Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under de gemensamma öfverläggningarna ordades så mycket, att några vidare motiver icke torde behöfvas, hvarföre jag helt enkelt vill framställa det rätla. Jag vågar derföre föreslå, att IL o. Ad. ville, med alslag å Utsk:s förslag i denna punkt, återremittera densamma till Utsk., i den syftning att Sakramenternas bruk vare, såsom brukandet af Guds Ord, fritt och obehindradt för en hvar, efter som samvete och öfvertygelse bjuder en hvar. Dock skola presterskapet göra sin flit, att troliga och efter Christi instiktelse handhafva så väl det Heliga Dopet som Herrans Heliga Nattvard, på det en hvar må ega tillfälle att, genom dessa heliga stiftelser, hemta all den nåd och kraft och välsignelse, Herren vår Gud, i och med och genom nådemedlen, vill oss tilldela. Utur allmänna lagen äfvensom kyrkolagen böra, genom en dertill föranstaltad revision, alldeles utrensas alla sådana bestämmelser, som afse att stadga och underhålla det hittills öfliga sakramental-tvånget, genom hvilket tvång Sakramenterna förvandlas till förtjenstliga och egenrättfärdiga skrymtareverk, eller s. k. opera operata. Det är visserligen icke troligt, titt ett förslag sådant som detta kan komma att gå igenom, men om saken är sann till sin princip, så bör den också uttalas, och i en framtid, som är nog mogen att inse det sanna och det rätta, blir den nog antagen. En from idé genomgår protestantismen, och den är, att Guds Ords bruk skall vara fritt för församlingen. Nu veta vi, att nådemedlen äro Ordet och Sakramenterna. När nu Guds Ords bruk är fritt för hvar och en, så bör väl också Sakrementernas bruk vara fritt. Om man vill undersöka hvad Luther tänkte om saken, måste man tillika komma i håg, att han lefde på en tid då hela kristendomen var till den grad förbistrad och förvånad, att lian måste gå varliga till väga. Han nödgades att gå steg för steg, och kunde således icke yrka både på Ordets och Sakramenternas frihet.
Lag, anföres till upplysning för parterne eller till åtlagaläggande af rättvisan och lagligheten af den åtgärd Myndigheten vidtagit, långt mindre de skäl vederläggas, hvilka synts kunna tiy ett motsatt beslut föranleda, alla Autoriteter, sorn ega att beslut meddela, men serdeles de Allmänna Rätterne, måtte genom en af Konungen, på Rikets Ständers begäran, utfärdad allmän förklaring, vid ovilkorlig påföljd af böter och ersättning till den klagande, förständiga*: ”1:0 att uti hvarje beslut noggrannt >’och fullständigt utföra , icke allenast pd ”hvad sätt hvarje omtvistadt factum är till verkligheten bestyrkt, utan ock alla de ’’hufvudskål samt deri Lag, hvarå hvarje ”del af slutet grundas ; ”2:0 att, när ingen Lag finnes, hvars ordalydelse inträffar med sakens ådaga”lagda förhållande, lika utförligt beskrifva ”den landsecl, allmänt erkända förnuftssats ”eller lagprincip, hvaraf beslutet blifvit en "följd; och ”3:0 att jemväl antyda det tolk”ningssätt, hvarigenom samma princip blif« "vit härledd från Lagens analogi eller dess ”orsak6 LagTftskottetS Betänkande N:a 82. 5i Benna till Lag-Ulskottets behandling hänvisade Motion är af Utskottet öfvervägad. Och som Allmänna Lagen stadgar, i Mista Capitlet u §. Rättegångs-Balken , att ”Domaren skall Jioga pröfva Lagens rätta mening och grund, och ther efter denna; men ej theremot, efter egen godtycke ,*’ och au. ”landsed, sorn ej har oskäl med sig, ma hafi ock rätta sin dom efter, ther beskrifveil Lag ej finnes f* i 20 Capitlet 2 att 'när dom å Häradseller Lagmansting fällas skall, Häradshöfding och Lagman skola underrätta Nämnden om saken och the skäl theri äro, så ock hvad Lag i thy fall säger i 5 §. af samma Capitel, att’’ när,'* i andra Domstolar,.”omröstas skall, hvar bör grunda sin rosi pä
Från och med år 1846 till och med år 1853, äro af anslaget lyftade 256,000: Diverse inkomster af hyresoch försäljnings-medel 6,938: 45. 2. Credit. Utgifter för byggnaden, tili och med år 1853, 235,633: 4. 3. Balans vid 1853 års slut: Anslaget lili det år 1H53 i Lidköping hållna G:te allmänna Landtbruks mötet. Redogörelsen, som ännu icke blifvit i Kongl. Kammarrätten granskad, har af Revisorerne lemnats utan anmärkning. Af densamma inhemtas: Debet: Anslag och inkomster: Till premier för kreatur (å extra stats-regleringen) 3,000: Till utgifter i allmänhet (å 6:te hufvudtiteln anvisade år 1853: 1,500 R:dr och år 1854: 1,133 R:dr 7 sk. 10 rst) 2,633: 7. 10. Utgifter: Premier för kreatur . Arfvoden och omkostnader m. m, 4,712: 4. 2. Anslaget för allmänna Fattigvården i Slockholm. Af detta anslag, utgörande 3,094 R:dr 8 sk., utgå till löner åt 3 fattigläkare och til! medikamentspenningar 2,094 R:dr 8 sk. samt till medikamenter vid Stockholms stads och läns kurhus, återstoden, 1,000 R:dr; och redovisas det förra af dessa belopp i Stadsnämndens och det sednare i kurhusets räkenskaper. Revisorerne, som granskat nämnde räkenskaper, hafva dervid icke funnit något att erinra. liongl. W£ammar-r ättens Aktor als-räkning. Dessa räkenskaper, sorn, innefatta redovisning för de, i följd af nämnde embetsverk* Advokat-fiskals-kontors och Ofver-revisions-departements väckta åtal, till betalning ådömda medel, äro i Kammar-rätten granskade för begge revisions-åren utan anmärkning och haf\,a icke heller föranledt till någon erinran af Rikets Ständers Revisorer. De utvisa följande förhållande:
Öfver-Post-Directeurs-Embetet 1 d:o . Kain marCollegium 2 d:o •— Bergs-Coliegiuin . 1 d:o Commerce-Collegium 2 d:o , Kammar-Rätten 2 d:o _ . General Adjutanls-Expeditionen fö*r Armeen 1 d:o D:o för Fiottorne 1 d:o , . - Sundh e ts-Co 11 egi 11m 1 d:o . Seraphi mer-Ordens-Gillet z d:o . Öfver-Intendents-Embetet 1 d:o __ - General-Tullstyrelsen 2 d>o Landtmäteri-Contoret , • r d:o , j Stals-Contoret för dess enskildt» behof . 2 samt för Revisorerne derstädes 4 6 d:o Rikets Ständers Bank för dess enskilda behof . 2 samt för Revisorerne derstädes . 4 6 d:o Rikets Ständers Riksgälds-Contor för dess enskilda behof .. 2 samt för Revisorerne derstädes . 4 6 d:o Till Statt-Vtskottets U-.Wändt N:° 271. ''ill Öfver-Ståthållare-Embetet i Slockholm och Luns-Styrelserne De mindre Läroverken, hvilka med Bibliothek äro försedde Riks-Ståndens Cancellier 3 Exemplar hvartdera 9 25 Exemplar. 16 12 d:o d:o 1,200 Exemplar. Tillhopa 126 Exemplar. Upplagan af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid innevarande Riksdag är af Rikets Ständer bestämd till ~ Enligt från Expeditions-Ulskoltet erliållen upplysning, utdelas till: Ridderskapet och Adeln Prés te-Stå fi de t Borgare-Ståndet Bonde-Ståndet
R:dr deraf anslogos till pensioner för afskedade embetsoch tjenstemän samt 6,000 till gemenskapen, samt deras enkor och barn, eller hälften af hvad sorn bestämdes för de förra, dock skulle, sedan 166: 32 blifvit afsatte till allmosor och 1,500 R:dr 164 Den 3 December e. m. till fondens förökande, den möjliga återstoden af densamma användas till gratialer för afl. embetsoch tjenstemäns enkor och barn. Sedan AmiralitetsKrigsmanskassan derefter år 1825 blifvit fördelad i pensionsoch gratialfonderne, har förhållanderne emellan de pensionsoch gratialstagande emedlertid så förändrats, att år 1848 de från båda dessa fonder till embetsoch tjenstemän ut gångne pensioner utgjorde R:dr b:ko 38.206: 44. samt understöd till deras enkor och barn 23,079: 30. Summa 61,286: 26. då deremot de till gemenskap blott voro R:dr b:ko 12,072:40. samt understöd till deras enkor och barn 849: 16. Summa 12,922: 8. eller endast närmare femtedelen af ofvanberörde understödsbelopp. Enl. de sednaste reviderade räkenskaperna, eller de för åren 1852—1854, var åter förhållandet per medium beräknadt, att de till embetsoch tjenstemän utgångne pensioner utgjorde E:dr b:ko 47,414: samt understöd till deras enkor och barn 26,954: Summa 74,368: då de deremot till gemenskapen voro R:dr b.ko 13,528: samt understöd till deras enkor och barn 413: Summa 13,491: *) Enl. nyssnämnde räkenskaper utgjorde per medium de inkomster till pensionskassan ensamt, hvilka härflyta från embetsoch tjenstemän, eller sådane förhållanden som med dem äga sammanhang, cirka R:dr b:ko 20,456: från gemenskap eller sådana förhållanden som med dem äga sammanhang 18,713:
66603) FÖRSÄKRINGS FRU SOFLA LARSSON, JÖNKÖPING. HAR RÖNT EXEMPELLÖS FRAMGÅNG. FLERA TUSEN MÄNNISKOR VÄLSIGNA DEN. REKOMMENDERAS AF LÄKARE OCH BARNMORSKOR. PÄ EN SATS KOSTA 4: 40 PR SATS. SÄNDES PÅ JÄRNVÄG MOT EFTERKRAF, PÅ BÅTAR ENDAST DÅ DEN ÄR FÖRUT BETALD. TJPPGIF DEN SORT, SOM ÖNSKAS AF DE TRE SORTERNA. ENDAST HEL SATS JAKOBSTORG SÄNDES. HELLÖSANDE FÖR KRONISK FÖRSTOPPNING, MAGKATARR M. M. BANKAKTIEBOLAGET N:R 2 HALFLÖSANDE FÖR MAGSYRA, KOLIK, GALLSTEN M. M. STOCKHOLM — ÖFRE NORRLAND, N:R 3. BINDANDE FÖR TARMKATARR, DIARRÉ M. - — JÖNKÖPING I JANUARI 1899. RIKSTELEFON. HUSHÅLLSRÄKNING 5 %. Sofia Zarsson, Östra Storgatan 63, Jönköping. HAR EFTER FLERÅRIGA STUDIER OCH PRAKTIK I NORNANS SYMASKINS-VERKSTAD, NORD-AMERIKAS FÖRENTA STATER ÖFVERTAGIT OCH BIRGER-JARLSGATAN 6, STOCKHOLM. FORTSÄTTER TANDL. CARL ROSANDERS PRAKTIK I N:R 36 MALMSKILNADSGATAN. ALLM. JULPRESENTER! och årsberättelse på HUFVUDKONTOR FÖR SVERIGE: STRÖMSBORG, STOCKHOLM. D U F V Å 4 1 EROT-BNIAGG. KR.
Hr von Kraemer har också åberopat svårigheten att vid införandet af förändringen veta, huruvida ett bref kati gå med enkelt porto, och att, till följe af misstag härutinnan, bref skulle komma att blifva cjvarliggnnde; men åtminstone är min erfarenhet sådan, att om jag satt ett frimärke för litet på ett bref, så får mottagaren erstina skilnaden. På grund af dessa skäl samt deni, Frih. Leuhusen anfört, får jag anhålla om bifall. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar; I motsats mot Hr von Kraemer, föranledes jag att yrka bifall till Utskits Betänk. Under en tid, dä mati ständigt vikar förbättringar i postväsendet, bör man också tillse, att detta verks inkomster förstärkas, dä sådant kan ske ulan olägenhet för den korresponderande allmänheten, och utan tvifvel har denna allmänhet större fördel af en ökad liflighet och utsträckning i postföringen, lin af en så obetydlig lättnad, som kunde beredas genom den ifrågasatta nedsättningen af brelvigten. Då nu ett nytt vigtsystem blifvit antaget, så måste också brefvigten förändras, och då är det gifvet, att dess bestämmande till i ort skulle medföra en betydlig minskning i inkomster, under det, om den sättes till 3 ort. iugen egentlig olägenhet deraf bör kunna för allmänheten upstå. Hr von Kraemer har sagt, att Postverket måste hafva betydliga tillgångar, alldenstund det kunnat upköpa obligationer; men sådant upköp har skett, icke för öfverskottsmedel, utan för sådana särskilda fonders medel, som stå under Den 29 Februari. Cal Poststyrelse lis förvaltning, och som måste finnas, t. ex. assuransfonden. Det vore visserligen antin åtskilligt att tillägga; men jag lioppas, att B. o. Ad., af hvad redan blifvit anfördt, skall inse nödvändigheten af ökade intrader för Postverket, och jag anliållev derlöre om bifall. Hr Gripenstedt, Joli. Aug.:
I anseende till Hr Grins o. Landtmis fortfarande sjukdom intogs ordfide-platsen af främste n. v. ledamoten, Fullmäktigen för grefliga ätten Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm, Johan Carl. Just. 6 prot:s-utdrag för d. 22 dennes samt pleni-prot:t för d. 26 sistl. Mars. Frih. Paijkull, Joh. Gustaf: Med bibehållande af min befattning såsom ledamot i Const.Utsk. anhåller jag att få afsäga mig ledamotskapet i Riddarh.Utsk. E. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Frih. Fock, Frans Wilh. Reinh., hade inlemnat ett så lydande Mern.: Under vördsam anhållan att få behålla min riksdagsmannarätt, får jag härmed afsäga mig R. o. Adis förtroende att vara Bänkman. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall. Den 25 A pri!. Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf: Med tacksamhet för Hrr Elektorers förtroende, att utse mig till ledamot i Const.Utsk., anhåller jag att få afsäga mig denna befattning, emedan detta Utsk:s göromål påkalla min dagliga närvaro, hvilket jag icke kan efterkomma. Efter äfven härtill af R. o. Åd. lemnadt bifall anmodade Hr Frih. o. Ordfiden Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Const.Utsk. efter Frih. Adlercreutz och en ledamot i Riddar h. Utsk. efter Frih. Paijkull. Föredrogs ånyo Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s d. 15 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 12, i ani. af väckta motioner derom, att Krono-brefbäringen dels måtte öfvertagas af Postverket och bestridas på Statens bekostnad, dels verkställas af enskilde, men kostnaden derför ersättas af Staten, efter bestämmande af HäradsRätt och K.
Såsom stöd för detta mitt påstående får jag åberopa Revisorernas för granskning af lånekontorets i Göteborg förvaltning och räkenskaper för sistlidet år afgifna berättelse, med anmälan alt de för lånerörelsen derstädes anslagna summor visat sig vara för behofvet otillräckliga, så att från allmänna diskonlfonden beviljade lån, hvilka i brist af tillgång icke kunnat utassigneras, under sednare åren ständigt uppgått till ganska betydliga summor. Med anledning häraf och då indragningen af tidtals erhållna förstärkningsmedel fortfore, hafva bemälde Revisorer hemställt att någon betydligare förhöjning af diskontfonden måtte vid blifvande riksdag af Rikets Ständer för lånekontoret i Göteborg anslås. Med anledning af hvad jag i korthet anfört får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer ville besluta att allmänna diskontens i Göteborg lånefond måtte ökas lill det belopp, som den före 1855 och 1854 årens riksdag hade, eller 5,000,000 R:dr. Skulle della milt förslag, som synes mig billigt, icke vinna Rikets Ständers bifall, får jag, för alt skydda synnerligast de mindre jordbrukarnes rätt att undfå lån, föreslå, i enlighet med Rikets Ständers Revisorers för Bankoverket åsigt vid innevarande års revision, alt ytterligare indragning af den för allmänna diskontens lånerörelse anslagna fond icke bör ifrågakomma. Om Motioner i Bonde-Ståndet 1863. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 50 November 1862. Lars Rasmusson, från Göteborgs och Bohus län. Uti föreslående motion förena sig undertecknade til! alla delar: B. J. Holmlin. O. Ericsson. Joh. Nilsson. J. Rundbäck. alla från Göteborgs och Bohus lån. N:o 412. Af Nils Olsson från Malmöhus län, om förhöjning i anslaget lill Institutet för döfstumma och blinda vid Manilla. En anstalt, högeligen förtjent af allmän uppmärksamhet och som derföre äfven städse utgjort och ännu utgör ett föremål lör det allmännas omvårdnad och den enskilda välgörenheten, är del bär vid hufvudstaden å Kongl. Djurgården befintliga allmänna Institutet för uppfostran och undervisning af döfstumma samt deras danande till nyttiga samhällsmedlemmar.
Directionen uppgifva de Debitprers namn och adresser, som uteblifvit öfver 1 månad med räntans erläggande. I Maji månad aflemnar Kamerararen till Direction en Förteckning på alla de Skuldebref och Inteckningar, hvilka det påföljande * året skola förnyas. aflemna Förteckning på de Debitorer, hvilka uteblifvit med den räntebetalning som till nämnde tid bordt inflyta. I Maji månad aflemnar Kamereraren till Direction en Förteckning på alla de Skuldebref och Inteckningar, hvilka det påföljande året 6kola förnyas. Försummar han denna uppgift, blifver han ansvarig för häraf uppkommande förluster» - Försummade uppgifne förnyelser ersättas af Kamereraren. * Den 19 Judi e. m. 19 §, Vid inträffande Concurser bör Kamereraren sist 1 månad före inställelsedagen vid vederbörlig Domstol beediga Cassans fordran, samt deröfver tillställa Direction bevis. 20 §. Sedan Kamereraren från Secreteraren fått sig remitterade de inkomne LåneActer^up. rättar han deröfver, inom fyra dagar, efter emottagandet, detai 1 lerad Rotulus samt Calcul öfver afkastningen , ställande sig härvid LåneReglementet till efterrättelse; bifogandes dervid de anmärkningar skrifteligen han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen , aflemnas till Fiscalen. 21 §. Kamereraren vakar 18 §. Vid inträffande Concurser bör Kamerer»- ren, sist 1 månad före Inställelsedagen, vid vederbörlig Domstol beediga Cassans fordran, samt deröfver tillställa Direction bevis. 19 §• Sedan Kamereraren från Secreteraren fått sig remitterade de in. komne LåneActer, upp* rättar han deröfver inom åtta dagar efter emottagandet, detaillerad och behörig Rotulus samt calcul öfver afkastningen, bifogandes dervid skrifteligen de anmärkningar han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen tflemnas till Fiscalen, 20 §. Kamereraren vakar
Detta anser Akademien desto lättare kunna utföras, som tjenslemänuen vid den elektriska telegrafen, hvilken numera är utsträckt öfver en större del al landet, torde kunna användas såsom särdeles passande biträden för ifrågavarande ändamål. Enligt det af Akademien uppgjorda förslag, beräknadt efter 30 öfver bela riket spridda observalionsorter, förutom de i Stockholm, Upsala och Lund redan befintliga och hvarest utan särskild kostnad observationer anställas, erfordras en summa för en gång af 4,500 R:dr till anskaffande af nödiga instrumenter; hvarjemte Akademien begär såsom årligt anslag: för instrumenternas underhåll och inköp af nya R:dr 300: —• arfvoden åt observatörerna å 150 R:dr åt hvardera » 4,500: —■ arfvode åt den person, som af Akademien utses att beräkna observationerna samt ersättning åt hans räknebiträden » 1 200: — eller tillsammans R:dr R:mt 6,000: — Sedan med det anslag till anskaffande af originalmålningar utaf Svenska vexter, in. m., som Akademien af allmänna medel uppburit och om hvars fortfarande Akademien särskildt gjort underdånig framställning, ett så betydligt antal Svenska svamparter blifvit afbildade, att ett arbete öfver desamma snart bör kunna ut gifvas, Bil. M 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 49 gifvas, ej blott till gagn för vetenskapen, utan till ej ringa fördel för den enskilda hushållningen, har Vetenskaps-Akademien, uppå vackt förslag af Professor Fries, under hvars ledning den värdefulla målningssamlingen blifvit utförd, att densamma måtte utgifvas såsom ett större plancheverk, med dertill hörande test, slutligen i underdånighet anhållit, att nådig proposition må till Rikets Ständer allåtas rörande beviljande för nämnde ändamål af 4,300 R:dr, med hvilken summa Professor Fries beräknat att en större del af ifrågavarande arbete skulle kunna utgifvas.
Visserligen — om vi nu blott i det dagliga lifvet är det tillfälle att ständigt tilltänka på de hem, där barnen verkligen få lära sig lämpa religionens ädla bud ». Man förstår däraf, att sådant. Men då frågas: Ä r det ej minst lika lätt förf. tänker på den praktiska utöfningen af religioatt få de barn, som i skolan åtnjuta religionsundernens bud, men helt och hållet förbiser det teoretiska visning, att utöfva kärleksverk i hemmet? Har ej vetandet. Eller är det kanske M. N.-s mening, att modern, när det gäller » hvars och ens älsklingsrätt », äfven kunskaper i biblisk historia, kyrkohistoria största hjälpen af just den dotter, som i skolan läser m. m. skola i hemmet bibringas barnen? Men gifeller läst hushållslära? Och måntro EJ, där ett kärvas då ej tillfällen för barnen att äfven i skollifvet, leksfullt sinnelag finnes, god undervisning i sjukvård i sitt arbete, i sitt förhållande till lärare, lärarinnor och helsovård är mera egnad att fostra en snäll och kamrater » tillämpa religionens ädla b u d »? Gesjuksköterterska än hjärtats instinkt utan kunskaper? nom att begagna sig af M. N.-s resonnemang skulle Sedan M. N. därefter b l. a. försökt ådagalägga, man, med samma berättigande, kunna uppkasta så- att undervisning i hushållslära är mera på sin plats dana frågor som dessa: » Hvarför skall skolan vänja i folkskolorna, slutar hon, litet patetiskt, med dessa barnen vid rättvisa, lydnad, höfiighet, ordning, renord-. » Utan hem och fosterbygd hvad är ett mänlighet m. m. m. m. ? » Hvar, om ej i hemmet, niBkolif? » i l /. N.-s tankegång synas vara följande: böra de unga lära sådana saker? Nej, andra och Ett människolif utan hem och fosterbygd är förfeladt. bättre skäl måste andragas för borttagande af den Sådana förfelade lif alstras — då religion och husobligatoriska kristendomsundervisningen i skolorna. hållslära läsas i skolorna. När man så väntar, att förf.
Vid den detaillerade granskningen af utgifterna i dessa afseenden samt genom tagen noggrann kännedom af öfrige Utskottet tillställde handlingar och förslag, har Utskottet stadgat sin öfvertygelse, att äfven vid denna Riksdag vissa extra Statsanslag äro nödvändige att bevilja, på det redan långt framskridna och för Fäderneslandets, trygghet väsendtligen vigtiga allmänna arbeten må kunna fullbordas, eller åtminstone fortgå med den drift, som ändamålets angelägenhet kräfTer, och hvarförutan redan verkställde arbetens förfall och förlust af redan nedlagda kostnader skulle äfventyras samt Rikets sanna nytta åsidosättas. Likväl, oeh då Kongl. Maj:t förklarat Dess Nådiga afsigt vara, att sk väl Siats-VtiTkOttéts Utlåtande N.o 2o3. ränta som amorlissement å den äskade summan af lie millioner skulle af Riksgälds-Contoret kunna bestridas, ulan alt nu gällande allmänna bevillning eller andre lill Riksgälds-Contoret ingående afgifter i någon mon förhöjas, men sådant, efter den öfversigt al Riksgälds-Contorets ställning Utskottet varit i tillfälle att inhemta, och som af Utskottet i Betänkandena N:ris 118 och 204 Rikets Ständer meddelats, under sakernas närvarande förhållanden icke låter sig göra, har Utskottet trott, att i några fall kunde beslutas anstånd med de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om extra Statsregleringen uppgifna bristers afhjelpande, utan att derigenom vore att befara några så menliga följder, de der kunde jemföras med de i Utskottets tanka väsendlligare olägenheter, sorn, genom anslagens beviljande till oförminskadt belopp och deraf föranledd betydlig tillökning i bevillningen, 0- tvifvelaktigt skulle uppkomma. Kongl.
Kammar-kollegium och Stats-kontoret, uti afgifvet underdånigt utlåtande, lör egen del hufvudsakligen anlört, att, då Itikets Ständer, utan att närmare bestämma sättet för undanrödjande af de utaf Calmar läns nuvarande indelning härrörande olägenheter, endast yttrat, att undersökning och utredning borde ånyo ega rum. både i afseende derå och för beräkning af de kostnader, förändringen komine att medföra, Kollegierna funnit sig böra undersöka, huruvida något annat sätt än länets delning möjligen kunde förefinnas för det afsedda ändamålets ernående, och att, enligt Kollegiernas åsigt, tvänne sådana utvägar funnos,_ nemligen: antingen att förlägga Norra och Södra Tjusts härader jemte Westerviks stad till Östergöthlands län, eller ock alt flytta residenset i Calmar län till något ställe, beläget mera i midten af länet än staden Calmar, dertill köpin gen Döderhultsvik blifvit förslagsvis uppgifven, hvilka båda alternativ hade det företräde, att de för Statsverket blelve mindre betungande än länets klyfning, enär aflöning för ny läns-stat icke tarfvades, utan endast, i sednare fallet, anskaffandet al residenshus och embetsrum på det nya stället, och hvartill tillgångar ansågos kunna beredas genom försäljning af nuvarande residensoch embetshus; hvaremot, om det åsyftade ändamålet icke kunde vinnas genom något af dessa förslag, eller de väckta frågorna härom ansågos icke förtjena vidare uppmärksamhet, intet annat, i Kollegiernas tanke, återstode, än att dela länet i två delar, utan afseende å de betydliga kostnader, en sådan åtgärd såväl vid verkställigheten för en gång, sorn äfven framdeles, årligen komrne att medföra; tilläggande Kollegierna, beträffande dessa årliga kostnader, att den uti nådiga propositionen den IS Januari 1840 upptagna aflönings-staten för det föreslagna nya länet syntes, med afseende å sedermera förekomna förändrade förhållanden, böra förhöjas med ett belopp af 1,786 R:dr 52 sk., äfvensom att Kollegierna ansåge nuvarande Lands-sekreterare, Lands-kamererare och Landt-räntmästare i Calmar län vara berättigade till ersättning för den minskning i sportel-inkomster, som genom länets delning för dem kunde uppkomma, efter derom skeende närmare utredning.