Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
E11 sådan erinran är nyttig, men längre bör en föreskrift i detta hänseende ej eller sträckas, enär det ej kan bestridas, att ju i vexel-mål sådane förhållanden icke sällan kunna uppslå, som göra målets afslutande på en dag omöjligt. 44 §• Stadgandet i denna §., att, om tid att betalning fordra eller fullgöra, m. rn. inträffar å helgedag, man eger göra det å nästa söknedag derefter, skall, efter Herr I'osnanders förmenande, strida emot bruket i andra länder, der man, i nämnde fall, egde iagltaga nödiga formaliteter å näst föregående söknedag, hvilket ock bättre befordrade den sökandes säkerhet. Då omförmälde stadgande öfverensstämmer med de i allmänhet gällande föreskrifter, angående bevakande af fatalier, som infalla å helgedag; samt den sökande synes vara bättre betryggad emot fataliers förlust, om han i sådant fall, eger att dem å dagen näst efter, i stället för näst före helgedagen bevaka; så anser Utskottet förslaget i denna del bora blifva oförändradt. Slutligen är af Herr Professoren, Doctor Thomander samt Herrar Fccnander och Schartau anmärkt, att i Utskottet9 förslag föreskrift saknas, angående såkallade respiteller uppskofs-dagar, hvilka uti nu gällande Vexel-stadga äro medgifne i vissa fall och bestämde till sex. Ett stadgande härom borde, efter desse ledamöters tanka, fmaa». För sin del inser ej Utskottet, hvarföre icke vexel-godkännaren bör vara pligtig att å förfallodagen fullgöra sin helalnings-s&yldighet; och då uppskofs-dagar blifvit i 42 §. medgifna för verkställighet af utslag i vexelmål, torde några ytterligare sladgeaden i berörde hänseende ej vara lämplige eller behöflig?. Tih. till R, S. På grund af sådant allt vidblifver Utskottet sitt i förra Betänkandet afgifna förslag till Vexel-lag, utan hvad angår 7 den Utskottet anser böra erhålla följande förändrade lydelse:
Rättegångs-Balken, det ej vädjas finge mot Lagmansoch Rådstufvu-Rätts dom, om icke hufvudsaken med ränta och afgäld, som fordrades, stege öfver femtio daler, utom rättegångs-kostnaden, hvilade mindre på ren rättsgrund, än dels på föreställning om behofvet att icke upptaga Öfver-Domstols arbetstid med en mängd obetydliga mål och dels på den Lag-Utskollets Betänkande , N.o SS. 5 fromma önskan att kunna sätta gräns för lystnaden att processa om småsaker samt dervid spilla kostnad och tid; på hvilka skäl stadgandet i nämnde Capitels 11 §., som förbjuder vad ifrån Kämners-Rätt i Stockholm, der hufvudsaken ej går öfver trettio dalers värde, jemväl sig grundade. Om dessa band på sjelfrådande och på den derifrån utgående rätt att inför lagen få försvara sina begrepp om juridiska förbindelser hittills fått qvarstå, såsom mindre materielt skacliige, föreföllo deremot de för åtskillige Rikets städer utfärdade serskilda resolutioner, som ej tilläto vad mot Rådstufvu-Rätts domslut, med mindre det omtvistade uppginge till betydligt högre belopp, såsom t. ex. i Christianstad till 100 R:dr, i Carlskrona till lil R:dr 5 sk. 4 r:st och i Götheborg till 333 R:dr 16 sk. Banco, för rättskänslan alltför motbjudande, när stadsborgaren blefve, utan rätt till appell, underkastad en dom, som individen på landet finge öfverklaga. Motionären har alltså föreslagit, att ofvanberörde serskilde resolutioner måtte upphäfvas och vid allmänna lagens stadganden i 25 Cap. 7, 11 och 16 §§. Rättegångs-Balken angående summa apellabilis lå förbli!va, så framt icke jemväl desse lagstadganden skulle anses böra afskaffas.
Götha Hof-Räller samt den äldste i Skånska Hof-Rällen uppföras till lön af de tre dernäst i tjensten äldste Notarierne i Svea och Götha samt näst den äldste i Skånska Hof-Rätten tilldelas i lön samt alla öfrige ordinarie Notarier att lönen för Aktuarien och Arkivarien i Svea och' Götha Hof-Räller bestämmes till samt för samma tjenstemän i Skånska Hof-Rätten tili att arfvodet för de extra ordinarie Notarier, hvilka skulle ega tjenstgöringsskyldighet i likhet med de ordinarie Notarierne, upptagas för hvardera till » att lill arfvoden för biträden åt Sekreteraren, Fiskalerne, Advokat-Fiskalen, Aktuarien och Arkivarien anslås i Svea och Götha Hof-Rätter hvardera » och i Hof-Rälten öfver Skåne och Blekinge ... » att lill adjungerade ledamöter i Svea och Götha Hof-Rätter anvisas för hvardera Hof-Rälten » och för Hof-Rällen öfver Skåne och Blekinge » att vaktbetjeningens löner mätte förhöjas, vaktmästarens till » de fem äldste Hof-Rätts-poslernas i Svea och alla posternas i de begge andra Hof-Rätterna tilli B samt de öfrige fem posternas i Svea Hof-Rält till samt att de af expensmedlen utgående belopp, som genom Kongl. Bref 1852 blifvit anvisade till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och betjente', utgörande för hvardera af Svea och Götha Hof-Rätter 900 Rdr och för Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge 400 Rdr, måtte på Hof-Rätternas stat få uppföras, för att i enlighet med berörda Nådiga bref fördelas.
St. hade inträdt pä den rättighet, som Konungen allena tillkommer, att utfärda den skolordning för läroverken i riket, hvilken Honom ensam tillkommer att bestämma; så — jemte det jag instämmer i Hr von Hartmansdorffs förslag, som jag anser vara af den art, att det ingalunda binder händerna på styrelsemakten, anhåller jag tillika att den af Utsk. föreslagna punkten ej på något vilkor måtte blifva antagen. Hr Tersmeden: Af alla de utaf StatsUtsk. här föreslagna moman är det intet, vid hvars förkastande jag fäster så mycken vigt, som vid det förevar.de. Det synes kanske oskyldigt och i mångens ögon ganska billigt, men det är högst farligt. Jag tror att detta vilkor, conseqvent genomfördt, är helt och hållet de klassiska studiernas död. Utsk. föreslår nemi., alt det i hvilken skola som helst skall vara lärjungens rättighet att begagna undervisningen, utan att behöfva underkasta sig de lärda språkens studium. En vis Regering ordnar läroverken så, att lärjungarne vid vissa skolor genomgå de klassiska studierna, och att vid andra skolor eller så kallade borgarskolor de erhålla allmän bildning. Val af skola bör vara fritt men val af ämne inom skola kan aldrig, utan skolans mehn, lemnäs en lärjunge lika obetingadi. Dä ordet allmän bildning här så ofta nyttjas och sättes, snart sagdt, i motsats mot den klassiska; får jag deremot anmärka, att man snart nog ej kan fä allmän medborgerlig bildning, utan att idka klassiska studier. Och må man ej förblanda dessa sednare med de lärda studierna, som äro vida öfver Den 29 Juni. 341 de blott klassiska, hvilka åter äro af nöden i allmänhet såsom grund för de lefvande språkens inhemtande och nära nog för allt hvad som förekommer i den allmänna undervisningen.
Utskottets förslag afhjelper svårigheten på ett annat vis inom de delarne af Adeliga Slammar, sorn vid skeende upphöjelser efter 1809, qvarblifva i den lägre värdigheten, salunda, att alla de personer, som tillhöra dessa grenar, anses sorn Åttemån till den högre Alten, hvars värdighet de en gång möjligen kunna ärfva, och alla tvister dem emel. l in 0111 hufvudmanskap för den lägre Åtten åro derigenom undanröjde. Det andra undantaget från den allmänna principen beror på olikheten i de grunder hvarefter Friherrlig och Greflig värdighet vid skedde upphöjelse!’ kort före 1809 utdeltes och den successionsordning för sliko vårdmheters tillträdande, sorn allt sedan den 6 Juni 1809 varit föreskrifven. Yngre söner af en efter 1809 upphöjd Friherre, kunna möjligen ärfva FriherresRapet, men helt annorlunda år, så vidt Utskottet kunnat förstå, meningen af de emellan 1792 och 1809 utdelade Friherreoch Grefvediplomer, förhållandet med de i lägre värdighet qvarblifne grenar rf deisa Atter. Ingen af dessa kan vara Ättemän ufden främre slågten, och RiddarhusOrdningen måste således bestämdt stadga hvilken år hufvudman för den lägre. Det år i detta afseende och till undvikande af hufvudmannaräitens nyss omtalte hoppning från en gren till en annan, som Utskottet ansett sig böra föreslå bibehållandet af hittills fållande •J* Den lfj Augusti e. m. stadganden, och derföre infört under s;dra mom. af denna § ett särskildt undantag från de förut uppgifne reglorne, stödt"på samma grunder som i 2;dra morn. af 2 §. i 1818 års Riddarhusordning äro afsedda. De ändringar Utskottet föreslagit, rörande Ättemän och Hufvudmån, åsyfta således endast förtydligande och rättelse i de obestämda och ofta förvillande uttryck, sorn innefattas i s:dra och io;de §§. af berörde Riddarhusordning, hvarjemte
Man skulle snart kunna calculera, att om förslaget att fråntaga alla jordägare, hvilkas jord ej uppgår tili 3oo rtdrs taxeringsvärde, rättigheten att bränna, skulle åtminstone 4° u 5o,ooo pannor blifva overksamma. Jag anser visserligen icke, att någon förlust för landet derigenom skulle uppkomma, utan att derigenom tvärtom skulle förorsakas en stor slatsoeconomisk vinst; men jag tror icke, att man bör söka komma till detta ändamål på en våldsam väg, ty att förhindra den fria utÖfningen af en industri, som är godkänd, anser jag oriktigt, synnerligen då Statsmagterna intill nuvar. tid likasom uppmuntrat brännvinsbränningen i smått. Det har sålunda i följd af lagstift tan - Den ao O c t oljer f. m. tande magtens egna åtgärder blifvit en nationalvana att sysselsätta sig nied della hushållsbestyr. På grund deraf linner jag orättvist, att man nu genom en lag skulle söka åstadkomma en ändring deruti. Jag skulle dock önska och tro, att man kunde komma lill detta ändamål derigenom, att man tillät, det brännvinsbränningen, likasom hvarje annan näring, finge fritt utveckla sig och derigenom åstadkomma kanhända lika mycken nytta, som den nu förorsakar skada; ty utan tvifvel är den, såsom den nu bedrifves i Sverige, en natiorialolycka. Denna production kan icke medföra annat än mångfaldiga missbruk och oredor i husen, då den skall bedrifvas såsom ett hushållsbestyr. Jag skulle t. o. m. tro, att brännvinsbränningens olyckliga inflytande på jordbrukare i allmänhet sträcker sig ända derhän, att hränneriverk, sorn ej drifvas högre, än de fleste sådana inrättningar i Sverige, varit de, sorn mest motverkat jordbrukets uppkomst. Jag tror, att om denna näljing skall medföra fordel, bör den bedrifvas i högsta möjliga scala och Concenlreräs inom, fabriker i sådana orter, der en stor afsättning på jordbrukets alster är nödig och en lättad export genom brännvinsbränningen skulle beredas.
H o n var m e d anledning däraf föremål för en hjärtlig hyllning i L o n d o n, där hon för tillfället uppehöll sig på besök, för öfrigt någonting på de senare åren tämligen sällsynt, då drottningen vanligen förlägger sitt residens till nå- ett besök och bese maskinerna innan köp af velociped göres. Stort lager af såväl h e r r Amerika. H o n erhöll äfven m e d anledning af dagens betydelse dyrbara gåfvor, lika storartade, säges det, s o m h o n erhöll, när h o n förliden sommar firade sitt 60 årsjubileum, vid hvilket tillfälle Idun meddelade hennes bild o c h biografi. De indiske furstarne hafva skickat d e mest storartade gåfvorna, hvilka under d e senaste åtta dagarne ordnats på slottet W i n d s o r. Man tror, att de skola utställas i L o n d o n. är enligt en mängd köpares omdömen och utlåtanden den bästa p HOFLEVERANTÖR U T S T Ä L L N I N G S T V Å L A R: [T H E RAUEjN samt i förhållande till KONGL. Storartade nyanläggningar. Starkaste järnkällor. Utmärkta gyttjemassagebad. Stålbad och hafsbad. Ronneby Brunn, Saison I juni — 31 augusti. Naturskönt läge nära Östersjön. Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är BAST, DRYGAST och BILLIGAST! Zurich, Schweiz (fornt J. Zörrers Siden! ' sändes till fabrikspris franco ocb tullfritt till bemmet STOR OCH VIKTIG ARTIKEL, LÄMNANDE GOD OCH E. 20: —, direkt till privata personer. DET MODERNASTE OCB BÄSTA I AF REKVIRERA Köp alltid radiatorsmör! SVENSKA TELEGRAMBYRÅNS ÅNNONSAFD. (S. T. A. Bildad, musikalisk flicka af god familj, m e n i saknad af eget hem, söker plats s o m värdinna hos ansedd ungkarl eller änkeman.
Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärenderne, Herr Friherre Stjerneld. Statsråden. Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen. Chelen för Finans-departementet, Stals-rådel Sandströmer, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majrts förut fattade beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition lill Rikets Ständer, angående serskilda till åtskillige förvaltande Verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag. Kongl. Maj:t behagade i Nåder gilla berörde förslag samt befallte, att Nådig Proposition skulle, i enlighet dermed., till Rikets Ständer afgå, sådan den finnes protokollet bilagd. Ex protocollo C. Hallberg. STOCKHOLM. Östlund & Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Jan. 1851, kl. 10 f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af Kapellans-bostället Wiskeryd, N:o 2, mot Trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha Kavalleri-regemente, Bjärstad, Storegården, N:o 1; Gi[ven Stockholms Slott den 4 December 1850. Sedan, uppå hemmansegarnes inom Svinstads församling af Ötergöthlands län gjorda underdåniga ansökning, att det, kapellanen derstädes anslagna, boställe Wiskeryd, N:o 2, ett mantal krono, såsom beläget inom annan eller Wårdsbergs socken omkring en half mil från Svinstads kyrka och mer än 2:ne mil från en del hemman i församlingen, måtte, till afhjelpande af de stora olägenheter, som derigenom tillskyndades ej mindre socknemännen än kapellanen, få utbytas emot det i Svinstads socken i;dels mil från kyrkan belägna och af Andra Lif-grenadier-regementets lönefond disponerade trumpetare-bostället vid f. d.
Då Stats-Rådets Ledamöter eller Konungens Rådgifvare i Gommando-mål finnas hafva, på sätt ofvanbemält är, gjort sig till ansvar skyldige, dtime dem RiksRätten efter allmän Lag och den särskilda Författning, som till Bestämmande af sådant ansvar utaf Konungen och Riksens Ständer fastställd varder. §. 107. Skulle Constiliilions-A/feAwfe/ anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och' steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller alt någon Föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfvat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för Riksens Stander. hvilka, om de finna Rikets val det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att Han ville ur StatsRådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord. penbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtlig! fördöljande af någon upplysning, eller häfver den föredragande underlåtit all, i de fall, som 38 §. af denna Regerings-Form förutsätter, sin kontrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall C 0 n s t i tu l i 0 n s-iV« »w rfew ställa, en sådan under tilltal af Justitie-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hvaruti, i stället för Stats-Råd, fyra de äldsta Justitie-Råd i dessa fall komma att säte taga, och gånge härmed, som i g3 och g4 §§. om tilltal emot Högsta Domstolen ioreskrifves. Då Stats-Rådets Ledamöter eller Konungens Rådgifvare i Commando-mäl finnas hafva, på sätt ofvanberördt är, gjort sig till ansvar skyldige, döme dem RiksRätten efter allmän Lag och den serskilda Författning, som till bestämmande af sådant ansvar utaf Konungen och Riksens Ständer fastställd varder. §. 99.
St:r skola hos K. M. i und. anhålla, att K. M. i Nåder täcktes, genom sitt Ecklesiastik-Dep:t, låta sammanfatta de erforderliga åtgärderne för universitetets förflyttning från Upsala till Stockholm, jemte de approximativa härmed förenade kostnaderne, för att vid näst instundande riksdag af R. St:r kunna tagas i öfvervägande, såsom en oundgänglig ledning för deras omdöme. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskds Betänk., hvartill svarades många ja, blandade med nej, sedermera propos. på afslag derå och antagande af Gr. von Rosens förslag, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja, och ytterligare propos. på afslag å Betänk:t samt bifall till Gr. Anckarsvärds förslag, hvilken propos. besvarade* med mångå nej jemte några ja; hvarefter förnyad propos. på bifall till Utskds Betänk, gjordes, och då dertill svarades starka ja, blandade med nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande» « 00 D«n 20 April. Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., uppå Hr Gr:s o. Landtnäs framställning, beslutat, att kontra-proposm vid voteringen skulle innehålla afslag å Betänk:t samt antagande af Gr. von Rosens ofvan omförmäldte förslag, uppsattes och justerades följande voter;s-propos.: »Den, som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskrts Betänk, N:o lil, i ani. af väckta motioner om Upsala universitets förläggande till hufvudstaden, röstar Ja { den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår B. o. Ad. ifrågav:de Betänk, och beslutar, lika med Borgare-St., en und. anhållan till K. M., att K. M. täcktes låta genom sakkunnige män verkställa och för R.
» Ja » — ■ afslutar de Chalys sitt försvarstal — » denne trasige, uthungrade, öfver torfvan nedböjde man måste ha varit lyckligare under sitt lif och i sin död än en af desse väl klädde och väl lönade arbetare, som veta, att det icke finnes någon gud, hvilken styr åskan, som hvarken tro på änglar eller feer, som arbeta på söndagen och icke känna någon annan hälg än måndagens hemska rus. » OCTAYE FEUILLET. Här finna vi alltså en gammal tyskt-romantisk medeltid. Här göres icke häller någon eftergift åt fienden. Sibylle, idealet af en bigott katolsk dam, kommer en protestant att afsvärja sin tro, lockad af hennes glödande svärmeri och fanatism, och går äfven med seger ur striden mot ateismen. Feuillet drifver denna kamp nära nog in absurdum, då han låter en ung fru — Clotilde — säga till Gandrax, ' vetenskapsrepresentanten och Clotildes älskare: » Trots ali er vetenskap har ni hvarken hjärta, själ eller snille, eller ens någonting, som i hennes egna ögon kan upprätta en kvinna, hvilken faller. Ni eger intet, som af hennes kärlek kan göra en ljuf dröm, en hänryckning, ett poem, en religion. » Det är mot denna intolerans, detta bigotteri, som Georg Sand utslungar sin bannstråle, då hon säger: » Jag skall aldrig böja knä i något tempel, där tankens frihet är utestängd. Jag skall aldrig välsigna någon människas hand, som är denna frihets fiende. Jag skall aldrig erkänna någon religionsform, som tillintetgör den lilla gnista af den gudomliga sanningen, hvilken hos mig kallas kärlek och rättvisa. Jag skall aldrig af en öfvendrifven poetisk längtan till det förgångna gifva det närvarande ett slags absolution. Jag skall aldrig hängifva mig åt den själens veka svaghet, som af sorg öfver att inbillningens njutningar och barndomens drömmar äro förbi vill kasta af sig mannaålderns stränga plikter. » Feuillets sista anatema öfver tidens materialism daterar sig från 1885 och heter La morte.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-utskottets den 14- och 16 dennes på bordet lagda betänkande N:o 67, i anledning af väckt motion 708 Prot-utdrag den 48 September 4848. om stiftande af en lag för utrikes vexlar blef detta betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallet, med nedannämnde förändringar uti det deri afgifna lagförslag: Uti 9 § skulle orden: ”två exemplar af vexlar, eller der sådant betingadt var, tre eller flere,” utbytas emot orden: ”sola vexel eller så många exemplar af vexeln, som betingade äro”. 2:dra mom. al 18 § skulle erhålla följande lydelse: ”sker det, hafva sednare innehafvare emot den, hvilken sådan rättighet icke medgifvit, eller emot honom föregående öfverlåtare eller emot utgifvaren, ej vexel-rätt”. Uti 19:de § skulle betecknandet ”o. s. v.” utbytas emot orden ”el ler dylikt”. Uti 21:sta § skulle lydelsen efter ordet ”obestånd” blifva: ”innan godkänandet skedde eller innan vexeln förlaller”. Uti 36 § skulle, i stället för de tvenne sista raderna införas: ”sta dens börs eller, der sådan ej finnas, å Stockholms börs noterade kurs för vexlar å förstnämnde mynt ställde på nittio dagars betalningstid, med tillägg af ränta efter fem för hundradet årligen”. Uti 40 § skulle näst efter ordet ”skada” tilläggas: ”och skall vid betalningen den kurs beräknas, som å förfallodagen gällde, om kursen derefter fallit, har den deremot stigit, då räknas den kurs, sorn gäller den tid betalning sker”. Uti 45 § skulle ordet ”jemväl” å fjerde, raden uteslutas.
För vår del kunna vi tillägga, att det ges en Rabbinisk sentens som bjuder menniskan att, hellre än falla sin nästa till last, välja till och med den lägsta handtering, blott den är ärlig, vöre den i öfrigt af mängden ansedd med förakt. Att på redligt sätt vinna sitt uppehälle, är således här framhållet såsom pligt, utan afseende på sysselsättningens mer eller mindre grannlaga beskaffenhet efter allmänna omdömet. Mosaiska församlingen i Götheborg består af 424 personer, deraf 190 af mankön, bland hvilka omkring utrikes födde, hvaraf åter | äro natural iserade. Yrken: 1 Prest. 2 Kyrkobctjcnter. Doctorer. 1 Juris-candidat och E. 0. Cancellist. 4 Bokhandlare; en af dem jemväl boktryckare. 10 Grosshandlare; bland dem en Dansk consul och en idkande Garfveri fabrik. 30 Handlande. 9 Fabriksidkare; deribland färgare, korgmakare, cigarr-fabrikörer. 10 Handtverksmästare (bagare, slagtare, skräddare, kammakare, urmakare, snickare, tapetseur o. s. v.) 3 Diverse näringar (conditor, billardföreståndare, glan säre,). 35 Handelsbokhållare och liandelsbeljenter. 3 Gesäller. Landtbruksägare och bland de yngre, landbruksclever. Bland qvinnorna: 1 Enka, grosshandlande. 3 Enkor) „ . 1 ogift | Handlande. Isac Leman. L. E. Magnus. H. I. Heijman. G. Jacobsson. Bilaga N:o 8. Vördsam Pro-memoria. l:o På grund af ett officielt tjenstebetyg, afgifvit af Befälhafvaren för Stockholms station af K. M:s flotta, inhemtas: att Med. Doct., Chirurgie Mag. J. Levertin förrättat Bataljons-läkare-tjensten vid stationen från d. 6 Sept. 1838, till d. 6 Sept. 1839. 2:o K.. M:s nåd.
För öfrigt ber jag, att man icke måtte trö, det jag i det fällda uttrycket syftat på befälet; jag har blott citerat ett faktum, som egt rum, och har endast dermed velat bevisa, att då den Kongl. Prop:n omnämner de löntagandes förlust genom den sednaste författmn till 20 a 25 proc., så har Hr Nordenfelt icke uptagit den högre än lill 10 a 12 proc. Men dervid upkommer också en annan sak, eller att denna förlust för ögonblicket snart kommer att visa sig såsom en vinst, när nemi. de höga markegångspriserna komma at, ingå i medelpriset. I öfrigt har jag ingenting att tillägga; men ber dock att få förklara, det jag måste finna mig tillfredsställd deröfver, att mitt yttrande kunnat ådraga sig så mycken upmärksamhet, som här varit fallet. Det är att hoppas, att tankevexlingen i ett så vigtigt ämne, som Sveriges försvar, skall till följd deraf leda till ett önskadt resultat och framkalla ett försvarssystem, grundadt på en helgjuten, fullständig och af det allmänna gillande upburen plan för fosterlandets försvar. Hr Brakel, Mauritz Gust.: Sedan Gr. David Frölich ut talat en förkastelsedom öfver alla dem, som här upträdt för att gendrifva Gr. Anckarsvärd, fordras i sanning en liten Davids mod för att kämpa mot denne store David, och hvad svårare är mot R. o. Ad:s genom den långvariga discussionen pröfvade tålamod. Man måste verkligen begagna sin tunga med samma skicklighet, som David sin slunga för att, mine Hrr öfvervinna eder trötthet. Gr. Anckarsvärds anförande har i de flesta delar varit föremål för öfverläggningar, och då Hr Gr:ns talang lyckats förskaffa honom en klar aftonrodnad af upmärksamhet, hoppas jag, att den sanna halten och värdet af alla de utaf honom gjorda anmärkmr skola komma att framstå i deras rätta dager. Jag minnes ännu lifligt, när jag var en yngling, och från denna läktare första gången hörde Gr. Anckarsvärd. Det var fråga om anslag till gevär för arméen.