Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På samma sätt torde det handt, att Professorerne i det Civilistiska Studium rättat sine Lectionscourser efter de lexor, som fordras vid. Einbets-examina. Och af liela denna In - Eidd. o, Ad, Bröt, ig B, j. Afd. 43 37® Den's« November f. m. rättning har uppkommit den följd , att Pro» fessorerne ganska sällan uppträda sorn författare; samtatl denna stora Examen, nn mera, liksom Embets-examina , kan anses lör e11 tjenstemnnnabildningsprof, sällan sökt af andre än dem, som derigenom vilja ernå ett betyg, hvilket skänker rättighet till in Jkj <7 träde vid Läro-verket (dicholor, Gymnasier och Academier,) för alt der erhålla dubbla tjensteår i Presthefordvingarne, elier ock för alt liek enkelt vinna 3 år, vid Pas l or a ta nsö k n i ii g a r. 5å torde ock Seminarii-inrätlningen vållat, a:l Prcstämnena-sysselsättas och sysselsätta sig, sA alt säga, hell och hållet med det Pr aclis k t Teclin iska af yrket, såsom uppsättning af Prediko-Utkast, Profpredikniugar, Cathechetisering, Deklamations-öfningar, Pasloral-lagfarenhet, m. m., hvaruti de äro ålagde alt ifrån Seminarium medföra kunskapsbetyg, innan de vid Consistorium admitteras till Prest-examina ; hvaremot de theoreliskt theologiska insigternas förvärfvande, såsom Hebreiska språket, Grekiskan, Theologien, Kyrko-historien m. m., hvaruti förehisningarne fordom af Prestämnena allmänt åhördes, nu mera ofta försummas. Man ser således lätteligen , hvarthän mindre felaktigheter i organisationen af sådane vigtiga inrättningar kunna föra, ock ♦ \ D en 90 November f, m„ jyg huru vigtigt det är, att en grundlig och sträng granskning äf lärde Män af flere slags yrken , blifver hallen. Af dessa skäl tillstyrker jag HÖglofl.
Ett bevis derpå finner ilian deruti, all då Ystads bank först stiftades, så omlaltes alldeles icke, alt den skulle utgifva några sedlar, utan dess utgifna papper kallades depositionsbevis, på grund af lagens stadgande om förtrodt gods eller inlagsfä, ehuru dermed i sjelfva verket icke afses penningar, utan sådant gods, som skall återfås. Det var först sedermera, sorn man började kalla dem creditsedlar. Sedan nu tvenne RiksSt. beslutat, att privatbankerna icke skola hafva rättighet alt utgifva sedlar, synes det som man i stället afsåge, alt Riksbanken skulle komma att förlägga privatbankerna. Jag delar visserligen icke den farhåga, som mången haft i afseende på förhållandet emellan silfverfonden och de utelöpande sedlarne, hvilket man velat hafva bestämdt faststäldt. Jag liar tverlom för min del alltid trott, alt det beror på ställningen i landet och förtroendet till Banken huru långt sedelutgifningen kan ulslräckas i förhållande till den metalliska fonden. Det är nemi. credit, som erfordras för att utöfva creditrörelse, och vore förhållandet sådant, att man icke trodde pä Bankens förmåga att inlösa sina sedlar, så skulle de ovillkorligen alla genast blifva invexlade, eller Banken vara nödsakad att bålla en metallisk fond, fullt motsvarande de utelöpande sedlarne; men genom det att man vet, alt Banken kan realisera sina sedlar, aidel som man blir nöjd med att emottaga dem, oell man frågar då mindre efter silfverfondeus storlek. Detta har varit min tanke, säger jag; men emedlertid kan man icke neka, alt icke den minskning, som ägt rum i den reella fonden, bar verkat ofördelaktigt på opinionen i landet och stört förtroendet till Banken. Den 25 Januari f. m. 467 All nu ytterligare lika sedelstocken med en sa stor summa, sorn lordras för alt förlägga privatbankerna, ulan alt öka Bankens reella valuta, svnes mig icke klokt.
Dylika skador kunde visserligen inträffa af den svåra beskaffenhet och det vidsträckta omfång att de utöfvade ett högst menligt inflytande på de enskilde jordegarnes ekonomiska ställning; men det vore dock tvifvel underkastadt, huruvida Staten borde träda emellan vid andra till fällen, än då kommunerna arisågos oförmögne att till den oskyldigt lidandes understöd fullgöra hvad billighet och kristlig samfundsanda fordrade. Det kunde ej nekas att det hörde till begreppet af ett ordnadt samhälle alt ingen dess medlem bör lemnäs utan skydd och hjelp, men likasom den grundsats allmänt vore antagen att den enskilde icke må lalla den kommunala fattigvården till last, så länge han hade bemedlade anhöriga, som kunde lemna honom understöd, så borde icke heller medlemmar af kommunen hafva rättighet att vända sig till Staten med begäran om bistånd, förr än kommunen gjort hvad den kunnat till nödens afhjelpande. Detta hade man insett ifråga om brandskador, hvarföre ock i de liesta af rikets län föreningar för ersättande af dylika skador blifvit på flera ställen bildade och temligen allmänt biträdda. Äfven för hagelskador hade dylika föreningar på ett och annat ställe blifvit ingångna häradsvis emellan jordegarne, hvilka förbundit sig att efter hemmantalet eller annan grund ersätta den skada, som genom hagel kan komma att drabba delegarne i föreningen. För den mindre bemedlade voro likartade föreningar så mycket mera välgörande, som skade-ersättningen vanligen erhölles genast efter försäkringsårets utgång och äfven kunde desslörinnan bekommas, med afdrag af belöpande ränta. Af dessa anledningar och på det att de tidt och ofta nu förekommande framställningar om understöd af allmänna medel till ersättande af förluster, uppkomna genom hagelskador, hädanefter måtte göras öfverflödiga, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af nådig Kungörelse med uppmaning till vederbörande att länseller häradsvis ingå föreningar för ersättande af alla de förluster, som genom hagelskada å egendom, belägen inom förenings-dislriktet, drabba delegare i föreningen.
Nådiga tillstånd att antingen på en gång eller årligen under vissa år afverka ett bestämdt antal öfvermogna eller skadade träd till afsalu, i ändamål att dermed betäcka boställshafvarens utgifter för kyrkobyggnad och dylikt, dels, enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvaudes medgifvande, fått afverka timmer till bostadshusens omeller nybyggnad. En och annan nybygges-åbo har äfven under senare åren fått efter anvisning och under kontroll af Jägeribetjeningen tillgodogöra den ännu till timmer eller bjelkar samt kolning användbara vindfällda och torra skog. Tjärubränningen inom länet bedrifves till ringa omfång, oaktadt tillgången af tjäruved är högst betydlig, och friheten att densamma å kronans och nybyggenas skogar kostnadsfritt afhemta allmän. Denna näringsgren har visserligen blifvit uppmuntrad genom årlig utdelning af premier åt dem, som tillverkat ett visst qvantum tjära, men någon särdeles verkan af dessa uppmuntringar har ej försports, ehuru det är otvifvelaktigt, att en ökad tjärutillverkning väl skulle löna sig, utom det att den vigtiga fördelen af skogarnes upprensning derigenom skulle vinnas. Sedan det anslag till sådana premier, som genom Kongl. Brefvet den 16 November 1849 var beviljadt, åtgått, har ock ytterligare anslag blifvit vägradt i Kongl. Brefvet den 6 Juli 1858. Till husbehofs-vedbrand begagnas nästan öfverallt i landet sk ogs u ppre n sn i n gs-eff ek ter, nemligen vindfälld, torr eller brandskadad skog. Tab. Litt. F. För trädvaruförädlingen finnas för närvarande inom länet anlagde de i följande tab. Litt. F upptagne sågverk, hvarförutom under anläggning äro inom länet 4 ångsågar med 10 ramar och 21 saluvattensågar med 22 ramar. Husbehofssågarnes antal är jemförelsevis ganska ringa, af orsak, att sågningen till husbehof oftast sker å de skattlagda sågarne; de förekomma mest på nybyggena, och hafva enkla grofbladiga ramar. Salusågarne hafva till två tredjedelar mångoch finbladiga ramar, deraf ock några äro dubbla.
Nej, skall den af Bonde-Ståndet och i 1824 ^rs Kongl. Kungörelse intagna, gillade Tariff B evilla.-j Lagoch Oec.-Utsk. Mein, N.o 27. 44 för de enilla pannor, som hädanefter begagnas, oförändrad lända till efterrättelse. Hvad dernäst angår Tariffen för beskattning af pistoriska verks kannerymd, så har densamma, på ofvannämnde sätt, blifvit af de 3:ne Ofrälse-Stånden godkänd, och Utskotten få till Höglofl. Ridderskapet och Adelns bepröfvande öfverlemna , om icke detta Riks-Stånd täckes i de öfriga Ståndens beslut i detta afseende instämma. Skulle sådant icke blifva händelsen, måste äfven denna fråga genom votering afgöras; och Utskotten få, i sådant afseende, framställa följande proposition: 4:o. Den, sorn godkänner den vid Utlåtandet N:o 16 fogade Tariff, N:o 2, för beskattning af pistoriska brännvinspannors pannerymd, röstar Ja; den det ej vill, Nej. Vinner Nej s kommer, jemlikt Ridderskapets och Adelns beslut, be skattningen för pistoriska och an - Bevilln.-j Lagoch Oec.-Utsk. Mern. 4^ eira, medelst arne pannors förening lill gemensam afverkning af uti dem båda innefattadt mäske, sammansatte verk, att blifva åsatt efter samma grunder, som för begagnandet af 2:ne pannor i allmänhet stadgadt är.
Det H. Utsk. uppgifver sättet, hvarigenom en stam af omkring 27,000 man landtti upper, förutom en försvarligt öfvad, om också icke fullbildad, beväring till tredubbelt antal, skulle uppkomma, hvilket skulle till fyllest betrygga landets säkerhet; men, mine herrar! jag fäster eder uppmärksamhet derå, alt Utsk. i denna tankeyttring beräknat uppbådet af ungefär 80,000 hevär:s-skyIdige, då likväl vi, oaktadt all omtanke och hushållning, blott äga beklädnad för ungefär ?4>00° man. Noga inseende det felaktiga af ett sådant förhållande, har collegium, vid sista förslags-budgetens uppgörande, i underd. hemställt, 0111 en nåd. proposts a flätande för ett extra-anslag till ytterligare beklädnad och personel utredning, reserv för en bevärts-class, äfvensom ett annat extraanslag, för att förse bevär:s-skyIdiges så väl i bruk varande, som i reserv upplagda beklädnader med tschacots oeh klädesbyxor, hvaraf de befintliga munderingarna äro i saknad. Då dessutom armeen, med undantag af ammunitionsvagnar, är i saknad af erforderlig tross-utredning, liar jag låtit uppgöra en aproximativ calcul å de för armeen behöfliga tross-fordon, efter en ny uppgjord trossplan och modeller; och uppgick kostnaden derför till något öfvei'200,000 r:dr, hvartill dock tross-passevolance-fonden, för det härvar, , äger ett disponibelt capital af 108,000 rtdr; men II. M. lärer icke funnit skäl derom göra nåd. framställning, hvilket ytterligare tyckes bevisa, att H. M. blott äskat hvad som oundvikligen erfordras. Det ifrågavar. utlåt.
Här har en sjuk fått blodstörtning, men blodströmmen förbyter sig helt oförmodadt till praktfulla rosor, hvilket underverk förklaras af de tolf vaxljusen, som brinna framför den heliga Rosalies bild, och så i oändlighet. Det ligger en naiveté i detta, som skulle vara löjlig — om den icke vore så rörande, ty tusen och än tusen tro dock på dessa löftens ofelbara makt. En gammal munk kom och höll mig sällskap. Jag fick bland annat veta af honom, att Palermos invånare icke fira jul eller nyår, utan blott »de dödas dag». Då står klostret öppet för allmänheten, som infinner sig i massor, och barnen ditföras för att hos sin goda farfar, mor eller mormor anhålla om namnam och presenter, hvilket allt mycket riktigt kommer dem tillhanda några timmar senare. Hur det går med de barn, hvilkas förfäder icke varit tillräckligt nobla för att hängas eller hur saken numera i allmänhet kommer att ordnas, vet jag icke, ty i fjor fingo Capucinerne tillsägelse att upphöra med sin konst: »de döda skola hädanefter anständligen begrafvas». Nu kom mitt sällskap tillbaka, vi bjödo de vänlige och tillmötesgående bröderne farväl, trängde oss med möda fram genom den täta krets af tiggare, som omgaf vår vagn, och nu är Capucinerklostret med dess så väl döda som lefvande invånare »ett minne blott». Palermos museum erbjuder rätt mycket af intresse och är särdeles lämpligt som förstudie till Neapels. Det innesluter bland annat inom sina väggar de beryktade »Les métopes de Selinonte», de äldsta grekiska skulpturverk, som finnas, med undantag af Mycene’ska lejonen. De förskrifva sig ända från sjunde seklet före Kristus och anses vara af den utmärktaste skönhet. För ett ouppfostradt öga förefaller den saken visserligen något tvifvelaktig, men af ett stort historiskt intresse äro de alltid äfven för den, som icke förstår att njuta af afslagna näsor och andra antika lemlästningar. För öfrigt finnes här en samling af urnor, som kanske är en af de vackraste i Italien. Tafvelgalleriet är icke stort, men godt. Dess största intresse är ett urval af gamla altartaflor, hopsamlade ur klostren.
Enligt förslaget skulle kostnaden för ombyggnaden på guvernements-boställets tomt uppgå till 8,812 sp. d:r 50 cents, — för uppförande af vakthus på två af batterierna till 644 sp. d:r 30 cents, för reparationer af de öfriga åbyggnaderna och en del tomters afrödjande (då pastorsbostället blifvit föreslaget till försäljning), till 1,074 sp. d:r 33 cents och för en landningsbrygga till 298 sp. d:r, eller tillsammans 10,829 sp. d:r 13 cents; hvarförutan för den nya staten skulle erfordras ett tillökadt anslag, motsvarande 5,282 sp. d:r, eller tillsammans med hvad nuvarande stat består 12,798 sp. d:r. Transport Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. till B. — Då iståndsättande af kronans byggnader och tillhörigheter å nämnde koloni icke synes böra eller kunna längre uppskjutas, emedan kostnaden ökas om genom ett sådant uppskol byggnaderna få så förfalla, att de ej mera kunna repareras; då guvernören allt sedan boställets förstöring år 1837 ej haft några sammanhängande boningsiägenheter, utan måst herbergera sig i rum och lägenheter, som höra till tre serskilda tomter och i följd hvaraf en särskild hyresersättning till justitiarien årligen utgått — samt då dessa rum och lägenheter uppgifvits vara särdeles oansenliga och förfallna, likasom samteliga byggnaderna i allmänhet, enär de å dem verkställda oundgängligaste reparationerna ej kunnat motstå klimatets åverkan, bar Kongl. Maj:t funnit nödigt, att guvernementsbostället återställes samt att de öfriga kronans byggnader repareras, enligt ofvannämnda kostnadsförslag, äfvensom att för malerielens iståndsättande, hvartill särskildt förslag från guvernören införväntas, anvisas omkring 1,000 sp. d:r, då hela kostnaden skulle blifva 11,829 sp. d:r eller i svenskt banko omkring 30,600 R:dr.
För sådane fall är, utan afseende på osannolikheten, att en dylik motion skulle leda till ett för hela riket vådligt resultat, rättigheten att vägra proposition, nödig för upprätthållande af Ståndets värdighet och ordningen inom detsamma: ett upprätthållande, som öfverallt måste åligga en Talman. Helt annat är förhållandet med de Utlåtanden, ett Utskott öfver en af Konungen gjord Proposition eller en enskild Riksdagsmans motion afgifvit, utlåtanden, hvilka äro ganska skiljda från de frågor, hvilkas väckande omnämnes i Regeringsformens §§. 53, 56, 8i, 87, 89, 107, samt Riksdags-Ordningens §§. 29, 33, 34, 37. Utskotten, af alla fyra Riksstånden till frågornas utredande och förslagens utarbetande utsedde och någon gång bemyndigade att med Riksens Ständers rätt besluta, äro alltför vigtiga delar af vår representation, att deras Utlåtanden böra på ofvan nämnda sätt af en Talman kunna behandlas. Deras åtgärder äro underkastade Riks-Ståndens pröfning, hvilken Talman icke bör kunna dem undanhålla. Faran af en motsatt regel skulle icke undanrödjas derigenom, att Constitutions-Utskottet, när Ståndet yrkar proposition, kommer i tillfälle att sig utlåta. Utom det att detta tillfälle skulle alldeles afskäras, då ett Stånd med Talmannen vore ense att undandraga sig frågans behandling och derigenom förlama de öfriga Ståndens verksamhet, kan Constitutions-Utskottet minst för sig dölja vådan, äfven i dess hand, afen sådan magt, hvarigenom det, i förening med en Talman, skulle kunna omintetgöra, icke blott den Öfriga Nationalrepresentationens, utan äfven hela folkets, redan af de med ämnet mest bekante mäns utlåtande understödda Önskan. Om i ett sådant utlåtande skulle förekomma förslag, om hvilkas grundlagsenlighet meningarne äro delade, ega i första rummet Riks-Stånden och i det andra Konungen att vägra sitt samtycke till hvad vid granskning finnes verkligen grundlagsstridigt.
I anledning häraf och på de skäl, som de förvaltande Verken anfort, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutit, att ifrån den föreslagna extra roleringen af den del af städernes jord, som är Kyrkor, fromma Stiftelser samt Ecclesiastike och Civile Embetsman anslagen, böra undantagas de lägenheter, som af Capellaner och Klockare bebos, äfvensom dea milda Stiftelser anslagne jord, hvilken icke uppgår till yjtdels man - 344 . Expeditions-Utskoltels Förslag till und. Skrifvelse N.-o 189. tal, samt att sådan inom städernes områden varande säteri-jord, som vid eller efter städernes grundläggning blifvit af dem sjelfve förvärfvad, ej må annorledes än till extra Båtsmanshåll indelas; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer jemväl gillat de förvaltande Verkens tillika gjorde och med Rikets Ständers å förra Riksdagen fattade beslut öfverensstämmande underd. hemställan, att den år 1811 tillkomna extra rotering af städernes jord, hvilken på de flesta ställen omfattat sådan stadsjord, som, lill sin natur oprivilegierad, varit och är af egenskap att höra draga ordinarie rotering, och sålunda icke bort med extra rotering beläggas, skall lill all kraft och verkan upphöra, så att deraf något hinder för verkställigheten af ifrågavarande reglering icke må uppstå. Hvilket allt, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse jemte hvad i öfrigt rörande detta ämne förekommit, Rikets Ständer få i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Uppläst och godkäsdt hos Ridd. och Adeln den 6 Nov. 1834. Preste-Ståndet den 6 Bor gare -Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om priset på det krutj som från Kronans förråd Utlemnas. (Stats-Utsk. N:ris 98 & 27^0 S. A. K.
Det lyder, som följer: “Banko fuUmäktige bemyndigas att med sådana hypotheks-föreningar, ehvad de redan finnas eller framdeles varda inrättade, som utsträcka deras fastighets-belåning så, att den jemväl kommer mindre fastighets-egare till godo, å Bankens vägnar och under iakttagande af dess säkerhet, träffa aftal om öfverlåtelse på dessa hypotheks-föreningar af Bankens i laudifästigheter intecknade fordringar inom föreningarnes låne-distrikter, och af de kapital-afbetalningar, som å faslighets-lånen i förut stadgad ordning inflyta; börande för denna öf\erflyltniug, hvarigenom någon rubbning i de nuvarande låntagarnes förbindelser och rättigheter, sådana desamma genom intecknade skuldebref blifvit bestämda, icke får ega rum, följande vilkor i öfrigt iakttagas. 5'2 Banko-Utskottets Betänkande, iV.u 2t. l:o Att öfverflyttning af Bankens intecknade fordringar ej må ske utan medi vederdörande låntagares begifvande; 2:o Att sådan hypotheks-förening,. med hvilken aftal slutas, till Banken för deöfvert agnelånens kapital-återstod och summan af kapital-afbet aln ingar, aflcmnar obligationer af motsvarig! belopp, löpande med 4 proc. ränta och. affall ad i sådan form, att fullmäktige finna dem för Bankens ändamål användbara; Skolande den å de öfvertagna lånen upplupna ränta särskildt Banken godtgöras enligt öfverenskommelse; 3:o Att minimum för den låne-rätt, som hädanefter tillkommer fastighets-egareå landet, ej må af hypotheks-förening sättas högre, än 400 r:dr banko; 4:o Att de reglements-förändringar, som för öfverflyttningens utförande blifva nödvändiga, efter öfverläggning med fullmäktige beslutas och Kongl. Majus nådiga pröfning underställas, samt att rättelse, tillägg eller upphäfvande af då beslutade förändringar ej må ega rum utan fullmäktiges begifvande; 5:o
Det vore i sanning en egendomlig tolkning af den mest storsinnade handling, som någon Svensk konung utfärdat, att betrakta den såsom åsyftande icke dess verkliga ändamål, vetenskapernas befordran, utan den kommuns materiella fördel, i hvilken akademien tillfälligtvis då var förlagd. Om den store Gustaf Adolf donerat sina gods till Upsala stad, för upprättandet af en ny akademi derstädes, då kunde ifrågasättas, huruvida afkastningen af dessa egendomar finge på annan ort användas, emedan konungen möjligen kunnat anses hafva med en sådan stiftelse angifvit sin åsigt, att akademien borde vara förlagd i Upsala och icke annorstädes; men då den ädle gifvaren lemnat sin rika donation icke till nämnde stad, utan till den längesedan der anlagda akademien för vetenskapernas bästa och ej för stadens förbättrande, då skulle det ju vara en kränkning af konungens högsinnade afsigter, att. vilja förbehålla nämnde kommun samma egendomar eller att lemna dem obegagnade, sedan akademien, afen tvingande nödvändighet, eller i följd af vunnen insigt om dess oförmåga att på sin närvarande plats fylla sin uppgift, blifvit till annan ort förflyttad. Det är vä! ovedersägligt, att den store konungen icke skulle velat, motverka sitt eget ändamål, och att han aldrig gifvit ett enda hemman till Upsala akademi, om han kunnat förutse, att hans gåfva skulle missbrukas till förhindrande af den nationella kulturens högre utveckling och tagas till förevändning för universitetets qvarhällande pä det inskränkta stadium, hvaruti densamma sig befinner och länge befunnit, med hänseende till förmågan att uppfylla ej mindre statsförvaltningens behof, än de höga fordringar pä vetenskapernas och den allmänna bildningens höjande, som nationen måste göra på en sådan institution. Mångfaldiga exempel pä en dylik, ofta af omständigheterna påkallad förflyttning af donationer, från en lokal till annan, när blott ändamålet fortfarande tages i akt, kunna dessutom anföras. Att döma af de städse upprepade ansökningar om statsanslag, som numera frän Upsala akademi framställas, torde icke heller de Gustavianska godsenjjlemna en så rik och för akademiens uppehållande väsendtlig afkastning, som man i allmänhet påstått och antagit.
Efter framställd, men med nej besvarad propos. på antagande af Utsk:ts rörande denna § gjorda inbjudning, gjordes propos. på afslag derå och godkännande af voter:s-propos:n N:o 3, hvilken propos. besvarades med ja. § 23. Voter:s-propos:n N:o 4 godkändes. § 25. Utsk:ts yttrande lades till handlingarne. Formulärerna. Utsk:ls hemställan bifölls. Instruktionen för taxeringsförrättningarne. §§ 4, 5 och 7. Utsk:ts första och andra yttranden gillades, och dess sista, till Borgare-St. gjorda hemställan lades till haudlingarne. Dea 17 Augusti. SS § 17. Voter:s-propos:n N:o 5 godkändes. Utsk:ts slutliga yttrande. Godkändes. Föredross, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.-Ulsk:ts den 15 dennes bordlagde Betänk. N:o 17, ang:de tullbestämmelserna för artikeln bränvin och sprit. Föredrogs och godkändes Bevilln.-Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Mern. N:o 18, i ani. af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut i en tullregleringsfråga. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Utlåt. N:o 48, i ani. af återremisser af Utskrts Betänk. N:o 21, i fråga om tillägg till lagstiftningen angule äktenskapsskillnad. Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Mern. N:o 49, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Betänk. N:o 50, i ani. af väckt motion om utsträckning af tiden, inom hvilken underrätts s. k. småprotokoll skola till Hofrätt insändas.