Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den outtröttliga glädjeflickan var så trött efter resan, att hon icke kunde tala förtroligt till sin mor; men med sin älskare stämde hon möte om natten. Och dagen efter steg hon sent upp, och förmiddagens timmar släpade sig som sniglar framåt. Och alltjämt stod han själf mellan en mor och hennes hjärtebarn, som befallt honom stanna. Han såg den gamla prinsessans upprörda ansikte, hörde kyliga, konventionella repliker växlas, kände med sina egna nerver moderns djupa smärta och dotterns kalla likgiltighet – och blygdes öfver henne och sig själf. Han tänkte på sin egen mor. Dagar och år ha gått sedan han såg henne, men hur långt lifvet än fört honom bort från föräldrahemmet, aldrig skulle han kunna behandla henne som en främmande människa. Aldrig skulle han kunna se henne, utan att öppna sin famn för den gamla, kyssa hennes vissnande kinder och stryka med sin hand smekande öfver hennes panna. Vid detta möte mellan en mor och hennes barn växlades icke ett hjärtligt eller förtroligt ord och icke en smekning. Och när vagnarna framåt eftermiddagen kört fram, och Mathilde, alltjämt i den främmandes närvaro, bjöd farväl, var moderns ansikte så blekt och förgrämdt, så fullt af ångest och onda aningar, att han själf, gripen af en isande beklämning, glömde sitt löfte och smög sig bort. De få ord, prinsessan af Wales yttrade, då hon blef ensam med sin dotter, hade Mathilde efteråt med ett likgiltigt småleende upprepat. Sedan dess ringde de honom ständigt i öronen som ett rop af förtviflan, en vanmaktens sista bön: – Hvad du än tager dig till, rör icke vid Bernstorff! Minns hur högt din far värderade och älskade honom. Blixtarna ljunga öfver Elben, och knallarna följa tätt på hvarandra. Ovädret kommer närmare, stora regndroppar falla på den hvita sanden framför hans fötter. Han rör sig icke. Hon är ung, och hon älskar af hjärtat! Hon är en kvinna, gripen af en stor passion; är därför hård och känslolös för allt, som fordom haft del i hennes hjärta. Sådan är kärleken! En nobel passion! Blinda drifter som rasa! Dans af nakna nymfer och satyrer i skogen omkring ett flammande bål, Hej, hej! Låt instinkterna blossa!
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets nedannämnda Memorial och Utlåtanden: M 46, angående 171 § i nu gällande Banko-reglemente; JV2 47, angående föreskrifterna i Irsta artikeln al Banko-reglementet; J\2 48, i anledning af förre Handlanden J. A. Carlqvists ansökning om eftergift af upplupen ränta å en till Bauko-diskontverket inbetald skuld; JVf 49, i fråga om ett al förre Apothekaren C. PLidmans hustru Jenny Lidman, född Benzelstjerna, gjordt ackordsanbud; ,M 50, angående föreskrifterna i 8:de artikeln af Banko-reglementet; och JVe 51, i anledning af väckt motion att granskningen af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning hädanefter må verkställas af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag, JVs 371, af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 5 dennes, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att instämma i Bonde-Ståndets vid pröfning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 34, i anledning af dels Kongl. Maj;ts nådiga Proposition med förslag till ny Jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt, fattade beslut angående §§ 1, 3 mom. 2, 9 morn. 2, 14 samt 21 mom. 3 uti det af Utskottet framställda förslag till Jagtstadga. Sedan af meddelade Protokolls-utdrag blifvit upplyst, att 3:ne Riks-Stånd redan fattat sammanstämmande beslut rörande berörda delar af Utskottets förenämnda förslag, fann Preste-Ståndet ifrågavarande inbjudning icke föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Frän Vallo fl. Borgare-Stdndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Banko-Utskottets Betänkande M 45, med förslag till förändrad uppställning af föreskrifterna angående Bankens metalliska kassa, m. m.
Utsk. säger: ”Att de betydliga räntor, hvilka äro såsom augment åt rusthållare anvisade för rustningens uppehållande, jemväl böra, på sätt nästlidne riksdags StatsUtsk. föreslagit, till statsverket ingå och med contant ersättas, anser Utsk. vara alldeles nödvändigt, så - 512 Den 15 Maj. vida den ifrågaställa åtgärden skall kunna erhålla den fullständighet, som ensamt lemnar visshet om en allmännare belåtenhet med förändringen. När alla andra räntegifvare, i afseende på åliggande utskylder, ställas i lika förhållande, vore det, enligt Utsk:s tanka, i hög grad olämpligt, om en class af dem, eller de, hvilka utgöra räntor, anslagne till rusthällens understöd, skulle qvarstå uti en fördelaktigare belägenhet än alla de öfrige.” Delta argument kan således äfven tillämpas på de hemman, som utgöra tertialtionde, ty, ifall PresteSt:s tertialtionde icke är inberäknade, komma äfven de hemmanen att befinna sig i ett annat förhållande, än de som lemna sina räntor till militie-indelningshafvare. För min del anser jag det mindre betydande, och mäste göra Utsk. den rättvisan, alt förslaget är mycket väl ntarbetadt och mycket försigtigt stäldt, samt utan ali jemförelse det bästa som framkommit i detta ämne. När emedlertid riksdagen är så långt framliden och man troligen icke har tid med en återremiss, samt då nu Utsk. säger sjelf här, att saken icke kan verkställas; — ”Enär en så vigtig och uti invecklade, med hvarandra sammanhang ägande, förhållanden ingripande förändring, som den ifrågavarande, måste vid verkställigheten föranleda vidlyftiga utredningar och medföra pröfningar af sä mänga loenia och personella frågor, att man ej kan förutse huru läng tid härtill möjligen åtgår, anser Utsk. alt beslutet om tidpunkten för förändringens sättande i verket lämpligast bör öfvcrlemnas åt K.
Jag ville nemi. härvid erinra, att Hr Rosenblad tverlom i delta fall baft ganska goda ögon ; ty sannolikt bär lian endast läst de tidningar, hvilkas åsigter närmast öfverensstämma med hans egen, och i dessa tidningar har han verkligen ganska ofta funnit allenast den ena sidans satser och meningar framställda. Men om sådana tidningar tyckes man här ej vilja erinra sig någonting; det är blott de tidningar, som försynda sig genom en förarglig opposition, hvilka här äro skott-taflor för de mest bittra anfall. Gr. Sandels: Då flere ledamöter framställt sin ön skan, att R. o. Ad. mätte bifalla det af mig uti reservationen gjorda förslag, med den förändring, att referenternes antal deruti bestämdes till en eller flera, i stället för a:ne, så har jag ingenting att invända deremot; man anser likwiil att en eller t vän ne vore fullt tillräckligt; ty dä blott den ene sitter vid prot., så liar den andre, såsom jag i min reservation anfört, alltid tillfälle att utskrifva sin resumé. Jag skulle derföre tro, att då den ene sitter vid prot. på förmiddagen, så hinner han att uppsätta det på e. m., då den andre sitter vid protocollet. ^Fördelen af detta förslag vore, att referenterne kunde rådgöra sig med talarne och äga tillfälle att collalionera resuméerna med cancclliels handlingar; hvilket tillfälle lidningarnes referenter sakna. — Att åter få personer, som kunde fullgöra dessa åligganden till R. o. Ad:s nöje, tror jag ej skulle vara särdeles svårt, då tiden kommer alt utse dem. Desse borde tilläfventyrs icke vara representanter. Här bar af en ledamot, som jag nödgas besvara, blifvit yttradt, att det förslag jag uppgjort, i anseende till kostnaden, icke skulle vara möjligt att verkställa. Jag nödgas då återkalla i minnet hvad jag uti min reservation yttrat, alt Ridd.cassans fond är så stor, att den ökas med 9000 r:dr b;eo årligen. De fleste talare hafva fästat sig vid de 1000 r:dr, hvartill denna behållning går, örn medlen endast gifva 5 proc. ränta.
Nej, först måste man se sig om i verlden, anställa jemförelser och öfverväga, om man inte kan få en bättre. På det enfaldiga viset gick ändå er mors och er fars förlofning. Simpel adjunkt var han, när vi förlofvades, fast han nätt och jemt blef kaplan till bröllopet. Sedan ha vi ändå gått ganska bra vår verld igenom, Gudskelof. Eller huru tycker du sjelf, min gubbe lilla? Äro icke vi ett lyckligt par. Prosten, som inträdde i detsamma, drog några längre rökar ur sin ofantliga sjöskumspipa och svarade: Den frågan hade kunnat vara lämplig för ett antal år sedan, då vi båda voro yngre; ty nu äro vi nästan för gamla, för att icke vara lyckliga. Men till en annan sak. Jag hade nyss bref ifrån Otto; han har nu undergått sin kandidatexamen, och säger sig skola inträffa här en af dagarna. Har Otto redan undergått sin examen. Och huru många röster kom han sig till? Prostinnan gjorde denna fråga isynnerhet för att få veta, om Otto hade fått, såsom hon hoppades, mera röster, än prostsonen ifrån grannsocknen. Vara fruntimmer, Agatha lilla, och tala om röster! Tills vidare lemnar jag din nyfikenhet obesvarad svarade prosten, sålunda afspisande sin fru och läsaren Jag måste medge, att jag icke förstår mig på sådant, men Otto säger det mig kanske menade gumman småskrattande. Prosten var en femti års man af ett ärligt, hurtigt och intagande utseende och hans inre svarade deremot. Han var redbar, utan att urarta till pedanteri. Guds ord predikade han icke af vana eller för att det alltid så brukats utan af den renaste öfvertygelse, lika skild från ljumhet som svärmeri. Derjemte var han en vettenskapsman, som, oaktadt de tillryggalagda femti åren, roade sig med att studera de gamla språken eller tillochmed lösa mathematiska problemer. Han ville följa med sin tid och tillät t. ex. icke sitt bibliothek att befinna sig i samma skick som i hans ungdomsdagar, utan för hvarje år ökade han det med nyare arbeten och det i nästan hvarje vettenskaplig gren, ja äfven i skön litteratur.
Uppläst hos Ridd. och Adeln d. 29 Juli,'. Prest-Ständct den 29 - Borgare-Ständet d. 29 « Bonde-Ständet d. 29 Gtsrmägtigste Allernädigste Lsnung! ^)a Riksens Ständer wäl icke anse sig kunna understödja den af någre Riksdags - Fuilmägtige fran Gottland utträde önssan, om Spannemölö-Magaziners anläggande derstädes genom Allmänna Magazins-Dircctionens försorg, fa likwäl Riksens Ständer i anledning häraf inför Eders Kongl. Maj:t nedlägga den underdäniga önssan, att i anseende till möj - Den 29 Julik. -04Z ligen inträffande mlsswäxt pa nemnde O och hindrad communication med Fasta Landet, Eders Kongl. Majit Nadigff mötte täckas till understöd för Gottlands Jnnewanare uppdraga Dess Befallningshafwande, att genom tjenliga och tidiga föreställningar uppmuntra Oos Jnnewanare, att anlägga fa kallade Socken - Magaziner såsom den enda utwagen^till hjelp wid inträffande Spannemalsbrist. Riksens Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 29 Julik. Prest - Ständet den 29 - , Borgare-Ständet den -.9 Bonde-Stänget den 29 - , Stsrmägtigste Allernädigste Lsnung! 3 anledning af wäckt Motion om fördelarne deraf, att Wisby Stad blefwe med Nederlagsfrihet försedd, fa Riksens Ständer, som finna en sadan Författning uti 42 Mom. Z4 §. af Riksdags-Bestutet den 2 Ma> 1810 redan i underdånighet tillstyrkt, med åberopande häraf underdanigst anhälla, att Eber Kongl. Majit täcktes fast^Dess Nådiga uppmärksamhet pa hwad Riksens Ständer salunda i underdånighet önssat.
St:r framlägga förslag till ny lagstiftning i detta ämne. Jag tror att Utsk. haft för en sådan framställning tillräckligt skäl i de aflemnade motionerne. Hade Utsk. af egen erfarenhet velat hämta skäl för en dylik framställning, så hade sådana icke heller saknats. Jag vill anföra några exempel derpå, att den nu gällande lagstiftningen, just i följd af sin mindre praktiska tillämpning, blifvit alldeles olämplig för samhället. Jag beder att få erinra om det årligen återkommande BöndagsPlakatet. Jag är öfvertygad, att, då det upläses i den Svenska församlingens kyrkor, det drager till sig åbörarnes upmärksamhet och hjertan: men om jag icke missminner mig, förekommer i slutet af samma Plakat, att K. Befh:de i Länen och ÖfverståthållareEmbetet i Stockholm äga tillse, att detta påbud noggrannt efterlefves. Jag erinrar mig likväl, att dagen före 3:dje Böndagen år 1853 annonserades i en här uti staden utkommande daglig tidning, att icke mindre än 10 ångfartyg skulle afgå på lustresor kl, 10 f. m. samma dag, eller vid den tid då det ringdes till gudstjenst. Jag hemställer, om detta är ett upfyliande af vår lagstiftning, som eljest i delta hänseende är ganska vacker, om denna lagstiftning är praktisk, och om man vid sådant förhållande icke bör söka att göra den mera tillämplig. Hvad för öfrigt angår Stockholm vill jag nämna, att det icke så sällan inträffar, att vid den timma, då det Lördagsaftnarne kl. 6 ringes för Sabbathens inträde, vid hvilken lid Stockholms pastorer hafva naltvards-ungdomen samlad, man hör musik från Strömparterren, hvilken drager det unga sinnet åt det hållet. Jag tror att om Utsk. kastat ut sina blickar skulle det hafva funnit sanningen af hvad jag här upgifvit. Helst önskar jag återremiss, men inskränker mig till endast bifall å det förslag, som inom öfriga Stånden blifvit väckt, och, enl. hvad jag tror, redan är af dem bifallet. Förslaget lyder sålunda: »att R. St:r måtte ingå till H. M. Konungen med en underd. skrifvelse derom, att K.
När nu, enligt Utsk:s förslag, endast desse fem personer uro berättigade att Ljuda till att skingra folksamlingen; så anser jag ett sådant stadgande vara alltför inskränkt. Jag tror, att om man vill varna i tid för att förekomma större olyckor, så vore det nödigt, att ett större antal personer ägde en särlan rättighet. Jag föreställer mig, att hvad Konungens Bef:h:de i egen person vid sådana tillfällen kan göra, måste han äfven kunna uppdraga åt någon annan; såvida man icke vill, att hvarje organ af den offentliga myndigheten och af polismakten skulle äga samma rättighet som lian. Jag tror ej, att någon våda deraf skulle uppstå; vi hafva redan uti allm. lagen åt kronolänsmän gifvit en sådan rättighet genom tillåtelsen att vid marknader, auetioner och slör - Den 17 October e. m. 4 «7 större samqväm hålla ordning. Denna ordnings hållande synes 111ig ufven förutsätta måklén att kunna åtskilja en folksamling, när lian ser att oordning uppstår. Jag skulle åtminstone vilja föreslå, att Utsk. i yrde §:n Jemnade något afseende derå. Jag föreställer mig äfven, att om också civil myndighets personliga makt vore vida större än den nu är, skulle den möjligen ändock kunna vara otillräcklig. Jag har trott mig finna, alt uti andra landel' gifves det en stadie, der civil myndighet öfverlåter åt den militära makten att göra och låta hvad sorn liefinnes vara nödvändigt till oordningens stillande. Jag har hört omtalas, huru man stundom, vid sådana tillfallen, sätter en ort eller stad i be* lägringstillstånd, och föreställer mig att dessa sammanskockningar kunna ske så planmessigt, så itereradt, att det icke är möjligt för någon civil myndighet att ensam söka hindra den. Jag tror det vara nödvändigt, med så spridda myndigheter, som vi i vårt land äga, att den civila makten får tillkalla biträde af militären, och anser att oundvikliga vådor derigenom kunna förekommas. Jag liar trott mig häruppå böra fästa Utskts uppmärksamhet, i händelse en återremiss skulle komma att äga rum. Uti 2:dra §:n heter det:
Smidom dessa våra Bergborr och våra Svärd till Plogbilar — gifvom hf och frihet åt våra Nät ingar — inskränkom vår Luxe — i ordning stabom vårt Peningevasende — upprättom allmänna Crediten — Säkerhet och förtroende Medborgare emellan; och se! Dessa äro de C;nder, hvarifrån ensamt skola tillflyta oss Medborgerlig vältrefnad och Politiskt anseende, Den X 3 Felruarii. 34? Herr Grefven och Landt Marskalken hemställ» de, att så väl Friherre Anckarsvärds ofvannämnde Memorial, som de i anledning deraf na afgifne Yttranden måtte till Statsooh Banco-Utskotten remitteras; hvilket bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 13 Fe« bruarii i{Ji8> S. D. Remitterades Till Stats-Utskottet Fyra särskildte af Friherre von der Lanken von Wackenitz, Fritz, samt Herrar Cederskjöld , Pehr Gustaf; Hederstjerna, Erland, och von Stahl , Samuel, ingifne Memorial, innefattande Anmärkningar vid Friherre Anckarsvärds, Carl Hinric, den 9 sistledne Januarii till Stats-Utskottet remitterade Memorial, angående förminsk. ning af den indelta Arméen. Ut supra. S. D. Remitterades Till Riddarhus-Utskottet i Ett af Herr Reuterskjöld, Adam Didrich, angående de af aflidne, öfverste - Lieutenanten 346 Den I3 Februarii. C. G. Reuterskjöld donerade fonder, ingifvit Memorial, med anmodan till Utskottet, att, i anledning deraf, samt i öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns den 27 sistledne Januarii, förmiddagen, fattade beslut, vidtaga den åtgärd, som kunde anses nödig. Ut supra. SD. Remitterades Till Statsoch Banco-Utskotten:
R:dr ari,; börande eti sådan ersättning, i händelse Götheborgs Police-inrättning varder åter inskränkt till sjelfva Stadens område, genast upphöra. Hvad sedermera angår Riksdags-fullmägtiges yrkande, att den af Götheborgs Stad sedan sista Riksdag bestridde kostnad, i och för den Staden icke egentligen tillhörande fångvård, måtte af Statsverket godtgöra-s; så, och då Riksens Ständer uti anderd, skrifvelse af den a7 April 1818, erkänt behofvet af anslag för de ökade utgifterne till denna fångvård, samt bestämt ett sådant anslag till 1500 R:dr årligen, hvilka E. K. M. likväl ansett icke kunna utgå, enär de Titlar, hvarå anvisningen skett, dertill icke lernnade tillgång, hafva Riksens Ständer godtfunnit att den sålunda yrkade ersättningen bevilja och de dertill erforderliga 7500 R:dr vid den blifvande Statsregleringen uppföra låta. Riksens Ständer framhärda etc» no TJnderd&niga. Skrifvelser. Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 5 Maji 1823, Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. ist Riksens Siänders underdåniga Skrifvelse, angående Landtoch Sjå-trouppers transporterande sjöledes. S. A. K.
Jag hoppas att, vid ett sådant förhållande, BevillningsUtskottet nu icke besväras med någon remiss. 57 H. >-* 260 D e n i B J a n 11 a r i i f. m. Ilans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridder,skåpet: och Adela biföll, att Friherre Åkerhjelms anförande, jemte de af åtskilliga Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, finge remitteras lill StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten i sammanhang med den af Ridderskapet och Adeln den i3 dennes f. m. beslutade återremiss af bemälte Utskotts under N:o 109 afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om åtgärders vidtagande till fårskötselns och ullproductionens befrämjande i Riket. Ropades Ja. Herr Danckwardt, Magnus Georg: Jag var icke här tillstädes, då Friherre Fredrik Boije föreslog Ridderskapet och Adeln att inbjuda MedStånden till deltagande i Ridderskapets och Adelns beslut i frågan om införsel för skatterättsfordringar i hemmanen under Ädelforss Guldverk åt Herrarne Adlerbrandt och af Wetterstedt; men jag har sedermera inhämtat, det Friherren, då bland annat, yttrat följande: ”1 förbigående torde ”jag få nämna, att Allmänna Beredningen ”nyligen, på just samma StatsSecreterares, ”Herr Danckwardts, föredragning, tillstyrkt ”att skatterättsfordringar, hvilka ägdes af ”LandsKamereraren Fischerström, skulle få ”införselrätt uti ett i Halland beläget, till ”Kronan hemfallit hemman; detta skedde Den 18 Januarii f. m. 2G1 ”allt, utan att raan ifrågasatte, det Rikets ”Ständer häröfver skulle eller behöfde höras.”
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Krigs-kollegii ombildning till en Arméförvaltning, (U. A.) Från samtliga Riks-Stånden har till Utskottets behandling blifvit öfverlemnat en den 21 sistlidne April till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, (N:o 105), deruti Kongl. Maj:t erinrat, hurusom Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 25 April 1857 anhållit, det Kongl. Majit täcktes förordna en Komité af sakkunnige personer för att afgifva yttrande och förslag, huruvida och på hvad sätt en sådan förändring uti styrelseverkens och förvaltnings-myndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, som, i öfverensstämmelse med de grunder, hvarpå den så kallade departementalstyrelsen hvilade, beredde en dylik organisations närmare sambaud med Stats-departementen, äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling, i förening med nödig säkerhet; samt att Kongl. Majit derefter ville, med delgifvande af nämnda förslag, framställa den nådiga Propositionen i ämnet, som kunde finnas af behofvet påkallad. Den i sådant afseende, genom nådigt Bref af den 19 Juni 1858, tillsatta Komité hade den 26 Maj 1859 afgifvit sitt underdåniga betänkande, hvilket, till trycket befordradt, innefattade redogörelse, bland annat, för denna Komités åsigt med hänseende till Krigs-kollegii organisation; och hade Krigs-kollegium under den 29 November samma år häröfver sig i underdånighet yttrat. Vidare och sedan Kongl. Majit under den 16 Juli 1861 tillsatt en Komité för utarbetande af betänkande uti åtskilliga Landtförsvaret rörande frågor och till denna Komités ytterligare utredning öfverlemnat frågan om Krigs-kollegii ombildning, Bih. till B. St.
Grund-Capitalets hufvudstyrka synes hafva uppkommit genom de tillgångar, sorn, ehuru icke disponibla vid 1810 års Stats-Reglering, likväl då verkeligen funnos och uti vederbörliga räkenskaper balancerades, samt sedermera småningom, dels medelst ersättning och dels genom afföring å de då och derefter beviljade Anslagen blifvit åter rörlige. Såsom bidragande till Capitalets ökande torde jemväl kunna hänföras den omständigheten, att Öfverskotter vid Stats-Regleringar före år 1816 dit ingingo, äfvensom att Allmänna Magasins-Fondens fastigheter och inventarier dit öfverlåtits till större belopp än Stats-Verket aflemnat. Stats-Verkets till lliks-Staten behällne Inkomster. Ordinarie Inkomster: Ordinarie Ränta .. 2,390,340:23. 6. 2,504,317: i. i. Afrads Spanmål 269,229:28.— 307,578:25. i. Ytterligare tillkomma: D:o d:o lösen efter bestämda priser 389: 8. io. 348:45. io. Arrende-Medel 17,373:12. Avesta Kopparoch Manufactur-TuLL . Tiondeoch Hammarskatls-jern Svafvelbruks-Tionde Mantalspenningar ... Lagmansoch Häradshöfdinge-Ränta . Brisler. Ordinarie Ränta ... Afrads-Spanmål Tionde d:o Arrende-Medel Tiondeoch Hammarskatts-jern . Alun-Tionde .. Svafvelbruks d:o Mantalspenningar - Lagmansoch Häradshöfdinge-Ränta . Gernings-ören Sterbhus-Afgift Bötes-Medel Ca valleri - Regemen ternes Häst - V acance Spanmal . .. Tillfällige Rote-Vacance-ocliMötes-Afgifte Knekte-Rotefrihets-Medel BåLsmans-Vacance-Afgift Krutoch Salpeterförsäljnings-Medel Nummer-Lotteri-Medel Control-Stämpel-Medel Båkoch Lois-Medel Observations-Medel .
Ja, ja, välsignadt barn han ock” – här höjer Gertrud sin röst, på det Hennes Nåd ej måtte anföra något till Sali Patrons älskling, Ludvigs försvar. ”Men Herr Gösta den beskedelige Herr Gösta – I kan si en når en vill me sitt bleka alltför vackra ansigte, å sin alltför stora beskedelighet, å di ögona! di ögona! så granna, så klara, å ändå som andras som gråtit.” Gertrud far tvers öfver näsan med högre fliken af sitt gulrandiga förkläde, men om hennes små, runda, gråbruna ögon voro granna, så hade de åtminstone icke gråtit. ”Hennes Nåd ville hört den förbannade, Gu förlåta mina synder, Grefvinnan på Högesta. Ne – nej –men –kommer inte hit – te tacka för alla Hennes Nåds allra första visiter till sin Niers – å Sali Patrons allt besvär – knäckt nog honom då me – inte tåla höra Hennes Nåd ha Herr Gösta. Just en Mor för lik söta Fröken Elin kan man säja! — Äntelitt ändå töras komma till Högesta – för hög tro på nået kan en tro. – För i den beskedelige Herr Göstas trädgård” – detta framhviskas i Hennes Nåds venstra öra – ”Hennes Nåd vet väl, gå di å hålla sej i hand, å många på gåren ha sitt ut. Bara allt för god – kånde gerna knipas lite blåer – men sonen som allti skålle krusas å hans stycke till Grefvinna görat nog i ställe – Just rätt åt henne! Gu förlåta mej så visst.” ”Och förlåte den stackars Grefvinnan och oss alla, våra fel och brister”– tillägger nu Fru Wahl såsom bordsbön, efter slutad måltid. Gertrud lyser Hennes Nåd in i sängkammaren. Lycka är emedlertid att Gertrud, sedan hon afklädt sin Fru, öfver natten retirerar sjelf till rummet näst intill! Annars skulle hon ansett sig föranlåten att strängt beifra det sätt, hvarpå Frun tillbringar de timmar, som af rikt, samt ej af gikten plågadt folk böra sofvas bort. Fru Wahl kan nämligen icke somna – men det är den visa Jungfru Gertruds eget fel.