Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos. ang:de förändring i gällande bestämmelser om godtgörandet af kostnader vid laga skifte å boställe; N:o 78, ang:de upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande lägenheter; N:o 79, ang:de beviljadt anslag för jernvägens emellan Orebro och Arboga fortsättande till Köping; N:o 80, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang:de förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af Kronans mark i Norrlands och Kopparbergs län samt om dispositionen af stubböresmedlen; och N:o„81, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. Företogs val af en ledamot att å R. o. Ad:ns vägnar deltaga uti innev:de års revision af Statsverkets samt Bankens och Riksg.-Kont:ts tillstånd, styrelse och förvaltning, i stället för Kaptenen i K. M:ts flotta Sven Adolf Carlsson Lagerberg, hvilken nämnde uppdrag sig afsagt, och befanns, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: Hr Ankarcrona, Johan Henrik, Kapten-Löjtnant i K. M:ts Flotta, med 35 röster. Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mem:r: N:o 135, med förslag till stadganden i det nya reglermtet för Riksg.-Kont., ang:de de under nuv:de riksdag anvisade statsutgifter, äfvensom ang:de de för jernvägsbyggnader och jernvägsmateriel beviljade anslag; och 638 Ben 13 .Tnni.
Ridderffapet och A« deln, Högwöndige Preste-Stäudet och Wällofl. Borgare-Sländet, att Cnartä-Sigillakä-afgiften efter i:sta mom. as 22 §. borde biifwa lika för Allmogen, som för E ränds-personer, hwilker dock af Vonde-Ständels Ledamöler enhälligr wägrades; Och stulle i enlighet med pluralirewns mening, Betänkandet expedieras; hwad äler beträffade den i aldra momemer af denne §. utsatte stämplade pappers-afgift ä Boupleckningar, beftöts enhäigt, akt densamma hädanefter stu ch blifwa enahanda elier z.-dels procent af Summa I aventarii för alla S erbhus, samt att någon Charta Sigillara ej komme alt bestås, der Summa Jnvenkarri-ej gär öfwer Tjugufem Riksdaler; hwarföre ock, med införande af ftftnämde stadgande under 19 §. onr Boupkeckinngar i allmänhet, della moni. af 22 H. mur Författningen rttginge. S A -? S < - -5 lftt Luprs. Cx krotocollo U. 6. In A man. Ut - Den Z Zebruarii. 351 Uldrag af Protocollet, hällit hos Riksens Högloft. Ständers Bewillnings - Utstött wid Riksdagen i Stockholm ven g Fe. bruarii i8io. S. DHerr Lagmannen Grefwe (-^IlenborA hade inlemnat följande anförande: Till Protokollet! Med Högloft. Utstoltet hufwudsakeligen instäm? mande i de, i afseende pä Chartä-Sigillacä-afgiften förestagne förändringar, anhällee jag »vördsammeligen att Högloft. Utstottels Betänkande sä bifoga särskildt yttrande i fö jande omständigheter, hwari jag ansett mig icke kunna med U'stöttets pluralitet mig för? ena. Dä den för Stämpelafgiften nu föreflagne
Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de i statens tjenst antagne s. k. Agronomer, genom permanent anställning och en aflöning med åtminstone lika belopp, som af enskilde associationer dem erbjödes, förmåddes att i dessa befattningar qvarstadna, och Akademien i sådant afseende dels hemställt, att för alla i statens tjenst nu varande Agronomer, af hvilka för närvarande endast tvänne åtnjuta ett arfvode af 1,500 R:dr Riksmynt om året, men de öfrige blott 900 R:dr samma mynt, aflöningen måtte höjas till förstnämnda belopp, dels ock, då erfarenheten visat att desse Agronomer, särdeles de, hvilkas sysselsättning omfattade odlings-, vattenlednings-, ängsvattningsoch grunddiknings-företag, oaktadt all ansträngning, icke kunnat medhinna att utföra alla uppdrag, hvarom de anlitats, helst reqvisitionerna ofta uppgått till dubbla beloppet af deras arbetstid, i underdånighet gjort framställning om antagandet af ytterligare 3 Agronomer af nyssnämnde kathegori, äfvensom af ytterligare 3 Agronom-elever, har Kongl. Maj:t uti sin till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att Rikets Ständer ej mindre till arfvodesförhöjning åt tvänne Agronomer, som biträda vid odlingsföretag, vattenafledningar, grunddikning och ängsvattningar samt för närvarande i arfvode endast åtnjuta 900 R:dr, måtte bevilja 600 R:dr för hvardera, eller tillhopa 1,200 R:dr, än äfven anvisa följande belopp, nemligen: Bilt. till R. St. Prot. 1856 Sf 1857. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. o Slats-Utskoltets Utlåtande S:o 37. till arfvode åt 3:ne Agronomer, ä 1,500 „ stipendier åt 3:ue elever, ä 450 „ resestipendier och traktamenten 4,500 1,350 samt . 3,600 tillsammans R:dr R:mt 9,450.
Uti denna till Utskottet remitterade nådiga Proposition (inföid under JVS 83 i 1 Samlingen af Biiianget lill Biks-Ståndens Protokoll vid innevarande riksdag), som innehåller en fullständig redogörelse för vederbörandes framställningar och förslag i afseende å den ifrågaställda förändringen och till hvilken redogörelse Utskottet, för undvikande af vidlyftighet ansett sig böra hänvisa, har, jemte tillkännagifvande, hurusom, för den händelse Bergsskolan skulle qvarblifva i Fahlun, det blefve nödigt att, för ett ändamålsenligt ordnande af denna undervisningsanstalt, derstädes verkställa åtskilliga nybyggnader, enär, enligt hvad skolans Föreståndare upplyst, skolans alla lokaler, med undantag endast af husen lill gården AS 6 i qvarteret AS 1, hvilka kunde inredas till rnodcllverkstad, om en sådan komme att fortfara, äfvensom till bostad åt verkstadseleverne m. m. , behöfde ombyggas, samt att, enligt uppgjord byggnadsplan, kostnaderna derför uppginge till 200,000 Ridr, hvaraf 160,000 Ridr I ör sjelfva Läroverksbyggnaden, hvilken likväl i sådant fall skullo lemna beqvämt utrymme för 22 elever, Kongl. Majit tillika yttrat, att, då Föreståndaren för Bergsskolan uti sitt afgifna, på utförligt framställda skäl grundado utlåtande, förmält sig anse, alt, med afseende å de under sednare åren alltmera yppade svårigheterna, att i närheten af Fahlun finna passande jernverk för Bergsskole-elevernes praktiska öfningar, skolans förflyttning till hufvudsladen, komme att medföra så öfvervägande fördelar, att en slik förflyttning borde önskas, äfven om Bih. till I{. St.
och varm religiasitet, möter oss lifslefvande en enkel, eldig, genom rik erfarenhet och djupt vetande utbildad personlighet. Från w&amp;rldskvinnokongressen~ *). Mbgra intryck af en sveusk deltagnriuna. A t t teckna kvinnokongressen i Chicago som1nare.n 1893 med någ9.a ord, &amp; got livaroin jag blifvit aiiinodttd, a r ett svarlöst problem, ty för a t t kunna ge en exakt skildring af detta märkliga möte, furdrades a t t man hade volymer till sitt förfogande. J a g vill emellertid så godt det sig göra later ined nhgra ord liar söka saminanfatta mina personliga intryck frhn den stora kvinnokongressen, i hvilken jag deltog i egenskap af svenska damkomiténs representant. A t t det dock låg utom möjlighetens grans f ör en person a t t blott tillnärmelsevis uppfatta allt soin afhandlades under kongressveckan kan inan f % en föreställning om, då jag nämner, att föredrag höllos samtidigt i 9 1 2 salar föroch eftermiddagar ined anda till 1 5 talarinnor i livarje session Dessutoin ägde under flera dagar religiösa saiiimankomster runi under middagstiinniarne. Naturligtvis var det hufviidsakligen de amerikanska kvinnornas forlikllanden, som voro ämne för förhandlingarna, hvarförutan lialsningstal franifördes i inassa från den mangd af kvinnoklubbar, so111 finnas öfver allt i d ~, n stora republiken. Dessa tal voro i Iiufvudsak af sainina innehall: str&amp;J: uc; cn att på alla områden nå likstallighd med mannen. Detta var det g&amp;nensarnma inålet. Sedan fiiiinos föreningar med siirskilda syften. Hvaï och en af dessa hade sina förkämpar, ocli framför alla andra stodo naturligen misserna Susaii B. Anthony och Lucy Stone för Icvinnomas röstratt. D e ha Begge grånat i striden för livad de. anse vara enda medlet att nå inålet: kvinnans höjande i intellektuelt ocli socialt lianseende. ")
Det är visserligen icke min mening, att hindra ett sådant Creditif; men jag tror, att beslut derom kan och hör tagas efter utgifternas reglering. Jag får hemställa till Herr Skogman, om icke hans anmärkning hör behandlas såsom särskild motion, då intet hinder ligger i vägen fördess framtida bifallande, utan att nu låta den ingå i pröfningen af detta Betänkande. Jag anhåller derföre, att Herr Skogmans motion må hvila på bordet, ehuru jag icke ämnar bestrida den i det skick, den framdeles kan förekomma; men för närvarande kan jag icke bifalla den. Friherre Cederström, Jacob: Vid Statsregleringen och deribland StatsVerkets inkomsters bestämmande, är det tydligt, att man äfven bör behandla den frågan, huru skall förhållas, om en eller flere Titlar icke ingå till fulla beloppet. Det har redan blifvit yttradt af en Ledamot, att då] Rikets Ständer förbehållit sig ensamme dispositionen af öfverskotten, kan Kongl. Maj:t icke taga från en Titel och fylla bristen på en annan, utan det måste vara ett serskildt I 22 Den 3o April e. m. beslut, som lämnar honom rättigheten, att för sådant ändamål anordna på öfverskotlen, hvilka sedan i vanlig ordning återfå detta temporära bidrag. Jag anhåller derföre om proposition, i likhet med hvad Herr Skogman och Grefve af Ugglas föreslagit. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislans: Efter hvad vi i StalsUtskoltet kunnat finna, och jag har genomletat flere Riksdagars Betänkanden i hithörande ämne, var det icke förr än 1823, som fråga uppstod om ett sådant Creditif. Det är sannolikt, att detta härrörde deraf, att man vid sista Riksdag trodde sig nog högt hafva beräknat Statsinkomsterne. Det var mot Riksdagens slut, som RiksgäldsContoirets Fullmäktige erhöllo befallning, att, i händelse af uppkommande brist i Statsinkomsterne, bålla Statsverket medel tillhanda; men till Kongl. Maj:t afgick ingen skrifvelse derom. Jag föreslår, att Ridderskapet och Adelil täcktes låta denna fråga hvila, tills den slutliga Slalsregleringen blifvit afgjord. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik:
Drottningen erhållit svar, att den deputation, som It. o. Ad. beslutat, komme att på e. m. emottagas, förev:de öfverläggning måtte upskjutas till e m:s plenum, hvilket bifölls; hvarefter R. o. Ad. åtskiljdes kl. half 4 e. m. In fidem protocolli Albert Munck. Lördagen den 4 April 1857. Plenum kl. 6 e. m. Just. 5 protisutdrag för förmiddagens plenum. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, enl. R. o. Ad:s fattade beslut, han jemte en deputation, beslående af Gr:ne Lagerbjelke och von Platen, Frihine Sprentporten och Sköldebrand, samt Hrr von Troil, Sam. Gust, och af Nordin, inställt sig hos H. M. Drottningen, för att tolka R. o. Adis deltagande i H. M:ts förlust genom H. H. Grefvinnan Theodolindas af Wurtemberg dödliga frånfälle samt efterfråga H. M:ts helsotillstånd; och att H. M. behagat genom sin Öfverllofmästarinna uttrycka Sin tacksamhet för R. o. Ad:s deltagande och meddela att H. M. i dag befann Sig bättre, men i går varit särdeles lidande i följd af Sin djupa sorg. Fortsattes pröfningen af Allm. Besvärso. Ekon.Ulsk:s Betänk. N:o 76, i ani. af väckt motion om KrigsHofUins indragning.
Alt alla de personer, hvilka, enligt Artikelns 1 jemförd med 2 §. i Kongl. Förordningen den 31 Augusti 1819, äro såsom Lösdrifvare att anse, måga, derest de i öfrigt ega god och klanderfri frejd , samt till krigstjenst finnas duglige , dertill förfallne anses och användas , men att de, hvilka icke ega sådan frejd, eller eljest finnas till krigstjenst oduglige, måga till Correctionshus försändas, så framt de antingen för brott blifvit dömde och straffade, eller gjort sig för vanartigt, liderligt och lättjefullt uppförande kände, och således för Samhället äro yådlige, eller, ehuru arbetsföre, likväl sysslor 54 Lagsamt Allm. Besv.o.Oec.Utsk. Bet. N:o 54. löst kringstrukit och besvärat allmänheten med tiggande, a:o. Att 1 §. i 4 Art. af Rikets Ständers år 1820 till Kongl. Maj:t i underdånighet ailemnade Förslag till Handels Ordning, 3, 2, 3 och 4 §§. i 2 Art, samt 3 §. i 3 Art, af Deras nyssnämnde år iogifna underdåniga Förslag till Förordning, angående Handtverkerierne i Riket, må varda, såsom tillägg till 3 Art. af Lego-Stadgan, antagne; likväl med de i ofvanberörde måtto af Utskotten löreslagna förändringar och tillägg, i Art, 3:o. Att Husbonde bör i Orlofssedeln utsätta, huruvida Tjenstebjonet häftar för nå” gon skuld hos honom. 7 Art, 4:o, Att denna Artikels j §, må er-* hålla en så lydande redaction; Vill Tjenstehjon skil jäs vid Husbonde ; sage upp tjensten, dock icke tidigare än Tre, och icke senare än Två månader före Stämmodag, Sker det ej; tjene yttermera till nästa Stämmotid, för lika lön, som tillförene, Likaledes ege Husbonde, dock icke tidigare Lagsamt Allm.
Besutlne vill äfven genom bördsrätten visa samhällena hvad Han, .menniskohjelp förutan, är mäktig att gifva dem; derföre slå konungathronerna fredade under denna bördsrättens heliga inflytelse och del ser i sanning ut som sjelfva folkens fridsbaner står försäkradt och tryggadt der, hvarest denna urgamla institution får åtminstone till någon del ingripa i samhällsförhållandernas bildningsprocess, och icke på en gång låter bortblåsa sig af de nymodiga filantropiska hvirfvelvindar, som uprört de flesta Europeiska constitutionella Stater deruplösning af de aldra heligaste band visat oss, hvartut det bär, när samhällets grundvalar undergräfvas, och ett folks nationalitet tillspillogifvits för ideer och theorier de aldra liberalaste och humanaste — på papperet. Då nationen lösgörer sig från beroendet under Allsmäktig Guds styrelse, så blir det sedermera det blinda godtyckets öfvermakt, under hvars ok hon slafviskt böjer sitt hufvud; och Allmakten har många sätt att hämna sin kränkta ära nppå det folk. som affaller från det eviga ljusets heliga spira. I min öfvertygelse är förslaget alltför mycket revolutionärt och allt Den 15 Februari e. m. 65 allt för litet nationelt för Svenska folket, hvarför jag, oaktadt ali den välmening, hvarmed jag vill tro det framkommit nu återigen i förändrad skepelse inför Svenska folkets ombud, nödgas för min ringa del vördsammast anhålla om Hr Gr:ns och Landlm:s propos. på afslag. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Enär jag under ett föregående plenum yttrade mig vara för förslaget, anser jag mig nu böra med några ord angifva skälen för denna min åsigt. ' Dä man, såsom jag, är bosatt på landet och kommer i daglig beröring med folk af olika samhällsställning, finner man alltför väl, att den allmänna opionen är, att en reform i vårt fepresentationsskick mäste ske.
Stånd »uti sammanstämmande »beslut; då skall StatsUtsk förökas» etc. — Det torde vara svårt att påstå det tre Stånd förenat sig uti sammanstämmande beslut då två voterat 3,000 ett 2,000 och ett 1,000. StatsUtsk. har också ej förmått göra sin grundsats gällande då det arbetat tillsammans med andra Utsk., hvilket visar sig uti Sammansatta Slats-, Bevilln. och Ekon.Utsk.-ns Mern. N:o 34, der det är fråga om pension åt Gr. Thorsten Rudenschöld. Alla dessa anmärn:r äro väl icke uteslutande föranledda af den nu föredragne punkten, men då de likväl dermed ega sammanhang har jag på en gång velat anföra dem. — Ehuru jag således, såsom sagdt är, anser deu ofvannämnde grundsatsen oriktig, vill jag dock icke nu yrka återremiss, så vida ej flere medlemmar af R. o. Ad. deri skulle instämma, utan åtnöjer mig med att i prot. nedlägga min protest emot det sätt hvarpå StatsUtsk. ansett sig kunna tillämpa Grundlagen. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Redan under en lång följd af Riksdagar har StatsUtsk. upställt sina voter:spropos:r enligt samma grunder, som blifvit följda i detta Betänk. Om man kan bevisa, att Utsk:s sätt att se saken är bestämdt stridande mot Grundlagen, så bör man naturligtvis frånträda detsamma, men om Grundlagens mening verkligen är tvetydig, om Utsk:s åsigt kan hafva lika mycket skäl som den motsatta, så är det oklokt att frångå nu gällande praxis, hvilken vunnit långvarig häfd. Den värde talaren har anfallit icke allenast Utsk:s förfarande i denna punkt, utan hela systemet, och jag anhåller derföre att med några ord få för R. o. Ad. utveckla Utsk:s sätt att gå tillväga. Utsk. har under en lång följd af Riksdagar ansett, att då R.
Erfarenheten visar äfven, att klandret för ett regeringsbeslut, som anses oriktigt eller olagligt, vanligen, om icke uteslutande, åtminstone hårdast drabbar föredraganden, likasom hedera nästan ensamt tillfaller honom för ett beslut, som tillfredsställer det allm. tänkesättet. Sådant är likväl hvarken nyttigt eller rättvist och strider mot idéen om en i alla vigtiga frågor enstämmig och kollektivt ansvarig ministér. Men för att rätta detta missförhållande är en förändrad organisation, som befriar de föredragande MiniH. II. 17 2f>8 De ti 10 December t. m. strarne från skyldigheten att deltaga och befatta sig med prÖfningen af enskilda besvärsmål och andra småbestyr, oundgängligen nödig och denna kan icke ske utan tillökadt antal medlemmar i StatsRådet. I)å Grundlagen år 180 9 stiftades, organiserades konseljen med 2 StatsMinistrar, 6 StatsRåd, 1 HofKansler, 1 Just.- Kansler, då Just.-ärenden förekommo, och 4 Statssekreterare, summa 14, utom de 8 ledamöter, som skulle utgöra en beredning för afgörandet af de enskilda besvärsmålen. Landets folkmängd var då endast omkring 2l/3 milhr. Den är nu omkring 3,700.000. Att Regeringsärendenas mängd och vigt på de sednare 50 åren vunnit en stor utsträckning kan väl ej bestridas, äfvensom att denna ingalunda motsvaras af den minskning i konseljens göromål, som egt rum i följd deraf, att åtskilliga ärenden af tvistemåls beskaffenhet, som förut tillhört styrelseverken, derifrån blifvit öfverlemnade till de allm. domstolarne. Jag hemställer då, om det kan anses obilligt hegardt, att sedan de 4 StatsSekreterare-embetena och Allm. beredningen blifvit indragna, StatsRådets ledamöter ökas från 10 till 12. E11 talare, Frih. Stael von Holstein, har yttrat, att om man ville döma af de i officiella bladet inlörda upgifter på afgjorda mål, beskaffenheten af de ärenden, som behandlas i konseljen, icke vore af särdeles invecklad beskaffenhet eller borde uptaga allt för mycken tid.
Den 29 Janunrll.' 1249 Calcul till Branwltts, afgift efter förr Ene pannors storlek ä hwarie Hem mansdr», ocH endast beräknad dem som anses bränna. K rr Antal Hemmans Brukare. Antal som lnpv. nlliv. Brä» >vin. Eika manga Pannor af 50 Kannor a 15 Lispund , 67,522 Skull; 92 Kannors Pannor blifiva Etne s3 minssas anta!;! Pannor men Misten bur deremot högre, och den upptagne summan större. ^ ^ Summa Lispund Räg 98Z<8gz Formodeligrn kan med säkerhet antagas att Mark-gängen c» snart stal! gä under 22 tz:r för ett Lispund Räg ellrr 5 R:dr per 'Zuma dä således denna afgift kommer art utgöra u:i Penningar Riksdaler Banco , - 409,929: 5.222 : Bewillningen af Krogar har Utssortet calculeradt till ^^ Summa 4x4,929: 28: Stats,Werkst sordrar , - , - , s - g 62,022: Till kärror c»!cu!i och' troligen nägot öswerssotk blir således Niketa ler Banco » § - ^ 54,929 : e Äerr 1252 Den sy Ianuarit.' Herr keuterlkölst tilläde munkeligen den erinVran, att ännu nägra frägor more oafgjorde som dörde till den oeconomiska delen, nämtigen om Pannornes sorm, om tiden för Bränwingsbränningen och om pannerymden för Städerne. Herr Greswen och Landtmarfkalken gjorde proposition att pannor af all slags sorm efter behag mätte sä nyttjas. Bifölls. Widare gjorde Herr Grefwe» och Landrmarffalke» proposition att för Bränwinsbränriingen ingen witz tid mätte wara föressrstwen. Bifölls.
Aldeles nödvändigt är med denna valmethod att tryckta listor på Ståndet, fördeladt efter den uppropsordnjng som skall följas, blifva åtminstone 24 timmar före Valet i tillräckligt antal att tillgå på Riddarhusets CanzliDock, detta lemnande af tid till öfverläggning åt den som skulle välja är oucdgäogligt, ehvad valmethod man anta - Ben II April c. i/i. S."7 ger. Då Utskotten, enligt Grundlagen icke behöfva vara satta förrän 8 dagar efter plenum plenorum, synes det vara mindre farligt att borttaga en dag af Electorernas öfverläggningstid, för att lemna den åt deras principaler. Jag föreslår derföre att valet af Electorer framflyttas till andra dagen efter Plenum Plenorum. Slutligen torde det vara nödvändigt, att den tryckta listan äfven innefattar ett särskilt register öfver de ätters Numror som inom hvarje femtionde del förekomma på det att hvar och en må hafva lätt, att då han vet sin nummer enligt Matrikeln efterse, till hvilkens femtionde del han hör, och sedan kunna uppsöka sin valafdelning i listan. Ett sådant register ökar tryckningsbesväret ganska obetydligt. Härmed förenade sig Friherre Posse, Christer. Och skulle dessa olika meningar åtfölja Utskottets Betänkande. Ex Protocollo. N. Snoilsky. 2o 8 ®en 14 'April. Bilagor till PleniProtocollet för den 14 April. N:o u Grefve Spens, Carl Gujlaf: Det är val sant, att EconomieUtskottets Betänkanden åt den som med det föreslagna skulle vara mindre nöjd, lemna hoppet qvar, att saken inför Konungen än vidare skall pröfvas och en mindrej betänkt önskan ej ■ blifva bifallen; men då detta Förslag, om det utan tillägg skulle vinna slutlig framgång, 'förlänger ett redan nog långvarigt trassel emellan Kongl. VettenskapsAcademien, ComnierceCollegium samt Herrar Landshöfdingar, kan jag, som mer än en gång haft tillfälle märka olägenheterne häraf, icke afhålla mig att framställa min åsigt.
Erih. Raab, Carl Adam: Ehuru jag noga genomläst Hr Léfrébs motion, får jag dock bekänna att jrtg ej kunnat komma till Atina* resultat än det, Utsk:t. i sitt Bet:de framställt. Jag här nemligen ej kunnat tolka motionärens mening på annat sätt, än ätt hän ansåg det skulle vara nyttigt, att årligen upköpa utländska statspapper till ett belopp af omkring 1 million Rdr och dermed fortsätta till dess reservfonden stigit til! det belopp, hvartill" den del af sedelstocken, som icke eger motsvarighet i metallisk valuta, får upgå. Jag bär med hänsigt till detta förslag dragit den slutsatsen, att man i allmänhet ej gjort sig någon reda för hvad som menas med Bankens konsolidering. Vi skola nemligen ej föreställa oss, att, så länge vår handel står på den ståndpunkt, ätt importen betydligt öfverstiger exporten, vi kunna konsolidera Banken öeh att vi årligen kunna lägga någrä millioner till den metalliska kassan; detta låter sig ej göra, emedan det silfver, Vi liederlägga i Banken det ena året, går ovilkorligen ut det andra, för att betala de orimliga qvarttiteterna af importerade varor, sota årligen inkomma. Då vi sålunda böra betrakta Banken som en anstalt för realisationens uprätthållande och för industriens fortsätta utveckling, så måste vi på annat sätt söka konsolidera densamma. Jag för min del skulle tro, att detta säkrast och lättast kunde åvägabringas genom inrättandet af ett inhemskt, fondsystem, hvarföre jag anser, att inom representationen det största felsteg blefve begåtiget, om man skiljde sig från K. M:ts proposition, sorn med statslånets uptagande afser ett sådant syftemål. Vi veta alla, att, om näringarne och industrien skola ega bestånd, så måste bankoöch kreditväsendet vara så ordnadt, att ett tillräckligt rörelsekapital finnes att tillgå, och till detta mål skola vi säkerligen aldrig komma, om vi alltjemt under en längre tiderymd i Banken reservera de möjligen af densamina årligen inflytande vinstmedlen, ty hvad är det annat, än industrien, som uppehåller Banken och hela vår förmögenhet. Hvad beträffar
Uti en ytterligare skrifvelse af den 3 Februari 1858 hafva ock Rikets Ständer, jemte det de för sin del medgifvit, att afgiften till jagtkassan linge höjas till 10 öre pä mantalet, tillika anhållit att Kongl. Majit måtte täckas, vid Jagt-stadgans öfverseende, i nåder bestämma den förhöjning i beloppet af skottpenningar för dödade eller fångade rofdjur, som med afseende pä jagtkassans tillgångar kunde finnas lämplig. Med anledning af dessa underdåniga skrifvelser lät Kongl. Majit den 22 Oktober 1858 uppdraga åt t, f. Chefen för Skogs-Institutet att upprätta underdånigt Bil. till 11. Proposition %\s 94. förslag till förnyad Jagt-Stadga, hvarefter Chefen för Skogs-styrelsen, på hvilken de åligganden, soin förut tillhört Chefen för Skogs-institutet emellertid blifvit genom nådigt Bref den 21 Januari 1859 öfverflyttade, den 16 derpå följande September till Kongl. Maj:t inkommit med underdånigt förslag i ämnet.