Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Goethe lärde sig nu simma och en kväll, när han sålunda »dränkte den gamle Adams fantasier», skrämde han en bonde till vild flykt genom att spela vattengast. Först när Ilm var isbelagd, upphörde baden, men då gick han i stället skridsko på ån eller än hellre på Schwansee. Skridskogång blef raseri under Goethes första vintrar i Weimar, och hela den fina världen beundrade, helst om kvällarna vid hornmusik och bloss, hans vackra löpning. Ej blott i detta fall, äfven dansande, ridande, simmande och fäktande var nästan alltid Goethe den ypperste. Från hans njutning af vattnet till den af ljuset och luften: »Vårväder; alla träd i min trädgård stå fulla af blom och doft i månskenet Planterade ekar; härligt månsken efter den skönaste dag Stormigt väder; stillhet i själen: solblinkar däremellan. Oväntadt vårväder; på ett par dagar grönt. Har blott vegeterat i ro och renhet Våraningar. Tiden flyter klar, ren, glad som vatten » En majnatt sofver Goethe på sin altan i sin blå kappa under storm, regn och åska, och så godt, att sängen sedan smakade illa; en annan majnatt njöt han på samma altan – som nu är nedblåst – sofvande i månskenet »alla himlens härligheter», hvar gång han vaknade; ofta talar han om, att han sof i trädgården. Ensamt dessa vanor voro nog, för att Goethe skulle anses omoralisk af filistrarna, för hvilka ett par söndagspromenader om året inneslöto all naturnjutning, medan Goethe, som en biograf yttrar, »hängaf sig åt vatten och luft, som om de varit laster». Köld eller hetta gjorde för Goethe ingen skillnad. Att sitta hela dagen till häst, sedan hela natten ligga i skogen eller bevista ett dryckeslag, bekom honom intet och vid alla jakter, baler eller eldsvådor var han bland de uthålligaste. I regeln var emellertid Goethes sofrum inte i fria luften utan i det bortersta af de fyra små kamrarna i öfre våningen af hans Gartenhaus.
Ståndet vidblef sitt beslut alt afslå Utskottets, i början af betänkandet, vid balina yttrande, det ilikets Ständer måtte bos Kongl. Majit i underdånighet, anhålla, att de å denna Hufvud-Tilel anvisade medel ej må användas till nybyggnad, förbyggnad, eller svårare reparation af linieskepp m. m.; l a, 2:a, 3e, 4:e och 5:e punkterna lades lill handiingarne; 6:e punkten, bifölls med den förändring, att dispositionen af ifrågavarande anslag till flottans underhåll och nybyggnad öfverlemna® till Kongl. Maj-.ts Nådiga pröfning, utan att någon fördelning af anslaget mellan Flottans serskilda stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg, beslutas; 7:e, 8:e och 9;e punkterna, yttrandet i anledning af Herr F G. Du liietz’s motion, I2:e, 13;e, 14:e och 15-‘e punkterna samt yttrandet i anledning af Herr E. D. Grapes motion lades till handiingarne; Sednare Afdelningen: 1 punkten lades till handiingarne; 2 punkten, med afslag å Utskottets utlåtande i denna punkt, beslöt Ståndet, alt för nybyggnad af krigs-ångfartyg och ångkraftens användande på flottan tillhöriga fartyg skulle uppföras det af Kongl. Majit äskade anslag af 300,000 R:dr, att utgå under loppet al 3 år med 1 om året; De återstående punkterna lades till handiingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 73, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 39, angående reglering af utgifterne under Sjette Hufvud-Titeln: l:a och 2:a punkterna samt 3 punkten, momenten a. —e.), lades till handiingarne; Mom. fl), med bifall till Utskottets tillstyrkande i delta moment, beslöt Ståndet att å Sjette Hufvud-Titeln må, till Kongl. Majlis
Då sången var slut, gick man ut och promenerade och njöt af den härliga sommaraftonen, med den ljumma luften och det dämpade fogelqvittret bland träden. Vid hemkomsten intogs supé, och sedan fann sig herr Vigert befogad att säga godnatt och tacka för en angenäm dag. Vid afskedet qvarhöll han ett ögonblick Agnes’ hand mellan sina och sade med ett småleende: »Vet ni hvad jag har tänkt på hela qvällen, fröken?» »Nej», svarade Agnes förvånad. »Jo, jag har hela tiden tänkt på ett litet poem af Heine. Om ni vill läsa det, står det i »Buch der Lieder», i »Dichterliebe» och börjar så här: Im Rhein, im heiligen Strome, da spiegelt sich Det lilla versstycket skulle jag vilja ha skrifvit och tillegnat er, – om jag vore kär i er nemligen!» Han skrattade, släppte hennes hand, gjorde ett par korta bugningar för det öfriga sällskapet, och sprang derefter ned för trappan och uppåt gångstigen, som ledde till Burströmska villan, medan Agnes litet undrande blickade efter honom. Då han kom hem, fick han höra att fru Burström icke kommit ut till qvällen och att herrn och fröken redan gått och lagt sig. Som klockan var half elfva och han icke längre hade lust att gå omkring och filosofera i skogen, följde han deras exempel, men det dröjde en god stund, innan han somnade. Han tänkte på flickorna Arnell och den förflutna dagen. Hvad hade Cecilia egentligen menat med att säga, att han ej hade sinne för det erotiska? Det var ett yttrande, som icke berörde honom angenämt. Ingen ung person, vare sig man eller qvinna, tycker om att höra att hon ej förstår sig på kärlek, i synnerhet om den som säger henne det är af motsatt kön. Han undrade hurudan qvinna Cecilia var. Utan tvifvel hade hon haft mycket kurtis för sig och var icke fri från koketteri, men han tviflade på att hon var i stånd att erfara en djupare känsla. Agnes deremot ... Längre hann han emellertid icke. Hans funderingar öfver
Hvad sjelfva hufvudfrågan angår, lärer det få anses obestridligt, att, igenom de omförmälde 1’ordrings-bevisens utfärdande, Riksgälds-Contoret hvarken lidit eller möjligen kunnat eller skall kunna lida någon förlust. Förskott å den anvista summan har aldrig blifvit gifvet och aldrig begärdt; ränta hvarken fordrad eller erlagd; skyldigheten att inlösa bevisen icke en dag framflyttad. Riksgälds-Contoret har sålunda genom de utfärdade bevisen åtagit sig ingen annan skyldighet, än den förut detsamma åliggande, att på en viss dag betala. Det är sannolikt, att Konungen, då Han vid serskilda tillfällen dessa bevis begärt, äfven kunnat dem till sin nytta använda. Men deraf kan visst intet skäl Stats-Utskottels Utlät/mdc> N.o j.5. J9 hemtas att förbjuda dem, då af alla de händelser, som blifvit antydda oell hvilka möjligen kunna emotses, ingen enda kan medföra för Riksgäids-Contoret skada eller förlust. Jag anser fördenskull den af Utskottet föreslagna föreskriften vara i det minsta öfverflödig och frågan derom hvarken hafva behöft eller bordt väckas. STO C K II O L M, F.CKSTP.1NSKÅ BOKTRYCKERIET 1840. Stats-Ulskottcts Utlåtandej N.-o ^6. 1 N:o 46. AnL till Exp. Utsk. den 7 April, kk 5 e. in. Utlåtande j i anledning af väckt fråga om förändring uti några stad gauden /drande uppbördssättet inom Stockholms Stad. (Rgs. Afd.) Från Högloft.
Mot fritt vivre önskar en vittnesbörd öm metodens goda resultater. ung flicka af god familj, under sommarDet Kongelige Frederiks Hospital, Banizen, månaderna i prästgärd på landet, undervisa Öfverkirurg. Gustaf Adolfs Torg n:r 14, i musik, samt deltaga i husliga sysslor. Herr A. W. Möller har å kirurgiska afdelgodtgör å sparkasseräkning 5 %. ningen af K. allmänna Garnisonssjukhuset Svar till » Yram *, Stureplan 3, Göteborg (798) A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i med ett af honom uppfunnet lösningsmedel, utan smärta för patienten, fullständigt bortmånaden utan särskild uppsägning. INACKORDERING PR AR. tagit ett större antal Iiktornar, hvilket här(G. 78894) med på begäran intygas. Axel Sjöberg, till * En äldre f. d. tjänsteman Önskar god inackordering i bildadt och angenämt hem vid förordnad sjukhusläkare. Herr A. W. Möller har på mig användt någon, i mellersta Sveriges skogstrakter, Härmed meddelas ärade kunder att ett af honom uppfunnet sätt att borttaga likvackert belägen brukseller landtegendom, tornar och därvid fullständigt lyckats; och helst i närheten af järnväg, samt där tillfår jag således rekommendera hans metod fälle t ' 11 jakt kan erbjudas. Svar till » 28 såsom särdeles lämplig, enär den är både L. (S. T. Idun Stockholm, Iduns N:r 14 (433) Prenumerationspris pr Idun ensam _. Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modet, månadsuppl Barngarderoben.- Fredagen den 3 april 1896. år: kr. Prenumeration sker å alla postanstalter i riket. Redaktör och FRITHIOF HELLBERG. Redaktionssekr. : J. AiiiionMj &gt;ris • 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökandeo. » Lediga platser » Lösnummerprls 15 öre 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal stafv. Nordling. (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. Häckner.
Med undantag af en och annan i Stockholms-Posten införd småbit, blef detta dröjsmål till och med tvåårigt; eller fortfor ifrån de första månaderna af 1782 till de första månaderna af 1784. Det kan väcka förundran; men sammanhänger med den omständighet, att han, i grunden, var mera född till talare än till skriftställare. Alla underrättelser från hans enskilda lefnad öfverensstämma deri, att han helst utgöt sitt snille i samtal, i muntliga blixtringar, i föredrag improviserade bland vänner och beundrare; och dernäst i förtroliga bref, – såsom skrifter, hvilka genom sin natur voro närmast improvisations-lika. Det omedelbart personliga meddelandet medförde äfven esomoftast ett uppläsande eller deklamerande af hans handskrifter; hvilket, enligt alla åhörares intyg, skall varit mästerligt. Det ena med det andra gaf honom sjelf så mycken njutning, att han dervid – jemväl under sednare hälften af sin bana – långa tider framåt bortglömde tryckpressen och den allmänhet, hvarmed man blott genom denna kommer i beröring. Detta torde ock öfverhufvud förklara, både hvarför han tillämnade så många skrifter som aldrig blefvo författade eller åtminstone aldrig fullbordade, och hvarför de verkligen skrifna äro, dels så föga voluminösa, dels så rentaf fragmentariska. De Kellgrenska angreppen, särdeles under året 1783, synas varit de retmedel, som förkortade det ”epikuriska” uppskofvet och väckte honom, att ändtligen 1784 utgifva både den så länge omtalta lärodikten öfver Passionerna, och flera andra skrifter tillika, hardt nära på samma gång, eller liksom i slag på slag: sin så kallade ”prosaiska ode” Inbildningens Nöjen, sin Straffsång, och sin tidning Den Nye Granskaren. Till yttermera visso beledsagade han nu både Passionerna och Inbildningens Nöjen med hvarjehanda anmärkningar och excurser, som i betydlig måtto gjorde dem till stridskrifter. Vid nämnda skaldestyckens utgifvande begick han föröfrigt den orättvisa mot sin äresång öfver Jordbrukaren, att ej låta denna få följa med.
Barthelemy. ^'ill Riksens Ständers Stats - Utskott har Kgl. Majit under den 18 i denna Månad täckts aflåta följande: ”Protocoll hållit inför Konungen på Stockholms Slott d. 18 Junii 1818- Närvarande: H. E. Justitise Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. H. E. Stats - Ministern för Utrikes Arenderne, rn. m. Herr Grefve von Engeström. H. E. Stats-Rådet, m. m. Herr Grefve Fleming. H. E. Stats - Rådet m. m. Herr Friherre Lagerbring. Undertecknad Hof-Cantzler. Stats-Rådet, m. rn. Friherre Cederström. Stats-Rådet, m. m. Herr Grefve Mörner. Undertecknad Hof-Cantzler uppläste ett på Kongl. Majus Nådiga Befallning uppsatt förslag till en Nådig Skrifvelse till Riksens Stän. ders Stats-Utskott, angående Colonien St. Barthelemy, sådant det vid detta Protocoll finnes bilagt; och blef denna Skrifvelse, pä Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkan, af Kongl. Majit i Nåder gillad, och skulle, af uu* Stäts-ZJtskottets 'Betänkanden• dertecknad Hof-Canizler contrasignerad, på vanligt sätt till Stats Utskottet öfverlemnas. In fidem G. af Wetterstedt.” ”Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Siänders Stats - Utskott, angående Colonien St. BarthelemyGifven Stockholms Slott d. 18 Junii 1818. Kongl. Maj:t, sorn med oafbruten sorgfällighet omfattar hvarje anledning, att ej allenast för närvarande, men äfven för en aflågsnare framtid befrämja
Län; Särskilda Anföranden af samtlige Representanterne från Blekinge Län, i anledning af dels Kongl. Majtts Nådiga Proposition i fråga om grunden för beräkningen af Reserv - S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: 164 Prot.-Utdrag den 20 och 22 Februari 1851. räntorna vid Båtsmanshållet i Blekinge, dels ock Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse i fråga om förändrad beräkningsgrund för Båtsmans-vakans-afgiften af nyroterad jord inom Blekinge LäD, att i sammanhang med berörde Nådiga Proposition och Skrifvelse behandlas. Den 20 Februari. Frän Högloft.
Enligt förslaget kunde actieägaren, på sätt jag förut omtalat, multiplicera sin insats, utan att derför tillskjuta nya capitaler. Man har ansett det lätt att få lätt på actionären och sagt, att actiens öfverlåtande på annor man skulle bero af Bankstyrelsens pröfning. Sådant låter sig icke göra, ty actien blefve då icke belånbar eller antaglig i enskilda rörelsen; och detta är dock grunden för all actierörelse. Actierna måste således vara ställda till innehafvaren eller ordres och kunna transporteras på hvem som helst, emedan actien, lika med sedeln, måste vara en gällande representant af det insatta myntet. JNar nu dessa actiebref få belånas, inträffar icke annat, än hvad ända från 1668 ägt rum, att nemi. Bankstyrelsen äger rätt att belåna silfver, men icke skyldighet att återlemna mer, än hvad sorn blifvit insatt. Man har sagt, att actieägaren kunde stämma Banken, om han icke fick sin rätt. Hvarföre kan icke hvarje sedelhafvare lika väl göra det? Hvarföre skulle actionären äga prioritet? Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Hvad först angår frågan om motionens remiss, får jag, i detta afseende förenande mig med motionären, endast fästa uppmärksamheten på ett härtill lämpligt prejudicat, det nemligen, att, då K. M. vid 1823 års Riksdag till R. St. öfverlemnade den då nedsatta FinanceCommitteens betänkande, samma betänk., undertecknadt bland andra af vår nuvarande Hr Landtm., hänvisades till Statsoch BancoUtsktn, ehuru deruti hemställdes, icke blott att enskilda actieägare skulle inträda med sina capitaler i Bankens rörelse, utan äfven deltaga i dess styrelse och förvaltning, för hvilken händelse till och med de reglementariska föreskrifterna voro i betänk, upptagna. Då således 1823 års financeförslag, i enahanda, ehuru långt vidsträcktare syftning, än Hr Frih. Kantzou’s, icke ansetts involvera någon förändring i 72 §.
Ridderssavctö och Adelns Herrar Ledamöter, närvarande wid Riksdagen i Norrköping iLoo. Herre-Clasten. Grefwar. 1. v5/refwe krake, Fullmagtig Grefwe K-e^sn ksu^ir, (lisas. «) 2. — ks^S!ik,u^>r, Lkarles Lmil, Kammarherre, VlLL Lor^oral. Z. — Ne la Osrclis, ^.xcl, Kammarherre, Oflver-2ldiura»t, R. S. O. L) 8. — Oxenstierna of Korsholm, gacok Qustak, Ofwerste-Kammarstmkare, R. N. O. r) IO. '— Oxsnkieraa af Croneborg, Fukmägtrg Gref. we l-iorn, Olars, Osnsral-OiLurenanr. Oapitsinslieutenant, Skattmästare wid de Kongl. Oräen. 12. — Llsnbnck, Magnus, O fwerste-Kammarjunkare. Under-OanLsller wjd K. M. O. 19. — Douglas, Larl Willkolm, Hfwer-Adjutant. 2s. — Wacktmeister, Arvest /^stalric, tlestajor. 29. — Nfollce, Fullmagtig Friherre louis sts 6000, Kammarherre, gs. — Ovllsnstolps, IVils, HofW^arstalk, R.S.O. 41. .— koncis kil Björnh, Oustak, Kammarherre. 42. — 6/IIenkorg> gökan stlsnning, Lagman, ri) 46. -— ki^sr, 6ustak, Ryttmästare. 0) Ledamot i BcwillmngS-Utffottet. S) Led. uti Riddarhus-Utff. ) Led. uti Niddarh. Ukst.
General-assistans-kontorets expektansstat; hvarjemte Utskottet får upplysa: att Rikets nu församlade Sländers beslut, genom bifallandet af Utskottets utlåtande N:o 274, angående bokhållarne vid riksgäldskontoret tillerkänd löneförhöjning, äfvensom derigenom beviljade arfvoden för kammaroch husdrängarne vid detta verk, blifvit iakttaget vid uppgörandet af förslaget tiil ordinarie aflöningsstaten; att det på hittills gällande interimsstat upptagna arfvode för bestridandet af kanslist-göromålen vid fullmäktiges expedition bibehållits å samma stat, under förutsättning af Rikets Ständers bitail till Fullmäktiges gjorde och i Utskottetsmemoria! N:o 293 tillstyrkta hemställan om detta arfvodes fortfarande intill nästa riksdags slut; att de pensioner, som, enligt Rikets Ständers vid denna riksdag fattade beslut, blifvit tillerkända kamererare!) NF. Öhman och kammardrängen J. Broman samt revisorn A. Kuhlaus enka uppförts å riksgäldskontorets pensionsstat (^Ståts-utskottets Uti. N:is 78 och 87 j); att vid uppgörandet af f. d. General-assistans-kontorets expektansstat, hvilken först efter nästa års ingång kommer att tillämpas, ersättningen för den under lönerne inbegripna spannmål blifvit beräknad enligt det spanmålspris af 8 r:dr tunnan, som vid nuvarande riksdag blifvit bestämdt för de tjenstemän, hvilka före år 1841 tillträdt sine nu innehafvande löner; samt att den af 1844 och 1845 års Ständer fastställde pensionsstat vid sistnämnde kontor, sedan derå uppförde personer med döden afgått, numera upphört att vara gällande.
Deraö $ufrurö odö $3arnö Ut# falber, meb rättighet att, genom afbrag å ©efållenö eller Arbetaren© arbeta förtjenf, Derför göra ftg betalb. ©naöanba förfållanbe ege rum i affeenbe på ©efall eller Arbetare, forn 3:ne mecfor före mantalöjfrifning från täflare af flpttat, utan att febermera låta ftg fattfrifmaé, bå t fift fall betalnings fplbtgfeten brabbar ben täflare, foö fmitfen be febnaf imber fattemret ar» betat, £ill ©efåll eller Arbetare, forn efter ^antalsfrifntng affpttat, (emne täflare bernis, att Utjfplberne blifmit innefållne; ocl) bör betta bernts af ©e* fåll eiler Arbetare företes, bå (jan foS meberböranbe Sluctoritet om pajj anfål* ler, för att ftg till annor ort begifma. illigganbe bet ben ifrare, tyes froilé fen ban berefter förf arbete erhåller, att (jottom bemifet ajforbra, eller ocf, t fafnab Deraf, för Utfplberne anfmara, meb famina milfor, forn reban nåmnbe åro. Stfa anfmar åligge ocl) lifa råttigljet tillfomme be perfoner, f>vr»ilfa meb» Deta fåbane förfmarö»feblar eller antagningö*bemtS, på gruttb (jmaraf förfmarö* tagaren år befriab ifrån att taga årötjenf enligt Sego»0tabgan; men innehar £jenfelfon, ©efåll eller Arbetare ©genbom, ^anbtering eller fftörelfe, forn år befattning tmberfafab, anfmare fjelf för ben Deraf utgåenbe £3emiUmng. §. 106. $uSbonbe
CanzliOrdningen, i afseende på allmänna handlingar, som kunna utur Riket föras. XXXIII. B. 477. XXXVI. A. a3. «— i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 102 och 110 förut meddeldte Betänkanden. XXXIII. B. 477. XXXVI. A. 23. —. i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande i fråga om forväsendet samt Gästgifveriskjutsanstalterne. XXXIII. B. 477* XXXVI* 24. XXXVII. A. 203. XLIX. E. a5. 29 Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af väckt motion om belåningsrättighet uti publika fonder å ritorr spannemål. XXXIII. B. 477. XXXVI. 25. LII. A. 293. Lill. A. 10. LXIV. U. 216. LXVI. B. 3o3. A. 3i3. ■— i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande angående väckte motioner, dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och dels om upp* Täntande af ett Institut egentligen för kyrkosång. XLII. B. 75. XLVIII. A. 226. — med förslag till jemnkning uti RiksStåndens särskilta fattade beslut, i anledning äf Utskottets Betänkande rörande vissa dagars undantagande från auctionsförrättningar. XLII. B. 75. XLV. E. 36t. XLVIII. A. 228. — med förslag till jemnkning uti RiksStåndens beslut i fråga om KronoHemmansoch Nybygges-åboers i de Norra provincerne rättighet, att till tjärubränning använda stubbar, rötter m. m. XLII. B. 75. XLV. E. 36i. XLVIII.
Banco-Utskotiets Utlåtande, N:o 146. 5 Xlii häröfver infordradt Utlåtande, hafva Banco-fullmäglige, under vitsordande, alt alia laga åtgärder, ehuru ulan önskad framgång, blifvit vidtagne för bevakandet af LaneContorels rätt och hästa, och då något ytterligare uti dessa mål icke vore att tillgöra, på grund deraf, tillstyrkt bifall till den af Directionen i förevarande ämne gjorda hemställan. Utskottet har inhemtat: att samtlige lånen, för hvilka Carlsscn och Rabe hos gäldenärerne uppburit penningar, som blifvit af dem förskingrade, varit efter förfallotiden lagsökte under loppet af åren 1828 och 1829; att Carlsson i början af Mars i83o aflidit, och Rabe i Augusti månad samma år afbändt sig lifvet, samt alt lillgångarne uti de efter dem yppade concurser, enligt sysslomannens infordrade och af Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs Län insände uppgifter, på långt när icke varit lillräcklige lill godtgörande af de Kongl. Maj:l och Kronan, för oredovisad uppbörd, med förmonsrält framför Låne-Conloret tilldömda fordringar. Enär, på sätt här ofvan blifvit anfördl, upplyst är, alt icke ringaste tillgång finnes till ersättning af de utaf Kronofogdarne Carlsson och Rabe i lifstiden indrifne, men ej redovisade låne-fordringar, finnér Utskottet sig böra ti 1 lstyrka, att de samma måtte få ur Låne-Contorets räkenskaper a fisk r ifvås. Stockholm den 21 Januari 1841 - Reservation af Herr Bråkenhjelm'. ”Emot Utskottets här ofvan upptagne tillstyrkan får jag mig reservera.
Enligt Kongl. Brefvet den 13 November 1845, skulle sistnämnde sterbhus ersätta 283 R:dr 15 sk. 3 r:st, hvaremot återstoden, 1,503 R:dr 11 sk. 6 r:st, kominer att hos Rikets Ständer till afskrifning föreslås, 1,786: 26. 9. „ Kapitenen Gumelii och Tygvaktaren Westergrens sterbhus, beroende på konkursutredningar, 1,264: 44. 11. Handelshuset I. de Ron & Söners konkursmassa, hvilken saknade tillgång, 40: 24. 6. lör krutförsäljnings-expeditionen till Medelhafvet år 1822, om hvars slutliga utgång Kongl. KrigsKollegium, den 13 November 1846, uti skrifvelse till Hans Exellens Utrikes Stats-Ministern, begärt upplysningar,hvarjemte anhållitsomåtgärders vidtagande för utbekommande af ersättning för det Kronan afbända krutet, 12,627: 45. 7. hos Tygvaktaren Tilländers sterbhus och f.d. Tygkapi tenen Klingspor, som af Kongl. Kammar-Rätten blifvit den 29 April 1846 ålagde, att med kontant ersätta de persedlar, sorn ej kunna in natura återlemnas 1,658: 39. 11. „ Snickaren Wallin, hvilken saknade tillgångar, . 66: 4. 1. \ 86 — lios Handlanden Vigelius, hvilken saknade tillgångar, 182: 44: 9. „ Öfversten Bildt, dito dito 2,942: 19. 2. „ aflidne Majoren Volckers konkursmassa och Tyg skrifvaren Vahrberg, bevakadt i nämnde konkurs, som ännu icke var afdömd, 225: 26. 10. „ f. d. Under-Löjtnanten Bark.
Jag kan visserligen ej förmoda annat, än att samma pluralitet, som här beviljade anslaget lill materielen, äfven skall bevilja den nu föreslagna åtgärden; men jag anhåller dock, att denna fråga må till nästa Plenum uppskjutas, på det jag må äga tillfälle att äfven till de andra Stånden få bifoga min enskildta tanka. Friherre Cederström, Jacob: Af samma anledning, som Herr Crusenstolpe begärt, att de öfrige Stånden måtte inbjudas att förena sig i Ridderskapets och Adelns beslut om materielen, anhåller äfven jag, att, enär Ledamöter af StatsUtskottet här lemnat vårt Stånd upplysningar om verkliga tillgångar, dem Utskottet icke uppgifvit, Ridderskapet och Adeln måtte generelt inbjuda de öfrige Stånden, att, på grund af dessa upplysningar, instämma i allt hvad Ridderskapet och Adeln i afseende å Statsreg - Den 12 October e. ra. 7i leringens 2:dra och 3:djc HufvudTitlar beslutat, helst Riksdagen derigenom skulle kunna sex veckor förkortas, emedan någon fråga då icke skulle behöfva att af Nämnd afgöras. Herr Hjerta: Grundlagens stiftare tänkte sig, att Stånden på deras 4 olika kamrar skulle kunna fatta olika beslut om Statsregleringen, och förordnade derföre en Nämnd. Jag befarar, att, om vi lösrycka detta stadgande, och göra en början med att skicka på de andra 3 Stånden hela Statsregleringen, vi skola komma i ganska kinkig belägenhet, då det Stånd, som nekat alla skattehöjningar, i sin tour torde inbjuda oss att förena oss i dess beslut. Jag afstyrker derföre de föreslagne inbjudningarne. Blott i ett enda fall skall jag icke motsätta mig. Herr Crusenstolpe: I afseende på inbjudningen om Statsregleringens Andra och Tredje HufvudTitlar, instämmer jag till alla delar med Herr Hjerta. Jag tror dessutom, att en sådan inbjudning ej skulle vara artig mot de andra Stånden.