Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konsistorii räkenskaper intagen, af undertecknad afgifven, redovisning för de medel, hvilka från den 1 Maj 1850 till samma dag 1851 ingått till bibliotheks-kassan och läroverkets kassa emeritorum, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer anmärkt, att, vid värdeberäkningen af tvänne poster spanmål, utgörande en del af årets inkomst lör utarrenderade komministersbostället Hof-dalbogården, värdet blifvit för litet uppfördt med 5 Rdr; men då de anmärkta tvänne posterna spanmål icke äro specificerade och någon felräkning i redovisningen mig veterligen ej ägt rum, så är jag icke i tillfälle att härom lennia någon närmare upplysning, elier förklaring öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkning. Wexiö den 1 Februari 1854. S. G. Wiberg. Consistorii Notarie. — 221 — Kongl. Stats-kontorets och Kongl. Bergskollegii underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Fallin Bergskolas räkenskaper för åren 1850 och 1851. Storniäktigste Allernådigste Konung! Uti Rikets Ständers Revisorers afgilna berättelse, angående anställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1851) och 1851, har, i afseende på Fahlu Bergskolas räkenskaper, blifvit anmärkt, hurusom af statsanslaget för denna skola, utgörande 3,800 Rdr årligen, endast 2,800
Man har nemi. ansett att fastighetslånerörelsen binder capilalerna för längre tid, så att banken icke kunde påräkna dem vid de tillfällen, då bankens säkerhet fordrade inskränkning i denna lånerörelse. Man fann, att allmänna discontrörelsen, ehuru icke på så lång tid, likväl för länge fängslade fonden vid densamma. Det var då angeläget att bilda bandelsdisconten och utsträcka dess functioner så, att man vann det ändamål, som borde sökas. Handelsdisconlens natur är, om jag så får säga, att vara en barometer, genom hvilken bancostyrelsen är i tillfälle att se, huruvida någon fara är å färde för upprätthållande af bankens säkerhet, med afseende på dess förnämsta function, nemi. bibehållandet af landets myntvärde. Denna fond erhöll den egenskapen, att bancostyrelsen berättigades att inom en viss gräns upplåna alla sådana capitaler, hvilka icke på annat sätt kunde göras fruktbara i landet, än derigenom att banken mellankom såsom en slags mäklare emellan enskilda, upplånade 23 II. 34 Den 6 April f. m. capitaler pä flera liander och utlånade dem i handelsdiscontvag åt dem, sorn beliöfde det. Fördelen häraf blef den, att om sådana capitaler icke varit att tillgå, skulle handelsdisconten i och med detsamma sjelfmant minskats, såsom en gifven följd af den mindre tillgången på fruktbara capitaler; men R. St., måne om att icke råka uti det så ofta omtalta strypsystemet, tilläto sin bancostyrelse att i denna låneväg använda en del af bankens lånevinst, på den grund, alt densamma borde göras fruktbar; men dervid stadgades såsom villkor, att sådant skulle få ske, så vidt banken derigenom ej aflägsnades frän möjligheten att fullgöra sin förnämsta skyldighet, nemi. upprätthållandet af Rikets mynt. Denna lyckliga ide'e, att i stället för de ganda fixa lånerörelserna låta en rörlig lånerörelse uppstå såsom en barometer, hvarefter man kunde bedomina bankens ställning relativt till handeln och det som inverkar på myntet, var ganska riktig och enlig med riktiga och sunda bankgrundsatser. Det hade då varit lyckligt, om R.
» tåfc Euta3 etv t-ta » tg » liepnaS, fänge sedan är det en svensk qvinna låtit så allmänt tala om sig som på sista tiden fröken Ebba Munck. Också hör det ej till alldagligheterna, att en enskild svensk qvinna blir trolofvad med en kungason. En sådan tilldragelse måste väcka sensation. Ordet mesallians begynner bli föråldradt, de skarpa bördsskilnaderna börja försvinna — detta är ett för vår tid utmärkande faktum. Ett är ock säkert, det nämligen, att prins Oscar genom sin nu ingångna förbindelse, hvilken som bekant utestänger såväl honom som hans efterkommande från alla arfsrättigheter till svenska tronen, knutit ett ännu fastare band mellan Sveriges folk och dess konungahus. Redan förut allmänt aktad och älskad för sitt flärdfria väsen och sin humana tillgänglighet, är han nu på väg att vinna en popularitet, som väl torde varda bestående. Och hvad fröken Munck beträffar, så torde alla, som känna henne, hennes blida väsen och uppoffrande menniskovänlighet, vara ense om, att hon väl förtjenat den lycka, som kommit henne till del, ej så mycket derigenom att hon vunnit en konungason, som ej fast mera derför att hon, trots fördomar och lagparagrafer, till make vunnit den man, som hennes hjerta utkorat. Vi äro ock öfvertygade om, att alla våra läsarinnor i denna stund med oss hjertligen lyckönska de nyförlofvade! Om fröken Munck har på sista tiden i alla tidningar skrifvits så mycket, att vi endast skulle nödgas upprepa hvad som är allmänt kändt, om vi skulle gifva oss in på en dylik beskrifning. Vi nöja oss derför med att nämna, att hennes lif förflutit enkelt och flärdfritt, deladt mellan ett älskadt hem och en mängd sjuka och hjelpbehöfvande, för hvilka hennes varma och rika hjerta ständigt varit öppet. Fröken Ebba Henriette Munck af Fulkila är af en ätt, som härstammar från Finland. Född år 1858 i Jönköping, der hennes fader, efter att på den militära banan hafva avancerat till öfverste, var postmästare och gift med friherrinnan Henriette Cederström, är hon således ett år äldre än sin blifvande make.
Friherre Stjernstedt, August Wilhelm, Ceremonimästare; Herr von Francken, Georg Wolfgang, Kapiten; samt Grefve Wirsén, Axel Emil, Major. S, D. Företogs val af tre Suppleanter till Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: Herr Bogeman, Johan Ludvig Christofer, Kammarherre; Friherre Leijonhufvud, Carl Victor, Hofmerskalk; samt Herr von Schantz, Malcolm Gustaf, Expeditions-chef. S. D. Företogs val af Styrelse-ledamöter och Suppleanter vid Lånekontoren i Göteborg, Malmö och Wisby; och befunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till: Styrelse-ledamot vid Lånekontoret i Göteborg: Herr Mörner, Carl Otto Stellan, Öfverste-löjtnant. Suppleant derstädes: Herr Virgin, Johan August Samuel, Kapiten. Styrelse-ledamot vid Lånekontoret i Malmö: Friherre Bennet, Wilhelm, Öfverste. Suppleant derstädes: Friherre Stackelberg, Berndt Hjalmar, Major. Styrelse-ledamot vid Lånekontoret i Wisby: Friherre B’Albedyhl, Christer Henrik, Öfverste. Suppleant derstädes: Herr von Strussenfelt, Adolf Ludvig,- Häradshöfding. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Resvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: Jtä 44, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande J\s 26, angående 160 Prot.-Utdrag den 14 Februari 1866. väckt motion om åtgärder till åstadkommande af en peusionsförening för tjenstemän och betjente vid Statens jernvägar; samt M 45, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 52, angående väckt motion om bestämmande af' vissa vilkor i fråga om rättigheten att utbekomma brandstod. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående riksdagens förlängning.
söfd och nyter, frun strålande i sin nya sommarEn djup inblick i kvinnosakens verkliga dräkt, dottern rosig och glittrande glad i sällvikt och betydelse har denna konferens skap med » unga konsuln ». Men den öfriga delen gifvit, och det är med glädje och stolthet af sällskapet led däremot af efterdyningarna från som vi iakttagit, hvilken klart medveten, morgonharmen, och stämningen förblef tryckt, oaktadt direktörens bjödo på forfriskningar under men på samma gång sansad hållning färden. Först vid ankomsten till det natursköna särskildt de svenska kvinnorna intagit. Förmålet för färden uppklarnade sinnena; den då arbetets oroliga tid är förbi, och de gå nu med och då frambrytande retligheten vek för en gryendjup öfvertygelse och lugn tillit mot målet. de feststämning öfver hela laget. Men nu kommer grosshandlare Ljung förbi 4, gruppen, Freden blir honom varse, förstår att mannen är stadd på resa och vill passa på att göra affärer med honom! » Vänta här i järnvägsparken ett ögonblick, mitt herrskap, jag har bara ett parord att säga Af Eva Vigström (Ave.) grosshandlare Ljung, som nu gick in på hotellet, och är genast tillbaka! » sade han brådskande II. och kilade bort. Här skall nu ej gifvas exempel på hemlif, där Sällskapet gick fram och åter, fram och åter brist på ordhållighet är det mest framträdande i den lilla anläggningen, men anföraren förblef draget hos familjemedlemmarne, men det kan osynlig. Herrarne började en efter en att förkanske icke vara ur vägen att framhålla en spesvinna, damerna att harmas och klaga öfver hun. gelbild, som de flesta torde känna igen till dess ger; man hade ju aftalat om gemensam middag på hufvuddrag, äfven om detaljerna kunna varieras hotellet, och nu var kl. 4 på e. m. Fru Andersi det oändliga. son föreslog » förmiddagskaffe » på «Bellevue », som En sluten vänkrets sitter en eftermiddag tillskymtade fram på andra sidan parken.
Propos. innehöll ett vidtomfattande förslag till förenkling och förbättring af vårt skatteväsende, i ändamål att afhjelpa såväl eli inveckladt förhållande af otaliga smärre räntepersedlar, som öfverklagade missbruk vid räntornas utgörande, utom syftet att tillvägabringa en lindring uti en, genom ojemn markegång förorsakad, tryckande beskattning. K, M. som i ett helt framstälde alla dessa ärendets Irenne sidor, förbehöll sig dock, att, om äfven Dess förslag af Ständerna bifölles, lill denna Riksdag, efter räntegifvares hörande i afseende å antalet af de hufvudpersedlar, hvilkas bibehållande önskades, framlägga ett slutligt förslag i ämnet. Då, i strid med denna Konungens Propos. och R. St. derå afgifne underd svar, man nu ofta hört yrkas, förnämligast å räntegifvares sida, att ärendets tvenne sednare delar skulle sättas i verket, eller sättet för räntornas utgörande och prisbestämningar, innan bestämdt blifvit, hvilka dessa räntor äro, och sakens utgång, så väl hos R. St. som slutligen hos Konungen, är oafgjord, anser jag af vigt, att R. o. Ad. <2 Den 7 Jnni f. m. vidhåller sitt beslut att ej lösrycka skatteväsendets serskilda delar från hvarandra, och lemna regeringen ett stöd för den åsigt, densamma från början framställt. PresteSt. har så väl vid förra, som denna Riksdag, nian betänklighet fattat enahanda beslut, och åsidosättande i denna del, vid denna Riksdag, från R. o. Ad:s sida skulle ofelbart, tinder förändrade omständigheter, förklaras som ett frånträdande från en gång fattadt beslut, och stärka deras anspråk, sora möjligen anse sig kunna yrka verkställighet af upsägningsrältens uphörande, redan innan förenklingen vore bestämd, och borgen lemnad för en jemnare markegång, hvilka tvenne omständigheter städse utgjort vilkor för denna rätts uphörande från både räntetagares och deras sida, som bevaka fromma stiftelsers rätt. Hr Palmcrantz, Joli. Mauritz, anförde skriftligen:
Den vördnadsvärde man, sorn vid denna Riksdag, äfvensom vid den sistlidne, väckt motion om Bankens publicitet, har genom sitt snille, sina forskningar, sina af mer än 50-årig erfarenhet beledsagade insigter, sitt outtröttliga nit, sina grundliga arbeten och välgörande Riksdagsinanna-åtgärder rörande ovanligt utmärkt sig; och det har för öfrigt så ofta inträffat, att, om jag än i första ögonblicket tyckt mig finna en och annan af hans yttrade meningar stridande mot min egen, jag likväl efter mognare öfvervägande alltid slutat med att inse min irring; att det är med mer än vanligt misstroende till mitt eget omdöme, som jag nu går, att yttra betänkligheter och tvekan, att samtycka till upptäckandet af Bankens tillstånd. Banco sedelstockens belopp är ej längre någon hemlighet: det är af Kongl. Maj:t uppgifvit, och riktigheten af denna uppgift har af Eanco-Utskottet blifvit bekräftad. Bankens Silfverfond har ingen begärt att få veta. Det är således egentligen endast dess öfriga hypo: theker, och beskaffenheten af dess tillgångar som man vill hafva allmänt bekantgjorda. Man kan förmoda, eller till och med på förhand Den 2 9 Maji. 613 veta, att Bankens tillgångar bestå, utom Silf-! verfonden, dels i inteckningar i fastigheter, och dels i, kan hända ännu betydligare, for-l dringar på blotta namn. Jag öfverlemnar åt hvar och en att dömma, hvad värde dylika tillgångar äga för en YVäxelbank: tillgångar, sorn ej äro rörliga, och sorn antingen aldrig tillfullo, eller åtmindstone oändliger» långsamt skulle kunna realiseras, och göras för Banken i sjelfva verket brukbara. Örn jag vågade hoppas, att hvar och en lika med mig vore öfvertygad derom, att Bancosedelns värde endast beror på Sedelmassans förhållande till productionen och varumängden i landet, skulle jag ej tveka, att för min del bifalla tillkännagifvandet af Bankens ställning.
Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående fördelning af försäljnings-provision för utmätt fastighet. (Xag-Utsk. N:ris 4g och 142.) S. A. K. Då, genom Kongl. Förklaringen den 27 Junii 18rT, blifvit stadgadt, i 4:de punkten, att, när auction å utmätt fastighet hålles på annat ställe, än & Lands-Canceliiet, den bestämda provisionen bör delas lill hälften emellan Lands-Secreteraren och Auctions-förrättaren, utan att den Kronobetjent, som auetionen förrättat, får derutöfver beräkna sig ersättning för skjuts och dagirractamente; men det icke sällan skall inträffa, att Kronofogde, som är boende aflägse från stället, der en hemmansdel af ringa värde försäljes, icke genom berörde andel åtnjuter ersättning, fullt motsvarande den i och för auetionen honom åbragte resekostnad; hafva Rikets Ständer, till undanröjande af en sådan möjligen inträffande förlust för auetionsförrättaren, ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet föreslå, att, med ändring af 4:de momentet i högslberörde Nådiga Förkia - 364 Expeditions-Viskotlets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 702. ring, måtte stadgas, att, då auction på i mät tagen lands-fastighet hålles å annat ställe än å Lands-Cancelliet, bör den Kronobetjent, som auctionen förrättar, åtnjuta ersättning för resekostnad och dagtractamente utaf aiictions-pro visionen, så långt den förslå» samt öl verskottet emellan honom och Lands-Secreteraren lika fördelas.
Ständer på en gång anmälas till slutlig afskrifning, nemligen; År 1824 Och som, enligt hvad Revisorernas afgifna berättelser omförmäla, samma lån, hvilka, efter förrättad granskning af Ombudsmännens redogörelser, blifvit i hvardera årets bokslut, efter Revisorernas gifna föreskrift, afskiljde från de öfriga fordrings-posterna, funnits så beskaffade, att någon ersättning för dem icke vidare är att förvänta, — 1826 *— 1827 2,836: 17: io. 8,701: 47: 6. Tillhopa R:dr 30,822: 18: 1. så B ane O-Utskottets Betänkande N.o 72. /|g så får Banco-Utskottet härigenom tillstyrka Rikets Ständer, det Directionen nu må auloriseras, att dessa lån afskrifva med tillhopa R:dr ; 30,822: 18: 1» Lån-balancen är för öfrigt under loppet af dessa 5 år minskad genom följande, för Bankens och enskilda Atie-egarnes samfällda andelar influtne afhetalningar, nemligen: Och Balance-extractet vid 1828 års slut upptager återstoden af 1823 års ofvannämnde total-summa R:dr 116,717: 7: 7. uti qvarvarande högst osäkra, men dock ej utan allt värde an Bili. till Riks. St. Prot. 1828, 1829. 6:tc Sami, 2 B. 4 5:te Häftet. 5o T.anco-Utskottets Betänkande N-o 72. sedda fordringar, till ett belopp af R:dr 77,185: 22: 10. De åtskilliga lån, 99 till antalet, af hvilka denna balance-summa utgöres, hafva vid den nu förrättade
Föredrogs å nyo Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 22 dennes, med tillkännagifvande af Ståndets beslut, i anledning af Bevillnings-, Lagoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N;o 8, angående reglementarisk* föreskrifter för bränvinsbränningens utöfning, samt försäljning af bränvin och beskattning derå, jemte inbjudning till MedStånden att i samma beslut instämma: Preste-Ståndet, som redan hade bifallit den af Utskottet föreslagna fördelning i terminer af tiden för bränvinsbränningens utöfning, fann för godt att nu instämma i följande Hedervärda Bonde-Ståndets beslut: 1:0 i redaclionen af 18 §. Landtmätare eller Justerare m. m.\ 2:0 i redaclionen af 29 §. B morn., slutor den: emot det att af giften beräknas frän början af den termin, under hvilken bränvins-bränningen vidtog; 0:0 i den förändring, att den tredjedel af böter, som efter förslaget till 62 J*. skulle tillhöra Kronan, skall i stället tillfalla socknens fattige: hvarjemte Ståndet, till följd af den nu antagna förändringen af 62 §., ansåg, att sista meningen i 1 mom. af 63 §. borde erhålla följande lydelse: börande de fattigas rätt icke förr utgå, än måls egande sin andel njutit; för öfrigt yidblef Ståndet sitt beslut och antog icke inbjudningen. Från Hedervärda Bon oe-Ståndet. S. !>• Föredrogos å nyo Ståts-Utskottets, på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 397, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss å Svea IIof-Rätts underdåniga hemställan, om arfvodes-anslag för den person, hvilken, såsom adjungerad Ledamot biträder Hof-Rätten i JustitiasOmbudsmannen C. L.
Följande dags post medförde ett bref från Teresas far, Grefve Gamba, som ända dittills på det lifligaste motsatt sig hennes förbindelse med Lord Byron. Det var icke längre möjligt att misstaga sig om anledningen till hennes nya sjukdomsanfall, och grefve Gamba bad nu Lord Byron att komma till Ravenna, förklarade att grefve Guiccioli gifvit sitt fullständiga samtycke dertill och att inga obehag vidare skulle möta. Detta bref bestämde honom och han skref genast till Teresa: ”F. har förmodligen redan med sin vanliga sublimitet underrättat dig om att kärleken behöll segern. Jag egde icke kraft nog att lemna ditt fädernesland utan att åtminstone se dig ännu en gång. Nu kommer det kanske att bero på dig sjelf huruvida jag någonsin mer skall lemna dig. Om det öfriga få vi tala då vi råkas. Nu bör du hafva kommit till klarhet om hvilket som är bäst för ditt eget väl, min närvaro eller frånvaro. Hvad mig sjelf beträffar, så är jag kosmopolit, och för mig äro alla länder lika. Ända sedan vår första bekantskap har du varit det enda föremålet för mina tankar. Min åsigt var att det bästa för så väl ditt som din familjs lugn vore att fara långt, långt bort från dig; – ty att vara i din närhet och icke nalkas dig, skulle varit en omöjlighet för mig. Du har emellertid beslutat att jag skall återvända till Ravenna, följaktligen återvänder jag – och skall göra, och vara allt hvad du önskar; jag kan icke säga mer.” Då han anlände till Ravenna tog han in på ett hotell, men grefve Guiccioli erbjöd honom att få hyra en våning i sjelfva Palazzo Guiccioli, hvilket anbud han genast antog, således ännu en gång inflyttande under samma tak som Teresa. Den 31 December skrifver han till konsul Hoppner: ”Jag har varit här en vecka och blef qvällen efter min ankomst tvungen att taga på mig uniform och gå till Marquis Cavallis, hvarest voro församlade två eller tre hundra menniskor af den finaste societet jag sett i Italien, – mera skönhet, mera ungdom och flera diamanter än jag sett på femtio år i Sjö–Sodom.
Emot denna afstyrkan bär väl inom Bonde-Ståndet af åtskillige Ledamöter anmärkts, att enär det af Per Pehrsson uppgifne sätt för tackjer nets - Banco-Utshottets Utlåtande, N:o 44• 17 nets vård medförde fullkomlig säkerhet lör Banken, borde Utskottet hafva åt förslaget lemnat närmare uppmärksamhet; men då Utskottet befarar, att ett undantag från nu gällande föreskrift om förvaringssättet af de hos Banken pantsatte effecter, möjligen kan i en framtid, såsom preejudicat betraktadt, medföra vådliga följder, hvad Bankens säkerhet angår; linner Utskottet sig föranlåtet §. 16. vidblifva den i i8:de punkten upptagne, af öfrige Riks-Stånd utan anmärkning lemnade afstyrkan utaf bifall till förenämnde motion. På anförde skäl, föreslog UtskolLet i 19 punkten, att Bankens förlag för lån emot pant af Silfver och guld, jern, koppar och andre vågförde effecter samt tackjern, må bestämmas till ett sammanräknadt belopp af 3,boo,000 R:dr banco. Vid denne, af Borgare-Ståndet godkända punkt, hafva hufvudsakligen inom Ridderskapet och Adeln blifvit framställde anmärkningar, innefattande, att det vore oriktigt och skadligt, att begränsa en lånerörelse, som lemnade så fullkomlig säkerhet, som den förevarande,men att deremot, då exporten afstadnade och benägenhet visade sig for Silfver-uttag, Banco-sedlar icke såsom lån må utgifvas lill högre belopp än 3,5oo,ooo R:dr, utan att de derutöfver sökta lånen godtgöras medelst räntebärande Sedlar eller Obligationer, löpande med 2 | proc. ränta och inlösningsbara efter 3 eller 6 månaders uppsägning. Då man utgår från den inom Riks-Stånden i allmänhet gillade grundsatts att bestämma ett maximum för Bankens hela låne-rörelse, följer äfven deraf nödvändigheten, att en begränsning eger rum af Bankens lånerörelse på lös pant.
Med lika mycken wcrkclig bcdröswelse 'om Friherre Clls-m-rAntr förnummit Stats-Utffotlcts ut ätande ! anledning af hans den 2 Marti! gjorda Motion, har också jag eston ben Lfwerflödiga oro, som yttras öfwer BanqucnS säkerhet.— När hwar och en utan swärighct kan göra sig sjelf reda för de yttre omständigheter, sam wid war Handels betydliga undcrwigt mäste werka en hög Cours, sa walsön: denna Coursens inflytande pa ett ScdelmpntS »värde i den stund, dest fulla gäldande med Silfwer, »vöre en af de osörlätliga därssape> , »nan kunde fä att förcbrä en Banco-Förwaltning, borde in.an ej wänta att främmande orsaker eller ätminstone mindre wigtiga, stnlle uppsökas till Mynters fall, än mindre att »radan af ert sädant fall, skulle okas af en osta yttrad enstan, son: endast föder mitzcrocndc hos dem som ej aga kännedom af saker^maS ställning. Det ware att önsta, att åtminstone Riksens Ständer hyste fullt förtroende till sitt Banco-Utstott, stom med all möjlig öppenhjertighet under denna Riksdag ädagakagt grunderne för silk förfarande. Utan art roja nägon hemlighet, kail jag förklara att detta Utstötts Protokoller kunna bestyrka, att ett ibland hufwudskälen, hwarföre Baneo-Utstottet ej trodde sig böra lagga hinder? wägen för utbetalningen i Banquen af de sista summor^ soin till Statens behof äskades, ivar att Utskottet dcrige, nom trodde sig' kunna förekomma det -tt annat Sedel, ' ' " mynt Den 6 Apri'. mynt till Vanco-Sedlurncö skala , flulle till ett betydligt belopp blifwa utelöpande.
Projecterad förklaring och rättelse uti Regeringsformens 107 §. äfvensom uti 2Q$.Riksdags-Ordningen; samt 3. föreslaget tillägg uti 57 §. Riksdags-Ordningen; antog Borgare-StaiTdet desse foreslagne förändringar, att såsom ett Riksens Ständers utlåtande hvila till nästa Riksdag, för att efter 56 Regeringsformen då kunna slutligen afgoras. Prot. Utdr. d. 8 April 1818- 569 S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Lag* samt Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskottens Betänkande. N:r 62 Rörande frågan om Husbehofs-Qvarnars befrielse från Skattläggning. Den 11 April 1818* Frän Höglofl. RiddersJcapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag* Utskottets under N:o 72 afgifne samt den 8 den* nes på bordel lagde Betänkande öfver Väckt frå* ga om förändring uti nu stadgade sätt för uppenbar kyrkoplikts verkställande,* fann Ridderskapet och Adeln för godt att samma Betänkande gilla med antagande af det deruti föreslagne första alternatif elfer att absolutionen icke må tillbakahallas blott af det skäl att den till kyrkoplikt dömde personens begrepp i salighets-lä-^ rån finnas mera inskränkte. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 6 dennes afgifne samt dea 7 i samma månad på bordet lagde Memoriäl, med anmälan, att i frågan om aflidne Regerings-Rådet von Scliewens Arfvingars fordran, 2:ne Stånd bifallit, men 2:ne åter afslagit ifrågavarande fordran; fann Ridderskapet och Adeln, alt berörde fråoa vid sådant förhållande borde till det förstärkta Stats-Utskottets åtgärd öfverlemnas. S. L>.