Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad 10 §. angår, uppstår samma anmärkning, som i allmänhet blifvit gjord rörtde tillverkningssättet. Mot 7 §. visar sig samma svårighet; der vilja Utsktn, att egendomsvärdet skall minskas med värdet af öfverflödiga byggnader. Huru vilja Utsktn, att man skall bestämma, hvilka byggnader äro öfverflödiga. Sådant synes mig omöjligt. Mot i3 §. har jag denanmärkning, att Utsk:n föreslagit bränningstiden till 6 månader. Jag vill förminska den till 4, med bibehållande af samma skatt, med öppen rätt för Konungen att förlänga bränningstiden till 6 månader, då skatten skulle förhöjas, och att minska tiden, då den skulle nedsättas. Mot i4 §• har jag den anmärkning, att jag icke anser rådligt att frångå i83o års beskattningsrätt i den del, att man borttar beskattningen på jorden. Jag anser försigtigast, att man beräknar inkomsten såsom nu och håller sig till det säkra. Om många i följd af särskilda omständigheter och under andra beräkningar afsade sig brännvinsbränningsrättigheten, kunde man ej påräkna någon säker beskattning. Jag anser, att nu, likasom i i83o års stadga, två tariffer böra uppgöras, nemi. en för minimi-afgiften och en för den större pannerymden; men att den bör höjas till 8 sk. Slutligen instämmer jag i de talares anmärkningar, som önskat, att inskränkning i utminuteringen bör göras, så vidt möjligen ske kan, samt att högsta möjliga skatt derå bör läggas; äfvensom jag instämmer deruti, att förbrytelser i denna väg böra dragas från häradsrätterna. Frih. Boye, Ludv.: Innan jag ingår i ämnet, begär jag att få bemöta ett inkast, som här blifvit gjordt, emedan det verkar directe på betänkts egenskap. En ledamot, Frih. Gederström, har yttrat, att Utsk:n förfore rättast, om de blott yttrade sig rör:de beskattningsfrågan och lemnadet öfriga till Konungen; men jag får erinra, att i frågan har Konungen afgifvit till R. St, en propos., som just ingår i ämnet och af Ständerna begär ett yttrande i detailfrågorna.
I vigtiga fall eger styrelsen dessutom till rådplägning och deltagande i besluten kalla ett ombud för hvarje deltagande förening. 14:o Ledamöterna i styrelsen, äfvensom de från föreningarne inkallade ombud svara, en för alla och alla för en, för de beslut rörande hankens förvaltning, till hvilka de med sin röst bidragit. 15:o Revision af hypotheksbankens förvaltning skall årligen verkställas, och dervid deltaga ombud så väl för föreningarne, som för fullmäktige i riksgälds-kontoret. I revisionen af de föreningars förvaltning, som i hypoteksbanken äro delegare, skall ock ett ombud för bankens styrelse deltaga. 1 Oro Hvarje år hålles i hufvudstäden allmän sammankomst med hypotheksbankens delegare, hvarvid ombud för de särskilda föreningarne, äfvensom för fullmäktige i riksgälds-kontoret böra vara närvarande. På allmän sammankomst bestämmas de grunder, efter hvilka inom hvarje förening uppskattning af jordegendom skall förrättas i de fall, då delegare i förening vill låta sin delaktighet efter sådan uppskattning beräkna. I öfrigt skall på allmän sammankomst fattas beslut i alla väckta frågor om bankens förvaltning. 45 Dessa äro grunddragen till den hypoteksbank, hvilkens inrättande Komiterade i underdånighet föreslå. De äro närmare utförda i det förslag till lag för en sådan bank, som Komiterade upprättat och härhos i bilagan Lit. B. öfverlemna. En hypoteksbank, utrustad på sätt här ofvan är föreslaget, skulle otvifvelakligt kunna lättare, tryggare och förmånligare, än hittills skett, inom eller utom landel, anskaffa och åt de särskilda hypotheksföreningarne tillhandahålla erforderliga medel för den utlåningsrörelse på längre tid med bestämd amortering, sorn hvarje förening för sig fortfarande skulle inom sitt distrikt bedrifva. De obligationer, sorn banken komme att utgifva, skulle, särdeles om nödiga åtgärder vid logos, för att i början hålla kursen uppe, otvifvelaktigt vinna förtroende och blifva afsättliga på flera börser i utlandet.
Farhogan, att godtycket hos PröfningsCommitteerna skall leda till minskning af Bevillningssumman, hör ej vara större, än den, att godtycket hos KammarRätten skall leda till dess förhöjning, hälst den icke är bestyrkt af erfarenheten, då vi känna, huru stort öfverskott erhållits sedan sista Riksdag. Herr von Hartmansdorff har citerat exemplet af en bonde i Brödrariket, som föredragit, att beskattas genom en souverain Konungs Ombud i stället för af sine lagligen valde Medborgare. Detta visar intet annat, än att det måtte varit en mycket enfaldig bonde, som icke kände eller icke kunde bedöma sina likars öde i det Rike, med hvilket hans land varit nyligen förenadt. Jag deremot vågar med sakkännedom påstå, att Bönderne i Danmark i allmänhet äro mycket drygare beskattade, än i Norrige. Resultatet af Herrarne af Billberghs och von Hartmansdorffs förslag skulle onekligen blifva, att hos KammarRätten, ett administratift Verk, stadnade den högsta och afgörande utöfningen af Nationens beskattningsrätt. Således kan jag icke annat, än i det hela instämma med Herrar Tham och Nordenanckar. Herr af Billbergh: Jag är till en stor Dcu 12 Augusti f. irt. 183 del förekommen af Herr von Hartmansdorff, som rätt uppfattat hvad jag skriftligen och muntligen anfört. Jag vill dock besvara några inkast, sorn deremot af andra blifvit gjorde, och skall dervid söka undvika att repetera hvad som redan blifvit anfördt. Orsaken, hvarföre jag sagt, att KammarRätten skulle äga bestämma täxeringssumman, är att man förklarat missnöje deröfver, att mål så ofta blifvit återförvisade till TaxeringsCommiltéerne, och min afsigt var således endast att förekomma denna olägenhet. Att åter tillsätta ombud i Länen, har jag väl ingenting emot, men anser det öfverflödigt, dels emedan det icke kan komma i fråga, att Ombuden i ett Län skulle kunna anföra besvär öfver Comit) i Licens åtgärder i ett annat, dels emedan det i BevillningsUlskottet uti BevillningsFörordningen skulle utsättas, hvilka de äro, som må vara behörige att besvära sig.
Staten skulle årligen få af denna ö är således: fullt behof af potates för tooo å i5oo man, kanske äfven till afsalu, vedbrand, tjära, strömming, något fårkött till förfriskning åt manskapet, samt skältran till lyse, utom den vinst, som bör uppkomma af brödbakningen och drickesbryggningen på stället. Jag vet icke hvad dessa artiklar nu uppgå till, men supponerar att 1 5 ä 20,000 r:dr b:co derföre komma alt årligen besparas. Då härtill lägges, att ifrån de södra orterna smör, victualjer, talg, mjöl och malt o. s. v. kunna på auctioner upphandlas för mindre än härstädes; så komma correctionisternes vivre att i betydlig mån minska Statens utgifter: och som arbetssalar derjemte böra inredas till begagnande, dels vintertiden då mindre utgöromål finnas, dels åt dem, som kunna några handtverk; så torde äfven afkastning deraf kunna förväntas, utöfver hvad som medhinnes för deras egen beklädnad.” Genom dessa upplysningar i ämnet tror jag mig hafva vederlagt så väl Hr von Gerdtens som Hr Amiral Nordenskötds gjorda anmärkningar, och får, till besvarande af Hr General Lefre'ns yttrande, anföra commissionärens egna ord i bref till mig, dateradt den 8 Mars 1840: ”Jag får äran uppgifva, att projectet om en correct.- ”inrättnings etablerande derstädes är det mest förträffliga, ”sorn kan framställas; ty, efter min öfvertygelse, finnes i ”hela Riket icke någon mera passande local dertill, ty utrymme finnes mer än tillräckligt, emedan ön är 3 mil i "omkrets, — och som isolerad, midt i hafvet på 5j mils af”stånd från närmaste land, Fårön, kan någon rymning derifrån icke vara tänkbar, och besväret med bevakningen således icke vara hvarken så besvärlig eller ansvarsfull; ty ’ om också en fogel skulle bortflyga, så kan han éj komma ”längre än inom ön, och således, när han blef hungrig, sjelf ”återkomma.
Räntmästarne i och för uppbörden och remi!teringen as Bcwillningen tillskyndas; men som deremot är onekligt, att den tillökade Skri - warechjesp, Landr-Rämmästarne, i afseende pa der.s befattning med Bewillningsmedlen, behöswa, genom nu warande tidens dyrhet mäst medföra en större ut, gist; hwarkist kommer att Landt Räntmästare, enligt hwad Riksgälds, -2.onloiret!- Handlingar ukwisa , fatt »vidkännas hworjehanda förluster, genom efterapade, förfalstade och oduglige Sedlar, hwilka uti uppbörden af dem d ifwit mottagne; alllia hafwa Riksens Ständer funnit någon förhöjning uti det Remist Lags, som i sednare tider warit bestadt, bade räirwis och billig, lamt kill s''lje deraf amedk Landt Rämmastares R mist.Lage ä R>ksqä!de-Contvire:s mebel, hähanefc-c böra bestämmas kill en fjerdedel^, i ställe! ^-r tre scxr«udrdeis proeenc; stkwäi med uudantag af Den z Januaril. LandttRäntmastarcn i Stockholms Län, hmklken bibeHålles wid der wankiga af endast en attonvedels procmr; samt med dek utcryckeiiga förbehåll, an intet Ramitz, Lags mä af någon kill godo beräknas a de summor, hwilka icke innom den uri Färsattmngarne uistakade tid och der föreffrifwen ordning fran LandtRänterierns expedieras. Hwtlket allr Rasens Stan. der till swar a Eders Kongl. Moj:rs Nådiga Re» miss, härmed bordt i underdånighet anmäla Riksens Stander framhärda Lc. Stormagtkgste Allernadigste Ksnimg.
Är det bara för att säga mig det, som du GROT (flyttar sig närmare henne). det är för att få tala litet allvar med dig. Jag Nej, för att vara uppriktig, Gertrud, Och Richard är glad öfver att ha en bror, glad öfver att ha skaffat honom en sådan bror. fast du just inte gjort något för att förtjäna det. har, som du vet, noga afhållit mig från att inblanda mig i dina angelägenheter, allt sedan den stund då FRU VINGE. angelägenheter. Då jag afvisade ditt inblandande i mina GROT. namn, som du inte längre bar, men som jag bar, till pris åt skandalen. Då du gaf vårt namn märk väl, det 11 FRU VINGE. med den saken. Jag vet inte, hvad vårt namn har att göra GROT. inte, att jag har fått lida för ditt lättsinne. FRU VINGE (torrt). Nej, det tror jag inte. GROT (ond). skulden till, att alla mina företag sedan dess misslyckats, till att Jaså, men om jag säger dig, att det varit Men jag har fått erfara det, jag. Tror du FRU VINGE (som förut). Så tror jag dig inte. GROT (ser på henne, lugnar sig tvärt och skrattar). Ne-nej, du tror inte annat än hvad som smakar dig, du! Nå, gärna för mig! Men hvad jag nu ville säga dig är, att det är på tiden här förhållandet. att du, för Richards egen skull, gör slut på det FRU VINGE. Hvilket förhållande? 12 GROT. lefva här på nåder. Det förhållandet, att han och du FRU VINGE. Fi donc, Erik! GROT. Hur sa du? FRU VINGE. Om du visste, hvad du nu är simpel! GROT. ställning här i huset förödmjukande, men jag Ja ja, det är kanske simpelt att finna er är nu en gång så beskaffad, jag. Och om du en gång kommer att göra det. inte gör det, så kan det likväl hända, att Richard FRU VINGE. skäl till. Det kommer Torsten aldrig att gifva honom GROT. Nå, om inte Torsten så FRU VINGE. Hvem annars? GROT. också ha något att säga här vid lag?
I dessa Magaziner inrymmas omkring 3,800 Tunnor Oriad eller 13,300 Tunnor Riad Säd, Som det i alla afseen2,000 " Transport 59,000 4 """* Nu befintligt Magazins-utrymme. Summa Magazins-utrymme. För Oriad Säd. ?ör Riad el. torkad Säd. För Oriad Säd. för Riad et. orkad Säd. !j i1 , i | fl Transport . ! 3 j i Tunnor. Tunnor. Tunnor. «I9,915 Tunnor. 292,912 Hallands Län i Halmstads Magazin . Carlshamns Malmö Dito Ystads Ungefärliga kostnadea för de t Magazins-utrymme, sorn vidare erfordras. R:dr. sk. rst Transport 59>3°° den är nödvändigt , att Magazinslnrattningen har ett eget Magazin 1 Götheborg för minst 12,000 Tunnor Oriad Säd, har, uppå derom gjorde flerfaldige underdånige hemställanden, Kongl. Maj:t i Nåder bifallit, att ett sådant Magazin må i Götheborg endera inköpas eller uppbyggas. Med underdånig %nIledning häraf har Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen sistledit år 1817 i |Götheborg tillhandlat sig en för Magazins-anläggningen mycket tjenlig tomt, . jock derföre betalt 5,000 R:dr B:co. Nu nyligen, sedan Directionen hos Kongl. Maj:t gjort underdånig hemställan, om icke nybyggnaden feck företagas, har Kongl. Maj;t i Nåder behagat förklara, att Directionen borde genom Landshöfdingen låta efterhöra, om icke det skulle falla sig lindrigare, att inköpa ett Hus Qch detsamma sedermera till Magazin inreda, i stället för att företaga den underdånigst projecterade nybyggnaden, som skulle efter kostnads-förslag komma att uppgå till omkring 38000 R:dr Banco. Till underdånigste följe häraf är Bref i ärnnet till Landshöfdingen redan afgånget.
Men då Utskottet ej kan finna hvad motionären sålunda anfört vara af beskaffenhet att vederlägga de, enligt Utskottets förmenande, välgrundade skäl, hvilka vid frågans behandling vid förutgängna riksdagar bestämt Rikets Ständers beslut, anser sig Utskottet, med stöd af dessa skäl, böra hemställa, det motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 12 Juni 1860. 4 Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande Afl 15. JW 15. Ank. till Exp.-Utek. den 13 Juni 1860, kl, 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om Ruslhållares befriande från underhållande af trossvagnar och från aflönande af trosskuskar. Denna motion är inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt af Johan Andersson från Elfsborgs län, hvilken andragit att, då Kongl. Majit och Kronan för flere kompanier vid rusthålls-regementena åtagit sig att uppsätta och underhålla alla munderings-persedlarne, emot en särskild af rusthållen utgående årlig afgift, samt tillika bekosta transporterandet af nämnde munderingar till och från mötesplatserna, sä borde deraf ock blifva en följd, att rusthällarne i samma mån befriades från uppsättande och underhållande af trossvagnar, der sådane äro bruklige, samt att berörde skyldighet i stället ålades Kronan eller Beklädnads-direktionen, såsom ett nödvändigt vilkor för munderingarnes vårdande under hvarjehanda förefallande transporter; äfvensom att rusthällarne, på samma gäng de frikändes från munderingarnes uppsättning och transport, jemväl måtte frikännas från trosskusk-löner vid de kompanier, der sådane utgå. Motionären yrkade derföre, att Kronan eller Beklädnads-direktionerne måtte hädanefter förpligtas fullgöra dessa skyldigheter, helst munderingens uppsättning och transport, derifrån de rustande blifvit befriade, stöde med omförmälde skyldigheter i så nära gemenskap, att de hvarken kunde eller borde åtskiljas.
Herr Puke, Eric har anfort: att, om Utskottet folden åberopade besparingen af Statens medel icke Lunde bifalla K. Proposition, hvad HofRätteriie rörde, i sin helhet, Utskottet dock borde finna billigheten af bifall Götha HofRätts underd. anhållan om 1 nya HofRättsRåifc löner, i likhet med hvad Svea HofRätt länge ägt, samt uppgifva de skäl, på hvilka Utskottet stedt sitt förkastande af K. M:ts Nåd. Proposition i denna del. Hvarjemte Herr Ribbing, Arvid samt Munck aj Rosenschöld, Eberhard ansett, det i allmänhet vara bättre att förminska rättegångarnes antal än att inrätta flere Domare-Embeten. Inom IlÖgv. PresteStändet har blifvit anfördt: af Herr Professoren Geijer: att som det vore angelägnare, att göra den redan befintliga personalen effeetivare, genom vilkor, som, då de beredde sjelfständig utkomst, tillika lockade skickligheten och ökade arbetsförmågan, än att utvidga personalen, utan alt vinna ändamålet hvarken i ett eller annat afseende; samtelige UofRätterne altså borde bibehållas vid sine Adjunctionsmedel till arfvode för Extra Ordinarie Ledamöter, hvilka medel af besparingarne äfven borde kunna ökas, om så påfordrades, och deremot de nya Ledamots-Iöner, Utskottet föreslagit, till deras belopp fördelas till jemnlik förhöjning på de redan befintlige Ledamöternes nu föreslagne lönevilkor. ao Stats-Utskottets Uti hvilket förslag flere af Ståndets Ledamöter instämt; samt af ContraetsProsten Hallström •• att tillräckelig tillökning af personalen i Svea HofRätt kunde vinnas, genom 2 Assessors - tjensters uppförande på Stat, emedan Vice Presidenten kunde utan mehn för sine öfrige göromål vara Ordförande på en Afdelning, hvarigenom HofRätten finge tillräckligt antal Ledamöter för arbetets fortgång på 4 Divisioner. Hos Vdllojl.
Han hade i källaren påfyllt några dussin sådana af det vidtberömda marsölet, som bryggdes i prostgården. Vare sig nu, att magistern af blotta lukten blifvit litet vimmerkantig, måste vi lemna osagdt, men efter en både ödmjuk och tölpaktig helsning på baronen, hvarvid han var nära att förlora balansen, fortsatte han med sina chassé-steg sin gång till prostinnans handkammare. Behöfves det mer, än att jemföra kaplansadjunkten Marenius med denna tölp, som det visst icke felas lärdom? frågade baronen skrattande, för att finna hvad en bildad uppfostran kan åstadkomma. Huru välkommen är icke Marenius hos alla! Ja, till och med bönderna visa honom en synnerlig aktning; redan på afstånd taga de hatten af för honom, hvaremot de helt kamratlikt skaka handen med magistern på prostgården... Denna gång, likasom alltid vid deras öfverläggningar, segrade baronens mening, icke derföre att svågern alltid medgaf rättvisan af hans påstående, ty vår prost var en man efter gamla verlden, men disputera var på sednare tider icke Bryllers sak, isynnerhet sedan makligheten blifvit hans jordiska godomlighet; dessutom var svågern hans sockenpatron och baron till på köpet. Middagstiden nalkades, och prosten gick in till sig för att byta ut den beqväma nattmössan och schlafrocken mot kaftanen, kragen och den svarta kalotten. Baronen inträdde i salen, der bordet dukades af en vacker flicka om 16 eller 17 år, likväl under uppsigt af prostinnan sjelf, som med egen hand ordnade platåen, hvarpå hon sedan satte en korg, tillverkad af fint postpapper och fylld med konstgjorda blommor; det var ett arbete af hennes dotter i pensionen. Ännu hade ingen af de väntade gästerna skådat denna grannlåt, och mammas hjerta klappade af fröjd öfver den beundran detta arbete skulle skörda: skada blott, att den älskade dottren ej nu genom sin närvaro kunde öka den moderliga triumfen. Baronen underrättade sin syster, att den unge mannen han utsett till informator åt hennes gossar, sannolikt skulle anlända i dag.
Ilöjers besvär deröfver, att de blifvit från innehafvande tjenstebefaltningar i Småsedels-Contoiret förflyttade till Låne-Banken. Hvad sluteligen angår Styrelsen och Förvaltningen af Banco-Verkefc på det hela, under den tidrymd som utgjort föremål för denna Revisions granskning, är det för Revisorernc tillfredsställande att kunna vitsorda, det Herrav Banco-Fullmägtige med redligt nit samt oafbruten omtanka och uppmärksamhet handhaft deras vigtiga förtroendekall; och i förening med detta yttrande tillstyrka Revisorerne, att fullständig decharge för denna tid må varda Herrar Fullmägtige af Rikets Ständer meddelad. De flere inom detta Rikets Ständers Verk dels redan fullbordade, dels under verkställighet varande reformer och förändringar, hafva för Embetsoch Tjenstemännen medfört beständigt ökade sysselsättningar, och rigtat deras verksamhet till ofta ombytta föremål. Om också häraf försports ett och annat ehuru mindre betydligt afbrott i de dagliga göronialens lugna och ostörda gång, hafva dock Verkets Embetsoch Tjenste - män i allmänhet gjort sig förtjente af Rikets Ständers välvilja och bevågenhet. Enligt Revisorernes anmodan blifver genom Banco-Fullmägtiges försorg denna Berättelse till trycket befordrad, för att åtfölja Allmänna Tidningarne. Stockholm den i3:de December i83o. På Ridderskapets och Adelns vägnar: G. W. Hamilton. Gust. Lilljehorn. C. F. Coyet. Georgvon Heijne. O. Nordenfeldt. Lud. D. Heijkenskjöld. På Preste-Ståndets vägnar: P. Ruus. 01. Winter. Sven Lidman. Herlog Stenberg. N. M. Berlin. Jacob Broander. På Borgare-Ståndets vägnar: Severin Wigert. Fredr. Ulr. v. Aken. Jacob Borg. P. Rydeberg. C. J. Anderson. Otto Wejdling. På Bonde - Ståndets vägnar : Carl H.son Bergman. Joli. Bengtsson. N. Strindlund. And. Olsson. Olof Pehrsson.
Vid denna frågas behandling inom Utsk. uply stes det, att val af Biskop vanligen så tillgår att de väljande in sända sina röster skriftligen, och alla de af den siste talaren tipräknade formaliteter förbigås. Om de väljande insända sina röster skriftligen vid val af Biskop skulle de naturligtvis ändå snarare göra det vid val af ledamöter i Domkapitlet, emedan dessa val mycket oftare skulle återkomma. Jag kan således icke fatta meningen med den siste talarens anmärkn. så vida den icke gick ut derpå att 1855 års författning innehåller, det val-sedlarne skola innehålla 3:ne namn. Men det är väl klart att likasom val-sedlarne måste innefatta 3:ne namn, då det är fråga om att på förslag upföra 3 personer, af hvilka Konungen utnämner en, sä må ste val-sedlarne, då det icke är fråga om att uprätta något förslag utan att genast utvälja, innehålla 1, 2, 3, 4 namn allt efter antalet af de platser som skola tillsättas. Dtsk. kunde icke förutse, att någon tvekan i detta afs:de skulle kunna upstå, och stadgade derföre endast, att valen skulle ske »på sätt och i den ordning som vid val af Biskop iakttages.» Jag förnyar min anhållan om bifall till Utskrs förslag. Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att bon, då Ilr Carleson i sitt anförande yrkat alternativt afslag eller återremiss, men en ledamot naturligtvis ej kunde erhålla propos. å mera än ett yrkande, finge anhålla att Hr Carleson måtte uplysa hvilken propos. han önskade framstäld. Hr Carleson: Då jag förra gången yttrade mig, var det under förutsättning att ännu en gång få ordet, för att närmare få utveckla min mening. Hvad angår Gr. Sparres anmärkn., får jag säga att just derföre att vid val af Biskop år föreskrifvet att tre personer skola upföras på förslag, anser jag det vara felaktigt att stadga det val af ledamöter i Domkapitlen skola förrättas på sätt som vid val af Biskop eger rum, och får derföre anhålla om afslag å Betänk. Hr Tersmeden: Gr.
Majit för de särskilda afdelningarne äskade tillökningar i nämnde anslag här nedan meddela yttrande i den ordning, de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition förekomma. Artilleri-afdeln ingen. a) Med afseende å behofvet af tillökning i anslaget för Mariebergs högre Artilleri-läroverk har Kongl. Majit äskat, alt nämnda aldelnings anslags-summa må ökas med 9,000 Ridr. 62 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 7/. Uti ofvannämnda betänkande (sid. 78-—80) är, bland annat, upplyst, alt, t anseende lill otillräckligheten af de för läroverket nu tillgänglige anslag, Kongl. Majit Under de sednare åren måst derutöfver anvisa fvllnadsmedel, hvilka utgått af besparingarne å anslaget för Artilleri-regementena, och att derföre, uppå Nådig befallning, underdånigt förslag, (bilagan lift. N. n.) blifvit uppgjordt öfver det ökade årliga anslag, som för läroverket erfordrades, slutande å en summa af 27,000 R:dr, men alt då, till betäckande af denna utgift, blott funnes a Artilleria fdel n ingens stat beräknade 16,317 R:dr samt ett af Rikets Ständer hittills anvisadt extra anslag till arfvoden för lärare i de Civil-ingeniörsyrket tillhörande kunskaps-grenar 1,500 R:dr, eller tillhopa 17,817 R:dr, ett ytterligare anslagsbelopp således erfordrades med omkring 9,000 R:dr.