständers gemensamma beslut såsom en till allmän efterrättelse gällande Författning. Med anmälan om dessa och de flera vilkor och stadganden , sorn Vår underdåniga Skrifvelse den urte i denne månad innefattar, håfve VI hos Kongl. Majit i underdånighet anhåliit om Dess Nådiga Stadfästelse å det af Osa faeslutna Liquidationssätt samt å det om Diskont-Oktrojernes upphörande gjorda förbehåll; hvarjemte Vi i och för ifrågavarande utredning meddelat Vare Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret serskilde reglementariske föreskrifter. §• 14- För Södertelje Kanaloch Sluss-Verks-Inrättning håfve Vi genom Skrifvelse den 3uste sistlidne Mars i underdånighet öfverlemnat till Kongl. Majit om icke det vid 1815 års Riksdag Bolaget af Stats-Verkets Medel under RiksStatens Nionde Hufvudtitel beviljade understöd till och med år" 18 20 af Fern procent årligen på Aktie-Egarnes för Verkets bedrifvande gjorda och skeende tillskott må äfven intill nästa Riksdag af Bolaget få påräknas och uppbäras; Äfvensom Vi emellertid beviljat detta Bolag ifrån Vår Bank ett Lån af Femtio Tusen Riksdaler emot Tre Procents årlig ränta samt Bolagets och dess Direktions serskilde ansvarighet jemte Kanalverkets med alla dess tiJlhörigheters pantfoj> 744 Riksdags-Besluiet skrifvande, och med vilkor af återbetalning inom 1823 års slut. Likaledes håfve
Nej; ökas samma Statssumma med ii,4i5 B:dr 4i sk. i contant, men med en besparing å förra Anslaget i Spaiunål in natura af 307 Tunnor. Som desse Propositioner blifvit besvarade med 82 Ja och 37 Nej i Alltså och enär Ja vunnit, skall nu - £78 Ståts-Utskottets varande Statssumma för K. Svea LifGarde ökas med 5,3go R:dr. Åttonde Voteringen: Den som bifaller, att nuvarande StatsAnslag för K:gl. Andra LifGardes Regementet ökas med 5,5oo R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; ökas samma Anslag med 1 i,52.5 R:dr 4i sk. i contant, med besparing af 3o7 Tunnor Spanmål in natura. Voteringen har utfallit med 81 Ja oell 38 Nej ; I följd hvaraf och dä Ja vunnit, nuvarande StatsAnslaget för K:gl. Andra LifGardet kommer att ökas med 5,5oo R:dr. Nionde Voteringen: Den sorn bifaller en tillökning i StatsAnslaget för Hallands Beväiings-Bataillons Befäl med 2,480 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer denna tillökning icke att äga rum. Efter slutad omröstning öfver dessa Propositioner, funnos 52 Ja och 67 Nej; då således Nej vunnit, ar någon tillökning i StatsAnslaget för Hallands B e vil - ringsBataillons Befäl icke beviljad. Betänka n den, N:o 316. 579 Tionde Voteringen : Den som bifaller, att för Upsala Academie, såsom ersättning för förut innehafdt Anslag för dess Stallstat gio R:dr 32 sk., samt för den kostnad af 53o R:dr årligen, hvartill underhållet och skötseln af de för Ridskolan begagnade Hästar funnits uppgå, på Stat uppföres ett årligt Anslag af sammanlagdt 1,44° R:dr 32 sk., voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej.