Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommitterade antaga derföre, att, om hvad af dem blifvit föreslaget rörande arméens organisation och dess sjukvård skulle i hufvudsak vinna Eders Kongl. Maj:ts nådiga bifall, vederbörande sakkunnig myndighet blifver anbefalld, att föreslå de åtgärder i afseende på instrumental-utredningen, som blifva nödvändiga för att denna må motsvara arméens behof på krigsfot. 22 Bil. A. Öfversigt af arméens läkarebehof på krigsfot, beräknadt enligt de i kongl, förordningen den 13 Juni 1853 bestämda grunder. 50,000 man i fält och 20,000 till 24,000 man i reserv eller i depöter. A. Arméen 1 fält. Trupperna. 50 bataljoner infanteri 50 underläkare Förslagsvis beräknade för : 12 brigader (4 bataljoner i brigaden 36 legitimerade läkare, — __ _ 1 kavalleri-reserv » » 1 underläkare 1 artilleri reserv med parker 2 » 2 . Högqvarteret 3 » » 1 X) Sjukhusen. För 15 °/o af styrkan eller 7,500: a) första liniens för 6 % 3,000 8 fältläkare 1 , no * ° 30 sjukhusläkare } 60 u"derl^re Läkarebehof vet för arméen i fält blir således: För trupperna med staber 196 legitimerade läkare, 82 underläkare 286 legitimerade läkare, 232 underläkare — 518. B. Reserven och depéterna. Trupperna. Anmärkning: kavalleriet och ingeniör-trupperna hafva endast exercisdepöter, för att ersätta afgång bland manskapet vid arméen i fält, då deremot infanteriet och artilleriet tillika utgör reserv. 23 Sjukhusen. Beräknade likasom första liniens: Läkarebehofvet för depoterna blir således: | 28 underläkare För trupperna 38 legitimerade läkare, 34 underläkare 55 legitimerade läkare, 62 underläkare Sammandrag af läkarebehofvet. För trupper och staber: Vid arméen i fält 196 legitimerade läkare, 82 underläkare 234 legitimerade läkare, 116 underläkare Vid sjukhusen:
Löntillökningar, om upptagande i särskild kolumn uti Aflönings-Staterne, af de vid denna Riksdag beviljade » angående allmänna vilkor för tillgodonjutandet af, se Statsreglering. Löwenhjelm, C. G., se Eftergift. M. Mcechel, om tillfällig lönförhöjning för Kanslisten W Magistratsperson, om dagtraktamente åt den vid nedläggning eller uttagning af pengar m. m. i Landt-Ränteri närvarande » om förhöjdt traktamente, vid besigtningar m. m. för Kronans räkning, åt Rorgare och Magnusson, om förhöjd pension åt förre Banko-bokhållaren N. Malmagen, om Statsbidrag till uppehållande af gästgifveri vid byn 2- « *f o 0 q co r2. hd 1-fj t-s < o , CD fT1 O » 2. r* ?*■ N:o Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig 1 o Skrifvelse. | ^ £3 Sr tfj PJ P crq cz> w CD co cT* Y Kidd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. • 05 tö re a Ridd. 0. PresteBorgareStåndet. BondeP N:0 N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. "nTo~ § Malmöhus läns Jordeboksliggare, se Jordeboksliggare. Mantalspenvingarne, angående beLit. 1). räknandet af 4 1 33 b. 4 Mars 4 Mars b. 7 Mars b. 4 Mars I anledning af återremiss . 4 1 58 29 April 25 April 25 April a.a. 25 April 38 20 Marke gångsprisens bestämmande, angående ändring i Kongl. Kung. den 11 Maj 1855, i afseende på Landshöfdings Ordförandeskap vid sammanträ- dena för — 4 1 90 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli’ Matrosers bildande af Skärgårdsfolk, se Orlogsflottans Matroser.
Till besvarande af den siste värde Talarens anmärkning vill jag blott påminna, att, om hans förslag antages, kan B., som cautionerat för ett lån, hvilket A. upptagit mot accept af C. till högsta beloppet, sedermera låntaga en lika summa emot borgen af C., och A. som acceptant, hvarefter rolerne ytterligare kunna varieras i samma tragedie, till dess triumvii’atet, som kanhända ej äger det ringaste, hunnit att bedraga Banken tillsammans på 3 gånger maximibeloppet. Under de flera gånger jag haft förtroendet att vara Revisor ijjBanco-Disconten har jag haft tillfälle se, att de flesta lån, som medfört förluster för Disconten, just varit sådana, der Låntagare och Cautionister ömsom biträdl hvarandra och omvexlat rolerne. Detta väck-; te en gång så mycket uppseende, att ea Revisor af det Vällofl. BorgareStåndet fö - a64 Den 7 December e. m. reslog det Discont-Directionen Lorde förståndigas om vådan af att bevilja lån till de personer, hvilka begagnade nämnde method att förskaffa sig lån. Detta förslag kom dock icke till execution. Jag vet knappast, om det ens blef intaget i protocollet. Friherre Boye: Visserligen kunna, som Herr Cederschjöld anmärkt, vådor uppstå, men de förekommas och undanrödjas säkrast af en vaksam och omtänksam Styrelse, utan att man derföre pålägger rörelsen i landsorten allt för starka band. Det är nemligen ganska naturligt att 2 å 3 personer, som känna hvarandra, låna hvarandra sina namn, och att den som ena dagen varit Cautionist, andra dagen sjelf kan behöfva lån och då begär tillbaka samma tjenst, hvilken han visat den, för hvilken han iklädt sig borgen. Häruti ser jag ej heller något öndt så länge de äro vederhäftiga. Det vore ganska svårt, om för det jag cautionerat folden ende vederhäftige vän, af hvars borgen jag kunde begagna mig, jag skulle vara beröfvad möjligheten att få eget Discontlån, Det vöre nästan lika tryckande som ett direct förbud att taga Discontlån.
Fris Liöö. och prof. 6lte Vatch. r-tzra Afö. n»s 2?. 338 Dcn ri Apri!. Friherre Ltjernrteät: Wördsamt Memorial' I sammanhang dermed att Wargeringen upplöses lärer wara nödigt, akt Rikets Ständer uppgifwa andra utwägar till Landets förswar, hwilkct ocksä med Kongl. Majus senast framställda nädiga proposition äsyftas. Denna för Samhället wigtiga fraga blir det, äfwcn för hwarje enskild Medborgare, som pakallaS att utse medel kill räddning för ett hotadt Fosterland, och ehuru jag ar osäker huru min öfvertygelse härom möjligen kan instämma med pluralitetens, mä ickekänflan deraf kufwa föresattsen att efter bästa wilja söka befordra allmän rätt och nytta, ett ämne, ssm fordrar tid att moget pröfwas och afgöras. Nägon hufwudsakclig ätgärd att rubba Indelningswerket eller akt oroterade hemman för närwarande kunna aläggas knektehåll anser iag mot meoborgelig rättighet, mot ordning och Constitutionens helgd wara stridande att tillstyrka, sä wida ny rotering är en sräga af Constitutionel beskaffenhet, hwarom i 80 §. af Regeringsformen handlas och i nästpäföljande §. förestrifwcs huru dermed förfaras mä, hwartill kommer, att förändringar i privilegier, som Regeringsformens Iltj. §, vmnäniMr icke kunna, som hushZllsmäl anses, att förtiga det Posthemman och Lotsars lägenheter hwarken böra eller kunna roteras, samt att ibland Land Stats Boställen förekomma sadane, hwilka utgöra hela Lönc-Indelningcn och som rokeringsbeswäret underkastade, skulle fränkänna sina Innehafware all Löne,inkomst, ja stundom derutöfwcr, utom det att resning och skattläggning, p8 sätt Författningarna utstaka, och Högloft.
På samma sätt blifva vi hungriga vid en viss tid, vid hvilken vi vant oss, och efter denna vår vana att äta på bestämdt klockslag rättar sig För Idun af 0. H. O. hela hushållningen i vår organism. Hungerkänslan, som inställer sig vid denna lid, synes nämligen IV. jämte på mycket annat bero på ett visst tillstånd hos vår blodblandning samt HO3 de körtlar, som af' W&amp;J / l ' återtaga härmed den serie uppsatser öfver söndra matsmältningssafterna och vant sig vid att Y \ [/ {? ofvanstående ämne, hvilka andra sysselsättrikligast tillhandahålla dessa vid just den tiden. 7? *? ' ningar för en tid nödgat förf. att afbryta, och Försumma vi nu vår måltid, försvinner matlusten, på fortsätta våra betraktelser därifrån vi i n:r 17 af samma sätt som sömnen försvinner, då vi vaka Idun för detta år slutade dem. öfver ett visst klockslag, och det är alldeles icke V i nämnde, att vi icke skulle vara i stånd till sagdt, att den åter inställer sig när som helst, då det beatt förtära en föda, som i rått eller oberedt skick hagar oss. Matsmältningsorganens körtelsystem lider innehölle de för vår kropp nödiga näringsämnen, af denna oordning i våra vanor, och den omedelbara ägghvitsämnen, kolhydrat, fett, lim, salter, äfven om följden häraf blir dålig och ofullständig matsmältdessa ämnen funnes i densamma i aldrig så väl afning, ojämn afföring, dålig blodblandning och ömsom passade förhållanden. V i måste nämligen i de allra öfverretning, ömsom förslappning af nervsystemet. flesta fall förut tillreda dem, innan vi kunna äta dem, För nervösa personer eller personer, som redan lida och denna tillredning är ofta en ganska invecklad af matsmältningsoordningar, äfvensom barn, hvilkas och kinkig process, som kräfver — eller åtminstone organ äro mycket plastiska och lätt skaffa sig ovaborde kräfva, ty härvidlag slarfvas tyvärr ofta oförnor, är det af stor vikt att noga reglera måltidslåtligt, till men både för helsan och kassan — myctimmarne, och dtt är alldeles icke för mycket sagdt, ket vetande och uppmärksamhet.
Förslaget uplyser närmare, huru bet, efter Utskottets kanka, bör förfaras wid Taxcringarne, men -fwerflödigt torde ej wara, att i sammanhang med det redan anförda, pä detta ställe, nämna ben wigt, Utstottct fästat wid den omständighet, att endast allmänna förtroendet utser dem, som stola beskatta sina Mcd *)Gann, ngenafdcnnatll>M ffyrkesSfwenafentrowLrdig Författares, Benjamin BE, Skritt vlwersatt pa tysta af den namnkunnige Tbaer vck utqiswen i Berlin 1804. Samma Afhandling bär nu blifmit frän Tyskan Pä Swensta kfwersatt och eill trycket befordrad. Den 25 September. 825 Mebbrödcr. Sä wida tillgängen pä sädane Personer det mcdgifwer, mä icke desto mindre Taxerings - Commitkecn ä Landet utgöras af 2 Frälsemän, 2 Präster, 2 Ofrälse Ständs-Personer och Z Binder, men i de Orter, der detta fbrhällande icke kan iakttagas, fyller man bristen frän de öfrige Fvlk-Clasierne allenast att den werkftällande och Lagskipande waglen icke fär taga befattning med sjelswa walen. Desie kunna pä Landet, enligt Utskottets mening, tjcnligast förrättad wid allmän Sockenstämma och efter förmedlat Hemmantal, och alla deri deltaga som Fastighet äga. I Städerna äter mä hwarje Borgares samt andre Husägares röster pä Rädhuset afgifwasoch beräknas efter betz föregäcnde äret erlagde utskylders belopp.
Hällar af l£ tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till viglen af 1 skepp:s vigt, och derunder till skepp., 1 skepp. stäp. v. 10 R:dr. kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor, 1 skepp. stäp. v. 8 R:dr. Malm, rå och osmält, efter angifning. * STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Bevillnings-Utskollets Betänkande, N:o i. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 April 1834, kl. 4 e. m. Betänkande, angående grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen, föreskrifterna för deras tillämpning. Bevillnings-Utskottet får nu, efter fulländad granskning af Bevillnings-förordningen, dervid Utskottet oek förehaft till pröfning de frän Riks-Stånden remitterade motioner i ämnet, jemte de, med föranledande af några bland dem, afgifna särskilda yttranden, jemlikt föreskrifterna i 70 §. Regerings-Formen oell 31 §. Riksdags-Ordningen, till Rikets Ständer afgifva förslag till grunder för den blifvande Bevillningens fördelning, deruti ock, i likhet med hvad vid föregående riksmöten egt rum, intagits de reglementariska stadganden, som för tillämpningen af dessa grunder erfordras; hvarvid Utskottet dock torde böra erinra, att de uti förslaget förekommande sifferbelopp och procentbestämmelser, hvilka först sedan statsbrist-summan blifvit känd, kunna definitivt stadgas, blifvit uppställda endast förslagsvis och för att uttrycka det förhållande, i hvilket Utskottet ansett bevillningen böra fördelas mellan de särskilda medborgare-klasserna.
Men att deremot LagUtsk. på fullt allvar sysselsätter sig med väsendtliga förbättringar uti vår nu gällande alltför slappa credillagsliftning, det är dessmera nödvändigt, och likaså är det angeläget, att StatsUtsk. ställer så till, att ej vidare några stora öfverskott af behållningar i Riksg.cont. må uppkomma, utan om några medel blifva att tillgå, kunna de bäst användas, att genom nyttiga allmänna företag i de delar af landet, som äro mest lidande, på eli helsosamt sätt sprida penningarne dit, der det starkaste behofvet låter känna sig, och der den sjunkande industrien högljuddast påkallar en hjelp, som den så säkert kan erhålla. Detta allt, som nu blifvit omnämnt kan göras, utan att Bankens säkerhet i ringaste mån förnärmas. Men af andra förslag, som Utsk. afgifvit, finnas der några, om hvilka man ej kan säga detsamma. Ty då jag tror mig hafva bevisat, att den egentliga orsaken till sjukdomen just varit den alltför rikliga tillgängen å penningar, vare sig såsom lån eller ökad sedelstock, så måste jag naturligtvis klandra, att man nu tyckes vilja begagna alldeles detsamma såsom läkemedel, som just föranledt skadan. Jag bestrider också derföre på det högsta all den ytterligare tillökning af Bankens lånefonder, som af Utsk. blifvit ifrågasatt. Det må visserligen med skäl kunna sägas, att när sedelstocken sjunkit ned lill det låga belopp, hvarvid den nu står, sä är det icke dess normala tillstånd, utan den måste derföre ökas. Men jag tror, att 54S Den 19 December. delta väl kan ske på det enkla och enda naturliga sätt, att man låter den nuvarande krisen bola sig sjelf, och öfverlemnar åt den inhemska industrien, att på egen hand till landet införskaffa det silfver, som bör gifva rörelsecapitalet den tillväxt det behöfver.
Ehuruväl en skälig ersättning, genom det fastställda årliga arfvodet af 1,666: 32, varit Lag-Comiteens Ledamöter beredd för den under arbetets fortgång derå använde lid och möda, anser Utskottet likväl desse Ledamöter, som under en tid af öfver 20 år lagt hand vid della vigtiga och för kommande tidehvarf påräknade arbete, och hvilka måhända derunder nödsakats afsäga sig de varaktigare fördelar i Statens tjenst, som de på annan väg möjligen kunnat ernå, vara förljente af ett serskildt vedermäle utaf Rikets Sländers välvilja. Bih. till R. St. I detta hänseende anser Utskottet lämpligast vara, att Lag-Comile'ens ifrågavarande Ledamöter, under deras återstående lifstid, må fortfarande åtnjuta ett årligt arfvode, oberoende utaf den löne-inkomst, de i öfrigt uti Statens tjenst kunna ega eller erhålla; och får Utskottet, med ledning af hvad Kongl. Majit funnit skäligt tills vidare tillägga 2ine af dem för innevarande år, härigenom tillstyrka, alt Lag-Comitéens Ledamöter, Commerce-Rådet Zenius, Advoent-Fiscalen P. Staaf och Förste Expedilions-Secreterareu Richert, må ifrån detta års början få, i nyssomnämnde ordning, hvardera uppbära ett årligt arfvode af 833 R:dri6sk. i5:o I öfverensstämmelse med så väl hvad Rikets Ständers år i83a församlade Revisorer föreslagit, som hvad Utskottet uti Betänkandet Nio 22 tillstyrkt, får Utskottet å denna Stat upplaga: de, såsom indelnings-ersättning anslagne hästbemmans-räntor, hvilka utgått af öfverskotten på Stats-Yerkets inkomster och åtnjutits af i tjenst varande f. d.
Utskottet funnit sig böra frånträda sitt i detta ämne gjorda förslag och i stället föreslå antagandet af sistnämnde tarif; hemställande Utskottet alltså, att Rikets Ständer måtte besluta, för behållning öfver 100 R:dr till och med 1,000 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr — 10. att stämpeln å bouppteckningar skall utgå efter behållningen i boet sålunda: n n T) af t. o. m. 5,000 R dr för hvarje fulla 100 R:dr I) 10,000 » » n n » 20,000 » » v * n 30,000 d ti n n » 40,000 n v n v 71 50,000 77 77 77 71 20. 30- 40. 50. 60. 70. Bevillnings-Ulskotlets Utlåtande N:o 29. R:dr öre. för behållning af t. o. ra 60,000 R:dr för hvarje fulla 100 R:dr — 80. n n n 80,000 71 7) 71 77 —• 90. öfverstigande 80,000 n „ n n 1: — Hvad Utskottet i öfrigt föreslagit dels i fråga om den författning, som vid stämpelbeloppets bestämmande bör tillämpas, dels om beräkningsgrunden, dä afliden person på flera orter efterlemnat egendom, torde vinna Rikets Ständers bifall. Ridderskapet och Adeln har återremitterat Utskottets, sidan 21, gjorda hemställan angående stämpel å kontrakter samt den punkt i § 6 af författnings-förslaget, sora innefattar stadganden derom, äfvensom i sammanhang härmed jemväl återremitterat dels Utskottets yttrande med anledning af en utaf Friherre Paykull väckt motion, dels Utskottets förslag angående stämpel å certepartier; hvarvid blifvit anmärkt, att Statsverket skulle, genom bifall till Utskottets förslag i berörda hänseenden, Iida en betydlig förlust.
Detta sednare är wäl ej sä directe nägok stäk, som borde mot, wärka reduclion af Cavallerjet, om den annars är gagnelig; men som Kronans tjenst, i den Militaira wägen genom misibruk är gjord till en händelswara och sämedelst pä wist sätt är att anse som enskild egcndom, sä torde det wara stridande mot mensklighetens lagar, om den som upoffrat sin lefnad ät militaira yrken genom reduclion af wapnet, sjelf blir reducerad till tiggarstafwen. Grefwe a milton, Hxel, instämde med Friherre Duben jämte den tilläggning, att vacancen «f en sadan nummer wäl wore wärd r4 tunnor säd. Herr OocIr,Cor6trI^uävjK, yttrade sig gtk sädant wore mycket för mycket. Herr von Lcbst s ät, Llias, upläsie följande: Högloff. Stats Utskottet har wid bestämmandet gf ärliga Staten för wärfwade Armeen, säkerligen följt de frän wederbörande Werk infordrade uplysningar hwilka grunda sig pä de paftvolance-contracter, som frän äldre tider till krigets början warit gällande, 7ZL Dm 12 December. och dä schällander onekligen blifwer olika för nästa är, i afseende till de nya Pastevolancecontrattcrna, som nu skola uprättas, hwilka i anseende rill närwa» rande kiders stegrade priftr pä alia waror, och brist pä rccrurcr nöbwändigt komma aik öka Starms ärliga urgiiicr, sä rordc sadan! böra iakttagas wid Rikö»Sta-' tens bestämmande. Kongl. Maju har under den zr sistl. Ockober sä wäl i Nädcr befäl!
Ridderskapet och Adelil blifvit yttradt, 8 Lags. Allm. Besv. o. Oec. Ulsh Uti. JV. o 60. att ”de skäl, pä hvilka Utskotten tillstyrkt ”förkastandet af det senare alternativet ”och bibehållandet af nu öfliga Prestval, ”vöre alltför svaga, endast förrådande en ’’slags tvungen hyllning åt en närvarande opinion.” Utskotten, sorn haft den tillfredsställelsen att filina, det den värde Ledamoten, som icke eller täckts rikta Utskottens bevisning med några nya grunder, sjelf i hufvudsaken gillat Utskottens åsigtcr, hvilka emot anförde inkast Ulskolteu här nedan få ytterligare utveckla, tro sig fördenskull här endast böra förklara, att de skäl, hvilka i Betänkandet finnas upptagne och för Utskottens pluralitet befunnits tillfyllest görande, verkligen utgått från en otvungen öfvertygelse och en frivillig aktning för den allmänna röstens billiga kraf. Hvad af samma värde Talare, i sammanhang med berörde anmärkning, blifvit andraget om Prestvalens förbättring genom införande af sluten votering, blifver, med iakttagande af ordningen i förra Betänkandet, längre ned, vid 44 §. af sjelfva Författnings-förslaget, föremål för Utskottens granskning. Emot sjelfva saken, eller afstyrkandet af det alternativt föreslagna upphäfvandet af alla Prestval, har ett större antal Ledamöter af Högv. Preste-Ståndet samt arne af YällofL Borgare-Ståndet, utom reservan - Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 60. 9 terne inom Utskotten, yrkat ”antagandet dels med, dels utan modification af berörde alternativ, såsom det enda rätt grundliga sk}'ddsmedel mot de missbruk, som förmenas från alla slags Prestval alldeles oskiljaktiga, helst Utskotten sjelfve synts hysa den farhåga, att de i Författnings-förslaget deremot stadgade correctiv icke någonsin komma att motsvara sitt vigtiga ändamål”.
Kan jag vara god nog mot den här lilla stackaren så duger jag till allt möjligt stort! Så här kommer det att stå i legenden om mig: »En dag gick hon ensam ut i skogen, försänkt i fromma tankar. Hon fann en liten kvidande fågelunge, öfver hviken hon förbarmade sig. På det ställe, där hon fann fågelungen, lät hon resa —» — Hvad du piper! Du skall inte vara ledsen. Du skall vara glad, hör du. Vi äro ju snart hemma. Och då får du så mycket mat, som du någonsin vill ha. — Jag undrar, fortfor hon, hvad det kan vara för en fågel. Det är nog något sällsynt slag, som man aldrig förr sett här i landet. Jag har åtminstone aldrig sett en sådan fågel förut, aldrig i hela mitt lif. Jag skall inte visa dig för någon hemma eller tala om att jag funnit dig. De skulle naturligtvis taga dig för en vanlig fågelunge, men det är du inte. Maja höll fågeln mot sitt bröst. Den var så liten att hennes hand täckte den. Hon sprang hastigt förbi köksfönstret upp för trappan, som ledde till öfre våningen, där hon hade sitt rum. Hon lade fågelungen försiktigt ner i sin hatt, som hon lagt ifrån sig på sängen, drog så ut en byrålåda, tog upp en fyrkantig pappask, ur hvilken hon tömde sina »smycken», ett korallhalsband och en liten genuesisk filigransbrosch, och flyttade så fågelungen ur hatten ned i asken. Så sprang hon utför trapporna och in i köket för att tigga kakor. — Maja får inte rafsa på det viset. Se hur Maja bär sig åt! Men Maja fick ganska riktigt två mandelringar. Hon hade läst igen om fågelungen och tagit ur nyckeln. Nu läste hon upp dörren. Ja, där låg han och pep, den sötungen, hennes lilla älskade barn. Nu skulle han få mat. Hon såg sig om. Jo, tvålkoppen, den passade. Hon lyfte stönande den tunga vattenkannan, slog vatten i tvålkoppen med ovanlig energi och vanlig otur, så att hela kommoden svämmade öfver och en hel vattenflod rann öfver golfvet. Ringarna brötos i smulor och lades i tvålkoppen för att blötas upp. Fågelungen pep fortfarande ömkligt och sträckte ut den nakna halsen. — Nu skall du få.
Besvärsoch Ekon.-Utsk. Utlåtande. Xt> 37. 3 Maj:l ingifna klagoskrifter af posthemmans-innehafvare, hvilka sökt dels att från postföriagen varda helt och hållet befriade, dels ock att undfå en emot det ökade besväret svarande ersättning, genom lämplig förhöjning af den utgående skjutslegan; men att, vidkommande de serskilda förslag, som till åstadkommande af en förändring i omförmälde syftning blifvit framställda dels af Rikets Sländer, angående postskjutsskyldighetens skiljande fiån jordbruket, förmedelst postföringens upplåtande på entreprenad, dels af General-Poststvrelsen till öfverllytlande på de gästgilveri-skjutsskyldige af den posthemmans-innehafvaren åliggande postföring, så funné Kongl. Majit icke skäl att till någotdera af dessa förslag lemna nådigt bifall, enär, genom antagande af vare sig det ena eller andra, olägenheter skulle uppkomma, öfvervägande de fördelar, som deraf i ett eller annat hänseende kunde vara att förväntaVid bedömande af den förstnämnde åtgärdens lämplighet borde nemligen tagas i betraktande, att kostnaden för postföringens besörjande på entreprenad icke kunde med nåeon sannolikhet på fölhand beräknas; att sådane postskjutsskyldige, som i följd af deras hemmans läge vid mindre befarna vägar, hade sig ålagd en jemförelsevis föga besvärlig postföring, fiir hvilken de, genom den erhållna skjutslegan, kunde anses fullt godtgjorde, sannolikt icke skulle vilja på en dylik förändring ingå; att länsstyrelsernas och vederbörande kronobeljentes förut trägna göromål skulle öfver höfvan ökas, derest serskilda entreprenadauktioner komrne att utlysas för al! den skjuts, som af posthemmans-innehafvarne bestiedes, och nya kontrakt för hvarje station i riket derom afslutas; samt atl den fördel af en ringare kostnad, som till en början möjligen kunde genom po-stföringens öfverlåtande åt entreprenörer, efter föregången auktion, postverket tillgodokomma, efter all anledning blefve minskad eller tillintetgjord i den mån. ett större antal dylika auktioner komme att utlysas, och ett stigande åkerbruk gjorde allmogen mindre benägen att med folk och dragare vam borta från sina hemman; och hvad den ifrågasatta öfverflvttningen af postföringen på de gästgifveri-skjutsskyldige beträffade, så förekomma deremot, alt en så beskaffad öfverflyttning på de gästgifveri-skjutsskyldige af det posthemmans-innehafvarne nu åliggande besvär svårligen torde rättsenlig! kunna ega runi, med mindre de förre dertill lcmnade sitt samtycke, oell att, efter alf anledning, flera af de sednare skulle på förutnämnde skäl, deremot protestera; att de gästgifveri-skjutsskyldige,