Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Petros erhöll Annæus Domitius de bästa underrättelserna om upprorets ställning, om kabalerna vid hofvet och de intriger, som der spelades för och mot hans egen person. Prokonsulns utskickade hade emellertid icke lyckats bemägtiga sig ett bref från samme Makedonios, hvilket just samma dag hade öfverlemnats till Petros. Detta bref, hvilket innehöll åtskilligt, som prokonsuln genom sina enskilda korrespondenter redan kände, men också åtskilligt, hvarom han icke hade någon aning, var skrifvet med chiffer och meddelade Petros bland annat följande: — „Kejsarens helsa, så skrifver till mig Eusebios, visar sig ytterst vacklande. Sedan han flera dagar hållit sig innestängd i sitt palats, under hvilken tid han endast lät sig se af Apodemios och Eusebios kammarherren, men till och med vägrade emottaga vår Eusebios, biskopen af Nikomedia – hvilket, i förbigående sagdt, väckte yttersta oro hos de rättrogne och ingaf de ständigt lurande Athanasianerna de djerfvaste förhoppningar – har han nu ändtligen blifvit tillgänglig för sina vänner, men visar sig, till deras stora bestörtning, plågad af förskräckliga syner och talar som om han vore gripen af yrsel. Den fromme fursten, hvars själ annars var försänkt i heliga betraktelser och djupsinniga undersökningar i de gudomliga mysterierna, lider nu af en besynnerlig föreställning, att han förföljes af den delfiske Apollon. Eusebios har sökt besvärja denne djefvul, men tyvärr utan framgång. Må Herren bevara det aldraheligaste majestätets dyrbara lif! Hans bortgång kan blifva en förfärlig olycka, vår och sanningens undergång, om vi ej träffa åtgärder att för hvarje händelse betrygga vår ställning. — Athanasios’ anhängare glöda af hat och raseri; med otålighet afbida de ögonblicket, då Konstantius, vårt stöd skall falla bort. — Ännu, om också för några dagar, ega vi magtens svärd i våra händer. — Du vet hvad som skett här i Konstantinopel. — Denna tuktan var sträng, men icke tillräcklig.
N:o 3. i anledning af dels väckt motion, rörande verkställigheten af den Exped.-Utsk. åliggande försorg om tryckning af Bihanget till RiksSt:s Protocoll, och dels ett inkommet anbud att samma tryckning a entreprenad öfvertaga. n6 Den 34 februari i. Justerades ett prot.-utdrag af denne dag e. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. half till 12 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den a4 Februarii 1834- Plenum kl. 10 f. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af Utskolts-ledamöter i deras ställe, hvilka afsagt sig sina platser; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Constitutions-Utskottet: efter N:o i5ig. Hr von Döbeln, Joli. Wilh., N:o 2002. Hr Hisinger, Wilhelm; Lag-Utskot tet: efter N:o i3y2. Hr Silfverstråle, Gustaf, JN:o 102. Hr Oxehufvud, Olof Philip; Allm. Besvärsoch Oeconomi-Utskottet: efter N:o 278. Frih. Beckfriis, Corfitz, N:o iii3. Hr Treffenberg, Fullm. Gr. v. Rosen, Axel. Gr. von Rosen, Axel, afsade sig den af Hrr Electorer honom lemnade plats uti Oecon.-Utskottet. Justerades 6 prot.utdr., innefattande R. o. Ad:s d. 20 dennes e. m. fattade beslut. Justerades pleni-protocollen för d. 12 och 17 dennes. Gr. Löwenhjelm, Gust.:
Underdånigste memorial. Genom nådig remiss af den 20 sistlidne Oktober, har Eders Kongl. Maj:t behagat infordra Telegraf-styrelsens underdåniga utlåtande i anledning af hvad uti Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorers berättelse, om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel ,bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, blifvit uti nedanupptagne tvenne punkter yttradt i afseende å Telegraf-verket; och får Styrelsen nu i underdånighet efterkomma denna nådiga befallning. l:o. Revisorerne hafva först anmärkt, att då de å statens jernbanstationer inrättade, för jernvägens behof afsedda, telegrafanstalter blifvit upplåtna jemväl till allmänhetens begagnande å sådana linier, der stats-telegrafstationer icke finnas, och då, för befordring af telegrammer å såväl de förra som de sednare telegraferna, ett visst, af väglängden oberoende medelporto är gällande, det syntes önskvärdt, att nämnde olika slag af telegrafinrättningar kunde bringas i samband med hvarandra, så att icke, på sätt nu eger rum, vid telegrafering emellan en af statens telegrafstationer och en af jernvägens, huru obetydligt afståndet än är, dubbelt porto behöfde erläggas. - 318 — Telegraf-styrelsen instämmer så mycket hellre i detta Revisorernes yttrande, som Styrelsen redan någon tid varit betänkt på en underdånig framställning i samma ämne, hvilken jemväl skulle afse befordringen på enskilda jernvägsbolags telegraflinier.
Kirsti lämnade honom och började långsamt åter sin vandring utan att egna någon tanke åt hvart hon egentligen styrde sina steg. Herr Kurck hade länge suttit kvar på denna plats. Omsider lyftade han upp sitt hufvud och blickade förströdt omkring sig. Han stirrade hemskt en stund och därpå begynte han häjdlöst ila åstad, liksom förföljd af något. Så fortsatte han genom buskar och snår, öfver tufvor och stenar, tils han kom fram till Laukko. Morgonsolen grydde redan längst borta vid synranden, då han uppnådde hemmet. Han stannade ett ögonblick på gårdsplanen. Han syntes begrunda något. Därpå trädde han till ett af knektstugans fönster och bultade på. En yrvaken knekt rusade snart ut på gården. Jag vill träffa fogden, mumlade han knappast hörbart. Den tilltalade försvann inom husets väggar och kort därpå stod den eftersporde inför sin husbonde. Låt spänna för; min plikt kallar mig. Fogden såg litet tvekande på sin herre. Hvart skulle det väl bära af så här burdus tidigt på morgonkvisten. Men han efterkom befallningen och snart stod spännet med sina frustande hästar färdigt på gården. Fogdens förvåning ökades ännu mera, då hans herre oförtöfvadt satte sig upp i åkdonet utan att afvakta körsvennens ankomst. Men herr Klas, som varseblef hans frågande min, förklarade, att han nu ville sköta om sig själf. Och den förbluffade tjänaren hann ej göra en invändning, innan det redan bar af. Det gick med svindlande fart utför allen, därpå fortsattes den vilda färden längs en sidoväg, som slutade vid en hög klippa, Päireniemi, hvilken stupade brant ned i den nära Laukko belägna insjöns böljor. Om Klas Kurck nu också velat det hade det varit en ren omöjlighet att häjda de eldiga hästarnes raseri; men han syntes ej häller önska detta, utan sporrade i stället deras ifver. Och målet närmade sig med blixtens hastighet. Nu nådde de randen af klippan, ett utrop af fasa och hästar och alt störtade ned i den våta grafven. En kort kamp, och vågorna slöto sig med ett tungt svall öfver sina offer.
Ty då de hafva något att skaffa, komma de till mig, att jag skall döma emellan hvar och en och hans nästa; och visa dem Guds rätt, och hans lag. Hans svär sade till honom: Det är icke godt som du gör. Du gör ovisliga; så ock folket, som med dig är. Detta ärendet är dig för svårt, du kan icke uträtta det allena. Men hör mina röst; jag vill gifva dig råd, och Gud skall vara med dig. Sköt du folket inför Gud, och framsätt ärenden för Gudi; Och förse dem med rätt och lag, att du visar dem den väg, der de uti vandra skola, och de gerningar, som de göra skola. Men sök dig upp ibland allt folket redeliga män, de som frukta Gud, sannfärdiga, och de som hata girighetena; dem sätt öfver dem, somliga öfver tusende, öfver hundrade, öfver femtio, och öfver tio; De som alltid måga döma folket; men när någon svår sak är, att de må hafva henne inför dig, och de åtskilja alla de ringa saker; så varder det dig lättare, och de dragat med dig. Om du det gör, kan du bestå hvad Gud dig bjuder; och allt detta folket kan gå hem till sitt igen med frid. Mose hörde sins svärs röst, och gjorde allt, såsom han sade honom; Och utvalde redeliga män utaf hela Israel, och gjorde dem till höfdingar öfver folket; somliga öfver tusende, öfver hundrade, öfver femtio, och öfver tio; Att de alltid skulle döma folket; men hvad svåra saker voro, dem sköto de till Mose; och de ringa saker dömde de. Och så lät Mose sin svär fara hem i sitt land igen. Uti tredje månadenom, sedan Israels barn utgångne voro utur Egypti land, kommo de på denna dagen in uti den öknen Sinai; Förty de voro utdragne ifrå Rephidim, och ville in uti den öknen Sinai, och lägrade sig der i öknene, tvärtemot berget. Och Mose steg upp till Gud. Och Herren ropade till honom af bergena, och sade: Detta skall du säga till Jacobs hus, och förkunna Israels barnom: I hafven sett hvad jag hafver gjort de Egyptier; och huru jag hafver burit eder på örnavingar, och tagit eder till mig.
Derefter a /iuÄlons-dagen Nusthallarne ägde, at kjelfwe eller genom Fullmagcige ^uÄioncn bewista samt med k,LV6r-mteuren uprälta LontrE, hwars rigtighet borde bestyrkas af Landshöfdingen, och deri utsättas ffulle tid, orr och ställe, hwarest l-eve. rsiUsen z66 Den 8 Mars. rantsen borde sse; sedan densamma derefter skulle för sig ga, borde Rusthallarne a^a ostridig ratt, at i i2 timar hastarne öfwerse och deras felfrihet gransta, hwarefcer de utaf en af Konungen tilförordnad Mönsterherre ssulle mönstras; wid hwitker tilfälle Rusthallarne agde, ar ril det derwid hällande brotoLvil göra alla de Anmärkningar, hwartil de sig befogade funno; derefter siuteligen hwarje Rusthållare skulle aga, at för sig uttaga en af de Lppl uberade hastarne, eller desamma genom lottning Rusthallarne emellan fördelas;" warandes det för öfrigt äfwen söreflagit, huru och i hwad ordning betalningen härföre borde ril Ueversnteuren erläggas m. m. Utskottet har wid anstald granskning öfwer hwad salunda blifwir förestagit lil afhjelpande af de olägenheter som möta Rusthållare wid nya Hästars anskaffande samt nödig säkerhets winnande i afseende pa deras felfrihet, icke allenast funnit detsamma för Rusthallarne medföra mindre säkerhet än hirnls, uran äfwen i sjelfwa möfningen wara oanwändbarc, samt jemwäl troligen för sjelfwe Rusthallarne förorsaka dyra priser a hästarne, dä en l-c-vLi-LM-ur Ut! sina priser säkert äfwen beräknar rese-kostnader m. m.
Innan jag går att upgifva sättet huru denna vinst bör, efter mitt förmenande, förmånligast till Bankens tryggande framdeles användas, torde vara nödigt att framställa f) en kort öfversigt af Svenska myntväsendets historia från kopparmyntets införande till dess afskaffande år 1776, 2) att i minnet återkalla huru de kapitaler upkommit, från hvilka denna vinst härflyter. Öfversigt af Sveriges myntväsende under kopparmynttiden från 1623 lill 1776. Ar 1625 antogs koppar i stället för silfver till grund för Bikels mynt. Myntplakatet af den 9 Januari samma år stadgade att 1 skeppund koppar (320 skålpund) skulle utmyntas till 100 R:dr specie, eller 150 daler, hvarigenom 1 daler, som räknades lika med 2/3 R:dr specie, innehöll 22/ls skålpund koppar. Men som 1 skeppund koppar i handeln då icke gällde mer än 53Vg R:dr specie och 1 R:dr specie således svarade mot 6 skålpund koppar, så hade dalem bordt innehålla 4 skålpund koppar. Sålunda upstod genast vid kopparmyntets införande ett under - Den 2 November. 73 haltigt mynt i landet nemligen dalem, som hade bordt innehålla 4 skålpund koppar, men i sjelfva verket icke innehöll mer än 22/I5 skålpund. Detta rättades genom 1633 års myntplakat, som bestämde, att 1 R:dr specie skulle vara lika med I */2 daler silfvermynt och 3 daler kopparmynt. Således 1 R:dr specie Detta var den förslå mynlrealisationen, hvarigenom det kurserande myntet förlorade hälften af sitt värde och skillnad upstod mellan daler silfvermynt, som innehöll 4 skålpund koppar, och daler kopparmynt, som innehöll blott 2 skålpund koppar, men denna koppardaler indelades likväl i 4 mark, likasom silfvermyntdalern. Koppardalen^ 4 marker voro således blott räknade icke verklige skålpund koppar.
Ständers Stats - Utikotts Betänkande, avgående de Löneförhöjningar , hvilka, vid 131 c års Riksdag, blifvit beviljade tjenstgörande Embetsoch Tjenstemän samt Vakt - Betjente vid Riksgälds - Contoir et. t-J(i till Stats - Utskottet afgifvit Memorial den 6 dennes hafva Herrar Fulimägtlge i RiksgäldsContoiret andragit, huruledes Rikets Höglofh Ständer vid 1815 ars Riksdag behagade bifalla att den för tjenstgörande EmbetS' och Tjenstemän samt Vakt • Betjente vid berörde Contoir faststälde Aflönings - Stat skulle i afseende till myntets fallne värde och derifrån härrörande dyrhet på alla förnödenhets - varor, ifrån 1816 års början och framgent till nästa Riksdag få Utgå med Femtio procents förhöjning: men då myntvärdet sedan år 1815 aldeles icke förbättrat sig och samma, om icke större dyrhet på förnödenhets-varor ännu fortfar, hafva Herrar Fulimägtlge ansett sig böra hemställa, att samma förhöjning, sota vid 1815 års Riksdag för Riksgälds-Contoiret beviljades, än ytterligare Stats-Uiskotuts Beiänkanderil 1603' måtte få äga ruin, så länge sorn den Bankens Tjenstemän Förunnade enahanda förmån fortfar. Vid öfvervägande af hvad Herrar FullInägtige sålunda hemställt, har Stats-Utsköttet funnit fullkomlig anledning tillstyrka, att dera uppgäld af Femtio procent å Lönerne vid Riksgälds-Contoiret, srtiri vid 1815 års Urtima Riksdag beviljades, må beräknas och utgå, så länge enahanda förhöjning å Uönerne vid Banko-Verket kammer att äga rum; hvilket Rjkets Höglod. Ständers närmare ömpröfvande vördsamligen itrulerställés. Riksens Högloft.
R:dr, hvaremot de till aflönande af portvakt eller gårdsdräng på stat upptagne 400 R:dr synas kunna minskas med 50 R:dr, och återstående 350 Rulr lämpligen uppföras under rubriken diverse utgifter, deribland någon kostnad för målskjutning icke skulle komma att ingå, enär, enligt komiterades förslag, undervisning deruti icke bör vid Institutet lemnäs. Härutöfver anser likväl Kongl. Maj:t., i likhet med hvad under nästföregående statsregleringsperiod egt rum, ett belopp af 2,000 R:dr böra anvisas till stipendier för Institutets civile elever, med rättighet för Kongl. Majit att, beträffande sättet för fördelningen af dessa medel, utfärda de närmare föreskrifter, som blifva af nöden. Sammanräknade beloppet af de årliga anslag, som Kongl, Majit för Gymnastiska Central-Institutet äskar, är alltså Ridr 31,400: — eller utöfver nuvarande beloppet » 12,000: — en Summa af Rulr 19,400: — Då den utvidgade verksamhet, som af Central-Institutet hädanefter skulle komma att fordras, efter hvad komiterade ådagalagt, icke står tillsammans med begagnandet af de i flera hänseenden inskränkta lokaler, som för närvarande äro till dess begagnande upplåtne, vill Kongl. Ma:jt, sorn, enligt den af ÖfverIntendents-embetet lemnade utredning, finner behofvet i detta hänseende kunna afhjelpas genom nyoch ombyggnader på Institutets nu innehafvande tomt, föreslå Rikets Ständer, att till verkställande deraf anslå det belopp af 167,178 Rulr 84 öre, hvartill kostnaden blifvit af nämnda Embete uppskattad. De till detta ärende hörande handlingar skola hållas Rikets Ständers vederbörande Utskott tillhanda, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan, CARL. C. J. Thyselius. 40 Kongl. SlajUs Nåd.
Att man i utlandet visar lifligt intresse för denna hittills hos oss alltför mycket förbisedda fråga, därom vittnar bl. a. den gåfva af två millioner francs, som en dam af den franska högre societeten nyligen skänkt till » afsigkomna damer ur societeten ». I Danmark, Italien m. fl. länder har nämda klass äfven stora rika fonder, från hvilka den drager årligt underhåll till afvärjande ' af nöd och allt för stora umbäranden. Fältet för kvinnans verksamhet har blifvit allt mera utvidgadt. Hon är ej längre med 1897 sitt arbete hänvisad till sin af ålder utstakade » inskränkta » sfär, utan äger tvärtom den dag, som i dag är, att gå in på områ- den, förr uteslutande förbehållna mannen. Det är hennes obetingeliga rätt att så göra, ty på platser af sistnämnda slag har hon i de allra flesta fall visat sig plikttrogen, nitisk och dugande, på hvilken bana hon än blifvit inkastad. » Inkastad » — ordet är betecknande, Där det gäller kvinnans arbetsområden. Sorgfälligt och med eftertanke, i samråd med målsmän och anhöriga, väljer ynglingen sin lefnadsbana, det yrke, som kan intressera honom eller drifva honom framåt. De kvinnor torde däremot vara lätt räknade, som vid studiernas väljande och bedrifvande haft som slutmål att kunna erhålla en plats, passande för anlag, håg och krafter. Ett fåtal af dem har skattat sig lyckligt, när de ha svingat sig upp till » ordinarie platser » med härlig utsikt att på gamla dagar erhålla pension. De sitta trygge vid telegraf, postverk, bank etc. De » extra », som, hvar och en på sitt område, följa dem i spåren, afvakta i en tallös skara, det turen att rycka upp till ordinarie omsider skall nå dem. De » vänta » — de liksom alla de tusen och åter tusen af kvinnor vänta, hvilka lagt in o m ansökan o m en plats, där hundra andra äro deras medsökande. Den varmhjärtade skalden Pontus Wikner säger i något af sina arbeten, att » kvinnans lif är kärlek » — må man ej därtill kunna tillägga: och väntan! O, denna tiden och intresset dödande väntan, denna viljan och företagsamheten försåtligt snärjande väntan!
Af denna tabell inhemtas, att folkmängden under perioden ökats å landsbygden enligt husförhörslängderne med 12,094 personer och enligt mantalslängderne med 10,907 personer samt i städ erne Enligt husförhörsEnligt mantalslängderne. längderne. Tab. Litt. b. Särskild redogörelse öfver folkmängden fögderivis bifogas enligt tabellen Litt. B å motstående sida. Orsakerne till folkmängdens å landsbygden tilltagande synes hufvudsakligast hafva varit jordbrukets utvidgning i förening med en vidt drifven hemmansklyfning och jordafsöndring och deraf sig härledande giftermålens större talrikhet. Utflyttningar till andra länder, särdeles Amerika och Danmark, förekommo visserligen under periodens första år, men icke till sådan betydenhet, att märkbar förändring i folknumerären sig deraf företedde, och dessutom kan antagas, att största delen af de till Danmark utflyttade innan periodens slut till riket återvändo o Ar 1857 härjade cholera -farsoten i Christianstad, Cimbrishamn och i en del socknar deromkring. Mortaliteten i Christianstad var stor, i thy att i farsoten bortrycktes nära 600 personer, men i Cimbrishamn och pä landet var förhållandet icke i sådan grad sorgligt. 1 Cimbrishamn dogo nemligen 24 personer och i socknarne på landet ett i förhållande till befolkningens antal vida ringare antal. För öfrigt hafva sig icke företett några i ögonen fallande egendomligheter för länet i afseende på giftermålens talrikhet, nativitetsoch mortalitets-förhållanden; och i afseende på vissa lyten är icke annat att anmärka, än att vid sjökusten och synnerligast vid en del fiskelägen å östra kusten förekomma flera blinda än annorstädes. Särskilda administrativa förfoganden för innevånarne som tala främmande språk hafva icke erfordrats, och ehuru schismatiska rörelser, särdeles i baptistisk rigtning, förekommit, hafva de icke föranledt till bildandet af särskilda församlingar. I anseende till stegradt pris å byggnadsvirke har allt mer och mer kommit" i bruk användande af tegel till byggnader, såväl boningssom ladugårdshus; också begagnas gjuthus af kalk och sand.
N:o 184, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående efter gift till förmån för Misterhults sockens fattigvård af kronans rätt till dana-arf efter Lena Hansdotter i Sundsholm; N:o 185, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående betäckande af de kostnader, sorn för skatteförenklingens och det nya jordeboks-verkets fortgång erfordras; N:o 187, angående dels tillägg till förut meddelade stadganden i afseende på utdelningen af de tryckta riksdagshandlingarne. dels förhöjning af arfvodet för dermed förenade bestyr; N.-o 188, angående särskilda arlvodens beviljande för verkställigheten af Riksdagskostnadernas betalning samt granskningen af de å dessa kostnader afgifna räkningar och reqvisitioner; N:o 189, i anledning af väckt fråga om medels anvisande till inköp eller expropriation af fasta egendomen N:o 1 på Riddarholmen; N:o 190, i anledning af väckt fråga om bestämmande af större areal för gärde-mantalet inom Bodums pastorat af Wester-Norrlands län; samt N:o 191, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, i fråga om eftergift af det f. d. Landshöfdingen i Götheborgs och Röhus län, General-majoren Gillis Edenhjelm ådömda ersältnings-ansvar för Kronans förlust till följd af Länsbokhållaren Casper Langlets bedrägliga förhållande. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottels den 19 dennes på bordet lagda Memorial N:o 186, angående kostnaderna för tryckningen af Riks-ståndens protokoller vid nuvarande Riksdag, jemte dertill hörande bihang, biföll Ridderskapet och Ådeln hvad Utskottet under N:ris 1, 2 och 5 tillstyrkt och hemställt samt lades detta Memorial i öfrigt till handlingarne. Från Högv. Presle-Ständel. S. D.
Möker »ägon annan krosförwandt att i Landet äga jord och ägen« dom, bör honom äfwcn tillämS att wäija tili Riksdags - Fullmägtige. äöe^r kerzenscbijöti, kl. s. anförde'till Protokollet följande: 18 § uti Riksdags - Ordningen förcikrifwer Riksdagsmans älder och Msäiliga hinder alt i sädan egenskap kfwe-wara ett Riksmöte. Constitu» tionS -Utskottet har förcsiagit en älder af 25 är för Riksdagsmäns antagande, och detta stadgande hwilket endast (ingär Adelsmän, Borgare och Bönder, helst förmän att räknas till Preste - Ständet ej förr än med uponäende af samma älder widtagcr, och mera djrect rörer Adelsmän hwilka ännu äga en medfödd rätt att bcltaga i Riksdags. öswcrläggnlngarne, tyckes i min tanka täla nägon jemkning.
Angående åter Vadskillingars belopp, instämmer jag fullkomligen med Utskottet; men i förenämnde tvänne omständigheter anhåller jag att Betänkandet måtte återremitteras. 3^4 Den 15 Juni. e. m. Uppå af Herr Grefven och Landt Marskalken framställd fråga om Ridderskapet och Adeln ansåge de gjorda anmärkningarna vid Utskot. tets Betänkande fordra dess återförvisande; svarades Nej, biandadt med några Ja; och då Herr Landt Mar skalk en derefter proponerade bifall till Betänkandet, blef detsamma af Ridderskapet och Adeln anlaget. Föredrogos å nyo och biföllos följande, sedan den 8 dennes på bordet hvilande, Be tänkanden, nemligen : Ilo Från Lagutskottet, af den 27 sistlidne Maj, i anledning af väskt fråga att Frälserentor må anses för lös egendom. 2:0 Från Lagutskottet, af den 12 sistlidne Maj, i anledning af Doctor Wtjkmans motion om praescriptions-tid för redovisning af allmänna medel. 3:0 Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet , af den 6 Juni, angående en Marknads hållande i Särna Kyrkoby. 4:0 Från Allmänna Besvärs - och QeconomieUtskottet, af den 6 dennes, om upphäfvande af en Herrar Landshöfdingar år ig 11 gifven befallning att insända vissa rapporter till StatsMinistern för Utrikes Ärenderna. £10 Från Allmänna Besvärs-; och Qfconoinie» Olly ' l 365 Utskottet, af den 6 Juni, rörande förvaltningen af V/isby Hospitals intrader. Föredrogs å nyo och bifölls Riddarhus. Utskottets, sedan den 8 dennes på bordet hvilande, Utlåtande, af den 24 Maj, öfver den af Herr Pålman väckta fråga om orsaken hvarföre döttrar till personer, hvilka efter 1809 blifvit med Adligt Stånd benådade, o. aktadt Ridderskapets och Adelns deröfver fattade beslut, icke blifvit upptagna till delaktighet af Adliga Jungfru-Stifts-Inrättningen.