Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Constitutions Utskotts Andra Fördelning, då Herrar Öfverste Schönström, Biskop Faxe, Professoren Doctor Wijkman och Borgmästar Egge voro frånvarande; de frenne sistnämde såsom Ledamöter i det nu sammanvarande Jemknings Utskottet. Justerades Protocollen för den 12 och 15 Juni samt 4 Juli. Företogos de af Herr Rothlieb C. Joch Herr Hallenst jerna G. till Utskottet ingifne, d. 4 Juli in Pleno uppläste och till Andra Fördelningens Beredning öfverlenniade Memorialer, angående förändring af de i Regeringsformens 37 §. stadgade föreskrifter, i afseende på efter d. 6 Juni 1809 förlänt Adelskap. Herr Baron Adlerberg anmälte sig äga kunnskap om, att Herr Öfverste Gahn skulle ämna till Constitutions Utskottet insända ett Memorial rörande samma fråga, hvarföre Herr Baron hemställte, om ej Beredningen behagade med alla öfverläggningar i detta ämne uppskjuta, intill dess Beredningen kunde komma i tillfälle att, i sammanhang med hvad af Herr Regerings Rådet IIallenstjerna och Protoc. Sec. Rothlieb redan blifvit anfört, granska det yttrande Bemälte Öfverste vore beredd att afgifva. I anledning häraf beslöt Beredningen att ofvannämde nu föredragne Memorialer tills vidare skulle på bordet blifva hvilande. Upplästes 1 den af Herr Assessor Arosenius, i anledning af Herr Commerce Rådet B. H. Santessons Memorial af d. 30 Maji 1812, på Beredningens anmodan författade redaction af Riksdags Ordningens 14 §. (Införes)2 Hvilken redaction efter någon öfverläggning af Beredningen godkändes, för att till Utskottets närmare pröfning in Pleno öfverlemnas.
Skulle åter detta företag under arbetstiden öfvergifvas, eller någon del af kommunikalions-leden, efter fullbordandet, icke så underhållas, att den framgent kan begagnas, eller om betalnings—skyldigheten för det erhållna lånet icke skulle kunna af bolaget fullgöras, komma kanaloch slussverks-anläggningarne, äfvensom jernvägen, att hemfalla lill Staten, ulan rättighet för aktieegarne, att, till större elior mindre del, utaf det allmänna erhålla ersättning för de tillskott till delta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda. 9:o. Under byggnads-åren skall bolagets direktion, inom den tid och till den embetsmyndighet, Kongl. Maj:t behagar föreskrifva, årligen afgifva berättelse om arbetenas fortgång under det nästföiegångna året; börande ej mindre förvaltningen af bolagets angelägenheter, än de afslutade räkenskaperna, vid årligen anställande revisioner, granskas; uti hvilka revisioner Staten bör ega att genom ett af Kongl. Maj:t utsedt ombud deltaga, intilldess det af allmänna medel erhållna låne-understödet blifvit återbetald!. 10:o. 1 den mån jernvägen varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, skall bolaget vara skyldigt att, emot den ersättning, som Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt ombesörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personaloch varu-transporler. Derjemte skall det åligga bolaget, att, utan ersättning, medgifva anbringande längs efter jernvägen af elektriska telegraflinjer med hvad dertill hörer. ll:o. Afgifterna för passagerareoch varu-trafiken skola utgå enligt gällande, af Kongl. Maj:t, efter dertill utaf bolaget afgifvet förslag, fastställd taxa, hvilken i allmänhet hvart femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden. 12:o.
Antalet af burskapsägande handlande utgjorde vid 1847 års slut 22, hvaraf allenast 16 begagnade sin rättighet och de öfrige dels af sjuklighet dels af iråkadt obestånd voro försatte i overksamhet. Till utrikes orter har under år 1847 blifvit afvttradt: bjelkar 1,083 st., bräder 3,961 tolfter, spiror 108 stycken, allt af nästgränsande socknars alster, samt 2,525 Skepp:d stångjern af kringliggande bruks tillverkning. Från utrikes orter har under samma tid inkommit: salt 7,604 tunnor, linfrö, hampa, något vin, sill, sej, bly, 27 läder, färgstofter, manufakturvaror och medicinalier; hvarförutan sjöfart idkas för frakter emellan utrikes orter, dertill 8 fartyg af tillsammans 984 lästers drägtighet blifvit begagnade. För inrikes sjöfart hafva 8 stycken galeaser, skonertar och slupar, af tillsammans 131 lästers drägtighet, begagnats. De af stadens fartyg besökte inländska orterna hafva varit Stockholm och Gefle, samt de utrikes, Portugal, Spanien, England, Ryssland och Belgien. Trenne Norrska fartyg hafva besökt staden och der hemtat gods. Till inrikes orter hafva afgått 11,207 Skepprd stångjern, 1,762 Skepp:d manufaktur-smide, 2,866 tolfter bräder, 62 bjelkar, och 217,730 alnar diverse väfnader. Från inrikes orter hafva årligen blifvit införde 1,000 tunnor spannmål, förutom mjöl, kaffe, socker och tobak samt åtskillige andra specerier. I staden funnos år 1847: 3 Färgerietmed 9 arbetare, hvars tillverkningsvärde uppgått till 3,400 Riksdaler ; 3 Garfverier med 9 arbetare och 3,827 Riksdalers tillverkningsvärde; 1 Krukoch Kakel-fabrik med 1 arbetare; 1 Spegel-fabrik med 2 arbetare; och 1 Urfabrik med 2 arbetare, hvilkas årliga tillverkningsvärde är obetydligt och sammanlagdt ej uppgått till högre belopp än 338 Riksdaler allt banko. Burskapsägande handtverkare äro:
Qvanten framställt, eller bifall till motionen, i hvad den afser anslag till en polyklinik. Hr Ca r 1 hei m-Gy 1 le ns kj öl d : Jag lofvar att vara mycket kort. Jag vill blott förklara, det jag önskar att K. o. Ad. icke måtte upfatta mitt föregide yttrande så som Hr Cederschiöld gjort. Jag ansåg ingalunda, att alla homöopathiska medel kunde hvar som helst erhållas, utan blott att de flesta kunde lätt fås, äfvensom beredas hvar som helst. Derjemte får jag förklara, att jag alldeles icke har någon fordran att StatsUtsk:ts ledamöter skola kunna hafva förmåga att skilja emellun 2;ne olika medicinska systemer; men just derföre, att jag icke tilltror dem denna förmåga, ville jag önska att man npmuntrade försöken, för att få frågan utrönt och se hvartill systemet duger. Homöopathien är en vetenskap, som inom det öfriga Europa och den öfriga verlden gått mycket fram; men den har icke, af orsaker, dem jag vill förtiga, här i landet haft så stor framgång, som den förtjenar. Att detta förhållande icke måtte längre fortfara, anser jag önskvärdt, och ett sätt att upnå detta mål vore att gifva något understöd till sakens befrämjande. Man har väl sagt, att försöken i detta afs:de böra göras enskildt; men de äro då icke underkastade någon offentlig korttroll, och det är just en sådan, som är nödvändig. Man har vidare sagt, att det begärda anslaget är för stort. Detta har äfven varit min tanka; men då StatsUtsk:t vid flere riksdagar tillstyrkt 8,000 rdr och sakkunnige personer ansett denna summa för liten, så torde det äskade beloppet vara behöfligt. Jag vill dock, för bättre framgångs skull, icke gå för långt, utan inskränker mig tili att yrka bifall till hvad D:r Schram i sin reservation föreslagit.
Maj:ls Befallningshafvande eller Magistrat underrättelse derom, jemte del sådan anmälan bilagde exemplar af skriften, till General-Post-Slyrelsen, som alltid läte i Postoch Inrikes-Tidningarne, minst 3:ne gånger, kungöra titeln å deri periodiska skrift eller brochure, för hvilken utgifvare sökt oell vunnit portofrihet; dock gäfle denna portofrihet endast för afsändningen från Iryckniugsorlen. §. 11 Särskilda åligganden, i afseende på Författningens handha frände. l:o I)å Kongl. Maj:Is eller andre Embetsmyndigheters beslut, i afseende på enskilda ansökningar, förordnanden om tjenslers bestridande, privilegiers meddelande och hvad annat, som, efter denria Författning, fordrar de derom utfärdade dokumenters kartering* 398 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse N.-o 156. expedieras genom bref, protokolls-utdrag eller påskrift å handlingarne, skall alltid dertill nyttjas så stor karta-sigillata, sorn, efter hvad stadgadt är, härå belöper; och må ej någon, vid ansvar, genom expedilions-sättet minska kronans inkomst af stämplade pappersafgiften. 2:o Ej må någon tillgodonjuta de genom Kongl. Maj:t och Dess Embetsmäns bref, fullmakter, transporter och konstitutorialer eller General-ordres, honom tillagda löne-förmåner och rättigheter, innan han fullmakten eller förordnandet på behörigen stämpladt papper uppvist. 3:o
Maj 1621, men sedan en vådeld 1666 öfvergått densamma, blef staden förlagd till Storkåge i Skellefteå, der dock ingen anläggning påbörjades, utan flydtades staden 1668 dit, der den nu å Häggholmen, vid en fjerd af Piteå eif en mil från elfvens utlopp i Bottniska viken, är uppbyggd. Efterkommande få likväl till följe af inloppets och hamnens uppgrundning dyrt betala tillfredsställandet af det enskilda intresse, som vid stadens placerande å Häggholmen gjorde sig gällande, i det att inloppet genom muddring måste hållas öppet och inga fartyg numera komma staden närmare, än på ungefär \ mil. Dessa omständigheter jemte handeln å landet hafva hufvudsakligen verkat att befolkningen icke stigit till någon särdeles höjd. Emellertid finnas nu i staden bosatta 1266 personer, således 56 personer mer än då sista berättelsen afgafs. Handeln har bibehållit sig såsom den förnämsta näringsgren och idkas för det närvarande af 13 burskapsägande handlande. De förnämsta artiklar, som utskeppas och köpas från närmaste socknar samt Piteå Lappmark, äro tjära, bräder, bjelkar och sparrar, fisk och renshudar, samt en ringa qvantitet pottaska, smör, renstekar, skjälspeck, lim och renhorn, deraf trävarorna gifvit god vinst på utländska platser de sednare åren. Sjöfarten bedrifves med fyra fartyg om tillhopa 196 läster, hvaraf endast ett besökt utrikes orter. Något skeppsvarf finnes icke å stadens område, icke heller någon fabrik, men handtverkerier bedrifvas på vanligt sätt, hvaraf dock färgeri och garfveri tyckas gifva sina idkare största vinsten. Fisket intager ock en väsendtlig plats bland näringsfången i staden och har de sednare åren lemnat ganska ymnigt af strömming och sik. 30 Jordbruk idkas temligen allmänt af stadens invänare, dels å den till staden donerade jord, dels ock å nära belägna tillköpta hemman å landet, samt har genom de sista årens gynnande skördar väsendtligen bidragit till inhvggarnes utkomst.
Bättre hade det visserligen varit, om Ulsk:s tillstyrkande blifvit sålunda alfaltadt: ”Det måtte genom allmän författning stadgas, att hvad K. kungör. d. 1 Ocl. 1812 innehåller om fullmakter vid besvärsskrifters ingifvande lill K.. M. saint till dess och Rikets collegier och embetsverk, hör sä förstås, alt ehvad besvärsskriflen blifvit egenhändigt undertecknad, eller icke, hör vid dcusammas ingifvande alltid fullmakt bifogas.” Detta hade noggrannare uttryckt Utsk:s mening; men jag tror likväl, alt 11. o. Ad. kan bifalla den nu befintliga redaclioncn, såsom ingalunda otydlig, ehuru möjligen illa skrifven. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Hr Cederschjöld har rätteligen, som jag tror, fästat uppmärksamheten på det angelägnaste motivet, hvarföre fullmakt hör finnas jemte besvären. Det är ej möjligt att kunna känna allas namnteckningar; jag går så långt, alt, jemte antagande af det nu gjorda förslaget, påyrkar jag alt underskriften ä fullmakt hör lill namnteckningens riktighet vara bevittnad. Visserligen medgifves, att en sådan föreskrift innebär en besvärlighet för allmogen, men jag tror deremot, att detta besvär vida ersät tes genom den härigenom vunna säkerhet, alt dess talan icke kan föras i otid. Vi känna något hvar huru ofta sorn del finnes advocaler i landsorterna, livilke uppvigla lill processer. Detta tror jag skulle åtminstone i någon män förekommas, dä desse personer ej mera kunde så egenmäktigt framföra andras talan, som de möjligen skulle kunna göra blott och hart genom anmälan af den person, hvilkens namn de sjelfva undertecknat. Hufvudsakligen af delta skäl är det, sorn jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk, och hemställer, alt de ledamöter, soin i discussionen deltagit, ville förena sig i min önskan om godkännande af det tillägg, som af mig föreslogs, att nemi. fullmakten bör vara bevittnad. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Vid föredras 7 O ningen af detta betänk, har dels yrkats, att ett af en reservant
Han har yttrat, att man vill bilda den nedre kammaren af en phalang, som skulle sammansättas af de medlemmar i samhället, sorn icke äga öfver ett mantal, och den värde ledamoten har deraf ledt sig till den slutsats, att denna phalang skulle komma att utgöras af de mest okunniga inom nationen. Först och främst är det ett misstag, att det valcollegium, som skulle innefatta de mindre jordbrukarne, i sig skulle upptaga sådane, som icke hade öfver ett mantal; ty Den 10 Mars f. m. 47 det står i förslaget 2:ne mantal; och om man jemför detta med de röstlängder, som jag upprättat, så finner man, att just delta valeolleginm kommer att omsluta vårt nuvarande BondeSt., hvilket inan väl icke lärer, om man äfven skulle önska det, kunna utesluta ur representationen. Enahanda är förhållandet med den anmärkn. som den värde talaren gjort i afseende på de 45 ledamöter, som skulle insättas af valcollegierne för städerne. Dessa valcollegier skulle komma alt omfatta alla icke blott borgare och magistratspersoner, utan äfven de som i städerne äga faslighet, eller der drifva rörelse, ulan att äga burskap. Rösträtten skulle der utöfvas icke med inskränkning till något bestämdt maximum, utan komme alla att äga valrätt i mån af förmögenhet eller skattebidrag, antingen lill den nedre kammaren eller oek till den öfre. Jag förstår sannerligen icke rätt hvad den värde talaren i sjelfva verket menar med sina aumärkn:r emot de särskilda representationsförslagen, då han först, vid granskningen af del s. k. börsförslaget, klandrat, alt enligt detsamma 50,000 personer, som nu äga valrätt, skulle gå miste om densamma, och sedermera vid granskningen af mitt förslag ibland annat ogillat det, äfven derföre, att det bibehåller valrätt ål alla dem, som nu äro valberätligade. För mig synes en så uppenbar motsägelse äga rum i detta sätt att granska, att derpå icke bör fästas något särdeles afseende. Den värde ledamoten slutar sitt anförande med en liknelse. Han är stark i liknelser och har ofta dermed väckt uppmärksamhet inom detta Stånd.
De flesta för Landtmannens eget behof umbärliga alster af hans näringar föryttras i Stockholm, men mycket deraf jemväl här i staden. Slättlandets innevånare måste fylla sina behof af skogseffecter genom uppköp till större delen från angränsande skogrikare trakter i Westmanland. Linnevaror inköpas på Distingsmarknad, som årligen, i början af Februari månad, sedan urminnes tider hålles i Upsala och då talrikt besöktes af säljare från Ångermanland, Jemtland, Medelpad och Helsingland. Stockholm, Gefle, Westerås och Sala städer samt bergslagsorterne här i Länet och i Fahlu, Westerås och Gefleborgs Län äro de betydligaste afsättningspunkter för landets hufvudproduct. Dessa, till en stor del, långväga resor företagas alltid om vintern, och för att kunna verkställa dem, äfvensom för alt kunna förrätta skjutsningar och de långa skogskörslorne, hafva ortens jordbrukare behof af det stora antal Hästar, som nu underhålles, till oslridig skada för deras öfriga hushållning. Långa transporter med spannmålen, ända till 16 å 20 mil fram och åter, måste företagas till ernående af en någorlunda fördelaktig afsättning å spannmålen, ty de uppköp, som ske hemma i landet, äro mindre betydliga. Bränvinsbränningen betraktas såsom ett hjelpmedel, då spannmålens pris icke finnes förmånligt motsvara productionskostnaden, och den för boskapskreaturen ofelbart mindre tjenliga dranken får uppfylla sunda och närande fodertillgångars rum. Så drifves bränvinsbränningen ännu, om än något förminskad, vida öfver ett för Nordbon må hända skäligt, om ock, i strängaste mening, umhärligt, husbehof, och förvandlar sig, genom den för lågt pris lätt åtkomliga productens stora öfverflöd, till ett fördei Iligt och mördande ondt. Medelst sjön Mälaren hafva södra och vestra delarne af Länet, äfvensom trakterne omkring Upsala, lätt communication med Hufvudstaden och andra orter.
allt kan gå så stilla och lugnt till här, tänker Jag tycker inte, det är så galet » Dativen själfständig, utom då ackusativen är jag alltid på dufvornas svar till tuppen, då Och bör ej väcka så farlig ven le, storm. la, tes; är ackusativen le, la, tes, så går datiackusativen utom lid o c h leur, s o m denne frågade dem, hur man lefde hos dem, Att männen trampa alltjämt i före hälen går ... » efter som de aldrig slogos sins emellan: hos Ej kvinnan passar, vi nog förstå, Det kom en glimt af medvetande i de yrvakna oss lefver man i kärlek. » Men några — » nådiga vedermälen » grå ögonen. Ett minne for som en blixt genom Mitt eget intryck af detta » drottniugens hjärnan, som omDen staclcar ' n borde väl kunna få. mekaniskt surrat upp de Elsa evigt tyckte tragglade franska gramatikreglerna. skyddshem » stadfäste sanningen af dessa o r d. — Föialla möjliga små förtjänster sig se ett stort rum med fördragna gula gardiner, Men sedan då de lämnat hemmet, skola fortEn vacker stjärna hängs på till vänster bakom hvilka dansa stora, feta flugor,- längst farande verkligt goda hem vilja mottaga kvinPå männens » manliga », fria bröst, framme i katedern ett hvithårigt gubbhufvud o c h omkring dingla, detta en krets allvarliga pedagog-ansikten nor med brott och straffängelse bakom sig, Och granna ordnar på kedjor med trötta, uttråkade miner: några långa rader äfven om de få anbefallning från skyddshemOch gyllne nycklar på ryggen pingla medj flickor i betygsfeber o c h styfva söndagklädmet? Säkert är, att upprättelse och fortfarande Till deras ständiga fröjd ock ningar. tröst; Och den sträfva gubbrösten säger o c h inre själfbestånd för fallna af hvad slag som Men vi, som knoga och laga talar: maten hälst endast kunna gifvas af de goda hemmens Och träla så i vårt anlets svett. » Och härmed anse vi denna lästermin afslutad staten, ... » goda människor.
Propos. med förslag till ny Strafflag, dels ock enskilda motioner rörande brottPiålslagstiftningen; - Den 12 September e. m. 243 N:o Sfi, i ani. af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskrts Betänk. N:o 36, öfver dels K. M:s Nåd. Propos. ang:de antagande af en författning om nya Strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, dels ock enskilda motioner i dermed sammanhang egande ämnen; Expeditions-Utskottet: N:o 12, i ani. af väckta motioner om tryckning af åtskilliga hos Förstärkta Stats-ötsk:t förda protokoller. R. o. Ad. åtskiljdes k). £ 3 e. m. In fidem, 0. Braktl. Lördagen den 12 September 1863. Plenum kl. 6 e. m. Justerades prot:t för den 20 sisth Maj. Fortsattes pröfningen af Sammansatta Banko-och Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 1, med förslag till lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar. § 26. Gr. Sparre, Erik: På de uti den af Hr Wallenberg vid denna § afgilna reservation utförligt anförda skäl, hvilka jag nu icke vill upprepa, då de redan förut blifvit omförmälda, får jag anhålla att denna 26:te § måtte erhålla följande af Hr Wallenberg föreslagna lydelse: »Bankbolag, som till utgifvande af egna banksedlar är berätligadt, må ej utlemna eller i allmänna rörelsen på en gång 244 Den 12 September e. m. utelöpande hålla större belopp, än som sammanlagdt i värde motsvaras af: a) det i allmänt förvar nedsatta grundfonds-hypothek, enligt enskilda bankens räkenskaper; b) behållningen i enskilda bankens egna kassor af rikets mynt och R. St:rs banksedlar; c) guld och silfver efter samma beräkningsgrund i afseende på värdet, som för R. Stms Bank nu är eller framdeles kan blifva föreskrifvet; dl behållningen af i R.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och, enligt i dag ankommet utdrag af samma Stånds Protocoll för den 11 dennes, till LagUtskottet remitteradt memorial, har Riksdags-fullmägtigen Sone Persson från Skåne föreslagit, att, sedan Kongl. Majit skall afslagit Brandstods-Comiteens inom Luggude Härad, underdåniga ansökning om rättighet att hos dem, som icke godvilligt erlägga brandstods-afgifter, omedelbart få samma afgifler utmätningsvis uttaga, föreskrift om en sådan rättighets beviljande åt nämnde Comitee måtte i grundlags-enlig ordning meddelas; men då denna fråga icke är af allmän beskaffenhet, ulan rörer en enskild corporations förhållanden, anser Utskottet densamma icke kunna komma under Utskottets öfverläggning och pröfning; i följd hvaraf motionen till Hedervärda Bonde-Ståndet återlemnas; hvilket Utskottet får hos samtlige RiksSlånden vördsamt tillkännagifva. Stockholm den 24 Mars 1840. N:o 13, Ank. tilt Eip. Utsk. d. 27 Mars kl. 6 e. m. Betänkande öfver väckt motion, om inskränkning i Gårdfarihandlande» rättighet att utbekomma fordringar för utborgade varor. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derefter till LagUtskottet remitteradt memorial, är af Riksdags-fullmägtigen Erik Marmén 4 Eag~Utskottcts Betänkande„ N:o 131 från Upsala: Läa anfördt, hurusom Westgölhe-gårdfarihandeln stall medföra stadliga, följder derigenom, att yngre personer och isynnerhet tjenstehjon förledas att för öfverflödig» lyx-artiklar skuldsätta, sig utöfver sina tillgångar, h varaf tidigt uppkommer vana vid vinglerier..
Om, genom någon Stats-Råds ledamots tillstyrkande eller underlåtande att göra föreställningar eller uppsåtligt och bevisligt fördöljande af någon upplysning, någon lider skada till lif, ära eller personlig frihet, utan att lagligen förvunnen och dömd vara, eller förlorar gods, löst eller fast, utan laga ransakning och dom, eller varder någons frid i haris hus störd, eller förvises någon frän ort till annan; vare, för sådant lagstridigt förhållande, Lag, som i nämnde Cap. och § af Rättegångs Balken stadgad är för domare, hvilken vrång dom fäller► § 6- Uraktlåta Stats-Rådets ledamöter att de öfrige dem i Grund - Lag-Utskottet» Betänkande N-o 18. i$ lagen uttryckligen föreskrifne, men i denna Ansvarighetslag icke serskildt uppräknade, pligter och föreskrifter iakttaga och fullgöra, ankomme det på Rikets Ständer att hos Konungen göra sådan anmälan, hvartill 10y ff af Regerings-formen dem berättigar, med iakttagande af de villkor, samma $ i dess sednare mom. stadgar. § 7. Skulle Ståts-Minister för Utrikes Ärendena, eller den Stats Råds-ledamot, Konungen i dennes frånvaro tillkallar, eller den af Stats-Rådets ledamöter, som. enligt Regerings-formens 11 är närvarande då ministeriella mål inför Konungen föredragas och anmälas, dölja för Konungen bevisligen någon af honungens embetsmän eller främmande Magters sändebud, till följd af dem uppdragne kall. meddelad vigtig underrättelse 1 frågor, som röra krig, fred eller förbund emellan Riket och annan Stat, miste han embetet. Sker det af bevisligt uppsåt att Konungen och Riket skada, straffes, han efter 4 Cap. Missgernings■ Balken. § 8. Från Konungen utgående expeditioner och befallningar skola vara försedde med den föredragandes contrasignation och instämma med deröfver förde protocoll j sker annorlunda genom någon föredragandens åtgärd miste han embetet, utan att någon tid kunna deruti åter insättas, eller till annat embete inom Stats-Rådet förordnas.