Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De dispositioner och uttryck jag i Z:dje §. r. 2. z> Mom. anmärkt, rättas. 3!S Den i Junit. Z'.o Dä en äklagad skrift icke uttryckeliqen Utmärker personen, eller icke bestämdt framställer beskyllningen, eller denne är af ladan besiaffenhet akt den, om den more bewist, icke medför laga Mal, men ändä skadar klagandens almänna aktning, skall domaren adjungera sig en nämnd, sammansatt som jury'» i England, och denne nämnd, utan afseende pä annar än pä det begrep skriften, kagen i hela sitt sammanhang, i dest sinne alstrar, yttra sig med jg eller nes pä följande 2 frågor : är käranden i den äklagade skrifte» utpekad? ar han anfallen till sitt goda namn och rykte? hwarpä domstolen afkunnar det utslag som lag förmär. Sammansättningen af ren Engelska nämnden ar för allmänt känd att här bcskrifwas. Antingen mäste medgifwas, atr en salunda sammansatt jury mäste wara enväldig, eller mäste förutsättas, att heder och ära ej mera finnas, och dä äro bade lagar och lagstiftare öswerflödige. Jag har hört inwändas, att en sadan ransakningsproccst kan medföra wada för allegoriske författare, men sä högt jag yrkar rättigheten för em hwar att inför allmänheten framlägga hwarje kill person och sak klart uttryckt beskyllning, sä ellika tänker jag om allegoriska framställningar: denna arl af anfall innebär allid något fegt och lömskt, som icke är berätligadt lill ett, pä bekostnad af alman säkerhet, tilkonstladt beskydd.
Nästan hvarje dag skref jag en rapport in till lifmedikus H., fick omedelbart mina order samt nödiga medikamenter, och då jag på- kallade hans personliga hjälp, skyndade han alltid ut så fort sig göra lät. För mig var det ännu en orsak till att göra mitt bästa, för att kunna spara lifmedikus H — s strängt anlitade tid och krafter. Jag hade nämligen i min tidigaste ungdom varit mycket illa sjuk, och det var hans skicklighet och osparda möda, som räddade mig från att bli en krympling för hela lifvet. En sådan hjälp glömmes aldrig, och många äro de människor, som på samma sätt stå i tacksamhetsskuld till den afhållne läkaren. Befolkningen kring W — t o r p samt omgifvande nejd var kanske ännu mera då, än nu är fallet, böjd att hellre söka s. k. » kloka » än läkarehjälp och sjukhusvård. I D U N 1899. — Naturligtvis blef j a g ansedd för en dylik » klok », och när de råd, som af mig kunde gifvas, ej kostade någonting och de fattigaste därtill flngo en del medicin jämte annan hjälp, så växte min » praktik » — men förvånade blefvo patienterna, då jag sände dem till läkaren. » Kloka fröken » var ej så lätt att bli klok på, och då jag ibland tog bångstyriga barnungar med mig in i ett bredvid liggande rum, så att jag i lugn kunde få se om dem — • försäkrades det ute i bygden, att j a g » signade » och » mätte mot skärfvan ». Min mor, som en gång vandrade i den trakten för att samla folksägner, fick af en gumma det rådet att för en dålig fot söka bot hos den » kloka » på W — torp. Gumman hade ej reda på vår släktskap och min mor blef förvånad öfver sin dotters nya titel. 4 _ Som ersättning för mitt arbete, hvad sjukvården beträffade, fordrade jag af de hjälpsökande sträng lydnad för läkarens föreskrifter samt att de ej finge spara på vatten och frisk luft.
Ty det är, i Utskottets tanka, utur en sådan anda, som RegeringsFormens 5p §. anbefallt meddelandet genom trycket åt Allmänheten af RiksStåndens förhandlingar, och uti 86 §. infört Tryck10 H. 7 9S Den i 5 J a n u a r i i. friheten, såsom hvarje Svensk mans constitutionella rättighet. Tiden har likväl sedermera gått framåt. Den framställer nu än vidsträcktare önskningar — att ej säga fordringar. Om dessa, i förevarande hänseende härröra från en stigande upptysnjng, ett lifligare intresse för Fäderneslandets angelägenheter; om tillfredsställandet deraf är en utväg, att småningom bilda ett närmare samband emellan Folket och dess Representanter, och derigenom skänka en fullkomligare utveckling åt den constitutionella styrelseformen, — då blir eftergiften för dessa önskningar ett steg, som måste både gillas och befordras. Utur denna synpunkt bar Utskottet ansett frågan böra bedömas. Derigenom, att man införlifva!- det enskilda med det offentliga lifvet, befästar man säkrast den fria Statsförfattningens varaktighet, och fortskyndar föi bättringarne deri. Öppenheten inger förtroende. Alt hos Folket vinna detta, i den möjligen högsta grad , tillhör närmast Folkets egna Ombud. Vägen dertill är, att i sitt handlingssätt hylla de sanningar och grundsatser, som utbildat sig i Folkets sinne. En af dessa är offentlighet. Om således Ridderskapet och Adeln medgifver denna, så stadgas derigenom förtroendet till Ståndets upplysning och handlingar. Utskottet har likväl trott ett sådant medgifvande icke böra fastställas Den i 5 Januari i. 99 såsom för alltid orubbligt, utan faslhcldre vara fortgående, på det Ridderskapet och Adeln ej mindre i närvarande ögonblick, än i en framtid, städse må sättas i tillfälle, alt hvarje gång Ståndet öppnar sitt öfverläggningsrum för åhörare, gifva en ny försäkran på sina tänkesätt, ett nytt offer åt tidens fordringar och Folkets önskan.
Det förefaller mig besynnerligt, att den Ledamot, som i början af Riksdagen ifrade för att tullmålen ej voro af ekonomi-natur, nu yttrar sig tvärt Den 4 Ja n u a r ii e. m. 5i deremot. Jag trodde då, att Bevillningsutskottet ej borde befatta sig dermed , men sedan detta skett, så måste målen behandlas såsom Bevillningsmål och gå till Förstärkta StalsUtskottet, då icke alla Stånden blifva ense. Man kan icke behandla målen efter olika former vid början och vid slutet af Riksdagen. Herr Tham: De anmärkningar den siste Talaren gjort mot BevillningsUtskottet, anser jag öfverflödigt att besvara, enär BevillningsUtskotlets handlingssätt blifvit gilladt af tre Stånd, och all åtalan således måste förfalla. Jag har ej annat att tillägga, än hemställa, om ens proposition kan göras att draga ett mål till förstärkt Statsutskott, som enligt y5 §. Riksdagsordningen ej dit hörer. Herr Cederschjöld_, Pehr Gustaf: Det synes som hela felet skulle ligga deruti, att BevillningsUtskottet gifvit namn af grunder åt sådant, som icke är grunder; ty vore detta Revi/lningsgrunder, så fordrades alla fyra Ståndens beslut för att gora dem gällande. Men om det nu befinnes, alt det icke är Bevillningsgrunder, så torde förhållandet vara annorlunda. Herr Ribbing: Då Talaren åberopat 75 §. Riksdagsordningen såsom bevis att 56 H. 4* Den 4 Januari» e. m. saken borde vara af bevillnings-natur, så förundrar det mig att han icke observerat att 72 §.RegeringsFormen deruti står undantagen. Nu heter deljusti^a §.:
Gifvet är i alla fall alt vattnet icke kommer närmare (ill riksg:s-konl:s hus derföre att den mellanliggande tomten blifver stadens tillhörighet. Derpå vinner således riksg:s-kont intet. Här talas om den prydlighet, som igenom en kaj skulle uppkomma. Jag förmodar att staden hitintills icke befattat sig med någon kaj åt denna sidan af Riddarholmen, emedan hon, i anseende till läget emot strömmen är upptagen af tvättoch badhus hvilka också behöfvas. Det torde dessutom kunna antagas att man dröjer roed så stora och kostsamma förändringar, alldenstund vi veta hvilka mångfaldiga behof stadens kassa måste fylla, och huru inskränkta hennes tillgångar äro, på sätt R. o. Ad. nogsamt hört, då det varit fråga vid denna riksdag om lån eller anslag dertill. Frih. Cederström har yttrat huruledes det vore berg under de gamla uthusen på riksg:s-kont:s tomt och huru svårt det vore alt bygga på sådan grund. Jag föreställer mig att det ej bör vara svårt om man iakttager det sätt Frih. Cederström sjelf uppgifvit. Men Frih. Cederstöms yttrande om tomters beskaffenhet strider emot en annan uppgift, nemi. att en byggnads uppförande derpå skulle vara svårt i anseende till behofvet af pålning. Om det är berg i grunden, så är det lätt att bygga derpå, och skulle det tillika behöfva pålas, så måtte det icke vara svårare att göra det på andra sidan om kanalen, än det varit på denna. Det luis hvari vi nu befinna oss, är till en del bygdt på pålar, och har det likväl stått i 150 år, eller hvad det kan vara, så måtte det väl kunna lyckas att äfven på andra sidan få en fast byggnad. Under dessa förhållanden anser jag högst olämpligt att utan allt behof afhända Staten en tomt, som är sä väl belägen och att afhända den åt en annan, som icke kunnat visa sig deraf hafva något egentligt behof. Jag anhåller om afslag å detta betänk. Gr. Lagerbjelke, Gust.: En enda flyktig blick ut genom detta fönster torde visa huru nödvändigt det är att göra något för uppbyggande af den ifrägavar. tomten.
Intressenterne öppet att antaga berörde anslag med de dervid »örenade vilkor, eller att behålla törrnämnde premiemedel; _ och återigen, dere t Intressenterne antagit detta sednare alternativ, hade icke allenast de i och för Ryds Schaktets sänkande under åren 1 S 19 och 1820 på stället använde 2y°7° Tunnor kohl, kunnat försäljas, utan äfven de för denea sänkning begagnade arbetar» användas till kölbrytning i gamla Grufvorns , hvarigenom en ännu större mängd kohl upptagits till försäljning, så att premiemedlen säkert under ofvanberörde 4 år uppgått emellan 50 å 60000 R:dr De byggnader, som nödvändigt måste uppföras till Smedjor och Boningsrum äro för närvarande långt ifrån hvad de kostade. 2:0. Att Rikets Högloflige Ständer täcktes. hädanefter sorn hitintills tillägga GrufvoBolaget premium af 6 sk. per Tunna för de kohl som afyttras i likhet med det vid iS»5 års Riksdag fattade beslut. 3:0. Att Riksens Höglofl. Ständer ville, då icke premiesumman uppgår till den högst beräknade eller 15,000 R.dr, anslå en årlig Summa af 3000 R:dr till borrningsförsök i trakten hvilket för Verkets bestånd och framtida utvidgande är af högsta vigt och som o - Den xo Felmar ii, undvikligt anmärkt så väl af Herrar Commiterades år 1818, som ock sedermera af Herrar Broling och af Uhr 1S20. Med dessa tillslagne förmåner anser Bo-* laget sig i stånd för framtiden drifva verket, så att Riket lika som nu kan med kohl tillräckeligen förses; och hoppas att under tiden medelst utvidgning af Actieägafe vinna ökade tillgångar att fullborda sänkningen vid Ryd och komma i den länge eftersträfvade önskade belägenhet, att genom arbetets bedrifvande på en större Scala kunna vinna ersättning för mångårig möda och kostnad.
Utaf mina grundsatser i detta ämne skulle man måhända vilja sluta till, att jag gillar Utskts förslag i denna del. Men utom de skäl, Hr Lagerhjelm emot rättighet till utförsel af nämnde vara anfört, vill jag tillägga, att jag skulle anse såsom en farlig stöt för vår brukshandtering, om, äfven med förutsättning, att tillåtelsen icke begagnades, tillvaron af densamma finge sprida sig. Jag fruktar, att England och Amerika komine att begagna sig af förebärandet om rättigheten till utförsel af tackjern för att öfversvämma verldsmarknaden med jern, hvilket utgåfves vara af Svensk tillverkning. Man känner, att Svenska stämplar å jern, som icke kommit härifrån, redan blifvit begagnade för att såmedelst nedtrycka priset på det verkligen Svenska jernet; och det är på ganska få af de utländska handelsplatserna, som man kan genom annat än de yttre uppgifterna åtskilja Svenska jernet från annat. På grund af hvad jag sålunda anfört, samt med instämmande i Gr. Posses anmärkningar, yrkar jag altså återremiss. Hr Silfverhjelm, Garl Adam: Lika med Gr. Horn tror jag, att det är nödvändigt, att Utsk. tager till ledning för sina tillstyrkanden, hvad Hrr Tullchefer här yttrat vara deras åsigt. Äfven jag har varit i tillfälle att på närmare håll komma under fund med förhållandet i afseende - Den >8 October. »77 de å bevakningar vid kusterna. Jag har nemi. haft en cora mendering i Bohuslänska skärgården i ändamål att hindra cholera ris inpractiserunde i landet, och jag fann då, att det ar alldeles omöjligt att bevaka systemet af ett införselförbud. Exempel gifvas äfven i mängd, som factiskt ådagalägga förhållandet. Man har sett, huru utländska kläden, under absolut förbud mot deras införande, likväl funnits i fabriksstäderna oell varit försedda med ordentliga Svenska stämplar. Uti sterbhuset efter en afliden fabrikör bevakades 100,000 rtdrs fordran för utländskt kläde. Jag kan således icke finna annan följd af förbudssystemet, än att till lurendrejares fromma fråntaga staten betydliga inkomster.
Fattigförsörjnings-afgiflerne, om ändring i b. 27 Maj. förcskriflerne för utgörande af . , 4 2 18 b. 27 Maj b. 29 Maj b. 27 Maj; Fattighusbyggnader, om upplåtande af kro2 b, 9 Sept. g. 8 Sept. nohemman för . • 4 83 b. 12 Sept. b. 11 Sept. Fattig-Inrättningarne, om öfverstyrelse tor Fattig-procent, förändradt användande al den, 4 2 51 b. 20 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli b. 20 Juli som af Sterbhus inom Wermland erlägges 8 — 12 b. 2 Febr. b. 2 Febr. b. 2 Febr. b. 2 Febr. 17 Fattigvården, allmänna, förslagsanslag . 1 4 1 124 30 b. 0 Maj • b. 10 Maj b. 10 Maj b. 10'Maj 232 „ förändrad organisation af 4 2 8d b. 12 Sept. b. 11 Sept. b. 9 Sept. b. 8 Sept. Finskoga, Kapell-församling,anslag till skolhus 4 2 09 b. 24 Aug. b. 24 Aug. g. 24 Aug. b. 24 Aug. Fisken, Kronans, försäljning deraf till skalle 4 1 81 b. 8 Mars b. 8 Mars b. 8 Mars b. 8 Mars, „ s. k.
För att i öfrigt gifva ett tydligare begrepp om den plan Utskottet sålunda trott böra, för General-registrets upprättande, företrädesvis följas, varder vid de s. k. Cancellie-Exemplaren fogadt ett, enligt densamma, uppgjordt formulaire. k) Förberedande åtgärder för Tryckningens verkställande: Dessa äro i första rummet infordrandet af anbud. (Sättet, hvarå det ändamålsenligast kunde verkställas, föreslås under Tredje Hufvudpunkten Litt. b.') Dernäst iakttages, att Contract skyndsamt upprättas i G Expeditions-Utskottets Memorial N.-o ^22. med de Boktryckare, hvilkas anbud blif-t vit antagna, efter i Expeditions-Utskottet föregången pröfning, /) Iakttagelser för beredandet af möjligaste skyndsamhet vid tryckningen, För sådant ändamål är nödigt; att, så* som Rikets Ständer innevarande Riksdag beslutat, tryckningen af samtlige till Bi* bånget börande Samlingar ensamt genom Expeditions-Utskottets försorg verkställes; att Utskottet på så många Tryckerier Sorn möjligt fördelar tryckningsarbetet; att tryckningen får ske af en eller flere handlingar i ett häfte, utan afseende derå, om det eller de upptaga flere eller färre, eller endast ett eller ett halft ark; ätt afseende ej göres derå, om en eller flere sidor i något häfte lemnäs blanka; att ExpeditionsUtskottet sättes i tillfälle att med möjligaste skyndsamhet få emottaga den handling, som skall tryckas.
Plenum kl. 1 e. m. d. Justerades 5 prot:s-utdrag för d. 13 dennes och prot:t 22 sist). Nov. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnade dels 15 biljetter tilf Kongl. Landtbruks-Akademiens sammanträde d. 18 dennes och dels 100 inträdeskort till Kongl. Svenska Akademiens sammankomst lör firande af dess högtidsdag ö. 20 dennes, samt anmodade de Ledamöter af Ståndet, som önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos RiddarhusFiskalen. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Bevilln.-Utsk:t efter N:o 2,147 Hr af Christiernin, fuilm. Gr. von Rosen, Axel Gustaf August; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2,333 Hr Oldevig, Hans Fredrik. Öppnades Hrr Ellektorers lista vid val af tre Ledamöter i Riddarhus-Utsk:t efter N:o 114 Gr. Thott, Otto, N:o 268 Frih. Wrangel von Brehmer, Johan Wolmar, och N:o 1,940 B. Hr Tersmeden, Wilhelm Reinhold; samt tre Suppleanter i samma Utsk. efter N:o 2,118 B. Hr Lagerheim, Leopold Otto Gottfried Ernst, N:o 86 Hr Stuart, Fredrik Gustaf August, och N:o 62 Gr. Taube, August Gustaf; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamöter: N:o 140 Frih. Leuhusen, Frans Oscar; » 401 » Braunerhjelm, Ferdinand; » 215 Hr Ramsay, Anders Henrik. Suppleanter: N:o 1519 Hr von Döbeln, Ernst Georg; » 91 » Mörner, Hampus Gabriel; » 250 Frih. Hierta, Fredrik Ernst Josephsson.
Jag anser visserligen, att det kostnadsförslag, som blifvit uppgjordt, är något för drygt beräknadt, hvilket kommer deraf, Den 3i Mars. 667 att lietta kostnadsförslag uppgjordes året efter hranden, då alla varupriser, således äfven priserna på kalk och bräder, och jemväl sjelfva arbetet var mycket dyrare, och skulle derföre tro, att sjelfva kostnaden, efter ett nyl t förslag, sk olle blifva betydligt nedsatt; men jag kan likväl ej afstå ifrån att yrka bifall till K. M:s nåd. propos. I händelse R. o. Ad. likväl ej skulle vilja bifalla detta anslag, så nödgas jag inskränka min anhållan derhän, att R. o. Ad. måtte biträda PresleSt:s beslut, på det att .åtminstone någon utväg till en början måtte vinnas, för att bereda de nödvändiga rummen för embetsmännens beqvämlighet och nytta. Jag skulle tro, att då Elfsborgs län, det folkrikaste i Sverige, begär denna ringa summa af några och trettio tusen rtdr, eller kanske mindre i mån af huru kostnaden kan minskas, så bör man ej finna någon obillighet deruti, då så stora summor för andra län blifvit anslagna lill ändamål, hvilka ej äro så angelägna som detta. Jag vågar hoppas, alt R. o. Ad. beviljar denna summa, då ifrågavarande län väl bör anses äga rättighet att komma i åtnjutande af dessa smulor af de stora anslag, hvilka nu så rundligen blifvit fördelade på de öfriga länen. Jag anhåller till en början om propos. å bifall till K. M:s nåd. propos. i detta hänseende. Frih. Boye, Ludv.: Jag är förekommen af Hr Printzensköld och Hr af Dalström, men jag ber likväl få förklara, att jag för min del anser löga möjligt att af de begärda anslagen nämna något mera angeläget än detta, ty det är nödvändigt att åt Elfsborgs Landshöfdingeembete gifva tillbaka dess rum, hvilka genom eldsvåda blifvit förstörda. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Om åter efterverldens fördel afses mera, ån det närvarande ögonblickets, vägar jag tro Friherre Boije hafva rätt deruti, att låsningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll skall blifva vida min* Den 15 Januarii, dre angenäm , då man nödgas söka på tvenn» ställen hvad som bör läsas i ett sammanhang. Pröfningen af sättet, huru tryckningen bör ske, ankommer helt och hållet på Högloflige Ridderskapets och Adelns eget godtfinnande; men i irågan om, åt hvilken verkställigheten bör öfverlemna», supplicerar jag att Ridderskapet och Adeln derom täckes förordna i enlighet med RiddarhusDirectionens hemställan. Grefve von Schwerin i Jag bestrider helt och hållit den sats, att större säkerhet och mera skyndsamhet i afseende på tryckningen vinnes derigenom, att uppsigten deröfver lemnäs åt RiddarhusDirectionen, än om den anförtros en serskild person. Vi hafva sett, huru härmed förut tillgått, då Ridderskapets och Adelns Protocoll för sista Riksdag, efter 5 års förlopp ännu icke åro alldeles färdigtryckta. Ingen Önskar att något dylikt måtte å nyo inträffa. Jag gör mig det hopp, att då det förr lyckats med Protocollens tryckning genom en enskild persons försorg, den på samma sätt hädanefter må kunna till allas nöje verkställas, i löljd hvaraf jag ock tager mig frihet föreslå Ridderskapet och Adeln att anhålla hos Herr Cederschjöld, det han ville benågit åtaga sig inseendet öfver tryckningen af våra Protocoll under innevarande Riksmöte. Jag anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade härom framställa proposition, samt att, derest Herr Cederschjöld ej skulle vilja åtaga sig denna befattning, Ridderskapet och Adeln då ville anmoda RiddarhusSecreteraren att ombesörja tryckningen, åtmin - »56 Deri 23 Jamia) ii. »tone intill dess RiddarhusUtskottet hunnit er~ ganiceras och trådt i verksamhet. Herr Cederschjöld:
Jag får för min del så mycket heldre instämma i den af Hr von Hartmansdorff gjorda hemställan, som anledningen hvarföre jag anhöll, att detta betänk. 4G4 Den 4 Juni f. m. skalle upföras på föredragmslistan näst efter betänk. N:o 25, var den, att inom sammansatta Statsoch LagUtskm — jag tror uti deras nästa sammanträde ■— förekommer fråga om anslag för fångbevakningen, för hvilken frågas afgörande, det torde vara af vigt, att känna hvad R. St. beslutat i denna fråga. Jag anhåller således vördsamt, att R. o. Ad. täcktes företaga detta ärende, hvilket nn är ganska kort framslälldt och endast innefattar hemställan om en underd. skrifvelse till K. M. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller vördsamt att Riddarh. Sekret, måtte få uplysa huru delta mål blifvit af de öfriga RiksStm afgjordt, i händelse det är bekant. I anledn. häraf lillkännagaf undert. Ridd. Sekret, att prot.- utdr. rör:de pröfningen af ifrågvarrde betänk, ankommit endast från BorgareSt., som bifallit Utsk:s betänk. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde huruvida de ledamöter som begärt förnyad bordläggning af detta betänk., behagade derifrån afstå, yttrade Hr von Kock, Nils Samuel: Det är visserligen sannt att detta betänk, är ganska kort, men det innehåller ganska vigtiga principfrågor, som jag tror att man behöfver nogare betänka. Åtminstone skulle jag för min del behöfva att taga närmare kännedom derom, och anhåller således att ärendet må blifva ytterligare bordlagt. Hr Cederschiöld: Som jag icke har hört någon instämma i Hr von Kocks begäran, så förmodar och hoppas jag, att R. o. Ad. har behagat fästa sin upmärksamhet vid de skäl, som af Hr von Hartmansdorff och mig blifvit anförda, och anhåller att detsamma nu måtte företagas.
Rdr Z,887 278 Samt med detta ar uphöra Lönerne för a:ne Kuskar a 90 Rdr r8o arne Förridare a 80 Rdr . r6o - 2:ne Riddrängar a 80 Wdr 160 Rdr 500 Hwilka kunna antingen antagas till tjenstgöring wid Kongl. Hos. Stalls, eller ock ingL i privat tjenst; i asta faA synes Skaten icke panna eller böra betungas O-d deras aflöning längre än till delta ars stur. Stat »pläger 66,666 32 — Skillnaden bestar deruti att pä Allmänna Indragnings-Srattn blifwit flyttad den Arrende-Summa 1244 Den 22 November. för Strömsholms Kongl. Slott och Kongs-Ladugärd. som Hennes Kongl. Maj:e enligt Kongs. Brcfwct den 24 Martil 1808, kommer att arnjuta i 4 ä^med 1,111 Rdr Z si. 4 r:st. m äret och hwilken Summa al.sä upföres med 1,1 n Z 4 De lö,ringar, som pä Extra Ordinarie Staten utöf. wer ofwanberäroe 66,666: 32: marit bestädde för Hennes Maj:;s Oswersi' Marskalk med 2,000 och Ofwer-Kammarhecre 1,000 Z/0O0 , har Urffottck ansett böra med detta är ifrän Skars.Werkets Stab försvinna och af Hennes Maj:cS Underhälls - Summa mgä.^swenson, den DeputakWed, tom marik bestävd Oswerste Marffalken och Oswerste Kammarherren ocksä ansetts böra af samma Summa bestridas.
Jag vill likväl icke vidare ingå i detta ämne; det skulle inleda oss i undefsökningar mera tillhörande en faktisk föreläsning, än en parlamentarisk diskussion* .Tåg vill icke eller yttra mig vidare öfver AVanäs; måhända får jag tillfälle, att, ifall jag så för godt finnér, vidare utveckla mi48 II. 8 Den 2 i\ovemlicr e. m. na tankar derom uti en reservation emot det Beslut, som förmodligen kommer att sluteligen fattas, rörande ifrågavarande ämne. Herr Rosenblad har ansett det icke tillkomma representationen, att ingå i granskning af försvarsplaner; och jag instämmer så mycket hellre deri, som jag redan i Martii månad från detta rum yttrat samma åsigt. Men det må tillåtas mig att tro, att det är hvarje Representants rättighet och pligt, att pröfva behofvet och nyttan af de anslag» sorn. fordras, och detta är omöjligt utan en granskning af de ändamål, hvartill anslagen äro ämnade. Grefve Brahe har origtigt upphittat min mening, eller ock har jag orätt uttryckt den; ty min mening har icke varit att säga, det vi för närvarande ägde nog Artilleri. Jag har tvertom bestämdt sagt, att vi behöfde circa 100 pieser, och min mening har endast varit, att jag i Utskottets Utlåtande saknade all ledning för omdömet, genom brist på upplysning, huru mycket Artilleri för närvarande finnes, och huru mycket nytt erfordrades. Äfven jag är öfvertygad, att Styrelsen icke följer eller kan följa hvarje Representants åsigter, i fråga om ordnandet af Försvarsverket. Jag har också yttrat mina, endast med afseende på rättigheten att pröfva anslagen. Jag har visserligen, såsom Friherre af Nordin anmärkt, sagt, att någon misshushållning ägt rum, och jag måste förblifva vid denna tanka, då jag nu ser så betydliga anslag för - D e n i N o v e m J> e r m. dräs.