Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uttrycket: till väsendtlig del, kan Kommittéen icke heller godkänna, ty ettdera måste Akademiens grundfond helt och hållet vara statsmedel, eller också är den det alls icke; och då icke allenast Rikets Ständer sjelfve, utan ock Kongl. Akademien tillförene, efter Förvaltnings-kommittéens hörande, uttryckt denna sednare mening, kan Förvaltnings-kommittéen, för sin del, ej annat än fortfarande anse densamma för den enda rätta, så mycket mer, som Rikets Ständers Revisorer icke kunnat framlägga någon förut förbisedd omständighet, som i detta omdöme verkar till ändring. Kommittéen hemställer alltså vördsammast, att Kongl. Akademien i det svar, som på den nådiga remissen afgifvas bör, må i underdånighet afstyrka bifall till det gjorda förslaget om Akademiens räkenskapers granskning i Kongl. Kammar-rätten. Stockholm den 17 Januari 1856. F ör vältning s-kommit t éen. Styrelsens för Teknologiska Institutet ttudordåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Stats-revisorers berättelse om granskningen af nämnde Instituts räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Genom nådig remiss af den 2 i förra månaden, har Eders Kongl. Maj:t nådigst anbefallt Styrelsen för Teknologiska Institutet att afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad densamma, enligt bifogadt transsumt, rörer granskningen af Teknologiska Institutets räkenskaper för åren 1852 och 1853. Till underdånig åtlydnad af högstberörde nådiga befallning, får nu Styrelsen, med afseende å Revisorernes anmärkning, att, ehuru Institutets samlingar blifvit under revisionsåren såsom förut tillökade, de anskaffade effekterna likväl icke, såsom i de föregående årens räkenskaper varit iakttaget, blifvit i hufvudräkningarne särskilt upptagna under en gemensam rubrik »samlingar», utan sammanförts med de inköp och öfriga utgifter, som för undervisningen blifvit bestridda, och således ingått bland de uti hufvudräkningen förekommande utgiftssummor för hvar och en af de särskilda afdelningarne, deruti undervisningen är fördelad; hvilket förhållande
Fbrsaljes i våra butiker 8 TACK TILL EMIL LINDERS för den varmhjärtade dikten » Fången », i Idun. Den var en af de få solstrålar, som ibland förirra sig in i butikerna I Sundsvall 23 juli 1899. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. B ä s t! m. GULDMEDALJ Via postlinien r Syren M. f l. Hushållsräkning 5 %. H ö g s t e d t &amp; STOCKHOLM, FREDSGATAN 24, C: o (Fonder 3 2 REGERINGSGATAN 3 2 — Stockholm — ecialitet: a eaux&amp; BOURG-OGNE-VINER BILLIFFA, - PRISER. Allm. Kontor: 23 Skeppsbron » ». Allm. Försäljning: B Strandvägen S. Rikstelefon 22 28. Allm. » Svanfeldt. P e r af nervsvaghet, gikt och reumatisk verk, nervös astma, kramp i alla kroppens delar, fallandesot, lamhet, svaghet i könsoch matsmältningsorganerna, svimning, hufvudoch tandvärk, susning för öronen, lomhördhet, nervösa könssjukdomar, ofri_ _ _ _ _ _ _ M O S O _ &gt; _ _ villig urinuttömning, hemoroider, bleksot, kolik, sömnlöshet, hudutslag, lefveroch njurlidande, hysteri, mellankoli, ivggveik, influensa, kalla lemmar samt andra liknande sjukdomar, så köp och pröfva Professor James Wutsons pntenterade äkta elektriska Lifbälte och Ni skall blifva förvånad öfver resultatet. Alla som ha användt detta enastående bälte kunna ej nog lofoida och berömma samma. I England, där bä.tet är uppfunnet, såldes under en tid af 8 dagar öjver 2,000 st., hvilket ju är ett stort bevis på bältets nytta och helbragdagörande kraft. Ä hufvudkontoret därstädes finnas flera tusen tacksamhetsskrifvelser och intyg från personer, som blifvit botide och erhållit hjälp för mångåriga lidanden. Pris för bältet A. Kr. 5 — och B Kr.
Som den af doktor Sandberg s enligt hvad ofvan är omförmäldt, gjorda framställning om förhöjd bevillning, bland annat, å den större fastighetsförmögenheten, står i omedelbart sammanhang med hans i samma motion väckta förslag om personliga skyddsafgiftens upphörande, hvilken afgift sagds förhöjning, som af motionären föreslagits till 3 för tusende af fastighet eller inrättning i en egares hand, till värde öfverstigande 20,030 r:dr, afsåg alt till en del ersätta, men frågan om personliga skyddsafgiftens afskaffande åter är beroende på det beslut, Rikets Ständer komma att fatta öfver herr doktorns serskilta motion om afgift till enahanda belopp till fattigvården, så lärer ieke den föreslagna förändrade grunden för fastighets-bevillningen nu eller förr, än i sammanhang med frågan om personliga skyddsafgiften, böra till slutlig behandling förekomma, hvadan Utskottet hemställer, Bevillnings-U Iskottets Betänkande, Nto g. 19 alt icke heller denna del af doklor Sandbergs förstberörda motion må för närvarande till någon åtgärd föranleda. I afseende å den för fastigheter stadgade bevillning af 2 r;dr för hvart tusende riksdalers värde, har vidare herr Hammarberg, C. A., hemställt, att, då beräkningen deraf Liefve ytterst svår, när värdena slutade sig på andra än jemna tusendetal, så att afgiften utgjorde t. ex. för 100 r:drs värde 9 sk. 7t r:st, bevillningen kunde i stället antagas till 10 sk. för hvart hundrade riksdalers värde; men då samma invändning i viss mån gäller äfven emot detta beräkningssätt, nemligen i afseende å de värden, som sluta på andra än 10, 100 eller l,000:de tal, och den åsyftade lättnaden alltså icke blefve af serdeles betydenhet, v afstyrker Utskottet bifall å herr Hammarbergs berörda förslag. § 21.
D. Vid justering af den utaf ExpeditionsUtskottet föreslagna underdåniga skrifvelse till Kongl Majrt, angående tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll med dertill hörande Bihang, hade Högvördiga Prest Ståndet, enligt nu uppläst Pro.' tocolls Utdrag af den irsta innevarande rnåpad, ansett , att i berörde underdåniga skrifvelse bör uttryckas, att de dertill åtgående utgifter endast borde af Staten förskjutas , emot ersättning , så vidt möjligt är, af de genom prenumeration och försäljning inflytande medel , hvilka ordentligen böra redovisas; uti hvilket beslut Högvördiga Prest - Den 5 Prest.Slåndet inbjudit de öfriga Respectiva Standen att sig förena • men som Bonde-Ståndet redan godkänt Expedifions-Utskottets of.vanberörde förslag, och den mening Högvördiga PrestStåndet ansett böra uttryckas, redan, i BondeSfåndets tanka, är uppenbar af hvad nyssnämnde förslag innehåller; alltså fann Bonde-Ståndet något vidare beslut härutinnan icke vara af nöden. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Upplästes ett till Bonde-Ståndet ankommet och af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 27 April till Stats Utskottet remitteradt Memorial af Harr David von Schulzenheim , ined hemställan, det Stats Utskottet matte anmodas, att, vid öfverseendet af Kongl. Hof-Staterna, tillika föreslå en för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland och Dess tillkommande Höga Gemål erforderlig Stat, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle »ig förmäla ; uti hvilken Remiss Bonde-Ståndet instämde. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 5 Maj. Vördsamt Memorial. Efter emottagandet af Erögloil.Ridderskapets och Adelns Remiss den 31 sistlidne Mars, up o pa - Den 5 Moj. 39 på Hans Excellence m. m.
Den som förvärfvat sig erfarenhet och kunskaper under tjenstgöring på seglande örlogsfartyg, är redan fullt användbar på skärgårdsflottan, soni erfarenheten tillräckligen bevisat; men förhållandet är ej tvertom, hvilket är en naturlig följd af vapnens olikhet i storlek -och verkningskrets. Jag anser för - 556 Deli i3 Maj f. m. densluill, om ändamålet skall vinnas, alt, utom de nu årligen utgående mindre öfningsfartyg, nemi. för skeppsgossar , för cadetter och för de yngre officerarne, hvilka expeditioner medtaga det nuvar. statsanslaget, minst tvänne fregatter, på en exercis af 6 å 7 månader, årligen böra utrustas; och dertill kunna de af K. M. ytterligare begärda 45,000 r:dr icke anses för högt tilltagna, utan tvertom ett ringa anslag, 0111 man tager i betraktande, att det, jemte lastdragarefarten och de ofvan omnämnda expeditionerna, endast åstadkommer en öfning för circa en åttondedel af (lottans personal. Af allt hvad jag nu anfört, hemlar jag anledn. för yrkande af återremiss å StatsUtskts betänk. N:o 53, och ali dessa mina anmärkntr få åtfölja remissen. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Utan alt våga inlåta mig uti någon undersökning, om vi böra öka vår s. k. stora flotta genom nybyggnad , vågar jag dock hemställa till den Hr O. J. H, hvilken, enligt hvad jag hört af Hr Nordenskölds anförande, uppgjort förslag, att vi skulle försälja våra redan färdiga linieskepp, om icke handeln derom borde uppgöras med huset Benedichs et comp., eller detsamma, till hvilket man sålde Eurydice, Chapman, Tapperheten och jag tror till och med Äran.
St:s Bank skulle, förmer eller mindre belopp, ingå såsom delegare i Privat-Banker, : Bnnco-Utslottets Betänkande N:o 6. i5 utan Lar Utskoltet ansett mer ändamålsenligt att söka genom creditiv befordra uppkomsten af alldeles private Banker och Hypoteks-inrättningar. Derjemte får Utskottet anmäla: att den af Herr Friherre Kantzow yttrade åsigt, det private Actieegare borde i Rikets Ständers Bank intagas, sedermera visserligen blifvit fullständigt utvecklad i en serskild till Banco-Utskottet remitterad motion, men att densamma så nyligen kommit Utskottet tillhanda, att dess besvarande måste uppskjutas till ett annat Betänkande; att den inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckte fråga, om förenkling i Bankens nuvarande förvaltning, skall Utskottet under öfvervägande taga,t i sammanhang med en i detta ämne, inom Högloft. Ridd. och Adeln af Herr Rosenblad väckt och till Utskottet remitterad motion, hvaröfver Utskottet kommer att serskildt Betänkande afgifva; att, i afseende på det af Herr Rosenblad afgifne förslag, om rättighet till utbyte af de Riksgälds-Contorets obligationer, Banken innehar, emot andra aftjenligare valeurer, vill Utskottet framdeles, efter öfverläggning med Höglofl. Stats-Utskottct, afgifva Betänkande; samt att Utskottet insett nyttan af det förslag, Herr Rosenblad väckt, rörande belåning af vexlar i Svenskt mynt eller betalbara i Sverige, men funnit sig ej kunna ingå i närmare pröfning af detta förslags detailer, innan förändring i de Lagstadganden, som för närvarande lägga hinder emot sådane vexlars utgifvande, blifvit vidtagen, hvarom Utskottet, i anledning af serskilde till dess behandling öfverlemnade motioner, vill med Höglofl. LagUtskottet öfverlägga. Och har Utskottet ej underlåtit att, under dess öfverläggningar, i hvarje serskild punkt, rådfråga öfrige här ofvan upptagne motioner och yttranden.
■ eljest var sjelfva deuna tillställning vid närmare betraktande just egnad att verka motsatsen af hvad man åsyftade. Bankens metalliska cassa anlitades nemi. starkt för silfverexporten; att då lemna ut en betydlig mängd penningar päll månaders återbetalning var just ett medel att underlätta en ytterligare export af silfver. Dessutom kunde ju, om vid betalningstiden, eller då silfret skulle levereras, cursförhållandena icke varit fördelaktiga för leverantörerne, desse hafva tagit ut silfret ur Banken och sedermera insatt det igen, hvilket Fullmäktige icke hade kunnat hindra. Frih. Hamilton har åberopat Revisorernas yttrande, då de af Bancofullm. befrågades i de bekymmersamma momenten; men Frih. har sjelf nämnt, att Revisorerna då yttrat, det Fullmäktige borde använda alla ”lagliga medel” för att förstärka Bankens metalliska cassa; dervid inskränkte sig Revisorernes yttrande. Frågan är sålunda blott, huruvida Fullmäktige vid detta tillfälle in - Den 16 December. 425 inskränkt sig inom de lagliga och kloka medlen eller icke? Jag för min del tror, att de hafva öfverskridit lagen, och således må det vara tillräckligt om R. St., på sätt Utsk. föreslår, säga, att då ingen skada skett, så må det blifva dervid. Frih. Raab: En värd talare här midt emot har anmärkt, hurusom ett skäl till klander af Hrr Fulltms förfarande i denna sak vore, att de hade utlemnat ett förskott af 300,000 r:dr på 2:ne namn. Jag får då erinra den värde ledamoten derom, att nyligen har genom R. o. Ad:s samt de öfrige RiksSt:ns beslut blifvit beviljadt, att Bancofullm. få hafva 500,000 r:dr innestående uti ett handelshus pä främmande ort, och jag hemställer då, om säkerheten af 2:ne de mest ansedda handelshus under 10 månader kan anses vara för mycket supponeradt? Händelsen har gjort, säger Hr Akerman, att operationen har lyckats. Jag får säga, att jag håller desse Hrr Fullmäktige räkning derföre, att de vågat försöket.
Sorn det vid 1809 och 1810 årens Riksdag för Riksens Ständers Riksgälds-Contoir faststälde Reglemente, genom de vid nästpåföljde Riksmöten af Riksens Ständer’ fattade Beslut och särskildt meddelade Föreskrifter, blifvit i flera hufvudsakliga delar förändradt; och samma Reglemente dessutom innehåller Studganden i afseende på sådana Regleringar inom Contoiret, som redan blifvit verkställde och icke vidare kunna komma i fråga; så hafva Riksens Ständer låtit författa och fastställt följande Reglemente, hvilket , vid styrelsen och administrationen af Riksgälds-Verket samt det derunder lydande General-Assistance-Contoir, kommer att tjena till ofelbar efterrättelse; och hvarigenom alla till nedanstående dag genom äldre Reglementen och Instructioner gifna föreskrifter, hvilka uti detta Reglemente icke finnas upptagne eller åberopade, till deras kraft och verkan komma att upphöra; likasom icke heller några mot det’ Den 4 Augusti det nu fastställda Reglemente stridande prtejudicat fä åberopas och tillämpas. Dock bora de af Fullrnägtiga, i öfverensstämmelse med 1810 års Reglemente, gifna Speciella Jnstructioner och. vidtagne Allmänna Beslut, hvilka utan anmärkning blifvit lemnade, äfven hädanefter vara gällande: likasom de af 1 81 3 års Revisorer, i afseende pä Räkenskaperna, meddelta förseskrifter, 1. Art. RiksgälJs-Contoirets Beskaffenhet och Föremål, Dess Skulder i Allmänhet. j > §• Riksgälds-Contoiret, som är ,ett Riksens Ständers Verk, kommer, enligt 66 §. uti Kongl. Majus och Riksens Ständers fastställda Regeringsform af den 6 Juni 1809, att förblifva, såsom hittills under. Riksens Ständers styrelse, inseende och förvaltning. a. §.
Herr Påhl' mans yttrande har endast varit om reservation, att Ridderskapet och Adeln måne hafva sig öppet öfver de af honom omnämnda frågor besluta. Proposition kan, utan hinder deraf* göras till bifall å ProtocollsUtdiaget, 2Ö3 Den 12 Juni Hans Excellence Herr Grefven och Landt. Marskalken gjorde proposition till godkännande af ProtocollsUtdraget, hvilken Bifölls, Justerades PleniProtocollet för den 3 dennes f. m. Friherre Lilliencrantz, Axel Ludvig, hade i anledning af denna justering inlsmnat följande.' Som jag förlidne Lördag, när jag vid då varande Pleno under ett nnintligt yttrande blef genom ett sjukligt anfall nödgad afbryta mitt anförande, och ej vill utsätta mig för samma olägenhet, får jag nu, vid skeende justering af prCHQcollet för den dagen, härmed afgifva mina tankar, i likhet med mitt yttrar^ de då, och hvad jag ämnat tillägga om nämnda olägenhet ej nödgat mig att tvärt afbryta nemligen, *’att jag ansåg otjenligt, attén Ledamot af Ståndet, som ej kunde äga så noga kännedom af Kongl. Maj:ts eiler deh Kongl. Familjens behof af tillökning i deras Stater , äfven bestämde summan deraf, utan att ens uppgifva grunderna dertill, kunde jag, sedan fråga härom vore väckt och såket; kommit sä vida, ej annat än anse olämpligt, att i detta fall afvakta Kongl. Majtts proposition eller begärande: hvarföre jag i så måtto förklarade mig med de Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som med Högvördiga PrestStåndet och Vallöf!- Borgareståndet instämde. Den 12 Juni, 263 alt genom underdånig framställning härom till Kongl Maj:t, öfvertygad att Kongl. Maj t med en vördad Faders ömma hjerta, rörd af sina trogna undersåtares visade underdåniga välvilja, skall betrakta och behjerta deras tillgångar. Justerades PleniProtocollet för den 3 Juni eftermiddagen.
Det är helt enkelt den rent fysiska njutningen den fagra Julia åtrår, men det duger inte för vår tid att låta det komma fram, hon skall förandligas. » Men », säger docenten S. om denna omstöpning af skaldens figurer, » Shakspeare behöfver inga dylika tvetydiga vänskapstjenster. Han liksom hvarje annan stor man bibehåller sitt värde, äfven om man tager honom dådan han är; framför allt blir han säkert mera mensklig, om man erkänner, att äfven han kan ega sina brister och icke blott utgör ett aggregat af alla möjliga och omöjliga fullkomligheter. » » Mera mensklig, ja! Det är just det. Men mensklig far man inte vara längre än pryderiet tillåter. Lef hur du vill, hviskar vår tids samvete menniskobarnet i örat, men träd inte den yttre anständigheten för när, skriker det högt, så att alla höra det, ty hvad du ar, det är, hvad du synes vara. Skaffa dig fikonalöf; ingen menniska går naken nu för tiden. Nej! Men » naken i kläder », det kan du gå så mycket du vill. » Hvarför inte så gerna alldeles naken? Nej, det vore oskyldigare, det andra är pikantare. » Ja, vi skratta åt polisen i Köln, som förbjuder expo-nerandet af fotografier efter antika statyer, vi göra oss lustiga öfver de vatikanska gudinnornas påfliga jernblecks-kjortlar och tala med hån om » Filipstadsborna », som satta byxhålkar på pianobenen. Men vi lida af samma svagheter sjelfva. Pryderiet är så väl vår som deras kardinaldygd och den yttre anständigheten vår sedlighet.
Majits Befallningshafvande i länet i underdånighet vitsordat, att den begärda platsen vore i nämnde ändamål för Jönköpings stad behöflig; så har, efter det Kongl. Majit och Rikets Krigs-Ivollegium och Chefen för Ingenieur-korpsen, uti infordrade underdåninge utlåtanden, på det sätt tillstyrkt nådigt bifall till berörde underdåniga anhållan, att det tillämnad© nya skolhuset måtte på den Kronan tillhöriga mark af Jönköpings f. d. fästnings område få uppföras vid den plats, som å en ansökningshandlingarne bilagd plankarta öfver Jönköpings stad finnes med Z.utmärkt, Kongl. Majit, i betraktande af hvad sålunda förekommit, uti aflåten, till Stats-Utskottet remitterad nådig proposition, (Nio 38 i 1 Sami. 1 Afd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller) täckts föreslå Rikets Ständer, att det för ett nytt skolhus i Jönköping erforderliga utrymme, om hvars bibehållande för all framtid staden borde vara försäkrad, måtte, på ofvan antydda plats, af f. d. fästnings-området derstädes under full eganderätt åt staden upplåtas. Af de den nådiga propositionen bifogade handlingar har icke kunnat inhemtas, huru stor del af den Kronan tillhöriga marken är i fråga att till staden under full eganderätt upplåtas, enär arealen icke finnes annorlunda bestämd, än att den skulle komma att utgöra det för ett nytt skolhus erforderliga utrymme. Utskottet har likväl, i betraktande af det med ifrågavarande upplåtelse afsedda nyttiga ändamål, ansett sig böra tillstyrka, det Rikets Ständer måtte bifalla den nådiga propositionen, med öfverlemnande till Kongl. Majit att bestämma stället och vidden af den inskränkta areal, som för ändamålets vinnande kan erfordras. - Stockholm den 21 Mars 1851. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Mars 185-1, kl, 5 e. m.
Förslag i detta ämne innehåller bestämdt, att , med uteslutande af Krigs ffof Rattens Stat ifrån 2:dra TIufvudTitdn, den matte till den 3:dje HufvudTiteln öfvertlyttas. Benämningen flyttning förutsätter dessutom, att hvad från ett ställe till ett annat öfverföres , icke meia, eller åtminstone så länge en sådan förändring fortfar, på det förra kan qvarstå. Och som Utskottet i alla fall, vid den definitiva Statstegleringen eller i det förslag till RiksStat, som kommer att till R. Stms bifall öfverlemnas, ej underlåter, alt behörigen iakttaga det beslut som R. St:r äfven i detta afseende fatta; så anser Utskottet all vidare åtgärd än den redan föreslagne härutinnan öfverflödig. I anledning af det inom Ilederv.' BondeStandet gjorde yrkande om nedsättning i de för de Militaire Ledamöterne anslagne arfvoden, finner dock Utskottet lämpligt föreslå: det ti i lägg i R. Stms blifvande underd. skrifvelse, rörande öfverförandet af KrigsHofRättens Stat på 3:dje HufvudTiteln: att B e t ä n k a n d e n_, 3V:o 3.37. 8i alt berörde arfvoden böra utbetalas ”till redan stadgadt belopp för dem, som lill sådan tjenstgöring ifrån annan ort inkallas, men med 33f procents fö rminskning deruti, då i Stockholm stationerade Militairpersoner till samma befattningar utses.” De nya tillstyrkanden, som, i följd af inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets förut afgifna förslag till andra HufvudTitelns reglering, här ofvan blifvit R. St:rs pröfning understäldte; nemi. att lönerne för de fyra StatsSecreterarne samt för HofCancelleren och JustitiaeCancelleren ökas ytterligare med 5oo R:dr för hvardera, eller tillhopa .
Angäendc rättighet för afgärda Dp, att föka^Skifte med Bohlby i Skag och Utmark. Z:v Rörande RiksdagS-Fullmägtigcs frän Stä» derne Orebro, Asserlund, Philipstad, Lindesberg, Nora och Ehristinähamn ingifnc Memorial, om ätskittige förändringar i Kongl. Förordningarna om Förlag till BcrgSmanna-rörelsen m. nr Hwilket genom Utdrag af ProlLoollet stulle de RcspcctiVe Mcd-Slanden samt LagLtstottrL wördsamt och wätrligm, meddelas. Ot supra. Lx krstoaolio f. fst. ^Im^uist' S. D. Efter uppläsgndc af Riksens ^^glost.
I förestående summor ingå större delen af de å Låne-Afdelningen anordnade förskott till Postvexelrörelsen, enär dessa förskott hufvudsakligen motsvaras af kontanta behållningarne hos Låne-Kontoren i deras postvexelkassor. Dessa förskott utgjorde: 1 Revisionsberättelsen för nästlidet år, § 20, är omförmäldt, Myntning af att Fullmäktige, till förstärkande i tid af Bankens strängt anlitade stl^Zd°°h förråd af myntadt silfver, redan den 23 Maj 1861 hos Kongl. Stats-Kontoret anhållit om utmyntning af tillsammans 1,000,000 R:dr uti 4 och 1 R:drs samt 10 örestycken, under iakttagande att myntning af det begärda beloppet i 4 R:dr stycken, 800,000 Rdr, företrädesvis måtte ega rum; men att någon leverering från Kongl. Myntverket af de sålunda reqvirerade silfvermyntsorterna icke skett under den tid, som utgjort föremål för Revisorernes granskning, hvadan ock förrådet af myntadt silfver ansenligt förminskats, och då allenast utgjorde 1,956,600 R:dr R:mt i Silfver. Fullmäktige hade emellertid redan den 4 September, då mera än tre månader från reqvisitionen förflutit, utan att någon leverering af de begärda myntsorterna skett och, under tiden, förrådet af hela specielförminskats från 1,000,000 till 400,000 R-.dr, hvilken tillgång, vid då pågående särdeles starka utvexling, kunde befaras blifva under de närmast stundande dagarne till största delen medtagen, hos Kongl. Stats-Kontoret anhållit dels att det belopp af 4 R:dr R:mt stycken, som på grund af den gjorda reqvisitionen redan kunde vara tillverkadt, till Banken genast aflemnades, dels att utmyntningen af återstoden måtte med all möjlig drift och skyndsamhet bedrifvas, dels ock att underrättelse Fullmäktige meddelades inom hvilken tid reqvisitionen i sin helhet kunde med säkerhet blifva fullgjord. Till svar härå meddelade Kongl.