Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Helt annnt är förhållandet med kronouppbördsbetjeningen på landet; kronofogden har i sin makt alt befalla länsmannen, och denne i sin ordning fjerdingsmannen att indrifva de restantier, som der kunna vara dels till hans egen uppbörd, och dels hvad han liandräckningsvis kan hafva utestående som fordran, och kostnaden är således ingen. Jemförer man nu dessa båda uppbördsmäns ställning, nemi. uppbördscommissariens i hufvudstaden och kronofogdens å landet, så finner man, att denne sednare är vida bättre lottad i detta hänseende, än den förre, och kronofogden har icke desto mindre andel af de stämmoböter, som å landet försittas, under det att uppbördscommissarien i hufvudstaden har ingen. Rättvisan kräfver således att försätta uppbördscommissarierne i samma ställning som kronofogdarne ä landet. De förenade Ustk:n hafva likväl icke gått så långt, utan endast tillstyrkt, att de skulle erhålla 20 proc. af de böter, som inflyta. Det kan således, efter min öfvertygelse icke ligga någon obillighet i detta förslag. Hvad åter angår de fattige, så må man väl medgifva sanningen af den sats, som gäller och lyder: beati possidentes; men jag anser likväl, att undantag mången gång derifrån bör äga rum. Det kan nemi. icke ligga någon billighet deruti, att uppbördscommissarierne skola göra en uppoffring för de fattiges skull, de fattige får man nog ändå försörja. Jag tror, att ju större anslag, som göres till de fattige, desto mera tillväxer deras antal; det är nyttigt måhända att minska anslagen till deni, för att i samma mån dymedelst bereda en säkerhet att deras antal icke varder förökadt. Den minskning i inkomst, som genom bifall till Utsk:ns förslag skulle uppstå, är så obetydlig, att den föga eller intet inverkar på fattiginrättningarnes bestånd i hufvudstaden, men genom ett bifall dertill, beredes de ifrågavarande tjenstemännen en skälig, fast obetydlig ersättning och uppmuntran för déras besvär, och på denna grund tillstyrker jag bifall till Ulsk:ns förslag i denna punkt.
Bergman inför Collegium upplyst, de machiner, hvarmed bomullsgarnets tvinning eller dubblering åstadkommes, icke äro af invecklad beskaffenhet eller serdeles kostsamma, äfvensom för deras begagnande ej eller erfordras någon större skiklighet hos arbetaren, i följd af hvilka förhållanden jemväl värdet af ett skålpund dubbleradt bomullsgarn endast med 20 å a5 procent öfverstiger värdet af samma quantitet vanligt garn af lika finhet; att den mindre betydliga tillökningen å värde, som genom dubbleringen förorsakas, således icke utgör giltig grund för den å dubbleradt bomullsgarn nu påbjudna alltför höga importtull, och att behofvet af en nedsättning deruti älven visar sig, då i betraktande tages att införsels-tullafgiften för färdiga halfyllc-väfnader BevillningUtskottets Betänkandej Pt.-o 72. 29 i allmänhet utgör 2,{ sk. per fi£, eller allenast 5o procent utöfver hvad för den ena dertill erforderliga beståndsdel, eller bomullsgarnet, måste erläggas; att sedan, i följd af dea under de sista åren i utomordentlig mån ökade förbrukningen af halfylleväfnader inom riket, den inhemska konslfliten numera börjat att med alfvar omfatta tillverkningen af dylika väfnader, omsorgen 0111 denna näringsgrens utveckling onekligen synes påkalla en billig nedsättning af importtullen å sådana dervid behöfliga rudimaterier, hvilka icke inom landet till fullgod beskaffenhet erhållas; att ändamålsenliga inrättningar for tvinning af bomullsgarn jemväl för närvarande saknas här i riket, och att följaktligen och enär, på sätt sökanderne uppgifvit, det dubblerade bomullsgarn, som till halfylleoch halfsiden-väfnader begagnas, vanligen är sammantvinnadt af garn, i finhet öfverstigande N:o 3o, eller af sådant garn, som här i riket icke tillverkas, den föreslagna tullförändringen icke eller kommer att tillskynda egare af inhemska bomullsspinnerier serdeles intrång eller skada; att, i afseende på framställningen om bestämmandet af en införselstull af åtta skillingar per U. för färgadt dubbleradt bomullsgarn i allmänhet, det förekommer, att, då färgadt otvinnadt bomullsgarn, med undantag af turkiskt rödt, som får införas mot 8 sk. tull, är vid införseln underkastadt en tullafgift af 12 sk. per U., så skulle, i händelse sökandernes begäran bifölles, det missförhållande uppstå, att dubbleradt färgadt bomullsgarn af andra slag, än turkiskt rödt, Liefve belagdt med en införtelstull, uppgående till endast (>6~ procent af import-tullen för motsvarande sort otvinnadt bomullsgarn, hvarföre Collegium hemställt,
R:dr att under hennes återstående lifstid årligen utgå; och 7:o att, då Assistenten vid Telegrafverket Claes Magnus Bergman, hvilken i lifstiden allt ifrån våren 1855, då de stora telegrafanläggningarne här i Riket börjades, årligen varit vid dessa angelägna arbeten använd såsom Arbetschef och i följd af öfveransträngning derunder så skadats till sin synförmåga, att han genom operation mistat sitt ena öga, hvaraf sannolikt den sjukdom föranledts, som i början af detta år slutade hans lif, efterlemnat enka och en oförsörjd dotter i behöfvande omständigheter, Rikets Ständer måtte, med afseende såväl å omförmälda ömmande förhållanden, som derå, att Bergman i sin ofvanberörda befattning såsom arbetschef städse ådagalagt största nit och skicklighet samt genom en ovanlig klokhet och omtanka vid arbetenas ordnande beredt icke obetydlig besparing för telegrafverket, medgifva, att hans Enka Ulrika Bergman, född Kleen, blefve uppförd till åtnjutande från Allmänna Indragningsstaten af en årlig pension å 200 R:dr att utgå, så länge hon lefver ogift. I afseende på bestämmandet af medelpriset för nästa statsregleringsperiod å spanmålen under sådana löner, som innehafvarne tillträdt före statsreglering en vid 1840 och 1841 årens Riksdag, och för hvilken epanmål, om och i den mån nämnda medelpris öfverstege 7 R:dr B:ko eller 10 R:dr 50 öre tunnan, serskild ersättning borde från Allmänna Indragningsstaten löninnehafvarne tillkomma, hade
De artiklar, som erbjudas, äro alla af bästa och redbaraste beskaffenhet, så att inga dåliga eller skadade varor förekomma ... Prisen betydligt nedsatta, såsom: yllefiltschalar, stora fyrkantiga 4: 50 — 7 KR., fina yllelångschalar (s. k. axelschalar) 4 KR, yllekoftor 2: 50 — 6 * KR., yllevästar 1: 50 — 4 KR, stickade yllekjolar 2: 50 — 5 KR., vigognekjolar 1:50 — 2: 50, yllelif 6 0 - 7 5 ÖRE, d:o med ärmar 1 KR., fransyska snörlif 2 — 4: KR., bomullstrikålif 2: 50, svart yllemoaré 50 ÖRE HALF METERN, fin, kulört slät sam met 42 ÖRE, ylle-kamgarns klädningstyg SO ÖRE, vigogne-klädningstyger för hösten 25 ÖRE, Ae / y / fe-flaneller 50 ÖRE, halfylle-flaneller SO ÖRE, fina satinerade bolstervar 25 ÖRE, handväfda svenska bolstervar 2 i ÖRE, norska bolstervar 17 ÖRE, bästa möbelo. täckkattuner 25 ÖRE, äkta r ö d, 80 cm. bred diagonal 22 ÖRE, d:o d:o damast d:o 30 — 35 ÖRE, HALLANDS handduksdräll m e d röda bårder 35 ÖRE, fyrskäftad handduksväf 25 ÖRE. För öfrigt slutförsäljas alla slags bomullsvaror, så- som klädniDgstyger, kypert, parkum, madapolam, kambrik, shirting, domestik och kalikå VIDA UNDER NU GÄLLA PRISER i lilla butiken n:r 7 6 Vesterlånggatan, nära Järntorget, Stockholm. OBS. 4 RÖDA AFFISCHER Besp. rekvisitioner från blifva UTANFÖR. landsorten omsorgsfullt och med fullkomlig redbarhet pr efterkraf expedierade [2905] af A. R I S I N G.
Ledamoten af Vällofl. Borgare-Ståndet Herr Gezelius har, uti Memorial, som till Bevillnings-Utskoltet blifvit remitteradt, anfört, att, sedan tid efter annan en nästan oinskränkt näringsfrihet blifvit beviljad, och Städernes förut gällande Skrå-privilegier och monopoliska rättigheter allt mer och mer inskränkts, så hafva Städernes Borgerskap, i synnerhet handtverks-classerne, kommit i betydlig mistning af deras fordna rörelse och arbetsförtjenst; hvadan och då alla äldre Contributioner och senare Bevillnin - 4 Bevillnings-Ut skottets Utlåtande. N.o 3g. gar, så väl lill Kronan som Städerne serskildt, äro grundade på förenämnde privilegier, saini Slädernes Borgerskap sålunda fält vidkännas åtskilliga utgifter och andra onera, hvarifrån de på Landsbygden boende Handtverkare och Manufacturister äro frie, Motionairen yrkat, att, på det Städerne icke alldeles måtte råka i ödesmål, sådant allt måtte noga betraktas vid upprättandet af denna Riksdagens BevillningsFörordning, så att utskylderne till Kronan nedsättas och lindras, i samma förhållande som Städerne förlorat sina fordna förmoner och rättigheter. Motionairen har lik vist icke uppgifvit, på hvad sätt ifrågaställa nedsättning skulle åstadkommas, och Utskottet finner, att ett allmänt stadgande i detta fall hvarken vore billigt eller verkställbart; men då dessutom Utskottets, af Rikets Högloft.
JDå Regerings Formens 80 § stadgar, att det fordrasbägge Sfalsmagternes gemensamma bifall, för au åstadkomma ändring i Indelnings-vet ket, så ^föijer deraf klart, att, om Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition afslås, förblifva Jemtlands Rustoch Rotehållare utan biträde. Jemlländska folkets bergning beror på denna frågas afgörande, hvarföre mig synes, att några tusende Rdr om året under en kort tid ar af ringa betydenhet, då en province derigenom kan räddas från undergång. Öfverdrifven sparsamhet vöre i detta fall en verklig misshushållning.” Af Eric Nilsson från Jemtland: 'Om och huruvida det tillhör Höglo (lige Utskotten att afgifva Utlåtande i anseende lill hvilka grunder för nya releringen i Jemtland böra inom provincen följas, antingen skattetalet elier hemmansvärde, öfverlemnar jag till Rikets Högloflige Ständer att afgöra. Emedlertid bär jag ansett mig skyldig yttra mili öfvertygelse i den saken.
Och i alla fall, om man ock skulle hafva skjutsat i Sverige till denna dag för alldeles intet, följer icke deraf att ett slikt ofog gäller för evigt, heldst då sednare tiders mångdubblade öfriga onera och utskylder på denna delen af Sveriges jord, gör sådant till en absolut omöjlighet. Jag vet icke, om de 3:ne Respeetiva Stån-i den bifallit Betänkandet ; men i alla fall t rörjag mig äga rättighet, i den egenskap jag Krig nu befinner att yttra’, det jag för #ain enskilta del skulle anse ett slikt, beslut vara högst obilligt, likasom att jag icke funnit något Betänkande ifrån någondera Utskotten under hela Riksdagen innehålla så manga motsägelser, som detta, och så mycket af Medeltidens mörka anda. Ut Supra. Ex Protocollo M. M• Rosbeck. Vörd-' 3en g Augusti. Vördsamt Memorial! Genom Protocolls-Utdrag från Höglafl. Rid», derskapet oell Adeln dea 23, Högvördiga PrestStåndet den 25 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 27 nästlidne Juli, hafva Riksens Ständers samteliga Utskott blifvit anmodade att undersaka förhållandet med besluten öfver de frän dem utgifna Memorial och Betänkanden, och i fall någon jemkning vore möjlig eller af nöden, eller Må* let till Nämnd mäste hänskjutas, sådant till vederbörlig åtgärd hos Riksens Ständer skyndsamt anmäla. Ett ämne, hvaruti Riksens Ständers till Banco-Utsköttet meddeldte yttranden ej innefatta bestämd visshet för resultatet, är den af Ban» co-Utskottet, med afseende pä Malmö DiseontVerks Utlåning i 3 procents Reverser, under den 6
Den är betydelsefull genom sina med sannolikhet beräkneliga verkningar, men ej i den meningen att den med ens skulle förflytta oss in i ett annat tillstånd, vida skildt från det närvaraude. Hvad särskildtangår ifrågasatt rättighet för innebyggare i hvart och ett af de nordliga länderna att i de öfriga lika med inföding i “sjötjenst antagas", synes den lika litet som likställigheten i andra näringsyrken kuhna. väcka betänkligheter. Den till grund för likställighetsförslaget i allmänhet liggande principen, nemligen den nationela enheten mellan de tre grenarna af den nordiska stammen, hvilken manar att till blodsbandet lägga äfven de lika rättigheternas och de gemensamma intressenas förenade magt, har i fråga särskildt om befogenheten att i sjötjenst antagas redan delvis vunnit ett betydelsefullt erkännande genom Förordningen af den 1 Mars år 1841, som i 5 § stadgar, att å svenska fartyg tre fjerdedelar af besättningen skola vara svenskar eller norrmän (styrman och skeppare deremot svenskar). Här äro således, med undantag för skeppare och styrmän, svenskar och norrmän lika ställda och betraktade såsom eu enhet gentemot utländningar. Då folkmedvetandet ej anser förhållandet mellan svenskar och danskar såsom i annat afseende, än det formelt statsrättsliga, skiljaktigt från förhållandet mellan svenskar och norrmän; så är det blott en naturlig konseqvens af den åberopade, i Förordningen af år 1841 af Sverige tillämpade, principen, att danske undevsåter, med hänsyn till rätten att i svensk sjötjenst antagas, blifva af den svenska lagstiftningen lika ställda med infödingar, naturligtvis under vilkor af reciprocitet från dansk sida. Det anförda stadgandet i 1841 års Förordning bör således ändras derhän, att å svenska fartyg tre fjerdedelar af besättningen skola vara svenskar eller norrmän eller danskar. Den inskränkningen att å svenskt fartyg styrman och skeppare skola vara svenskar, torde ock kunna bortfalla. Det lärer nemligen ej bestridas, att de norska och danska lagbestämmelserna rörande kompetens för utöfvande af styrmansoch skeppareyrke innebära lika god garanti för nödig skicklighet, som de motsvarande svenska.
En ganska väsendtlig inskränkning i denna eganderätt, och af en helt annan art, än den nu ifrågavarande, innehålles deremot i ej mindre 10 kap. 8 § Byggninga-Balken och 18 § i skogs-ordningen den 1 Aug. 1803, hvarest stadgas förbud, vid påföljd al böter för egare af skatte-jord, att »missbruka den dem förunnade frihet till skogens begagnande, så att skogen utödes och lära för hemmanets bestånd uppkommer», deröfver »Konungens Befallningshafvande ålägges hafva inseende»; än äfven i förbudet att i bergslagerne släppa getter på bete i skogarne; och ehuru något sådant stadgande som det först omförmälda icke finnes för frälse-jorden, äro Utskotten af den öfvertygelse, att egarne af denna jord icke skola mot en så modifierad tillämpning af grundsatsen om Statens rätt att hålla hand öfver skogshushållningen, som ifrågavarande förslag afse, åberopa det dem i olikhet med andra jord - 24 Lagsami Allm. Besv.- och Ekonomi-Ulskoltens Betänkande. JW 29. egare medgifna ‘privilegium, att, lill skada för det allmänna, förstöra sin skog, utan afseende på möjligheten af densarnmas återväxt. I fråga åter om delaljerna i berörde förslag anse Utskotten desamma icke kunna i hela den omfatlning, som deråt gifvits, tillstyrkas. Det torde nemligen vara för ändamålet tillfylleslgörande, om jordegaren ålägges att draga försorg derom, alt skog på ett afröjdt fält, eller lill lika stor vidd som blifvit nedhuggen, återväxer, utan att föreskrifter meddelas, hvarigenom sättet för befordrande af denna återväxt bestämmes, och jordegaren således betages rättighet alt derom efter godtfinnande och med afseende å lokala förhållanden förfoga.
Äfven utan afseende på nu anförda förhållande, vore det både mest naturligt och för statsverket mest betryggande, om granskningen af arméens allmänna räkenskaper specielt verkställdes inom krigsförvaltningen, som dertill ©tvifvelaktigt måste ega, såväl närmaste författningsoch sakkännedom, som större praktisk insigt i ämnet, än revisionen inom Kongl, kammarrätten, hvilken nu nästan ensam tager af räkenskaperna någon egentlig kännedom. Utan att vilja ifrågasätta noggrannheten ai den pröfning armée-räkenskaperna i öfver-revisions-departementet undergå, torde dock egenskapen hos detta departement af att uteslutande vara en kontrollerande, och till ingen del förvaltande myndighet, lätteligen gifva en sådan riktning åt granskningsarbetet, att dermed snarare åsyftas räkenskapernas kontrollerande till form och si (Tror, än pröfningen af de åtgärder, don redovisande myndigheten kan hafva vidtagit eller underlåtit. Deremot borde en fullständig granskning inom krigsförvaltningen af berörda räkenskaper hafva sistnämnda mål till sin hufvudsakliga uppgift och följaktligen verkställas på ett sådant sätt, att vederbörande revisions-tjenstemäri skulle kunna hos förvaltningen mundtligen eller skriftligen fullständigt redogöra för den administration, hvaröfver afgifna räkenskapen blifvit af dem i hela sin vidd granskad. Öfverrevisions-dcpartementets speciela pröfning af armée-räkenskaperna synes i sådant fall utan äfventyr för kronan kunna inskränkas till krigsförvaltningens egna redovisningar.
Att vår representation är i högsta grad olämplig och otjenlig för vår lid, det är, såsom jag tror, of en hvar erkändt, ehuru vi hittills temmeligen bibehållit vårt oberoende. A'u är likväl Öfver läggningen på lyra kamrar, detta ofantligt tunga soll för afgörande af frågorna, visst icke mera lämpligt; men bär har varit ett annat förslag att tillgå än det, sorn Const.Utsk. tillstyrkt, nemi. Frih. Sprengtporten», hvilket kanske, med några modificationer, hade varit nyttigt att antaga. Det innehåller bibehållandet af ståndsval med tillägg af en dass af de medborgare, hos hvilka kanske den största eller åtminstone en stor bildning ligger förvarad, och som representationen måste finna af största vigt att kunna tillegna sig. Jag skulle åtminstone hafva ansett delta vara en stor lycka för vårt land, oell till en början antagit detta förslag samt hyst fullt förtroende lill en ytterligare förbättring deruti, sedan tiden emellan riksdagarna blifvit kortare, och jag skulle vilja antaga den lill Iva år i stället för tre, som jag menar vara föreslaget. Personliga intressen, corporationers intressen och Statens intressen, synas mig lägga hinder i vägen för en representationsförändring i så genomgripande scala, som det nu framställda förslaget. Jag tror alt en sådan förändring icke är möjlig, och befarar af ett sådant försök starka skakningar, ;för hvilka jag åtminstone ber Gud bevara mitt fädernesland. Hr Gripenstedt, Joli. Auga Här har vexelvis talats om formen för föredragningen af ifrågavar. betänk., och vexelvis anförts skäl emot detsamma, med yrkandet af förslagets förkastande i dess helhet. Jag anser det vara orätt alt ingå i sjelfva sakfrågan förr, än föredragningssätt!'! blifvit afgjordt, och anhåller sålunda att dermed få uppskjuta, intilldess beslut ronde denna fråga blifvit faltadt. Man har yrkat detta förslags föredragning i sin helhet och dess förkastande på samma sätt.
Om en del nya Sedelpapperet icke alltid till den grad, som Fullmägtige skulle önskat och för framtiden hoppas, erhållit de egenskaper, som vid dess förfärdigande blifvit afsedda, och hvilket hufvudsakligen eger rum för den tillverkning, som med dubbla formlag under nattarbete måste, för att ej fördröja utgifvandet af de nya sedlarne, verkställas i nedra verkhusets ofullkomligare verkstäder, under det att det öfra verkhuset stod under reparation, och då tillika icke på stället fanns någon Arbets-chef med tillräckliga teckniska insigter, för att under pågående arbete afhjelpa ofta inträffande, på tillverkningens beskaffenhet inflytande händelser, så torde det dock tåla jemförelse med hvarje utländskt sedelpapper (hvaraf Bankens samlingar innehålla prof af de förnämsta) i att lemna svårt efterapliga säkerhetsmärken, likasom det, för så vidt Fullmägtige ega sig bekant, står utom all jemförelse i lindrig kostnad. För bedömande af papperstillverkningens bedrifvande de senaste åren, lemnäs nedanstående ur Brukets räkenskaper utdragne uppgifter. Formnmqsdaqarne utqjorde : » 1832 , . 674. Således har medeltalet för de första 3 åren utgjort 636, och för de senare 5 åren 903 formningsdagar, samt för alla 10 åren 769], så att antalet af formningsdagar öfverskjutit detta medeltal. 1835 med 22] dagar eller 3 procent. 1836 med 183] » » 24 » 1837 med 115] » » 15 » 1838 med 203] » » 26 » 1839, för hvilket år räkenskaperne ännu ickeäro afslutade, utgjorde formningsdagarne 931. Värdet af tillverkadt papper har utgjort:
St., t. ex. då det nåd. svaret i början af året meddelades, hvarföre Konungen uppskjutit pröfningen af myntenhetsfrågan, ej allena erhöllo detta svar contrasigneradt, utan åtföljdt af hela StatsRådets yttrande till prot. derom. Om detta för mig ovanligt förekommande expeditionssätt af Konungens nåd. svar är en följd af glömska, utan afsigt att afskära argumentation emot de i det nåd. talet anförda skäl för afslag, eller om slutligen hela anmärkn. härom, som här endast i förbigående göres, är ett misstag af mig, det medgifver icke tiden för närvar, att vidare undersöka; nog af, den öfvertygelse jag af egen erfarenhet inhemtat, att H. M. icke onådigt upptager motsägelse, då den redligt och med skäl framställes, den vill jag icke här lägga till grund för en granskning och vederläggning af skälen till vägrad sanction å R. St:s lagförslag, sådana de finnas upptagna i det nåd. svaret. Vördnaden för det namn, sorn der - Den i\ Maj. i3g under finiies ensamt tecknadt, bjuder mig således att med tystnad förbigå motiveringen; men för mig är det påtagligt, att H. M. blifvit missledd i begreppet om våra lagar och former. Emedlertid och då i den nya propostn af d. 11 Mars, som är vederbörligen contrasignerad, finnes i första raden anfördt, att "K. M., af skäl, sorn förut å rikssalen blifvit R. St. meddelade, funnit sig hindrad att lemna dess nåd. bifall till den af R. St. föreslagna nya vexellagen, och jag sålunda måste äga en moralisk, om icke juridisk anledn. att tro, det StatsRådets ledamöter hafva yttrat skäl till afslag af samma halt, så anser jag mig desto mera befogad att utreda förhållandet och att söka bevisa, det Konungens prerogativ att ensam stifta oeconomiska författningar icke af It.
Summa. besvär. 19-37 11 11: dr. s. r. R:dr s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. S. r. R:dr. s. r. R:dr. s. 1'. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R.dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. S. r. R:dr. s. r. Carl Landegren. TABELL för Städerna inom Jöiikö|)iiig§ fjäli åren 1§48 1§50. Medelafkastning, sedan utsädet är utdraget. Underhållna Kreatur. Uppskattadt värde. Klereeiets Underhå 11, Efter Bevillnings-Förordningen Kostnad för Rotering. Kostnad för Städernas Styrelse. Bruk, Marnifakturier, Qvarnar, Fabriker, m. m Diverse onera etc ö umma Statsbidrag, Hus och tomter 2:dra Artikeln. imma. Boskaps och Åkerskatt. Bränvins brännings afgift. Mantals penningar - Summa, Pastorers. Summa, Saluaccis. Personer, ej hörande tili viss näring. Jord, Hus, tomter, verk och Inrättningar - Borgerli: näring. Jönköpings Stad. Hus och Tomter med derå boende Borgare, som idka näring etc. Jord Tullmjölqvarnar med tillsammans 24 par stenar Garfverier Diverse personer, som ej höra till viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Summa Hus och Tomter Jord Tullmjölqvarn Klädesfabrik Stamp Engelska Garfverier Tobaksoch Snusfabriker Manufakturverk Personer, som ej höra till viss näring Summa Grenna Stad. Hus och Tomter Summa linss Landskontor den 26 November 1852 Till Berättelsen öfver Jönköpings Län för åren 18A8—18S0. Hei'yensti‘åhMe. Carl Landegren.