Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid betraktande af denna fråga, är det helt enkelt att tillse, huruvida dermed kan vinnas något resultat, och huruvida det skulle kunna anses passande under närvarande omständigheter. Att en sådan åtgärd skulle leda till någon nytta, derpå tviflar jag. Om meningen blott är att få den andra sidan af saken belyst, så finnas redan tillräckliga materialier lill en sådan belysning. RiksStms prot. och reservationerna vid Const.TJtsk:s betänktn innehålla rikhaltiga materialier, för att vägleda det Const.Utsk., som naturligtvis måste komma att handlägga frågan, och hvar och en annan, som önskar upplysning i ämnet. Än mindre tror jag, alt just under närvarande omständigheter den ifrågavarande åtgärden kan anses lämplig. Skälen härför behöfver jag icke upprepa; de äro ofta förut sagda. Jag vill dock betrakta saken från en synpunkt, ur hvilken den icke blifvit sedd. Man må nemi. komma ihåg, 148 D e n ii Juni. ull egentligt sältet, hvarpå grundlagsförändringar böra ske, är det, att endast Coust.Utsk. skall äga första rösten i sådana frågor. Enskilde riksdagsmän få icke väcka motion derom i Stånden, och K. M:s propostr ang:de grundlagsförändringar få icke i Stånden discuteras; med ett ord, Const.- Ulsk. ar den auctoritet, som alltid först bör yttra sig öfver dessa frågor, oell en deliberation, sådan som här föreslås, strider således åtminstone mot andra af våra grundlagar. Är åter meningen blott att inhemta Konungens tanke i frågan, så anser jag det lindrigast sagdt vara olämpligt, att den ena statsmakten påminner den andra om en sådan sak. Lika litet som jag tror att Konungen skulle finna det passande att göra framställning att R. St. ville fästa deras uppmärksamhet på ett ämne, som de måste pröfva, lika litet bör denna statsmakt på ett sådant sätt handla mot den andra. Vi hafva alla den öfvertygelsen, alt Konungen inser behofvel af en representationsförändring, och med denna öfvertygelse slår det väl tillsammans att motse, det Konungen af egen drift täckes vid nästa riksdag gifva sin tanke tillkänna, i händelse det nu hvilande representationsförslaget icke skulle gå igenom.
Förslag till närmare bestämning af tiden för motioners afgifvande; Antogs. S:o. Förslag lill ändringar och tillägg uti 56 och 81 88 R. F., samt l inom. 29 8 3 mom. 49 § och 73 8 R. 0., rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne. Serskildt togos i öfvervägande de uppställda alternativerna. N:o 1. antogs icke; och N:o 2 antogs. 9:o. Förslag till ett tillägg uti 72 § It. F.; Antogs. 10:o. Förslag till ändringar och tillägg uti 11 mom. 1 8 Trvckfrihets-Förordningen, rörande aflemnande af exemplar af Tryckpressens alster till åtskilliga Embetsverk och allmänna Biblietheker; Ståndet antog icke detta förslag; och Pro t.- Utdrag den 25 Januari 1851. 129 liro Förslag lill ett tillägg i 28 § R. F., angående befordran af utländske män lill vissa embeten och tjenster; N:o i antogs icke, oell N:o 2 ansågs, i följd deraf, förfalla. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillning.?-Utskottets Memorial, N:o 2. om antagande af tvenne Kanslister. S. D. Vid förnyad föredragning lades tili handlingarne meddeladt utdrag af Höglofl. Ridderskapet och Adelns protokoll den 1-3 dennes, innefattande dels remiss lil! Stats-Utskotlet af hr Guslaf Mauritz Stjernsvärds anförande, i anledning af Kongl. Majts nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, tillika med de, i fråga om detta anförande, afgifne yttranden, dels kommunikation till Med-Stånden af merberörde anförande samt hr Johan Peter Lcfréns och hr Oscar Magnus Fredrik Björnstjornas i ämnet lemnade yttranden. Frän Hederi'. Bonde-Ståndet.
Utsk. Uti.N:o 53. ”under vilkor af fortfarande säkerhet föi Iå, ’nebeloppet,” samt Stats-Utskottet, i dess öf. ver ej mindre högst berörde Nådiga Proposition än flere Motionairers Inom det Hedervärda Bonde-Siåndet i enahanda syftning gjorda hemställanden, till Rikets Högloflige Ständer afgifvande utlåtande, och sedan granskning af redovisningen för Creditiv-fonden* användande till ålskillige nödställda Provincers undsättning efter 1826 års missväxt dessförinnan Verkställd blifvit, framdeles kotnmer i tillfälle sig yttra i fråga om det anstånd, som med återbetalningen af den ännu resterande undsättningsskulden må kunna Rikets öfrige gäldbundne Län beviljas, och dervid afseende jemväl kommer att lemnäs åt de, serdeles för Elfsborgs Län, sig företeende bevekande omständigheter, anse Utskotten sig för närvarande icke böra lins Rikets Högloflige Ständer tillstyrka, att den här, med anledning af Kongl. Majus aflåtna Nådiga Proposition, för Skaraborgs Län föreslagne serskilda reglering må lill de öfrige Län, sorn för undsättnings-skulder ännu häfta, utsträckas. Några Ledamöters serskilda yttrandeti varda härjemte bifogade. Stockholm den 25 Maji 1829. Bil t.Statss. Allm. Besv.o.Oec. Utsk. Utl.N.o 33. 27 Reservationer: Af Friherre Cederström, Jacob : Utskottens beslut är icke ensamr stridande emot de vilkor för begagnandet af Crediti vet till undsättning vid inträffande missväxter, som Rikets Ständer vid 182? års Riksdag fastställt, utan innefattar jemväl tillstyrkan af beslut , medförande fördel för en del Skaraborgs Läns invånare . den andra, så väl der som i Rikets öfrige Län , icke fått tillgodonjuta.'
Besv>- och Ekom-Utskoilens Utlåtande, N-‘0 12'3. de icke tillstyrkt, att dessa förhör mätte ovilkorligen ega rom hvarje söndag, ut. n endast eler så ske kan, dels ock alt skyldigheten att samma förhör förrätta, icke hvilar å Presterskapet ensamt, utan åligger Piesten ock Skolläraren gemensamt, allt efter som den ene eller andre dertill kan vara ledig. Hvad serskildt angår förslaget derom, att ordet sockne-bibliotek mätte förändras till skol-bibliotek, så torde Utskotten få erinra, att skol-biblioteket, hvilket väl egentligen bör innehålla endast de för undervisningen nödiga skolböcker, roå«le utgöra ett oundgängligt inventarium vid hvarje skola, men att här icke är håga derom, utan om en samling af sådana nyttiga böcker och skrifter, hvilka både af ungdom och äldre personer kunna begagnas för att genom läsning utvidga redan vunna kunskaper. Den är således ämnad ■att efter skolgångens slut utgöra ett medel till sjelf-undervisning, så mycket nödvändigare, som äfven de bästa anlag och den varmaste håg, hvilken annars möjligen skulle föra långt nog fram på bildningens väg, utan ett sådant biträde skulle se sina framsteg i förtid stängda. Dessa sockne-biblioteker, sådane Utskotten tänkt sig dem, utgöra således ett ganska vigtigt-medel till folk-undervisningens befrämjande, ett nödvändigt supplement till sjelfva skol-under visn ingen. C§ >5 ) ^ afseende på Utskottens i 15 §. framställde förslag att, då enskild person vill inrätta skola, anmälan derom bör göras hos Skol-Styrelsen, har man yrkat, att detta stadgande måtte utgå, af den orsak, att anläggandet af dylika enskilda skolor eljest komme att bero på Skol-Styrelsens godtfinnande, hvarförutan Utskotten blifvit erinrade, att ett stadgande vore af nöden, hvarigenom bestämdes om och i hvad mon de af enskilde personer föreskrifne vilkor och bestämmelser för af dem, på egen bekostnad, inrättade skolor, borde iagttagas och uppfyllas.
Jag väntar mig att mina motståndare, för att försvaga vigtenaf de skäl, jag för denna nu uttalade åsigt kommer att framlägga, skola försöka att tillvita mig en skenbar ombytlighet i åsigter, då Lagalinien verkligen tillförene blifvit af mig förordad, och det är för atl genast ifrån början förebygga all verkan af ett dylikt argumentationssätt som jag ber att i Edert minne, Mine Hrr! få återkalla, att då år 1852 behofvet af jernvägsförbindelser inom det rika Skåne började att göra sig lifligt gällande och då jag, sättande mig i spetsen för denna rörelse, lyckades att för undersökningars verkställande sammanbringa en summa af nära 40,000 rdr rmt, samt efter en vidlyftig brefvexling oeh oerhörda ansträngningar lyckades förmå den utmärkte Engelske Civilingenjören Lionel Gisbonne att utförandet af dessa undersökningar verkställa, borde äfven denna ingeniör förses med nödiga instruktioner i afs:de på undersökningarnes ändamål och hufvudriktning. — Jernvägsfrågam var ännu vid denna tid allt för ny inom vårt land att man derom kunde göra sig en klar föreställning, att man kunde eller vågade för sig upkasta ett sammanhängande jernvägssystem.. Då såsom alltid inskränkte man sig derföre att tvista om banans ändpunkt. Hvarje stad åberopade i detta afs:de sina anspråk, sina företräden. Bet var ingen lätt sak att sammanjemka dessa olika åsigter, att göra frågan ifrån rent provinciel, såsom den ursprungligen varit, till en Sveriges angelägenhet, till en lifsfräga för hela vårt land. För att bringa den till en sådan ståndpunkt måste undersökningarna icke inskränkas inom Skåne allena. Man måste äfven ådagalägga möjligheten att sammanbinda de tilltänkta Skånska banorna med det öfra Sverige. En blick på kartan visade, att om man kunde lyckas att leda de Skånska undersökningarna in i Lagadalen, skulle detta ändamål vara vunnet. Inga svårigheter företedde sig då förr än vid nedstigandet i Wetterns vattenbäckar och dessa svårigheters undanrödjande lemnade man åt framtiden-.
Vidare och enär tillräckligheten af anslaget till skrifmaterialier och expenser för Justitie-Ombudsmannens och Tryckfrihets-komiténs Expeditioner icke synes fortfarande böra blifva beroende af här ofvan omförmälde berättelsers större eller min dre vidlyftighet samt tryckningskostnadernas derigenom föranledda belopp, så ock till åstadkommande af en ändamålsenlig förenkling i redovisningen för, äfvensom en förmodad framtida minskning uti dessa kostnader, får Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Fullmäktiges härom framställda förslag, hemställa och tillstyrka : a) att tryckningen samt häftningen af Justitie-Ombudsmannens årliga embetsberättelse^ likasom dess serskilda berättelser till Rikets Ständer vid kommande riksdagar, jemte dertill hörande bilagor, må verkställas genom Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret försorg, under förbehåll likväl, att den härvid erforderliga korrekturläsning kommer att hädanefter besörjas på samma sätt som hittills; b) att Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 407. 9 b) att Fullmäktige likaledes må få sig uppdraget att gå i författning om anskaffandet af det papper, som vid dessa handlingars tryckning erfordras; c) att samtliga tryckningsoch häftningskostnaderne för ifrågavarande berättelser med tillhörande bilagor må af Riksgälds-kontoret omedelbart godtgöras, utan afdrag å det till expenser för Justitie-Ombudsmannens och Tryckfrihets-komiténs Expeditioner beviljade anslag; och d) att de medel, som genom meranämnde berättelsers försäljning i bokhandeln kunna inflyta, må utaf Justitie-Ombudsmannen, hvilken fortfarande bör ega att härom foga anstalt, inför Fullmäktige serskildt redovisas. Stockholm den 31 Mars 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 1 April 1851, kl. 1 e. m Utlåtande, angående ytterligare anslag för del inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdagsarkiv. (Rgds Afd.)
Majit, med afseende, bland annat, pä den ej oväsendlliga förbättring och förkortning af allmänna landsvägen mellan Westerås och Enköping, som skulle vinnas genom bros uppförande, enligt hvad föreslaget blifvit, vid den söder om Nyqvarn belägna byn Östanbro, funnit den nya brobyggnad öfver Sagån, hvars uppförande af oundgängligt behof påkallas, böra till nämnda ställe förläggas; men då, hvad angår kostnaden för detta arbete, E. K. Majit den 27 April 1810 i nåder förklarat Sig vilja vara betänkt på beredandet af de till brons framtida ombyggnad erlorderliga medel, samt, vid slikt förhållande, häradsboerne icke kunde anses vara till uppoffringar för detta brobyggnadsoch deraf föranledda väganläggnings-löretag beredde, hvadan det af Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader väckta förslag om bäradsboernes åläggande att med en tredjedel af vägbyggnadskostnaden deri deltaga, äfvensom att arbetet borde genom en af dem vald arbets-direktion utföras, icke syntes vara lämpligt, har E. K. Majit, som ansåge ifrågavarande brobyggnad och dertill hörande väganläggning böra i sin helhet med statsmedel åstadkommas genom bemälde Styrelses försorg, med fästadL afseende ä den större varaktighet, som en bro af jern erbjuder, i nåder föreslagit Rikets Ständer, alt, på sätt ofvan är nämndt, til 40 Expeditions-liskottets Förslag till underd. Skrifvelse, I\’:o 175. ifrågavarande allmänna arbetens utförande, bevilja en summa af Femtiotvåtusen Etthundra R:dr, samt att, i anseende till förhanden varande fara för brons rasande, hela anslaget må anvisas till utgående under loppet af år 1864; hvarjemte och då, sedan brobyggnaden blifvit fullbordad och efter behörig afsyning godkänd, hinder icke borde möta för underhållskostnadens bestridande af Åsunda bäradsboer, E. K.
Denna fråga är i Sverige längre åtminstone lika länge afhandlad som i England, men har alltid mött samina hinder, samma skäl sorn jag uttalat. Jag misskänner icke ens i det minsta Judarnes goda egenskaper. Jag och många af Eder Mine Hrr känna Judar, som äro mycket aktningsvärde, som uträttat mycket godt, som äro mycket nyttige för dén ort, der de äro, och de, som vistas i Stockholm utmärka sig på ett beundransvärdt sätt genom den lukt och ordning de hålla bland sina stamförvandter. Hrr:ne se ingen af dem inför polisens skrank och icke heller någon Jude, som sölat sig i de brott, hvartill vår mobb nästan dagligen gör sig skyldig här i Stockholm, hvarest jag bott lämmeligen länge utan att jag erfarit sådant från Judarne. Jag förbigår den religiösa delen af frågan. Den hör icke hit, men den politiska har öfverlygat mig, att Judar aldrig kunna blifva fullkomligt medborgare i de länder, der de vistas, utan de förblifva evigt Judar. Jag vill icke trötta Edert tålamod Mine Hrr med uprepande af alla de skäl som blifvit sagda för och emot. Jag kommer att rösta för afslag å Betänk. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Genom. Hr Gr. Posses träffande yttrande är jag till större delen förekommen i den kritik af Utsk:s Betänk, jag hade tillämnat och vill således icke i andra ord uprepa de skäl, som blifvit anförda emot U(sk:s förslag. Jag Den 23 Februari. 273 Jag vill endast uppehålla mig vid en af de satser hvarpå Utsk:s Betänk, blifvit grundad!.
Men detta hjeltemod låg ej längre ur vägen, än att sådane Esprits forts snart växte upp öfverallt, liksom svampar ur jorden: och det som skulle förvåna blef snart så alldagligt, att man kunde vara frestad att anse det för platthet. – Men den, som ej kunde vara Esprit fort, måste likväl för all del, och för sitt sunda förnufts ära, åtminstone vara en liten smula fritänkare. Man fick mycket att anmärka vid åtskillige af förra tiders stora Män; ty det fanns säkra spår på, att somlige trott på andar och de mästa på djefvulens existence. Visserligen var det i deras oupplysta tider också en lätt sak, att vara stor Man. – Man tviflade i Moralen, man tviflade i Politiken, i Historien, i allt; men just ej i sin Philosophi; ty den var sjelfva upplysningens eget ofelbara medel. Tidehvarfvet antog högt namnet af upplysningens Sekel, till efterrättelse för alla kommande åldrar. – Den tidepunkt, då detta ljus var i sin fulla middagshöjd, kan man ej noggrannt bestämma. Men i allmänhet stämmer den in med Fransyska Encyclopedisternas regering i Litteraturen. Frankrike, liksom i de gamla korsstågen, gaf äfven nu exemplet och ägde den mäst lysande framgången i denna härfärd mot mörkret och fördomarna; derföre genljudade äfven dess beröm från ena ändan af Europa till den andra, och man kallade det bland alla de upplysta länderna för det upplystaste 4. – Då man betraktar hela detta väsende, så är detta det bästa som kan sägas till dess förmån: att, då också denna period nödvändigt skulle genomgås, det är väl att den är genomgången. – Men att denna Skepticism aldeles ej är af rätta slaget, om man betraktar den i massa, och undantar några enskilda försök, som förråda en grundeligare syftning, det synes deraf, att detta så mycket beprisade sunda Förnuft, denna redbara Philosophi, tviflade på allt; utan att det föll den in någonsin att tvifla på sin egen ofelbarhet och sundhet. I detta afseende var den beväpnad med en ogenomträngelig suffisance.
Vinner nej, antages tili conlraproposition Ridderskapet och Adelns beslut, alt nuvarande bestämmelser derå böra fortfara, nemligen vid införsel 10 R:dr och vid utförsel 1 R dr för hvarje 100 R:dr uppskattnings värde. 102:o Den, som godkänner Utskottets förslag, att å den vid artikeln Pelsverk eller Pelterier förekommande rubriken alla andra slag, skall antagas 5 R:dr värde, 32 sk. införselsoch 3 sk. utförselstull per skålpund, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages: (l:o alternativet) Borgare-Ståndets beslut. (2:o alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut. Vlennmon, katarinfich Sviskon, Pommeransknoppar och skal. Presteoch Bonde-Stånden hafva gillat Utskottets hemställan, alt å hvardera af artiklarne Plommon_, katarinoch Sviskon samt Pommeransknoppar och skal måtte bestämmas 2 sk. införselstull per skålpund; men som Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bibehållit nu gällande införselsafgifter, 1 sk. 6 r:stskålpun - *20 Bevillnings-Utskoltels Memorial, N;o 30. det, måste voteringar häröfver anställas, såvida icke de hegge sistnämnde Stånden frånträda dessa sina beslut och förena sig med Presteoch Bonde-Stånden. Propositionen borde lyda sålunda^ 103:o Den, som, lika med Utskottet, anser införselstullen å artikeln Plommon, katarinoch Sviskon, böra höjas lill 2 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, bibehålies derå nuvarande införselsafgift, 1 sk. 6 r:st skålpundet. 104;o Deri, som godkänner Utskottets förslag om förhöjning i införselstullen å Pomerans-knoppar och skal till 2 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej.
Meningen med detta yttrande förmår jag icke fatta, ty Presidenternes inflytande beror naturligtvis af deras personliga värde och ej af divisionernas sammansättning; men då, efter Hr Cederschiölds förslag, i Hof-rätt icke flere än tre ledamöter (inge i något mål silla till doms, skulle Presidentens inträde å en på sådant sätt redan fulltalig division, verka derhän, att en af de arbetande ledamöterna måste bortgå; och olämpligheten af en dylik lagstiftning är uppenbar. Så vidt jag rätteligen upfaltat Hr Gr. Mörners yttrande, har Hr Grin ogillat hvarje förändring i Hof-rätternas nuvar. sammansättning af sex ledamöter å hvarje division, och såsom en oegentlighel betraktat frågan att en besparing i utgifter genom förän-, dringen kunde vinnas. I begge dessa hänseenden är jag icke med Hr Gt :n ense. Sex ledamöter medföra den ofta öfverklagade olägenheten att vid omröstning lika antal kunna stanna mot hvarandra. Genom en så mångtalig personal, torde ock kunna antagas, att diskussionen, mer än behöfligt är, förlänges, och genom fem ledamöters deltagande i besluten bör icke kunna ifrågasättas, det saken ej blir nog mycket mångsidigt afhandlad och bedömd. Kan man derjemte komma lill målet för en lindrigare kostnad, är otvifvelaktig! ett förslag i en sådan syftning att företrädesvis värdera, serdeles om en oundviklig förhöjning i Hofrätts-ledamöternas otillräckliga lönevilkor på samma gäng beredes. Hr Gr. Erik Sparres föreslagna förändring i ordalydelsen af Utsk:s upgjorda lagförslag vill jag deremot för min del understödja, och har alltså icke något alt invända, derest betänk, för sådant ändamål varder lill Utsk. återremitterad!. Gr. Mörner: Jag lärer något otydligt hafva uttryckt mig, då jag förra gången hade ordet, enär min mening af en talare så upfattats, som skulle jag påyrkat bibehållandet af .divisionerne inom Hof-rätlerne vid ett oförminskadi antal af sex ledamöter. Detta har jag icke trott vara oundgängligen nödigt, ehuru jag icke nu vill yttra mig om den eflect, som man af förminskningen kommer att skörda. Deröfver torde framtiden blifva den säkraste domaren.
Med hänsigt till beräknandet af de indelningar och boställsarenden, som, i utbyte mot ofvan omförmälde anslag, skulle vid en blifvande statsreglering indragas, har Kongl. Majtt täckts meddela, att, af det å 7:de Hufvud-titeln uppförde anslag för Jägeri-staten, den del, som till Skogsplanterings-kassan bordt ingå, uti den under år 1850 upprättad* Special-stat beräknats till kontant 1,031 Rdr 25 sk. 1 rst., hemmans-räntor med kronovärde af 1,013 Rdr 19 sk. 4 rst., efter markegång uppskattade till 7,181 Rdr 47 sk. 4 rst., samt 2 tunnor spanmål med värde af 12 Rdr. Hvad dessa löne-anslag verkligen utgjort, hade icke utan närmare utredning kunnat upplysas, enär indelningarne och arrenmedlen i allmänhet äro uti räkenskaperne sammanförde; men som emedlertid beloppet deraf kunde antagas hafva varit något högre, än i Riksstaten beräknats, har Kongl. Majit ansett, att vid den ofvanuppgifne inkomst-summans fördelning emellan ordinarie räntan och arrende-medlen, med beloppets beräknande till jemnt 11,000 Rdr, borde upptagas under den förra titeln, 8,000 Rdr och under den sednare 3,000 Rdr. Af tillgänglige handlingar har Utskottet, beträffande Skogsplanteringskassans medel i allmänhet, inhemtat bland annat, att sedan, till följd af Kongl. Förordningen den 1 Augusti 1805, denna kassa först blifvit bildad och åtskilliga inkomster sedermera tid efter annan blifvit densamma anslagne, har Kongl. Majit uti cirkulär af den 25 April 1825 i Nåder föreskrifvit, att de uti Landtränterierne då innestående, äfvensom dädanefter indy - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51, Litt.
Hr von Hartmansdorff: Jag har icke begärt någon framställning i anledn. af de anmärkn:r jag gjort vid denna frågas behandling, men jag kan dock icke underlåta, att till vederläggning uptaga de i min tanka oriktiga skäl, som mine värde motståndare anfört, för att bemantla det sätt, hvarpå saken behandlats. Alt denna afgift är en bevillning, lärer ingen kunna bestrida och det skall bäst visa sig, om det blifver nödvändigt, att, rörande afgiftens belopp, rösta i förstärkt StatsUtsk. Ar det fråga om bevillning, så är Bevilln:sUtsk. behörigt att göra förslag, och som dess rätt blifvit öfverlåten på Särsk. Utsk., så kan dess befogenhet äfven tagas för gifven. Men lika litet som Bevilln:sUtsk. hade rätt, år 1844, att föreslå en del af bevillms användande till folkundervisningen, inom socknarne, lika litet har Särsk. Utsk. nu haft rättighet att föreslå en annan bevilln:s begagnande till ett annai kommunalt föremål. Om Särsk. Utsk. varit behörigt att föreslå huru afgifterna för bränvins försäljning må användas, hvarföre har det icke äfven föreslagit huru skatten för 120 Den 1 Oktober f. m. bränvins tillverkning skall begagnas? Sådant liar Utsk. hittills ulan klander underlåtit. Hvad åter beträffar §:ns ordalydelse: så bestrider jag icke de rättelser deri, sora Gr. Lagerbjelke och Frih. Raab föreslagit. Iraedlerid visar det sig nu, huru orätt de Herrar och Män hade, hvilka motsatte sig förslaget om Länsnämnders uprättande. I dera hade man haft en af författningen stadgad myndighet, till hvars förvaltning dessa medel kunnat lemnäs.