Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kettingar, af större eller mindre länkjernets diameter, bestämde Ståndet till 50 R:drs tullvärde för Skepp. st. v. till införsel-tull 12 R:dr 24 sk. per Skeppund, men fria till utförsel. Draggar, armbultar, hammare &c., bibehöllos vid nu gällande tullbestämmelser, så i afseende på värdet, som inoch utförsels-tullen. Stång-j platt, | tum tjockt och deröfver &c., ansåg Ståndet böra fortfarande bibehållas vid samma tullvärde, som nu, vara till införsel förbjudet, och draga 32 sk. utförsels-tull för 1 Skepp. st. v. Bandoch plattunder | tums tjocklek &c., gillades, enligt Utlåtandet N:o 30. Plåtar j oförtente; förslaget i Utlåtandet N:o 30 godkändes,f örtente bibehöll os i allt med de, i afseende på dem nu gällande tullbestämmelser. Spikj samt allt annat manufacturoch handtverks-smide, ej specificeradt, ansåg Ståndet böra bibehållas oförändradt vid de i nuvarande tulltaxa gällande bestämmelser. Jern3 skrot-; hvad nu gällande Tull-taxa härom bjuder, bibehölls. Öfriga lill Litt J hörande artiklar bifölloSj enligt Betänkandet N:o 21. Litt. K. Kläder: gång-, linneoch säng-. Prot. Utdr. d. i4 Dac. i8/p> 907 Hvad nu gällande Tull-taxa härom stadgar, ansåg Ståndet böra oförändradt bibehållas. Korgar, korgmakare-arbeten. Utlåtandet N:o 30 antogs. 2:o Kreatur: Hästar utom hingstar. Den i Betänkandet N:o 30 föreslagna införseltullen å 12 R:dr godkändas. l:o Kort, spel-; ansåg Ståndet höra fortfarande vara till införsel förbjudna. Krut: Utlåtandet N:o 30 gillades. Käppar: likaledes enligt Is:o 30. Kött: Tullbestämmelserna, enligt Betänkandet N:o 21, gillades. 1 öfrigt gillades Betänkandet N:o 21.
Med afseende å vigten deraf, att riks-registraturet varder behörigen kompletteradt, får jag i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Maj:t må till Rikets Ständer aflåta nådig proposition, att anslag af 3,000 R:dr Riksmynt årligen varder för ifrågaställa ändamålet anvisadt, att utgå för den tid nu instundande riksdags statsreglering kommer att omfatta. 30:o. Uppå Eders Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga proposition beviljade Rikets Anslag till Ständer vid sistlidne riksdag ett belopp af 6,000 R:dr Banko, att under tre år med 2,000 R:dr årligen utgå och af Eders Kongl. Maj:t disponeras för utgifhistoriska vande af sådane i Riks-arkivet samt andra allmänna och enskilda samlingar beskrifter. fiolliga skrifter och handlingar, hvilka äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden. Enligt Eders Kongl. Maj:ts beslut den 8 Februari nästlidet år äro desse medel till fulla beloppet disponerade för utgifvande af de delar af von Chemnitz’ historiska verk om trettioåriga kriget, hvilka hittills otryckta i Riks-arkivet förvarats; »Arkiv till upplysning om Svenska krigens och krigsinrättningarnes historia», lista Bandet, samt en ny upplaga af »Olai Petri Svenska krönika»; och då flere värdefulla handskrifter rörande Sveriges historia, dess lagstiftning och offentliga förhållanden så väl i Riks-arkivet, som i andra samlingar finnas förvarade, hvilka förtjena alt offentliggöras, men för dylika arbeten icke kan påräknas den afsättning, att de utan understöd kunna utgifvas, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska ett anslag på extra stat af 3,000 Ridr Rimt årligen under nästa statsregleringsperiod, eller tillsammans 9,000 Ridr nämnde mynt, att af Eders Kongl.
Anders Ludvig Frick-Meijer (1850–1919) var pastorsadj. i Petri förs. i Malmö från 1879, sjukhuspräst 1880–1883. Känd för att vara varmt intresserad av kristendomens sociala sida, gjorde han flera studieresor i Europa och tog bl.a. på 1880-talet initiativet till att fattiga skolbarn skulle bespisas. Gift med Carolina Mathilda Frick (1862–1938), dotter till rådmannen i Malmö vice häradshövding Rudolf Victor Frick och Mathilda Liljedahl. Vid denna tid fanns flera familjer Gadd i Malmö. Brev till Ernst Beckman. Jmf brevet på sid. 119. August Bondesons samling av Svenska Folksagor, 1882, innehöll bl.a. sagorna ”Päck” – en variant av den saga VB kallat ”Jöns och Niklas”, ”Skam och Kitta Grå” – en variant av Victorias ”Kitta Grå” – och ”Pojken och Skam” – en variant av den saga VB kallat ”Sven Rike.” Den 15 jan. 1883 har VB antecknat i almanackan med chiffer: ”Fick mina sagor från Ny ill. utan en rad!” Amalia Elisabeth Danielsson från Högatorp i Småland (1851–1918) gifte sig den 4.11 1884 med dåvarande komministern i Forserum, sedermera kyrkoherden i Gärsnäs, Johan Anders Ekholm, död 1907. (Jmf sid. 148 och not 104). Brevutkast till SDS angående svaret på recensionen av Georg Nordensvans roman I Harnesk, jmf ovan sid. 127 f. Ropet tycks dock ha förklingat ohört, VBs svar ”Randbemärkning till ... ” har inte heller i jan. eller febr. 1883 tagits in i SDS. Kristian Grane är huvudpersonen i titelnovellen i Gustaf af Geijerstams samling Gråkallt, utkommen 1882. Skådespelaren Lindberg, sannolikt den kände tolkaren av genombrottsdramatik August Lindberg (1846–1916).
Af de sålunda samlade, denna fråga rörande handlingar, inhämtas hufvudsakligen följande förhållande: Uti underdånig skrifvelse d. 27 Oktober 1841 anmälde en Division af Kongl. Svea HofRätt, att derstädes vid förehafvande af inkomna besvärsmål, hvilkas pröfning vore beroende af den omständigheten, huruvida gäldenär kunde för hvarje fordran, som genom laga kraftvunnet utslag blifvit fastställd, dömas till hysättning, sedan vid utmätning tillgång till dess gäldande hos honom befunnits brista, betänkligheter i afseende å rätta förståndet af 1 § i ofvannämnda Kongl. Förordning yppats, till upplysning om hvilkas beskaffenhet anfördes: att förr än ifrågavarande Förordning utfärdades, hade, jemlikt 1734 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse 1844. ^ 42 i? St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelsc den 11 Juli 1844. ars Lag samt de sedermera meddelade Författningar, bysättning kunnat ådömas gäldenär dels såsom straff för vårdslöshet, dels såsom säkerhet å hans person innan lagsökning ännu blifvit emot honom anställd eller hunnit fulländas, dels såsom medel att framtvinga tilläfventyrs undandöljda tillgångar: att med Förordningen syntes, efter föranledande af de genom trycket offentliggjorda förhandlingar, som densamma föregått och dermed ägde sammanhang, Lagstiftande
Län ej njöto mera än 226 R:dr 32 sk. B:co samt Häradsskrifvare endast 142 R:dr 32 sk. Contant, då deremot desse Tjenstemän i Elfsborgs Län erhöllo, de förre omkring 1000 R:dr och de sednare 6‘oo R:dr, hvarföre Herr Prosten föreslagit det Krono-Betjeningen i Bohus Län måtte tillgodonjuta de dem såsom Lön an,slagne persedlar förvandlade i penningar efter Länets Markegång, och af Herr Prosten Doct. Stenhammar : att då de nu föreslagne Lönförbättringar troligen icke kunde beviljas under Statsverkets nuvarande knappa tillgångar, föreslog Herr Doctorn deremot, det Krono-Betjeningen måtte befrias från allt bidrag Lill tryckningen af Landshöfdingarnes Ämbets-IiungÖrelser, hvilka, bestående uti efterlysningar, underrättelser för Länens Innevånare om Stämmor, Mantalsskrifningär m. 'ra. mäste till flere hundrade exemplar i Länen utgå, hvartill H:r Doctorn ansåg kostnaden böra af Statens medel bestridas. Stats-TJtskottet har lemnat behörig uppmärksamhet åt dessa frågor, och beträffande den af Prostarne Herlitz och Linderot föreslagna Lönförbättring för Krono-Betjeningen på Gottland och i Bohus Län; så /J i G Stats-Utskottets Bebänkatid&U'. ehuruväl sadan olikhet i Krono-Betjeningens aflöning tili serskilde orter sig företer, att jemkning deruti synes nödig, kan Stats-Utskottet innan förslag till en allmän reglering blifvit upprättadt, i den ordning frågan nu blifvit vackt, icke tillstyrka någon åtgärd dervid af Riksens Högloft.
Vid försättningens slut låta de tillförordnade Revisor rer författa en serskild berättelse för Banko och serskild för RiksgäldsVerket för tillkommande Riksens Ständer, af hvilka Berättelser ett Exemplar försegladt i Riddarhus Archivet och ett i Banken och ett i Riksgälds-Contoiret deponeras 5 Rörandes hvad Riksgälds-Contoiret allena angar, en serskild Berättelse om Verkets tillstånd och förvaltning af Revisorerne författas och genom trycket Allmänheten meddelas, de under Kongl. Cornmerse - Collegii förvaltning stälde fonder samt andre Inrättningar, hvilka framdeles skulle kunna komma att af Revisorerne granskas. 7 §. 2 Mom, Vid förrättningens slut, late de tillförordnade Revisorer författa serskild Berättelse om Banco-, Verket och serskild om. Riksgälds - Verket för tillkommande Riksens Ständer. Af desse berättelser utskrifvas gtne Exemplar, hvilka af Revisorerne undertecknas. Det ena Exemplaret af hvardera Berättelsen aflänvnas försegladt till Riddarhus - Archivet, det andra likaledes försegladt förvaras vid det Verk, som Revisionen angår, nemi. i Banken,' det som rörer BancoVerket, och uti Riksgälds-Contoiret det sorn rörer Rilcsgälds-Verket;; Och det 3:dje Exemplaret af hvardera Re« Stats-Utsbottens Bettini anden. rättelsen kommer genast,' efter Revisions förrättningens slut, att genom Revisorernes föranstaltande, till trycket befordras, för att åtfölja Inrikes-Tidningen. I sammanhang med hvad sorn rörer Revisionen af StatsBankooch Riksgälds - Verken , har äfven förekommit, huruledes Rikets Högloft.
Hon var så blek och orörlig, att han trodde, att hon redan var död, men han hade bedragit sig, hon rörde läpparne, och då han lutade örat intill hennes mun, hviskade hon lågt men hörbart: » Lillan sofver. Hon är ensamt din, du skall älska henne! » Och han kysste henne än en gång på pannan och svarade: » Ja, min älskade! » Då log hon, och det leendet låg kvar öfver hennes anletsdrag, ännu sedan lifvet flytt. * Har ni en vacker solskensdag sett barnen leka i Humlegården? Den stora parken är Stockholms barnkammare, där finnas stora barn och små barn, gossar och flickor, eleganta, moderna barn, som tyckas vara rädda för att smutsa ner sin grannlåt, och barn som ogeneradt krafsa i sanden trots sin elegans. Har ni händelsevis lagt märke till en liten ljushårig tös, med blå, frågande ögon? Hon håller sig litet afsides från den yra barnaskaran och trycker sin docka tätt intill sig. Hon är blyg, den lilla sylfiden, men leken intresserar henne ofantligt, och bäst det är glömmer hon sin blyghet och beger sig midt i vimlet. H ö r så friskt och klockrent hennes skratt klingar! Nu har hon blifvit parhäst åt en jämnstor gosse i blå trikåkläder, och det bär åstad i raskt traf öfver sandgången. Men dockan har hon inte släppt ifrån sig, dockan måste vara med, eljes är det ej som det skall vara. Därborta på bänken sitter en äldre kvinna och följer med ängslig uppmärksamhet barnens lek. Ibland ropar hon på Heléne, och då kommer den lilla ljushåriga fram ur barnskaran för att emottaga en förmaning, att hon inte skall springa för långt bort, och att hon skall vara rädd om sin kappa. Om söndagseftermiddagarne sitter en högväxt medelålders man på bänken och åskådar barnens lek. D å springer Heléne tidt och ofta bort från kamraterna. H o n har så mycket att säga den tyste åskådaren, och han måste gång på gång lyfta henne upp i sitt knä, så att hon skall komma i tillfälle att hviska sina viktiga förtroenden i hans öra. Men hon vill strax ned igen, och han låter henne gå, sedan han smekt hennes ljusa hår och kysst de rosiga kinderna.
Till nuvarande filialbanker är allaredan såsom län utlemnadt ett belopp af 2,319,000 R:dr R:mt; hvadan de nya låneanslagen för filialbanker alltså skulle upptaga återstoden af förenämnde 7 millioner, eller 4,681,000 R:dr R:mt, och då detta sistnämnda belopp skulle få, der tillgång finnes, genast utgå såsom lån, och alltså, enligt reglementet, hälften deraf, eller 2,340,500 R:dr R:mt såsom kreditiv, blefve deraf en följd, att det totalbelopp, som tillsammans såsom län och kreditiv, enligt Utskottets förslag, skulle kunna, till och med före år 1860, för blifvande filialbanker utanordnas, kunde uppgå till 7,021,500 R:dr R:mt, och hvarvid ännu bör anmärkas, att hvad som kunde beviljas allena såsom kreditiv deruti icke är inberäknade Utskottet antager väl i sitt betänkande, att »under vanliga förhållanden högst hälften af de åt samtliga filialbanker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyftad»; men på hvilken grund Utskottet antager detta, lemnäs utan närmare förklaring. Af allt detta följer emellertid, att om Utskottets nuvarande förslag godkännes, den s. k. Reservfonden skulle kunna, till förmån för filialbanker, nära nog helt och hållet förlora sin rätta bestämmelse att blifva en fond, hvarmed den så vigtiga Handelsoch Näringsdiskontens tillgångar efter behof kunde fyllas och derjemte sedelstocken, efter omständigheterna, regleras. Att hela detta förhållande vore i behof af förnyad pröfning inom Utskottet innan det af Rikets Ständer definitift afgöres, torde alltså vara uppenbart.» Af Herr Doktor Sandberg: »Att Banken är till för Landets skull och derföre heter Riks-bank är en sanning, som väl icke lärer förnekas. Dess 2:ne hufvudsakliga ändamål äro fördenskull l:o att upprätthålla myntvärdet oförändradt och 2:o att biträda Lånebehöfvande med understöd. Om det förra af dessa ändamål är man nu mera ense, men i afseende på det sednare äro meningarne delade.
Dito, försträckning mot ersättning, 1,123: 14. 6. Summa 16,362: 35. 5. 18,097: 10. 9. ä 5:t.e hnfviidtiteln: Arfvode till Chefen för båtsmanskompanierna i Blekinge och Södra Möre af Kalmar län Restitution af för högt erlagda böter vid en leverering af bomber 319: 43. 1. Förskjuten spanmålstillökning för Carlskrona station . 1,379: 40. — Dito till Landshöfdingen i Gottlands län för taffelpenningar _ 1,723: 4. — Dito till t. f. Landshöfdingen i Elfsborgs län, Lands kamereraren Gasslander för. dito. 266: 32. — Dito till åtskilliga embetsoch tjenstemän för minskade löne-inkomster 971: 12. — 1,123: 36. Dito till Vexelkontrollören i Stockholm 400: Dito till en Konungens Fogat biträdande Kanslist 300: 300: Lönefyllnad åt vaktbetjening vid gäldstuguhäktet 214: 28. — 250: 38. — Gratifikation till Sekreteraren vid Landtbruksaka demien för ökade tjensteåligganden ■ 500: — Dito för biträden vid jordransakningar i Östergöthlands län ... 500: Kostnadsersättning för flyttning och ordnande af Stockholms läns Landskontors och Lands kanslis arkiv 133: 16. Dito för bindning af handlingar i Wester-norrlands läns dito dito — —- — 200: Besparingar till Civilstatens Pensionsinrättning och begrafningshjelp2,458: 9. 11. 553: 47. 5. Dito för ökade göromål i Riksbokslutskontoret 1,200: Dito, för tjenstgöring, till tillförordnade samt extraordinarie tjenstemän 8,136: 32. — 7,148: 42. 8.
Till denna ovanliga progression hafva otvifvelaktigt flera samverkande orsaker bidragit, hvaribland förnämligast framstår: att länet varit under ifrågakomna år alldeles förskonadt från härjande farsoter; att i allmänhet oskadade skördar lemnat en sund och tillräcklig föda, under det i öfrigt en liflig afsättning på ortens produkter öfverhufvud spridt bergning och välmåga, samt att utvidgade tillfällen till bosättning blifvit beredda genom anläggningar af nybyggen, hemmansklyfningar, utflyttningar efter laga skiften m. m. I Städerna åter är förhållandet med folknummern följande: Skattfrie 709 —. .I. 2,542. Skattskrifne 1,635. Skattfrie 792 ‘ 2,427; hvadan och då städernas befolkning i sista Femårs-berättelsen upptagits till 4,178 personer, äfven här visar sig en tillökning af 591 personer. I sammanhang med detta ämne eller det om folkökningen, har Landshöfdinge embetet, väl vetande att olika tider uppställt olika theorier i afseende på folköknin gens inflytande ur statsekonomisk synpunkt på samhället, ansett det icke vara olämpligt att här framlägga en opinion med hänseende till detta län och här befintliga förhållanden.
Hvad sålunda förekommit har Stats-Utskottet tagit i öfvervägande; och beträffande särskildt Yällofliga Borgare-Ståndets beslut att till Utskottet remittera Herr Schwans ofvan intagna motion ”i hela dess vidd,” lår Utskottet — för den händelse att Borgare-Ståndet med denna remiss åsyftat, det Stats-Utskottet skulle StatsUtskottets Utlåtande N:o 115. 3 afgifva yttrande i annat hänseende än rörande Deputerades resekostnader — anföra att Utskottet dertill numera saknar all anledning, då, genom de 3:ne öfriga Riks-Ståndens sammanstämmande beslut, frågan, huruvida Deputerade skola utses för att öfvervara Deras Majestäters kröning i Norge, måste anses vara af Rikets Ständer afgjord; — hemställande derföre Utskottet, att Yällofliga Borgare-Ståndet måtte för sin del biträda de öfriga Riks-Ståndens härom fattade beslut I den fråga åter, som egentligen är föremål för Utskottets yttrande, eller om bestämmandet af den resekostnads-ersättning, som bör tillkomma bemälde Deputerade, har Utskottet ansett att, hvad först angår sjelfva resan, denna bör beräknas från Stockholm öfver Norska riksgränsen i Jemtland till Trondhjem, samt derifrån åter till Stockholm; och antager Utskottet, att ersättningen för Rikets Ständers Deputerade vid ifrågavarande tillfälle, då större kostnader än vanligt torde äfven under resan af omständigheterna föranledas, icke bör beräknas lägre än, hvad hästantalet vidkommer, efter resereglementets 4: de klass eller till 3 hästar, samt, beträffande dagtraktamentet, ej till mindre än 10 R:dr R:mt, dagarnes antal beräknade, jemväl enligt resereglementet, efter 8 mil på hvarje resedag.
— Syltning. — Matlagning. — Hvarjehanda. — F r å g o r. — S v a r. — Breflåda. Nissan. Agnes. H. 1) o c h 2). D:r — d. Liljemjölk är det lin-finaste skönhetsmedel, öfoerträffande alla hittills kända. Liljemjölken utplånar skrynklor och föryngrar i hög grad, gör huden ren, klar, mjuk och hvit, borttager finnar, reformar, lefverfläckar, s. k. pormask, solbränna, fräknar m. m. Försäljes jemte beskrifning å. pr flaska, den veritabelt äkta endast hos Fru O. Stråle, Parfymhandeln, Drottninggatan 6. Obs. t Sändas till landsorten mot efterkraf. Ingen annons införes under 1 kr. LEDIGA Våra Elektriska ringledningar, som snart icke saknas i något hem, der beqvämlighet önskas, köpas hos oss med kompletta tillbehör för 1 2 3 4 rum PLATSER. kr. Ahlström &amp; C:o, Åmål. CD CD X2 CD vida ro oo o o [413] vid varuinköp billigare pris än andra, så 53 " cn väl vitsordad i språk, särskildt tyska, i musik och öfriga undervisningsämnen samt af mildt och allvarligt, kristligtreligiöst, ej sekteriskt, sinnelag, önskas inom nästk. september i ett anspråkslöst tjenstemannahem på landet, för enda barnet, en 12-årig dotter, som senaste tvenne år njutit god undervisning. Befiekterande hänvände sig med uppgift på lönepretentioner och bifogande af betygsafskrifter och referenser till » &lt; /. Lbd. » Hildeberg &amp; Lidköping. (G. 19768 x 3) p - CO Annonser. 2) o c h 3). Värmländska 25 år. Orientalisk 1 Innehållsförteckning: Läkareråd. läsarinnor c » DIVERSE Var vid läsningen af en god bok, tidning e. d. alltid försedd med penna och papper.
Bohus Läns Regemente, En Sjukhusbyggnad af timmer under tak af bräder och tegel, jemte ett dertill hörande Hemlighetshus, 856: —• — T Mötesplatsen Salbohed: Wes l m a n 1 a 11 d s R egem en te, Ett Sjukhus af timmer med dubbelt trädtak, be lagdt med tegel, 2,700: En Kaktmästarehyggning under tegeltak . 35o: En Magasinsbyggning af träd under brädtak 5oo: Ett Hemlighetshus 25: g A Mötesplatsen Hultsfred: Kalmar Regemente , Ett Sjukhus af finutimmer med tegeltak, jemte ett dertill hörande Hemlighetshus .. 2,340: a Mötesplatsen Warpnäs nio: Wermlands Infanteri-Hege men te, Ett Sjukhus af timmer med tegeltak 324: «6. Vid Frösö Skans'. Jemtlands Fältjägare-Regem en te, En så kallad Kommendantsbyggning af träd 3o: — -— En Barack af irad 10: Ett Sjukhus af dito 200: Tre Stolpbodar af dito 02:32. — 3o2‘32 Summa Rdr Banco 88,816:20. 8. Härifrån afgår värdet af de vid Mötesplatsen Ödskölds moar försålda byggnader ... 132: Stockholm den 5 Oktober 1841. Summa 88,684:20. 8. C. G. Bagge, t. f. Kamrerare." 11829 års Mötespaesevolansfond. Denna fonds Redogörelser, granskade i Kong], Kammar-Ratten för håda revisionsåren utan anmärkning, utvisa: Helset. år 18m ,år ,I8Sp. Balans från föregående året: Behållningar och Fordringar Uppbörd: Intressen . • Balans till följatule året: Skuld . Credit Balans från föregående ä Skuld . Utgift: Aflöning åt f. d. Passevolans-E sariaterna Extra utgifter Balans till följande året: Lika med hvad vid sista Stats-Revisionen blifvit anmäldt, få Revisorerne tillkännagifva att, i enlighet med Kongl.
Äfven skulle jag (om möjligt) känna min tacksamhetsskuld till er ännu mera förökad om ni ville rekommendera mig några författare och böcker som jag kunde läsa dernere i »intelligens svältkuranstalten». Jag är så ond på mig sjelf öfver att mitt bref är så långt, men jag är ju ett fruntimmer och af dem fordrar man väl allting snarare än tystnad – icke sant? Behöfver jag säga att jag skulle anse mig orimligt lycklig om ni ännu någon stund under mitt vistande härstädes ville förunna mig äran och nöjet af ert sällskap; värdet af den förra kan ni nog bedöma, men lifligheten af det senare öfvergår allt förstånd. Skulle nu verkligheten på detta sätt öfverbjuda hvad jag vågar hoppas så var så god att underrätta mig på förhand, ty om ni sökte mig här och jag ej var hemma, så skulle jag bli så förtviflad att nåja, förtviflad rätt och slätt. Gud en sådan otymplig björn jag var häromdagen! Ni eger väl någon vacker titel, vet jag? Naturligtvis blir den mindre vacker öfversatt på skånska, men ändå så det får ni vara snäll säga mig; vill ni? Och nu farväl; vågar jag säga, au revoir? Härtill svarade Bäckström: Bästa fru Benedictsson! Jag förstår icke riktigt ert senaste bref, som jag nyss erhållit. Det förefaller som om jag ofrivilligt kommit att såra er, men derigenom likväl gjort er nytta. Var öfvertygad att jag ej menat illa äfven om jag kunnat förekomma retsam med afseende på Skåne etc. Edra skriftliga meddelanden har jag nyss med ett bud sändt er från Nu’s byrå och hoppas att det ordentligt kommit er tillhanda. Särdeles kärt vore mig att återse er men det kan thyvärr ej ske förr än i morgon Thorsdag om ni då ännu är qvar i Stockholm. I hvarje fall infinner jag mig då, e. m. vid sextiden. Er vän och tjenare Edv. B:m. St. Återkommen till Hörby sökte Victoria Benedictsson stilla sin andes hunger genom att återupptaga den afbrutna korrespondensen. Hon skref åter till Bäckström, bifogade en i hast hoprafsad skizz och utbad sig hans omdöme om den. Svaret lät vänta på sig. Med hvilken feberaktig otålighet hon afbidade det, kan man ana af följande dagboksanteckning:
Emellan det egentliga Rio och den nya, på den tiden nästan ännu blott tillämnade staden ligger en stor plats, kallad Campo de Santa Anna. I hänseende till storleken var detta torg visserligen värdigt att blifva centralplatsen i det nya ofantliga kejsarriket, ty det är icke mindre än 286 brazas långt och 155 bredt: men i hänseende till sina byggnader svarade det fullkomligt till den ännu halfvilda, ofärdiga statens beskaffenhet, ty man såg vid dess ofantliga sidor på glesa afstånd blott några hus, af hvilka de flesta ännu stodo under byggnad. Det hela gaf således anblicken af ödslighet: det var en tom, sandig ödemark, midt i en stor, lysande hufvudstad. Annorlunda var dock dess utseende denna högtidliga dag. Der var det, som hyllningen skulle anställas, der var det, som den praktfulla kejsarthronen stod upprest; detta var den medelpunkt, dit alla de otaliga folkströmmar, som hvimlade på Ruas de Alecrim, da Alfandega, do Sabᾶo, de San Pedro och andra större och mindre gator, nu i täta vågor rigtade sitt lopp. Det skådespel, som der snart skulle begynna, är för högt för vår pensel, och fordrar rikare och präktigare färger än som stå oss till buds. Vi måste alltså afstå från teckningen af denna stolta tafla och smyga oss i stället blygsamt in i ett sällskap, som hade intagit en fördelaktig plats på en byggnadsställning, och lyssna till dess samtal. För att dömma af deras klädsel, tycktes dessa menniskor icke tillhöra någon af de högre samhällsclasserna, men just icke heller de sämsta. En Qvinna. Ändtligen ha vi då en ordentlig fest, hvaraf vi icke sett tecken till, alltsedan vår gode konung öfvergaf oss! Ah! o bom bonacheirᾶo 5! Dock bättre som bättre skett. Nu lära vi väl då engång slippa hugg och slag och bajonettstyng, som annars vankats så ömnigt på dessa sista tiderna, ty jag kan icke tro, att detta kan höra till dagens lustbarhet. – En gosse.