Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prof. 1828,- 1829’. 3:dje Sami. loide Haff, I u Constitutms-Utsfottets Memorial N:o 20. mötes -passevolancens upphörande vid Indelta Regementena, efter gällande contracts utgång, förständigat äfven Rotehållarne i Länet om den, i samma Nådiga Bref, Rustoch Rotehållarne för de Regementen, der Passevolance-contracten med 1827 och 1828 lupe till ända, lemnade rätt, att, i fall de sådant önskade, under åren 1828 och 1829, med fastställda afgifters erläggande fortfara, men vid Skånska InfanteriRegementena någon viss tid för passevolancens utgörande icke vöre föreskrifven, och således ingen fråga härom bordt i Kungörelsen förekomma, Landshöfdingen egde att genast utfärda ny Kungörelse, i enlighet med det nu anförda och under iakttagande af de i Kongl. Brefvet den 7 November 1827 innefattade föreskrifter5 förmenandes Ilr Hallenborg, att, enär Skånska Passevolance-contracten icke kunde gälla längre tid än de för öfriga Indelta Armeen, och det dessutom, i händelse viss tid ej ansåges stadgad, måste helt och hållet hero af Rotehållarne att med passe vo» lancens erläggande fortfara eller upphöra, men Kongl. Brefvet den iG Januarii 1828 synes antyda, att det på obestämd tid ingångna Contractet ej finge af Rotehållarne uppsägas, Föredragandens åtgärd till heslutet varit stridande mot 57 §. Regerings - Cntistittitioiu-TJtsfcotnts Memorial N:o 20. 3 formeii och frie Svenske Märrs beskaltnings-rätt.
Domstolen bevakar och utför dess talan, på hvilken grund honom åligger att på enahanda sätt derstädes besörja inlemnandet af de dertill nödiga skrifter och handlingar, finner Utskottet icke skäl tillstyrka någon ändring uti de Stadganden, som de ofvanförmälte, nu i fråga satta ämnen äro meddelte. Till Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning varder dock detta vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 20 Maj 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högv. Prest-Ståndets jLedamöters vägnar Joh. Olof Wallin. På Hederv. EondeStåndets ledamöters vägnar Per Jernström! rA. J. Wahl stjerna! Upp - Adelns Ledamöters vägnar H. F. Strömfelt. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar E. G. Holm! Deri 3 Juni. 95 Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. d. 3 Juni. — Högvörd. Prest Siandet d. 8 — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 15 ~ Hederv. Bonde-Ståndet d. 8 — Vördsamt Memorial! r * Ofver det i 27 Cap. 1 §■ Rättegångs - Balken meddelte Stadgande: /”Att ther lagvadt är, gifve ”käranden å dag föresattan, innan klökan tolf, ""thess inlaga in,” har Riksdags-Fullmägtigen från Westerbotten Anders Aberg, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet inlemnadt Memorial, yrkat en sådan förklaring, att det må vara kärande parten öppet att äfven före inställelsedagen vid vederbörande Domstol och Embetsverk till dem , som dertill satte äro, inlemna de skrifter och handlingar, hvarigenom de mot Under-Domstolars Utslag och Domar erlagde vad fullföljas; och är berörde Memorial till Dag-Utskottets handläggning remiueradt. E när Dagen i 9 Capitlet 1 §.
Revisorerne anse önskligt, att åtgärder matte vidtagas, ledande derhän, att löneförbättringarne kunde på samma gång med lönerna utbetalas. IV".' >1 lii r B) Jättra statsanslagen. Räkenskaperna för denna afdelning af Krigs-kollegii förvaltning utvika följande förhållande: (Bil. Litt. K.) § I3. De för revisionsåret till nya gevärs anskaffning å stat anslagne medel, 150,000 R:dr, hafva, till ungefär hälften för hvartdera, varit fördelade emellan Carl Gustafs stads och Husqvarna gevärsfaktorier. Den af General-fälttygmästare-embetet till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse angående förstnämnda gevärsfaktoris verksamhet under ar 1859 innehåller, rörande gevärstillverkningen derstädes för samma år, följande uppgifter: Under året kompletta vapen. 2,467 st. miniégevär (dock utan sigten) Utgiftssumman, delad per gevär. 28: 55. Tillverkad! arbete under år 1859; allt arbete förvandladt till miniégevär. miniégevär pistoler flottans kammarladdningsgevär faschin-knifvar 2,368. Efter tillägg af den från 4:de hufvudtiteln utgående underhållsoch förvaltningskostnaden för faktoriet, fördelad på hela tillverkningen, utgjorde priset på hvarje s. k. miniégevär med bajonett 33 R:dr 77 öre R:mt. 8 14. Vid besök i härvarande garnisons-regementens kaserner hafva Revisorerne funnit mathållningen vara, i anseende till födoämnenas beskaffenhet oklanderlig, men med hänseende till deras qvantitet otillräcklig. Vid de särskilda regementena äx spisordningen i någon mån olika; dock bestås soldaten icke vid någotdera af berörda regementen mera än två mål på dagen. C) Krutoch salpeter-för sälj nings-meilel. ■ Denna räkenskap, som redovisar den del af berörde rnedel, hvilken ingår till Kongl. Krigs-kollegii Artilleri-afdelning, har ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten. Den upptager inkomster och utgifter på följande sätt: Bilaga Litt.
Skrifvelse, N:o 197. §. 16. Skeppare, inhemsk eller främmande, som, för trängande orsaker eller till inhemtande af ordres för sin vidare resa, inlöper i Svensk hamn, der Sjötullskammare finnes, ma derstädes, utan skepps-umgälders erläggande, intaga förfriskningar och anställa nödiga reparationer, samt jemväl, under iakttagande af hvad Seglalions-ordningen föreskrifver, och efter behörig märkrullas afgifvande, lossa större eller mindre del af sin last och inlaga fyllnad deri, utan att erlägga tull eller annan afgift för mera, än som lossas eller lastas; men för fartyget belöpande skepps-umgälder skola, med iakttagande af hvad ofvanstående 4 §. föreskrifver, hetalas då lossning eller lastning eger rum. Dock må, under fart fran en lill annan utländsk ort, Svenskt eller dermed lika berättigadt främmande fartyg, utan sådana uingälders erläggande, kunna lossa så stor del af innehafvande laddning, sorn icke öfverstiger fjerdedelen af fartygets lastdrägtighet, lör utrönande hvaraf fartygets skeppshandlingar må tjena till grund. Fartyg, inhemskt eller främmande, sorn i Svensk hamn intagit en del al sin laddning, må i annan Svensk hamn, der, enligt Seglations-ordningen, lastning får ega rum, intaga fyllnad deri. På hvart och ett ställe erlägges tull för hvad lastadt blifvit. Då lossning eller lastning på flera ställen egt ruin, erläggas dock, i öfverensstämmelse med nyss åberopade 4 §., skeppsumgälder endast å första lossningseller lastningsslället, derom bevis på passet meddelas. §. 17. Skeppare vare skyldig att, på sätt Seglalions-ordningen stadgar, å märkrullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel, till mängd och beskaffenhet, vid den påföljd för uraktlåtenhet deraf, som berörde förordning bestämmer, ocb må det förråd, som för besättningens behof till begagnande om skeppsbord finnes nödigt, befrias från tuli och andra afgifter i utlastningsorten.
Detta säll att åtkomma silfver kan visserligen i bredd med vexelhandel begagnas, och Utsk. har yttrat sig deröfver i sammanhang med fmanceregleringen i sin helhet, i fråga om sältet för metalliska cassans förstärkning. Jag vill således nu icke yttra mig derom, utan endast tillägga, att jag anser att öfverskoiler kunna uppkomma på samma sätt, som Hr Stråle omnämt. Då små sedlar, som i förskott blifvit inlemnade, kunna begagnas för att uttaga silfver, så kan hela denna operation blifva fieliv. Leverantören uttager sedel på förskottet i Banken, lyfter silfver derföre och när leverancen skall ske, så anmäler han sig i Banken att fä vexlar. Alltsammans beror således pä-huru läng lids förskott man lemnar, eller på det pris, som bestämmes för vexlarna. Hr Stråle har anmärkt, alt försäljningspriset för vexlar, 12!) sk., vore alltför lågt. Delta inkast kunde undanrödjas derigenom, att man höjer denna siffra till 129| eller lill 130 sk.; men Utsk. har bestämt denna siffra, emedan Utsk. har ansett, att under den tid transporten sjöledes är lätt, kan utförsel af silfver verkställas till ett ganska godt pris. Man torde äfven böra finna, att om den som är skyldig penningar i Hamburg, i stället skulle köpa sig en vexel, så är denna vexel nu ställd pä 67 till 90 dagar, och han måste således beräkna ränteförlust vid afgörandet af den fördel han kan finna uti vexeldragningen, jemförd med silfverutskeppningen. Hr von Hartmansdorff har föredragit Hr Skogmans reservation framför Utsk:s förslag. Jag för - 142 Den 7 Februari. bigår de mindre redactionsanmärkmr deremot, som Hr Stråle framställt, och som jag anser kunna lätteligen undanrödjas, äfvensom den felaktiga redaction, som jag tror icke böra tolkas såsom Hr Stråle gjort, nemi. att med godkänd vexel skulle menas endast en accepterad vexel, den må vara osäker eller säker.
Som betala å 24 sk. • « R:dr Alla andra af Qvinno könet, som bruka mindre Siden - persedlar , antagas vara 600,000, hvilka erlägga å 6 sk. 6,0001 58,000: 29,000: - 75,000: 104.000*. Afgift för Ur. Med anledning af Uppgifterne 1813 förmodas kunna beräknas ett antal af 90,000 st. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL Mutmtut mm yilO'1'OUöLl* VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. FJERDE SAMLINGEN. 1 Inut flen: Stat s-Ut skottets Memorial, Utlåtanden och Betän handen. 2”“A BAND E. T. lA t ‘ ..VV-'” Stats-Utskottets Utlåtande N:o i5t. i N:o i5i. Ankom tilt Exp.-TJlsk. den 5 Junii. Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 14 , i anledning af Arrendatorn utaf Svartsjö Kungsgård , f. d. Grosshandlaren Weners Ansökning om nedsättning i arrendet. Cl. a.) De anmärkningar, som föranledt återremissen af berörde, utafRidderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet bifallne Betänkande, hafva Blifvit framställde, inom Borgare-Ståndet, af Herrar Ekerman, Langenberg och Santesson, samt inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullrnägtige Eric Svanberg och Johan Bengtsson ifrån Yester-Norrlands Län, Petter Persson ifrån Örebro Län m. fl. och innehålla: alt, genom sträng tillämpning af
Detta allt förtjenar så mycket mera tagas i betraktande, som denna skatt, ehuru minskad till det belopp, jag föreslagit, men använd på det sätt, jag uppgifvit, ej blott verkar direct till landels nylla och fördel, utan till större delen återkommer, såsom arbetsförtjenst just lill dem, för hvilka den är mest tryckande, eller den fattigare folk-klassen.” Herr Rydin: ”Vid handläggning af ia5 § uti förslaget lill ny Bevillnings-Sladga, var jag visserligen ibland de ledamöters antal, som voterade för den redaction, som nu deri finnes, men detta på den grund, att jag icke kunde göra min mening gällande, att ej mindre den enskilde än Kronans Ombud borde vara tillåtet öfverklaga Pröfnings-Comitees beslut, och hvilken min öfvertygelse jag går att nedlägga i denna min reservation, samt får lill stöd för samma öfvertygelse anföra följande: Skälet, hvarför några besvär öfver Pröfnings-Comitees åtgärder icke skulle ega rum, har man sagt skulle ligga deri, att Svenska folket egde sig sjelfva beskatta, och denna rättighet vore dem fråntagen, säger man, om beslut, fattade utaf en delegation af Rikets Ständer, kunde ändras. Vid närmare granskning af dessa motiv, så tror jag likväl, att desamma helt och hållet sönderfalla, ty sant är visserligen, att Rikets Ständer ensamma tillkomma beskattningsrätt, men detta vid ”allmän Riksdag”; emellan Riksdagarne känner jag icke, att i beskattningsväg Svenska folket eger något besluta. Öfverväger man saken ännu närmare, så förete sig de omständigheter, att Pröfnings-Comiteen blir, enligt Bevillnings-Utskottets beslut, en auctorilet, den enda i Sverige, som är Gud allena ansvarig för sina åtgärder, en auetoritet, som, i afseende på Kronans rätt till de skattskyldige, har i sin magt att göra och låta alldeles efter välbehag, och som ingen kan hindra att, rakt emot Rikets Ständers beslut, förklara, att någon elBili. till R, St.
Om nu desse företrädesvis skulle anställas vid arbetet, så hade man ingen säkerhet om dess bedrifvande, emedan man ej kunde påräkna deras qvarblifvande, med mindre arbetsbolaget förskaffade sig Kronans manskap, för alt hålla vakt om dem. Skulle nu vid dessa arbeten vaktmanskap nödvändigt behöfvas, så skulle troligen ingen vinst ulan snarare förlust af deras begagnande uppstå. Om de än icke rymde sin väg, så är det fruktansvärd!, att de icke länge med godo qvarblefve vid arbetet. Om nu ett sådant af stort omfång vore påbörjadt, med en viss påräknad arbetsstyrka, och denna i hast försvunne, så skulle andra arbetare svårligen kunna erhållas, om det vore längre fram på sommaren, då skörden började, och då följaktligen ingen kunde undvara sitt folk. Det blefve ock troligen just vid den tiden, då arbetare få mera belaldt af enskilda personer, som bolaget förlorade sitt manskap. Jag hemställer således till R. o. Ad., om det ej vore bäst alt 8 Den i5 April f. m. vidblifva vårt beslut oell låta saken afgöra* gencm voteri ng. Inbjudningen blef icke antagen, men voter:s-propos:n godkändes. Voter:s-propos:n godkändes. ag punkten. R. o. Ad. godkände hvad Utsk. i denna punkt yttrat. 30 punkten. Voler:s-propos.-n godkändes. 31 punkten. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Lands höfdingen i Norrbollens län är icke här närvar., och ej heller någon annan, sorn, så vidt jag vet, har fullständig bekantskap med förhållandet der. Hvad först beträffar, att de 3oo r:dr skulle försvinna, så faller den saken af sig sjelf, när man får elt residenshus på stället. Huruvida rum för landscancelli, landscontor och landtränteri m. m. uti det till inköp ifrågasatta huset kunna erhållas, kan jag för min del ej bestämdt upplysa. Jag förmodar visserligen att tillräckligt utrymme lör detta ändamål skulle vinnas, men äger ej derpå någou säkerhet.
Sorgmarsch hette stycket, som begynte i vederbörlig tårdrankthet. Alen — ett tu tre braka alla glada instrumenten ihop i fröjdefulla harmonier, till och med flöjterna qvittra i glada drillar i höga toner, den döde måtte ha Vaknat till lif igen, bräckt kistlocket och —: » me voilà! » Polisen borde påbjuda denna sorgmarsh för alla de döda, der man misstänker skendöd. Vakna ej liken vid dessa toner, så göra de det aldrig och till och med yttersta domens basuner få svårt göra med dessa förhärdade syndare och se sig tvungna att anlita 5 extrabasuner, är jag rädd. I likhet med hr Nordqvist (sans comparaison med englen Gabriel i öfrigt). Stycket gafs två gånger, tack vare några personers goda konstitution och envisa sinnelag. De njöto sedan ogement af reprisen med bleka pannor i eldröda händer! Musikföreningens senaste konsert i Januari erbjöd föga nytt af intresse. » Till aftonstjernan » hette första numret, som utgjordes af några verser ur Oscar Fredriks tacka poem, komponerad af hr Åkerberg. Vi beklaga att detta arbete framfördes. För skizzbordet kunde det ha dugt, men det tålde ej offentlighetens ljus. C ’ est une chose h recommencer — enfin. Det öfriga utgjordes af fjolårets Maj-program, for hvil-ket vi på sin tid haft nöjet redogöra. Med ledsnad konstatera vi att alltsammans så när som på fru Edlings fa takter i » Hjertesorg » hade legat af sig och ej erbjöd samma välöfvade samsång som då. Orsaken torde vara att herr Nordqvist i egenskap af sällskapets dirigent har för litet tid att egna arbetena inom sällskapet, hvadan en ny anförare torde vara sällskapet i högsta grad behöflig. Vid dennakonsert stördes det hela genom en avita orkesterplacering i scen fonden. Hr Lundqvist förklarade efteråt att han ej hört en ton af orkestern till ledning vid sina soli. Att herrar och damer amatörers intonation under dessa bakvända förhållanden ej blef tadelfri, må derför ej iorundra någon. Underlig var deremot programmets affattning. Hvad hade väl Josephsons Grafsång att göra på en festkonsert som denna?
— N:o 5q. i anledning of väckte motioner, rörande Presterskapets aflöning. VII. B. 107. VIII. 80. XX. 535. A. 561. — N:o 60. i anledning af väckta frågor, dels om rättighet till enskilda Teatrars anläggande, dels ock om ujjphörande af de afgifter till Kongl. Teatern, som för representationer i landsorterne erläggas. VII. B. 107. VIII. 80. Å. 144. XIII. B. a5o. XVII. — N:o 61. i anledning af väckt motion, om åtgärders vidtagande, för att uppmuntra byggnads-företag i Rikets större Städer och företrädesvis i Hufvudstaden. VII. B. 107. VIII. A. 80. X. E. 258. U. 3g8. XI. A. : 16. — N:o 62. i anledning af väckt fråga om befrielse för allmogen på Gottland ifrån skyldigheten att bygga och underhålla boställshus åt Tullbetjeningen vid landthamnarne derstädes. VII. B. 107. VIII. A. g5. IX. A. 236. — N:o 63. i anledning af väckt fråga, om ett förändradt användande af den ^-:deis procent, som af Sterbhus inom Wermlands Län erlägges. Vlf. B. 107. VIII. A. g5. E.2,5r. — N:o 64- i anledning af väckt motion, att något ansvar, ( »o ) utöfver hvad Lagen bestämmer, icke måtte, medelst serskilda vitén, kunna åläggas vägbyggnadsskyldige för försummad inställelse vid vägsyn. VII. B. 107. VIII. A. 95. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Be-* tänkanden oell Utlåtanden: N:o 65. i anledning af väckt fråga, att till allmänna landsvägarnes underhåll en viss lämplig afgift måtte af resande erläggas. VII. B. 107.
Tusentals landtvärnister ha lägrat sig på dessa stränder, och de många, som af landtvärnssjukan rycktes bort, funno sina grafvar der. Berättelsen om kriget, ryssarnes härjningar, Finlands förlust och landtvärnets olyckor utgjorde den sagokrets, inom hvilken Ridderstad växte upp. Landskapet med sina täcka dalgångar, sina vikar och sund, är af ett mildt skaplynne. Men vräker hafvet, upprördt af stormen, sina svarta vågor mot strandens hällar och skär, då dånar det i djup och på höjd, och naturen blir vild, men storartad. Ridderstads föräldrahem hade dermed något beslägtadt. Modern mild och kärleksfull, fadern barsk och full af lidelser. I hemmet, liksom i naturen, vexlande solsken och storm. Barnet får intryck af sin omgifning, mannen behåller det, om han ej är ett rö, och en gång vana vordet blir det hällartadt och svigtar ej för årens tyngd. Hos Ridderstad är detta intryck än i dag väl bibehållet, antingen han sjunger vid lyran eller talar i riksförsamlingen. Men en andre son måste ut i verlden och bli något; den förste behöfver det ej, och den tiden anstod det icke ens en andre son inom adlig slägt att välja ett fredligt och gagnande yrke. Carl Fredrik Ridderstad blef vid 14 års ålder kadett. Kanske lutade också hans tidigare håg ditåt. När man växer upp under ett krig, växer kriget in i en sjelf. Vid Ridderstads inträde på Carlberg herskade på det mest upprörande sätt de öfre klassernas käppvälde öfver de nedre. Dessa underkastades de orimligaste befallningar, det råaste behandlingssätt, och det värsta var, att på samma gång de yngre behandlades med fräck förgätenhet af hvarje menskligt rättsbegrepp, uppehöllos de jemväl i sina studier. Lättjan var patricier, fliten plebej. Men de yngres krafter tillväxte alltmer genom gymnastik och militära öfningar, och en vacker dag bröto de, med Ridderstad i spetsen, terrorismen, också en revolution i sitt slag. Penalismen afskaffades och förmådde ej sticka upp hufvudet så länge Ridderstad fans på Carlberg.
I afseende på detta stadgande hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet vidblifvit sina förut fattade beslut, nemligen Ridderskapet och Adeln: att slutorden uden som för det allmänna är förmånligast» borde utbytas mot orden uden som länder till den skattskyldiges förmånu, samt Preste-Ståndet: att omröstningen icke skal! vara öppen, utan uske med slutna sedlarv; varande § i öfrigt af samtlige Riks-Stånden godkänd. Då frågan, huruvida omröstningen skall vara öppen eller ske med slutna sedlar, icke är af bevillnings natur, mäste densamma anses vara genom tre Stånds sammanstämmande beslut afgjord; hvilket Utskottet endast skolat anmäla. Beträffande åter frågan huruvida, då rösterna inom Pröfnings-kommittéen utfalla lika, den mening, som för det allmänna är förmånligast, eiler den, som länder till den skattskyldiges förmån,- skall blifva gällande, så lärer, för den händelse Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja frånträda sitt skiljaktiga beslut och förena sig med de Öfriga Riks-Stånden om antagande af Utskottets förslag, följande omröstning böra ega runi: Bih. till Ii. St. fröt. Den sorn, i enlighet med Utskottets af tre Stånd gillade förslag, anser att, om rösterna inom Pröfnings-kommittéen utfalla lika, den mening skall blifva gåilande, som för det allmänna är förmånligast, röstar Ja-, Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, de uti 2:dra mom. af § 65 förekommande slutorden-, »den, som för det allmänna är förmånligast,» att utbytas mot orden: »den, sorn länder till den skattskyldiges förmån.» § 76.
Den 2 1 Februarii, att på en gång transportera alla de nu varande lifstidsfångar, aldeles olätnpelig och ej svarande mot de drygare kostnader sådant skulle medföra. Jag har således antagit att detta fartyg skulle dertill begagnas och att årligen så länge det funnes lifstidsarrestanter att transportera, det skulle afgå till en bestämd ort. Då en serskildt inredning å fartyget fordras för att så val med säkerhet som omvårdnad kunna bevara och bevaka genom ett litet antal besättning en sådan mängd brottslingar, ej egentligen tillhörer sjelfva transportkostnaden och dessutom en gång gjotd, begagnas sedermera beständigt, bör denna kostnad serskilt upptagas och tror jag att 5000 R:dr Banco dertill är tillräckliga (fastän sängkläder m. m. deruti inbegripes.) Dessutom får ytterligare 5000 R;dr Banco såsom anslag ej drabbande transportkostnaden af enahanda orsaker som hvad inredningen angår, anslås till de högst behöfliga nauticala instrumenter som hvarje Kronans fartyg borde vara försedda med för dess säkra navigering på så afiägsne seglingar, men sorn nu ej finnes , hvarvid jag lår blott nämna som exempel för att visa att summan ej är lör stor, det ett longituds ur ensamt kostar joo a 150 Pund. Då detta fartyg bemannas med befäl och gemenskap 34 man inalles, afiönade i enlighet med gällande reglementen med någon tillökning för gemene man, provianten för att på så lång tid och i dessa heta climater kunna bevaras mot skada, med all sorgfällighet anskaffad, är upptagen till ett dubbelt pris mot hvad den nu vanligen kostar t)rn 21 Febniarii, 579 samt en efter behofvet påkallad summa för lotspenningar m. m. uppgår kostnaden af 9 månaders resa till 20*000 R:d, af 6 månader till 14,000, af 6 veckor till 2,500 R.*dr Banco. Dessa summor delade med 100, visar att omkostnaderne för en deporterad till Texel blir 25 R:dr, till Surinam 140 och till Batavia* 200 R:dr Banco.
Jag anhåller hlott att få föreslå en redactionsförändring, hvarigenom i Bancolagen de föreskrifter upptagas, hvilka redan finnas stadgade i afseende på enskilda Banker. Denna redaction skulle lyda sålunda: ”Enskilde stände det fritt, att Bolag inrätta lill Bankrörelses bedrif vande, under iakttagande af hvad genom Kongl. Kungörelsen af den 14 Januarii 183,4 redan angående enskilda Bankinrättningar är stadgadt, eller framdeles af Kongl. Ma.j:t och Rikets Ständer stadgadt varder.” Herr Printzensköld, Axel: Då, genom Rikets Ständers beslut vid sisla Riksdagen, och Kongl. Maj:ts år 1824 utfärdade Kungörelse, enskildtes rätt att inrätta Banker redan är gifven, hemställer jag om denna §. kan vara behöflig, och anhåller örn dess uteslutande. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus : Enahanda förhållande äger rum med denna §., som med den 5. Bankens publicitet beslöts år i8a3, och kungjordes; beslutet derom finnes uti instructionen för BancoFullmäktige. Den bör väl äfven kunna anses hafva kommit till allmän kännedom; men 134 Den i5 Januarii f. ni. något hvarvet, huru mycket sådana författningar äro kända. Jag anser derföre, alt äfven denna garanti bör bibehålla sitt rum i Bancolagen, naturligtvis med den förändring Herr Skogman nu föreslagit. Hems Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottens förslag till ifrågavarande §. Ropades Nej. Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, gillade det af Herr Skogman uppgifne förslag till berörde §. 7• Denna Lag äge kraft af allmän CivilLag och må förthy ej annorlunda ändrasj än på sätt i Regerings Formens 8j $. stadgadt är. Herr Skogman: