Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär på sådant sätt Ons hela Tunueland-tsl, beräknadt i Tunneland fullgod jord, nr funnet, fördelas på hvarje sådant Tunneland, icke allenast summan af hela Ons Grundskatt, och massan af den sammas allmänna skyldigheter, utan ock den summa, som utgör 6 procent för Jordransakning;;-, graderingsoch fördelnings-koslnadsn, denna renta evalverad i Spannmål efter flera års medelpris. Man bör förmoda, att flen tiya jorden upptager en så betydlig fiel af dessa onera, att fördelningen af det öfriga medför lindring för de mindre Hemmanen, utan tillökning för de större. På sådant sätt hade man åtminstone på någon trakt af Ri ket en fördelning af Utskylder, icke på höft åtföljande namnet Hemman, utan verkställd efter elen säkra och rättvisa grunden, jordens godhet. Öfverskott af befolkning synes ej hafva fallit på Sveriges lott, när man känner, att på dess Areal" Den 8 Man. 195 Areal-innehåll af 3,870 QvadraMnil endast finnes en folkmängd af 2,367,018 *) menniskor, hvaraf öfver hufvud belöpa pä Qvadraf-milen icke fyllest 6x2, men kvilka äro sä olika fördelare, att på lika stor rymd i Malmöhus Län räknas 4,048, som i Norrbottens Län räknas 42: att endast omkring en tjugufjerdedél af Biltets vidd ar upptagen till åker och äng, hvaraf föijer, att tjugutre tjugufjerdedelar, inberäknade impedimenta af Berg, Sjöar och Strömmar, utgöras af Skog, Sandhedar, kärr och Mässar, dels nyttjade till skogsfång och bete, dels alldeles ödeliggande **). Den af Häfdatecknare och Låftalare så sällan till efterkommandes minne förvarade äran, att, med biträde af det Allmännas kraft, genom flitens, ehuru långsamt, dock säkert verkande, hand bringa dessa sednare till fruktbarhet, hafva förflutna Sekler sorgfälligt lemnat åt närvarande oell kotnmande Slägter att förvärfva.
Det lärer nemhgen af ing kunna bestridas att jordbruket i vårt land för närvarande drager de tyngsta toZne. och .u’d—. sävida cj denna lande.s v.gUgaaU nannggrcn skall alldeles aftyna, behöfva lättasoch pinare förde!las. Det ma ha va Yarit i sin ordning att all landets tunga från början blifvit lagd pa jo.d bruket, emedan denna äldsta näringsgren till en början var den enda so i landet fanns; men sedan andre näringar uppstått och utbilda sig till täflan med sjelfva modernäringen, tyckes äfven vara ostridigt, att dessa i sm mon böra deltaga i allmänna besvär och utskylder, i samma erhållande, som de'tillvunnit sig rättigheter och fördelar. Sa äfven med skyldighe e att underhålla vägar och broar. Om det vant rättsenligt att denna tunga till en början ensamt fördelats på jorden, lärer dock ingen kunna bestrida att sedan med en framskridande odling andra nanngar uppkommit, för hvilka en lätt och beqväm transport är af lika mycken vigt som för jordbruket, äfven desse höra deltaga i allmänna vägars och broars underhåll, helst det måste medgifvas, att den, som har behofvet och njuter foideiarne af en inrättning, äfven bör vidkännas tliy åtföljande kostnad och tunga.
Till följe af detta förhållande, har det icke befunnits ändamålsenligt att, på sätt vanligen plägar ske, söka medeltalet af föregående tio års kostnader, enär det resultat, som sålunda skolat vinnas, icke kunnat komma att utvisa kostnaderna för den närvarande tiden, och ännu mindre gifva någon säker ledning för bedömandet af kommande års kostnader. Det har synts Kommiterade, att man borde komma sanningen närmast, om beräkningarna grundades på några af de nästföregående åren, under hvilka förhållanderna varit mera öfverensstämmande med den närvarande tiden, än under längre tillbaka förflutna år. Visserligen bör det icke lemnäs oanmärkt, att varuprisen under de sisla åren, för hvilka redogörelser varit att tillgå, i allmänhet stått högre, än hvad förut egt rum, och det är en känd sak, att dessa pris sedermera nedgått. Då likväl det hastiga prisläll å åtskilliga lefnadsförnödenheter, hvilket under sednast förflutna året inträffade, egde sin grund hufvudsakligen uti de utomordentliga omständigheter, hvilka såväl inom som utom vårt land förorsakade en rubbning inom handelsverlden, och då verkningarna af dylika skakningar gemenligen icke pläga hafva någon lång varaktighet, så skulle det vara mindre välbetänkt att 0 att låta en sällan tillfällighet utöfva något synnerligt inflytande på de beräkningar, hvilka Kommitén ansett sig böra, till någon ledning för framtiden, uppgöra. Derjemte förekommer, att åtskilliga af de utgifter, hvilka med beväringens vapenöfningar äro förenade, komma att undergå någon förhöjning till följd af föreskrifterna uti Kongl. Maj:ts den 14 September sistlidet år utfärdade förnyade nådiga Reglemente angående besörjandet af indelta arméens och allmänna beväringsmanskapets underhåll och sjukvård under marcher, möten och mönstringar i fredstid. Sådana förhöjda kostnader blifva:
Ridderskapet och Adeln, Högvördige PresteStåndet och Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit anförd t om Upphandlingssättet af Utländsk Säd, och försäljning af öfverflvdige Spannmåls - Lager, är hufvudsakligen öfverensstämmande med Utskottets Betänkande, hvilket altså i dessa delar vördsammast åberopas. 11:0 Emot Stats-Utskottets sluteligen gjor* da hemställan ,• örn rättighet för Riksens Högloft. Ständers Revisorer, att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af de grunder , somför dispositionen af Creditiven ä Banken blifva bestämda, Inta till halfva beloppet inhibera dessa e.reditiv, haf. va i. samtelige Riks Stånden anmärkningar blifvit gjorde, af det sammanstämmande innehåll, att detta conectiv anses icke innefatta straff för den Auctorité, sorn genom sådane gröfre bihang till Riks-St. Frat. 1&17 isis■ i:dc Sami. N:r ajp. 3-906 Stats Utskottets Betunkanden. felagtigheter vållade en så beskaffad indragning, men deremot skulle för det allmänna blifva af ett ganska menligt inflytande. I anledning af dessa anmärkningar och de skäl, som härföre ligga till grund, finner StatsUtskottet sig föranlåtit att frångå dess ifrågavarande förut afgifne Förslag. 12:0 Utom nu hesvarade Anmärkningar, som vid Stats-Utskottets Berättelse och Förslag blifvit gjorde, hafva följande tillägg ansetts böra i Instructionen för Allmänna Magazins Inrättningen inflyta, nemligen: Uti anförandet hos Högloft.
Inför denna Rätt skola i hufvudskrift företes och i dess intecknings-protokoll intagas så väl Kongl. Maj:ts tillstånds-bref, som bolags-reglorna och förteckning på delegarne; börande kungörelse om det ingångna bolaget och uppgift om delegarne, genom rättens försorg, i allmänna tidningarne införas. §• 4. Vid utlåning ege Banken, att för hela låntiden afdraga högsta lagliga ränta, då utlåning icke är ställd på längre tid än sex månader. Betaiar låntagaren ej å förfallo-, dagen, erlägge derefter, till dess betalning sker, ränta efter en half lör hundrade i månaden; börande lagsökning inom en månad ifrån förfallotiden anställas. Vid fordringars utsökande njute enskild Bank samma rätt till handräckning, som för Rikets Ständers Diskonlverk nu är eller framdeles varder beviljad. §. 5. Enskild Bank må ej ega annan fastighet, än som för bank-rörelsens bedrifvande är erforderlig; men vare oförhindrad all inropa pantsatt eller utmätt fastighet, som på auktion utbjudes, dervid Bankens rätt kan vara i fråga; dock med iakttagande, alt sådan fastighet åter varder försåld, så snart det utan förlust för Banken ske kan. Bankooch Lag-Vt sköttens Betänkande, N:o 1. 3 §. 6. Enskild Bank ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver, inoch utrikes vexlar samt allmänna räntebärande papper. §• 7. Delegare i enskild Bank svare, en för alla och alla för en, för uppfyllandet af Bankens alla förbindelser, på sätt och i den ordning här nedan stadgas. §. 8. Derest ej enskild Bank med Rikets metalliska mynt, eller sådana sedlar som lika med mynt i Riket gälla, vid anfordran inlöser sina kreditsedlar, äfvensom derest af densamma utfärdad invisning å Rikets Ständers Bank, vid uppvisandet derstädes, i anseende till bristande behållning, icke inlöses, åtnjute borgenären ränta af den enskilde Banken efter åtta för hundrade om året, ifrån den dag, då betalning af kreditsedel eller invisning vägrad blifvit, intilldess inlösning åter vidtager.
Till fanérskifvor räknas äfven till cigarrlådor ämnade träskifvor inom sagda dimension. tangentskifvor af ebenholtz svarfvare-arbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering *) alla mer eller mindre arbetade trävaror, ej specificerade, derunder inbegripna snickareoch stolmakare-arbeten: al furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering af alm, ask, björk, bok, ek, valnöt och andra inhemska träslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnda träslag af mahogny, jacaranda och andra utländska träslag, massiva eller dermed fanerade; äfvensom arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning Alim. Ar arbetet sammansatt af flera träslag, sker fortullningen efter det slag deribland, som drager högsta tullafgift. Införselstull. Riksmynt. R:dr öre. Fria. Fria - 50 ') Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 25 öre. Esrpeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85. 85 Qvantitet för Införselstullberäktull ningen. Riksmynt. R:dr öre. Trävaror: möbler: försedda med stoppning, men utan öfvertyg, förtullas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning; försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas elter nämnda bestämmelser, med 20 procents förhöjning. Tumstockar; se Instrumenter, handtverks-. Tungspat, omalen; se Slen. malen; hänföres till Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. TUSCh; hänföres till Färger, ej specificerade. Tutanego; se Zink. Tutia; hänföres under Apotheksvaror. Tvål: parfymerad ‘) 1 skålp. — 20 andra slag 1 skålp. — 5 Tågvirke, nytt 1 skålp. — 3 Tänder, konstgjorda; tullbehandla» såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade.
Maj:t och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen äro otvifvelaktigt lika med de flesta Innevånare uti Sverige ej uti okunnighet om de bekymmerfulla inre Penninge-förhållanden, förorsakade tili det mesta af våra Ständers egna misstag och förfelade åtgärder, samt slutligen Disconternas tillstängande , hvilket allt kan stå tillsammans med Kongl. Maj:ts Nådiga yttrande och Dess Tal till Ständerne, det Ri» 84 Den 2 December. kets Financer äro uti det hela i en tillfredsställande belägenhet. Jag tror mig derom finna säkraste beviset uti Ständernas sammankallande, hvilket långt före Disconternas fall rygtevis förspordes, samt derjemte uti den Författning, som Kongl. Maj:t utgaf straxt efter Riksdags-Kallelsen, om inställning af Krono-Uppbörden, intill dess Ständerne hunne sammanträda. Då Kongl. Majit derjemte lofvat, att till Ständernas pröfning framlägga ett Finance förslag, kan man med fullkomlig tillförsigt hoppas att deruti finna sådane medel föreslagne , hvilka, om ej fullkomligen, åtminstone tillbetydlig del afhjelpa den genom Disconternas fall iråkade allmänna förlägenheten. Långt ifrån att genom anmärkande och förebrående Deputationer nästan vid Riksdagens början utså oenighets frön mot den Regering som vid så många tillfällen gifvit osvikliga pro på sin varma nit och tillgifvenhet för Svenskt Folket, tror jag att det helas väl säkrare be redes, om Ridderskapet och Adeln kraftfull] följde Kongl. Majus uti Dess Tal till Rikets Stän der gifna anmaning, att genom enighet i råd slag och allvarlig föresatts att afhjelpa det on da, utan att på någon serskilt Class inom Sam hållet söka häfva dess tyngd, grunda sitt hop] om förbättrad ordning för framtiden. Om, som jag vågar hoppas, Högloft Rid Den 2 December. 85 derskapet och Adeln ej ogillar hvad jag anfört; så torde, utan ait derföre någon rubbning uti sjelfva Beslutet någonsin kan anses komma i fråga , jag vördsamt fä underställa Höglofl.
Denna villfarelse eller dårskap, som har sin grund i förväxling af fingerfärdighet och musikalisk begåfning, medför naturligtvis skada för den kvinnliga ungdomen, och det oändliga öfvandet med oupphörliga omtagningar af samma klink dagligen, år ut och år in, oräkneliga gånger, har till följd, att den som bor så nära dylikt oväsen, att detta ej kan undvikas, är urståndsatt att utföra tankearbete och att söka hvila samt följaktligen genom störd grannfrid är verkligen olycklig. Kvinnorna lefva i den föreställningen ' att de utan afseende på andras rätt, opå- taldt böra när som helst få föra så mycket oväsen på piano, som de behaga, och tycka helt visst, att då man betalar hyran, så har man ock rättighet att lefva huru man vill i sin våning. Att icke-pianosjuka personer, som också betala hyra, äga någon rätt, det kommer aldrig i fråga, och därför kan man också få höra pianoklink icke blott hela dagarna, utan ock långt in på nätterna. Ordentligt folk anser natten börja, då husporten klockan 10 stänges, men för pianotokiga människor äro dag och natt ett. De anse att de » göra musik », och att hvar och en bör vara tacksam för att få höra på alldeles gratis. Men den som från morgon till afton och kanske inpå natten i åratal nödgas höra antingen enahanda öfningar af elever eller musikstycken af mer eller min* Visserligen torde författaren till denna upp sats synas mången allt för radikal, och skarp i sin fördömelse af » pianosjukan ». Åtskillig sanning ligger dock otvifvelaktigt i det sagda, och har någon en afvikande eller mildare mening och vill göra den gällande — ja, då stå Iduns spalter, som alltid, gärna öppna! Red. IDUN 1898 dre tvif velaktigt värde, utförda utan talang af dem, som inöfvat ett och annat dylikt, kan icke finna annat, än att det är en modern tortyr han undergår. Som bevis på, huru föga fruktbringande pianoklink kan vara och säkerligen i de flesta fall är, må anföras, att en fru, som bodde i våningen öfver en äldre man, hvarje dag under tre år spelade på piano samma musikstycke och aldrig något annat, påtagligen det enda hon med möda i sin barndom lyckats inöfva.
Jag tror således att delta yrkande måste hvila på något misstag, och att detta missförstånd sannolikt blifvit föranledi af de ordalag, StatsUlsk. bpgagnat, och hvilka icke fullkomligt öfverensstämma med dem, som i den Kongl. Propos. äro begagnade. Beträffande hvad en talare yttrat derom, att jernvägen emellan Stockholm och Götheborg skulle hafva en parallel sträckning med vattendragen, så är vid föreg:de Riksdagar, då denna fråga diskuterats, mycket derom ordadt, och en de! af de talare, som nu motsatt sig jernvägs-anläggningen emellan Stockholm och Götheborg, hafva då i yttranden, som finnas i R. o. Ad:s prot:r förvarade, med välgrundade skäl undanröjt vigten af denna anmärkning. Att icke Jönköping, ehuru det ligger midt i landet, är beröfvadt vattenkommunikation, är af hvar och en kändt. Man kommer nemi. derifrån, genom tillhjelpen af Götha kanal, ut till hafvet, så väl åt östra, som åt vestra sidan. Jönköping har i detta afseende till och med bestämdt företräde framför t. ex. Orebro, som endast har vattenkommunikation åt den östra sidan. Alt Skåne icke eller saknar vallenkommunikationer är klart för en hvar, som ser på kartan och då ej kan undgå att finna denna provins vara omgifveu af vatten på irenne sidor, och en betydlig del af den fjerde. Jag har icke Den 23 September e. m. 269 yttrat detta, för alt på något salt förringa viglen af den ifrågasatta Jernbanan emellan Malmö oell Jönköping. Jag erkänner dess vigt foll komligt, men jag tror alt man misstager sig, då man påstår att denna bana bör ega företräde framför den emellan Stockholm och Götheborg. Om Staten hade tillfälle att låta bearbeta båda dessa banor, vore det visserligen det aldra bästa, men jag betviflar att tillgångarne medgifva det. För min del skall jag med glädje se den tidpunkt, då så val det ena som del andra af dessa företag kan komma till verkställighet. Gr. von Rosen har sökt utveckla skälen dertill, att aibetel å Köping-dults-jernvägen kommit ali fördröjas.
Beträffande derefter det inflytande hyttelagens upphäfvande skulle utöfva på jernhandteringen i allmänhet, så måste det visserligen medgifvas, att, genom hyttelagsindelningens upphäfvande, tackjernstillverkningen möjligen i vissa orter skulle i större skala och på ett mera fabriksmessig! sätt kunna bedrifvas, men för vinnande af detta ändamål torde det icke vara rådligt att vidtaga en åtgärd, som, enligt hvad Utskottet tror sig härofvan hafva ådagalagt, skulle leda lill en mängd hyttedelegares obestånd. Dessutom bör härvid tagas i betraktande, att, om ock stundom anledningar icke saknats lill anmärkningar i afseende på tillverkningens halt vid någon bergsmanshylta, såsom att denna tillverkning icke alltid varit af önskvärd homogen beskaffenhet, så bör orsaken till ett sådant förhållande, hvilket lika väl kan inträffa vid ett hyttelag af fria intressenter, sökas, icke uti den tvungna hyttelags-indelningen, såsom sådan, utan i bristande tillämpning af Bergsförfattningarne. Dessa, om de äro ändamålsenliga och rätt handhafvas, i förening med den icke mindre verksamma kontroll, som det gemensamma intresset inom hyttelaget måste framkalla, böra och kunna lemna all erforderlig garanti för åstadkommande af en god tillverkning ej mindre vid hergsmanshyttorna, än vid andra masugnar. Att deremot en revision af Bergsförfattningarne länge ansetts vara af behofvet påkallad, är en känd sak; men på sätt Utskottet uti Betänkandet JVs 58 upplyst, är frågan om utfärdande af nya sådana författningar på Kongl. Maj.ts Nådiga pröfning beroende. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa, att Herr Ekholms motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 29 Augusti 1854. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1854. Allm.
Med de förutsättningar hon äger står det i hennes eget skön att vinna hvad som felas henne. Men nu hör jag eder otåligt ropa; och allt detta, bara för det » moster Gustafva » slaktade sin gamla omoderna muff och gjorde en matta däraf; för att unge » Kirre » af kokerskan grälade sig till några struntsaker, som onekligen passade bäst åt » myrorna », och fick ett bordkrocket däraf; för att » Ella » ville belamra spelbordet med dussintals små lappar ooh » Finskan » förvara sina specerier i broderade påsar, » Essy » spatsera i sina förfäders gehäng, » Vainqueur » lägga konfekt i butelj hölster och » F. S. — last but not loast — brodera kamfodral och cigarretui med sin kärestas hår i korsstygn!! Ja — bara därför! Bara därför, att dock vår smak är oss gifven som en vårdare af det sköna inom och utomkring oss och att vi måste tukta den till att noga sköta detta sitt kall. Redan en forntida vis, den gamle Platon, skrifver: » Detta är den rätta vägen till kärleken, som man, ensam eller förd af en annan, måste beträda: att man utgår från de enskilda sköna föremålen och, för att nå det högsta sköna, alltjämt stiger uppåt liksom på trappsteg, från de kroppsligt sköna tingen till de sköna sederna och handlingarna, till dess man slutligen lär känna själfva det skönas ide '! » Ursula. Tomma äro alla ställen i världen för den okunnige. Hitiduiskt ordspråk. än Det är lättare att stifta fred inom Europa att bilägga en tvist mellan två kvinnor. Ludvig XIV. inpass af El en Bergström. in läsarinna, hvad är det, som enligt din mening skapar hemtrefnaden? Penningen skall du ej tveka att svara, så vida du hör till de många husmödrar, som knoga och knoga för att få debet och kredit att gå i hop. Har man Fortunatus ' pung, menar du, ingen konst då att göra hemmet trefligt, själf vara vid godt mod och för man, barn och tjänare hafva allt efter deras önskan.
Meinander kunnat i tjenst qvarstå intilldess nu skeende statsreglering trädt i verkställighet, och en förbättrad pensions-stat då blifver gällande, skolat honom efter denna stat i sistnämnda egenskap tillfalla, får Utskottet, under förutsättning af en sådan förbättrad pensionsreglering, på det sätt tillstyrka bifall å Kongl. Maj:ts nådiga framställning, att den f. d. Expeditions-chefen Meinander å allmänna indragmngs-stateft tillagda pension må ökas till det belopp, som, derest han först under nästa statsreglerings-period tagit afsked, skolat honom i egenskap af Expeditions-sekreterare tillkomma. 57:o. Sedan äldste Premier-löjtnanterne vid flottan Henrik Evald Alberl llundqvist, William Heykenskjöld och Friherre Ernst Sune von Vegesack, hvilka i flera års tid varit till tjenstgöring alldeles oförmögne, Rundqvist och Vegesack genom iräkadt vansinne och Heykenskjöld i anseende till synförmågans förlust, uti ingifna skrifter, Heykenskjöld för egen del, samt Rundqvists och von Vegesacks lagligen tillförordnade förmyndare för dessa sina myndlingar, hos Kongl. lMaj:t underdånigst anhållit om nådigt afsked från innehafvande Premier-löjtnants-beställningar, under förbehåll, att pensioner, motsvarande de med beställningarne förenade löneförmåner, finge af bemälde ( fficerare åtnjutas, har Kongl. Majit, jemte tillkännagifvande, att Premierlöjtnanterne Rundqvist och von Vegesack utan framgång varit för fix vansinnighet å Wadstena Central-hospital vårdade, den förre sedan början af år 1846 och den sednare från slutet" af år 1847, att Premier löjtnanten Heykenskjöld under 7.V års tid fruktlöst användt alla kända medel för sin förlorade synförmågas återställande, samt att vederbörande Läkare ansett bemälde Officerare, hvilka äro omkring 40 år gamla och således icke till pension från Amiralitets-krigsmans-kassan berättigade, efter all sannolikhet numera vara obotliga, uti nådig proposition af den 12 nästlidne Maj (Nio. 91), på grund af dessa förhållanden och med anledning af Rikets Ständers vid 1854- års riksdag uti underdånig skrifvelse den 1 December samma år aflåtna svar å Kongl. Majlis nådiga framställning om obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning i Rikets tjenst, föreslagit, att Premier-löjtnanterne Rundqvist, Heykenskjöld och Friherre von Vegesack måtte med månaden näst efter den, uti hvilken de kunna varda ur krigstjensten i nåder afskedade, få på allmänna indragnings-staten uppföras till åtnjutande under återstående lifstiden af årliga pensioner, hvilka Kongl. Majit ansett efter det belopp, hvartill första klassens Premier-löjtnants-lön, sedan afdrag skett af stadgad* afgifter till Amiralitets-krigsmans-kassans pensionsoch gratifikations-fonder,
Betänkanden och Memorial, af den lgtde nästföregående, nemligen; l.o Om ett yrkande, det förmedlade hemman måtte, vid deltagande uti Kyrko-, Prestgårdsoch Tingshus uppbyggande, få förmedlingen till godo njuta. 2.‘o Angående Glasoch Porcellainesfotares samt Smideshandlares handelsrättighet. 5:o Rörande en gjord hemställan, att Brännvins-bränningen fir.ge fortfara, äfven under loppet af innevarande Maj, 4:o Angående ett gjordt förslag om anläggande af en Landsväg från Elfvedahls Socken i Österdalarna, förbi Särna till Rörås Kopparverk, nemligen på det sätt, att förslaget öfverlemnas till KonglMajrts Nådiga välbehag. Ut supra. S. D, Föredrogs å nyo och bifölls Fag^ Utskottets den 27tde April på Bordet lagda Memorial, af den litte i samma månad, rörande förhöjning i dagtractamentet för Nämndemän vid privata förrättningar, samt viss utstakad lösen för hvarje ark af de Syne-instrumenter och Levis, hvilka, i anledning af privata förrättningar, utaf dem utfärdas* och då i sammanhang härmed upplästes LagUtskottets den 2fhte April afgifna Memorial, äfvenledes angående förhöjning i dagtractamentet för Nämndemän, samt deras 132 Den 5 Maji befrielse från Krono-skjutsningar, de så kai» lade Byåkor, och Brefbärare-skyldigheten fann Höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anledning af dess bifall till förstberörde Betänkande, vid detta sednare ingen åtgärd vara att lemna. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls LagUtskottets den il:te April afgifna och den 27;de på Bordet lagda Memorial, angående ett yrkadt stadgande, det Ordinarie Domare å landet ej må vara tillåtet att med Sterbhus-utredningar sig befatta, m. m. Ut supra. S. D.