Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t i Januari månad 1855 nådigst fastställda hufvudgrunder för den tekniska anordningen vid statens jern vägsbyggnader, föreskrifvit, att större stigningar än 1 på 100 och krökningar af mindre radie än 1000 fot icke finge antagas. För att minska det gemensamma motståndet på banorna af tyngdkraften vid stigning och hjulringarnes friktion mot railerna i krökningar, har derjemte antagits, att alla krökningar vid stigningar af 1 på 100 borde utläggas med större radie än 1000 fot. Alla profilkartor, hvilka Kommittéen i underdånighet härhos bilägger, äro upprättade efter en gemensam skala af 1000 fot i längd och 40 fot i höjd på en decimaltum, samt för öfrigt konstruerade i fullkomlig öfverensstämmelse med hvarandra. Profilerna äro uppritade på en med blå färg dragen baslinie, hvars höjd öfver hafvet derå finnes angifven och hvilken efter längden är indelad i af delningar af 1000 fot med utsatta afstånd från hvarje banas begynnelsepunkt. Terrängens ytkontur är utmärkt med en fin svart linie, och jernvägens så kallade balansplan (eller den linie hvarefter den permanenta vägen utlägges) genom en röd linie. Det mellanrum, som begränsas af dessa båda lini er, angifver således sektionerna af de erforderliga bankfyllningarna och utgräfningarna, betecknade de förra med gul och de senare med grön färg. Dessa fyllningars och gräfningars kubikinnehåll är utsatt på hvarje ställe i kubikfamnar med siffror af motsvarande färger. De röda siffrorna angifva jernvägsliniernas lutningsförhållanden. Profilen utvisar äfven, genom prickade svarta linier, djupet af de kärr, mossar, sanka ställen och vattendrag, hvaröfver jernvägslinien passerar, äfvensom de ställen der fast berg anträffats äro betecknade medelst röda linier i profilens öfre kontur. Så väl bryggors, kulvertars och viadukters spännvidd, som nödiga förändringar af vattendrag samt större vägöfvergångar äro äfven på profilen utsatta.
Vid anstäld granskning af räkenskaperna öfver alla ofvanuppräknade fonder har Utskottet, efter i några omständigheter från Riddarhus-Kamereraren infordrade och af honom meddelte uplysningar, icke funnit anledning till någon anmärkning, utan vitsordar med nöje den särdeles noggranhet och ordning, hvarmed samma räkenskaper blifvit förda. Beträffande i öfrigt frågan om förvaltningen af Riddarhusets och Stiftets fonder har Utskottet, efter derom genom protokollerna tagen kännedom, funnit skäl till det förklarande att densamma varit öfverensstämmande med de i Direktionens instruktion samt särskildt gällande reglementen, donationsbref och testamentsförordnanden meddelta föreskrifter. Uti denna g har Direktionen för öfrigt anmält: att genom testamente af den 10 Maj 1848 framlidne En af Rikets Herrar Friherre Salomon Löfvensköld och hans nu mera jemväl aflidna Fru Julie Löfvensköld, född Coijet, dels under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställt en summa af 33,333 R:dr R id d arh us-Ut sk o tte ts Utlåtande NT: o 7. 3 16 sk. Banko, hvaraf, efter stadgadt afdrag, räntan skall användas till ett stipendium att tilldelas en yngling med akademisk underbyggnad, för att medelst utrikes resor eller studier vid någon utländsk läroanstalt, vinna förkofran i vetenskaper eller de sköna konsterna; hvilket stipendium dock skall i främsta rummet tilldelas den mest behöfvande och mest förtjente ättling af Löfvensk iöl dska, Coijetska eller Leyonhufvudska slägterna, som kan räkna till stamfader antingen testamentsgifvarens Fader Amiralilets-öfverkommissarien Salomon Löfvensköld, eller testamentsgifverskans Fader, General-lieutnanten Gustaf Coijet, elier ock till Stammoder Testamentsgifverskans syster, Sara Christina Löfvensköld, gift med Öfversle-lieutn.
Börjes blick blef skarp och hård, den borrade sig in i hennes ansigte ett ögonblick, och så blef den lugn, mulen, ogenomträngligt lugn. »Fortsätt med hvad du ämnade säga», sade han så onaturligt stelt som om han knappt vågat röra läpparne af fruktan att förråda sin sinnesrörelse, »det var naturligtvis ingenting som kan ha med pojkens namn att göra. Hvad var det med Pål?» »Det var någonting ... eller rättare, det var knappt någonting, men det var inte riktigt rätt. Jag skulle önskat att jag aldrig sett honom, att han aldrig kommit hit.» »Det der kan ingen menniska förstå. Menar du att du var kär i honom?» Tonen var ingenting annat än sträf, blicken så underligt återhållen, forskande. »Det var som ett slags hemligt förstånd mellan oss.» »Mellan er båda? Pål visste då om det!» »Ja.» »Hur började det?» »Medan ni spelade schack.» »Vi! Han och jag?» »Ja.» »Hvad menar du med det?» »Vi brukade sitta och se på hvarandra.» »Nåja, det var väl ingenting att tala om!» »Jo, vi hade lärt oss att liksom tala på det sättet.» »Medan jag satt bredvid?» Hon ville säga ja, men det var som om rösten slocknat. Han bara såg på henne. Hon kände det, men kunde icke lyfta ögonen. »Om jag inte ångrat mig så förfärligt, så skulle jag icke ha talat om det nu.» Hon knäppte samman sina händer i knät och sänkte hufvudet. Om han haft makt öfver lif och död skulle hon ha känt det som nu. »Ja, ja, det är bra, fortsätt bara.» Han talade som om det gält en långsam operation, till hvars uthärdande han behöfde hela sin sjelfbeherskning. »Vi brukade ta hvarandra i hand.» »Med en hemlig mening eller så ... Det är så afskyvärdt att tänka på!» »Ja, ja, men gå på bara!» »Och den qvällen han skulle resa kysste han mig.» »När han skulle resa?» »Ja, i förstugan, medan du var efter cigarrerna.» »Och du lät det ske – naturligtvis – du önskade det.»
Kapital-slut öfver Ull-diskont-fonden för år 1859. Skuld: Debet. Balans från år 1858. Riksmynt. Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, för af kreditivet år 1858 begagnade medel: Kapital v 78,360: — Obetald ränta vid 1858 års slut 2,136: 67. Tillgång: Balans till år 1860. l:o Behållning i Rikets Ständers Bank 2:o Säkra fordringar: Balans från år 1858. Riksmynt. 1:0 Behållning i Rikets Ständers Bank 66: 30. 2:o Säkra fordringar: Vinstoch förlust-konto. Ullsorterings-, värderingsoch magasins-afgifter 2,705: 49 Bidrag af manufaktur-medlen, enligt Kongl, brefven den 9 November 1836 och 30 Januari 1857, 1,800: — Hyresmedel Ordinarie räntor a 2,035: 79. Utgifter: Aflöning till Ull-kontorets tjenstemän och betjening 4,685: — Omkostnader för ullmagasins-huset 188: 28. Ränta till Rikets Ständers Riksgälds-kontor 1,479: 6. Fondens vinst år 1859 har alltså utgjort 6,478: 78. Skuld: Balans till år 1860. Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, för af kreditivet år 1859 begagnade medel: Agrell. Utdrag af 1S39 års hufvudbok för Manufaktur Eskilstuna Riksmynt. Debet. Inkomster: Manufaktur-medel Tulloch konfiskations-medel Eskilstuna Fristads-medel 9,530: 24. 245: 6,1. 141: 29. 9,917 Summa R:mt R.dr 22,613 Stockholm af Kongl. Kommes* kollegii Extra Licent-, Tulloch Konfiskations• samt Fristads-medel. Credit.
Ilo Af den 16 sistledne Martil, i anledning af vackt Förslag, angående förändring af de rörande Enskiftes-delningar utfärdade Författningar; deruti Utskotten yttrat den förmodan att både ändamålet med de om Enskiftes-dtl - Den t April, 143 ningar gifna Föreskrifter »kulle kunna vinnas och äfven de olägenheter, hvilka såsom desamma åtföljande blifvit öfverklagade, undanrödjas, om de nu varande Enskiftesoch StorskifresFörfattningar, såsom meddelande serskildte föreskrifter ej mindre om Landtmätarens handlingssätt än om Rättegängs-Ordningen, då tvister delägarne emellan uppstå vid nämnde förrättningar, varda sammanfattade uti en Författning till fullkomlig enhet och likstämmighet j hvarjemte Utskotten föreslagit, att sådana tvister skulle utaf serskildt inrättade ÄgodelningsRätter upptagas ochafgöras; och hafva Utskotten jemväl hemställt, att, om hvad Utskottet tillstyrkt blefve antagit, Riksens Ständer måtte i underdånighet anbå.la, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta i den Författning, som i ämnet komme att utfärdas, närmare bestämma förhallanderne så val vid Landtmätarens åtgärder, som ock vid den föreslagne Agodeimngs Rättens behandling af de till densammas pröfning dragna tvister, uti utveckling hvaraf Utskotten ansett sig icke bora ingå. 210 Åf den 16 sistledne Martii, angående de flere gjorde Förslag till ändring uti Allmänna Lagens stadganden och genom Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1802 tneddeldte föreskrifter, om Stangsel-skyldigheten; nvilka Förslag
Inom Ridderskapet och Adeln har, med anledning af Utskottets yttrande om angelägenheten deraf, att de för det nya fängelse-systemets införande påbegynta byggnadsarbeten oafbrutet finge fortgå, blifvit anfördt: att godkännandet af Utskottets förslag kunde anses innefatta ett gillande af grunderna för det nya straff-systemet; att, då med cell-fängelser kunde afses såväl ransakningssom straff-fängelser, ett vederbörligt urskiljande af anslagets rätta föremål borde göras; att genom bifall till den Kongl, propositionen, på sätt Utskottet tillstyrkt, Rikets Ständer skulle hafva godkänt allt hvad uti densamma innefattas, angående äfven häradernas nya fördelning m. m.; att den föreslagna anslags-summan vore alltför hög och borde till hälften nedsättas, samt, enär uppbyggandet af härads-fängelser skulle komma att medföra oberäkneliga kostnader, utan att det dermed åsyftade ändamål vunnes, användas em dast till fullbordande al ransaknings-häkten, och, bland dessa, uteslutande till länsfängeher, utan utsträckning till häraderna; varande af flera talare yrkadt, att då, för bedömandet af denna anslagsfråga, det vore nödigt känna beloppet al de kostnader, som erfordras för slutliga uppnåendet af ändamålet med dessa byggnader, i möjligaBih. till R. St. Prot. 1847 <Sc 1848, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Haft. o Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 166. ste måtto fullständiga förslag i afseende å det behöfliga antalet af celler, kostnaden derför och läget af hvartdera fängelset, måtte af Utskottet meddelas.
Dervid bör erinras, att Utsk., hvad den förstnämnde 9:de §:n angår, endast anfört en del deraf, men ej slutperioden »att den, som ej särskild mening till prot. anfört, vare för beslutet ansvarig, såsom hade han styrkt Konungen, att det beslut fatta;» af hvilket stadgande åter synes att lagstiftaren velat antyda, att i allmänhet ej i StatsRådet borde föras discussions-, utan endast sakprot. Skedde det annorlunda, skulle antalet af protokollsförande behöfva fördubblas och tiden ej räcka till, hvarken för StatsRådets ledamöter att justera protokollen, eller för Const.Utsk. att läsa dem. I strid med denna tolkning står visserligen icke föreskriften i 33:dje §:n lista morn., att »enär sådana sysslor, hvartill förslag blifvit Den 18 Juli. 389 uprättade, skola af Konungen bortgifvas, böra StatsRådets ledamöter yttra sig öfver de sökandes skicklighet och förtjenst,» en föreskrift som, sedd i sammanhang med nästföljande period, uppenbarligen har afseende derå, att StatsRåds-ledamöter skola vara beredde och på förhand i konseljen uttala sin underd. mening. Om den ej finnes särskildt uttryckt i prot., är, enligt 9:de §:n, denna mening öfverensstämmande med den, som blef Konungens beslut. Vid alla befordringar skall, enligt 28:de §:n Reg:sF:n, afseende fästas endast å de sökandes förtjenst och skicklighet. Tolkningen häraf har varit åtskillig tvist underkastad, för min del tror jag att dermed velat utmärkas, att den sökande, som, efter bepröfvad skicklighet, anses vara till skötande af tjensten mest lämplig, bör ock dertill nämnas, likväl så att ålder i tjensten ej får alldeles förbises, der full skicklighet och redbarhet tillika förefinnes. I annat fall, om man låter anciennitets-principen Vinna större insteg, äfventyrar man att få odugliga tjenstemän, hvaraf det allmänna mest lider.
På sednare tid har väl denna företagsamhet mindre varit rigtad åt jordbruket än åt skogspiodukternas användning; men delta är en följd allenast af bristen på kapital, ty den sednare näringen gifver en hastig vinst, då deremot den förra allenast långsamt, men säkert, lemnar arbetaren sin lön; och ligger icke i dessa förhållanden ett vigtigt skäl att understödja jordbruket? Dessutom är egendomligt för oftanämnda landskap, alt af den mängd nybyggare, som årligen upptaga nya lägenheter, vanligen utan annat kapital än deras arbetsförmåga, men hvilka dock, i förlitan på framtiden, ingå äktenskap, de flesta innan de af sina odlingar erhålla någon afkastning, äro satta ur magt alt kunna föda sig sjelfva och sina familjer, utan falla kommunerna lill last. Vöre det väl derföre obilligt, om de gamle odlingsmännen genom något understöd sattes i tillfälle att medelst förbättringar å sin jord kunna lättare bära nyssnämnda deras börda? Jag har nu berört förhållanden gemensamma för både Norroch Westerbottens län; men som jag tillhör endast det sednare, anser jag mig böra inskränka min Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 363 framställning till hvad endast rörer Westerbotten, hvarföre jag är betänkt att nedsätta den vid sistlidna riksdag begärda anslagssumma lill fjerdedelen. Under det jag emellertid önskar min motion all framgång och är förvissad, att de skäl, jag åberopat, äro med rättvisa och billighet enliga och således torde föranleda till något Rikets Ständers behjertande, har jag äran nu i all vördsamhet föreslå: alt Rikets Höglofliga Ständer ville af inflytande bränvinsskattsmedel anslå åtminstone Femtio Tusen (50,000) Riksdaler Riksmynt årligen att användas såsom understöd för odlingar inom Westerbottens län, och att utgå för minst fern år, räknadt från medlens beviljande.
Utskottet en förändring, i afseende härpå, vara af behofvet påkallad; och får alltså hemställa, att denna §. må erhålla följande lydelse: ”Senast inom tre veckor efter det Taxerings-Comiteerna i städerna slutat sina förrättningar, skola protocoll, handlingar och längder af de personer, som, enligt io3. blifvit förordnade att dem föra, vid bot af i R:dr till stadens fattig-försörjning, för hvarje dag, dermed längre dröjes, ingifvas till Magistraten} hvilken vid enahanda bot åliggeratt samma handlingar till Konungens Befallningshafvande inom åtta dagar derefter insända.” Emot Utskottets åtgärd att afstyrka bifall till Herr Göran Harn• mars motion om Pröfnings-Comiteernas upphörande, har inom BorgareStåndet blifvit anmärkt: att, då på stället valde taxeringsman måste ega en säkrare kännedom om den skattskyldiges villkor, än personer från ett Läns alla kanter, borde Pröfnings-Gomiteen icke ega att godtyckligt upphöja den skatlskyldige utöfver hvad edsvurne taxeringsman ansett honom höra högst betala, utan afseende på, om lill och med Taxerings-Comileén enhälligt varit för en skaltelindring, samt att det vöre vådligt lemna så oinskränkt magt åt en, efter de af Utskottet föreslagne grunder, organiserad Pröfnings-Comite. Utskottet har, i anledning häraf, icke något att tillägga vid utlåtandet öfver Herr Hammars ofvannämnde motion, pag. 20 i Betänkandet; hvilket utlåtande Utskottet derföre vidblifver. 113. §. pag. 57. Inom Bonde-Ståndet har blifvit anmärkt: alt i5 Ledamöter, jemte Landshöfdingen, syntes utgöra ett tillräckligt antal uti Pröfnings-Comiteen, der Landshöfdingen antingen icke borde vara röstegande, eller ock rättigheten för honom att utse Ledamöter försvinna; att det borde bestämmas, hvilka Taxerings-district, som först skulle skicka Ledamöter lill Comiteen, samt alt sådant sedan borde gå i tour efter vedertagen ordning.
Bifölls i alla momenten, samt Memorial N:o 36j i anledning af återremiss utaf och anmärkningar vid vissa punkter af sammansatta Utskottens betänkande N:o 19, öfver väckta frågor om ändring uti nu gällande bestämmelser, rörande stängsel-skyldigheten. Ståndet antog den uti T.dra momentet rörande föreslaget tillägg till 5 § i stängsel-förordningen gjorda inbjudning, och ansåg memorialet i öfriga momenten ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna; och Dito JV:o 3y, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens betänkande N:o 27, i fråga om ändringar uti nu gällande expeditions-taxa. Lades till handlingarna. Den 14 Augusti S. D. Föredrogos ånyo följande Statssamt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-utskottens: Utlåtande JV:o 63, i anledning af återremiss å Utskottets betänkande N:o 22, angående väckt fråga om den, utsockne frälse-hemman i Halland åliggande, roterings-skyldighet m. m. Ståndet vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut i dess helhet. Dito N’.o 64, i anledning af återremiss å Utskottets betänkande N:o 31, angående roterings-verket för den tillökade ordinarie båtsmansroteringen. Ståndet vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. Memorial N:o 65, i anledning af återi’emiss å utlåtandet N:o 6. Ståndet lät, vid hvad Med-slånden beslutat, bero. samt lade memorialet till handlingarna. Prot-utdrag den 14 Augusti 184-8. 639 Dito JV:o 66j i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 13. Lädes till handlingarna. Utlåtande N:o 68j i anledning af väckt fråga om Umeå lärdomsskolas utvidgande eller bibehållande dervid af det derstädes redan anställda antal lärare.
Dan andra kan till och med vara ouppsägbar, så vida den är säljbar; Q Discont-styrelsen ulägges, att noggrant tillse, det länen verkligen blifva inbetalda, och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatta; g) för Handelsoch Närings-disconten bestämmes ett creditiv d Lane-Banken af a5o,ooo R.dr, att begagnas endast dä Handels-disconten nödgas återbetala uppsagda lån, innan den genom upptagande af nya, eller indragning af egna fordringar, hunnit dertill anskaffa tillräckliga medel, bar blifvit inom Riks-Stånden anmärkt:. af en Ledamot, att återbetalnings-terminen borde utsträckas frånö lill () månader; af åtskillige Ledamöter, att räntan icke borde böjas öfver 5 proc., allraminst i en tid, då man erkände, att näringarne ej; kunde draga den gångbar» högre, räntan, hvars nedsättande vöre en af realisationens vigtigaste fördelar; af någre Ledamöter, att åtminstone den af Utskottet föreslagne räntan borde af Eanco-Styrelsen få nedsättas, om Styrelsen funne, att lånerörelsen icke anlitades, med bibehållande af den förhöjda räntan, eller räntefoten i allmänhet folie; af flere Ledamöter, att lägsta fåne-beloppet borde blifva det nuvarande riter 1000 R:dr, helst nedsättning af denna, minimi-summa skulle gifva Ilaudcls-discouten samma felaktiga riglning sorn allmänna diseonten; Banco-Utskottets Utlåtande N.o 16. 75 af en Ledamot, att ullånings-summan ej borde rätta sig efter annat än säkerheten; af andre Ledamöter åter, alt maximi-beloppet borde nedsättas till 10,000 R:dr; af någre Ledamöter, alt säkerheten må anses tillfyllest, då en solrent låntagares revers, jemte dertill hörande god känd t hypothek af en eller flere reverser, till sammanlagdt belopp af låne-summan, presenterades, hvilket borde desto hellre bifallas, som, i annat fall, man blott lockade till vingleri, i det man föranlät jemväl annars ordentlige personer alt förskaffa sig reverser mot contra-förbindelser, för att derefter i Handels-disconlen belåna de förra; af en annan Ledamot, alt stadgandet om 3:ne namn borde åtminstone ej vara ovilkorligl, utan af Styrelsen bero alt godkänna namn, som medförde verklig säkerhet; af någre Ledamöter, alt onppsägbara papper ej borde såsom Hypothek i Handels-disconlen emollagas, hvarigénom man syntes vilja gynna Stats-Låne-systemet; af någre Ledamöter, att som Ilandels-disconten icke syntes hafva motsvarat sitt ändamål, borde denna rörelse icke ytterligare utsträckas genom något Creditiv å Låne-Banken för denna disconl-rörelse;
Härmed förenade sig till alla delar Pastor Primarius Herr Doctor Wallin, Herr Öfverste Lieme - EnricoUtsiottets Betlinkcnsden. oq5 XJeufenanten Hjerta ansåg sig ej böra tillstyrka , ■det någon särskild pröfning af den lånsökandes ■vederhäftighet skulle, vid belåningen af Götha Canal Actier, Oiscont-Directionen åläggas; sedan beläningsrättigheten var medgifven, kunde han ej anse desse Actier annorlunda, än sorti andre publique papper för det värde, som till beläning blifvit stadgadt eller 10 procent; en sådan föreskrift skulle således gifva anledning till en skillnad emellan dessa Actier och andre , sorn nu i Hisconten belänas, hvilken kunde leda till menliga följder, så väl' för dem, hvilka lånrättigheten begagna ville, sorn för IDirectiönefl, hvilken skulle underkastas det pä en gång obehagliga och ansvarsfulla åliggandet att pröfva per-1 sonens vederhäftighet, då likväl fråga vore blott om det såsom hypotheque ingifne documentet. Uti detta yttrande instämde Talemannen A. Hyckert. Talemannen Lars Olsson anförde att, sedan pluraliteten af Herrar Fullrnägtige tillstyrkt beläningsrattigheten å Götha Canal Actier, han , i afseende på ut lånings beloppet, förenade sig derom, att det icke mätte beräknas öfver 10 procent af det fullt inbetaldte Actie-beloppet. Och skulle detta JPrötocollsUfdrag åtfölja Herrar Fullmägtiges till Högloft. BancoUtskottet i hufyudärnnet afgifvande utlåtande. Ut supra Ex Protocollo S. Thurdfjell. Bihang till Riht St. Fröt. I$ä3'. 6:1 e Sami, N:o so 306 Banc.oUtskottets Betan/tanden.
Gåfva till Fredrika-Bremer-Förbundet. Af fru Anna Hierta-Retzizts, liar Förbundet haft glädjen som gåfva mottaga en egenhändig skrifvelse af Fredrika Bremer, inneh %llaiide » Förslag till indelning af de genom kolerafarsoten lijalpbeliöfvande fattige inom hufvudstadens församlingars, undertecknad af Friintimmersföreningens ordf. Fredrika Breiner. Samtidigt öfverlamnade fra Retzins till Förbundet ännu en värdef u l l gåfva näiiiligen en af gifvarinnan sjalf modellerad miniatyrbyst af Fredrika Breiner. 1 den kolerakurs, som doktor Göransson Iiållit i liufvudstaden, liar på bekostnad af Förbundet en del af de p&amp; dess byrå inskrifna sjuksköterskor, so111 varit lediga, beredts tillfälle att deltaga. s Hvarjehanda i kvinnofrågan. Sverige. De kvinlip studenterna vid våra universitet var, som Iiisaren torde erinra sig, rubriken på en liten uppsats i Dagnys 2: a häfte detta år. Däraf framgick, att våra kvinliga studenter varit föremkl för en af dem sjalfva för visso ej efterstrafvad uppmärksainhet; hvilket ledt till ett utbyte af skrifvelser inellan Upsala universitets professorer och studenter å ena sidan och en tysk studenttidskrift å den andra, ja, åstadkommit en ganska liflig polemik i ' Upsalatidningarna. Saken gälde som bekant en i den tyska tidskriften, Akadeinische Blatter, förekonimande förklenlig artikel o111 de kvinliga stiidenterna vid de skandiiiaviska universiteten, mot hvilken så väl professorer soin studenter i Upsala funno sig föranlåtna att inlägga en den bestämdaste protest. Då den lilla kvinliga afdelningen af Upsala studentkkr liärigenom, efter livad vi redan frainhållit, f %tt fiillgod uppriittelse, kan ju fragaii betraktas som utagerad.
Maj t redan anhängiga, af Kongl. Kammar-kollegium och Kongl. Stats-kontoret tillstyrkta förändring af uppbörden, täcktes i Nåder tillse, huruvida, i händelse alltför stora hinder för dess tillämpning i afseende på militär-staten kunde uppstå, den ifrågasatta förenklingen måtte åtminstone i afseende å andra stater, så vidt ske kunde, verkställas. Häruti instämde Herr Fahlhem och Riksdagsfulhnäktigen cinders Medin från Kronobergs läu. STOCKHOLM, tryoht hot J. W. Sammans. Statsoch Banko-Utsk. Mern. Ank. till Exp.-Utsk. d. 15 Dec. 1857, kl. 12 m. Memorial, med förnyadt förslag till voterings-proposilioner i fråga om beloppet af det Fullmäktige i Banken och Riksgälds-konloret tillkommande honorarium.