Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition, N:o GG. 11 hemtadt stöd af Rikets Sländers sistberörda beslut, af den tanke, att, med undantag för landtoch skolstaterna, hvilkas löner nu äro föreslagna att omregleras, annan förändring i hittills gällande stadganden i afseende å löneindelningarne för det närvarande icke bör komma i fråga, än att desamma vederbörande tillgodokomma efter samma grund, som för Kronans behållna räntor och tionde nu af Kongl. Maj:t i allmänhet föreslås med serskild godtgörelse af staten för forsetlön, samt att först i den mån omreglering af lönerna vid sistberörda stater, likasom vid landtoch skolstaterna, kan komma att ske, det må ankomma på pröfning i hvarje serskildt fall, om, vid verkställighet af sådan reglering, förändring bör ega rum, så alt löneanslagen en gång för alla bestämmas tili visst belopp i penningar, enligt de af kornmitlerade i detta afseende föreslagna grunder, äfvensom Kongl. Maj:t anser lämpligast, att, intilldess dessa ränteoch tionde-anslag sålunda kunna, i mån af skeende löneregle,ingar, varda mot visst belopp i penningar utbytte, med uppbörden af samma anslag på hittills vanligt sätt lörhålles, så att löneinnehafvarne ega alt hvad dem efter stadgade grunder tillkommer sjelfva eller genom egna vederbörande uppbördsman direkte af de skattskyldige uppbära, börande hvad angår sådana utarrenderade boställen, hvilkas arrenden äro anvisade lill aflöning, frågan om indragning deraf, likaledes, i Kongl. Majrts tanke, blifva beroende på pröfning i sammanhang med de serskilda löneregleringarne, samt, på sätt Rikets Ständer äfven för deras del beslutat, de till regementena anslagna utarrenderade boställen , intilldess en slik lönereglering i afseende på indelta armeen egt rum, eller åtminstone tills vidare, förblifva under vederbörandes disposition, och alltså regementslönings-direktionerna fortfarande ombesörja uppbörden och fördelningen emellan vederbörande löntagare af de inflytande arrendeafgifterne.
Sundels manuskript-samlingar, eller pension åt hans enka; 15:o af prosten Klintberg, om anslag till strömmings-fiskets upphjelpande kring Gottland; 16:o af prosten Arrhenius, angående tillsättande af ständige revisorer öfver rikets elementar-läroverk; 17:o af prosten Setterblad, om nedsättning i arrendet för krono säteriet Boda i Fägreds socken af Mariestads län; 18:o af prosten Setterblad, om förhöjd lön för härads-skrifvaren i Vadsbo härad af Mariestads län; 19:o af prosten Traneus, om en årlig pension af allmänna medel till kommers-rådet m. m. B. II. Santesson, under hans återstående lifstid. 20:o af prosten Berg, att embetsoch tjenstemän må kunna uppföras å indragnings-stat vid fyllda 60 år; 21:o af komminister Delin, om understöd till akademie-adjunkten Ramström, för den af honom i hufvudstaden inrättade läro-anstalt, Stockholms Lycaeum kallad; 22:o af biskop Holmström, om förökad pension för stiftaren af orthopediska institutet, professor doktor N. Akerman; 24:o af komminister Schagerberg, om ett stats-anslag af 1000 r:dr b:ko till uppförande af ett skolhus i södra Finskoga kapell af Carlstads stift; 24:o af komminister Janzon, att Assessoren J. A.
Härmed hafva RiksdagsFullmägtige Eric Broberg, Pehr Andersson och Olof Larsson från samma Län sig förenat, RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson har anmärkt, att redan vid förra Riksdagen hade fråga om Kronobrefbäringen blifvit väckt, då Riksens Ständer hemställt, att Landshötdingarne, hvar i sitt Län, skulle efter omständigheterne reglera nämnde skyldighet, och för densamma bestämma vissa dagar; men att denna reglering, om än iakttagen på några ställen, likväl ännu icke kommit till verkställighet i flere Län, H varförutan Anders Danielsson medgifvit, att Kronobrefbäringen, etter dess närvarande skick, vore ett svårt onus, Som behöfda hjelp och lindring. Nils Håkansson och Fehr Ericsson, från Kronobergs Län, hafva instämt med Anders Danielsson i hvad angick verkställigheten af hvad rörande lindring i Brefbäringen redan blifvit beslutadt; hvaremot Johan Longberg upplyst, att i Gefleborgs Län Kronobrefbäringen vore så reglerad, att någon klagan deröfver ej försports, 4:0 Memorial af RiksdagsFullmägtige från Götheborgs Län, Lars Olsson, C. F. Berg, Börje Pehrsson, E. Svensson, Anders Mattsson, Nils Nilsson och Anders Berndtsson, hvilka, efter framställningen af hvad Riksens Besv. och Ekon. Utsk. Betänkandet.
Brefvet den i3 Mars 1761 stadgade, det Konungens Befallningshafvande borde i Utslag angående skuldfordringsmål införa ord ifrån ord sjelfva skuldebrefvet, eller hufvud-documenlet, hvarpå Utslaget grundades, eller ock låta detsamma bakefter Utslaget afskrifvas, helt och hållet eller den del deraf, som vore till grund tagen, det icke kunde inses, huru anmärkning vid Konungens Befallningshafvandes expeditions-sätt derutinnan möjligen kunnat tillkomma; att utslags-lösen icke blifvit allmän åklagare affordrad vid andra tillfällen, än då ersättning för besvär och kostnad blifvit honom tillerkänd, hvilket Konungens Befallningshafvande anså* vara lagligt; och att när, i frågan om de uti ett enskiftesmål utfärdade flere exemplar af det deruti af Konungens Befallningshafvande meddelade Utslag sex serskilda besvär blifvit af serskilda personer i samma mål anförda, det skall varit Lands-Secreterarens både skyldighet och rättighet att, på * sätt som skett, sex exemplar af nämnde Utslag expediera. Efter fullbordad^ skriftvexling har Kongl. Ilof-Rätten, genom utslå* den 12 Julii i832, sig utlåtit: att ehuru, hvad anginge det emot Konungens Befallningshafvande, såsom felaktigt anmärkta förfarande, att,iutsöknings-ärenden, förklarande parter måst utlösa expeditioner, dem de icke varit pligtige att lösa, Lands-Secreteraren Nybergs erkännande, att, i vissa af honom till beskaffenheten uppgifna mål, exemplar af Utslaget blifvit åt förklaranden, i förmodan att han behöfde detsamma, på förhand utskrifvet, gifven R.
Landtm, yttrade att, om han rätt fattat, hade Hr von Hartmansdorffs förslag innehållit, att hittills gällande be v ilin. stadga , med undantag af sista momentet, som icke är upptaget i Utsk:s förslag, skulle af R. o. Ad. bifallas. Hr von Hartmansdorff: Jag vill blott erinra, att genom bifall till detta förslag, det icke må vara oss betaget, alt framdeles yttra oss om besvärshänvisningen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. med iakttagande af det beslut Ståndet nyss fattat, för öfrigt behagade bifalla Utsk:s förslag i 43 §:n Ropades ja. 44 Frih. von Kraemer: Då Bevilln.Ut»k:s betänk. N:o 12 första gången förevar till öfverläggning, gjorde jag några anrnärkn:r emot denna § och om olämpligheten att dubblera mantalsoch skattskrifningen inom universitets-städerna. Dessa anmärkn:r hafva undfallit Utsk:s uppmärksamhet. Jag kan omöjligen frångå dem. Förhållandet är att academi-staten tillhör samma församling, som stadens öfrige innevånare. De hafva samma pastoralvård, gemensam sockenstämma, gemensam fattigförsörjning, gemensamma fattighus och folkskolor; med ett ord de utgöra blott en församling, och genom det antagna sättet att verkställa särskilda mantalsskrifningar, hafva ofta stora olägenheter inträffat och personer ao6 Den 10 Octobcr f. m. ej blifvit inskrifne i mantal, derföre att man ej haft tillfälle all noggrannt jemföra de på olika ställen förda mantalslängderna. Äfven inom academi-stoten har man insett olägenheterna deraf och önskat en förändring.
49 ring af läroverken varder i näder beslutad och i verket satt, vid hvarje fullständigt elementarläroverk, hvarest en motsvarande löneförhöjning icke redan blifvit beredd, årliga lönen för läraren i naturvetenskap förhöjes till 600 R:dr banko; samt att, derest Kongl. Maj:t skulle finna skäl i näder härtill lemna sitt bifall, lönen för den yngste af de lärare som hädanefter antagas, måtte, der ej lokala förhållanden skulle göra undantag härifrån nödigt, bestämmas till ett belopp af 400 R.dr banko för året.» Häri instämde friherre Klinkowström, R. L., grefve Mörner, C. G., friherre Stjernstedt, A. W., herrar Bildt, D. G., af Puke, F. M., och af Harmens, U. 0-, prosten Schram, samt doktorerne Stenhammar och Annerstedt. Vid 19:de punkten, af Grefve Mörner, C. G.: »Då det, enligt min tanke, icke är möjligt alt för närvarande med säkerhet beräkna den summa, som behöfves till ersättning för den minskade terminsafgiften, och den nu beslutade nedsättningen i samma afgift torde egentligen komma den mera bemedlade till godo, under det mången i torftigare omständigheter stadd yngling, som hittills varit befriad från all afgift, i anseende till det föreskrifna högre beloppet, hädanefter tilläfventyrs kommer att nödgas erlägga det minskade beloppet, har jag under för banden varande förhållanden icke kunnat instämma uti det af Utskottets pluralitet i denna punkt beslutade förslag.» Häri instämde Friherre Stjernstedt, A. W., Herrar Bildt, D. G., af Puke, F. M. och af Harmens, H. 0. och Herr Grådal Herr Werrn.
600 d:o i 2:dra d:o å 900 ridr. Summa r;dr 4,559,500: så att ett årligt öfverskott uppkomme af .. — 4,751,685: Debiteringen och uppbörden af ifrågavarande medel skulle verkställas i likhet med öfriga kronoutskylder och redovisas inför Riksgälds-kontoret, under namn af Klereci-statens fond. Förvaltningen af denna fond, som ej finge användas till annat ändamål än ofvan uppgifna, skulle bestämmas af Rikets Ständer, hvilka borde pröfva, om minskning i debiteringen i följd af fondens tillgångar kunde ega rum, hvilket motionären ansett vara framdeles verkställbart, helst om reglering utaf pastorater inträffade och flera mindre dervid förenades.
varder han från tjenstgöringen hemförlofvad under den tid städsel-aftalet eller arbets-kontraktet omfattar, bör han för fullgörande af sin deruti åtagne förbindelse ofördröjligen anmäla sig hos husbonden eller mästaren, och om bevärings-eliten då endast varit för vapenöfningen eller tjenstgöringen frånvarande under kortare tid, högst 8 veckor, skall han vara berättigad att i tjeu - 24 Kongl. Maj:Is Nåd. Proposition M 67. sten återgå, men annars må det på husbonden eller mästaren ankomma att eliten återtaga eller icke; och att det skall åligga bevärings-elit att, vid städsels-aftals eller arbets-kontrakts uppgörande, elier om han då ännu icke är till elit antagen, genast vid återkomsten från det möte, der sådant skett, för husbonde eller mästare anmäla, det han är såsom elit anställd, vid påföljd, om detta underlåtes, att husbonden eller mästaren eger att, såsom ersättning för den tid, eliten varit från arbetet borta utöfver hvad honom såsom beväringsskyldig i allmänhet ålegat, å lönen afdraga det belopp, som motsvarar värdet af sålunda försummade dagsverken, efter årets markegång beräknade; men om bevärings-elit sådan anmälan behörigen fullgjort, är han ej till dylik ersättnings-skyldighet förpligta*}, der ej annorlunda blifvit särskildt öfvereuskommet. Beträffande det af Kommittéen föreslagna nya kontrolloch redovisnings-system för beväringsmanskapet, har Kongl. Majit funnit deremot vara att erinra, att detsamma synes i verkställigheten möta stora svårigheter, samt att de deraf föranledda besvär och kostnader icke torde motsvaras af de åsyftade fördelarne. Kongl. Majit anser alltså för det närvarande, och innan dylika kontroll-sladganden oundvikligen af behofvet påkallas, skäl icke förefinnas till dess antagande. Deremot finnér Kongl.
Och i denna del, till upprätthållande af redbarhet, tro och heder, till hjelp och stöd åt den oförvållade olyckan, äro vi beredde till alla de medgifvanden, som den Europeiska rättsutvecklingen gjort gällande. Yi anse alla dessa icke såsom mildhet, såsom nåd*), utan såsom en akt af den högsta rättvisa, såsom kronan på en fulländad handels-kredit-Iagstiftning. Om respektive Komitén gillar och godkänner de här uttalade grundsatser, läror och åsigler, och följaktligen beslutar alt lägga dem till grund för de förslager, sorn Komitén är förbunden .att a fgifva, så torde långt mindre svårigheter för dessas genomförande uppstå, än man i allmänhet är böjd att tro. Fransyska handelslagen är vorden, så att säga, universel, likasom handeln sjelf**). På dess grundsatser hvila i allmänhet de läror, dem vi anse som riktiga, och på grund häraf tillstyrka vi hufvudsakligen antagandet af denna Lags l:sta Boks lista och 2:dra kapitel, om handlande och handelsböcker, samt 3:dje och 4:de Böckerne, om konkurs och domstols-organisation; och vi äro beredde att, i sammanhang med en kort kritik öfver samma Lag, föreslå de förändringar, som, i öfverensstämmelse med civilisationens fordringar och andra länders sednaste tillämpning deraf, med fästadt afseende på våra inre förhållanden, kunna vara af behofvet påkallade. Hvad sålunda verldens största handelsfolk antagit såsom rätt och godt, hvad äfven de minsta stater kunnat tillämpa, det måste väl antagas vara rätt och godt och til - ■) Benådningsrätten tillhör endast Konungen. **) Fransyska handelslagen har blifvit grundvalen för atla nyare handelslagstiftningar. Den gäller, oförändrad elter med smärre modifikationer, i Rhen-Preussen, Rhen-Bäjern, Rhen-Hessen, Baden, Belgien, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Pohlen, Krakau, Lombardisk-Venetianska Konungariket, i Toscana, Parma, Piacenza, Guastalla och Lucca. Uti Kyrko-Staten förkastades dea 1814, men infördes åter 1821.
De för Inrättningen gällande Staterna äro af år 1822, med tillägg af den, under den 3r Oktober i838, i Nåder utfärdade. 3:o Revisorerne hysa derjemte den förmodan, att Serafimer-OrdensGillet, hvarunder samtliga Lasaretten i Riket lyda, utan tvifvel skulle med den talrika tjenstemanna-personal der finnes anställd, kunna öfvertaga förvaltningen jemväl af Serafimer-Lasaiettet i Slockholm; hvarmedelst fonden troligen kunde befrias från en betydlig del af sinalöneutgifter. Uti skrifvelse af den 26 näsllidne Oktober, liar Ord föranden hos Revisorerne, i enlighet med deras samma dag fattade beslut, bos Hans Exellens Herr Justitie Statsministern begärt, del Kongl. Maj;!s Nådiga befallning till Kongl, Lasaretts-Direktionen måtie utverkas, att för Revisorerne bålla tillgängliga kassans säkei hetshandlingar, för att inventeras; hvarefter tillförordnade Herr Justitie Statsministern , på Nådig befallning, den 3ö i berörde månad meddelat.: ”att Kongl. Majst, sorn ”inhämtat, att Serafimer-Lasarettet erhåller af Staten allenast 5,000 Rdr ”årligen, såsom ersättning för importafgift å tobak, beviljad för många ”år tillbaka, samt 5oo Rdr årligen, i godtgörelse för en tillförne till ”lika belopp åtnjuten inkomst från f. d. Nummer-Lotteriet, behagat i ”Nåder förklara, att af Redogörelsen för användandet de 2 år, revisionen omfattar, af dessa medel och hvad i öfrigt genom allmänna ”bidrag kunde hafva till flutit Lasarettet, ägde Rikets Ständers Revisorer ”taga kännedom ; derom skrifvelse till Lasaretts-Direktionen afginge : men ”Räkningarne för öfriga utgifter, uppgående till 3o å 40.000 fidi* Banco ”årligen, kunde ej för Revisorerne blifva tillgängliga.
Den uti sednaste Femårs-Berättelsen omförmälda Borgerskapets ordinarie Contributions-summa till Staden, hvilken summa för Bemedlings-Commissionen_, efter uppgjordt förslag, funnits erforderlig, för att bestrida underhållet af så väl Stadens Militaire-Corps, jemte de i den så kallade separerade Vaktens ställe antagne Vaktknektarne, som ock Stadens BåtsmansCompagnie, tillika med åtskilliga andra utgifter, hvilka hufvudsakligen äro desamma, som uti sista Femårs-Berättelsen i detta afseende antyddes, är ' under de sistförflutne Fern åren uttaxerad efter enahanda grund, som föregående Sex år, eller med 5oo Ridr på hvar och en af Borgerskapets 5o Öfver-Slallulllarens Femärs-Berätlelse. 15 114 röster, och med fyllnadens läggande å sådane personer, som, ehuru ej i Borgerskapets classification inbegripne, dock anses idka borgerlig rörelse, samt har, enligt Bemedlings-Commissionens räkenskaper, utgjort: Ibland de häraf besörjde utgifter har kostnaden för Stadens BåtsmansCompagnie utgjort: År i833 ... B:co R:dr 5,3a5: 47- — „ „ 4,665: r . ...*.. , , 4,542* 24. ■“— «..,«•« * , * , 5,151 . 23. 3* i. ■ * • • • , , 4,018* 3* •-«••»•■ ,. , 4,84o* -20)* Angående kostnaden af Borgerskapets medel, efter uppgjordt och af Eders Kongl. Maj:t i Nåder faststäldt Passevolance-contract, till den del af Stadens Militaire-Corps, som motsvarar det förut varande Militaire-Compagniet, är i det föregående, under afdelningen Politiej förmäldt.
Denna löne-reglering kommer lika med de ofvan omfÖrmälde , att grunda sig derpå, att de indelda lönerna försvinna: och torde Rikets Ständer, i följd deraf, bifalla, att, i mon sorn de indelda lönerna vid Landshöfdinge - tjensterna kunna med inneha fvarnes begifvan - Transport 270,308:27:7. 748,500: Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.-o 2. 35 Transport 27o,3o8:27:7. de eller vid deras afgångupphöra och till Statsverket ingå, ett contant belopp, svarande emot samma löner, efter ett medium af de senare io årens markegångs-pris beräknade, må af Statsverket i stället utbetalas. i4m För de under penninge-löner inbegripna 31,693 tunnor 16 kappar spannmål, sedan det förut uppförda beloppet för Högsta Domstolen , RevisionsSecreterarne, Hof-Rätterne och Landt-Staterneblifvit, i följd af de för dessa Stater föreslagna löneregleringar afdraget, upptages skillnaden emellan det till nästa Riksdag antagna pris Transport 270,3o8: 27:7. 748,5oo: 748,300; 36 Kongl. Maj ds Kådiga Propos. K.o 2. Transport 370,308:27:7. 748,500; af 7 R:dr, och det vid sista Stats-reglering beräknade af 6 R:dr tunnan, utgörande således • • • • • • 31,693:24. — Summa tillökte och nya utgifter på Andra Hufvud-Titeln 302,002; 3: 7, Derifrån afgå följande poster: 1:0 En vid reglering af Krigs - HofRättens Stat uppkommen besparing af R*dr 5i6: 32. — hvaremot 400
Derpå kommer en trio, som efterhand öfvergår till qvartett, och i detta nummer röjer sig ändtligen något af fransk smak och fransk spiritualitet, ehuruväl den i vårt tycke svårligen kan jemföras iped de främsta opéra-comique-komponisternes bättre saker. Emellertid är numret mindre entonigt och stillftstående än de öfriga, och ju längreman åhör operan ju mer erkännsam blir man för hvaije friskare källsprång i detta jolmiga sockervatten. Sockersöt är den derpå följande stora kärleksduetten, hvars storhet likväl sammanfaller med dess längd ’ ty den är verkligen storartad. Att Massé som vanligtvis orkestrerar sina arbeten så vårdadt, just här i detta hufvudnummer visar en beklaglig blunder, hjelper naturligtvis ej heller upp intrycket. Att jemföra hufvuclmotivet med Lohengrins svanesång är att göra det väl stor ära, men kompositören sjelf måtte utan tvif-vel ha ansett det som något ogement präktigt, ty det är ej långa stunder man får vara i fred derför. År det någon lidelse i denna duett, så måtte det vara i tonsättarens passionerade anlopp mot den stora stilen, ansträngningar, som under styckets fortgång visa sig allt mer och nier fruktlösa. Sentimentalitet, » loci communes », alltför korta och litet gifvande melodibildningar, ointressant harmoni, på slutet rent af unison, som skall verka öfverväldigande, men i stället verkar något annat — allt sammangaddar sig med denna flackt storståtliga duett, som står och faller med utförandet. Detta gör ock Virginies stora sobscen, som onekligen i och för sig är ett rutineradt och välgjordt konsertnummer for en skicklig primadonna, som här finner ett smäktande och languissant andante, som alltid efterföljdt af ett dansnummer, här en ur balettmästarsynpunkt förträfflig polka, garnerad med sedvanliga drillar och löpningar samt icke utan de cadencer, der primadonnan sjelf kan regalera publiken med sina grannlåter i den. kolorerade stilen.
I afseende på redaclionen af irsta, 8:de, i6:de, 22-.dra §§. förenar jag mig med Herrar Hessle och Strussenfelt; äfvensom med desse Herrar och Herr Hohn i afseende på § 19, ardra Momentet., STOCKHOLM, 1834. Tryckt hos P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Bancooch Lag-Utskottens Betänkande JYiO 3. i N:o 3. Ankom till Exp.-Utsk. d. 29 Nov. Betänkande, i anledning af väckta frågor om ytterligare Lagstiftning för Rikets Ständers Bank. Sedan Kongl. Majit, uti Nådig Skrifvelse af den 8 Febiuarii innevarande år, gifvit Rikets Ständer tillkänna, alt Kongl. Majit endast afvaklade det slutliga afgörandet af det sedan sista Riksmöte hvilande Förslag till förändrad redaclion af Regeringsformens 72 §., för att till Rikets Ständer Öfverlemna Dess Nådiga Förslag till Banco-Lag, samt Kongl. Majit sedermera, genom Nådig Skrifvelse af den 3 derpåföijde Mars, i Nåder behagat meddela Rikets Ständer sagda Lagförslag, har detsamma blifvit af samtlige Riks-Slånden lill Utskotten remitteradt, lydande sorn följer: ”1. Cap. AI l/n lin na Stadgan den. §. 1.
En öfverlemning, likaledes ifrån ~Upland~, låter den sjö-tagna jungfrun ytterst bli förvandlad till en orm, som af konungen hugges i tre stycken, och sedan blifver till en den fagraste prinsessa. Sagan slutar dermed, att den falska styfmodern och hennes dotter brännas å båle. Ännu en uppteckning af närvarande saga har blifvit tagen i ~Upland~, af den bekante tyske lärde H. R. VON SCHRÖTER. Nämnde uppteckning omtalas af bröderna GRIMM (Se ~Kinderund Haus-Märchen~, Th. III, ss. 406-7); men eger föga värde. Enligt en öfverlemning ifrån ~Blekinge~, uppstiger den förtrollade jungfrun ur hafvet såsom en liten and, och kryper in i köket genom en glugg. Men tredje natten är konungen tillreds och stoppar igen gluggen, så att fogeln icke kan komma ut. Konungen griper derefter den lilla anden, och skär den i foten, att der komma fram tre blodsdroppar. I samma stund blifver fogeln till en fager jungfru; men hennes broder tages oskadd utur lejonkulan, och styfmodern brännes, till straff för sin falskhet. En mindre god och tillika ofullständig uppteckning, ifrån ~Norrland~, låter styf-dottern blifva förtrollad af sin elaka fostermoder, när de tillsammans fara öfver sjön. Då sjunger en liten fogel: »Se ej på den böljan blå! Ty då blir du grå.» Men jungfrun kan ej emotstå sin längtan, utan drages ned i vågorna, hvarest hon uppslukas af en stor fisk. Dagen förr än konungen skall fira sitt bröllopp med den falska tärnan, fångas den stora fisken, och konungen återfår sin rätta brud. En öfverlemning ifrån ~Småland~ förmäler, att konungadottern vid sitt skeppsbrott kastades till ett berg, hvarest hon blef tagen af berga-trollen. Efter många böner fick hon deras orlof, att tre gånger gå fram till kungsgården och samtala med sin lilla hund. När nu tredje Thorsdags-natten kom, hade konungen låtit noga tillstoppa alla sprickor och öppningar i rummet.
Hvad beträffar hattarnes form, så visar det sig, att dessa, för att förmedla öfvergången från vinter till sommar, variera i tyll och filt i modeller, hvilka mera bestämdt skola framträda, sedan stråhattarnes tid kommit. Den lilla kapotten, tätt slutande till hufvudet, kräfver en hög, prydlig utstyrsel, hvarigenom det hela gör sig mera gällande och verkar synnerligt klädande. Såsom garnityr föredrages guldbroderade uppslag, jetbroderier och förnämligast ax, till hälften dolda bland rysch af guldeller silfverspetsar. Men sällan lär väl anbefallas så stor (örsigtighet som i detta fall, ty lika så anslående, som ett riktigt anbringande af detta garnityr är, lika tröttande för ögat är öfvermåttet deraf. De runda hattarne äro, utan undantag, försedda med låg, platt kulle, med antingen en eller två skarpa uppvikningar, eller i annat fall ett bredt, horisontalt brätte. Alla dessa modeller låta lätt montera sig med svart tyll. Prydnaderna utgöras af bandöglor och fjäderarrangementer, bland hvilka här och hvar instuckits brokiga strån eller blommor. Dessa senare lämpa sig i synnerhet för kapotten och likaså för spetshattarne, hvilka nu under demi-saisonen äro de herskande. Bland konstnärliga efterbildningar af naturen beundra vi den förvånansvärdt lyckade uppsättning af blad, blommor, knoppar och gräs, som återfinnes i alla våra förnämsta modeaffärer, och af hvilket materiel man åstadkommit smakfulla sammansättningar. Modet har också åter framlockat den hittills något tillbakasatta ängsoch åkerfloran, och genom en naturtrogen imitation af högröda tusenskönor, vildfärgade förgät-mig-ej, nyutslagna gullvifvor och oräkneliga andra imitationer, stält den främst bland hattgarnityren. Såsom ytterligare bevis härför intaga kornoch rågaxen en betydande rang, hvarvid smaken lätt låter besegra sig i kampen för fjädergarnityrens företräde. Något, som ovilkorligen måste blifva våra unga damer kärkommet, är den massa broderier, som årets modeller framvisa.