Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
med hvad rätt de till ett eller annat ändamål användas? och om de dertill äro oumbärlige? Ifrån dessa uppgifter torde väl åbygnaden på indeldta boställen, hvarom särskildta författningar gälla, böra i allmänhet vara un. dantagen; men Om sådana boställen blifvit indragne och till andra ändamål anslagne, såsom om Regeringen t. ex. i följd af 23 §. i sistledne Riksdagsbeslut, indragit någon del af den umbärlig» Skogsoch Jägeribetjeningen,' och till kronans nytta, på annat sätt, användt dess boställen och indelningar etc. så synas äfven dessa förändringar böra uppgifvas. Man bör förmoda, att vederbörande Embetsverk hafva noga reda på Statens egendom,' för att genast kunna gifva dessa upplysningar, och, i sådant fall, bör nyttan deraf, under Riksdagens lopp, kunna komma Riksens Ständer till godo. Skulle vederbörande Embetsverk, mot all förmodan, icke vara i stånd att så snart meddela StatsUtskottet dessa underrättelser: så torde de, efter Riksdagens slut, böra lemnäs till Riksens Ständers fullmagtigs i RiksgäldsContoiret, för att framläggas för Riksens Ständer, innan nästa Riksdag samman* trädande Revisorer, och åtfölja deras öfriga 590 Den 21 Februarii, granskningsberättelse till kommande Ständer, angående StatsVerkets tillstånd och förvaltning, ej mindre i denna, än öfriga delar. Om denna motions remitterande till Statsutskottet anhålles ödmjukeligen. Herr von Hartmansdorff, Augufi; En vetenskapsidkare bland mina vänner, har fästat min uppmärksamhet på behofvet af ett Statsbidrag till befrämjande af ett vettenskapligt ändamål; det nemligen, att sätta det härvarande under Kongl WettenskapsAcademien stående Astronomiska observatorium i stånd att någorledes svara mot sitt syfte, igenom erhållandet af medel till erforderliga instrumenter. Då jag nu går, att öfverlemna detta ämne till Hnglofl Ridderskapets och Adelns och de öfrige Ståndens behjertande, bör jag begynna med en korrt framställning af denna inrättnings uppkomst oeh närvarande tillstånd. Kongl.
Jag inser icke, att någon belåning af guld och silfver är nödvändig hvarken i Malmö eller Götheborg; och minst på sistnämnda ställe, hvarest vederbörande kunna belåna guld och silfver i Sparbanken; hälst flera panter af det slaget, än som der kunna belånas, icke torde på orten finnas. Jag afstyrker således allt afvikande från Utskottets Utlåtande i denna del, ehuru man verkligen kan råka i tvekan om hvilketdera är det rätta, då man hörer den högsta verldsliga myndigheten der på orten, här i Ståndet ifra för belåningen, och i Utskottets Utlåtande ser högsta andeliga myndigheten på samma ort yttra sig emot hela låneanstalten. Men som man i kinkiga frågor väl bör gifva de andligas mening företräde, framför de verldsligas; så tillstyrker jag ytterligare, att Utskottets Utlåtande i denna punkt måtte bifallas. 32 Deli 9.5 November f. m. Herr Tham: Med den af Herr Hjerta föreslagna modification inser jag ingen fara, att antaga belåningen af guld och silfver äfven vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö; och, med all aktning för den andlige Styresmannen på förstnämnda stället, tror jag dock, att han glömt, det belåningen i Sparbanken ej sker under 6 procents ränta, och således icke medför den fördel för låntagaren, som nu åsyftas. Jag vågar alltså tillstyrka antagandet af Herr Hjertås förslag. Grefve von Rosen: Jag fortfar ännu, att förblifva vid min tanka, utan att finna mig öfvertygad af Herr von Hartmansdorffs skäl; och hvad Sparbanken beträffar, så är det åtminstone i Götheborg endast stadens innevånare, som der få läna. Herr Hjerta: Jag är förekommen af den siste värde talaren, hvad sparbanken beträffar, och tror, att man icke bör lägga för mycken vigt på Biskop af Wingårds yttrande, då de öfrige DiskontDirecteurerxie ansett saken verkställbar.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående närmare re^ glering af den under namn af Gernings-ören kända afgift; — Om Remisser af åtskilliga StåndsLedamöters Memorial. — Af den 27:de April, om återremiss af LagUtskottets Betänkande angående förhöjning af Nämndemännens Dagtractamenten vid privata för* rättningar; -— Om godkännande af OeconomieUtskottets utlåtande, rörande Torfskär-; ningen i Halland; — Om bifall till OeconomieUtskottets Betänkande, rörande ett yrkande att förmedlade Hemman måtte, vid deltagande uti Kyrko-, Prestgårds, och Tingshus-byggnader, få förmedlingen till godo njuta; *— Om bifall till OeconomieUtskottets Betänkande, angående Glasoch 3* Deri 5 Maj. Porcellaines-förares samt Smides.handlares handelsrättighet, med villkor likväl, att det af Utskottet föreslagna förbud för Glas*, Porcellaines* och Smides-haudlande att, i ändaträl af sådana Manufactnrvarors försäljande, uti Landsorterna kringstryka, icke må tillämpas eller sträcka sig till Allmogen, man den äga rätt att, hädanefter som hitintills, få till hvad ort som helst med sina egna handaslöjder sig begifva och dem för-» säl ja 3 — Om instämmande i Ridderskapets och Adelns öfverlemnande till ConstitutionsUtskottet af frågan om Remissen af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, rörande Götha Canal; — Om instämmande i Ridderskapets och Adelns beslut, att ConstitutionsUtskottets Betänkande öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition, rörande de Nya Constitutionella förhållanden, som till följe af föreningen mellan Sverige och Norrige uppkommit, skulle skyndsamligen till Trycket befordras. — Af den Irsta Maj , om Remiss till Stats, och Banco-Utskotten af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående Götha Canal. Alla dessa ProtocollsUtdrag lades till Handlingarna.
S. P, Efter I nyo skedd föredragning af Bancooch Lag-UtsLottnns Betänkande, N:o 69 , angående upphörande af Bankens rättighet att med egna käromål draga sina vederparter fran deras lagliga Domstolar , blef samma Betänkande afslageb S. D. Upplästes, 1:0 Högvördig® Preste» Ståndets ProtocollsUtdrag för denna dag, nied underrättelse, att Preste Ståndet beslutat, att, till betygande af sin aktning för aflidne Hans Excellence , Just i t ise Stats-Ministern, Herr Grefve Fredric Gyllenborgs emot Konung och Fädernesland, under låDg och Fröt. Utdrag den 37 Augusti t8ag. $5 ansvarsfull tjenstemannabana, utmärkt bepröf. vade nit och redlighet, bivista hans jorda» färd, Lördagen den 29 dennes , uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att med Preste-Ståndet sig förena ; och 2:0 Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets denna dag haline Protocoll, hvaraf inhemtades, att Bonde-Ståndet, i omförmalde afseende, fattat beslut, lika med Preste-Ståndcts• och som Ståndet redan beslutat att bivista Hans Excellence Justitia! - Stats - Ministern Herr Grefve Gyllenborgs begrafning; alltså fann Ståndet, i anledning af ofvannämnde meddelade Profocolls-Utdrag , någon annan åtgärd icke ega rum, än att lägga detsamma till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning, lade* till handlingarne Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o g4, i anledning af de hos Borgare-Ståndet gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 65 , angående åtskilliga, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Remisser , till Rikets Ständer öfverlemnade, Svenske Medborgares reclamationer , i afseende på ersättning för lidna förluster genom Skepps uppbringningar.
Allehanda införas ordnings-numrorne och data af de pantsedlar, som under nästförflutne 2tne månader förfallit, jemte erinran om samma panters infriande eller lånens omsättning, vid påföljd af lösningsrättens förlust; och som deLla införande, på sätt Fullmägtige förmält, är alldeles ändamålslöst, samt endast ledande till en öfverflödig, ej obetydlig kostnad för Banken, jemte onödig tidspillan för vederbörande tjenstemän, helst med temmelig visshet torde kunna antagas, att ganska få, om någon, låntagare på Guld och Silfver, läsa dessa förteckningar eller derigenom tillförlitligare förmås alt fullgöra hvad den, i låntagarens egen värjo belintliga pantsedeln, vid lösningsrätlighelens förlust, honom ålägger; alltså och då det med berörde förteckningar åsyftade ändamål med mindre omgång och kostnad torde kunna vinnas derigenom, att en kort erinran om tiden, inom hvilken panterne böra infrias, i allmänna Tidningarne införes, får Utskottet föreslå följande förändrade lydelse af iy3:dje §.: 6 B anco-U-t skottets UtlåtandeN:o 5j. Låneliden bestämmes alltid till 13 månader; låntagaren dock obetaget att dessförinnan sitt lån infria. Efter förfallodagen förblifver det under en tid af 3:ne månader Pantegaren Öppet lemnadt att antingen panten utlösa, eller det erhållna lånet, emot erläggande af den derå upplupne räntan, för en tid af 13 månader omsätta; skolande, till upplysning för vederbörande låntagare, kungörelser införas uti Tidningarne Stockholms Dagblad och Dagligt Allehanda, Irenne uti hvarje månad, nemligen så väl den månad, uti hvilken lånen förfalla, som äfven de s:ne nästpåföljande rnånaderne, med erinran att senast inom Femtonde månaden ifrån Pantsedlarnes utgifningsdagar sina panter infria eller lånen omsätta, vid påföljd af lösnings-rätlens förlust. Stockholm den 28 Juli iS/jo.
Genom Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium den 16 Mars 1824 förklarades, att sådan allmänning vore ”häradets tillhörighet”; och att Kongl. Maj:t ville, uppå derom skeende ansökning, för hvarje sådan allmänning tillåta, ”att den till intressenternas egen disposition gemensamt, eller delning socknar eller enskilde hemmansegare emellan, som deri ansåges ega del,upplätes, enär Kongl. Majit funne sådant lämpligt och laga hinder derför ej mötte”; men der hvarken delning af häradsallmänningen skedde eller intressenterne emottoge den under gemensam disposition, skulle genom Konungens Befallningshafvandes försorg åtgärder vidtagas till allmänningens skötsel och bevakning. I afseende på förvaltningen af dessa odelade häradsallmänningar blef sedermera, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers å riksdagarne 1840—1841 samt 1847— 1848 . yttrade önskan, genom Kongl. Brefvet till Kammar-kollegium den 23 Mars 1849 förordnadt, bland annat, att delegare i allmänningen skulle, derest de önskade, efter anmälan hos Konungens Befallningshafvande, få genom utsedde deputerade deltaga i vården och uppsigten af densamma; dock att de deputeradeej finge inblanda sig i den vetenskapliga skötseln och behandlingen af skogen, hvilken fortfarande skulle handhafvas af den förvaltande personalen af skogsstaten, samt att den af häradsboarne för de deputerade utfärdade instruktion alltid borde underställas Konungens Befallningshafvandes granskning och rättelse. Skogs-komitéen, som med stöd af det gamla föreställningssättet, att häradsallmänningarne tillhörde Kronan, hvarförutan det icke kunde förklaras, huru Kronan kunnat, på sätt som skett, till allmänna behof anvisa dessa allmänningars afkastning, betraktade dem endast såsom upplåtelser af Kronans skogar till häradenas begagnande och fann ingen betänklighet dervid, att Staten föreskref, huru denna menigheterna medgifua rätt skulle utöfvas.
Är det en falsk stolthet hos mig, men säkert är, att jag vid sådana ord af systrens mun njöt en stor upprättelse och någonting svart, liknande en mättad hämnd. Jag vill bedja till Gud, att han hädanefter bevarar Celia för känslor af detta slag. Huru kan en syster så dömma om sin bror? Jag tror att om Clinton på samma sätt förbrutit sig emot en flicka, som Edvard emot mig, så hade jag varit färdig att, om ock med skengrunder och sofismer, bli en advokat för min brors sak. Emma frågade mig, huru jag skulle bete mig, om Edvard ångerfull skulle återvända till mig och med ny kärlek söka utplåna fläcken i den förra. Då svarade jag henne hvad jag tänker, äfven nu på min kammare; jag skulle af hjertat gerna gifva honom min förlåtelse, jag ginge tillochmed in på att bli honom en vän, men älska honom, ånyo binda mig vid honom, det kunde jag ej. Ett sådant svalg af kyla, en sådan kärlekens omöjlighet har blifvit befästadt i detta bröst. Hellre hvilken annan än honom. Då tryckte Emma ånyo min hand och sade: »godt Celia, jag skall rätta mig derefter. Min mening var väl den, att ånyo komma min bror att minnas sina löften, men såsom det nu är, ser jag att det icke går an att vidröra det ämnet. Låt mig likväl vara dig en vän!« Så talade Emma, och mer än hennes ord, öfvertygade mig troheten i hennes blick och ömheten i hennes handtryckning, att hon menar det väl med Celia. d. 5 Dec. Lifvet har gått sin hvardagliga gång, och på flera dagar har jag ingenting haft att förtro åt mitt papper. Och det stackars hvita pappret ser mig så längtande ut; något måste jag väl skrifva. Jag tycker just, hvad åtlöje det skulle väcka, om mina små, föga intressanta konturteckningar ur en guvernants händelsefattiga, obetydliga lif någon gång komme i händerna på en opartisk kritikus! Jag tror sjelfva min bror, jag tror sjelfva Clinton skulle småle godt, men satiriskt. Och säkert skulle han säga, att jag efter allt utseende utlemnat det vigtigaste och sysslat med idel bagateller, såsom flickor alltid göra.
Handla således hädanefter förståndigt och redligt, och gör dig värdig den verkliga engel till flicka, du har hopp att erhålla till hustru.” ”Ja, det är på min ära just ett skönt hopp,” utbröt kaptenen lättsinnigt, och glömde genast hela morgonaffären, ”ett gudomligt hopp, då ej ett ord omnämnes, hvarmed jag skall bilda det paradis, hvaruti engeln bör insläppas; eller, för att tala mindre figurligt, hvad jag får att underhålla henne och mig sjelf med. För ett par dagar sedan talade jag med kommerserådet, och bad honom utfästa tiden till bröllopet, vid hvilket tillfälle jag hoppades att han skulle hugna mina öron med förnuftigt tal, rörande hemgift, hus, möbler, med mera af samma önskvärda slag; men deraf blef ingenting. Han menade helt enkelt, att det var god tid att bestämma bröllopet, sedan min ädle farbror yttrat sig i saken.” ”Hvad nu!” utropade professorn med hetta. ”Jag, skulle jag yttra mig! Är den menniskan alldeles rasande! Men det är som jag sagt, att hela familjen, med undantag af Rosa, icke är värd ett kopparöre! Listiga, snikna varelser, herrn och frun, begge två! Vilja gerna fånga den gamle björnen; men deraf blir ingenting! Han är dem för klok! Ferdinand, pojke, icke en styfver får du! Nej, så sannt jag lefver, på det sättet skola de icke hafva ett runstycke af min egendom, så länge jag ännu är den, som disponerar derom. Har man väl hört maken till anspråk! Om jag sjelf begärt flickan för junkern, så kunde sådant prat möjligen låta höra sig; men nu, då man hvarken å ena eller andra sidan aktar nödigt att först känna sig före, utan rusar rakt in i förhållanden, dem man ej ser utväg att reda, då är det tid att vänta på mitt yttrande! Nå, ännu i dag vill jag afgifva det; ty jag älskar rent spel, och vill derföre skrifva till kommerserådet, att, om äktenskapsförbindelsen beror på mellankomsten af min förmögenhet, så är denna väntan alldeles förgäfves, emedan jag bestämdt icke är sinnad att göra mera för dig, än jag gjort med ackordsumman.” Ferdinand bleknade af smärta och harm.
Om, vid sammanräknandet af de öfriga sed larne, rösterna befinnas lika delade, skall den förseglade sedeln öppnas och afgöra beslutet. § Ingendera af hamrarne må. vid allmän frågas afgörande, fatta beslut, derest icke mera än hälften af ledamöternas antal är närvarande § HB. R. 0. § 49. Då ett föredragringsämne till slutligt afgörande förekommer, bör, der frågan mom. 3. kan blifva föremål för bifall eller afslag, talmans första proposition lyda på bifall. i § S4- Om denna besvaras med nej, och anmärkningar i saken blifvit under öfverläggningen gjorda, bör den följande propositionen i enlighet med dem uppställas. Innefattar ett förslag liera delar, som ej lämpligen kunna i ett sammanhang afgöras, bör särskild proposition å hvardera delen framställas i enahanda ordning, som nu är föreskrifven. § 119. R. 0. § 33. Talman må ej vägra proposition, utom när han finnér en i kamaren af nå - Kongl. Maj:ls Xäd. Skrifvelse, N:o 83. 35 gon dess ledamot väckt fräga bokstafligen strida mot grundlags lydelse; och bör lian dä alltid anföra skälen till sin vägran. Derest kamaren med honom i begreppet härom ej instämmer, utan ändock yrkar proposition, skall han ega att förklara öfverläggningen hvilande. — Målet förvises då till lag-utskottct, hvilket det åligger alt ofördröjligen inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller eldighet med grundlagen; — börande utskottet, vid sådan frågas afgörande, vara fulltaligt. Å hvad lag-utskottct förklarat icke vara mot grundlag stridande, kan pro position sedermera ej vägras. § i<20. beslut, som kantare i allmän fråga fattat, skall med-kemaren, genom utdrag R. o. § 37. af protokollet, delgifvas. Ilar målet varit af utskott handlagdt, skall ock detta om moni.loeb2. beslutet genom protokolls-utdrag underrättas.
M. skulle önska alt finna Rikets försvarsverk i det skick, sorn K. M. ansett nödigt; och då denna önskan icke är tillfredsställd med hvad hittills af StatsUtskblifvit föreslaget, har jag ansett, alt deruti skulin ligga en inconseqvens, som jag med största fägnad ser undanröjd, då flere ledamöter af StatsUtsk. förklarat, att Rikets försvar är efter deras tanke fullkomligen betryggqdt genom Den 3 Juni c. in. (Jet förslag, Utsk. uppgjort för regleringen af 3:dje och 4:de liufvudlitlarna. Jag liar således intet annat att tillägga, än l>l<>(t den önskan, alt Ekon.Utsk. måtte föreslå en framställning till K. M. i de termer, som Gr. Frölich föreslagit. Frih. Tersmeden, Willi.: Jemte det jag förenar mig med de talare, som yrkat återremiss af detta betänk., anser jag mig blott böra tillägga, att, efter min förmening, en styrelse i ett constitutionelt samhälle handlar med olika kraft, oni den är understödd af representationen eller icke. — Detta ur för mig det hufvudsakliga skälet, hvarföre jag anser Ekon.Utsk. böra inkomma med förslag till en skrifvelse till K. M. i detta ämne. Jag får dessutom beklaga, alt vi vid detta tillfälle icke kunna inhemta upplysningar af utrikes ministerium, hvilket kunnat vara af nytta, men nu icke kan ske, enär Utrikes Statsministern icke är närvarande. Hr von Hartmansdorff, Au g.: En talare har här yttrat, att någon vore tillstädes, som varit begagnad vid det tillfälle, då freden i Kiel afslutades, och han tycktes vänta, att denne ledamot skulle yttra sig i ämnet. Ifall talaren åsyftade mig, så är det visserligen sannt, alt jag deltagit i göromålen vid 2:ne fredsslut med Danmark, nemi. i Jönköping och Kiel, men ingendera gången såsom underhandlare, utan såsom renskrifvare. Om innehållet af tractaterna beliöfver jag icke säga något, emedan de äro tryckta och tillgängliga för en hvar.
Stånders pröfning. Stockholm d. 19 April 1823. Antom den 22 April 1823. Utlåtande, i anledning af den Berättelse, som Riksens Stånders, för deltagande i öfverRevisionen af Krigs -Råkenskaperne, utsedde Deputerade afgifvit om deras befattning med Krigsredogörelse och Revisions-Verket. Riksens Höglofl. Ständer hafva till Statsutskottet remitterat deras, till deltagande uti Öfver-Revisionen af Krigs-Råkenskaperne, förordnade Deputerades, d. 20 sisth Jan. afgifna Berättelse, angående Krigs - Stats-Utskottets Betänkanden. 677 Redogörelseoch Revisions-arbetets fortgång sedan sista Riksdagen.
Ank. till Exp.-Utsk. flen 30 Juni, k. 7 c. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å uflåtandet n:o ig<). (U. A.) Preste-ståndet har till Slats-utskoltet återremitterat dess under n:o 19g afgifna utlåtande, i anledning af väckt motion om lån af allmänna medel till reparation af S:t Petri kyrka i Malmö; men som detta utlåtande blifvit bifallet af de trenne öfriga Riks-stånden och ärendet följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, har utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 75 § Riksdagsordningen, med detsamma taga vidare befattning. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Juni kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående rättighet för tiondegifvare i Skåne att få lösa den till Stockholms allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i lag stadgad forsel/ön. (I. A.) Uli ett hos Hederv. Bonde-ståndet afgifvet och till Stats-utskoltet remitteradt memorial, har Riksdags-fullmäktigen Ola Månsson från Skåne, under förmälan, att, ehuru, enligt 12 § af Kongl. Instruktionen för Serafimer-ordens-Gillet af den 28 April 1791, allmogen i Skåne erhållit försäkran att efter markegång och förhöjning af forsellön få lösa den tiondespanmål, som till Stockholms allmänna Barnhus utginge, och denna förhöjning genom Kongl. Förordningen den 22 Juli i8o3 vore bestämd för ali tiondespanmål till 16 sk. för tunnan råg och korn, samt, enligt Kongl. Brefvet den 3o Augusti 1814» uttryckligen vore förklaradt, att en lika beräkningsgrund för lösen och forsellön skulle gälla för den tionde, som till Barnhus utginge, hade likväl tiondegifvarne inom Skåne för deras till Stockholms
Doctor Heurlin afgifvet yttrande. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet ett af Contracts-Prosten Sandberg, denna dag ingifvet memorial, rörande en bränvins-consumtionsafgift. Från V ä 11011. Borgare-Ståndet. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades följande motioner och anföranden: l:o Herr Langenbergs, angående en bestämd och oföränderlig, ej för hög, införsel-tull å spanmål, hvilken tull Regeringen ej må ega, i hvad fall som helst, att förändra; uti hvilken motion flere af Ståndets ledamöter sig förenat; 2:o Herr Christier sons , angående underdånig Önskan, att för alla slags till införsel lofgifna varor, torra eller våta, som med coopvaerdieller krigsfartyg till Rikets hamnar eller stapelstäder inkomma, fastställd tull, utan afseende på varu-egare och i hvilken cathegori han eller de må anmäla sig, hädanefter icke må eftergifvas eller nedsättas, i hvilket ämne äfven Herr Brinck sig yttrat; 3:o Herr Berglunds yttrande, i anledning af Herr Walléns förut remitterade motion, angående husvisitalioners upphörande; 4:o Herr Ekholms, angående förändring af vissa grunder för bevillning af borgerlig rörelse; uti hvilken motion Herr Schartau instämt; 5:o Herr Lagergrens, dels angående föreskrifter för främmande liandelsexpediters rättighet att vistas i Riket, dels angående det hevillnings-helopp, som desse liandels-expediler höra erlägga; uti hvilket ämne flere af Ståndets ledamöter sig yttrat; 6:0 Herr Fr idstedt s 2:ne motioner, angående förändring i vissa delar af Bevillnings-Förordningen; 7:o Herr Foenanders, om intagande i Bevillnings-Förordningen af den föreskrift, att i vissa uppgifna fall all upphörd af allmänna bevillningen efter 1 Art., samt efter 2 Art. §§. 21, 22, 23, 28, 29, 33 och 35 för liemBih, till R. St.
Deltagande i förberedande åtgärderna till omförmälda mål, såsom vid sistförlidna riksdag äfven inberättades, och biträdande hufvudsakligen det ifrågavarande slutliga lagförslaget, bör jag derföre nu icke underlåta att befordra tless vidare och ändlliga handläggning. Samtidigt med stiftelsen af nu gällande Grundlagar hade Rikets Ständer insett och erkänt hehofvet af en ny och förbättrad Civiloch Brottmålslag, samt derom gjort framställning hos Kongl. Maj:t, sorn under den 14 April 1811 förordnat ofvannämnda Kommitté, för alt utarbeta de för sådant ändamål nödiga förslag. Sedan till Kongl. Maj:t denna Kommitté den 15 Mars 1815 afgifvit underdånigt betänkande, deruti, med afseende å då förestående utarbetning af förslaget lill en förbättrad brottmålslag, Kommitteen sökt visa de olägenheter, som åtföljde flera af nu antagna bestraffningssätt, samt derföre, jemte erinran, att bötesstraff kunde ifrågakomma sparsammare än hittills, trott sig böra tillstyrka, att kroppsstraff i allmänhet måtte försvinna och i stället fängelse samt arbete och korrektionsstraff få användas, behagade Kongl. Maj:t, genom nådig Proposition den 19 April samma år lill Rikets då församlade Ständer, gifva tillkänna, ”att Kongl. Maj:t funnit omförmälda betänkande till alla delar instämma med hvad rältsläran och öfriga en vis R. St. Just. Ombudsm. Emi.-Berättelse den 15 Nov. 1847. 45 lagstiftnings grunder fordrade, och derföre velat detta betänkande Rikets Ständer proponera”; hvaruppå Rikets Ständer under den 11 nästderpåföljde Juli svarade, ”att De, efter en granlaga pröfning af Lagkommilleens yttrande och hvad Kongl.