Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Trots detta, tror jag likväl att hos oss — så fransyska vi än i allmänhet vilja vara — intet middagsbord skulle gillas utan brutna servietter, som j u onekligen höja bordets utseende. Och huru skulle någon för öfrigt väl kunna ha hjärta att slopa hela denna högt uppdrifna konst att af det afiånga tygstycket förfärdiga » biskopsmössor », » källor », » tulpaner », » båtar » och hvad de allt heta dessa konstverk, då man vet huru den utgör så mången vacker frus och älsklig tärnas stolthet? Nej, vi rösta för de brutna servietterna. Inne i servietten lägges brödet, om man så vill, och kan den för öfrigt prydas med ett par blommor, som sedan få heder och värdighet af brösteller knapphålsbukett. Är tar om middagssällskapet fåtaligt, underrätvärdfolket utan svårighet sina gäster deras respektive platser. Är det åter ett större antal bordsgäster, utmärkas platserna med kort. Dessa innehålla antingen helt enkelt bordsgästens namn och titel, eller ock äro de därjämte, i öfverensstämmelse med middagens karaktär, försedda med skämtsamma, symboliska eller skönhetssinnet tilltalande teckningar eller målningar. Har värdinnan själf talang, kan hon med dessa kort gifva sina gäster ett litet souvenir af middagen. För att undvika att dylika kort blifva till besvär vid bordet, finnas för ändamålet särskilda små ställningar af porslin eller lera, som se ganska nätta ut, i hvilka de sättas in. Menu (matsedel) användes sällan annat än vid utomordentliga tillfällen. Ett nutida middagsbord prydes endast med låga bordsuppsatser. De höga dekorationerna ha kommit ur mod af den orsaken, att de hindrade ett otvunget bordssamtal. Ett supébord skiljer sig i ganska väsentlig mån från ett middagsbord, då det n. b. är » gående supé » eller » gående b o r d », i förbigående sagdt det vanligaste, mest praktiska och ofta enda möjliga arrangemanget, då ett större antal gäster är inbjudet. Blomglasen och en del andra skrymmande prydnader måste uteslutas af den enkla anledningen, att den på båda bordsändarna framdukade smörgåsmaten jämte de kalla rätterna betydligt inkräktar på utrymmet.
Afven den utgår således derifrån, att kronans bibehållne skogar skulle bibehållas oförminskade och underkastas en lämplig hushållsplan, men detta inskränktes icke till de norra länen, såsom i den nu föredragna punkten föreslås. Vidare föreslår Utsk:t, »att sådana trakter å kronans öfverloppsmarker etc. hvilka finnas dertill tjenliga, borde för kronoparker förklaras o. s. v.» Skillnaden är således att i 11. Stms föregtde skrifvelse säges att »kronans skogar skola oförminskade bibehållas», och i nuv:de förslaget att de »borde för kronoparker förklaras.» Denna omdöpning är således en af olikheterna i förslaget, som ovilkorligen säger att de skogar, som finnas dertill tjenliga, böra för kronoparker förklaras och såsom sådana bibehållas. Den bästa jord är visserligen tjenlig till kronopark, men den kan vara än tjenligare för odling. Att vilja i de norra länen för all framtid lägga till skog all mark, som kan såsom sådan skötas, det vore, enligt min tanka, ett groft misstag. Hvad som Norrland framför allt behöfver, om det skall gå framåt, det är armar, och utan en ökad population gifves ingen framtid för Norrland. Hittills har man låtit bosättningen ske utan alla reglor, så att hvarhelst nybyggaren pekat ut en plats åt sig, har han fått sätta sig ned. Men, Mine Hrr! det är något helt annat och låta en sådan oordnad bosättning fortgå och att h. o. h. hindra den, såsom detta förslag åsyftar. Hvarför skall man icke kunna följa andra länders exempel? Man ser t. ex. Norra Amerika; der har man hittat på att sälja jorden. Man har icke tillåtit enhvar, som velat hafva en jordlott, att taga den, utan han har nödgats att till ett bestämdt pris köpa den jord, staten velat sälja. Den 4 November f. m. Om man vidare vill gå in i granskning af det föreliggande förslaget, finner man att i första rummet skall tagas i betraktande, om marken är tjenlig för skogshushållning.
Lag för enskilte Banker, måste jag mig reservera, helst som dess majoritet icke lill ringaste del velat fästa sin uppmärksamhet å de billiga och på all rättsgrund af mig gjorda anmärkningar, då detta betänkande inom Utskottet förevar. Vi veta nogsamt, att Privat-Banksintresset inom vårt land vunnit en framgång, det ingen annan industri hitintills kunnat vara nog mägtig att sig förskaffa, och att delta, med lindriga ord sagdt, blifvit ett kräftsår på statskroppen, lärer ingen, sorn rätt betänkt saken, kunna vederlägga, äfvensom det verkat menligt på den jordbrukande classens välstånd, bevisar sig bäst af det alltför dryga procenteri, som dessa Banker med den korta omsättningstid, sorn existerar vid samma. Väl föregifves, såsom skäl för dess bibehållande, alt en indragning af dessa Banker skulle medföra så menliga följder i vårt penningeväsende, att en ruin deraf skulle vara en oundviklig följd; men jag kan icke afskräckas från mina förut gifna yttranden i frågan, nemligen att en successiv indragning af Privat-Bankerne kan ega rum genom Riks-Bankens låneutgreningar, eller ock att Privat-Bankerne måtte så omgärdas, att de icke i ena eller andra fallet med sin credit rörelse må kunna som hitintills vara förderfliga för landet.” Herr Doctor Elfström och Herr Lector Wallman hafva emot Betänkandet sig jemväl reserverat, den sistnämnde under åberopande af sin vid förra Betänkandet afgifne reservation. Bih. till R, St. troi. 1S4S. 6 Sami. a Afd, a Nä/t. s STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, i845. Bancooch Lag-V Iskottens Memorial, N',o 3. 1 N:o 5. Ank. till Exp.-Utsk. d. g Maji, kl. 8 c m. Memorial med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljagtiga Beslut öfver Utskottens Betänkande N:o 1 och Utlåtande N:o 2 med förslag till Lag för Enskilde Banker samt vilkoren för dessas rörelse.
Ridderstopet och Aoel» redan saktat sm Brstul att Sturerierne wid Strömsholm och Flyinge stola bibehällaö, akerstar allenast regleringen om 'atlet lill dekra B st ts werkställanve, som blifwik rcmikteradl till nämde Ulstotis närmare utredande, k anledning hwaraf jag derwid får yttra mina tankar, grundade pa den principen: akt man bör hafwa tilli förrmäl ändamalers winnande, och det med största besparing för Kronan. Hittills har, om jag intet mistlagrr mig, wid Strömsholm och Kungsöhr bilf, wik underhållit ett amal as TwähundradrFemtro HästKreatnr, bestående as Hingstar, Skven och Fohl, och pa Flyinge och Dahlby omkring Etthundrade srycken och vetza Stuteriers underhållande pä detta sätt Dm 5 Jaimarit. i6z satt, har warit högst kostamt, ofelbart dessutom sö, ga uppfyllande sitt ändamål, åtminstone imer fwaran, de emot de derpå amvande kostnader, och n anne iont indragandet af underhältet för Stoén och Fohl skulle kunna werkställaS, arminstone utom der b hot af Stoén som fordras kill framfödande utaf H>ns<st F hi, nödige kill ersättning af de Hingstar som lid efter an, nan afga. Man kan mret maf ecc Sw naiita mera an etc Fohl hwartannat ar och knappast kan man i afseende pä olyckshändelser wiv. födflrn päraknc denna afkomst, dessutom skall Fahler underhäs-os mi: si i em ar innan det kan räknas för ail wara en brukbar Hast, och denna dryga kostnad för art kunna uppföda en Häst, wällar egenteligen akt be: ar u:om ali calcul att spis uppföda Hästar i allma hot fogt i alla länder, mm med wisshtt innom Swerige, och bewitt. naö sädant helt säkert of alla hushållare som befattat sig med häst astvelS idkande fäsom något närings äng.
Till hvad sålunda föreslagits, lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall. Eortsattes pröfningen af Lag-Utsk:ts Bet:de N:o 21, dervid nu till behandling förekom: Eörfattningsförslaget ang. främmande trosbekännare och deras religionsöfning. § I H. Exc. Hr Frih. De Geer, Louis: Den enda skiljaktighet, som förefinnes emellan denna § i TTtsk:ts förslag och motsvarande § i K. M:ts Propos., består deruti, att i det förra orden »tillåten församling» blifvit införda i stället för de i den Nåd. Propos:n begagnade orden »tillåtet främmande trossamfund.» Då emellertid uttrycket främmande trossamfund förekommer i enahanda betydelse på andra ställen i författn:n, äfven efter Utskrts redaktion, så, ehuru jag anser båda benämningarna vara lika riktiga, får jag dock, under förhoppning att JC. M:ts Propos. i öfrigt varder af R. o. Ad. bifallen, hemställa, det R. o. Ad., med afs:de å nu anmärkte obetydliga skiljaktighet, behagade bifalla lista §:n, sådan den förekommer i den Nåd. Proposm. Frih. Creutz, Steffen: Under den förra diskussionen i detta ämne, yttrade jag mig i den syftning, att ifrågav:de författmsförslag måtte till Lag-TJtsk:t varda återremitteradt, på det att Utsk:t må komma i tillfälle att afgifva ett förslag i närmaste öfverensstämmelse med Norska dissenterlagen. Den nu förevide §:n synes mig gifva K. M:t temligen stor makt öfver främmande trosbekännare, enär det skulle bero på hans godtfinnande, om sådana finge finnas i landet eller ej. Jag förmodar att stadgandet tillkommit till följd deraf, att
Oaktadt ofvannämnda återbetalning åren 1776—>779, oansedt fondens fordran hos statsverket, afskrefs år 1797 med 73,244 r:dr i5 sk. 5^ r:sI., en del of fondens egen behållning förut eller år 179b förvandlats till creditsedlar, 3- proc.räntan å creditivet till banken ifrån år 1797 utgått hel och hållen af fonden, flera afskrifningar af osäkra fordringar, oskiljaktiga från lån, meddelade mot hypothek af re - Den 15 Juli e, m. verser, eller mot borgen, ägt rum, samt fonden fränår 1826 årligen utbetalt i/fooo r:dr till Tecbnologiska institutet , hvilken utgift under i5 år utgör i capital 210,000 r:dr och med 4 proe:s ränta på ränta belöper till 3og,ooo r:dr; bardock fonden med 1 proc. behållning på ordinarie räntan samt öfverränta förkofrats derhän, att dess capilal-fordringar vid 18 S9 års slut uppgingo till 1 .,800,000 rtdr, och sålunda dess egen besparingscassa till 800,000 r:dr, deruti lik väl inbegripna de osäkra fordringarna. R. o. Ad. ser här hela gången och utvecklingen af detta ärende. Hvad sorn under tvedrägts-tiderna sades om svårigheten för ett R. St:s verk att sköta sådana angelägenheter sorn dessa, tror jag vara tillämpligt äfven nu. Hvad sorn är sagdt om eollisionerna mellan 2:ne utlånande verk äfvenså. Flere medlemmar af de sammansatta Utsktn hafva så omständligt utvecklat den saken, att jag anser mig ej behöfva upprepa hvad dertill hör. Men om nu så skulle hända, alt R. St. ansågo sina ombud i banken skickligare än Cominerce-colltm tili denna utlåning; så vore det dock icke skäl alt misshandla näringsidkare på dubbelt sätt , både genomen mindre kunnig förvaltning och genom creditivéts förminskning, utan tillstyrker jag då att hela deri summa, som K. M. begärt, måtte i alla fall beviljas.
Den 26 November f. m. sig äro i ett betydligt effektivare skick, tror jag att totaleffekten är större än under skärgårdsflottans mest lysande period. Jag har icke ansett mig kunna underlåta att framkomma med denna anmärkn. nu genast; hvad i öfrigt kan vara att anmärka mot Gr. Frölichs yttrande ber jag att framdeles få återkomma till. Sedan härefter B. o. Ad., uppå Hr Gr. o. Landtrms propos. hade bifallit remiss till StatsUtsk. af Frih. Sprengtportens förevar:de motion, jemte de i anledn. deraf afgifne yttranden, anhöll Frih. Eaab, Carl Adam, att Gr. Frölichs nu väckta motion måtte få hvila på bordet, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Gr. Frölichs förslag redan, jemte Frih. Sprengtportens motion, blifvit remitteradt till StatsUtsk., samt, efter dervid af Frih. Eaab framställd erinran, att Gr. Frölich hade förklarat, att hans förslagvar en motion, yttrade, att Hr Gr. o. Landtm., då Gr. Frölich framställt sitt förslag under discussionen öfver Frih. Sprengtportens motion, icke kunnat anse detsamma såsom en särskild motion, emedan Gr. Frölich, derest hans afsigt varit att väcka en sådan, förmodligen hade upskjutit dermed tills discussionen om Frih. Sprengtportens motion blifvit afslutad, samt att numera, sedan Gr. Frölichs förslag redan, såsom tillhörande discussionen öfver Frih. Sprengtportens motion, blifvit till StatsUtsk. remitteradt, det måhända vore lämpligast, att den, som deröfver ville yttra sig, måtte göra det vid prot:s-justeringen, då yttrandet kan remitteras till Utsk. Föredrogs Hr Brakels, Mauritz Gust., d. 22 dennes på bordet lagda motion, att de 2 milhr R:dr, hvarmed de årliga Statsinkomsterna kunde beräknas ungefärligen öfverstiga Statsutgifterna, måtte anslås till förstärkande af Sveriges sjömakt. Gr, von Platen, Baltzar:
Utdrag af protocollet, hållet hss »^Lqw. prest, Gtändet, wid llrtima Riksdagen L (örebr» den 28 Maji 1812. S. D ^/siöt Prest-Standet, att till Constitutions-Utstottet återremittera samma lltstotts den ic> October i8K> afgifne och den 12 i berörde manad bos Prest-Ständer upplästa samt intill näst derpå följande Riksdag vä bordet lagde Förslag till förändringar i Trvekfrihets-Lagen, tillika med de anmärkningar och östade rättelser uti detta ämne, hwilka innehållas uti Kongl. Maj:ts afgifne och nu uovläste Nådiga Broposition af den r6 innew. Maji, rörande Tryckfriheten. Ur lugna. klx krotocollo, ch U. ^.lm^uist. Utdrag af protocollet, hältet hos HZgw. Prest-Ständct, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 28 Majk 1812. S. Till Bewillnings-Utstottet: Prosten Doct. Kjel lins med fleres Anföranden, angående ändring i rZlo ärs Charta, Sigil, latt», Z8c> Den 28 Masi. laka Förordning, sa widt densamma rörer charterande af Lysningssedlar till agtenskap. Vt supra. klx krotocollo, f. V. ^lrir^uist. Utdrag af prstocollet, hältet hos Högw. Prest-Ständct, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 28 Maji 1812. SD^ anseende till gjorda anmärkningar emot Särskilda Utskottets pä bordet hwilande Förslag, till de underdäniga önskningar, hwilka Utskottet ansett Riksens Stander böra bifoga deras underdåniga Swar, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om en förändring i utskrifningssättet af det fastställda Förstärknings-manskapet, blefsamma Förslag till Utskottet aterremitteradt. Vt supra. Lx krotocollo, f. V. ^ linguist. Utdrag afwällofl.
Ögonen gnistra i kapp med de kvickheter hon framsäger, munnen med det tillväxer, att trots stigande upplysning o c h aremedan den utesluter den gifta kvinnan, samt tilltjusande leendet uttalar ord, som öfvertyga, därlägger några vackra ord, om att kvinnligheten må- bete för religiositet en häpnadsväckande fräckhända skulle förlora på ett intresse för medborför att de äro uttryck af den djupaste och sanhet, råhet, förakt för människors l i f o c h egennaste öfvertygelse. Hennes man är parlamentsgerliga förhållanden, hvilket skarpt kontrasterar ledamot för en provins i Skotland och lika hänmot hans eldiga uppmaningar, nyligen gifna till dom utbreda sig, o c h att sålunda vi på grund gifven liberal som hon själf. Hon har 2:ne små kvinnor, att uppbjuda all sin förmåga för det libeaf allt detta hafva i närmaste framtid att duktiga o c h väluppfostrade barn samt ett förtjurala partiets framgång. Och under tiden är hans vänta, det talrika människor k o m m a att sande och väl styrdt hem i London. hustru för den stora » Women ' s Liberal befolka våra straff-fängelser. Federation », hvilket hon sannerligen ej kunde vara När mrs Philipps slutat sitt inspirerade föredrag, utan politiska insikter. F ö r närvarande således är det allt för tidigt lämna vi sällskapet, ty vi ha ej lust att höra en vanlig talare eller talarinna efter — » den nya Efter dessa inledande ord vill jag nu gifva en att ens tänka på ett bortkastande af dessa tidens Jeanne d A r c », som en hänryckt åhörare kort beskrifning af en soaré, till hvilken jag för » k r y c k o r », snarare måste man innerligt önska ett par dagar sedan var inbjuden af Central Nakallar henne. deras antal ökadt liksom o c k understödet åt tional Society for Womens Suffrage. Föreningen dessa verkliga lifräddningsanstalter.
Dalman har satt i tvifvelsmål sanningen af de exempel, jag anfört. Jag kan naturligtvis icke framlägga sjelfva rättegångsacterna; men mina uppgifter grunda sig på de trovärdigaste författare. Hvad Hr Dalmans öfvertygelse, detta oaktadt, kan vara, är mig alldeles likgiltigt. Frih. Cederström, Jac.: Detta Constit.Utskis memor. har verkligen en egenhet, som karakteriserar Constit.TJtsk:s besynnerliga åsigter i grundlagsfrågor vid denna riksdag. Det slutar nemi. med en sådan mening: ”Med föreslående af åtskilliga andra rättelser och redactions-jemnkningar i tryckfr. förorda, torde Constit.Utsk. tillåtas att ännu fördröja, intilldess TJtsk. fått del af samtliga RiksSttns preliminära beslut öfver nu gjorda framställningar och sålunda vunnit säkrare ledning för ytterligare beredningsåtgärder.” Beslut i fråga om grundlagsförändring vid den riksdag, Constit.Utsk. framställt förslag derom, har visserligen en gång ägt rum, nemi. vid 1812 års riksdag på en framställning af dåvar. Coustit Utsk. Det Utsk. hade den fördelen framför det närvarande, att endast ett sådant förslag från Constit.Utsk. afgafs. Här har väl Utsk. icke i allo slutat på det sätt att begära ett beslut; men Utsk. har dels genom reservanter och dels genom öfriga ledamöter inledt Stånden att vidtaga beslut under form af gemensam .Janke, för att verka grundlagsförändringar till grundlagsenlig behandling. Det förfarande, som ägde rum 1812, anmärkte jag då, och jag får nu anmärka det oriktiga uti det förfarande, som nu ägt rum. Den 17 Oeto b er c. ra. Mot sjelfva förslaget till grundlagsändring har jag icke hort några direc.ta anmärkningar, men väl deremot, att TJtsk. uteslutit juryn; och de särskilda yttranden, jag i detta afseende afliört, hafva föranledt mig att jemväl yttra något till prut. Har har blifvit yttradt, att juryinrättningen fordrar en större grad af upplysning, än som hos oss finnes. Detta yttrande af Frih. Ehrenborgh anser jag för min del vara oriktigt.
Jag har intet vidare att yttra i denna fråga, utom att jag vidblifver mitt förra påstående, väl förståendes att jag der till ansett mig tvungen, emedan jag ej anser mig befogad att här emot den allmänna meningen yrka en sådan nedsättning, som jag ansett böra äga rum, på de grunder och skäl, hvilka jag anfört. Jag fortfar således att yrka bifall till Utsk:s betänk , men emotsätter mig livad som af flere ledamöter blifvit yrkadt, nemi. att anslaget skulle blifva faststäldt för 5 år i stället för 4 år. Jag skall utbedja mig Den 18 Mars. io3 att i största korthet få äfven dertill anföra några skäl. Dessa skäl äro, att jag tror det vara en af de största olyckor för vårt constitutionella samhälle att icke R. St. oftare sammankomma för att undanrödja missförhållanden, hvilka troligen icke skulle kunna till den grad äga rum, om Regeringen och Representationen hade tillfälle att oftare arbeta tillsammans med hvarandra. Jag anser det således vara ytterst välbetänkt af StatsUlsk. att hafva bestämt dessa 4 år, och anser på denna grund att ingen olägenhet kati uppkomma genom bifall till denna del af StatsUtsk:s tillstyrkande. Jag anhåller om propos. derpå. Frih. Boye, Ludv.: Frågan om Sveriges försvar tillhör hvarje Svensk man, utan afseende på hans yrke, så framt han annars lifvas af Svensk känsla, och således icke är liknöjd för den förskräckliga händelsen, den förskräckliga tanken, att Sverige en dag skulle kunna falla, derföre att R. St. ej tänkt på medel att anskaffa vapen lill dess försvar. Jag erkänner intet uteslutande hinder för någon ledamot att yttra sig derom. Tverlorn anser jag hvarje ledamot inom detta Hus vara skyldig att visa den vördnad för Sveriges sjelfständighet, som pä honom kan ankomma. Jag ingår således i ämnet. Jag har hört tvänne ledamöter, linder hvilkas vård våra gevärsförråder äro ställda, här yttra sig; jag har hört dem framställa förhållandet sådant, att om vi i dag eller i morgon finge krig, så har folket väl armar, men icke gevär att försvara sig med. Jag beklagar djupt, att en fråga af den natur, som den om Sveriges försvar, kunnat förvandlas till en partifråga.
Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t Hr Bennichs den 14 dennes bordlagde motion N:o 74, om löneförhöjning åt Landshöfdingarne i Jemtlands och Norrbottens län m. m. Efter föredragning af Hr TrefTenbergs, Gurry, den 14 dennes bordlagde motion N:o 85, om utfärdande af ny Skiftesstadga, remitterades denna motion till Lag-Utsk:t. 112 Den 15 November f. in. Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t Hr Trefienbergs den 14 dennes bordlagde motion N:o 87, om åtskilliga Landtmäteri-tjenstemäns pensionering. Gr. Lewenhaupt, Glaes Magnus, uppläste en motion, N:o 94, ang. ändring i Jagtstadgan, för så vidt den rörer ejderskylte. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-(Jtsk:t. Frih. Gederström, Rudolf, afgaf en motion, N:o 95, om beviljande af anslag till fullbordande af nordvestra stambanan med sträckning från Kristinehamn öfver Karlstad till Arvika. Hr Danckwardt, Garl Gustaf: Jag hade trott att jern vägsfrågor lämpligast bordt förekomma när K. M:s Propos. i dessa ämnen blifvit Riks-Stånden meddelad, och att i landets bekymmerfulla ställning egentligast anslag för nordvestra banan, som nu utgjort föremål för Frih. Cederströms motion, kunde komma i fråga; men i denna förhoppning är jag störd genom en föregående motion af Frih. Sköldebrand om anläggning af två linier, den ena från Karlskrona och den andra från Kalmar, hvilka borde förenas till en, som skulle framgå till Wexiö.
Denna kunde dock ej utan stora olägenheter bestå uti inteckningar; men, enligt motionärens åsigt, kunde samma säkerhet på ett ändamålsenligare sätt beredas geuom tillämpning af enahanda grundsats, som antagits vid det, genom Kongl. Kungörelsen den 13 Juni 1845, stadgade återbetalningssält för lån utaf allmänna medel till beredande af odlingsföretag medelst valtenaftappningar. Likasom den inbetalningarne å sådana lån derigenom, utan inteckning, tillerkända förmånsrätt grundade sig på förutsättningen, att den egendom, inbctalningsskyldigheten påfördes, vunnit ett häremot svarande ökadt värde genom det verkställda odlingsföretaget, samt att derföre ingens rätt kunde skäligen anses förnärmad genom sagde gravation, så kunde äfven antagas, atl det för hvarje egendom belöpande och efter noggrann pröfning bestämda bidrag till en jernvägsanläggning icke skulle öfverstiga de fördelar, som genom denna kommunikationsförbättring komme att för samma egendom beredas.
1 mom. af samme motionär, som åberopat den af södra Sveriges Landtsnäteri-förening gjorda underdåniga framställning, deruti blifvit anfördi och yrkadt, att, enär delegare i by eller skifteslag ieke blifvit ålagdt, att lata verkställa laga skifte förr, än sådant inom skifteslaget begärcs, delegare inom ett och samma hemman i hy, der laga skifte verkställes, äfven må vara fritagne frän klyfning eller skifte af de hemmanen tilldelade egor, då sådan klyfning, hvilken medför ökade kostnader för delegarne i det serskilda hemmanet, af dem enhälligt bestri dcs, samt att derföre vid slutet af förevarande moment måtte göras .följande til lägg : ”men vilja åboer inom ett och samma hemman sinsemellan sjelfva dela sina genom linja skifte dem tillagda egor eller dem samfäldt nyttja, vare sadan t tillätet, så länge de alla derom åsämjas och det i öfrigt kan ske, utan någons af grunname lidande.'1'’ af Anders Persson från Östergöthlands län: att på det vid laga skifte skiftesmannen icke md vara ovilkorligen förpligtad, att, utan afseende å delegares 28 samt Allm. Bese. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. önskan, å hemmansdelars eller lägenheters storlek, eller derå, huruvida hemmansdelar och lägenheter äro bebyggda eller icke, verkställa utbrytning af så många lotter, som delegare finnas inom skifteslaget, den förändring i förevarande stadgande borde ega rum: att skifte väl må hela skifteslaget o/vcrgå, men delning verkställas endast emellan hemmanen, samt derinom varande serskildt bebyggda hemmansdelar och lägenheter, likväl med rättighet för hvarje delegare att Jå sin del serskildt utbruten och utan hinder för de öfriga att om sambruk sig förena.