Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sitt utlåt, yttrar Utsk.: ”att hufvudstadens garnison, ”förlagd på den vigtigaste militär-punkten i Riket, icke skäligen bör minskas.” Häruti instämmer äfven jag, och vill derföre blott undersöka, huru Utsk. fullföljt denna grundsats. Om garnisonen icke bör minskas, förutsätter väl detta, Den 7 Maj e. ra. att hvarken i afseende på cavallen eller infanteri någon indragning bör äga rum; och likväl har Utsk. ansett sig böra föreslå R. St. sådana åtgärder, hvaiigenoni den såsom cavallen tjenstbara delen af Konungens Lifgarde lill häst skulle minskas från 4 5 till 3 >2 man, eller, med andra ord, hvarigenom hufvudstadens garnison, hvad cavalleriet angår, skulle nec.sättas till f af sitt förra belopp. Häremot får jag dessutom åberopa de skäl, jag ofvan anfört mot all minskning af det stående cavalleriet. Emedlertid är detta icke den enda åtgärd Utsk. föreslagit, hvarigenom möjligheten af hufvudstadens försvar vid ett hastigt fiendtligt anlall betydligen minskas, emedan Utsk. i 2i:sta punkten af sitt utlåt, tillstyrkt Lifbevärts-reg: tets småningom skeende indragning. 19 §:n af K. M:s nåd. kungörelse om utsk ri f n i ngssättet och inrättningen af allm. bevar:s-manskapet stadgar nemi.: ”beväns-manskapet skall antingen in”förlifvas med indelta armeen eller med båtsmanshållet, eller ”ock utgöra särskilda corpser under särskildt befäl.” Häraf följer, att beväringen icke får införlifvas med värfvad trupp, och att, såvida Lifbevär:s-reg:tet indrages, Stockholms beväring, vid ett oförmodadt anfall, icke skulle kunna användas till stadens försvar förr, än nödigt befäl från något af kringliggande reg:ten hunnit att liit ineommenderas
Fru Hin II bör kunna motse en tids hugnesamt regentskap. * Stor Jconstnärsfest kommer att hållas i Industripalatset härstädes den 18, 19 o c h 20 dennes, och förberedelserna därtill bedrifvas nu med mycken ifver. Efter all sannolikhet varder denna fest en af de mest storartade samt också en af de allra nöjsammaste, som någonsin förekommit i Stockholm. De biträdande krafternas uppfinningsförmåga, smak o c h konstskicklighet äro därför en borgen. Icke blott härvarande, utan äfven på andra orter inom o c h utom Sverige boende konstnärer lämna bidrag till den storartade tombola, som är förenad med festen. Programmet kommer att få ungefär följande utseende: Festuvertyr: prolog; lefvande grupper; stort orientaliskt festtåg med elefanter, kameler, strutsar m. m. ; spansk dans, ackompanjerad af ett mandolinkapell; gubbar för dagen, humoristisk framställning med musik; sång med gitarr af flere. I smårummen äro arrangerade en osleria, en atelier, en österländsk gata, hverest många sevärdheter finnas. Rundt omkring läktaren en präktig rundmålning af Grabovv, utförd efter en skiss af Kallstenius. I lokalens centrum är uppbyggd en estrad under en morisk kupol. Härifrän förevisas grupperna m. m. * En berest dam gästar för närvarande Stockholm. Det är en ung norska, fröken Astrid Nsess, som nyligen anländt hit efter ett kort besök i sitt hemland. Fröken Nasss, som är född i Bergen, har i omkring ett års tid vistats i Japan, dit hon begifvit sig ensam, drifven af en okuflig åtrå efter det märkvärdiga öriket vid Österns portar. Under sitt vistande därstädes har hon, tack vare inflytelserika förbindelser, genomrest landet i olika riktningar och har äfven haft den förmånen att mottagas i det kejserliga hofvet. Återresan hit från Japan skedde öfver Stilla hafvet o c h Amerika, hvadan fröken Nsess är en af de antagligen mycket få skandinaviska damer, som gjort resan jorden rundt. Helt säkert har ingen gjort det som h o n: alldeles ensam.
Jemte det Rikets sednast församlade Ständer beslöto, att ett serskildt Arkiv, bestående af tryckta äldre och nyare Riksdagshandling-ar samt Författningar och Lagsamlingar, äfvensom andra hithörande böcker och skrifter, skulle inom Rikets Ständers hus inrättas, för att till upplysningars erhållande vara att tillgå för Representationens medlemmar och de vid Riksdagarna anställda tjenstemän, förordnades, att, under tiden mellan Rikets Ständers sammanvaro, borde uppsigten öfver Arkivet och ansvaret för detsammas vårdande tills vidare åligga den bland Riksgälds-Kontorets Kommissarier, som, emot åtnjutande af fria boningsrum i nämnde hus, skall hafva tillsyn öfver detsamma och der hefinteliga inventarier, samt att under Riksdagarna Expeditions-Utskottet borde åt någon bland sina tjenstemän uppdraga bestyret med vården af Arkivet samt dervarande böckers tillhandahållande, hvilken tjensteman skulle, efter föregångna inventeringar, Arkivet emottaga och aflemna. Beträffande åter sättet och vilkoren för begagnandet af den Arkivet tillhörande boksamling, så fingo Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret sig uppdraget att låta uppgöra och vid innevarande Riksdags början underställa Rikets Ständers pröfning och fastställelse förslag till sådana reglor och stadganden för Arkivets framtida begagnande, genom hvilkas iakttagande ej allenast förskingringen af derstädes förvarade handlingar förekommes, utan äfven samma handlingar alltid blefve att tillgå, då de för upplysningars erhållande behöfde anlitas. Till följd af detta uppdrag, hafva bemälde Fullmäktige, hvilka, enligt hvad deras nyligen afgifna Riksdagsberättelse innehåller, gått i författning om alla på dem beroende åtgärder för anskaffningen af de för Arkivets bildande erforderliga höcker och handlingar, låtit upprätta och till Stats-Utskottet, för att af Rikets Ständer pröfvas och fastställas, öfverlemnat härvid bilagda förslag till Stadganden för Riksdags-Arkivets vårdande och begagnande. Rih. till R. St.
Anläggnings-kostnad af elektriska och optiska telegraf-linier 27,727: 20. 11. Linie-skeppet Carl XIII:s expedition år 1854 22,369: 2. — D:o Prins Oscars d:o 17,307: 10. 7. D:o Carl XIV Johans d:o 15,735: 39. 5. D:o Thors d;o 9,763: 18. — D:o Gefle d:o 14,741: 26. 9. Cliefs-fartyget Chefs-fartyget Styrbjörns samt 12 kanonjollars d:o 8,040: 14. — Kanon-skonertarne Neptunus’, Hectors, Achilles’ och Eolus’ d:o 3,832: 32. 4. Ångfartyget Gylfes _ ^ d:o 6,760: 43. 4. Ångbåtarne Kares, Egirs och Nordstjernan expeditioner i Stockholms skärgård år 1854 1,782: 5. 9. Chefsfartyget Friggas samt 12 kanonslupars expedition år 1854, för att transporteras från Götheborg till Stockholm, 10,523: 40. 5. Aflöningsm. fl. kostnader för l:a förhyrda matroskompaniet 4,163: 8. 1. Underhålls-, aflöningsm. fl. kostnader för Marinregementets förläggning år 1854 å Kungsholms och Drottningskärs fästningar 39,871: 21. 7. Kostnader för till sjötjenst ooh handräckning uppfordrade båtsmän 13,104: 4. 8. Utoch afrustnings-kostnader, som ej kunnat på Carlskrona Stations särskilda fartyg fördelas, 178,412: — 9. 12 — 90 — Transport: Yarfs-utredning för skärgårds-fartyg Sjukvårds-persedlar för d:o Utredningsoch sjukvårds-persedlar för d:o Utrustnings-, klargöringsoch utrednings-persedlar för åtskilliga skärgårds-fartyg jemte Stockholms Stations ångfartyg
Äfven jag har icke nog fullständigt kunnat fatta innehållet af Herr Cederschjölds förslag. Så mycket tror jag mig likväl hafva inhämtat, att det åsyftar att så mycket möjligt försvåra ändringar i vår Grundlag. Jag erkänner Herr Cederschjölds satts, att man hör försvåra möjligheten att tillvägabringa täta Grundlagsändringar, såsom allmän princip, men då den skall appliceras till Grundlagar, hvilka innehålla så mångå bristfälligheter, som de vi nu öga, så tror jag icke att den bör allt för strängt följas, och jag för min del förenar mig derföre med deras åsigt, som sätta sig emot antagandet af Herr Cederschjölds förslag; ty då vi hafva 4 Kamrar, och deras öfverensstämmande samtycke till ett Grundlagsförslag, samt dertill Konungens sanction erfordras för detsammas antagande, anser jag häruti vara ett tillräckligt correctiv emot förhastade beslut, helst Kamrarne dessutom äga tid, att flere år begrunda saken, innan deras definitiva beslut tages. Jag anser detta correctiv i synnerhet tillräckligt, så länge vi mera äro i behof af förändringar, än att bibehålla hvad vi äga. Jag tillstyrker derföre antagande af Utskottets förslag, men har ingenting emot att discussionen uppskjutes, i händelse flere det önska. Herr Hjerta: Jag förenar mig gerna med dem, som önska alt denna disscussion måtte 63 II. 3 34 Don aa Februarii f. ni. uppskjutas, ehuru jag är öfvertygad att jag fattat Herr Cederschjölds mening rätt, och att den icke innefattar någon annan förändring, än att han fordrar 4 Stånds sammanstämmande heslut i de fal,l, då vi nu få frågan afgjord i Förstärkt ConstitutionsUtskott. Hvad åter den vigtigaste delen, eller sättet för behandlingen af Kongl. Majrts Propositioner i Grundlagsfrågor beträffar, så vet jag väl, att dermed tillgått på sätt Herr Grefve af Wetterstedt anfört, men jag vet äfven, att i 81 § står: ”Men icke må, under ”någon förevändning, Riksens Ständer förr än ”å nästa Riksdag Propositionen till bifall upp”taga.
Det synes äfven vara en orättvisa, att Kronofogden, hvilken endast har två tjensteresor genom fögderiet, då liäradsskrifvaren har ire, deremot har ojemförligt mycket större extra inkomster, hvilka dock ej blifvit beräknade till mer än 17 R:dr, sorn afdragas från hans på stat anslagne lön, 2,800 R:dr, och sålunda i sjelfva verket åtnjuter större lön, fin som i förhållande lill liäradsskrifvaren egentligen afsedd varit. Efter denna utredning anhåller liäradsskrifvaren alt motion måtte till Rikets Höglofliga Ständer ingifvas om ersättning för de från och med 1855 innehållne extra inkomsterna elier ock, om ersättning ej kan honom medgifvas, att det angifna missförhållandet måtte tagas i tillbörligt öfvervägande, då fråga Olifver om definitiv regiering af häradsskrifvare-lönen. I anledning häraf och uppå redan anförda skäl får jag vördsamligen hemställa: 616 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 385. det måtte Rikets Höglofliga Ständer antingen tilldela håradsskrifvaren i Westerbottens läns andra fögderi ersättning för innehållne extra inkomster sedan 1855, eller ock, vid den definitiva löneregleringen ål honom, fästa behörig uppmärksamhet och vigt vid del af honom angifna missförhållandet. Om remiss häraf anhålles. Stockholm den ^9 November 1862. P. A. Nyström, från Westerbottens län. Af Per Persson från Wermlands län, om åtskilliga landttnannaprodukters, såsom spanmäl och fläsk, beläggande med tull, dä de lill riket införas. Det intrång Svenska jordbruket lider af beviljad fri införsel al nästan alla landtmannaprodukler, kan ej annat än skada vår inhemska i detta yrke. lili Sverige kan från andra länder tullfritt införas spanmål, bäsk, ost och smör och snart sagdt minuteras ut irån fartyg i våra hamnar, men vi Svenskar äro icke förunnade samma frihet i utländska hamnar.
Men alt vid hvarje riksdag bestämma priset, skulle, oheräknadt osäkerheten för den löntagande, gifva alltjemnt ökade anledn:r lill klagomål och missförstånd, hvaraf man redan haft öfver nog för della ämnes skull; hvarföre, då ersättning för en, löntagaren genom fullmakt tillförsäkrad rättighet icke kan förnekas, jag vördsamt föreslår: att all beräkning af spanmål under Statens tjenares löner mätte, från och med den tid då nästa statsreglering vidtager, upphöra, och att i riksstaten till lönerne för de löntagare, som redan varit i åtnjutande af denna förmån eller framdeles blifva befordrade, måtte läggas, en gång för alla, 2 r:dr b:co per tunna för det spanmåls-qvautum, som under lönen inbegripes. Hr von Troil, Emil: Jag vill blott upplysa, att den sist väckta motionen till någon del hvilan pä ett missförstånd. Den talar om osäkerhet för personer, som hädanefter kunde befordras till penningelöner, beräknade i spanmål efter riksmarkegång. En sådan äger icke rum, ty efter den reglering, som vid föreg:de riksdag fastställdes, kommer spanmålen alltid att beräknas efter 7 r:dr Ir.co per tunna för alla löner, hvartill personer efter nämnde riksdag blifvit eller blifva befordrade. Samma förändring skulle man äfven velat införa för den redan befintliga tjcnstemannapersonalen, men som sådant ansågs innebära ett ingrepp i äganderätten, så stadgades: alt dessa tjenstemän skulle fortfara att uppbära spanmål efter riksmarkegångspris, blott med den ändring, att detta riksmarkegångspris skulle bestämmas vid hvarje riksdag efter medium af de 5 föreg:de årens markegängspris. Deraf kan jag icke finna hvarken någon oreda, osäkerhet eller orättvisa uppkomma, ulan får jag tillstyrka StatsUtsk. att föreslå afslag å den väckta motionen. Remitterades till StatsUtsk. Upplästes och lades på bordet följande från Exp.Utsk. inkomne mern.: 152 Den 14 Augusti f. m. N:o 2, ang:de upplagan af hillänget lill RiksSt:s prot. N:o 3, i fråga om prenumeration å samma bihang.
Utom det, att svårigheter för en billig jemnkning alltid uppkommo, hvilka föranledde till oredor och tvister, lärer det ock böra tagas i betraktande, att i de sällsynte fall, då hälften af löntagarens inkomst utgör mer än han i och för sin tjenst rätteligen synes förtjena, måste man tänka sig omsorger och ansvar af någon större vigt med sysslan förenade, eller ock att någon särskild representation dervid eger rum, som fordrar någre betydligare kostnader, de der likväl icke, utan att åsidosätta eller förringa Ämbetets Värdighet, kunna besparas, samt det med 4 Cap, 9 §. öfvereilsstämmer, att beloppet af underhållet för Gäldenärep och han g*a LggUtshttet: Betänkandm'. familj icke beror pu bans större eller mill» dre lönevilkor. Hvad deremot angår den af Herr Pro* fessoren föreslqgire ändring uti i o §.5 Cap. i afseende pä tiden, inom hvilken Borgenärer å inställelsedag uti Concours» mål vid KäradsRätt sist skola sig inställa, att sine fordringar anmäla och bevaka ; så bar Utskottet, lika med Herr Pro fessoren, funnit den i detta afseende till rättegångs» timmans slut klockan 7 på eftermiddagen bestämde tid vara mindre lämplig, enär på en och samma dag inställelse kan inträffa uti flere Concours-mål, och fastän Domaren icke är hindrad att dem tidigare på dagen företaga, den olägenhet likväl uppstår af den Borgenärerne lemnade frihet, att dröja med inställelsen intill den tid, då, enligt Kongl. Brefvet den 27 Maji 1801, rättegångs-timman vid HäradsRätt bör vara slutad, att, enär målens slutliga beredning ej förr än efter sista uppropet kän företagas, dertill möjligen så lung tid erfordras, att HäradsRättens Session inpå natten måste fortsättas; i anseende hvartill och då berörde, så väl för Domare som parter betydlige olägenhet, kan med antagande af den vid alla öfriga Domstolar bestämda fatalietimman, nemligen kloc* kan t2 på dagen, afhjelpas,.
Transport R:dr 89,800: — läkare, en i Klinte för sydvestra ock en i Rönne för den sydöstra delen af ön, kommande förenämnda distrikt att innefatta en befolkning af 8,698 personel-, oek det sednare 10,514 personer. Innevånarne i keg-ge de föreslagna nya distrikterna kafva förklarat sig villige att upplåta lämpliga bostadslägenheter åt der anställda läkare. I betraktande af Gottlands afskiljda läge, hvilket tvingar detta län, att uuder längre tider af året, endast påräkna egna tillgångar af läkare, utan att såsom Rikets öfriga delar kunna i detta afseende erhålla hjelp från annat kåll, utan stor svårighet ock tidsutdrägt, anser Kollegium den begärda tillökningen af läkarepersonal vara af behofvet påkallad, ock får alltså i underdånighet föreslå, att anslag måtte beviljas åt två nva Provincial-läkare för södra delen af ön, nemligen i Klinte ock Rönne, begge med full lön. Således en tillökning i utgift för detta län . R:dr 3,000: — Summa R:dr Riksmynt 92,800: — För att i korthet sammanfatta hvad, som nu blifvit anfördt, får Kollegium alltså i underdånighet hemställa: l:o att fyratioåtta (48) nya Provincial-läkare, hvardera med 1,500
Prol. 1855 & 1851. 1 Sami. 1 Afd. 32 Haft, 4 26 Slats-Utskottels Utlåtande, Jtä 92. att jemte tili penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte* titeln penningar utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Elfsborgs län. Af nuvarande räntepersedlarne hade Kongl. Maj:t ansett spanmål, smör och dagsverken samt dessutom penningar lämpligen kunna komma i fråga att såsom särskilde skattetitlar bibehållas. I länet valde deputerade hade ansett, att de räntelitlar eller persedlar, som borde för framtiden fortfarande bibehållas, lämpligast kunde bestämmas, på sätt Kongl. Maj:t sålunda föreslagit, derest icke dagsverks-räntan finge till penningeränta förvandlas, hvilket deputerade önskade och hvarå de anhöllo att Kongl. Majit måtte fästa Nådigt afseende; och hade Kongl. Majits Befallningshafvande häruti instämt Med fästadt afseende härå och i enlighet med hvad Kongl. Majit nu i den Nådiga Propositionen föreslagit, utom hvad rörer dagsverks-räntan, hvilken Kongl. Majit ansett jemväl för framtiden böra såsom särskild skattetitel qvarstå, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l':o Såsom hufvudränte-persedlar inom Elfsborgs län bestämmas spanmål och smör, hvilka bibehållas med endast de förändringar, som kunna blifva en följd af i allmänhet gifne föreskrifter; 2:o Dagsverken förvandlas hälften till spanmål och hälften till smör; 3:o Alla öfriga nuvarande, uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie-räntan inbegripne, persedlar förvandlas til! bestämd penningeränta, att jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skattetitelu penningar utgå, enligt i allmänhet stadgade grunder. Kalmar län. Kongl.
Till denna rad af utmärkte män kan jag, utan att gå grannlagenheten för nära, förena namnet Wahlberg, då Hr Glas sjelf till honom, och underligt nog till honom ensam, har en »vördnadsfull tacksamhet att frambära.» Uti en not, sid. 31, säger Hr Glas: »teorien måste i studiikursen till den teoretiskt-medicinska examen vara hufvudsak och föregå praxis. Ordnas den medicinska undervisningen på annat sätt, så förstöres medicinen såsom vetenskap, och börjar den unge läkaren att förr sysselsätta sig med medicinens praxis, än dess teori, så händer vanligen, att han allt framgent försummar densamma och får, ehuru för sent, i mer än ett hänseende och för hela sitt lif ångra sin bakvända studiiordning». När man läser detta och tillika besinnar, att denna skrift går ut på att bevisa, att den teoretiska undervisningen ensamt bör uppehållas af medicinska fakulteterna, så måste man föreställa sig, att den undervisning, som der meddelas, också hufvudsakligen är teoretisk. Huru bedragna blifva vi dock icke i detta hänseende, om vi kasta en blick på det utdrag ur förteckning öfver »föreläsningar och öfningar vid universitetet i Upsala», som Hr Glas meddelar. De ämnen, som tillhöra medicinekandidat-examen, uppgifvas nemi. vara: anatomi och physiologi, medicinsk naturalhistoria och physiologisk och medicinsk kemi, allmän pathologi och medicinens historia, semiotik med allmän pharmacodynamik samt allmän kirurgi och obstetrik. Uti dessa ämnen föreläser: Professor Sundevall: om skelettet samt speciel osteologi, och leder dissektionsöfningarne på anatomisalen. Professor Glas: om hjernans och nerfvernas sjukdomar; kliniska föreläsningar, samt propedevtisk-medicinsk klinik och poliklinik. Professor Mesterton: benens och ledgångarnas sjukdomar; synorganets physiologi; propedevtisk kirurgisk klinik och poliklinik samt speciel kirurgisk ophthalmiatrisk oeh svphilitisk Den 14 M»rs f. m. 125 klinik och poliklinik. Professor Hedenius: speciel patologisk anatomi. Professor
Riksmöte fattade beslut och gjorde hemställningar, blifvit af Konungen gillade, utfärdade och i verket ställde; men någon uttrycklig förbindelse för R. S. Justitiae Ombudsman på intet ställe finnes stadgad, att följa sådane ärender med dess uppmärksamhet, eller i ordentelig väg befordra skyndsamhet i den lagliga gång, hvartill ett passift förhållande, eller en blott påminnelse icke altid torde göra tillfyllest; hvarföre hemställes, om det icke kunde blifva Justitiae Ombudsmannen uttryckeligen föreskrifvit, att, ifrån den stund förteckning på oafgjorde ärender af ofvannämde beskaffenhet af Ståndens Cancellier honom tillställes, med sorgfällighet iakttaga allt, hvad på dess embete ankommer, för att befordra deras skyndsamma slut, och i dess berättelse vid nästa Riksdag omständeligen upgifva, hvad anstallt han dertill vidtagit, och hvarpå ett sådant slut då kan bero. Då Eric Svensson ej förmått uppge något sätt, huru R. S. Justitia? Ombudsman, annorlunda än genom påminnelser hos den föredragande, skulle kunna påskynda afgörandet af ofvannämde mål, och detta Memorial för Justitiae Ombudsman således ej föreslår någon annan skyldighet, än som i dess Instruction redan är honom ålagd, har Beredningen icke ansett nödigt att dermed taga någon vidare befattning. Föredrogs: 3 :o Ett af Commerce Rådet B. H.
Och då skall madame vara klädd i nya, fina till pianot och spela och sjunga medan monsieur LOUISE. Går det lätt för monsieur att arbeta nu? ALLAND. Ja. nickar upprepade gånger. LOUISE Det visste jag. ALLAND. pockande, aldrig nyfiken. Inga frågor, intet dig borta från min atelier. Du är en märkvärdig liten kvinna. Aldrig bråk och ingen jämmer för det jag håller LOUISE. Jag vill inte komma dit förr, än du sjelf ber mig. 176 - ALLAND. beveka mig genom din blidhet. Lilla orm! Jag börjar frukta, att du ämnar LOUISE. för att visa, att du tar fel. Skrattar. Men det skulle vara mycket svårt för mig. Tror du det? Då måste jag ju bli pockande ALLAND ser ut i trädgården. går väl inte an. Det återstår mig således inbugar sig och tar hennes hand, som han kysser. Jag kunde ha lust att kyssa dig, men det genting annat än att säga farväl. Reser sig upp, fröken Strandberg! Hviskande. A bientôt! Adieu, säga farväl till de andre. Det blir allmänt uppbrott. Gästerna komma in, och taga farväl under sorl och skratt. BERGSTRÖM till Johansson. Han tar sin rock och hatt och går ut i trädgården för att jag märkte det? Du sjöng falskt, din bof! Tror du inte, att JOHANSSON. har inte öra inte sant, Viggo? Det var han, som sjöng falskt? Det var du sjelf som gnällde för högt. Du 177 - VIGGO. Det hörde jag inte. LIND som håller på att säga farväl till Louise. vi få sällskap. Monsieur Alland! Vänta ett ögonblick ALLAND. Det skall bli mig ett stort nöje. De gå. BERGSTRÖM till Lilly. God natt! Är Erna gången? LILLY. Ja, hon mådde inte riktigt bra. JOHANSSON bugar sig för Louise. ligt, fast den bofven Bergström sjöng falskt. LOUISE. Tack för i kväll! Det var mycket gemyt Jag tyckte, det lät mycket vackert. BERGSTRÖM. det var han sjelf som inte höll sig uppe Jag bryr mig inte om att försvara mig
Cederströms tal till mig om ensidighet och på hans försäkringar om sitt nit för nykterhetens sak får jag svara, det jag önskar, att hans nit att befordra nykterhet måtte vara lika varmt, som hans städse ådaga-' lagda ifver att bereda framgång ål Gr. J^agerbjelkes åsigler. Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall å Utsk:s nu i afseende på förevande § afgifna förslag och sedermera till afslag derå och vidblifvande af Ståndets förut fattade beslut framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag, samt, efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den, som anser R. o. Ad. böra, med frånträdande af sitt förut fattade beslut, bifalla 17:de §:n af den i Serskildta Utsk:s Utlåt. JVs 20 föreslagna förordn., ang:de vilkoren för bränvins försäljning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, vidblifver R. o. Ad. sill förut fallade beslut och varder berörde § afslagen. Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit med 23 Ja emot 11 Nej. 18:de punkten, angele § IS. Hr Gr. o. Landtm, uplyste, alt R. o. Ad. för ifrågavande § hade antagit följande redaktion: ”Kannetals-afgift för minuthandel med eller utskänkning af bränvin skall, för hvarje halfår, förskottsvis erläggas och inbetalas i Slockholm lill stadens Drätsel-kommission och å öfriga orter till den, sorn.eger kronoutskylclerna upbära; hvarefter, å landet upbördsmannens qvitto bör, för alt vara gällande, sednast inom 8 dagar lill annotation hos Häradsskritvären företes”.