Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström ansett lämpligt, utan i början af år 185 9, enär detta år är det tredje året från denna Riksdags början. R. o. Ad. biföll, att dessa rörande Frih. Cederströms motion afgifne yttranden skulle remmitteras till Exp.Utsk. Gr. Frölich, David: Ehuru jag icke varit lyckligare än många andra motionärer vid denna Riksdag i att få mina motioner bifallna, ja icke ens i behörig ordning pröfvade; anser jag dock för konseqvensens skull mig böra fullfölja den af mig väckta motionen om stiftande af en lag för Enskildta Banker medelst det tillägg, jag nu anhåller att få för R. o. Ad. upläsa. Gr. Frölich upläste härefter följande anförande: Historien om Lagstiftning för s. k. Enskilda Banker är i korthet följande: I anledning af R. St:rs underd. framställning till K. M. redan före 1824 om lämpligheten att gifva frihet åt enskilda att bilda kredit-inrättningar, hvilken frihet genom flera prohibitiva författningar under mer än ett sekel varit afskuren, då i Riksbankens intresse allt vidsträcktare bruk af kredit än att utgifva handskrifna reverser och invisningar varit förbjudet, fann K. M. för godt genom en Kungörelse d. 24 Jan. nyssnämnde år i allmänhet tillstädja uprättandet af Banker, dock utan ringaste tecken till vägledning rörande organisationen deraf, utan biet' det, om man undantager några lämnade rättigheter för Bolagen, som puntkvis uppräknades, — egentligen blott stadgadt: l:o att Underd. ansökning skulle göras om oktroy, som kunde beviljas på 10 års tid, då Bolagsreglor och Reglemente upvisades till granskning och stadfästelse, och 2:o iakttagande af Allra. Lagens (i XV Kap. H.B:n) föreskrifter om Handelsbolag hvartill solidarisk ansvarighet i afseende på allmänheten var lmfvudsaken. Slutande den K. Författningen med en åtvarning att ingen enskild bank nånsin hade att påräkna understöd af allmänna medel.
Voteringssedlarne hafva, efter slutad omröstning, innehållit io4 Ja och i5 Nej. Och enär således Ja, vunnit, är InförselTullen för 1 U ToppConfect och CandiSocker bestämd till 6 sk. 3^6 StatsUtskottets 4i Voterings-propositionen förfallen, sedan H. PrestcStändet frånträdt det beslut, sorn densamma föranledt. 42:0 Den sorn vill, att jemnlikt BevillningsUtskottets förslag utförselTullen å 1 Tunna Tjära, med ett Tullvärde af 5 R:dr 16 sk. skall bestämmas till losk., röstar Ja. Den det ej vili, röstar Nej. Vinner Nej; kommer UtförselTullen för 1 Tunna Tjära med ett Tullvärde af 4 Rtdr 16 sk. att utsättas till 6 sk. 8 r:st. Omröstningen utföll med 58 Ja och 6i iVey. Och som Nej vunnit, är UtförselTullen a 1 lunna Tjära med ett Tullvärde af 4 Rtdr 16 sk. utsatt till 6 sk. 8 r:st. 43 VoteriDgs-proposition: Härvid tillkännagafs enahanda förhållande som ofvan är anmäldt vid I2,‘i8, 35, 37, 38 och 3g Vote lingsPropositionerne. 44 Voterings-Proposition har förfallit, i följd af V. BorgareStdndets frånträdande af Ståndets beslut om Tull å KalkUll. 45:o Den som hifaller Bevillningsutskottets förslag att InförselTullen för Kläde och Dråp, efter ett medelvärde af 6 R:dr per Aln, skall bestämmas till 2 R:dr, röstar Ja. Betan k anden N:o 371. 327 Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nejs skola Kläden fördelas i 3:ne Classer, nemi. Grofva till ett värde af 3 R:dr alnen, Medolfina till ett värde af 6 R:dr alnen, och Fina till ett värde af 9 R:dr alnen samt InförselTullen derå bestämmas till TrettioTre och en Tredjedels procent af berörde Tullvärde.
Begagnar sig någon svikligen af orlofssedel, pass, eller annat dylikt bevis, som för annan utgifvet är; straffes med böter från och med tjugu till och med tvåhundra Riksdaler. § 46. Kongl Maj:ts Nåd. Ej heller må brott, som i 38 § sägs, åtalas af annan än den som brefvet afsändt eller till hvilken det skrifvet är eller af den som eger, i vård häfver eller emottaga skulle det, som eljest brutet eller öppnadt blifvit. Brott, som i 45 § 2 och 3 mom. omförmälas, må ej heller af allmän åklagare åtalas, der ej för thy återgång af fästning eller giftermål blifvit sökt, eller, i fall fästning eller giftermål ej skett, målsegaren brottet till åtal angifvit. Gemensamma bestämmelser. ■ § 47. I afseende å delaktighet i brott, sorn i denna Förordning omförmälas, komma, der annat ej finnes serskildt stadgadt, de angående delaktighet i missgerningar i allmänhet gällande föreskrifter att tjena lill efterrättelse. § 49. I alla de fall, der någon till ansvar enligt denna Författning dömes, bör honom ock åläggas ersätta den skada, som genom brottet förorsakats. § 50. Böter, som i denna Förordning stadgade finnas, beräknas i Riksmynt. Saknar den bölfällde tillgång till böterne, skola desamma förvandlas till fängelse vid vatten och bröd, motsvarande en tredjedel af ådömda bötesbeloppet. Bih. till R. St. J Band. 5 Haft. 7 50 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 59. § 51. Den, som till straffarbete enligt denna Förordning dömd är, skall insättas i länseller krono-häkte eller å fästning eller annan straff-inrättning; och varde hållen till det arbete, hvarpå tillgång i häktet eller vid inrättningen finnes. Går tiden för ådömdt straffai'bete ej öfver sex månader, bör detsamma i länselier kronohäkte verkställas. Skall någon, som till dylikt arbete förfallen är, derjemte för annat brott hållas till arbete å fästning, bör hela arbets-straffet å fästning verkställas. § 52.
H. Exc. Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade lemna sitt samtycke till dessa afsägelser; och sedan härtill svarats ja, jemte några nej, förklarade H. Exc. sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts den 2 dennes på bordet lagde Mern. N:o 2, ang:de tillökning i Utsk:ts tjenstemannapersonal. Härefter föredrogs Gr. Anckarsvärds, Carl Heurik, den 2 dennes på bordet lagde motion om revision af föreningsfördraget emellan Sverige och Norrige. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: För den varma känsla, som dikterat den värde motionärens framställning i förevarande ämne, hyser jag all tillbörlig aktning, emedan jag är öfvertygad, att den oskrymtadt härledt sig från hans uplattning af förhållandena; men denna upfattning öfverensstämmer icke med min erfarenhet och mill föreställningssätt. Het må härvid i första rummet ifrågasättas, huruvida och i hvad mån de omständigheter verkligen äro för hauden, som bilda utgångspunkter för framställningen. Denna förutsätter nemi. såsom faktiskt, att Noriges förening med Sverige blifvit för detta senare land gagnlös, och att skulden härtill vore, dels att unionens egentlige uphofsman med föreningen icke afsett annat än sina dynastiska intressen, dels att Sveriges Regering i afseende på de unionella angelägenheterna varit alltför eftergifvande och icke iakttagit rikets sannskyldiga nytta. För öfrigt är det synbart, att upträdandet i denna fråga nu är framkalladt af de företeelser under sednaste tid i Norige, som tyckts förråda en afvog sinnesstämning emot brödrariket. Visserligen är det sannt, att några Norska dagblad anslagit en ovänlig och lidelsefull tonart vid behandlingen af Svenska förhållanden ; men Norska pressen är icke Norska folket. Den politiske bildningen är i Norige, likasom i Sverige, ännu föga utbredd. En allmännare politisk mening kan således icke der uttala sig genom någon tidningsorgan.
Det Kongl, brefvet synes icke afse andra än^ elementar-läroverk; och bland de samma bref åtföljande formulären finnes icke heller något för uppgörande af räkenskaper för Pedagogierna. Fordras åter räkenskaper äfven för dessa sistnämnda läroverk, så lärer det väl böra åligga dessa läroverks Rektorer, likasom Rektorerne vid elementar-läroverken, att uppgöra dessa räkenskaper och redovisa för till deni utanordnade löneanslag. I öfrigt, och hvad särskildt beträffar de lönemedel utöfver deni, hvilka af ålder äro till stiftets Pedagogier anslagna, så hafva under år 1858 inga andra sådana medel blifvit (ill Konsistor» disposition utanordnade, än just de af Revisorerne anmärkte 113 R:dr 8 öre, djeknepenninge-ersättning till Rektor i Linde för åren 1854, 1855, 1856 och 1857, för livartdera af dessa år 28 R:dr 27 öre, samt dessutom 28 R:dr 27 öre för år 1858, hvilka medel i kontant valuta till Konsistorium ankommo den 15 Augusti 1858 och af Rektorn i Linde Magister E. J. Tägtström inhändigades den 24 samma månad, enligt af honom å dessa medel utfärdade och hit öfversända samt härhos i afskrift bilagde tvänne qvittenser. ("Bil. A.) Dessa, Rektor i Linde beviljade 28 ll:dr 27 öre R:mt årligen, för mistad inkomst af djeknepenningar, hafva sedermera icke gått genom Konsistorium, utan såsom ordinarie anslag varit i staten för Lindes Pedagogi uppförde och af Rektor Tägtström sjelf på Ränteriet i Orebro uppburne. Vidare anmärkes, att vid Konsistor» räkenskap »saknas den i Kongl, brefvet den 17 September 1856, angående förändring i sättet för uppgörande af Konsistoriernas och e le m e n tar-lä ro ver ke n s räkenskaper, föreskrifna förteckning å gåfvobref iu. m., å stipendie-fonder och andra donationer».
Äfven jag ber att få yttra några ord i ämnet. Frågan har redan blifvit så uppställd, alt man betraktat den ur 2:ne särskilda synpunkter, nyttans och laglighetens. Jag skall välja samma form för min framställning. Frågans laglighet har, så vidt jag kunnat fatta, ej blifvit bevisad annat än egentligen negativt; d. v. s. man har anfört att den ej är i grundlagen förbjuden, att förra riksdagens Landtm, trott sig derå kunna göra propos., alt R. o. Ad. måtte äga denna rätt lika så väl som ett annat Ståud; medell ord, allt negativa skäl. Det positiva beviset deremot, som ådagalägger alt förslaget icke öfverensstämmer med Ridd.Ordn., har redan förut blifvit åberopadt, nemi. stadgandet i dess 23 §, som ganska bestämdt säger huru det skall tillgå när ledigheter inom Utskin uppkomma, eller att då skall för tillfället nya ledamöter väljas till desse Utsk. En värd ledamot har härvid yttrat, att det ofta uppslår ledighet utan tillstånd, men jag får dertill svara, att äfven detta fall har Ridd.Ordn. förutsett, nemi. såsom oriktigt och förbjudet. 1 24 § stadgas ansvar derföre. För u te blifvande hänvisas deruti till ordningsstadgan som för första gångerna bestämmer 2 r:dr b:co böter, men händer det 3:dje gången så blifver denna ledamot sin plats och sin riksdagsmannarätt förlustig. Det är således uppenbart, att lagstiftarna hafva förutsett detta fall, men såsom correctiv deremot ej funnit för godt stagda att suppleanter skola stå tillreds, ulan uppställt ansvarsbestämmelser, hvilka endast behöfde bringas till efterlefnad, för att ändamålet skulle vinnas vida bättre än på del sätt som nu föreslås genom suppleant-val.
Frih. Cederström, Anders: Sedan R. o. Ad. nu med sådan frikostighet öppnat landets cassakista, hesiterar jag att uppträda, för alt lala till fördel för en inrättning, hvars bestånd i väsendtlig mån beror på ökade statsutgifter, ehuru ökade fördelar deraf i framtiden äro att förvänta. Det motstånd, som detta ärende röjt uti StatsUtsk., torde hufvudsakligen härleda sig från a:ne skäl, nemi. dels derifrån, att så många motionärer uppträdt med förslag till likartade 388 Den xa Augusti f. m. anstalter inom andra orter, och dels derifrån, att BondeSt. i allmänhet hyser fruktan för att antaga något nytt, om hvars fördelar det icke är fullkomligen öfvertygadt och derföre långsamt tillvägagår i fråga om reformer. Ifrågavar. inrättning har ovedersägligen bidragit till upphjelpande af vårt jordbruk. Den som rest genom Upland, Westmanland, Wermland och Westergöthland har äfven funnit på hvilket sätt jordbruket i dessa landsorter bedrifves, och den som tagit kännedom om Degeberg lärer icke kunna bestrida nyttan af denna inrättning, såsom ett föredöme till åstadkommande af något bättre. På dessa skäl förenar jag mig med dem, hvilka tillstyrkt afslag å StatsUtsk:s sednare betänk. och bifall till det första. Frih. Hamilton, Hugo: Jag begärde ordet blott för att, i anledn. af Hr von Rosens förfrågan, meddela den upplysning det jag hört sägas, att StatsUtsk:s första betänk, blifvit bos BorgareSt. bifallet. Hr af Dalst rom: Jag ämnade meddela samma upp lysning, som Frih. Hamilton lemnat; men jag får tillägga, att anslaget till Degeberg blifvit i BondeSt. afslaget. IJr Edenhjelm, Gillis:
M. begärda ytterligare bidrag för beväringsmanskapets beklädande, samt cle öfriga utgifter, hvilka genom KrigsCoIlegii Utredn:safdelning böra bestridas, och sådant utan lemnadt afseende åt de fullständiga och bevisande upplysningar för behofvens oundviklighet, som af H. Ex. Hr Gr. Brahe och Hr Frih. Franc Sparre blifvit på detta rum meddelade. Utsk. har deremot förklarat sig anse ifrågavar. behof af sådan beskaffenhet, att desamma "m ed ”ordinarie anslagen och genom deras kloka och hus”hållsaktiga användande småningom kunna fyllas och afhjelpas. I händelse detta förklarande icke vore en tom phras, ditsatt i ändamål att, vid saknad af verkliga skäl och bevis, begagnas såsom en förevändning för det begärda anslagets afstyrkande, skulle detsamma innebära en förolämpning för administrationen, hvartill Utsk. saknat skäl. Om Utsk. äger sig bekant, att oklokhet och misshushållning ägt runi vid användandet af de medel, hvilka hittintills blifvit för utredningsoch bekiädnadsbehofven anvisade, hade det varit Utsk:s pligt att sådant utmärka. Dessa medels användande har inför Utsk. blifvit specifikt redovisadt; och då anmärkning deremot icke, mig veterligen, blifvit gjord eller (jag vågar påstå det) med något skäl kunnat göras, hade Utsk. ej bort låta sin fortsatta vägran af ytterligare anslag åtföljas af reflexioner, som uppå administrationen kasta en oförtjent skugga. Härvid anser jag mig äfven upplysningsvis böra erinra, att af R. H. St:s Revisorers är i832 afgifna berättelse, ang:de samma år verkställd granskning af statsver - Den 6 November f. m. Itets samt andra af allm. medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, inhemtas, att icke den ringaste anmärkning dervid blifvit gjord mot de föregående årens räkenskaper för Utredmsafdelningen, hvaraf jag drager den bestämda slutsats, att Hrr Revisorer dervid icke funnit något att anmärka.
Augustas vaknande böjelse för Baron Stjern hade ej undgått Margareta – icke heller att det var ett lyckligt val, emot hvilket Augustas Föräldrar, i det Väsendtligaste ej kunde hafva något att invända. Ingenting ändrades efter denna upptäckt i Margaretas förhållande till dess Elev. Och hvarföre skulle någon ändring ske? Allt Margaretas sträfvande hade gått ut på, att af Augusta dana en renhjertad och klarttänkande, sann och from qvinna. Var icke detta, utom mycket annat, äfven att bevaka en blifvande makes, tillkommande barns interesse! KAPITLET. Sommaren och hösten af det år Augusta ännu skulle få behålla sin älskade uppfostrarinna förflöto. – Under deras lopp besökte den unge Friherre Stjern åtskilliga gånger Winäs, både i egenskap af slägtinge, och – oaktadt en mer än tioårig skillnad i bägges ålder – af Carls vän. (Hvad han tänkte om dennes syster inbillade han sig visligen att ingen anade, utom han sjelf.) Carl hade äfven vistats denna tiden mer på Winäs än på det dystra Sjöborg, dit han nu likväl snart skulle föra sina barn, och vid deras uppfostran och vård återknyta det husliga lifvets för honom, en gång, så smärtsamt afryckta tråd. Vintern kom. Tårar började fukta Augustas ögon hvar gång – och det var ofta – hon såg på Margareta, eller hörde ljudet af hennes milda stämma. Det blef Augustas födelsedag. – Jul – strax derpå skulle Margareta resa – men lilla Emilie sjuknade. – Så länge hon var sjuk, var det ej ens tänkbart att beröfva henne åsynen och vården af Bonne Amien, vid hvilken det ljufva barnet var fästadt med en förunderligt stark tillgifvenhet, men då hon tillfrisknat, kunde Margareta af inga fintliga föregifvanden och skäl mera qvarhållas. Dagen före hennes afresa, föreslog Grefvinnan ett besök i grannskapet, att dermed något muntra Augusta och barnbarnen. Margareta, ensam hemma, grep under Augustas frånvaro till den tråkiga inpackningen, att dymedelst befria den sörjande flickan ifrån nedsväljandet i små partier af det, äfven i materiellt afseende bittra afskedet.
Om granskning af PoliceFörfattningarne och angående Personers försändande till Correetionshus. 2:0 PresteStåndets Beslut att låta hero vid StatsUtskottets Memorial, i anledning af återremiss rörande föreslagne Prestebohls-friheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherdeoch Capellans-Boställen, 3:o Instämmande uti Ridderskapets och Adelns Beslut af den 1 dennes, angående en underdånig auhållan till Kongl. Maj:t, att IlofCancelleren måtte undfå Nådig föreskrift, att, så snart Riksdagskallelsen utfärdas, låta vidtaga sådana förberedande åtgärder, hvarigenom RiksStåndens Protocoll och Bihanget må kunna under Riksdagens lopp skyndsamt från trycket utgifvas. ,t Ifrån Vällojlige BorgareStåndcl : Af den 8 dennes, om bifall till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Ulskottcns Betänkande, rörande frågan om llusbehofsQvarnars befrielse från Skattläggning. Af den 11 dennes, med underrättelse att BorgareStåndet: i:o Återremitterat följande Utskotts Betänkanden nemligen: 422 jVen i4 April. La^Utskottets: Dels i anledning af väckt fråga om förändring uti det nu stadgade sätt för uppenbar Kyrkoplikts verkställande; dels öfver Herr Holms Motion om granskning af PoliceFörfattningarne, rörande sysslolöse personers försändande till Gorrectionshus ni. m. Statsoch LagUtskottens : I anledning af väckte Motioner om Löneförbättring för Iläradshöfdingarne; och ✓ BancoUtskottets: Angående kungörande af BancoSedelstockens belopp för hvarje år. 2:0 Bifallit, nedannämnde Betänkanden, nemligen: Statsoch Lag-Utskottens: Angående Herr von Engeströms Förslag om årliga Lagsamlingar. StatsUtskottets : I anledning af Kongl.
På sådant sätt har det tillgått under hela tiden af Sveriges närvarande Statsskick, och någon brytning i de vanliga förhållanderne har ej uppstått eller kunnat uppstå, derest icke sådane omständigheter inträffat, hvilka ej kunnat emotses, då anordningar i vissa fall kommit i fråga. För tillfredsställande af Rikets Ständers egne önskningar och derom gjorde framställningar, hade Kongl. Maj:t anbefallt åtgärder, hvarigenom vigtiga förändringar tillvägabragts i organisationen af åtskillige bland de förvaltande Embetsverken. Den förmodan borde väl ej varit underkastad klander, att skyndsamt fullbordande af hvad, sorn önskats, skulle omfattas med tillfredsställelse, helst Rikets Ständer ej ens äskat att deltaga i organisationsåtgärderne, och desse för öfrigt äro af beskaffenhet att höra till föremålen för Regeringsärenden. Kongl. Maj:t täcktes derföre anbefalla verkställighet af de förändrade organisationerne, och som tillgångar beräknades å besparingar inom andra Hufvudtiteln, så mötte hvarken hinder eller betänkligheter mot anvisningar å nämnde besparingar, för att utgå ad interim till löner och andra utgifter, de der bade sin upprinnelse af om förmälda organisationsåtgärder, under skälig förväntan, att vid Rikets Ständers snart instundande sammankomst, de beräkningar till fastställande af Hufvudtitlarnes belopp skulle godkännas, hvilka lades till grund för Statsförslaget; men vid den derefter inträffade Riksdagen ansågo Rikets Ständer sig befogade att vägra anslag till hvad efter desse beräkningar erfordrades, att å ordinarie Stat uppföras, motsvarande de i följd af vissa Embetsverks organisation ökade utgifter, under förklarande tillika —- märkom det väl! — att de Embets och Tjenstemän, hvilka fått sina löner anvisade å besparingarne, skulle framgent förblifva deraf i åtnjutande.
R:dr; till aflöning för Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden, såväl i hufvudstaden som i landsorterue 32,800 R:dr; till arfvode för Civil-ing enior ers undervisande vid Mariebergs Artilleri-läroverk eller den läroanstalt, som i följd af väckt fråga om denna undervisnings förflyttande kan framdeles i Nåder bestämmas 3,000 R:dr; samt till stipendier för elever, som genomgå den för Civil-ingeniörer bestämda kurs 3,000 R:dr. Hvad Departements-Chefen sålunda föreslagit och tillstyrkt biträddes af Stats-Rådets öfrige ledamöter och blef af Kongl. Maj:t till alla delar i nåder gilladt, hvarjemte Kongl. Maj:t förordnade att utdrag af protokollet skulle Einans-Departementets Expedition meddelas till behörigt iakttagande vid upprättande af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, uti hvilken proposition borde gifvas Rikets Ständer tillkänna att Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader generalförslag rörande understöd för ifrågasatta allmänna arbetsföretag komme att meddela Rikets Ständers Stats-TJtskott, äfvensom att de kartor, kostnadsförslag och öfriga handlingar, hvilka för vidare upplysning i dessa ämnen kunde varda för Rikets Ständer erforderliga, blefve hos bemälde Styrelse att tillgå. Ex protocollo W. Th. Strokirk. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1865. Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 1 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 13 Oktober 1865. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geee, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes ärendena, Grefve Manderström, samt Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Den nu ifrågavande lagparagrafen bar haft samma lydelse allt sedan 1734, således mera än hundra år. Flera af R. o. Ad:s medlemmar hvilka såsom ledamöter i en Öfverrätt varit i tillfälle alt bedöma lagrummets beskaffenhet, hafva här intygat, att något tvifvel om dess rätta tillämpning icke upstått. Jag kan vid sådant förhållande icke inse nödvändigheten att förändra detsamma. Visserligen har Hr Tham upgifvit, att så väl han som mången af hans embetsbroder, vid den tillämpning af lagrummet som dem tillkommer, funnit detsamma otydligt, men han har icke påstått, att någon egentlig olägenhet vid tillämpningen upstått. Deruti måste således ligga ett temligen tydligt erkännande, att det bekymmer, sorn lagrummets tolkning förorsakat dessa herrar, haft sin öfvergång ulan några svårare följder än någon tankeansträngning. Det ligger ock i sjelfva sakens nalur, att lag, så gammal som vår nu gällande, genom sin tillämpning vunnit D e il 7 F eb f U a r i. 328 en sådan häfd. alt den svårligen kan misstydas, men om man förändrar dess ordalydelse, kan del deremot, på säll Hr Carleson redan anmärkt, ganska lält hända, att misstydningar och deraf föranledda rättegångar komma alt ega rum. 1 ju kortare ordalag eli lagstadgande är affattadt, desto tydligare ur det, då deremot mångordighet merändels gifver anledn. lill misstydningar. Jag får således för min del förena mig med de ledamöter af detta Stånd, sorn yrkat afslag å Betänk. lten härefter först till bifall å förevaride Betänk, framstälda proposm besvarades med starka Nej blandade med Ja, och då Hr Gr. o. Landtm, sedermera hemstälde om 11. o. Ad. behagade afslå detta Betänk., ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo Lag-Utskis d. 28 och 31 sisth Jan. på bnrdet lagda Betänk.
Skaraborgs, Kronobergs, Jönköpings, Westmanlands, Östergöthlands, Södermanlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Örebro, Wermlands, Gefleborgs, Malmöhus, Christianstads, Hallands och Norrbottens, till ett sammanräknadt belopp af B:ko R:dr 286,500: hvaraf den 30 nästlidne Juni utestodo: i Skaraborgs Län 3,000 y> Kronobergs » . , . 5,000 n Jönköpings » • 5,000 _ — » Westmanlands » • • • 2,500 » Södermanlands » • • 3,000 » Elfsborgs » • . • 3,000 » Örebro » • 5,000 — » Gefleborgs )) , , , 2,442 8. — » Hallands » . • 3,000 * Norrbottens 3,000 Summa B:ko Rulr 34,942 8. — 35 Till invexling af forslitna småsedlar äro under samma tid dessutom anordnade: till Låne-Kontoret i Götheborg 170,000: » d:o i Malmö 155,000: » d:o i Wisby 10,000: hvaraf den 30 Juni delta år utestodo: hos Låne-Kontoret i Götheborg 17,400: » d:o i Malmö 10,000: » d:o i Wisby 1,500: < Sammanräknade beloppet af de i berörde ändamål utgifna förskott uppgår således lill 621,500 R:dr, och summan af de utestående till 63,842 R:dr 8 sk. Kassören G. L.