Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under åberopande af hvad till stöd för Utskottets tillstyrkande om anslag för expositionslokalens inredning blifvit anfördt, och då, med afseende derå att den person, som till uppsyningsman och förevisare antages, bör ega de insigter och den bildning, att han, när så påfordras, kan nöjaktigt redogöra för utställningsföremålens beskaffenhet och användning, m. m., det äskade beloppet icke torde vara för högt beräknadt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts förslag, måtte för ifrågavarande ändamål å ordinarie stat anvisa ett anslag af 1,500 R:dr. 49:o. Uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottets handläggning remitterad motion (N:o 290), i hvilken Riksdagsfullmägtige Nils Olsson från Malmöhus, C. J Svensén från Calmar och Jöns Rundbäck från Göteborgs län instämt, har Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs län anfört, huruledes, oaktadt den svenske jordbrukaren blifvit träget uppmanad till omtanka om boskapsskötseln, denna näringsgren likväl nära nog stöde, åtminstone hos allmogen, på samma ståndpunkt som för tio år sedan. Orsaken härtill vore, enligt motionärens åsigt, att söka uti den brist på afsättning för produkterna af en mera omfattande boskapsskötsel, som förefunnes i vårt land, der annat tillfälle ej erbjöde sig för afyttrande af kreatur samt öfriga ladugårdsprodukter, såsom smör ost, kött och fläsk, än genom försäljning i närmaste stad. En vara, hvars produktion man ville uppmuntra, borde dock i första rummet beredas afsättning ej allenast inom landet, utan äfven på verldsmarknaden. Först under innevarande år hade man med någon fördel kunnat till England exportera ladugårdsprodukter, och på det detta förhållande måtte alltmer och mer kunna utvecklas, ansåge motionären, det Staten icke borde underlåta att, till dess en dylik export komme i gång, räcka en hjelpsam hand.
Arbetes högre värde en större vinst deraf för Författaren bör kunna påräknas, och Utskottet ej trott lämpligt, att någon viss tid för sysselsättningen dermed och ej eller någon viss vedergällning för hvarje deraf utkommande del bestämmes; tillstyrker Utskottet: attén summa af 2000 R:dr B:co må afR. St:r beviljas och på RiksgäldsContoiret anvis.as att af K. M:t disponeras, såsom belöning åt den, som framlemna!- en sådan Historia om Förmyndare-Regeringen under Konung Carl XI;s omyudiga år samt Hans egen Regeringstid, hvilken, behörigen granskad, af K. Mit kan linnas värdig en sådan belöning. Betänkande!!, N.‘o 13g. 267 1 anledning af motionens senare del, eller förslaget, att Staten mätte påkosta fortsättningen af det utaf Hr Cederschjöld påbegyndta utgifvandet af äldre Riksdagshandlingar från och med Riksdagen 171g till år 1772, får deremot Utskottet tillkännagifva, att desse allmänna handlingar synts Utskottet vara af den beskaffenhet, att nyttan af deras lifgifvande genom trycket, i anseende till deras vidlyftighet då de omfatta en så lång tideryttid, icke torde komma att motväga den högst betydliga kostnad som dermed blifver oskiljaktig. Fullföljden af det företag Hr Cederschjöld genom detta arbete börjat, lärer derföre lämpligast böra’ åtminstone till vidare, öfverlemnas åt det cnskildta kunskapsbegäret och de bidrag detsamma deråt må vilja gifva, och skulle såmedelst utförandet kunna befordras, att endast ett ringare understöd af allmänna medel framdeles kan ifrågakomma, lära nästkommande R. St:r ieke underlåta, att efter sig då företeende omständigheter pröfva, hvad ersättning eller understöd åt Utgifvare» må beviljas. Utskottet afstyrker emedlertid allt bidrag härtill för närvarande af Statens tillgångar. (Bil. till 4;dc Hufv.Tit.)
— N:o 49, i Iråga om ett af förre Apothekaren C. P. Lidmans hustru, Jenny Lidman, född Benzelstjerna, gjordt ackordsanbud: B. VI. 24, 49, A. 49 — N:o 50, angående föreskrifterna i 8:de Artikeln af BankoReglementet: B. VI. 24, 49, A. 49. — N:o 51, i anledning af väckt motion att granskningen af Banko-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning hädanefter må verkställas af Rikets Ständers Revisorer öfver Stals-, Bankooch Riksgälds-Verken: B. VI. 24, 49, A. 49. — N:o 52, i anledning af Kamereraren C. P. Dahlgrens ansökning om eftergift af öfverräntor å åtskilliga af honom, i egen - 24 — B — skap af inlemnare, till Banko-Diskont-Verket inbetalda lån: B. VI. 242, 273, A. 273. Banko-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 53, med förslag till voterings-proposition, i anledning af framställningen i 28:de punkten, 2:dra momentet af Betänkandet N:o 35: B, VI. 242, 273, A. 273; B. VII. 10, 12, A. 12. — N:o 54, i anledning af erhållen återremiss af Memorialet N:o 46: B. VI. 242, 273, A. 273. — N:o 55, i anledning af erhållen återremiss af åtskilliga punkter i Memorialet N:o 44, med förslag till förändrade föreskrifter i lista, 2:dra och 3:dje Artiklarne af Banko-Reglementet: B. VI. 389, 391, 438, A. 438. — N:o 56, i anledning af erhållen återremiss i åtskilliga delar af Betänkandet N:o 45: B. VI. 389, 391, 438, A. 438.
Upplästes och lades till Handlingarna ett ProtocollsUtdrag från det Hedervärda BondeRidd. 0. Ad, Prat, N:o 4$, 46. 354 Den 31 Mars: Ståndet, af den 2o:de Mars, innehållande Remiss till BancoUtskottet, samt communication med de öfriga Respectiva Stånden af ett af Riksdagsmannen Anders Sandsten från Jönköpings Län inlemnadt Memorial, angående Lån i Banken på Fastigheter. Grefve Mörner, Adolph Göran, uppläste följande : Med en uppmärksamhet och ett deltagande, som är både böjelse och pligt, har jag afhört de åtskilliga anföranden, som under de föregående Plena ägt rum, i anledning af Rikets inre hushålls-ställning och medlen att hjelpa den. Jag har så mycket mindre kunnat misskänna afsigten dermed, som jag uti detta sätt att fästa allmänna uppmärksamheten på de allmänna behofven funnit en med ändamålet alldeles öfverensstämmande utöfning af Riksdagsmanna-rätten. Då jag derföre aldrig skall underlåta att gifva en skyldig gärd af aktning åt hvarje patriotiskt yttrande, sorn har till afsigt att afhjelpa oredor, eller förbättra Medborgares enskildta belägenhet, tror jag mig likväl vid detta tillfälle böra erinra om skillnaden emellan hvad man kan önska och kan göra, samt anhåller derföre att få underställa Eders Exellences samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns pröfning några allmänna anmärkningar, som icke äro annat än min enskildta tanka, och som derföre äro lika underkastade misstag, sorn alla andras, men som åtmindstone till Den 31 Mars. 355 en del äro följder af den erfarenhet jag under sednare tider haft tillfälle inhämta. De ämnen, hvilka förekommit mig såsom hufvudföremålen för allmänna uppmärksamheten, hafva varit, dels penningebrist, dels bristande spannmåls afsättning. Båda dessa olägenheter stå onekligen uti ett visst sammanhangj men då man föreslagit, i det förra afseendet, blott utvidgade låne-tillgångar, i det sednare, förbud emot spannmåls införsel, har man må hända ådagalaggt, att det är lättare upptäcka olägenheterna, än botemedlen.
När Hospitalet korn uti godt stånd, och inseendet togs ifrån Bergslagen, och lades till Magistraten, jemväl sedan 1686 års Kyrkoordning utkom, och Hospitalet började anses som ett Krono-Hospital, drög Bergslagen sine frie Bevillningar tby ifrån. 168S och 1687 ans’ogs Armbösse *> Medlen till andre behof vid Grufvan; jemväl blef Resolverade, att Krats* Kopparen och vatsket skulle höra Bergslagen till» Deremot inrättade Bergslagen år 1694 enl Sjuksmfva vid Grufvan till de Blesserades skötsel.' Efter ett ingifvet och af Lands * Gontoiret genomsedf Förslag på Hospitalets nu ägande Inkomster för år 1754. bestig de uti: *65* Ståts-Utskottets Betänkanden. 319 T:r a fj:v Krono-Tionde Spannemål, iom åren 1646, 1649 och 1650 blifvit Hospi talet förlänte För Skjutsfärd* Kopparen, som betalas utur Landt. Ränteriet . 716 D:r 28 ör. teo Stafrum Ved af Ordinarie Räntan i Öster-Dalarne - 100: — Interesse-Medel 417; — Inlösning-Penningar 160: — Vinst på försåld Spannemål - 118: 15. Tillsammans Penninge-Inkomst 1,508 D:r 11 ör, Silfvermy nt Vexiö Stift. % 2o:o Vexiö Hospital. Ar uppbygdt af Trä uti Vexiö Socken på 3 Hemmans ägor, hvilket Hemman, jemte tvänne andre af £ och | mantal, som ifråa gamla tider varit Hospitalet förlänt, tillika med 434 T:r * fj:r Krono - Tionde. Hans Kongl. Majit Högst Salig Konung FRIEDRICH har i Nåder behagat år 1747 confirtnera den år 1690 Utfärdade gamla Staten.
I början af hvarje månad insändas till Riksgälds-Contoiret från Landt-Ränterierne Förslag öfver Uppbörden under den nästförflutne Månaden, hvilka Förslag till rigtigheten ovillkorligen böra vara bestyrkte af Lands-Contoiren; men öfver de uti Landt-Ränterierne nedsatte Skatte-Köpeskillingar författas särskilde, på enahanda sätt bestyrkte. Rapporter, Stats-Utskottets Betänk anden. 253 hvilka insändas, på samma gång, som Månads-Förslagen. Angående Öfver-Styrelsen af Riksgalds Verhet. 1 §. Öfver-Styrelsen af Riksgälds-Verket föres af Rikets Ständers Fullmägtige, Tre af hvarje Riks-Stånd, hvilka väljas och tillförordnas, på sätt Riksdags-Ordnin gen ' X O t-j utstakar och hvarje Stånd härom särskildt stadgar. 2 §. Sedan Fullmägtig ordentligen vald är, skall han, innan han tillträder utöfningen af Fullmägtigskapet, munteligen aflägga och särskildt med sitt namn underteckna följande Ed, hvilken bland Riksgälds - Contoirets Handlingar kommer att förvaras, ”Jag N. N. lofvar och svär, vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att sorn jag blifvit vald och utsedd till Fullmägtig uti Rikets Ständers Riksgälds-Contoir, att förvalta den så kallade Riksgälds»Fonden och de flere Inkomster, 3 54 Stuts* Utskottets Betänkanden. sorn dermed äro förenade, för att dermed besörja, det Rikets gäld, så till Hufvudstod, som Ränta, må, efter hvad och i den mån sig göra låter, kunna betalas.
Enär sådant synts behöflig!, och icke kan föranleda till underslef, hafva Rikets Ständer funnit skäligt medgifva bränvins-tillverkarne rättighet all å sina bränvins-redskap anbringa två rör för luffens afledning; hvarjemte Rikets Ständer, i ändamål dels att gifva fullkomlig tydlighet åt de i § 55 förekommande stadgande!) och dels att lemna vederbö - Expeditions-Utskotle/s Förslag till underd. Skrifvelse N:o 125. 309 rande tillfälle alt bringa de speeielare föreskrifterne angående redskapens beskaffenhet, hvilka egentligen tillhöra ordnings-sladgan, i öfverensstämmelse med hvad för kontrollen kan vara nödigt, ansett åtskilliga andra förändringar uti ordalydelsen af § 55 vara erforderliga, sådana de finnas i förlallnings-förslaget upptagne. § 56. Ehuru bränvins-tillverkares skyldighet alt, vid den uti § 56 föreskrifna mätning och profning af bränvin, lemna behöflig handräckning samt tillhandahålla nödige, vederbörligen justerade och krönta målkärl, jemte annan för uppmätningen erforderlig redskap, icke bordt vara tvifvel underkastad, lära dock läll hafva inträffat, då bränvins-tillverkare sökt undandraga sig en sådan skyldighet; och har derföre, till förebyggande af tvekan i detta hänseende, ett stadgande härom blifvit uti § 56 infördt. § 57. Uti E. K. M:ls ofvan omförmälda Nådiga skrifvelse förekommer, bland annat, att ändamålet med det i § 57 intagna stadgande, att i större bränneri särskildt vittne skall närvara vid bränvinets uppmätning och profning, till väsentlig del förfelats derigenom, alt till dylika vittnen merendels blifvit utsedde personer ibland allmogen, hvilka saknat nödig färdighet i räkning.
Då tåget på återvägen k o m m i t några mil från Kristiania, arrangerades små danssoaréer på stationernas plattformer i den stilla natten. Var ikke dette p e n t? Mötet är n u ett m i n n e blott, m e n minnet af dessa oförgätliga dagar skall länge fortlefva! På H o l m e n k o l l e n blefvo deltagarne fotograferade, o c h vi lämna här en reproduktion af det synnerligen tydliga o c h vällyckade kortet. E n liten orientering för återfinnande af några mera kända personligheter kanske kan intressera våra läsare. Gå vi så ett stycke ned på trappan, återfinnas generaldirektörerna NordVÅRA ILLUSTRATIONER. " TvET S V E N S K A L I F E Ä D D N I N G S S Ä L L S K A P E T, efter mönster af » The life saving society » i London, stiftades härstädes år 1898 af h. k. h. kronprinsen o c h har till uppgift att g e n o m offentliga uppvisningar o c h föredrag undervisa allmänheten o m de olika sätten att bringa drunknande ur vattnet samt o m d e första åtgärderna för deras väckande till lif. Våra för saken intresserade läsarinnor finna i detta n u m m e r en illustration från en af dessa uppvisningar, s o m åskådliggör d e olika armrörelsernas utförande o c h bröstkorgens behandling för andhämtningens återställande. * A T T E N T A T E T MOT D R E Y F U S ' advokat Fernand Labori, af hvilket vi i vårt dagsnummer meddela en bild, har framkallat hela den civiliserade världens harm, på samma gång det ännu mera ökat de sympatier, s o m hvarje vän af rättvisa o c h sanning måste hysa för Laboris ädla personlighet. Vår illustration återger det ögonblick, då Labori, träffad af attentatsmannens kula, sitter på trottoarkanten o c h stödes af sin hustru, medan folket skyndar till. Som våra läsare erinra sig, häktades nyligen å sitt g o d s utanför Paris den för sina rojalistiska stämplingar * Stins, en i järnvägsmannakretsen lig förkortning för stationsinspektor.
Riddarhusutskott^ har, vid öfvervägande af hvad sålanda blifvit föreslagit, an»ett sig först böra undersöka hvad de ifrän äldste tider utkomne RiddarhusOrdningar i denna del innehålla, och hvarvid Utskottet inhemtat: att RiddarhusOrdningen afår 1626, hvilken varit till kraft och verkan gällande till år 1762, bjuder; att den Ad - 55* Den 19 Julii e. m. lade .Jkn!h te på R ddarhufet, hälft när mölen hällon för att blifva inmatriculerad, att Riddarhusordningen af 1762 icke innefattar någon föreskrift, huru med introductioner skulle tillgå; att sedan Konung Gustaf lil «r 1778 åter upplifvade 1626 års Riddarhusordning, förenämde stadgande å nyo varit förr gällande att anse intill dess Ridderskapet och Adeln vid 1809 och 18.0 årens Riksdag antog en ny Riddarhusordning; att Riddarhusordning*! ne af den 3! Mars och den to Oktober 1810 icke innehålla något stadgande, hvarigenom Introductioas beviljande af RiddarhusDirectionen emellan Riksdagarne är medgifvit; att, efter hvad Matrikeln utvisar, Introduction ända till på 1770-talet vanligen meddelades under påstående Riksdag, ehuru det understundom inträffat att sådan jemväl deremellan ägt rum, men att, efter denna tid, Introductioner utan afseende på Riksdag blifvit af RiddarhusDi frectionen beviljade, hvartill anledning icke annorledes synes vara i Författningarne gifven , än derigenom, att något bestämdt Förbud deremot icke funnits; samt att RiddarhusDirection så väl uii den Ingtruction, somehusu påiänkt och föreslagen år 1800, för år 1810 den 25 April blef för densamma af Ridderskapet och Adeln utfärdad, som ock uti det förnyade Förslag dertill, sorn af RiddsrbusUtskoitet vid 1*17 och !8 18 arens Riksdag uppgjordcs, fått sig tillagd rättigheten, att Introduction emellan Riksdagarne meddela.
Att genom lag förpligta staten att vid anfordran af hypoteksbanken till densamma utlemna obligationer till det alldeles icke obetydliga beloppet af 8 millioner, synes mig vara en åtgärd, för hvilken Representationen i en framtid svårligen kan stå till svars. En komité-ledamot, hvilken äfven i Utskit deltagit i detta Ben 8 September e. m. 83 besluts fattande, har, med åberopande af § 12 i förevjde förslag, anfört, att någon risk för staten aldrig kunde förefinnas, emedan det blifvit föreskrifvet, att bypotheksföreningarna voro skyldiga att fylla bristen, ifall någon sådan komme att upstå. § 12 lyder som följer: »Alla i hypoteksbanken delegande hypotheksföreningar ansvara, en hvar i mån af sin delaktighet i banken, för fullgörandet af de förbindelser, banken genom utgifna obligationer eller annorledes sig iklädt. Såsom säkerhet för dessa förbindelser skola anses och i sådant afseende kunna användas; först de förskrifningar med åtföljande säkerbeter i jordegendom, dem hyptbeksföreningarne för undfångna lån till hypoteksbanken afgifvit, dernäst bankens alla öfriga tillgångar, och slutligen grundfonden, på sätt bär nedan sägs.» Häraf synes tydligen att hvar och en hypotheksförening endas! svarar för sin andel, men aldeles ej för de andras, i händelse brist hos någon af dem upstår. Det är samma förhållande, som vid borgensförbindelsers upgörande. Löftesmän kunna nemi. vid borgens ingående göra det förbehåll, att de endast ansvara för godtgörandet af sin vissa andel i lånesumman, hvilket alldeles ej är detsamma, som att de ansvara en för alla och alla för en. Den förbindelse, som det här är i fråga att ikläda staten, är således icke så ulan betydelse, som man under diskussionen velat antyda. Jag anhåller fortfarande om afslag å ifrågav;de g. Hr von Ehrenheim, Pehr Jacob: I afseende å Gr.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda frän Exped.TJtsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.: N:o 184. ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens 3:dje hufvudtitel; N:o 185. ang:de den innevar. riksdag verkställda revision af de under CommerceColhm ställda fonder och medel; JV:o 186. i anleda, af sökt everldlig skattemannarätt å rict under Ulriksdals Rungsgård förr lydande Kefvinge hemman med dertill hörande utjord; TST:o 187. i anledn. af K. M:s näd. propos., angtde fortfarande anslag till Ulldiscontfondens förstärkning samt ullculturens och ullproductionens befrämjande i Riket. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr af Petersens, Gust. Herrman , afsagt sig sin plats i Bevilln.Utsk., men anhållit att vid sin riksdagsmannarätt blifva bibehållen. Bifölls. Hr Leyonflyclit, Carl Albi-., hade inlemnat följande: Sedan min tjenstebefattning ferdialmin afresa till reg:tet, får jag i ödmjukhet afsäga mig det förtroende, hvarmed H. R. o. Ad. behagat hedra mig, att vara ledamot af StatsUtsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse nya ledamöter uti Statssamt BeviJln.Utsk:n efter Hrr Lejonflycht och af Petersens. Företogs till pröfning Statsoch Oeeon.Utsk:ns d. 20 dennes e. ni. på bordet lagda betänk. N:o 29 i fråga örn lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustningsskyldighet. Uppå begäran af Hr von Törne, Mich., upplästes hans betänk, vidfogade reservation. Hr von Törne:
Val ser man den väg Utsk. valt, att nemi. inskränka reformen till ”de punkter, om hvilka alla äro ense”; men derigenom har Utsk. dock icke lemnat något bidrag till ett fredsslut i meningarnes strid. En sådan utredning af sjelfva ämnet kan dock icke vara likgiltig för denna vigtiga frågas lyckliga och definitiva lösning; ej ens umbärlig vid ett rationell förfarande från Ulsk:s egen synpunkt. Då de allmänna valens princip under mer än ett årtionde varit förfäktad af utmärkte män och hunnit alstra ett temmeligen allmänt tänkesätt, hvilket förmenar densamma utgå från ostridiga rättsbegrepp och sl u tel i gen blifvit lagd till grund vid den ena Statsmaktens förslag lill frågans verkeliga lösning; så torde den väl förtjena en vederläggning då den icke antages. En reservant (Bengt Gudmundson pag. 2) säger: ”ali pröfva dessa grunder, att öfvertyga sig om deras rättvisa och ändamålsenlighet, att öfverväga till hvad grad de kunna och böra tillämpas underutvecklingen af vårt samhällslif, se der hvad som är hvarje rättskaffens riksdagsmans pligt emot Fosterland och medborgare”. En annan reservant (Hr Brink pag. 1) säger: ”Det år uti Slåndsindelningen orsakerna finnas till allt det missförstånd, uppehåll och oordning uti ärendendernas gång, likasom till de tvister Stånden emellan hvilka ofta vållat söndringar och split, samt skakat samhällets grundvalar”. Den förre beropar sig på rättsbegrep för allmänna valens princip; den sednare vill på Slåndsindelningen kasta skulden för rätt mycket ondt, som tilldrager sig under våra ögon. Om nu den stora frågan såsom Utsk. säger, förirrat sig uti öfver<i r i fler, hvarföre ej komma oss till hjelp med denna irrings tillrättavisande. Hvad som försiggår vid det allmänna tänkesättets utbildning är aldrig likgiltigt för Statsmannen, minst uti en af dagens frågor af så genomgripande art, som den förevarande. Dess verkliga lösning förutsätter en utredning, som hittills icke ägt rum.
Sers Diskontverk, så vida ej lagsökning anställes inom en månad från förfallotiden. 260 Den 15 September Efter härmed slutad öfverläggning, gjordes först propos. på bifall till §:n, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. §§ 27—29, samt rubriken och ingressen. Biföllos. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem, O. Brakel. Tisdagen den 15 September 1863. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 12 dennes. Föredrogs ett från Hederv. Bonde-St. ankommet prot.- utdrag N:o 426, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Bonde-St:s, vid pröfning af Sammansatta Bankooch Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 2, fattade beslut att godkänna 7:de §:n i förslaget till lag om enskilda banker utan rätt att utgifva egna banksedlar, med den ändring, att summan 2 millioner rdr utbyttes emot summan 500,000 rdr. Gr. Sparre, Erik: I detta ämne har R. o. Ad. redan fattat sitt beslut, och med godkännande af Utsk:ts förslag bestämt minimum för sedelutgifvande banker till 2 millioner rdr. Det kan icke undgå R. o. Ad:s uppmärksamhet att denna inbjudning långt ifrån öfverensslämmer härmed, och då jag icke kan föreställa mig att R. o. Ad. i ett följande plenum kan vara beredt på att frångå ett beslut, fattadt i ett näst föregående, Den 15 September. 261 anhåller jag att Bonde-St:s inbjudning måtte läggas til handlingarne. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. vidblef R. o. Ad. sitt förut i afseende å denna § fattade beslut och lade prot.-utdraget till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande sammansatta Bankooch Lag-Utsk:ts den 5 och 7 dennes på bordet lagde Betänk.
— Summa 65,o88:u. 3. 72,894:22. 7. Det af 1841 års Revisorer anmärkta förhållande, att hvarken någon Kassa-räkning eller något särskildt conto med hvarje låntagare blifvit förda, har befunnits vara under revisions-åren förändradt i så måtto, att vid räkenskapen för hvartdera af dessa år finnes så val en Kassa-räkning, som äfven en för alla låntagare gemensam Låne-räkning; doek anse Revisorerne, att särskildt conto med hvar och en låntagare hör förås, på det närmare må kunna inhemtas tiden ej mindre för utlåningen och inbetalningen, än äfven för ränteliqviderna. Kassa-behållningen vid 184» års slut har funnits helt och hållet »bestyrkt, hvaremot vid 1841 års räkenskaper blifvit fogadt ^ett af Herr f. d. Stats-Sekreteraren m. m. Grip, den 12 Mars 1842, utfärdadt intyg om riktigheten och befintligheten af den i samma räkenskap upptagna kontanta behållning vid årets slut, men beloppet är icke i beviset uppgifvet. TJnderbålls-kostnaden för Invalid-personalen, som år 1840 utgjordes af 14 Officerare, 8 Under-Officerare och 60 man, samt år 184$ af r4 Officerare, 10 Under-Officerare och 58 man,uppgick, år 184©, till ... 15,490: i4- 10. samt år 1841» till . . » .. ; 17,017: — 7, Skillnaden beslår väsendtligen uti den af Inrättningen, under år 1843, inbetalda ersättning till Kongl. Krigs-Kollegium för under året erhållna beklädnadspersedlar för Corpsens räkning.