Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den enskilda välgörenheten hade väl i någon mån kommit dem till hjelp, men till den komité, som för sådant ändamål bildat sig, hade influtit allenast den ringa summan af inemot Ett Tusen Riksdaler, hvilka med 10 R:dr till hvarje utdelats åt något öfver 90 de mest behöfvande utaf de 365 landtvärnsmän, som anmält sig till understöds erhållande. Häraf syntes vara ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, Nio 186. 5 ådagalagdt behofvet af Statens mellankomst för att åtminstone på sena ålderdomen bereda landtvärnsmännen någon lättnad i sina näringsbekymmer. Med anledning af de i berörda hänseende väckta förslagen hafva Rikets Ständer beslutat, att för nästa statsreglerings-period till E. K. Majits disposition anvisa ett belopp af 10,000 R:dr årligen att från Riksgälds-kontoret utgå och användas till understöd åt sådana efter 1808—1809 års krig qvarlefvande landtvärnsman, som kunna anses vara af dylikt understöd i behof; dock anse Rikets Ständer landtvärnsmans rättighet till fattighjelp från vederbörande kommun icke i någon mån böra förringas deraf, att han utaf ofvanomförmälda understöd af statsmedel kommit i åtnjutande. 8:o Jemlikt hvad Rikets Ständer uti dess underdåniga skrifvelse angående regleringen af utgifterne under Riks-statens 6:te Hufvudtitel tillkännagifva, gå Rikets Ständer nu att afgifva underdånigt yttrande i anledning af de uti E. K. Maj:ts nådiga Proposition den 13 Februari innevarande år, angående lönereglering för lands-staten, gjorda framställningar, som hafva sammanhang med regleringen af utgifterna under denna hufvudtitel.
Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra än de, som i hvardera Kam maren erhållit flesta rösterna; egande ingendera Kammaren att flera än en Kandidat framställa, Nämndens ledamöter, hvilka ej i och för denna befattning må uteslutas från deras riksdagsmannarätt i Kamrarna, sammanträda dagen efter den, då valet i Kamrarna förrättadt är, och skiljas ej åt förr, än valförrättningen är fullgjord. Den af de begge under omröstning komna personerna, på hvilken då inom Nämnden de Heste rösterna falla, är behörigen vald. 1 den händelse, som 94 § Regeringsformen omförmäler, skall Nämnden väljas inom tionde dagen efter den, som i riksdagskallelsen är till Riksdagens sammankomst utsatt. § 67. Skall Förmyndare för omyndig Konung tillsättas, utses af Kamrarna, sist dagen efter Riksdagens öppnande, en Nämnd på det sätt och till det antal personer, som i nästföregående § sagdt är. Denna Nämnd röstar om de af Riksdagen till antalet bestämda Förmyndare, som skola vara en, tre eller fem. Hvarje ledamot af Nämnden upptecknar å en sluten vallista de män, dem han anser förtroendet värdiga, och så mångå, att de med en person öfverstiga det af Riksdagen bestämda antalet Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då Nämndens pluralitet gifver utslaget. På samma sätt förfares med den, som näst honom blifvit af de flesta kallad o. s. v., tilldess det föreskrifna antalet af Förmyndare blifvit fyldt. Nämnden kan ej förr åtskiljas, än valet fulländadt är; och gäller detta val såsom Riks dagens beslut.
11 slag till anmärkning, flertalet af Revisorerne beslutat, att densamma skulle ur Revisions-berättelsen utgå, enär de deri anförde omständigheterne, såsom hufvudsakligen stödde på förmodanden, voro obestyrkLe, samt Revisorerne ej kunde ega tillräcklig sak-kunskap för att bedöma det anmärkta förhållandet, sorn för öfrigt vöre af föga betydenhet; och får med hänsigt till den af Revisorerne sålunda yttrade mening och då dessutom motionen saknade behörig utredning, Utskottet tillstyrka, att Herr Henschens ifrågavarande förslag måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. V olontär-vakans -medels-fonden. § 13. (1853 års Rev.-Ber. pag. 57, förkl. pag. 179.) Med förmälan, hurusom denna fonds inkomster, under hvartdera af revisions-åren, icke till sitt hela belopp behöft användas för de under samma år förefallande utgifter och alt derigenom fondens kapital-behållning, som vid början af år 1850 utgjorde 27,049 R:dr 24 sk. 2 rst., vid 1851 års slut ökats till 37,962 R:dr 8 sk. 11 rst., hvilken behållning funnits liggande i kassan, hafva Revisorerne anmärkt, att dessa medel bordt genom utlåning göras fruktbärande, hvarigenom en förökad tillgång kunnat fonden beredas. Uti det häröfver afgifna underdåniga utlåtandet har väl Kongl. Krigs-kollegium med erinran, att volontär-vakans-fonden bekostat de i en del garnisons-orter inrättade korporal-skolors förseende med deras förnödenheter, skjuts och traktamente för det befäl, som kommenderats att öfvervara examina vid dessa skolor, utgifterna för de år 1845 å
Föreskrifterna rörande detta anslag hafva varit så otydlige, att så vål Revisorer, sotn StatsUtskottet, vid flere tillfållen varit tvehugsne hvad som vore det t åtta 5 men för kommande tider år nu mera allt bestämdt, genom det af Rikets Ständer antagne Inkomst Betänkande, hvarutinnan år stadgadt, att detta anslag utgör endast 100,000 Riksdaler i Svenska BancoSedlar, och hvaraf följer, att om Hamburger Banco disponeras, måste Cours-beräkningen äfven upptagas, och icke såsom hitintills, båda myntslagen till al pari utföras, hvarigenom i verkligheten en öfverskridning af Tiieln ågt ruin. v 32 0 Den 1 Julii c. »t. Hans Excellence Herr Grefve af Wetier-* Jiedt, Guftdf: Jag kan ej instämma uti den a£ Friherre Anckarsvärd föreslagne nedsättning uti anslaget till extra utgifter. Skälet dertill hämtar jag af min erfarenhet under den tid jag varit Ledamot af Konungens StatsRåd, då alltid de 100,000 Riksdaler, sorn till detta ändamål varit bestämde, befunnits otillräcklige. Friherre Anckarsvärd säger sig hafva hämtat stöd för sitt förslag af Konungens Nådiga Proposition, men jag torde böra fästa uppmärksamheten deruppå, att Kongl. Majit, då Han föreslog att extra UtgiftsTiteln skulle nedsättas till 5o,ooo Riksdaler, dervid hade begärt att MinisterStaten skulle blifva bestämd till i3o,ooo Riksdaler Hamburj ger Banco, i stället för den summa af go,ooo Riksdaler samma mynt , som hittills, till detta ändamål, varit anslagen; och således erhålla en tillökning af 4o,ooo Riksdaler Hamburger Banco. Dessa ifrågavarande 4o,ooo R:dr Hamb. Banco, likväl icke för behofvet tillräcklige, hafva hittills blifvit tagne af extra utgiftsmedlen och å dessas total-belopp afräknade i en motsvarande summa af Svenska BancoSedlar.
Oires Nott i underdänighet anmält, akt sedan i följd af en ConventioN, som General-Adjutanten, ökwerstcn och Commendeurcn af Svärds - Orden von Ln^elbrecklen den 20 sistledne Julli afsintat med Fransia Bes fälhaswaren i Stralsund General-Majoren Oan6r-»s, Swcnsia Utrikes Posten tills widare komme att öfwer Stralsund till Hamburg fortställas, hade för dt med samma Post hittils afgängnc bref postporto blifwit be» räknad och wid Sorensia Post - Conkoiren upburen ens ligt här gällande författningar, sä att jemte den tvan» liga porton till Hamburg äfwcn derutöfwer blifwit ers lagt hwad till brefvens ytterligare franquerande fordrats, enligt den Taxa, som Kongl. Majit den 20 Maji I7gl i näder fastställa, öfwer - Post »vircttios nen hade likwäl anscdt sig böra i underdänighct ann>ärka, att denna Taxa hwilkcN wor grundad pä dt Författningar, som ä utrikes orter wörö gällande pä ben tid, dä bett Utgafs, kunde nu mera icke Utan förlust för Swcnsia Post-werkct tillämpas, emedan efter de underrättelser öfversten von iu,Zei kreckler, meddelat öfwrr-PoftsDirettiomn, hafva under den tid post gäno - Den 11 September.
Jag hemställer, om icke Friherre Rantzou skulle vilja ändra sill 256 D e n 4 AI a r s. förslag sålunda, att deri uttryckes, det kungörandet om anbuds emottagande på länet bör ske i Svenska Tidningarne samt på Europas förnämsta Börsplatser. Förslaget blifver derigenom mera antagligt. Friherre KantZou: Jag medgifver gerna denna förändring af förslaget. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde å nyo ofvanberörde Voterings-proposition, med den af Grefve Horn föreslagne och af Friherre Kanlzou medgifne ändring, så att början af det i Contrapropositionen intagne förslag till redaction af 6:te Punkten erhöll följande lydelse: Genom kungörande i Svenska Tidningarne samt pä Europas förnämsta Börsplatser utsätta Fullmäktige en lämplig tid} &c. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan half till io om aftonen; och befunnos vid dess slut, klockan en qvart till ii på aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja •— 48. Nej — 26. Den 4 Mars I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förda Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Herr Lefrens i Japropositionen upptagne ofvanomförmälde redactions-förslag således blifvit af Ridderskapet och Adeln antagit. Justerades följande: Utdrag af Prolocollet, hållet hos Högl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. m. den 3 Mars i83o. S. D. Remitterades till RiddarhusUtskottet: Herr von Hartmansdorff^, August, anförande, angående åtskillige ändringar uti Riddarhus-Directionens Instruction och Lånereglementet. Ut supra. Justerades t\ Protocolls-Uldrag, innehållande Ridderskapels och Adelns i Plenum den 3 dennes f. m. i öfrigt fattade beslut.
Går jag till det speciella Betänkandet N:o 49» så linner jag icke eller der någon bestämmelse i detta afseende; men det är af Utskottets yttrande pag. 34 att förmoda, det de reglementariska föreskrifterna komma alt innehålla hvad i denna del erfordras; och jag har endast gjort delina anmärkning, på det saken vid dessa reglementariska föreskrifter ej må glömmas. — Herr von Qvanten har ganska riktigt påstått, att Banken ej bör påräknas såsom långifvare åt alla, sorn behöfva lån, och lian har trott, att creditcli mellan enskildta derigenom ej stärkes. Jag instämmer med honom häri, och finnér deraf mycket angelägnare vara att få vårt Penningeverk i ordning. Hvad fastighetslåneii beträffar, anser jag dem icke förenliga med sunda begrepp om Bancö-lånerörelse. Jag tror, alt de småningom böra indragas, oell Discontfonderna i Stället okas till förmån för arne nya föremål, nemligen 1:0 för belåning af ritorr inhemsk spanmål, och 2:0 för belåning af inhemsk fin ull; vid de så kallade ritorr Spanmålsoch Ull-Contor, som blifvit föreslagne för att uppmuntra ullpro - Den 37 J u 1 i i f. m. '9 ductionen och befordra dess afsättning. Jag föreslår derföre, att, af de ingående fastiglietslånen, fonder för dessa begge ändamål må afsättas till ett begränsadt belopp, som kan inskränkas till 100 eller högst i5o,ooo R:dr för hvardera, intill dess erfarenheten visat, huruvida en sådan inrättning förtjenar att vidare utvidgas. Jag är visserligen ej af den tanka, att lånerätt bör utsträckas lill spanmål i allmänhet, men jag tror det . vara nyttigt, att genom ett försök på denna väg uppmuntra jordbrukaren att torka sin spanmål, och jag ser intet ondtuti, att på detta sätt gifva industrien den rigtning, som befordrar landets väl. Jag anhåller att dessa anmärkningar må få åtfölja den återremiss, som jag förmodar komma att äga rum. Herr Hjerta, Gustaf:
Iöneafdrag under sjukdom någon gång anses böra ega rum, detsamma ej bör i något läll öfverstiga den provisoriska Iönetillökningen, som blifvit den insjuknade tjenstemnnnen eller hans tjenstegrad tillerkänd.» Af Herrar Bildt, D. G. och Montgommery, B. N. G. Af Herr Björnstjerna, J. M.: »Då Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat anslag till lörökade löner för embetsoch tjenstemännen, har han dervid fogat vissa vilkor, ibland hvilka äfven om afstående af lönen under sjukdom eller eljest erhållen tjenstledighet. När emellertid Stats-Utskottet icke tillstyrkt annat än provisoriska l änet illak n niga r, hade jag trott, att vilkoret) bordt, 0111 icke alldeles försvinna, åtminstone bestämmas lindrigare. Några större olägenheter inom de förvaltande verken lära icke under förflutna tiden försports, då, vid inträdande sjukdomsförfall, andra personer måst förordnas att bestrida tjensterna, emedan dels kamrater välvilligt gått hvarandra till mötes, dels yngre tjenstemän genom dessa vikariaters bestridande förvärfva sig meriter och öfning. Jag får derföre föreslå följande redaktion af momentet litt. b i Utskottets betänkande: »Embetseller tjensteman, som lill »träder ifrågavarande provisoriska lönetillökning, äfvensom innehafvare af ny tjenst, hvarför »lön vid denna riksdag anslås, skall, efter hvad Kongl. Maj:t eller vederbörande embetsverk »i hvarje serskildt läll bestämmer, vidkännas afdrag, aldrig öfverstigande sjettedelen af lö - Stats-Utskottets Utlåtande JYi 41. 7 »nebeloppet, derest vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, som räcker öfver 3 månader, »eller eljest förekommande hinder för tjenstens utöfning, annan person till dess bestridande »behölver förordnas och denne gör anspråk på vedergällning för vikariatet.»
Det får af Brukspersonalen begagnas mot en årsafgift af 1 R:dr för äldre personer och 50 öre för barn; och utvisade räkenskapen, att dylik afgift blifvit af omkring 30 personer erlagd. Det innehöll åtskilliga goda böcker, men äfven några, som för ändamålet syntes vara mera skadliga än gagneliga. Om af Bruks-kassan ett årligt bidrag af omkring 50 R:dr R:mt lemnades till detta biblio Bevitorerntt Btratt. ang. Bankoverkti. 12 90 Berättelsens tryckning. Ansvarighet Ur zifferupp■ gifterne. Deeheti ge. thek för inköp af godkända religiösa och historiska skrifter saint af populära arbeten i naturkunnighet o. d. så kunde årsafgiften blifva mindre behöflig och boksamlingen i följd deraf ännu mera allmänt begagnad; dock vill det synas Revisorerne som borde inköpet af de nya böckerna ställas under vederbörlig kontroll. § 91. I enlighet med föreskriften i § 7 af Revisorernes Instruktion äro af denna berättelse två exemplar utskrifna, af Revisorerne undertecknade samt öfverlemnade, det ena under försegling till Riddarlius-arkivet och det andra till Banko-Fullmägtige, för att till trycket befordras och, så fort sig göra låter, till allmänhetens kännedom med officiella tidningarne utdelas. § 92. För de i denna berättelse förekommande zifferuppgifters öfver' ensstämmelse med räkenskaperne och med de till Revisorerne afleinnade räkenskaps-sammandrag ansvarar den Sekreterare, som under granskningen af Banko-Verket Revisorerne biträdt. Af den verkställda grankningen hafva Revisorerne med tillfredsställelse erfarit, att Fullmägtige vid Banko-Verkets styrelse och förvaltning iakttagit derför gifna föreskrifter samt med nit och skicklighet fullgjort det af Rikets Ständer dem lemnade vigtiga och ansvarsfulla uppdrag; och få Revisorerne alltså hos Rikets Ständer tillstyrka, att Fullmägtige måtte meddelas full decharge för Bankens förvaltning till och med 1860 års utgång, äfvensom för de beslut och åtgärder, Fullmägtige intill den lö Augusti detta 91 år vidtagit och hvarför redovisning innefattas i Fullmägtiges protokoll. Stockholm den 14 Oktober 1861.
Konsistorierna förklara att intraderna ingå i smärre poster och hufvudsakligen i December månad. Kommer man nu ihåg, alt penningar, äfven om låntagare strax är till hands, icke lika hastigt kunna utlånas från ett Konsistorium, som från ett handelskontor, utan att dertill erfordras en anmälan af kassaförvaltaren, ett cirkulerande bland ledamöterna af de erbjudna säkerhetshandlingarne, ett beslut i sittande plenum och slutligen detta besluts justering, så finnes äfven häruti en förklaringsgrund, hvarföre penriingarne i Konsistorii kassor kunna Annas hopade vid årets slut. Konsistorium i Carlstad förklarar, bland annat, att en betydlig reparation var börjad och skulle under kommande året fortsättas. Stats-Utskottet vet icke, huru många tusen R:dr byggmästaren, leverantören, muraren, snickaren m. fl. den 31 December hade att fordra och under påföljande 40 Stats-U(skottets Utlåtande J\s 21. Januari månad skulle komma att utkräfva. Likväl gör Stats-Utskottet icke mera afseende på denna del af förklaringen, än på det Öfriga. Äfven Konsistorium i Linköping hade ett stort byggnadsarbete förestående, ett byggnadsarbete, som under de tre åren 1860 —1862, enligt förebragte officiela handlingar, medtog öfver 140,000 R:dr. Eljest brukar man antaga, att den som bygger behöfver penningar, och StatsUtskottet synes i afseende på andra förvaltningar erkänna det, då t. ex. Styrelsen för vägoch vattenbyggnader opålaldl får hafva inne 123,361 R:dr; Lunds domkyrka (1861) 32,078 R:dr, och Vetenskaps-akademien s. å 32,148 R:dr; men här får det icke gälla. Hvarför icke? Jo derföre, sade man Utskottet, att medlen kunde varit insatta i respektive privateller filial-banker och der betingat någon ränta. Men finnes då, angående sådan inrättning, någon föreskrift, som betryggar vederbörande för ansvar, i händelse af ett fallissement? Sådant har icke blifvit föreburet.
Utskottets yttranden dels derom, att de skiljaktiga besluten, angående artikeln murklor, skulle närmare omförmälas i sammanhang med frågan om svampar, och dels derom, alt i frågan om den af Utskottet föreslagna förändrade uppställning af rubrikerna Caffe och Cicorie-rot, vidare yttrande ej af utskottet kunde afgifvas, innan beslut om införsel-afgifterna för dessa artiklar blifvit fattade, ansågos icke för närvarande erfordra någon åtgärd. Utskottets tillstyrkanden och hemställan, i fråga om tullbestämmelserna för dels sammelssidenoch half-siden-band, dels Bokbindare-cloth och dels Broder-duk, Marle och Stramalj; Lades till handlingar ne. De af Utskottet för öfrigt uti den nu pröfvade delen af ifrågavarande memorial afgifna yttranden blefvo af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Vid fortsatt pröfning af Bevillnings-utskottets memorial N:o 23, i anledning af riks-slåndens olika beslut, angående tullbeviilningen, medhanns endast den del af detta memorial, som börjar med 180:de och slutar med 288:de volerings-proposilionen, samt stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: Med frånträdande af sine förut fattade beslut, antog Ridderskapet och Adeln de inbjudningar, som af Utskottet blifvit framställde, i sammanhang med följande voterings-propositioner: Preste-stä/idet, jemväl af sistnämnde Stånd blifvit antagne, förenämnde voterings-propositioner funnos hafva förfallit, jemte Irsta alternativen af 181:sta, 275:te och 279:de, samt 2:dra alternativen af 216:de och 267:de voterings-proposilionerne, hvilka sistnämnde fem voterings-propositioner i öfrigt godkändes. Prot.-utdrag den 45 Juli 1848.
Kans ii-afgift, den till Coljegierne, Remiss II: 497, G. U. Bet, VII: 55, Besl. IX: 92. 99, 107. 118. Skrif, X: 88. Kanslier, Kongl, Majts, Justitiefördelningen, tillökt antal löner, S. U. Bet, IV: 801, Besk IX: 303.309, 320. 53o.- , — sfe äfven Sta ts-Ver ket, Andra Hufvud-Titeln, tRi ks-Ståndens och Utskottens, tillökt Betjening — i S. U. Sekreterare S. U. Meni. IV: 3. Besk IX: jo, ii. 12, Kanslister S. U. Meni, IV: 8. Register. Besl. IX; i5. 16. 18, — i Bev. U. Notarier, Bev, U. Mein, V; 4. Bes], IX: 41. 46. 47. — i L. U. Kanslist, L. U, Mern, VII: 23. Kanslister, E. U. Mern. VIII: 3. Besl. IX: 13. 14. 22. — i Sersk, Utsk. Kanslist, Sersk, Utsk, Meni. VIII: gi2, Besl, IX: 686. 68g-692. 698. — i Exp, Utsk, Kanslist, Exp. Utsk. Mern. X: 3, Besl. 4. 5. — aflöning för flem, Remiss II: 519. 522. 525. Skrif. X: 199. — Remiss IX: 623. S. U. Bet. IV: 2023. Bcsl. Mern. X: 338. S. U. r.et. IV: 2027. Skrif, X: 702.
Varande eli annat exemplar af berättelsen jemväl utskrifvet och af Revisorerne underlecknadt samt derefter, under försegling, till Riddarhus-ai kivet aflcmnudl. § 65. Annnrighet För de i denna berättelse förekommande zilfer-uppgifters öfverensfiir sifferstämmelse med räkenskaperna eller med de till Revisorerne aflemnade räkeuvPPo>fterna. sj.aps_samm<1,11l|.4lg jj,. Banko-Sekreleraren ansvarig. Decharge. Sorn, under den af Revisorerne anställda granskning af Banko-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning, Revisorerne erfarit, alt Banko-Fullmäktige iakttagit de angående Verkets förvaltning meddelade föreskrifter, fä Revisorerne härigenom lius Rikets Höglofl. Ständer tillstyrka, alt Fullmäktige I fil mätte undfå full decharge för nämnde Verks förvaltning till och med nästlidet års utgång, äfvensom för de beslut och åtgärder, Fullmäktige til! den 15 Augusti detta år vidtagit och hvarför redovisning innefattas i Fullmäktiges Protokoll. Stockholm den 14 Oktober 1857. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns vägnar: C. M. Björnstjerna. Edie. Ruuth. Lovis De Geer. C. Hammarhjelm. C. L. Reuterskiöld. G. Törnebladh. Pa Högv. Preste-Ståndets vägnar: Joh. E. Forssell. Johannes Rohtlieb. J. F. Johansson. A. Unger. P. M. Lovén. C. J. Schöning. C. Dahlgren. G. Bjelkander. C. O. Ossbahr. Carl Joh. Hohn. Svante Gren. På Vällofl. Borgare-Ståndets vägnar: A. J. Thomée. L. N. Eneqvist. C. G. Rydin. E. (J. Stenqvist. På Hederv. Bonde-Ståndets vägnar: P. Sahlström. Eric Erson. A. Medin. Per Nilsson. Revisorernes Bertill, äng. Bankoverket. 9 RIKETS HÖGLOFT.
Sedan Utskottet sålunda ansett sig böra vidblifva dess förra tillstyrkande uti 52 punkten; torde förslaget i 53 punkten, som, bifallet utaf Högloll. Ridderskapet och Adeln, blifvit af de 5:ne öfriga Riks-stånden uterremitteradt, på grnnd deraf, att 52 punkten hänvisats till ny behandling, böra oförändradt bibehållas; och Utskottet tillstyrker fördenskull, att föreskrifterna i 209 § af Ranko-reglementet, innefattande åtskilliga för diskont-verkets gäldenärer på ön Gottland beviljade förmåner, måtte fortfarande få gälla till efterrättelse. Genom 55 punkten hade Utskottet afstyrkt bifall till väckta motioner om inrättande af (lere låne-kontor, hvilket afstyrkande 2:ne Riks-stånd gillat; hvaremot Högv. Preste-ståndet och Hederv. Bonde-ståndet återremitterat denna punkt, med anledning af en ledamots inom det förra Ståndet och några ledamöters uti det sistnämnde Riks-ståndet gjorde framställning om angelägenheten deraf, att flere låne-kontor inrättas, på det att lånesökande derigenom med mindre omgång och kostnad må kunna erhålla och inbetala lån. Som emedlertid Utskottet icke är i tillfälle föreslå någon ort, hvilken företrädesvis skulle vara i behof af serskildt låne-kontor samt några skäl ej blifvit anförde, hvilka böra föranleda ändring i Utskottets förra, af 2:ne Stånd godkända, förslag; så får Utskottet å nyo afstyrka bifall till de väckte motionerne om inrättande af flera låne-kontor. Det uti 73 punkten under 9 serskilda momenter ufgifna förslag till reglementariska föreskrifter, i afseende på kassa-kreditiv åt enskilde, har uti dess helhet blifvit återremitteradt af Preste-, Borgareoch Bonde-stånden; men Ridderskapet och Adeln har, med bifall till 1, 5, 6, 7 och 9:de mom. af ofvanberörde 73 punkt, endast återförvisat de öfrige momenterne. För de gjorda aumärkningarne torde lämpligast kunna redogöras vid hvarje serskildt mom.
Jag vill snarare härleda de stadganden, som nu linnes i Bevilln:s-Förordn:n, ifrån en tid, då desammas bokstafliga tillämpning var af. behofvet påkallad, i anseende till de betydliga 400 Den 27 Maj e. m. bevilln:s-belopp, sorn då erfordrades för Statsbristeus betäckande, ty vi veta allt för väl, att just den Statsbristsumma, som skalle betäckas, på den tid då nu gällande bevilln:s-grunden först började tillämpas, var flerdubbelt större än nu, likasom att fastighetsvärdena dä voro vida lägre, hvaraf följer, att dessa bevilln:sgrunder voro riktiga, ehuru de nu, till följd af inträffade förändringar, icke ega den tillämplighet, som de hade i begynnelsen. Jag tillräknar visst icke de sista Riksdagarnes Bevilln.Utsk. såsom något fel, att de vandrat så tillsägandes uppå den gamla stråten och låtit dessa detaljbestämmelser qvarstå, men det hade måhända varit nyttigt och kanske nödigt, att detta Utsk. uti sitt Utlåt, om den allmänna beviiln:n hade fästat R. St:rs upmärksamlict på de i snart sagdt alla rigtuingar af det industriella lifvet inträffade ändringar och omhvälfningar, hvarigenom nya grunder för den allmänna bevillnms utgörande varit beliöfliga att utfinnas och stadgas, men när nu så icke skett, utan BevillmsFörordn:n innefattar ännu i det närmaste samma stadganden som Bevilln:s-Förordn:n af 1812 och 1815, så hade Bevilln.Utsk. bordt påyrka att dessa stadganden skulle, så vidt möjligt vore, ordagrant och kraftfullt tillämpas, för att derigenom söka ådagalägga huruvida och i hvad mån förändringar i densamma voro behöfliga.