Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse > 2P.0 3i8. 713 Bör tillkomma; och då Rikets Ständer inhemtat, att, uli det förslå» lill expeditions-taxa i enskildte mål, hvilket E. K. M. i Nåder låtit utarbeta, förekommer i berörde afseende ett stadgande af följande lydelse: ”för Notarii Pu”blici protester och bevis betalas till Notarien och det vittne, han med sig "bäfver, då ålgården sker på hans embetsrum, En Riksdaler Banco; utom "embetsrumrm t, En Riksdaler 24 skillingar Banco. Innehåller Notariens expedition flere ark, erlägges i lösen för andra och hvartdera af de följande "arken 18 skillingar”; hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt hvad nyssberörde förslag till förnyad expeditionstaxa sålunda, i afseende på lösen för Notarii Publici expeditioner, innehåller, måtte varda till iagttagande påbudet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Maj 1841. Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den 8 Maj 1841. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Mikels Ständers undérdåniga Skrifvelse, angående stadganden rörande fångvården. (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Uti. N:o 66.) S. Å. K. Då Kongl. Förklaringen den 23 Maj 1807 föreskrifver, att alla de serskildte stadganden, hvilka, under åberopande af äldre protectorialer, blifvit tid efter annan lill skydd för Konungens embetsman och publike betjente i gemen meddelade, samt utsätta svårare straff, än som med lagens allmänna grunder i 8 och 9 §. §. af 18 Gap. Missgernings-Balken instämmer, skola till all kraft oell verkan vara förfallne, så vida de ej blifvit serskildt unda-ntagBih. till R. St.
Anna hade länge stått på detta sätt; hennes fantasi, mer djerf, mer lysande än någonsin, framtrollade bilder, systemer, glänsande, bizarra, nyckfulla och sköna som hon sjelf, – det var en underbar poesi i dessa drömmar, ty den skönaste skaldedikt är säkert dessa hjertats tankar, som aldrig blifva skrifna. Ur detta chaos af känslor och bilder, var det en, som blef allt bestämdare, allt klarare, och närmade sig allt mer, och nu stod han framför henne hög och ljus det var den sköna främlingens på kullen. Anna spratt till, drog ett djupt andetag, och liksom blyg för djerfheten i sin egen inbillning, vände hon bort hufvudet och ämnade återvända in, – då hon ännu en gång kastade ögonen utåt hagen och, – förskräckt och betagen stod Anna liksom fasttrollad – ty der, just bredvid den stora björken, vid hvars fot den klara, glittrande bäcken sorlar, i månljusets fulla glans, som helt och hållet upplyste hans ansigte, – stod ju han sjelf, – han, hvars bild nyss stått lika klar i Annas minne. Den häpna flickan, som med så mycket hemligt nöje framkallat denna bild, för att låta sina tjusta blickar i inbillningen hvila derpå, blef nu, då han i verkligheten stod blott några steg ifrån henne, mer förskräckt än glad, och hennes första oöfverlagda känsla var att fly. Den första gryende kärleken är på en gång så blyg och så varm, att sedan vi uppnått den förhärdelse, hvilken verlden förr eller senare åstadkommer i våra känslor, förefaller den oss vanligtvis lika löjlig som obegriplig renheten i vårt hjerta är för alltid flydd, och den första kärlekens ljufva hemlighet kunna vi endast ögonblickligt i vårt minne fatta. Och hos den unga qvinnan ligger en omedveten känsla af fara, en tjusning blandad med förskräckelse, vid den plötsliga åsyn af hennes drömmars föremål; förfärad öfver vidden af sin egen kärlek, flyr hon den, som hennes eget hjerta redan gjort till hennes beherrskare och rodnande öfver sina egna önskningars ernående, vill hon dölja sig för den, som hennes längtan oupphörligen lagt för hennes fötter. Slutligen besegrad af en känsla, mäktigare än hennes vilja, såg
C 24 ) §§ 34 och 35, den förra, angående huru förhållas skall då någon tillåter sig personligt förolämpande uttryck, och den sednare, omjäf mot sky Idemän äro af samma innehåll som 2 mom. i nuvarande 37 §., samt hela 38 §:n, men hafva undergått åtskilliga förändringar i redactionen. Likaledes har 37 §. t mom. utgått såsom varande allenast en parafrasering af 5o §. nämnde Grundlag. §§ 36, 37 och 38 i förslaget innehålla föreskrifter, angående val och voteringar. De motsvara 4*» 4^ och 43 §§. i nuvarande Riddarhusordning. De föreskrifter som i 36 §. förekomma angående ordningen för uppropet, och RiddarhusFiscalens åligganden dervid, hafva ansetts tillhöra dels Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga, dels Instructionen för RiddarhusFiscalen. — Uti 37 §. har man, i stället för att upprepa innehållet af 53 §. Riksdagsordningen, endast lemnat hänvisning dertill. — I 38 §. äro de stadganden tillagda, som angå val af Suppleanter. 42 §. i nu gällande Riddarhusordning, angående 2:ne upprop vid alla val eller C 35 ) voteringar liar Utskottets pluralitet ansett bora utgå, och hädanefter endast ett upprop vid dylika tillfällen ega rum.
Ehuru häraf visade sig, att denna ständernas inkomst varit i successivt stigande, hvilket måste tillskrifvas dels tillväxande handelsrörelse i allmänhet, dels de förändrade förtullningsgrunder, hvilka under sednare tider gjort sig gällande, ansåg Kongl. Maj:t likväl, med hänsigt ej mindre till möjligen ifrågakommande tullnedsättningar, än till besparad uppbördskostnad, stapelstäderne skäligen böra, på sätt Commerce-Collegium och General-Tullstyrelsen jemväl föreslagit, blifva belåtna, derest de, i utbyte emot de directa tolagsinkomsterna, erhöllo ersättningsanslag, ungefärligen motsvarande hvad samma inkomster i medeltal för åren 1842 och 1843 utgjort; och Kongl. Maj:t öfverlemnade i följd häraf till Rikets Ständer, huruvida icke, i sammanhang med faltadt beslut om upphörande af stapelstädernas bestyr med tolags-uppbörden, ersättningen derför måtte bestämmas till följande, efter nyssnämnde grund i runda tal beräknade summor, nemligen: 8 Stati-Utskottels Utlåtande, N‘,o 117, • Stockholm 189,000. Calmar 3,000. Westervik 2,250. Carlskrona 9,000. Carlshamn 4,250. Christianstad 2,240. Gefle - 6,000. Hudiksvall 200. Söderhamn 600. Götheborg 115,000. Marstrand 100. Strömstad - 650. Uddevalla - 1,100. Halmstad - 2,200. Warberg - 620. Hernösand 400. Sundsvall 650. Norrköping 14,000. Söderköping 1,600. Helsingborg 4,000. Landskrona _ - 1,350. Ystad - 3,400. Nyköping - 1,340. Luleå - 480. Umeå - 550. Wisby 1,750. Summa B:co R:dr 370,200.
Det vore således blott enskilda fordringsägare, som skulle kunna göra uppsägningar. Många skulle visserligen icke vara så fåkunniga, att de hellre lade silfret ofruktbärande på kistbotten, än att de lånada ut det mot ränta. Men om äfven sådana capitalister gåfvos, skulle skadan icke blifva stor för låntagare, sorn hafva säkerhet att erbjuda, ty Cassorna stå dem öppna De flesta äga, såsom vi veta, betydliga summor, till hvilka de sakna låntagare. Endast Riddarhusets, cassör, som äro bland de minsta, äga för närvarande 73,600 R:dr utlånta på namn, för brist på lånesökande mot inteckning, och hafva i Banken insatte i6,5go R:dr emot 3 proc., emedan de icke kunnat på säkra namn utlånas till högre ränta. Således kan de uppsagda capitalens omsättning i cassorna ske genast och de enskilda blifva mera belåtna än förut, emedan de derefter icke behöfva frukta för uppsägning. Huru stor denna uppsägning kan blifva, är ej möjligt att beräkna; men efter ali sannolikhet blifver den vida mindre, än hvad cassorna kunna ersätta. Om det enligt Hr Rosenqvists beräkning hände, att millioner uppsades, för att läggas på kistbotten, så skulle ej hela rörelse-capitalet dertill förslå, emedan det blott utgör 3o millioner. Häraf torde man bäst inse, att det är skillnad emellan rörelse-capital och fordringar ; att det förra icke kan vara lika stort som de sednare, och att de beräkningar, som fruktan uppgör, äro öfverdrifna. Hr Nordenanckar befarar realisationens bestånd, som botås genom de Svenska sedlar, hvilka skulle inströmma från andra länder för att utbytas mot silfver. Förr hörde man detta spöke omtalas endast från Finland; nu skulle det äfven komma ifrån Norra Tyskland. Andra talare hafva redan sökt ådagalägga, huru litet det bör förfära oss; och det är likgiltigt, hvarifrån sedlarne komma, så snart de ej äro utom den sedelstock, som skall af silfver motsvaras. 2 H. 5 34 Den 20 Fcbrunriif. m.
N:o 180, med förslag till sammanjemkning och voterings-proposition, i anledning af olika beslut, angående anslag för innevarande år lill Gevärsfabrica lionen. Från Ilögvörd. Preste-Ståndet. S. D. Af det hos Ståndets Herrar Electorer denna dag hällne protocoli inhemtades, att Contracls-Prosten Sandberg och Contracts-Prosten, L. N. O. Hallbeck blifvit utsedde alt som ledamöter af Stats-Utskottet inträda, den förre under den lid, som Prosten Åstrand, och den senare under den, som Prosten Ahlgvist tjenstledighet njuter. Bih. till R. St. Utdr. d. 8 Juli 18^.0. alt Prosten Thudén blifvit utsedd till ledamot af Lag-Utskottetj under Prosten Säwes frånvaro; att Biskopen m. m. Doctor Franzén och Prosten Gahne blifvit utsedde att som ledamöter af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet inträda, den förre i Biskopen m. m. AgardliSj och den senare i Prosten Lundblads ställe, hvilka tjenstledighet åtnjuta; samt alt Prosten Berlin och Professoren, R. N. O. Bolméer blifvit utsedde till ledamöter af Expeditions Utkottetj i stället för permitlerade Prostarne Källgren och Lahng; och skulle de härtill genom Protocolls-Utdrag legitimeras. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Utlåtanden och Belänkanden: l:o N:o 54, i anledning af väckta motioner om inskränkning i det nu föreskrifna domföra antal Nämndemän. Bifölls. 2:o N:o 60, i anledning af återremisser af åtskillige från UtskoLtet afgifna Betänkanden. Lades till handlingarne. 3:o N:o 61, i anledning af väckt motion om förbud emot utgifvande af skuldsedlar, ställde till sedelhafvaren m. m.
Denna grundton är det väl, som klingar ända in i sena ålderdomen, ty var än hemmet icke gladt, hade föräldrarne ej förmåga att genom yttre tecken visa sin kärlek, voro de i följd af omsorger och bekymmer ofta otåliga mot barnen, fick man än höra månget ovänligt ord, så kände man dock, dä man kom ut världen, att man aldrig blifvit så oegennyttigt älskad som i hemmet, aldrig mötts af ett sådant öfverseende som där och aldrig någonstädes fått emottaga så många uppoffringar, utan tanke på gengäld, som i hemmet. Då man så tänker tillbaka på hemmet, för svinna alla de små motigheterna och blott det enda sköna minnet af föräldrarnes aldrig svikande kärlek står kvar, och det är det minnet som aldrig förbleknar. Hur mången yngling har ej tanken på hemmet räddat från fördärfvet, och hur mången skeppsbruten har ej återvändt dit, för att i hemmet söka det öfverseende och den förlå- telse, som blott där kan skänkas honom. Hvem skulle då ej vilja grunda åt barnen ett hem så sundt, varmt och godt, att det blefve dem ett soligt minne för hela lifvet och ett värn för alla frestelser, de möta därute. Man har sagt att exemplet är ett af hufvudmomenten i uppfostran, och alla föräldrar, som ej. äro helt och hållet lättsinniga, söka väl med mer eller mindre framgång lägga band på sina dåliga vanor och föregå barnen med goda exempel, och dock ser man ofta barn från allvarliga, arbetsamma, strängt sedliga, sanna hem, blifva lata, lättsinniga och lögnaktiga. Detta inträffar mycket oftare än till exempel att musikaliska föräldrar ej erhålla barn med sinne för musik, eller, där föräldrarne hafva kärlek till naturen, att ej barnen skulle hysa ömhet mot djur och plantor. Och dock borde ju exemplet i det ena fallet verka lika så väl som i det andra. Det finnes likväl en skillnad vid dessa olika fall. Då man sjunger eller spelar, gifva föräldrarne redan i musiken barnen en del af sin själ; man kan ej hysa intresse för naturen, utan att ovilkorligt meddela sig med andra, närmast barnen. I många allvarliga, arbetsamma hem inträffar det däremot ganska ofta, att föräldrarne, upptagna af arbete, ej komma sig före att gifva barnen någon del af sitt själslif.
Skulle, enligt § 195, till pension berättigad tjensteman eiler vaktbetjent, i anseende till ohjelpligt sjul;(loms-villslund eller försvagade sinneskrafter och arbetsförmåga, vara urstdndsatt alt behörigen uppfylla sina Ijenste-åligganden, må, derest göromälens oafbruten gång eller verkets säkerhet det fordrar, Fullmäktige, äfven ulan derom gjord anhållan, meddela en sådan tjensteman eller vaktbetjent afsked från dess innehafvande tjenst; hvarvid dock pension till samma belopp, sorn den med tjenste» förenade lön, hör honom tilläggas. Derest åter vaktbetjent förr, än han uppnått den för pensions erhållande bestämda lefnadsålder och tjenstetid, skulle, genom sjuklighet eller af annan orsak, blifva oförmögen alt sina tjensteskyldighefer vidare fullgöra, ega Fullmäktige att, efter noggrann pröfning af de i hvarje läll förekommande omständigheter och förhållanden, vid hans föralskedande tilldela honom en ärlig pension, uppgående till högst Iva tredjedelar af lönen. § 298. Med benämningen Rikstta/er, utan tillägg af orden silfver-specie elier Banko, förstås öfver allt i delta reglemente Riksdaler Riksmynt. § 299. Några tillförene meddelade och emot det nu utfärdade reglementet stridande stadganden, angående Riksgälds-kontorets förvaltning och dermed gemenskap egande ämnen, få icke vidare åberopas och tillämpas. STOCKHOLM, tryckt hos isaac Marcus, 1858. Ank. till Kxp -Utsk. d. 4 Mars 18S8, kl. 12 m. Memorial med förslag till pensions-slat vid Riksgdlds-konloret, äfvensom expektans-stat vid f. d. General-assistans-konlorel. (Rgs Ard.) Val öfverlemnande! af förslag till ny pensions-slat vid Riksgälds-konloret och expektans-stat vid f. d.
Ad. uttryckligen förbehållen uti den handling af år 1723, som kallas adeliga privilegierne, och alt som den endast finnes stadgad uti 1734 års lagbok, samma stadgande af sådan orsak vore att hänföra till allmän lag; men skulle denna sats för gilltig antagas, hvad egenskap vill man dä tillägga dels 8 cap. 2 § Rätteg.bm, sorn stadgar, att frälseman både för sin person i särskilda fall och i afseende på särskildt upptagna tvistemål skall äga hofrätt lill första domstol, samt dels, oberäknadt många andra lagställen, 2, 3 och 4:de cap. Handelsbo], hvilka meddela föreskrifter om stapelstäders och uppstäders handel, huru burskap vinnas må, med dermed förenade rättigheter och skyldigheter, samt huru grossoch krämarehandel skall bedrifvas. Dessa i vår lagbok intagna bestämmelser, gällande personligen för frälseman och borgare, så länge de kunna dertill sig räkna, och till sina verkningar upphörande, sä snart frälseman eller borgare, af en eller annan orsak förändrar Stånd, äro för uppenbart af en från allmän lag skild natur, för alt icke af hvar och en erkännas vara lagbestämmelser för särskilda Stånd, och frågor, vid föregående riksdagar väckta om vissa ändringar i samma föreskrifter, hafva också alltid blifvit betraktade såsom varande af privilegii natur, änskönt de finnas intagne i 1734 års lagbok. Dä nu grfslagarne likaledes äro lagstadganden för vissa Ständ, måste väl desamma, likasåväl, som nyss uppräknade lagrum, tillerkännas egenskapen af särskilda ständslagar. Meningen i 87 § Reg.F. med orden allmän lag, derom 3:ne RiksSt. hafva beslutanderätt, kan icke vara den, att lagen blifvit i en lagbok allmänneligen kungjord, utan dess egenskap af allmän måste ligga deruti, att den gäller för alla utan undantag, och således för Rikets innevånare i massa betraktade. Dä nu detta förhållande icke inträffar i afseende på Rikets arfslagar, så kunna de icke, utan en alltför uppenbar förtydning, hänföras under samma cathegori med alla andra lagstadganden, de der angå folket i sin helhet, utan afseende på stånd och villkor.
Vid förnyad föredragning af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets den 16 och 18 dennes på bordet lagda Memorial N:o 41, med förnyadt förslag till voterings-propositioner, i fråga om beloppet af det Fullmäktige i Ranken och Riksgälds-kontoret tillkommande honorarium, blefvo de i detta Memorial föreslagna voterings-propositioner af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Föredrogos och bilöllos Stats-Utskottets nedannämnde den 18 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 178, i anledning af ånyo väckt fråga om afskrifning af Stats-verkets fordringar hos innevånarne inom Westerbottens och Norrbottens län för meddelade undsättningar; N:o 179, angående stats-anslag till trycknings-kostnaden för de af Skeppsbyggmästaren J. Weilbach uppgjorda ritningar till ledning vid fartygs byggande; och N:o 180, angående begärdt stats-anslag till reparerandet af 3:ne torn å Kungs-Lena kyrka i Westergöthland. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 18 dennes på bordet lagda Memorial N:o 60, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 51, i fråga om stiftande Prot.-Utdrag den 19 December 1857. 737 om stiftande af lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upptagande till Svensk medborgare. Frän Högv. Preste-Sländet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Uiskottets nedannämnde Utlatanden N:o 174, angående ett lån till Gefle-Dala jernvägs aktie-bolag. Bifölls. N:o 175, angående ytterligare låns beviljande för den pågående jernvägsanläggningen mellan sjöarne Wessman och Barken inom Stora Kopparbergs län. Bifölls. N:o 176, angående ett ytterligare lån utaf allmänna medel åt Nora-Ervalla jernvägs-bolåg. Bifölls.
Herr dlorllk-nslolpo, anniärkte härwid at uttryckligen stadgas borde det Bonde Ståndets Secreterare icke mä äga rätt, at i Nikfens Ständers Utskott wara Lilstädes. 4 r §. Herr idntllliLb. Dä man förmodcligen af fruktan för Ämbetsmans förmendta stadeliga in fiytelse och magt at werka pä sinnena antagit at de i denne upraknade högre Ämbetsmän med undantag afJustitie-Raden, stola beröfwas deras inedfödda eller kanske framdeles genom Wal tilkomnmnde Riksdagsmanna-Rätt; sä bör wäl om fädant stall blifwa Lag, densamma wara tydlig Jag tror säledeS följande förändring har böra göras: S-ws-Mimstrar, Gtats-Rad, (Jiustrtie?<äd) ^sf-Lalitzler samt Gtats-Seceeterare, hwilka uti wcrkelig tjenst ärs, kllcr ben t llec de som något af heste Ämbeten foxwalta wa>e cj tillåtit at personligen hofwa Gäte i Ril c»6 Gtcknders p! na eller litskott: Ty det ord^t tjenstgörande, som är nyttjadt, anser jag för min del, ej noa bestämdt, emedan Lil crcmpel en Hof Cantzler eller Stats-Secreterare kunna bafwa tjensiledial-et. och under förewändning, rättighet til utöfning af sin RiksdagSmanna rätt. Hwad Justitie stlädcns Riksdagsmanria-rätt beträffar, är det gansta öfwerflödiqt, at jag söker framdraga flera eller andra skäl för deras bibebällande derwid, än åtskilligt wärde och uvr lyste Ledamöter af ConstitutionsUtstottet anfört: 1333 Den 29 Augustt. Jag fär säledes för min del, enda!'! förena mig uti'deras wäigrundade yttrande i detta ämne.
Adel af denne äng emot det, att de begge erlade Femtio Tunnor Hafre ärligen till Strömsholms Stall-Stat; Och stulle arrendet af angen åtfölja Gästgifwerier och Postföringen i hwars hand de kunde komma. — Derwid har det sedermera förblifwit tills Kongl. Mant den 6 Maji -8ro j Räder förklarade, att berörde äng borde till Stuteriets förmän ät den mäst, bjudande pä zo ärs tid bort-arrenderas; Dock med lemnat tillstånd för nu warande Arrende-Jnnehafware Jnspectoren och Gästgifwaren Reuterhell och Postmästaren Djurman, att innan Auctionm utlystes, göra Arrende, anbud, hwilket om det kunde anses antagligt borde hos Kongl. Majit anmälas, samt wist lid för dest bestånd tillika i underdånighet förestås. Bemalte Arrendatorer hafwa derefter med ett sädant deras anbud till Committerade inkommit och under åberopande af den dryga vdlingökostnad, som de till winnande af större afkastning af denna Lägenhet dera stola hafwa nedlagt, och för att framdeles kunna erhålla en deremot swarande ersättning, gemensamt erbudit Adels tillökning eller 6-z i stället för 50 Tunnor Hafra ärligen i za ärs tid med enahanda förmaner som samma arrende hittills blifwit begagnat; Och hafwa de till säkerhet för erbudne nya arrendet ställt wedcrbörligen bestyrkt Borgen. Och som de ut» senare ingiswen skrift förklarar.
11 uppifij står: ny till Memorialet JM 31: /äs: ny, till » 4 » 3 » » 43, 19 Momorialet JM 32: » 43, 16, 19 » 14 » 17 » » Riks-Stånd » Riks-Stånd, » » 19 » » nu om Memorialet JM 46: » om 3 » 1 » » orubbad. » orubbade. » — » 18 » » förhållningssätt » framställningssätt » — » 35 » » måtte » måste » 5 » 9 » » nämnde » förstnämnde » 6 » 9 » » §:n. Svenska » §:n, Svenska » — » 5 nedifr. » 34—42 » 39—42 » —- » 4 » » Maj:t såsom » Majit, såsom » 7 » 4 uppifr. » giltighet så » giltighet, sä » 1 » 13 » » för lämpligheten » för ådagaläggande af lämpligheten » 8 » 5 nedifr. » Wahlström: Memorialet JM 49: » Wahlström; » 2 » 16 » » yä//e, vid » (jätte vid » — » 15 » » hvad, i afseende » hvad i afseende » » » » skrift, stadgadt Memorialet JM 52: » skrift stadgadt » i » 11 » » föredragning, förmenas Memorialet JM 69: » föredragning af så kallade mindre vigtiga mål, förmenas » 8 » 8 uppifr. » Taleman » Talman » » 1 nedifr. » besluten öfvervara. Memorialet JM 60: » besluten, öfvervara. » 2 » 11 uppifr. » närma e Memorialet JM 63: » närmare » 2 » 5 » » Riksdagsmän skall antagas, att » Riksdagsmän, skall antagas att STOCKHOLM, tryckt hos Erie Westrell, 1858. FÖRTECKNING öfver Konstitutions-Utskottets Memorialer vid 1856—8 årens Riksdag. Memorialets Memorialets behandling hos Anmärkningar. JVs Rubrik. Datum. Ridd. och Adeln. Presteståndet. Borgareståndet. Bonde| ståndet. i 2.
Hvad för öfrigt angår framställningarna om signalflaggor och efterskickningar till Ladugårdsgärdet m, m., behöfver jag icke svara derpå; ty det är endast absurditeter, så länge ingen fråga är om flera upprop, än dem vi redan hafva. Uppkommer fråga derom, skall jag understödja förslaget, om det har någon rimlighet med sig, men annars icke, och allraminst nu, då det icke hörer till saken. Den siste talaren har sagt, att jag skulle Den 12 Juni. 247 liafvn yttrat, att endast partisinnet talade emot andra uppropets bibehållande. Å nej! men jag har sagt, att man talar till förmån för partisinnet, och man behandlar mig i sanning strängt, om det icke tillätes mig att upptaga samma skäl, som begagnas emot mig. Jag anhåller om votering, så vida icke Ståndet derförutan vill bifalla min begäran om återremiss. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv.: Jag har begärt ordet för att instämma med dem, som yrkat återremiss af ltidd.Utskrs betänk, i nu förevar, punkt. Jag finnér skälen för detta yrkande redan så utvecklade, att jag ej har något att dervid tillägga, och jag inskränker mig derföre till den upplysning, att förhållandet icke är, såsom Gr. Cronhjelm uppgifvit, att i de öfriga 3 RiksSt. blott ett upprop nyttjas; ty jag fick nyss i BondeSt:s cancelli den underrättelsen, att i detta Stånd alltid 2!ne upprop ske. ITr Cederschjöld: Den värde talaren, som uppträdde näst efter mig, synes hafva trott, att man genom andra uppropets borttagande ville hindra ministeren att göra sin mening gällande. Detta är likväl icke min afsigt, utan jag åsyftar endast, att ministeren äfven måtte göra sin mening gällande till prot. och icke blott vid voteringen. Hvad beträffar den upplysning, som den siste värde talaren meddelat, synes den endast kunna gifva anledning till den önskan, att 13ondeSt. måtte följa det exempel, som jag hoppas, att It. o. Ad. nu skall gifva medelst andra uppropets afskaffande härstädes. Gr. Cronhjelm: