Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad således blifvit yrkadt, har Utskottet öfvervägatj men, som med helgden af lagligen tillkomna stadfästelser icke instätotner, att rubbning deruti kan ega rutil , hvarföre ock de på sådant sätt befästade storskiftesdelningar genom 81 §. i Kongl, förordningen d. 12 Attg. ±783 blifvit försäkrade om orubbligt bestånd i framtiden, hvilket ytterligare, genom 5 §. i Kongl, förordningen 0111 Enskiften, d. 2 Febr. 1807, 588 Beit), och Efton. Utsk. Betdnkanden. och 14 §• i den för pnskiftesdelningar i Skäne och Skaraborgs Län gällande Författning af d. 24 Juli 18x2, blifvit i så måtto bekräftadt, som storskiften i skog, om hvilka här endast synes vara fråga, icke ens fä till enskiften förändras, med mindre Byalaget sig dertill enhälligt begifver; så anset Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till ett förslag af så vådlig påföljd föt egande rätten, sorn det af Strindlund framställda; och föranlåtes Utskottet derföre att Motionen till ogillande anmäla; hvilket R« H. Ständers egen upplysta pröfning vörd* samt underställes. Stockholm den 29 April 1825. Ankom den lö Maj *8^^- betänkande, angående upprättande af en ny Landbmäteri-Taxai ■ETerr Friherre Wrangel, Henning Gustaf, sorn vid tvänne föregående Riksmöten ingifvit Förslag till en ny Landtmäteritaxa, har uti ett vid nu påstående Riksdag till Eesv. och Ekon. Uisk, Bet"nkanden, Högl, Ridderskapet och Adeln inlemnadt Memorial, hvilket derifrån blifvit till detta Utskott remitteradt, anfört, att samma förslag, genom Regeringens försorg, skall blifvit omarbetadt, samt föreslagit att hos Kgl.
I början hämtades eller rättare köptes dessa barn i skaror från fattighusen i London. Man finner till och med exempel på kontrakter emellan dessas föreståndare och faktoriernas ägare om lefveranser af ett visst antal 65. Det var vanligt, skrifver en stor Bomullsfabrikant i Lancashire, Mr. John Fielden, sjelf i ett faktori uppfödd, att ägaren underhöll lärlingarna i ett så kalladt Apprentice house nära faktoriet. Uppsyningsman tillsattes, hvilkas interesse det var att drifva barnens arbete till det högsta, emedan de sjelfva i samma mån betaltes. ”Det finnes en mängd bevis i skrift och i ännu lefvande personers minne, säger han, att i manufakturdistrikterna, men isynnerhet, fruktar jag, i det brottsliga hvartill jag hör, de olyckliga, skyddslösa barnen behandlades med den yttersta grymhet, som födde härjande sjukdomar och dref somliga till sjelfmord.” – Ägarnes profit var enorm. De begynte införa nattarbete. När en skara af barn hade arbetat hela dagen, framdrefs en annan till arbete hela natten. De kommande bytte sängar med de väckta. Det var en sägen i Lancashire, ”att sängarna aldrig hunno bli kalla 66.” Dessa olyckliga varelser blefvo fäder och mödrar till en ej ringa del af Englands fabriksfolk; ty man har anmärkt, att de, som uppvext kring machinerna, merendels stadna omkring dem, och underkasta sina barn samma öde. Likväl måste man göra fabriksägarne den rättvisan att bemödanden för lindringen i detta öde från dem sjelfva utgått. Det första försök till barnens skydd gjordes af en bland de största fabriksägare, Sig Robert Peel (fader till den berömda Ministern af samma namn), som år 1802 i Parlamentet genomdref en lag till bevarande af lärlingarnas hälsa och seder. År 1815 ingaf han en annan Bill, som för barn från tio till aderton år inskränkte arbetet till tio och en half timma om dagen. Derom disputerades i fyra år; hvarefter den år 1819 blef lag, men så, att arbetet ökades till tolf timmar.
Majit förord lini alt del såunda älerlemnade området af parken skulle uti lämpliga lotter indelas och å öppen auktion under skatlemauuarätt försäljas, dels, sedan försök lill den föreskri.na försäljningen frukllösl allnpil, uti Nådiga Bref af den I(» April 1839 och den 20 Juli 1840 lörordnat om användande till skogsplantering för Statens räkning af ifrågavarande del af kronoparken; samt all derefter, då hemmansegarne i Gökhems och Klefva socknar, med framställning om sill betryck lill följd af betesrättens försvinnande, i underdånighet anhållit, del Kongl. Majit af gunst och nåd läcktes bibehålla dem vid denna deras urgamla räll och låta inställa alla vidare planteringar och intägter å parken, samt jemväl fråga om delning af Allmänningen Mösseberg under tiden uppstått, dessa båda angelägenheter blifvit algjorda sålunda, alt Kongl. Majit under den 6 Oktober 1845 förklarat, det sökandcine finge begagna sig af betet pä parken öfverallt, der planteringens förstöring af kreaturen icke äfven Ivrades, mot skyldighet att deltaga i uppförande och underhåll af den stängsel, som till planteringens skyddande vore af nöden, samt alt Kongl. Majit icke funnit skäl bitalia den af vederbörande a (styrk la delningen al Allmänningen Mösseberg, sorn vore samfällig emellan Wilske och Gudhems härader, utan borde förslag till verkställighet af hvad Kongl. Majit rörande både paiken och Allmänningen i nåder förordna! uppgöras och Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas. Ehuru således regleringen af Kronoparken Mösseberg grundal sig å Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers derom meddehlta beslut, samt de vid särskilda tilbällen väckta frågorna om Kronnpnrkens ålerulläggande lill betesmarker och Allmänningen Mössehergs delning varit Kongl. Majlis Nådiga pröfning underslå
fl., hvilka under årens lopp hedrat oss med originalbidrag-, äro i tillfälle att räkna ännu en europeisk celebritet, så är det i dubbel egenskap af aktualitet, vi införa detta poem. Som författarinna af texten till operan » Neaga » har Carmen Sylva nyligen varit föremål för svenska pressens och äfven den stora allmänhetens uppmärksamhet. Som beslägtad med vårt konungahus, lär drottning Elisabeth af Rumänien, född furstinna af Wied, äfven med det snaraste tillämna ett besök i vår hufvudstad .. Vi föreställa oss derför att våra läsare skola med intresse taga kännedom om detta nya prof på ett skaldelynne, som går så att säga stick i stäf mot den för tillfallet biåsande vinden. Utom dramat » Neaga », är förut bland Carmen Sylvas alster sagosamlingen » Leidens Erdengang » införlifvad med svenska literaturen under titeln » lidandets jorde vand ring *, en fantasirik allegorisk skildring af det menskliga lifvets sorger och betryck. Är » Leidens Erdengang » en representant för den episka diktarten, dock med en underström af varm lyrik, så är » Das Sonnenkind » — såsom titeln på originalspråket lyder på det nya, här meddelade poemet — öfver-vägande lyriskt, om der äio finnas äfven episka oeh dramatiska drag. Denna dikt är en allt igenom utförd allegori, skildrande lifvets, den strålande Solens dotters kamp med Striden, den i jordens djup tronande anden, och liksom författarinnansflesta skapelser af en mystisk romantisk stämning. Vi återfinna i den hela nyromantikens natursymbolik, dess från en ideel, fantastisk verld hemtade typer och idéer, hela dess trolska, underbara apparat.
Äfven denna angelägna försorg, sådan den under fredstid 260 Den 4 December f. m. är ordnad, företer åtskillig splittring och osammanhang. SundhelsColkm äger ensamt bestyret med FältLäkareCorpser, öfver hvilken Chefen för Landtförsv:sDepart:t saknar ett tillbörligt inseende. Utan att ingripa i Läkarebildningen, borde bemäldte Depart:sChef, under sitt förmanskap, äga hvarje Läkare, som, efter fullgjorda prestanda, i FältLäkareCorpsen i n trä dt, antingen såsom ordinarie Läkare vid Regement-, Corpsoch SlilitärSjukhus, eller ock såsom Pensionär eller Stipendiat, i sistnämnde fall påräknad att ersätta afgången bland ordinarie MilitärLäkarne samt att, under afvaktan derå, emottaga tillfälliga kommendoringar för Arméens betjenande. När en Pensionär eller Stipendiat nu skall för tillfällig tjenstgöring kommenderas, måste en serskild Nåd. befallning derom utgå till SundhetsColhm, som utser personen, och en annan sådan befallning samtida expedieras till KrigsColhm, om utbetalning af resekostnaden, som dock vanligen förskjutes af Sundh.Colkm mot ersättning från KrigsColhm, inför hvilket sistn:de verk slutlig redovisning skall af den kommenderade afläggas. KrigsColhm besörjer anskaffning af Förbinderivagnar, men Sundh.Colhm uphandlar Instrumentsoch Medikaments-kistor jemte de flesta artiklar, som i vagnarne och kistorne skola inläggas.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Augusti 1851, kl. 6 c. m. Memorial till Rikets Ständer, med anmälan om de uti Förstärkt Konstitulions-Ulskott anställda omröstningar. Hos Rikets Höglofliga Sländer får Förstärkta Konstitutions-Utskottet härigenom tillkännagifva, att vid dess i dag hållna sammanträde för att i det afseende, 56 § Regeringsformen stadgar, rösta öfver nedanstående frågor, omröstningarnes resultater utfallit så 6om följer: l:a Voleringfpropositionen. (Memorialen N:ris 9 och 26.) Den, sorn vill, att första alternativet af Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:o 9 afgifna, förslag till sådan ändring af 28 § R. F., hvarigenom Konungen skulle bemyndigas ej mindre att till åtskilliga embeten och tjenster vid Universiteterna och andra inrättningar för vetenskap, slöjd elfer skön konst kalla och nämna äfven utländska män, än att uti vissa af dessa tjenster anställa så väl utländske, som inländske män, utan afseende på deras trosbekännelse, skall, tillika med det redan enhälligt antagna andra alternativet af samma förslag, blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag, röste ja ; den, det ej vill, röste nej; vinner nej, kommer nämnda första alternativ icke att blifva hvilande till slutlig pröfning vid nästföljan le riksdag. Omröstningen har utfallit med tjugunio ja; Rik. till R. SL Fröt. 1850 § 1851. 3 Sami 24 UäfX. 9 KonsHtuUon»-Utihottel* Memorial, N:o 32. fyrationio nej} en fedel kasserad, 2 :a Vo tering sproposilionen. (Memorialen N:ris 9 oell 26.) Den, som 'vill, all det af Konslilulions-Utskottet sulr.
Den gigantiska vaktqvinnan med sitt hårda och grofva ansigte bredvid juristens bleka och intelligenta drag, den lilla doktorns nyfikna och dumma uppsyn, der han stod bredvid sträckande sig på tåspetsarne och med sin käppknapp, stor som en biljardboll, under sin breda isterhaka, den långa, smala polismannen, som med sina qvicka råttlika ögon liknade en vessla, detta vanstälda lik höljdt i smuts och trasor utmed väggen, och slutligen den fåniga qvinnan i bakgrunden, famlande med listig min efter doktorns rockskört och för hvilken hans snusdosa var summan och målet för alla begrepp och önskningar; hela denna grupp, sammanträngd inom den mörka ramen af det lilla rummets klibbiga väggar, upplyst af ljusskenet, som endast gjorde de kringståendes ansigten synliga och lemnade allt annat i djup skugga, liknade dem man ser återgifna på dessa gamla, nedsmutsade och obegripliga oljefärgstaflor, framdragna ur något skräprum, der de stått bortglömda under åratal och hvars betydelse man fåfängt söker utleta. — Ja, mr Stjerne, vi hafva verkligen funnit henne; den döda der har icke kunnat vara någon annan än den förmenta lord Hawerfields mor, zigenerskan Hezra. Se här, denna hopvikna papperslapp, det är den andra hälften af det intyg hon fått af lord Percys kammartjenare för tjugofem år sedan; det finnes för öfrigt ingenting mer än det här gamla ärgiga spännet, vi skola imellertid medtaga alltsammans, — sade Wehler, som nedstoppade papperet och spännet i börsen igen, lade ett brefkuvert deromkring och förvarade de funna sakerna omsorgsfullt i sin bröstficka. Hos Alf väckte dessa båda smutsiga och värdelösa reliker ifrån den arma qvinnans oroliga och torftiga lif en vemodig och besynnerlig känsla. Hela uppträdet plågade honom, och den osunda luften i det trånga rummet förorsakade honom svindel, han skyndade ut i korridoren, under det den lilla doktorn uttömde sig i betydelsefulla försäkringar för juristen om den nitiska och ömma vård han egnat den döda.
Att desse Officerares tjenstgöring skall vara beroende af fastställd arbetstid å Varfven är naturligt, och då denna är Tio timmar dagligen, torde med allt skäl en sådan tjenstgöring kunna kallas trägen. Fördelas desse 9,000 Rdr på den personal som af K. M. föreslagits att uptagas på Stat, nemi. 14 Officerare och 3 me UnderKonstruktörer, så inträffar att de samtliga erhålla lägre löner än motsvarande grader i Flottan, och ännu mycket lägre än dem vid IngeniörCorpsen. Då likväl föreg:de Ständer uttr ckt den mening att Ingenöroch KonstruktionsCorpserne skulle hafva lika aflöningsförmåner, och K. M. i öfverensstämmelse dermed äskat ett tillökadt anslag för sistnämnde Corps af 1 1,465 Rdr Rmt, så vågar jag vördsammast hos R. o. Ad. anhålla det denna summa måtte beviljas i st. f. de af Utsk. tillstyrkte 9,000, hvarom jag således lika vördsamt anhåller hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. Gr. von Platen: Jag har redan förut tillkännagifvit att om jag önskade bifall till detta StatsUtsk:s Betänk:de så skedde det icke derföre att jag i alla delar ansåg detsamma riktigt utan derför att Utsk. sökt så mycket som möjligt att sammanjemka de olika åsigterna, men jag får erkänna att denna del af Utsk:s Betänk:de är en af dem som föranleder mig till anmärkmr, ehuru alldeles i motsats mot dem den siste talaren anfört. Naturligtvis bör han 17-2 Den 8 Juni f. m. bättre känna förhålländerne, bättre vara i tillfälle att bedöma livad en KonstruktionsOfficer bar att göra, huru hans tid kan och bör användas. Men jag vädjar till honom, då jag vet att han icke allenast sjelf eger förmåga att utföra sådana arbeten som tillhöra hans fäck, utan jemväl besökt främmande länder och der inhemtat erfarenhet, huruvida han verkligen anser och känner till att i dessa länder en personal, jemförlig med antalet Officerare vid KonstruktionsOorpsen i svenska flottan, är antagen.
Directionen de ladigheter, sorn ernelfan Riksdagar kunna yppa sig ibland Ridderskapets och Adelns Fullmäktige i Riksens Ständers Bank och RikagåldsCcntoir, äfvenledes bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln öfver berörde Riksens Ständers Verk samt StafsVerkets förvaltning och räkenskaper. Detta sednare val sker samfält med de öfrige Revisorerne, och sedan desse sin Revisionsförråttning slutat,skrider RiddarhusDirectionen samfält med deni till val af Revisorer för näst inträffande Revision, samt att Directionen ansett denna Redaction innefatta en pleonasme och. derjemte vara genom sin vidlyftighet otydlig, hvarföre Directionen funnit densamma böra förändras sålunda, sorn Direetionen den åberopat. Nu, ehuru Riddar - Den 11 Augusti s, m. lii husUtskotfet finnar: att berörde 4 §. i sista RiddarhusUtskottels förslag icke bör anses så otydlig, att den ju kunnat af Directionen efter ordalydelsen följas: att den reduction af ingtructionen, som Directionen uppgjort icke bordt af Directionen efterlefvas innan Ridderskapet och Adeln densamma godkåndt, utan deremot, 1 händelse betänkligheter mött i afseende på omförmålte §s rätta förstånd, antingen Utskottets förslag eller den gamla insfructionen tillämpas på sätt Ridderskapet och Adeln föreskrifva, och att Directionen vid så fatta omständigheter icke ägt skål, att från denna förskrift afvika; likväl och då'för Directionens förmodade rätt, att få följa en egen öfvertygelse då ordalydelsen af paragraphen ansetts otydlig, och att i enlighet med en sådan åsigt, få inråtta sättet för berörde vals företagande, den inårkliga anledning k jin till Directionens, fördel åberopas och som icke bör lemnäs utan afseende, att 17 §, i den af sista RiddarhusUtskoftet uppgjorde instruction medgifver frihet åt
Staten ägde rum, utan att, när nägon afginge, en annan insättes i stället; sä fär, uppä remitz, Stats. Utstottet tillkännagifwa, att alldeles icke sä förhäller sig, utan att hwad Stats-Utstottet i detta ärende tillstyrkt, just äsyftar, att Stats. Werket mätte sä fort genom afgäng ste kan, winna besparing i sine utgifter, hwilken besparing redan uppgär till öfwer 12,000: R.dr., och wid detta ärs flut, om Stats. Utskottets Betänkande bifalles, blifwer wida större, samt derefter ärligen stall öka sig. Tillika har den önskan blifwit yttrad, att allmänheten ärligen genom tryckt Kungörelse underrättades om Pensionairerne och skälen till Pensionerne. Hwarwid Stats. Utstottet fär upplysa, att Riksens Ständer ivid sista Riksdag beflutit, att till hwarje Riksdag, stall det äligga Stats. Contoiret att besörja om tryckning af hela Indragnings-Staten, wid hwilk:r beslut det Hederwärda Bonde. Ständer to» de läla fcrbiifwa. Stats - Den iz October. 157 Stats-Utstottet hemställer dock sitt uttran, de det Hederwärda Bonde. Ständets pröfning wördsammeligen. Orebro den 13 October 1310. k2 U^zlokl. ock Elisin» NeäLMZlerr v5gn»r L. kllsmilton. VAH06. LorzLre-ZiänclerL I^ecksmärerL v^Anrir Llir. ^oväo. kä I4o^vorc1i^e ?res^s-5t8n6st5 I.eäLmoterL vZANLr L-uävig dckörner. kä HeclervZrcka Lonc^e-8t5u» cterr I-eäLmärers ^väer8 ^obsnssoo. I-.
Skall en Stat utgifva obligationer, så måste det väl vara sådana, som hafva kurs på verldsmarknaden, och just dessas mer eller mindre begärlighet på verldsmarknaden, tror jag vara det, som bestämmer obligationernas mera eller mindre värde, ty det kan väl ej vara meningen att på samma gång man utfärdar obligationerna äfven utfärda ett exportförbud för dem. Denna metod har åtminstone icke utöfvat något lyckligt inflytande på andra varors värde, som för sådane förbud varit föremål. Under antagande alltså deraf att det är meningen utfärda sådana obligationer, som kunna täfla om kurs på verldsmarknaden, så är klart att den ena obligationen kan stanna inom landet och den andra gå utomlands, och just det, som är lånadt af utländsk man kan blifva betaldt i Sverige och tvertom; ty det är klart, att detta papper kan den ena dagen vara i Sverige och den andra utomlands. Jag vill ådagalägga min mening med ett exempel. Jag antager att en köpman i England lånar åt Svenska Staten 10,000 R:dr. En tid derefter köper en annan köpman i England 1000 tunnor säd från Sverge, han betalar denna säd med dessa 10,000 R:dr, hvilka han tillhandlat sig på Londons börs. Vid räntans förfallande får Svenska Staten således på denna obligation betala den årliga räntan i Sverige, ehuru den var från början utfärdad till utländsk man. Jag antager vidare att någon i Stockholm t. ex. Hr Leja lånar till Staten 10,000 R:dr b:ko emot en statsobligation. Nå - 266 Den 17 December f. ni. gon tid derefter införskrifver lian från Hamburg lyxartiklar. Dessa betalar han med denna Statsobligation, och ehuru således Staten uplånat dessa penningar inom landet, så blir räntan på dem erlagd i Hamburg. Denna obligation, som ifrån början var Svensk blifver således vid ränteförfallodagen utländsk och tvertom. Den förra obligationen, som från början var utländsk, blef vid räntans förfallande Svensk. Jag ber Eder likväl Mine
' Lars Olsson. h. t. Talman n. y. Talman Uppläst hos samtcliga Riks Stånden d. 4 August?. Ljtormägtigste Allernådigstg Kqnung! Sedan Riksens Ständer lios Eders Kongl. Majit i underdånighet yttrat den önskan x att i denman Pag - Committéens bemödande att omarbeta strafflagarne frapiskridep, anstalter matte vidtagas-, att de arbetsoch förbättpipgs-rnrätp-a ningar, spm deri föreslås, depest de af Riksens; Ständer antagas, unde? tiden måpte så beredas, att de nya Bagarne sngrt matte kupna bringas till verkställighet; hafva Riksens Ständer val insett nödvämdighetén att till detta ändamåls befordrande göra nödiga peipninge-anslag. Meri då den kostnad, hvartill sådant kunde belöpa, ej kunnat bepäknas, heldst någon bestärpd plan dertill ej kunnat uppgöras ipnan Bag-Commit,- téens arbete funder fullbordas, har något bestämdt anslag i detta afseende af Riksens Ständer ej kunnat göras. Riksens Ständer få vid detta, förhållande hos Eders Kongl. Majit i, underdånighet anhålla, det täcktes Eders Kongl. Majit icke dess ppinplpe innan nästa Riksdag låta någon dylik inrättning företagas, och. sä vidt tid och orpständigheter medgifva, ti]l full bor - Den 4 Augusti bprdan bringas af de predel Edms l^ongl. M j:t i Nåder förskottsvis kan utse, emot ersättning af Stats-Vprket yid en kommande Riksdag, heldst Riksens Ständer anse viddén af arbetsoch Corrections-inrättningar, samt den erfaren-; het, som fordras till deras införande och stadgande, om det dermed åsyftade stora och. till mänsklighetens förbättring ledande ändamålet skall vinnas, göra hvart steg ^ngeläget, liyarjgenom åtmindstone deras början må kunna befrämjas samt ett mönster för deta.8 *raW* tida utvidgande erliåjlas. Riksens
Widkommande äter de Stall - Staten i Upsala anslag» lie 910 Rd. z2 st., och dä berörde Stall är en allmän Staten tillhörig och wid Akademien fästad inrättning, hwar» »vid Åtskilligt Hästar ifrän Kongl. Stallet härstädes stola genom inridning till Kongl. Hofwets tjenst beredas, samt »medan den Fond, hwarpä Akademien i Upsala bliswit grundad, är en cnstild Donation titt wiste behof anslagen och käledes lika litet som hwarje enskild mans Egendom kan till andra ändamäl anwändas, altsä och enär den af Stats-Utstottet omförmäla ärliga behällning wid berör» Le Academie tillkommit och ännu ärligen tillkommer, genom minskning af Profestorernes och Academie - Statens xä Stat anflagne . sköning, hwadn densamma egentligen är att anse säsom enskild förmögenhet, sammanfljutcn till npbpggande af wid Academicn erfordcrlige Auditorier, Lbserrvakorium, Bibliotheques-Num, kan Preste - Ständer för ingen del bifalla, att berörde Fond mä tillgripas, för att till Stall-Starens aflöning anwändas, och hoppas StänLet, att dest Respective Med-Ständer med rättwist afsecn» de Den 17 April. 627 de uppä nu anförde skäl täcktes läka Academiens samlade Fond lemnäs ograweiad, och förenämnde 910 Rd. z, A. än widare till Stall-Statens aflöning och underhäll pä Stat upföras; Härom skulle de Respective Mcd-Ständen samt Stats - Utstottet wördsamt och manligen underrättas. vt ruprs, klx ?rotc>coIIo I. Ist. Utdrag af Protocollet, hället hos Högmördige Prestc-Ständet, den ro Februari! 1810. S. D. Gillade Preste - Ständet till alla delar hwad Riksens Höglofl.
S. D^b,d förnyad föredragning af Bewillnings» Ukffottets sedan förra Plenum pa bordet hwilande swar uppå de anmärkningar, hwilka inom RiksStanden blifwit gsorda wid Utskottets Betänkande rörande Landtoch Slö-Tullen, kann Prest-Standet skäligt gilla och godkänna hwad Utskottet föreslagit och tillstyrkt, med undantag: no. Af Utskottets yttrande k fragan om det öfwerskott, hwilket a Tull-afgifterna kunde inträffa, och hwilket Ståndet, i likhet med betz förut denna dag, angående anwändande af Allmänna Bewillningens öfwerskott widtagna Beslut, ansäg böra till största delen såsom ytterligare tillgång för RiksgäldsSedlarnas inlösande uti Riksens StänderS Bank insättas; och 2:0. Det utlåtande, art Utskottet icke kunde tillstyrka Prest - Ständets förslag att det ät Kongl. Mahl i underdånighet ma uppdraga-, att genom lindriga men ökade Ssö-Tulls-afgister, a någon öfwerflöds, Artikel göra be till wisa BarmhertighetSanstalter anslagne intrader tillräcklige, och de derigenom erhållande medel fördela emellan Rikets Stapel, Städer. efter deras olika behof, och ägande mer eller mindre fullständiga Fattig-förförjnings-anstalter. Det skal hwarpä Prest-Ständek grundat detta förslag, och i stöd hwaraf Ståndet annu derwid förbliswer, är att detza Barmhertighets-Werk, utan afseende uppå i hwilken Stad de ma wara inrättade, synas wara lika berättigade till Regeringenoch Riksens Ständers ward och ömma behjertande; 7 * men 2548 Den IO Augusti. men att de, om Kongl.