Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sitt ändamål , bör utsträckas öfver en större yta af landet, så att oafbruten communication emellan mer och mindre aflägsna ställen derigenom må vinnas; då erfarenheten visat, att industri-företag af större omfång, och af hvilka en hastig vinst icke är att påräkna, i Sverige sällan utgjort föremål för den enskilda speculationen, utan vanligtvis af Staten måst understödjas och befordras; då med ifrågavarande inrättning icke, utan förlust för det Allmänna, kan anstå, till dess berörde förhållanden tilläfventyrs upphöra, och då kostnaden för ett försök med inrättandet af en Paket-post och forvagn, som skulle gå en gång i veckan fram och åter emellan Stockholm och Götheborg samt Stockholm och Ystad, i jemförelse med den nytta, som deraf vore att förvänta, icke blefve serdeles betydlig, enär densamma förslagsvis kan till följande belopp beräknas: För Sex vagnar samt tillbehör med 5 års hållnings-tid å 6000 R:dr om året ... R:dr 1,200: Sex Postilloner a 2Ö0 R:dr i,5oo: Skjutspenningar till Götheborg 58g8: 36. — Dito till Ystad 7270: 12. — Tillsammans, årligen, R;dr 15,869:— —■ Exp.-Vtsk. Förslag lill und. Skri/v, N.-o 468. 3i och då ali anledning är, att största delen af denna kostnad torde genast i början komma att ersältas genom inkomsten för hvarje resa , att denna inkomst längre fram, i den mon inrättningen vinner stadga och förtroende, skall Ökas och omsider icke allenast helt och hållet betacka utgiften, utan afven lemna ett så betydligt öfverskott, att det kunde vända den enskilda specnlationen åt dylika företag, hvarigenom entreprenader å Paket-posterne och forvägnarne skulle kunna tillvägabringas samt Statens omedelbara bestyr dermed upphöra; så hafva R. St, i grund af allt detta, funnit både ändamålsenligt och gagnellgt, att början med ifrågavarande inrättning göres genom Statens försorg och på dess förlag, och R.
Ljudet af denna röst, som alltid utgjorde en af hans mest qvalfulla plågor, väckte honom hastigt ur sina drömmar; men uppvaknandet var ej klart och godt. Han betraktade Arve med blickar, hvilka småningom öfvergingo från slöhet till misstänksamhet och slutligen till det listiga uttryck, som tillkännagaf att alla hans sinnen voro spända; tyvärr voro de nu i en retsam spänning. Då Arve icke erhöll något svar och ansåg förlusten af Rosenberg, hvilken den sinnessjuke mycket älskat, såsom orsaken till hans synbara förvirring, yttrade han i deltagande ton: ”Jag har hört att sorgliga underrättelser inträffat på Tistelön.” ”Ja så,” svarade Anton med ett försmädligt grin; ”och derföre kommer löjtnanten att bevisa sitt deltagande, det var rätt vackert, det! Hvad har då löjtnanten hört, med förlof?” Ingen påräknade höflighet af Anton, och derföre svarade Arnman helt saktmodigt: ”Ryktet har sagt att den hederlige kapten Rosenberg skall vara död utomlands.” ”Det var allt en rolig nyhet, det?” sade Anton med ett af sina gemena skratt, och gaf Arnman en skarp blick, hvilken bragte dennes blod i häftigare omlopp. ”Rolig, hur så? Hvad vill det säga? Hvem skulle finna underrättelsen om en bra karls död rolig?” ”Den, som önskar bli hans efterträdare, tänker jag; men jag vet ej hvem som önskar det.” Vår jaktlöjtnants ansigte blossade starkt. I plågsam förlägenhet ville han gå förbi en person, med hvilken det ej lönade mödan ingå i ordstrid; men Anton hindrade honom, och i det han med ett slags lömsk förtrolighet drog Arnman åt sidan, hviskade han: ”Herr löjtnanten vet ju att ryktet icke alltid är att bygga på. Den här gången ljög det besatt – ty Rosenberg lefver.” ”Gör han det?” sade Arve, men kunde vid denna fråga ej hindra en ryckning i ansigtsmusklerna.
Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. ?r C/J Cl Q3 CR5 OJ t w C/J C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o ~§ Kort, Spel-, om stämpling af och afgiften derför — S 1 7 — b. 14 Juni b. 12 Juni b. 12 Juni b. 7 Juni 84 Kortstämplings-afgiften, förhöjning i den till Allmänna Barnhuset i Stockholm utgående andel deraf, se Barnhuset. Maj 74 » -medel, bokförande: af räntor och taxerings-kostnader derå _ 4 1 61 20 b. 12 Mars b. 12 Mars b. 10 Mars b. 8 Mars Kringvandrande Gesäller, se Gesäller. Krono-brefbäringen, dess öfvertagande af Staten eller Postverket L — 4 2 5 — b. 14 Juni b. 4 Juni b. 28 Maj å. 4 Juni Svar på återremiss — 4 2 54 — a.a. 26 Juli a.a. 29 Juli a. a. 50 Juli 1. b. 50 Juli Kronofisken, deras uteslutande ur Jordeböckerne , 4 4 1 48 — å. 20 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. 28 Svar på återremiss — 4 1 75 _ a. a. 19 Mars a.a. 22Mars a.a. 19 Mars a. a. 19 Mars Kronfogde, förhöjd uppbördsborgen för 4 1 197 — . b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 12 Juli — 48 — K. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. Samling. Afdelning. l eller Memorial. Utlåtande, Betänkande ltidd. o. Adeln. Riks-Stånd PresteStåndet. ens Beslut. BorgareStåndet. BondeStåndet. Underdånig Skrifvelse. 5? Gu 03 cre VI 1 » C3 VI cT N:o N:o Sid. N:o §"
Huru många taktegel åtgå till dessa tak och hwar de kunna närmast fås, skulle i nästa Valborgm.(ässo) sochnstemma utredas och efterfrågas, äfwen afg(j)ordes, att kyrkocassan skulle tils widare gå i förskott för dessa omkostningar. Prosten, som förut kände församl(ingen)s Herr Patroni gunstiga bifall till nämnde tegeltaks påläggande, frågade Befallningsman Blomberg vid Djula, om han, å sitt herrskaps wägnar, samtykte till hela detta sochne-männens beslut? Han swarade, att han wäl skulle tro, det hans Herrskap icke wore deremot, men ville och borde förut lämna Herrskapet del häraf. § 7. Slutel(ige)n nämndes, att ett dropp är från taket öfver sochn-stug(a)n och att snö yrer in på ett ställe på winden. Afg(j)ordes, att det skulle med ett bräde och någon massa botas. Jn fidem C. F. Maneck Upläst och wedkändt, betyga Eric Carell And:(ers) Blomberg Lars Nilson i Kaflinge Sexman Pehr Olofson i Foglö Lars Jonsson i Stensiö Sexman Kyrkowärd År 1806 d.(en) 4 Maij inträdde soknemännen i Sochn-stugan efter pålysning, då följande förehades:
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla detina punkt. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Innan 1846 års Handtverks Ordn. utfärdades, voro en del handtverkare underkastade skrå, andre deremot icke, och en ytterligare frihet förefanns derutinnan att en person kunde få utöfva handtverk, oberoende af skrå, på grund af 1739 års manufaktur-privilegier. Uti 1846 års Författn. ordnades dessa förhållanden så, alt man i allmänhet, med afseende på hvad som redan förefanns. borttog skrå-tvånget för alla de handtverk, som öfvergålt till fabriker, och alla sådane, hvilka dåmera knappt i landet förefunnos, samt slutligen sådane, hvilka under vanliga förhållanden ofta vid beställningar erhålla råämnen att förarbeta. På sådant sätt har den skillnad upkommit, som f. n. förefinnes emellan handtverk, hvilka äro underkastade mästare-prof, och 12 H. 24 370 Den 27 September e. m. sådane, hvilka icke äro det. Äfven den ifrigaste förfäktare af näringsfriheten bör medgifva att öfvergången från den gamla skråförfaltmn till ilen nya näringsfriheten måst medföra åtskilliga olägenheter och äfven lidanden genom den omhvälfning, som skedde i en mängd förhållanden. Dessa olägenheter, oskiljaktiga från ,de flesta stora förändringar, och isynnerhet förändringar i sådane förhållanden, som de nu ifrågavande, hafva nu likväl lill det mesta öfvergå», de nya förhållandena hafva börjat inträda och allt härefter desamma börjat ordna sig. Om man nu återgår lill det gamla, så år det gifvet att man genom denna återgång skulle iråka samma olägenheter, som dem man lyckats alt genomgå för att komma till förändringen. Men, äfven om man, utan afseende härpå, betraktar Ekon.Uiskts förslag i och för sig sjelf, så finner man det sådant, att det omöjligen kan antagas.
Hon borde ha erinrat sig, att hennes mytologiska urnamne vid en mognare ålder gled ned från grön kvist på asken Ygdrasil och förmådde icke ens » trsekke vejret », förrän herr Brage kom med en smula harplnft och satte lif i henne, så att hon snappade till sig den oförsiktige musikanten, blef hans lagliga fru och lät honom inreda en frostfri äpplekammare i Asgård. Men vår egen, evigt unga Idun har så många behag att — trots den där bommen — måste man öppna alla dörrar för henne. Tyst, det faller mig något in! Kanske är det prisäpple, hon nu räckt oss, ett tecken på att den spärrade vägen skall under de kommande åtta år, som nu ligga likt en öde öken med framtidens skottdag otydligt hägrande vid horisonten, öppnas, mot erläggandet af öfliga bompenningar? Ah! Men återvändom till förvandlingens stora lag! Under hur många skottdagar har jag ej spillt krut på döda kråkor, för att ej tala om de magra, oanvändbara stråkfåglar, som pr annons kommit inom mitt skotthåll! Det är rakt till att blifva hysterisk af slik otur! Och nu — nu står den stora sekel-skottdagen för dörren, då vi amazoner måste väpna oss med snabbskjutande dubbelbössor. För mig blir den 24 februari 1896 en åtgörande domedag, ty om åtta år är jag — hm, låt mig säga — utan ammunition. Det är en vettskrämmande framtidstafia! Men ära vare en erfaren hushållerska, som på en skottdag förskaffade sig avancement till fru, har jag i g o d tid rustat mig och valt ett förträffligt håll, där jag inväntar mitt byte. Högtärade feminina kamrater på äktenskapets j.aktrevier! Vissheten om, att jag nu skall träffa pricken, gör mig ädelmodig; ni skola här få recept på en laddning, som aldrig klickar: » Man utväljer ett mört stycke kött af af en — » A c k nej, detta är ju fru hushållerskans recept på rostbiff!
Upländska kavalleri-brigaden, hvars ,IT , dragon-bataljoner äro förstärkte med ;-^ISU a’ 1,1 ^ilino|’ bcvlrings-manskap från l0rebro och Skaraborgs lan. 1. Skånska kavalleri-brigaden , hvars ,... ... , - , i U.liristianslads och dragon-batanoner aro förstärkte med , .. ° f » (Malmohus lan. beväringsmanskap tran Af Upländska kavalleri-brigadens dragon-bataljoner förlägges 1 inom Upsala län, 1 inom Linköpings län, 1 inom Orebro län och 1 inom Skaraborgs län, samt af Skånska kavalleribrigadens dragonbataljoner, 2 inom Christianstads och 2:ne inom Malmöhus län, och förstärkes hvarje af dessa bataljoner med beväringsmanskap frän del län, inom hvilket bataljonen är förlagd. Kavalleri-brigadernes 2:ne gensd’armes-bataljoner förläggas å lämpliga ställen, hvardera inom sin tillhörande brigads stånd, a) Linie-artillerietb') utgöres af: l:o En allmän stab, hvaruti inbegripes tygoch fyrverkareslalerne. c) 2:o 3:ne brigader, hvarje brigad bestående af 3:ne fält-divisioner, och 1 division belägringsoch fäslnings-artilleri. Hvarje division fält-artilleri bestående af 2:ne åkande och 2:ne fot-batterier. Hvarje division belägringsoch fästnings-artilleri bestående af 2;ne a) Se Tab. 7. b) Då artilleriet, genom den detta vapen tillhörande stora och dyra materiel, ej kan administreras på samma satt som de öfrige vapnen, har man ansett lämpligt att indela detsamma i en allmun stab och tygstat samt brigader, desse sednare sålunda utgörande den egentliga militär-organisationen.
M. behagat inbjuda 50 ledamöter af R. o. Ad. jemte Ridd.Sekret. att i morgon, efter slutad ceremoni pä Rikssalen, intaga middag ä Kongl. Slottet; hvarjemte H. Ex. anmodade de ledamöter, som åstundade begagna denna nådiga bjudning, att dertill anteckna sig hos Ridd.Fiskalen, af hvilken besked kunde erhållas om det rum, der Ii. o. Adis taffel vore inrättad. Föredrogos och communicerades med de öfrige RiksStin samt remitterades till det blifvande Stats-Utsk. i ] :o Rikets II. Stirs Revisorers berättelse om den år 1849 verkställda granskning af Statsverkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de i an - 10 Den 22 November f. ni. ledning af denna berättelse infordrade samt till K. M. afgifna anderd. utlåt: n; 2:o Samme Revisorers berättelse. ang:de den sagde ar förrättade granskning af de under K. M. och Rikets Comm.Colhm ställde fonder och medel, jemte bemäldte Collegii deröfver till K. M. afgifna underd. utlät.; och 3:o Samme Revisorers berättelse om den sagde år verkställda granskning af Riksg:sKout:s tillstånd och förvaltning, tillika med Fullmäktiges i Riksg:sKont. i anledn. deraf afgifna utlåt, till R. St:r. Ankom och emotlogs en Deputation från Vällofl. Borgare-St., anförd af Rådmannen i Stockholm, Johan Fredrik Gråå, sorn yttrade : Vid innevarande riksmötes början frambär till II. R. o. Ad. BorgareSt. genom oss, dess Deputerade, Ståndets vördsamma helsning och lyckönskan. Med denna helsning förenas uttrycken af BorgareSt:s utmärkta högaktning för rikets första Stånd, om hvars fosterlandskärlek och beredvillighet lill uppoffringar för allmänt väl BorgareSt. är öfvertygadt. För
Nå väl! så har organisationen också skett, och jag tror, att det icke skall finnas något organiseradt eller till organisation föreslaget embetsverk, deri icke embetsmannapersonalen blifvit minskad, ehuru göromålen tillväxt sedan sista riksdag. Jag torde vidare få utveckla, om så nödigt blir, hvad jag upplysningsvis vidrört, då frågan om embetsverkens organisation blifver föremål för Ståndets pröfning. Man har omtalat, att Riksg.contrs skuld skulle utgöra 3 millioner r:dr, och jag har äfven läst det i en offentlig, tidning. Jag hav icke för närvar. Riksg.contrs tabeller till hands, och Frih. Silfverskjöld har i detta afseende lemnat nödiga upplysningar. Riksg.contrs skulder härflyta emedlertid hufvudsakligen från 3:ne förhållanden. Det ena är statens skuld till Banken, utgörande 4,400>000 rrdr; det andra, är det utgifna spannmålscreditivet 1,000,000 rrdr, och det 3rdje skälet är det nödiga användandet af 3oo,ooo rrdr tili anstalter mot cholera morbus. Den första omständigheten är en följd af RStrs eget beslut. Jag tror dock, att denna reglering varit ganska riktig. Hvad åter beträffar den ut-, gångna summan af creditivet, är den af natur att åtminstone till en del återfås, och sådant skei* successivt, i fall icke ytterligare missväxter inträffa. Hvad det tredje skälet till Riksg.contrs skuldsättande angår, äro dessa medels dispositions orsak och verkningarna deraf allmänt kända. Medlen återgå ej i penningar; men frukten deraf är redbarare, nationens bevarande från en härjande farsot, hvilket, näst Försynens hjelp, kan sättas på åtgärdernas räkning emot det onda. Anmärkningar hafva jemväl blifvit gjorda vid de alternativer, jag framställt i afseende på beräkningen af spannmålen under lönerna. Jag yttrade nemi. den åsigt, att den föränderlighet, som nu äger rum, skulle mycket modifieras genom bifall å K. M:s. propos. Då blir det en säkrare beräkningsgrund.
Hr Stråle och Hr Cederschjöld, i dag yttrat rörtde 1809 års grundlagsstiftares afsigter med föreskrifterna i vår Iteg.F., som angå sättet att behandla Coust.Ulsk:s förslag till förändringar uti grundlagarna. Begge desse ledamöter hafva upplyst oss derom, alt 1809 års lagstiftare hade stadgat, att ett ifrån Coust.Utsk. afgifvet förslag till förändring i våra grundlagar vid första riksdagen icke skulle kunna undertryckas eller förklaras oantagligt; men att, då It. St. insågo olämpligheten af denna princip, den tillsats ägt rum uti 56 §:n Iteg.F:n, eill. hvilken RiksSttn fingo rättighet att framställa anmärkmr i forin af hvarje Stånds gemensamma tanke, på grund hvaraf Const.- TJlsk. tillkom att ånyo handlägga ämnet, äfvensom alt under förhållanden, som det gjorda tillägget i nämnda § förutsätter, afgöra saken i förstärkt Const.Utsk., då det sålunda fullständigt beredda förslaget skulle blifva på R. St:s bord hvilande till antagande eller förkastande vid påföljande riksdag. Den sistnämnde ledamoten, nemi. Hr Cederschjöld, trodde sig likväl kunna försäkra, att det varit 180g års grundlagssliftares egentliga mening, att Svenska folket aldrig skulle kunna genom sinn representanter helt och hållet tillintetgöra eller utplåna grunddragen i de besvurna formerna för Den 19 April f. .ra. 187 vårt conslilutionella statsskick, sådana som de då till efterlefnad an logos. Om nu törst oell främst detta förhållande af den värde ledamoten kunnat utrönas, och 0111 för det andra det hefunnes vara i sig sjelft verkligt, så hemställer jag likväl lill eder, mine herrar! om man kan anse detsamma i någon mån inverkande på den nu 3o år sednare varande generationens och ännu mera på blifvande generationers skyldighet att respectera en sådan afsigt.
Då det gamla MötespassevolanceContractet med Cavallerierne, på ett, för förtroendets stärkande till Styrelsen så litet tillfredsställande sätt, upphäfdes, ifrån den sidan, som uti Contractet hade inskrifvit, att det allt framgent skulle vara gällande, ä<rde Kongl. LifRegementet en Cassa-behåll - ML 72 Den 26 Octo ber f, m. ning, för hvilken aldrig någon redo visades, och för hvilken summa, såsom alldeles icke tillhörande den sedermera hildade allmänna Passevolance-inrättningen, jag äfven nu yrkar särskild utbrytning för de rustandes under Kongl. LifRegemenlet räkning, då jag ej kan föreställa mig, att någon tid för återfordringsanspråk i denna del genom tystnaden kan vara försutten. Jag har, vid första föredragningen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ett nytt Contract med Rustoch Rotehållare rörande MötesPassevolance, yttrat, att den mening, sorn af Konungens Rådgifvare blifvit afgifven i denna sak, innebure en verklig anledning till jordbrukares tacksamhet; och ehuru jag vid detta tillfälle trodde mig kunna inse, att Kongl. Majrts mot dess Rådgifvares stridiga åsigt öfver ämnet, icke kunde äga något annat ursprung än ofullständighet uti rådslagens afgifvande, och bristande utveckling af de delar utaf frågan, hvilka påkalla en, ifrån rättsförhållanden, ej mindre än ifrån billighetsgrunder hämtad, fullständig utredning; hoppades jag likväl, att icke behöfva vidröra denna del af frågan, då jag trodde, att de förenade Utskotten skulle, intagne af kännedom om höjden af den plats de inom Representationen upptaga, finna sitt åliggande vara, att åstadkomma den fullständighet i bevisning, för Rustoch Rotehållares rätt, hvilken af Konungens Rådgifvare icke varit Den 26 Octo ber f. m. 73 lyckligare utförd, än att Konungen, oaktadt den skiljaktiga tankan, funnit sig Lora vidblifva sin yttrade mening, att vapenöfning garnels bestridande utgör ett Rustoch Rotehållares uteslutande åliggande, hvilket alltid blifver resultatet af ett så beskaffadt
Såväl regementsskrifvarne, hvilkas göromål härigenom endast i ringare mon minskas, som ock chefsembetena vid regementen med en vidsträcktare förvaltning, hafva emellertid fortfarande behof af skrifvareoch expeditionsbiträde, men då en mönsterskrifvare, synnerligast om han något bättre än hittills aflönas, bör för detta ändamål blifva tillräcklig, kan den andre mönsterskrifvaren, vid regementen, som nu hafva tvenne, indragas. Någon skillnad i detta fall kan för de värfvade trupperne icke vara behöflig, då deras aflöningsoch räkenskaps-ärenden äro af enklare beskaffenhet än vid indelda arméen. Vid hvarje regemente och corps, såsom utgörande en särskild militärisk och förvaltningsenhet, skulle således, enligt konnnitterades åsigt, civilstaten utgöras af: en regementspastor, en regementsauditör, en regementsskrifvare och vid alla regementen utom de båda skånska infanteriregementena, en mönsterskrifvare. Det undantagsförhållande till den öfriga arméen, hvaruti de skånska infanteriregementena stå, har ock hittills gjort biträde af mönsterskrifvare öfverflödigt. Till civilstaten räknas äfven regementskommissarierne, uppbördsmän för regementenas förråd af gevärs-, munderings-, utredningsm. fl. persedlar, och redogörare för truppernes underhållskostnad under vapenöfningarna. Då emellertid desse tjenstemän icke äro på regementenas stat uppförde, utan aflönas från de anslag och fonder, för hvilka de hafva uppbörd och redovisning, hafva de icke heller här blifvit upptagne. De tillhöra egentligen intendenturen, i sammanhang med hvilken de ock komma att afhandlas. De förändringar i befälets och civilpersonalens antal, som skulle blifva en följd af infanteriets organisation, sådan den nu blifvit i underdånighet föreslagen, äro sammanförda i bilagorna T och U. De visa för lefälet en tillökning af 147 officerare och 86 underofficerare samt för civilstaten, utom läkarne, en minskning af 14 tjenstemän.
Vidare och under medgifvande deraf, att fattigvården uti samhällets närvarande skick vore en tvångsplikt, har blifvit pastådt att den hädanefter, som hitintills lior ofverlemnäs åt hvarje Församling, att afgöra och efter fritt val ombestyra. Utskotten fä här. vid et inia, att uti hagan om såttet tor fattigvårdens bestridande, äfvensom dertill erforderlige medels utgörande, Committerad8 först, och sedermera Utskotten ännu tydligare och allestädes ända till mångordighet yrkat socfenarnes fullkomliga frihet. Men Utskotten kunna icke fatta, att en plikt gifves, hvartill lagen förbinder, utan att samma lag tillika bestämmer, huru denna pligt i brist af godvillig öfverenskommelse eller egen åtgärd skall fnllgöras; ty först då inträder Lagen uti sin förbindande kraft, och hvarken behöfver eller får i annat fall anlita». Den hvars skyldighet det är att vårda Lagen, saknar i annat fall all grund för 44 Lagutskottets Betånkanien. dess tillämpning. Det år troligt, att bristande uppmärksamhet härpå föranledt de fleste stridigheter, då man ifrån begynnelsen af denna saks behandling, vant sig vid, att arne de villkorliga föreskrifterce i minsta måtto hinderliga för hvarje Sockens fria öfverenskommelse samt localiserande fattigförsörjnings-anstalter. Beträffande åter de öfrige Lagbuden, hvilka upptaga Policen och ordningen Socköarne emellan, så äro de ett villkor för all slags tänkbar individuell fattigvård; och hafva följaktligen sitt rätta rum uti en allmänt utfärdad och för alla gällande författning, den må antingen särskildt, såsom Utskotten i sitt förra Betänkande tillstyrkt eller i samband med fattigvården utfärdas. Sådane äro, att hvarje Socken skall föda sina fattiga — att de icke fa kringstryka på andras gebit — till hvilken Socken en fattig hörer, i hvad ordning härom uppkomna tvister skola slitas och full* följas med flere, som uti sakens naturliga beskaffenhet, ega sin upprinnelse. De hafva från århundraden tillbaka funnits i våra Jagar, de finnas der ännu och skola finnas så länge samhället eger sitt närvarande skick.
BV Holmberg / Markegångspris på följande Räntepersedlar för nedanskrifna år. es B O R:r R:r R:r E:r E:r R:r R:r R:r R:l' R:r R:r R:r R:r R:r År -1848 » 1849 » 1850 355 Summa Medelpris Falun i Landskontoret den 27 December 1852. B. V. Holmberg. Till Berättelsen öfver Stora Kopparbergs Län för åren 1848—1850. TABELL för Landet inom Hemman tal. Frälse-Säterier Frälse-Hemtnan i Dito särskildt Bergs-Frälse Krono-Hemman Krono-Skatte-Hemman .Militie boställen Civila boställen Ecklesiastika boställen K Jrk o-Hemman, Bergs-Frälse . Rokognitions-Skogs-Hemman Skmtiagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar m /fl. lägenheter utan mantal, som ej under nå gon bemmansränta äro inbegripna, Krono Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde dito Fisken, Krono Tjill-mjölqvarnar Sågqvarnar, grofbladiga . flusbehofs-mjölqvarnar Stampar ^Kopparverk ) Stångjerns-verk Ämnes-bammare j Masugnar | Jernmanufaktur-verk af särskilda slag I Gårmakeri Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Svafvelbruk Krutbruk Garfvericr Rödfärgsverk Kalkugnar Porfyrverk Kronoskogar, Jernverk, upplåtne emot rekogni tions-afgift - Gästgifveriet och Krogars minuterings-afgift Personalen af 1850 års skattskrifne personer St. 14,000 St. 2,300 93,000 St. 53,400 C u CM t-* St. 14,900 o ra 5 Uppskattadt värde. Bevillning efter 1848 års För Efter Esta Artikeln. St. MMolmberg lill lierälleisen öfver Stora Kopparbergs Län för åren 1848—50.