Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Ridderffapet och Adeln vcksä ffulle hafwa tälamod att afhöra alt hwad Herr Grefwe ak Ogxlaa behagar anföra , sä förr än han efter laglig vndcrfbkning af Kongl. Maj:t blir frikänd frän alla de wanhcdrande tillmälen, hwarmcd han nu som oftast undfägnas, lärer Ridderffapet och Lldcln iffe med wisihct kunna stadga sitt begrepp, huruwida han kan anses wärdig, akt i wära 'fammankomster deltaga. Det är nästan obegripligt huru nägon Ledamot kan wilja förcffrifwa Herr Grefwe» och Landt-Marffalkcn samt Högloft. Ridderffapet och Adeln, att afhöra alla desi widlyftiga berättelser, arter och handlingar; och om detta ffer för att ändra en redan fattad opinion, tror jag det afwcn wara utan alt ändamäl. Min tanka är desiutom, att, oaktat alt tälamod att höra, kunde en närmare undersökning pä detta rum om orsakerna till Rikets närwarande olyckliga belägenhet, till den harm Nationen bär för de Personer, som dertill medwerkat, leda till de mest obehagliga följder. Ckt starkt rop af bifall till detta Herr kälffrnLns yttrande hördcS, och Friherre gjerts, Axel, confirmrra be sig särskildt med Herr kLKIman. Grefwe I^öevenkjelm, Larl Axe!: Cn wärd Ledamot har nyligen förundrat sig huru en af StändetS Ledamöter kunde wilja pätruga osi läs nrn, Den 22 September. 723 Ningen af fortvarandeHandlingar.
Utskottet ville ytterligare taga i öfvervägande de skäl, som tala emot hvarje nedsättning af de föreslagne lönebeloppen. iS8 Den ai Maji f. m» Utskottet liar vid indeldta Cavalleriet, som endast utgör 38oo man, föreslagit en besparing af 12,870 R:dr uti det för detsamma af Kongl. Majit begärdta anslag, men deremot tillstyrkt en besparing af endast 26,226 R:dr 32 sk. för hela indeldta Infanteriet. Utskottet måtte således ansett, att Cavalleriet fått sig tilldeldte för stora löneförmåner uti det uppgjorda förslaget till en ny lönereglering. Jag vädjar till hvarje sakkunnigs omdöme, om sådant är förhållandet, när man tager i betraktande de större utgifter, som åligga CavalleriOfficern för inköp och underhåll af tjensthästar och sadelmunderingar, samt underhåll af stalldräng. Jag kan icke ett ögonblick hysa den tanka, att Utskottet visat väld emot ett vapen framför ett annat, men anhåller likväl på det högsta, att denna märkbara omständighet vid återremissen benäget måtte tagas i ytterligare skärskådande. Kongl. Maj:t har föreslagit, att Staten för Kronprinsens HussarRegemente skulle förökas med 974 Ridr 23 sk. och 2 tunnor spannemål. Utskottet har afstyrkt denna tillökning på den grund, att det ansåg härmed åsyftas endast en löneförhöjning för det högre Befälet inom Regementet. Jag tror, att Utskottet misstagit sig häruti. Efter min förmening har Regeringen egenteligen härigenom begärt, endast hvad som felades för att kunna lemna tillräcklig lön Den 21 Maji f. m. åt de tvenne Majorerne, ocli skilja dem från revenuen af sina hitintills egande Esqvadroner. Härtill fordras mycket mera än den hegärdta förökningen i anslag, men resten tillvägabringas dels genom minskning uti EsqvadrousChefernes inkomster, dels genom indragning af Underbefäl m. m.
Om falsk angifvelse; sfi ock om annan ärekränkning. Do enda förändringar Rikets Ständer i detta kapitel funnit nödiga, äro dels jemkning i straffbestämmelserna i 3 §, i följd af Rikets Ständers åsigt att ej stadga ExpeditionsUtskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 185. 11 absoluta straff samt i anledning af Rikets Ständers beslut om suspensionsstraffets bibehållande, — dels ock en, i följd af förändringen i 14 kap. 35 §, dermed likartad förändring af 12 § i förevarande kap. 17 KAP. Om äktenskapsbrott. I detta kap. hafva Rikets Ständer ej funnit skäl till annan förändring än att Rikets Ständer i sista punkten af 3 § ändrat ordet vunnit till sökt. Detta synes nemligen vara en konseqvens af första punktens innehåll. Och har, genom ansökning om äktenskapsskilnad af den ena utaf de oskyldiga makarna, brottet blifvit lemnadt åt offentligheten, finnes intet giltigt skäl att ej befordra begge de brottslige till straff. 18 KAP. Om sedlighetsbrott. I detta kap. hafva Rikets Ständer funnit några förändringar nödiga. Så i 4 §, enligt hvilken, för otukt emellan ett syskon och det andras afkomling, straffet ovilkorligen skulle vara högre för den förra än för den sednare. Detta synes dock obilligt i händelse den, som vore af ett lägre led, likväl vore äldre till lefnadsåren. En brorson t. ex. kan vara en äldre man, då hans fader-syster ännu är en helt ung flicka. — Rikets Ständer hafva derföre i denna § antagit en gemensam straffbestämmelse, — öfverlemnande åt domaren att efter omständigheterna i hvart fall afgöra i hvad mån den ene är mer eller mindre brottslig än den andra. Straffnedsättningar äro för öfrigt af Rikets Ständer vidtagna i 7, 10 och 15 §§, hvarjemte Rikets Ständer ansett redaktionen af sistnämnda § böra jemkas till närmare likhet med den i nu gällande lag antagna. 19 KAP. Om eldskada aj uppsåt eller vållande; så ock om annan skadegörelse ä egendom.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade såsom sin gemensamma tanke förklara, att uti den näst den sista meningen, som börjas med orden: Sä dane_, Försvarsverket beträffande &c. skulle tilläggas KrigsExpeäitionen , vid uppräknandet af de Verk, der handlingar kunde finnas, som ansuges medföra våda för Rikets säkerhet. Herr Hjerta: Jag tror, att man kunde borttaga både KrigsCollegium, Förvaltningen och GeneralAdjutantsExpeditionen, den siste derföre att det redan är en gifven följd, och de andra såsom redovisande för medel. Jag anhåller, att denna framställning först måtte göras, emedan den innefattar i sig den som Herr von Schulzenheim yrkat. Haris Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde vidare, 0111 Rid - Den 2g Januari» e. m. 3»7 dérskapet och Adeln ville, såsom dess gemensamma lanka antaga den vid förevarande moment j^tterligare gjorda anmärkning, att derutur måtte utgå orden: hos KrigsCollegium, Förvaltningen af Sjöärenderne eller GeneralAdjutahtsExpeditionerne vårdade. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition , att sistnämnde anmärkning måtte få förfalla. Ropades åter Ja och Nej. Herr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller om proposition på hela meningens uteslutande, emedan den ej finnes i den gamla lagen och, på skäl som redan äro anförde, ej horde finnas der. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att Hans Excellence fattat Herr Hjertås anmärkning så, som den af Hans Excellence blifvit framstäld, nemligen att uppräknandet af de Verk, der de ifrågavarande handlingarne kunde förvaras, skulle uteslutas. Herr Hjerta: Min syftning var icke endast denna, utan ock att hela denna mening skulle utgå. Den finnes ej i den förra lagen, och jag anser den obehöflig.
Slutligen får jag förklara, att sedan jag nu uppfyllt min pligt, som är den, ali uppenbara felen i den gamla författningen och uppgifva de nya grunder, som äro bättre än de gamla, och då J, mine Hrr! förkastat dessa föreslagna förbättringar, så får jag förklara, säger jag, att jag nu anser mig kunna begagna mig af alla de utvägar till enskild förtjenst, som den gamla bristfulla författningen erbjuder, enär jag nu så uppenbart gifvit tillkänna felen i den gamla författningen. Jag yrkar i allt fullt återremiss af Utsk:s förslag, derföre att om äfven de grunder skulle antagas på hvilka den nya författningen är byggd, så har Ulsk. lik - 302 Dtn 26 April f. m. väl i åtskilliga delar frångått förslaget alldeles. Gr. af Ugglas liar litet vidrört skälen derför, oell jag vill ej besvära R. o. Ad. med upplagande af de felsleg, som linnas i förslaget, ulan jag lier att i della hänseende fä blott åberopa min reservation. Det är blott ett litet tillmäle i afseende härpå, som jag ber alt fä besvara. Man har nemi. sagt, alt ett fel skulle vara begånget eller åtminstone en förseelse uti 35 § 2 mom. Jag bekänner mig vara författare af detta mora., och livad som star skrifve!, det står skrifvet för min räkning; jag blyges ingalunda derför. Det afser nemi. att förbjuda del missbruk, alt bränvinsbrännarne skulle kunna i särskilda hus hafva en inrättning för tillverkning af bränvin, hvilken ej skulle kunna upptäckas, dit man ej skulle kunna komma till undersökning, men der han skulle kunna tillverka mäsk. Erfarenheten har visat att så kan tillgå, och ungefär verba formalia till stadgandet återfinnas i den Preussiska författningen.
Herr Lefrens förslag, att sättet för kungörandet om anbud på lånets försträckande öfverlemnas till Fullmägtiges bedömande, anser jag vara desto rigtigare, som dylika kungörelsers införande i så allmänna Tidningar, som Utskottet projecterat, ej är önskvärdt och ej eller brukligt. Dylike låns upptagande kungöras vanligen genom Consuler på större Börser. Jag afstyrker kungörandet i allmänna Tidningarne, i synnerhet derföre, att jag tror det gå med detta låneproject, som med gasupplysningen här i Staden, nemligen att frågan förfaller; och jag hemställer, om det då vore förvår Credit nyttigt, att af allmänna Tidningarne utspriddes, det vi begärt, men ej kunnat få ett obetydligt lån. Den 4 Mars. Grefve Frölich, David: Jag liar begärt ordet endast för att svara Herr Cederschjöld. Han har väl redan af Herr Rosenblad fått det svar, alt, då en långifvare icke på bestämd tid uppfyller contractet, han, enligt Utskottets förslag, genast förlorat rättigheten att detsamma fullgöra, och förverkat böterne af 2| procent utaf Capitalet, och att någon vidare prrescriptionstid för honom, att sedermera verkställa penningeförsträckningen, vore otjenlig. Men då Herr Cederchjöld likväl ytterligare upprepat och påyrkat sitt förslag om införande af en föreskrift angående en sådan praescriptionstid af två månader, anser jag nödigt erinra, att i punkten förut står: ”inom viss bestämd lid, efter något anbuds ”antagande, åligger långifvaren alt till säker”het för uppfyllandet af sina förbindelser, ”deponera valuta, eller ställa antaglig bor”gen för 2^ procent af den erbjudna låne”summan, hvilkas förlust skall, utom påföljd efter lag, drabba långifvaren, derest ”han brister i fullgörandet af sine åtagan”den. Det är således bestämdt, att långifvaren inom den öfverenskomma liden skall uppfylla förbindelserne, vid äfventyr att förlora rättigheten dertill och det utsatta vitet. Något vidare stadgande behöfves ej.
"Åh bevars, fru Lönner, jag misstänker visst icke frun för att veta något ne-nej, den som är så sträng och dygdig, lägger sig ej om bord med något ondt ... men man har väl ändå, skulle jag tro, hjerta för sina närmaste!" "Om det är någon olyckspost som herr patron har att förkunna, så sjung i herrans namn ut... Kanske att Jon Jonsson är kommen? och att sakerna, som Ragnar..." Häftigt rodnande bröt Magda tvert af. Men patronen behöfde ingen fortsättning. Han låtsade väl ej ha förstått ett ord; dock som han sjelf väntade saker med samme skeppare, visste han att denne befann sig i Göteborg, och det var ingen konst att gissa, det styrman Lönner, som troligen ditkommit, lofvat hemsända något insmugladt gods. Ett par ögonblicks tystnad hade uppstått. "Jag känner ingenting om Jon Jonssons resa. Fru Lönner väntar väl helsningar från sin man, kan jag förstå?" "Ja, både helsningar och lite varor!" svarade Magda, som efter en kort besinning ansåg vara bäst att icke förhemliga den saken. "Emedan Ragnar hade sin månadshyra i behåll, har han som vanligt tagit några saker hos vår köpman i Göteborg vi äro fattiga och kunna icke begära kredit." "Det är också bäst att icke behöfva anlita krediten... Men vi ha nu icke att göra med styrman Lönner eller Jon Jonsson det är här näravid som någon gjort sig olycklig." "Store gud, hvad kan det då vara? Jag skall springa efter far!" "Om gamle herr Lönner är ute", svarade patron Fabian, döljande sin glädje under en dyster skakning på hufvudet, "så hemta honom icke: det skulle endast vara att tillskynda den aktningsvärde mannen en stor sorg!" "Men så säg då?" stammade Magda. "Det gäller Calle!" "Calle den stackars token?" "Åh, han har ganska väl sitt vett i behåll, och förevändningen om hans mindre vetande kommer icke att skydda honom, ifall det blir sak af tjufnad, stor eller liten, blir dock alltid tjufnad inför lagen." "Vildbrådet"... Med en uttrycksfall häpnad slog Magda händerna tillsammans.
M. kunna vidtagas, få Riksens Ständer af den orsak, som här ofvan blifvit anförd, och då värderingssummans antagande såsom bördeskilling, enligt Riksens Ständers tanka, icke förnärmar tredje mans rätt och är på billige grunder bestämd, yttra, att Riksens Ständer, för den händelse E. K. 3VI. skulle utf rila den ifrågavarande lagen, till E. lC. M. öfverlemna, att, genom den författning, gom i ämnet komrne att utfärdas, göra den förändring af allmänna lagens stadgande oro bördeskilling, att nemligen för fast egendom, försåld genom Lotteri, må såsom köpeoch börde-skilling anses den summa , hvartill egendomen vid den i forfattningen omnämnde värdering blifvit uppskattad. \ Riksens Ständer framhärda ••gtc». Underdåniga Skrif'velikrl *37 N:o 454. Uppl. o. gotik, lios Ridd. o. Ad. d. 19 Dec. 1853. Preste-Ståndet d. 20 Borgare-Ståndet d. 20 —- — Bonde-Standet d. 20 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående haga Domstol för åtal emot Ledamöter i Rikets IdofRäller, Collegier Allmänna Beredningen och Allmänna Magazins-Direction. S. A. K. Riksens Stander hafva fästat uppmärksamheten dervid, att något bestämdt stadgande ej finnes vid hvad domstol, Ledamöter utaf Rikets 'HofRätter och Collegier, Allmänna Ärendernes Beredning-och Allmänna Magazins - Directionen kunna för fel i tjensten till ansvar ställas.
Till bestridande af den del utaf kostnaden för denna nybyggnad, som öfverstiger ofvanberörda af Rikets Ständer till densamma beviljade Statsanslag, eger visserligen institutet, enligt hvad här ofvan förmäldt är, tillgång i egna kapitaler; men dessa kapitaler blifva i och med detsamma till största delen medtagna, och institutet går äfven dermed i mistning af årliga räntan af dessa kapitaler, så väl behöflig för att dermed kunna bidraga ej allenast till bestridande af de för institutets ändamålsenliga verksamhet nödiga utgifter, än äfven till underhåll på institutets fond af ett större antal frielever för emottagande af hvilka det årliga Statsanslaget af 45,000 R:dr Runt ej lemnar tillgång, För att nu hålla institutet för döfstumma och blinda skadeslöst för denna ränteförlust, får jag härmed vördsammast anhålla: det Rikets Höglofliga Ständer behagade till nämnde institut, utöfver det ^'anslag af 45,000 Riksdaler Riksmynt, som för närvarande af Statsmedel årligen till institutet utgår, ytterligare anslå en årlig summa af Femtontusen Riksdaler, så att hela årliga Statsanslaget till institutet hädanefter må blifva Sextiotusen Riksdaler Riksmynt. Stockholm den 30 November 1862. F. A. Rinman, JW 276. Af Herr Hedman: Angående utfärdande af en förordning innefattande alla erforderliga stadganden i fråga om mått och vigter samt deras justering och arfvodet derför. Sedan Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid 1854 års riksdag beslutat ett nytt system för rikets mått och vigt, så utfärdade Kongl. Maj:t den 31 Januari 1855 en Stadga om mått och vigt samt en Instruktion för justerare af mått och vigter. Båda dessa författningar angå den stora allmänheten på det närmaste, och det hade fördenskull varit en fördel för samma allmänhet, om den haft alla ämnet rörande föreskrifter samlade i en enda författning, i stället att den nu måste söka dem i tvänne författningar. Emellertid hade väl detta gått för sig, allenast berörda författningar förblifvit oförändrade.
Punkterne af Bet. De i irsta Mom. nämnde förbindelser få icke användas utan i och för förstärkning af Bankens reela Fond, då detta af Banco-Fullmägtige nödigt pröfvas, äfvensom, innan Banken tillätes deni å annor man öfverlåta, de skola lörst RiksgäldsContoiret till inlösen hembjudas. (Jemf. Betänk. Bankens öfriga fordringar lios Staten skola inom linien balanceras, och sålunda från Bankens beräknade tillgång vid Öfverföringen från 1829 års Bokslut till 183o afskiljas, nemligen: a. Riksgalds-Conloirets skuld för begagnadt Creditiv emot Ränta till i89.3 års slut Rdr 4.oi4.852: 16: 3. b. dito för utelöpande Creditsedlar med inbegrepp af Kopparpollet terne vid 1823 årsslut 4.025,095: 39: ■— c. f. d. Kongl. Allmänna Magazins-Inrättningens Discont-Creditivskuld 1,800,000: * d. 1) dito skuld för lyf-' tad Creditiv till upp f köp af Myntbara metaller 2) Riksgälds-Contoirets^ till det belopp Skuld för utrednin f dessa fordringar gen af Malmö f. d.k utgjorde den 3i Discont Verk 'j December 1829. 3) dito dito för utredning af Götha Canal-1 Bolags f. d. Discont-y V erk. Hvad Banco-TJtsh:s Memorial, N:o 119. 9 Hvad som efter i83ö års början kan blifva afbetaldt 3 dessa fordringar, kommer att öka Bankens Capital-behållniOg, hvaremot de inom linien balancerade Summor då komma att i samma mohn minskas (Jernt. Punkten 16 i Betänk.
Minskning af de behöfvandes antal och lindring i bidragen till dessas underhåll torde deremot på det bästa och lämpligaste sättet kunna beredas genom medgifvande! af en allmän näringsfrihet, som sätter livar och en i tillfälle att begagna sig af den för honom mest naturliga utvägen till förskaffandet af sin bergning. Tvenne reservanter, Hrr Hjärne och Bååth, hafva väl föreslagit, alt fat tiga fgiflerna borde bestämmas i förhållande till den personal, sorn hvar och en liar hos sig skattskrifven eller som på dess ägor har sin bostad, och jag linner visserligen en sådan fördelningsgrund af dessa afgifter i allmänhet vara både rättvis och tillämplig; men jag anser, icke, att någon -ny allm. författning derom behöfver utfärdas, enär 1788 års förordn. g ifver tillräcklig latitud för församlingarna att rörjde ordnandet af deras lättiganslnlter sjelfva besluta. Jag skulle, i öfverensstämmelse med hvad jag nu. yttrat, viljatillstyrka afslag å Ditsktns i frågavar. betänk... om icke jiag. 11 föi eköfft en anao 11. • ; ’ f)7 53o Den s3 Mart. nan hemställan af Utsk:n, hvilken jag för min del Önskar matte varda bifallen. I anseende härtill, och då betänk, nu för första gången till RiksStm inkommit, får jag altså anhålla om återremiss af detsamma, dervid dessa mina anmärkn:r torde få medfölja. Frih. Boye, Ludv.: Jag anhåller, att Hr Ridd.secret. ville upplysa, om och huru de öfriga Stånden afgjort detta betänk. Underteckn. Ridd.Secret.: Från Presteoch BondeSlm har ej någon underrättelse ankommit; men BorgareSt. har återremitterat betänk. Frih. Boye: Efter denna underrättelse anhåller jag, att det nu föredragna betänk, må ytterligare få hvila på bordet, och hoppas, att Hr Stuart förenar sig i denna anhållan, enär min afsigt är att komma till närmare eftersinnande af frågan. Frih. Cederström, Jac.:
S-D-8öredrogs a nyo Stats, Utskottets pa Bordet hwilande ytterligare utlåtande», i fraga om Mede! till en ny wägS anläggande emellan Wermland och Jemtland, samt Stats - anslaget under Åttonde Huswudtiteln kill en nybyggnad af Garnizons Sjukhus; Och da derwid inhämtades, att Rcspect. MedStanden redan bifallit detza belänkanden, ^sa besiöt ock Borgare - Ständer, att för sin del wid samina betänkande lala beto. Ut supra. Lx krotocollo. Lerjström. Utdrag af wällofl. Borgare-Ständets prstocoll, hältet wid Urtima Riksdagen i Orebro den r; Juli» »812. S-D^ anledning af gjorde anmärkningar wid Lag, Utskottets Betänkande, om förpantning af Fast Egendom, blef detta Betänkande till Utskottets ytterligare beredning aterförwist. Ut supra, krotocollo. Lerjström. Utdrag af Wällsflige Borgare, Ständets protocoll, hallit wid Urtima Riksdagen i Orebro, den rZ Julli i8l». S. D8öredrog§ a nyo och gilladeS Pabevolance-Utstortets först asgifne Betänkande, i anledning af Kongl, Den rr Julik. r6zz Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en allmän Patzcvolance-Jnrättning, med de af Utskottet i sista Betänkandet gjorde rättelser och tillägg. Ut supra. Lx ?rotocollo, I. Lerjström. Utdrag af wälloflige Borgare - Ständets protocoll, hällit wid Urtima Riksdagen i Orebro den rz Julik »812.
Jag lemnar i sitt värde hvad erfarenhet Herr Lidströmer redan medhunnit samla i den grannlaga och säkert grundliga samt djupare insigter äskande Konsten, att rätt och utan väld bedömma Konstnärers mer och mindre skicklighet; — ty huru och af hvem bestämmes väl med säkerhet den på ett så afgörande sätt af Herr Lidströmer af kunnande jemngodhet uti Konstskicklighet? enär de bästa KonstDomare ur en granlagare försigtighet, sällan anse tillständigt att den bedömma. Herr Lidströmer tyckes åtminstone icke hafva mycket anat af ifrågavarande Konststyckes vidsträckta omfattning, då han ansedt tvänne år vara högst tillräckelige för utförandet af en Composition, åf circa 3oo Figurer; och ehuru han, jag vill ej tro blott för att underminera den af mig började KröningsTafla, yttrat sig, såsom vore han försedd med Fullmagter från andra Artister, alt underbjuda en med detta ämne förut sysselsatt Konstnärs vilkor, gör jag med öf - Den 27 Jannar ii. 327 vertygelse de af honom nämnde Artister, äfven sorn i allmänhet hvarje sann Artist, den rättvisa, alt de säkert aldrig kunnat, hvarken uppdraga Herr Lidströmer detta hans förfarande eller billiga det. Konstnärer hafva sins emellan hederslagar äfven i detta afseende, och jag tror, alt till och med de lägsta Idkare af de Mechaniska Konsterne skulle, med bibehållande af någon hederskänsla, draga i betänkande att åtkomma eller nedsätta värdet af ett Arbete, som af en annan redan är begynt. Det af Herr Lidströmer föreslagne sättet, att hos vissa af honom framställda Artister söka upplysning, huruvida och till hvad Pris de skulle vilja sig omberörde Arbete åtaga, synes mig nog mycket likna EntrppcnadAuctioners anställande tilt den minstbjudande.
Ridderskapets och Adelns eget godtfinnande, huruvida Ridderskapet och Adeln skulle vilijr inbjuda sina MedStänder, att en så beskaffad förändring antaga. 16:0 Från OecönomieUtskottet, af den 6 Juli, i anledning af väckt fråga om Båtsmansfördubblingens återställande, och har Utskottet, uppå anförda skäl, ansett sig böra tillstyrka, att Båtsmansfördubblingen, i likhet med de, uti BåtsmansContracterna, derföre stadgade grunder åter måtte upplifvas, samt sättas i det skick, hvaruti den före den 15 April 1810 befanns. 17:0 Från ConstitutionsUtskottet af den 10 Juli, i anledning af den till Utskottet remitterade frågan om en förbat - Deti 14 Juli. f. m. 659 träd National Representation. Utskottet sorn, uppå anförda skäl, icke ansett sig kunna nu uppgöra något förslag i detta afseende, tillstyrker endast en underdånig Skrifvelse från Riksens Ständer till Kongl. Maj:t, hvaruti h u f v vid sakligast skulle anhållas om sandande af allmänna Statistiska kunskaper öm Sverige. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 7 e. rn. In fiderri Protocolli A, G, Silfverstolpe. Fredagen den 14 Juli, Plenum klockan 6 förmiddagen. Justerades följande Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets oehs Adelns Plenum den 11 Juli 1815. S. D. Upplästes och godkändes St3tsUtskottets den 6 dennes afgifna öch följande dag på Bordet lagda Utlåtande, i anlcd. 66o Den 14 JhZZ /. m. »iner af anmärkningar vid Utskottets 'Betänkande öfver Kongl. Mairts Nådiga Proposition, om ersättning af den förlust i årlig inkomst, som Allmänna Barnhuslnrättninven i Stockholm måst vidkännas genom Storfurstendömet Finlands afträdande.