Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer i allmänhet icke torde finnas beredvillige att anvisa löner åt flere embetsman, än redan funnos. Ett medel funnes emellertid, genom hvilket, i förening med anständiga löner, det kunde blifva möjligt att med samma antal einbetsmän väl, skyndsamt och säkert handlägga ett ökadt, kanske fördubbladt antal af mål, och detta medei vore att vid befordringar antaga såsom regel, att civilister ensamt och uteslutande erhölle civila embeten, med undantag endast för vissa Stats-råds-poster, President-embetet i Krigs-kollegium, Landshöfdingen på Gottland och kanske några andra, hvarjemte genom författning borde stadgas, att till civila embeten, utom Stats-råd och Ministrar å utrikes ort, ingen kunde utnämnas utan efter egen skriftlig ansökning, föranledd af kungörelse i Posttidningen, på sätt nu egde ruin med Hofrätts-assessors-sysslor, landtstatstjenster och i allmänhet befattningar i trotjenaregraden. Efter tio år skulle på detta sätt, till fromma för landet och folket, den civila embetsmannakorpsen vara upphjelpt, synnerligast om tillika föreskrefves något strängare ernbetsexamina, åtminstone för kameralisterna. Skyndsamhet vore dock af nöden, eljest sökte yngre talangfulla personer andra banor, dä de ej kunde se någon säker framtid för sig i Statens förr så aktade, fastän arbetsamma tjenst, när många platser intogos af personer, hvilka aldrig undergått någon embetsexamen, stundom varit anställda i helt andra grenar af statsbestyret och aldrig gjort sig kända för någon större skicklighet i den riktning, der de blifvit satte att verka. Genom sådana befordringar hindrades tätare omsättningar bland civilisterna, på samma gång som äggelsen att genom llit och ett värdigt uppförande tjena sig upp till en högre plats, der man mera kunde gagna sitt land, förqväfdes. Om man ej skaffade embetsmännen utsigt till befordran och gåfve dem löner, lämpade elter behofven och tillräckliga för en tarflig bergning, tjenade andra reformer i styrelseverken till intet och voro blotta palliativer.
Jag vet t. ex. hurusom i ett hus, hvilket genom Ofverintendents-embetets försorg undergått en reparation, likartad med den nu ifrågasatta, fast i mindre skala, vatten rann efter de fuktiga väggarne i rummen ännu på hösten året efter reparationens verkställande, oaktadt man under den föreg:de vintern eldat i rummen. Om således Frih. Klinckowström icke funnit det arcanum att bygga utan murbruk bereclt med vatten, så måste nu ifrågav:de hus, liksom alla andra, behöfva någon tid att torka. Frih. Klinckowström har äfven framställt en anmärkning mot mitt yttrande ang:de konversationsrummet. Hr Frihm måtte likväl härvid icke hafva erinrat sig, att det enligt förslaget finnes, utom klubbrummen, ett särskildt derifrån afskildt konversationsrum. Mitt yttrande angick detta sednare, hvilket jag trodde möjligen kunna anvisas åt något sådant tillfälligt Utsk., som kunde lämpligen der inrymmas och konversera. Jag fortfar i mitt yrkande om återremiss. Hr Edelsvärd: Då, enligt hvad Utlåt:t visar, det nu föreliggande förslaget är att anse endast såsom projekt, och således äfven, om detsamma blifvit af 3 Stånd godkändt, ännu kan undergå åtskilliga jemkningar vid detaljbestämmelserna och i utförandet, så anhåller jag få till Den 9 Maj e. m. 211 protd antecknad min önskan, att Hrr Fullmägtige i Riksgälds-Kont. måtte tillse, huruvida man icke genom tillbyggnader å gårdssidan kunde, när så erfordras, öka utrymmet, i stället för detta påbyggande, ifrån hvilket jag på det innerligaste önskar att man måtte afstå. Här har blifvit antydt, att den som motsatte sig Utsk:ts förslag i denna fråga, skulle hysa oginhet mot den nya representationen. Jag anhåller få förklara, att jag icke hyser någon sådan känsla, oell att jag endast af min egenskap såsom arkitekt känt mig manad att just vid behandlingen af denna fråga begagna min riksdagsmannarätt.
Adolph, den ena angående ändring af Concurs1 agens stadgande, rörande anmälan om intecknad skuld i anledning af årsstämning, och den andra, med förslag till föreskrifter för under-executorer i afseende på vården af utmätta medel. Ånyo föredrogs Hr Gripenstedts, Jacob, d. 20 dennes e. m. på bordet lagda motion, med förslag till grunder för brännvinsbränningens utöfning och beskattning. Frih. Boye, Ludv.: I den motion, som nu blifvit föredragen till remiss, har motionären föreslagit tvenne sins emellan alldeles stridiga utvägar att komma till målet, nemligen, att kannerymden för en del pannor borde nedsättas till 60, men för andra åter höjas ända till i5o k:r. På Utsk. må det ankomma att pröfva företrädet emellan denna och min i samma ämne förut afgifna motion; men utan att således nu vidröra nyssnämnde omständighet, hvilken jag, intilldess tidpunkten är inne för B., o. Ad. att sjelf yttra sig i frågan, öfverlemnar till Utsk., ber jag att få fästa uppmärksamheten på en annan del af motionen, deruti föreslås, att tillverkarne skulle få med ed fästa sina uppgifter. Allmänna lagen bjuder likväl, att ingen må svärja sig penningar till; och som man aldrig nog kan hushålla med edgångar, kan jag ej annat än på det högsta alstyrka detta förslag, samt väntar af Lag-Utsk., dit jag förmodar, att denna del af motionen bör remitteras, att Utsk. aldrig tillstyrker sådan åtgärd. Jag anhåller, att detta mitt yttrande får åtfölja motionen till Lag-Utskottet. Hr Gripenstedts motion, tillika med Frih. Boyes nu afgifna yttrande, remitterades till Bevilln.-Utskottet. Vid förnyad föredragning af Hr von Vickens, Joli. Henr., d. 20 dennes e. m. pä bordet lagda motion, att It. St:s Bank må, efter börjad silfverutvexling, utgifva 2:ne slags sedlar m. m., blef densamma till Baneo-Utsk. remitterad.
Den värde Talaren har vidare trott, ätt i Den 17 Octo ber e, m. sr fall man valde lill RiddarhusSecreterare en person, som icke tillika utöfvade något Embete i Staten, ban skulle imellan Riksdagarne sakna allt tillfälle att uppöfva sina själsförmöeenheter. Härom kunde mycket vara att säga, men man behöfver i (Jetta fall blott halla sig till fordom omnämnde Författningar, enligt hvilka RiddarhusSecreteraren är ålagd, att, med begagnande af de H istoriska samlingar, som inom Riddarhusets Archiv äro tillfinnandes, utgifva af trycket hvad i denna väg kan anses af vigt och interesse. RiddarhusSecreteraren synes ock böra i egenskap af den ende permanente Tjensteman inom National, representationen, ensamt sysselsätta sig med hvad till representationens nytta kan lända; och jag frågar, om någon öfning för detta ändamål eng står att vinna genom deltagandet i administrationens oftast Collegiala göromål? RiddarhusSecreteraren, som bäst af alla bör kunna upplysa om hvad vid föregående Riksdagar blifvit beslutat, och som alltid är tillstädes i de så kallade Talmans-conferencerne, kan mycket verkaoch bidraga till ärendenas utgång genom de underrättelser och upplysningar, han meddelar, och skulle dessa ur en skef åsigt framställas, vöre Ridderskapet oph Adeln samt Representationen i allmänhet dermed föga belåten. Den värde Talaren har ytterligare nämf, att erfarenheten talade derföre, att med RiddarhusSecreterare-tjensten kunde förenas annan tjenst. Här är dock icke fråga om hvad erfarenheten visat hafva skett, utan om hvad principen bjuder Låra ske; och jag tror det vara origtigt, Den 17 Octpber c■ m. att harvid framdraga det närvarande förhållandet, sådant det är. Åtminstone anser jag mig icke hafva otydligt uttryckt min tanka derom»
Dä U i skotte» öfwerwäger allt detta, har U skottek ansett den method att Arrende-Höet finge efter Markegängspris löfås, pä säl Utskottet föreflagit wara den lämpeligaste och nred Kronans bästa och säkerhet förenligaste utwäg, art kunna crhälla en förökad och högre inkomst af defle Lägenheter. Men att öka Arrendet med 20 a zo Procent uiöfwer Markegangspriset, tror Utskottet icke werka till en högre inkomst för Staten, ly det är ganska naturligt, att när Arrendator icke fär lefwerera Höet in natura, utan mäste betala det med 20 a 32 procent högre än Markegängen; blifwer han nödsakad att äta» ga sig et' mindre Arrende i Hö, än han skulle göra, vm han singe lösa det efter manliga Marksgängspri set» - iZl2 !Den 26'Fcbruarii. set. Utskottet kan således icke tillstyrka nägon förändring i dest förra hemställande härutinnan. I anseende till de ä Kongs-Ängarne nu warande Kronan tillhörige Lador, har uti WalloflBorgare Ständer blifwit anmärkt, att de ester föregången wärdering böra ivid Anctionen bortsäljas pä en gäng med Arrendets upläkande af den plars, hmarä en sädan Lada beflnnes, ^''wedan de aro sä stora, att Arrendatorer af smärre Ängs Lotter icke behöfwa deM sä beskaffade, utan nödwändigt mäste anse deras underhavande ganska anereus!, och hwilket alltsä nödwändigt stuve werka minstnirg i stelfwa Arrendesummans belopp. Staks-lltstottet instämmer destcmera i detta yttrande, som der synes böra blifwa en följd af hwav Stctts-Uistvtket r dest Betänkande i detta amne före» stagic och hemställt.
Utskottens Betänkande, lYII 2. s 882 — 884> L>if. af PresteStån - det, IX s 727, af BondeStåndet, IX s 795, af BorgareStåndet, IX. s 809, af Adeln, IX s 842. Möller, Guldsmeden J. Se Befallningshafvande, Konungens, i Malmö. Mönsterskrifvares antal må inskränkas. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s i36. Mönstringars förrättande, om förändring i tiden till; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 124,9. Utskottets Utlåtande, VIII s 115a, 1153, bif. af BondeStåndet» IX s 8r6, af BorgareStändet, IX s 831, af Adeln, IX s 849. Underd. RiksdagsBeslutet, 44- Mörums Krono-Laxfiske, om ändring af de angående, utfärdade Författningar; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1202. Utskottets Utlåtande, IV 4- s 781 —. 740, bif. af Adeln, IX s io38, af PresteStåndet, IX s io3g, af BondeStåndet, IX s 1046, af BorgareStåndet, IX s 1074. N. Nationalitetens återupplifvande, om; Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 5o8 — 5n, bif. af Adeln, IX s 285, af PresteStåndet, IX s 287, af BorgareStåndet, IX s 292. Nederlagsfrihet, om, för Carlskrona. Bevifln.
Maj:ts Nädiga Proposition inne. häller härom i öfrigt, att ibland Rikets Stä. der har Isynnerhet Götheborg utmärkt sig ge. nom en för flere är sedan widtagen och med framgäng bibehällen Fattigwärds. anstalt; men att dä den, hittills inskränkt inom Staden, bor. de utsträckas till förenämnde derinwid belägne Församlingar, den swarigheten mött, att ett stort antal af Fattige, uppgäende till omkring zoo personer, oaktadt Jnwänarnes wisade wäl. wilja, ej synas kunna erhälla tillräckligt under, stöd, sä framt icke ett uppgifwet Förslag, att förberörde afgifter skulle erläggas af allt Sjö. folk, som wid Götheborgs Sjömanshus inskrif. wes och inmönstras, kunde werkställas; samt att, enär Sjömanshuset, ehuru det ansett de före. stag. Den io Seplembcr. 387- slagne afgifterne billige, ej wägat dertill sam. tycka, Församlingarne hafwa wändt sig till Kongl. Maj:t, som wäl i Räder stadgat, att allt Sjöfolk, enligt Mantalsffrifningarne böra», de till detza Församlingarborde wara förbun. det till den afgift, som Församlingarne till ett allmänt nyttigt ändamäl i behörig ordning sig friwilligt ätagit; men af 73 §. i Regeringsfor. men funnit, att en sädan afgift ej kunde sträc. kas till de Sjömän, hwilke icke wore Ledamö. ter af meranämnde Församlingar. Dä likwäl en af Götheborgs Stads Fullmäktige wid den. na Riksdag i underdänighet anmält, att detze Församlingars »välgörande Fattigwärds-anstalt hotades med obeständ, i saknad af det i berörde mätto önskade understödet, sä har Kongl. Mast, säsom ofwanförmäldt är, welat deröfwer i Räder inhämta Riksens Ständers yttrande.
Orsaken till här uppgifna förhållanden ligger påtagligen i den rationelt afpassade behandling kreaturen kunna erhålla vid en anstalt, hvarest allt finnes anordnadt uteslutande med afseende på deras vårdande, såsom ändamålsenliga stallar, täckta ridbanor för motionering vid ogynnsam väderlek eller under årstid, då halka och snö göra denna öfning förenad med våda, tillgång till erfaren läkare, sorn dagligen visiterar hästarne för att vid första sjukdomsyttring öfvertaga deras behandling, samt slutligen en öfvad, af befäl kontrollerad stallpersonal, som dygnet om med punktlighet bestrider hästarnes värd; alla dessa fördelar, hvilka hos den enskilde icke stå att finna, åtminstone ej förenade, måste ovedersägligen, der fråga är om hästens bibehållande, gifva stuteriet ett bestämdt företräde såsom förvaringsställe för de afvelsdjur, staten med stora omkostnader danat. Också grundar sig Rikets Ständers Revisorers antagande, att idéen om hingst-depöters ändamålsenlighet skulle vara frångången vid de tvänne andra stuterierna, på en irring, alldenstund vid Flyinge, hvarest utplacering äger rum, den endast gäller 20 hingstar, under det att 15 fortfarande underhållas såsom depöt-beskällare, samt från Ottenby, som, i anseende till sitt från fasta landet afskiljda läge, aldrig varit afsedt till liingst-depöt, likväl årligen utsändas några hingstar till norra delen af Öland och de orter af Småland, som deraf äro i största behof. Den med Flyinge-hingstar vidtagna åtgärd har ej heller varit framkallad deraf att hingst-utföringsmethoden befunnits mindre ändamålsenlig, utan föranleddes densamma af nödvändighet att bereda utrymme och tillgång för det nya stuteri, hvarmed år 1849 gjordes början vid denna kungsgård och vid hvilket tillfälle de hingstar, som voro minst passande att bibehålla för stuteriet, i stället att till låga priser försäljas och derigenom gå förlorade för afveln, öfvertogos af enskilda personer utan anspråk på ersättning för underhållet, men med åliggande att ställa dem allmänheten tillhanda.
Jag hemställer om det icke är alldeles detsamma som uttryckes i dessa ord: »hvil* ka inträda i aktiv krigstjenst hos någon krigförande, i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt». Det är väl temligen gifvet att man icke kan ingå i aktiv krigstjenst hos någon annan makt än den som är krigförande. Följaktligen öfverensstämmer StatsUtsk:s tillstyrkande i den vägen helt och hållet med Hr Stjernsvärds förslag. Beträffande summan, hvilken Hrr Stjernsvärd och Bildt ansett för liten, så har Hr Bildt äfven trott att det varit genom ett misstag af StatsUtsk. som summan bestämdes till 9000 Kdr. Så var likväl icke förhållandet. Motivet var det att då vi lyckligtvis för det mesta hafva fred uti Europa, yppade sig icke så ofta tillfälle för Officerare att gå in i aktiv krigstjenst hos främmande makter, och således borde den nu föreslagna summan blifva ganska tillräcklig för ändamålet. Utsk. fann icke af Hr Stjernsvärds motion någon anleda, att gå så långt som Hr af Klint föreslagit, nemi. att bilda stipendier i allmänhet för Officerare som resa för att studera sitt yrke. Vill B. o. Ad. vidtaga en sådan förändring, skall jag icke hafva någonting deremot; jag tror att meningen i allmänhet är att dylika stipendier böra i främsta rummet, när tillfälle så är, afse att Officerare få i krig inhemta erfarenhet, hvilket naturligtvis är fördelaktigast; men det gifves väl i alla fall mycket att lära inom främmande Arméer. Det kan visserligen vara nyttigt att skickliga Officerare blifva understödde för att få tillfälle förskaffa sig denna lärdom, så att jag, såsom sagt är, har ingenting mot denna förändring; likväl instämmer jag med Hr Bildt derutinnan, att jag tviflar på att ett sådant förslag kan gå igenom. För öfrigt är det icke skäl att sätta summan högre än dessa 9000 Kdr, emedan jag är viss på att under de 3 följande åren icke ett sådant krig som det, hvilket nu är afslutadt, kan upsta, och då räcker suraman till, hvadan jag icke vet något skäl att tillstyrka mera än man kan använda.
Till beredande af en säker kännedom om hvad som bör iakttagas vid anställandet af Medico-legala besigtriingar å döda kroppar, bar Kongl. Majit, under den 18 November 1818, i Nåder anbefalldt Sundhets-Collegium utfärda ett utaf Kongl. Majit gilladt Stadgande, som vid dylika tillfällen kommer att tjena till be; horig efterrättelse. Kongl. Majit har, under den 13 sistlidne Juni låtit utgå en förnyad allmän Instruction för Provincial-Läkarne, äfvensom ett förnyadt Reglemente för Apothekarne i Riket, jemte en förnyad Medicinaltaxa, samt ett Reglemente för barnmorskor och sådane , hvilka i Barnmorskekonsten vilja undervisas samt denna konst utöfva, blifvit i Nåder utfärdade. Till fullkomnande och utvidgande af de redan anbefailte åtgärder för allmänna helsö vården,' har Kongl. Majit förordnat om inrättande af Helsovårds-Comitéer i Länen, samt hvad dervid iakttagas bör. Atskillige ändringar uti de Lazarets-Läkar; ra hittills gifne föreskrifter hafva blifvit bifall; re; äfvensom några tillägg uti Författningarne rörande förslags upprättande till lediga Läkarebestallningar blifvit af Kongl. Majit meddelta. Under Konungens Nåd. Berättelse'. Under den 8 December 1819 är i Nåder förklarat, att, sedan det i Hufvudstaden å Ladugårdslandet underhållna Koppympningshus, i anseende till fullkomnade Vaccinations-anstalter J befunnits icke vidare vara af nöden, Kongl.' Majit täckts tillåta samma egendoms användande till anläggning och inrättande af en Veterinaireskola för Stockholm. I anseende till nödvändigheten af en dertill hörande Stallbyggnad , har Kongl. Majit den 23 Maji 1821 i Nåder täckts anslå en summa af 15,000 Riksdaler Banco för uppförandet af en sådan, hvilken borde inrymma 20 hästar; och på det Veterinairekonsten må blifva mera allmän och nyttig för Riket, har Kongl.
St., och att mitt förslag skulle ingripa i någon gifven rättighet, som icke kan betagas Statsrådets ledamöter, förmår jag ej fatta, lika litet som det kan anses orättvist, att de för närvarande ej få väljas till ledamöter i Ulsk. Frågan är blott om en modification af representationsrätten, hvarom lagstiftaren måste kunna förordna likaväl som om denna representationsrätt i allmänhet. För öfrigt kan jag ej, lika med en värd talare här näst framför mig, föreställa mig, att Riddarhuset genom mitt förslag skulle komma att sakna Konungens rådgifvare ibland sig, enär jag tager för afgjordt, att de i allt fall skulle'uppträda lika ofta, om icke oftare, bär inom sitt eget Stånd som i de öfriga RiksStm. Hvad slutligen Hr Dalmans anmärkning beträffar, har han väl upprepat Frih. Ehrenborgbs påstående om orättvisan af mitt förslag, men tillika förklarat sig emot Ulskls och derigenom antydt, alt hans ändamål tilläfventyrs är alt vid nästa riksi5 H. 10 74 Dcu 17 Uctuber f. m. dag få liela frågan förkastad, hvilket jag hoppas icke instämmer med pluralitetens mening. Hr von Hartmansdorff: Den siste talaren har omnämnt det tillfälle, Statsrådets ledamöter hädanefter skulle få att leda RiksStms öfverläggningar. Jag inser likväl icke, huru sådant skulle tillgå, med mindre de blefve RiksSttns talmän. I alla fall vet R. o. Ad. bäst, huru litet någon enskild ledamot skulle lyckas att leda öfverläggningarna i detta Stånd. Då nu egentligen fråga är endast om tvenne motsatta förslag, nemi. å ena sidan Hr v. Troils och å andra mitt, tager jag mig friheten hemställa, att dessa måtte af Hr Gr. o. Landtm, uppställas emot hvarandra, på det vi må komma från saken med blott en votering. Gr. Horn: Man har sagt, att Hr v. Troils förslag vore orättvist; men jag tillstår, att jag ej inser, hvari denna orättvisa skulle bestå, då man vet, att representationsrätten kan förloras för utöfningen af mindre vigtiga tjenster än Statsrådsämbetet.
Jag har nemi. föreställt mig, att landets innebyggare heldre åtaga sig en indirekt skatt än de ådraga sig en utländsk skuldsättning. Om t. ex. 1 sk:s tull lades på hvarje införskrifvet skålp. tobak och 9 sk. på hvarje införtullad kanna vin, 24 sk., allt rgs, på hvarje lös gående hund och 1 Rdr bko på en hvar, som spelar kort, så skulle härigenom erhållas en summa af nära 6 mill. Itdr, utom bränvinsskatten och bevilln. Jag tror, att ingen svårighet att utbekomma denna skatt skall upstå; ty den hr lagd på en • dast lyx-artiklar, och ingen lärer neka, att ju icke de böra betalas. Dessutom är denna skatt så ringa, att hvar och en, som begagnar dessa artiklar, kan ganska väl uthärda densamma. Ett utländskt statslån skall enl. min åsigt skada våra banker och kredit-anstalter; ty i samma mån, som silfret, för betalning af räntan, utströmmar ur Banken, i samma mån förvärras Bankens ställning. Dessutom känna vi, att hypotheksföreningarne i närv:de ögonblick hafva utländsk skuld af nära 70 mill. Rdr. Denna skuld är så stor, att man bör noga betänka sig, innan man beslutar sig för en ytterligare skuld sättning. Hade man, när fråga upstod, att hypotheksföreningarne skulle uptaga lån, bildat en större fond för dem alla, och slagit dem tillsammans, så hade man med lätthet kunnat åstadkomma dessa penningar, och man hade sluppit att vara dem skyldige till utländningen. En annan omständighet, som måste tagas i betraktande, består deruti, att vi hittills till större delen blifvit förlagde af utländningar. Handtverkaren uptager utländska lån mot 3 å 4 proc, hvilka penningar han sedan utlånar mot 5 å 6 proc. Under sednare åren hafva ofantliga utländska kapitaler inkommit i Riket. Hade min vid Riksdagens början väckta motion icke blifvit afslagen, så hade hjelp emot det onda varit att tillgå, men nu ser jag ingen utväg; ty då räntan är i utlandet och i Sverige lika hög, kunna naturligtvis penningar mot drägliga vilkor icke erhållas i utlandet.
Allm.nesv.n.Oec, Usk. Ut}.N.o53.5g mare och säkrare befrämjande af dess angelägenheter vid de kuster af Riket, der strandningshändelser oftast inträffa , på utsedde hufvudstationer tillförordna tvänne Directeurer, hvilka med Directionens myndighet , men under densammas öfverinseende och lydnad , på stället afgöra sådane frågor, som, enligt serskild Instruction , kunna till deras pröfning öfverlemnas. 9 $■ Öfver Bolagets inkomster och utgifter skall fullständig redo och räkning hos Directionen förås, samt hufvudboken inom den i Julii hvarje år för det nästföregående året vara afslutad , så att densamma, jemte Inrättningens förvaltning på det hela , må , under loppet af sistnämnde månad, kunna till gransk'* ning företagas af de treune Revisorer, som, vid nästföregående Bolagsstämma blifvit ge-; nom val dertill utsedde. Efter en sålunda förrättad granskning, hvilken bör vara till slut bringad innan den a Augusti samma år, uppsätter Directionen , efter erhållen del af Revisorernes yttrande , en så fullständig berättelse öfver det nästförflutna redogörelse-årets förvaltning, att deraf må kunna inhemtas antalet och beskaffen* heten af de »joskador , som under berörde 60 Bil.l.Stats-s.Allm.Be&v.o.Oec. Utsi, £/t/.N:o 53. Sr inträffat, Bolagets alla inkomster och utgifter under samma år, samt upplysning om det skick , hvaruti Bolagets båtar, instrumenter och redskap till sjö-nödlidandes räddning och undsättning, vid senast derå förrättade besigtningar , befunnits. to §♦ Af Directionens berättelse, åtföljd afRevisorernes yttrande, insändes ett exemplar till Förvaltningen af Sjö-Ärendena, som detsamma , med eget Utlåtande, till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnar ; men ett annat exemplar af dessa handlingar förelägges Actie-egarne vid näslblifvande Ordinarie Bolagsstämma. >t §. Med undantag af första året afOctroyen, skall årligen å den dag, i Augusti månad, som genom