Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majus Befallningshafvande, eller till hvilken enskildt person som i sådant fall jemte dess adress dervid uppgifves ; skolande sedermera, enär penningarne antingen blifvit ur Banquen mot behörigt qvitto lyftade, eller ock afsändningen från Banquen under Becom men dalton, enligt här varande Kongl. Postcontoirets bevis blifvit verkstäld, Låntagarns i hvad fall som heldst vara Banquen ansvarige för Lane-Summan. Hvarom en lämplig mening till vederböran* des underrättelse; bör uti Banquens Skuld-Sedels Formulairer för Odlingslån innefattas."5 Hvad Pikets Höglofl, Ständer i afseende på Badmannen Kellander besluta, kommer i öfrigt att tjena till efterrättelse och tillämpas äfven för fyra andre Låntagare, hvilka, enligt hvad hos Banco-Utskattet blifvit anmäldt, i ge-. 570 Banca-Utskottets Betänkanden. nom det vid Carlstads Lands Csncéllie föröfvade tillgrepp befinna sig med honom uti enahanda förhållande så till Banquen som till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. Ankommen 24 Junii 18*3, Betänkande till Rikets Högloft, Ständer i fraga om förlängning uti tidm för återlösen af i Banquen pantsatt Guld achSilfver.
Men vi böre förmoda , att, genom en allmän fred , goda skördar, ett rätt användande af de alster, hvarmed Naturen begåfvat Sverige, genom småningom mindskade utgifter till StatsCassan och enskildt god hushållning, skola både skakningar och stockningar , tillkomne af ett långvarigt krig, upphöra. Få, hoppas jag, de skola vara, sorn äro fiender till upplysningen af något allmänt gagneligtj ty vår tids allmänna opinion tyckes hata allt mörker, och, med stöd af denna sanning, dristar jag jemväl framkomma med den ödmjuka anhållan, hos Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att de af mig begärde uppgifter, som inkomma från BancoUtskottet, måtte ej mindre nu allmängöras, än att Banken måtte hädanefter årligen tillkännagifva Bankens vinst och, efter dess Bokslut, den utevarande Sedelstocken, samt ej någon hemlighet mera 54® Den 19 April. e. m. deraf göras. Hade en sådan publicité varit befalld i fordna tider, skulle säkert mångfalldiga oredor i penningverket förekommits och Aristocratiska myndigheter aldrig kunnat efter välbehag och ensidiga afsigter, till mycken skada för det allmänna bästa, ledt Bancostyrelsen. Remitterades till BancoUtskottet, och blef det Författaren tillåtet att sitt Memorial med de öfriga respectiva Stånden communicera. Herr von Kruus, Conrad Ferdinand, hade inlemnat ett så lydande Ödmjukt Memorial. Att flera LandcbruksFörfattningar tarfva förbättring, är onekligt; likväl är sättet att värdera jord, enligt den så kallade Bancomethoden, en af dem som mindst äro lämplige till tiden. Det är väl sannt, att Författningen utgår frän cn sann princip nemligen avkastningen men oöfvervinneligt svårighe ter möta vid dess utrönande, och, om den någon gång kan finnas, äro de åsätta värden ingalunda enliga med tidens pris. Författningen t. ex. tillåter blott 1 R dr 32 skberäknas, som årlig afkastning för en ko, o.s. v.; deraf följer, att, dä ett
Ständer, hos hvilka jag härigenom vördsamt anhåller , att de måtte föreslå och bidraga till någon lindring för de fattige och gäldbundne, alldenstund den FolkClassen äfven är oumbärlig för samhället och på det Riksens Höglofl. Ständer icke må hafva den förebråelsen, att deras öfverdrifna beskattning på Uslingar , har varit orsaken , hvarken till någons död eller afvikelse Att Jordbruket är för högt beskattadt , visar sig tydligen ef dess brukares förlorade förmögenhet , och om Kudby Socken i Östergöthland, som består af 41 1 Qvadrat och bebos af I300 menniskor , skattar till Staten 17,304 R:dr, jemföres med Norrköpings Stad, som på flera sätt har förmånlig rörelse och bebos af äfven 9200 menniskor, oagtadt deras förmögenhet och yppiga lefnadssätt , efter den uppgift jag fått , betalas ifrån den Staden nästan ingen ting mer till Staten, än ifrån Kudby , fastän det är öfver 7 gånger så många innevånare som har hundradefallt större förmögenhet. ” Stockholm den 7 Mars 1818* Botvid jonsson , Riksdagsman från Östergöthland* År och dag som ofvan. BeviUningsUtsk. Riksens Högloft. Ständers BevijlningUtskotts Betänkande, om en förnyad Chart aSigillatceFor ordning. "^id den af Rikets Höglofl. Ständers Bevillningsutskott, till följd af dess åliggande anställda granskning af den år 1&I5 utfärdade Nådiga Kungörelsen angående Stämplade Pappersafgifténs beräknande och utgörande, är funnit, ej mindre att inga anmärkningar mot de i nämnde Författning innehållne föreskrifter blifvit inom RiksStånden gjorde , än att den, med denna inrättning åsyftade inkomst för Staten ej allenast uppgått till den påräknade Summan, som från och med år 1813 utgjort 150,000
Det representativa myntet solle i sitt wärde, och alla waror stego. Hwar och en som ägke ffuldsti egendom, skeri. Den r6 December. yrz skulle dcrwid föga hwarken winna elier förlora. Utgifter och inkomster skulle för honom förhälla sig tämligen lika. Ingen annan skulle af detta penningefall njuta någon fördes, än den, hwars egendom more westor skulo belastad, och som säledeS med ett sämre och lättare förwärswadt mynt kunde betala denna skuld, eller för ett ganska upstcgradt pris försälja sin egendom. Men hwar och en som lefve af löner, as arbete eller hwad industri som hälst skulle wara förlorad, och således mängden af landers innewänare försatt i den stör» sta förlägenhet; Men när Banqnen salunda gjort sitt skyldighet, rwiflar jag tock ej att Stars Utskottet icke lärer finna medel att wärda enskilda; rätt och pä »lagot annat säll besörja Riksgäldssedlarnes realisation. Hwad den million angar som Stats. UkMtkel begärt,till betäckande as det löpande ärers behof har Banco.Utskottet as samma skäl asstagit detz urbetalning, sa wäl i afseende pä dem som pä de 2,245,020 R:b hwilka Utskottet ansett sig kunna till utbetalning medgisw», har Utskottet yttrat sin förmodan, att derpå nägot afdrag knnde äga rum. Om häri wore nägot mitztsg, kommer det af bristande uplysningar, en sak hwilken ef kunnat inträffa, om Stats Utskottet behagat begära ett sammanträde »ned Baned-Utskottet, hwilkek dä, redan för flere rnänader sedan, hade kunnat afgiswa sammswar som nu, och hwariqenom tid till en betydlig grad hade wunnirs. Banco-Utskottrts förmodan stödjer sig dock pä följande Ml.
Rätteligen transumeradt, betygar Fab. Edelstam Tjenstförrättande Cancellist, Frotocoll ofver Justitice-Årender, hållet ä Stockh öhns Slott den 14 Julli 1823, inför Hans Maj-t Konungen uti Stats-Rädet, i närvaro af: Hans Excellence, Justitia; - Stats - Ministern,' Herr Grefve Gyllenborg, Hans Excellence , Stats-Ministern för Utrikes Ärcnderne, Herr Grofve von Engsström, é~2 Om fast egendoms försäljning å Lotteri. Hans Excellence , Stats - Rådet Herr Grefvé Roten blad, Haos Excellence, Hof-Cancelleren Herr Grefve • af Wetterstedt , Hans Excellence, Stats - Rådet Herr Grefve Skiöldebrand , Hans Excellence, Stats - Rådet Herr Grefve Mörner, Stats-Rådet, Grefve Löwenhjelm, Justitias-Räderns ; Blom, Sylvander, och Tillförordnade Justitia-Cancelleren, Revisions* Secreteraren Birgentcbuld Sedan, vid underdånig anmälan uti Stats-Rådet, den 27 sisth Junii, af Lag-Committéns på Konungens Befallning uppgjorda förslag till författning angående fast egendoms försäljning å Lotteri , samt Högsta Domstolens deröfver afgifna underdåniga Utlåtande , Kongl. A4aj:t Uppskjutit detta ärende; så täcktes Kongl* Maj;t nu i Nåder tillåta, att detsamma fick till afgörande förekomma, då, efter det ej mindre Lag-Committéns berörde förslag, än Högste Domstolens u'i Protocollet för ofvannämnde dag inragne Utlåtande blifvit uppläst, Tillförordnade Justitiae-Cancelleren ansåg, då frågans öfverlemnande till Riksens Ständer redan vore afgjord, sig icke tillkomma att öfver nyttan af Lagförslaget sig utlåta, utan åberopade, i sådant skick, dst särskildta förslag, han i Corn* Om fast egendoms försäljning ä Lotteri. 63 mittén utarbetat, hvilket finnes bibgdt handlingarne.
Kunnande Utskottet icke eller åt flere, än de aF K, M:t i Nåder uppgifne 6 RevisionsSecreterare, före4 B. a x 8 Stats-Utskottets slå löner, hälst mera än 5 sådane löner förut icke funnits på Stat uppförde. 5:o Åtskillige anmärkningar hafva blifvit framställda emot Utskottets förslag i denna Punct, angtde dels til löka d t antal Ledamöter och Betjening inom Rikets HofRätter, dels förbättring af desse Embetsoch Tjenstemän® löne vilkor ; hvilka anmärkningar, i fräsan om Ledambternes antal, innehålla; Inom Ridd. och Adeln af Friherre Leijonhufvud A., att, på sätt Utskottet bedömt Svea och Götha HofRätters behof af större personal, det ville synas som en föga billig grund blifvit följd för serskildta beslut i 2 likartade ämnen, enär Götha HofRätt genom senare tiders förändringar, likasom Svea Ho/Ratt, fastän i ringare måtto, fått göromål, hvilka icke förut tillhört den, och dess arbetsskyldighet, bestämd efter ziffror, således skulle kunna jemföras med göromålen i Svea. HojRättj äfvensom Götha HofRätt vore i lika behof att arbeta på 4 Divisioner, för att icke samla en årligen stigande balance, hvarförutan en rättvis enhetsprincip fordrade, att lika mångå ständige Ledamöter nemi. 5 såsom det minsta antalet voro fördelade på hvarje Division, antingen de dömde i Stockholm eller i Jönköping: att Utskottets Förslag, att Staten skulle till 8 IIofRättsRåder i Svea IiofRätt lemna fulla löner till 6, men endast 4 dylika till lika antal i Götha HofRätt, skulle innebära en uppenbar obillighet, samt att derföre, med bifall till K. M:ts Nåd. Proposition, HofRättsRåds lön erne i Götha HofRätt borde förhöjas Betänkande!), N:o 137. ig till 6, utan afseende på den löneförbättring sorn i allmänhet blifvit i fråga ställd.
I anledning häraf, bar Direktionen öfver Banko-Diskontverket, uti infordradt utlåtande, upplyst, att, då lånet vid förfallotiden icke inbetalts, så väl låntagaren, som löftesmännen för detsamma blifvit lagsökte, men vid anställde utmätningsförsök, befunnits sakna tillgång; att sedermera från Petterssons tnedgäldenärer icke kunnat indrifvas mer äri 77 R:dr 17 sk. 8 r:st., hvaraf 45 R:dr 32 sk. utgjort sammanlagde utdelningarne utur dels Sydows kort efter lånets förfallotid inträffade konkurs och dels urarfvamålet efter honom, och 31 R:dr 53 sk. 8 r:st. influtit genom utmätning år 1847 af ett låntagaren Sandqvist tillfallet arf, samt att bvsättning blifvit å Pettersson yrkad, men påståendet derom eftergifvet, under vilkor att Diskontverket erhölle laga införsel uti förenämnde, hans hustru tillkommande lifstidsränta, genom hvars årliga inbetalning till verket, ej allenast återstående lånekapitalet 722 R:dr 30 sk. 4 r:st. blifvit godtgjordt, utan äfven inbetalts, i afräkning å den till 341 R:dr 32 sk. 6 r:st. uppgående öfverräntan, 77 R:dr 17 sk. 8 r:st., allt banko; och har Direktionen, jemte meddelande af omförmälde upplysningar, tillstyrkt ansökningens bifallande, under vilkor att någon återbäring af hvad som till öfverränte-liqviden af hustru Petterssons lifstidsränta till Diskontverket influtit, icke må ifrågakomma. Bih. lill R. St. Vid det förhållande, att de inbetalningar, som i följd af Petterssons borgen lill
För er, löjtnant, blir det ej påkostande, men ni, jungfru Annchen, skall kanske finna det svårt att låta klippa af edert vackra hår. Ni måste dock betänka två saker, först att detta är enda medlet till er räddning och sedan att håret med tiden nog växer ut igen." "Och sedan?" sporde Josepb von Bierich medan Annchen teg. "Sedan anlägger ni, löjtnant, en munkdrägt, Annchen en nunnedrägt, förstås. För sådana ha de vilde krigarne ännu en smula vördnad. Jag bar lyckligtvis två dylika härinne." Annchen gaf genast sitt bifall. Icke så Joseph von Bierich. Han hade länge beundrat den unga flickans utomordentligt vackra hår och var tvehågsen huruvida han skulle tillåta att det afklipptes eller ej. "Kan det ej gå att lägga upp det", sade han derför. "Se bara på detta hår", fortfor han och upplöste detsamma, så att det flöt i vågor ända ned till golfvet, "är det ej både synd och skam att förstöra en dylik prydnad?" "Detta medgifver jag gerna", svarade mäster Wolf, "men tänk bara på hvad som kan hända om..." "Det är derför inte sagdt, att mästers onda spådom ska' slå in", afbröt löjtnanten. Mäster Wolf svarade käckt: "Men, jag tycker att det är bäst att taga det säkra för det osäkra." "Så tycker äfven jag", svarade Annchen. "Du vill då låta afklippa din utomordentligt vackra hårprydnad?" sade Joseph von Bierich. "Ja, heldre än att falla i de påfviskes händer", svarade den unga flickan raskt. "Rätt så, min flicka", inföll mäster Wolf, "det höres att du rätt fattat storleken af den fara, som hotar er." Slutet på denna tvist blef den, att ett försök gjordes, huruvida Annchens hår nödvändigt behöfde klippas af, och följden blef den, att detta alls icke var af nöden. Kapuschongen skylde ändock tillräckligt den unga flickans hufvud. "Nu gäller hon för eder korgosse, löjtnant", sade mäster Wolf. "Glöm inte det." "Nej."
5 Mal m torgsgata~i Stockl~o kn. S t ö i: ~ ocli ~ mindre gAf170r samt doilationer och testaii~e~it u i s l r a clisposition.ei: till förmAm. för stipeiidiefoiiclerna emottagas e ned taclisamhet och föi: valtas enligt gifi-arens bestä~niuelses. Till inedlerniiiar af s t y relseii f ör stipencliefonderiias f örvnltiiiiig, iiro af E1reclrika-Breiner-Förbiiiidots styrelse utseclcla: O~rcli~zwie medZemnwr: Frn Anna Wallenberg fijdtl von Sydow, Generaldirektöi: Alb. Andersson, Fröken Mstliildzt Silow, professor P. G. Rosén, Revisioiisse&amp;i.eterareii H. Rolitlieb. St ?j~-elseszq~2~lea~zter: Professor ' H. GyldBn,: Fröken Clara Monteliiis. Bevisowr: Expeditionschefen E. von der I~anclien, fröken Ingeborg Elfviiig, grosshandlare 0. Meliii. (riksdagsi n m fr .. G-öteboiag). Idun Stockholm, N:r 10 (168) Prenumerationspris Fredagen den 6 mars 1891. pr år: I d u n m e d Modetidning och kolorerade planscher k r. 8: — I d u n m. pl. &gt; 6: BO Idun ensam &gt; 4: — Byrå: H a m n g a t a n 1 6, 2V2 t r. (midt för Kungsträdgården.) P r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: TTtgrifningf hvarje helgfri 4:de årg. stid: fredag. FRITHIOF H E L L B E R G. Träffas å b y r å n k l. A l l m. T e l e f. Elisabeth Lösnummerpris: 15 öre.
Med lättadt hjerta såg herr Garben, att ej flera fremmande voro påräknade, samt att allt syntes lofva, det han skulle hinna det önskade ändamålet. Hela frukosten hade ett affärsmessigt utseende: kall mat, uppassningen ordentlig och skyndsam, liksom man hade brådtom. – ”Vi skola bjuda till att hafva middagen litet trefligare,” smålog kommerserådinnan, under det hon artigt trugade gästen att taga litet mera à la daube; ”men jag skall ha den äran att säga, min man älskar icke långsamhet, då göromål äro i fråga. Derföre ville jag låta vår aktade gäst se, huru de svenska fruarne gå sina mäns önskningar till mötes, och frukosten blef således litet på hafs för omaket.” ”Den synes mig utsökt,” försäkrade herr Garben, samt visade i bokstaflig mening, att han talat efter bästa öfvertygelse. – ”Men,” tillade han, ”hvad de svenska damernas vänliga och hulda lynne beträffar, anser jag mig pligtig att försäkra, ehuru fullkomligt öfvertygad om dessa deras älskvärda egenskaper, det de danska icke gifva sina grannsystrar efter i dessa dygder; och såsom snart åter blifvande äkta man, ser jag mig desto mera föranlåten att förfäkta detta påstående.” Kommerserådinnan släppte, vid denna oförmodade nyhet, en karafin ättika öfver den nya, gredelina tibetsrocken, och kommerserådet sade: ”Vi få den äran att gratulera,” men nedstörtade i samma andetag ett glas portvin, liksom det gällt lif eller död, hvilken som först hann att svälja det. Emellertid hade frun sansat sig tillräckligen, för att, under det hon med serveten aftorkade ättikfläckarne på sin rock, i den sötaste ton yttra: ”Ack, så angenämt, att höra en så interessant nyhet! Nu kunna vi hoppas att få se herr Garben med sin fru, då ni härnäst besöker Sverige.” Sedan mamma slutat, höjde Rosa sitt glas ledigt och behagligt, reste sig litet, och sade med oförställd, hjertlig glädje: ”Lycka och välgång och en vänlig helsning till herr Garbens fästmö!”
För säregenhetens skull nämna vi emellertid ännu ett fall, i hvilket lagstiftaren uppmärksammat kvinnors användande i arbete. I byggningabalkens kap. 1 1 stadgas: » Till vallgång skola kvinnfolk brukas, där det ske kan, och ej gossar, vid 1 0 dalers bot. » Man skulle ju kunna tillskrifva detta stadgande en vänlig önskan hos lagstiftarne att, till förfång för skapelsens herrar, bereda damerna tillfälle till en för hälsa och sinne nyttig vistelse i naturens sköte, men ett k. bref af år 1 7 6 9 tager oss ur en sådan behaglig föreställning. Afsikten med stadgandet har nog varit en annan. * 1 De grundsatser, som här uppställdes såsom önskvärda, hafva redan i flere läuder vunnit efterföljd. * V i öfvergå nu att skärskåda, huru den svenska lagstiftaren i detta hänseende värnat om vår svenska kvinna. Minimiåldern för antagande till biträde i handel eller till arbetare i fabrik, handtverk eller annan handtering är här satt till 12 år; och må därjämte till arbetare i fabrik, handtverk eller annan handtering icke antagas den, som ej inhämtat det för afgång från folkskolan stadgade minsta kunskapsmått eller till följd af sjuklighet eller kroppslig Den gällande lagstiftningen om minderårigas användande i arbete mötte, då den skulle börja tillämpas, starkt motstånd och i en jättepetition af år 1883 framställde arbetsgifvare och andra de » bekymrande olägenheter », de funnit därmed förknippade. Såväl med anledning häraf som med hänsyn till berlinerkonferensens beslut, däruti ju kvinnoarbetet särskildt uppmärksammats, tillsatte k. m:t en komité med uppdrag att inkomma med förslag till den nya eller ändrade lagstiftning, som kunde finnas vara af förhållandena påkallad. Det är denna komité, som nu fullgjort sitt uppdrag och därvid föreslagit bestämmelser, som äro ägnade att, om de varda lagfästa, bereda kvinnor ökadt skydd mot arbetets faror. Låtom oss emellertid därvid icke alldeles förbigå den vidlyftiga statistiska utredning angående, bland annat; antalet kvinnliga arbetare, dessas arbetslöner m. m., som komitén åvägabragt.
Jag vet icke om det är tillåtet, enl. 90 §:n Reg.Fin., att här göra Hr Grubbes egenskaper till föremål lör discussion, och skall således icke våga någon betraktelse deröfver. Jag vill blott i korthet yttra, att jag anser omöjligt, att Gr. Anckarsvärd, 00a han tagit närmare kännedom af bemälde Statsråds åsig - 35a Den n September f. m. ier och skrifter, skulle kiliana Sosia att lian skulle hilda en ministere i detta land. Jag förenar mig med dem, som begärt ålerrerniss af detta memor., derföre att jag önskar att R. St. måtte hos K. M. i und. anhålla, att nationen finge en complett ministere, emedan jag anser, att om nationen skall få en ministere, af hvilken den kan något vänta, så måste densamma äfven nödvändigt vara complett. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag protesterar allvarligast mot Gr. Anckarsvärds classification af RiksSt:n såsom vore aine de tärande och a:ne de närande. Den purt materiella uppfattningen — den nemi. att det åkerbrukande ståndet skaffar brödet, och det handlande saltet, — må ju med den värde talarens samtycke undanrödjas. —- Meningen kan ej bernias utur beskattningsväsendet. Adeln skattar ju för grundegendom uppskattad till y5 mill. (nära delen af Rikets) och jorden i Sverige beskattas ju utan hänsigt til! ägarens stånd. — Menas löntagarne ? De skatta i bevillning för sina löner lika tota! summa roed den sammantagna bevillning, som af aila handlande, handtverkare och borgare i hela Riket erlägges *). Men månne de, försina löner, icke gifva Staten mera än denna bevillning; desse lärare, som varda religionen och bilda det uppväxande slägte!?— desse löntagande vetenskapsman, skalder och konstnärer, som upplysa nationen och pryda den ? — desse domare som skipa lagen åt folket?— desse Statens tjenare, som sköta dess ärenden och vårda dess egendom ? — desse stridsmän, som egnat sig åt Rikets försvar?
B. vid » 5. Göta Hofrätts expensmedelsräkning ... » 148. 348. Bilagan litt. U vid » 147. pensionsfond. Bilagan litt. 0. vid » 93. Göteborgs Depot, af Flottan Bilagan litt. N. vid fi 91. Stifts Konsist,orii räkenskaper » 212 216. Haga lustslotts räkenskaper n 155. Se reservationen ä sid. 263—264. Hallands Beväring. Bilagan litt. M vid x> 72. län, anslag till hämmande af flygsanden inom fi 244. Hamnbyggnader, statsbidrag för » 98 100. Handelsoch sjöfartsfonden » 45—46, 100. Handkassa, f. d. Kanslistyrelsens » 16—17, 18. Hedvigsberg och Konradsberg, hospitalsinrättningen vid » 250. Hernösands navigationsskola 91—92. Bilagan litt, N. vid.. » 91. — Stifts Konsistorii räkenskaper » 221—226. 379—383. Bilagan litt. U. vid » 147. Se reservationen a sid. 263. v Hollånderier, Stam127—129. 322—323. Bilagan litt. R. vid » 128. Hospital, Danviks — » 170—173. 368-369, Revisionsberättelsen. Hospital, Konradsbergs sid. 250. Hospitalsoch barnhusfonden, allmänna » 166—168. Hufvudlitel, riksstatens 4:de » 56—72. Bilagorna litt. G.. H., I., K., L. » och M. vid » 56, 61, 72. Hufvudtitlarne, brister å » 6—7. — reserverade behållningar å » 8. Hufvudtitlarnes anslag till extra utgifter, anvisningar å » 8. — besparingar, Riksgälds kontoret tillgodoförda, » 6. Bilagan litt.
ApothekareSocieteten årligen dertill bidrager med minst 2,000 R:dr Banco; attLäro-anstalten ställes under Sundhets-Collegii inseende, samt att, om ApothekareSocieteten icke kan eller vill dessa vilkor uppfylla, Stats-anslaget då genast kommer att till Riksgälds-Contoiret indragas, Apothekare-Societeten samt Kongl. Sundhets-Collegium med häröfver infordrade underdåniga Utlåtanden inkommit; så har E. K. M., då, utaf hvad Apothekare-Societeten i underdånighet upplyst och anfört, det ville synas, som vöre det af Rikets Ständer vid beviljadt anslag till den Pharmaceutiska Läro-anstalten fästade och i deras ofvanberörde underdåniga skrifvelse uttryckte vilkor, grundadl å någon erhållen felagtig uppgift om beloppet al det till nämnde anstalt utgående år - Expcditions-Utskottcts Förslag till lind. Skrifvelse, N.o 383. 9-55 liga bidrag af Apothekare-Societeten, uti Nådig remiss af den 5 sistlidne Maj, till Rikets Sländers Stats-Utskott öfverlemnat de rörande denna fråga till E. K. M. inkomne handlingar, till det afseende, Apothekare-Societetens afgifna upplysning och gjorda hemställan kunde finnas förtjena.
I afsigt att, så vidt möjligt är förlika skiljaktiga meningar och beIrämja riksdagens, tvifvelsutan af hela nationen önskade ofördröjda afslutande, får Preste-ståndet till deltagande i en sådan underdånig framställning vördsamt och vänligen inbjuda sina medständer och fördenskul härjemte öfverlemna det af ståndet antagna Förslag till hufvudgrunder för skatteförenklingen. Ett af prosten Schram afgifvet anförande, rörande detta ämne, skulle denna inbjudning bifogas, för att de respektive medstånden communieeras. 732 / Prot-utdrag den 26 September '1848. Förslag* till Iiulvudg runder för sbattelörenklingen. l:o Att de i Orclinarie-rcintan i rikets serskilda län ingående många olika persedlar, som hittills varit af markegång beroende_, utbytas emot ett mindre antal hufvudpersedlar, bestämda efter särskilda orters olika näringsfång, och förvandlade efter de af Kongl. Majit i dess Nådiga proposition af den 20 December 1847 gillade grunder. 2: o Att i den författning, som af Kongl. Majit med Rikets Ständer, efter vederbörandes hörande, härom beslutes, må varda stadgadt, hvilka af dessa hufvudpersedlar alltid skola med penningar efter markegång lösasj och hvilka må, der optionsrätt bibehålies, kunna in natura lefvereras. 3:o Att der räntepersedlars lösen kommer att ega rum, densamma erlägges efter medium af de tio nästförutgångne årens markegångar, med undantag för Frälseoch augmentsräntor, hvilka efter nu gällande författningar, äfven hädanefter må med bibehållen uppsägningsrätt utgöras, derest ej annorlunda mellan vederbörande åsämjes. 4io Att lösningsrätt efter samma medelmarkegång må äfven för ali kronotiondej som icke uppsäges, varda gällande. Att den for sellön för ränteoch kronotionde span mål, sorn för närvarande är stadgad, varder åt räntetagare äfven hädanefter försäkrad.