Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad var det som foten stötte emot, när hon trampade ned i kängan, något mjukt, skälfvande, något, som klappade — som rörde sig. Med ett fasans rop slet flickan af sig kängan. Därinne låg fågelungen — död. Hon satt förstenad och stirrade på det döda djuret, som låg framför henne på golfvet. Det låg på sidan, med halföppet näbb och brustna ögon. Hon bad och besvor den att röra sig. Hon brydde sig inte om att den skulle stanna hos henne; den fick flyga bort till de stackars föräldrarna, till himlen om den ville, bara den ville lefva upp igen. Hvad skulle hon få för straff för detta? Hon ryste. Säkerligen något förfärligt. Hon vågade inte bekänna det för någon, inte för någon. Det var så obeskrifligt gräsligt. Den kväljande känslan, som hon hade kvar sedan hennes fot rörde vid det skälfvande djuret, eller samvetskvalen, ängslan — hon visste ej hvilket som var värst. Hon kastade sig på sängen, borrade ner hufvudet i kuddarna och grät som en förtviflad. Så gingo långa, krampaktiga snyftningar skälfvande genom kroppen. Hon satte sig upp i sängen för att få luft. Hon vred händerna. — Var det då inte något järtecken? Eller om det var det — da har jag ju ej bestått profvet, ej befunnits värdig. Duger jag då till ingenting i världen? Steg hördes i trappan — de kommo närmare. Fågelungen fick inte ligga där, så att någon såg den. Hon vände bort ansiktet och grep den med skälfvande fingrar. Hvar — hvarthän —? In i kakelugnen. — I vinter blir den förbränd till aska, tänkte hon rysande. När jungfru Betty kom in, låg hon i sängen, vänd mot väggen. — Nu skall Maja stiga upp. Klockan är mycket. Det är inte värdt att ligga och dra sig sig längre. Blom håller på att spänna för. Hvarför är Maja inte uppstigen? Jag knackade i taket för en stund sedan. — Det hörde jag inte. — Maja hör aldrig, när Maja inte vill höra. Nej se, hur hon kastat kängorna. Maja är en riktig vilde. — Nå hvad skall det nu betyda?
Då dessutom vid Vestgötha Regimente, likasom vid de öfrige från Ca valleri till Infanteri förvandlade Corpser, Lönings-Räntorne blifvit Befälet förbehållne och endast Hästhemmans-Räntorne, som varit anslagne till underhållande af den kostsamma Cavallen Eqviperingen, till Statsverket indragits och hvilka äro bland StatsUtskottets Inkomster beräknade, kan Statsutskottet icke tillstyrka afseende å Motionen, såsom icke till någon Riksens Ständers åtgärd föranledande; hvilket vördsammeligen öfverlemnas till Riksens HöglojQ. Ständers pröfning. Stockholm den 27 Junii i8a3. Ankom den aS Junii i8a3. Utlåtande, i anledning af våckte Motioner, om In qvar teringen för Vendes Artilleri Regimente. XJ^ti Memorial, som Högloft Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottet remitterat, har Herr Axel von Arbin sökt ådagalägga, huruledes Vendes Artilleri-Regimentes Befäl och Tyg-stat, med station i Christianstad, njuter mindre fördelaktiga Inqvarteringsförmåner, än de, som äro inqvarterade i andra orter af Riket, hvartill orsaken l44° Stats-Utsko(tets JBetänkanden. genteligen skall rara, att Staden är liten och trångbyggd, samt Borgerskapets antal ringa och i allmänhet deras förmögenhet inskränkt; och då inqvarteringspenningarne, som af Staden nu erläggas, utgörande för Öfversten 43 R:dr 3a sk., för Majoren 26 R:dr 32 sk., för Capitainer 16 R:dr, och för Subaltern Officerare 10 R:dr 32 sk. årligen, och så vidare, icke svara emot Garnizonens rättmätiga fordringar; men Staden hvarken kan utgöra högre inqvartering, eller dertill vill låta sig förmå, emedan den förmenar sig, med stöd af Privilegier och 1720 års Inqvarterings Ordning, icke vara dertill förbunden, har Herr von Arbin yrkat rättelse härutinnan, eller ock att
<»18:o af den 13 Augusti 1851, angående Inqvarterings-skyldigheten istockholm (158). 1851 den 30 September i underdånighet anmäld och Krigskollegium i nåder anbefaldt att, sedan genom Ofverståthållare-embetet nödiga upplysningar för tillvägabringande af en fullständig utredning öfver beskaffenheten och omfattningen af de Stockholms stad till lindring i inqvarteringsbesväret tid efter annan förunnade förmåner och rättigheter blifvit infordrade samt nämnde embete och öfrige vederbörande tillika lemnats tillfälle att sig uti frågan i underdånighet yttra, till Kongl. Majit inkomma med det underdåniga betänkande i ämnet, som af Ri kets Ständers förevarande framställning påkallades. Detta betänkande har sedermera blifvit afgifvit; och ärendet är nu på Kongl. Majits slutliga nådiga pröfning beroende. ©3:o af den 15 Augusti 1851, angående det rotehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp af rotefrihetsafgift för nya hemman inom samma län (166). 1851 den 5 September föredragen och nådig befallning till Statskontoret aflåten med hänsigt till verkställigheten af Rikets Ständer i ämnet fattade beslut.- 64:o af den 15 Augusti 1851, angående provinsen Jemtlands rotering (162). 1851 den 8 Oktober föredragen, hvarvid Kongl. Majit, med fastställande af roteringslängderne och det nya knektekontraktet för provinsen, tillika meddelade nådiga beslut i öfriga delar af ärendet.
H. af Regerings-Formen, i anseende till den ordning, hwari detta mäl till Utstottet inkommit, kunna denna fräga till pröfning upptaga; twänne dito fränPreste-Ständet af den 13 Augusti, det ena innefattande bifall till Expeditions-Utstottets anhällan om del af Ständens och inskottens Handlingar till tryckning, det andra bifall till det särskilta Utskottets Memorial, rörande Banco-Utskottets Instruktion; och Ett ros Den 2Z Augusti. Ett dito frän Preste-Ständet, innehållande bifall till det frän ett särskildt Utstött inlemnade betänkande rörande de sedan sista Riksdag brottande mål. Friherre ^lännerholm, I^r8 /^U^ll8t, förmälts sig ej hafwa fattat, om wid det af Herr Baron och Landt-Marstalken föreflagne uppdragandet ät Constitutions-Utstottct att inkomma med förslag till Hyllnings-Ed ät KronPrinsen, derunder äfwen hade blifwit inbegripen nägon dylik ätgärd, i afseende pä den Ed Kron-Prinsen borde Hans Kongl. Maj:t swärja. I widrigt fall anhölle Frrherre ^isnnsrKelm, att Proposition äfwen deröfwer mätte göras. Herr Baron oct) lbandt-Marskalken förklarade sig ej förut hafwa omnämt denna sednare Ed, och gjorde nu Proposition, i enlighet med Friherre Hännnerbeim3 motion, hwilken Bifölls. Högloflige Rrdderstapet och Adeln ätstiljdes klockan half 2. in llclem krotocolli 6. §i1ver8tolpe. Lördagen den 25 Augusti. klonum kl. 12. Uppbröts Herrar Bänkmäns Lista till ival af twänne Electorer efter Frrherre Oee 6eor, Lark, och Herr Leclsrstnm, Ou5rat, och befunrros dertill wara utsedda: N:o 284§rihelre Orn5bö!6,ttobsn vilhelm, Ofwerste.
Lars Kagg/'’ Så tänkte och talade en i alla tider stor och utmärkt EnvåldsKonung, och jag bör icke förmoda annat, än att den nu varande generation af Hans Svenskar skall åt Hans Storverk frambära den gärd af vördnad och beundran j samma Storverk så rättvist förtjenarj i synnerhet som den djupsinnige Konungen ganska rigtigt förutsett, hvad ock ingen redlig Svensk vågat, eller kunnat förneka, det nemligen att om en enda hörnsten iden grundval, hvarpå byggningen hvilar, varder rubbad eller fl v ttad O v från det ställe der Konungen sjelf lagt den, 2l8 Den i5 Decetnber e. in. så ramlar liela verket öfver ända, och /arväl då med vår frihet och sjelfständighet. Jag bestrider, att Herr Grefve von Fersens motion må blifva remitterad, men om, mot all förmodan, sådant likväl af pluraliteten, efter föregången votering, beslutas, så anhåller jag, att detta yttrande må få åtfölja till vederbörligt Utskott, då jag förväntar, att samma Utskott i dess blifvande Betänkande ordagrant upptager så väl Herr Grefve von Fersens Motion, som dessa mina anmärkningar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos H Ö g I O f 1 i g e Ridderskapet och Adelil, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840. Tolfte Häftet. STOCKHOLM. Hörbergska Boktryckeriet, 1841• Plenum kl. g f. m. H r Gyllenkrook, Göran, hade inlemnat ett så lydande anförande: Då R. o. Ad:s pluralitet nu funnit för godt att ej allenast ■vid nästan alla ut g i fisa rt i k lar öka deni utöfver livad StatsUtsk. föreslagit, utan ock några öfver det K. förslaget; så får jag nu mot dessa tillökningar mig i allmänhet reservera, anseende deni till en del vara onödiga och ej vara öfverensstämmande med den hushållning, sorn varit nödig till lindring af skattebördorna, sorn nationen hade rätt att fordra och hoppades af nuvar. representanter.
I bakgrunden af det långa smala rummet stod en paulunsäng, med styfva mörkröda sidenomhängen; festoner af samma tyg kantade med guldgaloner, svartnade af tiden, omgåfvo sängens tak, der ett adligt vapen, numera svårt att dechiffrera, intog medelpunkten. Gardinerne voro nedfällde, ty det inre af paulunen utgjorde en garderob. Samtidigt med denna praktsäng, voro också några högkarmade stolar, som hade haft förgyllda ornamenter; öfverdragen hade varit samma slags röda tyg som fondens draperi, men deraf syntes endast fragmenter i hörnen; skärande var kontrasten emellan dessa qvarlefvor efter en praktälskande förgången tid, och den bädd, hvaruti Elise tillbringat sin natt. Det var en så kallad kistsoffa, af simpelt brunmåladt träd, med afbrutet ryggstöd. Ofvanför den hängde en tafla, ett verkligt ¯memento mori¯: en dödsskalle med sina korslagda ben; rundt omkring voro dagens timmar; nedanföre tänkespråket: «¯Hvad du än gör, så betänk ändan!¯» Ramen till taflan var af vriden bernsten. I en stor rosett, ofvanför det Bärendorfska familjevapnet, utvisade årtalet 1721 taflans ålder. Föga anledning var att tro, det någon af de nu lefvande ättlingarne senterade förfädrens vördnadsväckande varning. På Leonna gjorde allt detta sammantaget ett djupt intryck. Hon fick ej fram ett ord; hon nästan drog Elise med sig genom de ännu sofvandes rum. Utkomna på gården, drog hon djupt efter andan. «Aldrig hade jag kunnat föreställa mig något sådant,» utbrast hon sedan; «hvem skulle också tro, att detta hus, som på afstånd erbjuder den fremmande en så glad och modern anblick, kan inom sina väggar hysa ett så dystert och antikt rum.»
Under uppläsningen af detta Friherre Anckarswärds anförande hade en Deputation ankommit från Hedervärda BondeStåndet, anförd af RiksdagsFullmagtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson, hvilken aflemnade tvänne BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 9 dennes, det ena innefattande BondeStåndets inbjudning, att de öfrige RiksStånden måtte med BondeStåndet förena sig i det beslut, att ett särskildt Utskott, bestående af 3 Ledamöter ifrån hvarje Stånd, må sättas till upptagande, utvecklande och meddelande af fullständigt Utlåtande i alla de inom BondeStåndet samt Ridderskapet och Adeln väckte frågor, dels 0111 jemkning i StåndsPrivilegierne och Jordnaturen, dels om undanrödjande af den nuvarande olikhet i jordens beskattning, genom införande af en enda allmän Beskattningsmethod, lämpad efter inkomsten, dels ock om jemkning i Rusthållsoch Roterings-skyldigheterne; samt det andra ProtocollsUtdraget af innehåll, att sedan Anders Danielsson uti till BondeStåndet ingilvct Memorial, yrkat: 1:0 att i afseende ✓ 3* Den i5 Januarli. på StatsRegleringen, som ansågs i första rummet fordra underhållet till Statsbcstyrets vanliga gång, StalsUtskoj.tet mätte anmodas, att sist inom i4 dagar till RiksStånden inkomma med ett sådant Förslag till StatsReglering, som blott upptoge de AnslagsSummor, hvilka vid sista Riksdag under de särskildta Titlarne beviljades, med undantag af hvad som på Öfverskotten för 3:dje och io:de HufvudTitlarnes förstärkande anvisades, och med iagttagande endast af den tillökning, som mader 8:de HufvudTiteln hegäres i och för Fångars skjuts och underhåll; hvilket Förslag borde i följd deraf innefatta Summan af den Statsbrist, som vid ett sådant förhållande lomme att genom Allmän Bevillning fyllas; att derefter i den mån tiden medgåfve, inkomma med de öfrige med StatsRegleringen gemenskap ägande Betänkanden; och att, då Statsinkomsternas beräkning troligen långt för detta vore af Utskottet verkställd, ofördröjligen lemna RiksStånden del af ett InkomstBetänkande, som tillika upptoge de å hvarje InkomstTitel för hvarje år, sedan sista Riksdag, uppkomne öfverskott, på det Inkomstberäkningarre måtte kunna ventileras, under afvagtan af Förslag till StatsReglering; samt 2:0 att BevillningsUtskottet mätte, i sammanhang dermed, anmodas att sist inom 3 veckors tid uppgifva grunderne för Allmänna Be~ t
En sådan orättvisa hade icke varit befarad, då beslutet: fattades om nya sågqvarnarsbeskattning endast efter bevillningsgrunder, och hade icke heller sedermera varit öfverklagad. Enda skillnaden mellan sågoch mjölqvarn! vore. att å deri ena förädlas skog och å den andra spanmål; och då båda förut varit undeikastade skattläggning; till grundränta, måste ock befrielse från sådan skatt “O o O läggning vara lika rättvis för det ena slaget, som för det andra. Såsom ett kraftigt skäl för upphäfvande af grundbeskattningen å mjölqvarrar, talade äfven det sätt, hvarpå grundräntan tilikommerj att nemligen först antages ett visst belopp mäld, som skall blifva qvarnen tillförd!, och kunna derå afverka», hvarefter å detta belopp, efter af Konungens befallningshafvande fastställd taxa, beräknas tullinkomsten, deraf i allmänhet ^:de! skall, och, i de norra länen, minst J:del får, såsom ränta utföras. Då likväl mäldsökande ej kunna tvingas att anlitar Sials-Vis Iwti-et.f -Utlåtande, A’:o 207. 27 en viss qvarn, hvilade också hela denna räntebcräkniug på falsk grund, hvarföre ock ofta inträffade den orättvisa, att en qvarn, skattlagd för en förmälning af t. ex. blott 80 tunnor, afverkade detta belopp mångdubbelt, utan att derföre vidkännas högre ränta, när deremot en annan qvam, skattlagd för högre, tillfördes ett vida mindre mäldebelopp. På dessa grunder har motionären vrkat bifall till förenämnde kommitterades, af Kongl. Majit i nåder godkända, förslag om tullmjöl-qvarnars beskattning endast efter beriVningsgrtmder, såsom det enda sätt, hvarpå rättvisa i beskattningen kunde åstadkommas. 2:0.
Bevillningsutskottet yttrade då i afseende å den fordrade befrielsen från bevillningen, att, så vidt Utskottet kunnat finna, vinsten af grufve-brytningen ingalunda vore beskattad genom deu al Avesta kopparverk utgåeudo bevillning, enär vid tillverkningens värdering i och 12 B ev ilin inysUtskottets Betänkande N.-o 5. för denna bevillnings bestämmande, biand annat de använda råämnenas och således äfven råkopparens värde borde afräknas, samt att, då det vidare icke kunde törnekas, att skilnaden emelian brytnings-koslnaderne och malmens värde utgjorde en verklig behållen inkomst för fjerdeparls-egare, skäl icke syntes vara för handen att när Bevillnings-förordningen dessutom från särskild bevillning uttryckligen Iriioge de verk, hvaraf denna inkomst hemtades, borttaga den fjerdeparls-egarne i Fahlu grufvor uti denna § ålagda bevillning; och får Utskottet, som tagit kännedom af de vid sistlidna Riksdag ingifne handlingar och icke kan annat än instämma uti hvad af Bevilluings-Utskotlet då blifvit y Hrad t, hemställa att Herr Falhems nu förnyade yrkande må lemnäs utan afseende. lili beloppen af de afgifter, som för de särskilda klasserna af Skeppsbyggeriinrätlningar nu äro stadgade, har vid förvandlingen till riksmynt en jemkning, på sätt förslaget utvisar, funnits böra ega rum, hvarjemte del minimum al inkomst, hvarför bevillning skall utgå, blifvit, i öfverensstämmelse med den i lägsta klassen föreslagna algiften, bestämdt lill 400 R:dr rint. Utskottet hemställer, alt de sålunda förändrade beloppen må godkännas. § 26. Utskottet, som ansett det i 26 § för rättighet lill skogsfång på Kronans, emot rekognition, till bruk, hyllor eller grufvor upplåtna allmänningar stadgade belopp al 6 sk. för hvarje stafrum böra, såsom alltför lågt, lämpligen höjas till 25 öre, hemställer, att Rikets Ständer må en sådan förhöjning godkänna. §§ 27 och 28.
— Vidkommando 12 § i ofvannämnda stadga och den deruti ifrågasatta förändring, hvarigenom skulle bestämmas en gräns för rösträttens utöfvande vid kommunalstämma, så om än jag icke kan annat än biträda den mening, att en obegränsad rösträtt innebär i sig större magt och inflytelse på en kom muns angelägenheter, än som rättvisligen kan anses motsvara skattskyldigheten, 20 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JYs 116. anser jag mig likväl, intill dess beskattningsgrunden blifvit pä ett fullt rättsén ligt sätt bestämd, förhindrad att förorda någon inskränkning i rösträttens utöfvande.» Herr Cygnaeus anmäler, att han i afgörandet af detta ärende ej deltagit. TÉ Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVs 117. 21 NsO 11?. Ank. till Eip.-Utsk. den 1 Maj 1865, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af vacht motion om ändring i 22 § af Gästgifveri-ordningen den 12 December 1734. Till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit öfverlemnad en hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Friherre Cederström, Gustaf Carl, väckt motion [M 23), deri är vordet anfördt, hurusom 22 § i Gästgifveri—ordningen väl förbjuder, att små gossar må utskickas till att skjutsa, emedan derigenom olyckor kunna tima; men att, det oaktadt, i den män arbetspriserna stigit, plägseden blifvit mer allmän att vid skjutsningens utgörande begagna minderårige personer. Erfarenheten hade äfven visat, att en dylik plägsed, så vida nödig urskiljning iakttoges, ej medförde några olägenheter, och billigheten fordrade derföre så mycket mer, att de skjutsskyldige icke nekades den lindring i det med skjutsningen förenade besvär, som den härigenom kunde beredas.
Vt Lux-e. S. D. Efter företagen grastning af Allmänna Beswärs-och Occonomic-Utstottcts dcn 2.5 sistledne Februari afgifne Betänkande i anledning af Friherre Vuncks Memorial, rörande wista uti Indelnings-och Noterings-werket pasiäddc niistbruk, jemte upgifnc förflag till deras af. hjelpande; bcstöt Bonde-Ständct, med åberopande, af de serstildta undcrdäniga Bcswär, som i berörde ämnen blifwit under denna Riksdag af Ståndet anförde, det skulle Utstottcts i sräga stäldte yttrande sä mycket häldre underställas Kongl. Majus eget höga godtfinnande, som dv arcnder hwilka däruti afhandlas aro till deras beskaffenhet antingen helt och hältet Occonomiste, eller ock att anse för Commando mäl: och gör Bonde-Ståndet sig i un. derdänighct förwistadt, att Kongl. Majit, wid berörde srägors pröfning, Aiiernädigst wärtzcs lämna det afseende pä Allmogens insinuerade klagomäl, som destc iStändctsuns derdäniga tanka rätteligen förtjena, vt »uxr». G. D. Tom Bonde-Ständet redan till alla delar? bifallit Högloft. Stats-Utstottcts första Betänkande an» gäende Lön och Resepenningar för Riksens Ständers Justi» - 856 Den 17 April. fiitiä-Ombudsman och chefi Cancelli, sä fann nu Stan» det, wid föredragning af Ståls-Utffvttets sednare Memorial i samma amne under den 28 sistledne Febru«rii, att hwad däri anförcs icke kan föranleda till någon ändring uti Ständets Munda förut widtagne beslut, vt silors. S. D. Af Bonde-Standet bifölls Allmänna Bcsmars - och Leconomie-Utskottets
Jag fruktar att den som vet att förgylla sin sak bäst och vinna anhängare, som förstå alt gifva hvarje mörk sida en ljus färg, skall vinna gehör åt sitt anspråk, men alt den sora föraktar alla sidovägar måste stå tillbaka, om än hans aa H. 4l 322 Den 24 Mars e. m. anspråk vore på billighetens vågskål mycket uppvägande de förra. Och huru skola icke Regering och Ständer hädanefter blifva bestormade med anspråk på anslag af Statens medel för upprensning af den minsta å, för aftappning och odling af snart sagdt hvarje måsse och kärr, för byggande af hamn vid hvarje stad, som liar sitt läge vid ett större vatten, vid hvarje strand, der ett bolag kan hafva utgångspunkten för sin afsättning? Slöseriet med Statens tillgångar på denna bana är dock, efter min öfvertygelse, verkande mera ondt i moraliskt, . än för närvar, i pekuniärl afseende. Det skall ej mera blifva fråga om för en menighet, för en stad, för en socken, för ett härad ensamt eller flera samfäldt, att af egen kraft utföra ett gagneligt företag. All sjelfverksamhet skall domna för Statens mellankomst i allt, i aila nyttiga företag, der någon kostnad erfordras. Jag anser derföre väl, om man, med mindre frikostighet för de locala intressena, som hafva förespråkare, vänder uppmärksamheten något åt det håll, der intresset, fastän allmännelig!, har få försvarare. Det är icke utan grundad anledn. jag gör mig del hopp, att de af StatsUtsk. i förevar, statsregleringsförslag tillstyrkta anslag och lånesummor kunna mycket inskränkas, och att således omkring tre millioner r:dr blifva öfrige att af R. St. ytterligare disponeras. Ibland de angelägnare föremål för R. St:s verksamhet är onekligen skattebördornas lättande och deras jemnare fördelning på jorden. Det är för R. o. Ad. alltför väl bekant, luiru åtskillige af dessa bördor tid efter annan tillkommit och fått en slags häfd. För mig har det synts icke vara omöjligt att återföra till mera jemnhet hvad som sålunda blifvit ryckt ur sitt rälta förhållande.
Föredrogos StatsUtslcs den 16 dennes på bordet lagde Mern.; N:o 267, med förslag till voter:s-propos , i anledn. af Riks St:ns skiljaktiga beslut i fråga om löneförhöjning åt Statens embetsoch tjensteman m. fl. för år 1857; samt N:0 268, med förslag till voterrs-propos., i anledn. af Riks Sf. ns skiljaktiga beslut i fråga om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorne. De i dessa Mern. föreslagne voler:s-propos:r blefvo af R. o. Ad. godkände. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtskis den 16 d:s på bordet lagda Otlåt. N:o 269, i anledn. af återremiss å frågan om lån för jernvägs-anläggning mellan staden Borås och vestra stambanan. Föredrogos och bi föl los LagUtsIcs den 16 d:s på bordet lagde Betanien: N:o 71, i anledn. af väckte motioner om rätt att på elektrisk telegraf expediera rältegångs-fullmakter; N:o 72, i anledn. af väckt fråga om utfärdande af föreskrifter till förekommande af skendödes begrafning; samt N:o 73, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring af straffet för åverkan. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskrn inkomne Betänk:n, Mern. och Utlåt., nemi. från LagUlskollel: N:o 74, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels uphäfvande af 10 Kap. Kyrkolagen, dels e§!< förändring af samma Kap. och hvad i öfrigt är vordet stadgadt i afsrde på kyrkotuktens uprätthåIlande; N:o 75, i anledn. af väckte motioner, angrde förändring af lagens stadganden i afs:de på rättigheten att föra annans talan inför rätta; N:0 76, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. till R.
Lär arne vid Uddevalla lägre Lärdomsskola ; Ståndet gillade Utskottets Utlåtanden i denna del. f) nya Elementarskolan i Stockholm; Utskottets tillstyrkande, att det för denna Skola vid sisllidne Riksdag beviljade anslag 6,800 R:dr må fortfarande till nästa Riksdag utgå, blef af Ståndet bifallet. 452 Prot. Utdr. d. 8 Aug. 1840. 6:0 Ti/lämpnings-skolor, som ej å andra Hufvud-Titlar äro uppförde. a) Gymnastiska Central-Institutet; Ståndet afslog den af UlskoLtet nu tillstyrkta förhöjning i anslaget för Gymnastiska Central-Institulet, och biföll endast, att de förut beviljade 2,000 R:dr må för Institutet bibehållas. Slutligen fann Ståndet skäligt bifalla, att, i händelse Rikets Ständer gilla hvad Allmänna Besxärsoch Ekonomi-Utskottet tillstyrkt, angående anslag för folkundervisningens befrämjande, ett anslag af 15,500 R:dr till arfvoden åt folk-lärare, seminari-föreståndare och stipendier för skol-lärare-elever komme å 10:e Hufvud-Titeln att uppföras. S. D. RemitLerades tili Stats-Ulkottel: 1:> Kongl. Magis Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående medel till Riddarholms-kyrkans islåndsättande, jemte dervid afgifne yttranden: 2:) Kongl. Mägts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om ytterligare afskrifning af undsättnings-skulderne i Westeroch Norrbottens Län. 5. D. Ånyo föredrogs Stals-Ulski ttets sedan den 25 sisllidne Juli på bordet hvilande Utlåtande N: > 219, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N: > 63, angående reglering af allmänna Iudragnings-staten; och fattade Ståndet härvid följande beslut: 2:dra punkten bifölls. 6.te punkten bifölls med den förändring, som Utlåtandet N:o 219 innehåller. Vid n:te punkten åberopade