Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom den stora fördel, som den har att vara säte för Regeringen och embelsverkcn, hvarigenom stora näringstilifälleu beredas för delta samhälle, så har den tolagsoch hamninkomster o. s. v., uppgående till flere 100,000 r:dr, hvilka gå lill stadens kommunala inrättningar, men det oaktadt icke underlåtit att för hvarjehanda extra utgifter tillita Statens kassa. Det är t. ex. nyligen anlagd en docka för Stockholms handelsflotta. Hela det derför beräknade anslaget är tillsläppt af allmänna medel, endast att Stockholms stad har åtagit sig att ansvara för, att dessa medel användas enligt uppgjord plan, under det att ett så litet samhälle som Norrköping har gjort en dylik inrättning, ulan att begära något anslag derför. När man härtill lägger de skäl, som BankoUtsk. anfört och hvarföre Utsk. föreslagit borttagande af kreditiv för hypoteksföreningar vid förmenta missbruk, som ägt rum derigenom att medlen icke begagnats för tillfälliga behof, missbruk, som varit så lätta att afhjelpa med utvägar, sora omnämnts under diskussionen i detta Stånd; så är det troligt, på sätt Gr. Gyldenstolpe anfört, att anlednm hvarför Stockholms stads drätsel-kommission begärt detta kreditiv just är att få nedsätta räntan på dess stående lån och således begagna kredilivet till föremål, som man ansett för så vigtiga, att de i någon ringa mån ägt rum hos de inrättningar, hvilka redan äga kreditiv, man derföre beröfvat dem. Jag får således för min del instämma med Gr. Gyldenstolpe. Frih. Sprengtporten: Jag vill icke ingå i någon vederläggning af de slutsatser, som Hr Rosenblad framställt, men då Hr Rosenblad såsom ledamot af coram.-colhm borde vara i tillfälle att hafva kännedom om Stockholms stads administration, så får jag endast upplysa att det är ett misstag af den siste värde talaren, då han sagt att Slockholm uppbär 100,000 r:dr i tolag m. m., hvilket icke är förhållandet och var det icke ens den tid, då Stockholms stad uppbar den tolag, som staden sedan mistat.
Narwarande: Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne m. m. Herr Friherre von LnAeliröm Slats-Rävet Friherre kotenblaä Friherre von Natell Friherre ^.älerbetk. Undertecknad Hof - Cantzler. Sedan Herr Landtmarskalken och de öfrige Ständens Taleman, pä Riksens Ständers magnar, uti skriflvetse af den zo December 18^9 och den z Januarii innewarande är till Kongl. Maj:ts Nädiqa gillande, i underdänigher öfwerlemnat, sä wäl den af Riksens Ständer antagne och sallstälde RiksdagsOrdning, som den Lag, hwarefier Ledamot af StatsRädet, Föredragande, samt den Embetsman Konun, gen allmän befattning med Commando-mäl updragit, skola för Embete förseelser af Riks-Rätt dömmas; Och dc§e Handlingar, uppä Kongl. Maj:ts dertill gifne Nådiga befallning, undergått en förberedande gramkning af Slals-Nädets Ledamöter och sedermera af Kongl. Maj;t Hels blifwit genomsedda och pröf ivade, Den 12 Zebruarii. 425 wade, täcktes Kongs. Maul i dag företaga dem till fluteligt afgörande, och i Näder gifwa Stats-Rädet tillkänna: Att Kongl. Maj:t, för att ej genom en längre upstjmen sanction ä Riksdags Ordningen bereda nägot grundadt uppehäll i de ännu återstående wigtiga RiksdagS-ärenders afstutande; i Näder för godt fun» nit, att tik denna Riksdags-Ordning, pä sä» deN af Riksens Ständer blifwit föreslagen, Desi Nädiga bikall lemna. Kongl. Maj:t hade likwäl ansett nödigt, att derwid göra nägra anmärkningar» endast syftande pä en större fullständighet och tydlighet i ordliga in, nehället och aldeles oafhängiga af denna Lags för öfrigt wäl beräknade allmänna grunder; warandeS Kongl. Majus
Herr Flach, Carl Fredric: J3g hemstäl ler om icke att läfta öfverflödei, för att betunga åkerbruket, strider för mycket emot billighet ; och om icke menigheten skulle kunna tro att, då Öfverheteq låtit utgå varningar emot öfverflöd, Riksens Ständer vöre af olika tänkesätt med Regeringen, hvarigenom villrådighet möjligen kunde förorsakas. Hans Éxcellence Herr Grefven och LandtMarjkalken tillkännagaf, att, enligt den underrättelse Hans Éxcellence erhållit, de öfrige 3:ne RiksStånden redan beslutat Bevillnings-? summans nedsättning med 250,000 Riksdaler. Den g Junii e, m. 411 Herr Mannerftam.; Jag anhåller att fS veta om de andro Stånden jemväl beslutat, på hvilken Artikel afdraget skall ske. I min tanka är det bäst att minskniogen sker å hemmansafgiften, helst det redan är beslutadt, att Bevillning å öfverflöd skall äga rum. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkulken yttrade, det någre ProtocollsUtdrag ännu icke ifrån de öfrige RiksStånden ankommit, och att det således vöre öbekant, hvilken Artikel ifrågavarande minskning af Bevillningesumman borde tillgodokomma; hvarefter Hans Excellence hemställde om icke i stället för det af Utskotten föreslagna Silfver-inköp, måtte till inställande af don redan beslutade årliga tillökning i Bevillningen af 25o,ooo Riksdaler, användas en sammanlagd summa af i,?5o,ooo Riksdaler. Ropades statk* Ja jemte några Nej. Grefve von Lautingshaufen, Albrecht, an - mälte till Protocoilet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar/kalken hemställd*derefter, att Bevillningsutskottet måtte anmodas föreslå do Bevillningsartiklar, å hvilka, i följd af den nu be-i beslutade minskning i Bevillningen, nedsatt ning kunde äga runi.
Att Lotsdrängar, hwilka merendels äro swagt lönte för ett besmärligt arbete och böra, i anseende till deras nuwarande otillräckliga antal, winna upmuntian, flyttas i samma Class med Drängar och betala 40 ss. 7:0 Att Bewillningcn för hwarje tolft bräder mä, fäsom altför hög, nedsättas en -tredjedel eller till 8 rst. för bräder under och till 1^- tums tjocklek och till i ss. 4 rst. för dem dervfwer, 8:0 Att wid Artikeln bpisqvyrters - Wärdshusoch Laffehus«Idkare för tydlighetens ffull införes: Som ef Sro Borgare, emedan de r annat fall anses under Handtwerkare-Elasserne. Formulairen för upgifter till Berednings - och Tax« erings-Comiteerne gillades, med det tillägg, att wid nygift till Mantalsskrifningen äfwrn Egendomar böra specificeras. Den 17 April. 763 As de till Bcwillnings-Förstagct hörande ämnen äterflod till afgörande träg n om Bewillningcns ökande med 25 procent, pä det sätt, att wid alla summor efter hnmrje Tabell dessa procent tillsit Mas. Dä Ständer ansäg en salunda förhöjd Bewillning ej innebära nägon owillkorlig säkerhet för Kronan, utan möjligen leda till minskning i dest rätt, dä dcsiutom Ständer grundade sitt hopp, att kulla behofwet skuse ukgä efter de upgjorda Tade erne, pä förtroendet M Medborgares rättskaffenhet och wälwilja och kill Tareringsmännens nit och werksamhet, faun Ständet ej skäl att förutnämns tze tillökning bifalla.
Enligt fröken Keys åsikt bör emellertid kvinnan få bruka sin moderlighet ocli sin vildhet - tv&amp; bra nog oförenliga egenskaper på det » inedborgerliga lifvets alla områdeii »; till och med rösträtt bör samliället tillerkänna lieniie. Antag iiii, a t t en kvinna är iiledlem i en komité, son1 för öfrigt består af manliga medleminar. Hoii vill kämpa för sina egna syften, som leda sitt urspriing från hennes kvinligliet; liur skall hon därvid gå tillväga? Skall hon släppa lös sin kaiisla sin ~vildliet »? Jo, dh ville jag se v i r a an1betsniaii och grossliandlare eller våra bönder! Hvillta ansikten de skulle sätta upp! Det vore just inte rätta sättet a t t taga dem; Nej. om själfun syftet och ej blott nöjet a t t göra revolt ligger lieniie om lijartat., f %r hon allt gripa till inannens vapen: förniiftsgruiider och erfarenhet; den kvinliga känslan får icke följa med annat än so111 en fin, niistan omärklig doft af stänining. Eller kanske kviiiiiaii-iiied.borgasi ' 111laii sätter sig öfver alla dessa tråkiga foriner med styrelser ocli koniitéer? Skola vi tänka på niasspetitioner ocli kvinnoriksdagar, eller skola vi kvinnor rusa iii öfver den manliga kiiltiiren soni barbarerna öfver Roin? 74 Fröken Keys tal 0111 den kvinliga vildheten kunde inan ha iippfattat endast som en originell fantasilek, nien det ar vid närmare betraktande ganska farligt, ty det kan ge upphof till ett mycket olycksaligt inisstag, det nämligen, att kvinnoriia skulle kuiina komma till inflytande p&amp; en ginare ocli bekvämare vag, an den mannen måste g&amp;. För dem galler det, att ingenting af bestaende varde kan genomdrifvas liar i världen utan dessa tre medel: intresse - ju eldigare, ju bättre - sakkännedom och ihardigliet; och det gifves icke heller för kvinnorna någon annan väg.
Ad. här ville bestämma voter:sproposm, så skulle jag tillstyrka att, då det är fråga om en försvarspinn och ingen bör vara mera intresserad för freden, än det Stånd, som är dess budbärare, det måtte blifva PresteSt:s förslag, som R. o. Ad. antager. Hr Rosenblad: Jag medger riktigheten af den an märkn. som Hr von Hartmansdorff gjort, ali StatsUtskts sätt att behandla detta ämne har föranledt till den möjligen inträffande högst olämpliga händelse, att förstärkt StatsUtsk. kan komma att votera om och eller eller; men då saken kommit till denna punkt, så lärer här icke finnas annan utväg, än att på ett eller annat sätt besluta om skrifvelsens sammanjemkande, antingen genom ett särskildt sammanjemknings-betänk. hvilket kanske varit det bästa, emedan inan då måhända icke hade stannat i olika tanke om beslutet, eller också på något annat sätt. Men jag tror icke att vi äga rättighet, alt, utan inbjudning, antingen af något annat Stånd eller af Utsk., antaga ett annat Stånds beslut i denna flaga. Utsk. har väl inbjudit oss att antaga sitt eget, men icke något annat de andra Ståndens beslut; och då tror jag det vore lämpligast, aldrahelst sorn skilnaden icke är så förskräckligt stor, om R. o. Ad. ville inbjuda de öfriga Slåoden att antaga R. o. Ad:s beslut. Vi kunna inbjuda andra att antaga vårt beslut, men vi kunna icke inbjuda andra att antaga annat beslut än vålt eget, och om denna af mig föreslagna inbjudning får jag anhålla att propos. måtte blifva meddelad. Jag får ytterligare tillägga, att jag har så mycket mindre anledn. förmoda, att inbjudningen skall väcka något motstånd, lill och med icke af dem, hvilka varit mest intresserade för Utskts eget förslag i ämnet, som jag erinrar mig, alt då discussion derom här förevar, y!trade sig den StatsUlskrs ledamot, som förde försvaret af Utskts förslag, att han icke fann mycken olikhet eller mycket att erinra vid det förslag, som då blef R. o. Ad:s beslut. Frih. Cederström:
Emellertid hade jag icke väntat mig, att här få höra ett dylikt yttrande om StatsUtshs åtgöranden, ehuru jag någon gång sett det framställas i tidningarna. 13S Den 10 Juni f. ra. Det har blifvit sagdt, att den föreslagna banan mellan Stockholm och Upsala icke nu borde byggas, och att intet anslag dertill borde gifvas. Jag har, mine Hrr, i afseende på sträckningen söder eller norr om Mälaren, redan uttalat mina åsigter. Jag anser, att det för vårt sjelfbestånd och fäderneslandets försvar fordras, att hastigt kunna draga trupper till Stockholm; det fordras att åt mellanliggande provinser gifva en bättre och lättare omsättning och derigenom höja produktionen; och derföre kan jag icke, om också anslaget till banan söder om Mälaren icke beviljas, finna något skäl att motsätta mig det af Utsk. föreslagna anslaget åt den norra banan. Om man ieke kan vinna ändamålet i sin helhet, bör man dock vara glad, att det till en viss grad kan ernås. Man har ansett, att den föreslagna banan öster om Sigtunafjärden ur militärisk synpunkt är obehöflig. Jag tror dock, att de militäriska skäl, som hindrade åtskilliga ledamöter att rösta för banan söder om Mälaren genom Södermanland, icke böra hindra dem att votera för banan öster om Sigtuna-fjärden. Om några pulkor kosacker skulle kunna förstöra denna jernväg, kan man väl knappast förutsätta att vår Regering vårdar fäderneslandets angelägenheter så, som han hittills gjort det. Om man hastigt kan på denna bana komma fram till Stockholm, så har man derigenom också betryggat sig att kunna föra stridskrafter hit; det är detta, som jag ur militärisk synpunkt främst åsyftar. Denna bana går dessutom genom bördiga orter och stäcker sig till Uplands hjerta, Upsala, sjelfva medelpunkten för Uplands rörelse. Man kan på några få timmar förflytta sig till Stockholm, och Uplands stridskrafter sättas i en hastig förbindelse med denna stad, på samma gång sorn denna förbindelse med alla andra stridskrafter norr om Mälaren underlättas. Det är således af största vigt, att utförandet af denna bana icke fördröjes.
R:dr 32 sk., utaf hvilket belopp 32,800 R:dr, såsom utgörande ersättning för hemmans-räntor och kronotionde, äro förslagsvis beräknade; och har kassan alltså, från och med år 1852, af dessa anslag varit i åtnjutande. Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning för år 1852 Mfan och för år 1853 med anmärkningar, utvisa följande förhållande: Debet. Balans från föregående år: Dito, upptagna inom linien, 24,918: 15. 10. Uppbörd: Stats-anslag '. — 145,366: 32. Till redovisning inom linien upptagas: Inbalanserade öfverlevereringar 1,108: 10. 10. j — 113 — Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: Utgifter: Till redovisning inom linien af föras: Inbalanserade räntor och fordringar 26,326: — 8. Balans till påföljande år: Krigsmanshus-kassans underhållstagare utgjorde vid 1852 års början 10,458 personer, med en underhållssumma af 114,803 K:dr 16 sk., men hade vid 1853 års slut ökats till ett antal af 10,481 personer, för hvilka underhållskostnaden uppgick till 122,413 K:dr 16. sk. Vid räkenskaperna hafva Revisorerne icke funnit något att erinra; och befunnos, vid anställd inventering, fondens säkerhetshandlingar i behörig ordning. 8:o, Militie-boställs-kassan. I afseende å denna kassa har jemväl, från och med år 1852, den förändring vidtagit, att kassans inkomster af hemmans-räntor, tiondeoch säteri-frihets-afgifter blifvit till statsP - verket indragna och ett motsvarande ersättnings-anslag å 4:de hufvudtiteln anvisadt, förslagsvis beräknadt till 14,900 R:dr. Räkenskaperna äro för båda revisions-åren i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och utvisa följande förhållanden: Debet. år 1852. år 1853. Uppbörd: Inom linien redovisas:
Om, i betraktande deraf, att Banquen för närvarande icke motsvarar sin rätta bestärnmelse, man finner sig befogad att yrka en större villfarighet å dess sida, till förmån och. beqvämlighet för närings-idkaren , än som instämmer med Banco-Ordningarne, eller ens kunde komma i fråga, i fall Banquen vid anfordran med reel valuta inlöste sina utgifne sedlar, så böra likväl alltför stora afvikelser sorgfälligt förekommas, på det att återgången ej må finnas för mycket försvårad, då det en. gång å nyo blifver nödvändigt att strängt hand. hafva den gamla ordningen, för att icke blottställa Banquen sjelf och låta en långsamt yun* Banco-Utskottets Betänkanden. nen verknings-förmåga på nytt aftyna och försvinna. Banco Utskottet finner af desse skäl någon vidare utsträckning eller eftergift, i afseende på inbetal nirigs-skyldigheten, ej kunna eller böra tnedgifvas, än att de under loppet af ett år utgångne Lån på Metall-effecter må tillåtas vara utestående högst till October månads slut påföljande året, men då ovilkorligen varda till Capital och ränta fullt liqviderade. Siuteligen och i afseende på den, enligt 3telje puncten, i fråga satte tillåtelse för reia» xer af de å Stapelstads Vigar utom Stockholm liggande Metallpanter, genom penningarnes deponerande i Landt-Ränterierne, får BancoUtskottet, jemte åberopande af hvad Utskottets utaf samielige Riks-Stånden gillade Betänkande N:o 4 innehåller, rörande en, med afseende på Banquens utgifne Fastighets lån, vackt enahanda Motion, vördsamt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, om fremmande och af Banco-Styrelsen oberoende mellan-personers biträde vid liqviderne emellan Bmquen och dess debitorer för intecknude skulder är förenadt med olägenheter och äfventyr, ett sådant förhållande i ännu högre grad inträffar, då fråga är om lösa panter, hvilka allt, i mån af skeende inbetalningar, skola till egaren återställas.
Mälarens och Hjelmarens i landet djupt inskjutande vatten, och afståndet från Stockholm till den punkt (Orebro), der en jernvägsförbindelse mellan Sverges norr och söder om nämda vatten belägua landskap först träffas, tillåta icke heller något tvifvel om nyttan och behofvet ur allmän synpunkt af en oafbruten jernvägsförbindelse genom Stockholm. Fördelarne och olägenheterne af regelns tillämpning kunna likväl endast rätt bedömmas och emot hvarandra afvägas i sammanhang med pröfningen af det eller de sätt, på hvilka tillämpningen skulle utföras. Det förslag till sammanbindningsbanans utförande, sorn blifvit af jernvägsundersöknings-kommittéen framstäldt, förordar, att denna bana måtte afvika från iernvägslinien emellan Liljeholmen och Södermalms station, söder om och i närheten af den sistnämda, samt genom en tunnel, utsprängd för dubbel bana under de södra bergen, framgå uti en båge af 2000 fots radie till och inpå vestra hörnet af Jernvägen; derifrån ledas på en bank öfver Riddarfjärden, genom östra ändan af Lindska huset vid Munkbron samt öfver Riddarholmskanalen och f. d. Geijerska tomten förbi Riksgäldskontorets hus utmed kajen; vidare öfver vestra hörnet af Strömsborg till Tegelbacken, på hvars norra sida en bangård utfylles i Klara sjö, hvarifrån linien genomskär några tomter fram till den öppna platsen norr 0111 Gamla Kungsholmsbrogatan. Ofver Riddarholmskanalen skulle banan ledas på en murad upphöjning, försedd med hvalf för kommunikationen derunder å kanalen, på hvilken upphöjning en gata borde anläggas mellan Flugmötet och Riddarholmen. Öfver Norrström skulle byggas två broar af jern med 3 spann af 100 fot hvardera på stenpelare, hvarjemte i Klara sjö en tillräckligt bred bangård skulle utfyllas, på yttre eller vestra sidan försedd med lastkaj. Ifrån denna bangård borde banan fortsättas i terrängens plan till den förut nämda öppna platsen norr om Gamla Kungsholmsbrogatan, midt för Trädgårdsföreningens lokal, der verkstäder, lokomotivstallar och förrådshus skulle uppföras.
» Hell Du dig, julafton, tänder Glada Hän ljus När hög din de dig plats, ringas det furstinna, kärlek gamla, trogna Ett bättre fosterland Se, du Men en frejdad störste Hjältens konungsdotter, högre All världens riken, o c h rike s t y r a efter hos seklerna hörd som världars fjäll, ' vi i svara kväll. » lingonblomman Som en Bodde hon Med en af soaré de Linnea, * TI O, hur T din Du du Ack, Af af jag Trampad Eller Om vän min Solen när Endast Karl ' * — under stammen blir hvita glömd, ' lammen. ungmös med rosenfärg får. * slutit vid att sitt svar: blomma var, begjutit, bleknad minns här pryda armen och suckar vinden fått. oberömd, album, kronan har lott. snart kallelse mig Men rund lade; din jag en Linnea sin är de ystra, konstnärtjs Rodnande öppen vissnar dä sade, stund, purpur är fattig af strå på. ' Onkel gran Linnea, och i denna med namn ock jag Du, blad sin en fallen Eller förtrogen, hörde och yppig men där, ömt är silfvcrkalk ditt skär, lingonblomman täck Ärofull och skugga hon läktare Trastens T&gt;Min var I i skogen; frisk i granens Linnea Från stod säterkulla, fallit af, Linnéas gra /. vördar, är, Väl o c h sköld du den, lofsång bördar. ättling konungssyster barnaskap klara, och Lingonblomman. Eugenia hjältes En Sitt nås sänder! bär. Buren Där vunnit du, när en frukt, fram du Karl von Linné. krymper nordens i skogens rodnar skall * kinden en djupt samman. festpokal, kämpasal, som moigoujlainmaii. I DU N 1894 / sitt Af enkla skick ett fqttigt, Du den i sockerrörets Hemligheten Vinet Du När must af ur till Brytes din tolk folk. gömma lefnadsmål, lilla purpur mot en får ditt brustna män ' skans din är härdad t, nordiskt skål glädje vid då får en en prisma tömma, stråles af fall kristall. Till C. W. B o t t i g e r.
Sådan förblef styrelsen intill 1787, då Konungen d. 25 Nov., stiftade ett Seraphimer-Ordens-Gille, bestående af OrdensCanzleren, 2:ne Riddare samt 3:ne Ordens embetsman och Kommendörer af alla Kongl. M:s Orden, eller tillsammans 6 personer. Enl. deras ännu gällande Instrukt. af d. 28 April 1791, skulle Gillet hafva öfverinseende öfver alla Hospital och Barnhus, det sednare, i Stockholm likväl undantaget. Gillet berättigades alt uptaga och afgöra ulla frågor, om dessa verks invärtes hushållning, inkomst och utgift, beljeuingens förhållande, och upbörd, samt besvär öfver förslag. Med tiden, har SeraphimerGillets befattning, med fattigvården, blifvit obetydlig, ty blott 3:ne Barnhus, nemi. Malmö, Lidköpings och Gustafsbergs vid Uddevalla, stå f. n. under Gillets inseende. Det största Barnhuset, eller hufvudstadens, lyder under en, af Gillet oberoende Direktion, som omedelbart vänder sig till Konungen, och öfver hvars förvaltning mycket klagats. I landsorterna låter Gillet, genom Landshöfd:ne, utdela upfostringshjelp åt fattiga barn. Men, för öfrigt, är dess befattning, nu mera, inskränkt, egenteligen till sjukvården, förnämligast den, som rörer de sinnessvaga, ty ehuru 19 Hospital, i orterna, finnas under Seraphimer-Gillets inseende, Den 11 Mars e. ra. 2)5 pä hvilka fälliga jemväl underhållas, så är dock vården om de svagsinta hufvudsaken. De egenteliga falligvår <ls-är ender na från församlingarna, hafva, sedan gamla tider, i lista instantien afgjorts af K:s Befhide, hvarifrån de, i fråga om landet, fullföljdes hos Kammar-Collim, sora, i allmänhet, sysselsatte sig med de, på jorden hvilande, besvär, och, i fråga om städerna, omedelbart hos Konungen.
Contoiret, i afseende pä Chartors hvit-stämpling, inrättade Contoir, VI. 21 f. ang. Gratification för Stats-Commissarien Widegren, VI. 217. ang. belöning för Stats-Commissarien Frödelius, VI. 2x9. — ang. terminens bestämmande till Revision öfver Stats , Bancooch Riksgälds - Verken , VI. 221. äng. tillökta Dagtractamenten för Tjenstemän och Betjening vid Riks-Ståndens och deras Stats-Utskotts Canzlier, VI, 222. — __ ang. det till Götha Canal-byggnads fortsätt ning beviljade Lån biträde, VI. 318. ta Memorial , ang. arfvoden för extra ordinarie Skrifbiträden, VI. 320. » äng. de Actier, hvilka tillhört f. dKonungen, men nu mera äro Statens egendom, VI. 322. ta äng. förslag till Instruction för de af Rik A. sens Register. sens Ständer till deltagande i (5fver-Revisionen af 1810 och sednare årens Krigs-Räken* skaper utsedde Deputerade, VI, 32$, Stats-Utskottets Memorial, angående tryckning af ali-. tnänna Indragnings.Staten, VI. 3 89. _ ang. ett i Götha Canal-Discont insatt öfverskott ä Tull-medlen för är 1813 > VI. 391. REGISTER öfver BIHANGET till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1817 och 1S18. STOCKHOL M, £i,minS och Granbergs Tryckeri, 1818- Förkortning .Romerska Ziffran — Svenska Ziffran — K. M. — R. S. — Riks-Sl. — C. U. — S. U. — Först. S. U. w_ Bev. U. — B. U. — L. U. — E. U. — Serslc, litsle. — Exp. Utsk. — Revisor. — Just.