Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dernäst ber jag att få anmärka en otydlighet. Der slår längre ned: ”Fores tills vidare ordet af den äldste närvarande ledamoten. ” Menas det den äldste till åren eller den som varit längst ledamot af Riksförsamlingen ? Jag tror det böra vara uttryckt hvilketdera man åsyftar. Slutligen ber jag att få fästa upmärksamheten vid något, som förekommer mig mycket olämpligt. Der står nemi. att Landtm, nämnes för det första Ståndet och Talmän för de andra 3 Stånden, men i adra mom. slår det: alt för den händelse, som der åberopas, Landtm., Talmän och vice Talmän skola nämnas af RiksStm; men nu måste väl Riksnämnden der alla Stånd äro samlade, vara en högre auktoritet än hvarje Riksstånd för sig, och således måtte del vål äfven vara en högre befattning att vara Talman för Riksnämnden, och således synes det mig att det vore rätt att kalla den för Landtmarskalk, som är Ordf. i Riksnämnden, samt dem för Talmän, som äro Ordf. i Stånden. Gr. Mörher: Frih. Raab har redan anmärkt den otydlighet i uttrycket ”äldste”, som gifvit mig anledn. att begära ordet. Jag tror att det icke kan vara meningen att dermed åsyftas den till lefnadsären äldste, enär det då skulle kunna hända att en person, som minst af alla vore dertill passande, skulle komma att föra ordet. Mig vill det derföre synas att det stadgande, som i nuvar:de grundlag i denna del finnes, utan äfventyr och till större båtnad för det allmänna skulle kunnat bibehållas. Derföre anhåller jag, att ett stadgande införes så lydande: ”Under det Stången samlas, och innan deras Talmän förordnade äro, föres tills ”vidare ordet hos R. o. Ad. af den främste närvarande ledamoten, ”enl. Ridd.Ordn., hos PresteSt. af Ärkebiskopen, eller, om han ”är sjuk eller frånvarande, eller hans embete ledigt, af den äldste ”närvarande Biskopen, hos BorgareSt. af hufvudstadens förste Full”mäktig, och i BondeSt. af den närvarande Ledamot, som de fle”sta riksmöten bevistat.” Gr.
Då Båtsm ans rustningen utgör ett bland de Blekingska hemmanen vidlådande, mest betungande, onera, bör härvid anmärkas att, sedan den åren 1822 och 1823 af tillförordnade Comitterade för beredande af en jeinnare fördelning af Ruslningsbesväret, föreslagne nedsättning i Båtsmansnummern icke kunnat bifallas, Eders Kongl. Maj:t under den 14 Juli 1835 och den r5 Januari detta år meddelat Dess Nådiga beslut i detta ärende, lill följd hvaraf någon nedsättning uti Blekingska Bålsmans-indelningen icke får äga runi, men att de hittills, efter gamla Jordeboksränta!! med beräkning af 3 daler på Riksdaler», utgjorde Öfverskolts-räntor böra från och med år 1844 till Räntetagarne utgöras efter markegång. Att de Öfverskotls-Räntegifvare, hvilka häldre än att 1'äntorné sålunda liqvidera, önska deltaga i elfectiv rustning med näibelägne rusthåll, som böra åtnjuta motsvarande rustningstillskott, äga att derom göra ansökan, och att ägare af sädane räntegifvande hemman som förmena sig vid skaltläggningstiden efter närvarande tids förhållanden, fått för höga räntor åsatte, få söka räntans nedsättning till likhet med andre räntebärande hemman, inom viss af Konungens Befallningshafvande bestämd tid, samt att de vid :834 och 1835 årens Extra Roteringsförrättning tillkomne nja Ordinarie Rotar böra från och med sistnämnde år utgöra en, efter markegång, rustnings-koslnaöen motsvarande Va’canceafgift, hvilken kommer att under Konungens Befallningshafvandes och serskildt af Rusthållare sammansatt Direclions vård och förvaltning disponeras till understöd för Blekingska Båtsmanshållet. Politie: Ilelsovården i allmänhet besöijes af 2:ne Provincial-Läkare, af hvilka deri ene är stationerad i Carlskrona, för Östra och Medelstads, men den andre i Sölfvesborg, för Bräkne och Listers Härader.
Detta utslag, hvilket genom vederbörandes försummelse ej förr än i slutet af sistlidne September månad kommit mig tillhanda, har jag funnit vara af sådan beskaffenhet, att skäl till klagan deröfver å min sida i allt fall icke varit för hand; Och har jag ej heller erfarit, att å delosidan ändring deruti blifvit sökt. Sedan förre Bruksarbetaren Hagberg blifvit ställd under tilltal, dels vid Tveta Häradsrätt för det han skulle begagnat en i Pannmästaren A. Ståles R. St. Just. Omludsm. Emh.-Berättelse för år 4849. 151 namn falskeligen skrifven orlofssedel, äfvensom olofligen tillgripit, natten till den 18 Augusti 1843, gemensamt med andra personer, från Arrendatorn Johan Petersson en qviga, och den 22 i samma månad från Torparen Nils Svensson i Lilla Bäcken ett hänglås, dels vid Ölands Södra Mots Häradsrätt, för del Hagberg skulle den 2 December 1842 inslagit fenster i Bruksarbetaren Tunqvists bostad, och dels vid Bergstingsrätt uti Westervik för det Hagberg skulle, den tid lian var anställd i tjenst vid Lowers nya Alunbruk på Öland, icke allenast i Oktober månad 1841 vid då förehafde kokning af alunlut i en bruket tillhörig blypanna, deröfver Hagberg ägt tillsyn, medelst skärningar förderfvat samma panna och sålunda jemväl tillskyndat brukets ägare förlust af en del utaf luten, utan äfven från Bruksarbetaren Carl Boberg olotligen tillgripit flera sillar, samt Tveta Häradsrätt genom beslut den 10 Oktober 1843 frikännt Hagberg från ansvar för delaktighet i stölden från Johan Peterson, men deremot förklarat honom skyldig till ansvar för förfalskningsbrott, enligt 30 §. i Kongl. Missgerningsbalken, samt för olofligt tillgrepp af hänglåset, i värde skaltadt till tolf skillingar; Ölands Södra Mots Häradsrätt genom beslut den 19 påföljde
Innehållet af denna skrifvelse meddelades den 4 December 1863 Statskontoret, med bemyndigande att i Riksgälds-kontoret lyfta de beviljade medlen, för att godtgöra de för broarues iståndsättande förskjutna 19,139 R:dr. 114:o af den 21 November 1863, angående statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag m. fl. dylika föremål. (175.) 1863 den 11 December i underdånighet anmäld, och meddelad Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, med förständigande att vidtaga de på Styrelsen ankommande åtgärder i anledning af Rikets Ständers beslut; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Upsala och Westmanlands län anbefaldes att föranstalta om vederbörande häradsboars hörande angående det af Rikets Ständer fästade förbehåll vid beviljandet af anslag till uppförande af ny bro öfver Sagån vid Nyqvarn samt deraf påkallad omläggning af allmänna landsvägen. U5:o af den 2 December 1863, angående deltagande framdeles för Statens räkning i revisionen af Nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper, styrelse och förvaltning. Sedan — 25 — Sedan Direktionen för Nya Trollhätte kanalbolag häröfver afgifvit underdånigt utlåtande, efter det bolaget vid extra bolagsstämma blifvit hördt, har Kongl. Majit, vid ärendets föredragning den 19 februari 1864, beslutat ändring i reglorna för nämnda bolag i den syftning, Rikets Ständer afsett, samt utfärdat nådig Instruktion för de revisorer, hvilka å Kronans vägnar skole deltaga i granskningen af bolagets förvaltning och räkenskaper. 116;o af den 4 samma månad, i fråga om kostnadsersättning till Militäre, Civile och Ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden. (192.) 1863 den 30 December i underdånighet anmäld, då nådig Kungörelse i ämnet utfärdades, och i sammanhang dermed jemväl
Om nu StatsUtsk. funnit för godt att, i stället för att hålla sig till siffran, rälta sig efter hvad Ståndet med ord uttryckt vara sin mening, så bade resultatet blifvit, att BondeSt. beviljat 696,666 r:dr 32 sk., och således att detta Stånds beslut varit ense med så väl R. o. Ad:s som PresteSUs, under hvilket förhållande någon volerts-propos. emellan de begge uppgifna summorna ej kunnat komma i fråga, då detta anslag genom tre Stånds beslut var afgjordt. Det var blott detta jag ville fästa uppmärksamheten på. Hr Hjerta, Lars: Lifvad af samma önskan, som utan tvifvel de fleste af Husets ledamöter, alt på ett tjenligt sätt komma ifrån denna affär, har jag med stor uppmärksamhet afhört de varma försäkringar, som af några ledamöter - blifvit framställda, att de genom sitt deltagande uti majoritetens beslut i sista plenum ej velat kringgå MedStåndens ratt, och den utväg de till stöd för denna försäkran vidtagit att kosta hela skulden på StatsUtsk. Jag bekänner likväl alt, oaktadt den deduclion de gifva åt sina tankar och oaktadt den auctoritet, som genom Hr Cederschjölds understöd blifvit deråt lemnad, har jag likväl ej kunnat komma till någon annan öfvertygelse om sakens ställning, än den, som Gr. Frölich har uttryckt i sitt anförande. De värde talarne hafva nemi. talat om att StatsUtsk. skulle ingå lill R. St. med ett jemkningsförslag, men de hafva ej tydligen uttryckt, huru detta jemkningsförslag skulle vara beskatfadt. Jag skall försöka att suppleera denna lucka. Jag föreställer mig nemi., att detta jemkningsförslag ej kunde bestå af mer än två alternativer; ty antingen skall StatsUtsk. säga till Borgare-och BondeSlm Borgareoch BondeSt.-u hafva beslutat anslaget med villkor, men villkoret utgör en fråga af ekonomisk och administrativ natur, följaktligen måste det afskiljas ifrån anslagsfrågan; anslaget är beslutadt af alla 4 Stånden, och villkoret är ett ekonomiskt ärende, som särskildt bör afgöras.
Eskilstuna stad, lån till — 4 1 56 — b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars b. 5 Mars Exercis för Flottans bemanning, anslag till 1 4 1 86 16 b. 25 April b. 23 April b. 26 April å. 50 April 170 Svar på återremiss — 4 1 151 13 a. a. 14 Juni a.a.14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni Expectance-arfvoden till lönlöse officerare, anslag till — 4 1 90 6 å. 26 April b. 50 April b. 3 Maj b. 5 Maj Svar på återremiss — 4 1 155 28 a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni 174 Expeditionslösen i rättegångsmål, om befrielse derifrån för Fabriks-, Handtverksoch Handels-föreningar — 8 — 88 5 b. 30 April b. 17 April b. 23 April b. 17 April Expeditions-laxan, om ändring deri — 7 2 26 — b. 21 Aug. b. 20 Aug. b. 20 Aug. b. 20 Aug. 203 » ytterligare i ämnet — 7 2 45 — b. 30 Aug. b. 50 Aug. b. 30 Aug. b. 30 Aug. 250 Expencemedels-räkningarne, anmärkningar vid .. — 4 1 50 34 1 Febr. 1 Febr. 1 Febr. 1 Febr. 53 Extra-judiciela bestraffningar, om deras afskatfande — 7 2 52 — b. 22 Aug. b. 22 Aug. å. 22 Aug. b. 22 Aug. Svar på återremiss — 7 2 48 — a. a. 4 Sept. a. a. 3 Sept. a. a. 4 Sept. a. a. 4 Sept. Extra medel och uppbörder, se Stats-verkets inkomster, pag. 18. 24 — F. Fabriks-föreningar, befrielse för deni från Expeditions-iösen i rättegångsmål
Det är således af högsta vigt, att denna brist på något sätt alhjelpes, som efter mitt förmenande säkrast och rättast sker, genom förbättrade credit-, näringsoch handels-lagar, eller med vidtagande af sädane åtgärder, som befordra en stigande nalionalvälmåga, hvaraf följer, att Jag sätter frågan om Bankens organisation i andra rummet. Ager nu Banken sin egentliga styrka uti landels capitalförmögenhet, så finner jag den föreslagna grundfonden mindre nödig, emedan Riksbanken, garanterad af nationen genom R. St., aldrig bör kunna komma ur tillstånd att uppfylla sina förbindelser. Jag har likväl ingen ting emot, att Bankens öfverskotter benämnas grundfond, ehuru jag vill göra denna grund så rörlig som möjligt, och yrkar, att denna fond förnämligast må illgöras af sådana statspapper, som cursera på utländska börser, och Den 19 December. 557 icke af bypotlieker alt belåna, emedan denna sednare operation blir för Banken den dyraste och mest creditförstörande, då den innebär ett erkännande af egeu inneboende oförmåga. Af denna min förutsättning ronde Bankens garanti, följer, det jag fäster mindre vigt vid lånerörelsens bedrifvande, men desto större vid del circulerande sedelmyntcts förhållande till Bankens förmåga att detsamma mot silfver invexla och lill nationens oundvikliga behof af bytesmedel. Jag vill derföre hellre bestämma ett minimum än ett maximum för sedelstocken, dock att densamma icke må öfverstiga ett visst belopp utöfver den del, som motsvarar reela valutan, och instämmer i Utsk-.s tillstyrkande, att den öfverskjutande sedel massans maximum bestämmes till 22,000,000, hvilken summa, enligt föreslagen beräkningsgrund, i det närmaste öfverensstämmer med närvarande förhållande.
På grund af Eiddarh.Ordmns 15 § anhåller jag att få frågan om min rättighet att erhålla polett för adliga ätten J\i 100 Uggla genom Direkt:ns-Ordf:de vid först inträffande Plenum anmäld inför E. o. Ad. och underställd dess pröfning och afgörande, samt yrkar att den pollett, som på grund af hufvudmannens fullmakt blifvit utlemnad tili Hr Cederschiöld, E. Th., måtte varda återfordrad och mig derefter tilldelas pollett. Det sätt hufvudmannen begagnat, och som Hr Cederschiöld tillgodogjort sig för att utestänga ättemän från representationsrätten, torde för ingen del öfverensstämma med Eiddarh.Ordnms anda och lydelse, och skulle, i händelse det såsom prejudikat vinner E. o. Ad:s godkännande, hädanefter leda till undertryckande af all rätt för ättemän att å Eiddarhuset representera, och representa - Den 22 Oktober. 9 tionsrätten sålunda komma att helt och hållet bero på de okända transaktioner, hvilka hufvudman konna anse för sig fördelaktigt att med adliga personer utom ätten ingå. Stockholm d. 22 Oktober 1856. Carl Gastaf Uggla, Litteratör.» Sedan denna upläsning försiggått, yttrade Gr. Puke: Sammanhanget med den uplästa skrifvelsen är, att hufvudmannen Pir Uggla uttagit pollett vid första uppropet. Vid anteckningen sistlidne Måndag inlemnade han samma pollett, och samtidigt dermed kom Hr Cederschiöld och på grund af fullmakt fordrade pollett. Den kunde honom icke förvägras. När han fått pollett, kom en liten stund efteråt Hr Uggla och begärde pollett, hvilken naturligtvis icke kunde utlemnas, och jag skulle tro, att Biddarh.- Ordn. tydligen föreskrifver att vid 2:dra upropet af andra anteckningen och sedermera den, som först anmäler sig, vare sig ättemän eller fullmäktig, har företräde att erhålla pollett. Således har icke Eiddarh.Direkt. kunnat handla på annat sätt än den gjort och till följd häraf anhåller jag att E. o.
Är i Bytesoch Gåfvobref å fast Egendom visst värde densamma ej åsatt. beräknas Chartan efter det värde, som för Egendomen vid sista BevillningsTaxeringen blifvit fastställdt; och 134 Exp. Utsi:. Förslag till und. Skrifv, 2V;o 275, bestå Contrahenterne till Köpeoch Bytesbref hälften hvardera till stämpladt Papper, om ej annorlunda derom slutadt är. 5:o Öfverlåtelseoch Transportbref å Kronorusthåll förses med stämpladt Papper, enligt samma grund sorn andra Köpebref ; men för Öfverlåtelser eller Transportbref å KronoHemman med hälften mindre, än vanliga Köpebref, och för skattlagde Nybyggea med fjer-. dedelen. 6:0 Skuldebref, hvaribland äfven Lån till Officerares Accorder, Löpande Sedlar, godkända eller accepterade Räkningar, godkända eller protesterade Assignationer, de må innehafvas af enskilda Personer eller Publika Verk, böra , då de för Domare och Executorer uppvisas, förses med stämpladt Papper i följande progression: Från och med 25, till och med 5o R:dr —■. 6 sk.. Deröfver för hvarje fidla 20 — 3. Härifrån undantages likväl: Skuldebref under 25 R:dr, sorn. äro fråa stämpladt Papper frie; och ofvan anförda Förskrifningar, Löpande Sedlar, m. m., sorn, när de i Concurser upp,tes, ej böra besväras med högre stämpladt Papper, än för vanliga Bilagor. Andra Räkningar, som ej äro accepterade, tillika med enskilda Personers, bref i handel och Vandel, samt undfångna Qvittencer öfver er-. Utsi. Förslag till und.
Antalet år 1855 i 58 städer å dessa vägar utgångne hästar utgjorde 103,997, eller dagligen i medeltal 285. Dessa, tillökade med ^:del, gör 380. — För skjutsbudning vid 58 gästgifverier ä 100 R:dr » 5,800: — 205,300 Från Posthemman å dessa vägar utgå årligen tillsammans 100,766 hä- star, eller dagligen i medeltal 276. Dessa, tillökade med |:del, gör 368. 368 hästar ä 350 R:dr R;dr 128,800: 184 skjutsare å 350 R:dr » 64,400: 193,200 Summa R:dr 2,318,500 | — 71 kostnaden å Bipostvägarne. Riksmynt. 932,813 hästar hafva, med beräkning af skjutshållens medellängd till mil, under året skjutsat 1,399,219 mil, hvarför lega å 1 R:dr per mil inbringar R:dr 1,399,219 R:dr 151,059 Det återstår nu för Komitén, att i underdånighet utlåta sig i afseende å Kungsoch, Kronoskjutsen. Af Komiténs ofvan meddelade redogörelse för de af menigheterna i fråga härom afgifna yttranden inhemtas, hurusom de skjutsningsskyldige sjelfve temligen allmänt ansett sig icke kunna från detta skjutsningsbesvärs utgörande in natura befrias. Huru maktpåliggande det är, att så väl kungssom kronoskjutsning må kunna obehindradt å bestämd tid verkställas, är lätt att inse. Begge dessa slag af skjuts erfordra ett vida större hästantal, än sannolikt någon enda entreprenör förmådde att tillhandahålla eller åstadkomma. Vid transporter för Kronans räkning, såsom af manskap och effekter för försvarsverkets behof, erfordras understundom 50 ä 100, någon gång mångdubbelt flere hästar, med åkdon; och att under krigstiden sådan skjutsning kunde i än mera vidsträckt mån tagas i anspråk, låter utan svårighet tänka sig.
Hr Gustaf demien sistl. söndag hade naturligtvis samlat andra länder, kvinnans deltagande i välgörenBergströms Dardanell kom en att le — riktigt nästan fullt hus. Och äfven nu lyckades sånhetsarbetet, i skolråd och fattigvård, uppfostringshjärtligt, bredt och godt — från den första af garen genom sitt förträffliga föredrag och sin frågor, kvinnors vetenskapliga studier vid högde många tablåerna till den sista, och fru Hartklangfulla och härliga stämma alldeles entusiasskolor och deras utbildning till läkare, tandlä- manns slyngel till Agapetus var något af det dyrmera publiken. Bland de förnämsta numren kare, apotekare, sjuksköterskor och barnmorskor. baraste man kunde höra och se. Fru Sandell torde få räknas duett ur » Gioconda » med fru EdVidare nykterhetssträfvanden, hushållsskolor, sekunderade dråpligen den unge byeleganten ling, som äfven i öfrigt lämnade det värdefullafolkkök, feriekolonier, kvinnans arbete inom insom hans mameluck-klädda Dorothea. För öfrigt ste biträde, samt Pacius ' vackra » O barn af Heldustri, handel och yrken, kvinnliga fackföreningar voro nästan alla rollinnehafvare godt på sin plats, las » och de tvänne extranumren vid slutet af och hjälpföreningar, sedlighetsfrågan, kvinnan särskildt att nämna fröken Åhlander som Hedda konserten, nämligen Rubinsteins » Asra », folkinom konsten och literaturen, kvinnans deltaFox, hr Griinder som Krak och hr Envall som visan » Fjärran han dröjer » och Runebergs » Solgande i fredsrörelsen etc. mjölnaren. Stor munterhet, stort bifall, bisserade datgossen ». Jublet ville aldrig taga någon ända. Kongressdagarnes eftermiddagar äro anslagna kupletter — och för herr Eoos en vacker, välAf särdeles intresse skulle vara att få höra hr Frey på k. operan. till besök i industriutställningen, i olika slags förtjänt recett. stora karet och lät den sedan gå borden rundt, till dess den åter behöfde nytt innehåll. Man drack emellertid icke af själfva denna stora skål utan i den sam en mindre, försedd med hank och utskuren i form af en båt, en fågel eller dylikt.
Brefvet till samtlige Hof-Rätterne den 27 Maji 1801, är iörordnadt , att EUradsRätts session ej senare än klockan sju hvarje afton skall slutas, derest rLagUt skottets 'liftänkande N:o 79' icke serskilda omständigheter nl* gon gäng skulle t utan partemes olä* genhet, till längre sammanträde föranleda, S) da i genom samma Kongl. Bref \ nö^ dige contrdler i detta afseende ärd föreskrifne samt vederbörande Ad» vocat-Fiscaler anbefallde att 5 händelse någon försummelse denning nan yppas, den felagtige genast un-t der tilltal ställa och till laga an-; svar befordra , samt p) 3å Utskottet redan , för de maij I hvilka fatalier vid Härads-Rätt för^ nämligast komma i fråga , nemligen! concursmål, i sitt afgifna Betän-3 leande Nio 62, tillstyrkt, att fatalier timman må bestämmas till klockan 3 2 på dagen , Utskottet anser sig icke ega skäl att Motionaid rens yrkande understödja. Stockholm den 15 Julii 1829* LagUtnkotlets Betänkande N:o 80; si N:o 80, Ankom lill Exped. Utskottet den 29 Julii 132'J. Betänkande öfver RiksdagsFullmägtigen Anders Danielssons från Elfsborgs Län Motion, om förklaring öfver 5:te och 6:te i 23 Capitlet Rättegängs-Balken, Y _ ill Xjag-Ulskottet har, genom remiss från Hedervärda Bonde Ståndet, blifvit öfverlemnadt ett af Riksdags-Fullmägtigen Anders .Danielsson från Elfsborgs Län till Ståndet ingifvet Memorial, hvaruti finnes anfördt, att, ehuru ordningen bland Domstols Ledamöter för omröstning till
Arrendet bör under dessa 5 år oafkortadt utgå, men att då, i anseende lill del af Kongl. Maj:Ls Befallningshafvande vitsordade förhållande, Arrendatorn derefter troligen icke kan ny Borgen anskaffa, så vida vilkoret! ej förändras, Arronde-afgiften må lill 3 Tunnor, hälften Råg och hälften Korn, varda nedsatt för den återstående) Arrendetiden; hvaremot Kongl. Kamniar-Collegimn i underdånighet yttrat, alt sorn det erbjudne Arrendet valil frivilligt och af Sökanden otvunget öfverlaget, ansåg Kongl. Collegiutn sig icke kunna i underdånighet gifva anledning till någon nedsättning i samma Arrende, såsom medförande ett farligt prajjudicat för Kronan vid helgden af sine ingångne Arrende-Contracter och påräknade inkomster för Stats-Verket. Enär Stats-Utskottct funnit härigenom vara fullkomligen ådagalagdt, att den Arrende-afgift, hvartill Arrendatorn Söderborg år enligt Contract förhunden att till Kongl. Maj:t och Kronan erlägga för Ribbelberga Kronobete, är vida högre än att afkaslningen af Betesmarken kan dertill lemna tillgång och jemnväl gifva Arrendatorn någon ersättning för dess derå nedlagde kostnad och arbgte, hvilket synes Slats-Ulskotlets Betänkanden.
BorgareStåndets den 4 dennes aflåtne PrctocollsUtdrag, innehållande Ståndets inbjudning till de öfrige RiksStånden , att med BorgareStåndet sig förena deruti, att i det uti Bevillningsutskottets Memorial N:o 55 meddeldte jemknings-förslag , rörande 5:te punkten af Utskottets Betänkande om sättet för Tull-afgifternas erläggande, orden: efter den trofiqiiercmdes val, må införas, emellan orden importerade varor och orden tua erlfiggas-, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär berörde tillägg endast innefattade ett förtydligande af meningen, äfven för sin del uti enahanda beslut med BorgareStåndet instämma. Ut supra. S. D. Föredrogs Välloflige BorgareStåndets ProtocollsUtdrag af den dennes, innehållande, att Ståndet med ogillande af Bevillningsutskottets Memorial N:o 34, angående de, i afseende på Beviliniogsfrågans afgörande, föreslagne alternativer, till bestämmande af öfverå flöds-afgifterne, förklarat, att BorgareStåndet, som förblefve vid dess den 11, 2o; och 29 Junii derom fattade beslut, att någon bevillning icke borde äga rum < och för öfverflöds nyttjande, utan bristen i bevillningssumman er - 204 Den 7 Jtiliit sättas genom fyllnads-afgiften, öfverlemna! målet till det Förstärkta Stats-Utskottet, att, enligt 71 §. i Regeringsformen, denna ännu icke af alla fyra Stånden öfverenskomma grund för den nu bristande Bevillningen afgöra , i hvilket afseende