Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Dircctionen uti dess underdåniga framställning ådagalagt lord el arne af, att de återstående arbeten utföras på en kortare lid, än som skulle erfordras, om man endast hade att använda de årlig a inkomslerne, äfven med tillägg af hvad Kongl. Majrt skulle kunna behaga likasom lii L ti Is anslå till desse företag från Strömrensnings-anslaget, under hvilket längre lids arbete kostnaden bletve vida dyrare, och de påräknade allmänna fördelar deraf för många år aflägsnnde, har Directionen med det framställda förslaget, alt återstående kostnadsbehofvet kunde bestridas medelst ett upptagande Lån af 400,000 R:dr, och fondens egna tillgångar förslå till ränta och arnortissement derå, tillika afsett den allmänna fördel, att det anslag lill strömrensnings-arbeten och vattencommunicationers beredande, sorn Rikets Ständer nu, med anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, beviljat, hädanefter icke alls af Götha Elf-fouden komme att. ålitas, och derigenom skulle blifva desto bättre tillräckligt för de mångå öfrige andelsökande i detta anslag. Då sålunda, hvad i den Kongl. Propositionen blifvit begärdt, icke allenast afsett ett allmänt högst vigtigt ändamål, utan ock inskränker sig lill den begäran af Staten, att Rikets Ständer genom deras Verk endast skulle träda emellan med sin Credit för upptagande af ett lån, till hvars ränta och amortissement hädanefter ensamt enskilde orters medel, men icke det ringaste från Statens sida ifrågakommer, samt. Statens bidrag för dylika ändamål deremot besparas odelad lill andra dylika arbeten, synes väl knappt hvarken någon mera billig begäran hos Rikets Ständer tili lättnad för de näringar och rörelser, som kunna begagna farten å Götha Elf, eller något mera skäligt påräknande af Rikets Ständers bifall kunnat framställas, än hvad den nu af Utskottet afstyrkta Kongl. Propositionen innefattar och föranleder.
Denna ”sophögen” med sin thron och sin kung på, och detta ”titta i ä–n”, har här gjort mycken lycka: för den träffande, här alltid högst tillämpliga, sanningens skull. – Men dock, hvad det är svårt att skrifva väl! så, att färg och teckning göra en ren och hel skönhet. Jag längtar efter M. N. Herres vidare reflexioner. Den i de tvenne sista brefven omnämnda nya boken, hvaraf Thorild hade öfversändt ett exemplar, var första delen af hans förnämsta vittra oppositions-skrift: det ryktbara, i tre (små) delar utgifna verket ”En Kritik öfver Kritiker. Med utkast till en Lagstiftning i Snillets verld.” Bland StockholmsPostens annoncer för detta år träffas den första gången anmäld den 10 Augusti (N:o 182), såsom till salu befintlig i Arboréns boklåda, för tolf skillingar, häftad. Andra delen utkom i October samma år, och i begynnelsen af 1792 den tredje; som anmäldes första gången den 14 Januari (N:o 14), med det tillägg, att den ”slutar med en original och fundamental afhandling om Försmädelsen i allmänna lefvernet”. Genast efter detta sålunda fullbordade verk utgaf han, lockad af ett ämne hvarom i de dagarne återigen skrefs kors, tvärs och ändalångs, en skrift af stats-ekonomiskt och politiskt innehåll; hvilken han kallade: ”Det Enda Nödvändiga för ett rikes Financer, eller Principen i det stora ämne, hvaröfver man nu tvistar; satt i den klaraste dag, genom Englands Öde”. Det är på denna sednare, som ett ställe i nästföljande skrifvelse syftar. Till. Tham. Stockholm den 5 Februari 1792. — Jag brinner af otålighet att höra, huru M. N. Herre nu mår; i den dubbla faran af flussar och vinter. – Det sista, med sina inneslutna riksdalrar, fick jag rigtigt. Herre är i hela verlden den ende, mot hvars ädelmod jag behöfver göra en erinran: huru längesedan är jag ej betald för allt, hvad jag någonsin kan göra!
Med de öfriga Riks-stånden förenade sig PresteTStåndet uti godkännande af det i 1 morn. omförmälda och af Utskottet föreslagna stadgandet, angående tullbehandlingen af ”fullfärdiga persedlar med pelsverk till öfvertyg, såsom skinnpelsar, muffar, boas m. «i.” 1 afseende på Utskottets hemställan i 2 mom. biföll Ståndet, med frånträdande af sitt i ämnet fattade beslut, att införsels-tullen å ”messing, oarbetad, latun och trådband inbegripne’’'’ må nedsättas till 16 R:dr 32 sk. per skepp, stapelstadsvigt. Utskottets hemställan i 3 morn., angående tullbehandlingen af rör utaf ”jern eller annan metall”, bifölls. Beträffande 4 och 5 morn., angående dels ifrågasatt förändring af rubriken å ”råsocker’, dels införsels-tullen å art. ”tobak”, vidblef Ståndet sina i berörde frågor fattade beslut och lade Utlåtandet i dessa delar till handlingarne. Vidhållande sin i 6 mom. omförmälda mening, rörande införsels-tullen å art. ” Fm”, beslöt Ståndet uppskjuta bestämmandet af denna tull, intilldess tullbestämmelserna angående art. ”Bränvin och Sprit”, blifvit pröfvade och afgjorde. 7 mom. lades till handlingarne med förklarande, att Ståndet vidblifver sitt beslut i afseende på den å rubriken ”ylleväfnader, andra slag, alngods, valkade, två- och flerskäftade”, föreslagna gemensamma tullsats. b) Tarifen för utförsels-tullen. Med ogillande af Utskottets förslag till den i utförsels-tarifen under art. ”Sparrar” intagna anmärkning, vidhöll Preste-Ståndet den lydelse, som Ståndet åt berörde anmärkning gifvit, äfvensom sitt beslut i afseende på utförsels-tullen för ifrågavarande artikel. c) Tarifen för kredit-upplaget och transito-afgiften.
Lasaretlsläkarne att med sina berörda befattningar lorena andra; men uti en blifvande instruktion för dem, komme sådant sannolikt att förbjudas, hvarförutom ökade göromål på lasaretten förhindrade ulöfvandet af enskild praktik. Häraf löljde åter, all Lasarettsläkarne icke kunde samia någon förmögenhet att dermed betrygga sin ålderdom; och när härtill kom, att de icke eller hade någon pensionsrält, måste de för sitt uppehälle qvarstå vid sina tjenslebefattningar intill sena ålderdomen, då den Iramåtgående vetenskapen redan lemnat dem långt bakom sig samt altagande kroppsoch själskrafter gjort dem oförmögna alt nöjaktigt fylla sina platser. Väl hade Rikets sednast församlade Ständer förklarat, att billigheten onekligen påkallade, det Lasarettsoch Kurhusläkare, likasom öfrige i Statens tjenst anställde Läkare, mätte komma i åtnjutande af pensionsrält, äfvensom beslutat ali den då gjorda framställningen skulle delgifvas den Komité, som arbetade å pensionsväsendets ordnande, för alt komma under pröfning vid uppgörandet af det förslag i delta hänseende, som del ålåg nämnda Komité att utarbeta; men emedan det torde draga ut på tiden, innan Ko~ miléens utlåtande kunde vinna Kongl. Maj-.ts pröfning och varda af Sländerna godkändt, samt det anmärkta missförhållandet påkallade skyndsam hjelp, har motionären föreslagit, att Lasarettsläkare, hvilka efter 25 års tjenstgöring och fyllda 60 lefnadsår afgå från sina tjenste)1, måtte, intilldess deras pensionsrält kan blifva annorlunda bestämd, på allmänna indragnings-staten få åtnjuta en årlig pension af 750 R:dr Riksmynt. d) en i Presle-Ståndet (under N:o 17) af Domprosten Björling väckt motion, uti hvilken Doktor Collén, Prostarne Sondén, Palmlund och Lundholm samt Kyrkoherden Wennerström instämt.
Men, man må med allt skäl hata brän-vinsbränningens missbruk, man må beklaga, att så många skickliga och verksamma jordbrukare i vårt land förspilla en betydlig del af deras verksamhet pä en näring, som icKe frambringar annat än en skadlig produkt och som i allmänhet gör landet stor skada; men när denna näring är genom lagar lofgifven alt blifva ulöfvad, sä anser jag för min del, alt sä länge hagarne tillåta en sådan näring, att bedrifvas, så bölden ega samma skydd, som hvar och en annan lofgifven näring. Del har tydligen visat sig att K. M:s mening med Kungörelsen af den 13 Juli sisth år, var att inskränka bränvinsbränningen på grund af den svaga skörden, men jag befarar att om icke något vidare tillägg till denna kungörelse blifver gjordt, så vinnes icke det åsyftade ändamålet; ty såsom af en annan talare har blifvit antydt, K. M:s Nåd. afsigt kan motverkas af litte §:n i bränvinsbrännings-förordningen, om den skulle i hela sin vidd begagnas, synnerligen som bränvinspriset är högt och otvifvelaktig!, ju närmare vi komma våren och sommaren, skall stiga ännu högre. Detta höga pris blir då en alltför stark frestelse för dem, som hafva brännerier, att söka pä hvad sätt som helst, som icke är uppenbart olagligt, att åter sätta sina brännerier i verksamhet. Jag kan likväl icke neka, att Doktor Sandbergs motion är ett sådant medel, som icke är rätt, att f. n. tillgripa, emedan förhållandena icke ännu äro sådana, att man, genom ett våldsamt ingrepp i bestående förhållanden kan rättfärdiga den beskyllning, som vi då skulle med skäl göra oss sjelfva, att hafva fordrat att K. M. skulle bryta ett gifvet löfte.
Ministéren åligga, synes anse det ovilkorligen tillhöra Ministéren, att icke blott uppgifva, utan äfven i detaille utarbeta alla förslag till ändringar och förbättringar i Samhällets angelägenheter, efter som behofvet af de öfver flere sådane angelägenheter tillsatte Comittéer anses bevisa de tillvarande Styrelsemakternes oförmåga eller otillräcklighet dertill. Det lärer vara få, som icke betrakta detta anförande såsom ett bevis på böjelse, att äfven genom origtiga slutsatser bereda sig tillfälle till klander å Ministérens förhållande. Är det väl med den för Regeringsärenderne nu stadgade behandling möjligt för Ministéren, att i serskildte grenar af förvaltningen, deri hvar och en af Ministéren ej kan äga tillräcklig kännedom, uttänka allt, utarbeta allt både i plan och detaille, och är det icke en oundviklig nödvändighet, likasom af en obestridlig nytta för saken, att här såsom i andra Constitutionella Stater, åt serskildte duglige personer lämnadylikeuppdrag, i hvars utförande likväl merendels någon afMinistérens Ledamöter deltagit. Men Herr Friherre Anckarsvärd frågar vidare, hvad resultat har väl Ministéren dragit af de fleste af desse Comittéers arbeten? Herr Friherren menar förmodeligen intet resultat, men hvarmed bevisar han det? Månne med den påföljande frä— 392 Ben 17 April e. m. gan, ”Har Minifteren ens v'fat fä mycket fan/man han^r i åtgä'd, att den uti åst nu till Rikfens Ständer framUmnade Förfag till Styre feverkens argali j atio n jr ani tägt ett af St yr eif en prnfvadt och gilladt Förfag eller vore det, efter hvad Herr Friketren före flät! dt fig blott ett Comitt ef öfter, hvara nu af Rik fan Ständer bör arbetas , utan anledning huru eller till hv id del fjelfva grundprincip erne kun. na af Styrelfen vara godkände eller ej.
Antager man då möjligheten af en inflytelse, utgående frän Styrelsens högre organer, på den magt, 58 Sil. lill Constit. Uisk:s Memorial N.o 5i. som har att döma öfver Tryckfrihetens rätta bruk och missbruk; så synes mig, just genom fastställande af trenne permanenta Domstolar, vägen för denna inverkan vara allt mer banad och jemnad. Försökelsen har i sådant fall sina gifna bestämda mål: genom deras fåtalighet blifver dess kraft snart sagdt concenfrerad: och den kan fördenskull både lätt och med odelad styrka i rigtriingen åt dessa brännpunkter verka. — Men örn Domareniagten, eftergifven för sådana frestelser, dukar under , om den uppoffrar sin sjelfständighet, och blir i detta enda afseende beroende, är det icke fruktansvärdt, att den snart i flera andra nedsjunker till samma beroende? 4:0. Från de olägenheter, sorn härflyta från förslaget. Hans Excellence, Herr Grefve Lagerbielke har sjelf insett , att af denna anledning åtskilliga invändningar kunde göras emot Öfver-Domstols omedelbara befattning med Trycklrihetsärender , och derföre icke underlåtit att möta dem , dels genom medgifvande af locala undersökningar, synnerligen i Landsorterne, dels genom erinran om fördelen af en besparad instans. Mot det lörra tillägget låter sig anmärka, att det splittrar rättegångssattet och vittnar nästan om en erkänd brist. Den senare anmärkta vin - Bil. till Constit. Utsk‘,s Memorial Nio 5i. 5g ningen, fruktar jag åter, skall i de flesta fall kännas såsom förlust. Ty onekligen blir det för den tilltalade vida mer betungande, att sjelf bevaka sin sak inför en aflägsen HofRätt. — Jemväl dessa Öfver-Domstolar skola , såsom jag föreställer mig, finna sig föga hugnade af denna nya tillökning i deras derför utan nog förökade göromål. Redan är deras tid träget uptagen ; deras arbetstimmar många.
Det är dessutom så mycket mera skäl till bifall, som det är bekant att Kongl. Maj:t ej nekar dispence till desse giftermål, och då orsakas derigenom blott onödig kostnad och omgång, H err Ehrenborg, Casper: Då LagUtskotfets Betänkande förra gången förevar, hade jag den äran gifva tillkänna min öfvertygelse, att om ock de betänkligheter mot förslaget, sorn blifvit anförde, kunde förfalla, vore lagförändringen dock icke af den angelägenhet, att den partielt borde beslutas, di en allmän lag före - Ben i4 Augusti J. m, slår, helst den agde sammanhang med flere andra stadganden uti lagen. Jag har ock af Utskottets Betänkande icke blifvit öfvertygad, att icke samma slägtförhållanden, som legat till grund för börd å jord, äfven föranledt till de stadganden , som finnas om lägersmål emellan närmare beslägtade personer. Utskottet säger väl, att det icke finner ett sådant sammanhang mellan dessa omständigheter; men har ej derföre anfört några skäl. Jag finner det likväl så mycket mera , som man i afseende på jäf uti lagen hänvises till Giftermålsoch JordaBalkarne. Lika med Grefve Spens, anser jag den förändring, Utskottet föreslagit uti 58 Cap. MissgerningsBalken, icke vara lämpelig. Att derupptaga detserskilta förhållandet emellan syskonebarn, då man ej stadgar något serskildt förhållande, vöre efter min tanka till det minsta öfverflödigt, likasom åtskillige andra stadganden, borde utur lagen uttagas samma stund som äktenskap tillåtas mellan nära beslägtade personer och 6kyldskapsbandet uppbäfves. Jag vågar upprepa, att jag ej tror denna lagförändring vara af den vigt, att ej dermed kan anstå, tills den nya lagen blifver fastställd , och anhåller derföre, äfven med afseende å Herr Ribbiogs särskilta mening, att Herr Grefven och LandtMarskaiken täckes göra proposition till afslag å Betänkandet i hela dess vidd. Herr Stråle, Nils Wilheim'. För min del, instämmer jag med Herr Ehrenborg.
FIr Dalman inskränkte nemi. sin begärau om ett förtroende-votum till criminallagförslaget, under tillkännagifvande, att han derföre icke Den 32 Apri 1, 3 31 utsträckte sitt yrkande till civil-lagförslaget, emedan han icke i alla delar godkände detsamma. Då nu, såsom bekant ar, begge förslagen, i deras närvar, gestalt, äro utarbetade af samma personer, men Hr Dalman endast för det ena, som lian utan reservation godkänt, yrkat ett förtroendevotum, men ej för det andra, hvilket han förmält sig ej oinskränkt godkänna; så har han bestämdt antydt, alt den auctoritet, hvarpå han grundade sin fordran af ett fortroendevolum, icke var lagförslagernas författare, utan Hr Wilhelm Fredrik Dalman sjelf. Med all aktning för de anspråk, som möjligen kunna tillkomma den personlighet, som af della namn uttryckes, tillstår jag dock min okunnighet om de djupa studier , den skarpsinniga forskning och den mogna erfarenhet i den vigtiga lagstiftnings-veltenskapen, som kunde berättiga Hr Dalman, att vid frågan om en ny lags antagande för Sverige anses för en auctoritet. Jag skulle derföre ödmjukeligen till Hr Dalman hemställa, om han icke, för underlättande af det önskade förtroende-votum, täcktes för denna gång åsidosätta sin kända blygsamhet och behagade meddela, hvar och på hvad sätt han ådagalagt sig besitta de förutnämnda villkoren för rättigheten att i närvar, fråga anses för en auctoritet. Hr Stråle, Nils Wilh.: Det är nu i3 år sedan civillagförslaget först förekom lill granskning uti Högsta Domstolen, ehuru icke något prot. fördes, förrän år i832. Redan då fattade jag min öfvertygelse om sättet, hvarpå man, efter min tanke, borde gå tillväga och yttrade densamma till prot. Jag var ensam om min tanke, och har således icke mycket hopp, att den nu skall kunna göra sig gällande, men anser mig ändock böra framställa densamma, ifall någon uppmärksamhet derå skulle fästas. Jag yttrade, att då lagförslaget innefattade väsendtliga förändringar i nu gällande lag, så hemställde jag, att K.
Utom det att bruket af en fastighet kräfver ett rörelsekapital, som gifver sin ränta, så måste tagas i betraktande den arbetskraft, som egaren nedlägger på sin jord. En daglönare kan i våra tider förtjena en dagspenning, som uppgår till flera hundrade rdr om året, och den som arbetar på sin egen jord, förrättar icke heller ett lönlöst arbete. — Till de i förslagets motiver anförda skäl, hvarföre emellertid strecket för fastighetsegare blifvit satt något lägre än för andra, skulle kunna läggas, att de vådor, som af en alltför långt utsträckt valrätt af många befaras, — såsem kommunism och socialism — enligt erfarenheten vida mindre äro att härleda från fastighetsegare, än från de rörliga arbetarne. Den 18 Man f. m. 217 Så vida man icke antager, att den sjelfständige jordbrukaren tillhör en andra menniskor underordnad klass, kan jag icke medgifva giltigheten af reservanternes påstående, att jordbruksintresset är gynnadt på bekostnad af alla andra intressen. Att öfvervigten kommer att tillhöra de jordbrukande, beror derpå, att Svenska folkets modernäring är jordbruket. Men förslaget medgifver rösträtt för stadsfastighet för enahanda värde, som fordras å jordbruks-fastighet, och låter halfva folkmängden i stad väga minst lika mycket som dubbla folkmängden på landet. Förslagets stadgande, att de städer, som ega mindre folkmängd än 10,000, skola ordnas i valkretsar, som ega en folkmängd af minst (>000 och högst 12,000, har af reservanterne ansetts innefatta ett hinder för elt sådant ordnande, alt en stad med t. ex. 7000 innevånare förklarades ensam utgöra en valkrets. Jag kan icke finna annat än att detta är en misstydning. Reservanterna sammanställa åtskilliga städer med ringa folkmängd, för att visa, huruledes valen i dem, förenade till en valkrets, lätteligen kunna utfalla så, att en eller flera städers mening blir alldeles undertryckt. Men i hvilket valsätt är icke detta minoritetens öde? Ren anmärkta olägenheten, att aflägse från hvarandra boende måste sammanföras i en valkrets, kan icke förnekas.
Om det äfven skulle vid ett eller annat tillfälle lyckas motionärer att få sådane frågor att gå igenom, så bör väl ej derföre den slutsats dragas, att principen, såsom varande en gång oriktigt tillämpad, alltid bör fullföljas i samma skefva riktning. Jag förenar mig derföre med Gr. Lagerbjelke i anhållan om afslag å förev:de af Utsk:t framställda förslag. Frih. Åkerhjelm: Jag ber att i R. o. Ad:ns minne få återföra att man ej alltid följt den af Gr. Lagerbjelke framställda grundsatsen i afs:de å pensioners utgående från statsverkets sida. Jag vill som exempel blott anföra att Ständerna vid ett föreg:de tillfälle beviljat en pension af 200 rdr åt Språkläraren Carlstedts enka. Hvad särskildt Hr Spanier beträffar, så har han icke blott som språklärare utmärkt sig, han har äfven inrättat det första handelsinstitut i riket och på det sättet i väsendtlig mån gagnat det allmänna, så att enl. mitt förmenande finnas ganska goda skäl för bifall till den nu af Utsk:t föreslagna pensionen, och får jag på det lifligaste önska att R. o. Ad. ej motsatte sig förenämnde förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts Utlåt., framställde H. Exc. först propos. på bifall till detsamma, dervid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Föredrogs Sammans. Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 2:dra dennes bordlagde Mern. N:o 33, med förslag till voter.- propos. i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut rör:de Utsk:ts Betänk. N:o 33, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande.
B:dr 5 — Andra Dito , . 3 __ Tredje Dito a — GäStgifyerier på Landet utföra Bevillning efter Värdet, lika med öfrige Hemman och Lägenheter, men taxeras för Näring och Rörelse efter belägenheten, utom Bränvinsminuteringsafgift, i Atta Classer: Första Classen . Rdr 30 —■ Andra Dito , , g o __ Tredje Dito , . 15 — Bihang till Riks. St.Brot. igi?-igig. g:te Sami. N:r 2.6,2?* XgS BevillningsUtsi. Betänkanden, io — 5 — 3 — 2 — i 16 iet mellan flere lika med dem i Städerne. Fjerde Dito Femte Dito Sjette Dito Sjunde Dito Åttonde Dito På de ställen, der Gästgifve är fördeldt, delas äfven ofvanstående afgift , emellan dem alla , efter den andel de i Gästgifveriet äga. Hemmansoch Boställsinnehafvare samt öfrige Jordägare, betala efter denna Artikel, såsom redan stadgadt är. Hofmästare , Hushållerskor , Hus Predikanter-, se dem i Städerne. Hästhandlare ; se Afgift och Controll för dem i Städerne. Inspectorer , Frälse och Gårdssamt Casseurer, Bokhallare , fogdar , Pactorer och Skrifvare i Privat tjenst på Landet , taxeras efter betydenheten af den Egendom de förestå, samt den befattning och lon de Glassér: Första Classen . Rdr Andra Dito Tredje Dito Fjerde Dito Femte Dito Sjette Dito Sjunde Dito Åttonde Duo Den, som vid annans Egendom och Landt« bruk har Öfverinseende eller hufvud-befattning, f£ivad Egendomen på ett eller flere ställen är hafva , i Atta 40 30 20 15 II 6 3 a BeviltningsUtsk.
Pä bordet lagda Motion, att Stats - Utskottet måtte anmodas upplysa, huruvida Rikets Ständers Beslut, angående vardén och Förvaltningen afKyrkornes fastigheter och medel samt granskning af redogörelsen derföre,blifvit i verket staldt m. m. 3:0 Herr Hjertås, Gustaf, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, angående upplysning, huruvida Rikets Ständers vid sista Riksdag beslutade underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående ändring af Kongl. Förordningen den 8 8 Julii 1803 om Tiondeoch Räntegifvares samt Räntetagare* ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, föranledt någon Regeringens Kungörelse. 4:0 Herr Hjertås, Gastaf, den 15 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att Statsutskottet måtte undersöka, huruvida indragningen af det så kallade Af - 336 Trot, Hulr. d. a Dee. ig tgl räknings. Gontoret kunnat föranleda till mindre fullständighet i Controllen » Räntekammaren, samt i sådant fall vidtaga nödiga åtgärder till en dylik Controlls återinförande. 5:0 Herr Hjertås, Gustaf, den T5 dennes f. m. på bordet lagda Motion, angående uppställningen af de så kallade Inkomsts och Utgifts Betänkandena. 6:0 Herr von Hartmansdorff}, August , den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, angående granskning af de såkallade Lappmarks Ecclesiastique-Me* dels förvaltning. 7:0 Herr von Hartmansdorffs, August, den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, angående Controll å Stats - Contorets Assignering på Banken och RiksgäldsContoret. g:o Herr von Hartmansdorff} , August, den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, att Rikets Ständers Stats-Utskott och Revisorer måtte hädanefter inventera Rikets Regalier, och efterse, huru de af vederbörande vårdas. g:0 Herr Netherwood*, Wilhelm, den 15 dennes e. m. På bordet lagda Motion, örn Vrot, Utclr. d. sg Dac.