Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Högt öfcer mark Vingen den öfoas Dag ifrån dag, Växer sig stark, Snart skall den pröfoas I fångstort slag. John Hopper. * En omständighet, som kanske intresserar er, min läsarinna, är, alt m:me Carnot vid sina besök på verldsexpositionen visat en alldeles särskild sympati för den svenska villan, der hon då o c h då gör visiter, som äro allt annat än hvad man kallar » fransyska ». Fröken W. juveleraren Jahnssons (firma C. Hallberg) biträde, har i sin vackra Rättviksdrägt förvärfvat sig hennes stora bevågenhet, o c h m:me Carnot har köpt en mängd allmogesmycken, af hvilka hon bar ett vid den senaste stora balen i Industripalatset. De utstälda väfnaderna från » Plandarbetets vänner » kan hon likaledes ej nog beundra — och, tro mig, immeCarnot har smak! Paris i augusti 1889. Alvar Arfwidsson. Genom ett ofdrutsedt missöde har veckans nummer försenats med en dag, hvilket vi bedja våra ärade läsarinnor benäget ursäkta. Fogel-liir. Hedersamt omnämd vid Jdnns C:te " pristäfling. ^Jfogel Ull ' salt, En dunklädd unge, På nedersta gren; Fann det så gla.dt I lummig dunge Och solens sken. Uppåt han såg, Hur grenar sträcktes Till trädets topp. Brinnande håg I honom väcktes Att nå dit opjp. Vinge så klen Af länglan spritter, Djerft stråckes ut. På nästa gren Qviitrande sitter Han så till slut. Konsten i hemmet. Af Dolly Roon. Hedersamt omnämd vid Iduns sjette pristäfling.
Rikets ställning i oeconomiskt hänseende, borde jag ej yttra mig, öfvertygad att hvar och en deraf hämtat tillräcklig upplysning. Men sedan fråga uppstått om tillsättande af ett Särskildt Utskott till behandlande af detta ämne, synes det nödvändigt att i ett .sammandrag framställa hvad sorn skulle lemnäs till detta Utskotts behandling, emedan, enligt Grundlagen belattningen ej bestämmes af namnet, utan namnet af befattningen. Vi böra ihåg* komma att Utskotten åro de som skola bereda målen och klarligen upplysa ämnena, irpn^a Stånden fatta sina beslut. Här år fråga om en allmän förlägenhet finnes, om skålen hvarifrån den hårleder sig och medlen till dess afhjelpande. Jag bekån_ ner att jag ej kan inse annat, ån att den allmänna förlägenheten år sann och tillfinnandes,' och jag instämmer i hvad Herrar Tham och Nodenankar så skickligt i denna sak yttrat, utan att derföre vilja ingå uti någon hufvudsaklig utveckling af ämnet, Såsom ea hufvud - 536 Den lo Februarii, grund dertill anser jag den stora ofantliga rubbning och omväxling, som i våra dagar ägt rum öfver hela verlden, och som aldrig förr existerat. Jag drar mig till minnes, att ganska djupsinniga Statsmän sedan 1790 insågo denna rigtning och afgjorde, att efter ett stort och allmänt krig, nödvändigt skulle följa en allmän fred, och att då en allmän förlägenhet, en allmän nöd skulle uppstå, hvilken skulle åstadkomma en omhvålfning, som vida skulle öfverträffa hvad som håndt 10 år förut efter Arne» ricanska kriget. Når detta sades 179.6, nät kriget sedan varat i 20 år, uppstod deraf nya behof, till hvilkas fyllande nya medel och ny production måste utfinnas, hvaraf vid freden en allmän omhvålfning skulle uppstå, som borde alstra förlägenhet och missförhållanden. Det var gifvet, att när verlden en gång hade blifvit trött, når freden kom, når produceringen fortfor och var större ån hvad sorn kunde consumeras, skulle nödvändigt uppkomma ett öfverskott, en öfverproduction, som skulle belasta producenterne.
It 34 dito dito dito dito ?4 a. a. \ 35 a. a b a. a. ä Q q ? — a. a. xx s. 34 d. 35 34 dito b. » 3'. 2 f 35 ili 34 1 34 • a* V 34 b. u 34 1. a. | 35 b. 11 34 dito dito dito 4 V, lä -H dito dito b. 34 n. a« f 35 b. 11 34 dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito a. a. f 35 b.ff 34 dito a. a. f 35 b. fi 34 dito 8. f! b. ,4 a. a. 34 134 |35 : 34 s. § 34 v 34 5 2 2 o / a. if 34 a. a. f 35 £ 2'2 3 A a* ii dito dito dito dito dito ä. fi 34 a. a.f 35 Ib I? 34 dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito s. ii 34 a. a. | 35 b. n 34 å. s, d. a. a. f 35 b. fi 34 dito b. fä 34 3- Ä 34 a. a. | 35 • b II 34 a. a. | 35 l.b.f? 34 dito dito dito • a. A 34 34 b. ! 34 34 dito dito 1. b. a 34 a. a. f 35 a.a.as 34 dito b. s. d. a. a, s. d, dito 1. b. s. d, dito a. a.
Lifbevärings-regementet. Af samma skäl, som föranledt den föreslagna indragningen af Wermlands fältjägareregemente, föreslås äfven indragning af lifbevärings-regementet. Närvarande förhållandet. Föreslagna förhållandet. Lifbevärings-regementet, enligt Regementet indrages. riksstaten R:dr 21,174: 16. Af samma skäl, som ofvan blifvit anfördt, föreslås äfven indragning af Hallands infanteri-bataljon. Närvarande förhållandet. Föreslagna förhållandet. Hallands infanteri-bataljon, enBataljonen indrages. ligt riksstaten R:dr 3,560: — Besparing 3,560 R:dr. 7 officerare. 3:o. Allmänna beväringsmanskapets vapenöfning ar. Svårligen lärer någon med förhållandet pä minsta sätt förtrogen finnas, som på allvar hyser den öfvertygelsen, alt beväringsmanskapets nuvarande 12 dagars årliga exercisöfningar i någon mån uppfylla sitt afsedda ändamål, nemligen: ali bibringa beväringsmanskapet den vapenkunnighet och manöverfärdighet, att det i behofvets stund, med hopp om framgång, kan användas Slals Utskollels Utlåtande, M 85. 41 användas mot rikets fiender. Visserligen linnas personer, sorn bemöda sig om alt få allmänheten att tro, det förenämnde öfningar, ehuru ofullständiga de än äro, likväl icke allenast borttaga fruktan för militäryrket, utan äfven gifva en moralisk lyftning och en viss tillförsigt till egne krafter åt befolkningen, samt vänjer densanuna vid lydnad för andras bud. Ja! personer finnas till och med, som äro nog oförsynla påstå, att alla dessa egenskaper blifva eu ovillkorlig följd af blotta beväringsjackans pådragning.
Jag befann mig i denne bedragares våld; således sökte jag att dölja min afsky öfver så nedriga tänkesätt; likväl kunde jag icke hindra mig att betyga min förvåning öfver, att han så behandlade en man, som endast visat honom välgerningar. – Hvad? ropade han med gnistrande ögon; hans far har gifvit mig femtio slag under fotsulorna, och jag skulle icke söka hämd? Dessutom är det icke christligt att gifva en sådan ung, oförståndig gäck en liten varning, på det att skälmar i en framtid ej mera allvarsamt måtte bedraga honom? – Försent ångrade jag, att jag hade anförtrott mig åt en sådan menniska, och jag beslöt, att så fort jag hunne till någon känd och säker ort i Indien genast skilja mig från detta sällskap. Sedan flera dagar hade Jussuf visat sig orolig och tankfull; egentligen hade jag intet skäl att vara missnöjd med denna förändring, emedan han bemötte oss och isynnerhet min dotter med en hittills ovanlig grannlagenhet; utan att han likväl förut – jag måste medgifva det – visat oss någon egentlig ohöflighet i sitt uppförande. Under tideu hade jag blifvit varse, att vi flera gånger förändrat vår kosa och än hållit oss söderut åt Hindostan än vesterut åt Indus-floden. Med tilltagande bäfvan väntade jag utgången af detta äfventyr, då min dotter en morgon, under det han händelsevis öppnade ett juvelskrin, igenkände den ring, hvilken ni engång påtrugat henne och hvilken hon lemnat åt Jussuf, att till er återsända. – Gud! ni har icke framlemnat denna ring? utbrast hon. – Hvilken skulle väl vara så enfaldig att gifva ifrån sig en så stor kostbarhet, då han lika väl kan behålla den? svarade han med ett ohyggligt skratt. Er förra älskare har bortskänkt den, ni vill ej hafva honom; men ni ser, att jag ej försmått den. – Fanny utbrast i tårar. – Hvad, missunnar ni den, som så högt älskat er, tanken att ni af honom behållit detta minne? Tvertom, denna öfvertygelse gör honom tusen gånger lyckligare, än om han återfått ringen. – Gud! hvad skall icke Rustan nu tänka om mig?
Erhålla de åter ej denna påföljd, är hvarken gillande eller ogillande af en gjord anmärka, på sin plats; och då jag tror, att något sådant förut icke ägt rum, så förenar jag mig i detta fall helt och hållet med Hr Gripenstedt, som yrkat, alt betänk, helt enkelt måtte blifva lagdt till handlingarne, inskränkande jag dock mig, i denna min anhållan, blott till Usta delen af detsamma. Jag anser icke ett RiksSt. hafva rätt att ogilla detta betänk., likasom hade Const.Utsk. förmedelst detsammas afgifvande förfarit grundlagsvidrigt, ty det har Utsk. icke gjort i afseende på de anmärkmr, som här i betänkts Usta del äro framställda. Jag vill vidare fästa mig vid några här fällda yttranden af Frih. Cederström. Frilen säger nemi. rörtde 2:dra punkten i Const.Utsk:s meni. N:o 18, som handlar om förnyad octroj för Wermlands provincialbank, att Utsk. har grundlagsvidrigt förfarit, då det blott till anmärkn. anmält föredraganden, men icke Statsrådet, som biträdt samma beslut. Mig synes likväl, att den 107 § bestämdt utvisar, att sådana fall kunna äga rum, i det den säger, att den företrädesvis hos en föredragande fordrar, det denne skall med ”oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-embete utöfva.” Jag kan således tänka mig, att Utsk., om vid ett måls behandling det finner, att Rikets sannskyldiga nytta icke blifvit iakttagen, att, säger jag, Utsk. då anser den föredragande företrädesvis dertill hafva varit orsaken, emedan det tvifvelsutan ofta beror af ho - Den 5 December. 1C1 honom och af den framställning han åt saken gifver, huruvida de öfriga Konungens rådgifvare dertill lemna deras afeller tillstyrkande.
Månne |:dej af de Herrar Officerare , isora stå under Ert Befäl, ufan särdeles känning kunna betala det öfverklagade öfverflöda och pra ej de öfrige frdelarne mäste derföre sätta gig i skuld, och hvad värre är, ofta måste be, tgfa§ ?&e4 inskränkning af det nödyändigastf ? Pen 5 hannar ii. * 1? gtt bröd, i öfrigt nog knappt för hustru ogh pfta en talrik. Famjlle. På dessa skäl, och då Uniforms Guldoch Silfyer-prydnader visserligen kunna anses som det giöista öfverflöd , och sådant af vår v»sa Regering påyrkas till indragning, så är mia vördsamma tanka , att Häglof! Ridderskapet Och Adeln , j förening med de öfrige Riksstånden, med hvilka jag ödmjukast ber detta Memorial måtte communiceras, genom eri Deputation hos Kgl. Majit och Hans Kgl.
Transport: 1,685,892: 10. samt 41, procents ränta å den vid årets början befintliga behållningen med » 23,365; 14. tillhopa R:dr 1.709,257: 24. och har deremot påförts ränta för första halfåret Th;r 154,937: — 5. » sednare dito » 181,666: 20. — Th:r 336.603:20.5. samt amortering för första halfåret Th:r 39,000; » sednare dito » 40,000: » 79,000: — sum,na Tkr 415,603: 20. 5. Till förenkling af räkenskapsföringen och då icke utan svårighet kan vid hvarje ifrågakommande utlåning utaf de å Banko-räkningen N:o 2 innestående medel urskiljas och bestämmas, huru mycket deraf tillhör anslaget för Statens jernvägsbyggnader och hvad deraf tillkommer ränteoch amortissements-fonden för det år 1858 till dessa byggnadsarbeten upptagna lån, hafva Fullmäktige, efter derom löre afslutandet af sistlidne års hufvudbok väckt fråga, föreskrifvit, att utaf de räntor, som upplöpa för de från Riksgälds-kontorets Banko-räkning N:o 2 utgifna eller till samma räkning öfverflyttade lån, skall i främsta rummet tillgodoföras ränteoch amortissementsfonden enahanda ränta, som uti obligationerna för jernvägsbyggnadslånet är föreskrifven eller 44 procent ä samma fonds behållning, enligt det för nästföregångna år uppgjorda bokslut, och att denna ränta bör oafkortad utgå för det löpande året, äfven om sagde behållning derunder blifvit minskad, samt att följaktligen endast det ränteöfverskott, som derefter återstår, skall tillfalla jernvägsbyggnads-medlens kapitalkonto. Med hänvisning till de uti förut afgifna revisions-berättelser meddelade uppgifter, angående allmänna bevillningens årliga belopp, få Revisorerne här intaga en fortsatt utredning af hvad den till
Jag skulle äfven öitska , att flere Lärare frän UniVersiteit^rne cLeltogöi den Revision, hvarom nu är fråga meli att Civile och Militaire Tjenstemän deruti skulle i allmänhet deltaga , får jag för min del alldeles afråda ; emedan helt andra kunskaper dertill eyfordras, än som tillhöra desse Tjenstemäns dagliga befattningar. Sammansättningen af en offentelig Läro-inrättning > som i iner än 3:ne århundraden på det närmaste varit förenad med Fäderneslan - dels ära och fortgång i mensklig bild - ning, måfite väcka vördnad hos dem, som företaga s.ig dess granskning. Jag åherojiar här den värda Ledamotens af Stats-Utsköttet egna uttryck, att det äfven måste tillhöra Uni versileterne, att bidraga till Vetenskapernas oafbrutna tillvext. Hnrur vida de Lärde, som beklädt våra Universitclers Lärostolar, Tullgjort ett sådant åliggande; derom må Lärdoms Historien vittna. Alt uppräkna de Namn, som i della hänseende bidragit till Fäderneslandets är», vore alltså öfverflödigt, hälst på detta Rum; .Men jag instämmer med Herr Hjerta uti Vigten af denna Revision. Ju vigtigare, desto mer grannlaga, alt ej okunnigt vidröra detta ämne. Ju mer grannlaga, desto djupa - Den 2 o November, f. m - m re bildning måste förutsättas af desse Granskare, Ii vil ka ej ensamt ha sin tid för sig, men århundraden. Skulle denna Granskarenas hildning uti det allmänna tänkesättet lia sin bestämning, och de Allmänna Dagbladen vara mälare uppå det Allmänna tänkesättets bildning i denna tidepunct; så, skulle jag frukta för denna gransknings resultat, och anse den otjenlig, ja oduglif, att vidröra ett Lärosäte, sorn så länge motstått tiden, ©eli mot hvars väsende inga grundade anmärkningar kunna göras. Den siste Talaren synes väl ha egenteligen ngtat sina anmärkningar emot Friherre Adlerbetlis yttrande; hvadan det icke tillkommer mig, att därpå svara.
St. skulle bifalla ett så vådligt förslag som det vore att icke underhålla den flotta vi äga ehuru den icke är fullt effectiv, d. v. s. ännu icke försedd med ångkraft, synnerligen under nuvar:de politiska förhållanden, då allt bör upbjudas för att emot den farliga grannen värna det älskade fosterlandet, och den ädle Gr:n liar låtit hänföra sig allt för mycket af sin förkärlek för roddvapnet, då han gjorde detta förslag, icke ihågkommandes att något är dock bättre än intet! Hvad kanonslupsflottans bringande till största möjliga höjd beträffar, är jag ense med Hr Gi:n, om dermed menas en ångkanonslups-flotta, men icke ett öre för att bygga flera sådana som de nu befintliga roddsluparne, dessa, numera olämpliga, vanmägtiga och folködande farkoster. Låt jollarne underhållas och om behofvet kräfver, bygg nya. de försvara nog den plats de intaga i Sveriges sjöförsvar, men låtom oss icke förspilla våra krafter på förslag, som efter mensklig beräkning, icke lofva annat än förluster och förödmjukelse ! Siuteligen föreslår Hr Gr:n att af de äskade löneförhöjningarne, provisoriskt måtte bifallas endast hvad som begäres ifrån Prem.-Löjtn:ts-graden utföre de lägre graderna igenom, likväl vid beloppens bestämmande med fästadt afseende å det förhöjda traktamente som vid den effectiva sjörensten upbäres. Om detta förslag skulle antagas, komme det förhållande att äga rum: att en Prem.-Löjtn. som efter nya staten skulle få 1,200 R:dr rmt i lön, finge 250 R:dr mera än sin närmaste förman Kapt.-Löjtn:n som nu upbär endast 950 lt:dr rmt. Men detta kan omöjligen vara Hr Gr:ns mening. Förmodligen tror
Här deremot, hvarest de flesta städer hafva stapelstadsrätt, är det gifvet, att då i hvarje endast finnas 2 eller 3 handlande på utrikes ort, kunde dessa sammansätta sig och nedtrycka priset, hvarpå staten altså komme att förlora; Samma talare har fästat sig dervid, att en lika tull är föreslagen för inkommande som utgående tackjern, Mig förefaller detta mindre underligt, Man vill icke hafva tackjern hvarken utfördt eller infördt, och då måste det vara rätt att stadga lika tull å båda delarna. Vid sista riksdagen antogs Engelska systemet för spannmålstullen, så att då man hvarken ville hafva export eller import, uppställde man lika hinder emot båda, Hr v. Hartmansdorff har åberopat sin erfarenhet i afseende på Preussen och sagt, att näringarna derstädes tillväxte under förbudstiden. Vid samma tid, sorn Hr v, Hartmansdorff, vistades äfven jag i det landet. Väl fann jag, att förbudssystemet svärligheter deraf; meta ingalunda erfor jag, att något välstånd var rådande, Tvärtom syntes mig den största vanmagt aga rum; och omedelbarligen derefter öfvérgick man dock till det fria systemet. Hr v. Hartmansdorff har sagt, att undantag deri äga rum. Förhållandet är Verkligen icke sådant, Friheten är så långt utsträckt, att förtullnirtgén bestämmes efter hvad packan uppgifves innehålla, utah speciellare undersökningar. Samma talare har sagt, att han icke fått höra något skäl, hvarföre det skulle vara lättare att förekomma tullförsnillningar än lurendrejerier. Jag har likväl uppgifvit, det orsaken är den, att opinionen icke håller med dem, som vilja undandraga sig tullafgifterna, då de, emot erläggande deraf, lagligen kunde få införa varan; hvaremot de, som icke mot något vilkor kunna lagligen införa densamma, mera kunna påräkna underhjelpande vid försöken att på enda möjliga sätt verkställa importen. Man har sagt, att importen bör motverkas i afseende på sådana väi'ör, hvilka icke äro nödvändiga, Detta är sannt; men man måste äfven afse möjligheten af att exportera, och det står fast, att om man icke tillåter import, kan man icke heller påräkna export.
At Banco-FuII. tivet: A Exportable ef. mägtige kommer att uppdragas, att, med fästadt särdeles afseende å Banquens säkerhet, samt i öfverensstämmelse med de föreskrifter, sorn derföre särskildt meddelas, bevilja Rån , efter samma grunder, som för lånen å exportabla metaller varit gällande, uppå alla, inom Riket producerade, ej förskämning underkastade, egentliga exportvaror, under vilkor, att de skola vara i fecter af de slag, sorn hittills kunnat belanas, må BancoStyreh sen äfven vara berättigad att utgifva lån, efter samma grunder, som derföre förut varit gällande, eiler med iakttagande af de deruti vid denna Riksdag fastställande förändringar» - Banco-Utskottets Betänbanden. 85g Stapelstäderna, antingen i Magasin af sten, eller päStadernas vanliga upplagsplatser,enligt intygande af vederbörande Autoriteter, förvarade, samt, »ned undantag af Me* tall-effecter, brandfri::* säkrade. 20:0 Med emottagande af erforderliga medel, till relaxation af i Banquen belänade exportable effecter, komma äfven de särskilda DiscontContoiren i Eandsorterne att taga befattning. Si:o OdlingsLånefonden bör, från dess hu varande belopp, förminskas till 300,000 Tt:dr iB:co; i följd hvaraf hälften af den hädanefter inflytande årliga Capital-afbetalningen bör till andra ändamål användas, till dess att fonden icke utgör mera än berörde belopp; men den andra hälften utgår i enahanda läneväg, dock efter förändrade grunder, hvilka särskildt komma att beStäpnmas, till befrämjande och understöd för sådane större odlingsföretag , hvilka öfverstiga den enskilda förmå.; gan, och egenteligen blifva rigtade derhän, att hitintills icke odlingsbar mark måtte kunna blifva tjenlig till odling, samt för de kostnader till utflyttningar, hvilka vid EnskiftesochStorskiftes-förrättningar pröfvas nödvändige. 22:o Första Alterna22:o Andra Alternativet Den otpförmäl' 11 vet»
ocli .Svarte Nichelr tvenne kllndc kejserlige anförare, d. f. ryttniërtm.re. d. s. kornett (hette egentligen Labarr), gingo derikring med ctt starkt parti, men Cruurens var e j starkare iin i60 mnn med eget folk hide till h b t ocli fots, och ittn dagnr tillförene hndc de slagit ett annat frrti, s i dsrför ville Cruus ej vänin IYngrc ulnnför porten. N b de kommo in iegyntr ilen svenska tullknektcn till att h m t a mun. Cruiis tog d6 sin kllpp ocli slog honom midt i mun nicd en - och sndc m i c r &lt;Iii inte vill annars tiga. SPI rknll jng smörja igen din I i i i R r d i p mm .. Den 7 .. gingo dc derifrh till Kötlien i r \ nhalt, hrnrest dc hlcfvo nf lustinnan hjudna till Iiofvet. SS kunde jag i n t e. öl. Ilen t a konimo de till JAprig. dcr Cruus bnn c11 Iiref fran Gustaf Horn, som ville, att han skulle Icmnn Agnetn qvnr der. mcn hon villc ingdunda utan vnrn hos min mans, och art rnde. intt jng m8 st9 ut hur jag kan. blott jag Under det de stanna hllr idet h intet till att tlnkn p i, sedan till att lala om .. roro der. triiffade de p i Kapten Wiiigmen med o dragoner och en Rytmiistare nicd im friryttare, som vilie till mrm6n. somt dfierstc Pliten och Rytimatare I&gt;udevilsk.
Då Utskottet emedlertid icke anser dessa erinringar gifva anledning till frångående af den Öfvertygelse, Utskottet förut yttrat, om behofvet af det äskade tillökade anslaget, finner Utskottet sig böra samma yttrande vidblifva. b) Hvad Utskottet., i fråga om begärde anslag för Provincial-Läkare-vården tillstyrkt, har blifvit bifallet af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet de anmärkningar äro framställde, att det missförhållande, som, enligt Utskottets förmenande, skulle uppstå emellan ordinarie och Extra Provineial-iäkarnes löner, om för de senare beviljades den af Kongl. Maj:t föreslagne aflöning af 5oo R:dr, väsendtligen försvunne vid betragtande deraf, att de ordinarie Provincial-läkarne under den till 3g5 Rjdr sk. bestämde lönen hafva 37 tunnor spanmål anvisade, hvarför de uppbära förhöjning, då Riks-markegången öfverstiger 6 R:dr tunnan ; att Ständerna förut beviljat 5oo R:drs aflöning för de uti Lappmarkerne stationerade Extra Provincial-läkare ; att sistnämnde arfvoden voro äfven för de ifrågaställde nya extra Provincial-läkarne beräknade, på det att de icke skulle tillika innehafva Bataljons-läkare-tjenster, hvilket i annat fall måste medgifvas, enär aflönings-förmonerne annars blefve så ringa, att skicklige personer till dessa tjenster svårligen skulle kunna erhållas, samt att de extra Provin - Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o ig3. cial-läkarne vanligen äro stationerade å sådane orter, att de bafra betydligt mindre inkomst af practik, än de ordinarie; hvarjemte en ledamot bos Ridderskapet och Adeln yrkat, dels alt närmare borde bestämmas, huru det bör tillgå med menigheternes hörande i fråga derom , huruvida extra Provincial-Iäkare må tillåtas att tillika innehafva andra Läkare-tjenster, dels att det icke måtte, på sätt Utskottet föreslagit, bestämmas, att de nya tjensternes fördelning skall ske efter Suridhets-Collegii tillstyrkande, enär ordagranna tillämpningen deraf ledde derhän," att dylika frågors afgörande blefve af bemälde Collegium beroende.
Sedan hos Rikets Ständer uppmärksamhet särskildt blifvit fästad derå, ali den byggnad, deruti Rättare-lärlingarne för närvarande inrymdes, vore särdeles trång och osund, så att den ej utan fara för deras helsa kunde längre bebos, hafva Rikets Ständer detta ärende till afgörande förehaft; men i betraktande af de ansenliga arislagsbelopp, som vid detta riksmöte äro beviljade, och då Statsverkets tillgångar för nästa statsregleringsperiod härigenom blifva i det närmaste medtagna, funnit sig icke kunna anvisa medel för samtliga ifrågavarande byggnadsföretag. 1 följd häraf och då af den nådiga Skrifvelsen, äfvensom af hvad i öfrigt hos Rikets Ständer förekommit, det synts Rikets Ständer, som uppförandet af dels det för lärlingarne afsedda boningshus och dels en ny byggnad för Schäferiet, i stället för det nu befintliga bristfälliga fårhuset, skulle vara företrädesvis angeläget, hafva Rikets Ständer ansett sig böra anvisa de dertill erforderliga, jemförelsevis mindre betydliga belopp, nemligen 18,058 R:dr 64 öre för den förra och 13,478 R:dr 96 öre för den sednare byggnaden eller en summa i jemnt tal, af 31,540 R:dr, att, enligt E. K. Majlis nådiga disposition, från Riksgäldskontoret utgå. Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst anmäla; och framhärda Rikets Ständer etc. Stockholm den 15 Oktober 1860. Expedit! o ti sUIs ko t tels Förslag till unden!. Uppläst och godkänd! hos Kidd. och Adelil den 15 Okt. lafin. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anslag af allmänna medel åt Kamereraren Cati Sandberg, för fortfarande vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar i Kärner al-väsendet. (Stats-U(sk:s Ull. N:o 193.) 8. A. K.