Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit göras gällande, sedan, på sätt af roteringshandlingarna sig visat, den verkställda roterings-förrättningen utfallit så, att enligt densamma provinsen Jemtland, i stället för derstädes ursprungligen indelade 100 man kavalleri och 1048 man dragoner eller infanteri, eller om 2 rotar för jemförelseus skull beräknas på hvarje rusthåll och således kavalleriet antagas motsvara 200 man infanteri, tillsammans 1248 man, nu skulle, oaktadt uti roteringen iutagits nära 1140 tunnland skatt eller omkring 180 mantal förut oroterad jord, komma att indelas till blott 825 rotar, deiaf ytterligare en betydlig del icke kan på längre tid påräknas till utgörande af effektiv rotering; men som likväl härvid förekommer, att den nya indelningen blifvit utförd i öfverensstämmelse med den uti ofvanberörda nådiga instruktion stadgade hufvudgrund, eller att i medeltal 5|:dels tunnland skatt borde ingå i hvarje ny rote, samt antalet nya rotar med endast 12 understiger det före instruktionens utfärdande beräknade, och denna nedsättning dessutom föranledts af de jemkningar i skattetalet, kommitterade enligt samma instruktion bort vid indelningsförrättningen iakttaga, har Kongl. Majit i nåder velat, för sin del, låta bero vid det slut, hvartill kommitterade genom omförmälda förrättning kommit, så framt Rikets Ständer, till hvilkas pröfning detta roteringsärende härmed i nåder öfverlemnas, å sin sida finnas benägne att bevilja och till Kongl. Majits disposition ställa de medel, som dels påräknats för den föreslagna nya indelningens verkställande och dels af Kongl. Majit anses erforderliga för att i någon mån minska olägenheterna af den 46 Kongl. Maj:ts Nåd.
Nej! jag hoppas det man om oss skall säga, att 1823 irs Ständer kände sina rättigheter, och visete att begagna dem, men att de derjemte ägde moderation, och i stället för att bereda åtal, som kunde äga anseende af öfverdrift och partianda visade att de följde Constitutionens anda och mening, samt att de för vigtigare fall icke spara begagnandet af sin förmiga. Herr Hjerta t Gujlaf: Äfven jag önskar, att samtelige SfatsRå: 238 Den ro Julli e. m. det, icke måtte anmälas, enligt 107 §. för de icke allmänna mått och steg, utan mera enskilte fall rörande punkter, som ConstitutionsUtskottet anmärkt. Äfven jag tror, att det icke vore enligt med Grundlagens anda eller bokstaf. Men öfvertygad kan jag ej vara, att de förtjena eller icke förtjena detta behandlingssätt, i det outredda skick, hvari målet genom Utskottets ofullständiga Betänkande finnes. Den öfverläggning, som i dag föregått, ar och blifver vigtig för Svenska Folket. Mig synes att man dervid icke ännu erinrat 6ig, den noggranhet i undersökning, som Folket i dylika fall har rätt att af sine Representanter fordra. Det tillhör Menniskan, att i en enskildt handling hafva rätt att tveka, när hon finner pligtens och försigtighetens bud obestämda eller stridande deremot; men FolkRepresentanten måste vara öfver all tvehogsenhet. Gud och Lagen, vare hans valspråk! Folkets väl hans ändamål! Samvetet utgöre hans belöning! För min del anser jag den handling, som af Riksens Ständers ConstitutionsUtskott nu blifvit förelagd, icke så utreda ämnena, att jag med godt samvete, kan rösta öfver dess antagande eller förkastande. Jag vill ej fästa mig vid, att Utskottet origtigt användt 106 och 107 §. §,1 flera fall. Jag vill ej nedlåta mig, att tro, det sådant kunnat ske med afsigt.
Likväl har Utskrn, i dess nu föredragna betänk., icke trott sig kunna fästa afseende vid denna redaction. Enligt mitt sätt att förstå Riksd.Ordn., hade Utsk:n icke deraf, att förslaget angick llere delar af §, än just den, hvaruti förändring blifvit motionerad och af Utsk. tillstyrkt, varit förhindradt att icke desto mindre upptaga hela förslaget till granskning och, i fall Utsk. funnit det ändamålsenligt, detsamma till RiksSims ompröfning ånyo framlägga. Då nu della icke skett, skulle jag vördsamt anhålla om H. Ex. Hr Gr. o. Landtm:s propos. till R. o. Ad. derå, att Ståndet malte, med förkastande af Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms betänk. N:o7, antaga den i samma betänk, ordagrant införda redaction af 35 § uti ifrägavar. förordning, som af mig blifvit föreslagen. Frih. Åkerhjelm, Joli. Carl: Med anledn. af den siste värde talarens anmärkn. vid detta betänk, anhåller jag få fästa R. o, Ad:s uppmärksamhet derå, att Utskrn ansågo sig förhindrade att till pröfning upplaga det förslag till förändrad redaction, som åtföljde återremissen från R. o. Ad., på den grund, att Preste-och BondeStm hade bifallit Utskms förslag och BorgareSt. den gamla författningen, sorn icke äger annan olikhet med den af Ulsk:n föreslagna, än hvad angår bötesbeloppen, i händelse af misslyckade kroppsvisitalioner. Då sålunda sjelfva §, med undantag af hvad som angar bötesbeloppen, var afgjord af 3:ne RiksSt., så ansågo de sammansatta Utsk:n sig icke kunna lill sammanjemkning framställa annat, än den del af §, som rörde samma bötesbelopp. Frih. Cederström, Jacob:
Af Lånen i Holland och Genua Vörö 2:ne indelade i Lif Räntor, som årligen skolat belöpa högre än det här beräknade Interesse ä 5 Procent; men deremot har intet afdrag skett för, ifrån 1812 års början intill närvarande tid, genom dödsfall utslocknade Lif-Räntor; så att hvad Calculen i förstnämnde fall mera bort upptaga, kan anses compenseradt genom det på sistnämnde sätt förminskade Lif-Ränte-Capital. 2:0) Af Riksgälds-Contoiret äro afbetalningar gjorde, inneslutne uti ofvannämnde Summor, emellan 1812 års början och till samma års Riksdag, samt äfven sedermera på Leipzi’ ger-Lånet, lärande desse afbetalningar uppgå till omkring 3 5*,e«» R:dr Hamb, B;C* hvilket här anmärkas bort. Stockholm den 10 December 1817. Af Riksgälds - Contoiret betalte Capital Sp. R:dr. I Holland LifRäntor R:dr 5,840 Holl. Courant ä 44 sk. 1 Brabant — Vexelmynt Fl. 7000 å 18 sk. ■ I Genua — Lires 75,687: 3. 10 å 6f sk. I Leipzig — Conyentions-Mynt 151,000 å 32 sk Specie B:co B:dr , o ... _ ^ A denne Summa beräknad 5 Procents Ränta för 5 år, 10 månader, a o dagar Af Riksgälds - Contoiret liqviderade Interessen. B:co R:dr 354,867: 28. — Sorn åter beräknade till 104 sk. gör i Svenska Banco-Sedlar - 768,879: 36. 8» Formulaire N:o i. Sammandrag öfver N. N, Sockens, enligt HusförhörsLängden, till 18 ars Skattskrifning hörande Personer. Bonings stalie. Husbonde eller Husmoder. Stjernborg | Öfversten N. 38 år N - Fruar och Hustrur samt tjenande personer under serskildte benämningar.
Men då Ridderskapet och Adeln i Major Pålmans första yttrande endast funnit omdömen, rigtade emot obestäinda individuer af en ibland de sär. skildta delar, af hvilka tillsammantagne Bor. gareStåndets representation kan utgöras, och i Majorens sednare förklaring hämtat en ytterligare ledning för denna öfvertygelsen, har Ridderskapet och Adeln derigenom sett försvinna den grund, hvarpå det Vällofl. BorgareStåndets anmälan hos Ridderskapet och Adeln, såsom RiksStånd, sig siöder. Ridderskapet och Adeln kan således lyck - Den 5 Maji önska sig att, å berörde ProtOcollsUtdrag , icke äga något annat svar till sitt respecti-; va MedStånd att meddela, än att Ridder» skåpet och Adeln med rättvis aktning erfa-j rit Väilofl. BorgareStåndets omvårdnad för medborgares rätt, hvilke, uti en stridfråga sig emellan, hvaröfver Ridderskapet och A» deln ej något Stånds-yttrande afgifvit, eller kunnat afgifva, möjligen må finnas vara, utan skäl, förolämpade. Åtskillige Ledamöter hördes yttra sitt bifall till Herr von Schultzenheims gjorda förslag, hvarjemte ropades 0111 proposition. Hans Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken frågade, om de Herrar, som anmält sig att i detta mål tala, behagade från denna sin rättighet afståj hvilket samtyck^ tes, undantagandes Herr Munck af Rosenschöld, ."Eberhard, hvilken yttrade sig till alla delar instämma i hvad af Herr von Schultzenheim blifvit anfördt, och för öfrigt uppläste följande till Protocollet: Ifrågavarande ämne har tagit en så allvarsam vändning , att jag häruti har för ögonen hvarken Herr Major Pålman eller våra Svenska Handlande, utan mitt Fädernesland, hvars constitutionella frihet och deraf beroende väl sättes på vågspel, genom oenighet och söndring emellan Stånden. Den 5 Maj. 53 Från det deltagande, som Väilofl.
Bevakning .. Fångtransport Fan gars afgång Straff-exekutionskostnader Uppfostringshjelp Garnisonskostnad Arbetskostnad — Bevillningsafdrag och afskrifningar Wisby arbets-inrättning Generella förvaltningskostnader Kongl. Statskontoret tillgodo för dt: Besparing eller skillnad emellan inkomst och utgift 104,516: 18. — Balans till påföljande aret: Förhållandet mellan inkomster och utgifter för de särskilda fängelseoch arbetsinrättningarne inhemtas af följande tabell: — 91 — Straffoch arbets-fängelserna,. år ft§5€>. år 1S51. Inkomster. Utgifter. Inkomster. Utgifter. Antalet af de särskilda slags fångar, äfvensom barn, hvilka på en gång, nemligen den sista dagen af året, varit uti rikets samtliga läns-, kronooch polishäkten inneslutna, har utgjort: år år 4850. 1851. Uti läns-, kronooch polishäkten förvarade: För ransakning samt vattenoch brödstraff - 1,071. „ aftjenande af böter - 79. „ försvarslöshet och olofligt kringstrykande - 139. „ dito till allmänt arbete dömde — 35. Bysatte — 59. Summa fångar 1,438. 13. ställde Kapitulanter eller utstrukne soldater Bekännelsefångar ^ - 1,347. 163. 6. Barn, som åtföljt föräldrarne i fängelse, Summa personer 1,451. 1,478. Uti straff'- och arbets fängelser saint vid pionnieroch kronoarbetscorpserna : Lifstidsfångar - 1,400. 1,437. Till straff-fängelse på bestämd tid dömde 1,201. 1,226. För försvarslöshet till allmänt arbete dömde eller frivilligt an - 1,547. 173. 4. Bilaga Litt. S. till 1853 års Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 93. För är 1850. Vid straffoch arbetsfängelset å Långholmen Dito pä Norrmalm i Stockholm Dito i Norrköping Dito i Götheborg Dito i [Malmö
Domstolens yttrande ock innebär, ingalunda må anses vara af erfarenhetens vitsord bekräftadt, hvaremot med visshet torde kunna antagas, att om i följd af det högre bötesbelopp, som vid saknad af suspensionsstraffet ofta måste en felande tjensteman ådömas, förvandlingsstraff, som väl ofta blefve fallet, skulle behöfva tillämpas, sådant vore i vida högre grad än suspensionsstraffet ej allenast förödmjukande för tjenstomannen sjelf, utan äfven nedsättande för embetcts värdighet; hvarföre, och då i allt fall det armod, hvari, genom lifgifvande af ett högt bötesbelopp, en tjensteman alltför ofta kunde blifva försatt, stundom ej kunde undgå att utöfva ett menligt inflytande på tjenstens behöriga skötande, Utskottet ej ansett rådligt att utesluta suspensionsstraffet. Det är dess bibehållande, som föranledt den förändrade redaktionen af 15, 16 och 17 §§. 3 KAP. Om delaktighet i brott. Den enda förändring, Utskottet i detta Kap. funnit nödig, rörer 1 § och utgör endast en redaktionsförändring. I nämnde § stadgas nemligen, att den, som på der angifna sätt främjat en brottslig gerning, skall "straffas efter ty som han pröfvas hafva till brottet bidragit, dock högst med det straff, som är närmast under det, som honom drabba bort, om han sjelf gerningsman varit." Dessa ord — ”det straff som är närmast under" — synas Utskottet lemna rum för en skälig tvekan, huruvida dermed åsyftas en lägre straffart, eller hvilken gräns för straffets maximum eljest är dermed uppdragen. Utskottet har derföre utbytt ifrågavarande sats mot orden "dock mindre än om han sjelf gerningsman varit", hvilka Utskottet ansett på ett mera lättfattligt sätt återgifva förslagets mening. 4 KAP. Om sammanträffande af brott och om förening dier förändring af straff, så ock om återfall i brott.
Doktor Sandbergs förslag att höja som Herr Wserus att sänka det belopp, som, enligt nu gällande Förordning, är det minsta, hvilket vid minuthandel med bränvin får säljas, så befarar Utskottet, att bifall till hvilketdera som helst af nämnda förslag skulle leda till ett helt annat resultat än det af motionärerne afsedda. Höjer man, på sätt Doktor Sandberg yrkat, till en kanna det ifrågavarande beloppet, så blir följden, att den, som ej har råd att på en gång förse sig med detta belopp, hänvisas till krogen, för att fylla sitt behof. Sänker man åter beloppet till \ kanna, på sätt Herr W;ern föreslagit, så kommer minuthandeln med bränvin att allt för mycket närma sig till likhet med utskänkning. Enda skilnaden blefve utan tvifvel den att, då bränvinet ej får förtäras på minuthandels-stället, man uppsökte någon lämplig lokal i dess grannskap, hvarest sådant beqvämt kunde ske. Vid sådant förhållande tillstyrker Utskottet, att Doktor Sandbergs och Herr W anais ifrågavarande förslag icke måtte vinna Rikets Ständers bifall. Emot antagande af det af Prosten Melén väckta förslag om kontrollörers anställande vid hvarje minuteringsställe möta, utom det att bifall till detta förslag skulle leda till stora kostnader, så många praktiska svårigheter, hvilka göra detsamma nära nog overkställbart, att Utskottet anser sig böra hemställa, att samma förslag ej måtte af Rikets Ständer gillas. Herr Dahm har uti sin ofvanberörda motion ansett 3 § böra förtydligas genom ett förbud att afhemta såldt bränvin i mindre belopp än det minsta, som i hvartdera fallet säljas må; och som ett så b (-skaffad t förbud väl finnes i denna §, men för öfverträdelse deraf något ansvar ej finnes bestämdt, har Utskottet vid Sammans. Beotlin.-, Lagsamt Allm. liesv - och Ekon-Utskottets Bet. N:o 11. 5 44 § infört den ansvarsbestämmelse, Utskottet för ifrågavarande förbrytelse funnit lämplig, hvilket torde godkännas.
Maj i83o attmoPat £anPöpöfPinge'-Q:mPetet i MarieffaP, att uti afgiftoanPe förfla* ring upplpfa Pe i omförmälPta Memorial angifna omftänPigpeter ocp or* fafen till PerwiP inträjfaPe eftertänfliga Pröjömål, pwilfeit förklaring Por* Pe, inom 3:ne wecfor efter erpållen Pef af Memorialet, wara tili mig itu fäitP; men förf läring eller fwar ej, efter 6 mecforö förlopp ingått, fann jag mig föranlåten, att unPer Pen 29 Suni l83° ^ 5lPPocatftfcalö*Cm'- Petet i $ongl. Majttö ocf) Siifetö ©ötpa Jp)of^ätt remittera ocf» öfwer» (emna panPUngarne i målet, meP anmoPan, att inför pögPemälte 5Congl. JpofSvätt, emot wePerPörattPe ^oitungenö 23efallningépafmanPe, eller £anP$* pöfPinge*CmPete, anfiälla od; utföra Pen anfwarigpetö* ocp erfättningé*ta* (an, pwartill lag od) fafené Peffaffenpet funPe föranleda; pwarefter £an($* pöfPinge*CmPetet unPer Pen 7 Sulu infommit meP ftoar, pmilfet af mig Plifmit uti ffrifwelfe Pen 12 i famina rnånaP öfmerfönPt till 5lPoocatfv fcalé*€mPetet, meP tillfännagifmanPe att, enligt oice Notarien CarelB in» forPraPe od; poö mig gjorPe anmälan, pape roal ftffnämnPe Pag till po» norn ifrån £anOépöfPinge
Perssons motion, om anslag för upprättande och tryckning på allmän bekostnad af Register till RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag. XVII. A. 47°- h. 512. -— N:o 375. med Berättelse, i afseende på utbytet af den för f. d. GeneralAssistanceContoret begagnade Egendom emot den Stockholms stad tillhörige så kallade Hessensteinska Egendomen. XVII. A. 47'- B. 5i2. XVIII. E. 3. -— N:o 3y6. i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss å Directionens öfver Hjelmare Canal och Slussverk underdåniga ansökning i afseende på sättet för fullgörandet af det Beslut, Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag fattat, om afsättande af en reparationsfond, såsom villkor ( 213 ) för erhållande afskrifning af CanalBoIagets skulder för låne-bidrag från Banken och BiksgäldsContoret. XVII. StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: K:o 377. i anledning af BiksdagsFuIlmägtigen Anders Danielssons motion, att det i GeneralCassan vid RiksgäldsContoret varande förråd af Riksgälds-sedlar måtte få utgifvas samt blanketter få stämplas och utskrifvas, och, i mån af behofvet, under nästkommande år, från RiksgäldsContorets Cassör utlemnas. XVII. A. 470. B. 5i2. — K:o 38o. i anledning af återremiss å K:o 310. XVII. E. 87. — K:o 381. i anledning af återremiss å K:o 293. XVII. B. 5i 1. XVIII. 3. A. it. E. 87. — K:o 382. om verkställd revision af Kongl. MyntVerkets Räkenskaper för år i83i. XVIII.
Då de i min motion gjorda förslag vunnit så föga medhåll, inskränker jag mig att hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. å bifall till den af mig begärda skrifvelsen till K. M., och, i hopp att Preste-St. måtte hafva beviljat det af Hr Doktor Thyselius begärda mindre anslag af 12,000 rdr till inrättande af 4 flickskolor i landsortsstäder, äfven anhålla örn propos. å bifall till detta mindre belopp. Gr. af Ugglas, Ludvig: Den siste talarens förslag synes hafva till ändamål att här i landet bereda qvinnan enahanda allmänna uppfostran, som för mannen står öppen. Ett sådant förslag skulle, konseqvent genomfördt, ovilkorligen hafva till följd, att staten finge för det qvinnliga slägtets sålunda ordnade uppfostran anordna belopp af ungefärligen lika storlek med de summor, hvilka redan nu utbetalas för männernas bildning. Att R. St:r skola vara hugade beträda en sådan väg, kan jag, för min del, dock icke tro. I öfrigt kan jag ingalunda anse lyckobringande, att man från hemmet bortvisar qvinnans uppfostran. Endast nödtvång bör, efter mitt förmenande, dertill föranleda; och jag skulle högeligen beklaga, om ett sådant system företrädesvis komme att här i landet tillämpas. Det är mig nemi. omöjligt att fatta, huruledes qvinnan skall, utan den största svårighet, uti allmänna uppfostringsanstalter kunna förvärfva den sanna qvinnligheten. Då jag således redan i afseende å de första grunderna af denna fråga omfattar en olika åsigt med den siste talaren, blir mig omöjligt att understödja hans förslag; hvaremot jag med nöje instämmer uti den af Utsk:t förordade mening ang:de ett H. IV. 6 83 Den 22 Augusti f. m. årligt anslag af 5,000 rtlr för inrättande och underhåll af en med seminarium för bildande af lärarinnor lörenad normalskola. lfrågav:de seminarium har redan verkat ganska mycket godt; och då staten bereder skickliga och dugliga lärarinnor, har ock staten fullgjort allt hvad man i detta fall skäligen kan fordra.
Billigheten synes fordra att äfven desse tjenstemän erhålla en tidsenlig aflöning, och jag vågar derföre föreslå: en löneförhöjning för Sqvadrons-hästläkare till 800 R:dr Runt. samt skjuts till och ifrån åderoch remontmöten enligt resereglementet. Då vidare Sqvadrons-hästläkaren kan vänta endast en befordran, nemligen till Regements-hästläkare, och blott ett mindre antal Sqvadronshästläkare kan komma att en sådan befordran erhålla vågar jag hemställa: om ej billigt anses, att sqvadrons-hästläkarne efter tio års oklandrad tjenstgöring få en löneförhöjning af 200 R:dr eller lön af 1,000 R:dr R:mt. För regements-hästläkarne, sorn omhandhafva ett regementes hela veterinär-attiralj och högsta tillsynen öfver den veterinära sjukvården inom regementet m. m , vågar jag i sammanhang med ofvan anförda föreslå, lön af 1,200 R:dr om året, som efter tio års tjenstgöring förökas till 1,500, den högsta inkomst som en militär-veterinär under nuvarande förhållande sålunda kan komma att åtnjuta. Stockholm den 30 November 1862. Sv. Trägårdh. 508 Motionär i Borgare-Ståndet 1862. Af Herr Sv. Trägårdh:
Ehuruväl den skada, som Gårdfarihandeln tillskyndat riket, är så allmänt känd och af erfarenheten så tillräckligt å« dagaiaggd, att en framställning deraf synes åtminstone öfverflödig, har Utskottet likväl icke trott sig böra underlåta, att anföra de egenteliga och stora olägenheter, hvarpå Utskottet grundar sin öfvertygelse derom, att denna handel bör upphöra. I sådant afseende åberopar Utskottet det sedeförderf, sorn derigenom hos nationen utbredes. Det är sällsamt nog, att i en tid, då man, genom de strängaste förbud mot införsel af utländska luxvaror, velat hämma öfverflödet och förekomma eller afhjelpa den så kallade underbalancen i handeln, har man icke förbjudit en annan handel, som tydligen bereder en moralisk undervigt hoa den mest oförderfvade och för luxens skadliga retelser annars otillgängliga delen af Nationen. Genom den resande SkålVastgöthen blir den utländska grannlåtsvaran Besv. och Ekon. Viik. Betänkan den. 541 under Bondens tak Först känd, genom hon» om underhålles yppigheten hos den arbe* tande folkklassen. Med en särdeles skicklighet vet han, att med sina retelser locka den idoga Landtmannens qvinnor, harn och tjenstefolk. Hans varor blifva snart för dem ett nödvändigt behof, och följderna visa sig i förhållande derefter: uttömda tillgångar, obestånd, skuldsättning, lättja, högmod, brist på arbetsförmåga och förderfvade seder. Jemte den skadliga rigtning till lättsinnighet och flärd, som sinnet erhåller, bör ej heller förgätas det förakt för inhemska tillverkningar, hvilket genom den utländska grannlåtens obehindrade utspridande beredes; Äfvensom att vid dylika tillfällen ett äfventyrligt utprånglande af Arsenik och andra förbjudne medel icke sällan sker.
5:o af samina Moment om Enkors Pensioner; af samma skäl som nu blifvit nämd t, bör äfven här tilläggas: sä vida farj man eller skyldeman ej med egna medel dertill bidragit. $. 2j Momentet I. sid. 8 står till slut: ”och bevislige förluster jemväl betraktas.” Della stadgande har varit underkastadt flera olika tolkningar, och derföre måste nya Bevillnings-förordningen bestämdt förklara 1:0 om med bevislige förluster menas sådane, som inträffat till följd af den borgerliga rörelsen, hvilken kort förut nämnes, eller om äfven förluster för caulioner och dylikt eget för v ål - 120 Den 17 December f. ra. lande få betraglås. 2:0 Hvad som egentligen menas med ordet betraktas; om hela förlusten får beräknas från vinsten af rörelsen, hvarigenom en Skattdragande möjligen skulle kunna för det året, då förlusten inträffat, blifva befriad från skatter, eller om med ordet: betragtas menas: att Taxeringsmännen få, i moa af de Skattdragandes gjorde förluster, såsom dem bäst synes, lämpa skatterna, likvisst ej under minsta beloppet. <$“. 2j Momentet 3, sid. 10. börjas och fortsättas sidorna ri och 12 en Tabell, sorn är alldeles öfverflödig och sorn aldrig har begagnats eller tillämpats; emedan grunden för Borgares taxering är fem procent af deras behållning utaf rörelsen. Då denna grund tillämpas, kommer man ofta att gå emellan de i Tabellen utsatte summor, och detta Taxeringsmännen> ,'örfarande har äfven, såsom grundadt i Bevillningsförordniugens anda, blifvit af Kongl. Maj:t, då klagomål deremot i underdånighet anförts, gilladt. Tabellen bör således alldeles utgå, och endast den minsta afgiflen inom hvarje Class af Städer bibehållas, såsom en föreskrift hvarunder taxeringen ej får gå. — Såsom ytterligare skäl anser jag äfven vara, att en Bevillningsförordning bör vara i så hög grad kort och enkel, som en tillräcklig fullständighet kan tillåta, emedan den derigenom är lättare spridd och läst bland
Om det är ost wiatigt at snart winna fred, om sädant ej bör försökas innan wi kunne läta wär Regering tala ur denna redliga, wärdiaa och för et folk kom will wara fritt enda sanna ton, huru wigtigt är det icke da, att wi snart och genast wälje den som näst o wnungen stall wara förenings punkten, för bela wär Natioualkraft. Wi äge en Konung, hwars kärlek för Fosterlandet aldrig warit twifwelagtig, men Den 18 Juiri. 329 som, när han antog Kronan, gjorde et offer af bet lugn Hanö älder och Hanö brunna halia be^ hofde? Om än Hanö nit för sina Medborgare skulle förmä Honom afsätta Sig i spetsen för wära Härar, huru länge kunde wi hoppas at Hanö krafter bistä Honom? och huru nödigt är det icke för den Swensta Soldaten at föras til sindén af den, svin äger desi odelade tilgifwenhet och förtroende? huru skutte icke pä en gäng. Konungens omsorger lättas, och folkets hopp wakna, om det krigsfolk som stall göra wära fredsanbud gällande, genast kunde samla sig omkring den Furste, som en gäng stall bära wär Krona, som wvre färdig at med mod och wishet, strida för Fäderneslandets och sin egen sak. Och om härigenom wära krigsrustningar wunne enhet, fart och kraft, männe ej äfwen denna energie snart skulle sträcka sig til wär inre förwaltning, snart werka at wi willigt ät det allmänna frambure wär skärf, öfwcrtpgade at den rätt anwändes, när den, som endast genom sit nit at wärda Nationens fördel någonsin kan hoppas at njuta magt, deröfwer wakade, och med en klar insigt af Sin, med Statens enahanda nptta, utestängde all enskild egennytta. Det är mina Herrar, efter et sädant tilständ inom wärt land, som Jag längtar, och det är derföre jag tilstprker at wi genast samtycke lil Konungens Nädiga proposition.