Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domareembetets utöfning, som för den enskilde gäller lif och välfärd, kan ock för sjelfva samhället vara af föga mindre betydelse. Ej blott ett misstag af lagstiftaren i bestämmande af domarens uppdrag är för samhällsbyggnaden vådligt; äfven ett misstag af domaren i utförande af detta uppdrag innebär någon gång samma våda. Ett falskt begrepp om domaremaktens behörighet kan alltså vara af en politisk inflytelse, för hvilken man säkert i allmänhet icke gör sig reda. Lagskipningens tillstånd, beroende af domaremaktens inrättning och af dess förvaltning, är kanhända det högsta profvet på samhällets tillstånd. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. 19 Vid domaremakten hvilar samhällets lagbundna trygghet. Ingen ting skyddar allmän och enskild frihet, rätt, säkerhet, om ej denna makt uppfyller sitt kall. Och med icke mindre fog torde det kunna sägas, att så länge domaremaktens utöfning är ostörd och dess åliggande fullgöres, i undergifvenhet för lagen och för ingen annan, den samhällsinrättuing, som frambragt oell upprätthåller en sådan utöfning af domaremakten, derigenom också uppfyllt det vigtigaste af sin bestämmelse. Det första nödvändiga för möjligheten att fullgöra domarens kall är, att han vet, hvad han under namn af lag skall lyda. Han får då icke tvingas att för lag erkänna, hvad han ej tinner så vara. Detta tvång vore icke bättre, än örn han tvunges att i lagen antaga en mening, som han der icke sjelf finner. Han dömer icke i någotdera fallet; det är icke en dom, som honom aftvingas. Så vidt jag erfarit, motsäger man icke denna sats i afseende på lagens innehåll och mening. Det erkännes, att domaren härom endast äger rådfråga lagen sjelf, och dervid lyda ingen annan befallning än sin egen insigt. Men om det vore otillbörligt, att någon finge föreskrifva, huru do maren skall förstå den lag, som gäller; så vore det väl icke bättre, om domaren kunde emottaga en befallning att alldeles icke följa denna lag, utan döma tvertemot dess innehåll.
Utskottet har jemväl genom remiss från Bonde-ståndet fått emottaga serskilde i enahanda syftning väckte motioner af riksdagsfullmägtige Pehr Nilsson, Jöns Jönsson och Pehr Pålsson från Christianstads län samt Johan Pehrson från Upsala län, med hvilka flera af Ståndets ledamöter förklarat sig instämma. Vid öfvervägande af hvad i detta ärende förekommit, har Utskottet, med hänsigt till den betydliga lindring i skattebördor, hvilken vid 1840— 184* årens riksdag blifvit ruslhållarne tillskyndad medelst den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer då medgifna befrielse från mötes-passevolansens utgörande för manskapets underhåll, funnit sig böra tillstyrka, att förrberörde motioner icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Nä rf vade Armeen. 12:0 Sedan Kongl. Majrt, under den 26 Mars 1846, i sammanhang med anbefalld förändrad organisation af Lif-gardet till häst, låtit ad interim för detta regemente utfärda en derefter lämpad ny aflönings-stat, hvilken slutade sig på en summa af 66,192 r:dr 33 sk. 6 rst., och således med 3,177 r:dr 20 sk. öfversteg regementets anslag enligt riksstaten, men deremot endast tills vidare fått tillämpas, i den mån regementet, i föreskrifven ordning, till densamma från en jemväl fastställd s. k. öfvergångs-stat öfvergått, har Kongl. Maj t, med tillkännagifvande häraf, äfvensom att, å andra sidan, i utgifterna för regementets beklädnad, sadelmundering och fouragering tillvägabragtsbesparingar af tillsammansnärmare 20,000 rrdr, nu föreslagit Rikets Ständer, attomförmälde, för definitiv fastställelse af Lifgardets till häst nya organisa - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. 9 nisation erforderliga, tillökning i nuvarande anslag för detta regemente mätte varda med 3,177 r:dr 20 sk. på stat uppförd.
Maj;t täcktes i Nåder anbefalla vederbörande, att infordra en specifiqve redogörelse för de allmänna medel, som blifvit använda till tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoller för 1817 och 1818 arens Riksdag, och densamma derefter till noggrann granskning företaga, samt att, derest det skulle finnas antingen, att en sådan granskning fordrade en längre tid eller ock att dervid anledning tilläfventyrs förekom emot redogöraren, att han vid penningarnes utbetalande för berörde ändamål och beloppets verificerande, icke Den 11 Augusti mt så förfarit, som Riksens Ständers beslut, i afseende på tryckningen af Ståndens Protocoller innehåller, Kongl. Majit i dessa fall, täcktes af andra medel förskottsvis till Riddarhus Directionens disposition anordna så mycket, som erfoclras för att godtgöra ofvannärnnde Boktryckare deras rättmätige och i 5 år förhållne fordringar, så att berörde exemplar omsider må varda för Ridderskapets och Adelns Ledamöter och det allmänna tillgängelige.
I sammanhang med nu anförda nådiga framställning har Utskottet förehaft följande dels inom Presteoch dels inom Bonde-Ståndet väckta motioner, nemligen! af Doktor Almqvist hvilken (i motion JM 56) — jemte framläggande af en jemförelse emellan Kronofogdars och Häradsskrifvares olika tjensteåligganden, behof af biträde i tjenslgöringen, löner och pensioner, utgifter i och för tjensten samt hvarldera embetets vigt eller värdighet — vidare anfört, att Häradsskrifvarens tjensteåtgärder visserligen vore till antalet färre än Kronofogdens, men att en närmare granskning af beskaffenheten utaf det olika arbetet, som erfordrades för de särskilda tjensternas bestridande, gåfve vid handen, att Häradsskrifvarens arbeten ovedersägligen Stats-Utskotlels Utlåtande M 99. 27 vore betydligt tyngre och af större omfång än Kronofogdens samt medförde en ojemförligt större kostnad i och för utförandet; att Kronofogden med lätthet erhölle tjenstebiträden, enär dessa i allmänhet egde tillfälle att förskaffa sig ej obetydliga inkomster utan principalens betungande, men att Häradsskrifvaren deremot endast med svårighet kunde förskaffa sig något tjenstebiträde med framstående duglighet, och om ett sådant, mot vilkor af förordnande erbölles, finge Häradsskrifvaren, till aflöning åt ett sådant biträde, afstå ofta hälften eller mera af sin inkomst; att enligt en äldre reglering skilnaden emellan Kronofogdarnes och Häradskrifvarnes löner varit 300 R:dr, men att denna nu höjts till SOORtdr; att tillförene provisioner och andra sportler ansetts väl uppväga denna skilnad, men att dessa extra inkomster numera, i den mån de icke försvunnit, eller nedgått till en obetydlighet, inberäknats i lönen, så att skilnaden derigenom blifvit definitiv; att, i afseende å underbyggnad i kunskaper, sådan erfordrades ingalunda i mindre mån för häradsskrifvareän för kronofogdetjensterna; att hvad anginge »embetsvärdigheten» Häradsskrifvarne vore
På grund af hvad sålunda förekommit, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att all ränta för ofvanberörde af postmästaren J. Simmingskjöld och hökaren Peter Holmström upptagne lån må alskrifvas, emot vilkor’, att Falcks sterbhusdelegare, inom två månader, efter af beslutet härom erhållen del, tili lånekontoret inbetala lånens nuvarande kapital-återstod, tillsammans 82 r:dr 40 sk. 8 rrst banko, jemte lagsök nings kostn a derne 3 rrdr 24 skill ingar samma mynt, Stockholm den 21 Februari 1848. Bill till R. St. Prot, 1847 och lS-18, 6 Sami t A/d. it Haft 2 b Banko-Utikottels Utlåtande j IV.-o 3o, N:q 30. Alik. till Exp. Utsk. den 22 Febi’., kl. 10 f. im. Utlåtande, i anledning af Juveleraren J. Nilssons ansökning om eftergift af upplupen öfverränta ä ett lån i Bankodiskonten. Hos Utskottet lur förre juveleraren J. Nilsson anhållit, att, sedan han, genom dels afytlrande af äfven de nödvändigaste husgerådssaker och dels upptaget lån, lackats att i Augusti månad sistlidet år kunna liqvidera sin återstående kapi ta 'skuld till diskontverket och i afräkning å öfverräntan erlägga 43 rtdr 12 sk., samt med en sjuklig hustru och liera små barn, sage sig alldeles oförmögen att gälda den ännu resterande öfverräntan, eftergift af densamma måtte honom förunnas.
Ehrenborghs sist framställda tanke skulle antagas; ty Ridd.secret:s anmärkning refererade sig till orden: ”öfverläggningar och beslut,” och fråga var om Högsta Domstolens Expedition kan sägas öfverlägga och besluta. Hr Dalman: Så framt icke instruetionen för Konungens Cancelli kommer att förändras, lärer det vara gifvet, att Högsta Domstolens Expedition, lika så väl som nuvar. Just.revisionen, kommer att både öfverlägga och besluta. Instruetionen för K. Cancelliet innehåller nemi., att målen, innan de föredragas i Högsta Domstolen, skola i Just.revisionen beredas och der öfvervaras af minst 3:ne föredragande. Inför Revisionen ske äfven muntliga förhör och vittnesförhör m. m., hvadan både öfverläggningar och beslut derstädes förefalla. Vill man åter icke bibehålla benämningen: Expedition, så kan man i stället nyttja ordet: Cancelli; men det lärer i allt blifva nödigt, att denna Expedition eller detta Cancelli kommer att, hädanefter som hittills, både öfverlägga och besluta. Frih. Ehrenborgh: Hr Dalman har hufvudsakligen förekommit mig. Det förhåller sig så, som det är mig och honom bekant, att uti Revisionen både öfverlägges och fattas beslut i åtskilliga mål, och j har velat uttrycka rättighet åt Just.ombudsm. alt öfvervara dessa öfverläggningar och beslut. Felet är af R. o. Ad. egentligen begånget vid §; men jag vill hoppas och förmoda, ätt de öfriga Stånden hafva genom sina anmärkningar rectifierat detta fel, och att således vid anmärkningarnas sammanjemnkning inom Constit.Utsk. man kan komma till en så fullständig redaction som möjligt. Jag torde få fråga de ledamöter, som Den g October e. ra. 23i möjligen hafva sig det bekant, hvad beslut de öfriga Stånden fattat vid 24 §• Om det kunde upplysas inom Ståndet, vore det kanhända rättast alt stadna vid samma beslut sorn de öfriga Stånden. Jag förmodar, alt de bibehållit det gamla namnet, och då vore det kanhända lämpligast, att R. o. Ad. afven bibehöll detsamma.
Min mening är också, att de barn, som äro minst försigkomna, borde skickas lill skolan icke hvarje dag, ulan högst hvarannan. Fattige föräldrar kunna icke umbära alla sina barn alla dagar; de stora behöfvas hemma för att efterse de smärre och hjelpa föräldrarna. Om man gör så stränga fordringar sorn Utsktn, så vinnes icke ändamålet, utan skolan blifver en plåga, i stället för en välgerning. Om raan deremot skulle förordna, att flickorna ginge till skolan den ena dagen och gossarne den andra, så behöfde man icke befara några oordningar under vägen dit eller dädan; uppsigten öfver barnen på stället blefve betydligt lättad, och föräldrarne finge skiftevis hafya sina harn hemma. Om detta skedde med de minsta barnen, så torde det vara nog, om de äldre mera försigkomne blott ginge a dagar, samt de äldste en dag i veckan. Da kunde ett skolrum, som nu är tillräckligt för ioo barn, blifva tillräckligt för 200 inom samma församling. Då kunde äfven skolmaterialier för 100 barn räcka för 200. Då hade man äfven den fördelen, att man icke fortskyndade Jäsningen mera, än att hon ju kunde fortsättas, ända till dess nattvardsläsningen började. Man hade under tiden litit bartlén deltaga i arbetet hemma och lärt dem att blifva bönder med detsamma de lärt sig att läsa, hvilket eljest blir omöjligt. Hvad jag nu yttrat, gäller för de flesta påföljande punkterna på sidorna 2.4 och 25 i betänk. Men i afseende på straff eller tvångsmedel mot de föräldrar eller målsmän, som icke inställa sina barn eller pupiller, har jag några anmärku:r att göra. Det heter nemi. i 2 punkten, sidan 24, ’’att, om dessa varningar blifva fruktlösa, barnen skola Den 3a Juli f. m. "från föräldrarna skiljas och till vårdande åt enskilda personer öfverlämnäs.’'
kunna matvaror af alla slag, råa som kokta, bevaras fullkomligt friska ganska lång tid, och detta utan nämnvärd kostnad eller möda. Handelskemists intyg samt de mest ampla loford om dess användning föreligga. Säljes hos hvarje välfournerad specerihandlare ä 60 öre pr paket samt i parti genom hufvudförsäljningen i Stockholm. J. d:r N af utmärkt beskaffenhet hemsändes och utlånas därtill lämpliga cist G M G R N. O. STOCKHOLM. F L Y G L A R TAFFLAR medsändas. W O A. Idun Iduns Tryckeri Fredagen den 5 februari 1897. Prenumerationspris pr år: Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppL Iduns M o d e t, månadsuppl. Barngarderoben B y r å: kr. 1 6, 1 tr. A l l m. telef. R i k s t e l e f. Frida HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Ö p p e n kl. 10 — 5. : J. Nordling. utgivningstid: Redaktör och utgifvare: Aktiebolag. Utländska a n n o n s. 70 öre pr nonp.-rad. hvarje fredag. Segerdahl-Nordström. Den första skridskogångerskan i Stockholm. Det — skiftning Jag v a r ej heller utan att redaktören g j o r d e d e t s a m m a, när j a g ringde p å i telefon frågade honom, fruntimmer, ligt område, i han det sin tid ö p p n a t nets om för Idun som varit banbrytande hon på det täcka kö- stålskofärder på glastaville h a en studie inom hör upprepa öfver ett n u m e r a helt och ett naturstor och fiskrik, samt den lilla S t u b b s j ö n med h e t s f u l l t v a t t e n b o r t o m s t r ä n d e r af m o s s m a r k tre sidor o m g a f s Bergagården den tiden utsikt öfver åkergärden hade stamhåll, vägen, och af d j u p men » klefven », björkbeväxta på skog, den mörkt, hemligoch gungflyn. H o n broder.
Serskildt har Collegium i underdånighet fastat Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derå, att södra flygelbyggnaden af Manufaclur-Discontens hus, hvilken hittills varit upplåten till begagnande för Kongl. Hofstallets räkning och nu af Öfver-Intendents-Embetet blifvit beräknad att disponeras till boningsrum för Oldfruu vid Kongl. Fatburen och dervid anstäldt tjenstfolk, vore för Collegium i högsta måtto behöflig a't användas till rum för Collegii samt Advokat-Fiskalsoch Manufactur-Disconl-Contorens archi ver, helst lokalen för Collegii nuvarande archiv, hvilken utgjordes af ett eldrum och 2:ne källarhvalf, der, i anseende till fuktighet, handlingarne möglade och förstördes, dessutom icke lemnade erforderligt utrymme för handiingarnes behöriga uppställande och ordnande, i synnerhet sedan, i följd af en år 1843 verkställd utvidgning af Manufaclur-Discont-Contorets lokal, Ad vokat-Fiskalens och Discont-Ombudsmannens archiv jemväl måst till ofvannämnde olämpliga plats förflyttas; med afseende hvarå Collegium alltså i underdånighet hemställde, att, i händelse det föreslagne uppförandet af en tvättoch tork-inrättning å Manufaclur-Discontens tomt blefve i Nåder bifallet samt det befunnes nödigt, att både förestånderska!! för tvättinrättningen och dervid erforderligt tjenstefolk egde boningsrum vid sjelfva inrättningen, sådaue rum måtte serskildt 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, IV:o 3■'<? for dem inredas å meranämnde tomtplats, som deitill lemnade allt behöfligt utrymme. Slutligen har Collegium i underdånighet föreslag t, ali ett jernstaket af lämplig höjd mätte uppresas på nuvarande gårdstomt ifrån ostra andan af södra flygelbyggnaden till östra ändan af den norra, så att Manufaclur-Discontens hus med dertill hörande flyglar blefve i allo skiljdt från meranämnde tvättinrättning.
Repetition från andra afdelningen. 7. I enklare förbands/ära leninar läkaren undervisning åt alla afdelningarna, utan att dock egentlig kun skap deri fordras för kursens genomgående. Allmänna föreskrifter: 8. Undervisningen bör så ledas att allt, som möjligen kan på fältet utföras eller eljest tillämpas, hufvudsak ligen på sådant sätt läres, och att boken mera blir ett stöd för minnet och en hjelp för begreppens samlande och ordnande, än det egentliga läromedlet. 9. Exercis och praktiska öfningar omvexla med den öfriga undervisningen. Gymnastik och vapenföring böra dagligen öfvas. 10. Kompaniexercis i sluten och spridd ordning genomgås först under officerarnes befäl. Sorn förmåga att föra och undervisa trupp läres lättast genom föredöme, lemnäs härvid en noggrann men kort instruk - 35 tion. Sedan fortsattes öfningen på mindre afdelningar, först under befäl af underofficerarne och derefter under omvexlande befäl af korporaler och soldater, då underofficerarne biträda vid tillsynen eller gifvas annan sysselsättning. Spridd ordning öfvas företrädesvis i bruten och omvexlande mark och med trupp mot trupp, under bemödandet att inplanta en riktig uppfattning af detta stridssätts natur och ändamål. 11. Bataljons-manöver öfvas dels med flere stångbataljoner, dels med en sådan, då tiraljörplutonerna (an tingen 2 eller 4 allt efter styrkan) bestå af trupp. Alla böra omvexlande tjenstgöra såsom riktbe fäl och plutonschefer och således vexla befattningar, utan afseende på egen grad; dock böra underofficerarne icke användas till stångbärare. Då skolans styrka det medgifver, formeras den på en liten bataljon, som i nödfall kan sättas på ett led, för att åtminstone underofficerarne må vänjas att föra lefvande pluton. 12. Fältoch bevakningstjenst öfvas i omvexlande och olika mark; dervid alla få ombyta befattningar. Öf ningen bör ske ofta med tvenne afdelningar mot hvarandra, hvilka genom patruller och recognoseringar söka utforska hvaranda. 13.
Den mindre synbara förmögenheten skulle kanik - 62 Den 25 April. ste synas här undslippa lika lätt, som upgiflen as inkomsten, men häremot torde 2:ne omständigheter kunna anföras och besinnas gällande, den första att för hwarje raxerings-commitiLe blifvcr det säkert möjliaare, att enligt de i orten kände sacka kunna bedömma förmögenheten än inkomsten, och för Let anr bra torde igenom en al lvarsam författning, den person kunna conkrolleras, som uteglömt fädane upgifter, hwilka bordt uplysa tillgängen af capiialer, aktier, fordringar, guld och silfwer, och hwilken ej inom z:ne mänader derefter hos ortens embets eller tjenstemän npwlfak sine rcversaler för att dera erhälla desi anteknings-bcwis; hwarföruran elfl sädant stuldebrcf icke widare bör wara gällande, eller kunna förtjena laga åtgärd; Åtminstone torde en fä beskaffad försummelse loin medför en werkclig förlust för StatS-casian, förtjena fä mänga procentS pligtpeuniug, att utom Statswerkels andel deraf, äfwen angifrvaren eller äklagaren mätte blifwa fullt betalt: kanste att äfwen debitors inreresie härigenom mindre periettlcrar, än ehwad författning, som hittills anftttö conkrollerande. Den sista Bcwillnings-Förordningen synes haft för afsigt, alt häldre bestalla och betunga industrien, an alt upmuukra lättjan till flit och idoghet. Jag för min del tror att det sednare är mycket uöbwanbigare an det förra kan yeara nyttigt.
Att' likwäl icke kättner Holländffa Språket, hafwa Wi sätt anledning att stura deraf, att öfwersättningen af ett lill Conkoiret innewarande är ankommit Bref pä detta Spräk mäst göras af Notarius Publicus, emedan hwarken LcstenberZ eller nägon annan af Conroirets Betjening lärer hast wa känt Holländska Språket, för att med pålitlighet öfwersätta samma Bref. Uppä war staga hwarföre den un igoo ärs Jnstruction anbesalte Reglering af Staten, derom 1805 ärs Herrar Revisorer i sammanhang med deras yttrande öfwer Commistarien Istnsteäts ansökning, pämint, hasme Wi äfwen saknat Herrar Fullmägtiges swar, dä Herrar Fulimägtige, jemte upprepande af de skäl, som är 180A föranlärit dem att förordna Ostovms till Kammererare uti BokflutsContoiret, endast yttrar, akt Staten blifwit reglerad i den mohn göromalens kraf och framför alt WcrSets säkerhet mrdgrswil; men hwilker yttrailbe icke kan Den 18 NovembevLvyz' kan hafwa afseende pä Contoirets Ordinarie Staf, utan lära Herrar Fullmagtige med en sadan Reglering förstått den, som i Iunii mänad sörledik är stedde wid Credit-Sedel-Werket, derom wi likwäl af Herrar Fullmägtige icke astat nägon u-lysning » s s § Nättekig-n transumeradt, tetygar Afskrift ^ Lit. O. Admjukt Memorial. Genom Protocolls-Utdrag, dateradt den 15 innevarande mänad, har Högloft. Staks-Utstoklet täkkS infordra Fullmägtiges utlåtande öfwer ätstilligt, som uti den Berättelse, de är 1807 församlade Herrar Revisorer till Rikets Högloft.
Rjkets Ständers till granskning af Stats-, Bancooch Riksgålds-Verken valde Revisorer hafva, uti deras Berättelse om de under CommerceCollegii Förvaltning stående Fonder och medel, förmält, att Eder Kongl. Majit, uti Nådig Skrifvelse till Commerce-Collegium den 3 Februarii 1819, förklarat Sig hafva, med bifall till Rikets Ständers så väl vid 1 8 15 s sorn 1 8 1 7 och 1818 årens Riksdagar gjorda anhållan, att den Biskopen i Götheborgs Stift af Allmänna Arbetshus-Fonden tillagde årliga hushyra af 700 Ridr måtte upphora och nämnde summa få till det med Fonden åsyftade ändamål användas, forordnat, att i stället 10,000 Ridr, Utgörande Arbetshus-Fondens hela då varande disponibla tillgång, skulle af Fonden utbetalas och användas till inköp af Boställshus åt Biskopen i Götheborgs Stift, för hvilken Summa 5 proCents årlig ränta borde komma Fonden till godo af de i samma Stift inflytande besparde Pastoralier * så vida desse Revisorers BerättcJse. iq3 desse dertill förslogo ; men att endast 7,500 R:dr sedermera af Arbetshus - Fonden åtgått, enar det åt Biskopen i Götheborg inköpte hus erhållits för lindiigare pris, ån som vid anslagets bestämmande varit påråknadt; och da Kongl. Brefven af d. 18 November 1783, och 24.
Strumpor, Tröjor, Kalsonger, Normalund Ylleskjortor, Maggördlar, Damasker, Knävärmare, Vantar, Muddar, Stickade Mansvästar m. m. Stort och välsorteradt Bomullsstrumpor, Undertröjor, Ylleunderlif, Tricotsnörlif, Ylleunderkläder, Simdrägter, Damasker, Knävärmare, Maggördlar, Muddar, Vantar, Yllevästar, Yllekoftor, Yllekjolar, Bomullskjolar, Filtkjolar, Ylledukar, Ylle/ schalar, Yllekragar, Teatermössor, Silkesschalar, Tricotlif m. fl. artiklar. Stort lager af Bomullsoch Yllestrumpor, Barntr Gosströjor, Gosskalsonger, Maggördlar, Damasker, Muddar, Vantar, Barnmössor, Yllevästar och Koftor, Ylleunderbyxor, Barnkjolar, Stickade Gossvästar, Tricotkostymer för Gossar (Byxor sä / jas särskildt), Flickklädningar af tricot, Krokade Barnklädningar, Sockor m. m. Undervisning meddelas uti Pianoo. Orgelspel samt Harmonilära. Honorar för Höstterminen (3 månader): Piano: Klass I. Nybörjare, a) 2 elever på 1 timmas lektion 2 gånger i veckan: kr. 2 4 (för hvarje elev); b) 2 elever på l £ timmas lektion 2 gånger i veckan: kr. 3 6 (för hvarje elev). Klass I I. Mera försigkomna, a) 2 timmar i veckan: kr. 7 5; b) 1 timma i veckan: kr. Honoraren för Orgel och Harmonilära äro i likhet med föregå- ende år. N. B. Påbörjad månad beräknas för hel. Idun 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. &gt; 5: - IDUNS MODETID. UTAN PL. &gt; 3: - ETT SVENSKT REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: HVARJE LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE.
Under min tjenstetid har jag vunnit erfarenhet om det förhållande jag nu haft äran omförmäla. En Landträntmästare uti ett af de norra länen, kom på en ganska betydlig balance af allmänna medel, och när utredning af denna balance inträffade, så befanns, att han äfven var upbördsman för 2:ne icke obetydliga kassor, hvilka tillhörde enskilde inom det län, der han var Räntmästare. Och derföre att K. M:t, ehuru endast i administrativ väg, lemnat tillstånd för länets Räntmästare, att vara dessa kassors upbördsman och förvaltare, fingo kassorna lika förmånsmånsrätt med kronan i konkursmassan. Beloppet af kassornas fordran, utgjorde ^ eller något mera af sjelfva kronobalancen, och följden var den, att kronan i konkursmassan fick \ mindre än den skulle hafva erhållit, om icke Statens upbördsman tillika hade varit upbördsman för enskilda inrättningar. Jag kan således icke annat än anse det i högsta grad vådligt att vidtaga den åtgärd, som här blifvit föreslagen; hvarföre jag tillstyrker afslag å dessa punkter. Hr Akerman: Det förslag, som Utsk. i dessa punkter framställt, bar af alla föreg:de talare blifvit bestridt såsom onyttigt och onödigt. Det synes således icke hafva att fägna sig åt något bifall, och på det att icke detta saknade bifall må drabba någon oskyldig, så får jag nämna att den person, som här nämnes såsom motionär, är den, som nu har äran att hafva ordet. Jag ber likväl få redogöra för aulednm till denna motion, i hopp kan - Den 12 April f. m. 339 bända att omdömet derigenom må något mildras.