Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r vid sednaste Riksdag yttrade, att de särskilda provinserna borde i samma mån draga fördelen af jernvägarne, så hemställer jag till lirrme, om det är i någon mån rättvist, att gifva en provins 16 mils jernväg, under det en annan endast får 4; är det rättvist att låta den ena genomkorsas i alla rigtningar af jernvägar, under det den andra endast skäres midt igenom och just på den olämpligaste och minst behöfliga delen. Det är också icke underligt att, som vi känna, idéen om den södra jernvägen egentligen utgått från Södermanland; men jag vill deröfver icke hålla några vidare kommentarier. Också då först frågan upstod om jernvägars anläggande i vårt land, an visade det sunda förståndet, då hvarken vilseledt af theoretiska spekulationer eller af intriger, och som vid sådana förhållanden vanligen träffar det rätta, den vestra vägen norr om Mälaren, såsom den, hvilken ansågs vara fördelaktigast. Detta var meningen vid 1847 års Riksdag, vid 1850 och 1851 års Riksdag var meningen alldeles densamma och Ständerna uttalade den i den skrifvelse de afgåfvo till Konungen, om garanti för Köping-Hultbanan, med tiilkännagifvande att »denna väg gick genom de bördigaste och sädesrikaste delar af Riket, nära eller i grannskapet af Bergslagen.» Vid sednaste Riksdag återigen tillkännagaf K. M. i dess Nåd. Propos., att »vägen mellan Stockholm och Götheborg, med afdrag af vägen mellan Köping och Hult, vore den förnämsta och till utförande angelägnast. I öfverensstämmelse med desse statsmakternas vid flere föregide Riksdagar uttalade åsigter, hafva åtgärder redan i dessa provinser blifvit vidtagna. Man har tryggat sig vid statsmakternas gifna löfte, Köping-Hult-banan är anlagd under förutsättning att den skulle fortsättas, städerna hafva med stora upoffringar anskaffat plats för bangårdar, utan all ersättning, och efter Borgmästarens i Köping upgift, skulle invånarne derstädes med upoffring af ända till 50,000 Ridr, förvärfvat sig dessa platser, allt i förhoppning på de löften, som gifvits om vägens fortsättande.
Aflöning, musikens underhåll och rekrytering, enligt uträkning vid löneregleringsbetänkandet om värfvade arméen Medikamentspenningar för 520 man Inqvarteringspenningar » » » Skarpskyttearvoden för 48 man : Beklädnad, utredning, gevär m. m. för 520 man 67,190 — 31 20. 2,600 — 192 — 18,132 40. a Rdr 88,145 60. eller understigande nuvarande tillgångar med 2,635 Rdr 90 öre, hvilket belopp alltså utgör statsverkets årliga besparing genom regementets förändrade organisation med tillämpning af den föreslagna nya lönestaten. Anm. Uppsättningskostnaden för den beklädnad och annan materiel, som erfordras för den tillökade styrkan, är afsedd att bestridas af första årens underhållsanslag, derigenom att organisationen endast småningom bringas till verkställighet. 125 4. KAVALLERIET. Det, svenska kavalleriet är, i förhållande till de öfriga vapnen, mindre talrikt än i andra arméer. Vårt i allmänhet brutna och genomskurna land kan väl härtill i viss mån gifva skäl, men den närvarande effektiva styrkan: Vid Lifgardet till häst 396 man Lif-regementets dragon-eorps. 450 )) , husar-corps . 445 )) )) Smålands husarer 445 V )) Skånska dragonerna 890 )) )) Skånska husarerna 890 )) V Husar-regementet Carl XV . 594 )) )) Jemtlands hästjägare-corps . 180 >> tillsammans 4,290 man är så ringa att, med de oundvikliga afdragen till depöt-sqvadroner, till kommenderingar, till intendenturen och trossbevakning samt till ordonnansoch stabstjenstgöring, endast omkring 3,000 man återstå; en styrka, som, då afseende lästes på hvad de talrika ifrån kavalleriet utgående detacheringarna, bevakningstjensten och kavalleri-reserven fordra, icke motsvarar arméens behof.
Kan der-emot en företeelse uppvisas, som endast inträffar inom den troende kretsen och som alltid inträffar der men aldrig annorstädes, då är kristendomens öfvernaturliga ursprung åtminstone för de lättrogna konstateradt. Det har alltid varit en stark dosis olja på trons lampa, så fort menniskorna trott sig finna sådana-särskilda tecken. Och teologerna hafva ständigt, trots alla spiritualistiska försäkringar, att denna fråga efter tecken och under blott är bevis på ett gröfre uppfattningssätt, alltid återkommit till undret, alltid i förtäckta ordalag åberopat undret och allt-jemt sträfvat att visa, att undantag göras för Guds barn. Om icke den teologiska uppfattningen hvilade på undret, hvad skulle då bönen tjena till? Att tron på undret skall vara denna mäktiga häfetång ♦ för den religiösa känslan är ju också naturligt. Det betecknar nämligen sammanhanget mellan de kristnes Gud och hans barn. Det är genom undret, han bevisar sin providentiella omsorg, sitt fadershjerta för dem. Utan sådana särskilda uppenbarelser af hans allmakt äro de ju utan Gud i verlden. Ropa de till honom utan att få svar, som Sang här gör, är han ju deismens eller panteismens gud och icke deras. Det är derför] just till kristendomens lifsrötter, diktaren trängt genom att visa tron i förbindelse med undret, hemtande sina krafter ur detta, spörjande efter detta, och när detta öfvernaturliga beskydd ' slår fel förlorande allt fotfäste och i förtviflan uppgifvande striden för tillvaron. Det fans en tid, då kristendomen och dess tjenare voro * verldens vägvisare eller verldens salt. Under vår civilisations första dagar kunde kristendomen uppställa hvilka anspråk på vördnad och lydnad som helst utan att behöfva befara något motstånd, så stora återtjenster gjorde d * en och den ensam samhället i utbyte mot den hyllning och den underdånighet, den fordrade. Från denna tid härstammar dess anspråk att ännu i dag gå i spetsen för den andliga odlingen. Men tiderna hafva förändrats och det som en gång var en rättmätig fordran är numera ett tyranniskt bud. För att åter förläna dessa höghetsanspråk kraft och verkan flyr kristendomen till det öfvernaturliga.
Dock få anförda besvär icke uppehålla uppbörden af hvad, enligt Pröfnings-kommittéens beslut, blifvit påfördt; hvaremot, derest det öfverklagade beslutet ändras, hvad som blifvit för mycket erlagdt kostnadsfritt återbekornmes. § 72. 4:o Allmänna föreskrifter. 8 73. § 74. Af Bevillnings-beredning, Taxeringseller Pröfnings-komrnitlé behandlad bevillnings-fråga må icke, till följd af gjord anmärkning eller anförda besvär eller af annan anledning, återförvisas till samma Berednings eller Kommittés förnyade behandling. Ej eller må någon förklarings-skyldighet bemälda Beredning eller Kommittéer åläggas. § 75. Ledamot af Bevillnings-beredning, Taxeringseller Pröfnings-kommitté och dervid biträdande tjensteman få icke, utom vid Beredningens eller vederbörande Kommittés sammanträde, yppa innehållet af skattskyldigs enligt § 30 meddelade uppgift, angående hans inkomst och rörelse m. m., så vida den skattskyldige förklarat, att han icke medgifver samma uppgifts offentliggörande; och må de under öfverläggningarne inom sagda Beredning eller Kommittéer lemnade upplysningar och yttrade åsigter rörande enskildes ekonomiska ställning icke på något sätt utspridas. meddelas. § 76. l:o Till kostnader för tryckningen af formulärer och blanketter till taxeringslängder jemte sammandrag deraf samt arfvoden åt Kronans ombud och för protokollsfönngen samt andra anteckningar under Pröfnings-kommittéens sammankomster, med flera likartade utgifter, äfvensom till skälig, af vederbörande Taxerings-kommittéer förBih. till R. St.
Vänskap kan endast existera mellan personer af någorlunda samma korpulens du är för stor för mig, smed! Alldeles för stor! HOBERGSGUBBEN. Och Tummeliten blef för liten. Hur stor skall man vara i ditt sällskap då? S:T PER. Å! ungefär som jag! HOBERGSGUBBEN. Demokrat! S:T PER. Despot! Adjö! (Går till vänster.) 75 Femte scenen. HOBERGSGUBBEN. PRÄSTEN. Hans HUSTRU. Deras SON och SONHUSTRU. Deras SONDOTTER och dennas FÄSTMAN, Andra SONDOTTERN, 8 år. De komma ut från verandan två och två: 1:a paret arm i arm; 2:a armarna om lifvet; 3:e hand i hand. Barnet följer efter 2:a paret. PRÄSTEN. En vacker afton! På en vacker dag! Och tack för den, ni, mina barn och barnbarn! Den gamle fyllt sitt åttionde år, och nu det lutar emot lifvets afton! Haf tack för att ni gjorde solnedgången molnfri, ni alla som för mig ha utgjort världen, ty utom denna dal jag aldrig lefvat. Då lifvet tog för mig sin rätta början, när här jag byggde med min maka bo. Jag vet ej hur det är, men denna afton har kallat minnen upp ur det förflutna BARNET (skrämdt). Se, farfar, Hobergsgubben rör sig! PRÄSTEN. Du skrockar, barn! Det är ju berget! Och det har aldrig rört sig än! Det går en saga, du förstår, en sägen, om Hobergsgubben, att det är en jätte, 76 som en gång blef förhäxad af en biskop, och att han icke förr kan bli förlossad än han en kvinnas kärlek vinner. Så du kan vara lugn, mitt lilla barn, att Hobergsgubben sitter vackert stilla. SONEN. Ja, det är icke alldeles så säkert, ty här har redan talats om en järnväg, som skulle dragas midt igenom gubben! PRÄSTEN. Se det var mera än jag visste det gläder mig, och grämer mig, ty denna dalen var mig kär så stilla, enkel bort från världens buller... BARNET.
St:r vid näst blifvande riksdag blifva meddeladt i sammanhang med komiléns eget betänk., dels att alla militär-befälhafvare-, samt regementsoch korpschefs-befattningar, hvilka blifva lediga under tiden intilldess beslut Olifver fattadt med anledning af landtförsvars-komiténs åtgöranden, måtte tillsättas endast på tillsvidare förordnande eller ock lemnäs 524 Den 20 December. otillsatto och de besparade lönerne tillfalla statsverket», så får jag förklara, det jag icke år nog förmäten, eller rättare sagdt icke nog enfaldig, för alt, under de omständigheter, sorn äro en följd af vår närvarande, af en och hvar utdömda ståndsrepresentation, i ringaste mån kunna förmoda, att min gjorda framställning, ehuru billig den än är, ehuru obestridliga mina anmärkningar emot Utskits behandling af min motion än må vara, skall framkalla deri påföljd, som under andra förhållanden varit att förvänta. Det är således endast för att åt framtida forskare uti våra nuvarande riksdagars protokoller lemna ledning för bedömandet hurti det med riksdagsförhandlingarne tillgick under den, som jag hoppas, närmast liggande tiden för ståndsrepresentationens upphörande, som jag går att yttra hvad nedan förekommer. Hvad Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts af mig i det föregående omordade Betänk, angår, så gifver det i flera afseenden anledning till förundran och klander. Vid innevarande riksdag har, med hänseende till det slåss titt-titt, som ty värr ännu eger rum emellan de fyra Riks-Stånden och deras förhandlingar, den af behofvet påkallade, högst nyttiga åtgärd blifvit beslutad, att alla inom sagde olika Riks-Stånd väckta motioner genast skulle tryckas och utdelas bland Stånden, för att vara tillgängliga och tjena till ledning vid Utsk:s-Betänk:ns behandling i plena. Att med förbiseende häraf lösrycka ur sin ordningsföljd och behandla vissa motioner, ibland dem den ifrågavarande, innan den likväl blifvit tryckt och utdelad — detta förfaringssätt har varit orätt och ensidigt.
Museet anskaffas större utrymme, än som finnes att tillgå inom derför hittills anvisade lokaler; har E. K. Maj:l ansett, att Staten, som genom en jemförelsevis mindre betydlig uppoffring nu vore i tillfälle lemna ett vigtigt understöd åt nyssnämnda begge, genom stadsmyndigheternas och enskilde medborgares nitälskan tillvägabragta och underhållna inrättningar, icke borde undandraga sig att medverka lill befrämjande af det välgörande inflytande, som Museet och Slöjdskolan, särdeles såsom förenade i samma byggnad, otvifvelaktig! komme att utöfva lill fördel ej blott för Göteborgs samhälle, utan för landet i allmänhet, hvadan E. K. Maj:t i nåder föreslagit, att Kronans andel uti förra Ost-Indiska kompaniets hus i Göteborg må kostnadsfritt och för alla tider (ill stadens Museum upplåtas, inot skyldighet för denna inrättning att ansvara för husets underhäll och onera af hvad slag de vara må, och med följande vilkor i öfrigt, nemligen: l.o alt huset fortfarande skall användas för nu uppgifna ändamål eller Museets och Slöjdskolans behof, så vida ej Kongl. Maj:t häruti medgilver någon förändring; 2:o alt de lokaler, hvilka för närvarande äro åt Telegraf-inrättningen anvisade, äfven för framtiden härtill bibehållas, derest icke annan fullt tjenlig lokal, som af Kongl. Maj:t godkännes, för detta ändamål i stället anskaffas och inredes; 3:o att antingen i det ifrågavarande huset eller på annat lämpligt ställe, tillhandahålles Kronan eli fullgodi magasin för upplag af minst 20,000 kubikfot oriad spanmål ; samt 4:o alt upplåtelsen icke eger rum förr, än nyssnämnda vilkor blifvit behörigen fullgjorda och hinder lill följd af gällande kontrakter rörande uthyrda lägenheter icke möter; börande Kongl. Maj:ls Befallningshafvande hålla tillsyn öfver fullgörandet af de vid upplåtelsen fästade vilkor, hvilkas åsidosättande komme all föranleda upplåtelsens upphörande.
Vi erinra oss, huruledes en af Börsens förnämsta representanter i BorgarStåndet några få dagar före krisen, i Nov. månad 1857, offentligen yttrade sig på ett sätt, som skulle vår Börs aldrig stått på stadigare lotter än då; och slutligen erinra vi oss, huruledes IliksgäldsKontorets Fullm., hvaribland just den reservant, som mest af alla klagat öfver BankoFullm:s brist på förutseende, knappt en vecka förut, säkert utan att ana någonting, afslutade ett kontrakt om 55 millioner just med det handelshus härstädes, Hrr Johns et Comp., som kort derpå gjorde ett Iliand de sämsta fallissementerne — med ett ord, det såg ut som icke blott de s. k. vexelryttarne, utan äfven hela handelsverlden varit insöfd i ett slags säkerhetssömn. Enahanda okunnighet om den verkl. ställningen tycktes äfven beherrska utlandet. Man såg sjelfva Engelska Banken behöfva en Bill of indemnety, för att ej störta. I Hamburg måste sjelfva Bankens silfvertackor tillgripas, för att utlemnas mot statspapper och hypothek. Danska NationalBanken, ehuru den består af enskilda aktieegare, hade icke desto mindre, då krisen inträffade, nära fem gånger så stort belopp protesterade vexlar, som Svenska RiksBanken. Nåväl, kunde man då billigtvis begära, att våra Hrr BankoFullm. skulle vara de enda vakne och se längre än alla andra ? 108 Deli 11 Januari e. ni. Såsom ombud för åtskilliga utländska handelshus har jag kommit att stå i närmare beröring med affärsverlden här i Stockholm och jag bibehåller limm de intryck, jag erfor under den tid, då krisen ännu var outvecklad och en snart sagdt allmän villervalla upstått. Det var då BankoStyrelsen, eller egentligen sagdt en högsinnad Ledamot inom densamma. Hr Schartau, upträdde för att lugna oell ordna, och min öfvertygelse är, att, ulan denna mellankomst och krafiiga hjelp, en allman omstörtning icke kunnat förekom nius.
Rtdderffapets och Adelns Protokoll tvid Urtima Riksdagen i -wrebro den 8 Octob. i8io. S. D. 3)iföll Högloflige Ridderskapet och A, deln Lug.Utskottets den 29 September pä ber, det lagda och nu ä nyo föredragna Memorial rörande den. af Riksdagsmannen Bengt Niclasson frän Bohus Län wäckta motion om ett stadgande, att Landtmätare ej borde wara berättigad till erhällande af mer än halfwa arfrvodet, iörr än han, med bewis frän Landtmäteri-Contoiret styrkt, att han dit och till jord. ägaren aflemna! concept. och renowerade Char. tor M. M. tät supra. kix krotocollo S. 6. Silfverstolpe. Utdrag af Högloft. Ridderffapets och AdelnS Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 Octob. i8io< S. D. Efter förnyad föredragning biföll Hög. lofligt Ridderskapet och Adeln det särskilda Ut ssot. Den 8 October. ZO9 skottets den 6 dennes pä bordet lagda Memorial, rörande fastställande af de wid nästledne Riksdag fattade Beslut, hwilka till den näst. följande Riksdagen skulle bliswa gällande; hwarjamte beflöts, att, derest ibland dem nägra skulle finnas hwilka fororade Kongl. Majlis Nädiga stadfästelse, underdänig anhällan derom i Riksens Ständers Skrifwelse ssulle införas. Ut supra. stix krotocollo A. O. Silfverstolpe.. Mdrag af Högsoss. RidderssapetS och Adelns Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 Octob. 1310. S. D. cOiföll Höglossige Riddsrssapet och Adeln det särskilda Utskottets den 6 dennes pä bordet lagda Memorial om antagande af witza / förfigtighetsmätt i anseende till f. d. Konungens ' wistelse ort, och till afwändande af etr försök ä st desi sida att nalkas eller beträda Sweriges gränsor.
Markegångsprisens bestämmande, angående 273, 393, 4^7* Markegångssättning: förändrad method derför ibid. „ förändring i liden derför 433. Marstrand: segelfarts öppnande genom sundet vid Björnängehals 125. „ låneunderstöd till staden . i5g. Materiel, Armeens: tillökning i anslaget 81, 215, 25o, 256. „ Flottans, angående ... 82. Materiel, Armeens: användande af dertill anvisade medel för Ge värs-Förrådens förstärkande .. 298. Materiel för Ingenieur-Corpsen: extra anslag Medelnad: Curhus i Sundsvall .. 100. „ dess invånares befrielse från underhållande af Länshäktet 52. Medelpris å spanmål under penningelöner 78, 212 Medico-Chirui giska Institutet: förhöjd t anslag dertill 80, 214. Medico-Legala besigtningar: anslag derför samt föreskriflernes derom förbättrande .. 80, 214, 25o, 203. Bel;s N:r. Memt Götha Canal-Directions begäran om förskott lill hamnbyggnad derstädes ... Militairer vid f. d. Finska Armeen: understöd för dem Militaire personers Enkor och Batli: pensioner för dem Miiitairepost vid Låne-Contorets i Malmö hus Missväxter: medel lill undsättningar vid inträffande deraf Mjölqvarnar: upphäfvande af skattläggningar derå Motala Mechaniska Verkstads begagnande för Flottans behof Museum, Kon0l) anslagssumman dertill „ tliks ) ° Myntverket: reglering deraf . Möbler, Kongl.
Jag hade trott att opinionen var bestämd, JVlig syntes, att hvad angår premisserne uti Utskottets sednare Betänkande, åro de bäst besvarade genom prcemisserne uti det förra, och att con* clusionerne åro tillräckligt besvarade genom Herrar von Seths, Hediéns, Sch vans, Daniel Den 7 Maji /. rn, 87 görs och Longbergs nied fleres särskildta yttranden, samt Grefve von Schverins anförande lill Ridderskapets och Adelns Protocoll. Derföre har jag väntat och trott att detta ensamt skulle vara nog öfvertygande. Men då jag nu hört flere anföranden, som gifvit mig anledning förmoda att. min motion ej blifvit rått fattad, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten vid innehållet deraf. Jag har ej satt i fråga en stadigvarande publicitet; jag har blott väckt fråga, huruvida det skulle vara skadligt, att 72 §. i 1668 års BancoOrdnirig åter sattes i verksamhet och upplifvades i det skick den förut varit, då hemlighetert' blott genom Secreta Utskotts och Banco-Deputationers förordnanden tillkommit, i stället för de förordnanden som i åldre tider varit vidtagne. Utskottet har på annat sätt upptagit frågan och visat att publiciteten vore ej blott för närvarande nyttig, utan kunde äfven vara det för framtiden. Jag tadlar ej denna uträkning. Utskottet har då blott följt Uttrycket af Nationens och tidens större fordran på offentlighet i alla samhällsförhållanden. Jag tror likväl att Utskottet hade gjort väl, om det hållit sig till min motion; man hade derigenom vunnit tid. Jag önskar nu blott att propositionen måtte blifva på upphäfvande af 1672 års Riksdagsbeslut, hvarigenom 72 §. af . 16B8 års BancoOrdning återsåttes i full verksamhet. Denna §. innehåller, ”att BancoVerkets tillstånd skall framläggas för Riksens Ständer vid Riksdagarne”. Detta är den enda publicitet som år njdtig för Banken.
— Den som häremot uppenbarligen och bevisligen bryter, bör alftvarligen straffas antingen til lifwet eller med förlust af defi innehafwande Embete, eller ock sakfällas ril kroppsstraff och Penninge-böter, alt^ efter brottets egenfkap och följderne deraf; — Afwensom den, hwilken antingen anwänder sin inflytelse hos Fienden, at utöfwa hamnd emot någon Medborgare, eller ock af eget bewag, under osanfärdig upgift af Inkräktarens befallning, tilfogar Medborgare stada' ril lif och egendom, gör sig saker til det straff Lagen uri 4 Lap. i §. Mitzgernings-balken stadgar; hwaremor den Embetsman, Tjensteman elier Medborgare, som under fiendtelig invasion warit ett stöd för sine olycklige likar, eller genom sm rådighet afwarjt stadeliga pretentioner af fiende, bör förwissas om sin Konungs Näd til utmärkt belöning, jemte det han förstenar fosterlandets högaktning.
Sjelf har jag en gång räknat ut, att, om en socken i Skåne fortfor att stycka sig som den hittills gjort, skulle åboarne bilda en sträcka af } mil, om de begåfve sig på väg in till Lund. Under sådana förhållanden torde det icke vara skäl att lemna dessa små hemmansegare ytterligare tillfälle till skuldsättning, hvarföre jag förenar mig med dem, som yrka afslag å Ut.sk:ts förslag, samt att siffran 1,000 utbytes mot 2,000. Hr Bennich: Sedan hypoteksbanken bildades, har denna fråga återkommit vid alla sammanträden, och, ehuru jag alltid velat skydda den svagare mot den mäktigare, tror jag dock vid detta tillfälle att man bör lagstifta så att de icke utsättas för onödiga frestelser. 2,000 rdr torde härför vara en lämplig medelväg, och jag instämmer derföre med dem, som vilja fastställa denna summa såsom minimum. Efter härmed slutad öfverläggning, gjordes först propos. på bifall till punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. derå, att B. o. Ad., med afslag å punkten, måtte besluta, att det för inträde i hypoteksförening nu stadgade minimivärde, 1,000 rdr, skulle förhöjas till 2,000 rdr, hvilken propos. med ja besvarades. 14:de punkten. l:sta mom:t. Gr. Mörner, Carl Göran: Olikheten emellan den hittills gällande förordningen och den ordalydelse, som här är föreslagen för §:ns l:sta moni., består deri att orden »der så lämpligen ske kan» blifvit inskjutne, och man har motiverat detta tillägg dermed att det ofta skulle vara svårt att bestämma huru stor andel af lånet borde komma på hvarje egendom. Så vidt jag förstår, bör det icke vara svårare att uppgöra denna fördelning hädanefter än hittills, och anmärkningen har icke heller kommit Den 26 Maj f. m. 475 från bankdelegarne, utan Ut sk: t sjelf har föreslagit detta tillägg. Då emedlertid dessa ord »der så lämpligen ske kan» helt och hållet öfverlemnar saken åt godtycket, får jag anhålla att desamma borttagas, och att mom:t bibehålles oförändradt.
Deputerade uppskjutit intill dess de af en sådan tjensteman blifvit i hellof, sorn först inträffat uti Martil månad 1816, Jemte det Deputerade genast uti sammanträde med frarnledne Herr Vice Presidenten och Riddaren Fahnehjelm samt de af Kongl. KammarRättens ^Ledamöter utsedde 2.‘ne Inspecteurer öfver KrigsRe visionen erhållit del af Kongl. Maj ts till Dess och Rikets KammarRätt ställde Nådiga Bref den 27 September I814, innefattande de grunder, hvarefter 1810 och sednare årens KrigsRevision borde förrättas, hafva Deputerade fått erfara, att i följd af samma Kongl. Bref Nya KrigsRevisionsDepartementet hosten samma år blifvit organiseradt på 2:ne RevisionsContoir med J Commissarie, 4 Revisorer och 2 Kammarskrifvare i hvardera; Rikt. St.