Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Summa 5,814,786: 73. — lil - Kredit. Balans från år 1862: Utgifter: Förvaltningskostnader: Tjenstemäns aflöning 45,000: — Ritoch skrifmaterialier samt postporto. 2,653: 81. Hushyra, ved och ljus - 4,596: 41. Extra rit-, skrifoch vaktmästarebiträden 3,559: 50. S:r 68,876: 14, hvilken summa upptages inom linien, såsom varande uti utgifterna för de särskilda banorna inbegripen. Levereringar: Balans till år 186i: Debet. Balans från år 1862: Leverering: Kredit. Balans från år 1862: Utgifter: Tjenstemäns aflöning Förrådets underhåll Diverse arbeten Jordarbeten Bergsprängning Kulvertar och afloppstrummor Viadukter och broar Väganläggningar i banan Vägomläggningar Ballastning Transport och nedläggning af sliper och räler samt upphandling af sliper Bangårdar och husbyggnader 241,754: Stängsel, grindar och boramar Rörliga materielens första uppsättning Sjukvården Helg-, regnoch rastedagar Expropriations-omkostnader 235,575: Diverse utgifter Marschkostnader och kommenderingsbefälets aflöning Förvandling (effekters slopning) Afskrifning (slitning å förrådet) Ofverstyrelsen (förvaltningskostnader) 26,134: 21. 770,323: 87. Balans till år 1864: Fasta, från banan oskiljaktiga inventarier 7,512,442: 20, Materialier 114: — Lägenheten Liljeholmen 100,000: — Rörlig materiel 3,808,673: 62. Anmärkning: Såsom utgifter hafva afförts för vestra stambanan: år 1855 823,392: 70. Debet. Balans från år 1862:
Då vi hafva lagar så stränga som enskiftes-förordningeri, som expropriationslagen, efter hvilka jag är skyldig att afstå min jord hvar som helst, äfven om den är aldrig så dyrbar, så tyckes det väl icke vara för mycket begärdt att, lill fördel för inrättningar, hvilka gått fram med sådana jettesteg inom det öfriga Europa, begära en lag till stöd för dessa inrättningars införande i Sverige. Jag känner visserligen icke något förslag f. n. till sådana telegrafers anläggande hos oss, men det är icke troligt alt det kan länge uteblifva. R. St. äro måhända icke tillsammans då sådant ifrågakommer, hvarigenom 2 å 3 år torde åtgå innan de nu angifna hindren kunna undaurödjas. Om vid första utförandet af elektriska telegraf-linier möter det hinder, alt man skall underkastas den stora kostnaden att inköpa jord eller hus, så stadnar hela företaget. Finnes icke då någon lag till fördel för telegraferne, så inledas må hända de, som vilja anlägga telegraf-linierna, i processer, hvilka icke kunna afgöras förrän efter flera års tidsutdrägt. Utsk. har icke yttrat något om huruvida det ansett förnärmande för husegarne att leda trådarne på husen i staden, hvarföre jag anhåller om Utsk:s yttrande derutinnan. När man nu känner att årliga kostnaderne Den 15 Februari. för elektriska telegrafer Sr obetydlig, jemförelsevis med kostnaden för de optiska, sa är det troligt att de sednare icke vidare komma att anläggas der det är möjligt att konna anlägga elektriska, d. v. s. der linien icke skall gå genom vatten; ty det är ännu icke fullkomligt utredl åtminstone icke lyckadt, alt leda (rådarne genom vattnet pä längre afstånd. Utsk. har slutligen sagt, att något behof af lag i detta afseseendte ännu icke visat sig. Det är visserligen sannt; men af skäl, som jag anfört, torde detta behof icke länge uteblifva. På dessa grunder vägar jag nu anhålla, att R. o. Ad. för sin del ville besluta återremiss af betänk. Gr. Sparre, Erik:
Äfven jag anser första propostn icke kunna blifva någon annan, än den huruvida R. o. Ad. vidblifver sitt första beslut; hvarför contra-propostn blir den, att derest nej vinner, kommer propos. att framställas för något af de öfriga alternativen; ty dä flera än tvänne meningar förekommit, går det ej an att till contra-propos. antaga någon af dessa meningar, emedan de öfriga derigenom skulle utestängas. Frih. Den i5 Augusti f. m. io5 Frih. Cederström, Jacob: Öfver den första proposrn, huruvida R. o. Ad. vidblifver sitt redan fattade beslut, har jag begärt votering, sedan Hr Frih. o. Landtm, förklarat denna propos., enl. Hr Landtnäs uppfattning, vara med ja besvarad. Jag yrkar i conlra-propns., att R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, afslår betänk. N:o g8, med öppen rättighet att besluta öfver de andra under discussionen framställda meningarna. Hr Rosenblad: Jag vågar hemställa till Frih. Boye och Hr Ribbing, hvilkas meningar icke särdeles skiljde sig från ja-propos:n, om de icke, till undvikande af flera voteringar, skulle vilja låta deras mening förfalla, då contrapropostn komme alt innefatta Frih. Cederströms yrkande om afslag på StatsUtsk:s betänk.; ty i annat fall kunna vi få fyra voteringar. Hr Ribbing: I anledn. af Hr Rosenblads uppmaning, får jag tillkännagifva, att jag visserligen icke skall sätta mig emot det beslut, som fattas; men antingen betänk, bifalles eller afslås, blir den mening undertryckt, som jag ansett Vara rättast, nemi. att icke besvära Stånden med sådana frågor, som denna, utan öfverlemna den till K. M:s afgörande. Likväl afstår jag ifiån densamma, ifall Frih. Boye, som förenat sig med mig, äfven gör det. Frih. Boye, Ludv.: Jag anser, för min del, icke rätt att uppoffra sak för ögonblickets beqvämlighet.
S. D. Vid förnyad föredragning af det från Vällofliga Borgare-Ståndet ankomna och på Bonde-Ståndets bord sedan den 22 dennes hvilande Utdrag af förstnämnde Stånds Protokoll N:o 330 innefattande, bland annat, inbjudning till öfrige Stånden att förena sig i det af Borgare-Ståndet, vid handläggning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 16, i anledning af väckt motion om nedsättande af en kommitté för utarbetande af förslag till ordnande af allmänna helsovården, fattade beslut: ”att Rikets Ständer måtte i underdånig skrif velse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t må täckas uppdraga åt sakkunnige män, att, sedan de angående helsovården nu gällande polis-stadganden blifvit öfversedda, afgifva underdånigt förslag till de förändrade eller fullständigare föreskrifter härom, som af omständigheterna finnas påkallade, äfvensom alt i de delar af helsovården, som icke egna sig för lagstiftning, utarbeta en lättfattlig afhandling, innehållande för ändamålet lämpade anvisningar och råd åt allmänheten, samt att Kongl. Maj:t, sedan berörde uppdrag blifvit fullgjordt, ville i ämnet aflåta Nådig Proposition till Rikets Ständer samt låta offentliggöra och bland allmänheten sprida den särskildt utarbetade afhandlingen i ämnet, blef berörde inbjudning af Bonde-Ståndet anlagen. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Bevillnings-Ulskollels Memorial N:o 19, i anledning af verkställde omröstningar, angående ifrågaställde förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande; och N:o 20, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställde förändringar i vilkoren för bränvins tillverkning. S. D. Ånyo löredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 108, i anledning af återremiss utaf Betänkandet
Vid denna verkstad hafva, utom den Engelska machinisten, det förflutna året varit sysselsatte 10 Engelska och Skottska arbetare och 18 Svenskar. Vidare finnes uti Lyckeby inom Östra Härad en Segelduks-fabrik, tillhörig Handlanden af Judiska Nationen Fabian Philip. Denna Fabrik, som under mångfaldiga år försåg KonglFlottan med dess behof af Segelduk, och ännu för 3:ne år sedan hade 56 väfstolar och motsvarande antal arbetare, har under sista åren betydligen aftagit, i följd af uppstådd täflan utaf Fabriks-anläggningar i Götheborg, hvarest Segelduk nu mera lärer produceras till större godhet, så att Lyckeby fabrikens tillverkningar icke vidare i lefverence till Flottan emottagas. Numera finnas blott 48 stolar och 24 arbetare, och productionens värde har i samma mån minskats. Tilläfventyrs anser sig ägaren nödsakad nedlägga denna Fabrik, så snart de materia lier blifvit använde han redan ägt i förråd, hälst han redan upphört att sysselsätta Carlskrona stads betydliga fattigpersonal nied spånadsarbete till denna Fabrik. Antalet af Pappersbruk har i Länet icke ökats, utan utgör nu som tillförene endast Sju; Men deremot har tillverkningen betydligen stigit, så alt då den förr bedrefs med endast 47 personer dessas antal nu ökats till y3, alt då tillveiknings-beloppet förr uppskattades till endast 10,000 Ilis papper af diverse sorter, det nu mera bestiger till mer »n 18,000 Ris, oberäknad! 3000 ark takpapper, sorn vid ett af dessa bruk förfärdigas, samt att tillverkningarnes värde, i förra Femårs-berättelsen uppskattadt till blott ao,000 R:dr, nu beräknas till minst 41,120 R:dr Banco. Af Tegelbruk upptager val Tabellen 8 såsom varande previlegierade; roen af dessa bedrifvas endast 3:ne med i3 arbetare, utan att årliga tillverkningsvärdet kan bestämmas. Denna fabrikation är således i åtagande, och torde än mera blifva det, om Boråsiska byggnads-methoden och användandet af Pappers-tak komma att vinna förtroende.
Enligt dessa Obligationers lydelse, skulle, under de 3:ne näst derpå följande åren, på Tillskottssumman godtgöras Sex proCents årligt Interesse, Transport 523,069: 38. 4* ) 3^8 Riksens Ständers Transport 523,o5g:38. 4, och sedan, ifrån den 1 Marlii 1753, i Ett Hundrade År, Tolf proCent årligen, utan skyldighet (såsom det heter J för Innehafvare», att låta sig utlösas från thenne eller the flere förmåner och rättigheter, som uti Kungörelsen den 25 October 1749 finnas omförmälde. Lånet i Credit-Sedlar att betalas med Banco. Detta Lån upptogs år 1791, och är en härföre utgifven Obligation ännu utelöpande Capital, R:dr i3o, ■—. —. Upplupen Ränta till förfallodagen , . 21:45. 4* F. d. Kongl. Krigs-Förvallningens Invisningar. Utaf dessa, af Riksgähls-Contoiret accepterade Invisningar är en ännu utelöpande Capital 140.— —• Upplupen Ränta till förfallodagen . 9: 44' *—' Deponerade Medel af IVasa Ränteri . . 402* — ‘—’ Under den 4 April 1808, är denna summa insänd från ofvanberörde Ränteri, men som något Transport a83,418:21. 1. 1 5i:45. 4. i49:44- — j \ Reversal, utvisande Medlens beskaffenhet, sedermera ej ingått, så måste beloppet balanceras under Deposilions-Titel, Deponerade Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Medel 385: 12. 9. Dessa Medel äro från åtskilliga Landt-Ränterier insände, under den tid, då sådane Medel skulle levereras uti Landt-Ränterierne för Riksgälds-Contoirets räkning. Som Attesterne sedermera icke blifvit i RiksgäldsContoiret företedde, så har beloppet hittills icke kunnat Allmänna Brandförsäkrings-Verket godtgöras. Öfverbetalning pä
Och då, utom det vetenskapliga intres-et, behofvet af kemiska kunskaper allt mera gjort sig gällande såsom oeftergiflig! inom de industriel yrkena, är det angeläget, att, lill afhjelpande af den nuvarande brislen på tillfälle till ändamålsenlig undervisning härutinnan, anstalter vidtagas, som underlätta bildandet af skicklige lärare i detta ämne; och härtill hörer utan tvifvel tjenliga och tillräckliga la boralions-lokaler, som göra det möjligt för institutionens föreståndare att ändamålsenligt och med framgång kunna verka i sin vetenskap. Utskottet har derföre, un der antagande tillika att, äfven om inköpet af byggnadstomt skulle af universitetets reservfond bekostas, den högre kostnads-summan, 20,000 R:dr B:ko, nu mera, lill följd af stegrade pris å dagsverken och materialier, torde erfordras, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer må, till uppförande af ett nytt kemiskt laboratorium i Lund, anvisa den af Kongl. Majit i sådant hänseende 6 Slats-Utskotlets Utlåtandi JY$ 148. (Fortsättn.) äskade summa, 30,000 R:dr R:mt, dock med vilkor att, om det framdeles skulle visa sig, alt berörda summa icke varder tillräcklig för ifrågavarande byggnads-företags utförande, universitetet då må af egna tillgångar vidkännas de utgifter, som derutöfver kunna erfordras. 84:o. Kongl. Maj:t har likaledes äskat ett anslag af 30,000 R.dr R:mt till förbättring af den, Botaniska Institutionen vid Lunds universitet tillhörande, byggnad. Efter hvad
Dernere vid sjökanten sitta två män i hvar sitt hörn af trädgården, till höger herr Max Levy från Berlin, hvilken dagarne i ända sitter och fiskar utan att ens få något napp och med fog beklagar sig för hvar och en, som kommer i hans närhet, att han förföljes af en kontinuerligt ihållande »pech», till venster ligger Gerhards granne, en sjuk fransk medicinare, utsträckt i sin hvilstol och fryser, så hans tänder skallra, och hans knäskålar slå samman, trots solen, som gassande skiner öfver hans långlagda, gipsbleka af en gles skräddarekrans omgifna ansigte, och den tjocka plaiden, som täcker hans kropp ända upp till öronen. På slaka kinder och bleka läppar har lungsoten satt sin dödsstämpel, i insjunket bröst rosslar och piper det, medan han idiotiskt, med ängsligt kippande röst gång på gång gnolar en visstump. På en vildt glädtig Offenbachsmelodi, hvilken till hans minne för orediga hågkomster om ett öfverdådigt ungdomslif, hågkomster om boulevardlifvets brusande hast, om det muntert bullrande stojet på Qvartier Latins ölstugor, och om rundade skuldror från Folies Bergères klädloger, gnolar han de bröstsjuka Davoserboarnes melankoliska vis-stump »Je suis si jeune Je suis poitrinaire, Il faut mourir Oui il faut mourir». Med en rysning vände sig Gerhard ifrån den sjuka, satte sig, ritade i sanden med sin spatserkäpp och började redan smått längta efter sin bordsgranne, en landsmaninna, hvilken var hans enda sällskap här. Han var en gänglig, anemisk framåtlutad yngling – tjugotvå år gammal. Hans mörka hår, som i en klipt lugg var struket öfver den låga pannan, snuddade nästan vid de lätt tecknade, ljusa ögonbrynen, hans grå ögon hade ett oroligt irrande uttryck utan djup, och hans händer voro tunna, magra med fina, svällande blå ådror. Klaven till Gerhards lif låg deri, att han kommit sjuklig och gubbtrött till verlden.
SANDBERG. vigtigt hm hm som jag ville säga, och LUNDELL. sof. Väcka! Det låter som om bror tror, att jag SANDBERG. LUNDELL. Inte sof, hä hä, bara lurade helt lite. Jag ska' säga bror, att en stadens styresman SANDBERG. lurar inte. Det är fasligt så jag svettas. Men så ä' hä Jag menade sof nej hvilade hä hä det också så varmt att vara klädd i frack, hä brudgum. Ja, bror är minsann så uppsträckt som en SANDBERG. LUNDELL (blidkad. Sätter sig). Som en brudgum hä hä hä! Men tag då plats. Bror borgmästarn ä' då så förbåldt qvick. LUNDELL. Ber 'mjukast. (Sätter sig). Nå, hur är det nu. SANDBERG. LUNDELL. tigt? Det var ju något vig man är en ungkarl med ett litet hus på halsen. Åh hå, inte så litet! LUNDELL. Ja, Herre gud, det är det visst, det. När SANDBERG. Brandförsäkradt för rum utom barnkam (hejdar sig; hostar) inte fins någon mer än jag, som har spjell, som vrids igen med mekanik och Ber allra 'mjukast. I öfre våningen fins sju SANDBERG. och hvad köket angår, så vågar jag påstå, att det sort. Det är kändt att bror har allting af bästa SANDBERG (tummar hatten). LUNDELL. Värst ä' med hushållet. Ja, när man har så många i sitt bröd. Ber 'mjukast, visst inte, men tre bodbetjenter, SANDBERG. LUNDELL. två drängar, så pigorna, och gata och gård, som ska' hållas rena, korna och grisarna, utom jag det är för mycket för en Ungkarl, ja. sjelf, och pojken, som också behöfvér lite tillsyn, LUNDELL. SANDBERG (förtjust). tänkt . (Torkar sig i ansigtet). Men del ä' fasligt hvad det är varmt. Hur mår, hä hä, mamsell Ann' Sophie? LUNDELL. Ackurat alldeles precis! Också har jag
— D e t är f ö r o s s det är » comme il faut » vår att lyfta just så fana högt Friskt m o d och tablå! hopp! K v i n n l i g farmaceut. * — nödiga Dock, tack vare pressen, som kjolarna nu genomgått, så vet man på håret, hvad de skola ha för ett mått: ty uti reformen det visligen heter: d å s e till, h u r k v i n n a n p å föda, husrum och apoJo, en lön » normallängd är tio, ja minst, centimeter — hon Sn uppgå- liten från marken »; rätt så, " tøotaisa ". årligen. Tänker man på, hur den ogifta kvinnan, som ä g n a t sig åt annan lifsverksamhet, har det vid 45 å 50 års å l d e r, är d e t v ä l i allmänhet så, att d e v i d mindre lämpliga för d e n n a ålder anses sina befattningar få lämna rum för yngre Man och krafter. Herr B. påpekar, att k v i n n a n för apotekareyrket. — ändå! — O alla da ' r, är a l l d e l e s jag tar; ett vackert exempel man alltid bör följa — och skulle för mycket nu kjolarna dölja, sa blir det cr sak, att lyfta där bak med smak. En studieresa det måste ni nog er bestå, och gå. kan Och när ni se ' n kommer så jullärd tillbaka, m y c k e t v ä l v a r a h e r r B:s u p p f a t t n i n g, m e n en typ utaf blifvandc » genomsnitts » - maka — lyckligtvis har ej denna uppfattning, hvad hört, jag gjort apoteksinnehafvare i efter sig gällande hos södra Sverige, de som. och därför till orda om kjolar nu också ty blott af fransyskan ni lär er att lyfta Detta J. m kjolar man läst och om kjolar man hört man tålamod vänta på den dag, sin säkra b ä r g n i n g för olämplig högst om offren, som komma i spåren på eder ingat y g till 6: t e ö f r e k l a s s p å l a t i n l i n i e n.
Herr Hjerta föseslär Ridderskapet och Adeln, ”att, med anledning af 44 §■ Riksdagsordningen, förelägga StatsUtskottet en ”bestämd tid, då SlatsRegleringen bör till ”RiksStånden vara afgifven.” För Statsregleringens afgifvande fordras, att Rikets Ständers Statsutskott i:o fullbordat Revision af såväl Statssom Bancooch RiksgäldsVerken; 2:0 att alla af Rikets Ständer för nödige ansedde utgifter, af hvad slagsom hälst, blifvit bestämde; att, sedan derefter, genom jemförelse emellan beloppet af tillgångarne, i såväl Ordinarie som Extraordinarie inkomster, med utgifts-summan, Statsbristen blifvit bestämd, grunderna för Bevillningen tilldess utgörande lämpas. All annan ordning för 336 Den 11 Januari i. Statsregleringen står icke tillsammans med Grundlagens föreskrifter, och hvarje försök, att annorlunda eller i annan ordning, än Grundlagen bestämt, behandla Riksdagsärender!, är lika obehörigt att föreslå, som det vore oklokt af Rikets Ständer att försöka. Jag har redan ofvanföre yttrat mig rörande oformligheten af Herr Hjertås förslag, att först bestämma Bevillningssumman, och sedan serskilt besluta bidrag till i Statsregleringen icke uppförda föremål. Jag vill endast nu, i anledning af hvad Herr Hjertås anförande ytterligare derom innehåller, förklara, det jag anser tydligt, att Herr Hjerta, ehuru det icke står yttradt i hans anförande, derigenom vill söka tvinga Rikets Ständer, om ock behofvet sådant icke skulle påkalla, derest Statsregleringen i Grundlagsenlig väg afgjordes, att antaga ett StatsLåne-systéme, för att betacka den under Riksdagens lopp successift ö.kade Statsbristsumman. Herr Hjerta yttrar vidare: ”Ett Ögon”blicks uppmärksamhet till folkets önsknin”gar har ofta räddat en på godtycklighetens ”bana besinningslöst framrusande Styrelse, "och rättelsen af några Magtens missbruk ”kan ofta återgifva en vacklande thron det ”osvikliga stödet af ett förnöjdt folk.”
Hans Excellence Herr Grefven och Lan dtMar skalken yttrade, det han ansåg sig böra i Ståndets minne återkalla, att en af Herr Dalman, Lars Johan, i denna förmiddags plenum väckt motion, af Hans Excellence ansetts vara af den beskaffenhet, att icke böra i Protocollet qvarstå. Någon erinran häremot hade väl icke innom Ståndet blifvit gjord, och hade Hans Excellence i följd deraf förmodat, att Ridderskapet och Adeln delat hans tanka. Emedlertid fann Hans Excellence, det han kanske begått en uraktlåtenhet derutinnan, att han icke öfver ifrågavarande ämne genom framställd proposition inhemlat Ridd. och Adelns tanka, hvarföre han nu hemställde, om Ridd. och Adeln behagade besluta, att Herr Dalmans motion, tillika med hvad i anledning deraf blifvit yttradt, måtte ur Protocollet utgå. Ropades Ja. Herr Dalman, J^ars Johan, anförde skrifteligen: Emot Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens i förmiddags gjorda förklarande, att ett af mig då afgifvet ytt - Dan 3 Februarii e. m. 7 5 rande komme att utur Ridderskapets och Adelns Protokoll uteslutas, får jag på det högsta reservera mig. Jag finnér icke något stadgande, vare sig i Grundlagen eller RiddarhusOrdningen, som berättigar HrLandlMarskalken alt, för någon händelse, låta ur Protocollet utesluta ett anförande. Sådant l)eror, äfven om anföranden äro anstöteliga, enligt 3i § RiddarhusOrdningen, af Ståndens beslut och kan, emot 58 §:n Riksdagsordningen, icke ske utan med Ståndets bifall och den talandes eget begifvande.
När de nyförmälde återkomma, skola de bo hos kronprinsparet på Charlottenlund till dess resan efter danska drottningens födelsedag (den 7 september) äntrades till Stockholm, dit ankomsten sker den 16 september. Om prinsessan Ingeborgs utstyrsel meddelas från Köpenhamn att allting utgått från etablissement inom landet. Brudklädningen är af hvitt duchesse-siden, besatt med äkta spetsar, orangeblommor och myrten; släpet är sex alnar långt. Bland klädningarna finnas tre robes de cour af det traditionela, kanske etthundrafemtioåriga snittet. Den ena roben består af ett rödt sammetslif med långa hof ärmar; lifvet är garneradt med äkta guldspetsar, som följa längs med ärmarne. Det sju alnar långa släpet af rödt sammet är garneradt med äkta guldspetsar. Kjolen ned till släpet är af gult duchesse-siden, öfverdraget med en garnering af äkta spetsar och inväfdt med guld och paljetter. Den andra af dessa klädningar är af grönt ciel duchesse, inväfdt med äkta silfver i buketter, och kjolen är garnerad med äkta silfverspetsar. Släp och ärmar äro här alldeles af den fason, som de svenska hof dräkterna fordra. På den tredje, svarta klädningen äro lifvet, ärmarne och det sju alnar långa släpet garnerade med hermelin; kjolen är öfverbroderad med stenkolspärlor. Till utstyrseln hör vidare en ljusblå robe, hvars tyg är duchesse-siden inväfdt med skära rosor. Lifvet är garneradt med äkta » points å l ' aiguille&gt; och ett blomstergarnityr. Dessutom märkes en skär klädning, hvars tyg är duchesse, inväfdt med stora buketter af guld. Lifvet är garneradt med äkta guldspetsar, silkesflor och blommor. Ytterligare finnes en blå velours-miroirdräkt. Lifvet är här besatt med gult silkesflor och fyra stora knappar i diamanter. Till denna dräkt hör en cape, öfverbroderad med guld.
De utom dessa Lärdoms-Skolor liggande Läro-Verk och befattningar, hvilkas innehafvare hittills varit hugnade med mer än enkel årsberäkning, äro antingen af en mera enskild beskaffenhet, eller ega de ej den stora vigt för det allmänna, eller äfventyras icke deras bestånd, om de af äldre personer bestridas, eller är förhöjd årsberäkning för de vid dem anställde Lärare icke egentligen af nöden. — Denna förmon synes ej heller böra tillerkännas Lärarne yid de Elementar-Skolor, som hädanefter inrättas, hvar - Expeditions-lltskoltcts Förslag till und. Skrifvelse N.-o i3f. under äfven inbegripas de, som, ehuru beslutade, likväl ännu ej äro med Lärare försedde, helst i annat fall inom de Stift, der nja Skolor tillkomma, man skulle öka deras antal, sorn njuta förhöjd tjenstSrsberäkning; och, såsom en följd af de nu yttrade åsigter, anse Rikets Ständer Apologist-Skolornas Lärare från denna rättighet böra uteslutas. Dessa Läroanstalter, ehuru af vigt, äro nemligen icke i det nära förhållande tili Kyrkan, att de af dennas Lärare kunna göra anspråk på någon uppoffring Och hvad slutligen angår Uni versitets-Lärarnc samt Gymnasiernes Lectorer, så torde hos dem böra förutsättas sådane lärdomsmeriter, hvarigenom tjenstårsberäkning, vid ansökning till eeclesiastika lägenheter, för dem ej är behöflig. På grund af hvad sålunda anfördt blifvit oell då vid denna Riksdag 5 ordinarie Stat blifvit uppfördt det ökade löneanslag för Rikets Elementar-Läro-Verk, 42,000 R:dr, som, i enlighet med Läroverks-Comitéens förslag, E. K. M. äskat, men Rikets Ständer vid förra Riksdagen endast interirasvis bifallit, — få hos E. K. M. Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K.