Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf får Stats-Utskottet vördsammeligen andraga > hurusom, vid granskning af ärendets beskaffenhet, Utskottet ansett stadgandet uti 90 §. af Kongl. Maj.-ts och Bikets Ständers Begeringsform af den 6 Juni 1809,vara hinderligt för Utskottet, att med detsamma taga befattning; och vid hvilket förhållande det alitsa lärerankomma på Biksens Höglofl. Ständers omedelbara bepröfvande, huruvida icke, i betraktande af de synnerliga skäl , hvilka uti Hans Excellenees irt. m. Grefve Brahes ofvaniniagna Me.- Den 29 Maj: '489 Memorial äro anförda , åt Kongl. Maj:t ml 1 un. derdånighet öfverlemnas, att, uppå Hans Excellences och öfriga vederbörandes underdåniga anmalan, meddela den åtgärd, i afseende på den Dannemora Bergslag påförda Bevillning, sorn, i jemförelse med livad af andra Brukstillverkningar erlägges, Kongl. Majit i Nåder pröfvar billig. Stockholm den 26 Maj 1815. På Höglofl. P.idderskapets På Högvörd. Prest» och Adelns Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl af Nordin. Gust. Murray. På Hederv. Bonde* Ståndets Ledam. vägnar Änders Sandstén. C. Sylvan. llpplSst hos Högloft. RiMers!:. och'Adelil den 29-Maj. Riksens Högloft. Stunders Stats-Ut skotts Betänkande , i anledning af Friherre And. Ceder ströms hos Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifna och derifrån till Staissamt Bevillnings utskottet sr emitterade Diet amen, in* nehullande Förslag till cit forbättradt sätt till Bevillningcns utgörande. Höglofl. På Vällofl. BorgareStåndels Ledam. vägnar » C. F. Landberg. / 49o Den a g Maj. Högloft.
I följd af mitt yttrande återstår för mig blott en anmärkning: I händelse mitt anförande rörande Creditsystemet och i synnerhet den del deraf som rörer Statsobligationer, skulle blifva gilladt och till verkställighet antagit, borde medlen till postvagnsinrättningen tagas af de der fö" Deri 29 Februarii, reslagne credit papper, men ej af bevillningen, hvars börda snarare pä ålit sätt bör minskas» Jag slutar med den önskan, att hvarje företag af äfven den ringaste verkliga fördel, för det allmänna, mer och mer mätte gynnas på bekostnad af deni, som om än aldrig så väl dolde under larfvén af klingande phraser, dock endast åsylta att befordra det enskildta interesset. Calcuten som i 2-7 §, åberopades. Debet. Credit. 6 st. Hästar å 24 4;ra Resande sk. Riksg, . 3- — hvar och en Kusken å 4 sk. anses väga milen . — 4. 8 Lisp 1: Vagnens under En häst som håll per mil __ 4. posten beOpåräknadeomtalar . «_ 24. kostningar per Omkring 90 mil .> — 8. Lisp. pakeSaldo vinst per ter enligt mil • - . — 52. minsta betalning . a: 24. Summa 4t — Summa 4; _. Den 26 Februarii. 807 Novo Conto dä blott y.ne Häjlar nyttjas-. Hästar i: 24. Kusken . — 4. Vagnens underhäll . 4. Opåräknsde utgifter 8- Saldo vinst . __ 24. Credit. 4*.ra Resande 1 häst sora posten betalar Omkring 30 Lisp. paketer, enligt minsta betalning. 1; — 24- 40. Herr Liljestråle, Gustafi Såsom fordom landtman och då ägare af en stammrote i Wermland, hade jag tillfälle att inse den olikhet i tyngd och onera, sora träffar sssmmroten vid indeldta Regementer, emot hvad den så kallade hjelp-roten till Soldatens underhall och försörjning, bidrager.
Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att dä. i anseende till de ständiga vexlingarne i rörelsen m. m. å olika orter, städernes klassifikation icke kunde anses såsom någon säker grund för bedömande af deras betydenhet, det syntes mindre lämpligt att, på sätt här skett, bestämma minimi-afgifterne för bevilluingens utgörande af handlande m. fl. med ledning af nämnde klassifikation, helst härigenom afgifterne i de sista klasserne biefve nog låga; hvadan yrkats, att, åtminstone för handlande, antalet af nämnde afgifts bestämmelser borde inskränkas till tvä, nemligen en för Stockholm och Götheborg och en för alla de öfriga städerna. Då emedlertid inkomsten af så väl handeln som andra näringsfång inom de .serskilda städerna i allmänhet är beroende af städernes folkmängd och den större eller mindre rörelse i öfrigt, som der eger rum, samt dessa omständigheter utgöra grunden för städernas klassifikation, hvilken i mån af förändrade förhållanden, tid efter annan undergår nödig jemkning och rättelse, hvarom äfven vid innevarande riksdag fråga blifvit väckt; så, och enär ifrågavarande §, som i anmärkta hänseendet öfverensstämmer med hvad äldre Bevillnings-förordningar innehålla, dessutom blifvit af 3:uc Riks-stånd godkänd , finner Utskottet icke skäl att, med anledning af hvad anfördt blifvit, frånträda sitt förut afgifna förslag. § 10. Denna § har blifvit af så väl Ridderskapet och Adeln som Borgare-ståndet återremitterad på grund af framställde yrkanden, dels om borttagande af de nuvarande klassifikationcrne och utsättande i stället af endast minimi-afgiften, dels ock om nedsättning i dessa sednare, hvilken nedsättning förmenats vara desto mera af billigheten påkallad, sorn i följd af den genom 1816 års Handtverks-ordning utvidgade rättigheten att åstadkomma haudtverkeri-arbeten, tillverkarnes antal ökats utan ■motsvarande tillvext i afsättningen.
3 Sami. ii%llåftel. 3 18 Bilagor lill Constitutions-Utskoltels Memorialk 2V.-o i3. och Krigs-Collegium, den u Jan. i835, ansett Bifall till denna Rikets Ständers anhållan skola komina att för de rustande medföra en möjlig Besparing i remonteringskostnaden, förklarade Konungens Rådgifvare x?) den 38 Mars 1835 sig icke kunna tillstyrka någon ändring, enär, på grund af militairiska skäl, eli tyngre Cavallerie alltid ansetts böra vara remonteradt med hästar af någorlunda lika färger, och tillgång på hästar af den färg, som Kongl. Förordningen den 11 Maji 1 yp5 föreskrifter, desto mindre inom provinsen kunde saknas, som de öfriga två der förlagde Cavalleri-regementen remontcras med hästar af hvilken färg som helst. Den 17 Nov. 1837 förklarade Konungens Rådgifvare,jr) att, då Rikets Ständer icke Bifallit Kongl. Maj:ts Proposition om Jemtlands Läns rotering, och de förmodade, alt Kongl. Maj:t icke skulle vilja antaga och gilla, hvad Rikets Ständer i ämnet föreslagit, såsom ledande till nära nog en upplösning af Jemtlands Fältjägare-Regemente, hade Konungens Rådgifvare väl funnit, å ena sidan, att deraf kunde Blifva en följd, att Jemtlands Regemente Borde uppsättas till dess ursprungliga styrka af 1000 man; men i Betraktande, å andra sidan, att Kongl. Majrt skulle vilja i Nåder Bereda de roteringsskyldige all den lindring, som med landets försvar vore förenlig oell öfrige omständigheter då gåfvo vid handen, ansett sig Böra i underdånighet tillstyrka alt låta höra rotehållarne och andra roteringsskyldige, huruvida de ville, emot det att Regementet än vidare BiBehölies vid styrkan af 800 man, från i836 års Början tills vidare utgöra den, genom Kongl.
Cmnstitutions-Utskottets uli Memorialet N:o 11 afgifna förslag till Grundlags-stadgande, rörande Riksdags återkomst hvart tredje år, hvilket förslag Bonde-Ståndet under den 20 sistlidne Juni antagit till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, har ifrån de öfrige Riks-Stånden blifvit, genom Protocolls-utdrag förden 17 och 20 i samma månad, återförvisadt med följande anmärkningar, dem hvarje Stånd serskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar, nemligen: af Ridderskapet och Adeln, att Lagtima Riksdagar höra å bestämd dag återkomma hvart 3:dje år, oberoende deraf, huruvida Kongl. Maj:t sammankallar Riksens Ständer till Urtima Riksdagar under mellantiden ; af Preste-Stårrdet, att Utskottet bör, i sammanhang med det i Memorialet N:o 11 uppgifna förslag, inkomma med förslag till sådane förändringar i Grundlagarne, hvarigenom Riksdagarne inå kunna inskränkas till en viss bestämd tid; samt af Borgare-Ståndet, att Riksdag skall hållas livartannat år och att Utskottet bör, i sammanhang med detta ämne, föreslå de förändringar i öfriga delar af Grund-lagarne, hvilka stå i förening med stadgandet om tiden för Riksdags återkomst. Då Constitutions-Utskottet åligger att dessa anmärknings-föremål, jemnlikt 56‘ §. Regerings-Formen, behandla, får, hvad först angår frågan om tiden för Riksdags återkomst, Utskottet hemställa, om icke, sedan Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet antagit och Preste-Ståndet icke motsagt Utskottets förslag att i detta afseende bestämma hvart tredje år, Borgare-Ståndet ville, med frångående af dess gemensamma tanka, att Riksdag bör hållas livartannat år, foga sig efter Med-Slånden. För motsatt Bih. till R. St. Brot. 1840. 3 Sami. |8 Haft, 1 Constitutions-Utskottets Memorial, iV:o »g. fall bör Utskottet, lill de olika rneningarnes slutliga förening, föreslå följande
N:o ii, i anledn. af väckt motion, alt afstånden emellan gäslgifvaregårdarna i Riket måtte regleras; J\:o 12, i anledn. af väckt motion om förbud för utländska djurförare, taskspelare, m. fl. att kringresa i Riket; N:o 13, i anledn. af väckt motion, om minskning i soldatinålet; JN':o i4, i anledn. af väckt motion, att pastorer måga deltaga i aflöning till klockare, i mån af deras delaktighet i klockareval ; N:o 15, om upphörande af den handelssocieteterna i sjö— och stapelstäderna, genom y mom. i K. kungörelsen den io Sept. 1Ö2Ö, ålagda förbindelse, att ingifva bevis öfver verkställd saltimport, samt rättelse af berörde författning i öfrigt; JV:o 16, i anledn. af väckt motion, om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för reg:ts-officerare förevisa rekryter, innan de antagas; N:o 17, i anledn. af väckt motion, om vidtagande af åtgärder för riksdagens förkortande. Gr. Cronstedt, Fredr. Joli., uppläste följande! Då ytterligare en föländring af Ridd.Ordn:s 3i § synes mig vara ändamålsenlig, utom den Ridd.Utsk. uti dess i ett föregående plenum föredragna och då återremitterade betänk, föreslagit, har jag trott mig kunna, under åberopande af 56 §:n Riksd.Ordn., nu väcka en sådan fråga, ”omedelbarligen föranledd” af R. o. Ad:s ”redan fattade beslut” om andra uppropets afskaffande. I händelse 2:dra uppropet kommer alt försvinna, föreställer jag mig det vara alldeles obehöfligt, att prot. föres under sjelfva uppropet, och i sådan händelse blifva äfven de 6 ledamöter, hvilka Landtm., eller den hans ställe företräder, enligt 3i §:n bör tillkalla, helt och hållet sysslolöse under hela uppropet.
N:o 48, i anledning af väckt motion om införande i Sverige af ett ordnad t st itsskulds-system; N:o 49, angående den vid sista Riksdag föreskrifna upplåning till anskaffande af erforderliga medel för fyroch båk-inrättningarnes uppbjelpande. N:o 50, angående väckt fråga om Kronoparken Wall ra sk ogens upplåtande till lastageplats. Prot. Uldr. d. iS April 184.0. 221 N:o 51, i anledning af Herr N. W. Stråles förslag till bildandet af en krigsfond, genom upplånade medels insättande i enskilda Banker och Hypotheks-in rättningar. S. D. Ånyo föredrogs och återremitterades Bevillnings-Utskottets den 22 dennes på bordet lagda Belänkande N:o 9, i anledning af åtskilliga mo tioner, dels om slämmo-böters upphörande, eller förminskning, dels om samma böters bestämmande, i anseende till skatte-beloppet. S. D. B foll Ridderskapet och Adeln Banco-Utskottets, den 22 dennes på bordet lagda, memorial N: > 9, i anledning af väckt fråga om användan de af i Bankens General-cassa N:o 1 förvarade utländska medaljer och mynt till förökande af Bankens Mynt-cabinett. S. D. Lade Ridderskapet och Adeln till handlingarne Banco-Utskottets den 22 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 10, i anledning af framställda anmärkningar vid Utskottets under N o 6 afgifne memorial. S. D. Biföllos Expeditions-Utskottels den 22 dennes på bordet lagda memorial: N:o 5, i anledning af Ridderskapet och Adelns återremiss å Utskottets memorial N:o 3. N:o 6 , angående bestämmande af dagen då nästa lagtima Riksdag skall taga sin början. S. D. Remitterades till Constitutions-Utskoltet en i den ordning, 29 §.
Länets folkmängd år 1844 utgjorde 47,960 personer, och hemmantalet 666 hemman; och skulle således, genom länshöfdingesätets förläggande till Luleå stad, Nederoch Öfver-Luleå, Råneå, Nederoch Öfver-Calix, Nederoch Öfver-Torneå med Heslanjettii, Pojala och Carl Gustafs socknar, samt Jockmock, Quickjock, GelIivari, Karisuandi, Enonläkis och Juckasjärvi Lappmarker, förutom Luleå och Haparanda städer, tillsammans med 38,022 invånare och 525 hemman, eller omkring fyra femtedelar af länet, hafva omedelbarligen fördelarne af besparade onyttiga omkostnader af upphörandet utaf det förhindrande och afskiäckande förhållandet, genom en nära 16 mils frauioch återresa emellan Piteå och Luleå släder. Afståndet emellan Piteå och Luleå vore 7 | mil. Motionären hade om i • nämnt en genom flyttningen för länet mera fruktbringande, för staten mindre kostsam administration, och delta torde vara en klar och obestridlig uppgift, när man besinnar verkningarne af en landshöfdings åtgärder, utgående från den sydligaste delen af hans län i stället för ifrån medelpunkten af detsamma, i synnerhet när häfkraften af länets iudustriella lif funnes och verkade inom länets medlersta socknar, och när man ihågkoramer statens nuvarande förökade kostnader och utgifter vid Gxeringsoch pröfnings-kommittéei, mantalsskrifuingar, beväringsmönstringar och rekryteringar, märkegångsBili. tili R. St Prot. 1&47 och 1S48, 8 Sami. 26 Höft. 3 IS /lim. Besv.- och Ekon - Lakollets Betänkande, IV.o wo\ sättningar, fångvård m. ra. I synnerhet blifva omkostnaderna för fångars transporterande m. ro. för slaten högligen betungande, och ett sådant förhållande bade länets deputerade insett, enär de förklarat stationen för länets celloch hufvud fängelse böra förläggas till Luleå stad.
Om tv! undersöke huru detze ifrän början tillkommit, finne wi att hwar och en sig tilcgnat hwad han kunde eller fann nödigt, och akt rättigheten till Skatteköp hwilar pä ben dcrtvid nedlagdt möda och arbete. — Staten frägar e), om den ena eller andra Äboen sätt mer eller mindre än hwad de behdfwa, han begär endast ränta för sin Jord, köpeskilling för ägande-rätten och förbindelse för Hemmans - Ägaren, att emot Samhället upfplla sina öfrige skyldigheter. Sä borde äfwen Staten förhälla sig kill Bruks - Ägaren» fädane äro ätminstone beraömsesidiga fordringar. Dä genom Hemmans - ÄboenS flit, en mängd serskildta Bostäder blifwit uprättade, har Bruks -Jdkaren deremot samlat mänliiskornr pä ett ställe, ur Bergen hämtat den utkomst Jordmänen sällan mrdgaf att erhälla, och genom förädling af detza tillgängar beredt uppehälle ät rn talrikare Clah af Medborgare än ben som pä beha trakter igenom blotta odlingar kunnat underhällas. Skogarne gifwa möjligheten till denna nä, rings-gren, sch ehuru man wid drhas bfwerfart med, kan hända, saknad tror sig finna obegagnade trakter, bör man likwäl komma ihog att de ligga till grund för en mängd människors underhäll, som annars skulle sakna sia utkomst. Om man jemför Folkmängden ! de Landsorter som ldka Bergsbruk och dem som leftva af Åkerbruk - Den 4 Gctobevd rziZ bruk lärer man merendels finna, att ben j dt sbrtä Sr starkare, och när nian dä tillika päminner fig, att det är genom de fdrraS behof som dr sednäreS watdk tvinna ett fbrdkadt värde, lärer man snart medgifva, att Bergwerks-Idkaren som till Samhällets nytta fbr» ädlat naturens räaste alster, malmer och skogar, like bbr Njuta mindre rättvisa, än Hemmans«
Bet. 29. 7 ringar är icke att tänka, innan flen idoge är säker att ensam kunna skörda frukten af sin flit. Sä mäste Sveriges lagstiftare allt ifrån de äldsta tider hafva tänkt, då de påbudit, att om ej alia delegare sämjas om skifte, den skall hafva vitsord som skifta vill; ty eljest skulle det kunna sättas i fråga, 0111 skifte borde ega rum, derest icke åtminstone de fle c eller störste lottegarne det biföl lo.” På grund af alla sålunda anförda skäl finner sig Utskottet böra till Herr Grefve Anckarsvärds förslag, att obegränsadt vitsord till skiftessökande icke vidare må tillkomma delegare af oskiftad jord. afstyrka bifall. £ Kap. Enligt 2 kap. 1 § Skiftes-stadgan, sådant berörda lagrum lyder i Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832, må jordegare icke förvägras, att till iandtmäteriförrättning erhålla den landtmätare, de begära, der hinder deremot icke möter. Herr Grefve Anckarsvärd har, under åberopande af Öfver-direktörens för Landtmäteriet vitsord, uti dennes underdåniga berättelse 0111 en år 1850 företagen embetsresa, att ofta inträffar dels att. till skiftesman kallas en landtmätare, hvilken ingen annan inom skifteslaget än skiftessökanden sjelf önskar erhålla, dels att tillfälle beredes till skam liga och skadliga överenskommelser mellan skiftessökanden och landtmätaren, af sådan anledning yrkat, att skiftesman hädanefter må, på Landtmäteri-direktörens i länet förslag, förordnas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och icke, såsom hitintills, fä utses af den skiftessökande.
EAf^ERICI EEHE. * Stockholm den 25 Februari 1852. (i. Fr. Almqvist. — 329 — () fv er s få th ali ar en, mod Danviks hospitals Direktions underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års Revisorers berättelse. Stormäktigste Allcrnådigste Konung! Enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning uti remiss af den 30 sistlidne Januari, får jag barbos i underdånighet öfverlemna det Direktionen öfver Danviks hospital affordrade underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers uti afgifven berättelse gjorda framställning rörande nämnde hospitals-inrättnings förvaltning. Jemte återställande af den nådigst remitterade handlingen, framhärdar jag med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste A 11 ernådigste Konung! Eders Kongl. Majtts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, J. HAMILTON. Stockholm den 9 Mars 1852. Pehr H.son Ström. Direktionens öfver Danviks hospital underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af hospitalets räkenskaper för åren 1848 och 1849. Stormäktigste Allcrnådigste Kontin g ! Sedan Eilers Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers Revisorers sednast afgifna berättelse, angående granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning för åren 1848 och 1849, genom remiss af den 30 nästlidne Januari, i nåder behagat infordra Direktionens öfver Danviks hospital underdåniga utlåtande, får Direktionen öfver hvad Revisorerne i berörde berättelse framställt rörande hospitalet och dess förvaltning i underdånighet anföra:
Krigs-kollegium erkänner i underdånighet sin skyldighet vara att, ställa sig till noggrann efterrättelse hvarje annat, än det af Kollegium föreslagna formulär till hufvudbok, som af Eders Kongl. Majit kan blifva i nåder faststählt; men Kollegium uppfyller en lika angelägen förbindelse, då Kollegium i underdånighet anmäler, att, derest de gamla, öfverflödigt, vidlyftiga och arbetet förtyngande, formerna för det årliga bokslutet skola af Kollegium återtagas, hvarigenom, då Kassörens högst betydliga och mångfaldiga uppbörd skulle komma att redovisas i en på titlar, med åtskiljande af formel och icke formel utbetalning, uppställd kassaräkning, samt då hufvudboken, i stället, att nu kunna, med hänvisning till de å Kollegii Afdelningar upprättade och i verifikationsbanden inlagda titelsammandragen, inneslutas inom 320 pagina, minst k o mine att till omfånget treeller fyradubblas, förutsatt, att sjelfva hufvudboken skulle i sig innefatta ej blott nyssnämnde specifika sammandrag öfver samtliga uppbördsoch utgifts-detaljtitlarne, utan ock omslut af kassarakningen samt liqvider öfver alla mot redovisning anordnade medelsposter, uppgående till 1,500 a 2,000 hvarje ar, det härefter, hvarken för Krigs-kassören eller för Hök,sluts-kontoret klefve möjligt att med den lill antalet inskränkta personal eiler inom den korta tid, som nu bestås, kunna sina åligganden i dessa delar fullgöra; hvarföre ock Kollegium i underdånighet anhåller, att, derest ett annat boksi ut sformulär, än det för närvarande följda, framdeles skulle varda Kollegium till iakttagande anbefaldt, Kollegium ma vara tillätet alt till Eders Kongl. Majit fä inkomma med underdånig uppgift å de tillökade aflönings-kostnader och den förlängning i tid för hnfvudbokens aflemnande till Kammar-rätten, som deraf oundvikligen måste följa.
M. uttrycka sin önskan, att de hos oss publicerade nya författa:ne ang:de mått, mål och vigt till sin verkan ännu någon tid mätte suspenderas, samt att försök måtte göras till inledande af underhandlingar med Europas förnämsta makter om upgörande och antagande af ett och samma system för mått, mål och vigt. Jag anhåller om remiss till vederbörligt Utsk. Dessa motioner bordlädes. Vidare upläste Frih. von Paykull tvenne så lydande motioner: 1 :o. Vid jemförelse emellan g 11 mom. 12 K. Kung:n ang:de Stämplade pappers-afgiften, hvarest stadgas att alla arrendekontrakter å landet skola vid mantals-skrifningarne upvisas, för att förses med charta, om de ej redan äro det, och de undantag ifrån nämnde regel, som upgifvas uti § 8, förefinnes en otydlighet, som gifvit anledning till olika tolkningar. Ifrån förenämnde upvisning undantages nemi. de kontrakter, som äro afslutade emellan husbonde och dess underhafvande åboer, hälftenbrukare, landtbönder, torpare, tjenstefolk eller andra arbetare. Otydligheten ligger deruti, att skillnaden emellan en arrendator (som bör upviså' sitt kontrakt) och en landt - 554 Den 30 November e. m. boude (som derifrån är frikaiiad) stundom kan vara svår nog att upgifva. Också hafva flere förrättare af mantalsskrifningar, möjligen af nit för Kronans bästa, antagit såsom praxis att endast kalla dem landtbönder, som för sina brukade hemman till husbonden blott utgöra vissa arbetsskyldigheter, men att anse för arrendatorer alla som, jemte eller utan arbeten, erlägga vissa tunnor säd, hö eller annat. Med ordet landtbonde synes mig likväl icke kunna menas något annat än hvad allmänna lagen kallar »landbo» och som i 10 Kap. 7 g Bygn.Balken tolkas sålunda: »eller den som annars jord brukar,» och lärer det väl utan tvifvel, vid Charta-sigillataFörordningens upgörande, hafva varit 11.
Stats-Utskottets Betänkanden. 383 I afseende pä tillsättandet af Tjenstemän och Betjente vid Tullverket, godkänna Utskotten motionärernes yrkande, att sådant ”endast efter véderhörandes forslas ö af 3:ne personer ina ega rum, och att de högre beställningarne af Kongl. Maj:t må tillsättas;” likväl utan att Utskotten tro sig böra bestämma gränsen för de beställningar, som under rubriken högre rätteligen böra innefattas. Hvad de lägre beträffa, som hittills af GeneralTnllDirectionen blifvit tillsatte, så anse Utskotten ”vederbörandes utnämnande dertill böra ske af GeneralThll-Direktören, ” och ej af Chefen för Finance-Departementet. Utom det, att GeneralTull-Direktion bör vara bättre i stånd, att känna de sökandes förtjenst och skicklighet, samt närmare interesserad för dugligheten af den ämbets-personal, för hvars tjenstefel han hufvudsakligen får ansvara; så skulle det, i Utskottens tanka, vara stridande mot andan af vår Grundlag, att några syslor af Konungens rådgifvare kunde tillsättas. Lediga tjensters kungörande i Tidningarne anse Utskotten vara en reglementarisk föreskrift, som utan särskildt omförmälande bör följa af stadgandet om förslags upprättande å flere personer. Utskotten tro ej helier särskildta 384 Stats-Utskottets Betänkanden. stadganden vara lämpliga derom, att Tullverkets tjenstsmän, högre eller lägre, skola hafva haft värdad uppfostran, ega betyg öfver oklanderlig lefnad och undergångna examina i Theologi, moral, geografi, m. m., emedan det förstås af sig sjelft, att ämbetsmän, i hvilken vägsom helsdt, skola hafva en oförvitelig vandel, och ega de till tjensten erforderliga kunskaper.