Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slats-utskoltet, som före aflemnandet af dess förslag till de reglementariska föreskriflerne, angående riksgälds-konLorets förvaltning, ansett sig böra meddela serskildt yttrande olver 1111 anförda framställning, får, med anledning deraf, 11 jr plysa, att Rikets åren 1828—i83o löisamlade Ständer, såsom understöd åt rotehållarne vid förenämnde regemente anslogo den af nyhemman i Westerbottens och Norrbottens län under påföljande år inflytande rotefrihetsafgift, hvilken från i83o års början och intill dess det nya rotejemkningsförslaget kunde hinna upprättas, pröfvas och fastställas, borda mellan stamrotarne fördelas efter de grunder, soni af rotehållarne utsedda ombud, gemensamt med Kongl. Maj:ts befallningshafvande, egde bestämma; och blefden härtill erforderliga summa, omkring 1600 r:dr årligen, uppförd blaud de extra anslag, som af Riksgälds-kontorct skulle Stats-kontoret tillhandaliih. till R. St. Vid 1834 och 1835 års riksdag förklarades, att detta understöd borde tillgodokomma så väl strö- och hjelprotarne, som stamrotarne, samt att fördelningen deraf borde af rotejemknings-kommissionerna hesörjas. Utaf rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer blef ifrågavarande anslagssumma, enär nyhemmanens rotefrihelsafgifter under de nästföregångna åren i medeltal uppgått till 2,44o r:dr 4' sk7 r:st, förslagsvis bestämd till ett årligt belopp af 2,400 r:dr, för tiden från och med år 1840 och intill påföljande riksdag, eller till en summa af 12,000 r:dr för fem år, hvilken summa skulle af de odisponerade tillgångarne för extra statsregleringen afsättas.
Om man ser efter ordalagen i detta förslag, så refererar sig uttrycket: lika med Landshöf dingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, till ziffran 65 års ålder, och lemnar den lucka, att det icke är bestämdt, hvilket belopp pensionerne böra utgöra; men deremot säges: att det skall vara i likhet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande före skrif - D e n 28 D e c e m b é r 'f. rn. j j skrifva. Dessa Författningar stadga, att pensionen skall vara hela lönen, vid 65 års ålder, så vida det styrkes, att sjuklighet hindrar tjenstens ytterligare förrättande, oell; utan detta vilkor af Läkare-attest, om individen är 70 år gammal. Det är detta; som gifvit anledning till tvisten. I nästa Betänkande N:o 3o4 inkommer Utskottet tili RiksStånden och berättar, huru de särskilte RiksStånden beslutat i denna fråga. Deraf upplyses, att PresteStåndet i allo bifallit Betänkandet N:o i3a i den punkt jag nyss uppläst, men att Ridderskapet och Adeln bifallit samma punkt med den förändring, att g pensionsrum borde bestämmas i stället för 2, och att afdrag skulle aga rum i förhållande till det, som Armeens PensionsCassa betalar. BorgareStåndet bade äfven bifallit rättigheten att inträda på PensionsStat, men hade nedsatt pensiölierne till 2000 R:dr, med 3 pensionsrum. Deremot hade BondeStåndet afslagit all pensionsrätt. Derigenom stod frågan så, ätt 3 Stånd bifallit, att Generalitetet skulle komma på PensionsStat, men 2 Stånd hade differerat i sättet. Derföre korn man nu med voterings-propositioner. En af dem var af följande lydelse: ”Den, som bifaller att pen”sionsrummen för Generalerne å Allmänna ”IndragningsStaten må blifva 2 på en gång, ”voterar Ja.” Denna mening vann.
Silvander. L. V. Henschen. Theod. Foenander. Sv. Malmqvist. Jon. Rhodin. På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: J. J. Rutberg. F. von Zweigbergk, J. Kihlblom. And. Andersson. Jonas Johansson. Petter Persson. C. G. Stuart. TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 18 42. Bilaga Lit. A. till Rikets Ständers, dr t84t, församlade Revisorer -Verket. Sammandrag ur Riksgälds-Contorets Räkenskaper för åren 1839 och 1843, utvisande detta Verks Inkomster och Utgifter nnder niunnde år. Inkomster Allmän Bevillning . Centonal-afgift Anmärknings-medel . Stempel-afgift för Spelkort Dito för Tidningar . Skatteköpeskillingar Lösen för de å skattejorden vexande Ekar Kapital-inbetalningar å meddelade lån . Räntor å dito . Afbetalning å en balans i f. d. General-Assistans-Contoret . återbetalning å det äldre Kreditivet för undsättningar i naissvextår Dito å det för samma ändamål beviljade ytterligare Kreditiv Dito å Kreditivet för Cholera-kostnader Ersättning af förskott till Creditsedel-invexlingens underlättande . Dito af dito till kostnader vid Chaitas-Sigillatae-hvitstemplingen Dito af dito till inteckningsoch brandförsäkrings-kostnader, i delade Byggnads-lån .. Stats-Verkets behållna Öfverskott och Besparingar för åren 1837 och Influten betalning för 2:ne sålda Speglar Ersättning af brister i de å Riks-Staten uppförda Förslags-anslag, för år 1836 . Extra Statsanslag för Försvarsverket till lands och sjös ... Dito till Carlsborgs fästningsbyggnad för år 1840 . Dito till lättade Vattenkommunikationer och andra allmänna arbeten Dito för Kongl. Musei taflor Dito för Ekeplanterings-hägars anläggning ... Utbetalningar utaf de för såld ekskog influtna medel .
Hon ser tankfull ut... Hon har börjat ångra sig! Är du qvar ännu? FRUN (melankoliskt och släpande). VÄNNEN. VÄNNEN (afsides). VÄNNEN (ser efter Herrn). HERRN (i dörren till höger). VÄNNEN. Ja, jag får be så mycket om ursäkt! (afsides) Kan just undra, om Ebba anförtrott henne något? (högt) Jag hoppas, du mår bra, lilla kusin? FRUN Det vet du väl, förmodar jag. (som förut, i det hon sätter sig till venster). Ja, jag hörde, att du hade lite hufvudvärk, men... Jaså jag förstår! Han har talat om för dig ... nåja! det kunde jag ha förutsett. Så mycket bättre! Då skall jag visa, att jag har mera takt än han. Karlarne kunna aldrig tiga, det vet man ju, men gudskelof, det kan jag! (tar upp ett handarbete och börjar med beslutsam min att arbeta.) VÄNNEN (synbart generad). FRUN (söker beherska sin vrede). Det gläder mig, ty jag vill inte gerna ingå på ett ämne, som är för ömtåligt att behandlas af främmande; och främmande är jag ju, fastän jag i min egenskap af din närmaste manliga slägting... Han har väl gifvit dig i uppdrag att läsa lagen för mig? Nej, visst inte; jag blandar mig inte i edra familjeangelägenheter, och mitt ärende till dig i dag var endast att tala om mig sjelf. Sitt ner då, käre Oskar! Tack! (sätter sig) Det var nämligen så, att jag kom för att ... att säga dig ... att jag tänkte gifta mig ... men... Men nu har du naturligtvis ändrat tankar! Min man har satt upp dig emot mig... Vi voro ju öfverens om att inte tala om honom Jag har varit förälskad i ett halft år, men VÄNNEN. FRUN (förbittrad). VÄNNEN. FRUN. VÄNNEN. FRUN (afbryter). 20 först i går fick jag visshet om, att min böjelse är besvarad, och nu... Jag förstår!
Att gôbben hadd gjort nô ondt fôr i vala, dä trodd all männischer, för hvafför skull’en hällers gå å säj tocken för sä sjôl å int ôrk lätt bli. Men dä va ingen sôm vell gär nô ve’t, för di töckt att gôbben va för gammel. I all fall ä dä unnlitt mä di här, sôm ä langhört å högtänkt. D’ä sômma, sôm tror att en blir tocken, ôm att en ha gjort nô ondt å int ha komm te stå för’t. Dä ä sôm dä onn skull vell gi sä ut ännsôm ett utslag i en sjuke å sôm att di, sôm ha ondt gjort skull få straff, gômmen dä att di ä pocka te hör invärtes allt ondt, sôm ä sagdt ôm onnheta derses äll bol ha blitt sagdt, ôm ho hadd vôr bekant. Frimureran. Ôm att d’ä sant nu för tia, dä vet int ja. Men på far mins ti va dä allt si sôm så mä frimureran. Far min va ingen rädd kär, men nog ble’n unnli, når de ble tal ôm den tia han va gårsdräng när källmäster Lunngren ve Låsen i Kallsta. Skrömt å ilänn lär dä ha vôr för jämnan därôpp i frimurstehôlla i Låsen. Far min va pocka te gå ôpp på vien iblann å da feck’en lôf te gå förbi di utäck dôran sôm va därôpp. Dä tass å tass å host å skrömtulér sä därinn, sa’n, för jämnan, å en gang sa dä »Jan» te’n iffrå e dörr. »Akt dä, Jan,» töckt’en dä sa. Å tocka liklockt, sôm dä va.
Tala du, du behöfver inte krusa den der äppeltysk en ( de gr ipa tag i Bäck). F Ö R S T A H Ä T T E B R . Fängsla den förrädaren... Till Käpplingeholmen med dem. B Ä C K . Låt qvinnan vara... Blygs ... det är ju din egen dotter. Qvinnan sk all bli myndig, det har min kung sag t och det har stått i Aftonbladet och Svenska tidningen. Hvad pratar du för sch mörje? B Ä C K . Hv ad har jag k ommit bland för tjufvar och skälmar? Hvar är j ag? Rapulister? A L F . Fängsla ten krapaten... h an tal ar ju gallenskaber... Nu ger er pön och seden pörje vi plodpadet. A L L A (gå till helgonbilden och göra korstecknet). Ave coeli regina Ave dulcis Maria Mater Amata, intemerata Ora pro nobis! A L F . Pris och lof ske den heilige Gertrud... till Käpplingeholmen nu. B Ä C K . Nåd nåd nåd nådige herrar! A L F . Tu schkall tö... B Ä C K . Nåd! A L F (utan att höra honom). Tu heilige St. Gertrud! vi schkole göre tenne tag i Junius ettusende trehundrade och åttationio efter Christe pört till en heders tag fer tig . B Ä C K . Ettusen trehundraåttationio! 1389... Hvar är jag? Chör. Ave coeli regina etc. _______ Fjerde Akten . (En försal hos Baron Lichtone. I fonden en dörr, vid hvilken tvenne pager vakta små facklor nära fonden en trappuppgång till venster en dörr, till höger fönster.) Första Scenen . Bäck bland Lichtones tjenare och tjenarinnor. Chör af tjenstfolket. Den klara solen rinner opp, Allt öfver ond och god , Allt öfver sorg och öfver hopp. Och knot och tål amod. Men tag den dag Guds godhet ger Den kommer aldrig mer.
Då jag vid riksdagens början åter väckte denna fråga inom delta Stånd genom en motion, för hvilken jag t. o. m. af mina bekanta måste uppbära ett slags klander, emedan de ansågo en fråga upprifvas, som var afgjord vid föiegående riksdagar, så tror jag det vara min skyldighet att redogöra för mitt handlingssätt i denna fråga. Då jag väckte motionen, ansåg jag ämnet icke vara nog tydligt utredt vid föregående riksdagar, enär vi, oaktadt 6 eller 7 riksdagars yttrade önskan i ämnet och oaktadt de isynnerhet vid de 3 sista riksdagarna af Irenne Stånd så tydligt uttalade tankar, likväl saknade någon Regeringens åtgärd, för alt få slut på delta tillstånd af oreda, som vuxit allt mer och mer, under det frågan varit oafgjord. Af sådan anledn. ansåg jag min motion vara of behofvet påkallad; ty jag ansåg det vara hög tid att D c ii 17 Juni f . 111. 3og fä slut pä oredan, och jag bekänner, att min mening äfven var, att IJtsk. skulle lenina ett yttrande så cathegoliskt sorn möjligt, hvilken lanke hviiade pä en icke fullt tillräcklig kännedom i detalj af de föregående riksdagarnas yttranden i frågan. Om jag således skulle följa min enskilda känsla och lanke, isynnerhet den, som ledde mig, då jag sair.manskref motionen, skulle jag visserligen, i likhet med H Ex. Hr Gr. Posse och Frih. Cederström, önska, alt Sländerne matte afgifva ett mern calliegoriskt och bestämdt utlåtande i denna vigtiga fråga; men under riksdagens framgående liar jag icke kunnat förbise, alt denna fråga, om flen åter skulle upprifvns sålunda, alt den i detalj skulle behandlas, att de engång utkämpade frågorna om stridiga 1 ätli g 11 e 10 r skulle ånyo uppstå såsom sli idsämnen, skulle snarare leda till skada än gagn. Med den sammansättning af 4 Stånd, sorn vår representation för närvar, äger, kan den, som ifrnr för en god sak, icke förutse hvad slut frågan skall erhålla, 0111 den kommer att blifva föremål för de olika tänkesätten.
Till den strådöd, som härigenom, om ej snar hjelp mellankommer, långsamt men säkert ådrages Svenska nationen, bidrager hvar och en, som halsstarrigt emotsätter sig de af högsta nöd påkallade reformerna i lagarne rörande skogsvården i Riket, till hvilka reformer äfven nu ifrågavarande förslag höra, ehuru de i första hand röra åkerbruket. För att i någon mån afhjelpa här ofvan antydda onda, har nemligen blifvit föreslaget alt den, i de lyckligt lottade länder, der åkerbrukaren ej får stå tillbaka för nomaden, för sådana fall antagna allmänna regeln, »att hvar och en skall om de hemdjur, han å sina egor utsläpper, hålla sådan vård, alt de ej inkomma på annans jord,» nu ändlligen mätte antagas som grundsats för en ny egofrids-lag härstädes; och Utskotten hafva erkänt, »att denna-grundsats ej blott är användbar, utan också den i förevararande hänseende, med en utbildad eganderätt och ett längre framskridet odlingstillstånds behof mest förenliga,» ty »eganderätten lill jord är då först fullt stadgad och i åtnjutande af full helgd, när upprättande af särskilda försvarsanstalter ej mer utgör vilkor för laglig rätt till ifred, för jorden och derå befintlig gröda, emot främmande kreatur. Den naturligaste följden af detta erkännande synes mig böra hafva varit antagandet af denna grundsats, helst det tillika erkännes att stängselskyldigheten icke allenast är en ganska tryckande börda för landtmannen, _utan äfven af högst menligt inflytande på beståndet af landets skogar. Men Utskotten hafva i stället afstyrkt den erkändt rättsenliga grundsatsens antagande, på den grund att sådant för skogbevuxna nejder vore »utan tvifvel mindre lämpligt, enär å dylika ställen kreaturens vårdande icke, ulan stor svårighet och uppoffring skulle kunna ega rum, och fördelarne af hägnadernas upphörande icke skulle, åtminstone i mindre hemmansdelar eller lägenheter, fullt uppväga de olägenheter, som deraf blefve en följd.»
Rik. till R. St. Expeditions-Vtskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln dea 13 Juni 1866. Preste-StSndet den 13 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel. (Stats-Utakottets Utlåtanden N:is 60, 81, 98 och 116.) S. A. K. 1 afseende på Riks-statens Sjette Hufvudtitel, omfattande anslagen till Civildepartementet, hafva dels med anledning af Eders Kongl. Maj :ts nådiga Propositioner och dels i följd af hos Rikets Ständer gjorda framställningar blifvit beslutade de förändringar, hvilka Rikets Ständer nu få i underderdånighet anmäla i den ordning, hvaruti anslagen äro i Riks-staten uppförda. Departementets Expedition. l:o. Såsom ärligt arfvode åt ett biträde vid de kommunala ärendenas beredning och expedierande har Eders Kongl. Majit äskat att tills vidare måtte å extra stat anvisas ett belopp af 1,800 Ridr; och hafva Rikets Ständer för ofvanberörda ända“ål till Eders Kongl. Majits nådiga disposition anvisat en summa af 1,800 R:dr, att fran Rikgälds-kontoret utgå. Landtmäteristaten. A) General-Landtmäteri-Kontoret. 2:o. Jemte det Eders Kongl. Majit föreslagit, att en ingeniörstjenst i lägre lönegraden måtte indragas och den derigenom disponibla ing enior slönen ä 1,200 B:dr Bih. till R. St. Skrifvelse, No 76. öfverflyttas till lön åt en Amanuens hos Landtmäteri-styrelsen, har Eders Kongl. Maj:t äskat, att löneförhöjning kunde beviljas
Är vigsel å annan ort förrättad, och kan förthy den lagföljd ej ske, som nu föreskrifven är, så skall förord inom nämnda tid hos Rätten i vigningsorten företes, och varde det, då makarne till boningsorten kommit, sist inom en månad i stad och å landet vid det Ting näst efter tre månader infaller, till rätter domstol ingifvet, med bevis af Rätten i vigningsorten, att det der företedt varit. Är ej med förord så förfaret, som nu sagdt är, vare det kraftlöst. Der mannens målsmanskap genom förord inskränkt blifvit, läte Rätten kungörelse derom i allmänna tidningar införas. Hvar som begär, ege att hos Rätten undfå del af äktenskapsförord. 9:de Kapitlet, 1 §:n. Sedan man och qvinna sammanvigde äro, då är han hennes rätte målsman och eger söka och svara för henne, der ej genom äktenskapsförord blifvit annorlunda bestämdt. Hustrun följer ock mannens stånd och vilkor. Är genom äktenskapsförord viss egendom från mannens målsmanskap undantagen, och vill ej hustrun sjelf samma egendom förvalta, eller är hon ej dertill lämplig; förordne Rätten god man att förvaltningen öfvertaga, och läte kungörelse derom i allmänna tidningarne införas. Med hänvisning, i afseende på motiverna, till den förutnämnda motionen N:o 218 vid sista riksdag, anhålles om remiss häraf till Lag-Utskottet. Stockholm den 15 November 1865. L. J. Hierta. 296 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Ljungberg, C. E., angående de offentliga föreläsning arnes i hufvudstaden utbildande till en vetenskaplig institution med fasta lärareplatser. Då en ledamot af Borgare-Ståndet vid sistlidne riksdag väckte förslag att Rikets Ständer skulle bevilja ett anslag till bekostande af offentliga föreläsningar bär i hufvudstaden, vädjade han icke förgäfves till sina medrepresentantcrs upplysning och patriotism.
Med sådan åsigt och i hopp om en framgent stigande upplysning, bör man sluteligen kunna vänta sig förlust af denna inrättning i fall den fortsattes, och då fä vi kanske dyrt nog betala den be - 72 Ben ig April. sparing, man genom fortsättningen trodt sig vinna. Om jag upptager Statens Inkomst*af Lotteriet efter strängaste beräkningar till 6o,ooo R:dr om året och fördelar den på i§ Million Människor, som kunna anses Skattdragande i Riket, så blir den på hvar och en belöpande Bevillningen i och för Lotteriets afskaffande ökad med högst i\ sk. 0111 året. Kan det finnas någon, sorn äfven för denna Maxirai-Summa ej skulle vilja beforda en mängd i sämre vilkor stadde Medborgares välfärd, i det man äfven beredde sig bättre och pålitligare Medmänniskor bland desse Foik-Classer. Man bör ej heller förgäta att Staten får återbära en stor del af den på Lotteriet erhållne Inkomst, uti Fattigförsörjning och underhåll för Fångar, hvilket ofta ar en följd af ofvannämnda Inrättning. Det är på dessa skäl, som jag vördsamt anhåller om Proposition til! bifall af det första Alternativet 1 Utskottets Betänkande eller Kongl. Nummer-Lotteriets afskaffande. Herr Flach, Carl Fredric: Ämnet har undfallit min uppmärksamhetjag kan dock ej neka mig att derom hafva äran yttra min mening, da jag alltid funnit klandervärde StatsLotterier i allmänhet och i synnerhet ett sådant anstöteligt Spelpartie, som Nummer-Lot. teriet, dertill Kronan, i egenskap af Bankör, formeiigen inbjuder Allmänhetens Creti och Fle - Den ig April.
Pä lika sätt förhälles med den under Oommi883N!^rne8 inseende ställde Betjening, endast med den skillnad, at den felaktige, innan han hos Fullmagtige af eommi883riirrnL anmäles, först inför Lommissaiiernss ?rotocoU erhåller föreställning och pä detta sätt undergår första warnings -graden. Den 29 Mars. e. m. iZ4Z Den, som anmäles för tjenstefel, bör alltid, om han sä ästundar, fa strifteligen förklara sig til kiomcoilet; och dä nägon antingen 8U!-pLn6er38 eller ssiijes ifrän tjenste», kommer ordentelig Us8olution dera at utfärdas, med pätecknad hänwis» ning til Beswärs anförande. 5 § Will nägon anföra Befwär hos Riksens Stander eller l^visorer öfwer förment pröjuclice eller i andre mäl, bör han innom en mänad, efter det han af Fullmägtiges Ke5o!mion erhällit del, sädant hos Fullmägtige tilkannagifwa. Sker der ej, har han förlorar rättigheten ar klaga. 6 § Befwar öfwer Fullmägtiges åtgärder böra, sä framt de til pröfning stola uptagas, wara inlemnade til Fullmägrige sednast en mänad före Uevinion^ns början, eller Riksens Ständers Sammankomst; men stulle nägot förefalla antingen under pastäende Revision, eller Riksens Ständers Stars Utstötts sammanwaro, sä mä det wara klaganden öppet, ar sednast innom fjorton dagar efter det Fnlimägtiges bestnt blifwit honom kungjordt, omedelbarligen hos Riksens Ständers Statsutskott eller U.evisorerne sine klagvmäl ingifwa. 7 §'
138 7 get för Lif-Drabante-Corpsen, må till nästa Riksdag blifva oförändradt, hel dst hvad som ytterligare kan erfordras tili Lif-BeväringsRegementets aflöning lämpligen synes böra tagas af de 80,000 R:dr, som till kostnadernes bestridande vid Bevärings-Manskapets sammandragande och vapenöfningar äro beräknad att utgå, af den för Försvars-Yerket på det bela anviste Summa. 3:o Att om Staten för Krigs-Akademien på Caxdberg bör förblifva efter den reglering, som Kongl. Brefvet den 3o April 1822 interims fastställer, fordras deremot svarande tillök t anslag. Af det åberopade Kongl. Brefvet, bar Utskottet funnit, att Kongl. Maj:t i sammanhang med insändt underdånigt project till så väl personell, som UnderhållsBeklädnads och Omkostnads-Stat för Krigs-Akademien nästlidet år, i Nåder låtit sig föredragas de tid efter annan, dels af tillförordnade Comiterade dels af tillförordnade Gouverneuren afgifne underdåniga Förslag till ändringar i afseende på Läro-Verkets organisation och flere dervid nödige befunne regleringar; och ehuru, vid öfvervägande deraf, Kongl. Maj:t ansett dessa ämnens slutliga pröfning och afgörande böra uppskjutas, intill dess erfarenheten ytterligare ådagalagt ej mindre nyttan än verkningarne i öfrigt af den vid Akademien rédan införde VexelUndervisnings-method, funne Kongl. Maj:t 4 Sami. a B. 89 i388 Ståts-Utskottets Betänkanden. likväl för godt, att till behörig efterrättelse i en och annan omständighet genast meddela des Nådiga förordnande.
Uti den Tulltaxa, som nu föreslås, i stället för del af Utskottet nyttjade uttrycket: som nu kommer att utfärdas; att i mellanmeningen ordet bereda utbytes emot förskaffa, emedan det förra endast utmärker en preparatorisk åtgärd, dä deremot det senare jemväl utmärker en till resultat fullbragt handling; samt ändteligen att i slutet af Grunden ett tillägg införes, hvarigenom Konungen berättigas, att jemväl förhöja tullen till den procent, som Rikets Ständer kunna finna lämpligt att utsätta. Jag anhåller derföre om proposition å den redaction af n:te Grunden jag nu framställt. Herr Tham: Jag kan icke underlåta, att, i anledning af Herr af 13i 11 berghs anförande, yttra några ord till rättfärdigande af 1823 års Bevillningsutskott, och den då upprättade Tulltaxan. Herr af Billbergh har sagt, att denna Taxa stadgade en oriin - Den 2S O c to ber e. ni. 335 lig tull af ioo till 200 procent af varans värde; men jag her den värde Ledamoten omläsa i8a3 års Tulltaxa, oell jag tror, att lian skall finna, det alla artiklar, hvilka der voro åsatte en tull af ioo procent, voro sådane, som ännu äro till införsel förbjudna, det vill säga tackjern, spannemål, kläde, med mera, och denna höga tull sattes just derföre att man icke ansåg nyttigt, det dessa artiklar infördes, ehuru man icke ville förbjuda dem; men de äro ännu förbjudne.
Majit, som i Nådig Proposition till Rikets Ständer af den 20 Augusti sistlidet år, bland större arbelsföretag, hvilka påkallade bidrag af allmänna medel, uppfört en föreslagen canal-ledning emellan sjöarne Wenern och Iljelmaren och i sådant afseende lemnat erforderlige anvisningar på uppgjorda planer och kostnads-beräkningar m. m., har, i anledning af 4 serskilda af Handlande, i Götheborg samt Bruksoch Jordegare i Nerike, Wermland och Dahlsland till Kongl. Majit i underdånighet ingifne ansökningar, att Kongl. Majit, med afseende å vigten och de stora allmänna fördelarne af ifrågavarande nya canal-leds öppnande, täcktes i Nåder lill Rikets Ständer afgifva Proposition, om medels anvisande för densammas utförande, täckts, genom Nådig Remiss af den 1 innevarande Mars, berörde ansökningar till Slals-Utskotlet öfverlemna, till ytterligare upplysning för Rikets Ständer, rörande de fördelar, som i flere orter af Riket anses skola genom denna canal-lednings verkställighet uppkomma. Då Utskottet emedlertid, genom dess redan afgifna Utlåtanden N:ris 354 och 435, Lit. C., 2o:de punkten, slutligen handlagt och till Rikets Ständers afgörande öfverlemnat frågan angående den i förrberörde ansökningar omförmälde canai-anläggning, hav Utskottet, utan att kunna någon åtgärd i anledning af dessa ansökningar tillstyrka, endast ansett sig böra om förhållandet hos Rikets Ständer göra anmälan. Slockholm den 12 Mars 184r - 4 Stats-Utskottets Utlåtande j N:o 4^9' Ank. till Exp.-Utsk. den i4 Mars 1841, kl. ia m. Utlåtande, i anledning af motion om låne-understöd för Götha Canal. (U. A.) Ifrån Ridderskapet och Adeln har till Statsoch Banco-Utskotten blifvit remitterad en af Herr af Uhr_, C.