Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Jöns Andersson från Malmöhus län, om antagande af en allmän grund för beräkning af bouppteckningsarfvode för fastighet. Sedan till följd af sednasle Bevillningsförordning de fasta egendomarnes värde blifvit så betydligt förhöjdt, anser jag den gamla praxis, ali bouppteckningsman å summa inventarii beräknar sitt arfvode äfven för fast egendom med 1 procent, blifva allt för mycket betungande för sterbhuset], och jag tillåter mig derföre vördsamt föreslå eli sådant stadgande: att derest öfverenskommelse emellan boutredningsman och sterbhusdelegare icke blifvit träffad om arfvode, detta må aldrahögst upptagas för fastighets - värde till: 1 procent, då summan uppgår till 10,000 R:dr. I procent 20,000 ” i procent 50,000 ” ^ procent 100,000 ” eller deröfver. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1862. Jöns Andersson, från Malmöhus län. Bih. till H. St. Af Bengt Johnn Holmlin från Göteborgs och Bohus län, om upp häfvande af eller ändring uti 24 Kap. 32 $ af 1686 års Kyrkolag, i fråga om Klockares skyldighet alt fortskaffa Domkapitlens och Kyrkoherdarnes embetsbref. ”Ladan går”, är ett uttryck, som på sednare lider har försports, utan att man kanske kommit att tänka på ett i sammanhang dermed stående missförhållande, den så kallade kiockareposten. Uti vår nu gällunue Kyrkolag af år 1086 Kap. 24, § 32, finnes nemligen stadgadt såsom en af de Klockaren åliggande skyldigheter: ”Han skall ock bära Kapitlets, Prostens och Kyrkoherdens bref till Prosten, när de honom tillhandakomma, lill nästa Klockare och, der sådant försummas, till skadan, som deraf följer, svara.” Denna för våra klent afiönade
(Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) » staden Christinehamn, för uppmuddring af hamnen och segelrännan vid denna stad, å 24,000 B:dr, emot enahanda återbetalnings-skyldighet. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1850.) » staden Wadstena, för hamn-anläggning derstädes, å 32,000 B:dr, emot sistnämnde återbefalnings-skyldighet. (Beviljadt vid omförmälde riksdag och anordnadt år 1850.) » samma stad, för hamnens fullbordande, å 10,000 B:dr, emot dito. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag samt utbe taldt år 1855.) » Direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten, å 140,000 B:dr, för hamnbyggnaden vid nyssnämde stad; hvilket lån skulle utgå med 14,000 B:dr årligen samt efter 5 års förlopp från slutet af det år, hvarunder första hälften af lånesumman blifvit lyftad, återgäldas genom årlig inbetalning af 8 procent å lånets hela belopp under 14J års tid. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1846.) » Arboga ås upprensning, emot återbetalning af 6 procent årligen å ursprungliga lånebeloppet, hvarvid beräknas 4 procent ränta för det återstående kapitalet. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag samt utbetadt år 1855.) för upprensning och fördjupning af Köpings d, emot dito dito. (Beviljadt vid dito och utbetaldt med 13,333 R:dr 16 sk. nämnde år.) n slussanläggningar i Clara eif vid Dejefors ocb Forshaga inom Nedre Ulleruds och Grafva socknar i Wermlands län, emot dito dito.
Tullbestämmelsen för gamla och synbart brukade kläder, som införas med annan lägenhet, än deri, hvarå de uppgifna egarne sig befinna, anslgs bura Irån förslaget utgå. Mynt j Silfver-, Svenskt: ansågs böra förblifva vid förslaget , sä länge realisation icke eger rum. Olivereller Bomolja : Införseltullen utsattes till 8 sk. per kanna , då varan in^ kommer uti fastager, men till 30 sk. per kana na, då den införes uti flaskor. Papper; korteller så kallade carlin f Införseltullen derå nedsattes till 2* sk. per 1 Rig. Peppar: Införseltullen nedsattes till § sk. skålpundet. Koksalt: Införseltullen nedsattes till 3*2 sk. per 1 tunna. Öfverskärare-saxar: Införseltullen bestämdes lill 5 R;dr af 100 R:drs värde. 68 Prot. Utdrag den 8 October lgsgl Silke, rStt : ansågs böra förblifva vid hvad om tullen derå i iös6 års Taxa är stadgadt. Socker, rått: Tullen bestämdes i likhet uied föreskrifterna uti 1826 års Tulltaxa. Socker , beredt: Införseltullen derå utsattes till 5 sk. per skålp., hvilket gäller äfven för de , såsom förbjudne , bär ofvan utförde slag af beredt socker , i händelse detta förbud icke af Kongl. Majit bifalles ; äfvensom med utförseltullen för beredt socker ansågs böra förblifva vid förutnämnde nu gällande Taxa. Och borde, i följd af hvad här ofvan sägs, tolag utgå af nedannämnde varuartiklar, iremligen : boksvärta, färgträd, hudar och skinn, silke , socker och ull. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:oa4o, i anledning af aterremiss från respective Riks-Stånden af Utskottets Betänkan - Prat. Utdrag den 8 October 182g.
om framtidshopp. ^Där hennes stol, i hvilken hon satt med nacken lutad mot ryggstödets siden och lyssnade tyst den långa natt till alla de dikter, jag skref under tiden. ^Där hennes llomlord. " Mvar ros har gått ut, och lladen ha fallit vissnade, döda. ~0, kunde jag — vore det hlott en minut — få se dem som fordom växa och glöda! » Här i sta ' n, ja, » sade fru Björklund. » Men i Granköping » Och så kom den fram igen, hela den där historien, som de hört så många gånger förut. Emelie måste fara till doktor Smedman i Granköping. När ingen annan kunde hjälpa, så kunde han, och man måste ju försöka allting, när det var fråga om lifvet. Hon hade nu i två och ett hälft år gått och dragits med sitt onda och inte velat rådfråga någon annan än deras husläkare, doktor Classon, bara af fruktan för att han skulle bli stött, och hon hade inte blifvit annat än sämre och sämre. Men nu, när det foll sig så bra, att han själf reste bort, kunde väl de göra detsamma. Han hade visserligen varit där och skrifvit recepter och anvisningar och presenterat sin vikarie för de två månader han skulle vara utomlands, men det var i alla fall lättare att göra den där lilla resan nu, än då han var hemma. Och nu skulle man passa på, det hade den lilla vältaliga och tjänstaktiga fru Björklund föresatt sig, och hon tog af sig både kappa, hatt och handskar och talade och talade och vred och vände på saken, tills hon ändtligen fick de båda damerna att se den från den sidan hon ville och lofva resa redan i morgon dag. Och på det viset hände det sig, att det blef allvar af med Granköpingsfärden. Men det var mycket hemlighetsfullt. Ä t jungfrun och alla bekanta sades det, att man for och hälsade på släktingar, och det var ingen mer än fru Björklund, som visste hvart kosan ställts. Tre dagar senare kommo de igen, och då hade Emelie fått veta, att hon hade njurlidande i stället för magkatarr, och att allt hvad doktor Classon sagt, att hon skulle göra, det skulle hon inte göra, och att allt hvad han sagt, att hon inte skulle göra, det skulle hon göra.
9. ö3Ärligt och samvetsgrant ha vi natt och dag ätit och druckit tillsamman med våra gäster, vid musik och lukul-liskt dukade tafflar, der vinet löst tungans band, så att till och med soldyrkaren från Bombay vid ett festligt tillfälle lät sin öfverstepresterliga prestige fara och i en slags epi-kureisk Kalkas-yra jublade: Wer nicht liebt Wein, Weib und Gesang, Er bleibt ein Narr sein Leben lang! Vi ha haft österlandets vise alt smutta på vår punsch, och på Kairogaminspråk har generalsekreteraren citerat en liten toast för smörgåsbordssnapsen. Bastanta festmiddagar och supéer hafva aflöst hvarandra, så att öfverstepresten Modi, innan han lemnade oss, i sitt stilla sinne bör kunna gladt sig åt att hafva framstält en ärlig önskan om att våra boskapshjordar måtte forökas. Och för att motivera vår goda aptit visade vi i Upsala orientalisterna prof på » hur man åt som man äter i ungdomens vår *. Inför alla dessa förkrossande fakta, vittnande om, att vi ärligt sträfvat att häfda vår ära, våra bruk och sedvänjor m. m. inför österlandets barn, måste talet om * hum-bug » från vår sida förstummas. Skulle kritiken öfverflyttas på orientalisterna sjelfva, deras generalsekreterare eller kongressens betydelse som ett öfverläggningscentrum för den österländska forskningen, så äro vi nog blygsamma att icke inlåta oss i resonnemang om saken.Yttre glans och inre halt. Några iakttagelser från orientalistkongressen af Gunnar Hfflgerstolpe. H. M: t konung Oskar II: s allbekanta tur i vädret hade ej heller förnekat sig, då de fräjdade orientalister från öster-och Vesterland under H. M: ts höga protektorat sammanträdde till sin åttonde allmänna kongress. Indiansommaren hade skänkt oss en af sina vackraste dagar med högblå himmel, klar luft och värmande sol. På Riddarhustorget myllrade det af folk, som af pickelhufvade poliskordonger trängdes undan och packades ihop, för att vägen skulle vara öppen och bred för de vise.
Afven med antagande deraf, att norra stambanesystemet komme att sluta, när det med Gefle-Dala jernväg förenats, lede det icke något tvifvel, att sidogrenar på denna senare väg skulle uppkomma, och ibland dessa en bibana från Jädrans station i nordlig rigtning 3 mil till Ockelbo kyrka, der en passande begynnelsepunkt skulle blifva för upptagande af Helsinglands och nordliga landskapens personaloch varutrafik, särdeles under vinter - månaderna, då ångbåtskommunikationen vore stängd, helst då i betraktande toges, att trafiken äfven vintertiden följde denna rigtning från Jemtland, Herjeådalen och Helsingland till mellersta Sverges vestliga landskap; hvarföre äfven i de nordliga provinsernas intresse yrkas, att det förra alternativet, jernbanornas förening vid Storvik, måtte varda antaget och godkändt. Ehuru Statsutskottet i sitt ofvannämde utlåtande förespeglat möjligheten deraf, att norra stambanan , kunde från Gefle-Dala jernväg framdeles erhålla ytterligare utsträckning till ännu mera nordligt belägna orter af riket, så ville det dock synas, som skulle lokala omständigheter, bestående ej mindre i de höga bergåsar, hvilka åtskilde Norrlands stora floddalar, inom hvilka dessutom odlingen egentligen vore sammanträngd, än ock de stora afstånden emellan dessa floddalar samt de Norrländska flodernas betydliga bredd, lägga svåra hinder emot utförandet af nämde plan. Norrlands egentliga stambana vore Östersjön, från hvilken i nordvestlig rigtning längs fioddalarne kommunikationsleder till det inre af landet erfordrades, hvarmed början för Helsingland redan vore gjord genom tvenne af staten med lån understödda mindre jernvägar. Af det vid sist omförmälda sammanträde i Gefle hållna protokoll inhämtas vidare, att länets hushållningssällskap beslutat den mest odelade tillstyrkan af undersöknings-kommittéens synnerliga afseende på den här ofvan till hufvudsakligaste innehållet intagna muntliga framställning, hvilken ock länsstyrelsen uti skrifvelse den 8 Februari 1859 för sin del understödt.
Det har derför ansetts tjenligast, att hjelpligen underhålla dessa båda äldre fregatter samt korvetten Najaden under den tid, de ännu kunna uthärda, för att åtminstone till exercis användas, men deremot till nybyggnad upptaga en fregatt af denna klass samt en korvett. De under nybyggnad varande linieskeppen Stockholm och Skandinavien samt det till förbyggnad upptagne skeppet Försigtigheten syntes deremot lämpligast kunna förändras till fregatter. 1 anseende till den i allmänhet för lågt beräknade kostnaden för fartygens underhåll, hade uppkommit det menliga förhållande, att materielen, all möjlig hushållning oaktadt, icke kunnat bibehållas i det fullkomligt goda skick, som måste utmärka ett krigsfartyg och dess inventarier, om detsamma skall kunna uppfylla sin bestämmelse. Om åter den åtgärden noggrant iakttoges, att årligen i förråd upplägga af de till de olika fartygen och deras inventarier erforderliga, försämring minst underkastade materialer, till ett värde motsvarande den årliga underhållsprocenten, så borde staten derigenom vara förvissad om uppfyllandet af det för en flottas tjenstbarhet högst vigtiga vilkoret: alt materielens underhåll fortginge i jemnbredd med densammas komplettering. Uraktlåtenheten häraf vore, un - Stats-Utskottets Utlåtande, PI:o 162. 15 der iakttagande af den strängaste hushållning, ett icke endast skadligt, utan äfven farligt slöseri, emedan såsom effektiv angåfves en styrka, som ej vore det i verkligheten. Till förekommande af den förvillande åsigt om den materiel, som vid ett krigs utbrott skulle vara till försvaret att använda, på ett sätt, att icke de första uppkommande förluster deruti vållade obotliga luckor, erfordrades dessutom, att ett, i förhållande till den effektiva materielens omfattning och beskaffenhet samt dennas proportion till den disponibla personalen, afpassadt reservförråd af fartyg sbyggnads materialier och inventarier, sukcessivt under fredstid bereddes.
Se Statsbidrag rensningar å. 17 Jan. a. a. 25 Febr. till vägar. Oq fe) ta g g fc!- CG Cj — a TT QN. CG i-* 5* o CD *73 Tö4 o CD w r* SMotioner inom i-Stånden. e Samlingen.) 1 Samling. Afdelning. eller emorial. £s po K1 to to a c cc n> *• Eiks-Ståndens Beslut. •S Qj K ^ < <-i » B" 1—< 250 “ 5 • d5‘ to 7$ CD w et CD C N:0 N:o N:o Sid. Kidd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. | Bondeståndet. N:o § rättande a( fullständig plan 1 1 1 till A. 79 4 i 179 — b. 20 Okt. 1863 b 20 Okt. 1863 b. 21 Okt.1 803 b. 21 Okt. 1863 Norrbottens län. om anslag till ett vägarbete mellan Skröfven och Lejpojerf för afböjande af be102 farad hungersnöd i 4 i 96 — b. 2 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj 90 21 Norrländska kustvägen, om undersökning i afseende på omläggning af en del utaf den stora, se Enånger. Norrtelje, om låneunderstöd till betäckande af gäld för uppförande af skolhus åt elementarläroverket i — Bg. 63 4 i 139 F22 Se Åttonde HufvudTiteln. » om utvidgning af elementarläroverket!', se Elementarläroverk. Nya varfvet vid Göteborg, angå- ende försäljning af, se Göteborg. Nyberg, om årligt anslag af 500 R:dr till f. d. Rektorn, Adjunkten E. J 1 4 i 153 52 Se Nionde HufvudTiteln. Nybyggen i Norrbottens län, om upplåtande af smärre kronan tillhöriga jordrymder åt, se Hemman och Nybyggen. Nyköping, om anslag till upprensning och rätning af rännan i det s. k.
2. §ör att ät efterfommanbe beraara minnet af -pané b^aj:t konungens ocb de£ »poga ©emats, penneö $ftaj:t drottningen^ ^röningsfef, bafrae QSi ,3 ät 0tprelfen af raar 33anf uppDragit art, till eitaifanDa ftorlef, farn i fåDana fall tillförne marit bruflig, (åta pregla cn jfåDepettning, för att, å raåra mägnav, öfraerlemnaö till äbanö 9ftaj:t konungen, SDefj ögöga ©entål od) öf* riga SSReDlemmar af Det ^ongl. •pufet, famt i öfrigt utDelaé på fått raår, meD anmälan om Detta bejlut, Den 15 fiftliDnc Slpril till $ong(. !Dlaj:t afiåtna unDerDåntga jfrifraelfe omförmäler. §. 3. Sfter att fjafraa pröfraat alla från fifta 3iiféDagen l)railanDe, lagligen be* reDDa, förflag till änDrtngar eller tillägg i 3vifet» ©runDlagar, (>afrae *201, uti unDerDåntga ffttfmelfer Den 14 od) 17 Dftober 1844, Dels ()oö Äongl. ®laj:t anmält, att 2Bt enhälligt antagit en af ivongl. Sftajtt i ajlåten nåDig ^ropoft* tion företagen föränDring af 87 § 3vegering$*$ormen, famt Delö till ^ongl. SRaj:t» nåDtga faflfiällelfe öfraerlemnat De tblanD ofraanberörDe förflag, font af alla fpra 3vifö*0tånDen blifrait antagna; Dd) feDan ötongl. SJajrt
Kammar-kollegii utslag den 18 November nästlidet år, hvaraf inhemtats, att bemälda Kollegium, vid piöfning af ofvannämnda utaf Landshöfdinge-embetet afgjorda och både underslällningsvis samt genom besvär af Kammar-advokatfiskals-embelet lill Kollegium inkomna mål, gjort den ändring i Landshöfdinge-embetets beslut, att, beträffande beloppet af vederlagsspanmålen, denna skulle, efter afdrag af halfva rågan, med 22 tunnor 21J kappar fast mål, Pastor i Botkyrka och Salem årligen tilldelas och att, hvad anginge tiden, hvarifrån fyllnaden i della belopp linge åtnjutas, Kyrkoherden Wennerström icke, emot föreskriften i Kongl. Kungörelsen den 8 September 1824, rötande fordringars utbekommande hos Statsverket, egde alt förr än från och med 1859 års början sådan fyllnad tillgodonjuta, dels ett af vederbörande tjensteman inom Kongl. Ecklesiastik-departementets Expedition under den 2 1 sisllidne April afgifvet betyg, innehållande, alt underdåniga besvär öfver Kammar-kollegii förenämnda utslag icke inom stadgad tid blifvit hos Kongl. Majit anförda. Stats—Utskottet, som tagit detta ärende i öfvervägande, anser, att frågor om anvisande af statsmedel till så beskaffad! ändamål som det förevarande, icke lämpligen böra genom enskild motion göras till föremål för Rikets Sländers pröfning, utan alt vederbörande i stället må i sådant afseende vända sig lill Kongl.
Sålunda får jag i underdånighet föreslå, att det åt infanteriet och jägarne anslagna beväringsmanskap, som under den med stamtrupperna gemensamma vapenöfningen kommer att med dem införlifvas, må beklädas och utredas lill alla delar lika med dessa trupper; hvaremot kavalleriets och artilleriets beväringsmanskap, som endast excercerar till fosls, och således icke kan på samma sätt med stamtruppen förenas, kan umbära den lifmunderingen tillhörande hufvudbonad, men i öfrigt bör beklädas och utredas lika med stammen, med undantag af hästmunderings-persedlar. Bil. N:0 1 till Kongl. Maj.-a Prop. l84jj Haft. 1. 5 34 I öfverensstämmelse med dessa grunder, har jag låtit upprätta uträkning å kostnaden för beväringsmanskapets beklädnad, remtyg, tross och utredning, så väl hvad beträffar den första uppsättningen, som den årliga underhållskostnaden. Jemlikt samma uträkning kan första uppsättningen af de för beväringsmanskapet erforderliga persedlar verkställas med ett kontant anslag: för arméen af R:dr 130,200: „ flottan af omkring 20,300;—-— 150500' — dock under vilkor, att nödiga reqvisita till beklädnadspersedlar, jemte remtyg, utrednings och lältlagstross-effekter, kunua kostnadsfritt tagas från det för krigsbehof bildade reserv-förrådet. Denna utväg anser jag mig böra företrädesvis i underdånighet föreslå, så väl till underlättande af en högst nödig omsättning af de i förrådet sedan år 1830 upplagda dyrbara materialier, som ock till undvikande af en allt för betydlig utgift, på en gång, hvilken utgift, för anskaffning af reqvisita till beklädnad för hela antalet 14,525 beväringsskyldiga skulle uppgå till omkring 800,000 R:dr. Reserv-förrådet eger för närvarande reqvisita till beklädnad och utredning för en styrka af 15,500 man.
Anton von Liewen åt Ridd.direcCn uppdragit handhafvandet af åtskilliga dispositioner, hvilkas innehåll, enligt hosgående i afskrift bifogade transsumt af testamentet, hufvudsakligen innefattas i följande 3:ne punkter, nemi.: i:o Äger Ridd.direcCn att 3:ne månader efter verkställd bouppteckning bekomma 6000 r:dr, hvilka böra i evärdeliga tider fruktbara göras med 5 proc. ränta årligen, li v ilis, en lanta tillställes den uti Svea, Götha och Wendes Rike varande bevisligen fattigaste Fröken von Liewen; dock kommer testators syster Fröken Mariana L. von Liewen alt vid första ränteförfallotiden räntebeloppet emottaga och sedermera allt framgent i sin lifstid årligen uppbära. 2:0 Sex månader efter bouppteckningen bekommer Ridd.- directm 20,000 r:dr, sorn likaledes böra uti evärdeliga tider fruktbara göras, med 5 proc:s årlig ränta, hvilken fördelas i 10 pensioner å 100 r:dr hvardera, för att årligen utdelas till 10 fattiga fröknar af Grefiiga och Friherrliga Svenska ätter; och 3:o Skall Ridd.direcCn, i händelse att August A-Vilh. Antonsson, hvilken blifvit genom ofvannämnda testamente tillagd större delen af testators efterlemnade lösa och fasta egendom, med döden bortgår, utan alt efter sig lemna lefvande barn eller afkomling,-)!-, tillfalla allt hvad bemälde August Wilh. Antonsson efter sin död i fast och löst qvarlemnar, med undantag af så väl det han till sin efterlefvande hustru, om en sådan honom öfverlefver, förordnat i öfverensstämmelse med de, till hennes fördel, honom i testamente tillåtna medgifvande!), som ock de i to punkten af testamentet honom skänkta fasta egendomar.
Att vid skattläggning å jord öfvervägas, huru stor afkastning den kan gifva, sä att, sedan räntan är afdragen, åboen må kunna hafva sin näring ; att vid bestämmandet af räntepersedlarne tillse, hvilka i orten produceras och hvilka med minsta tunga för åboen kunna utgöras: att’ pröfva, om icke dagsverken icke så mycket gagna Staten, som de äro skadliga för arbetaren genom hans hindrande från sysslosättning för egen räkning: att undersöka, i hvilken mån skyldigheten att hålla krigsfolk kan genom det obestämda och olika i utgifter blifva af menlig inflytelse på åkerbruket och således på ett rättvist sätt jemka rustnings-skyldigheterne rusteller rotehållare emellan : att tillse huru skjutsnings-, väghållningsoch allmänna byggnadsskyldigheter med flere onera af samma beskaffenhet måge blifva så jemnt förde - 285 lade, att den ene icke mera än den andra betungas, heldst i motsatt händelse , åkerbrukaren för mycket hindras från sitt egentliga yrke , hans dragare förderfvas och villkoren för jordbruket förstöras: Allt detta och mycket mera , som vid tillämpningen af Kameral-författningarne förekommer, synes mig vara af närings-egenskap. Om det sammandrag af Kameral-författningar, hvilket, som mig sagdt är, skall vara under arbete, vore fullbordadt, skulle, som jag förmodar, det tydligen visa sig, i hvilket oskiljagtigt förhållande dessa författningar stå till jordbruksnäringen, och huru svårt, om icke omöjligt , det för närvarande skulle blifva , att åt en myndighet uppdraga befattningen med Kameralärenderne och åt en annan förvaltningen af jordbruksnäringens angelägenheter, hvilken förvaltning förnämligast består i Kameral-författningarnes tillämpning. På dessa grunder vågar jag tillstyrka, att Kameral-ärenderna, på sätt Committerade underdånigt föreslagit, bibehållas under Inrikes Departementet.
St:rs Just.-Ombudsman samt hans Suppleant; och befunnos, vid valförrättningens slut, följande Herrar blifvit utsedde till Elektorer: Gr. Sparre, Erik, med 85 röster. » Björnstjerna, Garl Magnus, med 84 röster. Frih. Leijonhufvud, Axel Gabriel, med 85 rörsler. » Mörner, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran, med 85 röster. » Armfelt, Magnus, med 83 röster. » af Ugglas, Curt Gustaf, med 85 röster. » Braunerhjelm, Ferdinand, med 84 röster. Hr Trolle, Carl Axel, med 82 röster. » Klingstedt, fullm. Gr. Sparre, Gustaf Adolf, med 85 röster. I. » von Ehrenheim, Per Jakob, med 82 röster. » Silfverstolpe, David Ludvig, med 85 röster. » Ros, Anders Emanuel, med 72 röster. Suppleanter: Frih. von Beskow, fullm. Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik, med 72 röster. Hr Treffenberg, Curry, med 72 röster. » 313. » Drakenberg, Sten Johan, med 70 röster. Frih. von Höpken, Nils Albrecht, med 69 röster; sedan genom lottning emellan de 3 ledamöter, som erhållit 72 röster, blifvit bestämdt, hvilkendera af dem skulle ingå såsom elektor, och i hvilken ordning de båda öfriga komme att såsom suppleanter inträda. Upplästes Exped.-Utsk:ts Skrilvelse-förslag N:o 13, ang. Riksdagens förlängning på en månad. Gr. Mörner, Carl Göran: Grundlagen säger, att om Riksdagsförhandlingarne ej hunnit afslutas på tre månader, skola R. St:r anmäla sådant hos Konungen och äska, att Riksdagen måtte fortfara någon viss tid. Delta innefattar, att det är ett anspråk, som R. St:r dervid framställa. Ordet anhålla deremot, som förekommer i ifrågav:de förslag till skrifvelse, synes mig förutsätta rättighet för Konungen alt vägra sitt bifall, och att Konungen kunde vid R. St:rs begäran fästa det afseende han ville.