Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet af den it Nov. 1822 stadgarom sådane K. M:ts och Kronans Hus i Stockholm, som begagnas till Boställen eller Boningsrum af Erabetsoch Tjenstemän, dels 26 Gap. 3 §. Byggn. Balken, äfvensom K. Resolutionen på Städernas besvär af d. 12 Dec. 1734, §■ 33, tillerkänt Nyköpin, s Stad gndlgörelse för fordrad andel i Fattigvårds-Tomtöre-och Brandvaktsafgifterne, samt i kostnaden till stadens publique Byggnader, alltsammans att utgå till hälften af Kronan och till hälftep af Boställshafvaren; äfvensom att Kronan borde deltaga i afgifterne till Kvrkolnspectorns och Orgelnistdns löner, samt reparation å kyrkan , endast i den händelse, att desse afgifter af fastigheter i staden och icke af personalen utgöras; men deremot icke uti Båtsmans-vacance-afgiften, hvilken, såsom en borgerlig tunga, är beräknad att utgå, dels af jord, dels af borgerlig rörelse; — Så har häraf det besynnerliga förhållande uppkommit att Nyköpings Stad, igenom senaste R. Stms oftanämnde vägran att på Stat anslå Medel till desse utgifternes bestridande, och K. M:ts deraf föranlåtne Inhibition uti verkställigheten (ty återkallande må man väl ej benämna det) af Dess förut Staden gifna tillerkännande såsom rättighet, blifvit frånkänd densamma, ehuru grundad i Lag och äl - Betan k anden. c)5 dre författningar samt i likhet med livad Stockholms Stad ännu njuter; Och då jag ej kan anse ofvannämnde R. St:rs beslut, uti dess StatsReglering år 1823, innefatta någon förändring af gällande Lagar, och än mindre kunna verka retroactivt till betagande af Nyköpings
Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Hedervärda BondeStåndet, af den 5 Augusti, hvaruti gifves tillkänna att OeConomieUtskottets Utlåtande, i anledning af de hos Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande Håll-och Reserve-skjutsen , blifvit, tillika med sistnämnda Betänkande, till alla delar ogillade, med det af Riksdagsmannen Anders Danielsson, från Elfsborgs län, före - Den 8 Augusti. 2) 5 slagna tillägg, att BondeStånder med yttersta missnöje emottagit ofvannämnda svar från Utskottet, som, i ställe att låta rätta sig af Herr Handelsmannen Stabecks reflexioner, utfarit 1 de eftettänkligaste hotelser och de orimligaste spå-, domar, hvilkas utförande och fullkomnande BondeStåndet, med lugn och tillförsigt, öfverlemnar ät framtiden, och vänder sig directe till Kongl. Maj:t, att i underdånighet söka det understöd i den dryga skjutsbördan, som Utskottet funnit skal att vägra. Herr Hertzenhjelm, Carl Johan, uppläste följande: Med yttersta förundran har jag afhört det ProtocollsUtdrag, ifrån det Hedervärda BondeStåndet, som blifvit uppläst, rörande den begärda förhöjningen af Skjutslegan. Då Högh Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet , efter noga öfvervägande, och med fuilgiltiga skäl, afstyrkt en Vådan förhöjning, hade jag ej trott att det kunnat vara Utskottets skyldighet att taga rättelser af någon enskild ett Stånds Ledamots anmärkningar, och ännu mindre uppbära betygande om ovilja af något Stånd för hvad det i sitt Betänkande till samtliga Riksstånden, fastän emot samma Stånds åstundan, kunnat tillstyrka, och aldramindst i så otjénliga uttryck antastas för hvad Utskottet sett sig befogadt att till skäl för sin mening anföra , och 3:ne Stånd gillat. Högi. Ridderskapet och Adeln lärer således finna obilligheten och det mindre passande som influtit i det Hedervärda 256 Den g Augusti.
Ja hafva varit öfvervägande. Mom. litt. b, ang:de äskade arfvoden för 2:ne Lärare vid Korpsen. Bifölls. Då härefter förekom hela Utsk:s hemställan om hela den erforderliga tillökningen i anslaget för ifrågavarande Korps, yttrade Hr af Klint: Jag vill ingalunda motsätta mig StatsUtsk:s förslag i detta hänseende, synnerligast då det blifvit bifallet af flera Stånd, men jag kan icke undertrycka den tanke, som föll mig in vid genomläsandet af detta förslag. Då Utsk.. tvärtemot K. M:s propos. påyrkat borttagandet af den löneskilnad K. M. föreslagit inom Löjtnantsgraden vid Artilleriet, — en sak, som jag icke anmärkte då den förevar — då förvånar det mig i sanning, att Utsk. »0 Den 6 Jtili f. m. icke föreslagit detsamma med afseende på IngeniörKorpsen, hvilken, likasom Artilleriet, tillhör de vetenskapliga Korpserne. Utsk:s ifrågavtde hemställan bifölls. 25:te punkten, ang:dc tillökningar å anslaget lill Kavallerioch Artilleri-hästars reinonlerinq och omskoning. Bifölls. 2G:te punkten, ang-.de tillökningar å anslaget lill lega för hästar till Artilleriets exercis. Härvid förekom först och bifölls Utskts tillstyrkande. ang:de ifrågastälde legningssamt skåningsoch medikamentskoslnader för ett ökadi antal hästar för Artilleri Re götenäs exercis. Beträffande sedermera Utsk:s yttrande, ang:de legningskostnad jemte skåningsoch medikamenlspenningar för de hästar, som skulle erfordras för Ingeniör Korpsens Sappörlrupp, yttrade Hr Lefrén: Vid de allmänna öfverläggningarne, tog jag mig friheten att med några ord söka vederlägga StatsUtsk:s åsigt i denna fråga.
Af dessa handlingar, hvilka voro berörda skrifvelse bifogade, inhemtas, bland annat, att Kongl. Majit, i anledning af omförmälda underdåniga ansökning, behagat infordra utlåtande dels af Sin Befallningshafvande i Örebro län, dels ock af Öfverintendents-embetet; och hade sistnämnde myndighet, som med den nådiga remissen jemväl fått till granskning mottaga kostnadsförslag jemte ritning till den ifrågaställa nya byggnaden, i underdånighet anmält, att Embetet, lika med sökanden, funne de af denne öfverklagade olägenheterna kunna afhjelpas endast genom uppförande af en ny byggnad samt att den dertill föreslagna plats i alla afseenden syntes vara för ändamålet lämplig; hvadan och då Embetet icke funnit någon anledning till anmärkning förekomma hvarken emot den för nybyggnad uppgjorda ritningen eller emot det för Stats-Vtskottcls Utlåtande M 123 (Fortsättning). 25 för byggnadsföretaget upprättade kostnadsförslaget, som slutade med en summa af 69,006 R:dr 55 öre, deri dock kostnaden för tomtens ifrågaställa utvidgning icke inginge, Embetet, för sin del, ansett den gjorda framställningen förtjena allt afseende; — äfvensom Kongl. Majrts Befallningshafvande, vitsordande skolans behof af det begärda understödet och, enär något hinder för den till tomtutvidgningen erforderliga jordens förvärfvande icke mötte, derest nödiga medel anvisades, samma ansökning i underdånighet tillstyrkt. Redan i det föregående har Utskottet erinrat om vigten deraf, att de offentliga bildningsanstalterna icke lemnäs i beroende af omständigheter, som måste verka [underligt för undervisningens ändamålsenliga bestridande; och om, såsom Utskottet för sin del anser otvifvelaktigt, detta gäller i desto högre grad, ju större inre kraft eller mera liflig verksamhet läroanstalten sträfvar att utveckla, torde det icke kunna bestridas, att elementar-läroverket i Örebro, det mest besökta i riket, intager bland undervisnings-anstalterna ett rum, som berättigar detsamma att blifva ett föremål för Statens omvårdnad i omförmälda hänseende
Grefve Posse liar trott sig i RiddarhusUtskottets förslag till Redaction af ifrågavarande §. finna en contradiction deruti, att på ett ställe stadgas, attLandtMarskalken ej må deltaga i RiddarhusDirectionens öfverläggningar och heslut vid antekningen på annat sätt, än såsom i Ridderskapets och Adelns plena; hvaremot i slutet föreskrifves, att, vid paria vota om olika meningar, den mening skall gälla, för hvilken den främste Ledamoten i RiddarhusDirectionen sig förklarar. Jag kan ej fatta, att någon motsägelse eller tvetydighet häruti finnes. Votering eller omröstning af RiddarhusDireclionens Ledamöter vid antekningen kan naturligtvis ej äga rum utan Proposition af LandtMarskalken; oeh om LandtMarskalken finner Directionen vilja utlemna pollett till en person, som han anser icke höra få den, så vägrar han att framställa proposition derom. Men i fall LandtMarskalken framställer en sådan proposition och RiddarhusDirectionens Ledamöter äro af olika meningar, så att paria vota uppkomma, måste väl något vara stadgadt om hvilkendera meningen hör blifva den gällande; och det är för denna händelse Utskottet föreslagit, alt främste Ledamoten i Directionen må äga afgörande röst, såsom vanligt i alla Collegiala beslut. Hvad åter angår de af Herr von Hartmansdorff saknade ord i denna §., så igenfinnas de på ett annat ställe i förslaget. Den 9 April f. m. 63 Friherre Boije: Jag vill endast upplysa, att hvad RiddarhusUtskottet i denna §. föreslagit i afseende på den främste Ledamotens vid antekningen afgörande röst vid paria vota, är alldeles enligt med hvad i detta fall iakttages vid alla RiddarhusDirectionens Beslut, enligt den Instruction Ridderskapet och Adeln utfärdat; och då inga andre än RiddarhusDirectionens Ledamöter besluta vid antekningen, så hafva de uti ifrågavarande omständigheter, att endast ställa sig föreskriften i denna Instruction till efterrättelse. Vid §. 14 gjordes icke någon anmärkning. §• i*.
Nu skulle de få se på annat. Allmän rikedom hade ännu icke hunnit utbreda sig i landet, och en och annan slarfvig kvinna fanns ännu kvar. Men allt skulle riksdagskvinnan och juristkvinnan förbättra. Med tillhjälp af stadsfullmäktigekvinnan, hur skulle icke g a t u r e g l e r i D g e n komma att skötas praktiskt, fort och billigt, när hon med sin vakna blick fick sköta tömmarna! Hur undervisningsverken skulle blomstra upp och gemensamhetsskolan först riktigt taga fart, hur opera och skön konst skulle blifva omhuldade! Hvilka arkitektoniskt sköna byggnader skulle icke resa sig i alla städer, sedan kvinnan blifvit byggmästare! Kyrkor skulle byggas i massor, och de kvinnliga prästerna skulle få auditorier, som icke rymdes, trots templens storlek, och som aldrig tröttnade att hämta visdom och fromhet från deras anderika föredrag. Allmän afväpning skulle de också tänka på, men det var ännu för farligt. Så skulle det tusenåriga riket börja, det påstodo alla kvinnor. Men nu tyckte männen, att det gick för långt; fanns det då intet medel att värna om deras nedärfda rättigheter. Om de skulle försöka utfärda hemliga cirkulär och sammankalla en hemlig generalförsamling för att få till stånd en protest. Det var icke lätt att åstadkomma, t y detektiverna nosade upp allting, och kvinnorna innästlade sig öfverallt. Männen hade ingenting i fred, Stora sällskapet var fullt af damer, och i de hemliga spelklubbarna döko de upp då och då, på börsen krälade de, där hade männen förr fått skvallra i fred. Emellertid hade männen nu varit så länge kvästa, att de måst lära sig list ock knep — och deras hemliga rådsförsamling kom till stånd. Frågan gällde: » Hur sätta en damm för vidundrets framfart? » Ordföranden började: » Kvinnan har längesedan växt oss öfver hufvudet, och få äro vi och ringa vår kraft, men något mod borde vi kunna leta fram som en kvarlefva från våra urfäder, om hvilkas storhet och dåd vi läste i vår barndom. Alla medel måste nu anlitas för att förhindra hennes inträde i riksdagen. V i äro dödens lamungar, om hon slipper dit: hon kan rent af blifva i stånd att tvinga oss föda barn, om hon får stifta lag, ty nu är hon gruflig.
Tegelbruk, Kalkbruk, Stenbrott &c., äro förmoner hvilka på en hvar beror att begagna, Beståndsdelarne, som till dylikt användas äro 688 Den 24 Fehruarii, redan under behörige jordmoner graderade. Att i jemförelse med uppskattadt tunneland värdera dessa Fabriker, är ganska lätt och bör ske j men såsom hörande till de industricuga företagen. Skulle Utskottet anse dem, som egtndomshärligheier, torde derpå afseende göras enligt samma principer, som af mig här hela tiden blifvit nyttjade Här synes stället vara, att äfven nämna något om de värderings* methoder, som vid andra näringar borde iagt* tagas, nemi. värderingen borde ske på de minst föränderliga ting uti lod silfver och hvilka ovedersägeligen tjena till handelns eller näringarnes bestånd. Det vore önskeligt, att hvar och en som i dessa saker äger kunskaper och erfarenhet, ville inkomma med de förslag till värderingsgrunder, som bäst passa. Härvid bör, enligt min tanka, icke afseende göras på det pragtfulla, hvilket genom räntan på de nedlagde penningarne är känbart. För öfrigt har Handtverkaren m. m. derföre uppbuiit sin förtjenst och Näringsidkaren bidragit till flere medborgares utkomst och således Statens nytta, utan hela värderingen bör gå ut på det nyttiga, sorn kan produceras. §. 26. Hvad jordbruket angår, bör vid egendomens graderande och skattläggning sådan dett för det närvarande är, undersökas hvad förbättringar som årligen kunna ske, då för hvarje lotde år, den då belöpande förbättring och som Den 24 Februarii, 6gg Söm i beskrifningen upptages, skall gå i be-^ rakning vid skatternas utgörande till Staten enligt 2^ §. Öfrige näringars minskning och ökande beror på industriens framgång och controlleras derigenom, att alla sådana inrättningars nedläggande eller nyas anläggning, på vederbörlig ört anmäles, hvarförutan i sednare fallet stor plikt eller ansvar bör följa, $• 27.
Maj:t till kostnaden för tryckning af Lag-Beredningens återstående arbeten äskade 3ooo R:dr. I anledning häraf anser sig Utskottet böra hemställa, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Rikets Ständer måtte, till arfvoden åt ofvannämnde Lag Beredning, från och med början af innevarande år, samt till slutet af det år, då nästa Riksdag infaller, å RiksgäldsConloret anvisa 12,000 R:dr årligen. Hvarjemte och då, enligt, vunne upplysningar, af det äldre anslaget till tryckningskostnader 3,000 R:dr redan åtgått 2,140 R:dr, och dessutom erfordras omkring 200 R:dr för bokbindare-arbete, Utskottet får tillstyrka, alt ett förslags-anslag af 3,000 R:dr jemväl anvisas å Riksgälds-Contoret, lill tryckningsm. fl. kostnader. Slockholm den 21 Januari i845. STO C K HO L M, Lundberg SC Comp. 1S4S, Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 160. Ank. till Exp. Utsk. d. 23 Jan. kl. 6 e. midd. Utlåtande , i ättledning aj Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående åtgärder till Iteltöjvandes undsättning i missväxtår. (R:ghls AJd.) För att, efter inträffade missväxter, användas till beliöfvandés understöd, öfverlemnade Rdtets sednast församlade Ständer till Kongl.
Persedel-skatterna, angående deras förvandling till penningar: B. III. 313, 457, 526, A. 526. Persedel-slag, i markegångs-taxorna upptagne, i fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 10 Maj 1853, angående pris-kuranters upprättande å —: B. III. 86, 135, A. 135. Persedlar, angående förändring af de inom Wester-Norrlands Län uti grund-räntan ingående —: B. V. 239, A. 278. Piteå, angående upplåtande af gamla Länsfängelse-byggnaden derstädes till Norrbottens Läns Hushålluings-Sällskap: I. 115, lillg; B. III. 13, A. 48 E. 119. — Elementar-läroverk, angående anslag till tvenne nya lärareplatser vid —; motion af Herr Oskar von Knorring: se Motioner. Plan-penningars utgörande för kavalleri-torpen, angående: B. VI. Platen, Friherre Carl Baltzar, dess yttranden: II. 412; III. 148; VI. 63. Plena Plenorum å Riks-Salen: lil. 351; XI. 327- Pleni-protokoll: se Protokoll. 189 Pollett, angående af Riddarhus-Direktionen vägradt utlemnande deraf åt Kapitenen Friherre Axel Wilhelm von Knorring, på grund al origtigt skrifven fullmakt af f. d. Kapitenen Carl Fredrik de Laval: I. 5, A. 6. —, angående inför Riddarhus-Utskottet af Ofverste-Löjtnanten Carl von Qvanten gjordt yrkande derom, att den för adliga ätten von
Skulle åter jernvägs-anläggningen under arbetstiden öfvergifvas, eller jernvägen, efter dess fullbordande, icke så underhållas, att den framgent kan begagnas, eller om betalningsskyldigheten för det erhållna lånet icke skulle kunna af bolaget fullgöras, kommer jernvägen att hemfalla till staten, utan rättighet för aktie-egarne att, till större eller mindre del, utaf det allmänna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda. Under byggnadsåren skall Bolagets Direktion, inom den tid och till den embetsmyndighet, Kongl. Majit behagar i nåder föreskrifva, årligen afgifva berättelse om jernvägsanläggnings-arbetets fortgång under det nästföregångna året; börande ej mindre Stats-Utskottcts Memorial Jf 264. 15 förvaltningen af bolagets angelagenheter, än de afslutade räkenskaperna, vid årligen anställande revisioner, granskas; uti hvilka revisioner Staten bör ega att genom ett af Kongl. Maj:t utsedt ombud deltaga, intilldess det af allmänna medel erhållna låneunderstöd blifvit återbetaldt. I den mån jernvägen varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, skall Bolaget vara skyldigt att, emot den ersättning, som Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och alllmänna posten samt ombesörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personaloch varu-transporter. Derjemte skall det åligga bolaget, att, utan ersättning, medgifva anbringande längs efter jernvägen af elektriska telegraflinjer med hvad dertill hörer. Afgifterna för passagerareoch varu-trafiken skola utgå enligt gällande, af Kongl. Majit, efter dertill utaf Bolaget afgifvet förslag, i nåder fastställd taxa, hvilken i allmänhet hvart Femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden.
Enkel, men bekväm möblering. Goda sängar. Piano. Godt bord. Varmbadhus. Rikstelefon. Priset för fullständig inackordering är beräknadt till omkring 4 kr. pr dag. Korrespondens under ofvanstående adress. Nestlé ' s Barnmjöl. Bästa näringsmedel för barn. Säljes på alla apotek. Partiförsäljning Instruktionsapoteket Nordstjernan. Prof gratis från HECTOR &amp; G:o, Skeppsbron 18, Stockholm. FL. prisbelönta vid i8gy års utställning GULDMEDALJ \ \ E Fbrsäljes i våra butiker z 8 BÉefiteringrsfireit&amp;ri — " \ 2 * eeterI&amp;nj »; fi »; eit«irL l ö. T. A. T. 2497. z samt kos alla finare parfymhandlare i riket. offring af sina unga döttrar. » Min moder ». Den börjar så: \ Läs Topelii sång Hvar finns en kärlek, som intill döden Står oförändrad i alla öden, Som, lik Guds ängel, oss öfvervakar Och fordrar intet, men allt försakar? På denna jorden finns endast en: En moders kärlek är det allén. INA. piANISTEN HAROLD BATJERS konsert i Musikaliska Akademien var besökt af en rätt talrik publik, som ej sparade på bifallsyttringar efter de olika numren, synnerligast efter konsertgifvarens utförande af Chopins Ballade, Fantaisie och Etude samt efter Liszts utomordentligt svåra och kraftpröfvande Rhapsodie n:r 12. Det lider intet tvifvel, att hr Bauer som pianist står mycket högt i tekniskt hänseende, men hans föredrag är nyktert och saknar poetisk värme. KII HELSIILORP GISCLER, b i l l i g a r e, men i alla afseenden fullt jämförliga med ryska. f (S. ^ berättelse M T. A. H. 4529) ED anledning af » Clematis » värdefulla uppsats i Idun för d.
Med detta arbete, som påbörjades förra året, har icke framskridit längre än alt äfven för della år anslaget fortgår för denna person. Jag kan således icke med full tillförlitlighet upgifva några facta, emedan man då skulle kunna förebrå mig att hafva oriktigt up - 266 Den 5 April. gifvit förhållanderna. Jag kan likväl säga att aproximatift utgjorde brefantalet år 1849 3,400,000, i lodtal upgående till 4,200,000. Skulle man beräkna medelportot för dem, så utgjorde det 5^ sk. Dervid är likväl att bemärka att för bref till inrikes orter, modereras vigten, då de väga 9 lod, för hvilken moderation vore allt för vidlyftigt att här nu redogöra vidare, än blott genom del enda exempel, att nemi. för ett bref, som väger 48 lod, modereras viglen till 17 lod. Med denna moderation utgör medelportot 5^ sk. för lodet, men om denna moderation icke ägde rum så gjorde det mera. Delta är likväl det lägsta postporto med undantag af det, som finnes i de länder der medelporto är införd. Man må icke här åberopa hvarken England eller Norrige. England hade, innan medelportot infördes, en orimligt hög postporto, den utgjorde ända till 32 sk. b:co och derutöfver. I följd deraf har i England, vid sidan af de lagliga postanstalterna, funnits andra enskilta, som voro alldeles olagliga, der funnos enskilta postkontor der bref emoltogos mot en mycket lägre postporto än som på Statens postkontor betalades och dessa kontor hade kommissionärer, som emottogo brefven och fortskaffade dem hastigare än på den ordinarie postvägen. Detta gjorde att af de bref, som skrefvos kom icke J Staten tillgodo, och följaktligen hade postverket ganska ringa inkomster. När nu från denna höga postporto nedsättning till det orimligt låga pris af en penny ägde rum, så blef följden att alla enskilta postkontor måste nedläggas och alla bref gingo nu till statens postverk, hvarigenom antalet af bref steg orimligt.
Kammarkollegium och Stats kontoret gemensamt, hafva kommitterade yttrat, att då markegångs-prisernas fastställande, serdeles om grundskatternas framtida utgörande komtne alt helt och hållet deraf bero, utan att uppsägning kunde ega rum, innefattade pröfning af de skyldigheter, som, vid fråga om dessa skatter, borde de skattdragande åligga och i nämnde händelse helt och hållet bestämde deras belopp, vore det, efter kommitterades tanke, icke lämpligt, att Stats-kontoret, som endast hade för ändamål att besörja förvaltningen af statens medel och tillse, att hvad som borde inflyta verkligen komme staten till godo, uti en dylik pröfning deltoge; och ansågo kommitterade derföre,att, så länge det tillhörde Kammar-kollegium att afgöra uppkomne tvister om grundskatterna, lämpligast vore, att detta embetsverk fortfarande utöfvade förstnämnde pröfningsrätt; hvadan kommitterade lika med Kammar-kollegium och Stats-kontoret afstyrkt nådigt bifall till Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga hemställan om förändring uti den i berörde afseende hittills gällande ordning. I öfverensstämmelse med de hufvudgrunder, som kommitterade sålunda Slmts-Utskotent Utlatandej N;o 2^1. 11 utvecklat, hafva kommitterade upprättat och under Litt. R. betänkandet bifogat förslag till förnyad författning angående markegångs-sättningen. Kongl. Maj:t, sorn, enligt den nådiga propositionens föranledande, täckts godkänna hvad komnaitterade yttrat och tillstyrkt, i afseende på grunderna för markegångs-sättningen, utom i hvad som röide förändring af markegångsdeputerades sammansättning och röstberäkning, hvarom Kongl. Maj:t ej funne lämpligt att väcka fråga, ansåge kommitterades ofvanberörde förslag till förnyad markegångs-förordning, serdeles med hänsigt till deri meddelade stadganden om markegångs-sättningeus grundande på prisuppgifter för tiden från och med Oktober månad det ena till och med
Jag förmodar likväl, att R. o. Ad. icke är af annan opinion nu än förut, samt vet att afgifva sina röster nu som då, och jag kan ej begripa huru man skulle ytterligare kunna votera öfver samma sak. Hvad luckan beträffar, så finnes den icke. Sockenstämma har rättighet att öfverenskomma och besluta om afgifter, som församlingens ledamöter vilja erlägga, men en ofrivillig beskattningsrätt må den ej försöka att utöfva, ty då komma embelsmyndigbeterna emellan och frikalla dem, som oåtsporde eller mot sin vilja aläggas betalning. Eljest kunde det lätt inträffa, att i en församling, der en rik possessionat äger större delen af hemmanen och gerna vill åtkomma de öfriga, han i sockenstämma beslutar att efter mantal eller röslberäkning höga afgifter skola utgå, medförande rent af obestånd för de öfriga hemmansägarne, ifall de nödgades dem utgöra. Följden blefve, alt han för en spottpenning finge tillhandla sig de öfriga hemmanen, hvilkas ägare nödgade afstå dem för alt slippa alt blifva så egenmäktigt behandlade af sin sockenledamot. Sådana förhållanden inom landet böra vi bedja Gud bevara oss ifrån, och jag hoppas vi skola slippa dem. Hvad för öfrigt denna fråga beträffar, så är den af beskaffenhet att, såsom redan afgjord, icke kunna af R. o. Ad. upplagas. Gr. af Ugglas: Frih. Cederström sade, alt det må såsom experiment vara väl, att man kan votera ännu en gång, rnen alt, då majoriteten förra gängen var gifven, den äfven nu måste vara det. Om Hr Frih:n behagar se omröstnings-protocollet, så skall han dock finna, att det ej var mera än 3i personer, som deltogo i voteringen uti förra plenum.