Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t tillika i Nåder framställda, hufvudsakligen följande åsigler: Sedan ensamhets-fängelset redan visat sig medföra fördelaktig verkan, (ill ernående af straffets dubbla ändamål, borde väl icke. någon tvekan uppslå om dess begagnande i så vidsträckt omfattning, som lämpligen kan ske; men möjligheten af dess tillämpning på alla straff-fångar betingades, å ena sidan, af utrymmet i straff-anstalterna och, å den andra, af fångarnes förmåga all utan äfventyr för både själsoch kropps-krafter på längre tid uthärda straffet, hvilket äter måste vara i väsentlig mån beroende af den strängare eller lindrigare behandling, de i öfrigt äro underkastade. Då brotlmåls-lagen i sina straff-bestämmelser skiljer emellan svårare och lindrigare arter af frihets-slraff, vore ock nödigt alt vid straffens verkställande broltslingnrnes behandling derefter lämpas och skillnad alltså göres emellan sva ra it, och lindrigare ensamhets-fängelse. Det förra, afsedt all endast begagnas å sådana gröfre brottslingar, sorn blifvit dömda lill slraff-ai bele eller till del deremot svarande, i vara äldre lagar upptagna straffet af arbete å fästning eller tukthus, gjorde fängen underkastad hela den stränghet i behandling, som cell-svslemel erfordrar, men påkallade äfven, lill följd af denna stränghet, ä lagstiftningens sida den försigtighet, all icke i tillämpningen utsträckas utöfver hvad mensklighrlen bjuder och med säkerhet kan antagas sta tillsammans med långens förmåga all uthärda straffet. Af sadan anledning och i betraktande af sä väl en i sistnämnda hänseende vunnen erfarenhet, som del paräkneliga ulrvmmel i straff-anstalterna under den närmaste framliden, svnles ensamhets-fängelse af den nu nämnda svårare arlen icke böra, åtminstone del närvarande, tillämpas da den ädömda straff-liden öfverskjuler två är. Enär emellertid cell-siraffet, med den här afscdda strängheten utfördl, mäste, der icke endast en kortare strafftid ifrågakomma, for de
M:s nåd. skrifvelse ang:de utbetalning af det vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade bidrag till en pensionsfond för Borgmästare i städerne utom Stockholm, samt Kommissions-landlmåtare jemte deras enkor och barn; N:o 270, i anledn. af väckt motion om gratifikation eller pension åt Akademi-adjunkten Ramström; N:o 271, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., i fråga om grunden för beräkningen af reservräntorne vid båtsmanshållet i Blekinge, dels enskilde i ämnet väckte motioner; N:o 272, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmansvakans-afgiften af nyroterad jord inom Blekinge län m. m.; N:o 273, i anledn. af väckt motion om Ruslhållarnes inom Kungsöhrs fögderi befrielse från erläggande af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stamhemman utgöras, och rättighet att tillgodonjuta de dagsverken, som af deras Augments hemman utgå; N:o 282, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse lill R. Den 30 Juli. StatsUlsk., ang:de eftergift af flen en del skattskyldige inom Götheborgs fögderi af Götheborgs oclt Bohus län ådömde ersättningsskyldighet, i följd af förre Kronofogden Chr. Öhboms balans; La g-Utskottet: N:o 39, i anledn. af K. AI:s nåd. propos., om antagande af ny vexel-lag; Alllmänna Besvärsoch Ekonom i-Utskottet: N:o 126, i anledn. af väckt motion, att rasering af någon rikets fästning icke måtte vidtagas, innan R. St. kommit i tillfälle alt sig deröfver yttra; samt N:o 127, i anledn. af väckte motioner om inrättande af Sockenbibliothek.
R:dr 19 sk. 8 rst. och den sednare af 21,758 R:dr 22 sk. 5 rst., utgå understöd till behöfvande, mest inom borgareklassen. _ O Utom en af de bär i staden boende handlande förut inrättad enkeoch pupillkassa, som för närvarande utgör 109,670 R:dr 21 sk. 5 rst., hafva stadens handtverkare likaledes inrättat en dylik för deras enkor och barn, hvilken kassa nu uppgår lill 11,644 R:dr 35 sk. 8 rst. Begge äro försedda med af Kongl. Maj:t fastställda reglementen. Endast fyra värdshusidkare eller så kallade marketentare, hvilka icke innehafva burskap, äro för innevarande år antagne; men den vinst, utminuteringen af starka drycker medför, förleder dock många aLt ololligen befatta sig dermed. * Sedligheten 25 Sedligheten framstår i allmänhet såsom god; och utom ett å en handlande af judiska nationen föröfvadt mord samt ett blodskamsbrott, hafva några svårare brott icke förekommit. Enligt Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 29 September 1846 och den 30 Mars 1847, skall ett nytt länsfängele med celler här uppföras. Arbetet härvid har lemnat tillfälle till sysselsättning och förtjenst för många, som eljest icke kunnat påräkna det hos enskilde. , Stadsskjutsen, som förut varit utarrenderad, bestrides sedan den 1 Juni 1837 genom stadens Drätselkommissions försorg; och är en särskild lokal dertill inköpt. Carlshamn. Denna stad, belägen vid utloppet af Mie-ån, har god och rymlig hamn. Folkmängden har under de sistförflutna fem åren stigit från 4,473 till 4,707, af hvilka äro: Skattskrifna. Skattfria. Summa. Handeln och Sjöfarten äro här lifligare än i Carlskrona, och antalet af handlande är 42. Staden äger 21 större och mindre fartyg om tillhopa 1,119 läster.
Då så ej blifvit förhållandet, ber jag att få anföra de betänkligheter, som hos mig uppstått, huruvida genom ifrågavrde förslag något bättre, än det närvarande, må kunna vinnas. Andamålet med den föreslagna ändringen uppgifves nemi. vara. att derigenom en större skyndsamhet vid ärendenas behandling skulle uppnås. Jag måste i detta afseende bekänna, att jag delar de af Hr Stats-Rådet Bredberg i hans reservation till Stats-Rådets protokoll yttrade tankar. Jag tror att vid jemförelsen mellan de särskilda förslag, som hafva framställts, man har svårt att bilda sig en säker och bestämd öfvertygelse att, genom antagandet af någotdera, en gifven fördel skall vinnas. Då sådana skiljaktigheter i åsigter derför visat sig vara gällande, gjorde man, enligt min tanke, rättast i att inskränka sig till mindre genomgripande åtgärder, än de nu ifrågasatta. Det må nu tillåtas mig att något närmare antyda de betänkligheter, som syras mig förekomma mot Stats-Utsk-.ts förslag. l:o. I afseende på raskheten vid ärendenas behandling. Då tre afdelningar här äro föreslagna, hvilka hvarken äro af hvarandra oberoende och ej heller så nära sins emellan förenade, att de kunna samverka till något gemensamt mål, utan blott så mycket sammanfogade, att de kunna försvåra hvarandras verksamhet, synes snarare vara att befara att de skola komma att förlama den ena den andra, under det hvarje afdelnings-chef i första rummet blir mån om sin afdelning och att tillse, att så mycket medel som möjligt komma densamma till godo. 2:o. I afseende å ärendenas handläggning blir frågan naturligtvis hvilken som kan lyckas att först få sina ärenden afgjorda. Jag skulle tro att, om man vill göra en förändring och frångå den kollegiala formen, man bör göra förändringen så fullständig som möjligt, d. v. s. ställa de olika afdelningarne i fullkomligt oberoende af hvarandra, och vill det vidare synas mig att, om man vill åt armé-förvaltningen bereda en större raskhet och sätta den i tillfälle att egna mera tid åt sina mångtaliga militära göromål, det enklaste vore att frånskilja sådana ärenden, som icke egentligen böra höra dit. Man måste nemi. erkänna, att det icke är någon militärisk sysselsättning att förvalta kassor.
Om möjligen statens väl befordrades derigenom, att dess medlemmar i alla sina förhållanden till hvarandra bundes genom former, och om den saknade förbindelse att tillse det dess lagar och inättningar icke må i något hänseende inskränka medborgares frihet mer än förenandet af allas ostridiga rätt oundgängligen kräfver, då kunde visserligen derifrån hemtas något stöd för en lag, sådan som den Utskottet föreslagit; men, enär otvifvelaktig! hvarje form, som genom lagen fastställes, men som kunde undvikas, är skadlig och alltid innebär en obehörig inskränkning i menniskors frihet, synes mig åter deruti ligga ett oafvisligt skäl till förkastande af Utskottets förslag. Sedan, på sätt betänkandet antyder, Rikets Ständer uti den 17 April 1841 aflåten underdånig skrifvelse anhållit, att Kongl. Maj:t täckts i nådig proposition meddela Ständerne ledning för de reg lemen - Lay-Ltnkotlets Betänkande, N:o 33. 9 lementariske stadgande», som borde iakttagas vid organisation af så kallade förliknlngskommitéer, afgaf i anledning deraf lagberedningen den 16 December 1842 ett utlåtande, som så fullständigt ådagalade olämpligheten af statsmakternes ingripande för åstadkommande af dylika kominiléer här i landet, att frågan derom för den gången förföll, och ur detta utlåtande, hvartill föga torde vara att lägga, tillåter jag mig, enär detsamma sannolikt icke är allmänt kändt, att anmärka några hufvuddeiar.
Pärmar till Idun — - 1: 75 d:o » Iduns romanbibliotek 0: 75 d:o • » hjälpreda 0: 50 d:o » Kamraten 0: 75 K N F T P P IV i a i Nya försäkringar 1 8 9 8 Kr. BORG. Begär prospekt. NORRKÖPING. TT LÄSA TILLSAMMANS med egen! AGENTER SÖH » S! dotter för skicklig guvernant (studentska) önskas en 12- ä 13 årig kamrat. Vidare för försäljning af Elektriska bälten. Prof, nettopriser och cirkulär sändas gratis och meddelar Grefvinnan Wachtmeister, St. franko. Adr. Jean Thonérfelth, Burseryd. Lindas pr Rånnum. Prospekt begäran. ÄRARINNEELEVER antagas till instundande hösttermin i Kindergarten i Stockholm. Förfrågningar ställas till Fr. Signe Åkermark, Härnö, Mariefred. Hushållsskolas HUFVUDKONTOR FÖR SVERIGE: LÅRS A. ENEQUIST, VERKST. DIREKTÖR. visitkort Å Iduns Undervisning och årsberättelse på Eleganta L nya lokal och adress är: Nobynäs, Frinnaryd, Doktorinnan Haglund. Ny kurs 1 september. (214) 33,000,000 Mutual Lifes lifförsäkringsbref äro ytterst LIBERALA och lämpa sig utmärkt som säkerhet för borgenärer. A Björnsnäs 480,000,000 VINSTGIFVANDE: i linnesömnad Kung !. Hofboktryckerl 12 Stora Vattugatan ia. börjas åter den 1 september. Karin Egnér, Nybrog. 35 30 K ö p alltid Glaseller radiatorsmör! stocHi. S9~ AnKoml. Meverantör, ' Hl mäln. dagl. Prospekt på gäran. Bref besvaras med omgå- ENDE Smålandsg. — Iduns Modetidning utgifves i 2 upplagor, båda med 2 n:r i månaden, hvartdera numret innehållande inemot INACKORDERING. Ung flicka med fast anställning i Sthlm.
Här finnes i detta afseende icke någon »lex scripta», utan blott »usus» att hålla sig till; och då någon sådan »usus», som den man nu söker göra till lag, är afskaffad i hela den öfriga civilicerade verlden, vet jag icke hvarföre vi skulle bibehålla detta stadgande, om icke derföre att vi ligga litet närmare Nordpolen. — Om dessa personer längre tid uppehålla sig i landet och här skattskrifvas, så fälla de under kathegorien af handelsexpediter, men så länge de äro utländningar, finnes icke nugot skäl att beskatta dem. Hr Bibbing, Arvid: Jag skulle tro, att det var Hr von Köchs mening att utländningar skulle vara befriade från all skatt. Det är också öfverensstämmande med gästfrihetens lagar och jag får derföre instämma i Hr von Köchs förslag. Hr Printzensköld, Carl: Jag trodde icke att Hr von Koch skulle drifva sin liberalism ända derhän, att han ville befria utländningar från en beskattning som han icke anser olämpligt att pålägga landets egna barn. Så föll sig nemi. hans yttrande, och det var blott genom en ganska fintlig förklaring som det omsvängdes så, att Hr von Koch menade, att de skulle ställas i samma kathegori som Svenske handelsexpediter, hvilka resa omkring och Den 28 Marg e. m. 40!> utbjuda sina varor. För min del betraktar jag denna beskattning från samma synpunkt som skyddstullarna för inhemsk näring. Jag anser att man bör, såvidt möjligt är, lemna landets barn tillfälle att försälja sina varor, och möjligen sker detta bättre genom att de resa omkring och utbjuda dem; men jag ser icke något skäl deruti, att man underlättar detta för utländningen. Följden kunde blifva den, att utländningar komme att drifva bandel i vårt eget land i högre grad än våra egna landsmän.
Urtima tingets tidigare eller senare utsättande är beroende af domarens mångfaldiga andra embetsgöromål, och särskild domares förordnande förutsätter äfven en tidsutdrägt, som för rättssökanden kan vara i högsta måtto menlig. Så väl i ena som i andra fallet uppkomma dröjsmål med sakens företagande och större kostnad, än om saken finge upptagas af en permanent domstol. Föga troligt är ock att ett sådant mål i allmänhet är af den enkla och lätt utredda beskaffenhet, att detsamma kan vid första tinget afgöras, äfven i det fall att svaranden dervid kommer tillstädes, hvilket, med den erfarenhet rättegångar af någon betydenhet åtminstone gifva vid handen, endast undantagsvis torde kunna antagas inträffa. Käranden har då ingen annan utväg än att få saken fullföljd antingen vid nästa lagtima ting eller fortfarande vidkännas de utgifter, hvilka med ytterligare urtima ting äro förenade. 24 Särskilda Utskottets Betänkande M 2 Till stadsdomslol deremot är stämningstiden högst åtta dagar och målet kan, utan något i lag stadgadt hinder, fortsättas dag efter dag derest omständigheterna så nödigt fordra, och sålunda ett sjörätts-mål, äfven med någon omfattning, kunna afhjelpas med slut inom samma tid, som fordras för målets första upptagande vid häradsrätt. Det torde således vara alldeles obestridligt, att sjörätts-målen kunna befordras till handläggning och afgörande med ojemförligt större skyndsamhet vid Rådstufvurätt än vid Häradsrätt Den utvidgade gemenskap och de mångfaldiga förbindelser, hvari såväl landets särskilda delar sins emellan, som desse och utlandet kommit till hvarandra genom den lättare och snabbare beröring, vår tids kornmunikationsanstalter framkallat och än vidare under år efter år tilltagande omfång måste framkalla, skola naturligtvis hafva till följd, att en mängd rättsförhållanden uppstå, hvilka i sin ordning föranleda tvister och rättegångar inom sjölagstiftningens område.
19 representants behörighet, böra framställas innan Ståndet hos Konungen enligt 23 § Riksdags-Ordningen framställer anhållan om Talman, synes äfven den omständigheten lemna stöd, att Konungen, då denna anhållan framställes, bör veta hvilka representanter blifvit såsom sådane af Ståndet godkände, helst det svårligen kan antagas, att Konungen skulle vilja till Talman utnämna någon, mot hvars behörighet såsom representant anledning till anmärkning förefunnes; men om man nu likväl ej anser sig kunna instämma uti min åsigt derom, att Herr Bomans anmärkning mot Herr Wallenbergs behörighet såsom representant bort framställas genast vid Riksdagens början, samt att preskriptionstiden derför tilländagått, då Ståndet enligt 23 § Riksdags-Ordningen blifvit behörigen konstitueradt och hos Konungen begärt Talman, så vill det dock synas mig att man ovilkorligen måst medgifva, det tiden för denna frågas väckande med motionstidens slut gått till ända. Riksdags-ordningens 48 g innehåller uttryckligen, att inga andra föredrag-» ningsämnen finnas än l:o Konungens Propositioner; 2:o mål, som genom Protokollsutdrag eller Deputationer från Medstånden kommuniceras; 3:o Utskottens Betänkanden och Förslag, samt 4:o motioner, gjorde i Plena af någon vid riksdagen då närvarande Ståndets Ledamot. Då nu den af Herr Boman väckta frågan icke hörer till någon af de 3 första kategorierna, så måste den höra till den 4:de, det vill säga vara en motion, enär den utgjort ett föredragningsämne hos Borgare-Ståndet, och äfven uti det derifrån til! Utskottet expedierade Protokollsutdrag erhållit benämningen af motion. Tiden för motioners väckande är åter uti 36 § Riksdagsordningen inskränkt inom en månad från riksdagens början, med undantag endast af grundlagsfrågor och sådana frågor, som af redan fattade beslut eller redan upptagna ärenden, eller under riksdagen inträffade händelser omedelbarligen föranledas.
Hvad vidare angick de tillfälliga anslag för försvarsverket, hvilka departements-chefen ansett nu böra utöfver de årliga i nåder äskas, så täcktes Kongl. Majit, uppå stats-rådets öfriga ledamöters tillstyrkan och med gillande af hvad departements-chefen härom yttrat och hemställt, i nåder besluta framställning till Rikets Ständer om beviljandet af alla de af departements-chefen för tillfälliga behof i underdånighet tillstyrkta, här förut upptagna anslag, utgörande en sammanräknad summa af 929.725 R:dr, med förklarande tillika, att dessa anslag borde beräknas att utgå under 3 år med en tredjedel om året. Och ville Kongl. Maj:t, uti särskild nådig skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de för år 1848 erforderliga anslagen för topografiska korpsens arbeten samt fästningsbyggnaderna varda, oberoende af den allmänna stats-regleringen, så tidigt beviljade, att arbetena ej, i saknad af medel, må behöfva afbrytas. Slutligen förklarade Kgl. Majit Sig vilja i nåder begära Rikets Ständers samtycke till den af befälhafvaren för ingeniör-korpsen föreslagna förändring i redovisningen för de medel., som till fästningsbyggnader användas; och skulle, om hvad Kongl. Majit sålunda i afseende på 4:de hufvudtiteln förordnat, utdrag af protokollet,'innehållande tillika departements-chefens underdåniga betänkande i ämnet, till finans-departementet afgå, för att tjena till grund vid författandet af Kongl Majit nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, i livad den komrne att röra nämnda hufvudtitel; hvarjemte de till detta ärende hörande handlingar skulle till vederbörligt utskott öfverlemnas. Ex protocollo FL. Tillander. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1847. 1 Utdrag af Protokollet, öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet ä Stockholms Slott d. g No-v. 1847. Närvarande:
Båda dessa kvinnor, fru Nansen och fru A n d r é e, halva emellertid gifvit prof på en själf - försakelse, en uppoffrande kärlek o c h en ståndaktighet i tron på försynens godhet, som förtjäna vår innerligaste beundran. A t t så med tillkämpadt lugn i och utan klagan kunna skiljas för en oviss framtid från den man högst älskar, det är ett är Atauonspris: Utgifningstld: hvarje Aktiebolag. 9: de år g. helgfri fredag. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Nordlinn. 35 öre pr nonpareillerad. F ö r » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre for hvarje påbörjad t tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonprad Å n d r é e. Nordpolsfararens yJet Tryckeri Fredagen den 12 juni 1896. N:r 24 (443) Prenumerationspris Iduns moder. drag af gammalnordisk vanliga. — själsstorhet, som numera cj hör till det F r u Mina A n d r é e Hennes rika begåfning, rättskänsla ledt förstånd skaper, som skulle kunna är i mångt o c h mycket en ovanlig kvinna. i hvilken ett klart o m d ö m e, ett af omutligaf mycken skärpa dominerar öfver de egenkallas modernt kvinnliga, hennes högst ovanliga viljeo c h arbetskraft, hennes förmåga att försaka o c h lida föra, såsom jag nyss nämnde, tanken tillbaka till den gamla nordiska kvinnotypen. » Dessa hjärtan af guld, dessa viljor af stål » — ja, de blifva tyvärr alltmer sällsynta. H u r u olika äro de icke den moderna världens nyckfulla, egoistiska o c h ytliga damer, sådana vi känna dem från balsalongerna och badorterna. D e senare ha kanske mera talanger, mer utbildad artistisk smak, mer grace. Men troligen blir ingen af dem m o - der till en man, som utför ett stordåd, inför hvilket hela världen tager af sig hatten. Fru A n d r é e tillhör på både fäderneoch mödernesidan gamla smålandssläkter.
att Lieutenanten Du Kietz’s skuld lill BancoDisconten, från början utgörande R:dr 1800 Banco, blifvit till det ofvan uppgifna beloppet nedsatt, dels med R:dr 34 ‘ 38: 2, hvilka erhållits vid anställd utmätning, och dels genom utdelning af R:dr 546: 19; 4- i Sökandens loista Concurs; hvarefter, och sedan han å nyo sökt aftiädes-förmon och återstående skulden blifvit, genom Kongl. Svea Hof-Rätts Dom den 19 Augusti 1828 till betalning fastställd, Sökanden uppehåller sig här i Stockholm i stor fattigdom, utan andra kända tillgångar än ofvannämnda omtvistade fordran. För närvarande och då den omnämnda Rättegången, den Sökanden, efter hvad anmäldt blifvit, vid en Dumslol skall hafva vunnit, icke är af Kongl. Maj:t slutligen afgjord, finner Banco-Utskoltet, med anledning af ansökningen, /to Banco-Ulskotlels Betänkande N.-o 72, sig ej kunna meddela något annat tillstyrkande, än att Du Rietz tills vidare må personlig frihet medgifvas, 6:0. Segeloch Corn passmak aren i Carlshamn , Sven Jacob Ahsberg, har lios 15a nco-. Utskottet skriftligen anhållit, att, emot god-, villig och snar inbetalning till fulla Capitalet, jemte ådömde Rättegångs-kostnader af ett lån, stort R:dr 2000 Banco, sorn förrymde Nämndemannen Nils Jonsson i Lörby den 6 JTulii 1820 bos Banco-Discont-Verkefc upptagit uppå ett sedermera för tvistigt för-, klaradt Låne-Document, hvars rigtighet Ahsberg såsom vittne hade bestyrkt, njuta befrielse från all å samma lån upplupen Ränta.
Sedan derefter sig visat, till hvad värde den återstående oprivilegierade jorden inom hvarje stad, som ännu vore oroterad, blifvit till bevillnings-laxering uppskattad, jemte derföre belöpande bevillning, och bevillnings-summan sålunda blifvit gifven, som i medeltal under nyssnämnde fem år utgått af all den oroterade oprivilegierade stads-jorden, så skulle först den för hela Riket fastställde Båtsmans-styi kan, 886 nian, fördelas på all Rikets stadsjord, hus och stadstomter samt borgerlig rörelse och näring, i det förhållande som dessa, hvar för sig sam manräknadt, Expeditions-Ulskottets Förslag lill lind. Skrifvelse IV.o 188. 337 manräknadt, utgjorde bevillning och derefter, livad af nämnde Båtsmans-styrka, efter den allmänna fördelningen, belöpte på stadsjorden, fördelas på hvarje stad i det förhållande, som dess bevillning af stadsjorden förhölle sig till aila städernes gemensamma bevillningaf deras oprivilegierade och oroterade jord, på hvil ket sätt andelarne i Båtsmanshållet för hus och tomter samt borgerlig rörelse äfven borde uträknas och hvarje stad påföras; dock med iakttagande, der brutna tal förekommo, att de jemkades till rediga bråk, samt ovilkorligen för städerne i ett och samma Län till helt rotetal; och finge del på städerna ankomma, att vid hvarje Riksdag hos Rikets Ständer göra anmälan om den förändring, hvartill städernes stigande eller sjunkande välstånd, eller andra omständigheter kunde föranleda.
För Kontrakts-prosten tillkännagifve han, hvilkendera han kallat och insände prosten detta kallelsebref, tillika med de 3:ne soo - Lag-Ulskollels BeldnaJinde N:o 70. 11 kenstämmo-protokollerna till domkapitlet, hvilket i laga ordning med utnämning och fullmakts utfärdande eger att förfara.” Lag-Utskottet, hvars yttrande öfver detta förslag blifvit infordradt, liar tagit detsamma i öfvervägande; och ehuru Utskottet ej förbiser olägenheterna af ifrågaställde rätt, eller de missbruk som derigenom gynnas; kan likväl icke Utskottet tillstyrka användandet af det medel, som motionären deremot föreslagit. Dymedelst skedde nemligen en inskränkning af sjelfva rätten. Den består, efter hvad till en början är nämndt, i rättigheten att »välja, utse och kalla prest; men, derest motionärens förslag upphöjdes till lag, öfverllyttades i sjelfva verket val-rätten till församlingen och patronats-rättens innehafvare hade blott qvar en förslagsrättighet. Då nu oftanämnde rätt, på sätt sist församlade Ständer erkände, innehar naturen af eganderätt, hvilken omständighet äfven förklarar orsaken dertill att tvist om jus patronatus skall af domstol handläggas; och da hvad motionären föreslagit således ej skulle kunna antagas utan ingrepp i en rätt, deröfver lagstiftaren: ej äger förfoga, synes Utskottet hafva giltig anledning för sitt vördsamma tillstyrkande att ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 8 Februari 1858. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1858. Alik. till Exp.-Utsk. d. 1! Febr. 1858, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om rätt att. på elektrisk telegraf expediera rättegångs-fullmakter. De motioner, hvilkas syftning sålunda blifvit antydd, äro väckta hos Högloft. Ridderskapet och Adeln af Herr Cederfelt, F. A., och hos Hedervärda BondeStåndet af Riksdags-fullmäktigen Per Nilsson i Espö från Malmöhus län.