Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emedlertid exporten afdrages från importen utgör medeltalet af den Spannmål, som under sistförflutna fem åren till provinsen årligen inkommit 34,925 tunnor, Potatoes-importen deri inberäknad, hvaraf för Flottans behof kan afräknas minst 9,4^5 tunnor säd, så att detta Länets och närliggande del af Smålands egentliga behof endast utgjort 25,5oo tunnor och detta under en lid, då ett svårare missväxtår inträffat och de öfriga burit mindre fördelaktiga skördar. Boskapsskötseln, som står i så nära samband med jordbruket och torde utgöra dess säkraste grundval, bär, under de sista fem åren, ingalunda gjort några väsentliga framsteg. Vid jemförelse af Tabellerna visar sig tvärtom att t. o. m. antalet af kreatur icke obetydligen minskats Om än denna minskning sannolikt snarare lagger i beräkningen än I ■verkligheten, helst under den i allmänhet fördelaktiga höskörden som dessa Sr gifvit, Landtmannen icke ägt skäl att minska sina Ladugårdar, är det dock en, af uppmärksamma Landthushållare gjord anmärkning, att Boskapsafvel nästan med hvarje år försämras till sin godhet, om den än icke förminskas i anseende till antalet. Orsakerna torde vara flera. Bonden föder Vanligen sina kreatur illa; deras utfodring är merendels så knapp, att de endast lifnäras, hvarföre ock kreaturen vintertiden äro magra. Om fodertillgången ökas, utvidgas heldre kreaturens antal än deras utfodring förbättras. Följden häraf är en svag afföda, som ytterligare försämras genom Efter 1828 års Takel! Får . .. Svin .. Oetter . / Summa i4ö,352| 129 toJ*l knapp och dålig utfodring under tillväxtåren. Dessutom användas kreaturen till fortplantning innan de hunnit den ålder och utbildning, som äro nödvändiga, för att frambringa en starkare afföda; och när härtill lägges den omständigheten, att nöden ofta föranlåter ägaren af Oxar att tämja dem till arbete innan de ännu äro fullväxta, hvarigenom växtligheten hindras, torde de närmaste orsakerna till Boskaps-afvelns mindre goda skick vara antydda.
Och trots modern Klytemnestras (fru Linden) förtviflan och hennes tillämnade make Achilles ' (hr JBratbost) försök att rädda henne, föres den unga flickan till offeraltaret, eller rättare, hon går sjelfmant dit, enär hon inom sig själf är öfvertygad om, att hennes offrande är nödvändigt för landets väl. På offerplatsen visar sig emellertid gudinnan Artemis själf och upptager Iphigenia till sig i en sky, förkunnande, att hon ej önskar dennas blod, utan endast vill göra henne till sin prästinna. Utförandet är ej blott godt, utan delvis utmärkt. Liksom i » Orfevs » är det äfven här fru Linden, hvilken som Klytemnestra tager priset. Hennes framställning af den hängifna och djupt förkrossade modern var så i vokalt som dramatiskt hänseende alldeles förträfflig samt belönades med entusiastiskt bifall. Värdigt vid hennes sida stod hr Lundqvist, hvars .agamemnon var en i alla afseenden storslagen prestation. Hr Bratbost hade flere lyckliga pointer, och hr Sö- derman sjöng som vanligt vårdadt. I titelpartiet hade frkn Thulin en ny debut, och från denna ingalunda lätta uppgift skilde hon sig på ett verkligt hedrande sätt. Vår först uttalade åsikt, att frkn T. är en af senare tidens mest lofvande debutanter, bekräftades äfven här. I Artemis ' lilla parti klingade frkn Karlsohns stämma som vanligt skär och klangfull. Operan, som denna afton gafs till förmån för k. teatrar - nes pensionsinrättning, gick på det hela taget bra alltigenom. Särskildt förtjänar orkestern under hr Hennebergs ledning beröm. Bland den ej särdeles talvika publiken märktes kronprinsen och prins Carl med uppvaktningar. K. Dramatiska teatern har gått på med sin och allas vår vän » Dardanell » tillsammans med flere olika förpjäser. Detta ordinariter och om kvällarne. Tvänne matinéer ha dock äfven från denna scen bjudit nyhet och omväxling. På Maria Bebådelsedag gåfvo Uppsalastudenterna sin förebå- dade » kulturhistoriska matiné » inför en fullsatt, ytterst distinguerad och intresserad salong.
Ständer wäckte fräga san inlösande af Herr Bergs - Rådet Friherre v-rrmelins MartäSamling med dertill hörande Instrument r; Och gillade Bonde - Ständet sä mycket haldre hwad Utstottel f. lunda yttrat som Ständet gjorde sig försäkrat, att Herrar Baroner Longé och /r-lclsvsrg, eller deras rätts innehafware, täcktes upfylla det Patriotiska löfte om berörde ChartäSamlings inlösande, som af dem är gifwit och föranlett till Ständets i denna fräga förut fattade beflut; Härom skulle de Nespcctive Mcd-Standen wördsamt och manligen underrättas. vr suprs. S. DTill afgörande företogs och Bifölls Lag-Utskottets den Lg i denne mänad pä bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majtts Nädiga Proposition om afgärda Bys rätt att söka och erhälla Skifte i Skog och Urmark; Hwarom de Respective MedStänden skulle wördsamt och wänligen underrå! tas. vt supra. S. D, Hwad Lag-lUstottet uti Betänkande den l6 dennes sig utlätit i anledning af Kongl. Ma>:ts Nädiga proposition, angäcnde stadgande af nägyn Lag i afseende pä tiden innom hwjlken häktade Personer böra ställas för Nätta, blcf nu af Bondc-Ständct till alla delar gittadt; Hwarom de Nespcctive Med - Ständcn skulle wördsamt och manligen underrättas. vtLuprs» S.^D. Föredrogs Riksens Högloft, Ständers Lag-Utskotts förnyade utlärande af den / dennes om inskränkning i friheten att göra Fidei-CommiAcr; och svin berörde yttrande innefattar ytterligare styrka för det Betänkande Utstötte t tillförene i ämnet afgifwit samt Bonde-Ständet gillat, sä anssg StZndct sig ägg sa mycket större anledning «tt äfwen godkänna hwad Utstottet nu föreflagit.
Afven denna motion bordlädes. Den 26 November e. us. 4 öl Uplästes en utaf Hr af Robsahm, Carl Reinhold, inlemnad så lydande motion: Sedan jag, för min del, nogsamt insett de kännbara följderna af Rikets sednast församlade Ständers frikostighet, har jag trott mig böra vid denna Riksdag, i den mån på mig kau ankomma, bidraga till sparsamhet och hushållning ; men det finnes icke dess mindre behof, som icke låta nedtysta sig, och hvilkas förbiseende skulle nedsätta Statens värdighet, — änskönt dessa samma behof, midt under inflytelsen af sednaste Ständers gifmildhet, alldeles sattes å sido. — Jag menar pensioner för sådana i Arméen qvarstående Officerare af majors-, kapitensoch subaltern-graderna, som antingen hafva allsintet eller högst obetydligt understöd af Staten, samt tillhöra de få qvarlefvande sedan våra sista krig. Dessa veteraner inom en ålder af €0 — 80 år äro så högst få, att ett extra anslag af 2,000 rdr bko årligen skulle göra tillfyllest till nästa Statsreglerings-period, då sannolikt en minskning i deras antal redan inträffat. Äfven skulle dessa, gamle mäns vilkor betydligen kunna förbättras derigenom, att ett större anseende fastades vid bränvins-kontrollörsbefattningarne, hvilka, enl. högstsalig H. M. K. Oscars yttrade åsigt, torde företrädesvis besättas med Officerare, och hvilkas erhållande derjemte borde anses såsom bevis på Styrelsens förtroende. Hvad fördelningen af detta anslag beträffar, kunna inga andra än sådane, som äro utan enskild förmögenhet, komma i fråga. En major borde erhålla 500, en kapiten 450 rdr bko och en löjtnant eller underlöjtnant 300 rdr samma mynt.
JV:o SgS.-) S. A. K. "V id förrättad granskning uti Rikets Ständers Stats-Utskott af ConvoyCommissariatets Hufvudbok och öfrige räkenskaper för år 1831, hvilka förut blifvit granskade af E. K. M:s och Rikets Kammar-Rätt med några mindre betydliga anmärkningar, som i vanlig väg behandlas, hnr Utskottet ansett sig böra ingå uti en närmare undersökning i hvad nion de förändrade förhållanden, hvilka sedan sista Riksdag inträdt uti Sveriges ställning med Barbaresk-Staterne, i det att alla ordinarie fredssumme-liqvider med Algier, Tunis oeh Tripolis upphört, och sådan för närvarande endast eger rum med Marocco, inverkat till besparing för Svenska Stats-Verket. Och sedan Stats-Utskottet, tillvinnande af fullständiga upplysningar i dessa ämnen, tillika granskat hufvudboken för år i83a roed dess verilicationer, samt äfven underrättat sig om hvad vid Convoy-Commissariatets förvaltning förefallit under år i833, för hvilket år ännu ej Hufvudbok och redovisning äro upprättade, få Rikets Ständer nu, i anledning af allt hvad i dessa hänseenden hos Stats-Utskottet förekommit, hos E. K. M. i underdånighet andraga följande: I afseende på 1831 och i832 årens räkenskaper, har Stats-Utskottet funnit den använda bokförings-melhoden, eller tillämpningen af densamma, ingalunda innefatta den fullständighet, redighet och lättfattlighet £om utgöra de erforderliga och förnämsta egenskaperne af all bokföring* Bifi. lill R. S(. Förslag till und. Skrifvelse IV.-o 557.
Skulle det förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför af bolaget utgöras fem procent årlig ränta, intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas. § 115. Återstoden al de vid sistförflutna riksdag för våganlåggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader anvisade medel skall, med iakttagande af de bestämmelser och stadganden, som under nämnde riksdag blifvit meddelade i afseende på dylika statsbidrags utbekommande, och hvilka stadganden hufvudsakligen öfverensstämma med § i detta reglemente, fortfarande tillhandahållas och utbetalas i den män vederbörande kommuner eller arbetsdirektioner, i enlighet med derom meddelade föreskrifter, äro berättigade att dessa medel utbekomma. Dock bör härvid iakttagas, att arbetsföretagen, såvida icke särskildt stadgande derom af Rikets Ständer meddelats, böra vara började före 1862 års slut. De för ofvan omförmälda ändamål innestäende summor, hvilka fortfarande skola tillhandahållas och i föreskrifven ordning utbetalas, uppgingo den 20 Oktober detta år till följande belopp, nemligen: l:o Sjutiofemtusen fyrahundrasjutio R:dr utaf det till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar anvisade anslag ä tillhopa 450,000 R:dr: 2:o Femtusen R:dr utaf det för anläggning af väg från Storbacken i ÖfverLuleå socken till sjön Waikijaur inom Jockmocks lappmark af Norrbottens län utan äterbetalningsskyldighet beviljade särskilda statsbidrag af 40,000 R:dr; 3:o Sjuttontusen tvähundrafemtio R:dr utaf det belopp, 60.000 R:dr, som likaledes i egenskap af anslag utan äterbetalningsskyldighet anvisades till Kongl. Maj:ts disposition för understödjande af mindre hamnbyggnadsföretag och årens ningar ; 4:o Sextusen tvåhundrafemtio R:dr utaf det för byggande af hamn vid staden Grenna utan äterbetalningsskyldighet beviljade särskilda statsbidrag af 37,500 R:dr; och 5:o Tvåtusen
Kragarne böra vara sådana, att de erfordra liten eller ingen tvätt. Litet gammalt linne får man icke glömma att medtaga till förband vid olyckstillfällen. Medicinen (jod, nafta, koleradroppar, terpentin oumbärliga) samt vinet och bränvinet, 1 ii 2 halfflaskor för person, allt eftersom vigten tillåter, fördelas på de olika renslarne. Likaså provianten. Denna inskränkes till det minsta möjliga, litet cakes, chokolad, karameller samt * skålpund the af prima qvalité. Denna dryck, som väl tillagad är så särdeles upplifvande, när man är trött, bör en af sällskapets damer sjelf bereda. Allmogen tillagar den nemligen ofta på ett sätt, som gör den mindre smaklig: de koka den i en jerngryta och krydda den med kanel och kardemumma. Af öfriga resetillbehör behöfs en väst eller kofta, en regnkappa (slängfason) och en varm resschal. Dessa saker insurras säkert i ett stycke segelduk och anbringas ofvanpå renseln. Renseln måste vara lätt o c h beqväm, vattentät samt sitta väl och säkert. En reservrem bör medföras. Innan jag nedlägger pennan, vill jag göra qvinliga turister uppmärksamma på ett billigt och lättvindigt sätt att föröka dagsresornas längd. Det är genom det s. k. » köra-gå-systemet ». Består sällskapet af 4 personer, som önska att i stället för 2 eller 3 mil dagligen tillryggalägga 3 — 4 mil, kunna de på platser, der det linnes skjutsanstalter, då och då lega ett åkdon. Två af sällskapet marscherar | i j timme i förväg, de två öfriga, som naturligtvis på åkdonet medföra hela sällskapets bagage, hinna fatt dem ungefär på halfva vägen. De åkande stiga ur och marschera vidare, de gående intaga deras plats. När de gående ankomma till nästa station \ k \ timme efter de åkande finna de allt ordnadt: rum bestälda, middag eller qvällsvard arrangerade o. s. v. Detta sätt att resa, som för hvar deltagare medför en utgift af blott g skjutslega, anbefalles mycket af alla, som hafva försökt det.
För fyllande af detta behof äro påräknade, dels flottans fasta corpser, dels sjöbeväring, och jag utbeder mig således nåden att i främsta 8 rummet få afgifva underdånigt yttrande, i hvilken nion de ständiga corpserne, hvilka äro påräknade såsom en säker stam, behöfva ökas, dels för tjenstgöringen i fred, då ingen sjöbeväring lill tjenstgöring uppfordras, dels för den effectiva tjensten i krig, då de böra användas till ledning af den vid öi logstjensten mindre vana del af besättninga ineI sådant afseende bör jag först nämna, att, sedan Eders Kongl, Maj:t, inom det nu bestådda statsanslaget, reglerat officersoch under-officers-corpserne, någon ytterligare hufvudsaklig reglering endast fordras i följande afseenden nemligen: l:o Matroscorpsen, hvilken utgör kärnan af flottans sjömanskap, samt är påräknad att, under krig, till en stor del användas såsom under-officerare, består för närvarande af 400 man, af hvilka 360 äro förlagde i Carlskrona och 40 i Götheborg, men icke några vid Stockholms station, hvarest vid fartygs upptackling och utrustning måst förhvras så manga matroser af handelsflottan, som dertill erfordrats. Antalet är alldeles otillräckligt, så i fred som krig, synnerligen sedan under-officers-corporalerne tagas af matros-corpsen. Jag hemställer derföre i underdånighet, att denna corps må få ökas till 580 man, af hvilka skulle beräknas: för Carlskrona 540, „ Stockholm 30, och „ Götheborg eller der vestra Sjöförsvaret i en framtid kommer att förläggas
M. föreslagit, användas till inköp af en stam Cotswolds-får. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som föijer : Ja — 17. Nej — 9. 27:de punkten, årlig lön för en från England införskrifven kunnig Breeder eller djärförädlare, äfvensom lill inrättande af 4 Stamholländerier af inhemska kreatur. Uplästes ett af Hr af Sillén inlemnadt så lydande anförande: Ulsk:s hemställan om afslag på Hr Odelhergs motion om an slag för 4 stamholländeriers af inhemska kreatur biträder jag så mycket hellre, som afstyrkandet grundar sig på det skäl, »att de för landet bästa och fördelaktigaste resultater i delta afseende säkrast skola upkomma, om denna angelägenhet, likasom flera andra dermed likartade, öfverlämnäs åt den enskilde landthushållarens omsorg.» Förev:de punkt bifölls. 28:de punkten, ang;de en af Riksdagsfullmäletigen Guslaf Bjerkander vädel motion, ang:de statsanslag för spridande af kunskap i biskötseln. Denna punkt bifölls. 29:de punkten, ang:de anslag lill håslafvclns befrämjande. Härvid förekom först Utsk:s tillstyrkande af anslag till inköpande af hingstar af utmärktare racer, och yttrade sig härom Hr Björnstjerna: Jemte det att jag får tillstyrka R. o. Ad. att bifalla hvad StatsUtsk. här föreslagit, vill jag dock fästa upmärksamheten derpå, att Utsk., såsom vilkor för inköp af ifrågavrde hästar, anfört att de företrädesvis skola vara passande för jordbruket. Detta vilkor anser jag obehöfligt, emedan det tillhör Stuteri-Styrelsens ompröfvande att afgöra, hvilka slags hästar, som böra inköpas, hvarföre jag anhåller om bifall till hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt, med uteslutande dock af förenämnde vilkor. Frih. Paykull, J o h. Gustaf: För min del skulle jag anse nyttigt, om man, vid inköp af hästar, fästade afseende på sådana, som äro passande för jordbruket.
Norra och Södra Vedbo Härader Dito Krono och Skatte. Tveta, Vista och Mo Härader . KyrkoHemman. Skatte. Östbo Härad Skattlag da bebyggda Torp, Utjordar med flere Lägenheter utan mantal, hilka ej under något hemmans ränta är o inbegripne. Frälse. Norra och Södra Vedbo Härader . ... Östbo Härad . Vestbo d:o .. • • • S:a Dito Skatte. Tveta, Vista och Mo Härader. Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad . ... ... Östbo d:o . Vestbo d:o . si Dito Krono. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Vestbo Härad . S:a Dito obebyggda. Tveta, Vista och Mo Härader. ..- . Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad .. Vestra d:o .. Östbo d:o .. Vestbo d:o -c» HNl. mMHIMm. S:a O skattlag da bebyggda Dito, deraf Ryttareoch Soldattorp 2,130 st. Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o . Östra Härad ... ... Vestra d:o .. / Östbo d:o . Vestbo d:o ... • • S:a Backstugor. Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad .. Vestra d:o .. Östbo d:o .. Vestbo d:o .. Bebyggde Lägenheter, af söndrade från hemman på viss tid eller lifstid. Norra och Södra Vedbo Härader . .. Östra Härad . Vestra d:o . Östbo d:o . Vestbo d:o . s7 Skattlagda Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, hilka ej under något hemmans ränta äro inbegripne. Tveta, Vista och Mo Härader . Östra Härad .. • • S:a Tullmjölqv ar n ar med 570 par stenar. Tveta, Vista och Mo Härader . ..i . Norra och Södra Vedbo d:o . ..
»Jag ämnar inte visa mig, inte alls visa mig!» Men så kom jag i håg, att jag måste visa mig för att inte blottställa Ruffen allt för mycket, och så slätade jag ut håret, fällde ned klädningen, tog på mig en så pass hygglig min jag kunde åstadkomma i en hast och steg in. »Nej, se där är hon ju ändtligen!» ropades det från alla håll och kanter. »Så snällt af dig att stöta på oss allesammans till sist!» Vendla Ax gick redan rundt kring kaffebordet och såg på skorpkorgen, som om den varit ett rostadt indianbarn eller någonting annat lika märkvärdigt. Jag neg åt alla håll och sa, att det var bra snällt af dem att vilja hälsa på oss så där helt aprå-prå och i renaste hvardagslag. Men det imponerade inte på dem en smul, efter det är något som vi alltid säger. »Ugglor i mossen, hva, fru Lovisa?» sa Holmen och blinkade menande. »Mycket stora ugglor», sa jag med eftertryck. »Var så god, Vendla lilla, var så goda allesammans.» Därmed fattade jag tag i kaffepannan, harklade mig och sa i så värdig talarton jag kunde åstadkomma: »Men först vill jag — – säga ett par ord, hm, i en högst viktig fråga. — En ädel natsjon som den svenska, i hvars ådror vikingablod svallar, bör betänk — —» Ja, aldrig har någon människa varit så på vippen att bli en dold hjälte som jag var i det ögonblicket, när till min innerliga glädje dörren i detsamma slogs upp och Beda, varm och röd, kom in, följd af Maja, som med triumferande min bar en stor bricka de delikataste småbröd. Det var då för det hon gaf sig i väg med en sådan hast, den älskade ungen! Alla hennes sorter! Det är minsann ingen småsak det, att låna ut alla sina sorter, här, där vi är så rädda om våra bakresept som om våra egna barn. Jag kysste och tackade henne riktigt hjärtligt, fast besluten att hädanefter hålla mig till »de hjältar som faller.» Det ligger tydligen mer för min naturell och är dessutom bra mycket bekvämare. Sofis upphettade ansikte blinkade i dörren
Sedan de anmärkmr, som hittills blifvit gjorda emot StatsUtsk:s betänk, nu blifvit, såsom mig synes, af SlalsUtskis ordförande på elt nöjaktigt sätt vederlagda, och discussioncn således öfvergålt ifrån frågan om endast en skrifvelse till betraktande af sjelfva saken; så anhåller jag att få begagna den tillåtelse, jag i början af discussionen ulbad mig, att motivera de förändringar, som jag anser vara nödvändiga för 5 § och i följd deraf äfven för den 9:de. iH Den 15 Jlaj. I afseende på den 5 § har jag ansett äfventyrligt för Utsk. o. R. St. att utan någon föregående undersökning bestämma det inskränktare antalet persedlar, till hvilka det beräknade värdet af räntorna borde förvandlas. Det är naturligt, att detta inskränktare antal persedlar nödvändigt måste blifva olika, allt efter hvarje orts olika producter; och att i öfrigt denna anmärkning icke saknar fog, synes deraf, att Utsk. har begärt, att hö och halm äfven skulle blifva ibland de persedlar, till hvilka de nuvarande ränteperscdlarne böra förvandlas. Det är nemi. bekant, att om äfven värdet af hö fluctuerar, så är detta förhållande ännu större i afseende på halm; emedan den för det ena året kan vara af så obetydligt värde, att man knappast kan lyckas realisera densamma, hvaremot den under det andra året kan hafva ett värde, öfverstigande all höfva. Uti den K. propos. som i detta ämne afgafs vid innevarande riksdag, är näinndt, att K. M. ville vara betänkt på en undersökning, rörde möjligheten att förenkla persedlarne till ett inskränktare antal, och sorn de förberedande åtgärderna derför ännu icke lära vara fullbordade, utan, efter de upplysningar, jag varit i tillfälle inhemta, vederbörande embetsmyndigheter äro sysselsatta med detta ämne, så synes mig, att R. St. ännu icke borde besluta till hvilka slags persedlar inskränkningen och förvandlingen skall ske, utan lemna denna sak öppen, för att taga i närmare betraktande den K. propos., som, till följd af K.
Hvad som kan vara billigt och rättvist i fråga om den redlige, men af missöden förföljde gäldenären, eger ej samma tillämplighet på den uppenbart vårdslöse eller bedräglige; men alldeles uppenbart är, att om det vore rättvist och välberäknadt, att befria en vårdslös eiler bedräglig gäldenär från bysättning eller annat ansvar i de fall, då han af borgenär enskildt lagsökes och dervid befiunes vara utan något slags utmätningsbar tillgång, så fordrar samma rättvisa, att han äfven skall undgå hvarje slags ansvar, då han upplåtit återstoden af sin förmögenhet till konkurs för sina borgenärer och hans vårdslöshet eller bedräglighet dervid kommer i dagen. Ty emellan dessa två förhållanden är, i fråga om gäldenärens beteende, skilnaden ingen, eller, om man så vill, ej annan än den, att han i det förra fallet gått så grundligt tillväga, att han åt sina borgenärer har att erbjuda intet, men i det sednare likväl något, eller åtminstone så mycket, att en konkurs derpå kan grundas; och om denna skilnad skall anses betyda något, så vore det då till fördel för gäldenären i det sednare fallet. Nu är följdrigtighet i rättsprincipernas tillämpning att bland hufvudvilkoren för en god lag, och således, om bysättningstvånget mot vårdslös eller bedräglig gäldenär, som utom konkurs befinnes vara insolvent, skall afskaffas, bör ock det Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 85. 167 ansvar, hvartill sådan gäldenär, i fall af konkurs kan för vårdslöshet eller svek fällas, varda afskaffadt, samt, alltså, med upphäfvande af 42, 43, 49, 52, 53 och sista mom. af 54 §§ i Konkurslagen af 1830 äfvensom 128—130 §§ af den under den 18 September innevarande år promulgerado, ehuru först med år 1864 till efterrättelse ländande, nya Konkurslag, i stället till yttermera visso stadgas: Finnes gäldenärs oförmögenhet hafva tillkommit genom slöseri, dobbel, lättja eller annan uppenbar vanvård, eller har han i ett eller annat afseende mot sina borgenärer svikligen förfarit, vare han dock från ansvar fri.