Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då härtill lägges den summa, hvarmed kassan nedgått från den 4 Sept. 1847 till den 8 Sept. 1849 2,578,382: 42. 8. företer sig en nedsättning i Cassan af 2,974,899: 46. 3. så att denna nu utgör . 5 Bankens tillgång i utländskt mynt utgjorde, i Rdr Silfver förvandlad, vid senaste Riksdags början, ett belopp af 1,342,523: 10. 3. Något inköp af dylikt mynt har icke kommit i fråga; men genom försäljning af Spanska Piastrar till ett värde i R:dr Silfver af 7,566: 23. 5. har nämnde tillgång blifvit förminskad till . Silfv. R:dr 1,334,956: 33. 2. § 18- Till fortsättning af den redovisning för försåldt omyntadt Silfver, som förekommer i 21 § af Herrar Revisorers berättelse, få Fullmäktige anmäla, att efter ett pris af 27 12 sk. Hbg B:ko, motsvarande 24 Rdr 32 sk. B:ko, pr finsilfver, Cölnisk vigt, blifvit utgifvet: Försåldt Silfver enl. Influten betalning Vinst Bokföringsvärde. i Bankosedlar. Och har försäljningen af Silfver till berörde pris fortfarande visat sig vara för Banken fördelaktigast, utan att hos allmänheten gifva anledning till klagan öfver samma pris. § 19- Inoch utvexlingsprisen å Dukater äro bibehållna, det förra vid 5 R:dr 32 sk. och det sednare vid 6 R:dr, allt B:ko och pr dukat, sedan endast mindre belopp blifvit Banken till invexling erbjudne, men deremot hvarje vecka, särdeles under sommarmånaderne, utvexlats flera hundra dukater. Banko-Fullmäktiges Berättelse. 11 § 20. Uti 24 § af Herrar Revisorers Berättelse omförmälas de åtgärder, Köp och försäljning Fullmäktige vidtagit, i afseende på köp och försäljning af Yexlar under hela af ve,;la^• året 1848 samt till November månad år 1849.
Huru kunne vi ock vänta trohet och oegennytta hos enskildte tjenare, om de ibland af Statens hafva efterdöme på motsatta egenskaper ? Under det mången köpman, ofta utan påkostad underbyggnad, ja ibland utan någon annan talang, än dristigheten i speculationer, farliga endast för dess creditor^r, hastigt svingar sig upp till rikedomar och lefver i öfverflöd, får den redlige, illa lönte Embetsmannen, ofta föraktad, billigt vis nedslagen, framsläpa sitt mödosamma lif i torftighet och någon gång i uselhet. Den rang och titelsjuka , för hvilken man Velat, om ock orätt, beskylla vår Nation, har hittills nästan kunnat anses som en lycka för Staten, ty vore här, som i England, ingen titel högre, än den att vara tn man, oafhängig genom sin förmögenhet, skulle en stor del af våra illa lönta Embeten ej kunna blifva besatte med skickliga ämnen. Jag föreslår således, att Riksens Ständer med allvar och kraft åtaga sig Penningelöntagarens rättmätiga sak, som är hela Nationens egen , och så väsendtligen förenad med hela Statens intresse, och att alla Penningelöntagande Embetsmän, så väl civile som militaire, erhålla sin lön bestämd i spannmål, och att den betalas i penningar efter markegången Den 29 Mars. för hvart år, men att den närmare regleringen af grunderna härtill öfverlemnas ät ett särskildt Utskott , som skall undersöka och föreslå : 1:0 hvilka Embeten som böra indragas} 2:0 hvilka böra slås samman } 3:0 hvilka böra erhålla löntillökning, och hurusror; 4:0 hvilka medel till den åsyftade löntillökningen äro redan eller kunna blifva att tillgåI sistnämnde afseende bör äfven StatsUtskottet höras. Sedan må det komma an på Riksens Ständers godtfinnande, om, sedan de sjelfve bestämt grunderna, åt Kongl. Maj:t må i underdånighet öfverlemnas att förordna en särskildt Comité, sorn fullkomligen men skyndsamt utarbetar den nya Lönregleringen.
Ehuru 1765 års Minister-Reglemente aldrig blifvit upphäfdt, och fortfarande uti vissa punkter tillämpas, hafva dock sedan lång tid tillbaka, Traktamenten upphört att i enlighet med detsamma utgå. Dessa traktamenten äfvensom öfriga anordningar å denna Stat bestämmas deremot numera genom särskildta för hvarje gång fattade Nådiga beslut. Vissa reglor hafva dock härvid blifvit lagde lill grund och då Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 6 Februari 11150 anbefallte Kongl. Stats-Kontoret, att öfvertaga utbetalningarne å Minister-Staten, hvilka dittills, under en längre tid blifvit verkställde af Kabinetts-Sekreteraren, öfverlemnades tillika en uppgift å de Nådigst bestämda Traktamenten och Pensioner, hvilken borde tjena Stats-Kontoret till efterrättelse. Beloppet af de Traktamenten, som Kongl. Maj-.ts Sändebud och devidBeskickningarne anställde personer vid denna tid åtnjöto, utgjorde 110,600 Riksdaler Hamburger Banko. Till bestridande af dessa traktamenten, äfvensom af pensionerna, uppgående enligt ofvannänmde uppgift, till 2,500 R:dr Hamburger Banko och 15,116 R:dr 52 sk. Sv. B:ko årligen eller efter pari kurs till en sammanlagd summa af R:dr B:ko 21,785: 16, voro å Svenska Statsverket anvisade Sv. B:ko R:dr 266,666: 52 sk., och fylldes bristen dels från Kabinetts-Kassan med Norrska Statsverkets bidrag till nämnde Kassa, dels genom anordningar å extra utgiftsmedlen.
R:dr, deraf, förutom de till Wisby Låne-Kontor anslagne 50,000 R:dr, ett lika belopp borde tillkomma Götheborgs Låne-Kontor, som i denna rörelsegren innehade endast 750,000 R:dr, förständigades vederbörande härstädes att för Götheborgs Handelsoch Närings-Diskonts räkning aflemna nyssnämnde belopp 50,000 R:dr, hvarigenom, sedan Låne-Kontoret i Wisby jemväl erhållit den för detta Låne-Kontor anvisade summa, fonden för diskontering och utlåning genom Handelsoch NäringsDiskonten blifvit mellan de serskildta Diskont-Verken fördelad till öfverensstämmelse med föreskriften i Reglementets ofvanberörde 205 §. §. 66. Fördelning Sedan Kreditivet till Stockholms Stads Drätsel-Kommission å Ull Kassa50’000 R:dr vid nästlidne Riksdag är vordet indraget, samt fonden Kreditiv ål för Kassa-Kreditiv-rörelsen bljfvit med motsvarande belopp förhöjd, enskilde, är nämnde fond på de serskilda Diskont-Inrättningarne sålunda fördelad, att Handelsoch Närings-Diskonten innehar R:dr 1,000,000: Låne-Kontoret i Götheborg 500,000: D:o i Malmö 35o[ooO: D:o i Wisby •■■•••' Summa B:ko R:dr 1,900,000: §. 67. Afgiften för Medelst utdrag af Banko-Utskottets
Ju mindre vi genom ensidiga bestämningar af Lane tillgångarnes utdelning gifva en positiv rigtning åt blott vissa Näringars understöd, desto kraftigare kan Styrelsen öfverse och gynna det hela, desto säkrare kan den verkställande Magten påräkna , att de anslag, Staten till dess dissposition öfverlemnar , både till riumerair och varu-värde orubbade skola hållas henne tillhanda , och desto mera obehindradt skola en Faderlig Konungs åtgärder'använ. das, att genom ett jämnt skydd för aila lagliga 256 Stats« o eli Banlto-Uts&ottens Betäniandenl intressen, återställa lugn och förtroende inom Samhället, Men man invänder: skola da Landets Näringar beständigt bero af Discont-Inrättningar, som af Staten understödjas? Jag, har blott tillstyrkt dem,.såsom nödvändiga för ögonblicket, då jag ansett dem , som på sådant sätt redan finnas , ej utan våda för en svår skakning genast kunna upphäfvas , och tror . att det är bafre nu genom Statens understöd afhjelpa deras iråkade tillfälliga förlägenhet, än att Staten, som redan i dem deltagit , nu skulle öfvergifva dem , och lämna dem åt sitt öde , för att dymedelst tvingas att låta Banken ensamt förlägga Ijån-Systémet. Men i sammanhang med det understöd , sorn nu därtill fordras och bör beviljas, står otvifvelagtigt en plan, att i sinom tid sklja Staten ifrån allt deltagande däri , och göra dess Finance-verk oberoende af enskildes, samt enskildes hushållning oberoende af Statens biträden. Bankens så kallade soliditet beror utan tvifvel af dess återförande till den ställning , att den åter kan blifva en VexelBank , och med fullt uppfyllande af sina förbindelser, en Depositions Bank. Ändamålet Iean sannolikt icke vinnas förr , än Banken skiljes från all Discont-rörelse , och Ständerne ej mera befinna sig i en beständig frestelse , att gGiiont fabrication af endast nya Sedlar använda dess Credit för tillfälliga ändamål. Att nu bestämma tidepukten , när Banken från all Discont-rörelse skulle skiljas , är efter allt utseende omöjligt.
För alt finna säkra köpare till den mängd boställen, som im finnas, nödgades man säkert utdraga försäljningen på liera år, och linder tiden skulle sålunda 2:ne liqvidationssätt följas för aflöningarna, hvilken öfvergångsperiod då skulle utgöra en tid af principlöshet i löningssättet. Skulle man deremot på en gång låta verkställa försäljningen, fruktar jag, att följden blefve den, att man nödgades antaga mindre säkra köpare, eller åtminstone sådana, som icke förmådde på en gång betala liela köpeskillingen, hvilken då naturligtvis skulle intecknas i den försålda fastigheten. Den af mig befarade följden häraf blefve då, att, om räntorna icke behörigen erlades och lagsökning blefve nödvändig, en sådan åtgärd kunde leda till boställets försäljning på executiv auction, dä Kronan måhända kunde blifva nödsakad att, lill betäckande af sin fordran, sjelf inropa den inlecknade fastigheten oell sålunda återfå det boställe, den en gång försålt, och i sådan händelse i ett troligen vida sämre tillstånd, än då det första gången såldes. Dessa äro de hufvudsakliga skäl, hvarpå jag grundar mitt afstyrkande af motionen. Såsom jag förut sagt, är jag ense med motionären i principen, då den i hufvudsaken utgår från samma ide', som den jag lagt till grund för en motion i detta ämne; men jag tror ej, att sådana radicala åtgärder, som de af Hr af Robsahm nu föreslagna, böra vidtagas, utan att man förut undersökt och gjort sig förvissad om beskaffenheten af de olägenheter, förändringen kan medföra. För öfrigt synes mig Hr af Robsahms motion, i hvad den angår tillämpningen af de principer han uppgifvit, så vacklande och alternativ, att det förefaller mig, såsom hade motionären ej gjort sig sjelf tillräcklig reda för hvad han egentligen velat. Jag upprepar således, hvad jag redan yttrat, att på samma gång jag delar den värde motionärens äsigter af ändamålet, kan jag ej annat än med min röst afstyrka medlet. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må åtfölja remissen. Hr af Robsahm, Carl Reinh.:
M:t täcktes så inskränka planen för ifrågavarande byggnad och på sådant sätt reglera utgiftéyna dervid, att arbetet med det å Stat uppförda anslag af 20,000 R:dr om året, i ytterligare fem års tid måtte kunna fullbordas; hvarförutan R. St:r, som kommit i erfarenhet deraf, att förnämsta orsaken till de betydliga, ofta öfverflödiga kostnader Statsverket i senare tider fått vidkännas, vid allmänna byggnaders uppförande, varit den, att R. St:r, vid medlens anvisande, sällan varit i tillfälle att bedöma arbetets vidd, planen för dess utförande och utgifter - 4o8 Stats-Utskottets ne vid fullbordandet, framburo uti serskildt underd. skrifvelse af ofvannämnde dag den underd. önskan, att K. M:t täcktes, ej allenast i de fall då medel till allmänna byggnader i Nåder äskades, meddela R. St:r ritningar och noggrann beskrifning öfver det tillämnade arbetet, jemte ordentliga förslag öfver dertill åtgående tid och kostnader, utan äfven, i händelse fortsättning af redan beviljade anslag skulle komma i fråga, i Nåder låta meddela behöriga redogörelser förde medel, som redan blifvit uppburne, tillika med förnyadt kostnadsförslag i afseende på det återstående arbetet; och yttrade R. St:r derjemte den öfvertygelse, att det skulle leda till så väl ökad controll å vederbörande, som till mera drift och hushållning vid byggnadsarbetens verkställande, om jemväl blefve föreskrifvit, att utgifts-redogörelserna för hvarje år alltid borde vara afslutade inom Februarii månads utgång det påföljande året, samt att vid årets början en fullständig arbetsplan jemte utförlig berättelse om hvad under det förflutna året blifvit verksteldt, till K. M:ts Nåd. godkännande i underdrhet ingåfves. Efter Comite'rades hörande, hvilka i underd. afstyrkte all förändring i den fastställda arbetsplanen, förehade K. M:t den 3 Februarii 1824 R.
Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial JVs 138, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente, angående de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgående riksdagsoch revisions-kostnader, aflöningar m. m., äfvensom angående Riksgälds-kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillningsmed liera medel. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorial JVs 62. angående verkställda omröstningar i Förstärkta Lag-Utskottet, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående åtskilliga lagfrågor. Från Hogv. Preste-Ståndet. S. D Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Memorial JVs 138. med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente angående de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgående riksdagsoch revisions-kostnader, aflöningar m. m., äfvensom angående Riksgälds-kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillningsmed flera medel. S D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Revillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVs 11, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstingsmedel, godkände Ståndet de föreslagna voteringspropositionerna och gillade hvad Utskottet vid slutet af Memorialet yttrat. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Stats-Utskottets Memorial JVs 138, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente angående de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgående riksdagsoch revisions-kostnader, aflöningar m. m., Prot.-Utdrag den 16 Juni 1866. 389 äfvensom angående
Utskottet för hvarje grad kommer att föreslå; i hvilket fall Regementets boställen derefter böra regleras, och om verkställigheten hvaraf Kongl. Maj:t torde nådigst täckas låta besörja, eller om det har för litet; i hvilket fall brister genom nytt anslag skulle fyllas. Så utförd, tror jag att löneregleringen skulle bli mest rättvis och ändamålsenlig; och det anslag Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition upptagit, tror jag vara beräknadt på så säkra och med största noggranhet undersökta och utredda grunder och förhållanden, att någon betydlig minskning eller nedsättning deraf ej bör ega rum. Någon tillökning i Bevillningen, för att fylla det derigenom uppkommande behofvet, kan i alla fall ej komma i fråga. Jag är öfvertygad, att åtminstone de fleste förena sig med mig i denna åsigt, att löneregleringen nu står, så att säga, nästan i första rummet för Rikets Ständers uppmärksamhet; och hvad dertill erfordras, är tillgång nog att uppföra på ordinarie Staten; hvaremot, utan synnerliga betänkligheter, bidragen till Strömrensningar, Carlskrona Vattenledning, med mera sådant, gerna må anvisas att tagas af blifvande öfverskottsmedel. De komma troligen att räcka Den 3i Maji f. ni. 135 dertill, oell äfven bli öfver; men om möjligtvis äfven motsatsen skulle kunna inträffa, så anser åtminstone jag desse visserligen nyttige och välgörande företag likväl böra stå långt efter Armeens behof, som vi nu önska måtte ändamålsenligt blifva uppgjorde. Herr Kuylenstjerna j Gustaf j hade inlemnat följande, som upplästes: Jag anhåller om återremiss å Statsutskottets Utlåtande, angående 3:dje Hufvudtiteln, och utber mig att få fästa Höglofliga Ståndets uppmärksamhet på följande anmärkningar, i afseende på hvad deruti rör Indelta Befälets löner. j:o Jag anser hvad Kongl.
Fru Edlings sköna röst bör ej användas i så obskyra småsaker som Zelidas lilla parti, der dessutom fru Strandberg ttr fullt tillräcklig — Fröken Klemming har nu fliteligen inlärt också Nemeas rol, hvars sångparti lände henne till heder ur teknisk synpunkt, men hvars icke lätta spel-rol totalt öfversteg den unga nybörjerskans horizont. Då redde sig deri bättre frk. Karlsohn, som blott en afton lyste och försvann i rolen, lyste — med en särdeles klookeklar och rapid tolkning af koloraturscenen. — Jag kommer nu till den värsta positionen — hr Lundmarks. Jag vill ej upprepa att han är den store A ooh ö underlägsen, men jag håller ej för oriktigt hvad någon insinuerat att företrädaren skulle — o himmel 1 — öfver träffaa i 3; e akten 1 Hr Lundmark lyckas verkligen der gifva ett sannare, mindre forceradt men Ömmare uttryck åt den stackars fiskarens förtviflade känslor vid uppvaknandet från glans ooh höghet till träldom och nöd. Den mer dramatiska förgen i stämman gaf också ät sina pointer en kraftigare stil, om ock naturligtvis företrädaren står ofördunklad i de lyriska cantilenorna. Att en ung debutant i Piféars rol förmenas spela den bättre än herrar Henrikson och Dahlgren det gjort, är alltför vänligt sagdt, men den lilla tenor biten är frisk och välklingande och har förmodligen föranledt återupptagandet af operans qvickaste duett, buffaduon i B mellau Piféar och Zelida, hvilket jag dook ej kan konstatera, emedan jag vid mitt senaste åhörande af operan lemnade teatern under andra aktens final. Det knappa utrymme, hVaröfver denna revy förfogar, gjorde oss villrådiga huruvida vi skulle dröja vid frk. Oselios gästspel å k.
Jag kan ej inse att någon fara skulle kunna uppstå af anslagets bestämmande för fyra år; ty om också någon riksdag skulle inträffa före den lagtima, så kunde väl i alla fall i första månaden af nästa riksdag, genom en särskild framställning, anslag begäras för fortsättande af ett så vigtigt företag, som detta, och jag är öfvertygad, att dessförinnan händelserna så utvecklat sig, att man då skall blifva mycket angelägnare än i närvar, ögonblick, all snart få denna befästning färdig, och det är af denna anledn. jag tillstyrker bifall till SlatsUlsk:s betänk., så mycket mera sorn en splittring af de olika Ståndens beslut eljest kunde uppkomma, hvilket för saken skulle vara skadligt. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Oaktadt tiden är långt framliden, hoppas jag, att R. o. Ad. dock ursäktar, om afven jag, då ämnet ligger mig skäligen nära, yttrar några ord. Hvad som mest intresserar det allmänna i denna fråga mäste naturligtvis äfven intressera mig, efter jag har äran föreslå den del af krigsadministrationen, hvartill det anslag är ämnadt att utgå, hvilket nu är under öfverläggning. Jag mäste således, af flera än ett skäl, se frågan praktiskt, sådan hon sig här framställer, utan afseende på den enes theorier om grundlagens rätta förstånd, den andres theorier om, huruledes man bör neka eller icke neka anslag i anledn. af vissa combinalioner, som man har, röV.de ministerföiändringar och dylikt, med ett ord, jag företager frågan helt enkelt sådan den sig förhåller. Så väl StatsUtsk., som dess afdelning, har behandlat befäslningsfrågorna med en särdeles liberalitet. En ledamot af afdelningen har t. o. m. för en kort stund sedan här upplyst R. o. Ad., att afdelningen tanke var, att till det ändamål, som nu är i fråga, anslå 5o proc. utöfver hvad K. M. begärt, men att StatsUlsk:s pluralitet ej ingick på denna åsigt. Om jag ej bedrager mig, så fattades det likväl blott en enda röst.
Beträffande första anmärkningspunkten, eller att Kuratorerne ännu icke, i enlighet med hvad Eders Kongl. Maj:t i nåder föreskrifvit, inkommit med underdånigt förslag till Instruktion för Stipendie-inrättningens styrelse och till Reglemente för utlåning af Inrättningens medel, så hafva hinder fortfarande mött för samma förslags upprättande; men Kuratorerne hafva nu ytterligare förehaft detta ärende och skola detsamma än vidare handlägga, så att berörde förslag må kunna under loppet af detta år till Eders Kongl. Maj:t insändas. Hvad Revisorerne i andra punkten anmärkt, anse Kuratorerne icke föranleda till annat yltrande, än att räkenskaperna utvisa huru Stipendiefondens inkomster blifvit, använda; och i anledning af anmärkningarne ' DO i tredje punkten, få Kuratorerne underdånigst upplysa, att räkenskaperna fullständigt upptaga förhållandet med utlånta medlen, derför ock redogöres i den uppgift öfver kapitalfonden och samtliga inkomsterna, hvilken, efter hvarje bokslut, till Eders Kongl. Majit årligen insändes; samt då uti aflönings-staten andra utgifter rätteligen icke torde böra upptagas, än de, som för Inrättningens förvaltning erfordras och blifvit bestämda, hafva Kuratorerne ansett de af Eders Kongl. Maj:t beviljade särskilda arfvoden till lärare vid Gymnasium, ehuru dessa årligen utgå, dock vara tillfälliga och till förvaltningskostnaden icke hänförliga, samt alltså lämpligen icke kunna under titel ”aflöning” bokföras. — 480 — Kuratorerne, som härhos underdånigst återställa remisshandlingarne, framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller nådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigster tjenare och undersåte, Ol. Im. Fåhraeus. O. Ekman. Götheborg den 12 Januari 1848. Joli. Brusewitz. — 481 — Kongl. Kammar-Rättens underdåniga Utlåtande, i anledning af en under 1847 års Statsrevision gjord anmärkning vid Kongl. Kammar-Rättens Aktoratsräkningar.
Norrforss byamän i nämnde län måtte bibehållas vid af dem uti äldre tider innehafd och aldrig förverkad rättighet att, emot den, genom Kongl. Kammar-kollegii resolution den 5 Oktober 1631, bestämda årliga afgift, begagna det vid byamännens land och strand belägna laxfiske, Rikets Ständer, på anförda skäl, funnit godt för sin del medgifva, att, efter upphörande af det angående berörde fiske gällande arrende-kontrakt, samma fiske finge i föreskrifven ordning till förnyadt arrende på auktion utbjudas, dervid Kammar-kollegium, jemte det minsta beloppet, äfven borde bestämma en maximi-summa såsom det högsta, hvartill arrendet finge uppgå, och att byamännen då skulle ega optionsrätt att öfvertaga samma arrende, emot förbindelse ej mindre att erlägga Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 107. 13 erlägga det vid auktionen erbjudna högsta arrendebelopp, än ock att i öfrigt fullgöra de vilkor för arrendet, hvilka af vederbörande embetsmyndigheter kunde författningsenligt varda fastställda, hvilket Rikets Ständers beslut Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt bref den 10 April 1845, täcks bifalla, föreslagit, att, då alldeles enahanda förhållande, som egde rum med laxfisket vid Norrforss, inträffade med Klabböle och Sörforss krono-laxfisken i Umeåelf, dessa båda sistnämnda byars hemmans-innehafvare måtte erhålla en lika optionsrätt till arrendet å de vid deras stränder belägna kronofisken, som blifvit Norrforss byamän beviljad. Af ett i afskrift motionen bifogadt Kongl.
St. nu, vid fattande af sitt beslut, icke inlåta sig i bedömande deraf, huruvida Svenska folket är villigt att underkasta sig de uppoffringar, som ett krig skulle medföra. Det är lids nog att afgifva en sådan förklaring när kriget verkligen utbrutit. Och jag tillstyrker fördenskull återremiss af förevar, utlåt, på det att den tind. skrifvelsen må kunna blifva affattad i sådana ordalag, hvarigenom man förekomme, att icke ansvaret för ett krig sedermera skjutes på R. St. på grund af deras förklarande, alt de voro villige till alla de uppoffringar som möjligen derföre kunde ifrågakomma. Ropen på propos. förnyades. Gr. Spens, Jakob Melcher: I anledn. af den siste värde talarens yttrande, lager jag mig friheten lill honom sjelf hemställa, om icke det ändamål han åsyftar bäst vinnes genom ett enkelt bifall till StatsUtsk:s betänk. StatsUlsk. har nemi. föreslagit R, St. att till bestridande af kostnaderna för nödiga förberedande rustningar och andra åtgärder, som af de politiska förhållandena kunna påkallas, bevilja det begärda kreditivet. Jag hemställer huruvida deruti finnes något af hvad man befarat skulle Den 11 Maj. 543 innefatta ett prejudikat för framtiden eller utgöra ett ingrepp uti Konungens rätt alt besluta öfver krig och fred, eller leda till någon R. St. inblandning deruti, hvilket sednare förhållande jag skulle anse ganska vådligt. Jag tror att man bäst afhåller sig ifrån en sådan inblandning genom ett enkelt bifall till StalsUtsk:s förslag. Under förnyade rop på propos., uppropades Hr Lövenst röm, Joli. Jakob, som yttrade: Jag anhåller att Hr von Hartmansdorff ville tillkännagifva, huruvida han vid hl i f ver sin begäran om återremiss; för sådan händelse har jag intet att säga. Denna förfrågan besvarades af Hr von Hartmansdorff, hvarefter öfverläggningen förklarades vara fulländad. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll StalsUlsk:s förevar, utlåt.