Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets förslog beträffande artikeln Gryn, utom af spanmål, innefattade att Risgryn, äfvensom Rismjöl skulle beläggas med införselstull af 2 öre skålpundet och andra slag med en afgift af 4 öre skålpundet; och har detta förslag blifvit godkändt af Borgareoch Bonde-stånden, hvaremot Ridderskapel och Adeln samt Preste-ståndel beslutat att Gryn, alla slag, utom af Spanmål, äfvensom Rismjöl, skola draga införselstull af 4 öre skålp. Utskottet inbjuder Ridderskapel och Adeln samt Preste-ståndet alt, i likhet med de båda öfriga Stånden, antaga Utskottets förslag, men skulle denna inbjudning icke antagas, föreslår Utskottet omröstning sålunda: 21:0. Den som godkänner Utskottets af två Stånd antagna förslag om följande tullbestämmelser för Gryn, utom af spanmål, Införselstull. Risäfvensom Rismjöl 1 skålp. 2 öre andra slag 1 skålp. 4 öre röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes, enligt Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets beslut, införselsalgiften för Gryn, alla slag, utom af Spanmål, äfvensom Rismjöl, till 4 öre skålpundet. Gummi. För Gummi, alla slag, ej specificeradt och Hartz, hvilka artiklars tullbestämHartz. melse torde böra i ett sammanhang afgöras, hade Utskottet föreslagit införselsafgiften till 1 öre skålp. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden hafva godkänt detta förslag, men Bonde-ståndet har fastställt samma afgift till 2 öre skålpundet. Derest Donde-ståndet vidblifver detta sitt skiljaktiga beslut, föranledes följande omröstning: licvillnings-Utskottets Memorial M 27. 13 22:o. Den sorn vili att, på sätt Utskottet föreslagit och tre > Stånd beslutat, införselsafgiften för Gummi, alla slag, ej specificeradt och för Hartz, fastställes till 1 öre skålpundet, röstar Ja\
Majrts och Rikets Stats-kontor, dels till Stats-verkets direkta utgifter och dels till de förvaltande Verkens förmån ,sådan den dem hittills tillgodokommit, hvilket allt skulle i Rikshufvudboken upptagas och redovisas; samt Kongl. Majit, efter inhemtande af vederbörande Embets-verks yttranden, till Rikets Ständers Stats-utskott vid 1828, 1829 och 1830 årens riksdag öfverlemnat handlingarne uti detta mål, hade Rikets Ständer, uti skrifvelse den 9 Mars sistnämnde år, i underdånighet anmält, att Rikets Ständer ansågo det vara af obestridlig nytta och ej allenast ledande till enhet och större ordning vid uppbörden af skattebidragen, utan äfven till lättnad och bättre kontroll vid deras redovisning, om alla medel, med undantag af Riksgäidsmedlen, blefvo till ett och samma ställe inlevererade och redovisade, hvarigenom de mångfaldiga redogörelser, hvilka uppbördsmännen dittills ålegat afgifva till dc serskilda Verken, skulle till det mesta komma att upphöra, och hela deras redovisning för allmänna Statsbidragen innefattas endast uti en räkning; hvarjemte, beträffande den ersättning, som de förvaltande Verken skulle tillkomma för hvad till Statsverket sålunda direkte ingick, och hvilken ersättning borde antingen utgöras af behållningen utaf de inflytande, ifrågavarande Verk tillhörande, inkomsterna, eller Bih. till II. St.
Bennet, Carl Stephan, med 202 röster; N:o 2230, Hr Hagströmer, Johan Jakob, med 201 röster; sedan lottning blifvit anställd dels emellan dem som erhållit 203 röster, för att afgöra hvilka borde blifva ordinarie ledamöter och i hvad ordning de öfriga skulle såsom supleanler inträda, och dels emellan dem som erhållit 202 röster, till bestämmande af den ordning hvari de skulle såsom supleanter inträda. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Det förtroende, som vid början af innev:de Riksdag blifvit mig af R. o. Åd:ns Hrr Elektorer lemnadt, att vara Ståndets förste ledamot i StatsUtsk., har varit mis mycket dyrbart. Jag har, så långt min förmåga räckt till, sökt motsvara detsamma. Huruvida jag deri lyckats beror på R. o. Ad. att bedöma. Så länge R. o. Åd. framgått på en bana, som innefattat en konseqvent utveckling af de åsigter som legat till grund för dess handlingssätt, har jag ansett för en glädje och en kär pligt att i dess tjenst upoffra mina enskilda förhållanden. Det nu företagna valet till Förstärkt StatsUtsk. af detta Stånd företer emellertid en så stark motsats mot de omröstningar, som inom samma Stånd d. 9 Juni företogos, att jag icke kan fatta huru opinionerna kunnat så vexla från Juni till Augusti. Jag anser mig under sådana förhållanden icke längre kunna motsvara det förtroende, hvarmed detta Stånd hedrat mig. Jag är 96 D t) n 12 Augusti. också öfvertygad, att denna vexling i opinionen äfven medfört en vexling i åsigterna om, hvilka personer vore lämpliga att representera Ståndet i det vigtigaste af R. St:rs Utsk. vid innevrde Riksdag, nemi. -StatsUtsk. Jag är således öfvertygad, att jag går R. o. Ad:ns önskan till mötes, då jag härmed afsäger mig min plats som ledamot af nämnda Utsk., med bibehållande — om Ståndet det tillåter — af min riksdagsmannarätt. Sedan härefter R. o. Ad. bifallit Frih.
Banco, för visad uppenbar vårdslöshet och försummelse vid de af DiscontVerkets Ombudsman påkallade handräcknings-åtgärder emot Friherre Fock och Carlén, med vederbörande lemnad öppen rätt, att emot LandsSecreteraren väcka fråga om skadestånd, i fall befogenhet dertill funnes, samt den försummelse vid behandlingen af dessa ärenden, hvilken sedermera inträffat, icke skäligen kunde till något serskildt bötesansvar föranleda, heldst det på Discontens Ombudsman ankommit att, genast efter det Kongl. IIofRättens ofvannämnda Utslag föll, med anledning af den deri lemnade hänvisning, göra sitt ersättningsanspråk emot LandsSecreteraren anhängigt; ansåge Kongl. HofRätten någon annan ansvarighet i detta mål icke kunna LandsSecreteraren åläggas, än att hålla Disconten skadeslös för hvad den icke redan utfått af fordringarne hos Friherre Fock och Carlén; hvarvid dock förekomrne, att LandsSecreteraren, enligt dess af Landshöfdingen vitsordade och af AdvocatFiscalsEmbetet icke bestridda uppgift, numera till RiksgäldsContoret inbetalt hela fordringen hos Friherre Fock, derom alltså vidare fråga för folie; men som LandsSecreteraren, hvilken det egentligen ålegat hafva tillsyn och vård öfver fortgången af utmätningsärendet mot Landtbrukaren Carlén, dervid åsidosatt sin skyldighet i den mån, att Carlén opåtaldt fått tillfälle förskingra större delen af det gods, som hos honom blifvit utmätt, till gäldande af hans skuld till Disconten, pröfvade Kongl. HofRätten rättvist ålägga LandsSecreteraren, att till Ombudsmannen för utredningen af Götha Canalbolags f. d.
Allmogen ffulle dä komma ar berala en del Veras inpå Sommaren, da hwar och en wet, ar Vensamma mast saknar tilgänzar. Nar nn således, hwav i Verra afseenve Ma förestrifwas, följöen förmoveligen blifwer en brist i 8tatsLassän, anhäller jag, at Ver tillagg mätte göras, som Grefwe körner förestagit, och Kongl. Maj:t säledes mätte erhålla andra ulwagar lil fyllande af de oundgängeliga behofwen. Herr Grefwen och Landtmarskaiken gjorde derefter proposition, ar at Hans Kongl: Maj:t i underdänighet mätte öfwerlemnas, at, sedan Riksens Ständers Fullmäktige i hängnen och Riksgälds-Lontoiret deröfwer blifwir hörde, i näder bestämma liderne Lil upbörden äf Bewillningenhwilken i sädant fall kunde pä a:ne lerminer anställas, men at tillika til afhjelpande af den genom den föregäeude Upbördens swarighet möjes ligen upkvmmande brist i Stats-Werkers tilgängar. Riksgälds-Lön toirets Fullmägtige mätte autkoritekas, at til Stats-Lontoirec Utlemna de af StatsUtffottet förestagne fbrfforter, i händelse Bewillningen ej inflyter innom den rid Stats-Merker har penningar af nöden. Bifölls. Herr Grefwen och Landt mar skal ken xtoponeracle derefter, at Languen för de redan gjorda och nu bestulna utbetalningar mätte bekomma til sin säkerhet l^porlwk af Tullmedlen pa dek fark, ar om Stats-Werkets brister i upfyllande af ernvi ;2 Den 2 Mars. emot kaninen akagne förbindelser, hängnen mä aga rättighet at af b^xotkeket sig godtgöra. Bifölls. ytterligare proponergäe Herr Grefwen och Land t mar skalken, ar Fordringsägare för ril Armeen och Flottorne sa kallade twungne eller inskrifne
Gick vidare att se på det så kallade Faraons hufvud, ett ofantligt stort stenblock, såsom ett ordentligt hus, formadt till ett hufvud med ögon, öron och näsa. Allt hvad jag förut sett förekom mig litet och obetydligt i jemförelse med hvad jag sett här, hvarföre jag begaf mig på återvägen i den föresats, att snart komma hit tillbaka och då om möjligt i sällskap. Vid karlarnes betalning hade vi stort krångel och 'Ali grälade med dem förfärligt. Vi gåfvo oss på återväg i solhettan vid middagstiden och kommo samma väg tillbaka, öfver till det mesta skördade fält, der jorden var söndersprucken i remnor af hettan, samt nu besådd med durra i väntan på Nilens flöde, hvarefter man genast sår hvete. Min åsnedrifvare berättade åtskilligt om pyramidernas byggnad, såsom att Farao fört stenarne dit med sin trolldom, blott med sin röst och hikmeh. Men jag hade ingen lust, hvarken att höra på honom eller till något annat; jag var alldeles medtagen och skyndade hem, så fort som möjligt. Vi kommo hem omkring 'asr och jag började småningom finna mig bättre, då åter 'Ali blef sjuk af hufvudvärk samt klagade ömkligen hela aftonen. Jag gjorde ännu på aftonen en liten spatsertur och befann mig fullkomligen väl, då jag gick till sängs. Hade om morgonen besök af shekh Ibrahim, som dock ej dröjde mer än en liten stund. Gick straxt efter middagen ut till Köhler och Timofejef samt träffade äfven Berzin der. Satt en stund der och hade tråkigt hos Timofejef, som ej tycktes vara vid godt humör. Gick senare på aftonen ner till Azbukijeh, satt ända till 'esha i cafét hos Hanafi och hörde på den Arabiska musiken, som spelade i cafét bredvid. Gick sedan till Prunner, der jag träffade ett sällskap af 5 andra Tyskar. Det var ej utan att jag ju fann nöje i deras sällskap, sedan jag nu på lång tid ej lefvat bland annat än Araber. Tyskarne passa dock bättre för mig än Fransoserna. Följde med Wrede till hans port, för att se hvar han bodde.
I anledning häraf har Kongl. Majit, med hänvisande till dess ofvanberörda, under den 20 December 1847 till Rikets då församlade Ständer aflåtna Nådiga skrifvelse i ämnet, nu velat till Rikets Ständer ånyo öfverlemna detta ärende, på det att den lindring i inqvarteringsbördan, hvaraf hufvudstadens inqvarteringsgifvare äro i behof och hvars billighet Rikets Ständer jemväl erkänt, må, derest Rikets Ständer skulle finna omständigheterne det medgifva, kunna hufvudstaden beredas, i hvilket afseende Kongl. Majit ock låter lill vederbörligt Utskott aflemna ofvanberörde underdåniga förslag till ny Inqvarteringsordning för staden med derBih. till R. St. Proposition, M 57. till hörande handlingar; och fäster Kongl. Maj:t särskildt Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att den Krigs-Kollegii och Stats-Kontorets i ämnet afgifna underdåniga betänkande under Lit. B. bilagda uppgift eller tariff å inqvarteringsoch servisrnede! närmast öfvereusstiirnmer med redan varande och af hufvudstadens inqvarteringsgifvare godkända förhållanden, äfvensom att, för den händelse hufvudstaden skulle i större eller mindre mån från den egentliga inqvarteringen befrias, angeläget är, att af det anslag, som för sådant ändamål kan varda beviljadt, får tills vidare till årliga underhållet af Lifgardes-Regementernes Kasernoch Stallbyggnader utgå ett belopp, motsvarande hvad derför nu af den manskapet vid dessa Regementen af staden bestådda inqvarteringsersättning med i allmänhet 2 R:dr Banko för hvarje man årligen afsättes, så framt icke för detta behof nödige medel tillika varda anvisade. Kongl. Maj:t förbi ifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. v. Hohenhausen.
Jorda-Balken och öfrige Författningar om skattskyldig jords minskning, ej heller att föranleda den af Motionairen förutsatta händelse, att hemman medelst äng-eller annan marks afsöndrande skulle, tillskyndas en oersättlig skada. Nyssnämnde Lagens rum, jemte dermed sammanhang egande äldre stadgar, innehöllo ovilkorfigt förbud emot söndring och minskning af skattskyldig jord, vid äfventyr att en slik åtgärd skulle vara ogild, och Kongl. Förordningen den 19 December Ig27, om hemmans-klyfning och jor'd-afsöndring, tillåter ic* ke, att jord afskiljes från hemman under andra vilkor, än dels, att sådan jord icke får i rymd öfverstiga en viss qvot af hemmanets hela egoområde, samt att dertill icke får användas odal åker eller äng, dels ock att viss årlig afgäld till stam-hemmanet ålägges den afsöndrade jordalotten. Med antagande af ofvannämnde tolkning skulle 1824 års Förordning innefatta ett undantag från dessa allmänna föreskrifter, hvilket så mycket mindre får antagas, som ett dylikt undantag vore oförenligt med begreppet om egande rätt, och i allt fall, äfven om det funnits, enligt allmänna regeln, att äldre Lag måste vika för yngre, upphört att vara gällande, sedan Kongl. Förordningen den 19 December 1827 utfärdades. Lagsamt Allm. B t sv.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande N:o 20. g Vid sådant förhållande, och då det lätteligen kunde inträffa, att, om lösen endast i penningar skulle gifvas, ett hemman, hvars äng hufvudsakligen utgjordes af vattendränkt mark, skulle tillskyndas betydlig förlust, samt möjligen bringas derhän, att åbo derå icke vore besutten, anse Utskotten en förklaring öfver 4 §. af förevarande Förordning erfordras, hvarigenom bestämmes, att slik lösen alltid bör gifvas i motsvarande jord.
I öfrigt har jag, för min del, icke kunnat godkänna Utskottets förslag att anvisa medel för fortskyndande af socknekarte-verket; att förhöja de från Stats-verket utgående bidrag till aflöning åt Polisen i Stockholm och för Slöjdföreningens skola derstädes och att anslå 30,000 R:dr för inköp af hingstar; äfvensom jag ock ansett olämpligt, att anslaget för uppförande af ett nytt hus för Teknologiska Institutet icke blifvit bestämdt till ett visst belopp, beräknadt efter behofvet och de uppgjorda kalkylerne, utan i stället gjorts beroende af försäljnings-beloppet utaf Institutets nuvarande egendom.» Herrar von Printzencreutz och Henschen ville hafva antecknadt, den förre, att han icke deltagit i andra uti betänkandet omförmälda beslut, än dem som förekomma efter 27 punkten, och den sednare att han varit förhindrad att deltaga i besluten uti 1, 2, 3 och 8 punkterne (ordinarie anslagen.) STOCKHOLM, tryckt hos E Westrell, 4857. Hör till Stals-Ctsk., är i 857, Utlåtande N:o i22. Tab. N:o 1. 6$ Civil-Deparlementets Expedition. Nuvarande Löner och arfvoden. Ljuspen ningar. Majit föreslagit löner och arfvoden. Till befrämjande af gö romålens gång inom Kanslistoch Kopistgraderne 1 Vaktmästare 1 d:o ... 1 Statsråds-Vaklmästare Till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente Stats utskottet föreslår. 44,700 Summa R:mt | 42,600 Anm. Tillökningen i Expeditionens anslag blifver således 15,563 R:dr R:mt. 1 2 Hör lill Slats-Uts/i., är 4857, Utlåtande N:o 422. Tab. N:o 2. Kommer se-Kollegium. T:pl Bergs Kollegium. Löner och arfvoden enl. aflönings-stat af den 14 Okt. 1853. Kommerse-Kollegium. Nuvarande löner och arfvoden. af ISollegii statsanslag.
Sedan Siats-Utskottet ansett nödigt, att för behandling af ifrågavarande motioner sammanträda med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten tagit i öfvervägande så väl desamma, som de yttranden, hvilka i anledning deraf blifvit hos Ridderskapet och Adeln afgifne; och då Utskotten nu gå att uti detta ämne afgifva sitt utlåtande, få Utskotten, som ansett Dih. till H. St. Prot. 1850 & 1851. 4 Sami. 2 Afd. G Haft, l Staltsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulsk. Betänkande, N.-o i8. frågans vigt erfordra en redogörelse för ej mindre sjelfva förslagen, än äfven de grunder, sorn blifvit till stöd för desamma anförda, en sådan redogörelse för Rikets Ständer afgifva. Jemte en framställning om det behof af en förändring uti Sveriges försvarsväsende, som förhållandena efter förlusten af Finland syntes påkalla, om omöjligheten för landet att ständigt underhålla en stående, för dess försvar tillräcklig krigsmakt, om nödvändigheten derföre, att grunda delta försvar på folkbeväpnings-principen, samt'om de åtgärder, hvilka i sednare tider blifvit vidtagne, för att bereda tillämpning i afseende på Sverge af denna princip, har Herr Stjernsvärd, uti förslaget N:o 1, anfört, att, i fråga om Sveriges landtförsvar, man borde eftersträfva det mål, att med den möjligaste minsta kostnad under freden kunna, i händelse af fiendtliga anfall, åstadkomma de största möjliga försvarskrafter. Landets vidsträckthet påkallade, att dessa försvarskrafter kunde skyndsamt anlitas på flera sinsemellan aflägsna punkter. Att bereda ett sådant försvar genom en stående armé, vore, enligt motionärens tanka, overkställbart, och endast en allmän beväpning kunde uppfylla fordringarne på en dertill fullt tillräcklig försvarsstyrka.
Under åberopande af de skäl, som i oftanämnde Statsrådsprotokoll finnas omförmätdn, är lör nybyggnad vid Götheborgs hospital, utöfver det belopp af 75,000 R:dr, sorn under nu gällande statsreglering vore för ändamålet disponibelt, en summa för en gång af 100,000 Rulr af E. I\. Mrt äskad. Efter tagen kännedom af hvad Statsrådsprotokollet i afseende härå innehåller samt tillika af det uppgjorda kostnadsförslaget med tillhörande ritningar öfver den nya anläggningen, jemte öfriga ärendet rörande handlingar, hafva, vid pröfning af delta ärende, Rikets Ständer, enär behofvet af utvidgning och en emot tidens fordringar svarande förbättring af Götheborgs hospital redan vid sistiidnc riksdag blifvit erkändt, samt, vid nu upplysta förhållanden, frågan om tillbyggnad af det gamla hospitalet torde böra förfalla, men så vidt. handlingarne utvisa, platsen för byggnadens uppförande ännu icke blifvit bestämd, funnit sig på det sätt böra bifalla E. Ii. M:ts nådiga framställning, att Rikets Ständer utöfver de för ändamålet redan disponible 75,000 R:dr R:ml, anvisat en summa af 190,000 R:dr samma mynt att, i mån af behof, användas för uppförande af ifrågavarande nybyggnad, pä den plats, hvilken E. K. M:t i nåder anser böra dertill bestämmas. 13:o. Likaledes har E. K. M:t, för uppförande af den nya Hospilals-bvggnaden å lägenheterna Hedvigsberg och Konradsberg invid hufvudstaden, äskat, utöfver de under nn tilländalupna slalsregleringsperiod anvisade 337,500 Rulr, eli belopp af 315,000 Rrdr att utgå under år 1858 med 213,750 och år 1859 med 101,250 Rrdr.
Tull värdet förhöjdes till 2 R:dr, och afgiften till 32 sk. skålp.; Lackerade P/ot.-Utdrag, den ty Januari 18 yl). 545 Lackerade arbeten, ej specificerade: Tull värdet ökades till 3 R’-dr och Tullafgiften lill En Riksdaler skålpundet; Sulläder. Till rättelse skulle anmärkas det tryckfel, att införselstulien för denna artikel blifvit i den vid betänkandet fogade tariff upptagen till 12 sk. Lispundet i stället för 12 skillingar skålpundet. Skomakai •e-arbeten: andra slag, Tullafgiften förhöjdes till 32 sk. skålpundet Ståt arbeten, ej specificerade: 1 ullvärdet förhöjdes till 3 R:dr och Tullen till 1 R:dr skålpundet; Tobak: Blad: Marylands, andra slag, Den i nuvarande Tull-taxa bestämda införselstull borde fortfarande blifva gällande, IVed, alla slag, Den Tull, som Utskottet vid varans utförsel föreslagit, ansåg Ståndet äfven vid införseln böra ega rum. Ålla ej specificerade, mer eller mindre arbetade Snickareoch Svarfvare-arbeten, med eller utan betsning, målning eller lackering: Tull värdet förhöjdes till 3 R:dr, och införsel-tullen tilli R:dr skålpundet. Ull: Ståndet beslöt, att endast tvänne slag skulle i Taxan upptagas, och att för Grof, Jutsk, Isländsk eller annan likartad, införseltullen borde nedsättas till 3 sk. skålpundet och för Haare slag, Tullen blifva 12 sk. skålpundet. UiÅ. till R. St.
Semväl på bens 11a Xitel fan i UtffottetS tanfa en uiinjfning af 3i,ooo 3fcbr nu äga rum. Utrebningé*£>epartementet bär uppgifvits furs bra 99*,000 Sfcbr. Drfafen, fwarforc befe görråbcrS tillftånb nu göra ett betpbligt anflag nöbvänbigt ligger beri, att be feban fifta frig beftntelige, bå ej eller öfverflöbigt förfcbbe förråb, fmåningont blifvit tillitabe för uppfättanbct ocf; unberl)SUet af SfiegementcrncS ecb IBevåringåmanfTapetS fapottcr ocb UtrebningS XIII 3 förjla rummet ftår nu anffaffanbet af fapotter mttnberingar, remtygés od) Utret>ningé*perfeblar för en elaff af ä3emäringa;3)laiiffapet, öömab i benna mäg ytterligare fan erforbraa, fyncä funna uppffjutaa, lifafout be för Xält* orf> Xroffsforbon be« räfnabe utgifter. S)?eb inffränfning fålebea tillbet ()ögfmöbiga bcljofmef, Ijar på benna Xitel en ntinffning af 33i,ooo 9f:br fynt§ Utffottet funna iafttagaS. gortification§ä£>epartcmcnteta bel;of är upptaget till 9f:br 775,000. £är förefomnta: gortfätfningen af görfmarasanffalterne för Carlscrona till SfJ:or 35,ooo årligen, eller för 5 år till 175,000 9t:br. gortfättningctt af gäflningg Ä. 9Xaj:t pär anfett början böra göraa ntcb upp fö
Den io: de Juli 1814 säger Karl XIII i sitt manifest till norska folket ungefar detsamma som i sin proklamation af 8 Februari, då han förklarade, att då norrmännen genom Kielertraktaten hade blif-vit lösta ifrån sin trohetsed till konungen af Danmark, så hade denne äfven ålagt dem » att ingå med oss och svenska kronan de samma förpligtelser, som förut bundit eder till danska monarkien. » Och svenske konungen förklarar uttryckligen allt hvad som beslutats på Ejdsvold såsom ogiltigt. Den 13 Juli sände kung Kristian Fredrik, i stället för att ingå på de europeiska kommissariernas ultimatum, till kung Karl XIII ett skriftligt erbjudande, att han efter afslutandet af ett vapenstillstånd och antagandet af grunddragen till en norsk konstitution och en föreningsakt, hvilka bifogades brefvet, skulle använda allt sitt inflytande på norska nationen » för att förmå den att antaga denna föreningsåsom det enda räddningsmedlet », nämligen » nu, då hela Europa förklarar sig mot Norge ». Detta erbjudande erhöll Karl Johan i Göteborg och afslog detsamma. De europeiska kommissarierna, som träffade honom i Uddevalla, anbefalde det hos honom och han var mycket vred: » Aha! Eftergifter! åh verkligen! Står det också i edra instruktioner, att ni bör tala till förmån för en konstitution i Norge? — Tror ni verkligen att ett folk som sedan 1660 varit under ferlan af en oinskränktare makt än sultanens i Konstantinopel, skulle i en handvändning fatt denna törst efter politiska rättigheter? » Han glömde tydligtvis i detta ögonblick hur det hade varit i hans eget kära Frankrike före revolutionen. Men må man läsa hela den rätt roliga konversationen mellan Bernadotte och Orlow i Schin-kels » Minnen ». Man erfar af densamma, hvilka anspråk han sjelf och Karl XIII och Sverige hade den 21 Juli.
Sökanden, sorn ifrån berördetid varit i oafbruten Besittning af' egendomen, hvilken derunder blifvit iständsatt till. det skick, sornförsta ani äggaren troligen, åsyftat, hade nu, då tidpunkten för arrendets slut böljade nalkas, trott sig böra i en betryggad besittningsrätt söka* ersättning för de å lägenheten nedlagda betydliga kostnader; och hyste Sökanden så mycket hellre förhoppning om. Nådigt bifall till sin underdåniga anhållan att få skatteköpa Kefvinge hemman, som härvid i öfrigt förekom: att lägenheten, såsom egendom betraktad, är af ringa värde, i anseende till egoviddens inskränkthet och den odlingsbara markens mindre goda beskaffenhet;: att, enär Staten genom skatteköpet befriades från den. i: Conlractet stadgade skyldighet att betala ersättning för de å egendomen uppförde byggnader, hvilken ersättning säkerligen öfverstege det egentliga värdet af Kefvinge, sä. mäste deraf följa, att någon uppoffring ä; Statens sida icke kunde genom skatterältighetens upplåtandeanses eg® rum, helst dess .-■fördel att draga skatt af jorden bättre försäkrades genom, enskild egande rätt, än genom, arrende, då innehafvareombytas, och ingen har att påräkna ersättning för dekostnader, iian å. egendomen, till jordens förbättring nedlagt..