Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall alltid med min röst afstyrka dylika afskrifningar, derest icke klara bevis på oförmåga att dem återgälda, framläggas. Men af de undsättningslån, hvilka hitintills utgått, hafva mångå, hvilka deraf icke varit i behof, begagnat sig och sådant kan omöjligen förekom mas. Det är emedlertid nödvändigt och angeläget, alt förhindra afskrifningar af dessa räntefria län, hvilka i annat fall skola mångdubbladt eftersökas, hvilket man med så mycket mera skäl kan förutse, som vid alla de riksdagar, jag bevistat, man ifrigt sökt att erhålla lån. Ett annat förhållande är med lån, hvilka lemnäs till byggnadsföretag. Gr. Lagerbjelke bar väl yttrat, ali R. St. uti förevar:de och dylika fall böra afslä ansökningar om sådana län, på det att menigheter icke må låta af uppgjorda kostnadsförslag förledas att företaga byggnader, innan de förskaffat sig noggrann kännedom om de dertill erforderlige utgifter. Man har likväl sett att, när R. St. beslutat, alt en byggnad skall uppföras i enlighet. med nppgjordt kostnadsförslag, byggnaden likväl icke kunnat fullbordas just derföre, all de anslagna medlen blifvit beräknade efter kostnadsförslagel och befunnits otillräckliga. Det är omöjligt att uppgöra ett dylikt förslag, hvaruti kostnaden för ett arbete icke öfversliger den verkliga, såvida man icke vill se i förslaget oerhörda summor. När nu fråga är om byggnadsföretag under vatten, blifva svårigheterne vid kostnadernes beräkning ännu större. Jag tror icke att i någon af våra småstäder det finnes någon, sorn är i tillfälle att uppgöra ett fullständigt kostnadsförslag för en hamnbyggnad med dertill hörande arbeten under vattnet. I Wisby hade man vändt sig till den kunnigaste och skickligaste person inom landet i och för en hamnbyggnad, som äfven uppfördes, men stormen bortförde eller förstörde arbetet. Om nu arbetet skall göras varaktigt, mäste den i kostnadsförslaget upptagna summan fördubblas och den var likväl 119.000 r:dr, deraf staden bekostat 40,000 r:dr och Slaten 79.000 r:dr.
Hvar som, muntligen eller i skrift, den han utsprider eller utsprida låter, beljuger annan, i ty att han af arghet pådiktar honom bestämdt brott eller visst slag af brott; dömes, om dödsstraff, straffarbete öfver två år eller ovärdighet att i rikets tjenst nyttjas å det pådiktade brottet följa kunnat, till straffarbete i högst två år eller fängelse i högst sex månader, och, i annat fall, till fängelse i högst sex månader eller böter. Lag samma vare om den, som af arghet utsprider sådan ärekränkande dikt, eller ock eljest så förfar, att den, som oskyldig är, må för skyldig hållas. Pröfvas brott, som i denna g sagdt är, hafva af obetänksamhet skett; då må ej i något fall dömas till svårare straff än fängelse i sex månader. 8 §. Utsätter man, i afsigt såsom i 7 § sägs, emot annan rykte om gerning eller last, som ej efter lag straffbar, men eljest för hans ära, goda namn och medborgerliga anseende, yrke, näring eller fortkomst menlig är, eller fortspricler man af arghet sådant af annan utsatt rykte; dömes till fängelse i högst sex månader eller böter. 9 §. Förolämpar man annan med smädligt yttrande i tal eller skrift, eller med hotelse eller annan gerning, som missfirmlig är, och sker det å tid, ort eller sätt, att ärekränkningen väcker synnerligt uppseende, eller är den eljest af svår beskaffenhet; straffes gerningsmannen med böter eller fängelse i högst sex månader. 10 §. Böter, som efter någon af föregående §§ ådömas, må till ett lusen Riksdaler sättas. 11 §. För smädliga yttranden, hotelser eller missfirmliga gerningar i andra fall, än förut sagda äro, botes högst tvåhundra Riksdaler. 12 <§. Förgriper man sig med ärekränkning mot någon af de personer, som i 14 Kap. 35 § nämnda äro; vare den omständighet såsom försvårande ansedd. 13 Den, som för ärekränkning tilltalas, må ej till sitt fredande framställa bevisning om sanningen af sådant tillmäle, som i 8 § sägs.
SD. ^ag. Utskottets Memorial, i anledning af Herr Friherre EF. Saltzas Motion om ffarp, ning uti straffet för Skogsawerkan, föredrogs a nyo vch gillades. Vt supra. kx protocollo, I. Lerström. Utdrag af wällöf!. Borgare-Ständets protokoll, hältet wid Urtima Riksdagen i (örebro den >8 Julli i8'2. S. D. ^tgts-Utffottets pä bordet hwilande Betänkande, i anledning af Riksdagsmannen Häkan ZsacssonS fran Jönköpings Län Memorial, om indragning till Kronan af Ädelfors Guldwerk med dest tillhörigheter, samt deras försäljande styckewis pä Auction, föredrogs a nyo och antogs. Vt supra. Lx krotocollo. Lerjström. Ut, Den i8 Julik. >877 Utdrag af Wällöf!. Borgare-Ständets protocoll, hället wid Urtima Riksdagen i Orebro den i8 Iulii 1312. S-^D. ^ä nu ä nyo färehades Stats-UtskottetS Utlåtande, i anledning af Riksdagsmannen NilS Erssons fran Carlstads Län Motion, om tillökning i arfwode för Fullmägtige i Riksgälds, Contoiret, uti hwilken fräga skiljagtige meningar hoS Utskottet sig yppar, fann Borgare-Ständet för godt antaga det yttrande, att arfwodet hädanefter borde förblifwa lika med hwad det hitintills warit. Vl supra. Lx krotocollo, f. Lsrxström. Utdrag af wälloflige Borgare-Ständets protocoll, hällit wid llrtima Riksdagen i Örebro den i8 Iulii 1312. S. D8örehades ä nyo och godkändes BancoUlffottets meddelte Betänkande, rörande: r:o. Sökt Län, biträde i Banken för Uddewalla Stad. 2:0. Tillökning i arfwodet för Hederwarda Bonde, Ståndets Fullmägtige i Banken; och z:o.
Samma rätt äga utländska arfvingar om de i landet inflytta och der bygga och bo”. 8 Cap. Jordabalken; 3 §. Ager man jord, hus eller tomt i staden, håfve våld att, der det förvärfdt är, detsamma helt och hållet bortgifva. Ar det ärfdt, då må man endast bortgifva en sjettedel deraf”. Det är mig icke obekant, att tvenne Stånd återremitterat LagUtsk:s ifrågavar. betänk, i den syftning, att R. St. måtte antaga enahanda lagförändring, som vid de sista riksdagarne blifvit beslutad i afseende å lestamentsrätten i stad; men ehuru denna förändring utvidgar testamentsfriheten efter stadsoch presl-rätt, äfven så vidt den rörer ärfd fastighet i stad, till disposition af hälften af egendom, då barn lefva efter, och eljest till alltsammans, så bibehåller den likväl dels en ej obetydlig inskränkning i den naturliga rättigheten att fritt råda öfver det gods, man sjelf förvärfva!, dels den absurda olikhet mellan de olika medborgareclassernas testamentsrätt, hvilken det tyckes vara i främsta rummet billigt och rätlsenligt att undanrödja. Pä denna grund, och då jag i öfrigt anser mitt förslag ledande (ill mera enkelhet i tillämpningen, då frågan icke derefter kommer att röra testalors ”Stånd” eller ”hostad”, utan endast egendomens natur, samt den af mig önskade hufvudsakliga fördel af en fri dispositionsrätt öfver i stad förvärfd förmögenhet, nemi. alt makar emellan ingångne inbördes testamenten kunna förebygga att icke, vid enderas frånfälle, en total upplösning af boet kommer att äga rum till oberäkneligt mehn för dem, som i städerna drifva en industriel eller merkantil verksamhet, endast på det sätt kan fullständigt vinnas, att dispositionen är fullkomligt oinskränkt öfver den gemensamt förvärfda förmögenheten; så vågar jag hoppas, att derest II. LagUtsk. skulle gilla mitt förslag, detsamma äfven kommer att vinna uppmärksamhet inom RiksSt:n, framför det, som vid de sednare riksdagarne blifvit hos K. M. framstäldt och hvarå sanction tvenne gånger blifvit vägrad.
Samtidigt har emellertid äfven hans maka, fru Fredholm, ihågkommits med en ordensutmärkelse, nämligen Ohéfakatordén i briljanter, en utnämning som säges ha » väckt stort uppseende ». Detärej hellerdagligdags, som kvinnor dekoreras, och helt visst torde vederbörande därvid haft skäl att hålla före, det makans del i mannens förtjänster varit värd denna ovanliga utmärkelse. Det är den nu regerande sultanen, som varit nog tidsenlig och chevaleresk att instifta orden Chéfakat, hvilken utdelas endast till damer. Den har redan förut tilldelats fyra svenskor, nämligen grefvinnan Elisabeth Iiochschild, friherrinnan Antoinette Ribbing, drottningens numera aflidna hoffröken Martha Eketrä samt vår ministers i Konstautinopel gemål fru Louise Reuterskiöld. Vi ha trott, att det skulle, som ett pikant ä propos, intressera våra läsarinnor att se en afbildning af denna orden för damer, som en af Fröken Cecilia Engstedt, som afled härstä- des den 27 oktober, har jämte sin förut aflidna syster, fröken Emma Engstedt, genom testamente förordnat, att efter den förstnämndas död följande storartade donationer skola utgå: Eugeniahemmet 40,000 kr., Stockholms sjukhem för obotligt sjuka 10,000 kr., härvarande sjukhuset för fallandesjuka 10,000 kr., asylet för Pauvre honteux 10,000 kr., Borgerskapets gubbhus 10,000 kr., Borgerskapets änkehus 10,000 kr., härvarande Institut för blinda 5,000 kr., Institutet för döfstumma å Manilla 5,000 kr., Stiftelsen för gamla tjänarinnor 5,000 kr., härvarande Hemmet för kvinnliga idioter 5,000 kr., Kronprinsessan Lovisas vårdanstalt för sjuka barn 5,000 kr., Ålderdomshemmet för blinda kvinnor 5,000 kr., Sällskapet för dygdigt och troget tjänstefolks belönande 5,000 kr., hvarjämte donationer till enskilda personer lämnats med 4,500 kr.
Ständer äska det beviljade anslagets forllarande på enahanda vilkor som hittills. ||| Till denna Sundhets—kollegii hemställan tillstyrker jag så mycket heldre Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, som Rikets Ständer vid beviljandet af det ökade anslaget fästade, bland andra, det vilkor, alt minst 4 5 obemedlade patienter skulle vid Institutet emottagas och kostnadsfritt vårdas, och denna fördel, oaktadt det kända nitet hos Institutets föreståndare svårligen skalle kunna fortfara utan det understöd, hvaraf Institutet under innevarande statsreglerings-period varit i åtnjutande. 27:o. Hos Eders Kongl. Maj:t liar Direktionen för Veterinär-inrättningen i Slockholm i underdånighet anhållit, alt Eders Maj:t täcktes lill Rikets härnäst sammanträdande Ständer göra nådig framställning om ny stat för Inrättningen. Till stöd för denna anhållan bar Direktionen anfört svårigheten all för lärarebeställningarne vid Inrättningen erhålla, än mer att vid desamma fästa, personer med erforderlig allmän bildning och särskild sakkännedom, så framt utsigt belages dem att inom denna verksamhetskrets vinna den nödiga utkomst, de hafva skäl alt påräkna, helst då andra, möjligen angenämare vägar, slå dem öppna. Då det likväl för utbildningen af de vetenskaper, sorn vid Inrättningen idkas, och för undervisningen är af största vigt, att icke ständiga ombyten af lärarepersonalen ega rum, måste de nuvarande låga lönerna inverka menligt både på den vetenskapliga utvecklingen och på Anslag till Gymnastisktorthopediska institutet. Anslag för Veterinär-inrättningen i Stockholm. 56 Bil. N:o 6 lill Kongl. Maj.ts Nåd. Vrop. N:o i. om Statsverket 1859. undervisningen.
Apv. 722.) — med underdänig hemställan om nädigt stadgande: det stäl till rubbning uti stedde och fastftälde wägdelningar ej kunna hemtas af förmedlade hemmans begäran att uti »vägrödjning erhälla lindring 9zi. — om eftergift af utstylder ät wista inbyggare j Jönköpings Län, s;2. — om anflagne Lönittgswilror för de 2 ne Nye State-Seereterarne samt Ledamötcrne Uti Rikets Allmänna ärcndcrS Beredning, 9;Z, rörande den ändring uti Kongl. Förklaringen d. 2; Mars >807. 4 Mom. 4z pNncten, att dett derstädes omnämde Kyrkopligt stall undergäs inom samma Pastorat, hwarest kroppsstraffet förut blifwit werkstäldt, 9Z4. — oM fatalietid till anförande af bcswär öfwer Sockncstämmo-bestut, 95-, — om 3>ccognitionsstogarne, 937. — rörande Fabriqueur ItteslLS anhällatt om understöd af Manufactur-Fonden, 94Z. — om ändring uti det Eds-formulaire EoncursStadgaN till fordringars bestyrkande förestrifwer, 945. — om äktenstapsstillnad, 947. med undcrdänig anhällan om Kongl. Maj ts nädiga sanction si RiksLags-Ordningcn, 1800. — om afst isning ä Bergs-Rädet §rih.
I fråga om bedömandet af de åtgärder, som må föranledas af sådane olikheter i skattebördor och besvär, hvilka af hemmanens natur härflyta, anse Comiterade, 9 vid detta ärendes behandling, skilnad böra göras emellan befrielsen ifrån skattebidrag till Slaten, hvartill rustning och rotering jemväl äro att hänföra, samt de öfriga förmåner, som egendomar af privilegierad natur tillgodonjuta. Uti förra hänseendet förekommer, att det ypperligare Frälset, eller 2. ji. Serskilda Säterier, Ladugårdar, Rå och Rörs samt Insockne hemman, äro befriade ifrån hemmansränta och tionde, äfvensom rustning och ordinarie skattebidrag, rotering; att allmänna Frälsehemman njuta befrielse ifrån hemmansränta, utom den så kallade Fordringen, eller Årliga och Kungs-hästarne, jemte halfva Boskapsoch Skjutsfärds-penningarne; samt att Utsockne-Frälsehemmanen äro fria från Jordeboksoch halfva Mantals-Räntan, eller så kallade Terminoch Saltpeter-skatten. Vidkommande dessa skattefriheter, så kan det visserligen icke bestridas, 3. g. Angäende att det vore med rättvisa och billighet instämmande, om all enskild »kattejemkning. jordegendom i behörigt förhållande deltoge i skattebördorna. Men det får ej heller förbises, att, ehuru rigtig denna princip är, vid fråga om ny beskattnings införande, saken blir väsendtligen olika, när den rörer ändring uti redan bestående lörhällanden, emedan då måste tillses, att derpå grundad rätt icke förnärmas. Härvid förekommer då, att en betydlig del af berörde friheter, eller det Allmänna Frälsets, i äldre tider vunnits emot åtagande af annan skyldighet eller Adliga Rusttjensten, hvilken sannolikt då ansågs motsvara den derigenom erhållna befrielsen ifrån vissa delar af den skatt, som annars bordt erläggas, fastän förhåilanderne sedermera i tidernas längd förändrats.
I händelse 2 morn. skulle antagas, ville jag hafva fästat uppmärksamheten på ett litet redaclionsfel: der står: ”å kronofogde.” Det lärer böra heta af i stället för å. Frih. Nauckhoff: Så länge Utsökn.bln finnes, torde Utsk:ns motiver för densamma få gifva vika. Jag får dessutom upplysa, att kronofogde icke på eget bevåg får utlaga några innestående afgifter utom landshöfdingens order. Frih. Cederström: Stadgandet i nu gällande 1S1 7 års författning, om handräckning på pastors begäran, innefattar icke rättighet att uttaga penningar utan att dertill hafva erhållit Konungens Bef:h:des tillåtelse. Det är ingenting ondt uti om mom. qvarstår, blott det litet jemkas på det sätt, att oguldna tillskott fordra utmätning, hvaraf följeratt restlängd skall insändas till Konungens Bef:h:de, på det att man af honom måtte få resolution på restantiernes indrifvande af fogden. Det faller af sig sjelft, att om denna restlängd förut är allmänneligen uppläst och af sockenstäm - Den 10 Mars e. m. man känd och erkänd, så behöfver ingen föregående förklaring deröfver infordras ifrån de skyldiga. Är samina restlängd deremot icke verilieerad, på sätt jag nämnt, så är det lika klart att den måste utställas till socknen för att verificeras. Jag förnyar således milt förut gjorda förslag om restlängds insändande till Konungens Bef:li:de. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med de ledamöter, som anse det uppgifna stadgandet vara stridande både mot Utsökn.b:n oell mot den säkerhet, som allmänheten fordrar, nemi. ali utmätningar icke äga rum utan efter Konungens Bef:h:des beslut. Men jag nödgas bestrida allt stadgande, som skulle inrymma onödiga ingrepp i sjelfva sättet för dessa fordringars utsökning. Jag önskade också, att det främmande talesätt, som Frih.
Friherre Wrangel», Henning, den 1 dennes f. in på bordet lagde Memorial, om förändring i fångföringssåttet, jemte de af Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, och Friherre Wrangel, rörande samma ämne sistnämnde dag afgifne yttranden. Föredrogs å nyo Ståts-Utskottets den 22 sisth Februari afgifne, samt den 1 dennes för - Den 6 Marlit. iniddagen på bordet Jagde Utlåtande, i anledb ning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss på Lands, höfdingens i Skaraborgs Lån underdåniga hemställan om Vakt vid LandsCanceiliet och LandsContoiret, till säkerhet för contante medel och handlingar. Herr Tham, Wollrath: Genom de anmärka ningar, som gjordes vid Betänkandet, då det första gången upplåstes, förmodar jag så mycket vara vunnet, att en återremiss lärer blifva af nöden. Det torde vara styrkt, att läget af byggtiaderne vid Mariaeholm år sådant, att vakt derstädes behöfves. Af denna anledning får jag anhålla om återremiss af Betänkandet. Herr von Hartmansdorff, August: Då flere Ledamöter ifrån Skaraborgs Lån yttrade sig öfver detta ämne förra gången det förevar f ©mtalades äfven såsom ett alternatif, att galler och jernluckor för fönsterna å LandsContoiret skulle kunna göra samma tjenst som den vagt^ hvarom nu år frågai. För mjn del anser det jag förra såkerhetsmåttet vara så mycket lämpligare, som det kostar mindre, och har den fördelen att också utestänga vaktkarlen, om han skulle kånna sig fre. stad att tillgripa den ombetrodda skatten. För I andsContoirets Embetsmin bör Hes ej vara förnärmande, att hafva galler för fönsterna i deras Embetsrum, då hvar och en vet, att rådane icke finnas der för att innestänga d.-nu rf - Den 6 Martil. 235 ian för att utestånga obehöriga personer. J Banken arbeta åfven Embetsrnånnen i runi med galler för fönsterna.
1 alla fall och då Fondens stigande numera egentligen ej är att förvänta eller påkallar en särskilt Styrelse, samt enär jemväl, efter Revisornes förmenande, Salpeter-näringens och denna varas inlösande lämpligen bör förenas med inseendet öfver kruttillverkningen och redovisningen för dess förvaltning, finna Revisorerne sig ega skäl tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Salpeter-Comiten må upplösas samt hela dess befattning öfverflytlas till Kongl. Krigs-Coliegii Arlilleri-Afdelning. De Fonden tillhörige Skuldebref och såket hels-handlingar hafva vid anstäld inventering befunnits i behörig ordning. Revisorerne hafva hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om Nådig befallning till Kongl. Stats-Contoret att utbetala erforderlige medel till de arfvoden, Revisorerne, jemlikt 16 §. i Instructionen, bestämt för de personer, hvilka under denna förrättning med Canzlioch Kameral-biträde tillhandagått, äfvensom till nödig Vaktbetjening och bestridande af koslnaderne vid tryckningen så väl af denna Berättelse med bilagor, som den särskildt afgifna otu revisionen af de under Kongl. Commerce-Collegiutn stående Fonder. - 183 - Jemlikt 68 §. Riksdags-Ordningen samt 5 och' 6 §§. i RevisionsInstructionen hafva Revisorerne ansett sig böla bestämma tiden för nästa Revision af Stats-Verket lill den 15 September 1841, så vida icke Rikets snart sammanträdande Ständer behaga annorlunda derom särskildt förordna. Stockholm den 5 December 1839. Höglofliga Ridderskapet och Adelns Ledamöter: G. A. Sparre. C. J. von Hermansson. Carl Oxenstjerna. A. Leijonhufvud. G. Odencrantz. P. A. Tamm. Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöter: E. S. Ödmann. J. C. Billingdahl.
Fett och ister skiras; af halskotor, lägg o. d. kokas en sorts ragu, som genast redes med mjöl, ättika och sirup samt står sig sedan i flere veckor; äfven svålrullader kokas nu. Under tiden skares det råa köttet och fläsket till korf samt males flere gånger på köttkvarn. Något seniga, sämre bitar lägger man genast i ett tråg för sig till den ofvannämnda råa potatiskorfven. Alla fläsktärningarna skäras jämte talgen, där man brukar ha sådan i köttkorf. Den kokta potatisen rifves, och om man hinner, väger man på kvällen alla satser i ordning. Dagen därpå börjar man tidigt med blandningen och arbetandet af korfsmetarne (mjölken till köttoch bräckkorf bör vara uppkokt förut och kallnad) och stoppar korfvarne, helst med korfstoppningsmaskin, som underlättar arbetet betydligt. En sådan kostar endast 6 kronor och rekommenderas af erfarenhet; endast till hackkorfven kan man ej begagna sig af maskinen, emedan denna korf bör stoppas varm i tarmarne; och medan en person värmer en liten portion i sänder, stoppar en annan för hand. Till att » binda » korfvarne höra ganska mycken vana och skicklighet — ty för hårdt eller för löst kan skämma allt. Gryn, lefver och hackkorf förvällas samma dag och utläggas därefter på halm. När så allt korfarbete är öfverstökadt, skrider man den fjärde dagen till insaltningen af skinkor, fläsksidor, saltkött m. m. samt ställer med surstekarne. Har man köpt ett grishufvud, så lagas af ena hälften (tillsammans med kalfkött) pressylta, den andra halfvan förvandlas till rullsylta, i hvilket fall alla ben frånlösas; eller ock saltar och röker man det. — Om husmodern för bok öfver slakt-resultatet, har hon en god ledning däraf till ett annat år; i alla händelser kan det vara både roligt och nyttigt för henne att jämföra, beräkna kostnaden m. m.
Ständer hemställa, om icke den underdåniga anhållan hos Kongl, Majit skulle finnas nödig, det KonglMajit' hädanefter, uti Pess utfärdande Nådiga Bref till StatsContoiret, hvarigenom Utgifter anbefallas, täcktes alltid låta föreskrifva, å hvilken Stat eller Tituls-tillgång Utgifterna böra, bestridas 3:0 Bland de Utgifter ? som af 3‘dje Ti-1 telns medel blifvit anordnade, hafva Revisorerne funnit dels en af Kongl. Maj:t, genom Nå, digt Bref till Kongl. StatsContoiret af den 30 Junii J 81 5, beviljad ersättning af 1000 R‘.dr till nu mera framlidne General Amiralen rn, m. Grefve af Puke för hans Bo flyt t ni n g s-k os t nåd från Stockholm till Carlskrona, dels ock en summa af 1,5,00 R;dr, sorn Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse till Kongl. StatsContoiret af den 31 Augusti 18,15, behagat tillägga StatsRådet m. m. Herr Friherre RCederström, såsom då i Nåder befordrad lill S.tatsRådsEmbetet och derjemte förordnad, att i egenskap af tjenstgörande GeneralAdjutant hos Kongl. Majit vara föredragande i Co»m ando-mål Revisorerne känna icke någon författning* i©m berättigar Embetsoch Tjenstemän, attnju^ Riks. St. Revisor er t Berättelseri ny ta ersättning af Statens Medel för flyftningskostnåd vid befordran eller transport från ett till annat Embete eller Tjenst, hvarigenom deras station förändras.
Dock återstår i detta afseende mycket att önska; och erfarenheten har alltmer ådagalagt, att gatornes försättande och underhållande i fullgodt stånd, ej kan (illvägabringas, med mindre bestyret dermed, hvilket nu tillhör hvarje husoch tomt-ägare serskildt, öfverlemnas för hela Staden till en gemensam Administration. Det af Öfver-Stålhållare-Embetet i sådant syfte år 1837, uppgjorda och hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmäldla förslag till ny förordning angående anläggning och underhåll af gator i Hufvudstaden mötte motstånd ifrån husoch tomt-ägarnes sida, då desse den 7 Junii 1839 deröfver afgåfvo yttrande inför magistraten; men frågan är nu, lill följd af Eders Kongl. Majlis Nådiga förordnande, å nyo framställd till deras utlåtande, och denna gång med mera hopp om framgång, enär nyttan af den föreslagna åtgärden synes vara mera allmänt insedd och erkänd, samt dessutom anledning är för handen, att, till bestridande af kostnaden för gatornes iståndsätlande och underhållande genom en gemensam Administration, ett betydligare bidrag från Stadens Brandförsäkrings-Contor kan påräknas, hvarmedelst den ärliga afgift, hvilken husoch tomt-ägarne för ändamålet skulle komma att vidkännas, blefve mindre betungande. Sedan de, för tillvägabringande af Gatornes upplysning bär i Staden medelst Gas, ingångne underhandlingar med ett Gaslysnings-Compagnie i London, hvilka i sednaste Femårs-Berättelsen omförmältes, blifvit å Compagniets sida afbrutne, emedan Compagniet, som i betalning för hvarje lykta fordrat 4 Liv. 10 sh. sterling om året, ansett sig ej kunna ingå på den af husoch tomt-ägarne föreslagna nedsättning till 3 Liv. 10 sh., motsvarande hvad en så kallad Argandsk lykta kostar i årligt underhåll; har icke under ilråga va rande tidrymd någon annan förbättring i lyshållningen å Hufvudstadens gator kunnat åstadkommas, än att ytterligare på åtskilliga ställen och platser Arganska lyktor blifvit anbringade i stället för de sämre lyktorna af äldre sorter.