Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inrätt» ningarne väl ifrån början tillkommit genom förläningar af framfarne Konungar Samt ÉnSkildtes donationer, men likväl hufvudsakligen, bestå uti Hemmans-räntrtr och Krono-Tionde samt Afrads Spannemål, jemte ett förräntadt Capital af 159,812 Ruir 18 sk. 2 r:st, som genom besparing af någre Hospitalet^ Ofverskottsmedel uppkommit, samt dessutom någre mindre Capitaler: utgörande berörde tillgångar el» ler fonder följande inkomster, nemligen: In natura: Krono-Tiönde-Spannemål - 6,272 T:r 2 kipf* H emmans-Räntor och Arrenden - . * - 2.053 — 13 —- Summa 8,325 Ur 12 k:pf. Penninge-Inkomst ■ Hemmans-Räntor och Arrenden 9,717; 15. lif Interessen på utlånte mindre Capitalerne * * 2,757: 4. 5; D ivetse Extra Inkomster - 5,872: 17.' 10. och Räntan på det förstnämnde Capitalet - * 9.588: 35- 8. Hvarförutan finnas å Rikets Stat bestådda lGG T:r 21^ k:pr Spannemål, 125 R;dr i Spad - 163? Stais-Utskottets Betnnkanderi. nemåls värde a 36 sk. Tunnan samt 2,133 Rtdl 32 sk. i penningar, till Hospi tä'ernes underhåll, sorn från Stats-Verket alltså utgå. Då Hfem mans-Räntor, Krono-Tionde oell Afrads-Span nem åi samt derutaf satnlade Ca pita ler icke annold unda kunna anses-, än såsom af Staten bestådde, ehuruväl desatnrria blifvit till detta serskildta ändamål af framfarrVé Regenler upplåtneS hat Stats - Utskottet trott-, att Riksens Ständer, i följd åf den enligt 63 Riksdags - Oi fillingen , dem för be hål
Rmt utaf det utländska statslånet, hvilka icke behöfdes till Statens jernvägsbyggnader, måtte användas för att förminska den del af RiksBankens sedelstock, eller omkring 30 millioner Rdr nämnde mynt, som icke motsvaras af metallisk valuta; med anledning af hvilket sednare yrkande IL Exc. finge tillkännagifva, att då i den nu föredragne punkten fråga endast vore om ett framställdt förslag rörande Bankovinstens framtida användande, H. Exc. ansåg sig ej i sammanhang dermed kunna framställa propos. å Hr Ehrenhoffs ofvanberörde särskildta yrkande, utan anmodade honom att, om han fortfarande ansåge sig dertill ega skäl, väcka samma förslag efter föredragning af den nästföljande punkten. Den 22 Februari. Härefter blef propos, å bifnII till Ut»k;ts -uti förevarande Rata punkt, gjorda hemställan framställd och med ja besvarad. 2:dra punkten. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Ehuru jag ipke har nå gon synnerlig utsigt, att, i afseende på det sätt för bankovinstens användande, jag föreslagit, vinna framgång, så anhåller jag dock att i korthet få utveckla de skäl, på hvilka jag stödjer min (ipfattning i detta hänseende. Sedan nu, genom tre Stånds beslut, det blifvit afgjordt, att, i och för jernvägsarbetenas fortsättning ett utländskt Jån, ställdt j inhemskt mynt, skall, till ett belopp af 25 millioner Itdr, uptagas, och då, genom största delens af detta lån indragande, man väl kan antaga, att en ej obetydlig tillgång på vexlar kommer att beredas. så har jag föreställt mig, att det af mig framställda förslag till Bankovinstens användande kunde verkställas, titan att man derigenom behöfde befara, att någon ustrypning», genom rörelsekapitalets förminskning skulle komma att ega rum. Om vi af dess?
I sammanhang med frågan om egendomarnes fördelning efter de olika hemmansnaturerne hafva Comiterade funnit sig böra fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derå, att, enligt hvad Tabellen Litt. A. 3. närmare utvisar, åtskillige, delsEcclesiastike dels för andra Stater anslagne Boställen i Jordeböckerne finnas upptagne under Frälse och Skatte titlar, till hvilka de före nuvarande dispositionen hafva hört. Dessa egendomar synas likväl med afseende å de ändamål, hvartill desamma numera äro anslagne, lika med alla öfriga, som för enahanda behof äro anvisade, böra uti Jordeboken uppföras under Krono titel. I anledning häraf, och då, i händelse anteckning uti Jordeboken för hvarje dylikt hemman göres om dess tillkomst och förra natur, ingens rätt genom omföringen förnärmas, enär, om än t. ex. Ecclesiastik Boställe vore af enskilde doneradt eller af menighet inköpt, hvilket ej sällan inträffat äfven med sådana, som redan äro under Krono titel uppförda, Staten ändock icke vinner större dispositionsrätt deröfver, än tillförene, hemställa Comiterade underdånigst, att den föreskrift måtte i Nåder meddelas, att alla för CivilMilitiaeoch Clereci-Staterne anslagne Boställen, som äro under Kronoskatte och Frälse titlar upptagna, böra med nyssnämnde anteckning till Kronotitel omföras. Ehuru, enligt hittils gällande stadganden,de i Jordeböckerne och Sammandragen öfver hemmantalet förekommande afdelningar i allmänhet endast afsett de olika hemmansnaturerne, har likväl det undantag derifrån egt rum,attPrestgårdar samt Kapellans-och Klockare-bord blifvit i Sammandragen för hvarje jordnatur under serskild rubrik uppförde, fastän, enligt hvad i det föregående är vordet anmärkt, så föga noggranhet vid denna fördelning iakttagits, att dylika egendomar i sjelfva verket utgöra vida större hemmantal, än berörde Sammandrag utvisa.
Sandqvist till gäldande af den på länsmansbostället Grillby N o 3 belöpande skifteskostnad, antingen understöd ulan älerbetalningsskyidighet, eller ock ett lån af 3,800 Ridr Ruut, räntefrilt eller med fyra procent ränta, jemte afbetalning ä kapitalet af en tjugondedel för hvarje år. Handlingar tili bestyrkande af de faktiska uppgilterne är jag beredd att förete: anhållande jag om remiss af denna motion till llöglofliga Stats—Utskottet. Stockholm den 29 November 1862. J. F. Fredriksson, från Upsala län. m Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af J. F. Fredriksson från Upsala län, om ändring i Kongl Kungörelsen den 4 Maj 1827, i fråga om skyldighet för boställshavare att förskjuta skifteskostnader. Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1827, angående beräkning och fördelning af den ersättning, som boställsinnehafvare, i anledning af verkställda egoskiften, för busflytlning, odling, dikning, ståndskog eller plantering kunna erhålla elier få vidkännas, hvarigenom stadgas, att boställshafvaren bör vidkännas, ej mindre den ersättning, som i sådant hänseende bör af boställe utgå till öfrige delegare i skifteslaget, än ock den för boställets egen räkning uppkommande kostnad af enahanda art, hvartill tillskott af öfrige delegare eller af allmänna medel ej förslå, ålägger den sistnämnde en betalningsskyldighet, hvilken är ganska betungande och, enligt min öfvertygelse, ej fullt rättvis. Så vidt bostållhafvaren ej är kapitalist, och delta år vål sällan händelsen, måste han upplåna den summa, hvartill de af skiftet föranledda kostnaderne uppgå. Oftast år denna summa icke liten. Så uppgår den för en länsman i min hembygd till nära 4,000 R:dr.
Rörande ^ide punkten, yttrar Utskottet: ”Att, enär det i händelse af bifall till ifrågavarande förslag (huru Riksgälds-Contoirets depositioner i vissa fall skulle kunna användas) torde blifva af nöden att i de reglementariska föreskrifterne härom intaga något stadgande, som angår F11IImägtige i Riksgälds-Contoiret, har Utskottet ansett sig böra gemensamt med Stats-Utskottet behandla denna fråga, och skall fördenskull efter öfverläggning med sistbemälde Utskott deröfver afgifva yttrande.” Jag kan ej inse, hvilka reglementariska stadganden, sorn, i händelse af bifall till förslaget, skulle komma alt röra Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret; när samma Contoirs rätt att vid anfordran utbekomma insatte depositioner, icke blifvit ifrågasatt; men äfven, om, i följd af Ständernes beslut, några reglementariska stadganden, som anginge Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret, blefve erforderlige, torde sådant ej hindra Banco-Utskottet att yttra sig öfver sjelfva princip-frågan, utan att något sammanträde med Stats-Utskottet behöfver derföre nu inväntas, hvilket, enligt min tanke, endast skulle föranleda Riksdagens förlängning. Skäl till uppskof med frågans afgörande torde snarare kunna hemtas derifrån, att Stats-Utskottet i sitt Betänkande, N:o 435, föreslagit: ’’Att Herrar Fullrnägtige i RiksgäldsContoiret må erhålla den föreskrift, att de till extra Stats-regleringen afsedda tillgångar böra, så vidt sig göra låter, göras frugtbara, medelst inköp eller belåning af Armeens Accords-amorterings-fonds, Bruks-egares Hypotheks-cassas, Skånska Hypotheks-föreningens eller andra på lika siikra grunder fotade Associationers obligationer;’’ hvarigenom, i händelse förslaget vinner Rikets Högloft. Ständers bifall, frågan om utlåning af RiksgäldsContoirets behållningar genom Banken torde komma att förfalla.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos:r, biföll R. o. Ad. hvad Utsk. i denna punkt föreslagit. 4:o Kronotionde-lösen efter bestämda priser, 5:o arrendemedel uf kungsgårdar och andra kronolägenheter, och 6:o silfver tionde, mxjntarelön och slagskatt. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 7:o Hoppar-räntan. Hr Gripenstedt: Jag yrkar, alt beräkningen af inkomsterna under denna titel måtte höjas till likhet med hvad den K. propos. i detta afseende innehåller. Hr af Harmens, Henrik Otto: Om priset under de förflutna åren verkligen hade varit sådant, som det blifvit beräknadt i den K. propos., så hade StatsUtsk. haft skäl att tillstyrka samma summa; men då det af ledamöter inom Utsk. har blifvit upplyst, att kopparen, under det sista året och äfven under det nu löpande året, icke kunnat säljas till 130 r:dr; så har man trott rättast vara, att nedsätta priset till 120 r-.dr; af hvilken anledn. jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Utsk:s tillstyrkande i 7 punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 8:o Tiondeoch hammarska 11 s-jern. R. o. Ad. beslöt, uppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord hemställan, att med pröfningen af hvad Utsk. i denna punkt ronde beräkningen af tiondelackjerns-afgiften yttrat, såsom ägande sammanhang med Utsk:s utlåt. N:o 33 litt. C, skulle anstå tills nämnde utlåt, blifvit af R. o. Ad. pröfvadt, samt att likaledes pröfningen af den i förevar, punkt gjorde beräkning af hammarskatlsinkomsten skulle uppskjutas tills R. o. Ad. pröfvat StatsUtsk:s dermed sammanhang ägande utlåt.
Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka bifall. 3:0 Af den 12 Maj, i anledning af yrkad förklaring öfver Kongl. Brefvet den 17 December 1810, samt Kongl KammarCollegii och Kongl. KammarRättens i föjd deraf den 18 Februari 1812 samfält utfärdade Kungörelse rörande prescrip-, tionstiden för revision af Kronans Upp* bördsmiins och Redogörares räkenskaper; och tillstyrker Utskottet deröfver etl sådan förklaring, att prescriptionstiden för revision af Krigsräkenskaper derigenom må blifva på lika sätt, som angående an. dra Uppbördsmäns redogörelser blifvit stadgadt, till 10 år bestämd. Lades på bordet följande Memorial från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, af den 6 Juni, nemligen: Ridd. 0, Ad. Fröt. I anledning af ett förslag om en Marknads inrättande uti Särna Kyrkoby, till lättande af gemenskapen emellan Sverige och Norrige; och yttrar Utskottet sig öfver det uppgifna förslaget endast kunna afgifva det generella yttrande, att visserligen alla sådana utvägar, som befordra en lättare handelsrörelse emellan de förenade Rikena, ostridigt äro för dem begge af största nytta, och att äfvenledes inrättande af Marknader på tjenliga ställen är ett verksamt medel till befrämjande af detta gagneliga ändamål. \ 3:0 I anledning af en väckt fråga om en adress till Kongl. Maj:t med anhållan om upphäfvande af ett år 1811 till Herrar Landshöfdingar aflåtet CirculairBref, hvaruti dem är uppdraget att för hvarje vecka eller månad till Regeringen inberätta ej allenast om märkliga händelser inträffat uti den physiska och moraliska verlden, utan ock om Folkets tänkesätt, m. m.; och yttrar sig
För öfrigt glömde jag nämna att prestkonferensen verkligen hade en humoristfsk episod — då en talare yrkade på en långsam död genom svält för alla våra bokförläggare — missionsföreningens bokförlags föreståndare undantagen. Motionen lät icke ordagrannt så men meningen var densamma. Bort med alla böcker, ty de äro alla syndiga utom Arndts postilla, Schartaus katekes och gamla Bibeln. Men när festmiddagen hade varit så tror jag den siste värde talaren flyttade undan sina teologiska. luntor från nattduksbordet och grep till “ Dagens krönika “, hvilken är en angenäm och lättsmält lektyr som hindrar folk att sofva för tidigt efter maten, hvilkét enligt alla gamla rön är lika skadligt som supa på ölost. Judic! Det ordet, det namnet, låter det icke precis som en slängkyss af fina fingrar från svällande korallröd ' mun? Det tycker jag; det ligger leende i det, varmt och skälipskt på samma gång. Men vi fingo icke höra henne och icke se henne — det var bara köbenhavnarne som fingo det nöjet, och den grekiske kungen och prins Waldemar de blefvo pin verliebta och smögo sig bakvägen in igen, sedan de en gång officielt lemnat Tivoli med pappa.Men ha de då ingen snäll och vaksam mamma, som ser efter dem, då de äro ute på slika vägar. Ne me chatouillezpas! skrattade Judic och det kittlade köbenhavnarnes fåfänga att hon trodde dem vara så skälmaktiga i fingrarne. Men till Stockholm kom hon ej. Och våra prinsar, de hålla sig vackert borta från slikt * Om ett par tjog svarta prinsessor på någon ö tusen mil bort dansa kankan i mor-gondrägt för vår prins, så blåser det bort för första hafs' flägt, men Judic — vade retro — —! «k. Skilnaden mellan Judic och ett sprucket kakelugnsrör är den, att Judic satte eld i köbenhavnarnes hjertekamrar, men ett sprucket kakelugnsrör satte eld i Kristiansborgs. slotts alla gemak och kamrar. Och kamrarne blefvo utan kamrar att sammanträda i, hvilket låter märkvärdigt, men är en riksdagssanning.
(Morbror Nils’ historia.)213 ”Gu ske lof att Bruun kom med!” Rådman Qvidings i Malmö. Han har ett landtställe nere vid sjön, då det var anlagt kallade han det ”Sjölunda”, men då de planterade träden sågo så ömkliga [ut] att der fans ringa utsigter för att de någonsin skulle bilda en lund så förändrade rådmannens vänner ställets namn till ”Ingalunda”. Efter några år syntes träden få en smula fart och då förändrades namnet till ”Någorlunda”. Qvidings och Eckerströms äro rätt mycket tillhopa, men för resten umgås Qvidings nästan icke alls. De ha två döttrar af hvilka den ena är något öfver tjugo år, den andra endast 14 – 15. Den äldsta ligger i Stockholm för att måla, ingen af dem har någonsin gått i skola, utan frun har sjelf undervisat dem. Hon har egnat hela sitt lif åt deras uppfostran och intet orent har fått tränga till dem. Den yngsta flickan har ännu icke varit ute i verlden och har inga jemnåriga bekanta. Hemmet är komfortabelt och der fins öfverflöd på lektyr. Barnet har proppat sig hufvudet fullt af sagor, skaldestycken och berättelser. I sång och dikt är hon hemmastadd, men af lifvet har hon intet sett annat än sitt tysta hem och den ende karl hon känner är hennes originelle far. Bröder har hon aldrig haft. En gång fru Eckerström var der hade hon dukat ett bord, det var för sex inbillade bröder, hvilka hon låtsade ha kommit hem efter många faror och bedrifter och så liflig var hennes inbillning att hon nämnde dem vid namn, bjöd dem af sina rätter, allt under det hon konverserade på det allra lifligaste med bröderna, hvilka tycktes vara henne mycket kära. Hennes ansigtsspel var dervid helt rörligt, just som om hon utbytt leenden och blickar med någon. Fru Eckerström blef nästan hemsk till mods dervid och började frukta att flickan till slut kunde bli rubbad till förståndet genom att så uteslutande lefva i inbillningens verld. Der lär vara en syster till frun i huset, hvilken hjelper henne med både hushållet och barnens uppfostran.
begagna hustrurnas arbetskraft, ödelägga familjelifvet och lemna ' framtiden ett urartadt slagte i arf efter vår tid. Man pakallar i detta hanseeqde statens hjelp - lil~som gentemot barns och unga personers arbete i fabrikerna -, och till och med om ett sådant ingrepp i vuxna qvinnors liandlingsfriliet blott under vissa omstandiglieter kan genomföras och blott p2 enskilda stallen ar genomfördt (t. ex. genom förbud mot visst slags nattarbete och mot arbete under de narmaste dagarne efter barnsängen o. s. v.), så ar tendensen likväl klar nog och ingalunda på förhand förkastlig. Oni saledcc p; saninia gång mannens inkomster skulle förniinskas och hustruns arbete förhindras, så skulle hela denna ordning för fainiljelifvet medföra ekonomisk ruin. Det f %- val emellertid antagas. att, nar uppgiften med afseende p5 hustruns deltagande i förvarfvet blir, icke att motarbeta detta deltagande, utan att reglera detsamma, man kommer att uträtta något gagneligt och icke träda nagot berattigadt intresse för nara. Samma åskzdni~ig, som kan leda till att genomföra en hvilodag i veckan, c11 normalarbetsdag o. dyl. att den obundna friheten på förvarfvets område lätt nog kan föra till, att arbetarne, afven de fullvuxna, i otillbörlig grad ut nyttjas af arbetsgifvarne, till sist till gemensam skada för bida parterna -, kan också föra till särskilda bestämmelser för qvinnor. Men - för att det kan vara nyttigt att stadga vissa reglementariska bestämmelser - det ar ju isynnerhet från utlandets stora fabriksdistrikt, som detta spörsniål blifvit väckt - -.? behofver man icke motsatta sig sjelfva medarbetet från hustruns sida. Tvärtom; för hvar dag, som går, blir detta naturligare. Qvinnorna hvarken baka eller brygga mera, de spinna icke och de vafva icke, de hafva, med ett ord, lemnat en stor del af den naturalhushållning, hvarmed de förut sysselsatte sig. Hvarför skulle de nu icke i Ztskilligt högre grad än förut kunna sysselsatta sig med andra saker?
Det kategoriska i Utskottets förslag är emellertid endast uttryckt på detta sätt: »Är gäldenär död, eller har han vikit undan; åge Rätten ock förelägga barn, som till laga ålder komna äro, att bouppteckningen edeligen styrka.» Den vid lagspråket vane, som jemför detta stadgande med det föregående af denna §, lärer väl i uttrycket åge icke inlägga något kategoriskt. Men då nämnde ord på andra ställen i lagar och författningar någon gång, ehuru undantagsvis, begagnas såsom synonymt med åligga, är Utskottet villigt, att, såsom ledning för den i lagtolkning mindre hemmastadde, här föreslå det inom Preste-Ståndet äskade förtydligande. Med rättelse derjemte af ett på fjerde raden i förra förslaget förekommande, inom Borgare-Ståndet anmärkt tryckfel, i så måtto att i stället för har han blifvit satt han har, hemställer Utskottet alltså, det mätte Rikets Ständer, — Ridderskapet och Adeln samt Ronde-Slåndet med frångående af sina redan fattade beslut, — - för ifrågavarande § antaga följande lydelse: »Gäldenärs hustru gånge ock sådan ed sorn omförmäld är, der någon af borgenärerna det åskar. Tjenare och andra, som om boels tillstånd kunskap äga, åligge jemväl, der så äskas, att det uppgifva och uppgiften med ed fästa. Ar gäldenär död, eller kar lian vikit undan; åge Rällen, der så skäligt pröfvas, förelägga barn, som lill laga ålder homna äro, all bouppteckningen edeligen styrka. Omyndig förklarad, hvars egendom till konkurs afträdes, vare ock pligtig bouppleckningsed aflägga, der Rätten eller Domaren så skäligt profvare c LagUtskottets Utlåtande Jt/3 48. § 35- Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Slåndet hafva godkänt denna §, förstnämnde Rlks-Stånd dock med den förändring att i stället för det der förekommande ordet a/trädes ansökning skulle införas ordet konkurs-ansökning.
Då nu ytterligare föredragning skedde af Stats-Utskottets betänkande den 31 sistlidne Januari, hvilande på bordet sedan den 2 dennes, och afgifvit i anledning af RiksdagsF til Imäktiges från Vesteroch Norrbottens Län Memorial, om resepenningars anordnande för Krono-betjeningen i desse orter, blef detta Betänkande gilladt af Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Enär Stats-Utskottets den 31 sistvek-' ne Januari meddeltä och den 2 dennes på bordet lagde Betänkande, i anledning af Herr Carpelans, M., Memorial om ersättning eller lån åt Major von Konow, nu ytterligare föredrogs, blef detsamma af Bonde - Ståndet Sntagit och gilladt. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko•Utskottets den 31 sistledne Januari afgifne och sista Pleni-dag på bordet lagde Betänkande oiä Pro t. Utdrag d. 7 Febr. 18 x 8- 87 antalet af Ledamöter vid de årliga Revisionerna af Riksens Ständers Banko-Diskont-verk, blef detsamma af Bonde-Ståndet bifallit; Hvarom Eespektive Med-Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Vid nu skedd föredragning af BapIco-Utskottets den 31 sistledne Januari afgifne och sistleden Pffeni-dag på bordet lagde betänkande, 1 anledning af väckt motion om präglande af en inedaille till åminnelse af den år 1817 firade Reformations-fest, blef samma betänkande af Bontie-Ståndet bifallit. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 8 Januari afgifne och sisth Plenidag på Bordet lagde utlåtande, angående antalet af Nämdeman till Domhafvadens biträde vid Militär-Boställs-Syner, blef detsamma af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit. S. D.
Att, vid denna fördelning, det må ligga de Auctoriteter, som den enligt det förutgående kommer att verkställa, att särdeles afse, förutan den nödiga säkerheten, jemnväl att Låne-understöden företrädesvis utlemnas till dem, som deraf i synnerhet kunna vara i behof; samt att inga andra än egare af afbrända Tomter må blifva af Låne-förmånen delagtige; och de, som sålunda erhålla Lån, tillförbindas att å deras Tomter uppföra Boningshus, Verkstäder eller andra Byggnader, 4 Sami. 3 B - 33 514 Stats-Utskottets i öfverensstämmelse med den af Kongl. Maj:t för hvardera Staden faststäkla Plan och Bygg. jiads-Ordning, samt att, sednast inom Fem år från Lånens första utgifvande, eller före 1820 års slut hafva fullbordat och Brandförsäkra t deii byggnad, till hvilken Lån blifvit försträckt, vid äfventyr att Lånet i annat fall genast måste inbetalas. 5:o Att den Lånsökande hör, såsom vilkor för Lånets erhållande, aflemna alla de Documenter, vederbörligen affattade, hvilka erfordras till säkerhet af första Inteckningen uti den afhrända Tomten med den åbyggnad, som derå uppföres, i mån af dennas fullbordande. 6:0 Att, förutan den sålunda beredde säkerheten för fullgörande af de betalningar, som hädanefter nämnas , äfven Magistraten och Borgerskapets Äldste i Borås , samt i Norrköping den tillförordnade CommitteTn, böra vara derföre särskildt ansvarige, intill dess att, efter fulländad byggnad å de Tomter, hvarå Lån erhållits , samt verkstäld åbyggnadens brandförsäkring, Säkerhets-IIandlingarne, å nyo öfversedde och i fullständigt skick bragte , blifvit öfverlemnade till det Rikets PenningeVerk, som med Lånens utgifvande får befattning, och af detsamma godkände. 7:0
Såsom af förestående tabell synes, upptages uti sammandraget af de särskilda redogörelserna för Konsistorium och elementarläroverken inom stiftet ingående balansen till 224,688 R:dr 17 öre, hvaremot nästlidet års revisionsberättelse såsom tillgångar vid 1862 års slut utbalanserar 224,057 Ii:dr 15 öre. Skillnaden, 631 R:dr 2 öre, utgöres dels af ett belopp å 593 R:dr 22 öre, hvilket, till följd af i Kongl. Kammar-rätten gjord anmärkning vid 1862 års räkenskaper, tillkommit för Orebro elementarläroverks stipendieoch aflöningsmedels kassor, dels ock af 37 R:dr 80 öre, kontant behållning å Askersunds elementarläroverks grundfond, hvilket sednare belopp, ehuru det synes tillhöra 1862 års uppbörd, icke uti detta års räkenskaper redovisas; och hafva dessa poster på det sätt blifvit uti 1863 års redogörelse nämnda läroverk godtgjorde, att desamma, som rätteligen bort bokföras såsom inkomst, i stället blifvit tillagde läroverkens tillgångar vid årets början. Konsistorium i Westerås. Utaf dess i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar granskade räkenskaper inhemtas följande öfversigt af inkomster och utgifter; Debet. Balans från år 1862: Tillgångar: Uppbörd: Sala dito ••• 7,469: 4. Arboga dito 5,146: 63. Köpings pedagogi 2,822: 18. Balans till år lö64: Skulder: Fahlu elementarläroverk: Kredit. Balans från år 1862: Skulder: Fahlu elementarläroverk 37: 50. Utgifter-. Westerås elementarläroverk 38,766: — Fahlu dito 30,153: 34. Kontant behållning. Utlånta medel. Fordringar. Summa. Premieoch fattigdito 100: — 2,000: —. 2,100: Ahllöfska stipendiefonden — 2,500 2,500: — Naesseniska dito — 833 33. , — 833: 33.