Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på det andra för frikännelsen begagnade skälet, eller att kamreraren icke eljest förfarit med sådan uppenbar vårdslöshet och vangömmo, att skadan genom hans försummelse kunde anses vållad, lärer det kunna anmärkas, att begreppet om uppenbar vårdslöshet och vangömmo är obestämdt och i de flesta fall kan blifva ganska subjektivt. En vårdslöshet eller bristande aktsamhet (vangömmo), som för en hvar är uppenbar, torde svårligen gifvas, derest icke den vangömman är uppenbar, att i en oläst låda (såsom kamreraren slutligen med gifvit) qvarlemna nyckeln till en kassakista vid bortgående från rummet, der den stod, och genom dörrnyckelns aflemnande till Vaktmästaren sätta åtminstone denna i tillfälle att uppsöka och begagna efter behag nyckeln till kassakistan. Uppenbart måtte dock säkerligen vara, att vid ett sådant förfarande icke all den sorgfällighet om redbarheternas vårdande blifvit använd, som kunnat och skäligen bordt användas; och temligen allmänt torde det väl — 118 — ock antagas, att hvad som af denna sorgfällighet här blifvit åsidosatt, varit allt för mycket att kunna urskuldas eller medföra anspråk på förskoning från skadans gäldande. Under sommaren år 1855 har jag först företagit en embetsresa åt norra orterna, och genomrest delar af Upsala, Stockholms, Gefleborgs, Wester-Norrlands och Westerbottens län. Jag hade ämnat fortsätta denna resa äfven genom Norrbottens län ; men ett vid sjelfva afresan påkommet och sedermera förökadt illamående nödgade mig att från Umeå återvända; och af de inspektions-göromål, som till återresan voro utsatta, måste det mesta dels åsidosättas och dels genom annan persons biträde fullgöras. Sedan jag efter hemkomsten, blifvit återställd; anträdde jag en. ny resa genom delar af Stockholms, Södermanlands och Ostergötlands län, men hade äfven då enahanda motgång, att sjuk hemkomma.
Lever eringar: Till Strömsholms stuteri 20,066 » Ottenby dito 5,000 » Flyinge dito 8,340 33,406: — Balans till år 1864: Sedan det vid 1859—1860 årens riksdag till inköp af utländska racehingstar beviljade extra statsanslag, 50,000 R:dr, under år 1862 från ordinarie anslaget för hästafvelns förbättrande erhållit ett tillskott af 5,516 R:dr 92 öre, så återstod å förstberörde anslag vid 1862 års slut en behållning af 58 R:dr 81 öre, hvilken på grund af nämnda förhållande blifvit, såsom ofvanstående tabell utvisar, till ordinarie anslaget omförd, hvadan någon redogörelse för extra anslaget numera icke ifrågakommer. § 2. Vid de under revisionsåret anställda mönstringar med sqvadronsoch kompanihingstarne vid indelta Kavalleriet samt Westgöta och Andra Lifgrenadier-regementena blefvo af dessa hingstar, hvilka i allmänhet befunnos väl underhållne, 5 kasserade, hvaremot remonter antogos för 9 förut vakanta nummer; och utgjorde antalet mönstergilde hingstar 67 stycken. § 3. Premiehingstarne inom Malmöhus och Kristianstads län mönstrades på vanligt sätt af Chefen för Flyinge stuteri, som dervid antog 6 nya hingstar. § 4. Jemte det att till stuteriernas underhåll blifvit anslagen afkastningen af flere särskilde kungsgårdar och andra lägenheter, hvilkas sammanlagda areal lärer uppgå till omkring 10,(i00 tunnland, hafva Rikets Ständer för statsregleringsperioden 1861—1863, såväl som för den nuvarande, till hästafvelns förbättrande anvisat ett belopp af 50,206 K:dr 40 öre årligen; och då härtill lägges det vid 1859 1560 årens riksdag för inköp af utländska racehingstar beviljade extra statsanslag, 50,000 R:dr, visar sig, att Rikets Ständer åt denna vigtiga del af den inre hushållningen egnat den uppmärksamhet, hvaraf den onekligen är förtjent.
Han ger sig knappast ro att sofva några t ' mmar, han stiger upp gång på gång under natten för att se efter om det mulnar. » Det var en ytterst korrekt undergifvenhet i hennes ton. Man kunde inte misstaga sig på, att hon var en förbisedd hustru, som likväl bar sitt öde med undergifven värdighet. På hemvägen mötte jag honom. Han var tankspridd och nervös. Taflan? Ja, han hade suddat ut alltihop och lagt upp det på nytt. Allt beror nu på om det fortfaraode blir klara morgnar — barometern står lyckligtvis högt — i annat fall är hela sommaren förspilld. Jag blef en tid bortåt nästan lika intresserad af väderleken jag som han. Han måste taga vara på hvarenda dag, om han skulle få taflan färdig. Den tid var redan inne, då björkarna började visa en och annan gal bladruska och då färgerna om morgnar och kvällar visade ansatser till att bli hårda och skarpa. Högsommaren började öfvergå i eftersommar. När jag nästa gång träffade Edvard, var han så lugn, som jag inte sett honom sedan hans första vecka här ute. Han talade om sitt beslut att lämna taflan sådan den var, att inte vidare ändra någonting och inte tillägga ett enda penseldrag. Aja hade vid sin afresa testamenterat mig en halftömd chartreusflaska, och i ett glas af den gyllene drycken tömde vi en skål för resultatet af hans sommar. Att skälen äfven gällde henne, antar jag han förstod. Sedan jag flyttat in till staden, såg jag sällan till mina sommarbekanta. Men en middag mötte jag Aja på gatan. Jag kunde tala om för henne en nyhet — jag ämnade resa till Paris och stanna där öfver vintern. » Nej, så roligt! Om jag får sälja bra, så kan det hända jag kommer dit pä en titt bästa vår. Då ska vi ha liffadt. » Också hon hade nytt att berätta. Hon började med att fråga, om jag sett Asps tafla, morgonstämningen. Det hade jag inte gjort. » Jo, kan ni tänka er, den är bra, den är riktigt bra. Jag har inte blifvit så förvånad IDUN (il på jag vet inte när. För det första öfver att taflan för det andra öfver att är färdig och det är en sådan kläm och fart i den.
Habor och Signill yppa för hvarandra deras ömsesidiga kärlek; han ger henne ett gullspann och säger sig skola resa till sin fader att beställa om deras högtid; hon ber honom skynda åter, om han vill finna henne i lifvet. ”Far väl min tröst och Rosengren:” ropar Habor, som skall ”resa i morgon förr än dagen är ljus.” Signill. ”Kommer tilbaka icke seen. Tagher för migh Bållstret i fampn. Habor. Ther aff hafwer iagh lijtet gagn!” Heldegissel, son till fursten af Brunswig, begär Signills hand af hennes föräldrar; de upptaga frieriet väl, men skola först åtspörja sin dotter. — Sc. 5. Asta beskrifver för Signill friarens förnäma börd, hans stora rikedom och magt och frågar, om hon vill hafva honom; men Signill svarar, att det är tids nog att giftas, hon vill dessutom hafva en svensk eller norsk man och ej en tysk som Heldegissel; ty hon känner ej tyska seder och tyskt språk. Modren misstänker då, att hon älskar Habor. — Sc. 6. Signill frågar Thora, sin tärna, huru den nye friaren ser ut och om han kan jemföras med Habor. Denna beskrifver honom såsom hafvande ett vackert anlete, ”Men uthi målet som en Geet. Och smaal i benen som ett stråå, Ganska lijtet kan han förmå. Han hafver löglige seder Både medh språk och så Eeder. Han svär Potzdunner i hvart ordh, Hatten sätter han på widh Bordh.” Signill besluter dikta en visa, i hvilken hon vill med förtäckta ord prisa Habor, men drifva gäck med Heldegissel. Tredje akten. Signill sjunger en visa om sin längtan efter Habor och önskar, att han snart måtte återkomma. Luranten331 Gram, som lyssnat på henne, säger sig derom vilja underrätta sin herre. Signill vexlar med honom några repliker på tyska. Då hennes tärna deröfver uttrycker sin förundran, berättar Signill, att hon ganska väl känner tyska och sjunger som bevis derpå äfven en tysk visa. — Sc. 2.
Freese, för bedrifvande och utvidgning af en inom Arbrå socken i södra Helsingland utaf honom anlagd linberednings-fabrik ; Nro 110, i ani. af väckt fråga om beviljandet af särskildt anslag för tryckning af reseberättelser rörande industriela förhållanden inom främmande länder; N:0 lil, i ani. af väckte frågor om anslag för nya eller ökade elektriska telegraf förbindelser mellan vissa upgifna städer och orter; samt N:o 112, i ani. af väckte frågor om inlösning af sådane Riksgälds-sedlar, som icke blifvit till invexling företedde inom den bestämda preskriptions-tiden. Föredrogos och b iföl los Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagda Utlåtrn: N:o 13, i ani. af väckt motion om uphäfvando af vissa förbud, rörande Böda kronopark; och Nro 14, i ani. af väckt motion, angrde dagarfvode till magistrats-person, som skall närvara då penningar, stämpladt papper m. m. inläggas eller uttagas ur LandtRänteri. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Stafssamt Allm. Besv. o. Ekon.Utskrs d. 15 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 15, dels i ani. af K M:s Nåd. Propos. i fråga om en fyr-anläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd ef väckte Dan 19 Augusti. lil motioner, ang:de vidtagande af förbättringar i Fyr-, Båkoch Lotsväsendet. lista punkten, ang-.de fyr-anläggningen på Gottska Sandön; 2:dra punkten, ang:de utläggande af fyrskepp på de s. k. Finngrunden; 3:dje punkten, angtde fyr-inrättning på Agön; och 4:de punkten, ang:de fyr-anläggning på klippan Bonden. Usk:s i dessa punkter afgifne yttranden biföllos. 5:te punkten, ang:de föreslagen fyr-inrällnivg på Brämön.
Majit föreslagit, att utaf den till Halmstads slolt hörande mark den del, som på en af C. G. Boye till Gennäs år 1859 upprättad, Magistratens ansökan bifogad karta är utmärkt med de mellan Litt. a, b, c, d, Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 16. 31 e och f uppdragna linier oell, enligt Kammar-kollegii uppgift, utgör omkring 24 kappland, må åt Halmstads stad upplåtas till plats för en tullkammare-byggnad. Rikets Ständer, som tagit kännedom af de till detta ärende hörande handlingar och derjemte inhemtat den upplysning, att ifrågavarande jordlott blifvit Landshöfdingen i länet på lön anslagen, hafva, med afseende å hvad i Irågan förekommit och under förutsättning, att nyssnämnde förhållande icke mot Statsverket grundlägger något ersätlnings-anspråk, bifallit hvad E. K. Majit i förevarande hänseende behagat i nåder föreslå; hvilket Rikets Ständer fä i underdånighet anmäla och framhärda etc. Stockholm den 25 Januari 1800. Uppläst och godkiindt hos Kidd. och Adeln den 21 Jan. 11160. Preste-Ståndet den 21 JBorgare-Slåndet den 23 Bonde-Ståndet den 23 Rikets St Unders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om indragning till Kronan af det Krono-länsm.annen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt på lön anslagna bostället Södergården N:o 2, mot kontant ersättning till boställs-inneliafvarén. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 24.) S. A. K. Enligt E. K.
N:o 8 likaledes, så väl under hufvudrubrikerna: af Taxerings-kommitléen vppskaltad inkomst, och påförd bevillnings-afglfl, som af Pröfnings-kommittéen vppskaltad inkomst och fastställd bevillnings-afgift, vidare i Formuläret N:o 9 under hufvudrubrikerna: af Taxerings-kommitléen vppskaltad inkomst och påförd bevillnings-afgift, i formuläret N:o 43 för sammandraget öfver hela bevillningen uti hvart fögderi, äfvensom i formuläret N.o 4 5 öfver hela bevillningen i hvart län införas ofvannämnda fem Special-rubriker, i stället för den af Utskottet föreslagna allmänna rubriken: vFör inkomst af kapital eller arbete,” samt tillika i formuläret N:o 4 4 till Debetsedel intagas de fyra förstnämnda Special-rubrikerna, i stället för den af Utskottet föreslagna allmänna rubrik: vFör inkomst af kapital eller arbete:v med åläggande för Utskottet att i öfrigt vidtaga de jemkningar eller förändringar i formulärerna, som af dessa beslut kunna blifva en följd. Och skulle de öfrige Riks-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att i dessa beslut med Preste-Ståndet sig förena. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Memorial N:o 58, i anledning afRiksSfåndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 48, innefattande svar å återremisser af Utskottets Betänkande N.o 33, i fråga om antagande af ny Konkurslag samt nya lagar angående boskillnad och urarfva-görelse. Utskottets hemställan biel af Preste-Ståndet bifallen. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Betänkanden och Utlåtanden: N:o 35, i anledning af väckt motion om rättighet för utländsk man alt i Rikets stapelstäder drifva grosshandel och idka större fabriksrörelse m. m.
Men härföiutan är det ock att befara, att derest Seminarierna blifva alltför mycket aflägsnade från hemorten för dem, som vilja bereda sig för folkskolelärare-kallet, sådant skulle, då dessa i allmänhet icke ega tillgångar, tillräckliga att, med bidrag af de stipendier dem kunna lemnäs, bestrida kostnaderna för ett flerårigt vistande på främmande ort, hafva till följd att folkskolorna inom få år komme att lida brist på lärare. Under sådana förhållanden synes för det närvarande svårligen mer än tre Seminarier kunna utan olägenhet indragas, nemligen ett bland de för qvinnor bestämda, ett af de tre för manliga elever afsedda Seminarier, hvilka finnas förlagda i städer invid Mälaren, och ett bland de sju öfriga, der elever af sistnämnda kön nu emottagas. A andra sidan torde ett nytt Seminarium i Luleå för den nordligaste delen af riket behöfva inrättas. Framställningar i sådant hänseende hafva redan förut blifvit gjorda af Konsistorium i Hernösands stift gemensamt med Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län, och sednast har numera aflidne Landshöfdingen i nämnde län, P. H. Widmark, uti skrifvelse den 16 Juli 1860, med hänseende till de förhållanden, att af länets finska och lappska socknar flera helt och hållet saknade folkskolelärare, att i de öfriga antalet lärare vore alldeles otillräckligt, samt att bristen på dugliga folkskolelärare äfven inom de svenska församlingarne vore i hög grad kännbar, förklarat sig anse inrättandet af ett särskildt Seminarium i Luleå, såvida folkundervisningen eljest skall inom länet kunna på ett i någon mån tillfredsställande sätt ordnas, vara desto mera oundgängligt, som erfarenheten visat att flere bland de elever, hvilka från de finska och lappska församlingarne blifvit afsända för att genomgå seminariet i Hernösand, sedan de haft tillfälle inhemta kännedom af svenska språket och hunnit vänja sig vid lefnadssättet uti sydligare belägna trakter, icke velat till hemorten återvända; och har Konsistorium, i anledning af denna Landshöfdingen Widmarks framställning hördt, instämt uti hvad han yttrat om behöfligheten af ett Seminarium i Luleå.
Prop. N:o 27. af äldre medel, till r:dr 2,800: och af nyare dito, till 666: 32. — I följd af hvad sålunda är vordet framsläldl, skulle ersältnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa komma alt utgöra: För äldre medel: hemmansräntor och tionde, förslagsvis R.dr 32,800: - — rusthålls-afgifterne 42,200: öfrige inkomster 2,80C: ^ —. eller tillsammans R:dr 104,566; 32. — Och skulle det derefter åligga Wadstena Krigsmanshus-kassa alt, i stadgad ordning, godtgöra, ej mindre Arméens Pensions-kassa dess andel af de äldre medlen, än ock Amiralitets Krigsmans-kassans andel af en-per-mille-afgiflen; börande, på särskildt bestämmande, efter förutgången utredning kassorne emellan, sedermera bero, huruvida de sistnämnde 2:ne kassornes andelar i ersattningssummorne må utbrytas och särskildt för dessa kassor å Riksstaten uppföras. Efter vidtagandet af ofvanomförmälde förändring skulle de till Wadstena Krigsmanshus-kassa nu anvisade hemmansräntor och tionde-spanmål komma all ingå bland Statsverkets behållna inkomster under dessa titlar, och beräkningen derefter jemkas; upptagande nu gällande Riksstat berörde räntor till 3,890 r.dr 27 sk. 7 rst. kronovärdi med ett på förslag beräknadt markegångsvärde af 24,992 r:dr 32 sk., samt lionden till 884 tunnor 16 kappar, kalkylerade till ett värde af 5,307 r:dr.
Väg, förändras eller upphäfvas, men att då Kongl, Majit å andra sidan funnit, att tillåtelse till en sådan försäljning 1 verkställigheten innefattade Omständigheter, som föranledde till förklaring eller förändring af allmänna Lägens Stadganden om sättet och vilkoren för dylik, egendoms öfverlåtande och deribland förnämligast angående köpesummans bestämmande och uppkommande frågor om Bördsöch lösningsrätt, ville Kongl. Maj:t till Biksens Ständer 1 Nåder öfverlemna det Uppgjorda förslaget till Författning i ämnet, —. Sådalie äro Ordalagen i den Kongl. Propositionen ■, och då högsta verkställande Magteii sålunda bestämdt förklarat sig Vara oförhindrad > att i oeconornisk väg förändra eller upphäfva de Författningar, sora för närvarande förbjuda Fastighets försäljning å Lotteri, hafva Utskotten förmodat, att om än Riksens Ständer skulle, lika med Utskotten, anse en tillåtelse i nämnde afseende medföra skadliga följder, vore likväl enda sättet att motverka densamma* att hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om Riksens Ständers åsigt af det fikadlige deri, utan att likväl sådant bor - 84 Lagutskottets Eetnnknndtn. de förhindra den nu ifrågavarande Lagförklaringens bifallande af Riksens Ständer, lieldst ett enkelt afslag å den Kongl. Propositionen icke förhindrade Kongl. Maj:t, att, det oaktadt, utfärda Lagen och endast föranledde dertill, att Domstolarne, i saknad af den Lagförklaring Utskotten föreslagit, skulle vid uppkommande frågor befinna sig utan den grund af Lag för bedömandet deraf, som Kongl. Majit nu velat förskaffa dem, och att Riksens Ständer vid ett annat Riksmöte troligen skulle finna sig befogade, att, till afhjelpande af de uppkomne oredorne, medgifva den Lagförklaring, som de nu icke velat meddela. Med stöd af dessa åsigter och då Utskotten, utom den Kongl.
Och derast annan författning oM Branwins-bran» „„ingen skulle föranleda kill enahanda Upbörds„Tecmin utaf afgifkeN derföre, som af innewarande ,ärs öfrige Landl-Räntor, hwilka ej förr an är ,r8n blifwa att pärakna; Sä blir Stats-Wer„ket intill ven tiden, äfwen i saknad af Z a 402,000 „R:d., hwilka hitintill pa en gang med föregäende „ärets Landt-Ramor blifwit erlagde och betalte., ,Efter den wid Riksdagen stadgade sakernas nya ,ordning, synes all blandning af förra, och innewa, ,rande ärs Srats-Jnkomster och Utgifter'sorgfälligt ,och sä widt nägonsin möjeligr blifwer böra undwi„kas, pä der att tydelige och läkt fattelige Resnltater „framdeles möge wara art tillgä, i alla de delar, „som nu mäst förstagswis upgöras. Äfwen i detta „afseende tvckes det blifwa lika sä nödigt alt Stats„Werket afbördar den Skulld, som för nastledit är wid» „lädar detsamma, som att innewarande ärs Stat „oförrykt fär begagna dest tillhörige inkoiuster. Er^häller Stats-Werket den ersättning för dest till kri» s:te Band2:dra Afd. »7» „gets 226 Den s Abmarir. „getS anwande medel, och det biträde tili Slats„Bristcns godtgörande för nästledrt är, som Högloft.
Uti till Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition af den. 12 April innevarande år har E. K. M., efter meddelad öfversigt, huruledes, till följd af Nådigst anbefallde åtgärder, slutliga utredningen af f. d. Allmänna Magasins-Inrättningen sedan sista Riksdag fortgått, behagat till Rikets Ständers kännedom och pröfning i Nåder framställa åtskilliga frågor och omständigheter, dels egande sammanhang med berörde ämne, dels ock afseende liqviden af de äldre och senare årens undsättningsskulder. Efter tagen kännedom af de i högstberörde Nådiga Proposition omförmälde och till Rikets Ständer jemväl öfverlemnade handlingar, samt efter nu mera fullbordad granskning af f. d. Allmänna Magasins-Fonden jemte redogörelserne för den spanmål, som åtgått till undsättning efter 1826 och i83o årens missväxter, få Rikets Ständer härigenom i underd. meddela deras yttrande och beslut, uti de genom samma Nådiga Proposition framställda och på Rikets Ständers åtgärd beroende ämnen; angående nemligen: 1:0 Indrifningen af Magasins-fondens äldre undsättningsfordringar, hvad som är obetaldt af försträckningarne efter 1826 års missväxt. rr:n och h Till Rikets Ständers pröfning och bifall har E K M i N” I «• verlemnat, huruvida icke, till lättnad för de restskvldiee och c .°, äfven till fördel för det allmänna, återstoden af berörde ford, in 1? försträckningar, sorn, enligt hvad den Nådiga Propositionen närmare m visar, uppgår till en summa af omkring 2,0,000 R:dr, men hvarafknanl Bih. lill R. St. Skrifvelse N.o 213. past fjerdedelen ansetts kunna påräknas att med säkerhet inflyta, må med spanmål in natura, tunna för tunna, på uppgifne vilkor liqvideras. Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M. sålunda i Nåder föreslagit, under iakttagande af följande, med den Nåd.
Jag instämmer med honom, och tror att man kan lägga Utsk. till last alt det icke förut ut redt saken, så att alla de invändningar som nu blifvit framställda kunnat vara besvarade. Ang:de påståendet, att man i afseende på bevisningsskvldigheten varit af flera olika meningar, så är detta visserligen möjligt; men det är icke fallet med svensk lag. Den är i det afseendet ganska bestämd. Den som har praesumtionen emot sig, honom åligger skyldigheten att bevisa motsatsen. Sådant är vanliga anledn:n till värjemåls-ed. Det är icke ens ovanligt att personer fällas till saken endast på prmsumtioner. Hvad är den artificiella bevisningen annat än ett hopsummerande af praesumtioner. Nu inträffade det för ett pär Iliksdagar sedan, att då en adelsman framträdde och begärde pollett, förekom emot honom den praesumtionen att han varit i turkisk tjenst; nåväl, mine Hrr! icke kom det i fråga att Riddarh.Direktrn skulle bevisa detta. Som han då icke kunde styrka det hans förbindelser till Turkiska Sultanen uphört, ansåg Riddarh Direkt:n sig icke heller kunna till honom utlemna pollett. Vid en följande Riksdag, sedan han styrkt berörda förhållande, vann han inträde här. Skulle nu Direkt:n, som gjorde anmärknrn, jemväl äfven hafva haft skyldigheten styrka det denna persons förbindelser till Turkiet ännu fortforo, så tror jag. att Direkt:n skulle kommit i ganska stor förlägenhet. På samma sätt som då tillvägagicks tror jag äfven nu bör förhållas i afseende å Baron Blixen. Jag fortfar i mitt yrkande om återremiss. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludvig: Hvad mig vid kommer, får jag anhålla, att på det att den långvariga discussionen icke måtte åtföljas af en tidsödande votering, få yttra några ord. De Hrr, som här varit i liflig strid med hvarandra, hafva likväl, om icke i form, åtminstone i sak, varit ganska ense. De som yrkat, att Frih.
Stockholm den i4 Junii 1834- JReservation: af Herr Petre, Th., ”Med Stats-Utskottets sannolikt egande kännedom af de åsigter, hvilka allt sedan framlidne Justitiae-Ministern Grefve Gyllenborgs frånfälle motarbetat nya Lagförslaget, anser jag att Utskottet för afstyrkande af Herr Stråles ifrågavarande motion icke bort anföra någon annan bevekelsegrund än den, som i den hårda nödvändigheten, eller Statsmedlens otillräcklighet, förefinnes," Bihang till R. St. I o Stats-Utskottets Utlåtande N:o /“/. N:o 177. Ankom till Eip,-CJtsk. d. 14 Junit. Utlåtande, i anledning af Herr J. Hembergs ifrån Horgare-Slåndel remitterade memorial, angående understöd af allmänna medel till fullbordande af Ystads Hamnbyggnad. (R, €r;s A.) Af Hr Hemberg, såsom Riksdagsfullmäktig för Staden Ystad, är uti ofvanberörde memorial hufvudsakligen anfördt: huruledes Kgh Maj:t den 23 Januarii samt 25 och 26 April 1827 i Nåder anbefallt numera framlidne En af Rikets Herrar m. m.