Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet återremitterade betänkandet med förklarande af sin gemensamma mening, att den af Utskottet föreslagna öfverflyttning af Bankens låne-rörelse till Riksgälds-Contoret icke borde ega rum. S. D. Föredrogos i ett sammanhang Fredric von Zweigbergk^ från Skaraborgs Län på bordet hvilande motion om ett förändradt myntväsende, jemte tvänne dertill hörande anföranden och tillägg; samt 468 Prot.-Uulrag, den j3 December iS44- Nils Pehrssons från Kronobergs Län motion om förbud mot utmyntning af bela och halfva Specie-Riksdalrar; och blefvo dessa motioner och anföranden remitterade till Banco-Utskoltet. S. D. Föredrogos Stals-Utskottets följande utlåtanden, nemligen: l:o N:o 90, i anledning af väckta motioner om ett årligt understöd för aflidne General-directeuren m. m. Claés Liwijns enka och oförsörjda barn: Ajslugs; 2-o N:o 91, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga remiss å Coniin i ssariens i det numera upphörda Revisions-Contoret för Allmänna Magasinsärendenas utredning, Assessoren J. A• Törnemans, och Revisorns vid samma Contor, J. G. Nyströms, underdåniga ansökningar, alt fortfarande å Allmänna Indragnings-Staten få bibehålla deras vid Contoret innehalda loner: A (slogs-, samt 3;o N:o 92, i anledning af vackt motion om inköp för Slaten* räkning af egendomen Hammarby, fordom tillhörig Carl von Linne: S. D. Föredrogs en hos Högloft. Ridderskapet och Adeln väckt och derifrån till Stats-Utskuttet remitterad samt Med-Stånden comnmnieerad motion af Hans ExelJence Herr Grefve Björnstjerna, Magnus, alt den ordinarie bevillningen, från och med nästa års början må ingå till och förblifva under Stals-Contorels vård; tillika med ett af motionären aigifvet anförande, Indes till handlingarna. Ilen 23 December. Från Höglofl.
ALLMÄNT REGISTER ÖFVER BIHANGET TILL SAMTLIGE RIKS-STiNDENS PROTOCOLL, . 1 vid Urtima Riksdagen i Stockholm, åren l83/(- oc^ l835. schern H! ©a m, ECKSTEINSKA BOKTRYCKERIET. 1835. Anvisninga r• Knngl. Majrts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof igenfinnes uti delta Register under N:o i af irsta Sami. i Afd. Kongl. Majus Nådiga Tal på Riks-Salen vid Riksdagens öppnande, äfvensom Berättelsen om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, det förra under N:o i, den sednare under N:o i af irsta Sami. i Afd. Allt hvad af Rikets Ständers Revisorer blifvit till Rikets Ständer anmäldt igenfinnes under rubrik: Anmälan. Anledning till anmärkning emot Föredragande och Stats-Rådets Ledamöter under rubrik: Anmärkning. Bestämda utgifter för år eller en gång, sådana de blifvit begarda, föreslagna eller beviljade, under rudrik: Anslag. Frågor, hvaruti Landt-Marskalk eller Talman vägrat Proposition, under rubrik: Frågor. Af Utskott återställda motioner, som varit till dess handläggning remitterade, under Motioner. Af Expeditions-Utskottet aflåtna svar på återremisser af förslag till underdåniga skrifvelse!- m. m., under Svar. Alla förändringar eller tillägg uti Grundlagarne, likasom i allmänna Lagen, under den Grundlags J» eller det lagrum, sora förändras eller tillökas. Uti de 4 Columnerna för Riks-Ståndens beslut utmärker: bokstafven a. afslaget. a. a. ad acta, b. bifallet, l. b. låtit bero och å. ålerremitteradt. Då något Stånd annorlunda, eller under vissa modificationer, fattat beslut ära endast dag och årtal i columnerna införde. A T 1 ? 2 i "*• TQ > a "9 CA C ■rf 5 VI CT • rr ^ X AS o 3
Förslag till Lag för Sedel-Banker under enskilda, offentliga Bola" 9 u u i Capitlet. Allmänna bestämmelser. $■ t Bankrörelse med egna tryckta eller graverade creditsedlar må hädanefter endast (trifvas af större Bolag, hvilkas delegare välja ibland sig ansvarig och afsättlig Direction, att, efter kungjord Instruction och under control af Statsmyndigheter, besörja förvaltningen, samt i alla mål för Bank-Bolaget lagligen tala och svara. .' v - Hor lill Bancooch Lag-Utskollens Utlåtande IV.-o 4- $■ 2. Sådane Banker grundas antingen på Adier3 med delegares ansvaiighet endast för det tecknade beloppet, eller på Lotter, under gemensam ansvarighet en för alla och alla för en. Banker af det senare slaget, eller solidariska, vare obelaget, att med sig förena serskilde, endast med tecknad Actiesumma ansvarige så kallade Oom mandi delegare. Alternativ. $■ 3. De, som vilja inrätta Sedel-B3nker, söke hos Kongl. Maj:t privilegium __ . derå, hvarvid företes ej mindre de, för inrätttningen uppgjorde Förslag . <— till Bolags-Reglor och Låne-Regle — —, menle, än äfven prof-blankelter till creditsedlar. På Kongl. Maj:ts nådiga ci editsedlar. Och ankomme på Kongl, pröfning ankommer, huruvida ActieMaj:t alt, efter pröfning, huruvida banker ”må förläggas i andra än RiBank-inrättningen kan vara för lan kets större stapelstäder, samt solidadet fördelaktig eller menlig, det sökta riska Banker på andra ställen än i privilegium bevilja eller förvägra, de städer, hvarest Läneslyrelser hafva säte; äfvensom att, i öfrigt med afseende på hvad som för landet kan vara fördelaktigt eller menligt, det sökta privilegium bevilja eller förvägra. i*. 4- På längre tid än 20 år må privilegium ej förunnas; men önskar BankBolaoet fortsätta sin rörelse utöfver den i privilegium bestcämda tiden, söke°då förlängning deraf minst 18 månader före octrojens utgång. 5.
— Han är således tjugofyra år gammal och kan omöjligt någonsin hafva haft någon laglig äldre bror, emedan hans födelse inträffade icke fullt ett år efter hans föräldrars äktenskap. — Jag känner icke dagen och månaden för min födelse, men det är samma år, — mumlade Astley helt tyst för sig sjelf. — Ursäkta, min herre, — sade mr Crawford efter en stunds tystnad, då Astley satt stum och orörlig, — är det något, hvarmed jag vidare kan tjena er, min tid är mycket upptagen och ... — Förlåt, att jag besvärar er, men säg mig ännu en sak, känner ni lord Astley personligen? — Ja visst, jag känner honom sedan hans barndom; men hvarför frågar ni mig detta? — Jag ville veta, om han mycket liknar sin far? — Nej, han liknar just icke hvarken sin far eller mor, det skall vara en onkel i familjen, hvars utseende han ärft; han är imellertid långt vackrare, än hans far var, och äfven till lynnet skall han brås på den der gamla slägtingen, ty han är en smula extravagant och äfventyrlig i sitt lefnadssätt, en sak, som man icke kan förundra sig öfver hos en så ung, rik och oberoende herre. — Jag förmodar, att han vistas på Aukwoodhouse? — Nej, min herre, han reste strax efter sin fars död till kontinenten, han är för närvarande i Italien. Astley teg villrådig, och juristen, som ingenting vidare hade att säga och tydligen ville blifva af med honom, erhöll i detsamma en välkommen anledning att bugande följa honom till dörren, då ringklockans häftiga ljud förkunnade en hemmastadd klients ankomst. Nedkommen på gatan, stod Astley obeslutsam ett par minuter, innan han återvände till det hotell, der han bodde, och väl ditkommen, kastade han sig på en soffa helt upprörd och missmodig. Häftig och oerfaren hade han förestält sig, att han endast behöfde visa sig för att blifva erkänd och komma i åtnjutande af det stånd och det namn man så länge beröfvat honom, och nu hvad fann han väl? Hvad han aldrig ett ögonblick drömt om, en annan redan i besittning af detta namn.
tydlige anvisningar å Nionde Hpfvud - Titulns tillgång i och för Canal-Inrättningarne blifvit af Riksens Ständer gjorde, samt nu från Ät(onde Hufvud - Tituln äfven öfverförde åtskillig© StatsUtskottets Betänkanden. 1625 |Ills vidare sjisQm årligen bestämde anslag, så blifver bphållnlngen af Nionde riinlns anslagssumma ej stö-rré, ärt att den lärer afgå för ofva. nnämnde ändamål .Men om något Öfverskott för ett löpande år uppkommer., an^er Utskottet detsamma böra, enligt grundtirne för Stats Vfiksföryal t ningen., betra!.'as såspm besparing, samt efter deri för hvarje år,3 Räkenskaps afsluunde fastställde tiden dermed förfaras lika med bespa. ringarne på öfriga Hufvud - Titlarne; Och livad ater angår de nu utUnade medlen; så böra des«e jemte don fastställda Räntan dO'å, såspm Kongl. Majit i Nåder iörordnat, ingå att öka Titulns tillgång för det året; men komma derefter att å nyo disponeras och förvaltas, såsom nu föreslagit är, hälst emot Riksens Ständers afsigt vid 1809 och igro arens Stats-Regl, ering någre stående Fonder af StatsVerket* medel icke måga samlas. I öfrigt hafva JRevisorerne i afseende på granskningen af Stats-Verkets Räkenskaper och förvaltning arnlragit, att den för Revisoreme gällande Instruction af den 10, Juli 1812 irtjaehåller, att vid hvarje Revision 2ine äts Räkenskaper bqra förekomma ti 11 granskning; Och ghutU Revisorprne ansågo det vara Riksens Ständers rätt, att taga kännedom om Stats-Verkets förvaltning intill den löpande ti^gn; så e-i när.
Hvad beträffar förstnämnda åsigt, så blef dock densamma helt och hållet underkänd af Rikets sednast församlade Ständer; i thy att anslag sisllidne riksdag beviljades, dels för påbörjande af icke blott Nordvestra stambanan, utan ock af Östra och Norra stambanorna, dels för anläggningen af sammanbindningsbanan genom hufvudstaden. Den åsigten, att man nu icke borde färdigbygga någon annan stambana, än den Nordvestra, hvilken af politiska skäl synts företrädesvis böra fullbordas, torde hufvudsakligen grunda sig på tvänne antaganden, nemligen: det ena, att de redan anlagda stambanorna icke gifva någon direkt afkastning eller netto-inkomst, utan knappast bära dagkostnaderna samt banans och materielens underhåll; det andra, att Staten icke skulle, utan allt för betungande vilkor, kunna upplåna de förstambanornas fullbordande nödiga kapitaler, eller bestrida de för en sådan upplåning erforderliga kapitaloch räntebetalningar. Det torde derför vara skäl att närmare undersöka huru härmed sig förhåller. Beträffande först frågan om den afkastning de redan färdiga stambanorna lemna, så finnas väl inga fullständigt afslutade räkenskaper för den tid, som förflutit sedan Södra stambanan i början af December sistlidet år öppnades, intill närvarande stund; men genom sammanställning af officiela uppgifter, som förekomma i Trafikstyrelsens från trycket utgifna underdåniga berättelser från åren 1862 och 1863, samt de summariska redogörelser öfver trafiken, som varit införda i officiela tidningen under sistlidne och innevarande år, torde med full tillförlitlighet kunna ådagaläggas, att de färdigbygda Vestra och Södra stambanorna redan nu icke blott gifva en inkomst tillräcklig att bestrida banornas och trafikmaterielens underhåll, utan ock derutöfver lemna ett ganska betydligt öfverskott, hvilket lofvar att inom Motioner hos liidderskapet och Adeln 1865. 187 en icke aflägsen framtid blifva tillräckligt att belacka ranta och amortering af banornas anläggningskostnad. Inkomsterna och utgifterna samt behållningen af trafiken å stambanorna hafva nemligen utgjort: Om inkomsler och utgifter fördelas på hvarje mil, som under de särskilda åren varit trafikerad, uppstår följande förhållande:
Jag tillåter mig detta hårda uttryck derföre, att jag vid flere riksdagar, den ena efter den andra, då jag icke varit rådgifvare, anmärkt samma fel, hvartill Utsk. nu åter, i min tanka, gjort sig skyldigt. Det är Mine Hrr! enl. min förmening, nödigt, alt män, hvilka hafva ett så vigtigt updrag sig anförtrodt, som Const.Utsk:s ledamöter, handla så samvetsgrannt och lagligt som möjligt är. Derföre, och för den makt, som ligger på utöfningen af deras befattning, gör jag denna anmärkning. Hvad l:a punkten beträffar ”angule dispositionen af anslaget för fångars vård och underhåll lill inredande af ett Straffängelse inom Warbergs f. d. Fästning” så hade anmärkn:n dervid, om någon sådan varit förtjent, (jag säger icke ull så är, ulan örn så varit) bort framställas efter 106 §:n, emedan frågan är huruvida Konungens rådgifvare kunnat tillåta sig alt för ett annat ändamål än det bestämda, begagna ett visst anslag. En ledamot bar talat om nödvändigheten af medlens användande. Denna erkänner jag också, men tvistefrågan är den, jag nämnde, huruvida del var tillåtlig! att begagna medlen; om det ej var medgifvet hvarföre föranledde ej Konungens rådgifvare skrifvelse derom till R. St., enär dessa voro tillsammans då behofvet skulle fyllas. Hade de icke varit samlade, så hade den gamla regeln, att nöden har ingen lag, måst gälla. Annat var förhållandet, när Ständerne voro tillstädes. Den 2:dra punkten angår ”indrifvande af böter, ådömda de Norrska undersåter af Svensk domstol”. Här tror jag Const.Utsk, haft alldeles rätt atl begagna den 107:de §, ty redan 1825, fä6 H. 22 338 Den 7 Maj e. m. stades, såsom betänk, visar, Konungens npmärksamhet på behofvet alt reglera de politiska förhållanden emellan Sverige och Norrige, hvilka här äro i fråga. Det skedde således 11 år efter Föreningen.
Det ifrågavande förslaget har allt för stora och som jag hoppas chimériska, men det oaktadt tämmeligen närgående fordringar pä R. o. Ad. i dess nuvarande skick. Icke nog med det yrkande, att R. o. Ad. skall helt simpelt afsäga sig sin enl. Ståndets privilegier och gällande Riddarh Ordn., pä. börden grundade representationsrätt, för att underkasta sig Ofverståthållarens i Stockholm och Landshöfdrnes i länen, tilläfventyrs i Regeringarnes syften utöfvade större eller mindre inflytande, för att få den äran att såsom Adelsmän välja och i aldra, hästa fall blifva valde till Riksdagsmän; Den 15 Februari e. m. 115 icke nog härmed 'Säger jag, utan till på köpet blifva tvungen att betala den som är så god och åtager sig att inlaga den bänk på Riddarhuset der man likväl aldra häldst sule sjelf och alldeles icke, åtminstone för ett så beskaffad! representationsförslag, hvarken bordt eller behöft lemna. Förslaget är dessutom i sanning temmeligen inconseqvent, ty hvad berättigar börden mera lill alt välja Riksdagsman, än till alt såsom sådan representera. Rördens rätt står ju likaväl i delta förslag qvar, ehuru jag icke kan föreställa mig alt man ursprungligen skall vara mera qvalificerad lill valrätt och valbarhet genom adelskapet, än genom det att vara menniska. Jag håller för, alt om bördsprincipen vidhålles med afseende på valrätt eller valbarhet, så kan den det likaväl med afseende på representanträtl: och lärer den väl af det Högh Ståndet icke heller bortkastas, dä detta otvifvelaktigt, särdeles i betraktande af della förslag, samt under nuvarande omständigheter, vore, efter mitt förmenande, till fäderneslandets verkliga skada. Förslaget har dessutom en annan betänklig sida.
Men då man hittills väntat förgäfves, och tvärtom trott sig finna, att Regeringen gör allt, för att öka skattebesvären; då, i ett föregående plenum vid remissen af Konungens Proposition rörande ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer, en af Konungens Rådgifvare, till svar på Herr von Hartmansdorffs anmärkning öfver hittills vägrad revision af PassevolanceCassan, här yttrat sig, på ett sätt, som låter oss tro, att om man å ena sidan hädanefter vill medgifva granskning af i44 Den 26 F e b r u a r i i f. m. denna Gassa, det å andra sidan sker under förutsättning, att Passevolance-afgiften skall blifva en ständigt utgående skatt, till hvilken förmodan Kongl. CirculärBrefvet af den 7 November 1827 äfven tyckes gifva anledning; får jag på grund häraf anmäla, att det är anledning till anmärkning emot StatsRådets Ledamöter Samt Föredraganden för KngsÄrenderne, hvarom Remiss begäres till ConstitutionsTJtskottet, inför hvilket anledningarne skola upgifvas. Hvarjemte Grefve Horn till Protocollet aflemnade ett försegladt Convolut. Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken förklarade, att den emot StatsRådets Ledamöter och Föredraganden för KrigsÄrenderne anmäldte anledning till anmärkning komme, att enligt 29 §. Riksdagsordningen, jemte ProtocollsUtdrag derom, till ConstitutionsTJtskottet afgå. Hans Excellence Herr Grefve af TVetterstedtj Gustaf: Sedan Remiss af den anmäldte anmärknings-anledningen nu afgått till ConstitutionsTJtskottet, anser jag mig blott för Ridderskapet och Adeln böra förklara, att en Kongl. Proposition om Passevolancen oförtöfvadt kommer att till RiksStånden afgifvas, och att man deri skall finna närmare utveckladt, hvad jag här förut rörande denna fråga antydt.
Cirkuläret den 30 November 1849, Kronofogde och Häradsskrifvare tillagde provision för B. lil. 14, 53, A. 53. Décharge, angående den af Stats-Rådet för dess åtgärder vunna: se Riksdags-Ordningens 76:te g. Decimal-bråk, angående mantals-bråkens reducerande dertill, samt ora antagande, öfver hela riket, af mantalet såsom enhet vid skatteberäkningen: B. VII. 4, 137, A. 137, E. ‘226. Decimal-systemet, angående dess tillämpning vid indelning och uppmätning af landsvägarne i Riket: B. lil. 273, 309, A. 309. Depositions-bevis, angående rättighet för de olika Hypotheks-Föreningarna i riket att utgifva sådana: (B. II. 412, 448, A. 448). B. III. 167, _A. 209. Deputationer: — Bonde-Ståndets Ilelsnings-deputation till Med-Ståndeu: I. 7; — Afskeds-deputation till Med-Stånden: XI. 385- — Borgare-Ståndets d:o d:o: I. 9; .»— d:o d:o: XI. 388. — Preste-Ståndets d:o d;o : I. 10; — d:o d:o: XI. 389. — Ridderskapets och Adelns d:o d:o: 1. 11, 14; — d:o d:o: XI. 382, 390.
Den var prydd med löf och friska blomster och den stora katedern jämte väggen där bakom draperade med flaggor i de kära svenska färgerna. Sä öppnades mötet af en bland inbjudarne, som bjöd alla välkomna, under uttalandet af den förhoppning, att alla ärenden måtte afgöras i broderlig endräkt och med det sansade allvar, som lä rarens kall kräfde. Tillika uttalade han sin glädje öfver att se så många af skolrådens herrar ord förande församlade. Deras kall var ju af synnerligt stor vikt för skolans arbete. Många frågor stodo på det uppgjorda programmet — alldeles för många, tänkte Kerstin för sig själf, där hon tagit plats långt borta i en vrå med Karin Löf vid sin sida. En intresserade henne särskildt. Det var den första: t Hvilken betydelse Jnr släktets uppfostran har ett rätt förhållande mellan hemmet, skolan och kyrkan? » Frågans inledare var samme man, som nyss förut predikat i kyrkan. » Hemmet, » sade han, » var den äldsta af de tre gudomliga stiftelser, af hvilka de båda andra voro skolan och kyrkan. Hemmet utgjorde på patriarkernas tid både skola och kyrka, husfadern var då både skollärare och präst. Näst hemmet kom kyrkan, och yngst vore skolan, ett barn af den senare, ty de först inrättade skolorna för ungdomen bland Israels barn voro de efter Babyloniska fångenskapen uppkomna tempelskolorna. Den kristna skolan hade sin fasta grund i Jesu ord: » Lären dem hålla allt det jag hafver eder befallt. » De tre institutionerna hade ett och samma mål: släktets uppfostran. Därför skola de gemensamt arbeta på uppförandet af gudsfruktans, ljusets och sanningens helgedom. Den ene arbetaren skall icke nedstörta den andra från byggnadsställningen, den ene icke rifva ner hvad den andre byggt upp, ty då uppstår en babylonisk förbistring. Det gäller för föräldrar, lä- rare och präster att i endräkt kämpa mot okunnighet och mörker. Därför böra föräldrarne villigt sända sina barn till skolan, taga dem med till kyrkan, såsom Josef och Maria gjorde. Skolans och kyrkans lärare åter böra nalkas hemmen och rådgöra med föräldrarne om barnens uppfostran.
Ridderskapet och A del* - •Den 19 Junti deln till Banco-Utskottet behagat remittera ett Memorial af Herr JR. G. Cederschöld, angående upphörande af den nu öfliga Silfver-vexlingen i fanken, i ■ < Uti nämnde Memorial anföres, att då denna (Vexling, under nu.varande silfvervärde, nödvändigt måste medföra en säker förlust för Banken, och följaktligen för det allmänna en motsvarande: skada, borde densamma ^j längre af Riksens Ständer tillåtas, utan den Författning, som ovilkorligen bjuder vexling, numera upphäfvas, vajandes detta sa mycket angelägnare, då en slik uppoffring, långt ifrån att på något sätt befästa . Bankens Credit, snarare borde i sjelfva verket och enligt sin princip bidraga till dess förringande. ' Hvarförutan fortfarandet af en vexling, som innebär en illusion af Författningar, och i anseende till den ringa summan har för mycket Xitseende af en barnlek, anses icke vara Sveriges Bank eller Riksens Ständer värdigt, Genast vid början af Banco-TJtskottets sammanträden har ifrågavarande ämne varit ett föremål för dess öfverläggningar: med det resultat som deraf Blifvit en följd, och som Banco Utskottet funnit med 1 o.ch 3 §. §, uti dess Instruction. öfverensstämma, äro sådane åtgärder ej förenlige, som Herr Cederschöld uti sitt afgifna Memorial yrkat. I följd af Banco - Utskottets första pligt, sorn är Banco-Verkets möjligaste snara återförande till full acdvitéj finnér Banco-Utskottet sig förbundet - Den i g Junti det att afstyrka alf af .Riksens Ständer bertfénde åtgärd, sorn kati leda till upphäfvande af Verkets skyldighet, att enär det möjeligen ske; kan, inlösa sina löpande Sedlar; och har.
Ut$lu d. ig Maji kl.. 5 e. m„ Betänkande, öfver motioner, om förbud emot lifgifvande af skuldsedlar, ställde till sedelhafvaren och till viss. man eller ordres» Hös Höglofl. Ridderskapet och. Adeln har Herr Fredric Lepnard Rosenquist gjort den utaf bemälde Stånd till Lagutskottet remitterade motion, att ingen förskrifning pä större eller mindre penningesumma måtte fä vara ställd till sedelhafvaren eller till viss man eller ordres, utun hvarje revers, för att vara gällande, endast utgifvas till viss man, hvilken med utgifvarens samtycke, men ej an - L /"Utskottet B utlakande N:o 6,?. O 3 nars, skulle ega, att pä aman viss man densamma transportera; och troddes härigenom vinnas, att låntagaren finge utur första hand dtn behöfliga summan, utan att tredje och fjerde mans biträde blefve nödigt, och att, då låntagare samt långifvare alltid kände hvarandra, billighet och consideration dem emellan möjligen kunde förväntas. Herr Grefve Otto August Cronhjelm hav åter gjort den framställning, sorn jemväl blifvit af Höglofl, Rulderskapet och Adeln hit öfverlemnad, att rättigheten till lifgifvande af skuldsedlar, ställde till innehaf varén, måtte upphöra och att alla löpande sedlar mätte, för„ att vara laglige ställas till viss man eller ordres samt manifrän man vederbörligen transporteras. — i sådant' skick egde skuldsedeln alla formoner, sym förut, nemligen att vara löpande och lika executiv, men ett stort antal bed råge iler, infamier och proceuteriatgärxler förekommos, eller blefvo åtminstone i hög grad försvårade. Motionairen hade hört händelser, passerade vid Stockholms SlottsCancellie, h vilka rnägtigt inverkat på hans öfvertygelse i de ta fall.
Att man vid Stadgans utfärdande icke underlåtit afse de serskilde förhållanden, som i någon ort mot dess tillämpning kunde förekomma, visar det af Utskotten citerade Kongl. Brefvet till Landshöfdingen i Gefleborgs Län, äfvensom ett annat till Landshöfdingen i Dalarne af samma dag; och hvad serskildt angår Gothland, så har i följd af ofvanberörde förhållande, att 1807 och 1821 årens EnskiftsFörordningar der gällt, ingen anledning varit, och jag ser ännu icke något giltigt skäl, att Skiftes - V 320 Den 6 April e. na. Stadgan der skulle vara otillämplig, då föreskriften i 12 Cap. 12 §. iagttages. Den fråga, sorn gifvit anledning till det af Utskotten anförde Kongl. Brefvet den i3 Juni 1789 rörde, i sin grund, en ny refning, och skattläggning å Ön i sammanhang med Skifte, på sätt ock Herr Kyrkoherden Lyth i sitt Memorial upptagit; och var det egenteligen sådant, som genom det Kongl. Brefvet förbjöds, då delegarne icke frivilligt deri ingingo. I bifogad Reservation föreslår Herr Berg von Linde och åtskilige andre Utskottens Ledamöter, att Stadgandet i 12 Cap. 12 §., rörande medgifven serskildt pröfning, om, i Storskiftadt Skifteslag, nytt Skifte, såsom förmånligare än det redan varande Storskiftet, må medgifvas, skulle till 1 Cap. 3 §. öfver flyttas och få utsträckning till alla Storskiften , äfven då egorne kunna läggas i 1, 2 eller 3 skiften. Jag får dervid anmärka: 1:0 att då 1 Cap. egenteligen handlar om rätt att söka och vinna Remiss till Skifte, men frågan, om i Storskiftadt Byalag Laga Skifte ej bör få ske, såsom icke förmånligare än det redan varande Storskiftet, icke kan förekomma eller framställas förr än vid Skiftesförrättniugen; så har Stadgandet sin rälta plats, der det nu finnes. 2:0