Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t för anskaffande utaf hingstar af utländsk ädel race för Strömsholms och Ottenby Stuterier äskade anslag för en gång, 10,000 R:dr, icke må beviljas, voterar Ja; Den det ej vill Nej. Nej, beviljas det af Kongl. Maj:t för berörde ändamål äskade anslag af 10,000 R:dr. Stats-Vt skottets Memorial, JV:o 302. 11 Voteringen har utfallit med 65 Ja och 54 Nej; hvadan och som Ja vunnit, Rikets Ständer ansett sig icke kunna bifalla utgående af det ifrågaställda anslaget. Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet härmed skolat anmäla. Stockholm den 2 Maj 1845. Arik. till Exp. Etsk. den 2 Maj, kl, 7 e, m. Memorial, angående verkställd votering i frågan om de till Emans upprensning beviljade Statsbidrag. Sedan Riks-Stånden godkänt den i Stats-Ufskottets Memorial N:o 266, uti frågan om Statsbidragen lill Emåns uprensning föreslagna omröstningsproposition, har Förstärkta Stats-Utskottet denne dag deröfver voterat: Den, som, lika med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bifaller, att det vid sista Riksdag för Emåns uprensning beviljade lån af 35,000 R:dr må, emot enahanda villkor och förbehåll i afseende på arbetets utförande m. m., som då stadgades, få, i likhet med den för samma företag dessutom anslagna summa af 10,000 R:dr, utgå såsom Slats-anslag utan återbetalningsskyldighet, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, är, i öfverenstämmelse med Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, framställningen om den för ifrågavarande företag beviljade lånesummas utgående såsom anslag utan återbetalningsskyldighet afslagen. Voteringen har utfallit med 45 Ja och 74 Nej. Som Nej vunnit, är i detta fall af Rikets Ständer beslufadt, i enlighet med Contra propositionens lydelse; hvarom Förstärkta Stats-Utskottet skolat underrättelse meddela. Stockholm den 2 Maj 1845.
SDigconterneg tillgångar möjligen mi* bäre fan mara att påräfna till förminffning i berag ©fulber. ytterligare anmäleg, att utgifterne för ©iöconferneg utrebning imber åren 1838 odj 1839 blifmit minffabe genom nebfättning uti arfmobena till be bermib an* fiällba biträben, få att Räfenffapgföraren, i flället för intill år 1838 uppburet arf* mobe af 266 Rör 32 ff. S3anco, numera enbafi åtnjuter 200 Rbr 23anco för år räf* nabt, famt Reriforn lifalebeg enbafi 25 Rbr, i ftället för förut uppburet arfmobe af 50 Rbr 23anco årligen. • Re»iforerne, forn inbemtat, bnrufom Jperrar guHinäftige, meb unbantag af bmab bär ofman blifmit anmärft, meb nit ocb fynncrlig omtanfa mib alla tillfällen unber ben tib ben nu flutabe Reöifionen omfattat, iafttagit bro«b forn funnat länba 3 ®ed)arge. — 14 — titt BliBgätbösSontoiretS raat ocf) bäjfa, få nit {lättigen tittflprfa, bet herrar gutt« mäftige niebbetaå frifattetfe från att anfraarigbet för beraö af Steöiforerne granffabe format tning. ©totfbotin ben 3 december 1839. på ^ogtoft. bber fEapete ocf> Stöetne magnar: G. A. Sparre. C. J. von Hermansson. Carl Oxenstierna. A. Leijonhufvud. G. Odencrantz. P. A. Tamm. på ^ogworbtge prefte Stånbets magnar: E. S. Ödmann. J. C. Billingdahl. Pehr Ahlqvist. O. H. Schröder.) C. F. Hotm. J. G. Klingvall.
den ej ens skinka densainrna ett så aiis1) riiItsfiillt epitet, db jag p i hela aftonen ej Iwnde iipl) tacku, nigot att » hliggav. Och dock gjord0 komiterade hvnd i deras förmagu stod fiir att bista den vilsok~iiiiiii frainlii~gen. En ung dani, med de för komiti: damcrna iitiiliirkarido flaclclrande Ijnsgiila banden på aselri, tog sig an så vii1 FrcdrikaBremer-Förbundets delegerade soiii Fi~ilamiIs rrepresc~itmt, hvillra 1111- der dessa dagar bogot delade ljiift och ledt med hvaraiidra, och uied eri utsölit iilskviixclhet sökte hon gijru les honiienrs. lieii hva.d fiirmår den enskilde emot iilassorna? Det vissa ir, att niir maii iindtligen befriats fr4.n Berlins ~gastliche Aiifnahine~ och lyckligt och viil befann sig p&amp; gatan, drog man en djup suck af liittiiiid. Afven vid den första kongress; sarnmankomsten i rfidhiissslen, som ägde ruin söndagen den 20 september * kl. 11 2 föm., liiiiiiiado den yttre ordningen åtskilligt öfrigt att iiriska. Triingselii oc.11 oredau var oerhörd, i synnerhet kring tribunen, dar komitCdamer, representaiitcr för pressen i långa banor samt delegerade, inoch iitl8ndskaY voro hopgyttrade i en lrompalrt massa, i hvillron litet hrar hade s r h t att finna sig till ratta. JIen sedan den parlauientmiska appamten vii1 Irommit i g %ng och de respektive ordfiiraridena vid de olika sessionerna hunnit satta sig in i sina roller, hlef ordningen mönstergill, och jag tror att i milagen riksdagsförsading briikar den ej vars hiittre.
Det skulle ju medföra den verkan, att den Svenske bruksegaren, som ännu har alt kämpa med de högre omkostnaderne och med svårigheten att ännu ej hafva funnit tillräcklig consultation af sitt förbättrade råämne, nyligen utkommit i den stora verldshandeln, att han då finge ännu ytterligare alt kämpa emot den utrikes concurrensen, tillskapad just i samma ögonblick, som han ville Uppdrifva sin tillverkning och förr än köpmännen ännu stå honom till hands att erbjuda ett högre pris för den förbättrade varan. Man må väl skatta sig lycklig alt den Svenske bruksegaren ej går brådstörtadt tillväga, hvilket vore emot naturen af den stora förbrukningen och verldshandeln. Man finner således häraf att perioden ännu ej är inne, utan att den är högst otjenlig för att nu tillskapa en ny concurrens för den Svenska bruksegaren. Lägger man nu härtill den aldra minsta omtanka, och en riksdagsman bör väl ej vara fri från all omtanka, om man besinnår den verkan som tackjernsexport från Sverige skulle hafva på verldshandeln; så måste man väl hålla sig tillbaka ifrån en så brådstörtande förändring som denna, och hvilken är föreslagen af män, sora måhända alldeles ej känna denna omständighet eller denna ställning. Skillnaden i jernhandteringen nu och för 4 månader sedan är högst betydlig; ja så märkvärdig att knappt i hela min lefnad en så stor skilnad uppstått på åratal sorn den, hvilken nu inträffat på några få månaders tid. Då hemställer jag till hvar och en som vill med någon omtanka behanla sitt 344 Den 3 Juni f. m. ämne, huruvida det är skäl, att nu göra en så brådstörtande förändring, som den ifrågavande? Hr Ribbing: Hade det varit föreslagit att nedsätta tullen lågt, så hade jag måhända gjort mig förtjent af tillvitelsen, att vilja bidraga till en brådstörtande förändring, men då tullen är satt så hög, att den nära nog liknar ett förbud, så vet jag icke om jag förljenar den förebråelsen, eller om någon, som yrkar bifall till Bevilln.Utsk:s förslag, kan tillvitas att vilja göra en brådstörtande förändring.
Maj:ts Befallningshafvande i Länet har tillstyrkt, att, såvida de redan bestämda grunderna för grund-skatternas förenkling ej frångås, spanmål och smör måtto bibehållas, inen dagsverken förändras till penninge-ränta; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likväl äfven framställt de skäl, hvilka Kommitterade för beskattningsväsendet år 1847 lagt tili grund för i då afgifvet underdånigt betänkande framställde, men dels af Kongl. Majit år 1847, dels af Rikets Ständer år 1848 förkastade förslag. Enär det af Kongl. Majits och Rikets Ständer fattade beslut om persedelräntornas förenkling hufvudsakligast, jemte Statsverkets bättre ordnande, afser en förmån för de skattdragande; men desse, förbiseende det åsyftade allmänna gagnet, föredraga, att qvarblifva vid det, som hittills varit stadgadt, rörande grundskatternas debitering och beräknande, vill Kongl. Majit icke här påyrka oförtöfvade verkställigheten af det i afseende på räntornas förenkling fattade beslutet, utan öfverlemnar åt Rikets Ständer aft medgifva, att ■» det uti Skaraborgs län må tills vidare få förblifva vid hvad hittills uti nyssnämnde afseen de varit stadgadt. Kongl. Majit är likväl fortfarande af den mening, att en förenkling af ordinarie räntan uti Skaraborgs län vore af både enskildt och allmänt gagn, om spanmål, smör och dagsverken bibehållas såsom hufvudräntepersedlar, samt alla öfrige förvandlas till penningar, i öfverensstämmelse med hvad för andra rikets län stadgas, och föreslår derföre nu Rikets Ständer att besluta, att: lio Såsom hufvudräntepersedlar inom Skaraborgs län bestämmas: spanmål, smör, dagsverken, hvilka vid deras nuvarande belopp bibehållas med blott sådana jemkningar, sorn kunna blifva en följd af i allmänhet stadgade grunder. 2:0
S. D. Allmänna Beswärsoch Economie-UtffottetS den 2i innewarande Julli pä border lagde Memorial, rörande den af Utskottet afstyrkte fräga, vm inskränkning af den sa kallade Gårdfari-Handeln, blef af Prest-Ständet gilladt. Ot supra. Lx krotocollo, I. O. ^ 1 rnHUis t. Utdrag af prstocollet, häller hos HZgwärdPrest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 27 Julii l8»2. SD. ^!6ld förnyad föredragning af Wällsflige Borgare-Standeis pa bordel hwilande Protecolls *; Ut 20^6 Den 24 Juli» Utdrag af den i8:de i denna manad, af innehall, att uti 2:dra §. Riksdags-Beflutet, bland skälen lil! de beslutna förändringarne i Tryckfrihets-Lagen borde upptagas, att de äfwen warit föranledde af de inom Riks, Gränden gjorde anmärkningar wid Constitutions-Utskottets wid Urtima Riksdagen 1810 i detta ämne uppgifna förslag; beM Prest-Ståndet, att om berörde tillagg sig med Walloflige Borgare-Ståndet förena; och ansag Ståndet derjemte wid den blifwandenya Redactionen af berörde §. böra följas samma ordning, som uti Constitutions-Utskottets Memorial, rörande detta amne bliswit iakttagen. lUt suxrs. Bx krdtocollo, I. kl. Almguist. Utdrag af protscollet, hället hos ^sgwLrd. Prest-Ständek, wid Urtima Riksdagen i Örebro, den 27 Imil »312. S-D.
Majit i nåder anvisat tilt uppförande af cellfängelser i Carlskrona, Kungsbacka och Eskilstuna, hvilka skulle begagnas såsom gemensamma häkten för nämnde städer och åtskilliga derinvid belägna härader R:dr 33,000; (utbetaldt i Juni 1851). Utaf anslaget för uppförande af fångelsebyggnader i städerne utom Stockholm (samma § 2. mom.) det för berörde 3:ne cellfängelser, till utgående af detta anslag anvisade belopp 19,000; — *- (utbetaldt i Juni 1851). Transport R:dr 52,000: Utaf det Stals-Utskottets Memorial, N:o 3. 17 Transport R:dr Utaf det såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, åt staden Christianstad beviljade statsbidrag för hamnanläggningen vid Åhus (regi. 60 § 1 morn.) „ (hvaraf utbetaldes i Mars 1851 . R:dr 5,000: och i Januari 1853 .. „ 4,000:). Utaf anslaget för omläggning och förbättring af backiga eller eljest för kommunikationen mindre tjenliga delar af allmänna landsvägarne (regi. 60 § 2 moni.) , (hvaraf utbetaldes under år 1852 R:dr 198: 30. 6. „ 1853 „ 2,430: - -). Utaf anslaget för väganläggning mellan Ofveroch Ncder-Kalix socknar i Norrbottens län (regi. 60 § 3 inom.) återstoden „ (utbetald i September 1852). Utaf anslaget för vattenaftappningar till förberedande af större odlingsföretag inom norra och nordvestra delarne af riket (regi. 60 § 4 mom.) „ (hvaraf utbetaldes under år 1850 R:dr 1,816: 32. Utaf de för vattenaftappningar eller andra förberedande odlingsföretag inom rikets öfriga delar anvisade medel, återstoden (regi. 60 § 5 mom.)
Bifölls. 6:te punkten, Kongl. Topografiska Corpsen. Bifölls. 7:de punkten, Öfver-Commendants-Expeditionen i Stockholm. Återremitterades. 8:de punkten, Artilleri-Staben. Bifölls. 9:de punkten, Commendants-Staten, Bifölls. 10:de punkten, Kongl. Krigs-Academfen. Åter re m i tterades. ll:te punkten, Allmänna Garnizons-Sjukliusel. Å terremitterades. 12:te punkten, Indeldta Cavallerioch Infanteri-Regementena. Bifölls. 13:de punkten, Exercis-Escfuadronernes underhåll. Bifölls, 14:de punkten, Kongl, Lif-Gardet till Häst samt Konungens Svea och Andra Lif-Garden. k terremi tterades, I5:de punkten, Kronprinsens IIussar-Regemente. Å terremitterades. 16:de punkten, Wermlands Fältjägare-Regemente, j Bifölls. Svea, Götha och Wendes Artilleri-Regementen. Bifölls. I8:de punkten, Ca valleri-och Artilleri-Hästars remontering, skoning, m. m. Å ter remitterades. 19:de punkten,. Artilleri-hästars underhäll af Rusthållare vid afsutna Caval leriet. Bifölls. 20:de punkten, fouragering för värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar. Bifölls. 21:sta punkten, Kongl. Lif-Bevärings-Regeinentet. Återremitterades. 22:dra punkten, Gottlands National-Beväring, Å terrem i tterades. 23:dje punkten, Hallands Beväring. Återremitterades. 24:de punkten, Bevärlngs-Manskapets vapenöfning. Återremitterades. 25:te punkten, Försvars-verket i allmänhet, m. m. Återremitterades. 26':te punkten, Lifmundering för Indeldta Infanteriet.
Dessa förslag äro bifallna af Bonde-ståndet, men ogillade af Ridderskapet och Adeln, som beslutit bibehålla §:n vid dess nuvarande lydelse; och är frågan om hela §:ns innehåll och redaktion återremitterad af Presteoch Borgare-stånden, efter anmärkningar, att det borde vara hvar och en till handel berättigad äfvensom tillverkare af bränvin tillåtet, att af bränvin sälja minst \ kanna, på det att besök på krogen ej matte blifva nödvändigt för den, sorn åstundade detta mindre qvantum, men hvarken ville eller kunde på en gång tillhandla sig en hel kanna; att, i fall sådant ansåges icke böra i allmänhet medgifvas, det åtminstone borde finnas med billighet öfverensstämmande, att den rättighet, Stockholms stad nu äger, att låta genom ett distilleringsbolag hålla bränvin till salu under en kanna, blefve utsträckt till Rikets öfriga städer, så att på hvarje stads myndighet finge bero att tillåta försäljning af minst ’ kanna i öppen salubod, med förbud för säljare att tillåta förtäring på stället af det bränvin, som sålunda föryltrades; att det af Utskotten från 1 momentet uteslutna ordet ”sådana” framför ”gästgifvaregårdar” borde, för tydlighetens skuld, der åter införas; att det nya 2:dra momentet, angående burskap å bränvinsförsäljning i minut, borde utgå, enär dels stadgandet i allmänhet vore främmande för ifrågavarande lagstiftning, dels andra punkten deri syntes gå ut på att befria innehafvare af sådant burskap från skyldigheter, sorn inom kommunen åläggas andra bränvinsminutörer, men till hvilken befrielse all anledning saknades, då de förres burskapsrätt endast vore att härleda från den ekonomiska lagstiftningen och de således Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besa. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 3. 21 måste vara underkastade alla de forändringar, denna kunde finnas höra undergå 5 samt att Utskotten borde föreslå, till intagande uti förevarande §, en sådan föreskrift, hvarigenom olägenheterna af landthandlares befattning med försäljning af starka drycker kunde undanrödjas.
Underhåll af fäktvapnen och gymnaslik-appareilen 170: — Lön lill tvänne Lärarinnor i gymnastik för fruntimmer, å i33: 16. 266: 3a. Summa B:co R dr 6,075: — Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, med fästadt afseende på den obestridliga, äfven utom fäderneslandet erkända, nyttan af denna Inrättning, hvilken, i följd af den utveckling, de gymnastiska läroämnena, genom den förtjenstfulle, numera aflidne Sliftaren Professoren Lings och den nuvarande ej mindre nitiske Föreståndarens bemödanden, erhållit, torde kunna anses såsom den i sitt slag förnämsta inom den civiliserade verlden, och då denna Inrättning, genom det inflytande, densamma, i afseende på Armeens utbildning uti vapenföring, redan haft och än ytterligare, i följd af den åt Officerare från alta Regementer lemnade undervisning, kommer att utöfva, äfven är för Rikets försvarsväsende af vigt, icke kunnat lemna utan uppmärksamhet, att de förut anslagne 2000 R:dr ej äro tillräcklig® för Institutets behof; men då Utskottet, vid jemförelse med hvad lärare vid andra undervisningsverk åtnjuta, trott sig finna, alt någon nedsättning uti de i Föreståndarens förslag uppförde aflönings-suuamor lämpligen bö-r Stats-Ulskotlets Utlåtande, N.o 62. 13 ega rum, äfvensom alt materiela behof ej torde erfordra allt, hvad i sådant afseende blifvit hegardt, har Utskottet, vid betraktande äfven af den ej obetydliga inkomst, som Institutet uppbär af enskilde, hvilka derstädes begagna undervisning och gymnastisk behandling, ansett Statens bidrag kunna skäligen bestämmas till följande belopp: Lön till Föreståndaren 1,600. „ „ Öfverlärare!! 800. „ „ 3 Lärare å 400 R:dr 1,200. „ „ 1 Vaktmästare 166: 3a. Utfodring för Vollige-hästen 133: x6. och till materielens underhåll samt expenser .
Med afseende på första delen af Betänk, instämmer jag föröfrigt i den af Hr Arosenius afgifna reservation. Hvad vidare angår sednare delen af Betänk., så är den, om möjligt, ännu mera rättsvidrig. Yi känna alla, att om en boställsinnehafvare utarrenderar sitt boställe till annan person, så är det icke den sednare, som får ansvara för boställets vård och skötsel, utan Kronan håller sig till boställsinnehafvaren, om vid afträdessynen arrendatorn befinnes hafva vanvårdat bostället. Har då arrendatorn något att gälda med, så blir det en enskild sak mellan honom och boställsinnehafvaren, men kronan söker i alla händelser ut sitt hos den sednare. Att under sådana förhållanden tillägga den person, som icke står i något ansvar hos Kronan, för det boställe han arrenderat, en fördel framför den, som detta ansvar åligger, är ju då en så uppenbar orimlighet, att jag knappast förstår, huru Utsk. kunnat framkomma med ett sådant förslag. Annu mindre skäl är således för handen att bifalla denna del af Betänk., hvilket, såsom saknande all rättsgrund för sig, jag yrkar måtte i hela sin vidd afslfls. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: I motsats till den si?te värde talaren yrkar jag bifall till Betänk. Sammansatta Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. har föreslagit att vid utarrendering af Kronans till enskilda personer förlänade lägenheter, eller vid utarrendering af indragna boställen, K. Kungörelsen af d. 17 Juli 1847 skulle tillämpas. Den grundsats, som i författningen finnes nedlagd är att tillförsäkra innehafvaren af Kungsgården eller bostället optionsrätt vid en blifvande auktion.
Enär indelta räntor, som med ett lorslagsvärde af 1,119 R:dr äro uppförda å anslaget lill Jägeristaten, men numera, efter åtskilliga jägeriljenslemäns och betjentes afgång från sina befattningar, till Statsverket indragits, blifvit vid beräkningen af den indelta ordinarie räntan derifrån uteslutna, är af E. K. Maj:t föreslaget, alt samma räntor ock, i öfverensstämmelse dermed, måtte från ulgiftsstalen utgå, äfvensom att en, af enahanda anledning, med 207 R:dr 93 öre uppkommen behållning å den kontanta delen af berörda anslag måtte derifrån afdragas; Och hafva Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. Blifvande härigenom anslaget till Jägeristaten från nuvarande beloppet, 2,712 R:dr 37 öre, nedsatt till 1.385 R:dr 44 öre. ll:o. Deremot har E. K. Maj:t föreslagit, att det kontanta anslaget till Sk o gsp lant erin g v k n ss n n mätte ökas med en summa, motsvarande ej mindre nyssnämnda, på anslaget lör Jägeristaten uppkomna behållning, 207 Rör 93 öre, än äfven 4,431 R:dr 66 öre, hvarmed de omförmäld.i kassa tillkommande ersättningar för till Statsverket indragna hemmansränlor och arrenden vid 1863 års slut befunnits öfverstiga anslagets nuvarande belopp, tillsammans 4,639 Rör 59 öre eller i jemnadt tal 4,640. R:dr: Och. har jemväl denna nådiga framställning blifvit af Rikets Ständer bifallen Kommande i enlighet härmed Skogsplanteringskassans kontanta anslag alt uppföras till 22,940 Rör. 12:o.
Jag har derföre frångått min första föresats att inom Utsk. reservera mig mot dylika betänk:n; men jag be sas - Dtn 9 April •, a. 81 gagnar tillfället att deremot reservera mig i Ståndet, och lar nu vördsamt tillstyrka, att R. o. Ad., i likhet med hvad förut skett, måtte ogilla detta betänk. Constit.Utsk:s memor. N:o 110 blef af R. o. Ad. ogilladt. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 6 dennes på bordet lagda memor. N:o in med förslag till ändring i i § iomom. Tryckfr.förordn. Frih. von Schulzenheim, Dav.: Bland alla i Tryckfr. förordn. omförmälda ordningsstadganden är ett af de vigtigaste det, som innehålles i i § 10 morn., eller boktryckares åliggande att utsätta namn, tryckningsort och årtal; ty dessförutan vore ali controll omöjlig. Jag tror således, att Utsk:s förslag, att nedsätta de lill 3oo r:dr utsatta böterna för första förbrytelsen emot detta stadgande, icke är ända^målsenligt. För min del skulle jag tro, att dessa höga böter böra bibehållas, för att afskräcka boktryckare ifrån att begå en sådan uraktlåtenhet, hvilken, på sätt jag nyss sagt, gör all controll omöjlig. Jag skulle dock tro, att fördubblingen af böterna, som för närvar, är föreskrifven för andra gången repeterad förbrytelse, är ett för högt straff; äfvensom jag anser stadgandet om boktryckeriets förlust för 3:dje gången repeterad förbrytelse vara oriktigt, så mycket mera som det är otydligt. Man vet nemi. icke, om med boktryckeriets förlust skall förstås förlust af rättigheten att vara boktryckare eller förlust af tryckeriets materialier, stilar och pressar. Min tanke är således, att böterna af 3oo r:dr böra bibehållas, men utan förhöjning för repeterad förseelse.
Hr pluralitet-'» redan wunyeii, bör den af/ lagd/ sedeln, ouplrutci! gencch förstoras. ' ' ' §.5). Landt«Marulk - eller Taleman ma ej kulina wäara pröposilio»/ urom i d-t sall, dä han sinner en wäckt sräaa bokstasiigsn strida mot Grund-Lagarncs ln-cl er börande förut stafwa skälen lill sikt wägrande anfört. Skulle e> Siäudek med honom instämma i bearcppct härom, Utan ändock yrka proposition, ägo han alt !"örkl ra öfwerläqgningen hwilande, och sör w-äs »iälcr kill Constitlitions-Utffoktet, hwilket äiig oor ask inom korrt förelags rid inkomma »ned rnonvcradk och bestämd Utlåtande öfwer fragans stridig» hec syer enlighet med Grundlagen. Hwad Utskottet köi^tarar icke wira deremot stridigt, derä mä proposi'an icke wäqras, pröfw-rs det wara af motsatt nh?r, mä den, som moiionen gjort, wanda sig, c c ! o-o>u sstpdt synes, kill Constirutioiis.Utjikottet fläsk >om Lregerings-^ormenS 84 §. söreskriswer. 57 §. e aj-mK:si.a lestur, som i ctt Ständ fattas, - . äf» Den i.z December. 809 ästvcnsom, hwad clt helt' Ständ i egensikap as RikS> Srand besstuit' och armols räte ryra kan, meddelas ds öfrige' S; än den genom Utdrag af Prvtvcollek Wilt ikdäwy! souej t SrundekS fattade teflue instämt, st» särffilda ranka hos de östige Skäuden anmäla siande det honom fritt, acnom särskildt
Den till sjös måste derföre anlitas och begagnas äfven mest; men då ingen hamn finnes, der båtarne efter intagen last kunna, om och blott en enda natt, ligga skyddade mot stormar Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 117 och vågornas raseri, medför delta IransportsäU städse stora och kännbara förlaster; och ofta har, i brist på säkert inlopp lill ön, mot hvars kala och höga stränder vågorna rusa i stora och svallande bråltsjöar, ej allenast båtar och last, utan ock, hvad än vigtigare är att behjerta, rnenniskor, lill och med straxt invid egna hem, förgåtts. Jag vågar derföre i betraktande af dessa synnerligen svåra olägenheter, hvilka ortens innevånare vid transporterande af deras varor äro underkastade, föreslå: ”att Rikets Ständer täcktes för cn gång anslå ett belopp af 10,000 Riksdaler Riksmynt att, efter förutgången undersökning, användas till en hamnanläggning å tjenlig plats inom Högby eller Böda socknar på Öland.” Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1862. E. J. Rudberg, Irån Calmar lån. Af B. J. Radberg från Calmar län, om ändring i tiden för Kronouppbördsslämmornas hållande på Öland. Vid flera föregående riksdagar har fråga varit väckt om kronouppbördsstämmornas på Öland framflyttande till den tid af året, eller Juni månad, då kommunikation med Calmar stad och fasta landet vore för öns innevånare tillgänglig. Denna fråga har likvisst icke af Rikets Ständer blifvit i någon mån behjertad, eller åtgärder vidtagna, som kunna lända till den skattskyldiges förmån uti ifrågavarande hänseende.