Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 3 a. lill Kongl. skilda opåräknade utgifter ifrågakomma, eller den för indelta arméens förseende med arrestlokaler antagna plan förändras, de för nu pågående statsregleringstid anvisade 30,000 rdr skola vid utgången af samina tid lemna behållning, hvadan Kollegium, med skyldig omtanke, å ena sidan, om statsverkets rätt och bästa samt, å den andra, om kronans rättmätiga fordran att nödig tillgång ej må saknas för fyllande af de behof, hvartill omförmälda reservationsanslag blifvit beviljadt, i underdånighet föresloge, att ett förslagsanslag af 5,000 rdr årligen, eller 15,000 rdr för 3 år, måtte för nästa statsregleringsperiod hos Rikets Ständer äskas, för att till kostnader för arreststraffets tillämpning vid de till arméen hörande regementen och korpser användas. Vid det af Krigskollegium upplysta förhållande tillstyrker jag, att för år 1867 måtte bos Rikets Ständer begäras för ändamålet ett förslagsanslag af 5,000 rdr. 10:o. Militief ostdllskassan. Sedan, såsom undantag från föreskriften i Kongl. Brefvet den 10 Juli 1844 om inställande tills vidare af all nybyggnad, som af Militie-boställskassan bör bekostas, Kongl. Majit genom nådig skrifvelse den 4 Juni 1859 förordnat, att uppräknade 9 stycken kompanichefs-boställen vid Norrbottens och Westerbottens fältjägarekorpser, Helsinge, Dal och Wermlands regementen skulle i viss ordning och i mån af kassans tillgångar förses med karaktersbus af trä, hade, enligt hvad Krigskollegium anmält, åtgärder till fullgörande häraf blifvit vidtagna, samt att, jemlikt afslutade entreprenadkontrakt, två sådana hus skulle innevarande år fullbordas; men att, enligt den utredning öfver kassans ställning, Kollegium under den 1 November sistlidet är afgifvit i sammanhang med utlåtande, rörande väckt fråga om uppförande af nytt karaktersbus å andra majorsboställe!
— N:o 69, med förslag till Ansvarighetslag för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken: B. VII. 14, 18, A. 18, E. 259. Banko-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 70, med förslag till Ansvarighets-lag för de af Rikets Ständer förordnade Styrelse-ledamöter för Låne-Kontoren i orterna: B. VII. 14, 19, A. 19, E. 259. — N:o 71, med förslag till förändring af 4:de §:n af Lagen för Rikets Ständers Bank: B. VII. 66,^82, A. 82. E. 259. — N:o 72, angående Instruktion lör Rikets Ständers Banko utskott vid nästa Riksdag: B. VII. 66, 82, 90. A. 90. — N:o 73, om kungörelse af åtskilliga föreskrifter i BankoReglementet: B. VII. 208, 236, A. 236, E 387. — N:o 74, angående förhöjd pension för Kassören i Banken C. M. Schön: B. VII. 208, 236, 237, A. 237. — N:o 75, i anledning af Handlanden D. Schedvins enkas an sökning om eftergift af skuld till Banko-Diskont-Verket: B. VII. 208, 236, 237, A. 237. Banko-Utskottets, det Förstärkta, Ledamöter, angående val af: VI. Banko-Utskottets, det Förstärkta, Memorial: — N:o 63, med anmälan angående en verkställd omröstning: B VII. 10, 12, A. 12.
Genom Nådig Skrifvelse af den 13 Januari sistlidet år, har E. K. M. gi Sällskapet till Vexel - undervisningens befrämjande den 30 Maj 1838 ingifven underdånig skrift, med anhållan, att, för anskaffande af en med noggrannhet utarbetad Charta öfver Scandinavien, att vid undervisningen i Folk-skolorna begagnas, mätte af allmänna medel anslås ett belopp af 1,670 R:dr. 1 sammanhang härmed hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit 2:ne väckte framställningar, den ena med begäran, dels om ett anslag af 3,000 R:dr, för utgifvande af 3:dje och sista delen utaf den äldre Svenska Historiens urkunder, under namn af Scriptores Remm Svecicctrum Medii /Evi, dels att ett förut för detta Verks utgifvande beviljadt förskott, 2,300 R:dr, mätte emot det att till Statens disposition öfverlåtas 103 ännu osålde exemplar af lista delen, och 618 exemplar af 2:dra delen, så mycket hellre afskrifvas, som något utgifnings-arfvode hvarken blifvit eller skulle blifva beräknadl; den andra att, för utgifvandet af 3:dje Bandet af Diplomatarium Svecanumj måtte anslås en summa af 2,600 R:dr Banco. Rikets Ständer hafva visserligen funnit dessa föremål vara förtjente alt af allmänna medel understödjas; men som Rikets Ständer redan, vid regleringen af Riks - Statens nuvarande 5:te Hufvud-Titel, till E. K. M:s disposition, för rese-stipendier samt Läroböckers och lärda Verks utgifvande, på ordinarie
Bristande kredit, som alltid blifver en följd, när den ovarsamt och utan beräkning i öfvermått blifvit begagnad, förorsakade, må hända mer än Feinurs-leriutelse frän Christianstads Län, 2 10 brisl på penningar, den oreda som erfarits, ty sedelfabrikerna existerade med samma räll att fabricera, ehuru de ej vågade alt utsläppa deras tillgångar iden vacklande rörelsen. En i början för stor och sedermera en för ojemn utlåning af Privat-bankerna har gjort ondt. Detta kan af ingen (örnekas. Lättsinnigt hafva låntagare begagnat öppnade tillfällen att derifrån på egna och andras namn erhålla penningeförskolter. Ostadiga hafva privatbankers operationer varit och olämpliga för den rörelse och den hufvudnäring, sorn inom detta Län tarfvar en annan amorleringsprocent än den, som är lör privatbanker och diskonter bestämd. De höga straffräntorna lisa ej heller jordbrukarnes bekymmer. Alt näringarne häraf lidit, att jordbrukaren, äfven den som ej deltagit i tidens financiella operationer, också deraf lidit och lider, är omisskänneligt. Alt de för högt uppdrifna fastighetsoch varupriserna fallit nära 33t procent och, efter ett föregående temligen ymnigt år och med förväntan på ett kommande ymnigt, ännu vidare skola lalla, kanske under arbetskostnaden och egendomarnes reela värden, äro följder, som äro kännbara. Bekymren synas, och, när de inställt sig, röja sig vanligen begären efter hjelp. Mången frågar med otålighet: hvar (innes den? Den finnes må hända närmare än de fleste sjelfva vilja. Den finnes säkrast hos hvar och en sjelf, som dertill måste bidraga. Skall den sökas på annat sätt och på andra ställen, kan ingen hjelp erhållas. Den finnes i ett efter våra tillgångar enligare lefnadssätt och att lättsinniga och förhastade speculalioner bannlysas af dem, som ej förmå mäta dess följder.
När en så ringa sak, som denna, kunnat vålla så mycket tal på detta rum, der man i allmänhet icke är vrång mot en förbättrad lagstiftning i fråga om bränvinsförsäljning, anser jag en återreraiss till Ulsk. orsaka allt för långt uppehåll med frågans slutliga afgörande. Det vore alltså bättre, om Ståndet genast fattade sitt beslut öfver denna punkt och, såsom någon här framställt, öfverlemnade åt Ulsk. att jemnka ordalydelsen, helst man kan förutse, att samtlige Ståndens beslut blifva olika. Jag förnyar fördenskull min anhållan, det R. o. Ad. måtte antaga Hr Cederschiölds förslag. Hr Cederschiöld, Fredr. Au g.: Om ordet ”advokatur” finnes i Svenska språket, tror jag, att det med allt skäl kan tillämpas på det sätt, hvarpå Gr:ne Sparre och Lagerbjelke tolkat denna §. Jag tror derföre, att man icke bör fästa något afseende å deras anmärkn.-r, men deremot tror jag, att i §:n bör vara utsatt, att å krogar skall varm mat vara alt tillgå. Jag har nemi. en högst olycklig erfarenhet af, huru nu gällande författn. efterlefves. Jag har vistats 9 år i staden Nora, der 10 krogar finnas, men ingendera af dem har någon mathållning. Den, som der får en sup bränvin, erhåller till densamma endast en bit bröd eller en bit socker, hvilket förhållande fortfarit under den tid jag i staden vistades. Hade nu författmn bjudit, att varm mat skulle vara att tillgå, så hade detta möjligen föranledt någon att begära den varma maten och detta hade åter uprnanat andra att följa exemplet, hvarigenom superiet icke tagit så öfverhand som nu. Jag anser nödigt, att §:n innehåller bestämd föreskrift, att varm mat skall vara alt tillgå, och förenar mig derföre med Hr Stråle. Gr. Sparre: Jag hade föreställt mig, att man på detta rum skulle vara fredad mot sådana förolämpningar, som den siste talaren rigtat emot Gr. Lagerbjelke och mig. Jag ämnar ingalunda inlåta mig i svaromål derpå. Det må han behålla för sig sjelf.
Maj:t har, genom Handelsoch FinanceExpeditionen, i nåder låtit Sig föredragas Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den 15 sistlidne Junii, angående redovisningen af TullVerkets medel, deruti Riksens Ständer i underdånighet dels föreslagit åtskilige förändrade föreskrifter, i afseende på TullVerksis Hufvudboksiut och Räkenskaps sätt* samt Tuli* Den 18 Jutii. medlens leverering, dels ock anmält, att, då likmätigt 60 §. i RegeringsFormen, dessa medel vore en bevillning, och utgjorde en bland Statens betydligaste inkomster, Riksens Stän» der funnit Tull Verkets Räkenskaper och FöN vältning böra, likasom StatsVerkets öfrige, och på samma gång, af Riksens Ständer eller deras Revisorer ordentligen granskas, samt följaktligen beslutit, att sådant hädanefter må iakttagas. Kongl. Maj:t behagade, uppå StatsRådets, underdåniga tillstyrkande, härvid i nåder förklara: att då, genom 30 och 68 §• §• af Riks. dagsOrdningen, sorn bestämma gränsome för Riksens Ständers åtgärder , i afseende på granskningen af StatsVerkets tillstånd, Styrelse och Förvaltning, någon granskning af TullVerkets räkenskaper och förvaltning icke blifvit Riksens Ständer eller deras Revisorer förbehållen, och sistnämnde förvaltning, i flere delar, ägde ea så nära gemenskap med Rikets ekonomiska Styrelse, att den samma, icke utan rubbning af ärendernas obehindrade gång, kunde sättas i ett deladt beroende af Konung'och Ständer, hvarföre ock, vid föregående Riksdagar, någon fråga ej blifvit af Riksens Ständer väckt, angående deltagande i granskningen af berörde Verks räkenskaper och förvaltning, Kongl.
Vågeffecler gällande författningar och föreskrifter tjena till efterrättelse. i4:o. Stamp-, Skrotoch Ivlotjern är från belåningsrälten undantaget, D. Utlåning mot pant af Låne-Bankens Obligationer. 15:o. Obligationer, af Låne-Banken, härledande sig från dess före år i83o gjorde upplåningar, belånas derstädes till deras fulla capitalbelopp eller derunder, om Lånsökanden det önskar. För desse lån erlägges ränta efter fem procent om året, utan afseende å den ränta Banken för sjelfva Obligationerne betalar. 16:0. Så snart Banco-lånet med ränta hunnit uppgå till lika belopp med Obligationen och dess upplupne ränta, skall Banco-Slyrelsen i allmänna Tidningarne 3:ne serskilde gånger derom tillkännagifva och med upptagan - Barico-Utskottets Memorial JV:o i33. 7 de af så väl Obligationens som lånets numer, summa och namn, utsätta en praescriptionstid af ett år, inom hvars förlopp Låntagaren, så framt han önskar att Obligationen vidare begagna, eger att till liqvid sig infinna, vid påföljd, att Bankens skuld i annat fall emot dess fordran qvittas, samt Obligationen, såsom fullt infriad, afskrifves och dödas. E.
Äfven en annan sida än den för konstindustrien vigtiga vilja vi på- peka, en sida som ej är detta företags minst vackra och välsignelsebringande. Det är den arbetsförtjenst och de nya verksamhetsfglt det öppnar för en mängd arbetssökande qvinnor. Vid sina tider sysselsätter affären inemot 60 skickliga arbeterskor, och för hvar och en af dessa står det fritt att, genom att med eget namn märka de utförda arbetena, göra $tt personliga ingripande i etablissernentets verksamhet gällande. Att ett SA storartadt och vidlyftigt företag, hvilket naturligen kräfver en stor organisationsförmåga och betydlig praktisk duglighet, uteslutande bragts till stånd och handhafves af fruntimmer, länder så väl dessa som vårt land till stor heder. Om än bristande rörelsekapital lagt hinder i vägen för antagande af de fördelaktiga anbud på stor omsiittning i utlandet, som erhållits, hvilket än ytterligare skulle utvecklat och utvidgat affären, så har dock ' Svensk Konstslöjdutställning " år från år gått framät och kan emotse en lång och fruktbärande framtid. Detta sistnämnda är åtminstone hvad hvarje sann fosterlandsvän och alla för inhemsk odling och konst nitälskande personer tillönska företaget och dess ledare. F redrika-Bremer-b ör bundets årsmöte egde rum onsdagen den 9: de Maj kl. 7 e. m. i Läkaresällskapets lokal, 19 Jakobsgatan, under kapten L. A. Huhendicks ordförandeskap. Mötet, mm var talrikt besökt, illustrerades af ett intressant föredrag af doktor O. Montelius, öfver ämnet. : ' hur länge har qvihnan betraktats sisom mannens egentlani? ' - För öfrigt upplästes under fortgängen af mö- tet utdrag ur Arsberättelsen för tir 1887, hvaraf framgick, att FredrikaBremer-Förbundet har att glädja sig at ett växande intresse och en allt vidsträcktare anslutning från allmänhetens sida. Ordf. egnade dessutom några erkänsamma ord åt de personer, hvilka med ospardt nit och utan någon som helst ersättning arbetat inom de många komiteer och utskott, hvilka haft till uppgift att verka för förbundets olika intressen. Särskild t omnämndes med tacksamhet förbundets filial i Malmö och dess nitiska och oegennyttiga föreståndarinna.
Han mottogs nådigt samt återsändes som befälhafvare för kosackerna i Jakutsk, med order att fullborda Kamtschatkas eröfring. Ett afbrott inträffade dock för någon tid i Atlassows krigareoch upptäckarebana till följd deraf, att han under återfärden till Jakutsk plundrade ett ryskt, med kinesiska varor lastadt fartyg, en biomständighet som kan förtjena anföras för att belysa karakteren hos denne Kamtschatkas Pizarro. Han lösgafs först år 1706 och återfick då sitt befäl i Kamtschatka, med sträng befallning att afstå från alla godtyckligheter och våldsamheter och att göra sitt bästa för upptäckande af nya länder. Den första delen af denna order lydde han dock föga, hvilket gaf anledning till upprepade klagomål52 och uppror bland de redan förut tygellösa kosackerna. Slutligen blefvo år 1711 Atlassow och åtskilliga andra af befälhafvarne mördade af sina egna landsmän. För att försona detta brott, och kanske för att komma något längre undan rättvisans arm, företogo sig mördarne, Anziphorow och Ivan Kosirewskoj53, att underkufva den ännu ej eröfrade delen af Kamtschatka och de tvenne nordligaste af de Kurilska öarna. Ytterligare upplysningar om länderna söder ut fick man genom några japaneser, som 1710 strandat på Kamtschatka. Till en början hade man alltid för att komma till Kamtschatka tagit den besvärliga omvägen öfver Anadyrsk. Men år 1711 erhöll befälhafvaren i Ochotsk Sin Bojarski Peter Guturow af den energiske befordraren af upptäcktsfärderna i östra Sibirien, wojwoden i Jakutsk Dorofej Trauernicht, befallning att från Ochotsk sjövägen resa till Kamtschatka. Men denna färd kunde ej blifva utaf, emedan det vid den tiden i Ochotsk hvarken fans sjögående båtar, sjöfolk eller ens män förtroliga med kompassens bruk. Några år derpå afsände guvernören furst Gagarin till nämnda stad Iwan Sorokaumow med 12 kosacker för att anordna denna resa.
Styrelsen besörjer genom lämplig person utgifvande af förbundets skrifter, fastställer reglemente för förbundsbyrh, utser dess föresthdarinna, beslutar om inflytande penningemedels placerande, samt vdrdar för öfrigt mellan de allmänna mötena Grbundets angeliigenheter. För att styrelsen skall vara beslutmessig, maste minst fem medlemmar vara närvarande. 1 Kassaförvaltaren öfverleninar inom tvi miinader efter kalenderårets slut räkenskaperna till styrelsen, som haller dem revisorerna till handa. Styrelsen eger att utse radgifvare bland personer, som befinnas villiga att lemna upplysningar och räd rörande olika grenar af förbundets verksamhet, samt ombud, för främjande af förbundets intressen i landsorten. Förslag till andring af eller tilliigg till dessa stadgar företages till slutligt afgörande endast ii allmänt arsmöte. De skola vara till styrelsen inlemnade före utgangen af mars manad och skola för mötet framläggas jemte styrelsens utlatande. Alla val ske medels sluten omröstning. Beslut vid allrnanna möten fattas med enkel röstpluralitet utom i fragor, som anga Hndring af stadgarne eller användande af grundfonden, d % tv % tredjedels pluralitet erfordras. Beslut vid styrelsens sammanträden fattas med enkel röstpluralitet. Vid lika antal röster gäller ordförandens mening. Ingen må genom ombud rösta. s s o Ur räkenskaperna anföres följande: Debet. Konti. jnteikningsar anti-~ktiebola~et. Byrh ... 755 93 Tidskrifter och cirkulär. Mänadsbladet Dagny. 5,119 45 Ständiga ledamöters afgifter. - Inträdes-afgifter. - Ars-afgifter. 2,504 - Gåfvors konto. Rantors konto. 496 62 Allinanna omkostnaders konto. Sjukkassans konto. - Norstedt k Söners konto. - 390 Bokhandlare och annonsörers konto. Kassan. Hyrins konto. Tidskrifters och cirkulärs konto. Allmanna omkostnaders Mötens,. Mfinadsbladet Dagnys Summa kronor 3,. Utgdende balanskontot har följande utseende: ' TiZlgRngar. Intecknings-Garanti-Aktiebolaget. Inventariers konto. Organisations,.
Länet underhåller 2 Bätsmans-kompanier, tillsammans 260 man; hvarje rote utgöres af i det närmaste 4 mantal. Den förut oroterade, ordinarie rotering nu underkastade jord, som finnes å ön, har blifvit indelad i 6 rotar. Det öfverskott, sorn ej kunnat indelas på någon bestämd rote, utgör 3fs mantal. På ön finnas 12 extra rotar indelade af såkallad privilegierad jord. Aflägsenhet från hvarandra och särskilda förhållanden hafva verkat derhän, alt kf mantal af sistnämnde egenskap icke kunnat pä viss rote fördelas, hvadan ej mindre detta hemmantal, än äfven de här ofvananmärkte 3fu mantal, i enlighet med förfaltningarnes föreskrift, erlägga vakans-afgift. Till öns försvar är en Nationalbeväring upprättad, bestående, med några bestämda undantag, af alla manspersoner emellan 17 och 50 år; den är indelad i artilleri, jägare, infanteri och pikförare. Hela styrkan, befälet inberäknade utgjorde år 1850: 8,214 personer. National-beväringen exercerar årligen en kortare lid; men under de sednare åren hafva endast artilleri och jägare till exercis varit sammandragne. Gästgifvaregårdar finnas uti Norra häradet 28 stycken, innehållande 31 -fk mantal, och i Södra häradet 25 stycken om 24f mantal. Af gäslgifvaregårdarne äro 30 ansedda som skjutsom by tningsställen; utom vid de öfriga finnes endast en tillåten krog på landet. Tulluppsyningsmännen hafva sedan Drottning Christinas tid åtnjutit rättighet att ensamme hålla taverner (eller krogar) vid landlhamnarne, hvilka uti förenämnde antal icke äro inräknade.
-Utsk:s betänk, upplyser likväl icke ett ord i denna del, och det är deruti det synes mig vara mest ofullständigt. Det tyckes, mina Hrr! verkligen i Europa, äfvensom i andra verldsdelar, för det närvar, finnas ett slags politisk sjukdom, syftande derhän att utsträcka folkens och inskränka regeringarnas magt. Detta är visserligen till en del en följd deraf, att nationerna börja allt mer och mer klart inse sina naturliga rättigheter och börja allt mer och mer afskudda sig de onaturliga band, man pålagt dem; och blotta aningen derom, att menniskan icke njuter rätt, verkar en viss oro. Dessa symptomer, lyckliga eller olyckliga, allt efter som man betraktar dem till deras grund och deras resultater, böra dock ingalunda tillskrifvas folken ensamt. De kunna långt mer tillskrifvas regeringarna ; ty dessa synas verkligen, i vår tid, vara slagna med politisk blindhet och icke se, hvad deras egen frid tillhörer. I stället, nemligen, att ställa sig i spetsen för de reformer, hvaraf folken äga behof och som de slutligen, med godo eller ondo, måste framtvinga, äro styrelserna nu, nästan mer än någonsin, rädda att taga initiativet, som likväl är det enda sättet för att kunna lugnt framgå på reformernas väg. Vi hafva utom våra gränsor sett ett folk, hänfördt, måhända längre än det bort hänföras, i följd af sin styrelses reactionära anda; och detta exempel, rätt uppfattadt, borde hafva varit i högsta måtto lärorikt såväl för styrelserna som folken. Styrelserna borde deraf insett nödvändigheten att med jemna steg och utan öfverdrift medfölja tiden, att ej lofva mera, än de kunna och vilja hulla; och folken eller deras försvarare inom representationerna och publiciteten borde hafva lärt, att frihetstheörierna, för långt drifna och yrkade å folkens sida, leda till en olycklig splittring emellan styrelse och folk, och antingen till ett förderfligt folkvälde eller en lika förderflig despotism och reaction å styrelsernas sida, alltid under uppgift af nödvändighetens kraf. Jag tillhör ej dem, som vilja sönderbryta eller vinna allt på en gång.
Och hon fick sig tåligt finna i att ständigt nämnas svag; var en leksak blott — en prydnad, van vid undergifven lydnad. Sedan, under andra skeden, qvinnan tog en ny gestalt. Medeltidens fagra qväden — utaf god och sämre halt — tålia hennes varma dyrkan, lik madonnans uti kyrkan. Så skall i en vacker dager framtidsqvinnan för oss stå, Tid har ändrats. — Gudasagan en Iduna, ej blott fager, vinner icke genklang mer. men med odlad själ också. Men det spörjs en bitter klagan, Säkert skall hon hemmet smycka hur man qvin / ian förbiser. då med mera ärlig lycka. Jemlikhetsiden har vaknat, och man kräfver, hvad man saknat. Octavio Beer, Till våra läsarinnor! fl. Och hon skall nog seger vinna, ty hon visat, att hon kan varmt och ädelt tingen fatta, icke blott åt flår den skatta. Stockholm i dec. yjf£ \ et ligger något underbart i älskvärdheten. KL! / ^ * P i henne, och dock är hon lika sällsynt som en äkta perla på hafsstranden. D e t fordras inga prunkande talanger för att vara älskvärd. Ookså består älskvärdheten hvarken i djupt förstånd eller sprittande qviekhet. Hennes hemlighetsfulla förtrollning ligger i något helt annat; den kan ligga dold under det oansenligaste yttre och derifrån sprida ljus och värme. Hjertat allena, det varma af menniskokärlek uppfylda hjertat är den rätta grunden, från hvilken älskvärdhetens underbara blomma spirar upp. a i v a r r s a r Ett sådant varmt hjerta är det, som i vår mun lägger de rätta trösteorden för våra medmeuniskors lidanden, och om dessa ord än ej finna nåd inför vältalighetens domstol, så utgöra de dock den rätta, den bästa balsam för det lidande sinnet. Men äfven den lycklige uppfriskas och fröjdas öfver det deltagande, som en älskvärd menniska visar honom, mer än öfver något annat.
Bonde-St:s nu förevarande inbjudning, och emedan bär redan förut förevarit 2:ne frågor ang:de tillsättande af ett särskildt Utsk., den ena af Vällofl. Borgare-St., för pröfning af frågor rörande elementarläroverken, den andra af Hr von Koch, lör pröfning af frågor rörande samtlige undervisningsverken, både högre och lägre folkskolorne deruti inbegripne, hvilka båda frågor blifvit af R. o. Ad. a[- slagne, ber jag få påkalla uppmärksamhet derpå, alt Hederv. Bonde-Sl:s inbjudning, hvad angår omfattningen af de föremål, som skulle komma att behandlas al det särskilda Utsk:t, i väsendtlig mån skiljer sig från de båda andra. Bonrie-St:s inbjudning, som alser både elementarläroverken, pedagogierne och folkskolorne, är till syftet af mycket större utsträckning än Vällofl. Borgare-Sl:s, men af vida mindre vidsträckt omfattning än den Hr von Koch åsyftat; och det lär väl icke rimligen kunna nekas alt folkskolorne och elementarläroverken mera direkt aTse den allmänna folkundervisningen, då deremot de högre läroanstalterne afse embetsmannahildningen och det högre lärarekallet. Ronde-Sl:s inhj.Mining, ehuru i detalj sammanfallande med de båda andra, angår dock i sjelfva verket ett särskildt föremål för sig, nemi. folkundervisningen; och i anledningen deraf tror jag lör min del, att Högloft. R. o. Ad. är alldeles oförhindrad af de föregående besluten, att företaga denna fråga till särskild ompröfning. Dernäst ber jag få påkalla uppmärksamhet på det förhållande att inbjudningar i allmänhet medgifva särskild pröfning af det inbjudande Ståndets förhållande, dels till sjelfva hufvudfrågan, dels till det Stånd, hvars deltagande begäres. Vid inbjudningar böra derföre de skiljda Stånden betrakta sig såsom skiljda personae morales, under förutsättning likväl att hufvudsakligt afseende tillika dervid göres å allmänt väl.