Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Formen af Menniskan, och formen af Menniskans Universum, förutsätta hvarandra och innebära hvarandra; den ena kan utan den andra lika litet vara, som tänkas. Detta förhållande gäller allsicke mindre om de för oss osynliga verlds-kretsarne, än om den för oss synliga. Tvärtom: i den rena andeverlden yttrar det sin giltighet på ett ännu oinskränktare vis. Också har Gud sjelf förkunnat i sitt Ord, att han ”skapade Menniskan till ett beläte, som Honom likt var”; hvarmed tydligen är sagdt, hurudan belätets urbild måste tänkas. Enligt samma Ord företedde han sig ock esomoftast, för utkorade medlemmar af sina äldre församlingar, under mennisko-utseende; dermed föröfrigt äfven förebådande den naturliga mensklighet, hvarmed han sedermera, till menniskoslägtets frälsning, skulle omkläda sig. Och i anledning häraf bör man erkänna, att skymtar af den rigtiga föreställningen – ehuru visserligen blott såsom skymtar – förekomma i sådana skepnader af Hedendom, der menskliga Guda-uppenbarelser åberopas. Likväl är i samma Ord äfven sagdt: ”Mitt ansigte kan man icke se; förty, ingen menniska, som mig ser, kan lefva16”. Här menas Gud sådan, som han är rentaf i sig Sjelf och inom sig Sjelf – eller såsom ouppenbarad. Ville han framträda såsom sådan eller oförmedlad, så skulle den ohöljda närvaron af hans väsendes eld, fyllande allt verldslifs rymd, verka på alla onda varelser tillintetgörande, och på de goda, om icke förintande, åtminstone blott förbländande och bedöfvande. Såsom den inom sig sjelf varande Guden är och förblifver han derföre städse ofattlig, städse otillgänglig; och det lika mycket för Englar, som för Menniskor; emedan Englarne intet annat äro, än Menniskor i ett fullkomligare mått. Fattlig, begriplig, tillgänglig är han oss endast så långt, som han sjelf dertill gjort sig: det är, endast såsom uppenbarad.
Om Rikets Ständer anvisa medel, att på en gång liqvidera denna återstod, hvartill de ännu outredda öfverskotta! å Statsverkets inkomster för åren 1827, 1828 och 1829 utan tvifvel lemna tillgång;, så kunde Utgifts-Staten ifrån och med i83o vinna [en årlig minskning af 66,666 R:dr 32 sk. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit rörande Utgifts-Titlarne bär ofvan i Nåder yttrat och föreslagit, kommer Statsregleringen ifrån och med iS3o till nästa Riksdag, att innefatta följande anslag: Kongl. Majds Nådiga Propos. N.o 2. 119 Första Hufvud-Titeln, R:dr 748,5oo: Andra Dito 1,959,500: —• — Tredje Dito 3,386,r 00: Fjerde Dito • 407,400: Femte Dito 3o,5oo: Sjette Dito 116,400: Sjunde Dito 56,000: Åttonde Dito 527,800: Nionde Dito 133,6oo: Tionde' Dito 1,225,900: —> — Allmänna Indragnings-Staten 288,000: Summa Banco R:dr 8,879,700: Vid 1820 års Riksdag bestämdes Riks-Statens utgifter till 8,121,357:29:10. och dessutom anvisades på öfverskotten å Stats]- Verkets inkomster, såsom tillökt anslag för Tredje och Tionde Hufvud - Tit larne 233’333' *6- ■— tillsammans 8,354,690:45:10. hvartill följaktligen den årliga utgifts-sumjnau ifrån och med år 1824 till nu skeen - 120 Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.o 2. de Stats-reglerings fullbordan uppgått. Beloppet af de årliga utgifterna, Kongl.
För min del tror jag icke, att en sådan proposition kan meddelas, och jag finnér en fullkomlig likställighet i förevarande fråga. Motionen är således, efter min tanka, Grundlagsstridig, och jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täckes gifva sin tanka derom tillkänna. Hvad åter följderne af motionen beträffar, tror jag deni vara föga gagnande, och kunna blifva skadlige. Man bör icke skaffa näring för partisinnet, helst det lior till vår tidstecken, att man, oaktadt många anledningar till partier, fin - Den 0.2 Januarii f. in. 77 ner deras bildande misslyckas, emedan förnuftet alltid är starkare. Man kan måhända genom partier vinna framgång för en dag eller en vecka, men den, som vill dana partier, skall alltid snart nog finna sig tillbakaträngd af allmänna vettet, och misslyckas. Jag afstyrker således motionen såsom Grundlagsstridig, onyttig, skadlig och till och med skamlig för dem, som blifva föremål för ett otidigt beröm eller tadel. Grefve Horn: Ilerr Grefve afWetterstedt har funnit det betänkligt, om Ständerne skulle uttrycka ett beröm åt Revisorerne vid de tvenne sista Revisionerne, hvaraf föregående Revisorer icke kommit i åtnjutande, och Herr Grefven har trott att uttrycket af en sådan välvilja för Rikets Ständers Revisorer skulle, såsom en Lag, öfvergå på alla kommande Revisorer. Jag anhåller i anledning häraf, att få förklara, hvarföre jag vid detta tillfälle gjort framställning om särskildt godkännande af i8a5 och 1827 årens Revisorers åtgärder. Vi böra nemligen ihågkomma, i hvilken bekymmersam förlägenhet dessa Revisorer blifvit försatte, derigenom, att, sedan en vid sista Riksdag i laglig form och på lagliga grunder utfärdad Inslruction för Rikets Ständers Revisorer icke godkändes af Regeringen, dåvarande Ständer lemnade Revisorerne handlöst åt sitt öde. Alla ihågkomma äfven den svåra och obehagliga ställning, Den 11 Ja nu ar i i f. m. hvaruti Revisorerne sålunda blefvo ställde lill de förvaltande Verken, efter vägrad tillgång till nödiga ansedde upplysningar.
Härvid har Utskottet funnit , att Högvördige Reste-Ståndets beslut närmast synes låta jemka sig till de 2;ne Stånds , som afgjort frågan. Högvördig? Preste - Ståndet har nemligen, enligt ordalydelsen af dess beslut, endast uppskjutit de delar af förslaget , sorn bero af Kongl. Majits och Riksens Ständers gemensamma åtgärd, samt derjemte ansett lämpligt, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla , det alla af Sär skildta Utskottet till indragning eller betydlig förändring föreslagne Ämbetsverk och 2$9 Tjänster, vid inom nästa Riksdag inträffande ledigheter måtte , så vidt utan hinder i administrativa ärendernes gång ske kan, antingen förblifva Ldiga eller blott gerom Constitutorialer och mot lämpiiga arfvoden för tjenstgöringen , uppfyll s. Valloflige Borgare-Ståndet har gillat och antagit Utskottets förslag till Rättsfrågors afsöndrande från Förvaltningsverken och öfverlemnande till Domstols behandling, jemte de i sammanhang dermed hemstälda och af LagUtskottet granskade Lagförändringar j men då Ämbetsverkens inrättning, äfvensom förslagets verkställighet i öfrigt, så vidt det ej innefattar Constitutionsförändringar, beror af Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, ansett lämpligast, att, med åberopande af de för Ämbetsverkens organisation af Särskildta Utskottet föreslagna hufvudgrunder , hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla , det Kongl, Majit i Nåder ma täckas dels till verkställighet befordra de delar af Utskottets förslag, Kongl. Majtt finner leda till Styrefsens förenkling och till inskränkning i Ämbetsmännens antal , dels ock i Nåder föranstalta, att den af Riksens Ständer förut begärda nya redaction af de oeconomiska och cameral-författningame kunde blifva så skyndsamt, som möjligt företagen och fullbordad.
Då således embetsman i allmänhet icke kunna utbekomma handlingar, utan medelst sistberörda omväg, och det alltså för dem som vilja erhålla uplysningar är lämpligast att personligen i RiksArkivet anställa undersökningar; visar sig häraf behofvet af att RiksArkivet är närbeläget öfriga Embetsverk. Hvad åter beträffar Gr. Anckarsvärds anmärkn., att en ny lokal nu genast icke vore af behofvet påkallad; så får jag uplysa om, att sedan flera år tillbaka betydliga sättningar uti RiksArkivbyggnadens murar egt rum, hvilka, då de fortgå, gifva anledn. befara, att byggnaden snart blir obeboelig samt eldsvåda kan utbryta derest skorstenspiporna sönderbrytas; med anledn. hvaraf redan förra Riksdagen byggandet af nytt hus för RiksArkivet påtänktes; ehuru någon Nåd. Propos. till R. St:r då icke blef afgifven. Då således en ny lokals anskaffande af nu upgifne orsak är af högsta behof påkalladt, är klander mot Regeringen för ifrågavtde Propos. ingalunda befogadt. Hr Cederschiöld: Jag har nu erhållit en uplysning, som ytterligare stärker mig i öfvertygelsen om riktigheten af det förslag jag framställt, men som tillika åter kastar en anmärkn. på Regeringen. Då det ifrågav:de huset inköptes, lärer verkligen afsigten med detsamma hafva varit att förlägga RiksgisKont. der, men det öfverlemnades åt Regeringen att bestämma om den ansåg lämpligare att använda det till RiksArkiv. Det lärer således i sista hand hafva tillkommit Regeringen att fatta beslut härom och i så fall lärer väl också ansvaret för misstaget drabba Regeringen, ty då hade väl fordrats att en fullständig undersökning föregått, huruvida huset var af sådan beskaffenhet att det kunde bära den tyngd som arkivets förflyttande dit skulle medföra. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde d. 18 dennes e. m. på bordet lagda Nåd. Propos:r till R. St:r.
Rättegångs-balken, skulle förordnas, att samma punkt erhölle följande förändrade lydelse: »Har man med stämning sökt någon i hans hemvist å två särskilda dagar, men ej funnit honom; då må man, der han äfven tredje dagen borta är, stämningen för hans husfolk uppläsa och densamma å husdörren fästa: finnes ej husfolk; varde ändå stämningen å dörren fästad». Emot omförmälda lagförslag, hvaröfver Stats-Rådet och Högste Domstolen blifvit hörde, är vordet hufvudsakligen anmärkt, att för den händelse, till förmån för käranden och till Bill. till It. St. Skrifvelse JW 34. vårdande af hans rätt och säkerhet, ett stadgande om stämnings kungörande af sådant innehåll, som det ifrågavarande, skulle såsom lag antagas, rättvisa och billighet fordrade, att på samma gång, till svarandens förmån och för bibehållande af hans rätt, bestämmelser meddelades i den syftning, som Lag-kommittén och Lag-beredningen, från hvilkas förslag till Rättegångs-balk, förra delen, förenämnde stadgande vore hemtadt, tillika i 16 kap. 9 och 12 §§ samma förslag intagit om delgifvande af dom och beräknande af tid för sökande af ändring deri, i de fall att stämningen blifvit på ofvanberörda sätt kungjord, samt att olämpligt syntes vara att såsom lag antaga det gjorda förslaget utan att tillika, i öfverensstämmelse dermed, ändring skedde i nu gällande föreskrift i 2 kap. 3 § Utsökningsbalken om det fall, då Konungens Befallningshafvande kan låta fästa skriftlig kungörelse på dens dörr, som sökes.
Dess räkenskaper, hvilka innefatta redovisning dels för köntrollstämpel-afgiften, såväl i hufvudstaden som landsorterna, dels för det å riksstatens 7:de hufvudtitel uppförda förslagsanslag till omkostnader för nämnde verk, äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och hafva ej heller från Revisorernes sida föranledt till någon erinran. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: a) Hontrollstämpel-medel. Kongl. Kontroll-verket. Debet. Balans från år 1862 Tillgångar Uppbörd: 10,264: 99. Kontrollstämpel-medel Dubbel afgift K redit. Balans från år 1862: Skulder: öfverlevereringar Omkostnader för verket 4,561: 10. Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret och länen Balans till år 1864: Summa 30,911: 9. b) Anslaget till omkostnader för Kontrollverket. Debet. Leverering: Från Kongl. Stats-kontoret 1,925: — Summa 1,925: — Kredit. Balans från år 1862: Lyshållning, ved, kol m. m 563: 83. Balans till år 1864-. Kontant behållning >■■■ 192: 31. Summa 1,925: — § 1. Under revisionsåret hade, enligt hvad Öfver-direktörens till Kongl. Maj:t afgifna berättelse upplyser, blifvit stämplade: i Stockholm: inhemska arbeten: af guld 118,335 CB>. » silfver 3,276,99 » » tenn 1,415 » utländska arbeten: af guld i 9,7 » » silfver 62,56 » och i landsorten: inhemska arbeten: af guld 268,0925 » » silfver - 5,888,07 » » tenn 6,937 » Kongl. Utrikes-departementet. Räkenskapen för de till riksstatens 3:dje hufvudtitel hörande anslag, hvilken nnehåller redogörelse för såväl det svenska som norska bidraget till samma hufvudtitel, är i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: Debet.
Uti de afgifne förslagen äro de båda Stats-Ministrarne, såsom ständige Ledamöter af Stats-Rådet bibehållna; men då JustitiaeStats Ministern tillika är Ledamot af Högsta Domstolen; så har, vid en ny reglering, fråga måst uppkomma, huruvida denna dubbla befattning må fortfara eller icke? Uti en af de särskilda meningarne *) anmärkes, ”hurusom Konungen, i fall Han ”mot Justitiae-Ministern hade skäl till missnö”je, eller om han förlorat Konungens och NatioJ, nens förtroende, men ändock icke genom Dom *) Sid. 17 , Cancelli« Rådet von Hartmansdorffi 2:dra Afdelning. ‘‘kunde beröfvas sitt Ämbete; såkuttde Kötturt* ”gen icke skilja sig vid hoöotti, utan skulle nöd* ”gas se honom sitta sig närmast i Stats-Rå"det, och främst bland alla Ämbetsmän förä '‘Regeringen under Konungens frånvaro eliéf ”sjukdom; äfven till och med på sitt yttersta ”skulle Konungen nödgas lemna Rike och ''minderårig Thronföljare under den miss* ”troddes förmynderskap, åtminstone intill dess ''Riksens Ständer hunnit annorlunda derom "förordna* Om justitiae-Ministern missbruka* ’’de detta välde, vanvårdade Rikets angelä* ’’gehheter och Konungens uppfostran, på sätt "att bevisningen Vore svår att tillvägabringa ”eiler sårande för Konungens person; så skul”le han, myndig vorden, hellre än att än* ”ställa en sig förnärmelig, och i alla fall måhän* "da oviss Rättegång, nödgas behålla Mini* ”stern ellef begå våld och olagligheter, för ’’att blifva af med honom. Motsvarande Stfb ”digheter uppkomma äfven i Ministerns för* ”hållande till Riksens Ständer, i följd af dub* ”helheten i hatts befattning. Är Konungen "nöjd med Ministern
Af prejudikatsamlingar och äfven eljest har nemi. äfven jag erfarit att till och med inom Högsta Domstolen olika meningar i förevarande ämne gjort sig gällande, och då man jemväl nu på detta rum hört både juridiska professorer och eljest juridiskt bildade personer uppträda mot hvarandra med olika åsigter, torde än tydligare framgå behofvel deraf att lagen träder emellan och medelst en förklaring undanrödjer den i frågan så länge sväfvande jurisprudensen. Tonan man bestämmer sig för den ena eller andra åsigten, torde man böra hafva klart för sig testamentens juridiska karakter. Ett testamente är i korthet, såsom lagen ock kallar det, mans eller qvinnas yttersta vilja. Detta är rätta enkla begreppet af ett testamente och kan efter mitt omdöme ingalunda förändras, för det testamentetjtillhör klassen af de s. k. inbördes. Sjelfva detta ordj yttersta vilja innebär ju att ett äldre förordnande kan återkallas eller ändras, ty eljest vore det icke uttalandet af den yttersta viljan, som lagen tilläte mig. Denna uppfattning af äfven inbördes testamenten har, efter hvad redan är nämndt, lagberedningen biträdt, och ehuru skäl här nu anförts äfven för den mening att ett i inbördes testamente gjordt förordnande, sedan det begagnats, icke borde få återkallas, tror jag dock att vigtigare skäl äfven i praktiskt hänseende tala för den i motionen uttryckta princip. Jag vill anföra ett motiverande exempel: tvenne personer upprätta, efter äktenskapets ingående, med hvarandra ett inbördes testamente af det vanliga innehåll, att den efterlefvande skall sitta i orubbadt bo samt bådas qvarlåtenskap sedan tillfalla deras sammanaflade barn. Efter några år dör hustrun; mannen gifter om sig och barn tillkomma äfven i det sednare giftet. Då skulle han vara förhindrad att genom testamente förordna till sin enka eller desse sednare barn, eller, hvad värre är, desse barn 392 Den 14 Februari f. m. skulle vara uteslutna från allt annat arf än deras laglott eller hälften af hvad dem eljest borde tillfalla; vore detta en rättvisa?
S. D. Lad es lill bandiinga) ne Constitulions-Utskottets den 14 sisth October på bordet lagde memorial: N:o 47, i anledning af Bonde-Ståndets återremiss på memorialet N:o 32. N:o 48, angående en af Stats-Uiskottet anmäld anmärknings-anledning. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets, den 11 dennes å bordet lagda, memorial N:o 361, med förslag till sammanjemkning eller votering, i följd af skil jagtiga beslut i anledning af Utlåtandet N:o 265. Med frånträdande af sitt i ämnet fattade beslut, ville Preste-Ståndet för ena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet om godkännande af Utskottets förslag i Utlåtandet N:o 265; och kommer den, för motsatt fall, föreslagna voteringen i Förstärkt Utskott alt förfalla. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottets den 17 October och den 11 dennes å bordet lagda Betänkande N:o 109, angående Stång-Jerns-smidet och den gröfre Jernförädlingen samt kolhandien i Riket, blef Betänkandet, med anledning af de dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt. S. I). Då nu ånyo föredrogos Banco-Utskottets följande Betänkanden. N:o 101, i anledning af väckt motion, alt Handelsoch Närings-Discon - Prot. Utdr. d. 14 Nov. 1840•
Vigselformuläret, som varit henne misshagligt i många fall, blef detta ännu mera efter 1893 års kyrkomöte, då det hotade att blifva ändå mer motbjudande och förolämpande. Ett stort kvinnomöte utlystes öfver hela landet. Som resultat af detta möte beslöts, att ingen svensk kvinna vidare skulle gifta sig, förrän formuläret blifvit ändradt efter hennes godtfinnande. Inga förnärmande uttryck om att » hustru skall täckas den make hon är gifven », ej heller något om nöd och lust o. s. v. får förekomma. (Slut i nästa n:r.) U r notisboken. Kronprinsessan på Corfu. kommer att tillbringa vintern * En medarbetarinnas bröllop. Den 11 d:s sammanvigdes i Paris forskningsresanden mi Jules Claine med den kända svenska författarinnan Jane Gernandt, äfven i Iduns spalter en ej sällan, men aldrig för ofta sedd medarbetarinna. En af våra högst skattade manliga pennor har förbehållit sig att för Iduns läsarinnor få beledsaga den unga brudens porträtt med en skildring af hennes konstnärliga verksamhet. Alltså återkomma vi — mycket snart! inkomster, befordran och försnillningar med sakkännedom, alldeles som hon förr gjorde om » söta » hattar och » vådligt stiliga » klädningar. Hon längtade blott till den dag, då hon Två författarinnor, båda väl kända för Iduns läsarinnor, gästa för närvarande hufvudstaden i literära ärenden, nämligen frn Sofie Elkan (Kust Koest) och fröken Selma Lagerlöf. Den förra har en ny roman i görningen, den andra ett större poetiskt diktverk. Våra kvinnor hedra sig allt mer inom vår unga vitterhet. * En syster till skalden Jiöttiger, änkefru Charlotta Ekman, född Bottiger, afied i TJpsala den 11 dennes i en ålder af öfver 90 år. Den aflidna var änka efter lektor Ekman i Vexjö. En negrinna i adelskalendern. Enligt den nyutkomna nittonde årgången af Sveriges ridderskaps och adels kalender är hufvudmannen för adliga ätten Uhr, sjökaptenen David af Ubr, bosatt i Kapstaden i Sydamerika och sedan 1884 gift med negrinnan Jeni Smitt.
I e r e e i e Statens Underhall Efter Bevillnings-Iörordningen Uppskattadt Värde Tionde och Räntor af Bruk, Bergs-Verk och ndra Verk och Inrättningar. Kostnad för Rustning och Ko terin g Jordehoksoch HcmmantalsRänta. Summa Siats-Bidrag :dra Artikeln BränvmsBränningsAfsrift. Arrende Medel. Lagmansoch Häradshöfdinge-Ränta. Mantals penningar - GermngsÖren. Summa Kyrko Betjeningen* Krono-Tionde. Afrad Pastorers. A. IVidén. t ■ 7 t * / i I' MAJ:TS Befäl Iningsh a fv andes uti ÖREB 110 LÄK nu KONGL. MAJ:T i underdånighet afgifne FEM-ÅRS-BERÄTTELSE, för Åren 1827, 1828, 1829, 1830 och 1831. scocci®liffi, Tryckt hos H. G. Non OSTRÖM, 1834. Stormägtigste Allernådigste Konung! Tiden är inne, då Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för Tredje gången bör till Eder Kongl. Maj:t i underdånighet afgifva den uti Eders Kongl. Majrts Nådiga Circulaire af den 17 April 1821 anbefalda underdåniga Berättelse, angående Länets tillstånd i Ekonomiskt och Statistiskt hänseende; Och det är af sådan anledning, som Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande nu, efter att ifrån underlydande Embetsmyndigheter oeh Tjenstemän i Orten hafva infordrat de upplysningar, hvaraf Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig i behof, för att, så fullständigt som möjligt, kunna fullgöra detta sitt vigtiga åliggande, underdånigst utbedjer sig, att få fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på den ställning, deruti Jordoch Bergsbruket, jemte öfrige Näringar i Länet, under senast förflutne
Den första punkten rörer kostnadsförslagets upptagande af 200,000 r:dr lill grundens läggande på det nu föreslagna stället, och den andra angår nödvändigheten, att med en rymlig local förena lättheten alt kunna komma i åtnjutande af konstskatternas åskådande. I min oförgripliga tanke är den K. skrifvelsen en vink till nationen och att detta utsäde skall ge hundradefaldt igen, derigenom att man likasom räckt fram en håf, i hvilken så många af 374 Den 26 October. delta landels innevånare, sorn hafva sinne för konslen oell önskan att i en framtid lill delta museum få skänka sina samlingar, erhålla tillfälle dertill. Herrarne kunna icke annat än medgifva, att i Sverige ett synnerligt bristande förutseende visat sig i alla tider. Om vi, likasom andra nationer, jag skall taga det närmaste, Danmark t. ex., i förhand tänkte på huru Slockholm skulle komma alt se ut i en framtid, så hade vi troligen redan här ett Amalienburgs-torg; men en sådan omtanke har icke här funnits. Huru har det nu tillgått här. Den platsen som kunnat blifva den aldra vackraste, den har man icke i förhand påtänkt. Om man bade föreskrifvit architektoniska reglor, för den sorn vill bygga der, så hade man vid Brunkeberg i denna hufvudstad baft en plats, sorn kunnat jemföras med de vackraste platser i mänga andra städer. Det är dock icke längre sedan detta var en sandås, än alt jag såsom barn har lekt på dess spets. Om man nu vill rätta detta fel af bristande förutseende, så skall man icke långt bort derifrån kunna finna en ganska lämplig local för ett nalional-museum, hvilken jag nu vill uppgifva, pä det att Utsk. må laga saken i betänkande oell föreslå inköp af den tomt, som jag nu kommer att uppgifva, samt beräkna huruvida icke grunden är den fastaste man i Stockholm kan få, huruvida icke rudimaterierne af på den tomten varande byggnader kunde plifva användbara såsom malerialier för uppbyggande af del föreslagna Museum, om Ulsk. finnér nödigt att dervid göra del villkor, sorn jag nu vördsamt kommer att föreslå.
Prol. Utdrag den 3 Augusti 1S2 9, j N:o 10 , angående Riksdagsfullmägtigen Anders Erikssons frän Örebro Län motion, om fördelning af Stämmoböter; N:o 11 , angående motioner af Herr Rosenqvist af Akershult och Petter Andersson från Hallands Län om förbud emot nyttjandet af utländska fabriksvaror m, m.; och Nio 14, angående dels begärd Nederlagsfrihet för Städerne Gefle , Malmö , Hernösand, Ystad, Helsingborg, Calmar och Christianstad , och dels Herr Arosenii framställning, att antingen Förfaltningarne , rörande Credit-upplag, måtte förändras, eller Staden Norrköping äfven erhålla Nederlagsrättighet. o > S. D. Återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotteng Betänkanden : N:o 12, angående dels inrättandet af Porto Franco på Gottland, och dels om väckt fråga om Nederlagsrättighet för Staden Wisby ; sami Nio i3 , angående yrkadt förbud emot införsel af utländske Fabriksvaror m. ro. S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Stats-Utskottets Utlåtanden: 8 Pro». Utdrog den S Augusti 1829* N:o »98 j * anledning af vackt motion om rättighet för en del Hemmansegare i Vester-Norrlands Län att, med andras uteslutande, få idka fiske af hvad^beskaffenhet som helst vid egen strand i ÅngcrraannaElfvens N:o 19g , 1 anledning af Kongl. Maj.ts till Utskottet afiåtna Nådiga Proposition af den i5 November sistlidet år 1828, angående Sala Silfververk? Nio 900, i anledning af de Berätfelserj tom Pikets Höglofl. Ständer till Stats-, Banco» och Riksgälds-Verkens öfverseende åren i8i5 och 1827 församlade Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Maj:t* och Rikets Commerce - Collegium ställ do fonder och medel; N