Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
9) T j ä n a r såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, f n s k a och g a m l a ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag ', spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. A k t a är denna balsam endast, om hvarje flaska är tillsluten m e d en silfverkapsel, s o m bär m i n firmastämpel: Adolf Thierry, Apotheke zum&gt;Schntzengfel i n Preg " rada&gt; och är försedd m e d ofvanstående gröna skyddsmärke. THE H A L L. — Hvard. Helgd. A l l m. Telefon 58 48. är enligt en mängd RAUEN köpares omdömen och utlåtanden den bästa e] depöt finnes torde man beställa direkt under adress: Schutzengel-Apothelee des A. Thierry in Pregrada bei Rohitsch-Sauerbrunn, Österreich, Franko hvarje postSPARKASSERÄKN N I G PROMENAD * &amp; • TARISTMASL (IN &lt;- station i Skandinavien kosta Sändas m o t efterkraf. Räntegodtgörelse I landsorten boende direkt till banken. samt i förhållande T h e torde hänvända sig såväl England Gör Aktiebolaget ett Obs.! S t o c k h o l m s till Rauen elegans åkes s o m besök Stort af hållbarhet flesta den prisbilligaste. 47 v e r k a n Hed denna salva blef en 14 år g-ammal för obotlig ansedd benröta fullkomligt läkt, nyligen £fven ett 22-årigt svårt kräftartadt lidande. Engelsk undersalva Kr ett vid de svaraste, äfven gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning v i d: ondt bröst hos barngöres.
I anseende härtill hade motionären begärt, att staden Fahlun måtte erhålla den nedsättning i båtsmännens antal, H vartill "den rättade bevillningen för hus och tomter och den nedsatta för borgerlig rörelse må föranleda. ” Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som erhållit remiss å berör - 4 Statssamt Allm. Besvoch Ekoru-Utskoliens Utlåtande, N.o 86. de Memorial, har, för behandlingen deraf, med Stats-Utskottet sammanträdt; och få Utskotten till en början upplysa, att, enligt Kongl. Brefvet till Förvaltningen af Sjöärendena samt Kammaroch Commerce-Collegierne af den 21 September 1839, angående regleringen af städernes båtsmanshåll, samt Kongl. Maj:ts under samma dag i Nåder fastställde fördelning mellan städerne och köpingarne i Riket af de ordinarie båtsmansnumer, sorn de vore skyldige att gemensamt underhålla, Fahlu stad, som endast för hus och tomter samt borgerlig rörelse, men ej för innebafvande jord, blifvit till deltagande i båtsmanshållet uppförd, skulle för en bevillningssumma a f 3,112 R:dr 43 sk. 7 r;st B:co, utgörande medelbeloppet af stadens bevillning under de fern åren från 1828 till 1832, och hvaraf 1,842 R:dr 16 sk. beräknats för borgerlig rörelse och återstående 1,270 R:dr 29 sk. 7 r:st. för hus och tomter, vidkännas ett antal Sju afbålsmän, efter stadgadberäkningsgrund af 429 R:dr 39 sk. 9 r:st. på hvarje båtsman; samt att Kongl. Maj:t i högstberörde Nådiga Bref förklarat, att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers förut fattade beslut, det på städerne sjelfva berodde att vid hvarje Riksdag hos Rikets Ständer göra anhållan om den förändring i regleringen af städernes båtsmanshåll, hvartill städernes stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda.
Det är visserligen sannt att så är i många städer, men det är icke så få städer i lliket, der taxeringen till fattigskatt bestämmes belt och hållet oberoende af Bevilln:s-Stadgan, der en Taxerings-komité sättes som blott och bart efter heder och samvete och sitt bästa förstånd bestämmer denna beskattning, och jag önskar att de Taxerings-komitéer, som skola bestämma bevillnm till Staten, gjorde det så noggrannt, som jag känner att dessa Taxerings-komitéer göra. Jag fortfar att yrka edens borttagande på de skäl som jag bär anfört, synnerligast de att om denna ed sä tolkas, som Taxerings-komitéerna tolka densamma, så är den icke af något värde, och när en ed icke är af något värde, så bör den icke heller missbrukas. Hr Printzensköld: För att icke förlänga discussionen, får jag endast förena mig med hvad Gr. af Ugglas sednast anfört, och lika med honom yrka bifall till mitt framställda förslag. Hr Ribbing: Jag är skyldig att svara Gr. Sparre på den framställning han gjört. Han har frågat: ”hvarföre icke borttaga alla eder om man vill borttaga denna”. Derpå svarar jag, att man icke kan göra allt på en gång; man bör börja vid någon och jag anser denna dertill lämplig emedan denna ed hvarken angår lif eller ära, och således icke är så oundgängligen nödig som man anser den vara. Här är nemi. endast fråga om den upskatlning för året af personers inkomster och egendom, hvilka vid taxerings-förrättningen ifrågakommer. Således tror jag att om man vill minska ederna i vår lag, hvilka äro alltför många, så bör man väl göra det der det kan verkställas. Det andra skälet, hvarför man bör borttaga eden är nyligen utaf Gr. af Ugglas utveckladt, nemi. att Bevilln:s-förordn:s stadganden äro så svåra att förstå, att man om dem har olika meningar. Det tredje skälet är det-som jag nyss åberopat, att vår lag vill att man icke i oträngdt mål skall bruka eder. Såsom exempel derpå ber jag att få anföra, att sjelfva vittnes-eden icke får 412 Den 27
Atuj:t under den 20 IX o vem lier t 84d förlilarut 8>A telik tiunnu temnu l)iluIt tilt lillie 18 8tänder8 tlräAU varande uiiclerdäntAS anliätluu. t)ä IXoiiAl. Naj:t emedlertid un8er linfvnd8aldiAa ulXiuten med den af ti i lie! 8 8tänder liOAärdu nndersölinin» liatva varit telie eAentliAen utt tillvinna XonAt. Naj:t oeli IXronun en rinAa, opärälinud leidel, utun 8nurure utt lietrvMu ulioerne ä X^rlioliemmaneil emot ullt för liöAs oeli tietunAande ufAätder, 8un»t taeredu de88u älioer en inöjliAliet utt till iiemiiiuiien förvärfva jordeAundeoeli <l!8po8ition8iäitt, livtlliet ändamät Xonnt. i^Iaj:t ltniier tininiu vinnu8 pä en enlilure, mindre tie8Värtig oeli Ii08i8um, väA, vill tioiitzl. Hallund fö>8ä1iru8 om fruiiittdu o^vutdt ätnjuiande ut' den uf«ätlt al' i liana varande tv vrlioliemman , livttlien txviliornu oeli 1^>e8tei'8liapet, pu Aiannt al' tnnänAtia ulti:>ii(ttin»ar nied nnvurande älioer oeli arrendatorer, njiptiära, su att afAätden för lrumtiden jolie tian olias etter min8liL8; 2:o IXuvarande Xliner oeli iVri-endutorer
Grefwe Oa la 6ar6ie, /scr>b, yttrade stg tro att åtminstone hwad PosbDirectenren i Stockholm anginge, tvide han, pä de skäl Herr Grefwen redan anfört, förtjena en särskilt walwilja och större Löneförhöjning. Herr Grefwen och Landtmarskalken propvnerade bifall till Ulstottens Betänkande. Ropades Ja Grefwe körner, 6öran. Jag färden aran nämna akt dä jag nyst yttrade mig, erinbrads jag mig ej att Post-Werkeks löner icke lara wara intagne i Stats.Utfkottets allmänna Betänkande om Löne» förhöjningar; hwarföre jag wifferligen finner denna fräga kunna särskilt behandlas. Zerr Grefwen och Landtmarffalken föreslog att Grefwe Oe la Larclies och Herr ^en§erlelnL motioner matte till Stats-Utskottet remitteras. Bifölls. szc>6 Den 26 Zebruaru» Uplästes följande frän Stats»Utstokter sä no»iliam inlemnade Memorial: Wördsamt Memorial; Sedan hos Rikfens Högloft. Ständer StalsUlstottet uti Memorial af d. n December förlebik är anmält, att wid den inom Utskottet wäckta fråga, huruwiva ett S uterie wid Flyinge och Dahlby Kungsgärdar i Malmöhus, more nödigt att underhålla, den derom anstälde votering fä utfallit, att lZjwä Ständ förklarat ftg för Stuteriets bibehållande och Twä Ständ för dest uphäsvande: och wid detta ärendes förehafvande utt de Respeckive RiksStänden, Höqtoft.
— Utskottet är dock af den tanka, att vid regleringen af ny Stat för en serskild Tjenstemanna-Corps, utaf hvars nit, drift och hushållning, Stuteriets Styrelse och Förvaltning på det nyttigaste sättet så hufvudsakligt ankommer, Löningsvilkoren ej böra inskränkas utan så afpassas, att Chefen och Betjeningen kunna ega en skälig utkomst; Hvarföre, och då den projekterade Staten, vid jemförelse med den, som ärreglerad för Strömsholms StuterisTjenstemhn och Betjening, funnits med densamma i likstämmighet upprättad, Utskottet tillstyrker antagande af ifråga varande Stat, att tjena till efterrättelse, intill dess Stats-Uishnttets Ti et'duhan den. sig visar huruvida af förenämnde orsaker någon förändring i Stuteriet blifver nödig, da Personalen af Betjeningen torde böra och kunna förminskas. Beträffande åter den af Cornmitterade uti deras underdåniga Skrifvelse af den s nästlidr.e Januari! föreslagne flyttning af den del utaf Stuteriet, sorn nu finnes å Dahlby, till Flyinge samt den dervid nödig blifvande utvidgning och reparation af Stallen och Ridhuset å sistnämnde Kongsgård, hvartill en summa, enligt uppgjordt förslag, af 9434 R:dr 16 sk. skulle åtgå och alltså nu borde anslås; så, enär Riksens Höglofl. Ständer ej lära finna Sig i tillfälle, att bedöma nyttan och angelägenheten af denne ekonomiske anstalt, hemställer Stats-Utskottet, orri icke pröfningen och afgörandet härut af må i underdånighet öfverlernnas till Kongl. Majit, sorn,'derest sådant finnes nödigt och bifalles, torde låta de härtill erforderlige medel utgå af anslaget för Kronans allmänna Byggnader 1 Landsorterne; om tillökning hvarå Stats-Utskottet framdeles får till Riksens Höglofl. Ständers pröfning och afgörande vördsamligen aflemna dess yttrande.
Det lärer dock vara ostridigt, att redan sjelfva anvisningarne, i synnerhet med afseende å deras egenskap af offentliga handlingar, borde och, åtminstone af den mindre erfarne, skulle anses innebära tillräcklig säkerhet, för alt i följd deraf kunna påräkna betalning, helst något annat inskränkande vilkor dervid icke var fästadt, än möjligheten af 266 Theaterns upphörande, då anslagen till dess skulders gäldande lomme att indragas, men i hvilket fall tillgång dertill skulle på annat sätt beredas. Deremot och med erkännande, att Åttonde hufvudtiteln, hvilken, likasom RiksStatens öfriga hufvudtitlar, af Rikets Ständer vid hvai’je Riksdag regleras, kan undergå förändring och tilläfventyrs nedsättas, ”så att de till Theatern anvisade bidrag ej mera knnde utgå,” är nu å svarande sidan invändt, att i sådant fall ”dess anlitande af sig sjelft förfölle, utan någon långifvares rätt att af Staten fordra betalning.” Denna tanka, om den verkligen ingick ibland motiverna till ofvannämnda rådgifvande åtgärd, torde emedlertid befinnas af lika vigt och inflytelse, som det uppgifna vilkoret af Theaterns framtida upphörande; och den hade fördenskull äfven, likasom detta, förtjenat rum i StatsRådets Protokoll, hvarifrån den naturligtvis skulle hafva influtit i de offentliga handlingar, hvilka till rättelse för Theaterns långifvare blefvo tillgängliga. Uppgiften af detta tänkbara förhållande hade ock, efter hvad synas vill, varit af nöden, för att sålunda kunna med otvifvelaktig visshet afvärja Theaterns långifvares möjliga anspråk att af Staten erhålla betalning; i h vilken fråga Konungens Rådgifvares öfvertygelse icke äger kraften af ett Domslut.
\ nema finnäs^ för att kunna vid infallande missväxt användas, föreslår Utskottet: 1:0 Att, uti detta ändamål, upphandling af Spannemäl, likväl endast Råg, Korn och Hafra, samt sistnämnde Sädesslag allenast i d® orter, der detsamma utgör ett af Innevänarnes allmänna Födoämnen, borde till ett belopp af ifrån bo till 100,000 Tunnor torr säd, efter sorn Kongl. Majit nödigt pröfvar, för Kronans räkning anställas, hvilket belopp skulle imellan alla Krooo-Magazins-Inrättningar uti hela Riket fördela», efter utrönande af hvarje Läns större eller mindre behof, samt utgöra det ständiga Spannemåls-Lager, som endast finge anlitas vid inträffande missväxt, och borde, enär något deraf till behöfvande försåldes, ny upphandling till Lagrets fyllande, så fort möjligen ske kunde, åter göras. Att dessa Spannemåls-uppbandlingar alldeles icke måtte, vid ansvar för Vederbörande, göras ifrån någon annan än Posses sionater, Jordbrukare och Embetsman med indelta Löner, i synnerhet inom det Län , der Mr.gazinet ligger, hvilket uti Rikets Norra: Provinser synes vara destomera angeläget, sorn Sädeskorn till utsäde af den i sydligare orterna vuxne Spannemål icke kan med förmån uti förstnämnde provinser dertill användas, äfvensom att ingen annan Spannemål än den, som vuxit inom Riket, må kunna få, i detta ändamål, upphandlas.
Skulle inbjudningen icke af någotdera utaf dessa Stånd antagas, men deremot antingen Borgare-Ståndet eller Bonde-Ståndet öfvergå på de två andra Ståndens mening, så lärer deraf följa, att den skilnad, som Utskottet med förslaget i denna del åsyftat alt göra gällande emellan enskild skrift, undergången i anledning af de brott, för hvilka offentlig kyrkoplikt nu eger rum, och annat för vissa förseelser i Lag och Författningar stadgadt enskildt skriftermål, skall upphöra, och att följaglligen från Ulskotlets förslag böra utgå icke allenast det ifrågasatte kungörandet af den felandes namn och brott, utan ock den, i sammanhang dermed, intagna föreskrift om iakttagande af hvad i q, 5 och 6 mom. af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 finnes stadgadt, angående uppenbar kyrkoplikts verkställighet i serskiide der uppräknade fall. Lcig-Utslcottets Utlåtande, IV:o 121. Under förutsättning åter, att besluten ej kunna på någotdera af dessa sätt sammanjemkas, hemställer Utskottet, att i denna fråga omröstning i Förstärkt Lag-Utskott måtte anställas efter en så lydande Den, sorn gillar Lag-Utskottets i Betänkandet N:o 26 afgifna och i Utlåtandet N:o yo 'vidhållna förslag, sä vidt det innefattar föreskrift, att, då enskild skrift, uti de i förslaget uppräknade fall, eger rum, i stället för uppenbar kyrkoplikt, underrättelse från predikstolen i kyrkan, der skriftermålet sker, skall meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, att ett sådant kungörande från predikstolen icke skall ega rum, och att följaktligen ej allenast föreskriften derom, utan äfven sista momentet, rörande iagttagande af vissa, i afseende pål verkställighet af uppenbar kyrkoplikt i Kongl. Förklaringen den q.3 Mars i8oy gifne stadganden skola från Utskottets förslag utgå. Stockholm den 10 September 1840.
— Aflöning till $5ergöting&Q3etje* ningen m. m .00: — J 00: DunDmiflige fojtnaDer för roctfeté unDér* bållanDc 00: - -^nn 'JranéportfoftnaD cd) Commiéftonäré arfrooDe för Det å vnåg lefroereraDe ©miDct 00: — 000 ilterftår 53et)ållning 000 — Silfen 000 9v:Dré behållning, föraanDlaD till Capital efter 5 procent, motfinarar ett rcärDe af 0000 9v.Dr, [>w?araf Q3e\t>ill ;:De( af lefroereringé* od) förfäljningé-prifen per ©£:& äro 00 9t:Dr, od) öå fåleDeö för 000 ©f\U. fmiDe belöper 000 £R:Dr, fyroilfa enligt enat>anDa förroanDlingögrunD motfroara ett Ca* pital af 000 9l:Dr, blifroet Q3eir>illningen 00 g o r ttt tt f a u e. Uppgift till £aj?eringe»<£ommttteen i n. H. ©tat) fot år 18 *« ga(tigt;etå luärbe. Snfomjt. UnDcrtccfnaö iDfar rörelfe fyätfiäPeö få forn ©rofj« tjanDlare 8,000 Sget >£)ufet 9?:o £ur>artetet 9?.
Det vet herrn säkert lika så väl K ONJANDER ( stiger hastigt upp ) . Och honom K ATTONG ( stiger äfven upp ) . Säg er fordran K ONJANDER . Ja den är inte stor... En må- skickar ni till mig. nu bara, så ska ni få liqvid. nads förskott har jag betalt sköterskan ... det henne bäst ni gitter. vill jag ha igen ... och sen får ni göra opp med K ATTONG . Sköterskan? behöfver en lång hästK ONJANDER ( utbrister ) . Hvad för slag K ATTONG . Hvasa! Är det inte Oscar SegerK ONJANDER . Det känner inte fan någon Oscar gardist någon sköterska pratar ni om en lång hästgardist qvist ni menar Segerqvist locka ur mig en hemlighet, som jag inte en gång velat anförtro åt min egen skugga ... hvem är ni, herre? med hvad rättighet kommer ni hit? K ONJANDER . Jaså, min herre talar ur den K ATTONG ( rasande. ) Och ni kommer, för att ton ... lyckligtvis har jag ert eget visitkort med huttla med mig, herre! mig, ( lemnar honom kortet ) läs ... tror ni jag låter K ATTONG ( stampar med foten ) . Hvad attan tu san, vill det här säga Sjette Scenen. DE FÖRRE . AMANDA . här för uppträde? A MANDA ( förskräckt ) . Ack min Gud! hvad är K ONJANDER ( till Kattong ) . Jo se der har ni K ATTONG . Det är ingenting, min vän, aldeles nu för ert krångels skull. ingenting... ( betraktar kortet ) . Nå ja ... det här är mitt visitkort,... än se'n då? läs hvad der står. K ONJANDER . Var så god och vänd om det och K ATTONG ( läser ) . "Jag dör af otålighet innan A MANDA . O himmel! Nå? jag får någon underättelse."... K ATTONG . K ONJANDER . Jag känner igen den här stiln... ( Amanda vill gå ) . stanna qvar ( fixerar Konjander ) . K ATTONG ( håller henne qvar ) . Amanda K ONJANDER ( afsides ) .
De, sorn blifvit sammanjemkade, äro egentligast 2 och 3 samt 4 och 5 classerna i nuvar. resereglemente, hvilka förut baft 6, 5 å 4 hästar, men 1111 skulle erhålla 4 & 3. Jag skulle tro, att det är nog att hafva 2 å 3 hästar för vagnen och ett förbud, ty det är ej fråga om att lemna skjuts för familjerna, ulan är det embelsmannen, som skall komma fram. Jag tror således, att den betydliga kostnad, som man förespeglat skulle komma att drabba jordbrukaren såsom rese-ersättning, icke kornme att äga rum, äfvensom alt förslaget är billigt i afseende på embetsmännen. Att förena skjutsväsendet med Postverket anser jag icke för närvar, lämpligt, såsom jag jemväl i min reservation omnämnt. Jag anser nemi. nödvändigt alt först iakttaga en öfvergångslid, hvarunder allmänheten mera vänjes alt begagna diligencer och forvagnar, innan sådant bör komma i fråga. Postverket bär sig nu väl och lemnar t. o. rn., som vi veta, ett öfverskott af 5oo,ooo rtdr btco, hvarföre det vore synd att störa denna inrättning, innan det vunnit opinion för sig att här såsom i andra länder resa med posten. Jag afstyrker det således. Men i afseende på de reglementariska stadganden, som af Utsk, blifvit föreslagna, såsom ang:de rättigheten att köra och att lemna den skjutsande lämplig sittplats på det åkdon han skjutsar, har jag ej instämt med Utsk. Jag har ansett,att stadganden i sådana afseenden böra af K. M. uppgöras, sedan vederbörande blifvit hörde, och att de således ej bort ingå i detta förslag. Hr von Hartmansdorff bar anmärkt, att ett anförande i ingressen till förslaget vore opassande. Jag får då upplysa Hr von Hartmansdorff, att detta anförande blott utgör en citation af hvad en motionär andragit, och att öfriga olik8 H. 27 310
Justitia?-Ombudsmannens Lag-Utskottets utlåtande i anledning af granskning deraf . v * * < „ , örn utdelning deraf ♦ Besigtningary interims, å Prestebohl. Se Pre stebohl. Besparingar å Hufvudtillarne, om utgifter derå. se Anmälan 2. „ om dispositionen deraf Besvät'sskrifter, om förklaring af Kg!. Kungörelsen den 1 Oktober 1812, i afseende derå I anledning af skiljaktiga beslut Betänkanden^ Utskotts, om upphörande af utskrifning af s. k. Original-exemplar * * Bevakning af Militärposter vid Låne-Cnntoren i Götheborg och Malmö. Se Militär poster. N:o O ÖH ft> p: "• po \ o £f£ P* ** P PP a> o •* N:o I Sid. Riks-Ståndens Beslut. 1 Underdånig Skrifvelse. P aq l <T> Ridd. o. PresteBorgareBondeAdelil. Ståndet. Ståndet. Ståndet. Bevillning, Grundskattens förvandling till. Se Grundskatterne. „ allmän, 0111 grnnderne för Svar pä äterremiss . I anledning af skiljaktiga beslut . I anledning af äterremiss af Memorialet N:o 21 ♦ ♦ ♦ ♦ I anledning af Preste-Ständets beslut Voteringsresultat „ för Embetsoch Tjenstemän, som af Sverige och Norrige samfällt åtnjuta ^ aflöning Bevillningsmedlens och öfrige Statsmedels ingående till Riksgälds-Contoret, ang:de . I anledning af skiljaktiga beslut . Svar på äterremiss af Memorialet N:o 207 „ ingående till Stats-Contoret i stället för till Riksgälds-Contoret, ang:de JJevillningsiumman, förslag till fördelning deraf Bevillningssfadga. ang:de de tili densamma börande formulärer Beväringsskyldigj om förbud att genom lega befria sig från krigstjenst Svar på äterremiss Bibi io th ekel, Kongl., om ökadt anslag för.
Men jag frågar, om det i vårt land finnes något ondt, som i moraliskt och fysiskt hänseende skadar oss mera, än dryckenskapslasten. Om någon bot för densamma kunde åstadkommas, så vore det, i min tanka, det nyttigaste man för landet kunde uträtta, särdeles som botemedlet är af den beskaffenhet, att den goda viljan hos patienten kan genom detsamma göra sig gällande. Hvarföre kan icke den moraliska kraft, som Gr. Gyldenstolpe här omförmält såsom det förnämsta botemedlet, så föga förmå? Jo! derföre, att den af begäret öfverväldigas. Men detta begär tillintetgöres genom den vämjelse mot bränvins njutande, kuren medför. Vämjelsen motar ju annan omåttlighet, hvarföre skulle det icke vara händelsen äfven i detta hänseende? Man har vidare anmärkt, att på lazaretten skulle saknas rum för sådana patienter. Om det så förhåller sig på ett eller annat sjukhus, eller det inträffat, att patienter, hvilka företrädesvis skola behandlas, upptagit rummen, så blifva de, hvilka önska undergå kur emot dryckenskaps-lasten, icke emottagne, ty desse fordra icke samma hastiga vård som de, hvilka afbrutit arm eller ben och genast mäste intagas. När emellertid dryckenskaps-patienter ankomma, böra icke blott läkarne vara skyldiga att Den 15 Mars e. m. 253 behandla dem, utan äfven lazaretts-direktionerne att lemna dem rum, eljest äro alla önskningar fruktlösa. Man har sagt, att just för brist på utrymme vore det lättare för läkare enskildt, än för lazaretten, alt emottaga fylleri-patienter. Jag tror, att det förhåller sig tvertom; ty våra läkare, hvilka i allmänhet äro illa aflönade, hafva sällan så rymliga bostäder, att de äga tillräckligt utrymme icke allenast för sig sjelfve och sina familjer, ulan äfven för patienter. Erfarenheten har ock visat, att så förhåller sig, hvarföre en läkare inom hufvudstaden, hvilken sysselsätter sig med denna kur, mäst anskaffa särskildta rum för sådant ändamål. Jag tror följaktligen, att, om man vill bereda framgång åt saken, man bör antaga Utsk:s förslag.
"Under åberopande af den allmänna och enskilda nytta, som skulle befordras, örn Sundet vid det såkallade Södra Stäket uppmuddrades, och genom en sålunda tillvägabragt segelled, den långa omvägen förbi Vaxholm kunde för Sjöfarande e mellan bufvudstadeu och Dalarön undvikas* 1 234 Underdåniga Skrifvelser. har en af Ridderskapets och Adelns Ledamöter,; Capitainen J. Gripensvärd, hos Riksens Ständer anmält sig vara benägen, antingen att, på egen bekostnad , låta verkställa uppmuddringen , mot rättighet, att få uppbära Bompenningar efter Fartygens Läste-tal, i hvilket afseende Capitainen jemväl erbudit sig, att, med penningar eller Frälseränta, inlösa Kronans andel i nuvarande uppbörden, utgörande, efter Capitainens uppgift, endast 11. ä 12. R:dr Banco om året, eller ock, derest utgifterne i och för öppnandet af denna segelled kornme att bestridas af Allmänna medel, att till Staten, utan serskild ersättning, afstå sin andel i Bompenningarne. Riksens Ständer, sorn anse det af Capitainen Gripensvärd sålunda framställdte Förslag till inrättande af en genare segelled emellan Stockholm och Dalarön, förtjena närmare uppmärksamhet, så vida densamma, utan äfventyr för Landets och Hufvudstadens försvar , kan åstadkommas, och för Sjöfarten medföra den fördel , som blifvit uppgifven, utan att Stats-Verket med någon kostnad i och för verkställigheten varder betungadt, få alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, derest, efter föregången undersökning och pröfning, Förslaget nyttigt befinnes, EK. M. täcktes i Nåder afhända Staten den ringa inkomsten af Bompenningarne vid Södra Stakel, emot den erbudnai ersättningen, samt tillåta Capitainen Gripensvärd, att det dervarande Sundet uppmuddra, och ensam ifrågavarande Bompenningar uppbära. Riksens Stander framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. 335 N:o 97.