Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med bifall till Rikets Ständers underdåniga anhållan, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Cirkulär-Bref af den 13 September 1804, anbefallt samtelige Dess Befallningshafvande, att, der sådant icke redan skett, efter vederbörandes hörande, reglera Kronobrefbäringen i enlighet med de i Kongl. Brefvet den 4 December i83o i sådant afseende stadgade grunder. 25:0 Nedsättning i Tjonden för Lofvers Alunbruk. Genom Nådigt Bref af den 23 Januari i836 har Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets Ständers underdåniga framställning, beviljat nedsättning i Lofvers Alunverks taxering ifrån hvar io:de till hvar 3o:de tunna af Aluntillverkningen, och utan det vilkor, angående utgörande af vissa årliga omkostnader för uppmuddring af Degerhamns lastage-plats, som blifvit föreskrifvet vid den till i838 års slut förunnade nedsättning till hvar 3o:de tunna af tillverkningen; kommande dock egarne till Lofvers Alunverk att, lika med öfrige Alunverksegare, tillgodonjuta den lindring i afgifter, som Kongl. Maj:t under samma dag i allmänhet för sådane verk bestämt. 26:o Nedsättning i afgifterne å Svenska Aluntillverkningen i allmänhet. Uti Nådigt Bref den 23 Januari i836 har Kongl. Majit förordnat, att en nedsättning i tiondeskatten å aluntillverkningen i allmänhet i Riket skall, från och med år 1835 och intill dess Kongl. Majit och Rikets Ständer annorlunda besluta, äga rum, nemligen! En half procent af tillverkningen då medelförsäljningspriset för året icke uppgår till 16 Ridr för tunnan; men En procent då samma pris omvexlar emellan 16 och 18 Ridr, samt full afrad af hvar 3o:de tunna, då priset stiger till och öfver 18 Ridr för tunnan, allt banko. 27:o Utfärdandet af en ny Landtmäteri-Taxa.
98,500 — 51 5 » dito till fängelsebyggnader i rikets städer, utom Stockholm 130,000 — . _ 52 2 » dito till hamnanläggning o Af anslaget till omläggning och förbättring af allmänna landsvägarne i Riket 3,010 39 10 52. 4. » dito till anläggning af en väg emellan Öfveroch Neder-Calix socknar 1,750 52. 5. » dito till vattenaftappningar inom norra länen . 14.728 25 52. 6. » dito till dito inom mellersta och södra delarne af riket 416 32 52. 7. » lånet och anslagssumman för Emåns upprensning, eller andra odlingsföretag inom dito dito 4,449 6 — 52. 8. » lånet för mvrutdikningar på Gottland 7.330 54. » anslaget för Skeppsbyggeri-institatet i Carls40 Stals-Ulskollels Memorial, M 3. 1848 ars Regleni. 36. 61 62. a. 62 b. 64. 63. 66. 67 krona (5.353: 16 årligen så länge nu varande statsreglering fortfar} Af anslaget till ersättning åt garnisons-skolan i Christianstad för förlorade så kallade postpenningar. » den för utdikning oell aftappning af sanka trakter och sjöar anvisade låneoch anslagssumma » anslaget till strömrensningar och smärre hamnbyggnader » dito till anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller mindre goda dito till upprensning af Söderhamns skärgård . lånet för Götheborgs hamn-byggnad, hvilket skall utgå med 14,000 r:dr årligen » anslaget för utarbetandet och ordnandet af kapitenen B. Af lånet för kyrkobyggnaden i Christinehamn 10,000 70. » anslaget till Hans Kongl. Höghet
Famillens enskilda Egendom z6,i68 N:dlr Z4 stilling. 6 runst. hädan, efter ma utbetalas i Hamburger Banco, bcraknadt till 52 stilling, per Riksdaler» Hamburger Banco, likwal med afdrag utaf CourS-förhöjningen 4 still, vä Riksdaler» för denne Summa, uppå de 20,497 R:dlr Den i Augusti. 2267 R:dlr 45 stilling. 6 runst. f. d. Drottningen och förra Kongl. Barnen dehutom såsom en tillökning äga att uppbära, och hwaraf återstoden i Swenskt Ban, co bör dem godtgöras; eller ock: Att Ränte, Medlen z6,i68 R:dlr Z4 still. 6 runst. ä f. d. Kongl. Famillens enskilda Egendom, stola lika med det öfriga af underhållet utgå uti Swenskt Bancomynt såsom hittills. Hwad dernäst beträffar kragan, att f. d. Kongl. Famillens wid Haga Kongl. Lust, Slott qwarlämnade Möbler mätte med billig förhöjning i deras Jnventarii.wärde 17,465 R:dlr 16 fl. 4 runstför Rikets rakning till qwarbliswande wid nämnde Kongl. Lust-Slott inlösas genom qwittning pä f. d. Konungens skuld 42,944 R:dlr, härrörande krän hwarjehanda utgifter och särdeles för underhållandet af dek Hästar under Campagne» i Pommern; sä sär Utskottet uppå de stal som Kongl. Majus Nädiga Skrifwelse i denne Punct innefattar, till Riksens Högloflige Ständer hemställa, om icke en sadan qwittning bör wid liquiden om f. d. Kongl. Famillens tillhörigheter i Swerige antagas.
För den dä anslagna betydliga summa af 716.000 R:dr Banko eller 1,074.000 R:dr Riksmynt hafva äfven munderingar blifvit anskaffade, samt vården deraf ofverleinnats tili vederbörande Regementens och Korpsers Bevärings-Beklädnads-direktioner. Under fredstid nyttjas i allmänhet endast exercismunderingen, hvarjemte Beväringsmanskapet eger rättighet att, emot stadgad slitningsersättning. under de årliga mötena, genom egen försorg förse sig med skjortor, strumpor och yttre fotbeklädnaden. 1 stället för de till exercismunderingen hörande persedlar, som under tjenstgöringen förslita •, nedflyttas till denna mundering frän den bättre munderingen motsvarande antal af enahanda persedlar, och till ersättande af de persedlar, som sålunda till exercismunderingen öfverllyttas, anskaffas ofördröjligen andra nya, hvilka tilläggas den bättre, för krigstjenstgöring afsedda munderingen. För dessa tvänne munderingars underhåll anvisades då äfven nödigt anslag eller 126,000 R:dr årligen, hvilket belopp nu finnes ä ordinarie stat uppfördt. Denna underhållskostnad var likväl beräknad för en ärlig exercistid af 12 dagar, utom inoch utryckningsdagarna. Men sedan exercistiden för Beväringsmanskapet vid förra Riksdagen biet' förlängd till 30 dagar, inoch utryckningsdagarna oberäknade, och till följd deraf slitningen af exercismunderingen i förhållande till de med 18 dagar utsträckta vapenöfningarne mäs'e ökas, föreslogs af Eders Kongl. Majit, att det förut anvisade underhälls-anslaget för beklädnaden mätte förhöjas med 189.000 R.dr årligen, dock att. då den förlängda exercistiden icke komme att taga sin början förr än med andra äret af den ifrågavarande statsreglerings-pcrioden, anslaget icke erfordrades för mer än de tvenne sednare åren, hvadan endast 378,000 R:dr dä för ändamålet begärdes.
Sed» larne utprångla!, blifvit fastställde till lika belopp antingen upptåckterne rörde Banco» eller RiksgäldsVerken, den skiljagtighet likväl i afseende på bestraffningen af sjelfva LagUishotttts Rctånkanden. 63 brotten, ännu eger rum, att, enligt Kongl. Förordningen den 10 December 1741 5. 1, den som utprånglar en förändrad eller eftergjord BancoSedel, som han vet vara falsk samt emottsger derföre penningar eller varor, skall vara ärelös, stå två timmar i halsjern vid en påle utanför Bancohuset, samt derefter straffas med fyratio par spö och sedan arbeta tre eller flere år vid någon Kronans Fästning eller Smedja, samt att den, som låter bruka sig att utprångla en sådan Sedel, som han vet vara falsk, men bedrägeriet varder yppadt innan någon derigenom blifvit skadad, skall ändock vara ärelös och stå en timme vid en påle i halsjern utanför Bancohuset, samt sedan slita trettio par spd elier sitta tjugofyra dagar i häkte vid vatten och bröd ; hvaremot, vid bestraffningens bestämmande för verkställd eller försökt utprångling af veterligen falska RiksgäldsSedlar, i saknad af särskild Författning, som stadgar högre ansvar, 7 Cap. 2 §. MissgerningsBalken blifvit tillämpad, lydande: ’5PrångIar någon ut det mynt han vet falskt vara, ändå att han till myntningen ej rädt eller hulpit, fylle skadan och plikta med fängelse vid vatten och bröd, eller med spö eller ris, eftersom bedrägeriet är till*” hvilken olikhet i bestraffning af likartade brott Rutberg alltså yrkat måtte upphöra , samt genom allmän Författning stadgas samma ansvar för utprångling af falska Sadlar ehvad 64 Lagutskottets Betatikanrlen. de äro stållde på Banken eller Riksgälds» Contoiret. Lagutskottet har tagit detta Memorial i öfvervägande; och då Utskottet, i anledning deraf, icke eger yttra' äig öfver lämpligheten af den, genom Kongl. Förordningen den io:de
Han bör såväl i sitt förhållande till dem, som i öfrigt, kunna uppträda på ett sätt, som är värdigt den höga samhällsställning han innehar och åtminstone icke alltför mycket underordnadt det, hvilket de åt dessa Sändebud anvisade löner sätta deni i tillfälle att iakttaga. Att ingå i närmare betraktelser öfver den kostsamma representation, som härigenom Bil. N:o 2 lill Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket {856. 39 oundvikligen för honom uppkommer, torde icke vara erforderligt, utan vill jag endast tillåta mig att anmärka att hvad som förut blifvit i underdånighet anfördt rörande Eders Kongl. Maj:ts Representanter vid de främmande Hofven äfven är tilllämpligt i afseende på Stats-Ministern för Utrikes-Ärendena och att, i fall enskildta uppoffringar af den Embetsman, som dertill utses, alltjemt måste tagas i anspråk, Eders Kongl. Maj:ts val vid förekommande tillfällen till skada för tj ensten blifver alltför mycken inskränkning underkastadt. Det torde äfven tillåtas mig att bifoga den anmärkning att, om Stats-Ministern för Utrikes-Ärendena i en framtid blifver en gemensam Embetsman för de förenade Rikena, dess lön icke torde böra bestämmas till mindre belopp än hvad den härvarande Norrske Stats-Ministern åtnjuter, då Norriges bidrag skulle utgöra 8,000 R:dr Runt eller 2,000 Species, som i del närmaste öfverensstämmer med den fördelning af utgifterna emellan båda Rikena, som redan blifvit föreslagen. Departementets Expedition: Utrikes Departementets Expedition aflönas för närvarande dels från Svenska Statsverket, och dels af det Norrska bidraget till diplomatiska utgifter, utan att dock de belopp, som härtill erfordras, utgå i något bestämdt förhållande båda rikena emellan. Å Riks-Statens Salje Hufvudtitel är nemligen för Departementets Expedition anslagen en summa af .
Då finge hvar och en af Bankens låntagare skylla sig sjelf om han icke begagnar denna utväg, utan vänder sig till enskild komissionär, hvarigenom han kan lida förlust. Att dessa lån i allt fall, äfven med beräkning af de kostnader, som ränteoch kapitalafbetalningen direkte till Banken medför, icke måtte vara så litet begärliga, utan tvärt om anses serdeles fördelaktiga, vitsordas deraf, att i Banken ligger f. n., efter hvad mig är sagdt, en betydlig mängd låneansökningar, hvilka i följd af brist pån tillgångar icke kunnatj bifallas. Att för öfrigt, såsom Hr Akerman antagit, Bankens medel skulle vara af lika egenskap med Riksg:s-kont:s, kan jag för ingen del medgifva. Riksg:s-kont:s medel äro endast sådana som Ständerna anslagit till Riksg:s-kont:s disposition. Af dessa medel upbäres största delen såsom skatter af nationen, och då ligger väl i sakens natur, att de äro af beskaffenhet, att tillhöra den allmänna upbörden i likhet med andra krouoskalter. Banken, ehuru nationen tillhörig, och ehuru den står under Ständernes förvaltning, är likväl af den egenskap all delta verk egentligen bör betraktas såsom en från Slaten skild inrättning, i likhet med arméens pensionskassa, med (lere så beskaffade penningeverk. Jag kan således icke annat äu desto heldre tillstyrka afslag å betänk., som härtill kommer, att ett öfverlemnande till upbördsmännen af ifrågaställde upbörd, skulle strida mot den princip, som på sednare tider mer ån tillförene gjort sig gällande, nemi. förenkling af räkenskaperna. Man söker alt under hvarjehanda förevändningar utur dessa räkenskaper utesluta upbördstitlar, hvilka icke innefatta något annat än hvad som är Statens tillhörighet. Nu vill man deremot inveckla eller göra dem vidlyftigare, genom att gifva Fogdarne ännu en slags upbörd, med hvilken de tillförene icke haft att skaffa, och hvilken är sådan, att den icke kan med upbördsmännens öfriga befattningar förenas. Sådant är att gå tillbaka men icke framåt på reformernas bana. o Hr Rosenblad:
K:mt, och deraf vederbörande Handtverkare, sorn för gjordt arbete uti Commission, haft något att fordra, efter deras ingifne räkningar dem betalt, som hvars ens meddeldte qvittence utvisar. Och emedan Herrar Deputerade dervid ej hade något att påminna, så blefvo desse qvittencer ibland de andra Handlingar ne nedlagdej Och Den 19 Mars e. m. 177 Och sorn, sedan man med vederbörande betingat det nogaste priset, ett öfverskott befants af 5 D. k:mt som Cronan på thel sättet tillgodokommer, så fants för godt, att samma öfverblefne 5 D. skola uti Banquen för Kongl. StatsContoirets räkning insättas och quittencet derå tagas, hvilket Perman befaltes att verkställa, och blef nu emedlertid kistan med Herrar Deputerades sigiller förseglad, samt nyckeln dertill RiddarhusSecreterarn i förvar lemnad. UtSupra. In fidem Thom. Axel Perman. Vidimeras TV. F. Dalman. Transumt af Protocollet, hållet hos Höglofl. RiddarhusUtskottet vid Lagtima Ridsdagen i Stockholm den 7 Mars 1829. S. D. Sedan, till följd af Höglofl. Ridderskapets och Adelns den 19 sistlidne Februarii meddeldte beslut, öppnandet och undersökning af en uti Riddarhusets Cassalivalf nedsatt kista, förseglad bland andra med Olivecronska Ättens vapen, blifvit verkstäldt, i närvaro ej mindre af PiiddarhusDireclionens Herrar Ledamöter, än ock af Häradshöfdingen Carl Olivecronas ombud, Majoren och Riddaren C. D. Heykenskjöld, samt bemälde Häradshöfdings systerson Capitainen C. "W.
HofRätten infordrat samma ransakning och utslag, jemte Häradshöfdingens förklaring. Sedan ransakningsmålet den 1 Februari 1839 blifvit af Kongl. HofRätten till pröfning upptaget och HäradsRättens utslag dervid gilladt, samt AdvokatFiskalsEmbetet, uti ytterligare memorial, å Häradshöfdingen yrkat ansvar för hans anmärkta ofvanberörde underlåtenhet, deröfver Häradshöfdingen äfven sig förklarat, har Kongl. HofRätten, genom utslag den 5 November 1840, sig utlåtit, alt då det emot Stina Ersdotter åtalade brott, derför hon jemväl blifvit af HäradsRätten fälld till ansvar enligt 16 Kap. 5 § Missgerningsbalken, varit af den beskaffenhet, att hvad HäradsRätten derom dömt, ej bort i fullbordan gå, utan HäradsRätten, jemlikt 25 Kap. 5 § Rättegångsbalken, ålegat att ransakningen och utslaget till 43 - Kongl. HofRättens vidare skärskådande insända, men sådant likväl icke skett, Kongl. Hofrätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, pröfvade skäligt döma Häradshöfdingen att, för den felaktighet under embetets utöfning, hån sålunda låtit komma sig till last, böta Femtio daler silfverinynt, med Sexton R:dr 32 sk. banko.
Har jag då inte gjort allt i ordning, för er nattliga resa? hvad annat kan ni väl hafva att säga mig Birger. Ni har rätt, Erika Ni kan inte annat än förundra er, och vredgas på mig, för min djerfhet, att på detta sätt, tränga mig in till er. Jag som i två långa år, så mycket som möjligt, undvikit er närvaro som sällan vågat tilltala er och som darrat vid den tanken, att någon gång lemnas tillsammans med er allena jag har nu vågat bedja er om ett samtal i sanning, jag har blifvit bra förändrad. Erika. Och hvad är orsaken till denna förändring? hvad vill ni jag skall göra? Birger. Hvad jag vill? det får ni kanske tids nog veta Men var inte så sträng låt mig hämta mig något. Jag är väl en rå och vild menniska, ... men jag har likväl en själ, Erika, ... en själ som ännu inte fullkomligt hårdnat i förhärdelsernas skola, fastän äfventyr och olagligheter varit ett ständigt mönster för dess utbildning. Erika. Jag hade inte trott, att er själ skulle vara öppen för ädlare intryck, som ni nu tycks låta märka, Birger, ... ehuru jag ofta hört mången vacker tanke utgå från er mun. Men de många oriktiga handlingar, eller, rent ut sagt, det myckna onda, hvartill ni låtit begagna er, har inte kunnat annat än förta det goda, jag möjligtvis velat tilltro er. Birger. Det är sant, ... jag har låtit begagna mig till mycket ondt! och ändå, har jag, otaliga gånger med vördnad och beundran gett akt på er och edra gerningar jag har dervid ofta velat bryta de fjettrar som fängsla mig vid lasten, och börja en ny vandring på dygdens och rättfärdighetens väg; men mina krafter ensamt äro för svaga, att upprycka själen ur det djup, hvari den sjunkit. Ni Erika, ni är så upphöjd öfver andra qvinnor så ståndaktig i edra försakelser Ni är den enda, som skulle kunna hjelpa mig (Erika synes förskräckt) Då jag sett edra omsorger om Gabriela då jag hört er lära henne bedja eller obemärkt, hört er sjelf läsa Guds ord: ofta har jag då önskat mig kunna läsa och bedja med samma andakt och uppbyggelse som ni. Erika.
”Jag har icke begärt hjelp; men efter fader Haraldson, som jag också känner igen här, är så tjenstaktig, så hvarför icke! Det skall fägna mig, om jag kommer i tillfälle att löna er välvilja.” ”Gud välsigne herr löjtnanten för hans beskedlighet!” svarade Haraldson med en enfaldig och ödmjuk ton, som vidrigt afbröt mot det hånfulla leendet på hans läppar. Under föregående uppträde stod Birger, hvilken under faderns gyckel med förste jaktkarlen gått i land ett par steg från landningsplatsen, stödd mot en utskjutande klippspets. Hans kind var öfverdragen med en märkbar blekhet, och hans öga hvilade spändt på den lille rörlige mannen, hvilken, jemte den andre jaktkarlen och en stor pudelhund, följde tätt efter jaktlöjtnanten, då denne begaf sig uppåt stranden. De skarpa, lifliga dragen och raska rörelserna hos den unge jaktkarlen erinrade Birger om en stund ur hans förflutna lif, hvilken väl låg djupt begrafven i minnets kyrkogård, men hvaröfver något grässtrå likväl aldrig skjutit upp. Ehuru skakad genom märg och ben, glömde dock ej den starke mannen tiden och det sällskap, hvari han nu befann sig. Ett förtroligt ögonkast af Rosenberg bragte honom till fullkomlig besinning; och han följde nu denne, som, jemte Haraldson, gamle Lutter och Petter Lindgren, på litet afstånd betraktade kronans handtlangare, hvilka, under deras åtgärder vid det kringirrande skenet, syntes i sällsam gruppering. De hörde stenar ramla och sågo genom de blixtar, lyktljuset kastade på aflägsnare föremål, att hunden, hvilken Haraldson vid den djerfva utmaningen ej tagit i betraktande, krafsade i jorden, spårade omkring och slutligen, till deras gemensamma oro, stannade vid det stora stenblocket. En liten stund sprang det väl dresserade djuret rundtomkring blocket, skrapade med tassarne på de yttersta stenarne och tillkännagaf med alla vanliga tecken, att något här fästat dess uppmärksamhet. Arnman begaf sig genast till stället, dit äfven gamle Haraldson och Birger småningom nalkades.
Nytt utlåtande. — Foringssätt, om förändring i närvarande. IV s. i56 — 162. Ytterligare utlåtande. Fögderi nytt i Wermland. K:gl. Proportion derom. s. 27 — 31. Utskottets utlåtande deröfver. I s. 32—35 s. 435. Föredragande i Finance ärender. Anmärkning mot lionom. I s. 3g. — i Krigsärender, Anmärkning mot honom. I s. 3g. Ytterligare. I s. i58- Förluster, om ersättning för Svenske Medborgares lidne, genom uppbringningar. Ytterligare utlåtande. Särskilde meningar. Förslag till jemnkning af Ståndens skiljaktiga beslut. VI s. 402 — 414. Memorial om frågans afgörande. VI s. 5yo—5y5. Förskotts anvisning å anslagssumman föV II. K. H. Kron-Prinsens Förmälning; Utlåtande derom. Försvarsstyrka, rörande Grunderne för inrättande af. lil s. 4i3 — 4t7. Särskilde meningar. Angående Ståndens olika beslut örn frågan. V s. 80 — 84. — verket, om anslag till. V s. 282— 285. G. Garnizons-Sjuklms Byggnaden, rörande utgifterne vid, i Stockholm. III s. 29 — 38. Särskilde meningar, lil s. 39, 4°- Ytterligare utlåtande. V s. 869 — 812. Gellivare Jernmalmsberg i Luleå Lappmark, angående Communications öppnande med. IV s. i4& — i55. Ytterligare utlåtande. V s, 343—34b*. Register, Geografiska Inrättningens Ckai tarverk , om [nköp af; Utlåtande deröfver. I s, 892 — ^97. Glasbruken, om tillökning idet af Manufactur-Discont-Fonden bestämde Länanslag för. IV s. 4<>4 — 4°6. Gothlands Almoges sökta befrielselse frän vissa skyldigheter. Utskottet kan sig ej dermed befatta sid.
Men vet du hvad man lider mest af, när man sitter därinne? Jo, du; det är af det, att de andra inte sitta där också! HERR X. Hvilka andra? HERR Y. De ostraffade! HERR X. Alluderar du på mig? HERR Y. Ja! HERR X. Jag har icke begått något brott! HERR Y. Såå, inte det? HERR X. Nej, en olycka är icke något brott! PARIA. 126 HERR Y. Jaså, det är en olycka att man begår mord? HERR X. Jag har inte begått mord? HERR Y. Såå, det är inte mord att slå ihjäl en menniska? HERR X. Nej, inte alltid! Det finns dråp, vådadråp, misshandel med dödlig utgång, med underafdelningarne i afsikt och utan afsikt. Emellertid nu är jag riktigt rädd för dig ty du tillhör den farligaste kategorien af medmenniskor de dumma! HERR Y. Jaså, du inbillar dig, att jag är dum! Hör du! Vill du ha ett bevis på, att jag är mycket slug? HERR X. Låt höra! HERR Y. Vill du erkänna, att jag resonnerar klokt och följdriktigt, när jag säger så här? Du har råkat ut för en olycka, som skulle kunnat ådraga dig två års straffarbete. Du har sluppit undan det vanärande straffet, helt och hållet. Här sitter nu en man som varit offer för en olycka en omedveten ingifvelse och fått lida två års straffarbete. Denna man PARIA. 127 kan endast genom stora vetenskapliga meriter aftvå den fläck, som han ofrivilligt fått på sig men för dessa meriters ernående måste han ha pengar mycket pengar och pengar nu genast! Tycker inte du, att den andre den ostraffade skulle återställa jämvigten i de menskliga förhållandena, om han, dömdes till en försvarlig mansbot? Tycker du inte det? HERR X. (lugnt). Joo! HERR Y. Nå, då förstå vi hvarann! Hm! Hur mycket anser du skäligt? HERR X. (Paus.) Skäligt! Lagen bestämmer mansbot till minimum femtio kronor. Men som den aflidne icke har några anhöriga, förfaller allt tal om den saken. HERR Y. Jaså, du vill inte förstå!
Bidderskapets och Adelns beslut, hvarigenom 1000 B:dr Banco blifvit tillagde Herr Strinnholm, såsom understöd till fortsättande af det utaf honom påbegynta arbete : ”Svenska Folkets Historia’ under Konungarne af WasaAtten”; dock förenade Ståndet, vid nämnde bifall, det vilkor, att ett motsvarande belopp skall afgå från de, såsom belöning för författandet af en fullständig Historia om Konung Cahl XIls Regering, anslagne 2000 R:dr Banco: hvaremot Högloflige Bidderskapets och Adelns, uti Protocolls-Utdrag af dera 12 dennes, innefattade inbjudning till PresteStåndet, att sig förena uti Bidderskapets och’ Adelns beslut, hvarigenom ioooR:dr Banco blifvit tillagda Herr Cederschjöld i och för fortsättningen af det af honom påbegynta utgifvande af äldre Riksdags - Handlingar , från och med Riksdagen 1719 till år 1772^ blef icke antagen af Preste-Ståndet, som fann en summa af 1000 R:dr Banco böra qvarsta,' såsom anslag till belöning för författande af en fullständig Historia om Konung Ca lin Xl:s Regering. Prot. Utdrag den 19 October 1829. 141 Från Välloflige BorgareStåndet. S. D, Högloflige Ridderskapets och Adelns, uti Protocolls'Utdr3g af den 16 den* nea, meddelade inbjudning till Borgare-Ståndet, att sig förena uti Ridderskapets och Adelns, vid 6 punkten af första Hufvudtiteln, angående Kongl. Hof-Stallets utfodring, stadgade tillägg, blef af Borgareståndet icke an; tagen.