Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Träda in i: räddning; stadna qwar: tröst; gå derur: fara. #Tjur.# Afundad lycka. #Tobak.# Glädje och sinliga nöjen; kasta ut: sjukdom; röka: seger. #Toilette.# Se sig i full toilette: stor fara. #Torn.# Slafweri. #Totte.# Fattigdom. #Trana.# Om sommaren: fiender eller tjufwar; om wintren: fult wäder. #Trasor.# Se: skymf och elände; taga: liflig smärta; se dem på någon: en fattig skall wara er till nytta. #Trast.# Förtal och mißtankar. #Tragedi.# Se Komedi. #Trumpet.# Se Instrumenter. #Trumslagare.# Farliga förslager. #Tråd.# Fattigdom. #Träck.# Penningar. #Träd.# Lummigt: gynnare; med torra grenar: swiket hopp; i blomma: rikedom; afskuret: oförrätter; stiga upp i ett: höga embeten; falla ner: tyder på förfall; plocka frukt af ett gammalt: arf efter gamla slägtingar; hugga omkull ett: olycka. #Trädgård.# Ökad förmögenhet. #Trädsko.# Wälgerning. #Träsk.# Arbete och fattigdom. #Träta.# Waraktig wänskap. All träta mellan män betyder: jalousi; mellan fruntimmer: oro; mellan man och qwinna: gryende kärlek. #Tunna.# Full: öfwerflöd; tom: bedrägerier; kullstjelpt: bedragna förhoppningar. #Tupp.# Deß galande förebådar goda nyheter; deß strid: träta. #Tunga.# Pladdrande: nödwändig återhållsamhet; lång: sorg och saknad; stor: godt tecken. #Turska bönor.# Förtal och smälek. #Turturdufwa.# Svensk mystik Mystici. Mysticismen, denna vantro, enligt hvilken menniskan inbillar sig kunna medelst känslan och de yttre sinnena träda i förbindelse med den öfversinliga verlden, har en lika urgammal historia som menniskoslägtet sjelft.
Att Snoilsky aldrig upphört att vara en sann frihetens och jemnlikhetens skald i modernaste mening, kan man för öf-rigt se t. ex. ännu af hans senaste offentliggjorda skaldestycke, “ I porslinsfabriken “ (intaget i det till förliden jul utkomma numret af Publicistklubbens tidning “ Julqvällen “), der han sjunger om huru han önskar sig kunna - skänka dikten så Den enkla form, som tusenden förstå, långt hellre än att — blåsa bubblor blott af granna ord, Till lek vid öfvermättad bildnings bord. Snoilsky har alltid varit den, som bland alla våra nu lefvande författare stått i den närmaste rapport med hela den samtida verlden der ute, som så att säga knutit oss till det öfriga Europa, så godt detta låtit sig göra, och derför skall han alltid vid skildringen af denna öfvergångstid hafva sin plats gifven, huru miniatvrformiga hans poetiska kaméer än må vara.Georg Brändes ’ framträdande gör sig bemärkt äfven i värt land. — Strindberg och A. U. Bååth slå in på en ny vitter riktning. — Wirséns och Nybloms inträde i svenska akademien; deras stridiga uttalanden vid detta tillfälle. Sådan som vi nu antydt den var ställningen, då för något mer än ett tiotal år sedan de första svallvågorna af rörelsen i den nyare europeiska literaturen nådde våra kuster. Man kan gerna säga, att de kommo med Georg Brändes ’ bekanta verk “ Hovedströmninger i det nittende Aarhundredes Liter atur “. Här fans nu den metod, som allt hit intills saknats i vår egen literaturhistoria och om hvil-ken man hos oss förut haft föga eller så godt som ingen aning. Ty under det uteslutande sysslandet med tysk filosofi och tysk etestik, hade vi naturligtvis icke vårdat oss att taga kännedom om en sådan eljest verldsbekant storhet som Taine, under det vi visste högst litet om Sainte-Beuve och alls ingenting om att en mångsidig författare och nydanare sådan som Henry Beyle någonsin lefvat. Brändes ’ arbete lyckades, som man ännu torde minnas, genast från början att göra icke så litet buller af sig äfven här hos oss.
Utom sjelfva afgiften medför detta den olägenheten, att ehuru Landtmannen, sorn inkommer med dylika varor, måtte äga full rättighet, att på det närmaste Torg, han träffar, dem till salu utbjuda, måste han nu ofta i menföre, hvilket ei sällan om vmtren. men alltid fl re veckor forst på våren, inträffar, på stengatan framsläpa sitt lass till Adolph Fredriks eller HöTorget blott för att der afbörda sin afgift.— Besv. och Ekon. TJtsk. Betänkanden. 343 D.-t tvetydiga J eidet: all inkommande, ger ock anledning att ut träcka innehållet af Författningen utöfver hvad meningen måtte vaja, eli. r bi i ligh ten medgifver} ty det påstås, att afgift : n bör erläggas för sådana varor, som föras frän Ägarens Landtgård för eget behof till dess ■hemvist i Staden, äfven sorn för en pä Landet uppköpt elier beti*gad vara, som direct fores till köparen, och således ej behöfver till salu utbjudas. I okunnighet om en sådan pretention blef nyligen en Landtman pligtfälid till 5 Bd. 16 sk. för det han trodde sig ej vara underkastad en betungande skyldighet att föra sitt halmlass en fjerdedel mil fram och tillbaka, utan annat ändamål än att få erlägga 2 sk. afgift. Om detta skulle tyckas ett ämne af mindre värde, så bör den tanken försvinna, o'h saken vinna ett allmännare intresse, om man ihoghommer tvänne omständigheter: Den varda Ledamoten, som väckt frågan, har ansett detta som en beskattning, constitutionsvidrigt tillkommen, och jag måste säga, mig tyckes, han äger dertill full anledning, då den före år 1813 var okänd, men då först tillkommen, heldst jag förmodar, om Stockholms stad dessförinnan ägt en sådan rättighet, den nog begagnat den, och förut kändt, att, som orden lyda i DrätselCommissionens utlåtande, denna inkomst varit oundgängelig för Stockholms Stads fastställda Stat. Det andra torde vara af ej mindre vigt.
Ridderffapek och Adeln a. sä e att RikstzäldöContoireks göromål kunde instä^aö, hwilket ffulle kunna dlifwa en möjelighek, sidan Rldderstapet och Adrin nu förklarat de förra Fullmagttge sitt nnsinöje, och man kunde befara att de andra SländenS mya Fullmägtige ej wille till» träda sia befattning jemte de förra. Pä detta stät wille Herr LandtMarffalkrn wända Rlddsrffapek och Adelns uppmärksamhet, dä han h..d« sig bekant/ att ätmmdstvne Borgare» och Bor.deScänden walt nya Fullmägtige. Grefwe Norner, A6o!j)b 6örsn, trodde att dek för de afgäcnde Fullmägtige ffulle wara ganska oangenämt, att, elter ben af Ridderffaper och Adeta t dag gjorde Förklaring, fortfara med sin befattning, och han twiflabe rj att de sielfwa ffulle finna sig dermed böra upphöra I sädant sali och när Jnstructionen för NikSgäldsLontoirets förwallning innehåller att, inga mål af Fullmägtige kunds afgöras om icke Ledamöter af alla Fyra Ständen moro närwarands, ffulle Riksgäids-förwaltningen stadna i inactlvitet om icke walet sncrt föreloges. Herr Grefwen wille derföre tillstyrka slt det med bet första förrättades, ehuru han el - 1256 Den 27 Januari!- eljest hade Znssat up; stcf dermed till dess AnswarighelsLagen hunnit blrfwa författ.d och stodgad. chdäre^tcr ä^erkvm Fiskeri-? l^l mi » . ci->^§, med Deputationen, och Ljarde redo för sin bestickning. Arherre ^'ssl v. siln!!sd'i'n, OnrsitL f>u»lvi^:
Denna grundsats syntes äfven fortfarande böra vinna tillämpning i de fall, då fråga vore om sådana förrättningar, som med prestembetets utöfning stöde i närmare sammanhang eller afsåge presterskapets löneförmåner i allmänhet; men deremot borde ersättning tillkomma konsistorii-ombud, derest sådant särskildt förordnas, vid syner och besigtningar å ecklesiastika boställen, hemman och lägenheter, samt vid rättegångar, laga skiften och andra förrättningar, som rörande dessa hemman och lägenheter kunde ifrågakomma; hemställande Kollegierna, att berörda kostnadsersättning borde gäldas af kyrkans medel, eller, om tillgång dertill saknades, af församlingen, enär den institution, hvilkens rättighet härvid skall bevakas, icke syntes kunna undgå att vidkännas kostnaden för konsistorii-ombudets inställelse, samt då den ersättning, som i enlighet med stadgandet i 8 § af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830 tillkommer vederbörande, som förrätta ekonomiska besigtningar å kyrkoherdeboställen, kappellansoch klockarebohl samt prestestomhemman, skulle af kyrkornas medel utgå, och enahanda stadgande blifvit, rörande kostnaden för laga husesyn å klockarebohl, genom nådiga Kungörelsen den 19 Juli 1841 meddelad. I sammanhang härmed hafva dock Kollegierna fästat uppmärksamheten derå, att vid dylika syner, rättegångar samt egodelningsförrättningar jemväl särskildt kronoombud förordnades, i enlighet med stadgandet i 34 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807.
Ener ö werrvägande af dr särskildta talande och ömmande omständigheter, hwilka Utskottet såsom stät för denna sm hemställan anfort, beflöt Hög» loft Rldd rffopet och Adeln att vfwanbemäldte Personer stan berörde ersäcknings-summas godtgörande ät Rik ens Ständers Bonk frikänna: hwa» om de öfrige ReSpective Ständen skulle genom Utdrag af Prorocollet wän»gen underrättas. Oc suprs, S D. Till bwgd Bswillnings, och Skatss Utskotten uri gemensamt UMonde al den 18 Dc»> cemder, som hos Ridderffapek och Adeln den 21 d-rpä köstande blttwit pä bordet l^gdt. tlllfly kt i afseende pä tztora SjöTullens clareronde, destök Höglofl^ Rldderffapec och Adeln att till alla del.r sikt bifall lemna. Om hwilket Beslut de Respeckive MrdStänden ffulle genom Utdrag afProrocol» let wänkiZen undncättas. Or lu^g. S» D. Den i z Januaris 717 S. DFöredrogs ä nyo Allmänna Beswärsoch OeconomierUrstolteks den 2! December pä bordet lagda ProrocollsUcdrag angäende den af älstillige Riksdagsmän af dek Hederwärda BoudeSkänder gjorda Motion, att KorkoJnfp.ctorsttjensterne i H kland och Bobus Län mätte indragas, hansten Motion Utstottet äfwen hade tillstyrkt; och b-Röt Ridderstap t och Adeln att till detta Utstoltets Betänkande lemna sitt bifall; hwarom de öfriga Resp-ctivs Skänden genom Utdrag af Protocollet wanllgen stulle underrättas. oc S.
Utlåtande, i anledning af gjorde framställningar angående statsanslag, låneunderstöd eller räntegaranti för föreslagna jernvägs-anläggmngar, äfvensom i anledning af vackt fråga om inlösen för Statens räkning af den Aktiebolaget för jernväg mellan Köping oell Hult tillhörande jernbana från örebro till Arboga. (R. A.) Sedan Stats-Utskottet i sitt under N:o 86 afgifna Utlåtande meddelat yttrande dels angående fortsatt utförande af byggnadsarbeten å Statens vestra och södra stambanor under instundande statsreglerings-period, dels öfver de under innevarande riksdag väckte förslagen om företagande af jern vägs-anläggningar norrut från hufvudstaden genom Statens försorg och på dess bekostnad, har Utskottet till behandling förehaft samtlige de i öfrigt, genom enskilda motioner äfvensom förmedelst en af Kongl. Majit i nåder aflåten Skrifvelse gjorde och till Utskottet remitterade framställningar i fråga om Statens medverkan och bidrag för utförande af föreslagna jernvägs-aniäggningar inom åtskillige delar af riket, samt, i sammanhang dermed, tagit i öfvervägande det under innevarande riksmöte förnyade förslaget om inlösen för Statens räkning af den genom aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult anlagda, från Örebro till Arboga fullbordade jernbanan; hvarvid Utskottet, efter tagen kännedom af hvad handlingarne rörande dessa ärender innehålla, och med fästadt afseende å Statsverkets tillstånd, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer de beslut, hvilka nedan omförmälas. Bih. till R. St. De jernvägs-anläggningar, för hvilka, på sätt ofvan är nämndt, Statens medverkan och bidrag blifvit äskadt, äro, utom 3:ne jernvägsbyggnadsföretag, angående hvilka Utskottet här efteråt vill särskildt sig yttra, följande, nemligen: a) Från Stockholm till Upsala. Motion härom har afgifvits hos Ri dd ersk ape t och Adeln af Grefve Tanbe, Henning Adolf, och blifvit kommunicerad öfrige Riks-Stånden, samt dervid inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Johan Persson från Upsala län upptagits såsom eget förslag.
Det är anmärkningsvärd!, att samme man, som stridde för vaccinationens införande i Sverige, jag menar Doktor Rosén von Rosenstein, gjorde sjelf den erfarenheten, att ett af bans egna barn omkom genom vaccinationen. Den, som vill förvissa sig härom, må läsa äreminnet öfver Rosenstein. Jag för min del är aldeles öfvertygad om att ett af mina barn har genom vaccinationen omkommit. Samma öfvertygelse delas af barnets egen moder och jag har hört många utom Sverige, äfvensom här i landet yttra, att om icke vaccinationen existerade, sä skulle många sjukdomar, hvarigenom barnens lif nti sällas pä spel, såsom engelska sjukan, skrofler m. fl. barnsjukdomar icke finnas. Jag får derföre vördsamt hemställa, om det icke vore skäl att återremittera denna punkt till Utsk., på det att man mätte liten smula afsvalna uti detta nit för vaccinationen och pröfva och betänka, om icke det vore skäl att uteblifva med anslag till denna inrättning. Hr Ekströmer: Jag skall icke länge uppehålla R. o. Ad. med uptagande af den siste värde talarens yttrande, ang:de vaccinationen och de bevis han anfört derför, att delta skyddsmedel vore skadligt odh alltså borde förkastas. Jag har ock endast kunnat upfalta spridda delar af hans anförande, men della har varit alldeles tillräckligt för mig, att icke regrettera hvad deraf för mig gått för - 332 Den 22 April e. m. loradt. Den värde talaren liar t. ex. bland annat upgifvit, ali den berömde Rosén von Rosenstein i någon af silia skrifter beklagat sig deröfver, att ett af hans barn aflidit till följd af undergången vaccination. Att detta är ett groft misstag lärer vara påtagligt, ty Rosén von Rosenstein var död åtminstone 30 år innan vaccinationen här i Riket infördes. Och lika litet som Rosenstein kunnat beklaga sig öfver någon skadlig verkan af skyddskopporna, lika litet ega de, hvilka haft tillfälle att iakttaga deras välgörande verkningar, ringaste skäl misstro eller underkänna deSsa.
tid sedan anordnat ett möte, hvarvid följande fråga diskiiterades:, Ar det sant att nykterhetsverksamheten är behöflig blaiicl qvinnorna, och i s % fall, huru skall den be dr if vas ?^ Man enades om att en dylik verksamhet vore af nöden, och att i följd haraf offentliga möten borde anordnas, der aktade talare genoin föredrag kunde verka för anslutning till föreningen och des9 sak. E n slojissfiola för flithor har blifvit upprättad vid Bjufs grufva af disponenten för Kropps aktiebolag dr A. Wadstein, och på hans egen Bekostnad. Skolans uppgift ar att bereda flickorna tillfalle att lära sig förfardiga och laga egna och syskonens kläder, och fru W., biträdd af tvänne lärarinnor, ineddelar undervisningen. Medalj. K. in: t har tilldelat föreståndarinnan för svenska försainlingens i Petersburg flickhem, enkefru Laura Johansson, medaljen i guid af femte storleken för deii välvilja och uppoffring hon ådagalagt sarskildt vid varden af svenska arbetares barn. Norge. Qvidiga stdenter. Sedan I 88 2 hnfva sainniaiilagd t 24 unga qvinnor aflagt stiidentexamen vid Kristiania universitet. Af dessa hafva 2 0 tillhört reallinien och de öfriga 4 latinlinieti; 19 hafva erhållit betyget nycket godt, 2 zctmifi-kt godt och 3 g-odt. For all~izan rösträtt för män och qvinnor hafva deltagare af aiiitsvänsterinötet i Tqngdal, Lister och Mandals anit uttalat sig med 2 1 röster mot 16. Qvidzga pr-etEikanter. ' Minne unga qviniior, den ena frän Korge, den andra från Sverige, hvilka förut uppehillit sig i Knglancl, der dc inom en frikyrklig sekt verkat i kristendomens tjenst, hafva anländt till Stavanger för att der uppträda i egenskap af predikanter. Danmark.
Hade Hr Gr. o. Landtm, framställt sin önskan till St:t, att det måtte åtskiljas, så skulle jag icke motsatt mig densamma; men enl. min upfattning öfverlemnade Hr Gr. o. Landtm, till Std, huruvida det skulle åtskiljas eller frågan i afton företagas; men om, såsom det är mig sagdt, Hr Gr. o. Landtm, icke är till hälsan fullt återställd, vill jag icke påyrka att Hr Gr. o. Landtm, skall uppehålla sig här. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.: Den siste talaren har anfört skäl för St:ts åtskiljande, men det finnes ett annat af mera vigt, nemi. att Hr Gr. o. Landtm, har förklarat att lian för åtskilliga ledamöter upgifvit, att detta Betänk, icke skulle förekomma i afton, och dessa ledamöter hafva till följd häraf nu bortgått. Jag hemställer derföre, om icke detta Betänk, rörande R. o. Ad:s framtid bör afgöras utan öfverraskning, och öfverraskning måste det blifva för de ledamöter, som på grund af FIr Gr. o. Landtrms ord aflägsnat sig. Då så är förhållandet, anser jag att vi böra åtskiljas. 32 Den 1.1 Januari. Gr Lagerbjelke, Gust.: Jag är förekommen af den siste talaren. Det lärer ligga oss alla om lijertat att ingen öfverraskning sker, hvilket skulle inträffa om frågan i afton afgöres, hvaremot, om den i morgon företages, kunna de nu bortgångna ledamöterna öfvervara öfverläggningen, och nu närv:de ledamöter veta ju att Betänk, skall i morgon förekomma. Gr. Björnstjerna: Om Hr Gr. o. Landtm, skulle önska att St:t skall åtskiljas, vill jag icke motsätta mig det. Så upfattnde jag icke Hr Gr. o. Landtm:s framställning, utan ansåg den endast innefatta en hemställan, huruvida frågan skulle nu uptagas eller icke. Gr. Sparre har sagt, att något sådant som nu inträffat, aldrig förut egt rum. Då jernvägsfrågan sisth sommar förevar, inträffade emellertid detsamma.
Först när kupédörren var stängd och den sista skymten af den skamfulla och ångrande stackars varelsen försvunnit, återvände fröken Svensson till de andra skyddslingar, som väntade henne i härberget vid Klara östra kyrkogata. Nämnas bör, att föräldrarne i förväg blifvit underrättade om dotterns ankomst, och dessutom att ett par andra i flickans fädernestad bosatta personer, intresserade för federationens sak, voro uppmanade att se upp med henne vid hennes framkomst till hemorten. Detta » tjänstflickornas hem » tillhör de ting i Stockholm, som förtjäna att kännas vidt öfver landet. Den varma sympati och högaktning, man ovillkorligen fattar för det arbete, som där uträttas, skola helt visst äfven komma att uppenbara sig i form af ett frivilligt understöd, som är af behofvet päkalladt. sin tjugutreåriga son genom att uppfostra h o n o m till reaktionär. Här bygges mycket, och neapolitanarne äro flinka murare. Den stadsdel, där vi bodde, Rione Principe A / nadeo, bestod ännu för sex ä sju år sedan för det mesta af stora trädgårdsland. Nu ser man där präktiga boningshus och de prydligaste villor på ömse sidor om nyutstakade gator, bland andra ett vackert hus, där svensk-norske konsuln residerar, via Amadeo n:r 15. Nära därintill reser sig en i grandios, ehuru något tung stil uppförd boning, villa Lina, Crispis, f. d. statministerns hem, åt hvilket han gifvit namn efter sin fru n:r 3. S o m bekant är han lagligen skild från sin första hustru och « 1 ' amiable från n:r 2. Alla tre signororna lefva o c h vistas i Italien. I jämförelse med Neapel finner man lätteligen R o m vara en tämligen folktom stad. Ett sådant folkhvimmel, en sådan trängsel af gående och åkdon s o m å Chiajan och via Toledo, numera via Roma, ser man ingenstädes, om ej i City i London.
Det var en uppfinning, med hvilken lågsinnet afvigvände människovärdet och bedrog ärligheten för att själf lefva kräsligen. Var det väl någon förbrytelse att på en sådan uppfinning flytta om några af skrufvarna. Kätteligen borde penningen helt och hållet ha afskaffats. Efter en stunds begrundan sade konungen: – Och betingelserna? – Att jag förblir holsteinsk undersåte men fritt får välja mina medhjälpare och endast svara inför ers majestät. Ämbetsverken skola omdanas till mer gagn för kungaväldet. Hären ... Konungen föll honom genast i talet. – Men inte en fotsbredd mark af det fäderneärfda riket får afträdas åt fienderna genom fredsslut och köpslående. Hellre må vi alla dö och hela Sverige brinna. Jag begynte aldrig krigen. Grannarna lade sig i bakhåll, när jag ännu var ett oerfaret barn. Nu först knäböjde Gjörtzen. – Världen kan aldrig förstå hjälten, som hellre förblir vid besvurna aftal än spelar slug politicus, men feg den som undandrar sig att betjäna en sådan ståndaktighet. Det stod klena teckentydare vid ers majestäts vagga. Lejonets stjärnbild sågo de väl, men de läste icke i stjärnorna att det svenska storväldets brand redan då stod där bebådad ... oåterkalleligt utan misskund. Den kämpe som steg ur kumlet för att samla de svenske i den stora striden, han behöfver män. Jag är en främling, men så visst jag lefver, jag talar af hjärta och sanning. Så långt mina krafter räcka, vill jag från östan och västan hopdraga virke till ett bålverk af det slag, som dess värre endast kan upptimras med spikar af godt dukatguld. – Den leken kan bli vågsam. – Det vågsamma är det nöjsamma. En braf diplomat skall hvar dag stå lika beredd för stupstocken som en krigare för sin kula. Misslyckas allt, ja, då skall också bålverket bli ett bål, som gör natten omkring till ljus dag och fienderna till blotta skuggor och komparser. Mig återstår då bara den äresjukan att själf på det bålet få förbrinna bredvid min Hercules.
Jag år öfvertygad, att förhållandet nu skulle blifva enahanda med den j hvars inrättande Herr von Becker föreslagit och afstyrker således för min del bifall derå, emedan def blott skulle leda till kostnad utan någon nytta. Herr von Becker, Carl Johan: Då jag tog inig friheten att föreslå inrättandet af en allmän Klubb, var min mening den, att berörde Klubb skulle vara den enda. Att Klubbarnes antal skulle ökas från fyra till fem, var ingalunda min åsigt, utan jag hoppades, att genom antagandet af mitt förslag, skulle tillvågabringas det önskliga resultat, att medlemmar af alla RiksStånden kunde på ett ställe förenas för att samtala om gemensamma angelägenheter, och såmedelst idéerna såttas i den friction, som för discussionen inom Stånden år så nödig. Herr von Hartmansdorff t Jag får bedja Deri 5 Mariii. i? 5 om ursågt i fall jag misstagit mig om Herr von Beckers mening; men hvad han nu, i afseende derå, upplyst, ändrar ej , min öfvertygelse om sjelfva saken. Jag tror icke att Ridderskapet och Adeln skulle vilja upplösa sina nuvarande aftonsamlingar hos LandtMarskalken, för att med de öfrige RiksStånden förena sig om en allmän Klubbinråttning; och lika litet tror jag desse vara böjda för ett dylikt steg å deras sida. Icke eller vet jag, hvarest man skulle kunha erhålla en dertill passande och nog rymlig local. Om än förslaget vunne fullbordan, så är det icke sannolikt ati man, å denna så kallade allmänna Klubb skulle kunna vänta sig det förtroliga meddelande af ömsesidiga tankar, sorn nu på hvarje särskildt Klubb äger rum; ty förtroligheten plågar ej trifvas i stora sällskap. Det år egentligen inom Ståndens öfverläggnings. rum, som Riksdagsmännen göra bekantskap med hvarannan och med målen som förehafvas. Få åro förmodligen de, som göra sig besvär med att för hvarannan relatera hvad som inom de särskildta Stånden förefallit, allramåst då samma mål icke på samma dag i Stånden föredragas. Helt annat år förhållandet då samtalsämnet. genom föregående uppläsning eller öfverläggning inom ett Stånd, redan år kändt för dess samtalande Ledamöter.
Diarier hafva under tiden för undertecknads embetsförvaltning, åren 1848—1857, varit anhängiggjorda 3,262 mål, deraf 186 blif - vit till åtal öfverlemnade; dessa åtal hafva angått följande ämnen: Oriktig förvandling eller sammanläggnigg af straff • 31. Oriktig verkställighet af straff 17. Obehörigt dröjsmål angående häktade personer 23. Obehörigt dröjsmål angående afgörande af anhängiggjorda mål samt utlemnande af expeditioner 34. Olagligt förfarande vid måls och ärendens handläggning 19. Orätt dom 13. Utfärdande af oriktiga eller obehöriga betyg 4. Underlätet eller fördröjdt vidtagande af äskade åtgärder 8. Betungande med obehörig afgift 4. Olaga spärrning 3. Ofullständiga domböcker 15. Olaga häktning 6. Brott emot Tryckfrihets-lagen 5. Andra åtal * 4. 186. Häraf hafva före min afgång från embetet 110 åtal blifvit genom laga kraft ägande beslut afgjorda, dervid uti 90 min talan vunnit bifall, men uti de öfriga 20 blifvit ogillad. Af de återstående 76 åtalen hafva åtskilliga efter inhemtade ytterligare upplysningar under rättegången blifvit med mitt begifvande nedlagde, hvaremot de öfrige ännu vid min afgång från embetet voro beroende på domstolars handläggning. Någon gång har jag dessutom funnit mig böra gifva Konungens Justitie-Kantzler del af en inkommen angifvelse, hvilken jag för min del icke ansett böra till vidare åtgärd föranleda. Detta har dock icke skett i annat fall, än då klaganden sådant påyrkat. Att vid annat förhållande hänskjuta till Herr Justitie-Kantzleren saker, dem jag kunde sjelf handlägga, har jag ej funnit åligga mig, eller kunnat begripa hvartill det skolat tjena, ehuru jag vet, att det enligt Instruktionen skulle låtit sig göra.