Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller således, att denna punkt måtte delas i 2:ne morn., så att i det ena stadgas, att bref, som inläggas i breflådor, skola vara försedde med frimärken, vid brefvets afgång, efter dess vigt. Det 2:dra mom. skulle blifva, att bref, som fortsljaf - 426 Den 16 Augusti e m. fas med diligenser och ångbåtar, må från frimärken vara befriade; men skola af emottagaren vid ankomsten med fullt porto lösas, såvida han vill detsamma utbekomma. Derigenom är man ifrån saken ganska lätt, utan att behöfva inveckla sig i de svårigheter, som nu blifvit här framkastade. Många ledamöter hördes ropa på propos. Gr. Mörner: I anledn. af Gr. Gyldenstolpes yttrande om den inkonseqvens, som skulle ligga deruti, att man icke vill tillåta, att sådana bref, som icke äro försedde med frimärken, må med posten forlskaffas, men deremot medgifvit sådan frihet för bref, hvilka äro belagda med frimärken, ehuru ieke motsvarande brefvens vigt, får jag erinra, att den fullkomliga frånvaron af frimärken är ett tydligt bevis, att man icke ställt sig gifna föreskrifter till efterrättelse. Deremot kan det bristande .beloppet i frimärken härleda sig från skiljaktighet i vigten. Den ena väger mera och den andra mindre noggrannt, i följd hvaraf den ena finnér de åsätta frimärkena motsvara brefvets vigt, men den andra icke. Detta är den enkla och naturliga orsak, hvarföre man icke satt dessa olika porto i samma kathegori. Jag tog mig friheten, då jag först yttrade mig, att fästa det Ilögl.
Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande; och då upplyst är, att Statens Myntkabinett, som från längre tid tillbaka icke erhållit någon större tillökning i sina samlingar, genom nu ifrågaställa inköp afen del utaf den Kammarherren Lorichs i lifstiden tillhöriga myntoch medaljsamling, skulle komma i tillfälle att förskaffa sig en mängd sällsynta mynt och medaljer af utmärkt värde, hafva Rikets Ständer, på grund häraf och med afseende å de i den nådiga Propositionen i öfrigt utredda förhållanden, funnit skäligt att, med bifall till E. K. Maj:ts förevarande nådiga framställning, bevilja den af E. K. Maj:t för inköp af berörda mynt och medaljer äskade summa 17,832 R:dr, att från Riksgälds-konloret utbetalas. Med underdånig anmälan härom framhärda Rikets Ständer etc. Slockholm den 28 Mars 1863. 16 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 74. l\:0 VI. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 26 Mars 1863. Preste-Slåudel den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag för framtida vård och underhåll af Gustaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne. (Stats-Utskottels Utlåtande N:o 63.) S. A. K. Enligt en af E. K. Maj:t den 24 Oktober nästlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, hafva, uti en till E. K. Maj:t ingifven skrift, Revisions-sekreteraren m. m. A. W. Netzel och Grosshandlanden ni. m. S. Godenius, såsom ledamöter af den bestyrelse, hvilken ombesörjt uppförandet af en monumental byggnad öfver den s. k.
Hvad åter angår de öfrige uti förenämnde §§. af Utskottets Utlåtande upptagne yttranden, angående de af Comrnitterade till Byggnadsarbetets fullföljande vidtagne åtgärder, och de slutsatser Utskottet ansett sig deraf kunna draga, kan jag desamma ingalunda godkänna, såsom enligt min öfvertygelse grundade på en mindre fullständig granskning af de officielle handlingar, hvilka Utskottet haft att tillgå, och nödgas, i anledning deraf, med förbigående likväl af hvad Utskottet endast berättelsevis och utan att dervid hafva funnit något skäl till anmärkning anfört, angående Committerades underdåniga framställningar emot verkställande af den i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse d. 29 November 1828 ifrågasatte inskränkningen af Byggnadsplanen utförligen upptaga, hvad förenämnde handlingar innehålla, vidkommande de uti 4 §• af Utskottets Utlåtande, under fyra Momenter, intagne uppgifter. Jag har redan förut haft äran nämna, att GarnizonsSjukhusByggnaden, tillföljd af 64 Den i September f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Bref d. i g Nov. 1816, ansetts ej kunna på Entreprenade upplåtas, utan efter räkning böra verkställas, och får nu endast tillägga, att, då så väl vid ändock anställd Entreprenadeauction före arbetets början, sorn, efter år 1822 uti Tidni ngarne införde annoncer, inga anbud blifvit inlemnade, arbetet blifvit fortsatt efter räkning till och med år 1828; men att i October månad sistnämnde år, då Committerade åter låtit på Entreprenade utbjuda uppförande af östra delen af Sjukhusets Corps de Logis, a:ne anbud inkommit, af hvilka det ena såsom endast stäldt på utförande af de erforderlige Timmermansarbeten ej kunde komma i fråga; men att i anledning af det andra utaf Byggmästaren Årsell, som ifrån Byggnadsarbetets början emot ett årligt arfvode af 800 R:dr såsom.
Vid sammanträdet uppläse först hvardera Comitéernas Ordförande sitt och sina med-comiterades Constitutorialer. Derefter varda lottning förrättad imellan de bägge Ordförande, för att afgöra, hvilkendera af dem vid Valförrättningen - 17*56 Deli 2 0 Juli. ningen skall föra Ordet. Den salunda under en äfven i omröstningen deltagande Ordförande, förenade bägge Rikenas gemensamma Comité företage då genast, och utan discussion, omröstningen. De Gotniterade skola ej åtskiljas, ej eller någon af dem ifrån samlingsrummet afgå, Innan Valförrättningen är till alla delar full , o ändad, Vid omröstning en skall hvardera Ordföranden för hvartdera Rikets Comiterade uppläsa och utvexla det Doucument, sorn innefattar hans comitenters på en person bestämda val. Derefter skall Voterings-Propositionen upprättas, medelst ifyllning af de bägge Thron-Gandidaternas namn i följande schema: Norriges Stor-Things och Sveriges Rikes Ständers Deputerade rusta gemensamt att välja Thronföljare till Norriges och Sveriges förenade Thron, Jfr än Noir iges Stor Thing är dertill föreslagen 'N. N. Ifrån Sveriges Rikes Ständer är dertill föreslagen N. N. Om flesta rösterna falla på N. N., är han till Konungens efterträdare, (Konung) pä Norriges och Sveriges förenade Thron Lagligen utkorad. Om flesta rösterna falla pä N. N., är han till Konungens efterträdare, (Konung) på Norriges vell Sveriges förenade Thron Lagligen utkorad. Innan upprop till omröstningen företages, skola alla de stadgar, som röra omröstningssättet, högt och tydligen uppläsas. Upprop vid denna omröstning skall så förrättas, att, derest den gemensamma Comitéens Ordförande är Morrsk,. de Svenska Comiterade - Den 20 Juli. 1787 terade först upprepas och stna röster afgifva, och dernäst de norrska, samt tvärtom, derest Ordföranden är Svensk. Omröstningen skall förrättas med till storlek och utseende i alla delar lika sedlar, hvarpå hvardera Thron-Candidatens namn skall finnas tryckt med lika stilar.
Med dessa ifrån Regeringsformen hämtade åsigter om beskaffenheten af ifrågavarande ärende, hvilka Rikets Ständer synas hafva gillat, då De, på sätt redan förmäldt är, tagit befattning med och granskat den förr så kallade KonvoyKassan och den nu varande Handels och sjöfartsfonden, bör man jemväl betrakta denna fonds tillvaro såsom beroende af Rikets Ständers vid hvarje Riksdag fattade beslut, ehuru Rikets Ständer, enligt hvad Deras tvänne serskilda, under den 23 Februari 1835, till Kongl. Maj:t aflåtna skrifvelser utmärka, vid detta tillfälle icke begagnat sin beslutande rätt i vidsträcktare måtto, än hvad angår frågan om användande af de å nämnde fond beräknade öfverskott. Jemte den sålunda Kongl. Maj:t i allmänhet medgijna dispositionsrätt, öfverlemnade ock Rikets Ständer till Kongl. Maj:t att, såsom orden lyda ”af öfverskotten på afgiften till Handels och sjöfartsfonden anvisa medel för befrämjande af Trollhätte Kanals och Slussverks bringande till lika dimensioner med Götha Kanal, så vida Kongl. Maj:t skulle finna ett sådant bidrag från Statens sida erforderligt och kunna meddelas, utan att lägga hinder i vägen för andra för handelns och sjöfartens betryggande oundgängligen nödiga åtgärder. ” Dessa vilkor för bidragets meddelande måtte innefatta en serdeles vigtig inskränkning hvad beloppet angår, helst detsamma, såsom beroende af disponibel tillgång å fondens öf verskott, ej kunde af Rikets Ständer närmare eller till siffran bestämmas. Någon inskränkning till tiden behöfde deremot icke ifrågasättas, så vida serskilda anvisningar å tillgångar, som äro underkastade förändring, vanligen, enligt Regeringsformen, anses inskränkta till nästefterföljande Riksdagen, om icke uttryckligen annorlunda stadgas; men ett sådant uttryckligt stadgande bar vid detta tillfälle ej blifvit meddeladt. Att Rikets Ständers mening varit, alt bidraget till Kanalens ombyggnad icke skulle i obestämd eller längre tid fortfara, ulan kunde, åtminstone till en början, begränsas inom tidrymden intill nästföljande Riksdag, synes nog uppenbart äfven deraf, alt Rikets Ständer, såsom en möjlig tillgång för bidragets utgörande, egentligen afsett
Åtta kort uppläggas i en rad, under dessa åter åtta, men icke något af samma valör som ofvankortet, så åter åtta, med iakttagande af samma villkor, och så vidare, till dess samtliga korten — undantagande 4 hjälpkort — äro utlagda. Men man iakttage alltid noga det sagda villkoret (så t. ex. får en åtta blott förekomma en gång i hvarje längdrad). Därefter borttages par o m par nedifrån, kung mot kung, trea mot trea o. s. v. I nödfall användes passande hjälpkort. Går patiencen, skola alla korten vara borttagna från bordet, så att » inte en katt » finns kvar. En bagatell, men rolig! Tante Mathilda. Fruntimmersbref. Ifwl et ligger alltid en viss, obeskrifbar tjusning i att mottaga en prydlig biljett från en vacker kvinna. D e t är som om något af hennes person skulle meddela sig åt biljetten. D e n sirliga stilen framtrollar för oss den fina handen, som skrifvit den, papperets parfym försätter oss i det rums atmosfer, där hon suttit vid skrifbordet. M e d ett ord, brefvet har ett alldeles särskildt v ä r d e; det äger en viss dragningskraft o c h ger fantasin flykt. Men just därför böra damerna iakttaga en viss försiktighet både med hänsyn till bvem de skrifva till o c h hvad de skrifva. Naturligtvis gäller detta endast vis å vis det manliga könet, ty då en dam skrifver till en annan, försvinner j u den farliga tjusningskraften. E n ung flicka b ö r noga vakta sin penna, ja, ännu nogare än sin tunga, ty hvad mau sagt utan öfverläggning skall lättare ursäktas o c h kanske g l ö m m a s än det skrifna ordet, s o m kvarstår. En ung flicka kan ofta af sina föräldrar få i uppdrag att skrifva till en herre. Då är hon blott deras sekreterare o c h fri från allt ansvar för brefvets innehåll. Likaså b ö r man kunna gifva henne full frihet att skrifva till en äldre, pröfvad vän i huset.
Nödwändigbtten af denna rättighet kunde nu under sista kriget fullkomligen skönjas, och jag troe ej al någor nu i detta ämne bör stadgas, hwarigenom äldre Författningar rubbas. Herr >korsteN8tolp0 och Hans Lxcel. ience Herr Grefwe lluutb conkormeraste sig med Grefwe körner. Herr Grefwe» och Ordföranden troöVe, at man borde skilja emellan Kronans AfradS och - Den i; Mars.' 75 Z och Donde-Spanmäl, och den som til Nantetagagare bör aflevereras. Grefwe borner yrkade allenast, at Nidderstapec och Adeln ej borde kunna göra om en Författning, hwilken ej wore dest granstning underkastad. Friherre istuäbeck, 4. lexLNger, förklarade, ar hans mening wore, al Markegangs.sättningen tidigare än hittils öfligr warit, stulle förrättas, sä ar Räntegifwaren kunde gecigera sig, antingen han m natura eller med penningar wills erlägga sin Ranta. Friherre ^amilton, darl, yttrade sigar detta wore en helt annan fräga, och instämde med Grefwe, körner. Herr Grefwen och Ordföranden wille allenast påminna, at fragan här wore endast om den ociixxoneraäe Krono-Spannemalen. Friherre Legerström, stacob, instämde med Grefwe körner, och trodde ar Ridderstapet och Adeln ej borde befatta sig med någon ny Författning om Ränregifwares rätt. Friherre bjerta, kreäric, trodde, at hela denna Artikel kunde utgä, emedan den wäl kunde leda til stada, men aldrig til något gagn. Det borde ju til exempel ankomma pä klarins - vireÄion, at ingä i pä begge sidor friwilliga conträr, sa ar om Landshöfdingen pälyste, at Nantorne inom dm Sjette Bandet.
SD. ^ag, Utskottets pa Bordet hwilande Betänkande, i anledning af Herr Commerce - Rådet Santessonö Motion om Boters förhöjning tilt emot nu warande Penningc-wärde ftvarande förhållande, förehadeS ä nyo och gillades. Ut supra. Lx protocollo, I. Ls^rg ström. * * Ut» »6z6 Den r; Julik. Utdrag af wällöf! Borgare-Gtändets pros tocotl, häll^t wrd Urtima Riksdagen L Orebro de» r z Julil 1812. SDdag - samt Allmänna Beswärs - och Eco, nomie - Utskottens yttrande öfwer Riksdagsmännen Carl Nilssons fran Södermanland och Jo han Ros'walls fran Gottland Memorial om förmedlade Hemmans deltagande i byggnad och underhallande af Kyrkor och Prest-Boställen, samt Röstande tvid Prestwal, föredrogs a nyo och antogs. Dt sugra Bx krotocollo, ^f. Lerg 5 tröm. Utdrag af wällöf!. Borgare - Ståndets protocoll, hället wid llrtima Riksdagen j örebro den rz Julii 1812. S. DEonstitutionS - Utskottet hade insändt sitt utlakande i anledning af den ifrån Högloft.
Hvad dervid först beträffade den af kommitterade uttalade samt af Kongl. Maj:t i Dess nådiga Skrifvelse biträdda åsigt, att nemligen “skjutsningsbesväret för närvarande hvarken kan eller bör på det sätt från jordbruket skiljas, att do skjutsningsskyldige från särskilda utgifter för befordringsväsendet befrias11, hade Utskottet, i anledning deraf, sig utlåtit att de kommitterade syntes hafva grundat denna åsigt hufvudsakligen derpå, att den temligen allmänt visade benägenheten, att, för vinnande af befrielse från bestridande af gästgifveri-, hålloch reservskjutsen erbjuda penningebidrag till större eller mindre belopp, gåfve skälig anledning antaga det de skjutsningsskyldige sjelfve i allmänhet ansett sig icke billigtvis kunna eller böra, utan något motsvarigt eller i mer eller mindre mån jemförligt åtagande, blifva frigjorde från den åliggande skjutsningsbördan, hvilken, om än från början påtvingad, dock af ålder dem tillhört och sedermera genom lag blifvit formligen befästad; att skjutsningsskyldighetons öfverllyttandc å Statsverket skulle för detsamma medföra den stora kostnad att en sådan öfvorflyttning derföre icke borde ifrågasättas, helst de tillgångar, som af Staten kunde för ändamålet disponeras, företrädesvis torde böra användas att åstadkomma de förbättringar i vårt nuvande ofullkomliga befordringsväsende och äfventyrliga postföringssätt, som af omständigheterna i hög grad påkallades; att den betungade egenskapen af de med skjutsningsbesväret förenade kostnader för öfrigt hade sin orsak mera deruti att de tryckte särdeles ojemnt, än i deras höga belopp, enär berörda kostnader, fördelade lika på all skjutsningsskyldig jord och på städerna i jemförligt förhållande, icke skulle drabba de skjutsningsskyldigo hårdare, än att desamma, till stor del, kunde anses ersatte genom det billigare pris, hvartill skjutsningsskyldig fastighet förvärfvades; samt 8 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon-litsle.
Om §:n antages, sådan den nu blifvit af Utsk. föreslagen, skulle det kunna hända, att man ansåg, att en upsagd bränvins-utskänkningseller bränvins-ulminuterings-rättighet å landet skulle kunna återförvärfvas i annan ordning än denna författning stadgar. Då man aktat nödigt att, i afseende å stad, meddela ett sådant stadgande, som finnes i denna §:s l:sla morn., hvarföre bar man ej funnit samma stadgande lämpligt i afseende å landet? Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måttp vidblifva sitt förra beslut och afslå Utsk:s förslag. Frih. Raab: Jag skall försöka att gifva Gr. Lagerbjelke skäl för Utsk:s förslag. Med rättighet till bränvinsförsäljning i stad menas inga andra rättigheter, än sådana, som af ålder varit gifne. Då det i en annan § beter, att hädanefter inga andra rättigheter, än sådana, som stå i öfverensstämmelse med denna författning, utgifvas, följer deraf, alt alla dessa äldre rättigheters innehafvare inträda efter deras upsägning i samma förhållande som de, hvilka söka förvärfva sig nya rättigheter. Derföre är det riktigt, att orden i stad uti mom. influtit, ty på landet finnas inga andra sådana rättigheter än gästgifvarnes, och derom handlar det 2:dra mom. Skulle R. o. Ad. vidblifva sitt förra beslut, bör hela andra mom. utgå, ty l:sta mom. af §:n, sådan den lyder enligt R. o. Ad:s beslut, innefattar redan både de äldre rättigheterna i stad och gästgifvarnes å landet. Jag hoppas ätt Gr. Lagerbjelke häraf finner, det Utsk. verkligen haft skäl till sitt förslag. Gr. Lagerbjelke: Efter den uplysning, Frih. Raab nu lemnat, anser jag det vara fullkomligt likgiltigt, i hvilket beslut R. o. Ad. stannar.
Vidare förekommer i StatsUtskoltets Utlåtande, pag. 367 * Den 19 Mars f. m. 37 i afseende på vilkoren för mindre Creditivets lyftning, alt 1827 års Revisorer hemstält, om icke Rikets Ständer framdeles skulle finna nödigt, att, genom mera bestämda föreskrifter, i denna fråga gifva åt deras Fullmägtiges och Revisorers omdöme en säker och ofelbar ledning; men då något yttrande derom icke af StatsUtskottel blifvit meddeldt, som lik väl Utskottet ålegat, torde jag till erindran derom icke sakna anledning; sluteligen och då i sammanhang med CrediLivet, Utskottet pag. 36p förklarat, det ränta å de deraf utlånte medel icke borde RiksgäldsContoret godtgöras, emedan grundlagen icke något om ränta föreskrifver, och medlen lill godt ändamål blifvit använde, bör deremot skäligen anmärkas, att då lånet innefattade ifrån RiksgäldsContoret försträckta Statsmedel, borde naturligtvis den deraf utgåeude ränta vara af samma egenskap, om ock derom icke vore något särskildt af Rikets Ständer förordnadt, och att det icke tillhörde StatsUtskottet, att såsom skäl för dispositionsrätten åberopa ändamålet med Räntemedlens användande, då fråga om den lagliga dispositionsrätten allenast uppstått, som Utskottets pröfning tillhörde. Jag anhåller vördsamligen, att detta anförande må StatsUtskottets återremitterade Utlåtande till Utskottet åtfölja. Friherre Anckar swärdh Carl Henrikj uppläste följande: Den 19 Märs /. ra. Den 19 Mars f. m. 39 Vid StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers åren 1825 och 1827 församlade Revisorers berättelser, om granskningen af Riksgäldsverket, anhåller jag att få göra följande anmärkningar.
Lagerbjelke: Om det för hvar och en annan är kärt, att bereda beköflige ökade inkomster, måste det vara så ännu mera för en större personals högste Chef, och det är då naturligt, att den förste värde talaren ifrat för högre löner. Jag tror likväl, att Utsk. icke saknat goda skäl för sitt förslag. Särskildt anhåller jag att få fästa mig vid de här gjorda anmärkmr i fråga om Akad.- Adjunkternes löner. Man har sagt, att enligt Utsk:s förslag desse tjenstemän skola komma att stå i en skärande motsats till Adjunkterne vidGymnasierne och Tecknologiska Institutet. Ser man likväl något närmare på saken, så finner man, att GymnasiiAdjunkterne erhålla i lön först 1,000 Bdr, sedan 1,500 Bdrvidare under 5 år 2,000 Bdr och slutligen efter 15 års förlopp 2,500 Bdr, hvaremot Akad.Adjunkternes första lön är 2,000 Bdr. Det kan också icke nekas, att desse sednare hafva större förhoppningar att vinna befordran än GymnasiiAdjunkterne. En Akad.Adjunkt har derjemte efter några års förlopp goda utsigter till utkomst, utan att han behöfver rigta sitt sträfvande till en gifven Profession, och hvad beträffar den siste talarens anmärkn., att Akad.Adjunkter mäste köpa dyra böcker, så måste man ihågkomma, att i Upsala finnes större tillgång på böcker än i en mindre stad, särdeles på bibliotheket. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr Printzensköld, Carl: Jag förenar mig med Hr Oli vecrona, ehuru jag hyser fega förhoppning om framgång, enär Utsk:s Ordf:de förklarat, att Utsk. så mycket mindre kunnat annorlunda förfara, som dess förslag är grundadt på K. M:s Propos. i ämnet; men skulle det vara en möjlighet och icke stridande emot formerne att göra en ändring uti förev:de punkt i enlighet med Professor Carlsons förslag, önskar jag ingenting högre. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
Bank, Rikets Ständers, angående reorganisation deraf; motion af Herr Fredrik Akerman: se Motioner. — angående utlåning från densamma mot pant af gilld och silfver; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner. —- angående inlösen af dess sedlar: se Regerings-Formens 72-dra §. — angående dess styrelse och förvaltning: B. III. 14, 48, 55, A. 55, 57, 62, 63, 69, 86, 91, 95, 97, 102, 105. 106, 118. — angående fortsatt belåning af guld och silfver i Rikets Ständers Bank och dess lånekontor intill nästa Riksdag; inbjudning till Med-Stånden från Hedervärda Bonde-Standet: se Inbjudningar. (Se äfven Banko-Utskottets Betänkande N:o 8). — angående fortsatt begagnande af Jern-Kontorets Kreditiv derå ; motion af Friherre Carl Jonas Oscar Alströmer: se Motioner. — angående beviljande af stats-anslag för att dermed inbetala kapital-återstoden af ett för uppförande af Kalmar Stifts lnroverksbyggnäd i Rikets Ständers Bank upptaget lån: B. III. 86, A'. 135. Banken, angående skyldighet för den att alltid i vexling tillhandahålla hela specier: se Banko-Utskottets Betänkande N:o 11. Bankens deltagande i ett utländskt lån, samt Banko-vinstens användande, angående: B. III. 396, 594, 604, A. 614, 627, 629; E. IV. 47.
Eder Kongl. Majit har jemväl, i betraktande häraf, i och för det tillökta Riks-Bokslutsarbetets fortskyndande, under de sedan sista Riksdag förflutne år, i nåder anvisat af 2idra Hufvud-Titelns besparingar ett anslag af 1000 Ridr Bico om året, och Stats-Contoret anser sig böra föreslå, att, i stället, 1 Bokhållare-Lön, med 76 Tunnor Spanmål under lönen 800 1 Kammarskrifvare-Lön, med 38 T:r Dlo D:o 400. måtte för ifrågavarande tillökta behof, å Stats-Contorets Stat uppföras. Allmänna 3Iagasins-Statens aflöning blef, enligt Rikets senast församlade Ständers beslut, uppförd å Allmänna Indragnings-Staten; men då Magazins-ärendernes närmare införlifvande med Slats-Contoret lärer ifrågakomma vid instundande Riksdag, bör Stats-Contoret, som anser lämpligast, att aflöningen för de Magasins-Departementet tillhörande Embetsoch Tjenstemän varder å Stats-Contorets Stat uppförd, i afseende å denna aflöning föreslå: att t. f.
Ridderskapet och Adeln. S. D. L ät Ridderskapet oell Adeln bero vid Lag-Utskottets den 4 och 8 dennes på bordet lagda memorial N:o 7, i anledning af väckt fråga om ändring i Kongl. Förordningen d^n 20 December 1825, huru förhållas skall vid besigtningar och öfver-besigtningar, då varor eller färdiga arbeten för landtoell sjö-försvarets behof, efter uppgjorda contract, levereras. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lag-TJtskottets den 4 och 8 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden, angående qvalificerade dödsstraff. Från H ö g v ö r d. PresteStåndet. S. D. Stå lidet, som uppå derom gjord begäran, beviljat Prosten Ödmann, Prosten, L. JY. O. Astrand, Contracts-Prosten, Doctor Björkman, ContractsProsten, m. in. Tunelius och Prosten, Kongl. H0f-Predikanön Lalin tjenstledighet för företagande af en resa till hemorten, har, eller föregånget laga val, ulsett och förord nät Professoren och Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden Mag. B. M. Bolméer, Contracts-Prosten Mag. P. G. Svedelius, Prosten Mag. C. G. Berlin, Contracts-Prosten Mag. P. P:son Svedelius och Lectorn, Prosten Mag. Källgren, att som ledamöter af ConstitutionsStatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, under Prostarne Ödmanns, Åstrands, Doctor Björkmans, Prosten T un el i i och Prosten Lalins frånvaro, inträda, hvartill de ock, genom utdrag af protocollet, legitimeras skulle. Från Högloft-.