Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex Piolocollo E. Helling. Kongl. Majtls fräd. Skrifvelse, N:o 83- 5 F ö r slag tili Rili§dag!§-tlr(liBliig. Riksförsamlingens bildande. A. Allmänna bestämmelser. Nu gällande $ * • grundlagar. Svenska folkets representationsrätt utöfvas af Riksförsamlingen, hvilken, i K.0.§§löch2. kraft af rikets Regeringsform, till lagtima riksdag sammankommer livart tredje är, den 18 November, eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter. Till urtima riksdag kallas Riksförsamlingen, då Konungen så nödigt finnér, §• 2- äfvensom vid de utomordentliga fall, hvarom i Regeringsformens SO:de, 51:sta, S2:dra och 53:dje §§ förmäles; dock må vid urtima riksdag förekomma endast det eller de allmänna ärenden, som föranledt riksdagen eller af Konungen eljest för Riksförsamlingen framläggas, samt hvad med dessa ärenden står i oskiljaktigt sammanhang. Inträffar lagtima riksdag, innan urtima riksdag slutad är, varder urtima riksdagen upplöst. Riksförsamlingen sammanträder på tviinne kamrar, den första och den andra. $ *■ Ledamöterna af Riksförsamlingen benämnas riksdagsmän. Deras antal är i första kamaren ctthmdratjugu och i andra kamaren etthundrafemtio. § 8. Första kamarens ledamöter väljas för nio ur. De skola till en tredjedel hvart tredje år afgå och medelst nya val ersättas. Valen ske genom valnämnder, sorn tillsättas distriktvis i den ordning, här nedan stadgas. 6 Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse. N:o So. § G Andra kamarens ledamöter väljas serskilt för hvarje riksdag. De valbcrättigade pä landet, hvartill äfven räknas köpingar och de städer, som icke hafva egen jurisdiktion, utgöra tvänne afdelningar, hvilka välja, den ena omedelbart femtio och den andra genom elektorer sjuttio ledamöter i denna kamare.
Beträffande förslaget att från Wadstena JungfruStiftsKassa taga en del af den föreslagna förhöjningen i tjenstemännens löner, kan jag ej deruti instämma. De 750 rdr, som redan derifrån utgå, tror jag vara tillräckliga att bestrida förvaltningskostnaden. Deremot finnas andra fonder, ställda under Riddarhus förvaltning, hvilka icke kunna anses annorlunda än såom enskilda slägters tillhörighet, eftersom endast dessa slägters medlemmar deraf draga fördel. Sådana fonder hafva under sednare år blifvit till ganska betydligt belopp öfverlemnade till Riddarhuset och det är ej mer än billigt att Fiskalen af dessas medel får upbära ett visst belopp, likaväl'som från de äldre fonderna. Det är hufvudsakligast i detta ändamål jag före - 48 Ben 7 April. nar mig med de Hrr, som yrkat återremiss af den förevarande andra punkten. Frih. Cederström: Med särdeles tillfredsställelse förnimmer jag, att den siste värde talaren, Hr Björnstjerna, instämmer med mig deruti, att Wadstena StiftsKassa ej må vidkännas något afdrag i och för bestridande af de till åtskilliga af Riddarhus tjenstemän föreslagne löneförhöjningarne. För att ådagalägga konseqvens i sitt handlingssätt, bör väl R. o. Ad. vid detta tillfälle visa sig lika ädelmodigt sinnadt som det Högloft. Std gjorde, när, för några år sedan, en betydlig summa, utgörande en del af StiftsKassan, blef genom inbrottsstöld tillgripen. R. o. Ad. ville ej då att StiftsKassan skulle vidkännas denna förlust, utan ersatte densamma af Riddarh.medlen. Måtte R. o. Ad. äfven nu ådagalägga prof på samma högsinnade tänkesätt! Den siste värde talaren har emedlertid ansett, att man ej borde underlåta att beskatta de öfriga fonderna, som blifvit ställda under Riddarhus förvaltareskap. Men har han väl kommit att tänka på, hvilket vilkor, som, för utgifvandet af pensionerna, vid nästan alla dessa fonder, är fästadt?
Vände sig derefter till oss: sade att hon väl såg att jag valt en stolt och kanske hård make men du Anna är mjuk och kärleken den sanna rätta kärleken affilar lätt kantigheter. Sedan lofvade hon oss att den kommande förmiddagen få hos henne taga afsked af hvarandra, och gaf då Erik ett bref till vår store landsman John Ericson, som redan då var känd i Amerika och mycket bidrog det brefvet att allt gick så väl för honom, som jag lofvat min tro. Några år före sin död hade Bernhard Crusell för sin helsa besökt Strömstad och då till förmån för fattiga badgäster bildat en fond hvilken allt sedan tillökats på så sätt att lyckligare lottade arrangerat än en bal, än ett societetsspektakel, än en bazar. Detta år skulle gifvas bal, men före dansens början en prolog hvilken Fredrika Bremer åtagit sig att skrifva, och den gamla nygifta grefvinnan L. ville nödvändigt utföra den ena rolen och hade sjelf till den deri förekommande sången satt musik lika tjusande som de toner hvilka kommo Tegnér att i sitt poem kalla henne »En näktergal från Arnos dal». Kort före festen blefvo de som skulle uppträda i prologen oense och ville ej spela emot hvarandra, och Fredrika föreslog att jag skulle taga fruntimrets rol. Ne 8 kande och böner hjelpte inte fallde mig att spela, och då just det konsept till prologen öfverstelöjtnant E. skref efter som nu följer här. ty moster Louisa befick jag att öfverläsa som Fredríkas kusin hennes diktamen och Konstnärns förtviflan. Ha, bravo! Charmant min vän! mycket mycket roligt! Som sagt Rudolf vi träffas i afton efter aftal. Adjö, adjö! (Inne på scenen). Fördömt! förtviflat! rasande! elende! Ah! Gud ske lof jag är då ensam! Jag får då ge mig luft, och slipper förställning, tröstare, anmärkare, fiender, vänner, hela verlden! Det är förbi! Min opera förolyckad!
Några lagerbärsblad, och några bitar ingefära, ett par sönderskurna rödlökar tillika med litet stött hvitpeppar och nejlikor iläggas. Köttet får i denna lag ligga i tvänne veckor, men vändes hvarje dag. Hvarefter det brynes i stekgryta och påspädes under slekningen med den lag, hvaruti det legat. Då det upptages, öfverhälles all såsen, och förvaras på detta sätt flere veckor i kallrum. Användes kallskuret på smörgåsbord. Anna. Bostaden. FLOTTFLÄCKAR på golf borttagas därigenom, att man gör af vatten en deg af 1 del soda och 4 delar lera, stryker därmed på fläckarna, och efter 8 timmar är stället rent. Anna. Tvätten. MAN SKALL tvätta randkläder, men befarar att färgen är ömtålig, bör man taga uppkokt och därefter lagom afkyldt vatten, och däruti väl uppvispa såpa eller tvål, hvilket man helst vill använda, därefter ilägges duktigt med salt, och sedan detta smält, ihälles nå- got ättika. Sjövatten är naturligtvis bäst. Anna. Då Bakning. HAST-KRINGLOR. En kopp sur eller gammal grädde, ett stycke flott af vanligt ister, eller ungefär 3 å 4 skedblad, däraf en smör, om man så vill, samt något litet socker arbetas tillsammans Toaletten. ATT TVÄTTA PARASOLLER. Man häller öfver den uppspända parasollen, som kan vara af bomull, satin, linne o. s. v. (färgen måste likväl vara äkta), med kallt vatten och gnider in den med såpa medels en liten borste. Sedan parasollen fått stå en stund på detta sätt, sköljer man öfver den så länge med vatten, tills såpan är borta, då man ställer den uppspänd i solen. Om några timmar är parasollen torr och har återfått sin förra glans. A r parasollen prydd med fransar, sprättas dessa icke af, utan gnuggas endast med händerna och strykas, medan parasollen ännu är fuktig. von P. Efterrätter. RABARBERSOUFFLÉ. ärarinna söker till hösten plats i bildad familj. Har förut undervisat 1 kilo kalf2 år i familj och 3 år vid elementarkött bultas väl och ingnides med salt skola.
Detta har ock Utskottet afsett med sitt i denna syftning framställda förslag; men då detsamma möjligen synes mindre tydligt uttrycka meningen, föreslås åt förslaget derom följande lydelse: »att andra inkomster, än båkoch lotsmedel, jemte anslagne indelta räntor, till belopp af 460 R:dr, icke må för lotsoch fyringsväsendets behof användas, och att, om berörde medel för något år skulle understiga anslagets belopp, 280,000 R:dr R:mt, uppkommande brist bör genom de under påföljande år inflytande öfverskotter betäckas.» Af Herr Berger, som anförde: »Då det visat sig, att de under namn af Båkoch Lotsmedel till 240,000 R:dr R:mt för nästa statsreglerings-period beräknade inkomster äro i beständigt stigande, hvarpå såsom bevis må anföras, att de under år 4859 uppgått till ej mindre än 425,000 R:dr, och man således icke kan hafva ringaste anledning befara, det icke desse medel skola vara för lotsoch fyringsväsendets behof icke allenast fullt tillräckliga, utan äfven lemna högst betydliga tillgångar öfver för bestridandet af nödiga förbättringar derutinnan, såvidt man medger att öfverskotterna på omnämnde inkomst-titel må få lotsoch fyrings-staterna tillfalla, anser jag olämpligt att å Eiks-staten för ifrågavarande ändamål uppföra högre anslag än de sålunda, som det synes påtagligt, alltför lågt beräknade inkomsterna, utan hemställer att Rikets Ständer ville besluta: att till lotsoch fyringsväsendet måtte, utom de dit hörande till belopp af 460 R:dr indelte räntor, beviljas ett reservations-anslag af 240,000 R:dr R:mt, samt att de öfverskotter, som å Statsverkets under titeln Båkoch Lotsmedel beräknade inkomster kunna uppstå, jemväl må få för lotsoch fyrings-staterna användas.» Emot 12:te punkten (angående Hufvudtitelns öfriga anslag):
De under denna punkt förekommande moment a),' b), c), e), i), g) och h) blefvo gillade, hvaremot momentet d), angående reseoch tractatnents-kostnader för Städernas magistratspersoner och borgare vid besigtnin gar: A ter remitterades; Anslag för 3;ne år: l:o till anskaffande af sängar, sängklädespersedlar, husgeråd m. m.: A t er remitterades; 2’o till complettering af redskaps-, rid-, anspanns-, och stall-persedlar för nya Fält-artilleriet: Gillades; 3m till anskaffande af nya infanteri-gevär: Gillades; 4-o till nya pistolers tillverkning: Gillades; 5:o till förändring af äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning: Utskottets tillstyrkande godkändes; 6:0 till tillverkning af slagkruts-hufvar jemte machiner: Utskottets tillstyrkande godkändes. Hvad Utskottet vidare i afseende på 7, 8, 9, 10, 11 och 12 punkterna, rörande anslag till bestyckning af Waxholms och Carlstens lastningar, till fortsättning af fästnings-arbetena vid Carlsborg, Carlsten och Carlskrona samt tili befästningarne i Stockholms skärgård tillstyrkt, fann Ståndet för godt gilla. Från Vallöf]._ Borgare-Staxdet. S. D. Fortsattes föredragning af Siats-Utskottets utlåtande, jN:o 37, angående regleringen af utgifterna å Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel, hvarvid förekommo: 2:dra Adelningen: Anslag till Indeldta Armeen, Mom. a). Cavallerioch Infanteri-regementena; 5:te och 6:te punkterna; Bifollos; Prot.-Utdrag, (leii 26 October 1844- 251 Mom. b). Militice-boslälls-cassans reserv-hemmansräntor; och ö) Exercis-srjuadronernas underhåll: Bijollos. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S, D.
Hans Excellence Herr Grefve Wachtmeister, Clas, hemställde om icke, enär nyssnämnde Berättelse pä ett ej mindre märkvärdigt än upplysande sätt skildrade Banco-Verkets och Disconternes närvarande tillstånd, samma Berättelse måtte genast varda till trycket befordrad j hvilket bifölls. 22 Den 26 November. Upplästes Riksens Ständers Revisorers d. iq sistl. November til Riksens Högloft. Ständer afgifne Berättelse, angående Biksgälds-Contoiret och det derunder lydande GeneralAssistanceContoir, hvilken Berättelse skulle med de öfrige RiksStånden communiceras, Börjades uppläsning af Riksens Ständers Revisorers den 20 i denna månad afgifne Berättelse, angående Allmänna Magazins-Inrättningens styrelse och förvaltning åren 1813 j J8l4> 1815" °ch 1816, Läsningen afbröts genom Herr Grejvens och Landt Mar skal hens återkomst med den stora Deputatjonen, Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, det både Kongl. Majit och de öfriga Höga Personerne af det Kongl, Huset behagat i nåder förklara Ridderskapet och Adeln deras nådiga och ynnestfulla tänkesätt, hvarefter Herr Grefven och I^andt Mar skalken återtog klubban, Anmälfes och infördes på vanligt sätt tvänne Kongl. Majits Öfverste Kammarejunkare, Herr Friherre Erik Reinhold Adlersvärd och Herr Grefve Carl Gyldenstolpe, af hvilka den förstnämnde å Kongl. Majits Höga vägnar inviterade Ridderskapet och Adein, att i morgon Thorsdag d, 27 November, klockan något före 11 förmidda* Den 2 6 November. gen, till Riksdags-Predikans afhörande infinna sig i Storkyrkan, och derifrån till Kongl. Majis Ruin uppträda, för att sedan vara Kongl.
Dnligt Lenna Zsigt anser jag ock, att v>L bevillningens uppgäranLe borLe gf L. 8k:r bestämmas utgäranöet af en tillfällig fyllnaLsafgift, för Len bänLelsen att Lilla LreLitivet, till stöire eller minLre belopp skulle lyftas samt Lenna fyllnaLsafgift genast utgå, »neL uppLrag Le,jemte ät LiksgälLs-Lontoirets li:rr 6 e t 3 n k a n L e n, lV:o Z. >o3 fullmäktige, att efter uppgikvanLe ak beloppet, Iros AI:t snltälla om kungörsnLet af Lenna fyllnaclsäkgikt. LeträlkanLs Länkens ränte-revenuer fär jag förklara, att enligt min öfvertygelse, lisLs Let säkraste rneLlet till realisationens l>ef,ämjanLs varit, att Lanken för Letta änLamä! lätt oasko, taLt Leiiälla oel, använLa Lssamma, Lii Len IiänLelse att för 8tatsVerkets bebofver nöLvänLigt ett LiLrag akLankens Läntevinster skulle päräknas, Let är en pligt att snarare genom bevillning fylla Lenna brist, än genom borrttaganLet sk Länkens naturliga förmåga att pä ett varaktigt sätt för framtiLen försäkra Lealisationen; bestänL, utsätta IVationen kör att om >oä >5 är se en ny Langusroute r kräga. fammarberrs KosenL/ar/.- jag reserverar mig emot Le af Utskotten föreslagna staLganLen, röranLs ersättning till Lanken för Lo sn,ninor, som kunna loftås ä stora kreLitivet, emeria»: pä Letta sätt viL sjelfva lyftningen inga sLLane förLinLelser komma Lanken tillbanäa, genom Irvars ökverlätanLe pä anLra Len kan goLtgöra sig sina förskott: oclr Den krigsKöstnaLskonL
V. Id o 8 6118 t e i n. Pä Hcdcrm. BondeStand, magnar, Olut öl ulin - 'Den I JttNil. 40Z Uppläst hoS Ridd. och Adeln d. r Zunil. Preste-Ständct den i , Borgarc-Ständet d. r » » Bonde-Ständet den t s , s Riksens Ständers StatsUtskotrs Utlåtande i anledning af den hos Hederwärda Bonde-Ståndet wäckta fraga om Eprra Lrigshjelps utgörande för pastoraterne i Riket. «^os Hederwärda Bonde-Ståndet har Riksdagsmannen Schäre wäckt sräga derom, att den Eptra Krigsgärd af t, till 2 tunnor Spannemal/allt efter Pastoraternas godhet och classificatiou, som Högwördiga Prest-Ståndet wid Lagtima Riksdag gen i Stockholm/ enligt hwad Kongl.
Angående personek arfvode af 800 R.tlr årligen till nu varande Ståthållaren på Stockholms Slott Herr Friherre Fredrik Klingspor. Dessa tvenne punkter blefvo, hvar för sig, af Ridderskapet och Adeln bifallne. 23:dje Punkten. Angående uppförande ä Allmänna IndragningsStaten af den förste KammarMusicus B. Crusell vid denna Riksdag tillagde Pension. Uppå gjord framställning, fann Ridderskapet och Adeln, att denna punkt icke erfordrade någon åtgärd. Angående StatsUtskottetsi dess senare Utlåtande, gjorde hemställan} att Rikets 318 Den iG Octo ber f. m. Ständer mätte för framtiden besluta, att ingen i Statens tjenst qvarstående Embetsman eller Officerare bör för denna sin tjenst af Rikets Ständer pensioneras, utan framställning derom af Kongl. Maj:t, såsom alla Embetsmäns Högste Chef j eller utöfver det belopp} som Kongl. Maj:t honom beviljat. Herr Cederschjöld: Då nu församlade Rikets Ständer ej kunna i en sådan sak som denna fatta ett beslut, hvilket är bindande för kommande Ständer, hemställer jag, att denna af StatsUtskottet föreslagne principfråga må läggas till handlingarne. Herrarne Hjerta, GustafRosenqvist och Löwenström, Johan Jacobf förenade sig med Herr Cederschjöld. Herr von Hartmansdorff: Visserligen är, såsom Herr Cederschjöld yttrat, detta beslut icke bindande för nästkommande Ständer. Men det är ej fördenskull öfverflödigt såsom hyllning åt en rättsgrundsats, hvilken kan genom ett fortsatt iakttagande göra sig gällande äfven hos kommande Ständer. Jag påminner mig t. ex. att Kongl. Maj:ts rättighet till besparingarnes användande inom Titlarfie icke härleder sig från något grundlagsstadgande, ulan endast från ett år 1810 fattadt Riksdagsbeslut, hvilket allt sedan af efterkommande Ständer blifvit hållit i helgd. Under förhoppning, alt nästa Stan - Den >6 October f. m. 319 der ej skola afvika från den rättsgrund, som i Utskoltets förslag är framställd, anhåller jag om bifall dertill. Friherre Anckar swärd:
Utskm här gjort sig skyldiga just till samma fel, som Frihm nyss klandrade, nemi. att under ett gammalt namn lägga ett nytt begrepp. Det var förmodligen äfven detta, som Vet.-Akademien ville afhålla sig ifrån, då den icke framställde något förslag om benämning för dessa lOff Centner. Jag tror också att vi för framtiden skulle kunna reda oss utan denna benämning, helst vi f. n. icke ega någon sådan vigtsstorliet. Gr. Sparre: Det har sin fullkomliga riktighet att tvekan måste upstå vid begagnandet af ett gammalt namn för ett nytt begrepp, och det är icke utan mycken öfverläggning Utskm antagit ordet ”läst”, med tillägg likväl af ”ny”, d. v. s. nyläst, hvarigenom Utskm trodde att olägenheterna kunde afhjelpas. Den anmärkn. den siste värde talaren gjort förundrar mig icke. Den låter i början ganska riktig. Om man likväl tager i betraktande att läst i allmänhet förekommer mycket mera sällan än Tm, då lästen förekommer egentligen vid skeppsmätning och vid bestämmande af fartygs drägtighet, och att ifrågavande ord, såsom Frih. Wrede anlydt, antogs just på framställning af de ledamöter i Utskm, hvilka, sjelfve redare i skepp, ansågo en sådan storhet som lästen nödvändig, så beslöto sig Utskm till att i detta afseende gå de handlandes önskningar till mötes. Jag skulle icke förmoda, att detta obetydliga afsteg ifrån K. M:ts Propos., företaget, på sätt redan uplyst blifvit, endast i akt och mening att gå de näringsidkandes önskningar till mötes, skulle kunna föranleda till ett ogillande af Betänk, i allmänhet, och man måste väl medgifva att för bestämmande af fartygs drägtighet är Centnern om 100 U en allt för liten storhet. Det förhåller sig dermed alldeles så som jag hade äran nämna i förmiddags om qvadratfoten vid bestämmande af ytors storlek. Jag anhåller således om bifall till Utskms förslag i denna punkt. 172 Den 8 Juli e. m. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
– Jag måste i sanning beundra er, sade han derefter, – då jag nu finner, att ni med en så gränslös hängifvenhet egnat er åt forskningen efter fullkomlighetens tinktur och likväl förmår lägga förnuftets band på denna ädla passion, när andra värf påkalla er uppmärksamhet. Få äro de af våra medbröder, som förmå detta. Ni gör utländska resor, ni sköter edert jordbruk; med ett ord: ni lefver äfven utanför väggarne af er tysta verkstad ... – Och ni? inföll Drake. – Är ni ej lika ifrig forskare som jag? Och likväl lefver ni i stora verlden; ingen skulle ana, att ni egnar er åt de hemliga studierna! – Mina tankar äro dock sällan långt borta från desamma. – Vet ni, om det icke förhåller sig så äfven med mig? fortfor Drake och tömde ännu en bägare. – Vet ni, om jag ej med mina resor och öfriga sträfvanden haft till mål att anskaffa näring åt den omättlige degeln? Men jag har dock ett högre mål än detta. Hvad är guldet annat än ett medel att beherrska verlden? Mitt horoskop är stäldt: jag är född att befalla, kufva, krossa eller gå under ... Och detta hafva ej blott stjernorna förutsagt; jag känner det i min egen barm. – Ni är en besynnerlig man, min ädle värd. Ödet synes ej hafva anvisat er den rätta platsen inom menniskornas verld. – Är ödet en makt, som för oss alla i ledband? Eller kunna ej starka andar länka dess gång? Fattas ej dess domslut just i de väldiges egna hjernor? Vi få se Men tiden är inne att förnimma, om elden i vår härd vill utlemna den gyllene nyckeln till vår gåta. Eller hvad säger ni? – Tiden är inne. Lyft degeln från härden och undersök dess innehåll! – Är ni öfvertygad om en lycklig utgång? – Var lugn: jag känner kraften af rabbi Chisdai ben Israels tinktur. – Vi få se! sade Drake i högtidlig ton och gick fram till härden. Han aflyfte degeln och betraktade en stund dess innehåll, utan att draga anden.
I den gemensamma hägnaden. $:é Åf Niclas Jönsson från Christianstads Län: att 5 uti Kongk BwfQvdninjjén om stängselskyldigheten den g Februari 1802 måtte förän - Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon-Utskottens Betänkande, N:o 27. 5 dräs. Om dess stadgande: "alt de förändringar, skog och utmark genom uppodlingar lill åker, äng och planteringar kunna undergå, icke höra verka till annat förhållande i hägnads upprättande och underhållande, ulan varde jorden eller marken, oaktadt sina förbättringar, ansedd efter dess förra beskaffenhet;” blifvit gifvet för att uppmuntra till odlingar och fri - kallandel från slängselskylldigheten skulle vara en ersättning för de, i och för odlingen nedlagde kostnader, borde denna ersättning likväl icke fortfara i everldlig lid, utan syntes billigare, alt frihet från stängselskylldigheten inskränkte sig till vissa år, och att efter dessas förlopp innehafvare af ny-odlingen vore pligtig alt med grannen deltaga i en stängsel, som lika så väl fredar den enes som den andres egor. Det vore å andra sidan ej heller billigt, allden, som åfelt eller annat skäl till utmarken utlagt en förut häfdad jord, skall icke dess mindre fortfarande slänga för den såsom för åker och äng. ■—• Härjemte bar motionären yrkat, det 8 §. af nämnde Förordning måtte lill redaclionen öfverses, enär, efter motionärens förmenande, delningsgrund emellan afgärda by och bohlby icke stöde alt linna, samt det mest klara begrepp ej skulle kunna tolka eller tillämpa sisla mom. af samma §. 5:o Af Peter Petersson i Slätthult, Jönköpings Län: att stadgandet i 5 Gap. 2 §.
Den a3 September e. m. 6i9 anhåller jag om återrémiss, på det förslaget i enlighet dermed måtte undergå nödig förbättring. Gr. Horn: Jag trodde verkligen, att Ilr Lagerhjelm skulle ansett sig hafva fått sina anmarkn:r hesvarade genom mitt tilikännagifvande, hvarföre StatsUtsk. föreslagit den nya instruetionen ifrån en annan synpunkt an den gamla, nemi. att Ständerne icke borde föreskrifva sina revisorer någon åtgärd, sorn inträngde på konungamaklens område; att hvad tryckningen af den för dem uppgjorda instruetion anginge, vore den en åtgärd, som Ständerne endast kunde ålägga sina fullmäktige, men icke någon auetoritet, som sorterade under konungamakten, och att således för den tänkbara möjligheten, efter sådant inträffat förut, att Konungen ej skulle vilja promulgera instruetionen, densamma likväl skulle komma revisorerna tillhanda genom R. Sl:s fullmäktige för det ändamål 68 §:n i Riksd.Ordn utstakar, i följd hvaraf det icke kan få bero af konungamakten att lägga hinder i vägen för revisionernes verkställande. Samma § säger, alt förrättningen skall omfatta minst 2 år. Månne icke Hr Lagerhjelm i detta stadgande skulle finna en förklaring hvarföre uti instruetionen står, att levisorerne skola granska om något anslag vore öfverskridet, eller till annat ändamål draget m m., som förekommer i 2 mom. af 7 §:n, då det är revisorerne tillåtet att sträcka granskningsrätten utöfver 2 år, om de dertill hafva tillfälle? Jag tror således, att om Hr Lagerhjelm täckes inse hvarföre den nya revisions-instruetionen är föreslagen, skall han finna hvarföre de särskildta lagstadgandena blifvit så uppställda som de sig nu befinna, och i följd deraf mindre anledning till klander. Jag vill icke motsätta mig återrembs, om derigenom en bättre redaetion kan åstadkommas, blott R. o. Ad. täckes godkänna sjelfva grunden för instruetionen, Frih. Cederström: