Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I andra länder betalas också vida större entre'-afgifter, än härstädes; men bär har publiken i detta afseende blifvit bortskämd. Den sämsta platsen på femte raden ä KoiAjl. Operan i Paris kostar mera än den första härstädes, och priset på den första förhåller sig emot den härvarande, som io till 3. Jag har hört flere smärre anmärkningar;| men anhåller att få besvara allt på en gång i nästa plenum. >74 Den 22 Junii e. m. Friherre Sprengtporten: Så vida Friherre Boije vill, att jag skall medge contradiction i Utskottets Betänkande, måste han äfven sjelf medge den motsägelse, som ligger imellan den premiss han gillat, och det resultat han önskat komma till, och som åtminstone åsyftar ett privilegium exclusivum för Lyriska Scenen; hvilket icke eller står tillsammans med begreppet om fri täflan. För öfrigt må det vara Grefve Horn förbehållet att tro, det jag misstagit mig i frågan om 60 ; men jag tror det icke, och är öfvertygad, att Theatern bör anses som en sede-anstalt; utan att de offentliga tidsfördrifven derföre kunna betraktas under samma synpunkt, som uppfostringsanstalterna. Herr Hjerta: Jag anhåller endast i anledning af Herr Grefve De la Gardies yttrande att få nämna, att om det är sanning att Konungen betalar till Theatern 36,000 R:dr årligen, bör man likväl afdraga hvad HofCapeliet kostar Theatern. Det kostar ungefär 25,ooo R:dr, drager man dem ifrån 36,ooo R:dr, så återstå 11,000 R:dr. Jag lemnar derhän, om detta svarar emot Stora Logen och de ofri *3 platser, sorn af Konungen och Dess Hof begagnas. Herr Crusenstolpe: Man har anmärkt, att en Theater icke vore en fabrik. Deruti instämmer jag visserligen, men just derföre Den 21 Junii e. m. i75 borde man icke på sådana ställen undfägnas med fabriksvaror.
N:o 31, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m., som ock Hr von Hartmansdorffs, Aug., sistnämnde dag pä bordet lagda förslag till särskild und. skrifvelse i detta ämne från R. o. Ad. lill K. M. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Hr Gripenstedt har visat mitt yttrande på förmiddagen den smickrande utmärkelsen att upptaga någon del deraf lill särskild vederläggning. Den värde talaren har dervid yttrat, att jag på ett naivt sätt skulle vederlagt mig sjelf. Men som jag tror, alt delta Hr Gripenstedts omdöme grundade sig derpå, att han underlät att upptaga just sjelfva slutmeningen af mitt anförande, vågar jag vördsamt anhålla om några ögonblicks uppmärksamhet, för att söka ådagalägga oriktigheten af denna den värde talarens anmärkn. 1590 års privilegier hafva nemi. af mig blifvit anförde, emedan de bidraga att visa, det man ansåg Adelns arfs-angelägenlieter böra ordnas efter för hela Ståndet gemensamma grunder och icke, såsom för ofrälse personer, olika efter olika boningsort. De särskilda landskapslagarne, äfvensom landsoch stadslagen, voro allmänna lagar; och Adeln lydde ursprungligen alltid under landslagen, derföre att sjelfva adels-inslitutionen, sådan den då förefans, gjorde att Adeln alltid bodde på Den S Februari e. m. 211 landet. Della förhållande var då helt enkelt ett factum; men obesiune adelsmän uppkommo sedermera, de inflyttade till släderne, och hade således hort ärfvas efter stadslag. Sådant ägde likväl icke rum, utan ansågs Adeln, oberoende af den allmänna regeln, alt hvar och ensom bodde på landet sorterade under lands-, hvar och en som bodde i stad under stadslagen, alltid böra ärfvas efter landslag; och hvad som ursprungligen varit ett af förhållandernas egen natur uppkommet factum, öfvergick sålunda til! en adelig ståndsrättighet.
Preste-Slåndets och VällofL Borgare-Ståndets ofvanupptagne mening, finnér sig Utskottet, i saknad af allt utlåtande härutinnan från Ridd. och Adelns sida, föranlåtet först inbjuda, så väl Höglo fl. Ridderskapel och Adeln, sorn Hedervärda Bonde-Ståndet, alt sig förena med de sene Riks-Stånd, hvilka gemensamt förklarat bestämmandet af en myntenhet för hela landet vara ett ämne, hvilket må såsom önskningsmål hos Kongl. Majit af Rikets Ständer I u n der då n ig het anmälas. Men i händelse denna inbjudning icke antages hvarken af Ridderskapet och Adeln eller af Bonde-Ståndet, får Utskottet inbjuda Ridd. och Adeln, att med Hederv. Bonde-Ståndet sig förena uti det förklarande: att bestämmandet af en Mynt-enhet för hela landet är ett lagstiftnings-ämne, hvilket af båda Stats-magternes afgörande beror. Hvarefter, i händelse denna inbjudning antages, omröstning uti förstärkt Banco-Utskott kommer att anställas öfver följande proposition: Den, som anser att bestämmandet af en mynt-enhet för hela landet är ett ämne, hvilket må såsom önskningsmål hos Kongl. Majit af Rikets Ständer i underdånighet anmälas, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva förklarat, att bestämmandet af mynt-enheten är ett lagstiftnings-ämne, hvilket af båda Stats-magternas afgörande beror. Af Högv. Preste-Ståndet, Yällofl. Borgare-Ståndet och Hederv. BondeStåndet gemensamt är ock beslutadt: att blifvande myntenheten, svarande mot ia sk. Silfver-Specie och i räknevärde enahanda med en Riksdaler Riksgälds, eller fidelär af Bänco-Riksdalerir, eller 3 a sk.
Majit i underdånighet hemställt, att den för Bataljonsläkaren å stat anslagna lön, 400 R:dr, måtte, såsom alltför otillräcklig, förhöjas till 000 R:dr 32 sk., men Kongl. Maj.-t icke funnit för godt att denna hemställan i nåder bifalla; har bataljonsläkaretjensten måst fortfarande bestridas af t. f. Bataljonsläkare, hvarjemte Öfver-fältläkaren m. m. J. N. Jedeur, enligt af Kongl. Majit dertill lemnadt nådigt tillstånd, på anmodan af Befälhafvare!) några gånger i hvarje vecka, emot åtnjutande af arfvode efter författningarne, besökt stationens sjukhus och de utom detsamma till fri läkarevård berättigade sjuke samt tillika biträdt med sjukoch kassationsmönstringar å sjukhuset. Kostnaden för tjenstens bestridande på ofvanberörde sätt har uppgått, för år 1848, till 700 R:dr 13 sk., och för år 1849, till 800 R:dr 2 sk., deruti inberäknade reseoch traktamentspenningar åt de t. f. Bataljonsläkarne från deras hemvist till stationen och åter, samt alltså betydligt öfverstigit den för Bataljonsläkaren å stat anslagna lön. I anledning häraf oell då angeläget är, att en ordinarie läkare finnes vid stationen anställd, samt bataljonsläkaretjensten, i anseende till stationens afskiljda läge, icke lärer vara åtföljd af några betydligare extra inkomster, hemställa Revisorerne, att bataljonsläkarelönen må till så stort belopp förhöjas, att densamma kan bereda tjenstens innehafvare en åtminstone tarflig bergning. Lotsoch fy ringsverket. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammarrätten för begge åren granskade ulan anmärkning. De utvisa: »ebet. ' år ISIS. år 184». Baluns från föregående året: Uppbörd: Återburna dito 25: 50: Öfverskott å lotsoch båk-medlen — 19,995: 8. 11.
Beträffande åter motionärens yrkande om stadgande, att dc i Svartån, inom Säby socken befintliga, obegagnade vattenfall, böra för qvarnanläggningj upplåtas till den, som vill sig deraf begagna, derest egarne ej sjelfva vilja fallen till omförmälde ändamål använda; så, enär detta yrkande afser en inskränkning i eganderätten, som i fråga af så enskild beskaffenhet, som förevarande, ej torde böra, blifva föremål för lagstiftning, tillstyrka Utskotten, att Rikets Ständer icke må dermed taga befattning. Stockholm den 14 Mars 1851. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-VIskottens Betänkande, A:o 5. 9 N:o 6. Anb. till Exp.-Utsk. d. 14 Mars 1851, bl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, att hemmantaled måtte bestämmas såsom grund för skyldigheten att deltaga i skallgång.
])å häraf kan inträffa, att en Fullmägtig af hvarjehanda orsaker funne sig föranlåten att emot de öfriges bestridande, yrka remiss till Under-Styrelsen af ett mål, som fordrade skyndsam handläggning, samt derigenom, att dennes yrkande vore gällande, den fördel kunde gå förlorad, hvilken eljest möjligen varit af målets hastigare behandling att vinna, har Utskottet destomindre tvekat, att i punkten 8:0 föreslå borttagandet af den åt en Ledamot sålunda gifna rättighet, soln afgörandet utaf de mest vigtiga ärenden, inom Banco-Verket tillkommer Fullmägtiges pluralitet. Sedan Utskottet bifallit det uti Utlåtandet N:o 44 föreslagna förändrade sätt för beräkningen af sedelstock m. m., lärer 25 §, i hvad den angår halfårs-uppgifter och öfversigter, böra erhålla en så beskaffad ändring i redaetionen. som punkten Oro utvisar. ])å Fullmägtige redan vidtagit nödige åtgärder för förflyttning af Bankens redbarheter, i händelse behof deraf skulle göras, är medelst punkten 10:® en förändring af § 20 föreslagen. Punkten 1 l:o återfinnes i Utskottets Utlåtande N:o 40, hvilket af frenne Riks-Stånd är vordet gilladt och sålunda utgör ett Rikets Ständers beslut. Stockholm den 10 Maj 1845. Sik. till R. St. Ank. till Exp. Utsk. den 10 Maj, kl. 7 e. tu. Memoria,/, med förslag till dt shill i ge förändrade föreskrifter i 3 Artikeln af nu gällande Banco-Reglemente. Vid granskning af föreskri fler ne i ofvan berörde Artikel af BancyiReglementet, bar Utskottet ansett sig böra i följd af de förändrade förhållanden, sorn uppkommit af Rikets Ständers under innevarande Riksdag fattade beslut föreslå följande:
BeviIln.Utsk:t har vid detta tillfälle nemligen inskränkt sin hemställan derhän, att beskattningen ej skulle tillfalla Staten, utan endast kommunen. Utsk:t har således redan betydligt modifierat sitt förslag mot hvad det var under föregående Riksdagen ; att ytterligare inskränka detsamma, på sätt Hr Ehrenheim antydt, anser jag ingalunda lämpligt. Hvad beträffar Hr Printzenskölds yttrande, att, i händelse Utsk:ts förslag vunne bifall, detta skulle ofelbarligen åstadkomma split och tvädrägt inom församlingarne, så tror jag att Taxeringskomiténs åtgöranden vid näringarnes beskattning skulle kunna tänkas framkalla långt ifrigare tvister, efter de vidröra betydligt stora summor; och likväl har erfarenheten ej bestyrkt en sådan farhåga. Jag anser den alltså ån mindre ega stöd af någon sannolikhet vid hundskattens bestämmande. Uti sanitär synpunkt, och för befrämjande af snygghet och trefnad, anser jag denna beskattnings-lag vara särdeles angelägen och nyttig, ty hvarifrån kommer denna förfärliga sjukdom, rabies canina, sorn nästan ärligen utbryter på åtskilliga orter af landet och som utöfvar understundom sina grymma verkningar äfven bland menniskorna, om icke just från denna massa af hundar, som sakna all 28 ben 7 April, ordentlig omvårdnad och skötsel, som utan husbondetillsyn, utås tillfälle till knytande af, att jag så må säga, äktenskapliga förbindelser, lefva i vildhet, hungra, törsta, stjäla och öfverlemna sig åt alla slags oordningar? Ty, med undantag af förtal och dryckenskap, vidkännes hunden sin dryga andel af alla de passioner, som qvälja det menskliga lifvet och (bringade till tygellösa utbrott) leda till raseri och ursinnighet. Enda och rätta sättet till förekommande häraf, bland hundslägtet, torde vara, att genom en lämplig beskattningslag åvägabringa det förhållande, att inga andra hundar behållas, än sådana, dem man verkligen vill vårda, och af hvilka man finner sig hafva det nöje och den trefnad eller gagn, att man för djuret gerna kan utgifva den lilla skattepenning, som, inom behörigt maximum, blifver ålagd.
Skärgårdsflottan, mindre lätt att flytta, mera nödvändig för hufvudstadens betäckande, bör, för biträdandet af Arméens operationer, ej vara för långt aflägsnad från Hufvudflottan, ej alltför nära och ej alltför långt aflägsnad frän Hufvudstaden, men ej uti den, för att ej der blifva innestängd; dessutom så nära som möjligt den förut omtalade medelpunkt för Rikets försvarsanstalter, och om då en sudan punkt lemnade en lätthet till lika hastig transport åt östra eller vestra gränsen, en lika lätt åtkomst åt Östersjön och Vesterhafvet eller 15 H. n 98 Den 2 Mars f. m. insjö arne i hjertat af Rikets om elerina punkt lemnade de yppersta belägenheter, att uti 'vårt land sätta hundradetals fartygs torra, i dockor och skjul, utan pumpning eller indragning: om detta ställe kunde få tillräckliga 'vattenfall för alla nödiga hvarf sanläggningar och sjövägar till det innersta af Riket, så hade detta ställe alla de förmoner man kunde önska. Huru lyckligt då, att alla dessa för möner och ännu flera verkeligen äro förenade i Söderköping, så snart den nu beslutade canalen är utförd! Detta blir altså, efter min tanka, sjelfva hufvudstationen för skärgårdsflottan; och af samma skäl, som förut, yrkar jag här enständigt, att denna styrka, ej, som förr tyvärr allt för mycket skett, måtte styckas och kringspridas på flere stationer, der den endast skulle blifva ett lätt rof för fienden och aldrig göra den nytta, som när hela magien f örenad på ett ställe vid medelpunkten med lätthet kan vändas hvart den behof ves.
Yi önska skydd åt alla, som deraf äro i behof, men derföre att detta skydd beröfvades några näringar, kan ingen konseqvens fordra att vi skulle medgifva att alla beröfvas detsamma. Samme talare har framhållit de närvarande goda konjunkturerna för jordbruket, samt den fördelaktiga export tili England, som på sednare tider kommit till stånd. Ja, nog kan det vara möjligt, att den värde talaren erhåller riklig betalning för de landtmannaprodukter, som af honom föryttras; men månne man kan säga, att detta är händelsen äfven med de mindre jordbrukarne, hvilka hafva produkter endast till ganska ringa belopp att afyttra? För min del tror jag, att transportkostnad, kommissionsarvode m. fl., i och för försäljningen nödvändiga utgifter stiga till så betydliga belopp, att dessa jordbrukare måste nöja . sig med att till hvad pris som helst afsätta sina produkter i sin hemort. Hvad särskildt beträffar ex - 448 Den 23 April f. m. port af gödboskap till England, så får jag uppriktigt bekänna, att denna näring, ehuru vackra dess resultater hittills kunnat visa sig, enligt min tanke icke utgör vårt jordbruks framtid. Att ingå i någon bevisning, för att söka ådagalägga sannolikheten af denna min farhåga, tillhör icke detta ämne., men jag är fullt och läst öfvertygad att framtiden skall besanna mina ord. Man talar om, att vår jordbruksnäring bör utsättas för en fri konkurrens, samt att den icke behöfver något skydd, emedan den bär sig bra det förutan. Detta är enligt min tanke ett hardt tal. Om tvenne näringar skola utsättas för Iri täflan med hvarandra, så måste de älven befinna sig uti lika förhållanden. Härvid bör man emellertid ihågkomma, att den Svenska jordbruksnäringen nedtvnges af otaliga skatter och onera, som hämma dess utveckling. Innan R. St:r slagit in på en friare bana med afseende å tull-lagstiltningen för jordbruket, hade de således bort lätta på dessa bördor, och göra jordbrukaren sjelfständig; och först sedan detta skett, hade man kunnat proklamera, att det Svenska jordbruket skall utsättas för en fri konkurrens. Jag röstar bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt. Frih. af Ugglas:
Såga ^träffa - % - *r aU bllT1611 a.“ feima tryckande skatt ännu belastar Stångjerns-smfJet 0011 aSäUntagc" *f &-Ä Oroterade Hemman i Länet utgöra 53*$Z rmntal *„:« • . „ «9, Tf&cT" “a“t‘l erlagga äotefrThets-afgift af samikaMknadr _ssa tjensteman blifvit på stat anställde uti det, enligt Eder Kongl! Mårts en 1 !*a hIlate,3e» förut inrättade så kallade Norr-Sysslets Fögderi beslå q de af hela E £vedaWs ^rad och öfra Tingslaget af pÄ Härad t?*™ uträtta odet af detta nya Fögderi-, vanns den förmån, atFö-deri* V Y*-™* Y17 3f Domsa^na i Länet, meir af de°nsäte, !, f*?dde Åbrand ringen hafva dessutom visat sig de för det allmänna ^lvverkningar att skatte-bidragen från de orter, sora utgöra de». ferhsn.' 'er,et-’ fafv.aivida Finare och bättre än tillförene ingått, och att atti ingal 1 hvarjehanda ekonomiska, fall, såsom hvad angår väganlägggar, sj 11 tsreg lerin gar m. m. dylikt, kunnat lättare tillvägabringas. Vid . ^ma tid som Norr-Sysslets Fögderi organiserades, hafva arne Capellen fiori ‘v™' Erfvedalds Härads Finn byggd, under benämning af C » T , 6dra SmSki°8MTGape
Vi komma nu till tafvelgalleriet, äfven detta ett slottslikt rim och liksom de öfriga, med förgylda skulpterade tak och vaggar i gullivitt och guld. Här och i annu ett ruin glasskåp i iiiangd, fyllda af alla möjliga slags sidenviifnader från de tunnaste creper till de dyrbaraste tjocka möbelbrokader, de utsöktaste bloininiga och släta, siden, brocateller, moiréer, taffetas-glac6 och de alldeles moderna crystallésidena, popliner och sammet. Allt i de utsöktaste färger och utmärkt sinakfulla mönster, soni val kiiiina tafia ined de basta franska, i all synnerhet lär det vara fallet livad niöbelbrokaden betrlffar, livjlket också nu inses af fransmännen sjalfva. Som den vanliga förfalskningen vid färgningen af silken för att erhålla glans och tyngd i allmänhet i Eiigla.nd ej användes, ser man liar sidentyger i si~zfullkomzi~zg, Iivilka skola bibeliMla sig likt gamla tidens siden, p i samma gång de i pris kunna tafla med de moderna franska. Det är således allt hopp att, genom fortsatta energiska ansträng B ningar, denna lifaktiga förening af sh många af Englands upplysta kvinnor skall kunna öfvervinna sömmen.skors och silkesförsäljases fördomar, så att en stor industri skall kunna uppblomstra, som kan ge arbetsförtjänst ht hundratusentals män och kvinnor inom landet. Ära åt dem som satt ett s % storartade företag B ghng! Ama Fleetwood-alerby. Böcker för barn och ungdom julen 1894. Från Fredrika-Breme,r-Förbundets Bokkornite. Nordens första storhetstid, skildrad för ung och gammal af Ama Sandsköm » Ufe~. Förra delen. Senare delen. Pris 1,z~ Det finnes lyckligtvis eii del böcker, som tala fiir sig själfva. Till dessa slags böcker skiille vi vilja räkna fröken Sandström ~ N o r - dens första storhetstids. I stället för a t t anmiila och recensera skulle vi helst vilja hänvisa till det, som fiirf. själf sagt i företalet till sin bok.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: Den som till contra-propos. antager Hr von Hohenhausens förslag till 5 § i lagen för sockenstämmor, voterar ia’ den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till contra-propos. Frih. Ce - 224 Den 8 M ars e. m. derströms forsing , alt Hr Gripenstedts förslag till ofvannämnda § afslås. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, sorn (öijer: Ja — 11. Nej — 20. I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voterts-proposition : Den sorn antager Hr Gripenstedts förslag lill 5 § i lagen för sockenstämmor, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Hr Gripenstedts ofvannämnda förslag. Hr Gripenstedts förslag anslogs bredvid veter:s-propos:n. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: , Ja — i5. Nej — 16. Fortsättningen af detta måls pröfning uppsköts till nästa plenum. Eades på bordet nedannämnda från Utskln inkomna utlåt:n, memorial och betänk:n, nemi. från S tatsUtskottet: N:o > anledn. af Hr Bagges motion om ett anslag till ett mudderverk och rivierets uppmuddring vid Uddevalla ; N:o 437i > anledn. af väckt fråga om bancovinstens utdelning lill Rikets samtliga län; N:o 4^8, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksSt:ns olika beslut rör:de grunderna lör allin, bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; N:o 439, i anledn. af erhållna återiemisser å utlåt. N:o 4°o; N:o 44°, i anledn. af Hr Professoren Geyers motion, att amanuenserne vid K.
S. D. Osmer Riksdags Fullmägtigens frän Dalarne klans kekrsons till Högloft. Banco-Ulffottet remitterade Memorial, hwari föreftäs, det matte fullmägrigffapet i Vanquen och Riksgälds-Contoiret hädanefter hos samma Personer blifwa förenadt, hade, i Protocolls Utdrag den sz nästledne Nowember, wälbemäldte Utffotk sig utlacit, och, pä anförde skäl, ifrägawarande sörflags antagande afstyrkt; Och som Ståndet Ulffottets yttrande, såsom wälgrundadt, för sin del gillade, altsa ffulle underrättelse derom de Respeclive Med-Standen lämnas gencm detta Protocolls Utdrag. 11c Luxra. Lx krotocollo. I. ksrerson. SD. I anseende till förekomne anmärkningar wid Högloft. Banco UtffottetS i Prorocollö Utdrag afden 2s nästledne Nowember, meddeldte yttrande, angäende medel att wcrkställa den söresiagne Götha Canal anläggningen, blef detta ärende, idet ändamål, som §6 tz. Regeringö-Formen omtalar, till wälbemäldte Utskott äterförwisadt; hwilket ffulle de Respective Med.Ständen wördsamt och wänligen tillkännagiswas t 8u^rs. kx krorocollo. I. ketsrso» S. D - 422 Den 7 December. S DSedan Riksens Högloft Ständers Banco-Utskott, jämlikt samkeliae IlikSständens bestut, icke allenast, ester Hcrrar Banco Fuilmägtiges hörande, Uti Protocolls Utdrag as den 14 ststledne October med berättelse om förloppet tvid RikIqäldsstdlarnes sörecagUe realisation inkommit, utan ock i kraft af ett senare beslut, an Utskottet borde afgiftva en fullständig herältelse om Revisorernes wid rgog ars Banco
St. hittills ansett sig nödsakade alt afslå anslag till åtskilliga allmänt nyttiga företag, under farhåga att medlen annars icke skulle räcka till, så borde nu, då man funnit att överskjutande tillgångar verkligen åro till, dessa användas till sådane nyttiga ändamål, hvarom K. M:s nåd. propos. handlar, såsom förbättrade communicationer o. d. Mig synes det rättaste och ändamålsenligaste vara, 8 H. ' 64 506 Den 26 Mars e. m. alt om, sedan Banken betalt sin skuld, något öfverskott skulle förefinnas, detsamma då må förvaras till en kommande tid, då man kan deraf vara i behof för vigtigare ändamål, såsom t. ex. någon större canalbyggnad, till hvars utförande man nu tyckes sakna både medel och beslutsamhet. Det gifves mångå sätt, hvarpå dessa medel skulle kunna göras räntebärande. Jag vill blott nämna, att om Bancostyrelsen finge sig uppdraget att ål någon af de aucloriteter, som nu i utlåningsväg begagna penningar, och som kunna prestera fullgod säkerhet, emot en lägre ränta öfverlemna dessa medel, vare sig disconter, privatbanker, hypotheksinrättningar, jerncontoret, (genom uppköp af räntebärande papper) o. d. m., sä skulle delta hafva med sig den dubbla fördel både att penningar kornme i omlopp och tillika att Staten derigenom erliölle en räntevinst. Jag skulle derföre i 3 rummet vilja föreslå, att räntevinsten ställdes till K. M:s disposition till beviljande af anslag för vidare undersökningar om Sveriges behof af lättade communicationer, såsom t. ex. anläggning af större canaler, förbättring af vägar m. m., så att man icke allenast kunde vara förvissad att dessa afhjelptes i en lämplig ordning, utan äfven att de företag, som bragtes å bane, verställdes efter ett så sammanhängande system att man i framtiden kunde säga: ”det är godt”! Detta torde böra behjertas; och då åtminstone till undersökningar stora kostnader icke skulle komma alt älgå, torde de räntemedel dertill förslå, som på sådant sätt uppkommit. Jag anhåller, att dessa mina anmärkn:r måtte få åtfölja remissen till Utsk. Frih. Raab, Adam Christian:
Enligt författad rakning under den Z2 Augusti nästl. af Hr Peesidenten och Commendeuren Friherre I^LAerkeim, samt Herr StatsCommistarien och Riddaren VVLblderz; och sedermera under den 24 Oktober Upprättade Novo Conto, Transport Rwrv 131000 Den 14 November. Transport Rrdr. I 1310OO för f. d. Konungens enstildta medel, h,vilka till underdanigst följe af Kgl. Majlis Nådiga Dref af d. 18 Apr. 1829 en af Rikets Herrar, Presidenten, Riddaren och Commendeuren af KglMaj:ts Orden Herr Grefwe af O^Ias, kmot erhållit Qvittence aflamnat, alt till widare förordnande uti Kgl. Stals Contviret förwaras, ar behållningen till den i Septemb. 1829, uppgifwkn bestående af: Riks. Ständers Riks».! Contoirs Obligationer! med § proc. ränta till Läno Bankens Revers med 4 procents ränta Revers, med 6 procents ränta Ma Ostindifla Cvmp Slcticr LullArrende Actier SödcrTelge Canal Zlc> ticr Till d. r Sept. upplu pit och innestäende in-! teretze. Dito frän samma tid till d. ig näjlk. Den 14 Aovcmher» Transport R-.dr, Ander f. dKonungens cgen wärd 86 Ducater, deraf 74 Swenjka och , 2 Holland??» q 2 Riksdr. A-i Banco,edlar « Jämlikt Hr Qfwei Jalen-! venken och Commend, Läelcrunt^'8 afgifne räk ning frän och med z:dje ^>var^ är 1825'ill och med s Qwar'. detta är, för den pel af för detta Ko nungens enstildte handpenningar, som blifwit gnsiagne kill