Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Blifva embetsman på detta vis blott verkliga eller apparenta organer för hvarannan, utan att någon blir direct ansvarig blott för sina egna handlingar, då medger jag att Embetsmannainteresset och Nationens interesse alltid måste komma i sådan uppenbar fejd, att jag knappt ser något bålverk, som kan emellan dem uppföras, och trygga Nationen för förtryck i stället för att jag för min del annars alltid ansett en väl sammansatt, väl underbyggd, väl ansedd och väl lönad, af ingen annan än lagen beroende, men af den och inom sig väl controllerad Embetsmannacorps såsom det säkraste värn emot möjligheten, att ens genom en förändring i Grundlagen kunna i Sverige införa något farligt envälde, fåvälde eller mångVälde, Jag får be Utskottets Ledamöter om förlåtelse, i händelse jag orätt fattat deras plan; jag skulle önska, om, genom någon vändning eller utveckling af densamma, genom några correctiver i detaillerna, den ursprungliga faran, som jag trott mig finna i förslaget, att genom i ett för allt ansvariga Ministerii-Chefer sköta allmänna ärenderna, kunde undvikas. Jag har ej kunnat finna några tillräckliga sådane i de som Utskottet uppgifvit, och tror, att, om den blifvande Comiteen skulle kunna uppfinna och tillägga några sådana, den åt - 328 Den 2 7 Maji - minstone behöfver mycken latitude i sin Instruction, och alt kunna betydligen afvika från den uppgifna planen. Jag har åtminstone nu fullgjordt, hvad jag längesedan föresatt mig, och hvarföre jag isynnerhet värderar det rum ödet mig här gifvit, att kunna få säga nej till allt hvad som förefaller mig likt det som jag kallar ministerial-styrelse, utan hellre ja till sjelfva souverainiteten, så framt någon menniska kan öfvertyga mig att souverainiteten icke förr eller senare blir en masquerad ministerial-styrelse.
1DU N 448 » Jag kan inte beskrifva för dig, » fortsatte Lilly, » hur lycklig j a g var där ute på Åkerby, eller hur förtviflad j a g blef öfver mammas påhitt alt resa så tvärt. Jag visste aldrig, att landet var så härligt! Tror du inte det är lättare att vara god där än i staden? » » Det borde vara det. » » Det tröstar mig också — nog vet jag, att jag var bättre där borta — o c h om jag får Iefva där alltid. Städerna är ett fördärf — tycker du inte det? » Agnes smålog. » Jag tror inte man får låta de yttre omständigheterna inverka för mycket på sig — är det inte från ens eget inre kraften att göra rätt ulgår, är det inte mycket att bygga på. » » Jag är i alla fall lycklig öfver möjligheten att få bo långt härifrån. Tänk dig, det är stor trädgård, hönseri o c h mjölkkammare. Tror du j a g skulle kunna sköta det? » frågade h o n glädjestrålande, som vore alltsammans redan hennes eget. » Det tror jag visst! » Georg Nordensvan. » För ser du j a g vill inte bli en nolla — som så många fruar. » » Lilla visdom, » skämtade Agnes. » Jag vill hjälpa min man, istället för att s o m mamma ... » Agnes hade aldrig så bittert som i denna stund känt sorgen öfver att ej älska sin mor, o c h det var som hade det också varit hennes fel, att Lilly ej gjorde det. » Du skall inte döma, » sade hon mildt. » Du får nog själf se, att det inte är så lätt att vara Berättelse hustru eller mor, o c h ingenting är hårdare än af att anklagas af sina barn. » » Stackars mamma! » Vilma Lindhé. » Stackars mamma! » upprepade Agnes, och det var som hade dessa ord smält bitterheten i hen(Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) nes sinne o c h tändt en gnista af den kärlek, som förlåter allt, lider allt o c h aldrig vänder » Det är syndigt, det vet jag, » fortsatte hon, åter. » men j a g är ändå glad öfver förlofningen. » Agnes såg upp o c h ryckte omedvetet till sig sin » Stackars mamma! » upprepade hon åter, » det hand.
Ja, d u skulle se allt detta! D u skulle ock stiga inför dörren af vår gamla prästgård, helt litet, bara helt litet. Men är du alltför lång, så får du då böja ditt hufvud. Här äro icke » dörrarne höga ». Det är lågt till taket, d u kan godt nå det med handen. Du ser dig omkring — j a, svängrummet är j u inte så stort, men o m du visste, hur mycken trofnad här ryms ändå! Och sitt nu ner, min vän, om du ej föraktar en trä- stol! Ser du, här finns ingen elegans, allting är stadigt och genomhederligt; här finns intet fin-de siécle-aktigt, platt intet. — D u ser på den gamla klockan, som står där borta i vrån och når från golf till tak? Ja, hon tål dock att se p å! Å r hon inte vacker, säg, m e d sina sirliga utsvängningar och förgyllningar? Hon är väl ungefär årsbarn med den gamla prästgården, men går gör hon » som en hel karl ». D u har sett maken på Skansen, säger d u? Ja, nog skulle den gode doktorn där ha ett godt öga till henne och — men han slipper f Hon hör ihop med vår trefnad. Ja, möblemanget är snart öfversedt; du ser — det ena är i stil med det andra, det inre med det yttre. A h, dessa gamla väggar — hvad skulle de .inte ha att berätta! Om glädje o c h sorg, o m dag och natt, o m lif och död, o m tårar och löjen. — D e ha j u skådat så många generationer, sett så mycket växlande. Ville och kunde de bikta blott — hur vi skulle lyssna! Adi. $ är husmors bästa hjälpreda. Helt år 3 kr. Hedrad lärarinna. Sedan k y r k o h. Den första kvinnliga medicine doktor i Wien. Kungl. operan. " Skapelsen ", fader H a y d n s odödliga oratorium, hör tillsammans m e d påskfesten liksom amen m e d predikan. o » Typografiska föreningens nationalmatiné » å k.
Tror man, att Bankens credit derigenom vinner, så må af betalningar göras. AfgÖrandet af denna fråga kan uppskjutas till en annan Riksdag. Jag hoppas, alt åtminstone hos en del af Ståndets Ledamöter den öfvert}rgelse blifvit beredd, att denna punkt bör bifallas, om man eljest har alfvar med myntbestämningen. Herr Tham'. Ämnets vigt torde ursägta, att jag å nyo upptager tiden. Man bär yttrat, alt man, i stället för förskrifningar, borde genom en arnortissemenlsfond söka besparingar på inkomsterne. Jag får i anledning deraf återföra i minnet förra Ständers beslut. Då Riket år 1809 stod på brädden, att falla, beslöts Statens skuldsättning hos Banken, och skuldens afbetalning genom amortissementsfond; och jag frågar, om det icke just är fortsättningen af detta beslut, som bragt oss på punkten att behöfva realisera. Hade man då icke varit rädd för att låna inom sig, hade man ej kommit till denna punkt; men att nu åter ■villja göra afbetalningar genom indragningar, vore att åter införa ett strypsystem, det man ändtligen bordt hoppas vara ifrån Den 2j Octo ber e. m. Man har sagt, att Banken kunde låna till sina behofver, men den behöfver icke låna, om den får sin fordran af Staten. Herr von Hartmansdorff har uppdragit beloppen af de utgifter Ständerne beslutat, men Ständernes beslut kunna ej belånas, då deremot på förskrifningarne lätteligen kan erhållas penningar, om så erfordras. Jag frågar, om det vore lämpligt, ali, i brist på anviste tillgångar, orsaka Ständernes sammankallande, för att fylla behofven, då de inträffade. Det är icke för mycket, att Staten honorerar sina redan en gång gifne förbindelser. Den, som alfvarligen vill realisationens framgång, vill äfven bifalla denna punkt, hvarvid jag endast anhåller om det tillägg, att belåningsrätten ej må vidtaga förr än behofvet det oundgängeligen påkallar. Herr Stråle:
S. D. Efter ånyo skedd föredragning bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 30, i anledning al väckt motion om förändrade föreskrifter rörande vilkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af laga skifte. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Utlåtande N:o 51, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 35, rörande väckta förslag, dels om förändrad lagstiftning angående förlag, dels ock om rätt till underpant i lös egendom i allmänhet. Preste-Ståndet biföll för sin del Utskottets i detta Utlåtande gjorda hemställan. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 177, i anledning af erhållen remiss å en motion om utseende af Deputerade för bevistande af invigningen af en minnesvård åt Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtande och Memorial : N:o 180, i fråga om beviljande af ytterligare anslag till fortsättning af National-musei-bvggnaden. Utan att godkänna det klander, som i detta Utlåtande förekommer emot Chefen för ifrågavarande byggnadsföretag, biföll Ståndet Utskottets å sidorna 24 oell 25 gjorda hemställande!!, utan annan ändring, än att de på raden 8 uti den förra hemställan förekommande orden: rdt en Kommitté af sakkunniga personer" utbyttes emot dessa ord : 11 ät sakkunniga personer.” N:o 183, med förslag lill de stadganden angående Riksgälds-kontorets skulder och fordringar, som höra införas i det nya Reglementet för delta verk. Hvad Utskottet med afseende på §§ 1—72, 74, 75 och 76 yttrat och föreslagit, godkändes. § 73, äfvensom Utskottets vid slutet af detta Memorial förekommande anmälan lades till handlingarne.
Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att personlig skyddsafgift bör erläggas af hvarje i mantalslängd skattskrifven person, utan afseende på stånd, vilkor eller förmögenhet, lika för personer af samma kön, men olika för mansoch olika för qvinspersoner, röstar Ja, Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, kommer personliga skyddsafgiften att, efter närmare bestämmande, i progressivt förhållande, erläggas af hvarje i mantalslängd skattskrifven person. Och som voteringen utfallit med 87 Ja och 3a Nej, samt Ja alltså vunnit, kommer personlig skyddsafgift att erläggas af hvarje i mantalslängd skattskrifven person, utan afseende på stånd, vilkor eller förmögenhet, lika för personer af samma kön, men olika förmansoch olika för qvinspersoner. 2:0 Angående af giften å synbar förmögenhet eller inkomst. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, attafgilt å synbar förmögenhet eller inkomst bör utgöras efter de i i83o års Bevillnings-Förordning stadgade grunder, röstar Ja, Den det ej vill, Nej. Vinner Nej, kommer afgiften å synbar förmögenhet eller inkomst alt, efter närmare bestämmande, i progressivt förhållande utgöras. Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 67 Ja och 82 Nej; och som Ja således vunnit, kommer afgiften å synbar förmögenhet eller inkomst att utgöras efter de i i83o års Bevillnings-Förordning stadgade grunder. 3:o I frågan om Bevillning å så kallade öfverflöds-artiklar. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, hvarigenom afstyrkes beskattning, medelst Bevillning, å så kallade öfverflöds-artiklar, röstar Ja, Den det ej vill Nej. Vinner Nej, skall en personel consumtionsafgift erläggas för bränvin» alia utländska spirituosa, vin och spel om penningar.
Det sista nya Danska linieskeppet kostar omkring 1,900,000 r:dr Svensk riksg:s, och då jag på stället förliden sommar efterfrågade förhållandet med Iefnadskostnaden och arbetslöner, jernnförelsevis till samma pris här i Sverige, var skillnaden icke synnerligen stor. En af de nyaste Danska svåra fregatterna kostar 900,000 r:dr Svenskt b:co, och jag har således visserligen icke upptagit i räkning för högt, då jag upptagit ett af våra Svenska linieskepp till endast 5oo,ooo r:dr b:co. Går jag åter till räkenskaperna, emedan facta alltid bevisa mest, och jag ser på resultaterna af kostnaderna för ena eller andra vapnet, finnér jag missförhållandet vara ganska stort och påtagligt; det missförhållande nemi., att stora eller dyra flottans nybyggnad och underhåll årligen kostar i anseende till de resultater, som deraf vinnas, vida mer än motsvarande resultet af kostnad för nybyggnad och underhåll för skärgårdsflottan, Jag har med mycken möda och besvär förskaffat mig fullständiga redogörelser för årliga användandet af hela flottans hufvudtitel under de Sednaste 9 åren, förhållandet är ungefärligen lika alla åren, och jag vill nu händelsevis citera ett år, som är ungefär ett medium af de nio, nemligen 1829. Flottans hela anslag utgjorde detta år i,i3g,025 r:dr (jag förbigår sk:r och r:st.). Det s. k. underhållet för detta år för Carlskrona station eller för stora flottan utgjorde 24i,8g4 r:dr (Nybyggnader äro här icke inberäknade). Stockholms stations underhåll utgjorde samma år 55,982 och för Götheborgs station samma år 3o,2o8 r:dr; summa underhåll för skärgårdsflottan på dess begge stationer 82,690 r:dr.
Stånden emot inkomna grundlagsändringsförslag framställande anmärkn:r må bero på förstärkt Etsk., och hans bestridande har grundat sig derpå, att han fruktat, det dagens opinioner i sådant fal? kunde komma att göra sig gällande. Jag tror, att ju närmare ett till hvilanda antaget förslag kan öfverensstämma med dagens opinion, desto bättre, och fortfar denna opinion till dess, vid en följande riksdag, det slutliga afgörandet förekommer, så grundar sig förändringen icke på en tillfällig, utan en stadgad opinion. Hr Dalman har i sin ifver för mouvementet sagt, att då ett framstäldt förslag blifvit godkändt af tvenne Stånd, bör det hvila till grundlagsenlig behandling vid påföljande riksdagen. Jag hemställer, om han icke, gemensamt med mig, bestridt just den åsigten under påstående, att det må bero på två Stånd att förekomma ett förslags hvilanda. Samme talare har sagt, att något förändradt stadgande i afseende å Ståndens rätt att göra anmärkntr vid ett från Regeringen inkommet förslag icke erfordras, emedan en sådan rättighet redan finnes i grundlagen medgifven. Ja, men detta medgifvande finnes blott i 2 mom. af 56 §, och i händelse denna § borttages, utan att något i berörde hänseende införes i 8r §, försvinner rättigheten. Det är visserligen klart, att sådan 56 § nu lyder, äga Stånden enligt bokstafven full rätt att framställa anmärkmr jemväl emot förslag i anledn. af K. proposrr, samt Utsk. åliggande att upptaga dessa anmärknrr till sammanjemnkning. Detta anser jag väl till sin princip icke vara riktigt, men icke mer oriktigt än det, att R. St. skola kunna förändra Konungens proposuronde allm. lagen. Föreskrifterna härom äro i detta afseende alldeles lika i 81 och 87 §§. En talare har sagt, att detta vore en mening, som ej fört jente besvarande, och förbehållit den, som yttrat samma mening, att för sin räkning hysa den. Jag förbehåller mig då samma rätt, sorn Gr. Horn sålunda blifvit tillerkänd.
4:de punkten, an g: de den lägsta obligations-valören. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att Ståndet matte vidblifva sitt förra beslut och godkänna voter:s-propos:n. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut och godkände den föreslagna voter:s-propos:n N:o 3. 5:le punkten, ang:de anslaget lill ränteliqviderne samt kapital-amorteringen. Gr. Lagerbjelke: Denna punkt är den vigtigaste i hela Mern. och jag hoppas derföre, att R. o. Ad., i likhet med hvad Ståndet beslutat i afseende å de förra punkterna, måtte, med vidblifvande af sitt förra beslut, godkänna voter:s-propos:n. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Lika med Gr. Lagerbjelke anser jag denna punkt vara den vigtigaste; men, i motsats till honom, önskar jag att inbjudningen måtte af R. o. Ad. antagas. Gr. Lagerbjelke: Det var efter en ganska utförlig diskussion som R. o. Ad. i denna fråga fattade sitt beslut. Ståndet har sedermera i gårdagens plenum, dä en inbjudning i frågan från BorgareSt. förevar, vidblifvit sitt förra beslut och afslagit inbjudningen. Jag kan vid sådant förhållande icke föreställa mig, att R. o. Ad., då frågan för 3:dje gången återkommit, skall frångå ett beslut, som R. o. Ad. en gång fattat och sedermera vidblifvit, utan anhåller fortfarande om inbjudningens afsläende och voter:s-propos:ns godkännande. Efter först till antagande af Utsk:s inbjudning framstäld propos. som besvarades med starka Nej, jemte några Ja, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkänna den föreslagna voter:s-propos:n N:o 4.
Våra hjelpkällor äro nu ojemförligt talrikare; men de fordra också ojemförligt mera uppmärksamhet och ans. Äfven den minst erfarne mäste se, att Landtmanna-rörelsen gjort verkliga och lysande framsteg under den så illa beryktade period, hvarifrån del nuvarande tillståndet härleder sig. Mången äfventyrare köpte jord endast på speculation, det måste medgifvas; ännu flere köpte med ärlig föresats, att drifva Landtbruket, men utan erforderliga kunskaper. Men också mäste man medgifva, att mången, som köpte jord, på ett hedrande sätt fullgjort sitt åtagande, och att Landtbruket i allmänhet vunnit ofantligt på dessa så kallade speculanter. Speculation och rörelse förutsätta ovilkorligen Rörelsecapital; och detta framkom. Följden deraf var mera lif och afsättning för hvarje näring, och kanske mäst för Jordbrukaren. För första gången kände han riktigt fördelarna af odlingar och förbättringar; och dessa uteblefvo ej. Landtmannen var ej mer den ford - 8 Den t i\lartii. na vid torfvan fästade dagakarlen, Ilvars kogsta anspråk gick ut på frambringandet af vinterföda åt sig och tionde åt Löntagare; Iian varén Näringsidkare, berättigad, att hoppas allt större och större förbättringar i, oell fördelar af sin näring. Allt tycktes bestyrka hans hopp, då i en hast nästan allt lif i rörelsen utsläcktes genom de källors uttorkande, hvarur Rörelsecapitalet flöt. Man kan icke påstå, att det var blott den oforsigtiga speculanten, som straffades, nej hela systemet var på en ny fot; näringens natur hade ändrat sig öfver hela landet; den gamle Fastighetsägaren var lika väl sorn den nya indragen i hvirfveln, och alla utan undantag drabbades af indragningsoperationen; straffade nian den djerfve äfventyraren, så straffade man dock icke honom ensam; hela landet har känt och känner straffet. Hela Landtmannanäringen nedstörtades således från den höjd, dit den hunnit.
M:ts Bef:h:de, som en jemkning till likhet i Mantalspenningarne och deras förhöjande till 12 sk. personen skulle innebära en stor disproportion, i så måtto, att förhöjningen från 4 till 12 utgjorde 200 procent, emot det tillökningen från 8 till 12 endast uppginge tili 5o pro - Betänkanden. 181 cent; hvarföre K. M:ts Bef:h:de för sin del tillstyrkt, att, i händelse förhöjning komme att äga rum, denna måtte blifva proportionell, i stället för den åsyftade likheten, som torde blifva nog tryckande. Lagmansoch Häradshöfdinge-r antan utgöres mycket olika. I Kopparbergs^ IVäsgärds och Säthers Läns Fögderier utgår den med 3 sk. på Matlaget, med undantag af Gagnefs Socken i sistnämnde Fögderi, der 16 sk. betalas för hvarje Soldate-rote. I Nedan-Siljans Fögeri erläggas, efter öfverenskommelse, i ett för allt årligen R:dr 5l: I. 6. i Ofvan-Siljans dito „ 38: 15. 6. med undantag af Serna Socken, som aldrig betalt någon sådan ränta. I Wester-Bergslagets Fögderi erläggas Lagmanspenningar med 3 sk. och Häradshöf dingeräntan med i sk. af Matlaget. I Wester-Dahlarne, den förra äfven med 3 sk., men den sednare med endast 8 r:st. Tingsgåstnings-penningarnc uppbäras directe af Domare och Nämnd, och utgå dels efter B.otar och dels efter Matlag till olika belopp, 3a och 24 sk. per llote samt 3 till och med 10 sk. af Matlaget.
Prof. 1834 och i835 S Sami, 2 Afd. i gide Häftet. a. Bev. samt Allm.. Besv^och Qecon.-TJtsIt» Ulåtanclde lV:o lo. en gång från Norrige lill Sverige införas, inskränkes till högst 2 kannor. Dock varder detta Rikets Högloflig© Ständers, upplysta pröfning underslälldf. Stockholm den 7 Februarii i835. NT: o 1 o. Antom till Exp. Utsk, den g Febr. Utidt ande, i anledning af Riksdags fullmagt igert frän Stockholms Lån Nils Insulins motion, om afhjelpaude af vissa hinder jör seglationen emellan Roslagen och Hufvuddaden. Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin har uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial framställt de hinder, hvaraf den del af Roslagens invånare, som idka sjöfart, efter nu gällande Seglalionsoch Tull-Författningar, skola vara besvärade, dels derigenom att, å allmogens båtar af i5 lästers drägtighet och derutöfver, Tull-pass för hemresan mäste i Stockholm tagas, dels emedan odäckade båtar och fartyg mäste vid inrikes seglation anlöpa Blockhus-udds Tullkammare, eBuru de redan undergått tullbehandling i inloppsorten samt betalt alla afgälder, och dels genom skyldighet att, vid utgåendet från Stockholm till Rikets norra provincer, för afherntning af dessas träd varor och andra producter, anlöpa Utlopps-Tullkammaren, samt yrkat, att alla dessa hinder för allmogens sjöfart mätte i möjligaste måtto undanröjas. Då likväl de Städganden och Författningar, sorn föreskrifva controler för inrikes sjöfarten, äro af helt och hållet administrativ egenskap och kunna* af Kongl. Majit ändras eller upphäfvas då sådant befinnes nödigt och förenligt med tillbörlig säkerhet för missbruk och underslef, hafva Utskotten, ansett sig, böra tillstyrka, B evsamt Allm.
Förarbete li %r p&amp;g&amp; för utarbetandet af en ny Tyondelov och ny lag för agenter. Men redan nu har dock frin dansk sida ett vackert inliigg till förmån för v h a svenska flickor - gjorts af Dansk Kvindesacrsfund, som genom sitt avtorisec-ede Fmte7contor med största intresse arbetar äfven för dem. Det var detta samfund, som först fäste Fredrika-Bremer-Förbundets uppmärksamhet pi % den dåliga behandling, för hvilken de svenska flickorna ofta vor0 utsatta vid ankomsten till Köpenhamn. Samfundets derefter visade välvilja. och tillmötesgående förtjäna ock varm tacksamhet af alla svenska man och kvinnor, som hafva hjärta för våra.stackars utvandrande landsmaninnor. - Den af Fredrika-Bremer-Förbundet tillsatta komitén för motarbetande af svenska t j änstflickors intvandring till Danmark utsände under våren 1889 till alla pastorsembeten i södra Sverige anvisningskort ii Dansk Kvindesamfunds avtoriserede Fastekontor, och det har visat sig, att dessa anvisningskort varit ganska flitigt begagnade. Under tiden nov. 1889 fingo enligt underrättelse derifrån 98 svenska flickor genom kontoret plats i Köpenhamn och 28 plats å landet. 10 flickor hade bott fritt å kontoret intill dess plats anskaffats eller de återvandt till hemlandet. Dessutom har kontoret i öfrigt hjälpt med råd och dåd. Så t. ex. berättades, huru två svenska flickor, som sago hyggliga och anstandiga ut, inkommo å, Dansk. Kvindesamfunds kontor och bodde der flera dagar, men de ville gärna hafva plats å samma ställe och i Köpenhamn, och det var derför svalrt finna plats &amp; t dem. En dag mötte de en fru, som lofvade dem stor lön, fri resa och andra förmåner. Hon följde dem till kontoret, men då hon der ej ville uppgifva sitt namn, afråddes flickorna att anförtro sig A t henne. Efter en stund gingo flickorna ut, och frun stod då kvar utanför vantande p&amp; dem och öfvertalade dem till att säga ja.
förrådskammaren befintlig gobelinvafilad frhn 1500-talet, kopierad af f m .Kerstin Clnsoqz, född Petre, vafd af Hamn Person, återger på det lyckligaste satt mönstret, frukter och blonimor, i ' dessa injiika sammansmältande fargnyanser, som tillhöra, le grand art » inom väfnadskonsten. Utom denna portiere exponerar Hand. Van. i ' damernas utställning. en miwlre gobelh, qfsecld till eldsktirnz, afveii den ett bquilclraiisvardt fint utfördt fruktocli blominijnster, komponeradt af flöken A p e s Bmntiqzg och vafdt af föreningens skickligaste vafverska, Kanza Nikon. Men äfven inom andra afdeliiingar af den svenska utställningen komma Hand. Vän. gobelinvafnader att tala högt om våra konstvafverskors skicklighet. Har bör då i främsta rummet nämnas de praktfulla stolsöfvwdrage~z till de förgyllda .s. k. Malsåkersstolarna, beställda för Nordiska museets rakning och afsedda för det s. k. Carl den tolftesrummet i svenska utställningsbyggnaden. Motivet till. dessa gobeliner a r direkt kopieradt från ett mönster från 1600-talet. Det .framställer riksvapnet jämte kiinglignt nanmchiffer i silke och guld mot en matt broilsfärgad botten. - SoJ ' a ' y1 i det af Stockholms Handtverksförening exponerade skrifruininet prydes likaledes af Hand. Van: s gobeliner, ett i grönt hållet särdeles stilrent mönster med frukter och f iglar. Gobeliiivafveriet liar dock ej många frainstallare i vårt land, desto egendomligare ar det, att man finner en sådan i folkets led. En mindre golielinvlif afsedd till en skärm eller stol ined ett i rika blomornament Iikllet mönster, utsökt t.ill sk väl utfiirande so111 fargbeliandling, tilldrog sig på utställningen mycken uppmarksanihet.