Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län och Gäfwo, medlen, ett län af 50,002 R:dr Specie skulle mcdde. las ät de genom Kriget nödlidande Westerbottens Jnncwänarc, jämte utsatte terminer till detta Läns äterbetalandc; och beslöt Riddersk-rpet och Adela, att med de wilkor StalsMskotlet fireflagit, samt med tillägg ark 692 Den 22 September. att härö ingen Ränta torde beräknas, ofwannämndi Län till berörde Provinces understöd skulle bewiljas; Hwarom de öfrige Rcspective Sköndin, genom Utdrag af Protokollet, wänligcn ffullc underrättas, vt supra. Utdrag af Protokollet, hället i Högloft, RiddcrskapctS och Adelns kleuum d. 79 Sepkember 1809. S. D. Efter uppläsningen af Borgare-SkändrkS PrvtocollS-Utdrag af ben IZ September, rörande indragning af twännc Pastor i FogcläS innchafwandr ä5fwerlopps<-Stommar, Grimscryd och Systratorp; hwaröfwer Stats-Utskottek genom Protocolls-Utdrag till Rik, sens Ständer hade stg yttrat, och hwilkct ProtocvllSUtdrag hos Ridderffapct och Adeln den iz September blifwit uppläst och lagdt pä bordet, biföll Ridderffa, pet och Adeln StatS, Utskottets utlätande, och fann Ridderskapet och Adeln derjemte, i likhet med Wällofl. Borgare-Ständet, att till wcrkställande af hwad Ut» skottet tillstyrkt, och pä det nägot hinder deremot ej mätte genom det nu vacanta Pastoratets ätei besättande kunna inträffa, borde ofördröjcligen hos Kongl. Maj:t detta ärende i underbänighct anmälas, med anhällan om Nödig befallning till Kongl.
Majtt ingifvet, (Se Bih. till Riks-Ståndens Protocoll vid 1823 års Riksdag, 1 Sami. 1 B: sidd. 73—j58) i underdånig Skrifvelse tillkännagifvit, att RiksStåndens tänkesätt icke kunnat förenas om antagandet af en allmän Fattigvårdsstadga för hela Riket, hvilken skulle synas ingripa i den rätt och pligt, allmänheten hittills haft att sjelf vårda och besörja sina fattiges underhåll, (Bih. 10 Sami, 2 B. 2 Afd. sidd. i2Ö—125) skulle Utskotten, äfven om det ifrågasatte uppdraget varit dem gifvet, icke hafva tilltrott sig att framställa något bättre och ändamålsenligare förslag till förening af de skiljda meningarne, än det ofvanberörda, samt sålunda i alla fall inskränkt sig till pröfning af de yrkade partiela förändringarne uti den dels prisade, dels klandrade Kongl. Förordningen af den 5 December 1788. 2:0. Att Utskotten bordt bestämdt utdala sin opinion, huruvida nyssnämnde Kongl. Lag «. Allm. Bcsv. o. Otc. Uisk. Ull. N:o 70. 5 Förordning innefattar grundsattserne för den ännu gällande Fattigvården i församlingarne, helst sedan oflentligen blifvit yrkadt, att Förordningen vore stridande mot principerna i nu gällande Regeringsform, och de högsta judiciela Autoriteters yttranden citerats såsom bevis derpå; och borde underdånig anhållan göras om upplifvande af samma Förordning, så att en Församlings vägran, att låta någon inflytta, icke måtte gäckas i enskild väg. Enär Utskotten i förra Betänkandet, sid.1
— 207 — För extra stals-anslagen. §§. 1 och 2. I iidor dessa §§ hafva Revisorerne endast framlagt en öfversigt af siats-anslagen för gevärs-tillverkningen, jemte dess resultater, under de båda revisions-åren, vid (larl Gustafs stads gevärsfaktori, utan att deröfver yttra någon erinran. §. 3. Ilär gjorda anmälan, att den i föregående Revisions-berättelse omförmälda, inom linien balanserade, summa 32,156 R:dr 43 sk. 1 rst., som blifvit använd till nvbvggnader vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori, ännu fortfarande uti 1847 års hufvudbok upptagits, ehuru Rikets Ständer, uti skrifvelse den 8 September 1848, medgifvit samina summas afskrifning ur räkenskaperna, föranleder Kollegium i underdånighet upplysa, alt beloppet blifvit, till följd af Eders Kongl. Majlis nådiga skrifvelse den 21 November 1848, uti samma års hufvudbok affördt, livi Ike! i 1847 års, vid högslberörde nådiga breis ankomst redan afslutade, räkenskap icke kunnat verkställas. §. 4. Vidkommande del af Revisorerne omnämnda förhållande, att särskilda anslaget för Waxholms fästnings bestyckning, från och med år 1847, redovisas uti Arlilleri-afdelningens hufvudbok för extra stalsmedels-anslaget, så har denna förändring blifvit vidtagen, i följd af Kollegii beslut den 11:le November 1846, till undvikande af särskild hufvudbok för berörde medel, enär desamma ursprungligen tillhöra extra anslaget, under hvilket, allt sedan är 1845, eli conto öfver enahanda utgifter fortgått. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigslc, Iropligligste tjenare och undjirsåter J. P.
Det är af dessa skäl, som jag ytterligare måste anhålla att något afseende icke måtte fästas å Hr Ribbings förslag synnerligast som Hr Gr. o. Ijandtm. förklarat, att Hr Ribbings s. k. motion icke blifvit till LagUtsk. remitterad. Hr Ribbing: Om det varit LagUtsk., som yttrat sig på det sätt, som Gr. Sparre nu gjort, skulle jag deraf finna, att LagUtsk. icke ville uptaga hvad som här af mig anförts, visserligen icke såsom en motion, utan såsom ett yttrande. Detta yttrande var likväl icke blott ett yttrande, utan äfven en bestämd motion, emedan jag deruti yrkade, att Lagoch Ekon.Utsk. måtte gemen samt utlåta sig öfver Just.Ombudsm:ns i hans berättelse gjorda framställning i anledn. af Landsh:gelnstrukt:n, och jag kunde icke annat än förklara mig nöjd med att detta yttrande fick åtfölja till LagUtsk., till det afseende det enl. grundlagen kunde förtjena, emedan det är hvarje Ståndsledamots rättighet att icke allenast under Den 28 Mars f. m. 403 sjelfva motionstiden väcka motioner, utan äfven efter densammas utgång till följd af under ^Riksdagen inträffande händelser. Då nu Just.Ombudsrmns berättelse likasom LagUtsk:s deröfver afgifna Utlåt, var en sådan händelse, ansåg jag min grundlagsenliga rättighet bevarad och fick således mitt yttrande remitteradt till LagUtsk. Hvad afseende detta Utsk:s Ordfide fäster derå hafva vi hört; men huruvida LagUtsk. gör detsamma får framtiden utvisa. Jag fortfar i mitt yrkande. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, upläste Hr Gr. o. Landtm. Hr Bibbings nu gjorda förslag, så lydande: »att B. o. Ad. måtte besluta först att med företagandet af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 70, i anledn. af väckte motioner om ändring och revision af K.
Att frälsa dig... att återföra dig till din mor, till verlden; med ett ord: att allt uppoffra för att förtjena din hand. E LVIRE med förskräckelse men med ömhet. B ELMIR . Belmir! Jag hör ej något mer. Jag känner ej något annat än min kärlek, mitt hat, min hämd. Himmel! Var vittne till mina löften! Se der den maka, som kärleken nämt till min... för hvilken jag endast vill lefva, för hvilken jag vill dö... Theotime! Är det sådana råd jag bör vänta af dig? Jag är ej mer Theotime: jag är Belmir; Belmir, en förtviflad älskare... Det är raseri, det är kärlek som talar... Hör dess röst! O Gud! Hvad tänker du? E LVIRE . B ELMIR med häftighet. E LVIRE med värdighet. Befria dig, hämna din olycka, straffa Casano, öfverlemna honom till lagens stränghet... till ett förtjent öde. Casano? Din farbror? E LUIRE . B ELMIR . Han är det ej mer: han är din bödel. B ELMIR . 124 E LVIRE . Han är min maka. Han Den grymme? Ja, han! B ELMIR . E LVIRE . Detta namn ökar ännu mitt hat, och... Belmir! Jag kan ej höra mer. Min skyldighet förbjuder mig att längre tåla min maka förolämpas... Hvad! Då han glömmer sina pligter... Vet! Min skyldighet är ej underkastad hans. Låt honom den glömma! Jag bör likafullt göra min. Allt förundrar mig hos dig, men allt förtjusar ännu mera mitt hjerta. Belmir! Jag vore brottslig om jag hörde dig mer. Jag trodde mitt öde ej kunna bli hårdare än det var: jag ser att olyckan har ingen gräns; men oskulden ger ståndaktighet, och min dygd skall trotsa ödets lag. Hör mig, utan att störa mitt tal. na sinnen, tar hon en lugn ton och fortfar:) B ELMIR . E LVIRE . B ELMIR . E LVIRE . B ELMIR . E LVIRE .
Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departementets Ärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 9 November 1847. Närvarande: Hans Excellens Jnstitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden : Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Gyllenyranat, Faxe Fåhreeus. Hans Excellens Herr Jnstitie-Statsministern anmälde i underdånighet: att sedan den Lagberedning, som i början af år 1845 sammanträdde i och för sådana förberedande åtgärder, som för slutlig pröfning af de uppgjorda förslagen till förbättrad Civil-lag och rättegångs-ordning erfordrades, sedermera utarbetat och fått till trycket befordra reviderade förslag till en stor del af nämnda lag eller Giftermåls-, Ärfda-, Jordaoch Byggninga-Balkarna; men för Lagberedningens ytterligare handläggning ännu återstodo de öfriga, eller Handels-, Utsökningsoch Rättegångs-Balkarna, af hvilka den sistnämnda, såsom egande genom den härunder innefattade rättegången i brottmål, närmaste samband med den nya strafflagen och dertill hörande frågor, nu hufvudsakligen vore under arbete; blefve följaktligen anslag af medel till bestridande af utgifterna för Lagberedningen under fortsättningen af dess arbeten erforderligt. I sådant ändamål hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 20 Januari 1845, dels till arfvoden åt Lagberedningens fem arbetande ledamöter oell sekreterare från och med samma års början samt, till slutet af det år, då nästa Riksdag iufölle, å Riksgälds-kontoret anvisat 12,000 R:dr årligen, dels ock beviljat ett förslagsanslag af 3,000 R:dr, att till tryckningsmed flera Bih. till R. St.
Häröfver må Fredric den Stores anda höras, som ehuru Despote dock ej kan nekas hafva på ett alldeles Mästerligt sätt, innom en oerhördt kort tid, återställdt pcb förkofradt sitt Land, Men med allt detta var Sverige utbloftadt pch man borde ej glömma, och har ej glömdt ännu (ehuru tyvärr mänga fviflare stundom finnas) att Svenska fMatiqnen är benägen till sanna Patriotiska uppoffringar och har visat prof deraf, till och med utan ali utsigt till vedergällning! Att Trollhättan tackar denna Patrio,- tismen för sin tillvarelse förbigår jig, efter dervid ändå var utsigt till någon, fast oviss inkomst. Men aldrig kan jag glömma det bidrag af goojO.oo K:dr, sorn hela Svenska Nation, en hemb.ar |iä Fäderneslandets Ältare 1794$ Den g Februårii, I Öp och må den sorn ser driffjädern tili Götha Canal-Subscriptionen under den sämsta synpuncten, jemnföra den dertill tecknade Summa efter Varuvärdet, med föregående 800,coo R:dr, och lika uppmärksamt, som det är att förmoda, större delen af åtminstone de betydligaste Actie-Ägarne gjordt det före teckningen, genomjäsa Privilegiernej så skall han, jag är viss, med mig ej längre tvifla om Svenskar äga båg och kraft till Patriotiska uppoffringar. Hvarföre då förstöra denna ädla känsla, genom otacksamhet och misskännande? kanske den tungaste bördg för manniskohjertat att uthärda. Vare för ofriot huru det vill, men fria Svenska O ■ * ’ Medborgare, spridde öfver hela Svea Område, hafva elter Fosterlandets och Lagstiftningens anmaning, fr villigt hemburit sin egendom till ett belopp af ungefär halfva kostnaden för det största National-löretag, som i Sverige möjeligen Iean äga rurp. Är det, jag vill ej säga billigt, utaq är det klokt, sätta i fråga det dem hör bpröfvas den lagliga vinst, som utgör blott en liten de} af den kalla Ockrarens olagliga?
15 uingar om bidrag blifva öfverflödiga och skilnaden, i lråga om fasta skolor eller rotskolor samt särskilda bidrag för hvardera af dessa, helt och hållet upphöra, genom hvilken åtgärd lämpligaste sältet för skolväsendets ordnande efter lokala omständigheter vore befrämjad!, emedan ingen kommun företrädesvis skulle besluta sig hvarken för det ena eller andra slaget, endast derföre att bidraget i ena fallet blefve, såsom hittills, större än i det andra, ty båda hade sammansmällt till ett. Om remiss häraf till Höglo!!. StatsUtskottet anhålles. Stockholm den 8 November 1862. Carl Ifvarsson, från Hallands län. Af Carl Ifvarsson från Hallands län, angående oinskränkt handels och näringsfrihet. Oin man i äldre tider ansett det fördelaktigt, att handel och näringar fjättrats vid vissa rum, klasser och personer, så har dock sednare tiders erfarenhet ådagalagt, att ju mer man lossat på bauden, dess mer har samhället förkofrat sig i ekonomiskt hänseende; och enär det således synes mig påtagligt, att de ännu i dessa afseenden beståndande tvångslagar verka förlamande, för alt icke säga hämmande, på näringarnes utveckling och såmedelst stå i strid med allmänt väl så och då lättade kommunikationer, hvaribland i synnerhet jernvägarne, numera åstadkommit och än vidare åstadkomma mångfaldiga förändringar i hithörande ämnen, anser jag rikets sanna väl kräfva fullständigt upphäfvande af alla tvångslagar för handel och näringar, så att fullkomlig frihet må tillkomma hvarje Svensk medborgare att, utan afseende på ort eller hittills innehafda företrädesrättigheter, få utöfva det yrke, han, utan annans förnärmande i öfrigt, linner tjenligasl för sig, emot förpligtelse att fullgöra deremot svärande skyldigheter, så till Staten som den kommun, uti hvilken han drifver sitt yrke. Genom denna åtgärd skulle otaliga fördelar uppstå i flerahanda afseenden: jernvägsanläggningar. anläggning af hamnar, strömrensningar och 16 Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Brot. 1862 & 1863. d Sami. 1 Afd. 3 Band. 10 Baft. 6 42 Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 153. stämnias till 600 l\:dr Runt; — så har Kongl. Majit, i betraktande af Törnebohms tjugoåriga, väl vitsordade lärareverksamhet samt bans intygade sjuklighet, föreslagit, att Törnebohm måtte å allmänna indragnings-staten tilläggas en årlig pension af 600 It:dr. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; och då Utskottet finnér betänkligt att vidare utsträcka den endast åt f. d. lärarne vid Mariebergs högre Artilleri-läroverk samt Kongl. Krigs-akademien vid Carlberg undantagsvis medgifna rättighet, att med annan tjenst med lön på stat förena pension såsom f. d. lärare vid nämnda undervisningsverk, föranlåtes Utskottet, utan alt underskatta nyttan af Kapiten-löjtnanten Törnebohms verksamhet såsom lärare vid Hernösands navigationsskola, att till denna nådiga framställning afstyrka Rikets Ständers bifall. 29:o. På sätt uti en den 27 sistlidne Mars aflåten särskild nådig Proposition är meddeiadt, hade förste Landtmätaren i Norrbottens län J. E. Nyström hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, hurusom Kommissions-landtmätaren i nämnda län, Pehr Adolf Toll, född år 1812, till följd af sjukdom, som inverkat på själsförmögenheterna, under en längre tid varit urståndsatt att medelst arbete lifnära sig och sin hustru, samt att Toll, hvilken måst fråntagas alla tjenstegöromål, befunne sig i det största ekonomiska betryck; i anledning hvaraf och då, oaktadt dertill af andra bekostade försök, Tolls sjukdom icke kunnat höfvas utan fastmera så tilltagit, alt densamma syntes vara obotlig, förste Landtmätaren i underdånighet hemställt, det någon årlig pension måtte Toll beredas, deraf han, som eljest komme alt falla fattigvården till last, vore desto mera förtjent, som han rigtat
Jag liar redan på f. m. utvecklat skälen, hvarför jag anser det icke vara stället att här väcka motioner om grundlagsförändringar, och jag har tillika förklarat, huru jag anser, att med dylika frågor bör förfaras; men då emedlertid Ståndet nu såsom dess gemensamma tanka antagit en fullkomligt ny motion, reserverar jag mig såväl emot pro Dosta derå som det resultat, hvartill densamma ledt. Frih. Roye, Ludv.: Jemte det jag förenar mig i Frih. Cederströms reservation, ber jag att få göra en anmärkning, som icke lärer komma att fasta Hrr novatörers uppmärksamhet eller afseende, men ganska säkert har sådant att påräkna hos Svenska folket. Den är grundad på ao års erfarenhet och består deruti, att örn Just.ministern skall blifva ensam föredragande af just.ärenden i Statsrådet, skulle han få arbeta natt och dag endast för att kunna medhinna genomläsningen af handlingar. Jag har sjelf i 20 år varit föredragande hvar y:de vecka, och jag kan försäkra, att det är en physisk omöjlighet för en person att fullgöra, hvad Constit.Utsk. uti ifrågavar. afseende åt densamma uppdragit. Hr Hjärne, Harald: Några yttranden hafva blifvit fällda, som gifva anledn. dertill, att Gr. Horns förslag i i:sta punkten icke ansetts ännu vara pröfvadt i hvad det ang;år, att titeln af Statsminister borde försvinna. Jag delar denna tanka, och ehuru Gr. Horn ansett, att R. o. Ad. redan ingått derpå genom beslutet, att chefen för Just.departementet icke skall tillika vara ledamot af Högsta Domstolen, kan jag likväl icke dela en sådan uppfattning af R. o. Ad:s beslut. Icke heller kan jag med Frih. Ehrenborgh dela den mening, som skulle benämningen vara likgiltig, ty då man reorganiserar, bör man lämpa benämningarna efter de nya och icke efter de gamla embetsbefattningarna; och då alla de ifrågavar. cheferna böra äga lika magt och ansvarighet, böra de jemväl hafva lika benämning. Ett skäl finnes dock att häremot invända, hvilket likväl icke blifvit åberopadt, nemi. att Statsministrarna omtalas i Riksacten.
(Revis.-Ber. af 1860, § 18, sid. 21, af 1852, § 19 och Fullm:s Ber. § 11, sid. 11.) A kostnaderna för indragning af Silfver in natura är uppgift intagen i Revisorerindragning nas berättelser och Fullmägtiges berättelse innefattar en öfver dessa kostnader upprättad af Silfver in jemförelse, hvaraf ingår, att skilnaden imellan Hamburger-Banko och Svenskt Silfvernatura. Specie för år 1860 med TöVä^dels öre pr Riksdaler R:mt Silfver skall understiga samma skilnad för detta år. Denna skiljaktighet härflyter deraf att i 1860 års berättelse förminskning i värdeskilnaden skett af 648 R:dr 96 öre R:mt, motsvarande det beräknade afdraget i Kongl. Myntverket af hvarje till probering inlemnad Silfver-plants, en förminskning, som icke iakttagits i 1862 års berättelse. 4 Banko-Utskottets Berättelse N:o 7. 8 7. Myntning af omförmälandet för Fullmägtiges åtgärder, för Bankens förseende med myn ta dt Silfver. Silfver, hafva Revisorerne anmält att sedan, i anledning af inträffndt dröjsmål med fullgörandet af Bankens reqvisitioner å myntadt Silfver, Fullmägtige lins Kongl. Majit och Rikets Stats-kontor anhållit, bland annat, att myntningen matte med all möjlig skyndsamhet bed r i f v a s; men bemälde Kontor, i svar härå meddelat att, enär Öfver-direktören för Myntoch Kontrollverket, jemlikt 3:dje punkten i Kongl. Brefvet, den 10 Augusti 1838, oberoende af Kongl. Stats-kontoret, egde beslutanderätt i allt hvad som rörer nämnde Verks drift och underhäll samt hushållningen och ordningen dervid, Kongl.
N;o 3yo, i anledning af räckt motion, om de under vissa titlar uppförde reseoch tractameots-penningeanslags förändrande till förslags-anslag;. K:o 371, i anledning af Kongl, Maj;ts Nådiga Remiss å Landshöfdingens i "Wexiö underdåniga anhållan, om understöd till Åsa socknemän för lidhé förluster genom inträffad hagelskada; N:o 372, angående hufvudboken öfver Kronans hus och byggnader; N:o 374» öfver Riksdags-Fullmögtigen J5. Perssons motion, om anslag för upprättande och tryckning, på allmän bekostnad, af Register till Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag; N:o 376, i anledning af Kong], Maj:ts Nådiga Remiss å Directionens öfver Hjelmare Canal och Slussverk underdåniga ansökning, i afseende på sättet för fullgörandet af det beslut, Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag fattat, om afsättande af en reparations-fond, såsom vilkor för erhållande afskrifning af Canal-Bola* gets skulder för lönebidrag från Banken och Riksgälds-Contoret; N:o 377, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielssons från Elfsborgs Län motion, att det i General-Cassan vid Riksgälds-Contoret varande förråd af Riksgäldssedlar mätte få utgifvas, saint blanketter få stämplas, utskrifvas och, i raon af behofvet, under nästkommande år från RiksgäldsContorets Cassör utlemnas» S. D. Återremitterade Ridderskapet och Ådcln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 11 dennes på bordet lagde Betänkande, N.*o 33, i anledning af väckta irågor angående näringsfriheten.
Den förbättring af Allmänna Fängelserna och Fångvården i Hufvudstaden, hvars behöflighet framställdes i nyssnämnde Berättelse, är numera att 24 snart emotse, sedan Piikels Ständer år 1841 icke allenast anslagit medel till Kronohäktets å Smedjegården utvidgning och ombyggnad, som redan blifvit företagen, utan äfven beviljat ett bidrag af 170,000 R:dr B:co lill en ny Fängelse-Byggnad för Staden, hvilken byggnad, beräknad för 200 fångar i celler, är föreslagen att uppföjas på den till Rådhuset, der Stadens Domstolar hafva sina sessionsrum, angränsande hyrkuskgården och lilla mynthustomten; i grannskapet hvaraf jemväl sedermera Police-Kammaren skulle inrymmas, hvarigenom den med skäl öfverklagade fångforsslingen inom Hufvudstaden blefve betydligt minskad. Vidare får Öfver-Ståthållare-Embetet här lemna en kort redogörelse för Hufvudstadens Undervisningsanstalters samt FattigförsörjningsVälgörenhetsSjukvårdsoch Arbets-Inrättningars tillstånd, sådant detsamma, enligt vederbörandes uppgifter, befanns vid 1843 års slut. Å) Undervisiiings-anstalter: 1) Läroverk och Skolor, lydande under Direclionen för Stadens UndervisningsVerk. a) Stockholms Gymnasium. Sedan år 1841, då Rikets Ständer beviljade ett anslag af 2000 R:dr, att användas dels till lön för en ny Lector uti lefvande språken, dels till löneförbättring för de förut varande Lärarne vid detta Gymnasium, besörjes undervisningen derstädes af Sex Lectorer, på tre auditorier. Gymnasii-ungdomens antal år 1842, var 78. Läroverkets räntegifvande capital, hvaraf räntan användes till understöd för behöfvande Gymnasister och till inköp af böcker, som utdelas till premier vid årliga examina uppgick till 4,319 R:dr 6 sk. 9 r:st Banco. b) S:t Clarie Församlings Högre Lärdoms-Skola.
Bevillningsutskottet tillstyrkt en lämplig afgift för consumtionen af denna Artikel, förmodar Ekonomiutskottet, att en betydelig förminskning i Caffe-consumtionen skall genom detta medel ernås på samma gång, som för Staten derigenom beredes en betydlig inkomst; och har Utskottet på dessa skäl ansett sig böra frångå sin härom gjorda hemställning. På det en säkrare controll måtte kunna iakttagas vid utförseln af confiscerade förbjudna utländska varor, har Utskottet tillstyrkt, att de endast skulle få utföras från Stockholm och Götheborg, men, då flere olägenheter genom den längre transport, som härvid blefve oundviklig, skulle uppkomma, får Utskottet, med ändring af sin förut yttrade tanka, nu föreslå, att utförseln af förbrutna utländska varor må ifrån de större stapelstäderna i Riket få verkställas. Då Utskottet fästat sig vid Gårdfari - göo Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. handelns skadlighet, har detta endast skett vid den allmänna framställningen af de orsaker, som Utskottet ansett bidraga till Öfverflödets kringspridande; och, enär Gårdfarihandel , enligt Utskottets tanka, står i ganska nära samband med frågan om öfverflödet, har Utskottet ansett sig med fullt skäl kun» na deröfver i allmänhet meddela sina tankar, ehuru någon serskild motion ej derom blifvit väckt; och har Utskottet ej heller nu funnit anledning att förändra sitt häröfver afgifna yttrande. Sluteligen får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att dess ifrågavarande Betänkande blifvit af Vällofl. BorgareStåndet bifallet. Stockholm den 22 Maj 1818. Riksens Ilo glo/l. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid återremitterade Betänkandet rörande Exclusiva Privilegiers meddelande.