Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M.t i nåder föreslagit, nedsatt tiondetackjerns-skatten med en tredjedel, denna skatt blifvit beräknad till 8,400 skepp:d å 5 R.dr 32 sk. eller till hvaremot hammarskatts-jernet upptagits till det belopp, hvartill skatten i medeltal uppgått, eller 6,300 skepp:d å 15 R:dr, utgörande . 9:o. Aluntionden, har, enär Rikets Ständer för sin del beslutat dess upphörande från och med år 1855, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 8 sistlidne April är anmäldt, blifvit från Stats-verkets inkomst-titlar utesluten. 10:o. Svaj v e Ibruks-lion den, innefattande jemväl tionde för vitriol och rödfärg, upptogs vid sista statsregleringen till 600 R:dr, och har under åren 1847—1851, jemnt stigande, i medeltal uppgått till 956 R:dr, hvadan den, enligt E. K. Skrifvelse, N:o 2 IS. 677 Transport 11 :o. Mantals-}) enning arne, beräknade vid sista stalsregleringen till 350,000 It:dr, hafva för åren 1847—1851 utgjort i medeltal 354,397 R:dr; Och har vid det förhållande, att folkökningen fortgått och att mantals-penningarnes summa derigenom årligen ökats, E. K. M:t ansett denna statsinkomst böra beräknas till det belopp, hvartill den under år 1851 uppgått, eller i rundt tal till 360,000 R:dr. Då emellertid Rikets Ständer för sin del beslutat, att backstugusittare med deras hustrur och enkor samt inhyseshjon må från och med år 1855 blifva från mantals-penningarnes utgörande befriade, så har, i följd häraf, denna inkomst-titel blifvit upplagen till endast 12:o.
Indelnings'werket är grundadt pä rena Contratter emellan Konungar och Jordägande Undersätare, och ehuru betungande utgörandet deraf kan wara, dä Contracten följas, drages denna börda dock med gladaste hjerta, men dä dessa Contracter intet följas utan under tidens längd, genom inrotade sedwanor, och tid efter annan sä kallade friwilliga öfwerenskommelser, har Noterings skyldigheten sä urartat , at detta beswär nu mera utgör en den odrägeligaste börda för Landtmannen, såsom in fluer - Den 9 Augusti. 8Z9 siuerande i betydlig mätto pä desi förmögenhet, och dä det Medes betager honom förmälan at biträda staten ; sä är det af sädan anledning jag denna gäng täger mig den fribeten at underställa Högwälborne Herr Grefwe» och Landtmarstalkens samt Högloft. Riddcrstapet och Adelens uplysta pröfning om icke sädane misibruk bora för framtiden förekommas. Hwarken är möjeligt eller ar det mig tilständigt at uppehälle» Högloft. Ridderstapet och Adelen med anförande af alla de olägenheter som drabba Rustoch Rotehällare, ty de äro oräkneliga, och ingrepp uti deras rättigheter utöfwas emot dem pä alla sätt, olika i den ena landsorten emot den andra, men dä jag sagt sä mycket som redan stedt, är jag nödsakad at ätminstone nägot närmare mig explicera. Rusthällarne äro skyldige at bestä inköpet af Häst, underhälla densamma och Karlen, samt hälla bäde Karl - och Häst - mondering i complct tilständ. Sädant är desi owilkorliga skyldighet, och denna skyldighet, grundad pä Contr acter, afflutade i en tid, dä tilkommande tiders Opinion hos Regeringen och Dem som Desi Bud utföra, och dcsia sednares oftast djcrfwa och olagliga tiltag intet kunde förutses, än mindre misibruket deraf kunnat förekommas.
Kammar-kollegium att efter närmare utredning af dessa sednare verks antal och räntor derom afgifva underdånig berättelse, hvilken den 1 Augusti innevarande år till Kongl. Majff inkommit. 146:o af deu 11 April 1863, i anledning af Kongl. Majffs nådiga Proposition angående upplåtande åt Göteborgs Museum af Kronans andel i f. d. Ostindiska kompaniets hus i Göteborg. (76.) Rikets Ständers förenämnda af Kongl. Majffs nådiga framställning föranledda beslut har Kongl. Majff under den 24 i berörda månad meddelat Statskontoret och Kongl. Majffs Be fallningshafvande i Göteborgs och Bohus län till kännedom och egen samt vederbörandes underdåniga efterrättelse. 147:o af den 11 April 1863, i fråga om antagande af en ny författning angående mantalspenningarne. (73.) Härom har under den 24 April 1863 nådig Förordning blifvit utfärdad. Maj 1863 i fråga om upplåtelse till Wenersborgs stad af en Kronan tillhörig tomt derstädes. (85.) Rikets Ständers sålunda anmälda, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kongl. Majffs nådiga framställning fattade beslut har Kongl. Majff under den 22 Maj 1863 funnit godt i nå der gilla och derom meddelat vederbörande embetsverk nådigt förständigande. Maj 1863, angående sådan förändring i de förvaltande verkens i Stockholm arbetsordningar, att de större utgifterna derstädes komme att bestridas genom anvisningar i Kongl. Räntekammaren. (86 ) Den 16 Oktober 1863, i underdånighet anmäld, då Kongl. Majff funnit godt i nåder uppdraga åt särskildt utsedda komiterade att verkställa den af Rikets Ständer i förevarande ämne begärda utredning och afgifva förslag till förändrad arbetsordning för de förvaltande verkan i Stockholm i hvad rörer sättet för stats-utgifternas bestridande. — 32 — Sedan^derefter bemälde liomiterade den 29 April innnevarande år afgifvit underdånigt betänkande i ämnet, har Kongl. Maj:t under den 19 sistlidne
Genom denna dubbla förbindelse till möjligen samtidig tjenstgöring på olika ställen måste endera skolan eller kyrkan obestridligen komma att lida, 34 Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcottcts Betänkande, N:o 96, ligen lönade, att de pä innehafvande platser för all tid kunna anses ega skälig utkomst, likväl obestridligen äro, efter nu gällande stater, i åtnjutande af sådana inkomster, att desamma åtminstone med flera af tredje klassens kyrkoherde-löner kunna jemföras samt härtill slutligen kommer, att dessa gymnasiioch skol-lärares rätt till befordran, på grund af deras högre kunskaper och skicklighet enligt författningarna, bör lemna dem fortfarande utsigt för framtida transporl till de bättre klassernas pastorat, har utskottet, med föranledande af de i detta ämne väckta motioner, ansett sig böra i öfverensstämmelse med dessa åsigter vördsamt föreslå Rikets Ständer att i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Majit täcktes genom utfärdande författning i nåder stadga, att för alla Icklorstjensler vid gymnasierna samt för reklors-beställningarna vid de högre lärdomsskolorna, äfvensom för alla öfriga åtminstone med dessa sistnämnda möjligen lika lönade lärare-sysslor, af hvad namn som helst, vid elementarundervisningsverken, vare sig af allmän eller enskild stiftelse, vid nuvarande innehafvares afgång, all förhöjd tjenstärs-beräkning måtte upphöra; så att dessa tjenstemän, vid ansökning om befordran inom kyrkan, dädanefter må beräkna endast enkla merit-år, ehvad för ofvannämnda lärare-sysslor löne-tillökning kan varda beviljad eller icke. 2:o
Kungörelsen den 27 Augusti 1816 måtte i berörde afseende sålunda lindras, alt ersättningen för en måltid åt tågande trupper till Sex (Af) skillingar Banco för hvarje inqvarteracl person bestämmes. 2:0 af Johan Åndersson ifrån Jönköpings Län , hvilken yrkat, att skälig betalning för den mat, sorn en Soldal vid inqvartering bör erhålla, måtte vid hvarje års markegångssättning bestämmas StatsUtskottety sorn funnit detta mål tillhöra äfven Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uiskottets befattning, har detsamma, med sistnämnde Utskott gemensamt, i öfvervägande tagit; och Utskotten, hvilka i anseende till varuprisens omhytlighet, samt deras olikhet i serskilda orter, icke kunnat gilla Nils Perssons förslag om bestämmande af Sexskillingar Btqiko för en måltid mat åt hvarje inqvarterad; få, under åberopande af de skäl Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet anfört uti dess, i ett mål af enahanda beskaffenhet med förevarande, afgifne Betänkande N:o 36, samt i likhet med hvad deruti blifvit tillstyrkt, vördsamt föreslå det Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underhånlghet anhålla: att högstberörde Kungörelse af den 27 Augusti 1816, så vidt dea angar bestämmandet af omförmälte ersättning, mätte sålunda ändras, att Rikets Ständers Deputerade, vid de årliga MarkegåingsTaxornes upprättande, må: å Taxan uppföra värdet i rund summa, af såväL dagportioneninberäknadt. brödet, sorn ratio - 3 Statssamt Allm. Besv. och Occon. Utsi. Utlåtande
Da ändamålet likväl, åtminstone till någon del, torde kunna, äfven på annat sätt vin - Statsoch Besvärs-ZJtskottens Betänkänderi. 1433 nas, och bland medlen härtill hufvudsakligen, lärer böra räknas, om afsättningstillfällena för fådane Producter, hvaraf vi förut inom Landet äga en emot behofvet svarande tillgång, i möjligaste mon lättas, under det tillika productionen af de artiklar, sorn i tillräcklig myckehet kunna inom riket frambringas, genom tjenlige anstalter uppmuntras; så hafva Utskotten, efter öfvervägande af de förslag, som i detta afseende blifvit uppgjorde och Utskotten meddelade, funnit sig böra till Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande hemställa, det måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållas: 1:0 Att för all den ved, som ifrån de norr om Sundsvall belägne hamnar och orter till Stockholm införes, premier med nästkommande års början måtte af Tullmedlen tilldelas afsändarne. s:o Att en lika förmån från samma tid måtte förunnas dem, som från andra Rikets Provincer, än de intill Hulvudstaden närmast belägne, dit införa Victualier af inhemsk production. Genom dessa åtgärder, sorn otvifvelaktig! skola leda omtankan på begagnandet af förut obesökta vägar, förmoda Utskotten att tillförseln till Stockholm af inhemska alster bör kunna öias i den mån , att Hufvudstaden , som hittills consumerat största delen af de från Finland importerade varor, skall häraf linna sig i mindre behof, och denna handel således undergå en betydlig inskränkning, hälst hvad ved serskilt beträffar, Rikets Norra Landskaper af sin öfverflödig* tillgång, dermed kunna i tillräcklig myfl* , _ * J4 34 Statsoch Besvärs-Utskottens Betänk anden. lenhet förse Hufvudstaden
Med fästadt afseende ej mindre å låntagarens och löltesmannens medellösa belägenhet, än äfven derå, att Kapiten-löjtnanten Hahr, ehuru dertill icke förbunden, likväl, för att bistå sina bröder, gjort en uppoffring, hvarigenom Diskont-verket godtgjorts lör hela sin kapitalfordran, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att berörde öfverränte-skuld, utgörande 523 R:dr 40 sk. 8 r:st banko, måtte efterskänkas och utur räkenskaperna få afskrifvas. Stockholm den 27 Februari 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Mars 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af räckta motioner, om lifgifvande från Banken af 20,002 Riksdaler Banko, jemte ränta, till Kapitenen E. Skottes slerbhus-delegare. Vid sistförflutne tvänne Riksmöten har hos Rikets Ständer fråga förevarit om lifgifvande från Banken af ofvanberörde summa, jemte ränta, såsom ersättning för den förlust Kapitenen E. Skottes sterbhusdelegare lidit genom den år 1809 å Banko-auktion verkställda försäljning Banko-Utskottets Utlåtande M 21. 3 al Säteriet Eketorp }:dels mantal, säteri-ladugården Samuelsås ^ mantal och frälsehemmanet Sadelmakarekrogen £:dels mantal. Hörande denria fråga, som nu ånyo blifvit väckt uti särskilda motioner, inom Högvördiga Preste-ståndet af Herr Kyrkoherden Schönbeck och inom Vällofliga Borgare-ståndet af Herr M. L. Bäckström, får Utskottet till en början ur de föregående Biksdagarnes förhandlingar meddela följande: Uti säterierne Norra och Södra Lisma 2 mantal samt frälsehemmanet
Den som emedlertid, utan uppmärksamhet på dessa naturliga verkningar, och tillika, vid ett fluctuerande mynt-; värde, saknande all grund för calculen, fortgått i samma dyra näringsföretag, hvilka under förra förhållanden varit lönande; måste efter ett successivt stigande betryck, slutligen falla ett offer för händelserna, och en origtig beräkning. Disconterne hade i deras befinteliga skick ingalunda kunnat äga bestånd, äfven derest icke den obehöriga förvaltningen i Malmö påskyndat deras upplösning. Många gånger förut, hade dessa inrättningar påfordrat och erhållit partiella Låneunderstöd af Staten. Allmänna medel, i synnerhet KrigsFondens, voro i Disconterne insatte; men måste för behofven efter hand disponeras. Jag är den första sorn öppet erkänner, att, med större erfarenhet, hade man troligen aldrig så utvidgat dess» r förhållanden; och då hade ej heller återgången varit så tryckande; men sedan det en gång skett, kunde följderna icke återhållas. Emedlertid är jag öfvertygad, att en stor öfverensstämmelse i begreppet om desse messurersan^ vändbarhet Och nytta agde rum, i den tid de vidtogos, uti andra länder, med större erfarenhet i utsträckta pcnningeförhållanden än här; uti England och America, folio, äfven för nå - 272 Den 14 April, gra år sedan en mängd private LåneBank !n* rättningar; då följderne deraf skakade Creditea och inflöto menligt pä Näringarna. Vi aro således ej heller ensamme om denna slags erfarenhet. De Financiella åtgärderne vid 1818 års Riksdag, voro ej mera frivillige. Disconternes fall medförde ett upplag i alla Creditförhållanden; man såg med förvåning huru ett, utan grund och utan stöd uppstäldt svagt Credit verk, vid första skaknirigen från ett stort och vigtigt inflytande nedföll till till intet. Jag har förut yttrat mig derom. De kunde ej fortgå i deras då befintliga skick: de berodde af enskilt förtroende, och detta förtroende fanns icke mera. Tvärtom hade den emot dem rådande stämning, utaf upptäckte oredor och balancer, fått ett oöfvinnerligt stöd. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Denna förordning träder i verksamhet från och med den 1 Juli 1849. Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter ditintills gällande föreskrifter, men böra hos Rådstufvurätt inom ett år från nyssnämnde dag och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller näst efter samma års utgång, samt deruppå vidare, enligt hvad i §§ 5 och 6 stadgadt är, förnyas för att bibehålla sin förmånsrätt.11 För att Rikets Ständer måtte kunna bedöma behofvet af förlagsförfattningars kodifiering, och omfattningen af de förändringar i denna lagstiftning, som dels Kongl. Maj:t vid riksdagen 1847—1848 föreslog, dels Utskottet nu vördsamt förordar, torde en kort sammanfattning af hufvudpunkterna i denna under tidernas lopp ganska invecklade lagstiftningsgren vara behöflig. Det första stadgande i gällande lagstiftning om förlag återfinnes i sista mom. af 7 § i Handels-balkens 17 kap., hvilket innehåller, att den, som gifver förlag att dermed drifva bergsbruk eller andra sådana verk, njuter förmån till det, som dermed tillverkadt är. Härigenom var likväl icke någon bestämmelse meddelad, angående sjelfva förlagskontraktets väsende eller formela beskaffenhet, ej eller några iakttagelser ålagda förlagsgifvare för åtnjutande af omförmälda förmån, den der således ökade antalet af de tysta förmånsrätterna. Dessa omständigheter, i förening med ett utsträcktare bruk af förlag, hafva ock framkallat särskilda föreskrifter. Då man granskar samma föreskrifter, fästes emellertid i främsta rummet uppmärksamheten vid dem, som angå förlag vid bergsoch bruksbandteringen och som innefattas i den af Kongl. Maj:t den 24 Februari 1748, efter samråd med Rikets Ständer, utfärdade Förordning med deri sedermera skedda förändringar.
Således finnes ingen anledn. att påstå, att icke försök med dessa lavetter blifvit anställda. 6-pundiga batterierna blefvo först färdiggjorda, och ingen enda af dessa lavetter har sedermera under bruket visat sig icke motsvara ändamålet; men ett mindre lyckligt förhållande har verkligen inträffat med de öfriga 5 batterierna, d. v. s. med den conslruclicnen , som var afsedd för 12- och 24-pundingar. Med dessa hade försök blifvit anställda, ehuru — jag medgifver det — icke till den stora utsträckning, sorn ägde rum med la vetl-constructionen för 6-pundiga kanonerna, hvilket härledde sig från en hushålls-princip, sorn icke torde böra klandras. Sådana försök äro nemi. ganska kostsamma, genom den ammunition, som åtgår till skjutningen. Då man nu ägde ett bestämdt resultat af den 6-pundiga modellen, och constructionen för den 12-pundiga var grundad på samma princip, med den tillagda styrka, som naturligtvis fordrades till begagnande af grofvare pjecer och större laddningar; så hade mari allt skäl förmoda, att äfven dessa lavetter skulle i framtiden visa sig lika uthålliga, som de, hvilka på det strängare sättet blifvit pröfvade. Resultatet har blifvit annorlunda — det medgifver jag — men den skada, som Frih. Fock kallar stor, inskränker sig i verkligheten till att vara ganska ringa. Man har anställt vidare försök med dessa sednare lavetter, och kommer, på grund deraf, att ändra denna lavett-eonslruction. Denna ändring inskränker sig till att öka dimensionen på sjelfva lavett-plankorna, hvarigenom de blifva tillräckligt uthålliga äfven för det ifrågävar. pundtalet, och kostnaden härför uppgår icke till mer än 10 r:dr b:co för hvarje lavett, hvilket gör för helt batteri 80, låt vara 100 r:dr och följaktligen för de 5 batterierna 5oo rtdr.
Sedan tillkomsten af Sveriges nu gällande Grundlagar har såsom ständig regel varit antaget, att icke någon ändring eller något tillägg i dem hör göras annorledes, än genom uppställande af ny redaktion af det lagrum, som komme i fråga, så att icke, — såsom vid ändringar af allmänna lagens stadganden ofta skett, — på hvars och ens urskiljning ankomme, att bedöma hvilka ord i lagen skulle, i följd af ny annan lag i samma ämne, till sin verkan förfalla samt på hvilket ställe och i hvilket sammanhang med den ändrade lagens qvarblifna delar det nya borde infogas. Ett sådant bruk har, hvad Grundlagarne beträffar, sin särskilda nödvändighet i följd af den i 85 § Regerings-Formen uppställda regeln, att Grundlagarne skola efter deras ordalydelse i hvarje särskildt fall tillämpas. Riks-Akten är visserligen icke hos oss, såsom för Norrige, förklarad att vara Grundlag; men i anseende till beskaffenheten af de ämnen, hvilka äro föremål för Riks-Åktens stadganden, synes det icke lida något tvifvel, att ju det mest ändamålsenliga, det tili tydlighet och säkerhet om rätta uppfattningen mest ledande sätt för verställande af ändringar eller tillägg i denna lag vore detsamma, som det i afseende på våra Grundlagar städse iakttagna. Om ock i åtskilliga fall ämnets enklare beskaffenhet eiler lagförändringens mer eller mindre omfattande syftning måste framkalla ett medgifvande, att lagförändringen kan utan verklig våda af otydlighet eller möjlig anledning till missförstånd göras medelst en särskild, icke efter Riks-Åktens text afpassad, utan lill redaktionen fristående författning; så torde dock å andra sidan böra erkännas, att fall kunna finnas, der detta sätt måste leda till otydlighet och svårfattlighet.
Utom denna framställning, har jag äfven andra förslag vid denna puukt, hvilka jag förbehåller mig, alt få göra sedan della förslag blifvit afgjordt, emedan de äro af detsamma fullkomligt oberoende. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Emot det nu föreslagna tillägget och förändringen i det föredragna morn., tager jag mig friheten göra den invändniugen, att jag icke skulle vilja tillstyrka detsamma af den orsak, att de mesyrer, de åtgärder, den framgång eller motgång, som skulle visa sig vid företagets utförande, skulle i händelse kronan eller statsverket i styrelsen hade något ombud, möjligtvis, åtminstone till någon del blifva densamma tillräknade och förevändningar derigenom upstå att ånyo vända sig till R. St. och Staten med begäran om biträde. Jag lager mig friheten fästa upmärksamheten derpå, och anser icke skäl vara för handen till någon ändring i mom. Gr. Lagerbjelke: Med ani. af den siste värde talarens 522 Den 28 Augusti e. m. anförande, ber jag, att till honom sjelf få hemställa, huruvida han icke dels såsom Fullmäktig i Riksgiskont., dels såsom Revisor vid Strömsholms kanal funnit den ganska stora nylla, som Staten haft deraf, ali ombud för densamma finnes i direktm och om han icke derjemte haft tillfälle finna, alt på samma gång detta ombud gjort stor nytta, den olägenhet, som den värde talaren befarat, aldrig upstått. Hr Bråkenhjelm: Jag får äran genmäla, att jag, i de håda egenskaper, som nyss nämndes, har erfarit, att statsverket, genom förenämnda förhållande verkligen till slut kommit i en slags detaljansvarighet för Strömsholms kanal. Förhållandet är dessutom icke lika med det här i fråga vande. Statsverket har kontant betali kanalens anläggning, såsom bekant är, hvilket nu icke är i fråga med jernvägen, och det har äfven handt att denna betalning icke räckt till samt att Svenska statsverket fått ytterligare tillskjuta medel. Detta var således snarare ett skäl mera för mia mening än ett motskäl. Jag fäster för öfrigt icke mycken vigt vid mom:t utan resignerar mig allt för gerna till hvad Ståndet derutinnan beslutar. Gr. Lagerbjelke:
Sorgen stängde dördem något af eder goda smak, som ni inren för bullrande nöjen, vännernas lif försupit i ett fint och intelligent hem, och de flöt stilla och enformigt, och i denna dunkla skola förstå er och i edra uppväxande träd skymning trifdes Klas utmärkt väl. Sigfrids se kära minnen efter det eller det årets välglädtiga natur deremot såg sig i sinom tid villiga sommargäster. på nytt om efter blå luft. Och hvilken glädje, om ni sjelf, kära Han fann den genom en god gerning, som ungdom, i tiden återser det ställe, der ni i egentligen var hans faders. Denne hade tillsommarljus flög fram i skog och mark, och om, låtit en gammal qvinlig slägting att bo i ett der ni satte de späda skott, hvars första blad litet trädgårdshus, som låg längst bort i parni helsade med jubelrop, ni nu återfunne ett ken. Hon hade nu blifvit lam och tagit till kraftigt träd med rika klasar, liksom niä sig som hjelp en ung systerdotter. En fadermogen sommar. och moderlös, för hvilken detta erbjöd sig Och nu, kära vänner, huggen fast i mitt som en högst välbehöflig utkomst, en den förslag och gören hvar och en i sin mån en muntraste, friskaste lilla rosenknopp; för henne liten trädgårdstäppa kring den enkla stugan. fans intet annat än skämt och lek i lifvet. Tiden skall gå fort, och sinnet blir lätt, och Här var nu fogeln inspärrad, men sjöng efter hvarje regn blixtra klara diamanter på dock från morgon till qväll och fann glädje, hvarje blad. — er. der andra endast sågo sorg. Jag eller du? (Forts.) [aturligtvis! A l l min sträfvan är ju riktad derpå. Kunde jag blott en gång vedergälla, hvad jag är er skyldig! » Så var nu Klas lemnad åt sig sjelf. Han gaf lektioner om dagarne och arbetade om nätterna, hungrade mången gång, men höll fast ut och bet tänderna samman. Sigfrid blef gladt öfverraskad att hos den gamla, som han pligtskyldigast besökte, finna en sådan beundransvärd liten varelse. » Våren sjelf, » sade han åt Klas.
När således Bolaget förklarat, att det endast med ett temporairt lånebiträde kunde reda sig, måste det ock antagas hafva ärkänf, att det i annat fall var fullkomligen utur stånd satt, att fullgöra 3ine för - 344 Den r5 October /. m. bindelser, hvilket dessutom Bolagets allmänt uppgifna ställning tiilräckeligen ådagalade. Då frågas, hvad följden blifvit, om icke Lagstiftande Magten befattat sig med utredningen P Fordringsägarne hade säkerligen tvingat Disconten till Concurs ; de hade då öfvertaga Discontens rätt emot dess Gäldenärer, och, för att betala skulderne, hade fordringarne, som alla voro förfallne, inom sex månader derefter genast skola indrifvas. Man kan svårligen föreställa sig, att Borgenärerne läranät något anstånd, isynnerhet som den enskilte egennyttan troligen velat begagna tillfället att slå under sig de Egendomar som till gäldande af Discontens fordringar otvifvelagtigt kommit att å UtmätningsAuction försäljas. Häraf hade svåra olägenheter för Bolagets Gäldenärer uppstått, i stället att de nu genom Riksens Ständers beslut fått fem års rådrum att betala sin gäld, och verkligheten af deras trångmål bevises ostridigt deraf, att den beviljade tiden måst af Riksens Ständer vid denna Riksdag ytterligare med tvenne år förlängas. Detta hade blifvit förhållandet å Gäldenärernas sida. Fordringsägarne åter hade icke så snart kunnat utfå sin rätt, om icke Staten mellankommif, ty säkerligen hade lång tid åtgått, innan den från Discontens Gäldenärer utmätte Egendom hunnit att realiseras. Fordrings, ägarne hade troligen genom en brådstörtad utredning kommit att förlora en del af sitt Capital, i stället att de nu endast vidkänts förlust af en påräknad räotevinst. Hvad sjelfva CanalBolaget angår, vet hvar och en, att den, som gör Concu rs, nödgas afstå alla sina tillgångar. Bolaget hade således icke allenast förlorat Discontrörel» * Den 15 Oclober /. ni. 345 sen, utan afven sjelfva Canalbyggnaden hade mäst till Bolagets Fordringsägare afträdas.