Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oktober följande belopp, nemligen: 37 mot pant af guld och silfver 338,257: » » jeru, koppar, m. fl. vågförde effekter: i Slockholm 843,458: 24. 8. i Götheborg 114,220: — - » fast egendom: på landet 5,410,636: io. l. i städerna 842,474: 41. il. » » d:o och återbetalning i Silfver 192,714: 43. 8. lån till skiften och odlingar 69,643: 45. 8. af Kreditiven till Fahlu Bergslag och Sparbankerne. 133,000: » Kreditivet till Kongl. Kommers-Kollegium 1,521,295: 27. 2. » » » Jern-Kontoret 403,120: vid Banko-Diskont-lerket i Slockholm: af allmänna fonden 4,896,423: 44. 8. » Handelsoch Närings-Diskout-Fonden: för diskontering och utlåning 1,703,741: 4. i. '» Kassa-Krediliv 520,437: 30. — » publika pappersfonden 140,574: 34. 3. vid Löne-lion twet i Götheborg: » allmänna fonden 1,999,976: 35. o. »> Handelsoch Närings-Diskont-Fonden: för diskontering och utlåning 674,651: li. 6. » Kassa-Kreditiv 310,490: » publika pappersfonden 108,238: 40. 5. vid Låne-Kontoret i Malmö: » allmänna fonden 999,875: 39. — » Handelsoch Närings-Diskont-Fonden: för diskontering och utlåning 381,700: » Kassa-Kreditiv 265,550: » publika pappersfonden 500: vid Låne-Kontoret i lVisby: » allmänna fonden 99,590: » Handelsoch Närings-Diskont-Fonden: för diskontering och utlåning 39,750: » Kassa-Kreditiv 34,700: Transport 22,045,021: — 7. 38 Transport af förslräckningen till Filial-Banken i Gefle » d:o d:o d:o i Christianstad » d:o d:o d:o i Blekinge 22,045,021: - 7. 356,700: 151,000: 130,400: Summa B:ko R:dr
Föredrogos å nyo och biföllos Stats-Utskottets nedannärande 4 Memorial; N:o 49^» med förslag till1 ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer öfver Riksgäldsverket; ]N':o 494, med förslag lill Reglementariske föreskrifter, motsvarande Första afdelningen af det vid sista Riksdag för Riksgälds-Contoret utfärdade Reglemente; N;o 490, med förslag till Reglementariske föreskrifter, motsvarande Sjunde Afdelningen af *8.35 års Reglemente för Riksgälds-Contoret; och K;o 497> me<^ ytterligare förslag till Reglementariske föreskrifter för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning. Simma Utskotts Memorial’. N:° 498, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N;o 44$, angående ifrågaställdt lån för återuppförande af en genom vådeld förstörd bro öfver Nissa-ån. Lades till handlingar ne. Härefter föredrogos Förstärkta Stats-Utskottets samt Stats-Utskottets nedan upptagne Memorialer och Utlåtande: N;o 499» angående votering, i anledning af Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 4[* rörande besluten i fråga om Tulltaxan. Ståndet ogillade 22:dra voteringen, enligt i5g:de punkten, enär endast 1 ig röstande Ledamöter deri deltagit, och lade Memorialet i öfrigt till handlingarne. •N;o 5oo, i anledning af återremiss å Utlåtandet, N:o 435, Litt. C. i hvad det angår ifrågasatt lån tili Linköpings hamnbyggnad. Lades till handlingarne. N:o 5oi, i anledning af Friherre Bcijes, F.-, motion, angående pension för aflidne Secreteraren i Kongl. Landtbruks-Academien P. A. Granbergs efierlemnade Enka.
Diarrer och Registratur, som åtskilige Ledamöter inom Riks-Standen yrkat, samt ett derwid fogadt omdöme af Lagcklcstottet om det sätt, hwarpä Justitje-Omdudsmannen förwaltat sitt Embete, skulle förutsätta, att Lag-Utstottet skulle aga tillgång pä Handlinqarne uti alla de ämnen, anmälandcr och klagomal hwarmed Justitie-Ombudsmannen sig befattat, att Lag-Utskottet borde gransta besia Handlingar och de efter dämma, om den åtgärd Justitie-. Ombudsmannen widragit i hwarje sak warit den ratta eller icke, samt vin han försummat eller sullgiordr sin skyldighet uti alla de delar, som till desi Embetsförwaltning höra. ^ Lag-Utstottet förmodar, att Riksens Högloft. Stander lackas finna, att en sadan befattning bade är stridande emot grundlagens föreskrift i allmänhet, vch att ben icke af någon anledning kan tillhöra Lag, Den z Julii. , mz Lag-Utskottet; likasom detta Utskott icke eller lärer kunna lägga nägon hand wid de Förteckninaar, som frän Kongl. Justitieoch Stats Expeditionerne blist wit afgstne pa de Riksens Siände-s Beslut, hwilka till Kongl. Masil blifwu önrcolemnade. De innehålla antingen pä hwad sätt desie mål i Näder blifwit af Kongl. Masit åtgärder som pä annat sätt blifwit widtagne Och dä det af ingen anledning lärer tillhöra Lag Utstottet att yttra sig vm beskaffenheten af besia åtgärder, kan Lag-Utskottet för sin del icke finna, pä hwad sätt eller t hwad män Lag Utstottet skulle utreda innehället af besia Förteckningar, sä att Riksens Högloft. Ständer derigenom kunde winna annan upplysning derom, än ben, som innefattas uti sielfwa Förteckningarne, hwilka komma att detta Memorial ätfölja.
Godt, svarade Schahen; men huru hafva i dag dina tillredelser, dina kokningar velat lyckas? – Stjernorna äro i dag gynnande; dock allt är ännu icke färdigt. – Du hoppas således beständigt, Mobed 11, att kunna förskaffa mig odödligheten? – Odödlighet, store konung? O att jag, äfven med uppoffringen af mitt lif, förmådde det! Vore jag en bedragare, så skulle jag dåra dig med sådana fåfänga löften. Allt, hvartill min konst sträcker sig, är att beskära dig ett lif af 500, högst 1000 år. – Tusen år, detta kallar jag ändå ett stycke odödlighet! – Denna konst är den enda, som jag ärft af alla Zerdushts, min farfaders, undergåfvor. – Hans undergåfvor, hvilka voro då de? – Du känner ju redan vår prophets historia, mitt lifs herre? – Jag känner den, men du påstår ju, att Firdusi förfalskat hans historia. – Jag vill berätta denna historia, såsom den är upptecknad i det lefvande Ordets bok; och sådan jag äfven förnummit den af min fader, Zerdusht, med slägtnamnet Sapetman, var född i eldslandet Adherbidsjan. Öfverlemnande sig åt en lång och ihärdig åskådning, lefde han ett antal år instängd i en bergshåla och här författade han tolf af sina heliga skrifter, hvardera bestående af hundra skrifna kohudar. Redan hans fader hade druckit af den paradisiska vishetens mjölk; han sjelf hade genomirrat himmel och afgrund, hade samtalat med Himlarnes Herre, och med Abraham, den förste af Patriarcherne, den störste af Apostlarne. Nu framträdde han ur grottan och förkunnade uppenbart, att en Prophet vore kommen, jemlik med Moses, hvars röst hela verlden skulle hörsamma: och att han vore den propheten. Tusende trodde på honom. Guschtasp beherrskade då Irans folk. Denne hörde ryktet om den Helige, och ville se honom, och Zerduscht sade till Schahen:
I afdelningen för »oljade eller fernissade kläder» har införts artikeln »Resfiltar», förut upptagen jemnte »filtar och mattor»; enär i annat fall, och utan hänvisning till det tyg, hvaraf persedeln hufvudsakligen bestode, möjligen dyrbarare tygslag, än som afsedt vore, skulle kunna under denna benämning, och sålunda mot lägre afgift än eljest, införtullas. Slutligen har ock under rubriken tillagts en afdelning för deri icke förut upptagna »Synbart brukade gångkläder», med en tull af 10 procent af värdet, eller samma afgift som för brukade Flyttsaker finnes bestämd. För Knappar »af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen», i Knappar. 1863 års taxa åsätta en tull af 60 öre pr skålpund, har afgiften genom Traktaten med Frankrike blifvit bestämd, för år 1867 till 40 öre, samt från och med år 1868 till 30 öre. Enligt meddelad uppgift utgör medelpriset å de allmännast använda Tull-Komitéens Belänkande. 15 114 Knapp nålar. Knifvar. Kolcylin drar. Konfityrer. Konserver. slagen af denna vara omkring 2 rdr 50 öre pr skålpund. En ytterligare nedsättning i sistnämnda afgift skulle sålunda möjligen synas påkallad, men då dels de bättre sorterna af denna artikel naturligen ställa, sig i högre pris, dels densamma lemnar en ej obetydlig tullinkomst, hafva de genom bemälda Traktat antagna tullsatser här blifvit bibehållna. För Knappnålar har hänvisning lemnats till Nålar.
Uti en annan punct af Memorialet föreslås, att beläningeD på Jern skulle ske de dagar, då 38» Den 6 December J. m. allmänna posten afgår från Götheborg ; mig synes , att då posten från Götheborg till Stockholm går 4 gånger i veckan , det vöre mindre nödigt och för Directionen med sin ringa underlydande personal besvärlig; , om nämnde 4 dagar utlåning skulle beviljas. Det tyckes , att Directionen bäst kunde bestämma antalet af belänings-dagar, likväl med det förbehåll, att minst 2:ne sådana ägde rum i veckan Med anledning af hvad jag nu yttrat , får jag hos Herr Grefven och Landt-Marskallcen vördsamt anhålla om återremiss afBanco-Utskottets Memorial. Herr von Hohenhausen, Michael'. Jag erkänner rigtigheten af den anmärkning Herr Grefve von Rosen gjort emot Utskottets betänkande. Att den undfallit Utskottets uppmärksamhet , härleder sig deraf , att då Riksens Ständer beslutade , att belåningen a Meta!l-effecter skulle få verkställas i Götheborg , stälde Utskottet denna beläning i parité med den i Stockholm. Men jag erkänner, att det är en stor åtskiihad i lönings-vilkor och anseende emellan Embetsmännen vid den mer än dubbelt större Jern-Vågen i Stockholm och dem vid Vågen i Götheborg , så att, om än genom nu varande Embetsman vid den sednare Vågen fullkomlig trygghet kunde ägas, tjensterne likväl för framtiden ej lemna nödig säkerhet för de betydliga Attester de skola lemna. Jag instämmer således i anhållan om återremiss af Memorialet , på det Utskottet må få tillfälle vidtaga nödig rättelse. December f. rn, 383 Grefve von SchwerinFredric BogislausJ Om , såsom jag förmodar, återremiss kommer att äga rum, utber jag mig att äfven få göra Utskottet uppmärksamt på en annan liten omständighet. Det står i Reglementet, att Assignationer på Jern-beläningen skola vara skiljaktiga från Assignationer på Discontrörelsen. Detta kunde förvilla mången, som skulle tro formen derföre vara olika.
Du kan inte tänka hur jag våndas i min ibland. Tänk, du, hvad det måtte vara en njutning att känna sig helt ledig, helt som då man skrifver bref! Så känner fröken X. sig: hon har ingen sjelfkritik. Det är derför det är något frigörande i att vara tillhopa med henne. Har du gifvit akt på det? Det kommer något bekymmerslöst in i samtalet; det är liksom att låta sig drifvas på måfå med strömmen, och det käns så godt. Man vet aldrig hvart man kan komma, men man vet också, att man inte kommer att sitta fast. Jag deremot är så medveten, att jag icke allenast ser på mig sjelf med en annans kritiska blick så skarpt, att jag sjelf blir generad deraf, utan till på köpet så, att jag liksom tänker en annans tankar och våndas under en annans skygghet – plus min egen. Det gläder mig, att du tyckte om manschetthistorien och för min egen del hade du kunnat skicka den hvart du behagade, men den var för liten och för personlig för att kunna försvara en plats. Sådana der småstämningar får jag så lätt och af rakt ingenting; jag är glad att nu ha en kamrat att slamra om dem för; »profanum vulgus» förstår sig inte på sådant, med en yrkesbroder är det en helt annan sak. Du säger, att det låter af mitt sista bref som om jag vore en småsjäl. Jag önskar ibland att jag vore det! – men jag menar det nog inte mer än till hälften; det är blott känslan af, att det vore godt med litet lugn, som kommer mig att tänka så. Du vet inte, hvilket himlastormande frihetsbegär, som ligger och våndas under det antagna lugnet, och ibland skakar det på sig så, att det knakar i alla fogningar, men jag vill hålla det i styr. Jag önskar ibland, att någon visste, hvilken laglös ziguenarnatur jag i grunden är, och hvad det kostar mig att stadigt gå fram på den väg, jag utstakat som min. Nej – barn – jag fruktar icke ett ögonblick att du på allvar skall förblanda mig med S. et konsorter, och hvadhelst du tycker och tänker om mig, det må du säga mig rakt i ansigtet.
Jag tror icke att något tillägg borde äga rum hvarken i ena eller andra hänseendet; men det sista af de föreslagna, hvars borttagande med g i fvils, bör väl utgå. Hr Frih. o. Landtm, yltrade,? att hvad Hr von Hohenhausens förra förslag atiginge, så vore det, sådant det för R. o. Ad. blifvit uppläst, af Ståndet redan bifallet; hvad åter det sednare förslaget anginge, så hade Hr Landtm, icke fattat hvad af detsamma borde uteslutas. Hr von Hohenhausen! Den första delen har of R. o. Ad. blifvit Infallen, och således kan någon vidare fråga derom icke uppstå. Hvad det sednare tillägget vidkommer, så går det ut på alt förekomma det folk icke må blifva narrade att tro det de vunnit bekräftelse på en olaglig afhandling, derigenom att afhandlitigen blifvit intagen uti häradsrättens prot ; och detta af inig åsyftade ändamål vinnes, örn domaren icke ägde rättighet att i prot. intaga andra än lagliga afhandlingar. Hr Ribbing!: Det är i afseende på den redan bifall - Den 6 Februari f. m. na första delen af Hr von Hohenhausens förslag jag anhåller alt få yttra några ord. Om jag fattade Hr Frih. o. Landtnäs propos. rikligt, så framställdes den till antagande af Hr von Hohenhausens förslag; men då Hr von Hohenhausen sjelf förut medgifvil alt sista tillägget af hans förslag finge utgå, så har jag ansett Hr Frih, o. Landtm:* propos. angå Hr von Hohenhausens förslag, så förändradt sorn Hr von Hohenhausen sjelf medgifvit. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att lian, innan propos. framställdes, hade nämnt, att Hr von Hohenhausens förslag var för R. o. Ad. uppläst, och uppläsningen hade skett utan uteslutning; derpå framställdes propus., hvilken med ja besvarades. 1 Hr Landtmts tanke hade således förslaget, sådant det blef uppläst, af R. o. Ad. blifvit antaget utan förändring.
Det i första §. innehållna allmänna stadgande synes mig för vidsträckt och de i följande tre §. §. medgifna undantag dels icke nog bestämde, dels icke på fullkomlig rättvisa grundade. Grunden för undantaget i Förslagets t §. lärer vara den, att der anledning till Kä^ 108 Den i5 Maji f. ni. romåls anställande eller bestridande varit, hvilket är händelsen, då edgång, i följd af half bevisning, kommer i fråga, der bör icke kostnadsersättning äga rum. Denna grundsats anser jag rjgfig, men den borde, efter min tanka vidsträcktare tillämpas Ofta händer , att eh rättegångsfråga är sä invecklad, att det fordras all en Doma'res Lagkunskap och skarpsynthet, för att utreda, hvad sorn deri ärrätt, äfven i sådané fäll synes mig rättvist, att Parterne vidkännas hvar sine kostnader, ty de äro lika interesserade, att genom Domarens tillämpning af Lagen få afgjordt hvad som är döras rätt. Detta förhållande är i vår gamla Lag afsedt, då der Stadgas: finnes någon sak hafva varit så mörk och tvifvelaktig, att man till Rättegång skälig orsak haft, kännedåhvar sin kostnad sjelf. Det 1 Förslagets 3 §. innefattade stadgande anser jag vara mindre väl grundadtoch tillämpningen deraf måste i många fall bli ganska arbitrair, då icke alltid värdet af det omtvistade kan uppskattas i penningar och sins emellan jämnföras. Om t. ex. tvist uppstår om ägande rätt till en jordrymd, Käranden vinner äganderätten, men. Svaranden som i genstämning yrkat betesrättighet derå, vinner bifall till sitt påstående; hvem har vunnit mäst? Den som lått äganderätten med inskränkning i dess nyttjande rätt, eller den, som fått nyttjandf rätt utan ägande rätt. Pröfningen beror af godtycke. Rigtigare torde det vara, att dena som vinner i hufvudsaken, får ersättning Den 15 Maji f. m. för sine kostnader om än han förlorar i en, kanske till värdet betydligare, bisak.
»Läs om det der, bror!» sade Magnus. Gubben läste, och hans förtret tilltog synbart vid punkten om förlofningen. Magnus hörde på, förvånad och uppmärksam. Men då det åter var slut, blixtrade hans ögon, och han utbrast: «Jag håller fullkomligt med bror. Det är verkligen bra orätt af Fredrik att nu först omtala förlofningen. Bror hade otvifvelaktigt då genast omtalat saken för mig, och det hade icke händt som nu, att jag varit förlofvad åtminstone i två veckor, utan att veta ett enda ord derom» Hvad är det? du gycklar! «Ja, med mig sjelf, ty jag låter rektorn förlofva sig utan Magni vetskap, och hade icke denne vissa pratsamma vänner, så skulle han väl icke ens fått veta om affären genom tredje man. Jag undrar just, hvem som en gång skall vara så god och underrätta mig, att jag är gift. Bara jag icke är det redan? Jag lofvar att hafva ett vaksamt öga på mig, så snart jag kommer hem. Ty på något måste det väl märkas, om man är gift eller icke. Med en trolofning är det en annan sak, och ovetande i detta hänseende kan icke tillräknas en bra karl som enfald. Men giftermål utan mannens vetskap, det vore en annan sak, om nemligen giftermålet ej tillhör det slag, som aldrig blifvit utaf. Ungefär så tror jag i sanning det också förhåller sig med min förlofning; fastän menniskan aldrig borde tvifla på sin egen lycka.» Huru skall jag förstå allt detta? Du tror då, att Fredrik rent af ljuger? «Nej, det tror jag visst icke.» Eller att Lina förlorat förståndet? «Gud bevare mig derifrån!» Nå så skall jag hafva reda på saken, och det genast! sade gubben ifrigt och uppsteg för att gå. Men han hejdades af Magnus, som allvarligt förbehöll sig att sjelf få taga reda på: «om han var förlofvad eller gift, eller intetdera». Hans goda lynne verkade lugnande, så att han till och med kunde öfvertala gubben att för någon tid icke göra till eller från i saken, ty «det skulle endast hindra honom att komma till visshet.»
Med hänsigt härtill och då de 3:ne MedSt:n redan bifallit denna §, hemställer jag att densamma jemväl af E. o. Ad. måtte antagas. Gr. Mörner: Yid det af mig redan förut omnämnde förhållande att denna § icke innehåller, att bestämmande af dag för stämmans fortsättning skall ske före stämmans slut, samt då i öfrigt de uti samma g gifna föreskrifter synas mig vara alldeles öfverflödiga, har jag ansett mig böra göra den förändring i mitt förut framställda yrkande, att jag nu anhåller, det hela §:n måtte från förslaget utgå. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exe. Hr Gr. o/Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad dels af Gr. Lagerbjelke bifall dertill med den förändring, att 2:dra mom. skulle uteslutas och till l:sta mom. fogas ett så lydande tillägg: »Ar innan stämmans uplösning, dag för dess fortsättande bestämd, erfordras ej särskild kungörelse derom»; samt dels slutligen af Gr. Mörner, att bela §:n måtte från förslaget utgå. Sedan proposir först å bifall till §:n oförändrad, och derefter å bifall dertill med ofvan oförmälde förändring blifvit framställda samt besvarade med flere nej jemte några ja; gjordes propos. på afslag å §:n, dervid svarades åtskilliga ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. § 20. Tillkännagafs vara antagen af PresteSt:t och bifölls. § 21. Tillkännagafs vara godkänd af PresteSt:t. Gr. Sparre: Hela denna § synes mig verkligen fullkomligt öfverflödig. Dervid är äfven den anmärkning att göra, att kanske icke alltid den omtalte klubban finnes till hands. Skulle likväl E. o. Ad. finna skäligt att bifalla lista mom:t, torde dock ofvan angifue förhållande vara tillräckligt att anföra för uteslutande af lista meningen i 2:dra momit. Gr. Mörner:
V. B. 126, 198, 223. A. 243. — för Neutralitetens uprälthållande, om beviljandet af ett särskildt. Kreditiv-rält, Riksgälds-Kontorets, å Rikets Ständers Bank, angående indragning af. II. R. 432. Se vidare Banko-Utskottets Memorial N:o 34. Kreditiv-rörelse, Bankens. Se Banken. Kreditiv-summa, angående beloppet af den i Regerings-Formens 63 §, främst omförmälda. XII. R. 117, XIV. B. 48, 168, 171. A. 200. E. 337. Krigs-Akademien vid Carlberg, om indragning af. Se Carlberg. Krigs-Artiklar, om utfärdande af nya, jemte Ijenstgörings-regleroenle för Arméen, ro. ra. II. 337. III. R. 74. B. 167, 177. A. 183. Krigs-Collegium, angående anmärkningar vid dess räkenskaper. Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 21 och Memorialet N:o 201. — angående löneförhöjning för en del embetsoch tjenstemän inom. II. R. 179. III. R. 58. — angående ökade anslag för. II. 365. III. R. 78. Krigs-Konsten, angående anslag af allmänna medel till understöd för unga Svenska Officerare, som vilja praktiskt lära densamma. Se Anslag. Krigsmanskapet, indeldta, om närmare stadgande i afseende på dess skyldighet att deltaga i slrömrensningar. Se Slrömrensningsskyldighet. Krigstjenst, utländsk, om anslag för beredande af tillfälle för Officerare af Arméen att ingå i sådan. Se Anslag. Krogar, om indragning af alla sådane på landet. Se Bränvin. Krono-brefbäringen, angående dess bekostande af Postmedlen. XI. B. 141. A. 149. XII. B. 246. A. 320.
(Artilleri-, Fortifikations-, Intendentsoch Aflöningsafdelningcn), hvardera under sm chef med 2:ne föredragande ledamöter i Styrelsen och derunder lydande Militär-konlor, Kansli och Kammar-kontor; med undantag af Afiönings-afdelningen, som, under General-krigskommissariens chefskap med ett Krigsråd och en Kamererare till ledamöter, skulle hafva ett Kansli, ett Aflonmgskonlor, ett Pensionsoch Fondförvaltnings-kontor, ett Bokslutsoch Kontroll-kontor, eli Kassa-kontor och ett Advokatfiskals-kontor, de 3.ne sednare kontoren gemensamma för Armé-förvaltningen, men Bokslutsoch Kontroll-kontoret likväl stäldt under General-krigskommissariens tillsyn och kontroll; — så har Landtförsvars-komitéen föreslagit samma Kollegii förändring till en Krigsförvallning under 3:ne embetsverk, hvartdera med en chef och 2:ne föredragande ledamöter i Styrelsen, nemligen Generalfälltygmästare-embetet, General-ingeniörs-embetet och General-inlendents-embetel — De 2:ne förstnämnda skulle hafva hvar sitt Militär-konlor, men gemensamt Kansli och Kammar-kontor; — General-intendents-embetet deremot delas i 2:ne afdelningar, nem Bih. till R. St. Proposition JM 105. ligen: Intendents-a/delnmgen och Aflönings-afdelningcn, den förra med ett Militärkontor, , ett Kammar-kontor och ett Kansli, den sednare afdelningen med 2:ne Kammarkontor och ett Kansli; hvarjemte Komitéen föreslår gemensamt för alla tre embetena ett Advokal/iskals-kontor, ett Kassa-lcontor och ett Hufvudboks-konlor. Härefter yttrade Departements-chefen: »Då Rikets Ständer, uti skrifvelse den 25 April 1857, i underdånighet anhållit, alt Kongl.
— 75 och sedan inspektor, afled redan den 30 juli ’ samma år. Sparre reste då skyndsamt dit; Bergs handlingar och värdepapper, representerande ungefar 178,000 kr., öfver-lemnades till Sparre, upptecknades och inlades i ett kon-volut i ett skåp, som förseglades. Den 6 au g. på aftonen bröts förseglingen och värdepappren lemnades oförseglade i förvar hos Sparre och en nämdeman Lundin, ombud för Bergs slägtingar. I den följande dagen upprättade bouppteckningen upptogos tillgångarna till 137 tusen kr. Bouppteckningen godkändes den 30 aug. af arfvingarna och det den 7 mars 1876 förrättade arfskiftet, hvari ungefär 131 tusen kr. skiftades och Lundin tillgodoräknade sig 4,500 kr. i arvode, blef äfven godkändt af dem. Men till 1877 års sommarting uttogo de stämning på Sparre och Lundin. Bland tillgårtgarna hade uteslutits dels ett belopp af 45,000 kr. i depositionsbevis etc. och dels en Bergs fordran hos Sparre å 80,000 kr., som grundade sig på en af Berg förd bok, hvilken bevisligen funnits aftonen före bouppteckningen, men sedan spårlöst försvunnit. Från Sparres sida genmäldes: Såsom förvaltare af egendomen innehade Berg naturligen en gårdskassa, i följd hvaraf första åtgärden, när grefven och utredningsmannen sammanträffat, blef att skilja Bergs enskilda tillgångar från dem han innehade för gårdens räkning; något annat hade ej skett vid den mellan Lundin och honom uppgjorda sluträkningen, då han genom de ifrågavarande värdepappren erhållit likvid för sitt tillgodohafvande, ty de medel, som tillgodofördes honom, voro sådana som tillhörde honom och hvilka Berg i egenskap af förvaltare innehaft. Kärandens advokat fann detta tal orimligt eller att kalla det för gårdskassa, då dels Sparre icke ens uppgifvit sig ha lemnat B. någon gårdskassa och dels det var fråga om obestyrkta fordringar, han förmenade sig ega från arrendetiden hos B. för begagnandet af maskiner, husröta etc.