Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dalsland utvandra årligen arbetare till stort antal till Norge, hvarifrån de stundom först efter flera års förlopp återvända, o utan att likväl derifrån hemföra någon betydligare behållning. A de större egendomarne bedrifves arbetet genom jordtorpare, i öfrigt genom tjenare i husbondens bröd, mindre genom statfolk och med biträde af backstugusittare. Arbetslönerna hafva i allmänhet utgjort: för mansdagsverken 67 å 75 öre under vintermånaderne samt 1 R:dr å 1 R:dr 25 öre under sommaren, och för qvinsdagsverken 42 öre vintertiden och 67 öre sommartiden. Arbetslönerne äro i allmänhet högre på Dalsland, uppgående der ända till 1 R:dr 50 öre för mansdagsverken och 75 öre för qvinsdagsverken, sommartiden. Understöd af allmänna medel har, med anledning af på hvarandra följande hagelskada och missväxt under åren 1857 och 1859, beviljats åtskilliga socknar af Dalsland, till ett sammanräknadt belopp af 186,100 R:dr R:mt. Jordens inhägnande genom stängsel har på slättbygden af länet något förminskats. Härtill har i väsendtlig mån bidragit, jemte dyrheten på stängselvirke, Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes åtgärd, att anbefalla borttagande af grindar öfver allmänna vägar å alla ställen, der särskilda orsaker ej kunnat anföras för deras bibehållande, hvilken åtgärd, på vissa ställen öfverklagad, likväl flerstädes vunnit bifall, sedan erfarenhet vunnits, att mindre ofred af kreatur åstadkommes än då grindarne, som ofta af vägfarande lemnacles öppna, qvarstodo. I skogsbygden bibeliålles mera allmänt stängsel, hvartill ganska allmänt användas stenmurar. n;o 4. C) Skogshushållning. De inom länet belägna för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning förvaltade skogar äro: 1) Kronoparken Halle och Hunneberg 12,729 tunnland, hvarutaf likväl en del är belägen inom Skaraborgs län. Skogshushållningen har bedrifvits efter fastställd trakthuggnings-indelning sedan år 1831. Sänk - Elfsborgs län. Skogshushållning.
Pröfvar Kongl. Maj:t, för myntvärdets orubbade bibehållande, nödigt, att utgifvandet af predit-sedlar under det i denna Lag stadgade maximum nedsättes, må föreskrift derom m. m. 8 §. bifölls med den förändring i i morn, att, i stället för: efter 8 för 100 om året, ^skulle sättas: efter 6 för 100 om året. g •§.. i morn. antogs med den förändring, att dess början .skulle erhålla följande lydelse: Sä snart Banken brustit i betalning af någon af dess creditsedlar eller för vägrad inlösen återkommande invisningar på Rikets Ständers Bank, ege borgenären genast m. m. 9 §. z mom. skulle erhålla följande . lydelse : f Har: Bank brustit i betalning af någon af dess här omförmälde credit-sedlar eller invisningar, åligge Konungens Befallningshaf vande, att genast undersöka Bankens hela ställning. Gitter Directionen då ej visa, att den inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergäende tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kan, åligger Konungens Befallningshafvande att Bank-rörelsen inställa låta, och, i fråga om ActieBank, öfverlemna målet ät Rätten, sorn beslutar, att Banken skall till concurs af trädas, men i fråga om solidarisk Bank, sammankalle Konungens Befallningshafvande skyndsammast Bankens delegare och höre dem, om de kunna genom ny insatts genast sätta Banken i tillstånd att Bankrörelsen fortsätta. Förmå de det ej, öfverlennäs målet till Rätten, sorn försätter Banken i concurs tillstånd. 9 §. 3 mom. gillades. io §. gillades med den förändring, att i i morn., i stället för: inom frenne är, antogs: inom tvänne år, hvadan äfven 3 morn. skulle t derefter rättas. ii §. gillades, Bancooch . Lag-Utskottens Memorial t Nio ål - id t2 §, gilindes med elen förändring, att i 3. mom..
Uti K. M:s dom af d. 28 Januari 1803, införd i nya lagsamlingen pag. 87, fastställes den grundsats, att arfvinge, med hvilken testamente icke, i stadgad ordning, blifvit communiceradt, är berättigad alt, för klander deraf, tillgodonjuta den längsta tid, som lagen i 15 cap. 5 § Arfda-b:u utsätter för arfs utsökande, hvaremot, derest arfvinge icke klandrade testamentet inom denna tid, han hade förlorat all rätt lill en sådan klandertalan, äfven i den händelse, alt han af testamente ej erhållit del; och då den i sistberörde lagrum utsatta tid af 20 år blifvit genom K. förordn. d. 30 Maj 1835 inskränkt lill 10 år, skulle deraf följa, att arfvinge, som af testamente ej erhållit del, men försummade att inom 10 år klandra testamentet, vore. Den 24 Augusti f. m. 357 (lil linn ej kunde visa laga förfall, skild ej mindre fran arfvet, än äfven från rättighet lill klander af ett ont samma arf gjordt testamente. Att denna grundsats öfverensstämmer med lagstiftarens mening, dertill föranleda discussioncrne vid 1731 års riksdag, dä 15 och 18 cap. Arfda-b:n förevoro lill granskning af R. St. Sä vidt kunnigt är, har ock denna grundsats merendels varit i lagskipningeu hyllad, och man linner den ännu iakttagen i ett mål, som pröfvades af Konungens Högsta Domstol d. 10 Oct. 1833. Men efter den tiden hufva domstolar (se Högsta Domstolens prot. d. 20 Maj 1842) godkänt en annan åsigt, enligt hvilken testamente synes kunna klandras å hvilken aflägsen tid som helst, så vida nemi. icke testamentarien eller hans rältsiunehafvare är i tillfälle visa, att testamentet blifvit i behörig ordning med teslators närmaste arfvinge communiceradt och af denne lemnadt oklandradt.
Blir Statens andel å angifningsorten försåld, skall sådan försäljning verkställas, på sätt förestående 2 mom. stadgar, med godsegaren förbehållen lösningsrätt, och bör till ömsesidig beqvämlighet, så många stycken af hvarje sort, som motsvarar tullen, till lika varuvärde vara att tillgå, med Tullkammareföreståndare förbehållen rätt, att efter eget val uttaga Statens andel. Differencen i vigt förtullas då efter det i Taxan upptagna värde.” Man må ej tro, att detta vore förenadt med verklig förlust för Staten. Speculanter infinna sig nog, (exempel Danmark, der alla manufacturvaror så förtullas) och godsegaren har mera än mycket intresse vid att tillse, det varan icke går bort till underpris; han kan då undersäljas af köparen. Varan kan ju också transporteras till annan ort, serdeles hufvudstaden, och der försäljas. Att denna min Reservation må få åtfölja Höglofl. Utskottets förslag, derom anhåller jag ödmjukligen.” Af Herr Lindström> P. H.: ”Då Utskottet i flera vigtiga omständigheter icke delat mina grundsatser, för en ändamålsenlig och på rättvisa baserad Tull-lagstiftning, och jag uti Utskottets förslag till Tull-taxa samt afgifne Betänkande, sådane de nu för Rikets Ständer framläggas, trott mig sakna en bestämd, genomförd princip, rörande denna magtpåliggande fråga, nödgas jag emot åtskillige delar mig reservera. Till en början kan jag icke undgå, att fästa uppmärksamheten på olämpligheten af Utskottets tillstyrkande, att, sedan förbud komme att ur Tull-taxan utgå, rättigheten till införande af hittills förbudne, nu tili införsel lofgifne, varor icke förr än den 1 Januari 1844 skulle ega rum; en tidpunkt, nära inpå den, då Rikets Ständer nästa gång skola enligt Grundlagen ovillkorligen sammankomma.
Utlåtande icke blifvit afgifvidt till följd af remiss på någon väckt motion, utan endast är ett förslag från sjelfva Utskottet, att den redan förut af Rikets Ständer fastställde regleringen för betjeningens aflöning inom de öfrige Utskotten äfven måtte appliceras på BancoUtskottets betjening, hemställer jag, om icke detta Utlåtande nu genast kan företagas till afgörande, så vida det icke af någon bland Ridderskapet och Adeln begäres på bordet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att han ansåg nied Grundlagens föreskrift i 4f) §• Riksdagsordningen öfverensstämmande, att hvart och ett från Utskott inkommit Utlåtande, som innefattade en fråga af allmän beskaffenhet, borde, då det första gången föredrages, läggas på bordet, på det Ståndets Ledamöter må äga tillfälle att om innehållet deraf taga kännedom, innan det till afgörande företages; och torde Ridderskapet och Adeln således finna, alt StatsUlskottets ifrågavarande Utlåtande, sorn nu första gången blifvit föredragit, bör läggas på bordet. Ropades Ja. Den it Maji. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från BancoUtskottet: Af den 9 dennes: N:o 42. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 3i om ytterligare åtgärder för Silfverköp, samt fortfarande Silfverinvexling. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : Af den a dennes: N:o 94. I anledning af väckte Motioner om vederbörandes befrielse från hjelpedagsverksoch stängselskyldighetens utgörande till vissa Boställen. I anledning af väckt fråga om förändring i stadgandet, rörande Läste-afgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass m. m. N:o 96. Angående yrkade förändringar i stadgandet om utkröningars beviljande å HäradsAllmänningar. Rörande klagan deröfver, att LifGrenadier Regementernas MusikCorpser blifvit förlagde i Linköpings Stad, och skola betunga dess Fattigvårds-anstalter.
Maj;ts nådiga beslut den 2 Oktober 1857, utfärdade Gener al-post-styrelsen den 26 i samma månad cirkulär till samtlige Post-förvaltare i riket derom, att Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers i ämnet gjorda underdåniga framställning, funnit godt stadga, att det derefter skulle vara flere korrespondenter, eller en hel socken, medgifvit att, för gemensam räkning, hålla en lösväska, emot erläggande till Post-förvaltaren af årligt arfvode, jemlikt livad hittills vore stadgadt, nemligen från fyra till och med tolf Riksdaler Banko, efter brefvexlingens större eller mindre betydenhet, samt med jemväl fästadt afseende derpå, huruvida väskan en eller flere gånger emottoges och afsändes, äfvensom på det större eller mindre antal korrespondenter, som sig om lösväskan förenat, likväl alltid med åliggande för en person att vara för väskan ansvarig och att, vid uppgörandet af öfverenskommelsen med Postförvaltaren, till denne aflemna förteckning å de personer, hvilkas bref skola i samma väska befordras. § 9- Genom nådigt beslut af den 16 Januari 1857, hafva åtskillige Postförvaltare, hvilka genom det år 1855 införda förändrade post-systemet gått i mistning af extra inkomster, fått sig tillaggda gratifikationer för en gång till ett sainmanräknadt belopp af 4,141 Riksdaler 32 sk. 8 10. Likaledes har, i anseende till de stegrade skjuts-kostnaderna för den af diligensbolaget M 1 underhållna kommunikation mellan Stockholm och Helsingborg, Kongl. Maj:t, medelst nådigt bref af den 13 Februari samma år, funnit godt medgifva en förhöjning från 8,000 R:dr till 10,000 R:dr, räknadt från och med revisions-året, uti det årliga från Post-verket utgående anslag till understöd för berörda diligens-inrättning. 8 11.
R;dr för extra utgifter, transporter, jenduttlar i Badspiseln, vattenrännor, tillsyn m, m.; och det andra förslaget på utvändiga afrappningen, uppgående till en Summa af 9892 R:dr 20 sk., likaledes i en Summa af 1600 R:dr, utförer kostnaden för diverse ställningar, transporter, extra utgifter, målning af 12 blindfenster, m. 111.; att Öfverlntendents-Embetet, till hvars granskning Nybyggnadsoch Reparationsförslag för Kronans hus i allmänhet inlemmas, blifvit i dylikt afseende, hvad GarnizonsSjukhusbyggnaden angår, förbigånget, utom vid ett enda tillfälle år 1823, då anmärkning emot förslaget ock blifvit af Öfverfntendeuts-Embetet gjordt; samt att, i afseende på beskaffenheten af de utaf Gomiterade uppgjorda och E, K, Maj:ts Nådiga Proposition om ytterligare anslag till GarnizonsSjnkhusbyggnadens fullbordande bifogade så kallade ungefärliga förslag förekommit; att, ExpUtsi, Förslag till uncl. Shrijv. 421 i förslaget öfver det återstående yttre arbetet 435o R:dr här finnas uppförda under rubrik: för tillsyn, transporter, planering och extra utgifter; att 4384 R:dr blifvit beräknade för en apparell af sprängd och grofhuggen sten, utan 1 uppgifven grund för en sådan beräkning; att J 4.967 R:dr 8 sk, i förslaget öfver inredningen upptagas för tillsyn, arfvoden, några mindre effeeter oell möbler i rummen, deras] rengöring, etxra utgifter och transporter; samt att 10,664 e R:dr i 6 sk. uppförts för oljefärgsmålning på | yäggarne i sjuksalar och smärre rum , corridorer och förstugor, beräknade efter 3i,pp3 Qvadratalnar å 16 sk., då likväl, enligt erhållen uppgift från Öfverlntendents-Embetet, invändig oljefärgsmålning i Kronans publika byggnader härstädes blifvit för innevarande år betingad till 10 sk. Banco
I anledning af denna motion få Utskotten anföra: att för det, med afseende å de af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, angående Bankens förvaltning, fattade beslut, föga sannolika fall, att behof af utländskt låns upptagande skulle för Banken ifrågakomma, Kongl. Maj:t, med kännedom om de åtgärder, som af Rikets Ständer vidtagits för Bankens eonsoliderande, och de föreskrifter, som, för uppfyllande af densammas förbindelser, blifvit Banco-Fullmägtige meddelade, säkerligen icke torde i Nåder fin - Statsoch Banco-Utskottens Memorial, N.o i36. 5 na nödigt, att, för erhållande af Dess i underdånighet sökte garanti å Bankens utländska lån, någon ytterligare sådan säkerhet, sorn af motionären föreslagits, måste af Rikets Ständer ställas, hvaremot fara är för handen, att, genom ifrågasatte åtgärds vidtagande, tvekan kunde, serdeles inom landet, uppstå om Bankens solidité, till menligt inverkande på dess credit; och anse sig Utskotten, på dessa grunder, böra hemställa, att motionen icke måtte till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 16 Maj 1845. Reservationer:. af Herr Friherre Palmstjerna. af Herr von Hohenhausen, som ansåg, att tullmedlen borde ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för den, händelse att Banco-Fullmägtige skulle, vid något tillfälle, genom coursens stegring, blifva förhindrade att inköpa växlar och såmedelst fullgöra ränteeller capital-afbetalning å det upptagna lånet. af Herr Friherre Stjernstedt, J. T. af Harr Friherre Stjernstedt, A. TV. af Herr Biskop Hedrén. pi N:o 136. Ank. till Exp.-Vtsk. d. 17 Maj. kl. 10 f. m. Memorial, angående omskrifning af Riksgälds-Contorets Obligationer till Banken.
När man t. ex. har ondt i halsen, skall man omlinda den med en ullstrumpa, men den venstra måste det vara, eljes är kuren utan någon som helst verkan; eller om ett fiskben fastnar i matstrupen, så skall man genast rifva sig uti nacken med ett annat, hvilket ofelbart drifver bort det fastnade. Eller om de nådiga damerna förlägga sina nyckelknippor, behöfva de endast hänga upp en nyckel, likgiltigt livar, så skall man få se, att det förkomna genast återfinnes. Den absoluta ofelbarheten af sympatikurerna vill jag nu ej precis garantera, men man kan ju alltid försöka. Jag började att tala om maj och efter diverse transgressioner återvända vi dertill! Maj var välkommen, ty när han sände sina milda fläktar in uti våra boningar, så måste de afskyvärdaste af alla moderna tortyrinstrument gifva vika för honom. Jag menar, att värmenecessärerna, alias rullkaminerna, då lystes uti band och interdikt. Mina damer! Finnes det ej många bland eder, som hysa en rättmätig antipati för dessa atmosferförpestande, strupkatarrbefordrande och hufvudvärksförskaffande tingestar? Hinduernas Jaggernaut krossade med sina hjul fanatiska menniskor; denne svenske Jaggernaut förstör vårt lynne, våra mattor och vårt golf! Finnen I också, att de icke hålla en procent af de många fagra löften, hvarmed de bedå- rade oss i början, då vi blindt gingo i fällan? Hvad prisbilligheten och bränslebesparandet beträffar — hm, låtom oss då hellre tala om något annat! Men som jag tror mig förmärka, att en och annan af mina nådiga damer förstulet gäspar bakom sin solfjäder, så måste jag sluta för denna gång, dels af galanteri, dels af respekt för edra tjusande » griffes roses ». Litet om kräftor. jljpwlär nu sommaren går in, kommer helt visst •ir^ii kräftfångst att som en angenäm och nyttig sport mångenstädes bedrifvas, och derför vilja vi här säga några ord o m kräftors behandling och tillredning.
GODT KLIMAT, LÄMPLIG MOT KATARRH I SVALGET OCH ANDNINGSVÄGARNA. JÄRNVATTNET ENLIGT ANALYS BLAND DE BÄSTA I RIKET. UTMÄRKTA GYTTJEBAD, KRAFTIGA OCH NATURLIGA TALLBARRSBAD. BILLIGA BADPRISER. NYBYGGD RESTAURATION. PRIS FÖI L_:STA KL. KURGÄSTER 1:40 PR DAG. LÄKARE: DOCENTEN I PRAKTISK MEDICIN VID LUNDS UNIVERSITET MED. D:R E. WADSTEIN. GODA BOSTÄDER TILL BILLIGA PRISER GENOM BRUNNSKAMRERAREN SV. OLSSON, KyrUndt, BLEKINGE. RIKSTELEFON. BEGÄR PROSPEKT. (G. A. 45471) EN Quillaia-tvålen BAKTERIOLOGISKA handlande å kr.2,25,3.-och4,5o per flaska. Nyutkommen priskurant för hålles Icovstnadx / ritt på begäran. 1899, med färglagda planscher, er 1 i svart, hvitt och kulört, i storartadt urval till bal-, sällskapsoch promenadtoaletter, metereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. Det modemaste ocb bästa i Santalmissionens M % Broken Orange Fekoe ä 6:40 pr kg M 4 Nästan omedelbart ' färdigt för servering. j Drygast. Märkt Vi sälja denna prima sort oblandad 3 d 4 kr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Fekoe å 5: 60 pr kg. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Santalmissionens Tedepot, $L Trievaldgränd 2, Stockholm. Zurichs äldsta Siden-etablissement, grundl.
Den resande, som anländer med hufvudet fullproppadt af tidningsartiklar om det rysliga sedeförderfvet i Upsala, betraktar helt säkert med afsky de tvänne ställen, som bära så olycksbådande namn. Han förlägger inbillningen dit dessa rysliga orgier, dessa »ostronfrukostar med champagne», dessa höga spel, i hvilka differensen sällan är mindre än ett par hundra riksdaler, med ett ord: alla de gräsligheter, som kommit honom att bäfva för sina söners framtid. Det är dock icke så farligt. Stora Förderfvet är en kägelbana, Lilla Förderfvet en parkanläggning. Det är sant att bland parkens gröna träd döljer sig den så kallade »paviljongen», der man kan dricka sitt kaffe eller sitt glas punsch, under det man inandas den ljumma sommarluften och ser huru ångbåten kommer med nya ansigten och nya tidningar från Stockholm ... På det lilla quasi-schweizeriets fordna tak har den uppfinningsrike Lundequist i senare tider uppfört en ny våning, bestående af 8 stycken stolpar, uppbärande några hoptimrade bräder. Genom ett sinnrikt användande af hyfvel och oljefärg har man gifvit dessa anspråkslösa tillrustningar värdighet af pelare och kupol – och så har man skapat ett nytt Bacchi tempel, der den totala bristen på väggar skänker gästerna den möjligast fria utsigt och tillika varnar för öfverflödigt drickande. Den 15 Juni 1851, straxt efter middagen, hvilken i Upsala gemenligen intages klockan 1, var ett litet sällskap församladt på paviljongens tak. Det var sex studenter, af hvilka de fyra med glaset i hand uppstämde en frisk och glädtig bellmanian, under det att de bägge andra, hvilka tycktes vara något äldre, samtalade med låg röst. – Snart ha vi ångbåten här. – Och med den en hel last af föräldrar och syskon till morgondagens hjeltar. – Jag väntar min mor och min syster. – Och jag min onkel, min tant och min kusin. – Du lycklige Victor! – Än du sjelf då ... Två så nära slägtingar måtte väl gå upp mot tre aflägsnare. – Men din kusin är tillika din fästmö.
När han reste sig och stod hos mig vid chäslongen, alldeles tätt intill, med mina händer i sina, sade han: ”Jag börjar tro att ni är mera qvinna än man strax tänker, att döma af er höga, nästan manliga figur.” – ”Hur menar ni?” – ”Det ligger något så qvinligt öfver er.” – ”Men hvad menar ni så med qvinligt?” – ”Det kan jag inte förklara.” – ”Det är skam af er! Ni måste säga hur ni menar. Ni kan ju tala och säga all ting.” – ”Det kan jag inte säga. Jag menar att ni har vissa egenskaper, hvilka äro alldeles motsatta dem som räknas för manliga.” – ”Hvilka egenskaper?” (Det plågade mig så. Skulle jag redan börja sjunka i hans tanke!) – ”Någonting svagt, vekt, som man aldrig skulle trott er om.” – Tårarne ville stiga upp, jag måste vända bort mina ögon. – Svag? Svag? Ja, ty jag håller af honom och jag känner honom ju icke. Men det är så bittert att antingen nödgas spela komedi eller kallas svag. Han gick att taga sin rock. Jag sprang upp för att följa honom till dörren. Han började tala om Cæsar, som är hans mans-ideal, – och om Brutus och alla de som förrådde honom. Hur han talade! Jag tyckte att han växte och blef en hög karl, hans ovala ögon blefvo mörka och gnistrade in emot mina jag kunde nästan icke se i dem utan att blinka; det var en harm, en eld, en kraft. Och så denna låga, lidelsefulla röst! Och denna nervösa lilla hand, som skälfde kring min. Det var agitatorn, som lät sig ryckas med af sina ord. Nu insåg jag hvad denne man skulle blifvit, om han icke lemnats i sticket af de sina. En menniska, en menniska! omringad af hundra små kryp. Cæsar. Ja, jag förstår denna sympati.114 Det är qväll. Han har hållit sin föreläsning. Jag hade kommit för sent till den, men jag hoppades så mycket dess mer att han skulle komma hit upp. Jag är alldeles vanvettig af längtan. Hur skall detta gå? Kjöbenh. d. 16 Dec. 86. Han kom ändå.
Skrifvelse, N:o 443. bygga och underhålla i allmänhet åligger alla som å landet hemman ega eller bruka, hafva Rikets Ständer likväl, då kostnaden för ifrågavarande brobyggnad, som ostridigt är af väsendtligt gagn så väl för Christianstad, der Staten eger en militär-depöt, som för kringliggande orter, uppgår till så betydligt belopp, att de brobyggnads-skyldige icke utan högst kännbara uppoffringar kunna detsamma utgifva, funnit Statens mellankomst härför böra kunna påräknas, och alltså, i enlighet med den Nådiga Propositionen, för det afsedda ändamålet anvisat 100,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå, |:del utan återbetalnings-skyldighet och |:delar såsom lån, under iakttagande för ölrigt af de allmänna vilkor och föreskrifter i afseende på låns erhållande, som vid denna Riksdag äro af Rikets Ständer meddelade. 4:o. För utdikning af den s. k. Store Mossen, jemte sänkning af Kåfsjö, Harsjö och Svansjö m. fl. sjöar i Östbo och Westbo härader af Jönköpings län, har E. , K. Mit, sedan Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader låtit undersöka och upprätta plan till detta betydliga arbete, hvarigenom 19,575 tunnland för närvarande obegagnelig mark skulle kunna, genom ändamålsenlig afdikning, göras dels odlingsbar dels tjenlig för skogsväxt, emot en beräknad kostnad af 62,330 R:dr, föreslagit, att ett belopp af 45,000 R:dr mätte af Rikets Ständer anvisas, och att af berörde summa 20,000 R:dr skulle beviljas såsom anslag och 25,000 R:dr såsom lån. Med afseende ä de betydliga fördelar, som genom detta företag böra kunna beredas den i allmänhet fattiga allmogen i omförmälda härader, hvilken dessutom i högst ringa mån lärer förmå deltaga i kostnaden för verkställigheten, hafva Rikets Ständer funnit skäligt bevilja den af É. K.
Län, äfvensom för Norbergs och Skinnskattebergs Bergslager inom Westmanlands Län, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om nådig tillåtelse för Bergslagerne, att under en tid af 5 år få till utrikes orter, emot eo af Sökanderne i underdånighet föreslagen tull af o. sk. per Skepp., årligen exportera 5o,ooo Skepp. Tackjern från Stockholms, Götheborgs och Gelle Jernvägar efter en viss vågjarne emellan uppgjord fördelning. 4 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o g5. Öfver denna underdåniga ansökning hade Bergs-Collegium Lill Kongl. Maj:t under den 22 sisllidne Augusti afgifvit in ford rad t underdånigt utlåtande och deruti, efter en fullständig utveckling af de fördelar jernhandteringen och landet i allmänhet skördat af förbudet mot utförande af landets förnämsta rå-ämne Tackjernet, samt under åberopande af de flere skäl, som talade för samma förbuds vidare fortfarande, i underdånighet afstyrkt Nådigt bifall till omberörde ansökning, men tillika för den händelse, att Kongl. Maj:t under nuvarande ovanliga omständigheter skulle, med behjertande af Bergsmännens för tillfället svåra ställning, Nådigst bevilja ett undantag ifrån det hittills gällande förbudet emot export af Tackjern, i underdånighet hemställt, att sådant åtminstone icke måtte ske annorlunda än för en gång eller på försök under en viss kortare tid och till ett bestämdt belopp af 50 ä 60,000 Skepp, årligen emot en exporttull af 1 R:dr 24 sk. Skeppundet.