Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande derefter algilien för så kallade lösbref, eller sådana bref, hvilka emellan postanstalt och något ställe utom dennas läge, eller tvertom, försändas, utan beröring med annan postanstalt, ansåg Eders Kongl. Majit, lika med General-Post-Slvrelsen, skäligt vara att forslandet af dylika bref, för hvilkas tyngd den, enligt Kongl. Kungö - 192 Exp ed ilion s - UIs kölle ts förslag till underd. Skrifvelse. iV.-o SOS. reisen den 9 Mars 1855, gällande inskränkning lill högst älla lod borde tillsvidare bibehållas, måtte tillskynda Postverket någon inkomst; och iöreslng Eders Kongl. Maj:t derföre i Nåder, det Pikets Ständer mätte besluta, all, för nämnde ändamål oell till vinnande af nödig kontroll, hvarje lösbref skulle förses med frimärke å fem öre; i sammanhang hvarmed E. K. M:t. funnit billigheten fordra alf, då hvarje lösbref hittills åt vederbörande Postförvaltare inbringat en skilling banko, de före förändringens införande tillsatta Postförvaltare tillförsäkras, i stället för denna lösbrefs-skilling, en personlig godlgörelse al poslmedlen, alt för hvart år uigå med ett belopp, motsvarande medeltalet af tre nästföregående Ars lösbrefs-afgifter, enligt hittills gällande beräkning. Hvad slutligen anginge lokal-href, eller sådana bref, som å Post-anstalt inlemnas, ställda lill person inom samma stad, köping eller dylikt samhälle, öfverlemnade E. K. M:l till Rikets Ständers bepröfvande, huruvida icke för dessa bref, till den i General post-Styrelsens Kungörelse den 24 Maj 1855 stadgade tyngd al högst fyra lod, mätte fastställas och lill Postverket ingå en afgift af tre öre, ungefärligen motsvarande en skilling banko, som för dylika bref nu erlägges; börande äfven dessa bref, för kontrollens skull, alllid vara med frimärken försedda.
» En annan olägenhet af att vexelpersonalen i socialt hänseende stått på ett högre trappsteg än göromålen kräfva är, att aflöningen blifvit för hög i förhållande till arbetets natur. Så hög, att den bereder fullständig utkomst för en person i bättre samhällsställning, är den dock icke. Häraf har åter alstrats en viss missbelåtenhet, som tagit sig uttryck i en ofta hörd klagan öfver för låg betalning. » Detta missförhållande kan endast på det sätt häfvas, att personer med mindre anspråk på samhällsställning och lefvebröd antagas i dylik tjänst. Arbetet skulle i alla fall blifva ersatt efter sitt verkliga värde. I stället för en, oro jag så får säga, svagt aflönad och i följd däraf missbelåten telefonistklass i tjänstemannagraden, skulle man erhålla en fullt tillräckligt aflönad med betjäningsgrad, tillfreds med både sina göromål och sin samhällsställning. » Ja, detta är i sammandrag domen öfver rikstelefonisterna och af denna hårda dom drabbas äfven indirekt de öfriga telefonisterna. IDUN 1893 I lönefrågan ha icke-rikstelefonister fått känning af » rikstelefonprisen », och om detta förslag från dem, » som makten hafva », vinner anklang, så blir nog inflytandet ännu kännbarare. Att ersätta de nuvarande bildade telefonisterna med vanliga tjänsteflickor vore sä- kerligen till föga fromma för abonnenterna, äfven om det möjligtvis kunde vara till gagn för rikstelefonens kassakista. Trettio å fyrtiofem kr. pr månad äro ej mera än en vanlig tvätterska vid de i staden befintliga tvättinrättningarna vanligen förtjänar pr månad, och nog kräfves det mera uppöfvad intelligens att sköta vexelborden med sitt komplicerade maskineri än att stå vid tvättbaljan, och arbetet är minst lika ansträngande för telefonisten som för tvätterskan, ty den förras arbete tär mera på krafterna genom sin nervretande natur. Det är t. o. m. föga troligt, att vanliga, obildade tjänsteflickor eller med dessa likställda flickor skulle visa mera uthållighet vid vexelborden än de nuvarande telefonisterna, emedan de troligen i lika hög grad skulle angripas af nervositet.
Utskotts bordlagda Utlåtanden och Betänka nden : tro Stats-Utskottets: N:> 119, angående fortgången af den, Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret uppdragna utredning af Götha-Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-Inrättningar. Bifölls. No 120, angående Lands-Kamereraren, Kammar-Rätls-Rådet S. Lindbergs ansökning om befrielse ifrån all ersättningsskyldighet i och för KronoFogden Ho/lings balans. Återremitterades. N:o 121, rörande väckt fråga örn anvisande af ett boställe åt ProvincialLäkaren i Lif-gedinget af Södermanland, Bifölls. N:o 123, angående väckt fråga om Krono-Säteriet Ollestads anslåen le till boställe åt Domhafvanden i Åhs, Gäseneds och Kullings Häraders Domsaga. Bifölls. N:o 124, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående tvänne Kronohemmans i Stockholms Län anslående till boställen för Landt-statstjenstemän. Biföll s. 0 20 Prot. Utdr. d. 3o Maj fSjfo. N:o 125, i anledning af väckt motion om rättighet för åtskillige rotehållare vid Vesterbottens Kongl. Fält-Jägare-Regemente att återbekomma dem origtigt påförd vacans-afgift för åren 1830 och 1831. Bifölls. N o 126, i anledning af Eric Norbergs ifrån Westmanlands Liin motion, alt aflidne Räntmästaren J. F. Nlms enka måtte utbekomma begrafningshjelp efter bemiilde sin man. Bifölls. N:o 127, i anledning af Herr Christiersons H. F._, motion om a rf roden för Rådhus-Rätterna i Rikets samtliga Stapel-städer för behandlingen af Tullmai. Bifölls. N:o 128, i anledning af Anders Anderssons ifrån Skaraborgs Län motion om andre Landt mätare-bestäilningarnes indragande.
Herr Lagerhjelm meri. gifver dock att en tillräcklig örlogsflotta i. sjön sätter Riket i verkelig sjelfständighet.^ $siär yi kunna åstAjtr - 6c» Den g Mar lii. Att Sverige ej förmår på en gång hålla örlogsFlotta och skärgårdsFlotta, och att det medför halfhet i åtgärder och förmåga. Vill ha undersökning huruvida Rikets försvar är sammansatt efter högste fordringar, om uppbörd, förvaltning m. m. ej tarfvar förändringar m. m. Man har sagt(honom att kostnaden i underhållet af kraften i stri• den canonelden skall vara så betydlig 6kilj» aktig då medlen använda på logsFlottor att ett 80 canonskepp utredes (monäs komma den, hvarföre ej ha den så? På det sätt vi nu ha dem hr.r han nästan rätt; men, om de förenas på eti punkt, färförenas genom samma intresse så kunna vi förmå detsamma och vi skulle få en öfverflyttad summa af 150,000 R:dr från underhållsoch personal-kostnaden till materialsfond. Detta liksom annat är skärskådadt och upp-, gjordt af Comittéer rörande Flottorna, och troligen kommer snart att tillvägabringa® vid en skeende allmän reg, lering af Flottorna. Detta är alldeles orätt och en dylik jemförelse har aldrig kunnat i verkligheten bestämmmas; ty ännu hafva aldrig Canonslupar tagit något Linieskepp, väl attaqueradt dera men ej mer. Den é Martil. val byggnad och allt) kostar 400,000 R dr Banco och hvarigenom blott 40 canoner hållas i linie, förslår att bringa 200 till 400 canoner i spel på öppna canonslupar och jo! lar. Ett skepp kostar ej mer än omkring 320/100 R;dr. Denna uppgift får jag tacka för, och be att få veta hvem som kan åstadkomma En Canonslup för 1,000 R.dr Banco. Jag räknar Canoner och ej 2 å 3 Lisp.
Att majoriteten likväl framdrifvit denna frågas afgörande, genom äsidoéättande af formen, är efter min öfvertygelse ett så myc ket större missbruk af dess maktfullkomlighet, som majoriteten derigenom åsidosatt den grannlagenhet, som öfverlägsenheten aldrig ostraffadt får förglömma — grannlagenheteu emot en minoritet, som ej fordrade, ej begärde mera, än att få sin mening pröfvad, ;— grannlagenheten emot ett Medstånd, sorn anhöll om betänketid — och slutligen hvad, sorn mest framkallar min förvåning då detta Stånd, alltid med rätta stolt öfver att stå thronen närmast, —- granulagenheten emot Konungen, hvars propos. det gäller, — hvars upmaning till sorgfällig pröfning ej blifvit hörsammad. Ingen beräkningskonst förmår med tillförsigt förutsäga händelsernas framtida utveckling. Det öfverensslämmer ej med mina tänkesätt att förutspå samhällsolyckor. Jag önskar blott att ej den dag måtte randas då Eder, Mine Hrr af majoriteten! rätt att begagna Eder makt måtte mot både Eder och den nuvarande minoriteten upväcka en farligare opposition än vår. Frih. Hamilton, Hugo: Jag anhåller att få lill prot. anteknadt, att jag instämmer i den protest, Frih. Tersmeden afgifvit. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Sorn 81 § R.F. gifver en fullkomlig förklaringsgrund för Frih. Tersmedens väckta motion, men densamma genom den honom lemnade behandling blifvit förqväfd, så får jag emot detta förfarande protestera under tillkännagifvande derjemte, att jag afskyr allt politiskt envälde, det må uppenbara sig från hvilket håll som helst. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Afven jäg anhåller att få instämma i Frihme Tersmedens och Raabs protester. Hr Ribbing, Bengt: Afven jag beder alt få instämma i Frih. Tersmedens afgifna reservation. Med de begrepp, jag har om 156
M:t kan pröfvas lämpligt, domkyrkan i Westerås må befrias från de utgifter, som för närvarande af domkyrko-kassan bestridas, men icke äro lill kyrkans underhållsoch förvaltnings-kostnader att hänföra. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 30 Juni 1860. ExpeditionsUtskollels Förslag till underd. Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den so Juni 18G0. Prcsle-Ståndet den so llorgare-Ståndet den so — Ronde-Slåndet den so Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af i857 och i858 årens återstående arrende för kungs ladugården Borgholm yå öland. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 116.) S. A. K. Sedan arrendatorn af kungsladugården Borgholm, 5| mantal, i Repplinge socken, Ölands norra Mot och Kalmar län, förre Handlanden Carl Henrik Hultenberg, hvilken, i anseende till missgynnande skördar åren 1857 och 1858, genom Kongl. Brefven den 23 Februari 1858 och den 25 Februari 1859 erhållit anstånd med arrendets utgörande för kungsladugården på det sätt, att arrende-afgiften, 306 tunnor 12 kappar spanmåi, hälften råg och hälften korn, finge lör år 1857 erläggas med f inom den 14 Mars 1858, J inom samma tid år 1859 och återstående tredjedelen inom den 14 Mars 1860 samt för år 1858 afbördas vid uppbördsslämmorna under tre på hvarandra följande år, räknade från och med 1859, med en tredjedel hvartdera året, allt såvida särskild vederhäftig borgen för betalnings-skyldighelens behöriga fullgörande af arrendatorn till Kongl.
Derstädes och i 4:de salen ses också ett stort antal arbeten ur Neapolitanska skolan af Spagnoletto, Salvator Rosa, Luca Giordano, m. fl., samt af Tysken Rosa di Tivoli (Phil. Roos, 1705), hvars stycken utom Dresden äro mera sällsynta. Arbeten af Nederländska målare äro här ganska talrika. I mellanvåningen, der de förnämsta hafva sin plats, har man först den egentliga Holländska skolan, med en mängd porträtt af Rembrandt, stycken af Gowaert Flink, Hoogstraten, Koning. Sedan i andra salen endast landskapsstycken, dock äfven utom Nederländska skolan. Af de äldsta landskapsmålare Patenier, Bles och Corn. Matzys, alla i början af 16:de seklet, får man se karakteristiska arbeten bland Tyska skolans härstädes. Genom Johan Breughel (1525, »sammets»- eller »blomster»-B) och hans efterföljare, Fouquiers, Savary, Vinckebooms, m. fl. blef landskapet blott en dekoration, en tapet såsom bakgrund för taflans hufvuddel, en qvinnobild, allegori o. s. v., såsom det redan varit hos de äldsta Tyskarne, hvilka satte landskapet i stället för Byzantinernas guldgrund, jemnfärgade eller rutiga botten, dock med något iakttagande af perspektiven. Rubens gjorde landskapsmålningen till en härmning efter naturen. Hans efterföljare voro: Bril, Elzheimer, Lys, Poelemburg. Caspar Poussin (1675) idealiserade, med iakttagande af naturenlighet, och valde äfven till staffage antik arkitektur samt scener ur den antika mythen. Af honom och hans efterföljare, J. F. van Bloemen (Orizonte, 1748), finnas här flera goda taflor. Likaså af Ad. Pynacker, Fr. Moucheron och Jac. von Artois, lärjungar af Claude Lorrain (1682), som, i stället för Poussins romantiska utsigter, har dem vidsträckta, med trädgrupper och effektfull belysning.
Da TryckfriketsLagen tydligen bertam mer hvilka förhållanden som berättiga Konungen, att inskränka rlen, för alla andra tillfällen genom Lagen stadgade Tryckfriheten, så synes mig ett uti Lagen icke medgifvit arbitrerandö hafva ägt rum, när Utskottet funnit, det ingen af de anledningar till trykta Skrifters indragning, som uti TryckfrihetsLagen finnes stadgade, förevarit, vid de af Utskottet anmärkte tillfällen; det synes mig således, att Föredraganden ägt full anledning att pligtenligt vägra sin contrisignation å ett beslut, Btridande emot TryckfrihetsLagens ordalydelse och anda ; det synes mig att Utskottet bordt uti sitt Betänkande utsätta, hvilken den föredragande för Kammarärenderne varit, som behehandlat desse ämnen. Jag finner således härutinnan anledning till en väsendtelig anmärkning emot Utskottets Betänkande. Utskottet yttrar sin önkan, att StätsRådet fparjammare tillstyrkt Konungen begagnandet af indragningsmakten i anseende till Dagblad; Utskottet tiUkännagifver i och med detsamma; att StätsRådet öfverflödigt tillstyrkt dessa indragningar, som efter Utskottets yttrade mening icke varit hyllade af allmänna tänkesättet, och af aktningen för Publiciteten. Utskottet ådagalägger härigenom huru StätsRådet för Konungen undanhållit det allmänna tänkesättet, äfvensom afseende å aktningen för Publiciteten, såsom det dyrbaraste föremålet för Folkets ömtålighet, då den bildar det säkraste värnet för dess frihet; då den utgör den svagares yttersta tillit emot allt mägtigt förtryck; Gen 10 Julii f. m, *97 ‘ synes Publilltetcns vanvårdande genom tillstyrkandet afen arbitrage j icke af lagen hemtad indragning, vara en af de svåraste anledningar till klagan, som Folkets ombud å Folkets vägnar emot Styrelsen kunna framföra. Huru skall uti ett lagbundet Samhälle sanningens ljus framtränga till Thronen, om det derifrån utestänges genom Rådgifvare* tillstyrkta inskränkningar i Tryckfri heten?
Under loppet af år 1853, har å ett vid 1851 års slut obetaldt kassakreditiv, stort 10,000 R:dr, hvarå år 1852 ingått 125 R:dr 40 sk. 8 rst. ytterligare influtit 376 R:dr 25 sk. 4 rst., hvarigenom /agsiiknin " s-ha 1 ansen å ifrågavarande rörelse vid nästlidet års slut förminskats till 9,497 R:dr 30 sk. banko. Under Kankn-Utikolteti Memorial. N:o Si. 17 Under granskningen af Diskont-verkets lagsöbnings-ärenden, har det fästat Utskottets uppmärksamhet, att lagens föreskrift, det »ej något må på hufvudstolen äfräknas, förr än räntan gulden är», icke uti Diskont-verket efterkommes, utan att deremot verkställda afbetalningar å Diskont-skulder afföras j»å kapitalet, intilldess detsamma blifvit guldet samt att först derefter räntan uträknas och debiteras. Öfver anledningen till detta förhållande, kommer Utlåtande att från Diskont-direktionen infordras. I afseende å styrelsen och förvaltningen af Diskont-verket, får Utskottet inför Rikets Ständer tillkännagifva, att Direktionerne öfver såväl Banko-diskonten, som Handelsoch Närings-diskonten funnits hafva ställt sig till efterrättelse gällande föreskrifter, samt att nödig säkerhet och god ordning iakttagits vid vården af Verkets låne-handlingar, hvarföre Utskottet jemväl låtit meddela Direktionerne decharge, med frikännelse från allt framtida ansvar för förvaltningen under den tidrymd, som utgjort föremål för Utskottets granskning. Stockholm den 15 Augusti 1854. Ant. till Exp.-Utsk. d. 17 Aug. 1854, kl. 12 m. Memorial, vied hemställan om en gratifikation till Baktmästarne vid Banko-diskont-verket. Ilos Utskottet hafva Banko-diskont-verkets 6 vaktmästare anhållitr att, efter den af Utskottet afslutade Diskont-revision, hugnas med någon gratifikation, 11 i h till Ii. Sl.
Jjig tror äfven, att rättvisan emot Stockholms stad bjuder, att den, likasom öfriga huf vudstäder i den civiliserade verlden, erhåller en jernväg, särdeles när denna är ämnad att föras till en allmänt besökt ort, der trafiken kan bära sig. Härigenom skulle äfven den orättvisa, som af 1844 års Ständer begicks emot hufvudstaden, blifva godtgjord. Det är af dessa skäl, som jag fortfarande yrkar bifall till Stats Utsk:s förslag, hvilket både af K. M. och af Ofverste Ericson på ganska vidlyftiga skäl blifvit förordadt. Hr Paykull, Carl Samuel: Jag vill icke länge uptaga tiden, utan ber blott att få nämna, det jag anser, att en jernväg direkte mellan Stockholm och Upsala skall blifva mycket förmånlig, och oaktadt den opinion, som gjort sig gällande, att en jernväg icke ännu bör gå genom Stockholm, vågar jagdock på det högsta Den 10 Juni f. m. 133 tillstyrka den väg, som uti ifrågavrde punkt är föreslagen. Visserligen hafva åtskilliga talare sagt, att en jernväg emellan Stockholm och Upsala icke bör anläggas på Statens bekostnad, emedan denna bana troligen kommer att bära sig sjelf och således bör öfverlemnas åt enskilda bolag att utföra. Men på samma skäl bör då icke heller någon jernväg emellan Stockholm och Orebro anläggas af Staten. Det har blifvit uplyst, att fraktvärdet på vägen emellan Stockholm och Upsala upgår till 262,000 Rdr; denna beräkning är dock gjord efter en mycket låg grund. Gr. af Ugglas har sagt, att Upsala vore en ort, der man icke beräknar så mycken fraktförtjenst; det betydliga värdet af frakten mellan Stockholm och nämnde stad tyckes dock bevisa, att en ansenlig trafik eger rum. Det kan visserligen anmärkas, att en stor del af varorna fortfarande komma att föras sjövägen; men ännu är det blott £:del af den stora frakthandeln emellan förenämnde begge orter, som förs på sjön, och således går den betydligaste delen af trafiken landvågen.
Den sorn bifaller, att Pensionsruinmen för Generalerne å Allmänna IndragningsStaten må blifva a på en gång, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer särskild votering alt verkställas, huruvida samma Pensionsrurn skola blifva 3 till antalet på en gång, med StatsAnslag för hvardera Pensionen af 2000 R:dr B:co, samt denna Pensionsreglering gälla endast till nästa Riksdag; — eller oek alla 9 Generalerne förklaras berättigade till pension vid 65 års ålder, i likhet med Landshöfdingar, likväl linder förbehåll, att så stort belopp, som en General erhåller i pension från Armeens PensionsCassa bör afdragas på den Pension han af Staten komme att åtnjuta. Vid VoteringsSedlarnes öppnande, befunnos 75 Ja och 45 Nejs jemte 1 dubbel Sedel som casserades; hvadan och som Ja vunnit, Pensions-rummen för Generalerne å Allmänna IndragningsStaten äro bestämde till 2 på en gång. Tredje Voteringen : Den sora bifaller, att ett arfvode af 3oo R:dr i månaden för General Adjutanten å Stat uppföres, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. 576 Stats-Utskottets Vinner Nej; bestämmes samma arfvode till 4°° It:dr Banco i månaden. Desse propositioner hafva, sedan en sedel, som befunnits dubbel, casse rats, blifvit besvarade med 83 Ja och 35 Nej ; och då således Ja vunnit; har aifvodet för GeneralAdjutanlen blifvit bestämdt lill 3oo R:dr i månaden. Fjerde Voteringen; Den sorn bifaller, att arfvodet för Commendanten å Marstrands Fästning bestämmes till boo R:dr, voterar Ja, Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; fastslälles samma arfvode till 700 Riksdaler.
StatsUtskottets Betänkande, IY x, s 343—345, bif. af PresteStåndet, IX s 90, af BorgareStåndet, IX s 92, af BoirdeStåndet, IX s 95, af Adeln, IX s 97, Anförande i BondeStåndet, med anledning af beslutet, rernitt. till Exped, Utskottet, IX 3. s 312, 314- Lurendrägerioch Tullförsnillning, Konungens Nådiga Skrifvelse jemte Förslag till Författning mot, I 1, s 736—768, remitt, till Bevillnings-, Lagoch Ekonomi Utskotten, II s 1264, 1205, 1266. 1324, i325, i3a6. Utskottens Betänkande, V 2. s 212—. 256, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 367, af BorgareStåndet, IX 3. s 4°6, Underd. Lyckeby KronoQvarnar, om verkstäld reparation af, II s 837. i83 Lyckeby KronoQvarnar, om, 11,000 R:dr förskjutna af MagazinsDirection. Anmärkning, lil s i35, »46. StatsUtskotlcts Betänkande! IV 2. s io5q, 1060, bif. af PresteStåndet, IX s 343, af BorgareStåndet, IX s 349» Adeln, IX s 365. Lysning, bestämmande af tid till binders anmälande mot. LagUtskottets Betänkande, VII 1. s 9-—14, återremitt. af Adeln, IX s 79, af PresteStåndet, IX s 83, bif. af BondeStändet, IX s 96, af BorgareStåndet, IX s io3. Ytterligare Utlåtande, VII 1.
Enligt det andra förslaget åter skulle tomten inhägnas medelst ett högt, på granitsockel upprest jernstaket, afjemnas, grusas 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 11. och med träd planteras, två mindre paviljonger uppföras i tomtens nordvestra och nordöstra hörn, den ena afsedd till bostad åt Riddarhus-vaktmästaren och den andra till inrymmande af ved förrådet, samt en hög stenpqrtal anbringas midt emellan båda paviljongerna utåt den längs strömmen belägna, Riddarhuset ej tillhöriga, del af tomten, som för närvarande upptages af en liten trädgård och ett ridhus; varande utgiften för verkställandet af sistnämnde förslag beräknad till 71,233 R:dr 10 öre R:mt. 3. Af Slotts-Arkitekten Jolian Erie Söderlund, som, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med en af Direktionens Ledamöter, Kammarherren Friherre Carl Bennet, uppgjord modell, utarbetat ritningar och kostnadsförslag till gårdsplanens ordnande på sådant sätt, att i tomtens nordvestra och nordöstra hörn skulle uppföras tva, till bostäder inredda, paviljonger, större än de af Intendenten Scholander föreslagna, dessa paviljonger sammanbindas med Riddarhuset genom två, längs efter Riddarhuskanalen och Riddarhusgränden löpande, låga uthusbyggnader, afsedria att inrymma bodar och magasiner, samt den mellanliggande gårdsplanen jernnäs, grusas och förses med planteringar; hvilket allt skulle erfordra en kostnad af 105,242 R:dr 59 öre R:mt, deraf för paviljongerna 82,012; 28. samt för uthusbyggnaderna 22,031; 31.
Bifölls; N:o 13, till Borgare-Ståndet, i anledning af återremiss af betänkandet, N:o 5: Lades lill bandlingarne; N:.o 14, i anledning af väckt motion om stads-privilegier för Höganäs: Bifölls; N:o 15, i anledning af väckt motion om ändringar uti Kongl. Förordningen den. 16 Januari innevarande år, rörande gesällvandringen: Återremitterades; N:o 16, i anledning af väckt fråga om köpings-privilegier för Grebbestöds fiskeläge: Bifölls; N:o 17, i anledning af väckt motion om upphörande af KaÄjriai - 214 Prot.-Utdrag, den 9 Oi t iber 18 ff. Haltens anmärkningsvätt vid Taxeringsoch Pr öfnings-Comiteers åtgärder att befria utfattiga från bevillning: Bifölls; N:o 18, i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för regements-olTicerare förevisa recmter, innan de antagas, samt om vidtagande af åtgärder mot befälets olagliga inblandning, vid uppgörande af contraet emellan rotehållare och knektar: Bifölls; N:o 19, i anledning af vackt motion om en köpings anläggande vid Wrigstads gästgifvaregård inom Westra härad af Jönköpings Län: Ater remitterades; N:o 20, i anledning af väckt motion om bemyndigande för ÖfverStåthållare-Embetet för Police-ärenden i Stockholm, att ifrån hamnar och torg afvisa sysslolösa och för allmänna säkerheten farliga personer: God kändes; N:o 21, i anledning al väckt motion om Kongl. Stadfästelse å hypotheks-föreningar: