Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— U r glömma den bittra smärta hon så plötsligt ernotisboken. — Teater o c h musik. farit på sin förlofningsdag. på landet hos sina föräldrar. Idun HvcK / iomi, N:r 31 (450) Prenumerationspris pr år: Idun ensam _. kr. 5: — Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. » 5: — Iduns M o d e t. mänadsuppl. • 3: — Barngarderoben » 3: — Fredagen den 31 juli 1896. Byrå: Kedaktör och u t g i f v a r e: Elära södra kyrkog. 16, 1 tr. FRITHIOF HELLBERGAllra, telef. Prenumeration sker å a l l a postanstalter i riket. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. rrycnen Ataieootag. Utgifningstid: hvarje Jauns helgfri fredag. Nordling. Annonspris: 36 öre pr nonpareillerad. F ö r » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. 70 Sre pr nonprad D r o t t n i n g Amelia af Portugal. Ett tårehaf jag såg i drömmen, ett ändlöst haf, i töcken hölj dt, der bleka skepnader sig rörde, som om en skräckbild dem förföljt och dofva suckar blott jag hörde. Det » signade ljus », som den portugisiske dramaturgen D o m Joäo da Camara. med dessa rader hyllar, är Portugals nu varande drottning. Hjärtats godhet är nämligen den skönaste ädelstenen i denna furstinnas drottningkrona. Där det gäller att lindra nöd eller bugsvala sjukdom, där är hon alltid redo att ingripa, och det är sagdt, att det f. n. i Portugal icke finnes någon bättre sjuksköterska ' än drottningen: ingen förstår att så- som hon vid en sjukbädd para ömhet med sinnesnärvaro.
Åter kom oron öfver John, och han gick utan rast eller ro från det ena rummet till det andra, tog åtskilliga föremål i sin hand, hvilka han genast lät falla till golfvet, ställde sig orörlig och stirrade ihärdigt på en tafla eller staty, som han icke såg, öppnade en bok, därpå en och åter en och lade dem ifrån sig med en tung suck. Han vred händerna och stönade. Men på en gång återfingo anletsdragen sitt milda tycke, och John Hall hviskade: – Godt nytt år, min son! Så satte han sig åter i den gamla farsstolen för att drömma vidare. – När min son öfvertagit affärerna, skall jag draga mig tillbaka, och jag skall njuta af ... Nej, i dag vill jag alldeles icke tänka på mig själf utan på min son och hvad jag vidare skall önska honom. Jag har önskat honom att blifva lik Constance och min far, det måste bringa honom lycka i världen. Är det något annat, som jag möjligen förglömt att önska honom? John Hall lade handen öfver ögonen och försjönk i grubblerier. Han var alltid lättrörd, men han var det i dubbel måtto denna dag. – Menade Carnegie verkligen, att det ej nu är, som det var i min salig faders tid? Sade han detta af elakhet, eller var det hans hjärtas mening? – Är det så, då måste jag ju önska min son, att det under hans tid måtte blifva som i min salig faders tid! Stora tårar sipprade fram mellan fingrarne af vänstra handen, som John Hall höll framför ögonen. – Och för att det så skall bli – för att det så skall bli, måste jag därtill önska honom ännu ett, det allra viktigaste af allt: – Blif i intet lik din far, blif i intet lik din far, min son! Djupa snyftningar kväfde John Halls stämma, som plötsligen tystnade. TREDJE BOKEN. Sammansvärjning. Commercerådet Björnberg och David Carnegie mötte hvarandra tidigt en marsmorgon på Stora Hamngatan och slogo följe. De samspråkade ganska lifligt, så till förståendes, att Commercerådet Björnberg förde ordet, och Carnegie hörde på. Det var om John Hall, som Björnberg talade.
Le närvaranLe, än upplysning om Le orsaker kvilka kittills tillintetgjort försöken att i Likets lVI^ntväsenLe bibekälla staLga ock orLning; men allenast ur 8tatens ocl, Lolket» kislvria Le omskiften läts sig förklara, som Lankoek iVI^ntväsenLek kran Lanken» stiktanLe intill närvaranLe tiL unLergatt, kaLe Otskotten ej trott, Let kunna blifva föremål för klanLer att Utskotten uti nämnLe LetänkanLe gjort en Historisk teckning af Lankoek äk^ntväsenLet, unLer Lenna tiLer^mL. Utskotten göra sig ock korvissaLe att kvar ock en som meL uppmärksamket föijer Lenna Historiska taka, celi Lerjemte granskar Len jemförelse Utskotten (pag. 44 bet. r.) uppLragit emellan Likets ställning viL körutgängne tiLer, La orLning oek staLga blifvit i Likets As^ntväsenLe inkörLe, ock Len närvaranLe, skall vinna Len öfversigt ak ämnet i Let kela, som lorLras för afgöranLet ak Lenna, för Liket» val, sä vigtiga krägg. Oclr anse Utskotten Let ak LiksLagssullm. 13. 8vanberg emot Letia bekanLIingssätt ankorLa KlanLer LestominLre förtjena något afseenLe, som Letsamma reLau af liei e LeLamvter inom Less eget 8tänL meL ogillanLo upptagits, unLer kvikIaranLe af Leras tacksamket mot Utskotten lör Le upplysningar kvilka, genom kltskotlens berörLe framställning, blifvit Lem gikuc till IcLning kör Leras omLöme i ämnet.
— I Tyskland har sedan i8i5 postväsendet erhållit ett alldeles förändradt utseende. I synnerhet äger detta rum i Preussen. De obeqvämliga och tunga farposterne hafva efterträdts af lätta och eleganta snällposter. Posterne hafva fått ett mångdubbladt och komhineradt lopp, efter fastställd plan skrides till fulländade chaussebyggnader på alla stora postvägar (denna kostbara utväg att göra vägar goda är lyckligtvis hos oss med ganska få undantag öfverflödig'), och hvarje år ser någon kraftig åtgärd till förmån förpostväsendet. Följden har ock varit, att allmänhetens begagnande af denna inrätt - Den 21 Ja nu nr ii. i63 liing mångdubblats, och Statsverkets behållna inkomst deraf trotls de stora kostnaderne betydligen tilltagit. — Äfven i Frankrike har man bemödat sig att gifva allmänheten i ökade beqvämligheter en ersättning för de dryga afgifter till Postverket och andra dermed förenade olägenheter den måste underkasta sig. Och kunde jag betvifla, alt icke samma orsaker äfven hos oss framkallat samma fordringar, skulle detta tvifvel försvinna vid erinran af sjelfva ordalagen i en Svea Rikes Ständers inför Thronell framburen önskan. Se Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af d, 12 Julix 1823. Vid betraktande af en Svensk Postinrättning i hela dess vidd, förekommer: 1:0 Bref post en j, 2:0 Resandes och Paketters fortställandej och 3:o Postfprvaltningens or~ ganisation och kontrollen. 1:0 I afseende på brefposten, hänvisar jag till det förslag, jag derföre utarbetat, med större fullständighet för hvad som rörer dess ordnande, mera i utkast för öfriga dermed sammanhängande frågor, — till hvilket jag sedermera återkommer. 2:0 I afseende på resandes och paketters fortställande. Denna fråga delar sig naturligtvis i 2:ne, fortställande genom allmänna anstalter elier genom enskilta. De 11 * i64 Den 21 Januarii. förra tror jag endast så småningom kunna tillvägabringas till den grad, att de senare kunna umbäras.
Vid öfvervägande af ofvanberörda förhållanden och af hvad i ämnet för öfrigt förekommit, hafva Rikets Ständer väl funnit att, såsom pensions-inrättningen nu befin nes ordnad, dess inkomster redan äro och framdeles torde blifva alltmer otillräckliga för utgifternas bestridande, men anse anledningen härtill böra till en del sökas så väl deruti, att många tjenstemän först vid högre ålder inträdt i Tullverkets tjenst och erhållit delaktighet i kassan, dels ock uti ett missförhållande mellan afgifterna till och pensionerna från densamma. Om enskilda pensions-inrältningar ej kunna, utan Statens mellankomst, uppehållas, måste uti sjelfva organisationen deraf ligga väsentliga grundfel, som då böra afhjelpas, och, derest sådant icke är verkställbar!, utan alt ändamålet i större eller mindre mån förfelas, så finnas numera för omtänksamma familjfäder åtskilliga andra, på säkrare grunder slödda och lika lätt tillgängliga anstalter att betrygga de sinas framtid. Då ifrågavarande inrättnings delegare sjelfve uteslutande ombesörja dess förvaltning, saknas jemväl å Statens sida nödig säkerhet, alt pensions-inrättningens finanser bringas i den ställning, att dess framtida bestånd kan betryggas, äfven om betydliga understöd af statsmedel för ändamålet beviljas. Inrättningens befarade obestånd torde således både böra och kunna förebyggas på annat sätt än medelst statsanslag, som i allt fall mer aflägsna än påskynda kraftigare åtgärder dertill från delegarnes sida. Genom de pensioner, som, oberoende af delaktighet i denna inrättning, af tullmedlen utgå till de verkligt behöfvande bland tullljenstemäns och betjentes enkor och barn, åtnjuta dessutom dessa redan enahanda förmån, som andra civila äfvensom militära embetsoch tjenstemäns samt betjentes i fattigdom eflerlemnade enkor och barn.
Tillägget i slutet af 30 § angående straffets nedsättande i händelse al ”synnerligen mildrande omständigheter” vid det der omförmälda brott, har blifvit infördt af enahanda orsak som de likartade tilläggen till 1 och 2 §§. Om misshandel å föräldrar, maka eller förmän. Ehuru visserligen ett mord eller med fullt uppsåt och berådt mod begånget dråp å skyldeman i rätt uppstigande led kunde vara förenadt med så mildrande omständigheter, att det icke, emot andan i det nådiga förslaget, borde straffas med lifvets förlust för förbrytaren, så hafva dock Rikets Ständer, med afseende å del mer än vanligt upprörande i detta grofva brott, funnit betänkligt att ej stadga o vilkorligt dödsstraff derför, likasom Rikets Ständer af enahanda orsak ansett dylik förbrytelse mot maka böra med samma ansvarspålöljd beläggas. Deremot hafva Rikets Ständer funnit de för förändringen i t § anförda grunder äfven böra gälla för en likartad förändring i 37 §, så vidt denna afser enkelt dråp å sådan person, som nu nämnd är. I enlighet härmed har ock redaktionen af denna § blifvit förändrad. Uti sisla punkten alsamina § stadgas, att om dråp sker å stjufeller svärföräldrar m. fl., denna omständighet skall såsom synnerligen försvårande anses; ”och må ej i dessa fall”, tillägges det, ’’den i 3, 4 och 5 §§ medgilna mildring af det i allmänhet stadgade straffet ega rum.” Denna sistnämnda mening hafva Rikets Ständer ansett böra utgå såsom dels, med afseende å 134 Ex/)e(Vilians-Utskottels Förslag lill underd. Skrifvelse j\:o il3. det förra stadgandet, öfverflödig, dels ock möjligen föranledande till den slutsats, att en af de i 3, 4 och 5 §§ omförmälda synnerligen mildrande omständigheter icke skulle få anses uppväga den ''synnerligen försvårande omständighet”, som förklarats ligga i förhållandet mellan dråparen och den dräpta.
So ek na nies en Brönnestad Matteröd Mellby Tjörnarp 1 8) Häglinge 1 9) . del af N. Rörum20, Hästveda 2 1). Ousby Loushult22) . Glimåkra Örkened 23 Broby Emitslöf Hjersås 24 Knislinge Qviinge Gryt Färlöf Strö Oppmanna Wånga25) Österslöf Nosaby 26) Fjelkestad Råbelöf del af Hjersås27). Ifö Kiaby Anmärl 1 8) liff mantal af Tjörnarps socken tillhöra i judieie ,9) Anuex till Södra Rörums socken i Malmöhus läi 20) Af Norra Rörum, som i ecklesiastikt hänseende O 1 Ifvetofta Näsum 28) Ljungby Gualöf del af Sölvesborgs landsförsamling29) Fjelkinge Nymö Gustaf Adolf Rinkaby Ahus 30 Wä31) Asum Skepparslöf Köpinge Lyngsjö Vestra Wram Östra Wram Esphult Linneröd Träne Djurröd del af Häglinge 3 2) Widtsköfle Degeberga Efveröd Sönnarslöf Hörröd Maglehem i i lening ar om oregelbundenheter i indelningen, m. m. och administrativt hänseende Frosta härad i Malmöhus län. $• mantal tillhöra i judicielt och administrativt hänseende Frosta härad i nämnde län. tillhör Malmöhus län, tillhöra i judicielt och administrativt hänseende 5^ mantal Christianstads län och finnas i jordeboken upptagne till 3^- mantal under Tjörnarps och till lf mantal under Matteröds socken. 21) Har till annex Farstorps socken i Vestra Göinge härad. 22) 1 förmedladt mantal af Loushults socken tillhör i judicielt och administrativt hänseende Örkeneds socken i nästföljande länsmansdistrikt. 23) Till Örkened hör i judicielt och administrativt hänseende 1 förmedladt mantal af Loushults socken och T7-gmantal af Wånga' socken i Willands härad.
Det oaktadt hysa dessa trakter nu endast en ytterst fåtalig befolkning, men många, många millioner kunna utan svårighet der finna sin utkomst, när en gång odlingen gjort landets rika naturliga hjelpkällor fruktbärande. qvadratkilometer geogr. qvadratmil Obs flodområde (med Tas) 3445000 62560 En för Sibiriens framtida utveckling särdeles lycklig omständighet bildar det förhållandet, att dess tre stora floder redan nu äro segelbara under större delen af sitt lopp. Ob är segelbar från Biisk (52°½ n. br.) och Irtisch åtminstone från Semipalatinsk (50° 18′ n. br.). Jenisej åter, som, efter att med sina två hufvudarmar hafva lemnat det i Kina belägna källområdet, genomskär hela Sibirien i norr och söder från 46:e till 73:e breddgraden och alltså genomlöper en sträcka, som i längd motsvarar afståndet från Venedig till Nordkap eller från Mississippis mynning till norra delen af Winnipeg-sjön, är redan af naturen segelbar från hafvet till Jenisejsk. Till denna stad eger redan nu transport rum utför de båda hufvudarmarne från Minusinsk och trakten af Baikal-sjön. Med tillhjelp af åtskilliga, i jemförelse med ändamålets vigt föga kostsamma rensningsarbeten lär Angara kunna göras fullt segelbar under hela sitt lopp, och dess fortsättning Selenga i sin nedersta del mellan kinesiska gränsen och Baikalsjön. Härigenom skulle en flodväg öppnas för forslingen af norra Kinas och södra Sibiriens alster till ett haf, öfver hvilket man med en vanlig ångbåt kan komma på 5 à 6 dagar till Hvita hafvet eller Nordkap. En likartad förbindelse med Atlanten kan på dubbelfloden ObIrtisch öppnas med vestra Sibirien och Högasien ända bort till Kinesiska Dsungariet, der Irtisch börjar sitt lopp med en i Saisan-sjön fallande mindre flod, Svarta Irtisch, hvilken upprinner söder om Altai-bergen i granskapet af Jenisejs källflod Selenga.
Jag tror, att de privatbanker, vi skola vänta oss, äro att förvänta på den väg, att utländningar, med större capitaltillgångar än vi, skola begagna tillfallet att, efter införandet af ett stadgadt mynt härstädes, bilda associationer och privatbanker i ett land, der räntan är högre, än den de i eget land erhålla. Jag 36o Den 3o Juli e. ra. tror, att all ilen soliditet, sorn dessa privatbanker kunde bygga på de små cassacreditiven, de kunde erhålla från riksbanken, ej vore tryggande för landet. De särskilda privatbanker, sora redan finnas, skulle, enligt hvad deras delägare sagt mig, icke vilja upplefva den dag, då de behofde anlita den lilla hjelp, statsbanken kunde erbjuda. Jag tror således lika med Frih. Ehrenborgh, att landet icke är betjent med att i konstväg uppdraga en så späd och svag planta, som genom dessa cassacreditiv kunde uppstå. Beträffande åter creditiven för andra bolag och enskilda personer, fruktar jag, att de, på sätt den siste värde talaren yttrat, icke stå i öfverensstämmelse med de principer för en sund bankförvaltning, som man nu velat hos oss införa; ty i stället för att förenkla Bankens förhållanden, skulle de intrassla dem, och jag tror dessutom, att denna creditivrätt för enskilda personer svårligen kunde begagnas inom hela landet, utan troligen endast skulle komma de två stora platserna Stockholm och Götheborg till gagn. Jag kan af dessa skäl icke bifalla cassacreditiven för enskilda personer, och tillstyrker således bifall å de tvenne första samt afslag å de tvenne sednare punkterna af den nu föredragna ingressen. Hr Hegardt, Christ. Bernh.: Jag ogillar visserligen icke i sin princip det nya utlåningssätt i form af cassacreditiv, sorn BancoUtsk. här föreslagit; men jag bör icke dölja den öfvertygelse, jag hyser, att det är betänkligt att nu genast, vid realisationens början och innan vi åtminstone under några år sett dess utveckling, stadga en sådan utlåning. Man äger icke och kan icke dessförinnan få någon säker grund för att bedöma, huru långt man på denna väg utan våda kan gå. Min önskan hade derföre varit, att R.
Ehuru Bevillningssamt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskotten, hvilka lill gemensam granskning iorehaft de, för uppgifter till, samt beräkningen, debiteringen och utgörandet af Tull-Be v illningen å inkommande och utgående varor, gifne Reglementariska föreskrifter, sorn under benämning af "underrättelse otu hvad i öfrigt iakttagas hör” finnas fogade vid Kongl. Maj:ts Taxor, hvarefter Sjö-Tullen å inkommande och utgående varor skall beräknas och erläggas, för de förra af d. 20 Martii 1816 och för de sednare under den 22 Dec. 1818 haft för afsigt att afbida Riksens Höglofl. Ständers genom dess Förstärkta .Statsutskott fattade beslut i afseende på de emellan Respective Riks-Stånden uppstådde skiljaktigheter, så vida afgörandet häraf icke allenast häfver på samma Reglementariska föreskrifter det närmaste inflytande, utan äfven gör en §., eller den om värderings-sätten å inkommande varor alldeles öfverflödig, anse Utskotten ändock, i betraktande deraf, att dessa frågors närvarande skick torde förorsaka en längre tids utdrägt med deras afgörande, sig böra till Riksens Högloft. Ständers pröfning Öfverlemna bifogade Förslag till underrättelse om hvad vid förtullningen af sd väl inkommande som utgående varor iakttagas bör. 5 Sami. a ti. * O i4<3 B ev i lin in gs-Utskottels Sedan 3:ne af de Respective Riks Stånden bifallit de framlagde grunderne för ett friare Idandels-System, jemte en derefter lämpad Tariff för erläggandet af de, genom Stora Sjö-Tullen, inflytande Bevillnings-medel, halen omarbetning af de ofvan omförmäldte underrättelser varit af nöden. Dervid hafva Utskotten i allmänhet antagit såsom en regel, ätt inga andra stadganden böra komma i fråga, än de som icke finnas i öfverensstämmelse med de nu antagne grundsatserne. Denna regel är äfven följd, och lära Riksens Högloft.
Utdrag af Vallöf. Borgare-Ståndets Protocoll, hullet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 20 funi 1815. S. D. Sedan nu blifvit uppläst Särskildta Utskottets Betänkande af den 17 i denna Månad, angående ofverklagad förlägenhet i Allmänna rörelsen och förslag till inskränkning af umbärliga utländska varor m. m., fann Borgare-Ståndet för sin del gagneligt och angeläget att samma Betänkande, till utdelning inom Stånden, må af de till Riksdags-kostnaden anslagna medel, genom I Särskildta Utskottets försorg, till trycket skynd1 sammeligen befordras, och beslöt derjemte, att | uppdraga åt Banco-Utskottet, att med skyndsamhet afgifva utlåtande i de, uti nämnde Betänkande - Den 20 Junii de, framställda ämnen, som bidrag från Rikets Ständers Bank angå. Ut Supra. Px Protocollo Cail Magn. Robsahm. S. D. Hifter uppläsande af Stats - Utskottets den 17 i denna Månad afgifna Betänkanden, angående den santina, sorn för Stats-och Riksgälds-Verkens behof erfordras, att genom allmän Bevillning utgöras, samt åtskilliga omständigheter, sorn äga sammanhang med regleringen af Rikets penninge väsende, beslöt Borgare-Ståndet, att tillen början åt Banco-Utskottet öfverlemna att, så skyndsamt möjligt är, med Utlåtande inkomma i de delar af dessa ämnen, som Banken röra, på det bägge Utskottens Betänkanden derefter må kunna i ett sammanhang till pröfning företagas. Ut Supra. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 20 f-uni 1815. S. D. fter föredragning af Bag-Utskottets den 25 och 26 sistledne Maj meddeldta och sedan i. går på bordet h v ilande Utlåtanden öfver Borgmästaren Ivjellanders motion örn befrielse för Fat - Er Protocollo Carl Magn. Robsahm tigvårds
Kopparskil jeni ynls-poletter hädanefter skola i Bankens Kassor invexlas; så kommer, på säll Fullmäktige, under den 20 nästlidne November, derom förordnat, kungörelse i ämnet alt i allmänna Tidningarne införas. §• 44. Lalleoch Kreditiv-! örrisen på det hela utvisade den 15 nästlidne tåne-och November följande förhållande, enligt den tabell deröfver, sorn fores Utestående: Mot pant af Guld oell Silher i> d:o ar jern, koppar ni. ni. i Stockholm i Götheborg . » d:o af fast egendom på landet i Städerna oell återhetalningsskyldighet Af fonden (ill lån för Skiften och Odlingar » Kongl. Commerce-Collcgii Kreditiv i> Jern-Kontorets d:o a Fahlu Bergslags och Spar-Bankernas d:i Uti Diskontrörelsen: Vid Banko-Diskon t-Verket. å namn och reverser . 4,Ofia,0118: 14. 0. å Publika papper J 19,474: 3«.— i Handelsoch NäringsDiskonten: genom utlåning och diskontering genom Kassa-Kreditiv Silfver, approa-imalift ,902,745: 12. 11. 553,440: Vid Låtie-Kontoret ] i Wisby. 89,905: 6,000: — Summa B:ko R:dr 1 22,278,8981 12 12 S:gr 26,68Q,000 [ A Härtill komtncr af Stockholms Spar-Bank uti Handelsoch Närings-Djskonlen härslädes mot ränta insatta | 100,000 Summa B:ko R:dr Som utestående beloppet, enligt förestående utredning, uppgick till så utgjorde obegagnade andelarnc af Länooch Kreditiv-förlag ofvannämnda dag Summa B:ko Hulr Till Laneoch Kreditiv-rörclsen anvisar nu gällande Banko-Reglemente, Riksgälds-Konlorels Kreditiv å 1,000,000
STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1857. - V,a .V ■ ,VA t-, to T(. A V. :- \ , hv.;V;. LU . jsHiV/i ,o Jio mc' eogubonne Hfi-tjlritot' rita} o;bi ■ Vifigiijih unn ■:/.!;■ gi9!itiöJr; cl-jJifl (jiuljsvil A.rio U:u\c .cbsfiieyfibfi '-vi'..!■>(■ ■; a <>■/: v-it|M bcwiioi -.».T Sätil! ' [G'%.'0 ii i . il Sfi; "'Al •' ilO .i h f — 0<-'; ! : ... i■ fefliV! jivlilt! .r.iiiVii i ’!(> :: ';;MfråJo -:h 1 ‘i!! i ,: f i ‘f\.y Sfilii bfivfrw iiu , !.-!■' ' '-•- ■■ • . :.m . i'-; gnfiiiiis ’ e i i > ■ uu ,s;i;r,ii.; — ■ i ‘ii :i Ar i,.,‘ ii e(:, sU «.,"«'(!( :u ,osJ 9jt& het ».» .Affi c; : noa'i..-i; ' rt ■ •, '■■<■■■ x ■ ‘' i ‘i'-. :k 0 . ■ ,V.\ O ’T Vi ii ö! 1 i ■■ !•■ ‘ i • TÖ8I' -ii.)l -,-7f it iSJ.I li.T( Ti .i''.i S:.. Allm.
Jag bekänner mig stadna uti en villrådighet, om ömkan eller löjet bör blifva den öfverväldigande känslan, då jag i Utskottens Utlåtande läser; ”Att Rustoch Rotehållare, till ersättning för den deni påförda nya kostnaden i och för de större Öfningslägren, vinna en ökad förhoppning, att i händelse af inbrytande krig, och derest karlen ej på slagfältet finnér en ärofull död, få se honom efter slutadt fälttåg till sitt hem återkomma; och att Rust-och Rotehållare, tvärtemot Indelnings-Verkets hufvudgrunder, och emot gällande Stadgar, böra bekosta de större Öfningslägren, äfven på den grund, att Kongl. Maj:t icke hos Rikets Ständer framställt någon begäran om särskilt anslag litl större Öfningsläger. Efter alla de författningar jag åberopat, torde del icke med någon särdeles framgång kunna bestridas mig, om jag finner i högsta måtto förundransvärd!, att Den 26 October f. m. 41 Utskotten, efter att ånyo hafva å Rust-och Rotehållare liveilft kostnaderne, äfven för de större Lägren, hvilka aldrig tillförene hört dein till, deraf kunnat draga den slutsatts, att KneckteContracten bibehållas i sin helgd , just genom deras uppenbara kränkning, och att öfverflyttandet af en tunga som tillförene ej varit fästad vid jorden, till de medborgareclasser, hvilka den med rälta förut tillhört, skulle innebära en orättvisa; då i min öfvertygelse rättvisa i denna del icke på annat salt kan åstadkommas, än just genom motsatlsen af den tankeledning, de sammansatta Utskotten åstadkommit. Huru Utskotten kunnat til Iför vänta sig någon framgång af försöket, att inför Rikets Ständer ej mindre än för hela allmänheten bortblanda frågan, genom sådane yttranden, som det, att de öfrige Medborgareclasser i samhället, hvilka, hvar och en för sitt yrke eller rörelse beskattade, måste anse sig främmande för allt deltagande i rustningsoch roteringsbesväret, samt de dermed, frän dess första inrättning, förenade åligganden; kan jag icke göra mig begripeligt.