Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o 83- R. F. § 75. R. F. § 76. R. E. § 77. R. F. § 78. R. F. § 79. detta tåg sker, icke förmå trupperne med nödigt uppehälle förse. Denna gärd skall dock genast med penningar af statsmedlen de levererande betalas efter faststälda markegångspriser oeh med förhöjning deruti till hälften af deras belopp. Den må icke äskas för trupper, som å någon ort blifvit förlagda eller under krigsrörelser nyttjas, då trupperne böra utur dertill samlade magasiner eller förråd med deras behof förses. § 71. De årliga markegångstaxorna skola upprättas genom deputerade, valde, på sätt genom serskild lag stadgas. Hvad desse, i afseende på markegångssättningen fastställa, tjenar till efterlefnad, så vida ej ändring deruti i behörig ordning sökes och vinnes. § 72. Utan Riksförsamlingens samtycke, kan Konungen icke lån ineller utrikes göra, eller riket med gäld belasta. § 73. Kungsgårdar och kungsladugårdar, med dertill lydande hemman och lägenheter, kronoskogar, parker och djurgårdar, kronooch stallängar, laxfisken och andra kronans fisken, samt kronans öfriga lägenheter, må Konungen icke utan Riksförsamlingens samtycke genom försäljning, förpantning eller gåfva eller på annat sätt kronan afhända. De skola förvaltas efter de grunder, Riksförsamlingen föreskrifver; dock att de personer och menigheter, som efter hittills gällande författningar sådana kronans tillhörigheter innehafva eller nyttja, må njuta laglig rätt derå till godo, samt att odlingar eller odlingsbar mark å kronoskogarne må i vanlig ordning, efter nuvarande eller framdeles blifvande författningar, kunna till skatte försäljas. § 74. Ej må någon del af riket kunna derifrån söndras genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt. § 78. Ingen förändring i rikets mynt till skrot eller korn, det vare sig till förhöjning eller afslag, må ega rum utan Riksförsamlingens bifall; Konungens rättighet att låta slå mynt dock oförkränkt. Kongl. Maj:ts Nåd.
drar oss att vara oss sjelfva under de stunder När en husmoder beslutar sig för att bjuda vi helst önska det, utan den tråkar ut oss och hem några vänner till aftonen, räknar hon väcker afsmak för både lifvet och menniskorna. alltid ut, hur hon skall ha det med mat, I huru många århundraden hafva ej dessa dryck o. s. v. Hon ordnar på förhand, så att Man möter stundom i lifvet qvinnor, hvilka genom den rikaste begåfning synas liksom skamenniskor ansett det för sin pligt, att taga pä ingenting skall fattas för gästernas välbefinpade att lyckliggöra sitt hem och sin omgifning. sig en konstlad miu och » stelna till », så snart nande. Men hon tänker aldrig öfver hvad roligt Och dock lemna de en livar kall. Och om man de ämna göra visit eller gå bort på en liten hon skall bjuda dem på. D e få naturligtvis aftonbjudning. I hvardagslag äro de icke sällan roa sig sjelfva. också utan afund erkänner deras öfverlägsenhet, så kan man vanligen ej undgå att rycka på hemtrefliga, förståndiga personer, hvilka både Allt det der kan ingen förtänka henne. Men axlarna med ett: » Skada, att hon skall vara våga tänka och tala. Men när de olyckligtvis så går det också som det går. Händer sig nu äro i sällskap, då blir man förvånad öfver så olyckligt, att i hela sällskapet ej finnes så föga älskvärd! » Andra deremot förefalla vid första anblicken deras främmande ton och deras frånstötande en enda med nog mod och förtänksamhet helt oansenliga, och likväl utgår från dem en sätt. Och än mer, de tyckas alla ha kommit att bryta den stela tonen och föreslå något, så frisk och upplifvande fläkt, att ung och öfver ens om att vara så tråkiga och andefatsom kunde intressera litet hvar, så går ofta gammal gerna samlas kring dem. Frågar man tiga som möjligt, så vida de ej händelsevis draen hel afton förlorad under funderingar och efter hemligheten af deras dragningskraft, så gas in på något ämne, som intressar dem allt förslag, hvilka aldrig komma till utförande heter det med ett gladt leende: » Å h, hon är för mycket.
Borttager man nu denna, ulan att ersätta den med annat än enskild skrift, som hittills aldrig, hvarken efter lagstiftarens mening elier opinionens deråt gillia be - 8 Lag-Utskottets Betänkande, IY:o 26. tydelse, varit såsom egentligt straff ansedt, och jemväl hädanefter svårligen, äfven med det kungörande af brottet och förbrytarens namn, som Utskottet föreslagit, lärer komma att innebära något serdeles verksamt straffmedel, helst utvägar sannolikt icke skola saknas alt i hvarje mera magtpåliggande fall hosén välvillig och fredälskande Pastor utverka, det kungörandet sker i så lindriga ordalag, som möjligt, så skulle man följagtligen nedsätta alla förenämnde arter af tjufnad till classen af sådana brott, som kunna med penningar försonas, och det är fara värdi att man derigenom inkom på en lagstiftningsbana, som hvarken öfverensstämmer med sanna rättsgrunder, eller med tidens behof och det allmänna tänkesättet. Förgäfves invänder man häremot, att 1734 års Lag icke upptager kyrkoplikt såsom straff för stöld, ty den har icke destomindre, på grund af serskilde författningar, oafbrutet egt rum i dylika mål allt sedan kort efter stiftandet af 1686 års Kyrkolag; och om man, å ena sidan, torde böra med Herr Justitiae-Ombudsmannen antaga, att detta uteslutande ur Lagboken af ett förut befintligt stadgande antyder en afsigt hos dåvarande Lagstiftare att helt och hållet borttaga det; så vittnar, å andra sidan, det af Herr Justitiae-Ombudsmannen omförmälde, på Rikets Ständers uttryckliga begäran den 20 December 1735 utfärdade Kongl. Brefvet, angående kjukopliktens fortfarande tillämpning, i enlighet med hvad förut varit stadgadt, om allmänna tänkesättets förmåga, såsom i dylika fall rätteligen vederbör, att göra sig gällande lill förhindrande af en sådan afsigt och tjufnadsbrottens bibehållande inom classen af de urbota.
Utskottet har ej kunnat underlåta att finna, det för liten skillnad varit gjord emellan tullen å Tobaks-blader, som varit stadgad till 40 procent och tullen å CardusTobak, som varit utsatt till 5o; men har af anförde skäl icke vågat föreslå nedsättning af tullen för blader till större belopp än 5 procent, hvilken nedsättning Utskottet ansett så mycket mera billig, som nuvarande värde öfverstiger det i gamla taxan utförda och tull-beloppet således ej minskas. Enligt Herr Hjertås anmärkning, är Tullen för utgående varor i alla händelser, där deli varit stadgad till l procent lörökad till 1 Den 28 Junit e, m. dito; och har sådant skett af den orsak, att den förra på mångå Artiklar utgjorde så obe-« tydligt, att den icke förtjente att bokföras,och kanske ofta blef förbigången, samt derföre att Utskottet ansett 1 procent af dessa varors värde föga betunga exporteuren. På jern och koppar är tullen högre; men då detta utgör förnämsta delen af utgående Tullen, vågade Utskottet ej föreslå nedsättning; på andra,till utskeppning förut förbjudna varor, är tulien, om utförsel tillåtes, föreslagen högre, och för tackjern, som är den betydligaste 6a hög, att Staten genom Tullen skall vinna dubbelt, emot hvad någon enskilt genom utförsel möjeligen kunde förlora. Att borttaga tullen lör exporten går först an, sedan Ständerna genom antagande af nu uppgjorde Tullbevillnings-grunder, försäkrat Staten en ökad Import-Tull, och några års erfarenhet fått utvisa, hvad belopp denna förmodade förökning kan utgöra. Några Talare hafva gjordt anmärkningar vid det af Utskoitet föreslagna sätt för varornes värdering, och jag får härmed förklara, att så klar och ljus som hufvudgrunden tyckes ligga för Utskottets 2:dra Afdeloings ögoo; så mycken svårighet mötte vid sättets uppgörande för värderingen.
"med tre fjerdedelar af hvad för städerne af den class, ”hvartill nämn le stad hörer, blifvit stadgadt; och, kommer ”detina lindring att intill nästa Riksdag fortfara hvaremot Utskottet, i afseende på staden Borås, hvars invånare redan en längre tid fått tillgodonjuta den af Rikets Ständer dem beviljade lindring ansett densamma hädanefter skäligen böra upphöra för borgerliga rörelsen derstädes; och får derföre föreslå, att stadgandet i denna om lindring i bevjllningen för Borås, må erhålla följande förändrade lydelse: ”1 staden Borås åtnjute de invånare, som, genom staden öfvergångne eldsvådor, blifvit satte ur stånd att erlägga personlig skyddsafgift, befrielse derifrån, efter Taxeringsmännens pröfning och bestämmande, för man, hustru och barn, hvarförutan alla tomter, hus och byggnader i Borås må undantagas från bevillning; och kommer denna lindring att intill nästa Riksdag fortfara." I anledning af Utskottets afgifne Utlåtande (j>ag. 26 i Betänkandet) öfver Herr P, O. Norins motion, att Umeå stad måtte för sin donerade jord från utskylder blifva befriad, har inom Borgare-Ståndet blifvit anmärkt, att Utskottet med nog mycken knapphändighet granskat innehållet af de vid motionen fogade och uti Herr Norins mot Betänkandet afgifne reservation (pag5i) åberopade handlingar. Af berörde handlingar, beslående af utdrag, dels utur Umeå stads privilegier, daterade den 3o Augusti 1646, samt dels ur Kongl. Resolutionerne den 3r October i65o och den 18 Mars 168g, inbemlas väl, alt stadens Borgerskap blifvit förunnadt åtskillige donerade och inköpte hemman q vitte och jrie från afgående utlagor, derunder att ligga och lyda, samt alt ifrågavarande skatt må i Vesterbotten tillfalla hvar och enstad, och användas till Borgmästare och Råds belöningar och stadens publique Lyggningar; men då Utskottet anser cfvannämnde Kongl.
Kungörelsen den 4 Maj 1827 stadgas bland annat, att, om boställs-innehafvare, vid laga skifte, varder förpligtad att till en eller flere delegare inom skifteslaget utgifva ersättning för husflyttning, odling, hägnad, dikning, ståndskog och plantering, då skola skiftesman och gode män upprätta noggran förteckning öfver alla de utgifter och kostnader, boställs-innehafvare i nämnde afseenden måste vidkännas, uti hvilken förteck - 20 Statttamt Atlin. Besv.- och Ekon.-Vishaltens Utlåtande, N:o 73T. ning allt hvad, som af boställs-innehafvaren kan komma alt in natura utgöras, bör i penningar efter gångbart pris i orten uppskattas, hvarjemte bör tillses, att de ersättningar, boställs-innehafvare i nämnde hänseenden kan erhålla, afdragas, så att inga andra kostnader och utgifter varda beräknade, än de, för hvilka ersättning vid skiftet boställs-innehafvare icke tillgodokommer. Enligt 3 § i samma kungörelse, skall den kostnad, som sålunda blifvit boställs-innehafvare ålagd, varda, jemte den å boställsinnehafvare för skiftets verkställighet belöpande kostnad, till godtgörande fördelad på tjugu år, med en tjugondedel på hvarje, räknadt från och med det år, skiftet tillträdes. Ellfver sedan bostället a fira dt inom tjugu år från skiftets tillträde, eger då affrädaren, som kostnaden förskjutit, rätt att af efterträdare erhålla ersättning för sitt förskott, i mon af de återstående årens belopp, med en tjugondedel för hvarje af de bristande tjugu åren. Kongl.
Och det förundrar mig destomer, att på detta rum höra dylika härda yttranden, som inom vår, ej sällan beprisade, Representation, finnes ett stort antal medlemmar, hemtade från en Allmoge, hvilken dock uti odling Den 7 September e. m. a55 torde stä blott en alltför ringa grad högrej än de Klasser, man bär velat jemföra med vildar och djur. Medan jag ännu är på Bänken, torde jag slutligen få göra en anmärkning vid Betänkandet. En väsendtligegenskap hos hvarje Lag är den att vara bestämd. Sådant synes likväl icke det af Utskotten föreslagne stadgande vara, att nemligen personer, som gjort sig kände för liderligt, lättjefullt och vanartigt lefnadssätt, borde dömas till Correctionsinrättningar. Denna definition på lösdrifvare är, i min tanka, så obestämd, att den lemnar ett alltför vidsträckt utrymme för godtycket. Eller hur iakttager man väl rättvisan, då den lättjefulle och liderlige slösaren får fritt och ostördt fortsätta sina utsväfningar; men den torftige, som kan af autoriteterna, efter behag, ställas under rubriken af lättjefull eller liderlig, genast kastas i fängelse. Jag frågar, om dylika grundsatser äro värdige ip:de Seklet, och den punkt af odling, hvarpå mitt fädernesland för närvarande sig befinner, och hvaraf man någon gång vid andra tillfällen hört så mycket skrytas. Friherre Stedingh: Jag känner ganska väl, att Herr Dalman icke är skyldig bevisa rigtigheten af den öfvertygelse han här yttrat; och jag förklarade också endast, alt jag skulle blifva mycket tacksam, om uppgiften möjligtvis hade kunnat styrkas. a5 6 Den 7 September e. m. Hans Exccllence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagoch EkonomiUtskottens förevarande Betänkande höra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja.
St, Fröt. 1840 och 1841- $ Sami. 1 Afd. 33 Hqfl7 5o Forts, af Bevil/nings-Ulskotlets Memorialj IV.o 41 • sel-tull å Vismut 4 sk. skålpundet, voterar ja; den, det ej gör, voterar nej; vinner nej, .bestämmes införsel-tullen å Vismut till 2 sk. skålpundet. 319:o. b) Den, som, lika med Utskottet, anser Vismut böra åsältas 4 rst. utförsel-tull, voterar ja; den, det ej vill voterar nej; vinner nej, kommer Vismut alt afgifts-fritt få utföras. Väfnaclér: Helsiden'. Ridderskapet och Adeln har godkänt Utskottets för Alngods: s]ag tili redaction af artikeln väfnader: helsiden: alngods: Levantin^Satin eller kbPe,t ,eller levantin &c., äfvensom den derå af Ut, Sidensarge,enfärgaskottet föresiagiie införsel-tull 10 R:dr 32 sk. per skålde eller skiftande, rupund; hvarjemte hos Ridderskapet och Adeln blifvit väckt tiga eller randiga,geoch till Utskottet remitterad en motion af Friherre Ce■nom olikafärgadt silJerström, J.j att varan, då den införes directe från OstväfnadssäUet. Sen°m in£l'en> skall» nied ett tullvärde af 30 R:dr, bära en införsel-tull af blolt 3 R:dr skålpundet.
Sedan Rikets nu församlade Ständer till ett belopp af 2,000,000 r:dr fastställt den summa, som enligt Regeringsformens 63 § skall vara till utbetalning från Rikets Ständers riksgäldskontor anvisad, för att af Kongl. Maj:t v id infallande krig lyftas, så varda, i kraft af nämnde § och till följd af Rikets Ständers beslut, Fullmäktige i riksgäldskontoret härmedelst förständigade och bemyndigade att, vid det i samma § förutsatta fall och under derstädes stadgade förbehåll, omförmäldte kreditivsumma af två millioner riksdaler Stats-Ulskoltels Memorial, N:o 215. 7 banko Kongl. Majit tillhandahålla samt enligt Dess nådiga disposition i föreskrifven ordning utbetala. Stockholm den På Rikets Ständers vägnar. För Ridderskapet och Adeln. För Preste-ståndet. För Borgare-ståndet. För Bonde-ståndet. „ Vid denna likasom vid de sednare riksdagarna torde ifrågavarande /anordning böra underslå ifvås af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän •samt Stats-utskottels Ledamöter. Stockholm den 20 Juni 1848. 'Reservationer, angående mindre kreditivets belopp: ■af Herrar Rääf, L. F., och Bildt, B. G., som reserverade sig emot Utskottets härom framstäldta förslag och ansågo, att Utskottet, med anledning af hvad Kongl. Majlis nådiga skrifvelse om den till rustningskostnader äskade serskilda kreditivsumma innehåller i afseende pä nu ifrågavarande kreditiv, bort föreslå mindre kreditivets belopp till en och en half million riksdaler, hvaraf två tredjedelar borde, i händelse af behof, få utaf Kongl. Majit till rikets försvar användas. angående mindre kreditivets fördelning : af Herr v. Troil, <S>. G.: „Lilla kreditivets fördelning] i summor, bestämda, den ena till rikets försvar, den andra till högst vigtiga och angelägna föremål, är, enligt mitt förmenande, stridande, om icke mot grundlagens ordalydelse, åtminstone emot dess anda. Hade 1809 års
Ätt, som likväl denna jemnförelsegrund af den roterade jordens medelvärde, emot den oroterade, elter Bevillningstaxeringen, icke ensamt och särdeles vid de tillfällen, då antingen de till extra rotering skyldige eller roteringsCommissionerna skulle finna sig till erinran dervid befogade, eller en oroterad lägenhet icke för sig skulle vara till Bevillningsvärde särskildt upptagen, utan under annat hemmans allmänna Värde inberäknad, kan gälia till efterrättelse, röteringscom mission er ne böra vara förpligtade* att tillika taga kännedom af chartae beskrifningar, skattläggniHgs-instrumenr ter, samt enskiftes och storskiftes handlingar, pcb jerrinväl undersöka jordmånens mer och mindre fruktbarhet, egarnes inskränktare eller vidsträcktare utrymme, beteshagars och skogars beskaffenhet, lönande fisken, indrägtiga mjöloch såg-qvarnar samt andra herrligheter, allt till än fullständigare bestämmande af den oroterade lägenhetens rätta värde och dess deraf följande extra rote-andel, i förhållande till ordinära roteringens medelvärde, — /j:o Att uti socknar eller orter, der ingen ordinär rotering finnes, roteringen må ske i likhet med angränsande inroterade socknar" — 5,0 Att Tabergs Bergslag i Jönköpings Län, som icke förut blifvit extra roterad, bör inde - Q$8 Besv. och Ekon. Utsk. Beiänkandetu las till extra rotering, efter samma grunder. — 6:0
Det är på grund häraf jag härmed vördsamligen föreslår, att Rikets Ständer måtte eftergifva Kongl. Maj:ts och Kronans rätt till dana-arf efter i Dala aflidne folkskoleläraren och klockaren Johan Henrik Löfström samt öfverlåta de behållna medlen till förbättring af skolväsendet inom Dala pastorat, och till fördelning socknarna emellan i mån af hvarderas antingen förmedlade eller icke förmedlade hemmantal. Om remiss till vederbörligt Utskott, dit jag utbeder mig få öfverlemna nu tillgängliga och möjligen framdeles ytterligare erforderliga handlingar i frågan, ananhålles vördsammast. Stockholm den 15 November 1865. A. Bergman. Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 90, 195 N:o 90» Af Kyrkoherden Simonsson; Om statsanslag till aflönande af en lektor i klassiska språk vid hvarldera af de på reallinien fullständiga elementarläroverken och dessas upphöjande således till helt fullständiga läroverk, åtminstone del i Helsingborg. En företeelse i vår tid och vårt land, som, om den väl icke framkallat eller bör framkalla egentliga bekymmer utan fastmer utgöra ett glädje ämne, likväl föranled! och föranleder många omsorger samt erfordrar vidtagande af flerahanda åtgärder, är det stora tilloppet af lärjungar vid elementarläroverken. Detta ökade behof af tillgång till erhållande af elementarundervisning röjer sig äfven i de förslager till utvidgande af åtskilliga elementarläroverk, som förekomma såväl i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof som i flera afgifna motioner vid innevarande riksdag. Ett medel för tillfredsställande af detta behof, som mig veterligen ännu icke utan till förmån för ett enstaka läroverk blifvit gjordt till föremål för pröfning, skulle jag för min del anse vara särdeles värdt att till det bästa anbefalla, dels med afseende på här nedan antydda ändamål, dels för den jemförelsevis mindre kostnad, som för dess genomförande erfordras, dels ock för tillvägabringande af en rättelse uti hvad för mången synts vara nära en abnormitet inom vårt nuvarande elementarläroverks-system.
På landet vare tvänne eller flere åboer å samma hemman eller åserskilda hemmansdelar eller lägenheter inom samma byelag obetaget alt, emot samfälldt erläggande af den på gemensamma brän vinsredskapen belöpande bränvinsbrännings-afgiften och behörig anmälan vid mantalsoch skattskrifningen, deras bränvinsbrännings-rättighet utöfva med en gemensam panna på en viss uppgifven lägenhet inom hemmanets eller byelagets område, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden. Åboer å sådana hemman, hemmansdelar eller lägenheter på landet, som icke uppgå till Trehundra Riksdaler i taxeringsvärde, men i öfrigt hafva de egenskaper, som, enligt 2 §., erfordras för rättigheten att utöfva bränvinsbränning, åtnjute äfven samma förmon, med vilkor, att det sammanslagna jord värdet uppgår till minst Trehundra Påksdaler. Bränvinsbrännings-rälltighet må ej å annor man öfverlåtas, utan i sammanhang med jorden. 7- §• Af de fleste röstegande invånare i hvarje Stad, der jorden tillhör Sta - x3-2 Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse IV.o 338. den, må det bero att, i den ordning, som uti hvarje Stad för beslut om Stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma, huruvida den bränvinshränning, hvartill Staden, efter värdet af de serskilda jordlotterna är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för Stadens gemensamma räkning utöfvas, och om branvinsbränningen skall ske med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flere sammansatte verk efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; men i de Städer, der jorden är med eganderätt fördelad på Stadens invånare, må det ankomma på det beslut, som ibland dem af plurali.eten, beräknad i nion af jordvärdet, fattas; och i den händelse förhållandet är blandadt, skola enahanda grunder följas; likväl under förbehåll att, derest Kongl.
Att de lill Banquen inflytande räntor skola ad publicos usus användas , åter i rörelsen utgå ehuru icke genom utlåning. Blifva de icke på något sätt af Banquen åter utgifne, så minskas derigenom Landets rörelse; utlånas de, så kan man med ingen utlånings-method förebygga, att ej Banquens intrader slutligen bli så ofantliga, att liela Landets Rörelse-Capital sysselsattes med i sig sjelf oproduetiva liqvider. Det är derföre jag i Bilagan B. alltid sökt flytta Banquens Hypotheker ur den ena classen lill den andra, så att samma årliga intradsumma bibeliålles, och vid detta tillfälle beräknat både räntan och afbetalningen på de gamla Lånen, men tillika noga iakttagit alt de lånefonder, som blifvit ökade, icke ökats med mer, än livad tillsammans Stats-Verks-lånen och Discont-fonderne minskats, o. s. v. Denna principe är enkel och lätt att följa, men så oundgängligen nödvändig, att jag bär ännu en gång ansett mig böra omnämna den. Sådana sätt, att till allmän nytta använda Banquens räntor, äro: arbeten för allmän räkning och premier för export, samt nyttiga industri-grenar. Angående dessa åtgärder, och livad som i det afseendet är nyttigast, lärer blifva framdeles på denna, och skall blifva på alla Riksdagar mycket debatteradt. Jag förbigår dem alla här; så mycket är afgjordt, att ingen ling lämpligare fördelar de penningar, som man vill utsläppa, än arbeten för ! Den i5 April. 621 allmän räkning. Hvilka sådana arbeten, som anses nyttiga, är sedan en annan fråga; allt bör dock i detta afseende vara beräknadt på upplifvandet af Näringarne och möjligheten af rörelse i Landet. Så använda Capitaler göra mer gagn för det hela, än de som nedläggas i företag till någon enskild Närings eller odlings åstadkommande.