Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I betraktande af de olägenheter, som efter livad Riksdags Fullmägtige nu anfört, äro förbundne med Persedleoch Tionde-Jernets utgörande och leverering in natura uti Tionde-Bodarne, finner Utskottet, med afseende, för öfrigt derpå, att desse Skattepersedlargenom lösen, må lättare och snarare förvandlas i penningar samt medlen inflyta i Statens Cassa, sig böra tillstyrka bifall å hvad föreslaget är, på det sätt att både Persedleoch Tionde-Tackjernet, må lifta med Hammarskatts-jernet, efter den årliga Taxa, som utaf förenämnde Åmbets-Verk skulle, på grund af infordrade ^4 Stats-Utskottets Betänkandeh. noggranna, uppgifter å gångbara priset 1 hvarje ort, utfårdas och vederbörligen kungöras, erlåggas i penningar inom den tid, som för Råntepersedlarnes utgörande år i Forfattningarne stadgad, eller ock, derest Skattgifvarne sådant åstunda, in natura i vanlig ordning levereras till Kronans Tionde-Bodar. Och låra Riksens Högloft. Ständer, om bifall härtill lemnäs, i underdånighet anmäla detta ämne till Kongl. Maj:ts Nådiga profning och förordnande om verkställigheten; Hvilket allt vördsamt hemstålles. Stockholm d. 3 Maj 1823. Ankom d. 5 Maj i8a3. Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Memorial, om öfverlemnande, till Sårskildte Utskottet, af någre Motioner, rörande dels Indragning dels Tillökning af Åmbeten och Tjenster. S*edan Stats-Utskottet, uti Memorial af d. 2Q sistl. Martii hos Riksens Högloft.
Förbryter Fullmägtig sig i något af förutnämnde fall, emellan Revisionerne, eller då Rikets Ständer ej äro tillstädes, anmäles och beifras sådant af Rikets Ständers Justitie-Ombudsman; och afhålie sig tilltalad Fullmägtig från utöfningen af sin befattning intill dess han blifvit genom laga kraftvunnen dom frikänd. §9* Är den tilltalade eller åklagaren missnöjd med Hof-Rättens dom i dessa mål, ege han att deröfver, i den ordning i allmänhet för brottmål stadgadt är, anföra underdåniga besvär, hvilka hos Kongl. Maj.t, uti Dess Högsta Domstol, upptagas och profvas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Maj 1845. Expedit iont-Uukotlels Förslag lill und. Skrifvelse# Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj 1845. Preste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående den till skolorna i Städer inom Lunds Stift utgående Helgonskyld. (Statssamt Allm.
De genom reserverade besparingar eller genom tillfälliga förhållanden uppkomna och i Stats-kontoret hittills innestående behållningar, som, enligt Rikets nu församlade Ständers beslut, böra till Riksgälds-kontoret aflemnas, nemi.: a) besparingarne å reservations anslaget för Skogs-institutet samt andra skogs-staleu tillhörande tjenstemän upptagas, enligt den bifallna 10:de punkten af Utskottets Utlåtande 94, med R:dr 140,000: — b) besparing å den till aflöning åt de på indrag nings-stat ännu qvarstående civila tjenstemän vid Flottan afsedda summa, enligt 2:dra punkten momentet 2 af Utlåtandet J\s 85, 3,427: 50. If Transport 143,427: 30. 19,033,700: — c) den odisponerade återstoden af det Statsverket tillerkända ersättningsbelopp för expropriation af jord, hörande till kungsgården Noret i Stora Kopparbergs län 2,000: — 145 427’ 50 Summa Riksgälds-kontorets nu beräknade tillgångar och inkomster R:dr 19,179,127: 50. Då några vid innevarande riksdag beviljade och Riksgäldskontoret ålagda utbetalningar redan före deuna månads ingång blifvit verkställda, och följaktligen böra afräknas från de utgifter, för hvilkas bestridande af Riksgälds-kontoret erforderlig tillgång nu måste beredas, så varda dessa utbetalningar, hvarigenom oftanämnde Verks vid innevarande riksdag disponibla behållning blifvit med motsvarande belopp minskad, upptagna och tillagda vid beräkningen af nu ifrågavarande tillgångar med 109,830: 66.
Banco för hvarje tryckt ark, .uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BorgareStåndet förena; och hade BondeStåndet, enligt ankommet Protocolls. Utdrag af den 24 dennes, som nu äfven upplåstes, uti BorgareStåndets förenämnde beslut till alla delar instämt. Friherre Boije, Ludvig : Jag igenkänner visserligen i Herr Cederschjölds Memorial samma vackra nit, sorn han förut vid så många till - 12§ Den 2y Januarii. fållen visat, och hvarigenom jag anser honom nu hafva förvårfvat en ökad rätt till vår agtning. Jag skulle också ej gjordt någon anmärk-' ning emot den vickta motionen, om jag ej förmodat att remiss deraf kommer alt ske till det blifvande RiddarhusUtskottet, som derigenom k»n erhålla en vågledning för sitt bedömande af saken. Om Herr Cederschjölds förslag i andra punkten antogs, tror jag att den, sorn låsts Ridderskapets och Adelag Protocoll och i en del «nd;*t fann den egentliga Pr o to coll St o nimen samt egenteliga anföranden, skulle blifva ganska missnöjd att nödgas i en annan bok söka motionerna och hvad sorn skriftetigen andragits Jag tror derföre lämpligast vara att bibehålla samma redactionssått af Protocollen sorn förut, nemligen, i elt sammanhang, så att man på ett ställe matte igenfinna munteliga och skrifteliga anföranden j och jag anhåller att denna anmärkning måtte få åtfölja remissen till RiddarhusUtskottet af Herr Cederschjölds motion. Jag begagnar detta tillfälle att göra en motion, utan annan afsigt, ån att få inför Ali-: månheten ådagalagdt, att Ridderskapet och Adeln gerna af egen drift uppfyller allmänhetens billiga fordringar, äfven i afseende på skyndsamt meddelande af sina öfverlåggningar.
Liljencrants framställt i afseende på den utsträckta belåning af Hypotheks-föreningarnes obligationer, som Riksg:s-Kont. verkställt, och som medfört vissa olägenheter, torde rätteligen böra tagas i betraktande i sammanhang med de förhållanden, som nu förekomma vid upgörande af det nya Reghtet för Riksg:s-Kont.; men sedan detta nu icke kommer att iakttagas, så torde man endast böra fästa sig vid den fråga, som är närmast för handen, nemi. huru StatsUtsk. i detta Retänk. gått tillväga för anskaffande af det penningebehof, som är för Riksg:s-Kont. erforderligt, och då Gr. Liljencrants vid slutet af sitt anförande i detta afseende gillat Utsk:s Retänk., så har jag icke mycket att dertill lägga, men får nämna i afseende på hans yttrade åsigt att det borde vara någon förändring i 147 § af Rikg:s-Kont:s Reghte, ang:de sättet för uplåningen, att StatsUtsk. ansåg att ett sådant uptagande af lån endast skulle vara en fyllnadsåtgärd och att det var StatsUtsk:s önskan och äfven Fullmäktiges att kunna erhålla den erforderliga summan genom upsägning eller försäljning af de för Riksg:s-Konl:s räkning upköpta obligationer, om en sådan försäljning kunde verkställas genom försäljning under hand utan att förorsaka rubbning i allmänna rörelsen. Då således uplåningen blifvit föreslagen endast såsom en fyllnadsåtgärd, så ansåg man det icke vara skäl att i anledn. deraf ändra Reghtet. Jag anhåller om bifall till StatsUtsk:s Retänk. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: De talare, hvilka hittills yttrat sig emot StatsUts:s Betänk., hafva likväl erkänt att en up låning för R iksg: s-Kont :s ni klling är af behofvet påkallad, att icke säga nödvändig, men de hafva tillika ansett att man äfven borde vilsamma tillfälle realisera en del af de i Riksg:s-Kont:s ego^yande obligationer.
Ständer* i underdånighet till Kongl. Majus visa och Nådiga bppröfvande äfven öfverlemna att låta tilldela desse Pertsionairer hvad dem anses böra fortfarande tillgodokomma och Staten skäligen ina vidkännas samt hvartill den af Kongl. Maju i Nåder äskade Sutlima, efter hvad Utskouet äger säker anledning förutsätta, äfven lernnar tillgång. Hvilket allt vördsammeligen uriderstäiles Riksens Höglofl. Ständers pröfning och åtgärd; Hvarvid Utskottet ock skolat anmäla, att Dess förra yttrande är bifallet af Högvördige Präste - Ståndet deri 4 samt af Vällofl. Borgare-Ståndet den 3 i denna månad. Stockholm den 8 Julii 1818. So64 Stats-Utskotteis Bttånkandcn. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Innehållande de Handlingar, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm 1823. Fjerde Samlingen. Stats-Utskottets Betänkanden. lista Bandet, STOCKHOLM, Tryckt hos Elmén ock Granberg, j.P. Lindks Enka, F. B. Nestius, Z. Haeggström, A. E. Orlman, samt å, Echsteinska och Marauardska Boktryckerierne, 182$ och 1824- Bihang till samtliga Riks - Ståndens Protokoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm år i8‘23, innehållande Stats - Utskottets Betänkanden oell \ Förklaringar. Fjerde Sam/ingen. ST OC K HOLM, N:o i. Ankom den 3 Febr. i8a3. Vördsamt Memorial. Anmälan om emottagandet af Hans Majit Konungens Nådiga Proposition oin Stats-Verket.
Huru postskjutsningen i Länet bestrides och i hvad mån den anses betungande, nemligen hvad beträffar snällposternes, är i nästföregående Femårs-berättelser anfördt. Klagan förspörjes nu ock öfver den reserv-hemmanen ålagde skjutsningen af paket-posten, som ofta under vintermånaderna, då vägarne äro sämst, är tungt lastad och hårdt frestar hästarne. Då nu mera 2:ne ångfartyg göra reguliera resor imellan Jönköping och Stockholm från medlet af Maj till slutet af Oktober månad, kunde, utan någon afsaknad för denna orten, paket-posten häremellan och Stockholm indragas under nämnde tid, helst den upplysning från härvarande postkontor är lemnad, att under loppet af dessa 5 I månader innevarande år, hit ankommit från norra orterna endast 70 betaldte paketer och härifrån afgått till nämnde orter 89 st. Föi Postverket skulle, genom en sådan indragning, ganska säkert flere 100 R:drs utgifter besparas och de skjutsande få använda sin tid och sina hästar till mera angelägna företag under den brådaste såningsoch bergningstiden. Postkommunikationerne inom Länet anses i öfrigt fullkomligen motsvara behofvet, i sammanhang hvarmed man anser sig böra nämna att årligen ankommande poster äro: Vid Jönköpings Postkontor 1,325. och vid Eksjö 364-. samt afgående vid det förra 1,352. och vid det sednare lika med ankommande. Till ordinarie postföringen åtgå likaledes årligen 13,568 och till paketpostföringen 1,752 hästar. Om Kronoskjutsningen gäller ännu hvad tillförene blifvit yttrad t, nemligen att den såsom sällan påkommande, sedan skjutslega!) blifvit förhöjd, icke anses såsom något onus, åtminstone såsom ett högst drägligt. Krono-bre fbäringen , som så vidt möjligt är, bör framgå i raka linier, tiäflfar således endast de hemman, som ligga invid desse, hvaremot längre aflägse måste lemnäs å sido, och häraf uppkomma alltjemt klagomål.
Man har sagt att de mål, som Svea IIofRätt fått från Commerceoch BergsCollegierna, årligen utgjorde, om jag icke missminner mig, ett antal af 280. Efter en ganska säker uppgift, som jag förskaffat mig i Svea HofRätt, voro af sådane mål, som förut gått till Bergsoch CommerceCollegium, dit inkomne den 11 December, a5 besvärsmål, 4o vädjade mål, och till Fiscalerne io3 mål, summa 168, på en tid af 3 månader från Commerceoch 1 månad från Bergscollegium. Detta tyckes gifva anledning dertill, att antalet på hela året skall öfverstiga 280, om förhållandet icke blifver allt för olika under den öfriga tiden af året, Att en särskild Division skulle blifva nedsatt till dessa måls behandling, har jag aldrig yrkat. Jag har blott yrkat, att de Ledamöter, som behandla dem, måtte aga dertill nödiga kunskaper. Jag tror alt ärfarenheten alltid visat sådant vara nödvändigt, och jag hemställer, om det icke är nödigt, att man bör förstå de frågor, hvarom man skall döma, i stället att för tillfället inhämta kännedom af andra per - Den 22 December e. ta. söner. Man har deremot anfört alt andra Domare få söka ledning af Landtmätares, Architecters och Byggmästares omdöme; men man horde betänka att sådana mål, merendels höra till det vanliga hvardagslifvets händelser och att en Domare utan att inhämta särskilta upplysningar, förstår de termer, som dertill nyttjas. Till bevis derpå, att man bibehåller priviligierade fora, oagtadt de förändringar, som blifvit gjorde, får jag anföra att Svea JIofRätt nn Sr privilegieradt forum för Bergshandteringen, för Tullsaker och för Rikets Ständers Bank, fastän detta sista exemplet kanske icke bör åberopas, då Banken ofta anses för en Stat i Staten. Oredor vid Domstolarne tror jag för öfrigt skola alltid ökas, om man ifrån de Domstolar, der Domarens samband med folket ger dem anledning att söka förlika saken, drager målen till andra Domstolar, der Domarens förnämsta lön grundar sig på lösen, som vi ännu icke på länge kunna hoppas se afskaffad.
Ständers ofvan omförmäldta beslut kunde anses hafva för tjenstemännen i allmänhet blifvit bekant eller den 1 sisth April, då under-styrelsen af detsamma erhöll del, upplyst, dels att, enligt förhållandena, nyssnämnde dag, hela ersältningssumrnan utgjorde 6,385 r:dr 16 sk. och dels att kostnaden för sedlars skrifning, efter medeltal beräknad, under åren 1843—1847 uppgått till 15,284 r:dr 36 sk., allt banko, hvilken summa, enligt fullmägtiges förslag, aldrig skulle under de kommande åren öfverskridas, utom i det icke tänkbara fall, att godtgörelsen för skrifna sedlar för något år kunde utgöra mera än sistberörda belopp. Vid öfvervägande af de skäl och omständigheter, som till stöd för ifrågavarande ersättuings-anspråk sålunda blifvit framställda, har Utskottet väl funnit det vara med billighet förenligt, att någon ersättning vederbörande meddelas, men i fråga om beloppet af berörde ersättning har Utskottet ansett detsamma böra bestämmas till hälften af hvad livar och en hitintills, efter medeltal beräknadt, uppburit; samt får, i öfverensstämmelse med hvad Banko fullmäktige i öfrigt tillstyrkt, hos Rikets Ständer vördsamt hemställa: att från och med den tid, då skrifningen af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar upphör, Bankens till sedelskrifning berättigade tjenstemäu Banko-Utskottets Utlåtande, N.-o 80.
Det sätt pä htvilkct Skogarne bliswit Bruken tillstagne har wisscrlig-n, dä det ä ena stvan tyckes ännu mera befästa deras ttyttjande-rätt, i det dessa tracter utom deni hwarkcn komnstt till dell odling de NU äga eller kunnat nära den folkmängd de nu underhålla, deremot ä den andra fbranlätit, att pä flera ställen wldlrst.igare trotter än som för Smidets behof kunde sym.s oumgängelige, bliswit Bruke» tillagdt. — Utskottet har trott att ändamälct fbr Skogarnes upplåtande borde bestämma gränsen af Bcrgwcrkens företrädesrätt wid Skatte-kepct, och att sälcdes de skulle wara owilkorligen berättigade till att bchälla sä mycken Skog som för Wcrkets drift och Smidets underhäll more behöflig och att detta i anseende till BcrgwcrkS-JdkarenS nedlagde kostnad och dess behof af full säkerhet för stn handtcrings-drift borde rikeligen tilltaga; men att till all oupodlad mark, hwilken sedan Brukets behof säledeS wore bcräknadt, möjligen runde blifwa öfrig, borde, dä den till Hemmantal indelteS, blifwa för hwar och rn öppet akt med lika rätt som Bruks äga - Den 4 Gctsber. ägaren r köpet concurrera. — Uisföttet här trott möjligheten till uppehälle derigenom för siera medborgare beredas och nya odlingar samt följaktcligcn nya förvetan för samhället derigenom päffyadas.
''nes vara oultaget äfven af sådana crediliv, hvilkas lolala ■”belopp, utan all avisering, livad dag sorn helst kan utas”signeras, och i följd deraf genast från Banken för längre ”lid utgå, antingen i sedlar eller i silfver, nemi. Riksg.- ”contrs, Jernconljs och Manufacturdiscontens m. f!:s credit ”tiv, hvilka sammanslagna begagnade summor, ofta inom ”ganska kort tid, kunnat differera på 6 å 700,000 rtdr och ”derutöfver,” ”Enligt irsta punkten af BancoUtskrs betänk. N:o 16 ”hafva R. St. beslutat, att med sedelstock bör förstås alla ”Bankens förfallna skulder, och till förekommande afsa för”villade beräkningar, som 1829 uppgjordes, särskildt deribland inräknadt och omnämndt depositionerna och riksgjs”sedlarna m. m, och då nu med förfallen skuld ingen lärer ”kunna förstå annat än sådan, som vid anfordran skall be”talas, hvilket just är förhållandet med hela beloppet af ”bär ofvan nämnda creditiv, så visar sig för mig klart, att ”hvad sorn nu tills ty rkes uppenbart strider emot R. St;s för^- ”ut fattade beslut, och, skulle således komma att förminska 'Men garantien, Bankens sedelhafvare en gång erhållit, så ”mycket mera sorn jag inom Banken fått den upplysning, ”att dessa creditiv ofta till nära deras fulla belopp varit be”gagnade och, med undantag af de obetydliga för brand”contoren och sparbanken, förmodligen på samma sätt kom”ma att begagnas. H, Utsk, synes mig ock hafva insett ”detta, då Utsk. likväl ansett sig böra ålägga
Engelhart, Grefve Snoilsky, Alexandersson, Qviding, Hoffstedt, Iggeström, Roy. Sedan Kongl. Maj:t, enligt Utdrag af Protokollet öfver Juslitie-Departementärender den 29 sistlidne Juli, i nåder behagat infordra Högsta Domstolens utlåtande, ibland annat öfver ett i Justitie-Departementet uppgjordt förslag till Förordning angående sammanläggning of straff; så föredrog Revisions-Sekreteraren Berg nu i underdånighet nämnde Förslag, hvilket bifogas detta Protokoll; Och fann Högste Domstolen, efter granskning deraf, anledning förekomma till följande anmärkningar emot detsamma, nemligen: Vid 2 §. Det i 7 mom. af denna g förekommande ordet »saker», ansågs, såsom här begagnadt i en mindre egentlig betydelse, böra förändras till »skyldig» äfvensom den sednare i samma moment förekommande meningen: »böter, som, i händelse tillgång dertill hos den bötfälide saknas och de ej heller varda för honom af annan erlagda, böra afljenas med enkelt fängelse» ansågs kunna kortare och bättre uttryckas med: »böter, som, der de ej gäldas, böra med enkelt fängelse aftjenas.» Justitie-Rådet Alexandersson tilläde för sin del följande anmärkningar, nemligen: a) vid 3:e momentet, att Justitie-Rådet ansåg stadgandet böra omfatta äfven den händelse, att de serskilda strafftiderna äro lika långa och således intetdera straffet kunde sägas vara det längsta, i hvilket afseende Justitie-Rådet trodde redaktionen böra göras mera fullständig, t. ex. på det sätt, att, efter orden »som längst är» blefve tillagdt: eller om hvardera strafftiden är lika lång, denna tid &c. och Kongl. Maj:ls Nåd.
De flere försök, som blifvit [gjorda, att tolka ifrågavarande §. i GrundLagen, synas mig icke hafva utredt frågan. Jag är af den mening, att Stånden äga förkasta Utskottens Förslag, när de första gången i plena förekomma. Såvida är jag med Herr Cederskjöld ense, att ordet sådane kunde vara borta ur den citerade strofen i 56 §. RegeringsFormen, Den g 3 a n u a r i i. och meningen ändå förblifva densamma, som när detta ord står qvar. Men jag tror Herr Cederskjöld hafva misstagit sig, i afseende på rätta förståndet af denna §:s innehåll, om hvad som föranleder återremiss af Utskottens Förslag. Endast då något hinder möter för antagandet deraf, det vill säga: när Stånden väl äro villiga antaga det hufvudsakliga af ett Förslag, men dervid finnes någon hake, då måste återremiss till Utskotten äga rum; då hindrar denna hake antagandet. Men annat är förhållandet, när Förslaget till sinnatur är sådant, att Stånden ej vilja antaga det, ehvad förändring eller modification det än kan få. Då är det likgiltigt, om i detaillerna eller uttrycken finnas några hakar; det är hela saken man vill förkasta; och det kan man utan återremiss. Den i första punkten af §:n Stånden lemnade rättighet att förkasta Förslagen, är ej inskränkt genom den sednare om återremiss, då hinder möter för antagandet. När man, vid första föredragningen af ett Utskotts Förslag, äger att antaga det utan ändring eller tillsats, måste man väl äfven äga att förkasta det i sin helhet. Det förra är lika vigtigt, som det sednare. Jag förenar mig följakteligen med de Ledamöter, som yrkat, att Herr Grefven och LandtMarskalken må framställa proposition till förkastande af Utskottets Förslag; hvartill vi äga full rättighet. Den 9 Januari i. Herr Cederskjöld:
Maj:t i Nå* der må täckas låta vidtaga de åtgärder, som i af-; seende på de utsatta vilkoren kunna nödiga anses; Och villja Riksens Ständer derjemte i underdånighet förklara att, om Delegarne i Skånska Stenkohls-Verket icke skulle, emot det föreslagna understödet, åtaga sig utförandet af ifrågavarande kostsamma företag, Riksens Ständer likväl finna billigt och samtycka följaktligen, att Delegarne intill nästa Riksdag bibehållas vid åtnjutande af de Premie-förmåner, som Riksens Ständer vid, sista Riksdagen dem förunnat. Riksens Ständer framhärda SCe. 368 Underdåniga Skrifvelseh. N:r 16 g. Uppläst oell godkäncl hos Ridd, och Ad. d. — Prest-Ståndet d. 5 BorgareStåndet d. .'i Bonde-Ståndet d, 6 —• Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af uppkommen fråga om Båts* mans-Roterings införande i Färentuna Härad af Stockholms Län< Dä Riksens Ständer tagit i öfvervägande dea fövekomne och genom Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition af den 9 December 1817, Riksens Ständer meddelte frågan om Båtsmans-Roterings införande i Färentuna Härad af Stockholms Län , hafva Riksens Ständer fästat uppmärksamhet dervid, attj enligt hvad uti samma Proposition finnes närmare utredt, Färentuna Härads befrielse från Rotering, emot utgörande af de derför ålagde skyldigheter ej mindre är för Kronan vida förmonligare än om Hemmanen derstädes efter vanlig Roteringsgrund indelades till Rotering!, än oek instämmer med Häradets genom dess Fullmäktig vid 180g års Riksdag yttrade önskan.
Fullmäktige anse för bankens säkerhet nödigt, alt de inflytande behållna vinstmedlen i Banken reservera, än vidare kommer att tjena till efterrättelse 4 Banko-Utskottets Memorial, N.-o 12. och med antagande, att den nu bokförda behållna vinsten först vid slutet af detta och följande 2:ne år, med en tredjedel hvartdera året från Banken aflemnas, synes det väl, som skulle Banken, hvilken sålunda har att utöfver grundfonden påräkna ett kapitalöfverskott, motsvarande 3:ne års behållen vinst, kunna, i och för Statens allmänna behof, samma vinst i förrberörda ordning afträda; i Öfverensstämmelse med hvilken åsigt, Rikets Ständer jemväl, vid 1847—1848 årens riksdag, beslöto, att den under då nästförflutna 3:ne år Banken tillkommna vinst skulle aflemnas till Riksgälds-kontoret vid slutet af hvartdera åren 1848, 1849 och 1850 med en tredjedel eller 954,000 R:dr årligen: men som Bankens ställning, då serdeles fördelaktig, sedermera betydligt försämrats, i det att Bankens metalliska kassa nedgått från Silfver R:dr 8,250,220: 14. — till » » 4,571,494: 17. — eller med Silfver R:dr 3,678,725: 45. — motsvarande i R:dr B:ko 9,809,935: 40. — att uttagen af silfver dagligen fortgå samt att genom lånefondernas anlitande beloppet af utelöpande sedlar är i stigande, under det [att sedlar ingå för uttagande silfver5 så anser Utskottet, under sådana förhållanden, en nödig försigtighet och omtanka för Bankens bestånd fordra, att Banken icke må förmedelst en större utsläppning af sedlar befordra den metalliska kassans förminskning, samt håller således före, att någon del af den upplupna Banko-vinsten bör för Bankens vigtigaste ändamål, eller myntvärdets upprätthållande, reserveras. Härigenom skulle