Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De ock skola fullgöra, samma skyldigheter, hvad familjens underhåll angår, som hvarje annan familjefader vidkommer. Det enda nationen härvid har att tillse är, att omförmälde höga personers eget underhåll är så rikeligen tilltaget, att en dylik skyldighet utan ringaste egen afsaknad af dem kan upfyllas». 1 följd af denna princip föreslår Frih. Cederström den rättelse, »att det under rubriken HofStatsanslagen till DD. KK: FIH. Arffurstarne anvisade belopp, 20,000 R:dr b:ko, måtte på Deras Höge Faders, H. M:t Konungens, personela anslag blifva öfverförde 1 slutet af denna motion tillägger Frih. Cederström: »Jag har dock ingenting att invända emot att förökning kommer att ega rum, så framt en dylik anses nödig och af omständigheterna påkallad, dock att denna kommer att ske i öfver ensstämmelse med ofvan anförda principer.» Af dessa Frih. Cederströms principer följer: att om en summa, i anseende till II. K. H. Hertigens af Östergöthland förestående förmälning anslås, skall den äfven upföras på H. M. Konungens personela anslag. Denna af Frih. Cederström uttalade princip är, efter min öfvertygelse, oriktig och saknar all rättsgrund• Rättsgrund måste följas, om det är Furste eller Stat-torpare■ Rättigheter och skyldigheter måste stå i förhållande till hvarandra. Då Konungens makt är inskränkt och bestämd genom en konstitution, och Konungen derigenom icke lemnäs samma rätt till Sina Barn, som hvar och en annan familjefaders — kan Konungen då till alla delar hafva en familjefaders 304 Den 22 November. skyldigheter? Reg.F:s 45 § lyder: Hvarken Svea Ilikes Kronprins och Arffurste eller Prinsar af det Konungsliga Huset hafva något LilGeding eller civilt embete; dock kunna, efter gammalt bruk, Titlar af Hertigdömen och Furstendömen dem tilläggas, utan rättighet till de landskap, hvilkas namn de bära.
Borgare-Ståndet har på skäl, som här ofvan vid § 35 blifvit omförmäldt, ogillat det af Ridderskapet och Adeln beslutade samt af Utskottet i Utlåtandet N:o 5 tillstyrkta tillägg i första momentet af § 70 i författnings-förslaget; men då Presteoch Bonde-Stånden detsamma godkänt, lärer Borgare-Ståndets skiljaktiga mening böra förfalla. Stockholm den 24 Juli 1857. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Becilia-, Lagsamt Allm. Best. och Ekon.-Utskotlets Utlåtande M 7. 1 N:o 7. Ank. till Exp.-Utek. ii 5 Aug. 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, t anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-slåndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet JVJ 4, innefattande Utskottets yttranden öfver väckta motioner om förändringar i Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående vilkor en för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Af till Utskottet ankomne protokolls-utdrag för den \ 7 och \ 8 sistlidne Juni har Utskottet inhemtat, att Riks-stånden, vid pröfningen af omförmälda Betankande, med dervid fogadt förslag till förändrade stadganden i åtskilliga §§ uti gällande förordning, angående vilkoren för försäljning af bränvin m. m., återremitterat vissa delar deraf samt i andra punkter fattat sins emellan skiljaktiga och från Utskottets förslag afvikande beslut; och går Utskottet nu att deröfver afgifva yttranden. § *• Borgareståndet har, med ogillande af Utskottets hemställan, att en utaf Herr F. A. Rinman väckt motion om förändring i denna § måtte lemnäs utan afseende, beslutat att nedsätta minimi-beloppet för minuthandel med bränvin till { kanna; men då öfriga Riks-stånden gillat Utskottets yttrande, lärer Borgare-ståndets skiljaktiga åsigt böra förfalla.
Kungörelsen den 29 September 1853 blifvit medgifvet, att lärare och lärarinnor, som ej genomgått seminarier, få i vissa fal! vid folkskolor anställas, behofvet af dylika seminarier nu mera vore mindre än tillförene. I strid häremot har blifvit andragel: att det inom olika stift funnes olika förhållanden i afseende på språk, seder och bildning samt jemväl understundom i kvrkligt hänseende, och att, då en folkskole-lärare ej ulan olägenhet kunde vara i okunnighet om dylika förhållanden, hvarje stift följaktligen borde hafva sin särskilda bildningsanstalt lör dessa lärare; att den ifrågaställa indragningen åtminstone ej för närvarande borde ega rum, dels emedan antalet af seminarii-elever, 2G för hvarje seminarium, ännu vore allt för stort att medgifva någon minskning i antalet af lärare för dessa elever, dels ock derföre alt utaf barn, som äro i skol-åldern, ej allenast ett så stort antal undervisas i folkskolorne, att 75 barn belöpa sig på hvarje lärare, de oexaminerade deribland inberäknade, ulan ock ett betydligt antal finnes, som ej åtnjuter undervisning i allmän skola, hvadan skolväsendets fullständiga ordnande erfordrade en stor tillökning i antalet af lärare; och har slutligen uppmärksamheten blifvit fästad på den tillökning i resekostnader, som genom indragning af seminarier kan för skollärare-elever uppkomma. Då tre Riks-Stånd återremitterat Utlåtandet i den syftning, att en indragning af skollärare-seminarier borde ega rum, under det flera olika sätt att dervid gå tillväga blifvit uppgifna, anser sig Utskottet böra i nämnde syftning meddela förslag. Innan detta framställes, torde Utskottet, i anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda mot den ifrågasatta indragningen, böra lemna några faktiska upplysningar. Beträffande den första anmärkningen, som grundas på de i afseende på språk, seder och kyrkliga förhållanden förhandenvarande olikheter emellan särskilda stift, anser sig Utskottet böra upplysa, all, enligt Folkskole-Stadgans 6 §., ansökningsrätten till folkskole-lärare-tjensler är fri öfver hela riket.
Rikets sednast församlade Ständers Revisorer under granskning n af de till fångvården hörande räkenskaper skola erfarit olägenheten deraf, att vid en del af dessa saknats sådane handlingar, hvilka lemnade fullständig upplysning rörande anskaffningen medelst uppköp å offentlig auktion af fångvårds-förnödenheter; hvadan Revisorerne, hvilka förmodat, att den föregående framställningen i ämnet, med afseende å hvad Fångvårds-styrelsen derom yttrat, ej kommit att leda till någon åtgärd, funnit sig böra hemställa, att åtminstone de kontrakt, sorn för sådant ändamål af Fångvårds-styrelsen eller å dess vägnar med vederbörande afslutas, mätte antingen i original eller afskrift räkenskapen biläggas. Med anledning af hvad sålunda af Revisorerne blifvit framstäldt har Styrelsen uti cirkulär denna dag erinrat vederbörande att, då förnödenheter för fångvården å auktion uppköpas, sådan handling, som innefattar det aftal eller beslut, hvarigenom förnödenheternas pris blifvit bestämda, alltid bör, till verificerande af utgiften, i original eller bestyrkt afskrift vid räkenskapen fogas; hvilket Styrelsen, till följd af den nådiga remissen, skolat härmedelst i underdånighet anmäla. Remisshandlingarne återställas i underdånighet; och Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts’ underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, W. STRÅLE. R. TII. CEDERSCHIÖLD. VICTOR LJUNGSTEDT. Stockholm den 20 December 1861. L. A. F. Lindencrona. — 316 — Stuteri-öfverstyrelsens underdåniga utlåtande öfver 2:ne i 1861 års revisionsberättelse förekommande anmärkningar vid granskningen af Strömsholms stuteris räkenskaper. Storm äktigste, Aller 11 ådigste Konung!
Majrt ingifven skrift, hafva Arméens sisth år församlade Fullmagtige, med anmälan, hurusom Armeens Pensions-Cassas delegare, utan något Statsbidrag, förbundit sig till amortering af accorden inom Armeen, uti hvilkas tillkomst de nu tjenande lika litet hade del, sora de af accordens försvinnande kunde njuta någon egentlig förmon oell huruledes denna, för Armeens OiFicerare kännbara uppoffring, hufvudsakligen afseende efterkommandes, som ville säga det allmännas, fördel, syntes förtjent af deltagande från Statens sida, i underdånighet anhållit, att Nådig framställning till Rikets Ständer måtte göras om beviljande åt Directionen öfver Armeens Pensions-Cassa af ett crediliv å Rikets Ständers Bank, stort Trehundra Tusen (3oo,ooo} Riksdaler, att, emot af Rikets Ständer bestämmande säkerhet och för lägsta ränta, som medgifvas kan, begagnas, i den händelse bemälde Direction funne anledning utgifva Obligationer med så låg ränta, att crediten skulle fördra ett slikt understöd; och vill Kongl. Majit, med förordande af Arméens Fullmägliges anhållan om rättighet för Directionen öfver Arméens Pensions-Cassa att, i ofvan uppgifna fall, emot ställande vederbörlig säkerhet och erläggande af den ränta, Rikets Ständer kunna finna lämpligt bestämma, åtnjuta förrberörde credit-rätt i Rikets Ständers Bank, samma anhållan härmedelst till Rikets Ständers ompröfning öfverlemna.”
Då hörde hon någon säga: » Ja, skål då, Acke, och lycka till med ännu några femmastare! Du spelar förresten som en torsk! Att bli kassa på omköp! Du skulle ha trumfat ut oss, så hade du gått hem. » » Det blir dyrt det här, » hördes nu en stämma, som Kerstin igenkände som Axels, ehuru den var hes och skränande. Kerstin häpnade. Hon mindes ju alltid hans smekande, melodiska tonfall. » Och du har ondt om mynt, hva? » skrattade en annan. » Nå, du kan väl få ifrån tösen din. Herre Gud, den som ändå varit så klok och skaffat sig ett sådant där litet älskande kassaskrin. Jag försökte en gång med en restauratris på en ångbåt, men det gick bara till en tid. » » Och så blef det uppdagadt ja! » skrattade Axel. » Jojo, det kan gå så, men. » » Dä har du alltid prostmamsellen i efterhand, menar du. Passa dig att inte komma i mellanhand. Då kan du lätt bli surcouperad! Nej, skål för Ackes skolmamsell, gubbar! » » Ja, skål för henne. Nå, dricker du inte, Acke! » » A, håll mun på er. » » Hva? Har du bondånger? Du har väl skrifvit ihop en litania till henne igen? Fy katten, det är i alla fall föraktligt. » » Nej, hör ni, » skrek en annan, » kom inte med några tråkigheter. Låt Acke sköta sina affärer, som han vill. Han vet väl, hvad tösen tål. » » Men, tänk om hon skulle komma och öfverraska dig, Acke! » » Du är tokig. Kupera nu, så spela vi vidare. » Kerstin stod som förstenad. Hon kände det, som om bröstet vi ' le sprängas, hon kunde icke röra sig ur stället. Åh, var detta möjligt? Drömde hon icke någon ryslig dröm! Jo, hon var ej vid sina sinnen. Nej, nej, det var icke verklighet allt detta! Hon hörde någon resa sig därinne och närma sig dörren. Hon flydde! Ut på den mörka gatan! Hon ville bort från denna trakt. Men hon kände benen svikta under sig. hon måste sätta sig på ett trappputsprång. Och så brusto tårarne fram.
Med ett barns glädje skådade han sina händers verk, då han fått en dosa färdig, en knyppelpinne, en käppknapp, eller någon annan småsak, hvilka sedermera, såsom kungliga hågkomster, utdelades och tillvaratogos, erinrande ännu i dag flera bland de slägter, som krypa för huset Bernadotte, att de förut råkat i hänryckning öfver det obetydligaste nådetecken af huset Holstein-Gottorp. Äfven en annan anmärkning finner här sin plats. Menlösheten af konungarnes enskilda sysselsättningar båtar föga, om deras offentliga lif är en tummelplats för ränkfulla personers inflytande. Svarfvaren Adolf Fredrik, låssmeden Ludvig XVI och lacktillverkaren Frans II hafva, i all sin fromhet och välmening, färgat otaliga schavotter med blod och proppat statsfängelserna med suckande offers jemmer och förbannelser. En dag, då konungen återkom från Rådet, var hans utseende så betryckt, så förstördt, att drottningen, som, oaktadt all sin stelhet, likväl höll rätt hjertligt af sin gemål, blef nästan mera ängslig för hans helsotilllstånd, än för de ledsamma underrättelser, hon ej betviflade att han medförde från senaten. Hennes första tanka, att efterskicka läkaren Rosén, möttes dock af konungens förklaring, att sådant ej behöfdes. Han vore blott besvärad af en åkommen trötthet, som snart skulle försvinna, då han hunnit återhemta sig. Det samtal mellan fyra ögon, hvilket härpå följde, spridde tillräckligt ljus öfver anledningen till konungens oro. – »Hvad jag alltid befarat, hvad jag ofta för dig upprepat, min älskade Ulrika! – yttrade konungen, med bruten röst – din stolthet och dina hotelser mot Råd och ständer hafva bragt desse till det yttersta. I dag är ett steg vidtaget, hvartill jag nödgats samtycka, emedan det i alla fall gått i fullbordan mig förutan, ett steg, lika påkostande för mitt hjerta, som till sina följder törhända äfventyrligt för vår personliga säkerhet « – »Utan omsvep! hvad har händt?« – inföll drottningen med brinnande otålighet. – »Sverige har förklarat Preussen krig.«
M:ts Nåd. förordnande har sedermera, efter det anmäldt blifvit, att bland ofvanberörde Fabriksredskap de 3:ne Kamulls-Spinnstolarne med dertill hörande föiberedningsmachiner voro fullkomligen färdige och härstädes uppställde, K. Com.Colt. gått i författning om samma machiners försäljning på öppen Auction, hvarvid högsta anbudet, som efter af K. Coll. gjord underd. anmälan, blifvit af K. M:t i Nåder antagit, uppgått till 8,o5o R:dr. Beträffande åter ofvannämnde Väfnadsmachin, har väl densamma icke blifvit försåld under den tid, som utgör föremål för Utskottets granskning; men Utskottet har likväl vunnit den upplysning, att för samma machin blifvit vid derå i början af sistlidet år verkställd auction hetaldt 200 R:dr B:c®. Af den utaf deputerade sedermera ingifne och af K. M:t gillade redovisning för de 2i8 StatsUtskottets af dem uppburne förskott till uppköp och hitförskaffande af ifrågavarande machiner, är upplyst att de 3:ne Kamullsspånadsmachinerne kostat i inköp R:dr 8,348." 46. — Transport, complettering och uppställning 2,716: 4- — Till Mekanisten Pigny och dess hustru 2,742:2g. 11 samt den Mekaniska Väfstolen uti inköp 253:29. 6. Och som, enligt hvad ofvan är omförmäldt, desse Fabriksredskap blifvit å auction försålde till sammanräknade 8,25o: — —. utgör förlusten derå R:dr 5,992:44- 3. Då nu härtill lägges den förlust som ManufacturDiscontFonden, enligt hvad Utskottet uti dess utlåtande öfver R.
Bränvinstillverkningen må emedlertid af kontrollören icke inställas, der han ej vill på eget ansvar inställandet påbjuda, hvarom han då bör skriftligt besked bränvinstillverkaren meddela. Låter kontrollören deremot bryta redskapens försegling och bränvinstillverkningen företagas, skall kontrollören, der han, till följd af hvad vid besigtningen anmärkt blifvit, anser ständig tillsyn af kontrollör vid bränvinstillverkningen nödig, antaga tjenlig person att tillsynen med honom vexelvis utöfva. Denna person erhåller af tillverkaren kost, husrum och aflöning, hvilken af öfverkontrollören bestämmes, dock icke öfver Tre B:dr 16 sk. för hvarje dag, intill dess att den föreskrifna rättelsen blifvit verkställd eller föreskriften derom ogillad. Öfver besigtningen föres protokoll, hvaraf utskrifvas tre exemplar. Dessa underteknas af kontrollören och bränvinstillverkaren. Ett exemplar insändes till Konungens Befallningshafvande, och tage kontrollören och bränvinstillverkaren till sig ett hvardera. Så ofta redskap i Större bränneri ombytes eller förändras, skall besigtning på lika sätt i bränneriet anställas, innan bränvins tillverkning eller destillering der företagas må. § 7- Finnes vid besigtning, som i 6 § föreskrifvits, bränneri vara lagligen inrättadt, må, när tiden för bränvinstillverkningen inne är, och sedan tillverkaren med behörigt qvitto styrkt, att afgiften derför blifvit erlagd, deu redskapen åsätta försegling brylas, sedan den blifvit af besigtnings-förrättaren undersökt. § 8. Varder kontrollör af sjukdom eller annat förfall hindrad, att å tid, som i 5 § bestämd är, sig vid bränneri infinna; gifve han det ofördröjligen tillkänna hos den embetsmyndighet, som honom antagit, och förordne embetsmyndigheten annan kontrollör att besigtningen verkställa och öfver bränneriet tillsyn hafva, intilldess alt den förre kontrollören dit anländer. 6 Särskilda Utskottets Memorial, Jtä 14. § 9-
Paars-upplagan, som är i qvartformat och tvåspaltig, tryckt med antiqua och försedd med en mängd färgtryckta vignetter, innehåller ett betydligt antal präktiga illustrationer, präglade af en innerlig uppfattning af den store författarens outtömliga munterhet och djerfva komik. För den, som vill ega ett verkligen förträffligt illustreradt Holbergsverk, utmärker sig äfven denne Peder Paars genom sitt billiga pris, trots den eleganta utstyrseln. Ett egendomligt och högst intressant praktverk af första rang äro de hos Hansen &amp; Weller utkomna » Holbergske figurer og Typer efter den danske Skueplads ’ Traditioner », hvilka f. n. utkomma i ny subskription och, i förhållande till det vackra utförandet, för billigt pris. Den danska nationalteaterns Hol-bergsframställare fruarna Phister, Hennings, Eokhardt, Hilmer, fröken .Nielsen, herrarne Olaf och Emil Poulsen, Schram, Kol' ling, Sternberg, Madsen, Nielsen, Meyer, f. Mantzius, Jerndorff, L. Petersen och Foss hafva låtit fotografera sig i kostym och dessa kostymtaflor hafva vidare fotoverats hos Schuster i Berlin och tryckts på kartong i folio. Arbetet är för det första en prydnad på salongsbordet, demäst af intresse med hänsyn till Holbergtraditionen i kostym på den danska scenen och sist men icke minst genom att bilda ett porträttgalleri af denna scens nuvarande Holbergframställare. Slutligen må omtalas den rad raska och trefliga taflor, som N. AViwel har utfört i det hos hofmusikhandeln i Köpenhamn utkomna arbetet » Holbergske Situationer i Billeder og Musik », till hvilket Fr. Rung har samlat musiken. Härmed få vi då stanna, i det ofvanstående förteckning öfver musikalier visar, att icke heller musiken ville vara utesluten, då det gälde att fira den store författarens minne. I det jag slutar denna lilla uppsats, vet jag sjelf mycket väl, att den kanske i allt för sammanträngd form angifver, hvad den efterholbergska tiden uträttat för och med den kAng hans namn grupperade literaturen.
Att Magistrat och KronoFogde ovillkorligen böra genast, vid Utslags emottagande till verkställighet, deröfver utan betalning afgifva bevis till Fordringsägare; samt att till ersättning för enskildta medel, som enligt Tjenstepligt uppbäras, men derefter förskingras, vederbörande skola närmast efter Staten, i fall af Allmänna medels förskingring, äga förmånsrätt till Uppbördsmans tillgångar framför andra Fordringsägare. Den 18 December. Till dessa Edra Förslag har Jag, sedan Högsta Domstolen blifvit hord, lemnat Nådigt bifall; hvarom Allmän Författning kommer att utfärdas; men då Eder uti samma skrifvelse intagne hemställan, att den borgen, Uppbördsman vid Tjenstens tillträdande skall ställa, bör gifva säkerhet för de enskildte medel, som i Tjensteväg uppbäras, närmast efter de allmänna medel, Uppbördsman om händer får, innefattar ett ämne, hvilket, såsom varande af Reglementarisk egenskap, icke kan bland Lagfrågor hänföras; vill Jag framdeles fatta Mitt beslut så väl derom, som hvad rörer det i berörde Eder skrifvelse äfven framställde Förslag, angående Statens skyldighet att ansvara för sådana medel, som uti Räntekammaren och Landt-Piäntcrierne af enskild la personer deponeras, Uti underdånig skrifvelse af den 39 sist!. November håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, förmält, att enär, enligt Lag, verkställighet äger runi å Kongl. Majrts Befallningshafvandes Utslag i Utmätningsmål, ej mindre i de fall, då Gäldenär uleblifvit med förklaring och tredskovis blir ålagd, att betala, än ock i alla frågor om qvarstad å Gäldenärs egendom, samt då fordringarne grunda sig på löpande förskrifningar; håfven J ansett, att en lika verkställighet jemväl borde meddelas då Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Utslag grunda sig på Gäldenärs ovillkorliga erkännande
Och tjena till förekommande af många olagligheter och befordran af deras beifran de; och hos Ffédervärda Bonde-Ståndet af Biksdags-Fullmäktigen Anders Danielsson från Elfsborgs Fän, sorn likaledes ansett, att det lidande, hvilket derigenom förorsakas, att Konungens Befallningshafvande, genom Utfärdande kungörelser både i OecOnomiske och Juridiske ämnen, stadga Vitén Utöfver det ansvar Allmänna Lagén och Författhingärne Utstaka, samt jemväl Vidtaga nya, icke alltid lämpliga och med allas rätt förenliga föreskrifter, skulle förekörnmas, genom det en skyndsammare rättelse deruti kunde vinnas, då Justitias-Cancellairen och Justitife-ömbUdstnättnen af berörde kungörelser snart erhölio del. Vid öfvervägande af hvad således blifvit Bihang tili Riks.St. Prat. tglj - r&ii~:di Sami. N:rC;,C6. 5*.i Lag-Ut slottets B et än kan deri. framstäldt, har Utskottet trott någon anledning för sig icke förekomma till förändrande af dess förut aflernnade Yttrande i hvad rörer frågorne att Konungens Befallningshafvande borde hos Justitis-Cancellairen och Justitias-Ombudsmannen tillkännagifva de af dem vidtagande anstalter till Länens innevånares hörande eller kallande till muntelige förhör, och angående innehållande af debiterade afgifters utmätning för gjorde jäf mot erläggandet deraf, likasom Utskottet icke eller ansett sig tillhöra att ingå uti granskning af de Författningar, hvilka stadga huru i sistberörde fall bör förfaras, helst en, sådan åtgärd, efter Utskottets tanka, egentligen skulle tillkomma Biksens Höglofl.
Sedan Riksens Ständer inhämtat närmare underrättelser om de kostnader, som af Stats-Werkets medel utgä till underhällande af Herr Landtmarstalkcns, Talemännens i Riks» Ständen samt Seereterarens hos Vonde»Ständet Tafflar, äfwensom till de sä kallade Ständens Klubbar, hofwa Riksens Ständer, till minnande af nägon minskning uti desse Stats-Werkets utgifter, ansett rättigheten till Laffels underhäll pä Stats-Werkets bekostnad böra wara lika, men Kke mera »vidsträckt för Bonde-Ständet än för de öfrige Riks-Ständen, sä att endast Herr LandtMarstal» ten och de trenne Talewännen mäga wid kommande Riksdagar upbära Taffelpenningar, hwilka ivid hwarje Riksdags början kunde efter dä warande omständigheter och gängse pris bestämmas till en wiss Summa i Mänaden för hwarje Taffel; äfwensom att, hivad KlubbarNe angär, den förtäring derstädes kan erfordras mä, ivid Riksmöten som hädanefter inträffa, af hwarje Ständs tillskott besörjas, pä sätt tillförene warit manligt och nu äfwenafPrestesamt Borgare-Ständen ster; anhällandes likwäl Riksens Stander i underdänighct oet nödige runi till en Klubb för hwarje Ständ särskildt inätte i nägot af Kronans hus i Räder utses. Hwad Riksens Ständer säledes i detta afseende funnit tjenligt, öfwerlemna Riksens Ständer härmed i underdänighet till Eder Kongl. Majus Nädiga pröfning och bifall Riksens Stander framhärda etc. Stormägtigste AllerNädigste Konung!
Inom hvarje fattigdistrict skall det vara fattigdirections rättighet att med sä väl bergsbruksidkare, som andra personer inom och utom districtet accordera om arbetsförtjenst för sådana arbetsföra personer, hvilka njuta fattigunderstöd eller äro utan laga försvar; hvarefter dessa personer äro skyldiga alt, för den accorderade betalningen, emottaga och förrätta det arbete, som dem af direclionen anvisas, så vidt de förra fortfarande vilja åtnjuta det understöd dem blifvit beviljadt, och de sednare, om de ej inom i4 dagar efter tillsägelse sjelfva förskaffat sig stadigvarande arbetsförtjenst. Af arbetspenningen skall, om så ske kan, ersättning först utgå till betalning af det meddelade understödet för fattighjon, men det öfriga lemnäs till arbetarens fria disposition, om han anses detsamma kunna förvalta; i annat fall insattes det i närmaste sparbank att användas af fattigdirection till ägarens behof. Äfvenså af fångarnas arbetspenning användes först hvad som åtgår lill deras lifsuppehälle och beklädnad. Blifver sedan något öfrigt, kan en ringa del deraf lemnäs åt dem, som visa ett ordentligt och nycktert upp - Den 19 Februari e. m. 243 förande. Det öfriga insattes i sparbanken till fri disposition, först då, när de ur fångenskapen blifvit lösgifna. Pä det att socknarne eller communerna, inom hvilka boningar för ofvannämnde personer blifva uppsatte, icke må betungas med dessa hushålls försörjande, i fall de icke redan förut tillhöra socknen, skall, i händelse af behof, staten härtill lemna vederbör, fattigdirectioner behöfligt understöd af dertill anslagna medel, att användas efter föreskrift. — Såväl näringsidkare, sorn jordbrukare, böra åtnjuta samma rättigheter med samma förbindelser, som ofvan för bergsbruksidkare föreskrift» äro. — För att med framgång kunna använda ett betydligare antal fångar, lösdrifvare och fattighjon vid jordbruket anser jag nödigt att: