Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förvaltares och mätares sammanräknade arfvoden borde fastställas till högst en procent för 500 tunnor och derunder, samt tre fjerdedels procent för större förråder. Vidare och framför allt borde spanmålslagrels storlek lör hvarje magasin så bestämmas, att detsamma vid inträffande missväxter utgjorde en någorlunda tillräcklig ”nödfallsutväg för minst ett år”; hvadan magasinernas behållningar syntes, inom 8 å 10 år efter förordnandet om deras bildande, böra vara uppbringande till minst en half tunna råg, trefjerdedels tunna korn eller 1 tunna hafre för hvarje person öfver 0 års ålder inom församlingen eller magasinsdistriktet. 2:o Olaus Erikssons, från Götheborgs och Bohus län, motion, deruti denne motionär, under förordandet af sockenmagasiners allmänna anläggande, oell då bristen på byggnadsmaterialer mångenstädes utgjorde det väsendtligaste hindret häremot, föreslagit, att Rikets Ständer, för detta binders undanrödjande och ifrågavarande nyttiga inrättningars tillvägabringande, måtte anslå en summa af 200,000 r:dr, att såsom räntefria lån för besagde ändamål, under 2, högst 4 års tid, af statsmedlen utgå och mellan skoglösa socknar fördelas. För återbetalningen häraf borde hvarje sockens samtliga invånare utfärda en gemensam arsvarighets-förbindelse, och denna llih. lill 11. St.
Från skyldigheten att bidraga till kommunens tarf, äro enligt denna §, sådan den af de Kommitterade föreslagits, frilagne alla, som innehafva anställning i enskild mans tjenst, såvida de ej tillika tillhöra någon annan skattskyldig kategori. Då emellertid det måste antagas, att de kommunala inrältningarne, såsom för fattigoch sjukvård, egendoms skyddande, ordnings vidmakthållande o. s. v. bereda äfven dessa personer, hvar i sin mån, fördel oeh nytta, samt bland dem finnas sådana, sorn i afseende på inkomster innehafva en ojemförligt bättre lottad ställning än många, hvilka äro underkastade ulskylder till kommunen, anse Rikets Ständer riktigt, att de äfven bidraga till kommunens allmänna behof. Det i §:s sisla moment förekommande uttrycket, ''bevillning som pålagts ulan hänsigt till motsvarig inkomst”, torde såsom obestämdt, oklart och lätteligen föranledande (ill olika tolkning böra utgå. Slutligen hafva Rikets Ständer, till förebyggande af det vid §:s nuvarande ordalydelse möjliga missförstånd, att kommunal ulskylder för utarrenderad jord skola erläggas både af jordegaren och arrendatorn, ansett eli nytt moment med uttrycklig be stämmelse i nämnda hänseende böra inflyta i §:n, som således skulle erhålla denna lydelse: Skyldig att till kommunens i § 5 omförmälda gemensamma utgifter bidraga är en hvar, som inom kommunen, ehvad han derstädes bosatt är eller ej, eger eller brukar hemman, hemmansdel eller annan i mantal salt jord eller från hemman under full eganderätt afsöndrad, eller till allmän bevillning för sig taxerad fastighet, eller derstädes idkar bergsbruk, fabriksrörelse, handel, handtverk eller annan till bevillning taxerad näring, äfvensom en hvar, som inom kommunen sitt rätta bo och hemvist halver eller hafva bör, och antingen af staten eller af kommunen eller på annan grund sådan lön, pension eller inkomst åtnjuter, att derför bevillning till Stalén såsom för inkomst erläggas skall. Bidrag, som från ett eller flera af nu nämnda föremål för beskattning inom kommunen kunna upptagas, kallas kommunalulskylder.
Af insatte Cipita! i Trollhätte gamla Slussverkshyggnad, för hvilka Tolf procent af Kongl. 3daj:t och Kronan betalas, en fjerdedel af samma ränta Af vinster pä NurnmerLoiteriet och dylike andre Inrättningar, fem procent, då vinsten utgör från och. med Tio tili och med Bevillning*Utskottets Betänkandem Femtio R:dr; men då ilen stiger deröfver, erlägges femton procent, likväl alltid med|afdrag af det insatta beloppet. Af UykeriCotnpagniet Fyra Tusende R:dr. Af SjöAssuranceConlotret och atla andre dylike äldre och nyaie Associationer» Fern procent af hela IJtdélningsSumman. Af JernContoirel Tre Tusende Riksdaler.. Kommande ali sådan Bevillning att in* neliallas, ■ der 'afkastningen och vinsten utde* las; hvarefter den frän desse Verk directe insattes i RiksgälUsGontoiret, der beräknihgens rigtighet skall af Ilevisoreroe granskas* §. 7* Revitlning t Jf Sterbhus, Testamenten, Gäfva t och. / id t i Co m m isser. x Blom.. För gåfva, Testamente och Fidei Corn miss af lös och fast Egendom, Capital eller I^ordringar, sorn tilldelas andre än i:o Maka eller Arfvingar i rätt uppoch nedstigande led; 2:0 Allmänna Undervisningsoch Scho'eInrättningar, Stipendier, Arbetshus, Hospitaler och Fattigförsörjnings - anstalter och i allmänhet fromma Stiftelser, skall, då det gifna uppgår i värde till Tre Hundrade R:dc och deröfver, Bevillning erläggas med Sex för Hundradet. Arfvingar i fjermare led, än ofvan sagd t ar, betala lika Bevillning af det Tesiamentselier Gåfvovurdet sorn öfverstiget deras egen a.! fedel. 70» lievillnirigs-Utsiottets Betänbanden.
De äro föpte eller erbåditö från 33ruföegarenö egna grufmor, maöugtt eder b^manöjfogar, helft, få roäl broaD egna jfogétidgångar font recognitioné»jfogat beträffar, De förra jemte b^manen, och De fenare ferjfilDt, äro tid föeroidningfrafgift upp» Gi ffattabe, än äfvoen af SörufenS oneva, (angre eller fortare transporter och alla öfriga ounbmifliga omfoflnaber. ©eban tiHw>etfntngéfofi:naDen fålunba uträf» nät» blifmit, afbrageS ben från fumtnan af bet prmilegierabe farn t recognitionS» fmibets märbe, bå återjloben antageS fåfom fjelfma merfets belatina infomfl, hmtlfen uträfnaé till capital nteb 'Jern procent. Sif ben capitalfumma, forn för f>tt>arje SBtuf härigenom uppfommer, ffall erläggaö lifa afgift för hvarje Sufenbe, forn för lanbtegenbom flabgab är. Sifmäl, od) på bet ©taten å ena ftban må mara förfäfrab om en mig minimbbemillning, lifa få mät af Q3ruf font Sanbtegenbom, famt Q3rufSegare å anbra ftban icfe må taperaS öfmer fymab billighet forbrar, jlabgaS härnteb, att i intet fall minbre än |:bel eller mera än Kbel må anfeS fåfom egarens behållna minfl af hvarje få mäl priöilegierabt ffeppunb frälfe* od) [)ammar(fatts<fmtbe, font äfmen för året mågförbt ffcp» punb recognitionS»fmibe, efter fyammarjfattstjernprifet. itligganbe bet €ommit* terabe omilforligen, att, i enlighet rneb be uppgifne märberingS
Med de nya befordringsgrunderna i banken, der till de högre platserne den utmärklare skickligheten har företrädet framför ancienniteten, och till hvars uppnående kanslivana och juridiska examensbetyg öppna många genvägar, är det mera svårt för den som går de vanliga graderne igenom att uppnå den högsta tjenstegraden. Af 7 befordringar inom denna, sedan 1841, hafva 4 erhållits af personer, som hoppat öfver bokhållaregraden. Förhållandet är detsamma med de tjenstebefattningar inom 2:dra (kamrerare-)graden, som egentligen afse kausligöromål. Det är således endast de egentliga kamrerareoch kassörs-beställningarne, till hvilka en bokhållare kan hoppas befordran, och till de sistnämnda fordras en särskilt fallenhet, sora hindrar de Heste alt i saknad af denna fallenhet, kunna söka dem. Följden af dessa förhållanden är, att för största delen af bankens tjenstemannapersonal, är efter 12, 13, 14 års lönlös extraordinarie tid och genomvandrandet af kontorsskrifvare-graden, uppnåendet af bokhällaregraden med dess 700 r:dr lön och för en tredjedel 100 r:dr arfvode vid kanske 40 års ålder och deröfver, det högsta de för hela sin tjenstebana kunna vänta, och det är likväl desse, som förrätta det mesta arbetet inom banken. Det är visserligen sannt, alt de stundom äfven kunna innehafva en annan tjenst i annat verk. Men då de fleste äro sysselsatte i banken från kl. 9 f. m. till 3 e. m., är del svårt för dem all finna en annan beställning, som med deras tjenst i banken kan förenas, och för alla är arbetet i så rågad t mätt tillmätt, att tillkomsten af annat arbete erfordrar en öfveransträngning. Också finnas troligen få verk der så mycket arbetas som i banken och mången af dess mindre vällottade tjenstemän, som för sin utkomst måste åtaga sig flere uppdrag, böljar sitt arbete 220 Den 15 December f. m. kl. 5 om morgnarne oell slutar det efter korta afbrott sent om aftnarne. Det är för denna flitiga, illa lottade, i sin oberaärklhet af R.
Dito 3ooo dito dito. ^ Åtfölja MagazinsFö'rvaltaretjensten. Rymmer 4100 tunnor oriad säd. f Inredt till sädestorkning och til (.Magazins-invenlarier. förvarande af Begagnas af MagazinsFörvaltaren. Lemnar upplag för 1900 tunnor oriad säd. t°l 9 f Tillbytt mot f. d. Santessonska Sockerbruket, [jemlikt Kongl. Brefvet den 29 Julii 1825. Disponeras under arrende af Herr CommereeR. ådet och Commendeurcn Björnberg. VI Transport Uddevalla: ett Magazinslius af slen EIfsborgs Län. 1:0 Ett Boningshus nied tillhörande lä-] genlieter > 3:0 Ett Magazinslius af träd ) Brinkebergs Kulle: ett Boningshus, ett Magazin och flere andra lägenheter Borås: ett Magazinslius af träd Skaraborgs Län. Maricestad: ett Magazinslius af sten Lidköping: 1:0 Ett Magazinslius af träd med tillhörande inhägnad (Torra Malthuset) 2:0 Ett större Magazinslius af träd 3:o Ett dito Fischerska kalladt af träd 4'.o En gammal oduglig inhägnad jemte 6 stycken platser utgörande Magazinets område Transport 9 Inrymmer 2S00 tunnor oriad säd. Begagnas af MagazinsFörvaltaren. Rymmer 3ooo tunnor oriad spannemål. Varit begagnade af Kongl. KrigsCollegium till persedel-förråd, i anledning af Kongl. KrigsCoIegii underdåniga hemställan om desse byggnaders upplåtande genom försäljning till Beväringsförråd för Westgötlia Dahls Regemente. — F. d. Kongl.
Discontens räkenskaper stadgade allmänna grund, att gäldenärerne skola vara aflidne, eller, om de lefva ineller utrikes, vid hög ålder, i så torftiga omständigheter, att någon sannolik utsigt för dem icke äger rum att något ärfva eller förvärfva, undersökt förhållandet med ifrågavarande balancerade fordringar och dervid utrönt, att, med några få undantag, både låntagare, sedelutgifvare och löftesmän voro med döden afgångne, och att efter dessa, likasom hos de ännu lefvan - — 43 — de gäldenärerne, icke fanns någon tillgång utöfver hvad redan anställda lagsökningar och concursutredningar inbringat, fann Collegium sig under den 24 November 1836 föranlåtet att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, det berörde balancer finge utur räkenskaperna afföras; utvisande den nnderdånigst bilagda förteckningen N:o 1 öfver alla i Manufactur-Discontfondens räkenskaper verkställda afskrifningar under de sednast, till och med år 1838, förflutna 20 åren, ätt, af de anmärkta 21,380 R:dr 18 sk. i r:st., den största fordrings-posten härleder sig ända från år 1802. Till den hemställda afskrifningen behagade Eders Kongl. Maj:t genom Dess högstberörde Nådiga bref den 30 påföljde Juni lemna bifall, sedan Justitie-Canzlers-Embetet uti afgifvet underdånigt utlåtande i ämnet förmält, att några lagliga åtgärder till medlens infoi’- drande med nödig skyndsamhet och drift icke blifvit af Collegium åsidosatta.
Hr von Holst, Hans Gram, med 10 röster.' 23:le Bänkm:s Afd. Hr Lefrén, Johan Pehr, och JV2 2317. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel, hvardera med 5 röster. II. B. o. Ad. åtskiljdes kl. ] till 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 20 November 1853. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdr. för gårdagen. Öpnades Hrr Bänkmäns i går e. m. hållne prot. vid val af Elektorer och befunnos dertill utsedde: J\s 55. Gr. Cronhjelm till Flodsta, Fullm. Gr. Gyldenstolpe, Anton. — 78. Hård, Fullm. Gr. Sparre, Erik. — 115. „ Lagerbjelke, Gustaf. — 140. Björnstjerna, Carl Magnus Ludvig. — 119. Frih. Lybecker, Fullm. Hr Bergenstråle, Claes. — 167. von Köhler, Fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf. — 245. Lagerfelt, Israel Carl Adam. — 312. De Geer till Finspång, Gustaf Gerhard. — 330. , Silfversparre, Fullm. Frih. Stiernstedt, August Wilhelm. I IL 3 34 Den 26 November. JW 351. Frih. von Rehausen, Fullm. Frih. Manderström, Carl. — 369. 77 Lagerstråle, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emmanuel. — 373. 77 Skjöldebrand, Knut Erik. — 393. 77 af Schmidt, Carl Johan Georg. — 601. Hr Uttermarck, Fullm. Frih. d’Albedyhl, Christer Henrik. — 678. 77 Bildt, Didrik Gillis. — 77o. 7? Leyonancker, Fredrik Wilhelm Erik Carl. — 1960.
Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansåge de emot Stats - 430 Den 17 Mars e. m. samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrns utlåt. N:o 69 gjorde anmärkurr föranleda lill detsammas återremitterande. Ropades ja. Föredrogs och biföllos Slatssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrns nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagde utlåt, och betänk.: Nro 70, i anledn. af väckt fråga om låneanslag af Slaten för den s. k. Billska skolan å Barnängen; N:o 71, angrde föreslagne åtgärder till upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården; och Nro 72, i anledn. af föreslagne åtgärder till beredande af lindring i de för Rikets landtförsvar utgående prestationer. Vid föredragning af Statssamt Allm. Besv.-o. Ekon.Utskrns d. 15 dennes pä bordet lagda utlät Nro 73, i anledn. af väckte frågor om förändring i grunderne för planpenningars utgörande, blef detta utlåt, ånyo bordlagdt, på begäran af Frih. Hermelin, Äng. Söderling, och IIr von Hartmansdorff, Aug. Föredrogos och biföllos Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrns nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagde utlåtrnr
Besv-, o. Ekon.-Uiskoltens Betänkande , IV.-o 12', 9 I afseende åter å sednare delen af herr Vetterbergs motion, eller hvad angår frågan om förhöjd ansvarspåföljd för åverkan, hafva Utskotten skolat vördsamt upplysa, att uti 27 kap. 3 och 4 §§ af Kongl. Maj:ls till Rikets Ständer vid denna riksdag aflåtna nådiga förslag lill ny strafflag, hvilket, efter hvad Utskotten hafva sig bekant, är beroende på Lag-utskottets behandling, förändrade straffbestämmelser för åverkan jemväl förekomma; hvadan och då förevarande motion, i sammanhang med ofvan åberopade kapitel i den föreslagna strafflagen, lämpligast torde böra till pröfning företagas, Utskotten ansett något utlåtande i anledning af denna framställning nu icke böra afgifvas. Beträffande slutligen herr af Ströms förslag om ändring i förvaltningen af de till menigheternes disposition upplåtne härads-allmänningarne, så torde, efter Utskottens tanka, ett förbättradt hushållningssält i afseende på dessa skogar säkrats kunna påräknas derigenom, att menigheterne sjelfva tillåtas att i tillsynen öfver desamma deltaga. Denna utväg, hvilken, efter hvad Utskotten inhemtat, på flere ställen redan blifvit vidtagen, har äfven medfört fördelaktig verkan.
Skulle den bibehållas, så kom man i tillfälle att, till ränta och amortissement af de ifrågavar. 70,000 r:dr, årligen använda omkring 5,000 r:dr, hvilket är mer än tillräckligt för alt på en icke så lång lid amortera hela byggnadskostnaden. Ur financiel synpunkt är företaget således icke omöjligt; men Utsk. har ytterligare anmärkt, att man ämnar göra en ny kaj utefter stranden och alt de flyglar, som nu varit ifrågaställa att upföras, skola kunna komma i vägen för denna kaj. Utsk. hade likväl bordt taga i betraktande, alt staden, bredvid Riddarhusets tomt, har åtskilliga byggnader, såsom Rådhuset och Stadsfängelset, hvilka gå lika långt ned emot sjön som de lius, hvilka enl. Hr Klee'ns förslag skulle upbyggas. Jag finner således icke, att det har någon inverkan på kajbyggnaden, om de ifrågavar. flyglarne byggas eller icke, om icke det, att denna strandgata då komme att stöta till prydliga byggnader, hvaremot som nu är förhållandet emot skräpiga. Hvad åter angår den bro, som är i fråga att byggas så skulle den sluta antingen emot Riddarhusgränden eller vid Riddarholmskanalen, och således i intet fall vara beroende af det byggnadsföretag vi nu afhandla. Måhända vore det bäst, att icke några byggnader funnos på platsen bakom Riddarhuset; men för sådant Den 8 Februari. 381 fall linde det varit Utsk:s skyldighet att göra förslag, huruledes raan med staden kunde öfverenskomma om en passande planering. Delta hade varit Utsk. värdigare, än att, som skett, endast inkomma med det utlåt., alt intet skall göras. Hufvudsaken är att Riddarhusets bakgård blir ordnad på sådant sätt, att den icke blifver eldfarlig, såsom förhållandet nu är, samt att den blifver prydlig. På hvad sätt detta kommer att verkställas, skall vara mig temligen likgiltigt; men att det mäste ske, torde jag icke mycket behöfva bevisa.
Bodmeribref skall, der långifvaren det äskar, innehålla: 1. långifvarens namn; 2. kapitalets och premiens belopp; 3. uppgift om de för lånet pantförskrifna föremål; 4. fartygets och befiilhafvarens namn; 5. uppgift om resan, för hvilken lånet upptages; 6. tiden när, och orten hvarest lånet skall betalas; 7. uppgift om handlingens egenskap af bodmeribref; 8. uppgift om de omständigheter, hvilka föranledt lånets upptagande; 9. dagen när, och orten hvarest lånet afslutes; 10. underskrift af den, som bodmerilånet upptager. § 130. Bodmeribref kan ställas till order och utfärdas i (lera exemplar, då i hvarje skall utsättas, huru många exemplar utfärdade blifvit. 32 Äfven emot den, på hvilken bodmeribref blifvit öf\erlåtet, må den betalningsskyldige göra invändning alt befälhafvare!! ej varit lill lånets upptagande berättigad. § 131. Inom fjorton dagar från fartygets ankomst till den hamn, der den resa slutar, för hvilken lånet blifvit upptaget, skall, såvida ej vid aftalets ingående annan öfverenskommelse träffad är, lånet jemte premien inbetalas. Uteblifver betalningen öfver den tid nu sagd är, eger långifvaren att beräkna sig till godo laga ränta såväl å kapitalet som premien. § 132. Betalningen erlägges vid förfallotiden till den, som visar sig vara rätt innehafvare af ett exemplar af bodmeribrefvet, och skall å detsamma qvittera». § 133. Anmäla sig flere behörige innehafvare af bodmeribref, skall egaren af de förbodmade föremålen, i händelse han vill öfver dem förfoga, nedsätta bodmeribrefvets belopp i allmänt förvar eiler hos gode män, som utses af domstolen, der innehafvarne af bodmeribrefven ega att om företrädesrätten tvista. § 154.
Om det ändå blifvit sagt, att på det icke fatalierne för den dömde, genom okun* noghet eller andra orsaker måtte gå förloradej Utslaget borde så tidigt insändas till Justitieombudsmannen, att ban, der anledningar förefunnos kunde besörja om ändrings sökande; så hade det åtminstone tillkännagifvit något ändamål ; men nu är det uttryckeligen förbehållit, att den som blifvit ålagd arbeta, skall nöjas åt beslutet, innan det insändes. Nu företer sig intet annat synbart ändamål, än att Justitia - Ombudsmannen efteråt skall granska Landshöfdingarnes Utslag, ehuru det emot rätta Parten vunnit Ugs kraft; skall för denna granskning infordra de upplysningar, som kunna vara elior icke vara nödvändige; — derigenom tillvägabringa en för sig sjelf och i synnerhet för Landshöfdingen, med dess nästan oräkneliga göromål, obehaglig och tröttande brefvexling; en hos den sednare deraf följande liknöjdhet för denna vigtiga Police omfattning, häldre än att blottställa sig för oförtjente critiquer och mödor; och hvad annan slutsats kan väl dragas häraf, än att man åt lättjan och liderligheten, vill bereda ett obehindradt inträde pä arbetsamhetens och idoghetens område, till söndring i Sambällvförbindel* 6en och rubbning i den allmänna ordningen. Af dessa med de flera i serskilte yttranden Ridd, och Ad. Prot. V B. 1 Ajd, 47, 48- 37° Den it April. af Ridderskapets och Adelns Ledamöter innom Utskottet, anförde skäl, yrkar jag ogillande af Lag-Utskottets Förslag eller att det måtte åferremitteras med de deremot ställde anmärkningar. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, blef Lag-Utskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återreaiitteradt.
Under vandringen framåt upprepade han flera sköna språk ur bibeln och tröstade sjelf presten, som gick bredvid honom, och som ej kunde hålla sig från tårar. Folket strömmade till, hvar de fångne herrarne framgingo, och hans herredöme tillropade dem med glad röst: ”Farväl alla mina goda vänner, och allt ärligt folk. Om någon finnes, som jag i någor måtto förtörnat, så beder jag om vänlighet.” Och alla de det hörde, gräto och jemrade sig öfver hans oskyldiga död. Allt gick det sorgliga tåget framåt. I fönstren stodo fruntimmer och skådade. Då lyfte Arvid Eriksson gladeligt på hatten och sade: ”Jag hafver alltid gerna uppvaktat fruntimren. Ville de nu, hos hans furstliga nåde, hjelpa mig härifrån, skulle jag vara deras tjenare, så länge jag lefver.” Sedan påsatte han åter hatten och gick vidare. Nu blef hans herredöme varse mig, der jag gick, och sade till mig: ”Jag vill och begärer, Johan Bertilsson, att du ser till att du kan komma till min morkär och säg henne om min hädanfärd, och bed henne gifva sig tillfreds, och säg att jag gerna och gladelig gick härtill. Liksom en man, som hela dagen har arbetat, gerna vill gå till hvila, så gerna vill jag gå till denna min död. Hvilket jag stadeligen vet och tror, att det icke skall vara någon död, utan en ände på all jemmer och vedermöda, och såsom en ingång till den rätta glädjen, der jag ock förhoppas att min morkär skall finna mig igen. Ty i denna verlden kan jag ej mera hoppas hon får stor glädje. Och tag denna ring och för den till henne, jag äger intet annat, som jag kan sända henne, och säg henne, att jag befallte henne i den allsmäktige Guds beskydd. Han, hoppas jag, skall vara min hjertans kära morkärs tröst i hennes kors.” Om en stund sade han: ”Fru Elin har lofvat, att den tapet mina systrar åt mig stickat, skall för mig hemtas att lida uppå. Gå och se till, att så verkligen sker.”
Ståndet lät vid de i Memorialet Nio 128 föreslagna voterings-propositioner bero och lade Memorialet Nio 133 till handlingarne. S. D. Upplästes Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 162, angående regleringen af utgifterne under Riksstatens Första Hufvud-Titel. Återremitterades med den anmärkning, att, enligt den af Stats-Utskottet uppgjorda och godkända Tabell öfver Riks-statens Första Hufvud-Titel, vidfogad Utlåtandet Nio 31, bör till Strömsholms Slott äfven läggas ”Kungsörs Slott.” S. D. Åf det hos Ståndets Electorer denna dag hållna protocoll inhemtades, att till ledamot af Stats-Utskottet i framlidne Prosten Åstrands ställe blifvit utsedd Lectorn, Kyrkoherden Laurenius, dertill han ock genom Protocolls-utdrag legitimeras skulle. Som Prosten Lahng af sjukdom finnes hindrad att deltaga i ExpeditionsUtskottets öfveiläggningar, hade, i hans ställe, till ledamot af nämnde Utskott af Ståndets Electorer denne dag utsedd blifvit Contracts-Prosten Sandberg, ; dertill han ock genom Protocolls-utdrag legitimeras skulle. Prot. TJldr. d. 12 Dec. 184.0. 899 Från Vallöfl. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 21, angående Tull-bevillningen, samt bemäldte Utskotts Utlåtande N:o 30, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 21. Härvid förekommo följande artiklar uti Tull-taxe-förslaget: Litt. I. Jernskrotj gjutetj smidt eller valsadt Tullvärdet godkändes, enligt Betänkandet N:o 21, samt inoch utförseltullen bestämdes hvardera till 2 R:dr 24 sk. för 1 Skeppund Stapelst. vigt. Jordj Poler Jäst Betänkandet N:o 21, godkändes.