Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sluteligen får jag vid StatsUtskottets förevaran-i de Betänkande om Magazinslnråttningens fordringar i Finland erinra, så vida jag, under ganska inskränkt rådrum till dess genomseende, meningen rått fattat, att sedan både vid förledne Riksdagar och Revisioner blifvit tillstyrkt, att hos Konungen skulle i underdånighet an - Den 2 Junii, hållas om nådig åtgärd till förberedande af Magazinslnråttningens fordringars liqvid i Finland utöfver en half Million R:dr, men vid denna Riksdag icke genom någon handling lärer vara upplyst, om och i hvad mohn för desse och andre Statens fordringar i Finland betalning år att förvänta, jag anser, det en förnyad underdånig framställning i sådant afseende bör göras, men icke som Utskottet lärer hafva tillstyrkt, att med förbigående af en sådan förnyad hemställan, blott i underdånighet begära, att Magazinslnråttningen skulle anbefällas, att ytterligare granska och pröfva förenämnde fordringars beskaffenhet, och derom till Konungen afgifva underdånig berättelse, hvarigenom åter den längre tidsutdrägt skulle åstadkommas, sorn mig synes böra undvikas för att, ehuru nu, efter flere års förlopp, föga torde blifva att erhålla, omsider få upplysning om, och i hvad mohn ersättning kan vara att förvänta. Jag anhåller vördsammeligen att Betänkandet må till Utskottet åter remiteras, och dessa anmärkningar få detsamma åtfölja. Grefve Mörner, Adolf Goran: Jag kan ej ingå i någon omständlig pröfning af Statsutskottets förevarande vidlyftiga Betänkande, men en punkt har isynnerhet fästat min uppmärksamhet, och det år Utskottets tillstyrkande, att Riksens Ständers Revisorer, i vissa fall, måtte äga rått alt hos BancoFullmågtige inhibera utbetalningen, eller påbjuda återbetalning af MagazinsDirectionens Creditif, till det belopp att blott halfparten återstår. Jag finner i4 Deri 2 /wreu'. dennä Revisorerné lämnade rättighet stridande möt sakens natur och Creditivets ändamål.
På sådana möjligheter gifver vår egen, fordna, bedröfliga finanshistoria slående bevis och exempel af mångfaldig art; och är det fördenskull klokt och välberäkriadt, att i tid, och så länge det ännu utan skada och rubbningar låter sig göra, söka aflägsna och aflägga de bruk och omständigheter, som göra sådana äfventyr möjliga, och som hos oss ännu med en viss värme omfattas endast till följd af vanans magt, men icke af något annat skäl, som lörtjente att hålla uppå. Ett raskt steg framåt i riktning att aflägga dessa gamla, ganska äfventyrliga, vanor innefattar bifall till förslaget att inställa ali vidare tillverkning och utsläppning af sedlar på en Riksdalers valör. Derigenom skulle småningom silfvermyntpieser på en Riksdaler till ett belopp, tills vidare, af fyra millioner Riksdaler, komma att ingå i den allmänna rörelsen, och, ehuru ute i rörelsen, för sedel-realisationens upprätthållande icke allenast göra samma gagn, som om en motsvarande massa silfver läge uti Riksbankens hvalf för silfverutvexlingens behof, utan ock i viss mån ännu mer, emedan de, just derföre att de af cirkulationen ständigt komme alt hållas förvarade i allmänhetens fickor, i följd deraf blefve mindre åtkomliga för export, och hvartill dessutom ännu den vigtiga omständigheten kommer, att, om sedelvärdet i förhållande till silfver åter någon tid skulle sjunka eller blifva vacklande, det i landet befintliga myntvärdet dock alltid skulle vid oförändradt pris bibehålla de tusende små besparingar, som finnas i menige mans händer, och för öfrigt äf\en i allmänhet hindra, att sjunkandet eller vacklandet finge gå alltför långt. På dessa skäl föreslås, att Rikets Ständer må besluta, alt utgifning från Banken af sedlar å En Riksdaler Riksmynt skall upphöra, samt öfverlemna åt Banko - Banko-Utskottets Memorial M 11. 13 Fullmägtige att bestämma när sådant, med afseende å Bankens ställning, kan ega rum.»
S. D. Vid förnyad föredragning af Konslitutions-Utskottets Memorial N:o 9, i anledning af två Stånds återremiss å Memorialet N:o 8, innehållande grundlags-ändrings-förslag rörande Riks-styrelsens förande i vissa fall lii. m., beslöt Ståndet, att, med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, lägga ifrågavarande Memorial till handlingarne. S. D. Remitterades till Banko-Utskottet en af Riks-arkivarien Nordström, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, den 18 dennes väckt och då bordlagd motion, att Riksgälds-kontoret måtte frikallas från skyldigheten att, inom nästkommande Juni månads utgång, till Riks-banken återgälda sitt uppburna kreditiv på en million Riksdaler Banko för nu löpande kreditiv-år, tillika med de yttranden, som i anledning deraf blifvit i Ståndet denna dag afgifne. Prot.-Utdrag den 22 April 1857. 305 Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. I). Föredrogs ånyo och godkändes Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 12, i anledning af väckta motioner derom, att krono-brefbäringen dels måtte öfvertagas af Post-verket och bestridas på Statens bekostnad, dels verkställas af enskilde, men kostnaden derför ersättas af Staten efter bestämmande af Härads-rätt och Konungens Befallningshafvande, dels att all i mantal satt jord måtte efter hemmantalet lika deltaga i krono-brelbärings-skyldighetens utgörande, dels ock slutligen att ett förslags-anslag måtte anvisas och ställas till Kongl. Maj:ts disposition för alt användas till bestridande af krono-brefbäringen. S. D. Föredrogs ånyo en af Herr Brinck den 18 dennes, med anledning af Riksdags-Ordningens 56 § väckt, på bordet lagd motion, angående tiden, hvarunder Rikets Ständers Riksgäldskontor må ega rätt alt begagna dess kreditiv å Rikets Ständers Bank, utgörande en million Riksdaler Banko.
De ej mindre genom Reservationer, emot Utskottens förra beslut, än inom Riks-Ståhden, gjorde anmärkningar, rörande öfverdödigheten och olämpligbelen att i ett Lagstadgande intages 12 §:ens innehåll, torde kunna anses bestämt vederlaggde derigenom, att äfven inom RiksStånden under de öfverläggiiingar, hvaraf Utskotten erhållit del, dylika åsigter af ämnet finnas vara yttrade, sorn de, hvilka dessa samma föreskrifter äro ämnade att hos Allmänheten förekomma. Sluteligen är äfven emot innehållet af i3:de §, blifvet anmärkt, att med meningen af alla de föregående stadgande» skulle vara mest öfverensstämmande, att en innehafvare af Invisning, som emot godkännaren försummade att iakttaga, hvad som deruti blifvit honom förelagdt, borde förlora all rätt emot utgifvaren, u-4 tan att Domarens pröfning eiler tycke deruti kunde inblandas; Fästandet af ett sä betydligt äfventyr, söm förlusten af allt anspråk på en eljest rättmätig fordran vid 4:de Sami. 5 Rand, 434 S ta ts-Ut sko t te ts C e Lä 11 k a n elen. iakttagandet af visse formaliteter, bar likväl ieke sjuts Utskotten innebära någon billighet, så ofta, genom försummelsen af dessa formaliteter, någon skada ej varder tillfogad den, sohl egenteligen ansvaret ytterst åligger, och hvilken i sådant fall icke synes böra af en annans tillfälliga försummelse njuta en i alla afseenden fläka lig fördel, genom minskning uti eljest oyiikörliga skyldigheter. Då Utskotten, på sätt nu blifvit, rörande hvarje särskildt förrmål närmare ut vecklad t, sålunda ej, funnit skäl, alt i något afseende frångå deras förr uti dessa ämnen yttrade öfvertygelse; få Utskotten på sådan grund härigenom vördsamIigen tili Rikets llögkofl. Ständers godkännande oförändradt öfverlemna deras förut framställde förslag lill stadga, om Invisningar enskilde emellan. Dock varder uppå derom gjord begäran en Ledamots särskildt yttrade mening bifogad. Stockholm den i3 October i8a3.
»DS jag såsom suppleant deltagit uti de korta och knapphändiga öfverläggningarne, som föranledde i det närmaste enhälligt godkännande af Bilagorna A och C, kan jag icke underlåta att i en reservation få anföra mina betänkligheter emot de vigtiga förslag, som detta utlåtande innehåller. Sedan den ordinarie ledamoten i Sammansatta Utskottet med vederbörlig permission bortrest, var jag väl närvarande vid justeringen af hela detta betänkande, men enär jag icke deltagit uti öfverläggningarne om det mellersta förordnings-förslaget i Litt. B, så eger jag icke rätt, att deruti yrka någon förändring; men mig torde dock tillåtas att i förbigående vidröra hufvudfrågan så mycket som är nödvändigt, för att motivera de betänkligheter, som jag hyser i afseende på hvad som föreslås i Litt. C och särdeles i Litt. A. Det har alltid, på grund af varnande erfarenhetsrön, blifvit fasthållet såsom grundsats, att Statsverkets affärer icke böra inblandas med Kiks-bankens, och ännu mindre med företag af enskilda personer eller korporationer. Privat-bankerna och Hypotheks-föreningarne iiro organiserade af enskilda och oktrojerade i administrativ viig af Regeringen såsom ett ekonomiskt lagstiftningsärende utan Ständernas deltagande. Det var således Regeringen ensam, som egde att reglementera för dessa inrättningar på ett sådant sätt, att deras verksamhet lände till rikets sannskyldiga nytta, såsom det heter i Regerings-formens 107 §; och om något felaktigt eller mindre ändamålsenligt möjligen skulle förefinnas uti dessa enskilda bäne-anstalters organisation eller verksamhet, så synes mig Regeringen ega både rättighet och pligt, att på lagligt sätt deruti åstadkomma ändring och rättelse Man har alltid hort upprepas det påståendet, hvaruti jag för min del dock icke deltagit, att låne-inrättningar icke böra centraliseras på några få punkter och drifvas för det allmännas räkning, utan fördelas öfver allt i landet och öfverlemnas åt den enskilda omtankan, som vida bättre skulle förvalta dem till allmänhetens båtnad.
Ansvaret för directeurerue efter den här föreslagna 15 § skall blifva särdeles stort, enär de äro underkastade äfventyret att inom kort tid se hela sin egendom utmätt; ty en delägare med ett capital af 200,000 r:dr kan möjligen för en summa af 8 ä 10,000 r:dr t. ex. äfventyra att, genom eu hastig försäljning, mista hälften af hela sin förmögenhet, hvilken förlust omöjligen kunde svara mot den obetydliga vinst han kunde skörda af delaktigheten i banken, om äfven allt går väl. Jag tror ej, att redbara män skola åtaga sig ett sådant ansvar för en så obetydlig fördel, eller att män af förmögenhet skola ingå som delägare i dessa banker, då äfven! yret genom 16 §:s stadgande varnar för alt kasta sig in i sädane företag. Men ä andra sidan säger man ock, att allmänbeten bör hafva säkerhet att få sitt ut, innan allt för lång tid förlupit; hon mäste hafva säkerhet om till hvilken person hon äger ali hålla sig, sä att hennes rätt icke blifver uppehållen genom en långvarig utredning af en privatbank. Dessa skäl äro också ost lidi "a; men jag anser, att privalbanksdelägarncs och direcliouernes ansvarighet och allmänhetens rätt mot direclionernes ledamöter och bankbolagens delägare, skulle kunna mera jemkas tillsammans och förenas, om tiden, hvarinom en fordringsägare hade rätt att vända sig till eu bankdireclion, förlängdes ifrån en till 6 månader. Kan icke en bankdireclion inom denna tid anskaffa medel, då må hvad som helst bända, men 1 månad är för kort lid, för alt inom ett så capilalfalligt land som Sverige kunna få lyfta 1 million r:dr t. ex. Jag tror, alt om denna utsträckning i liden medgifves, så skall hindret för redbart folk att ingå i sådane bolag upphöra, likasom, ifall delta stadgande kommer alt qvarstå, detsamma blifver eli oöfvervinneligt hinder deremot. Frih. Hermelin, Aug. Söderling:
Utgifter. Oktober November Pas Antal. »sagerare. Afgift. Vigt X Centner. Gods. Afgift. Öfvervigt å bagage, paketer, åkdon, djur, post, diligence m. m. Summa Inkomster. För banans underhåll. För TrafikAfdelningen. För maskiner och verkstäder. Konsumerade Materialier. St. Utt. €. S a vn i n a n «1 r a g£ af trafik-inkomsterna å Westra Stambanan frän Göteborg under år 1856. Stationer Göteborg O Jonsered . Summa Biljetter. l:sta kl. 2:dra kl. 3:dje kl. Afgift. Till skott. Öfvervigt bagage. Paketer. St. Afgift. Summa Gods. Passagerare etc. trafik. Vigt R:gs. j Sm.LM.M. • Afgift. Boskap. St. Afgift. Summa Extra Summa GodsInkomst. Summarum. Trafik. Banan öppnades för trafik den 2:dra December. liitt. D. S a in in a bi drag; af trafik-inkomsterna å Westra Stambanan frän Göteborg år 1857. Biljetter. Afgift. Åkdon, hästar, hundar. Summa PassagerareBoskap. Summa Rigs. Tillo Antal. GodsExtra Summa Stationer. lista kl. 2:dra kl. 3:dje kl. 1 ista kl. 2:dra kl. 3:dje kl. Biljetter. Afgift. skott. cl bagage. pr p-. o p w »: en P~ w p B Pj p Afgift. St. Afgift. etc. trafik. Rigs. Vigtsm. Mi. Afgift. St. Afgift. trafik. Rigs. Inkomst. Rigs. Summarum. Rigs. Banan mellan Jonsered och Wårgårda öppnades jör allmän trafik den 16 December. ® ra O c . 60 £ a bc O o >-* PA .5 .te 3 6 Ad S cj 2 P! P3 £2 <x> o H g o Januari . Februari Mars . 'April . Maj . (Juni . I Juli Augusti September i Oktober . I November , ' December liitt.
På lika sätt Förhålles med valet för de öfrige afdelningarne, hvarvid dock bör iakttagas, att en efterföljande afdelning icke får rösta på den person, som utaf en föregående afdelning blifvit till Elector utvald, samt att LandtMarskalken lemnar ettfkort rådrum åt hvarje afdelnings Ledamöter, att innan upprop sker, författa deras voteringssedlar. Afgår Elector under Riksdagen, välje den afdelning, som utvalt honom, en annan i dess Dtn |8 August i ställe på satt redan stadgadt är, hvilket nya val, efter der om dagen förut gjordt anslag alltid in Pleno ske bör. Skulle vid sådant tillfälle antalet af en Afdelnings Ledamöter finnas vara mer än till hälften förminskadt mot det som varit antecknadt vid första valet, fylles bristen i primitiva antalet utaf den nästföregående och näst efter följande afdelningen, som hvardera lemnar hälften af det felande antalet utaf sådana Ledamöter, hvilka i en nummerföljd närmast föregå och efterfölja den afdelning, som välja skall. Börandes i händelse en sådan brist skulle uppstå i den 25 Electorsafdelningen, densamma ersättas från den 24:de och första afdelningen, äfvensom, då Ledamöter saknas i första afdelningen, det felande antalet af Ledamöter tages ur den a5:te och andra afdelningen. Dtn ig Augusti e, m. 27? §. 25, Electorerne åligger, Början af a 2 §. att inom den tid RiksdagsOrdningens a8:de föreskrifver, välja Ledamöter till samtelige der omnämnde Utskott samt till RiddarhusUtskottet. Innan detta Val skett, må ingen utvald Elector afsåga sig denna befattning. Derefter må det vara tillåtit under enahanda vilkor som för UtskottsLedamot stadgade åro. Electorerne tillhörer äfven, att tillsätta Ledamöter af Riilderskapet och Adeln i alla 4 de Utskott, hvilka Riksens Ständer med anledning af Riksdagsordningens 56 §. finna vara af nöden, samt att vid inträffande ledigheter välja andra Ledamöter i de afgångnes ställe.
Att, såsom man hört uppgifvas, någon i trakten boende jordbrukare kunnat derifrån erhålla ett eller annat stycke dåligt ekvirke, bevisar för mig ingenting annat än hvad sorn är allom bekant, nemligen att inom ganska inskränkt rymd vexande ekar gifva mycket olika godt virke, sä mycket mera som det, hvilket är fullt användbart till skeppsbyggnad, kan sakna den för slöjdvirke erforderliga seghet och smidighet. Att ekskogens å skattejorden frigifvande mycket bidragit till jordbrukets förkofran, har väl ej af någon blifvit förnekadt. Såsom ersättning för den genom detta medgifvande snart uppkommande brist på ekvirke, lemnade 1828 — 30 års Ständer åt Kongl. Maj:t rättighet att af Kronans jord använda 25,000 tunnland till ekplantering. Jag medgifver, att denna areal är öfverflödigt tilltagen, men man borde väl nu ej göra svårigheter, när Kongl. Maj:t äskar endast en ringa del deraf, så mycket mindre som något grundlagsenlig! hinder för kungsgårdens användande i enlighet med af förra Ständer redan fattadt beslut ej torde förefinnas. Om man kunde hysa det ringaste hopp om framgången af på Westergötlands svälter eller Smålands och Hallands ljunghedar anlagda ekplanteringar, skulle det af Utskottet anförda missförhållande emellan den odlade och icke odlade jorden inom riket vara ett giltigt skäl för afstyrkande, men ett sådant hopp hyser väl ingen. Ställets läge i och för virkets transport måste äfven tagas i betraktande. Den jordareal, som genom skattejords-ekarnes frigifvande vunnits för jordbruket, torde mångfaldigt öfverstiga den, som genom den föreslagna planteringen förvandlas från öppen jord till skog.
Om en sådan rättighet varder fattigvårdssamhällen medgifven, synes deraf ock böra följa, att, om en person, som med kommunens begifvande inflyttat, derefter förr eller sednare faller i fattigdom eller belrädes med lättja och vanart, kommunen äfven måste besörja hans underhåll eller åt honom bereda tillfälle till sådan sysselsättning, dervid tvångsarbete kan användas; men om åter den fria inflyttningsrätten af lagstiftaren fortfarande bibehälles, anse Rikets Ständer staten dymedelst iklädas åtminstone förbindelsen att bekosta de medel, som äro behöfliga för att från kommunens gemenskap skilja sådana dess medlemmar, som genom lättja och vanart blifvit för kommunerna skadliga. 712 Expcdilions-Utskoltets Förslag lill lind. Skri frelse, N:o 215. Då, efter hvad inheintadt blifvit, E. K. M:t ännu icke till nådig pröfning förehaft Rikets Ständers vid sisllidne riksdag gjorda underdåniga framställning i ämnet, fa Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. h'. M:t, i sammanhang med pröfningen af Rikets Ständers nyssberörda underdåniga framställning, täcktes taga de af Rikets Ständer nu i ämnet yttrade åsigter i nådigt öfvervägande.
"I hemmet gjorde man allt, för att göra mig bortskämd och egenkär. Ingen var välkommen hos mamma, som icke förstod att fjäsa för mig, ifrån det jag lemnade vaggan. Onkel skämtade alltid öfver äldre flickor, sade att jag måste bli brud vid 15 år och talade oupphörligt om vackra och rika friare; skrattade åt sin frus åsigt om själens sympati, och att man kan vara förnöjd med litet, blott man njuter det med den man älskar. Han kallade det för idel romangriller..." "Jag hade från barndomen lärt mig att högt uppskatta onkels omdömen; ty pappa, det har jag nog blifvit varse gör alltid som denne vill. Väl runkade pappa alltid missbelåtet på hufvudet, när onkel talade om pensions-resan, men den skedde likväl. Onkel spådde också alltid, att jag der skulle väcka uppseende, och föra hem en elegant fästman. Nå väl, det har jag äfven gjort, ty positift kom Walter för min skull hit." "Hvem var väl mera omtalad och observerad af alla, än Walter? hvem klädde sig med mera smak? hvem dansade bättre? hvem arrangerade ett lustparti bättre, än han? Derföre var han äfven omtyckt af damerna, och afundad af sina kamrater. Visst var det ock några af de förra, som ville veta att han var vidlöftig och sjelfkär, men det var säkert derföre, att han ej brydde sig om dem." "Ma-bonne hade tyckt så med, men snart blef han en af hennes favoriter och alltid bjuden på hennes små tillställningar; han gjorde deremellan visiter, och språkade då om poesi och dramatik, för hvilken hon svärmade. I början syntes han knappt märka mig, men på en gäng blef han uppmärksamheten sjelf, och alla, till och med Ma-bonne, brydde mig jemt för honom." "Ack, om de nu visste att jag är hans fästmö, huru många af flickorna skulle lite då afundas mig! Så snart vi bli gifta, måste han föra mig till Åbo på en liten tid; vi göra då visiter hos våra bekanta." "Hvilket uppseende jag skall väcka med min vackra man och valda toalette!
Det är endast för att besvara Friherre Boije, i afseende på hans utråka ning af stängselskyldighetens fördelning emellan flere hemman, af hvilka det ena hade två och de andra fyratio tunneland af en mosse , som jag vill erindra, att då, efter Friherre Boijes egit förklarande, jordrymden vanligast svarade emot hemmantalet och delägarne efter denna grundsatts torde böra anses innehafva lika stora lotter i mossen; så kunde det icke anses obilligt, att den, som yrkade frånstänga de 2:ne tunnelanden, komme att hägna till hälften mot de återstående fyratio, enär fördelning af de senare, efter lika grunder mellan öfrige delägare, vore möjeligen att förvänta, så snart hägnads upprättande af desse öfrige delägare ifråga ställdes. Herr Grefven och LandtMarskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagoch Oeconomie-ötskottens ifrågavarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja och Nej. i / , Den 6 Junii /, m. 117 Herr Dankvardt: Jag bör göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamt på den omständigheten, att Grefve Hård, som deltagit i de anmärkningar jag vid Lagoch OeconomieUtskottens Betänkande framställt, tillika gjort eu serskild erindran i afseende på delningsgrundcn för stängsel inom bylag, jag öfverlemnar till Högloft. Ståndets eget bedömande, om icke detta förtjenar en serskild granskning* oeh som en sådan icke i detta fall förut ägt rum inom Utskotten, torde Grefve Hårds anmärkning nu böra komma Utskotten tillhanda, och dess anmärkning utgöra ett ytterligare skäl för bifall af återremiss. Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade den af honom nyss framställde Proposition om återremiss, Ropades åter Ja och Nej. I anledning hvaraf Hr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Lagoch OeconomieUtskottens Utlåtande. Ropades starka Ja, jemte några Nej: Herr Dankvardt:
Angående riksdagsmannaval i städerna uppställer 3:dje momentet 14 § Riksdags-ordningen trenne föreskrifter: att valen skola ske efter det å hvarje ort hittills öfliga valsätt; att ändring deruti kan ega rum, då antingen någon stads ssftntlige valberättigade innevånare, eller ock en eller flere klasser bland dem, förena sig i begäran om ny valordning för staden, och Konungen, efter det vederbörande blifvit hörde, en sådan fastställer; och att, då valen förrättas af Borgerskapet samfäldt och ej af elektorer, rösterna skola beräknas efter hvad hvar och en af de väljande till staden skattar. Sistnämnde punkt medför vid sin tillämpning i städer, der de valberättigades förmögenhetsmassor relativt till hvarandra förete stora olikheter, den följd, att valens utgång ytterst bestämmes af några få personer. Sålunda kunna, exempelvis, i Götheborg med ett antal af omkring 550 väljande, trenne personer för det närvaBih. till R. St. Fröt. 1850 1851. 3 Sami., 15 Bält. 2 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o f5. rande disponera öfver en tredjedel af hela röstebeloppet, och följaktligen i förening; med ännu några af de till större röstvärde berättigade i allo afgöra valen. Det obilliga, som ligger uti denna ojemnhet i de nu valberättigades verkliga inflytande på valen, utgör en af grunderna för de så måugstämmigt uttalade önskningame om en revision af dithörande författningar.. Väl tillåter gruudlagen,. genom det andra af ofvananförda momenter, städernas valberättigade innevånare nu, att med Konungens samt/cke införa ändringar i valsättet; men föreskriften, att rösterna i de fall, då valen förrättas samfäldt och icke af elektorer, böra beräknas efter de röstandesskattören, är likväl ovilkorlig och lägger således ett hinder för uppgörande af nya valordningar genom öfverenskommelse, så snart fråga blefve om antagande af omedelbara val.