Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att det är en sak som jag varken kan eller vill bestrida er rätten att göra det är er sak men jag kan ju inte även låt vara att jag hyste aldrig så varma känslor för er vad skulle det nu tjäna till? Ni har väl ändå vetskap om min ställning jag är gift jag har barn som jag älskar jag har ingen förmögenhet jag men nej, det är oriktigt av mig att blanda er in i det här, vad har ni med det att skaffa? Fast på sätt och vis. Förlåt mig, käre vän jag har ingenting annat att svara än att jag dömer er inte, jag tackar er för allt, allt ni sagt mig! Och låt oss nu skiljas låt oss gå ni skall arbeta, utvecklas, ni skall strida med livet och segra eller dö och Gud skall hjälpa er Jag ber, blanda inte in honom i det här nu också! utbrast han bittert. Jag har nog av honom förut Häda inte! Hon ryste för sig själv. När ni fått nog av Gud då är ni förlorad. Om ni inte älskar mig då är jag förlorad, viskade han knappt hörbart. Men nu, när jag vet att ni inte gör det, så skall jag gå. Jag lovar er att aldrig upprepa det här. Låt oss då gå! Darrande reste hon sig och drog på sig handskarna, just som uppasserskan kom för att ta emot beställningen. Vi skulle ingenting ha! David fick självbehärskning nog att sticka handen i fickan och ta upp ett mynt som han lämnade på bordet. Flickan såg efter dem häpen. Ute på gatan räckte Ziri honom handen till farväl. Hon såg gråtfärdig ut, hennes läppar darrade. Hastigt slet hon sig ifrån honom och sprang sin väg. Han stod och såg efter henne, och en plötslig kyla smög sig över honom. Han skrattade hårt för sig själv och gick trotsigt nedåt gatan. Farväl, mumlade han, det var således det hela. En ofantlig dumhet. Det var hon som hade förnuftet den här gången. Och nu nu På två dagar brydde han sig icke om att uppsöka Hartman, fast han nu så väl behövde det. I stället drev han mållöst kring gatorna och kom alltid mycket sent hem till vindsrummet, där antingen Terje sov i sitt hörn eller också var borta med alla kamraterna.
Jag biträder Hr Sandelhjelms åsigt, så mycket hellre, som det är ett lagstridigt tilltag af kronofogdarne att tillåta fjerdingsmännen uppbära kronoutskylderna, och de skattskyldiga icke äga 3Ö4 Den j5 Apn I. tillräcklig säkerhet, då uppbörden sker genom fjerdingsmännen, emedan häradsskrifvarens påskrift erfordras. Äfven finii(«' jag det icke obilligt, att kronofogdarna, hädanefter sorn hittills, erhålla någon andel i stäminoböterna, enär fogdar-_ nes besvär och göromål ökas genom dröjsmålet med utskyldeinas erläggande. Hr Tham, Sebastian Mathias: I motsats med de talare, hvilka nu yttrat sig, får jag tala för bifall till betänkandet. — Man har sagt, att Bevilln.Utsk. icke skulle äga kännedom om huru med resternes indrifvande tillgår. Jag tror att Bevilln.Utsk. tagit det i noga öfvervägande. Hvar och eu, som vistas på landet, känner, att då rester inträffa vid uppbörden, utskrifvas restlängder, som tillställas länsmännen, hvilka öfverlemna dem till fjerdingsmännen, hvarefter kronofogdarne erhålla penningarna utaf länsmännen. Kronofogdens besvär består således endast deruti att emottaga penningarna. Skulle man nu tillägga kronofogden någon andel af böterna för det att ban emottager penningarna, så borde han med samma skäl erhålla betalning för det han emottager den öfriga uppbörden. — Man har yttrat alt lievilln. Utsk. skulle haft olika åsigt med StatsUtsk. i detta fall. Sådan är icke meningen i Bevilln.Utsk:.* betänk., och jag tror icke, alt Ulsk:s ord kunna så tydas, emedan det blott står uti en mellänmening, att det skulle vara obehagligt för fjerdingsmännen att af sina fattiga grannar och sockenboer uttaga böter, hvaraf dem sjelfva tillkomme någon andel.
Jag är fullt öfvertygad derom att, åtminstone i mitt län, aldrig någon klagan blifvit förd eller hörd deröfver, att någon blifvit förnärmad genom de mantalsoch skattskrifningsorter, sorn af Länsstyrelsen blifvit bestämda. Ilr Palmcrantz: Lika med Utsk. anser jag att nödvändigheten bjuder, att den gamla författningens stadgande ändras, pä det att en mängd innevånare inom samma pastorat, icke må blifva för långt aflägsne 'från de orter, dit mantalsoch skattskrifnings-uppgifterne skola lemnäs. Dä jag är af den tanka, att K:s Befh:de bör vara den auktoritet, som i dessa afseenden ensamt fattar beslut, samt att det icke må bero på socknarne att i vissa fall förena sig, tar jag mig friheten hemställa, att ett tillägg må införas derom, att K:s Befhrde eger rättighet att dela en socken i flere skattskrifnings-distrikter, der förhållanderne sådant medgifver. Man känner ganska väl, att, i de nordliga provinserne, en socken kan vara 5 å 6 mil i omkrets, och då hemställer jag, om det kan vara lämpligt för de skattskyldige att resa så lång väg, för att att lemna sina upgifter, vore det icke ändamålsenligare att skattskrifningsmännen förflyttade sig till en annan del af socken. Den redaktion Frih. Palmstjerna föreslagit, anser jag vara fullkomligt öfverensstämmande med det af mig framställda tillägg, som afser rättigheten att dela en och samma socken i flera skattskrifnings-distrikter. På grund af hvad jag nu anfört, täger jag mig friheten föreslå följande redaktion: ”mantalsoch skattskrifning förrättas inom hvarje stad eller socken, dock må flere socknar förena sig, äfvensom en socken delas i flere skattskrifnings-distrikter, der lokala förhållanden sådant påkallar.” Jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos. uppå detta förslag. Hr Printzensköld: Lika med Gr.
V É N S SONAT FÖR PIANO OCH VIOLIN, OP. 1, FÖRUT UPPFÖRD Å EN KAMMARMUSIKSOARÉ, OCH DÅ SOM NU INTRESKUNG ERIKS HISTORIA, I SIG SJÄLF SÅ RIK PÅ TRAGISK DET BEBJÄRTANSVÄRDA ÄNDAMÅLET — DE NORSKA FISKARSERANDE GENOM DEN PRÄGEL AF KONSTNÄRSALLVAR, SOM POESI, BORDE KUNNAT INSPIRERA FÖRFATTAREN TILL SCENER FAMILJERNAS UNDERSTÖD — LIKA MYCKET SOM DET FRAMUTMÄRKER DE OLIKA SATSERNA. KOMPONISTEN BLEF, JÄMTE AF MERA PERSONLIG VÄRME, MERA DJUP OCH MINDRE DESTÅENDE MUSIKVERK, SOM HÄR KOM TILL UTFÖRANDE FÖREXEKULÖRERNA, HRR AULIN OCH STENHAMMAR, INROPAD KLAMATION. MÅHÄNDA VAR DET JUST DIALOGENS BREDD, DESS TJÄNADE OCKSÅ DEN STÖRSTA TILLSLUTNING. FRANZ LISZTS AF PUBLIKEN.
A f den mycket fängslande korrespondensen vilja vi här endast meddela följande sats ur ett bref, skrifvet sex dagar före slaget vid Königgrätz. Det heter däri bl. a.: » Minns du ännu, mitt hjärta, hur vi för 19 år sedan på vägen från Prag till Wien foro härigenom (Hohenmauth)? Ingen spegel visade framtiden, icke ens då jag 1852 passerade denna järnbana. Det går oss bra; om vi ej äro öfverdrifna i våra anspråk, skola vi äfven uppnå en fred, som är mödan värd. Men vi äro lika snart berusade som försagda, och jag har den otacksamma uppgiften att gjuta vatten i det skummande vinet och fästa uppmärksamheten på, att vi ej lefva ensamma i Europa, utan att vi äfven ha tre grannar. Vårt folk är beundransvärdt; hvarenda man så eldigt modig, så lugn, foglig och sedig, med tom mage, våta kläder, vått läger, föga sömn, lossnande skosulor, vänlig mot alla, ingen plundring, de betala, hvad de köpa, och äta mögligt bröd. Det måste finnas en stor fond af gudsfruktan hos våra gemene man, eljes kunde inte allt vara så. » I bref till sina släktingar och förtrogna vänner talar Biämarck oupphörligt i den kärleksfullaste ton om sin fru. Till minister friherre von Manteuffel från Frankfurt a. skrifver han 1 8 5 1: » Sedan jag nu fått hit hustru och barn, ser jag Frankfurt med helt andra ögon, så långt åtminstone de många handtverkare, jag har i huset, lemna mig ro därtill. » Midt under tysk-österrikiska kriget då de tyngsta bekymmer af alla slag bestorma honom, tänker han på henne med rörande kärlek och plockar alprosor åt henne, hvar I DU N 1890 vid humorn, denna hans trognaste ledsagare genom lifvet, aldrig lemnar honom.
N:o :43 blifvit återreniitteradt af Presteoch Bondesen, men bifallet af BorgareStåndet. Hr von Hohenhausen: Sedan detta betänk, af ett annat Stånd är återreniitteradt, får jag förena mig med de ledamöter af 11. o. Ad., som yrkat återremiss ufven härifrån. BancoUtskis betänk. Nio 14^3 blef af R. o. Ad. ..återremitterad!. ' Lades till handlingarna, vid förnyad föredragning, SlalsUtsk:s den 6 sisth Febr. på bordet lagda meinorir: N:o 42°; i anleda, af återremiss å utlåt. Nio 384; N:o 422> ' anledn. af återremiss å utlåt Nio 4°8- Föredrogs ånyo StatsUtskis den 6 sisth Febr. på bordet lagda mein. N:o 423, med förslag till saminanjemkning och voter:s-propos:r, i anledn. af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena Niis ga och 221. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I det första förslaget befinnes en hemställan till PresteStåndet. ' Jag anhåller att Ridd.Secret:n måtte upplysa, huruvida något prot.utdr. från detsamma ankommit rörande dess beslut i frågan. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, alt ännu ingen underrättelse ankommit röride PresteStis beslut i ämnet. Hr von Hartmansdorff: Som dernäst är gjord en villkorlig hemställan till R. o. Ad. för den händelse att hvad till PresteSt. blifvit hemstäldt icke varder bifallet, så torde pröfningen af detta memorial lämpligast böra uppskjutas intilldess prot.utdr. i målet ankommit från PresteStåndet.
Vidi. G. Ilelsingius. N:r 4. Riksens Ständers Banko-Utskotts Betänkande, i anledning a f erhällen Remiss om präglande af en Skådepenning till äminnelse af den dag dä Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland uppnådde myndiga Sr. Hög vordige Preste Ståndet har under den a i denria månad till Banko-Utskottet behagat re - 7° Banko-Utskottets Betänkanden. remittera en innom välbemälde Stand, af Herr Biskoppen in. m. Doctor Faxe, väckt motion om präglande af en Skådepenning till glad åminnelse af den dag då Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland Prins Oscar, uppnådde myndiga år; och hafva de öfrige respektive Stånden, enligt Utdrag af deras Protokoll under den 5, 9 och rjtde januari, uti enahanda remiss sig förenat. Banko-Utskottet anser för en tillfredsställande pligt, i anledning af desse remisser, få -vördsamt hemställa, att en Skådepenning af vanlig storlek, med passande inskrift och sinnebild, må, till följe af Riksens Ständers förordnande, genom Banko-Styrelsens försorg, oclfpå Riksens Ständers Banks bekostnad , blifva präglad öfver den 4 Juli 1817, då genom Hans Kongl. Höghet Arf-Pr insens Josef Frans Oscars inträde i myndighets-åldern, och ett deraf föranledt närmare deltagande uti Fäderneslandets allmänna angelägenheter, Konungahusets och Nationens gemensamma önskningar beseglades, medelst en förnyad borgen för deras varaktiga bestånd samt framtida sällhet och trefnad. Riksens Ständers Banko-Utskotts Betänkande om antalet af Ledamöter vid de urliga Revisionerne af Riksens Ständers Banko-Diskont-Uerk. Tern - Banko-Uikottets Betänkanden. Jemnlikt 16 §. uti Kongl. Majus för Riksens Ständers Banko-Disltont-Verk , under dea 7 Februari 1816, utfärdade Nådiga Reglemente, grundadt på de af Riksens Höglofl. Ständer vid sednaste Riksdag angående
— Del tjenar lill ingenting, om jag som skäl till bristande förtroende för krigsadministrationen hade anfört det ringa afseende sorn göres ä rusthållaren» bestånd vid munderings-cassationer. Det hade fört till ingenting, 0111 jag hade uttryckt min klagan öfver den enorma dyrhet, med hvilken bevärts-persedlarnas anskaffande är förknippadt, och om jag dervid som exempel anfört den sista pistol-leverancen för Lifregrts Husar-corps. Det skulle ibland männen af vapnen blott föranledt ett öfverlägsenhetcns hån, om jag tagit mig den dristigheten, alt i afseende å vår militär-organisation begära uppmärksamheten u förhållandet inom andra militär-stater; om jag t. ex. anfört förhållandet inom Kyska armeen, der hvarje reg:lu är sammansatt af 6 bataljoner, af hvilka 4 åro pä 1,00a man hvardera oell de 2tne reserv-bataljonerna hvardera 5oo man, och således liela regtlet 5,000 man under elt chefsbefäl, med tillagg af en ytde depot-bntaIjon för rekrytbildningen hemma i landet. Det hade för mig varit utan ändamål, örn jag för jordbrukets bestånd, om jag såsom möjlighet för förkofran hade yrkat en fredsfot, särdeles sedan bevärjs-pliglen återkommit, oaktadt jordbruket genom roterings åtagandet en gäng genom formligt conlract hade friköpt sig derifrån, och sålunda synes berättigad! till någon lindring uti sina tryckande bördor. —Jag bade icke blifvit hö rd, om jag anfört såsom anmärkningsvärd!, att vår krigs - D c 11 i3 August i. administration hitintills utgått från de 3:ne nästan af hvarandra oafhängiga maktbestyr, Statssecrelerare, Generaladjutant för armeen oell Krigs-colltm. Jag är långt ifrån att med mina anmärkiiir söka träffa den nuvar.
Äfven jag har till en början varit emot en dylik d. v. s. salarierad tidning; men då jag besinnar våra s. k. stora, dagliga tidningars sätt i allmänhet att referera riksdags-förhandlingarna, särdeles under innev:de riksdag, finner jag att det föreslagna bidraget till en dylik officiel tidning torde vara i allo behöfligt, helst man af en sådan tidning bör kunna vänta sanning och opartiskhet, Den 28 Maj. 515 åtminstone hvad riksdags-referater beträffar, hvilket för närv:de ingalunda varit fallet. Den ena tidningen är frihandlare, den andra protektionist, o. s. v. Förutom att enskilda personers yttranden blifvit oriktigt och vanställande anförda, har det t. o. m. händt att referat af hela förhandlingar utaf ämnen af »mindre interesse för tidningsredaktionen» alldeles saknats, hvilket ej borde kunna hända af en tidning, som icke hör anses kunna ega rätt att intaga blott hvad redaktionen vill, utan hvad som verkligen händt och skett. Nyligen var detta händelsen ang:de en för hela riket högst vigtig angelägenhet, eller rörande allmänna barnhuset, hvarvid det torde ursäktas mig att jag något vidlyftigare fäster mig, ingalunda dock för det frågan angick en af mig framställd motion, utan för motionens allmännyttiga omfattning. Just för det allmännyttiga, som med motionen åsyftades, hade jag så mycket, som på mig berodde, sökt att arbeta för hvad jag begärt; och då, förrän jag försökt att få det ämne, som uti motionen äfven behandlades: prostitutionen, utaf dem det, närmast vederborde omfattadt och beifradt: Polismästaren, Ofverståthållaren, ja t. o. m. R. Stms Just.-Ombudsman, väckte jag motionen; och sökte jag, för motionens framgång, anlita allt biträde, som jag förmådde. Jag t. o. m. vände mig, ehuru ogerna, till pressen, hvars stora inflytande ej torde kunna jäfvas. Motionen, den jag låtit särskildt trycka, utdelades såväl kort efter densammas afgifvande i November förlidet år, som ock när den inom de respektive Riks-Stånden möjligen skulle förekomma.
Svältorna i Elfsborgs län; Nio 48, i fråga om förvärfvande för Statens räkning af förra allmänningen Trenningshult m. m.; Nio 49, angående ändring i föreskriften, rörande brefbefordring medelst lösväska; och Nio 50, angående föreskrifters meddelande vid vägning af spanmål. S. D. Till handläggning förekom BevMnings-Utskoltels Betänkande Nio 5, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande. Detta betänkande med dervid fogade bilaga, denna sednare innefattande förslag till ändringar i gällande Bevillnings-stadga, blef punktvis föredraget; och fattade Ståndet devid följande beslut': Med afslag af de förändringar, som Utskottet under § 2 tillstyrkt uti gällande stadganden, angående bevillning af löneinkomst, beslöt Ståndet, för sin del, att i stället antaga det af Nils Larsson från Jemtlands län uppgjorda och i hans emot denna § anmälda reservation intagna förslag. Utskottets hemställan i afseende å §§ 55, 84, 86, 107, 110 och 116 med flere, att någon åtgärd icke måtte föranledas af Maits Pehrssons från Stockholms Bih. till R. St. Prot. 1856 $ 1857. 9 Samt. 53 258 Prot.-Utdrag den 21 och 23 Mars 1857. län motion, åsyftande dels att den ål Öfver-Ståthållaren och Kongl. Maj.ts Befallningshafvande lemnade rättighet att vara ordförande i så väl Taxeringssom Pröfningskommittéerna måtte upphöra samt dessa Kommittéer sjelfva inom sig välja sina ordförande, dels ock, att Taxerings-kommittéernas rättighet att på förslag uppföra vissa af sina ledamöter till ledamöter af Pröfnings-kommittéen måtte förvandlas till bestämd valrätt, blef, jemte dervid gjorda anmärkningar, återremitterad. Hvad Utskottet under §§ 67, 71 och 109 å pag. 22 föreslagit, blef, på grund af deremot framställda anmärkningar, af Ståndet afslaget.
Pä denna grund har eonrtitutionr.Ut, stöttet ej kunnat antaga säsom nägon medbor, gerlig rättighet, at utan all inskränkning fä yttra sina tankar om fremmande Regeringar. Det tror at nägen sädan tillätelse icke ens bör i til den frihet i afseende pä hwilkens förläk. rande Tryckfrihets Lagen blifwit intagen bland antalet af wära Grundlagar. Det är längt ifrän Utskottet at anse alt yttrande om andia Stater säsom were det olofligt och borde derföre wara förbudit. Oon8titution!>.Utstottet har allenast antagit, at Högsta Magten tilkommer rättighet til inseende öfwer et sadant yttrande af mllivjllueliri meningar i detta afseende, som för Statens säkerhet kan wara menligt, och dä det ä ena sidan tror det wara en pligt för luvar och en rättstaffens medborgare, at wid ' sädane yttranden öfwerwäga hwad som för det allmännas säkerhet kan wara wädligt, bardet, under en fast förtröstan, at en Regering som hyser sann aktning för wär Lagstiftning och C 2 ket ( 36 ) allmänna tänkesättet, stal inse stadgandets än. damäl, ä den andea föreslagit et bestämdt un. dantag i den genom 86. §. Regerings.Formen hwarje Swensk man förunnade rättighet at utan nägra af Len offenteliga magten i förwäg lagde hinder utgifwa Skrifter. Men äfwen detta föregäende inseende, har c!ov8tttlltiok,8-Utskottet i sit Förstag inskränkt lil Dagblad och Wcckoskrifter. Orsaken der. fil lärer knappast behöfwa förklaras.
5 Sami. 1 Afd. 3 Baft. 2 Bevillnings-Uiskottets Memorial N:o 8. tion om förhöjning i fegan för den postforsling, som af posthemman bestrides, sålunda, att för förskaffande af ordinarie poster skulle betalas 80 öre, för extra poster å landet 1 R:dr, från extra poster från stad 1 R:dr 20 öre samt för utöfver hemmantalet bestridd postföring 1 R:dr milen för hvarje häst; men då denna fråga icke tillhör de ärenden, hvilka, jemlikt 70 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen, utgöra föremål för Bevillnings-Utskottets handläggning, har Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-ordningen, ansett sig böra återlemna motionen för den åtgärd, som i sist åberopade .§ föreskrifves. Stockholm den 12 December 1839. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Dec. 1859, kl. 2 e. m. Memorial, om återlemnande af en utaf C. A. Larsson från Ostergötlands län inom Bonde-Ståndet väckt motion. Bevillnings-Utskottet har den 8 innevarande månad från Bonde-Ståndet fatt emottaga en af C. A. Larsson från Östergötlands län inom bemälda Riks-Stånd väckt motion, att alla Post-kontor i riket mätte på offentlig auktion utarrenderas, mot de rättigheter och skyldigheter, som funnes nödige för så väl Staten och det allmänna, som ock för enskildes bästa, hvarom förut upprättade kontrakter borde lända vederbörande till efterrättelse; men då denna motion innefattar ett ämne, som icke kan hänföras till de ärenden, hvilka, jemlikt 70 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen, tillhöra Bevillnings-Utskottets handläggning, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-ordningen, förenämnda motion återlemna för den åtgärd, som i sist åberopade § föreskrifves. Auli. till Exp.-Utsk. den 12 Dee. 1859, kl. 2 e. m. Memorial, om återlemnande af en utaf N. Fr.
oe&amp;aå nöfct oclv fiegtijatt nog ölj; Rätf-eH, aj; iiätfefi. 0 tingen, o (S^itngen J ?ofc j; £tclian UCott © tutngen oc ?i c^Dåf^en. De6 * Ivj-etta fi-tåDt ©m liatSefi, 9TLeD Ha / tfefi-; Ett underbart land. Fragment ur en otryckt reseskildring, skänkt åt A ve. V. var hålla edra lärjungar till i dag? » frågade jag följande morgon, då j a g åter träffade gubben allena. » På skilda håll vid olika arbeten, » svarade han, som om det varit fullkomligt i sin ordning, att barn och ungdom gjorde gagn vid sjelfva slutet af vårterminen. » Vid denna årstid, » fortsatte den gamle, som tycktes vara tankeläsare, » syssla vi ej så mycket med rent bokliga ämnen; ungdomen får nu deltaga i de praktiska arbeten, som ligga för hvars och ens anlag och får så tillfälle att ordentligt taga reda på, i hvilken riktning begåfningen ligger, så lefnadsbanan kan väljas med förstånd. Det är riktigt uppfriskande att se, hvilket lifligt arbetsbyte, som då eger rum emellan olika familjer, emellan stad och land, emellan fattig och rik. Den kallare årstidens långa aftnar samla åter grupper kring det mera andliga arbetet. - » Men, » återtog han efter en suck, » jag lofvade j u att fortsätta min lilla kulturskildring! 9 " ofc etn.gt mtg ^j / ungen, o jkgfa * små, Edert sista yttrande i går visade, att ni äfven läst om de vanvettiga förslag, som hos oss © m R-afcEeli, framkommo — jag menar förslag till afskaf0 m Hdtfefi, om fiä / tfeli! fande af religionsundervisningen i de förr beskrifna anstalterna. Men innan ni fördömer den tidens underliga reformförsök, vill jag, att ni skall närmare lära känna det dåvarande tillståndet, och ni skall då blifva mera Minne. öfverseende med dess reformatorsdilettanter. » Af C. Weitbrecht.
härå torde godhetsfullt sända svar märkt » E. 22 år », Upsala, p. r. [391] En ung * flicka önskar plats till hösten för att undervisa mindre barn i vanliga skolämnen och musik samt hjelpa till med förefallande göromål. På lön fästes mindre afseende. Svar torde sändas till » S. E. E. », Edane, Vermland. [286] E n anspråkslös, huslig, bättre 20-årig flicka önskar plats i någon aktningsvärd familj som lärarinna för mindre barn eller sällskap åt frun i huset jemte biträde i der förekommande göromål. Goda betyg och rekommendationer presteras. Svar till » Esther » torde sändas till denna tidnings byrå. [292] En tjuguårig flicka, som genomgått fullständigt elementarläroverk för flickor och eger vana vid undervisning, önskar plats i bättre familj såsom lärarinna; och då den sökande är förlofvad, ville hon äfven emellanåt deltaga i husliga göromål. Närmare underrättelse meddelas af fru A. Lindencrona, Linköping. [270] Ett bättre, stadgadt fruntimmer, som genom sin broders död (hvars hus hon förestått) blifvit utan sysselsättning, önskar sig plats till hösten som värdinna eller hjelp i familj. Van vid ordning och sparsamhet, kunnig i sömnad. Svar torde inlemnas till » S. E. », Iduns byrå. Doktor A. Afzelius Lilla Vattugatan 24. Behandlar företrädesvis magoch hudsjukdomar. Praktiserar 1 juni — 1 sept. vid H j o vattenkuranstalt. Hvardagar 723 — ' liL Helgdagar 10 — 11. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. Mil P| H e e [34] r ^ ^ hösten önskar en anspråkslös flicka plats i familj för att biträda med husliga göromål, sömnad m. m. Pretentionerna små. Rekommendationer finnas. Svar till » 24 år », Filipstad. Vill någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt upplysa mig om bästa sättet att Innehållsförteckning \ borttaga kaffefläckar på silkessammet? Ett underbart land; fragment af en otryckt Fm ' reseskildring skänkt ät Ave. I I I. — Gamla N:r 137.