Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag träffade icke honom, men henne. Och Åh! Nej, hvad säger du! Och din? AXEL. Den är inte afgjord än, men då går den också med all säkerhet. BERTHA. Är du så viss på det? AXEL. Naturligtvis... BERTHA. men gratulera mig då! Åh jag är antagen! Så roligt, så roligt. Nå AXEL. att jag sa jag gratulerar dig! För öfrigt, man Har jag inte gjort det? Jag tyckte precis skall icke sälja skinnet förrän man har skjutit björn. FÖRSTA AKTEN Att komma in på salongen är ingenting. Det är en slump! Det kan bero på hvad bokstaf ens namn börjar med. Du kom på O efter som du jade med M så går det alltid lättare. BERTHA. stafvade på franska och när bokstafveringen bör namn började med O som jag kom in. AXEL. Jaså, du vill säga att det var derför att mitt Inte precis bara derför! BERTHA. för att ditt namn börjar med A. Nå, om du blir refuserad, så är det väl der AXEL. Inte precis bara det, men äfven det, till en del? BERTHA. du går och gäller för. Du är afundsjuk. AXEL. Hör du, jag tycker icke du är så ädel som huru det gått för mig ännu. Hvarför skulle jag vara det, när jag ej vet BERTHA. Men när du får veta det! AXEL. Hva! BERTHA (tar fram brefvet). KAMRATERNA AXEL (tar sig i venstra sidan och sätter sig på en stol). som jag icke väntat. Det var högst obehagligt! BERTHA. Hva! (Bemannar sig). Det var ett slag, Nå, så får väl jag hjelpa dig nu! AXEL. ner att det börjar växa ett stort hat mot dig här inne. BERTHA. Du ser skadeglad ut, Bertha. Åh jag kän en framgång, men när man är bunden vid en menniska som ej kan glädjas åt ens lycka, då har man svårt att känna medlidande med hennes olycka. AXEL. Jag ser glad ut, kanske, derför att jag haft som om vi blifvit fiender nu.
Med fästadt afseende på Riksens Ständers eget gifna efterdöme, som vid en evigt minnesvärd Riksdag, under hotande yttre omständigheter, likväl ej tvekade att först stadga vilkoren för den nya Samhällsordningens bestånd, innan de gåfvo sig en Konung att vårda och främja deras frihet, visade sig Norriges Rikes Representanter lika vär - 776 Riksdagen 1815. diga doras bestämmelse och deras Medborgares förtroende. Utan att af händelserna hänföras, endast bedömande dem såsom en inledning, ej som ett vilkor för sitt beslut, sökte Norriges Rikes Storting att i de underhandlingar, som med Kongl. Maj:ts tillförordnade Commissarier öppnades, på en gång bevaka Folkets frihet och Statens anseende, Medborgarens rättigheter och Rikets ära. * Kongl. Maj:t borde göra rättvisa åt detta handlingssätt. Då tvänne Folk sjelfvilligt underkasta sig samma Styrelse, bör hvarje anledning till skiljaktighet i deras förhållande till den gemensamma Regenten med dea sorgfälligaste vård undanrödjas. I annat fall skall förbundet förr eller senare brytas, och det ena Folket antingen snart förtrycka det andra, eller ock, vid deras våldsamma åtskiljande, nya frön läggas i sinnena till bittra och för sekler avlägsnande söndringar. Om dessa grundsatser, af erfarenheten besannade, nästan alltid medfört betänkliga följder för den, som vägrat att åtlyda deras kraf, huru högt påkalladt var ej nu deras användande, då fråga var, ej allenast att stifta ett Skandinaviskt välde af tvänne fria, länge fiendtliga Folk, men äfven att för dem bereda skyndsamma medel till inbördes förtroende och upprigtig vänskap. Till vinnande af detta föremål borde vid bestämmande af Folkens gemensamma rättigheter en fullkomlig jemlikhet dem emellan upprättas, utan afseende på deras antal eller deras lands afkastningar.
af den skildring, som mest slår an på läsekretsen, eller, om flere manuskript skulle anses förtjänta af belöning, att utdelas i lämpliga poster allt efter de olika skildringarnas literära värde sins emellan. Hvarje för denna lilla täfling afsedd skrift bör öfverst på l:a sidan bära inskriften » Reseäfventyr ». Spetsen alltså edra pennor, och våren välkomna med något friskt och pikant från edra ströftåg i vida världen! REDAKTIONEN. ÄR DU LYCKLIG — FORSKA EJ! U NDER lyckans sköra skal sök ej efter kärna. Njut i ro, gör upp ditt val — bråka ej din hjärna. Ofta under forsknings glas väcktes tviflets plåga. Mångens lycka gått i kras för ett ord — en fråga. PONTUS HOLMBERG. I En annan viktig faktor för vattenfabrikationen DESSA D A G A R har Stockholm sett raden är ett godt källvatten, och äfven denna fråga är vid af storstadsmässiga industriella anläggninden nya anstalten på det bästa löst. Svenska diagar ökas m e d det ståtliga etablissement, från mantborrningsbolaget har nämligen lyckats att i berget åt Valhallavägen på ett djup af 36 meter erhvilket vi i detta nummer meddela några bilhålla ett utmärkt vatten, fullt tillräckligt för läskeder. Och när man nu genomvandrar de rymdrycksfabrikationen. liga och ljusa lokalerna i apoteket NordstjärSjälfva fabriksbyggnaden ligger åt Birger Jarlsnans nyanlagda mineralvattenfabrik där ytterst gatan och presenterar, som våra läsare af afbildute vid Birger-Jarlsgatan, känner man sig beningen här • of van torde finna, en prydlig fasad på 42 meter. A nedre botten finnas portvaktoch konfäst i en hugnande öfvertygelse, att hädantrollrum, två stora fabrikssalar med plats för 18 efter Stockholm aldrig mera skall behöfva tappare, sköljrum, analytiskt laboratorium m. m. En törsta af brist på kolsyrade läskevatten, såsom trappa upp finna vi lösningsrum, kylrum, lokal för T i dess värre i denna svettdrifvande sommar filtreringsapparaterna, matsal för personalen, kontorslokaler samt bostad för disponenten. Två trapen tid fått fresta på det!
S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet en af Prosten Arosenius, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt motion, angående förhöjning tills vidare uti införseltullen å raffineradt socker. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande, N:o 13, i anledning af väckt fråga, angående dels förändring i ordningen för val till Härads-nämnd, dels ock minskning i det antal Nämndemän, som fordras för fullsuten rätt. Utskottets förslag till ändring af 1 kap. 1 § Rättegångs-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, afslogs, till följe hvaraf den föreslagna förändringen af l:sta mom. i 1 § af 23 kap. nämnde Balk ansågs förfalla. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående den så kallade Kurhus-afgiften. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 93, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upplåtelse åt staden Jönköping af plats till skolhus å den Jönköpings f. d. fästning tillhörande mark; bifölls. 220 Prot.-Utdrag den 5 April 1851. N:o 94, i anledning af väckt motion, om anslag af statsmedel lill uppförande al en fast bro öfver Dalelfven vid Näs färjeställe; bifölls. N:o 96, dels i anledning af erhållne återremisser af vissa punkter af Betänkandet N:o 30, angående Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkstäld granskning af statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1846 och 1817, dels i följd af Riksståndens beslut i öfriga delar af samma Betänkande. l:sta, 3:dje, 5:te, 7:de, 8:de och 9:de punkterna af detta Utlåtande lades till handlingarne.
Sas kerna numera sätt ett annat förhällande i sä mätto: att de Personer, som, uppä strifteliga Försäkringar, em till erhållande contant betalning, för deras gjorda Lefverats ser sf hwcnjehanda krigs-behof, ännu sakna deras betalning; att Riksens Ständer ansett sig berättigade stadga, när och huru desse LefveraNteurer stola bliswa betalte, samt jämwal eu gäng bcflutit, att de borde ätnöjas, med ifrägawarande betalning, inom 16 Lrs tid, och nit stuteligen, med ändring af sistnämde Bestut, bestämdt betalnings-tiden inom 1812 ärs fluk, med allena 5 Procents Ränta; och sedan, bwad märkeligast är, en ock annan, as meranämde Lefvcranteurer, kunnige derom, art <N stor del af deras lesvercrade Naror, ännu wörö odisponerade, pä derom gjord Ansökning icke kunnat, i afräkning, pä deras Fordringar, fä Återtaga, sagde odisponerade W«rsr, med crbudcn 50 Procents förhöjning, pä deras Den 6 April. 175 deras försäljnings-priscr. Sä, och enär ett dylikt förhållande iche annat kan an werka mindre förtroende, och rwilwelaktighet om Statens framgena löften och förbin» L'llser, kan äkmiststone jag för min de! icke finna nägon anledning, att befara, det, säsom jag horten ward Leda, mot omförmäla, nägon Capitalist, som ager Penningar, emot nöjaktig Säkerhet och Ränta, hos Närings-Idkare Eller Postesfionater placerade, stall återfordra samma Penningar för att deni, blott emot Z ProceNts Ränta, pä 6 ärs tid, till Stats - Werkct och emot Statens Förbindelser, utläna; utan fruktar jag lwärtom, att detta Läne, Project, i bctydclig matto, warder förfeladt.
Cronhjelm har begärt, att de, som tala för antagandet af förändringen utaf 72 §. lieg.F., icke måtte insk ränka sig till att endast visa lagförslagets oskadlighet, utan äfven dess nytta. Jag skall söka att ådagalägga begge delarna och förnämligast det sednare. Min öfvertygelse är, att med realisationen, eller densamma förutan, äro vi, för upprätthållandet af sedelmyntets värde och ett erforderligt rörelsecapital, i behof af en större garanti, än R. St:s garanti allena. Efter ett lyckligen slutadt krig och en derpå följande 20-årig fred, utan att ordning och stadga blifvit införd uti vårt Bancoverk, af R. St. allena styrdt och efter deras beslut förvaltadt, ligger det för öppen dag, att Ständernas garanti icke är tillfyllestgörande. Orsaken dertill är icke heller fördold; den är de personliga interessenas strid 0111 enskild vinning, eller, med andra ord, de särskilda interessenas slitande om de förmåner, Banken kunde meddela, utan afseende derpå, om åtgärderna stått i förening med principen för en banks styrelse och fullgörandet af dess förpligtelser. Striden emellan capitalister och lånbehöfvande samt de särskilda näringsgrenarna sins emellan har ofta vid Riksdagarna, då icke ena interesset blifvit det öfvervägande, föranledt ett fördelande af förmånerna mellan de interessen, som förskaffat sig största inflytandet. Banken är likväl nationens egendom, välförståendes bankens vinst och behållna capital; den bör derföre förvaltas till allas båtnad, icke till någras förmån på andras bekostnad. Det är R. St:s pligt — hvem bland oss vågar förneka sin förbindelse dertill—; det är samvetets röst, som så bjuder, och den låter icke nedtysta sig. Mina Ilerrar! vi äro pligtiga gifva nationen en större garanti mot framtida missbruk af oss sjelfva; hon har alltförlänge förgäfves väntat derpå. Några tro sig finna den beliöfliga garantien uti enskilda actieägares inträde uti Banken. Jag hyser ingen tillit för dem.
Herrn! Han! Andra tablån. (Samma dekoration som i de två första akterna). Första scenen. KATRINA. LUNDELL. ANN' SOPHIE. tamburen, der ett talgljus brinner. De komma från teatern). KATRINA. (I ytterkläder, från fonden. Lundell stannar i Laga så att vi få lite' varmt thé, Ann' Sophie. Ja, det kan min själ behöfvas något att KATRINA. LUNDELL. svälja ned förtreten med. och Ann' Sophie gå till höger). Vänta, ska' jag ta fram nycklarna. (Katrina LUNDELL. också till trefligheterna i afton, och galoscherna Att jag skulle få min kappa bortbytt hör måtte sjelfva Lunkentuss rå om. (Träder in och läser igen tamburdörren). Usch, så kallt det är derute. Jaså, ingen här! Jag ger tusan alla sällskapsspektakler! Och så vill Katrina till på köpet ha svar i qväll. Att ge vika så det syns kan aldrig homma i fråga och att inte ge vika! hm hm! Minsann är jag inte lite' rädd för Nej, det kan heller inte komma ifråga. Hm henne. Hon vore i stånd att göra hva' hon sa' och dessutom så behöfver jag henne verkligen. Det var då riktigt en olycka, att jag också tro något dylikt. Katrina! Tusan förstår skulle ge Sandberg mitt löfte. Men hvem kunde sig på qvinnorna och inte jag! (Funderar). Funnet, sa' Blomster! Du är inte dum du, Pehr August Lundell! På det viset kommer du ifrån saken, utan att hon kan ana och sedan ja hvarför inte! Vänta du, Sandörådman! Det fins väl fler än du, som kan låta tala om sig i tidningarna! (Gnuggar händerna). intet annat hjelper. Tjugo års vanor! Men brytas skola de, om LUNDELL. KATRINA (kommer in. Tankfull:) på spektaklet? Nå, Katrina, hvad säger du om spektaklet KATRINA (rycker till). Första pjesen gick ju bra, och att små missräksticka). Ingenting att fästa sig vid, tycker jag. ningar inträffa, antar jag är vanligt. (Börjar att
Alltså höll muren, den han mält hade, i fyrkant, på hvar sidon femhundrade stänger, allt omkring, att det helga skulle åtskildt vara ifrå det ohelga. Och han hade mig åter till den porten österut. Och si, Israels Guds härlighet kom östanefter, och fräste lika som ett stort vatten fräser, och det vardt ganska ljust på jordene af hans härlighet. Och det var rätt såsom den synen, som jag sett hade vid den älfvena Chebar, då jag kom, att staden skulle förstörd varda; då föll jag neder uppå mitt ansigte. Och Herrans härlighet kom in uti huset genom den porten österut. Då upptog mig ett väder, och förde mig in uti den inra gården; och si, huset var alltsammans ljust af Herrans härlighet. Och jag hörde ena röst utu huset, och en man stod när mig. Han sade till mig: Du menniskobarn, detta är min stol, der jag uppå sitter, der jag evinnerliga uti bo vill ibland Israels barn; och Israels hus skall icke mer orena mitt helga Namn, hvarken de eller deras Konungar, genom deras horeri, och genom deras höjder och grifter, der deras Konungar uti ligga; Hvilke sin tröskel satte vid min tröskel, och sina dörrar vid mina dörrar, så att der icke var utan en vägg emellan mig och dem; och orenade så mitt helga Namn, genom sin styggelse som de gjorde; hvarföre jag ock förtärde dem i mine vrede. Men nu skola de bortlägga sitt horeri och sina Konungars grifter ifrå mig, så vill jag bo när dem evinnerliga. Och du menniskobarn, visa Israels huse templet, att de måga skämma sig vid sina missgerningar, och låt dem taga sig en fazun deraf. Och när de nu skämma sig vid alla sina gerningar, så visa dem skapnaden och fazunen af huset, dess utgång och ingång, och allt dess sätt, ordning, seder och rätter; och skrif dem det före, att de dess sätt och seder hålla måga, och göra derefter. Men så skall man hållat i husena; på bergshöjdena, så vidt som det begripet är, skall det aldrahelgasta vara; si, så skall det hållas i husena.
Men vida värre är det, när vi befinnas hafva kommit derhän, att de unga kränka sedlighetslagen med kallt resonnerande förstånd, med stöd af en fullt utbildad teori, som förklarar den teori, hvarpå hemmets och skolans sedliga grundsatser hvila, för falsk och otidsenlig, en teori, hvars anhängare ännu känna sig klafbundna af officielt gällande gamla fördomar, men hvilka äro fullt öfvertygade om att deras teori har framtiden för sig. Detta är någonting förfärligt, detta är en afgrund. Den teorin är en förskansning, som gör barnets och ynglingens hjerta och samvete oåtkomligt. Den teorin kommer barnet och ynglingen att i uppfostrares förmaningar, varningar och råd och i en moders tårar se endast uttryck af seglifvade fördomars magt. Hyser den unge kärlek till föräldrar och lärare, eller har han åtminstone aktning för dem, då kan han väl icke undgå ett visst intryck af deras omsorg och deras sorg, men det är då mera personen än saken, som, åstadkommer en sådan verkan. Har den teori och åskådning, som kallar det onda godt och det goda ondt, vunnit insteg i en menniskosjäl, isynnerhet i en ung bildbar menniskosjäl, så skapar den snart denna menniska till sitt beläte, och på otroligt kort tid hårdnar också den menniskans inre i det belätets form. Hvarifrån har nu vår skolungdom fått en sådan åskådning? Icke är det från skolans undervisning och icke heller, annat än i ett och annat undantagsfall, från i hemmen teoretiskt gällande grundsatser. Det allmänna svaret på frågan blir: från tidsandan. Denna tidsanda har gifvit upphof åt en litteratur och ett lefnadssätt, som åter i sin ordning gifva näring åt och utvecklar tidsandan. Denna lätt tillgängliga litteratur får skolgossen tidigt i sina händer och med hjelp af den får han snart ögonen öppna för ett lefnadssätt, som är en illustration till denna litteratur, hvilken ju för öfrigt gör anspråk på att skildra lifvet »sådant detta verkligen är.»
Sorn denna omröstning utfallit med 64 Ja och 55 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. Den som, lika med Utskottet samt Presteoch Borgare-Stånden, anser nu stadgade tullfrihet för införsel af »omalen Råg» böra bibehållas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt BondeSlåndets beslut, 10 öres införseltull per kubikfot att för denna vara bestämmas. Omröstningen bar utfallit med 68 Ja och 51 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Om kontraproposition. 45:de Omröstningen. Den som anser att i den hufvudsakliga omröstningen angående tullbehandling af »malet Hvete» Nej-propositionen bör utgöras af Bonde-Ståndets beslut om 50 öres införseltull derå per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röslar Nej; Vinner Nej, antages lill kontraproposition Ridderskapet och Adelns beslut, att denna vara skall draga en införseiafgift af 1 R.dr per centner. Denna votering har, efter det en dubbelsedel blifvit kasserad, utfallit med 87 Ja och 31 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. I hufvudsaken: 76:de Omröstningen. Den som instämmer i Utskottets, af Presteoch Borgare-Stånden godkända, förslag, att »malet Hvete» skall fortfarande få tullfritt införas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att nämnda vara skall åsätlas en tull vid införsel af 50 öre per centner. Bevillnings-Utskottets Memorial M 19. 7 Omröstningen har utfallit med 53 Ja och 66 Nej; hvadan Nej-propositionen är Rikets Ständers beslut. fl .de Omröstningen.
Kostnaden för delta företag var uli det derför uppgjorda och vederbörligen godkända förslaget beräknad lill 47,825 R:dr 42 sk. 4 r:st. samma mynt. Den jord, som genom sagde företag erhölls eller förbättrades, utgjorde 4,894 tunnland. Medelst den nu ifrågavarande ytterligare sänkningen eller fullkomliga ullappningen af denna sjö, skulle, enligt hvad kanal-byggmästaren ./. Jansson, hvilken uppgjort förslaget dertill, beräknat, uppkomma en landvinning af 7,461 tunnland, hvaraf 3,000 tunnland borde blifva odlingsbara samt del öfriga tjenlig! till gräsoch skogsvext. Således skulle sjösänknings-kostnaden öfverhufvud endast komma att uppgå lill 30 R:dr 8 r:st. för hvarje tunnland. Enligt ett annat af bemälde Byggmästare samtidigt upprättadt och inför Utskottet jemväl företedi förslag, skulle, i fall den nu ifrågasatta ytterligare sänkningen af samma sjö inskränktes till 3 fot, sänknings-kostnaden komma att minskas lill 102,352 R:dr 24 sk. B;ko samt landvinningen allenast utgöra 2,851 tunnland; kommande således, enligt detta förslag, hvarje genom sjösänkningen vunnet tunnland alt i medeltal kosta deltagarne i samma företag 35 R.dr 43 sk. 2 r:sl. Under den lid af mer än 10 år, som förflutit sedan det förra sjösänkningsföretaget fullbordades, måste Tåkerns strandegare hafva vunnit tillräcklig erfarenhet om de ekonomiska fördelarne af denna sjösänkning; och efter hvad Utskottet vill föreställa sig, torde de jemväl hafva förvärlval sig tillgång att fullfölja de arbeten, som kunna erfordras för alt genom samma sjös ytterligare aftappning förskaffa sig ökade och för - 72 S/ats-Ulskotleis Utlåtande N:o 158. bällrade egovidder. Enligt Utskottets åsigt, hafva således sagde förelags redan kända resul ater bordt hos vederbörande jordegare framkalla håg och bereda förmåga till samma företags ifrågasatta fortsättande; under hvilken förutsättning Utskottet anser Staten icke behöfva att för verkställigheten deraf lemna vidare bidrag.
För dan revision af Stats-, Bancooch Riksgälds-verken, som den i5 September innevarande år inträffar, komma Ledamöter af Preste-Ståndet, enligt deu antagna ordningen, att utses från Stockholms stad, Linköpings, Skara, Strengnäs, Westerås och Wexiö Stift., samt för den år 1843 från Lunds, Götheborgs, Calmar, Carlstads, Hernösands och Wisby Stift. För de revisioner, som af Banco-Disconten i Stockholm komma att ega rum, utses Fullmägtige för år 1842 från Linköpings och Strengnäs Stift, för år 1843 från Westerås och Wexiö samt för år 1844 från Calmar Stift och från provinsen Wermland af Carlstads Stift. För Discont Låne-Contoret i Götheborg; för år 1842 från Dalsland af Carlstads Stift, för år 1343 från Skara Stift och för år 1844 från Götheborgs Stift. För Discont-Contoret i Malmö; hvarje år från Lunds Stift. Från Väliofl. Borgare-Ståndet.
Lt. t810. i k-, anlaget med beräkning bill nästa 8tat8reglsring, sZ alt de 8er8kiida arbetena varda, bvart kör 8ig, knllbordade med de tillgängar, 80M komma att l!Nvi888?' Un omedelbar koljd ak Läkvä86ndet8 utvidgning oeli körbättring, är ökade utgikter 56,- lk^r-0er8onalen8 atlöning oeb Läkarna unde, bäll med Ovanings-materialier oe!i andra elkeeter, 8amt körekallands 8m8rrs reparationer in. in. Oe88a utgikter bär börvaltuingen ak 8jö-Xrendena detailleradt upptagit i en körteekning, bilagd ds88 underdäniga lör8lag till reglering ak /j:de 1knkvud-1iteln8 utgikter kör innevarande är i8i^0, oell nppgä de8gmma till ett ärligt belopp ak i/j,n33: 16» -— bvilka bidei'8 svonni. iklapt toicle, 8ä?om aildele8 oundgänglige, ak liikets 8tände>', 8ä8om tillökning ä anZlgget kor Oot8- neli l?^ring8- 8t3ten ä8ka, med rund 8umm3 ak i/s,ooot „ . -> .1 220,180: ''klein tillökningen 5 clenna litel blikver 8älede3 ärligen 220,> öo ll:dr, oberäknadt lavad Kiket8 Ständer vtterligare, enligt okvan8täeiide kör8lagg kunna köi' lproeii lia kvä8en-let8 alntliga körändiing aii8lä; oela livaitill vidare komma ds extra an8l3g, lividia kiders Lionel. Uaj:t körklarat
Anhäller och tillstyrker jag allerödmjukast, det Herrar Banco-Fullmägtigc i sitt undcrdäniga Swar, med all omsorg bemöda sig, att gifwa Kongl. Maj:t alla de fullständiga upplysningar, som sätta Kongl. Maj:t i ständ, att om mälet, i förening med Banco-Fdrfattningarne och Banquens framtida säkerhet» Herr Grosshandlaren ^lpiunä anförde deruppä till Protokollet: Riksens Ständers Dcstuk och Banco-Utskottets derpä grundade Reglemente, är den Instruktion som jag i egenskap af Banco. Fullmägtig tror wig, i fdlgd af min Ed, böra efterlefwa. Hwad widfogade Calculey af Herr Stats-Se, cretcrarcn och Commcndeuren st.c>sen!olaä widkommer, finner jag deruti ingen annan principc widtagen, än i fall den änyu innnestäcnde hälft af Allmänna Skatten pä all förmögenhet, som Ständcrne sig ätogo till Realisationens fullgörande, blefwe cftcrgifwcn, och det 4852 Den ZO Octobev. derigenom, uti den anstagne Summan af 41 million Silfwer, uppkommande deficit af 24 million R:dr skall ersättas genom ett fbrdubbladt afdrag pä CreditSedlarne, sä komma besias belopp, utgörande circa 12 millioner R:dr att ensamt draga det onus som af Rikets hela uppskattande förmögenhet, eller af 264 millioners wärde efter Riksgälds beräkning bordt utgöras. Detta wore en förändring i beskattningen, hwartill )ag för min del alldeles icke kan lemna ett jakande swar. Hwarje Credit-Scdels Innehafware till och med den torftigaste fär dä widkännas en owäntad ytterligare rabatt af 16^ Procent pä sin Egendom, för att befria ben öfriga delen af rikets Jnwänare frän en utgift af Procent pä wärdct af all sädan Förmögenhet, som icke bestär i Credit-Sedlar.