Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den samma dag utfärdade Kongl. Kungörelsen, angående vissa ändringar uti och tillägg till Kongl. Stadgan angående försvarslösa och till allmänt arbete förfallne personer af den 29 Maj 1846, har äfven medfört god verkan. Tillämpning af denna kungörelse har lyckligtvis icke erfordrats i fråga om andra personer, än sådana, hvilka tillhört Upsala stad, eller derstädes obehörigen uppehållit sig, och, oaktadt erhållne varningar, uraktlåtit af fortfarande lättja eller böjelse för ett kringstrykande eller oordentligt lefnadssätt att förrätta anvisadt arbete; men, då antalet af sådane personer är ganska betydligt i nämnde stad, har möjligheten att hålla dem till arbete antingen å kronohäkte eller allmän arbetsinrättning utöfvat ett ganska verksamt inflytande, både på de personer, hvilka träffats af detta arbetstvång, och på dem, hvilka af enahanda orsaker kunde blifva föremål för detsamma. Om det tillika lyckas att bringa till verkställighet ett nu å bane varande förslag, hvarom här nedan vidare skall talas, att inrätta ett arbetshus särskildt för staden, bör man kunna hoppas, alt sistberörde författning skall i någon mån kunna motverka den årliga tillökningen i stadens alltför tryckande fattigvårdstunga derigenom, att den, till följd af kända, för detta samhälle egna, förhållanden beklagligtvis alltför allmänna sedeslösheten hos unga qvinnor, tillhörande de arbetande och tjenande klasserna, stäfjes till båtnad både för dem sjelfva och för fattigvården, som förr eller sednare måste vidkännas ansvaret att underhålla dessa lättsinnighetens beklagansvärda offer och de ännu mera beklagansvärda, hvilka af dem bringas till verlden. Till vidmakthållande af ordning och sedlighet på landet har det nu varande antalet af kronobetjening visat sig vara tillräckligt. 1 de orter, hvarest fjerdingsmansbestyret utöfvas turvis, hvilket temligen allmänt är förhållandet, äro fjerdingsmännen till ringa nytta för polisvården. Folkskolor finnas öfverallt i Länet i öfverensstämmelse med 1842 års Stadga, Berättelse öfver Upsala Lin för åren 1851—1855. 4 26 men undervisningsverk för nyttiga slöjder saknas ännu, ehuru behofvet deraf börjar allt bättre inses.
Hade hon fordom genom sitt inbilska högmod sårat sina jämnåriga, led hon nu ett mer än tillräckligt straff därför. Det uppbådade folket från granngården hade ankommit, och då man nu var försedd med lämpliga verktyg o c h hade skicklig ledning, gick arbetet raskt och med större trygghet. Gång efter annan upphäfdes höga rop för att möjligen framkalla ett svar, men därinne var tyst s o m i grafven. Slutligen kom man till en sort vägg, där stenarne tycktes vara upplagda med en viss ordning. Axel erinrade sig då Öskars uttryck, att han hade byggt upp en vall af stenar omkring sig, och man började därför att med stor försiktighet uppifrån bortröja väggen. Efter en stund hördes ett utrop från en af arbetarne. Då denne skulle gripa o m en sten, hade den fallit inåt o c h sålunda öppnat ett hål i väggen. Mannen trädde in armen, men kunde ej känna något åt någon sida. Man var således utan tvifvel vid den håla, däri Oskar blifvit innestängd. Skulle man träffa honom vid lif? Sinnesrörelsen började blifva outhärdlig o c h förökades ännu mera genom den ytterliga vaksamhet, med hvilken man måste gå till väga. Ingen sten borttogs, utan att man förvissat sig o m, att detta ej medförde någon rubbning bland de öfriga, och så snart öppningen blifvit tillräckligt stor, inskötos däri stolparne från det nedbrutna tältet för att understödja taket. Ryktet o m den gjorda upptäckten spred sig blixsnabbt till de utanför stående grupperna, o c h alla vä .tade nu i andlös tystnad på vidare nyheter. Till och med fru Broms kom sig ej för med mer än att brumma för sig själf: » En treflig lustfärd det här! Skall inte den välsignade Linden ur huset efter detta, vill jag inte heta Hilda Broms. » Och så gick en rörelse genom mängden, som ifrigt närmade sig platsen, så nära de kunde komma för de utsatta posternas skull. » Han är funnen! » ljöd det. Ja, man såg därinne i skymningen hans ena hand o c h ett stycke af armen framsticka under en sten. Ännu en stund förflöt under ljudlös stillhet, och så syntes männen komma ut ur hå- lan, bärande den återfunne emellan sig.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet att förena sig uti anmodan till Preste Ståndet , att afgifva den förklaring, som Borgare-Ståndet, i anledning af Bagsamt OeconomieUtskottens vid förliden Riksdag, under N:o 55, afgifna Betänkande, vid samma Riksdag begärt, men icke erhållit, öfver Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, i hvad densamma rörer skyldigheten för Ledamöter af Preste-Ståndet, att för deras jord , hus och Piöt-Vtdråg den 36 Februärii 1830. 261 tomter 1 Städerne deltaga i allmänna åligganden; så ansåg Preste*Ståndet något svar härå icke kunna meddelas förr, än att den af Vällofl Borgare Ståndet vid denna Riksdag föreslagna, alla Riks-Ståndens Privilegier rörande, af Preste-Ståndet icke bestridda undersökning kommer att i grundlagsenlig väg för sig gå. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Efter föredragning af Constltutions. Utskottets Memorial, N:o 68, i anledning af samtlige Riks Ståndens återremisser pa förslaget till ändrad redaction af 72 §. Regerings-Formen, beslöt Ståndet att, med bifalL till den af Utskottet gjorda inbjudning, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antaga den af de 3:ne öfriga Riks-Stånden i enahanda afseende gillade redaction af omförmälde paragraph uti RegeringsFormen. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D, Stats-Utskottets på bordet hvilande Memorial, N;o 411, i anledning af skilj - a 63 Prot.-Utdraq den 26 Februarii 1830* aktiga beslut, inom Riks-Stånden, i fråga orri den af Marstrands stad sökta ersättning för utgjord inqvartering, blef, efter förnyad föredragning, af Bonde-Ståndet bifallet. STOCKHOLM, tryckt i Marouardsjla Boktryckeriet, 1830. Pröt,-Utdrag den i Mars 1830.
Lagutskottet synes hafva omfattat det förra utan att betrakta det sednare och styckevis behandladt en partiel förändring. Jag anser att vid den närvarande RättegångsOrdningen bör få förblifva intilldess en ny i hela sin vidd antages.’* Uti hvad Herr Häradshöfdingen Ribbing nu yttradt förenade sig HiksdagsFullmågti» gen Nila Håkanoson.. Ut Supra Ex Protocoilo. Jo/j. Jac. Klemm LngUtshtttts BetHnkandcn. 16? Betänkande öfver Herr Grefve J. H. Gyllenborgs Memorial, angående åtskillige föreslagne Lagfor ändringar, till minskande af kostnader och besvär för Rättsökande vid rättegångars utförande. Herr Grefve J. H. Gyllenborg har uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet, till Lagutskottet remitteradt Memorial, med andragande deraf, att det bör vara LagStiftarens åliggande, att, så vidt möjligt är, inskränka kostnader och besvär för rättsökande vid rättegångars utförande, med hänsigt till olika förhållanden, äfvensom att undanrödja de svårigheter och hinder, som för desammas behöriga fullföljande uppstå, föreslagit följande ändringar uti den nu gällande Rättegångsordningen: 1:0 Att uti Stämningar bör påståendet fullständigt innefattas. 2:0 Alt föreskrifterne till personlig inställelse eller Fullmägtigs ställande vid Domstolarne borde undergå en sådan granskning, att uti de fleste fall, inställelse för svarande Parter, personligen eller genom Fullmägtige, kunde undvikas, och Parterne vid HåradsRätterne vara berättigade, att efter af Svaranden vid uppropet afgifven Stämning, och skrifteligt eller muntligt ytt - Lag Utskottets Betänkandeit, rande till besvarande deraf, kunna, utan ansvar, vara fria Tinget frånvarande, med förbindelse likväl, att om HäradsRåtteo, i afseende på vittnesmål eiler nödige upplysningar, ansåg bägge Parternes närvaro nödig, för svarande Partén, att. på HäradsRåttens kallelse ock på kärandens förskjutande kostnad sig inställa. 5:0
Jag har sjelf erfarenhet inom det län, som är mig i nåder anförtrodt, att numerären af dessa tjenstemän minskats efter afgång, och på min begäran har Just.cancellers-embetet t i 11 - slvrkt, «tt ingen ny fiscal må tillsättas på den ort, der en Den 18 Januari. sådan ej finnes behöflig; men deremot tror jag, att allas afskaffande nu vore brådstörtande och skadligt, ty Just.canceliers-embelet måste äga någon, som står directe under dess lydno ifall en actor behöfves, särdeles som kronobetjeningen icke alltid dertill är passande eller tillgänglig. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Äfven jag nödsakas att instämma i samma omdöme, som de 2:ue siste talarne. Hr von Hartmansdorff har uppgifvit åtskilliga tillfällen, som lyckas bevisa ifrågavar. tjenstemäns oumbärlighet. Jag vill tillägga några flera, såsom t. ex. vid inventeringar i kronofogdecontoren. Om en kronofogde lemnar sin tjenst eller med döden afgår, så finnes ingen, som kan anställa inventeringen efter honom, ty olämpligt vore väl att dertill använda en länsman. Detta är af vigt, då man vet hvilken mängd af handlingar, som finnes i kronofogdecontoren förvarade, och huru många enskildes rätt kunna derpå bero. Likaledes i afseende på uppbörden, derå den största noggrannhet måste iakttagas för Kronans rätt. Äfvenså vid afoch tiliträdes-husesyner, då fogden eller länsmannen äro jäfvige, måste en annan person uppträda för att göra deras tjenst. Utsk. har väl sagt, att Konungens ]?ef:h:de till dylika förrättningar kunde använda andra personer, men forsigtigtvis har Utsk. icke uppgifvit hvilka desse personer skulle vara, och förmodligen på goda skäl, eller att Utsk. icke kunde dem uppgifva, åtminstone får jag för min del bekänna, att jag ej vet till hvem jag skulle vända mig i händelse af ett sådant behof.
Gevärs-Facloriet i Carl Gustafs Stad, på hvilket Staten hittills gjort enorma förluster, är i det högst förfallna skick, att total ombyggnad är oundviklig, så vida Gevärs-tillvei kning der skall fortsättas. Då tillverknings-priset vid berörde Factori ofta uppgått till 28 a 3o R:dr, och efter ali sannolikhet icke kan nedsättas under i\ R:dr B;co per stycke, företer sig ingen utsigt att någonsin kunna med fördel fabricera Gevär derstädes. I sammanhang härmed förekomma mångå anmärkningsvärda omständigheter, framställda för Utskottet, men för vidlyftiga alt här upptaga. Gevärs-besigtnings-reglem *ntet fordrar omarbetning, för att icke, såsom hittills ofta inträffat, genom förhastade cassalioner, vålla förlust af sådane gevär, hvilka, ehuru otjenlige lill krigsbruk, kunna vara fullt användbara till vapenöfningar i fredstid. Då de fleste beståndsdelarne af Geväret med fördel kunna göras till föremål för enskild industri, borde Factori-tillverkningen kunna inskränkas i högst betydlig mon, eller, så att den hufvudsakligen komme att omfatta endast stockar och pipor. Otjenligheten af Gevärs-fabrication bibehållande i Norrtelje, länge erkänd och vitsordad, måste förr eller senare föranleda beslut om dess upphörande; vid hvilket förhållande det svårligen lär kunna bestridas, alt närvarande tid, då blott återstår ett Factori, nemligen Husqvarna, der Gevärs-tillverkning med fördel kan ega rum , är den minst lämpliga för anvisande af extra-ordinaira [tillgångar till Gevärs anskaffande. Sw-Usskottets Vtl, N:n 29».
Alfs säng flyttas in till farmor i qväll. Ser du, min lilla hustru, det är för ung, för enfald , för outvecklad, vill jag gosse kan inte nog tidigt vänjas vid att bära ämnad att fylla i samhället. Af ondska blir kraft, af Men hvart ska du gå? In till Alf. VIOLA. Aldrig är ett ord, som hittills inte förekommit OSCAR. lika mycket för din som för barnets skull. Du är säga, för att handhafva en gosses uppfostran. En aktning för sig sjelf och för den plats han är Du ser ut ... ja, jag vet inte hur. Men så stanna då! Hvad kommer åt dig? VIOLA. OSCAR. Skall hans säng flyttas i qväll? Nå, tar du det så hårdt, så kan det ju uppOSCAR. skjutas tills vidare. Sätt dig in i saken, tag tid på dig, bara jag slipper se nägra mulna miner. VIOLA. Ett mulet ansigte förskaffar mig frossbrytningar. Jag har ett annat förslag att göra dig, Oscar: Låt din mor öfvertaga husets styrelse, hon passar till det bättre än jag; men låt mig få behålla mitt barn! Det är möjligt att jag är enfaldig, men för honom har jag alltid förstånd nog. Seså, snarstucken till på köpet! Nej, Oscar, jag är inte snarstucken. Det makt i dagen; jag ska tvärtom taga det som en befrielse. OSCAR. VIOLA. ska inte såra mig om din mor öppet lägger sin VIOLA. OSCAR. Befrielse? nar Den som talar sällan talar illa. Jag meOSCAR. bekymren, fast de måtte inte tynga så särdeles intet. Jag har inte lust låta verlden säga, att Ja, ja, ja, jag vet. Befrielse från hushålls mycket, tycker jag. Nej, min lilla vän, deraf blir jag tillbakasätter min hustru för min mor, och jag vet ingenting osmakligare än det der utnötta talet om osämja mellan svärmor och sonhustru. Min mor är min ärade gäst och kommer så att min vilja att du som hittills i tysthet rättar dig förblifva. Deremot är det både min önskan och efter hennes anvisningar. Hennes inflytande har redan på ett lyckligt sätt gjort sig gällande.
Commerce-Collegii stående eller tillökta Discontlån å 3 proc:s ränta, Capital 89,101: 5. 4. b) å Depositions-Afdelningens Räkning N:o 5, af Kongl. Commerce-Collegii Creditiv för Manufactur-Disconten (910,898 R:dr 42 sk. 8 rtst. emot ärlig 3 proc:s Capital Obetalda räntor till den 31 Dec. 1838 . c) Utelöpande Assignationer för år 1797, en å „ 1838, fyra å . Carl G. Kusel. — 30 Oapital-Slut öfver Gamla U1I - Debet. Balance från är 1836: Skulder: Öfverleverering: af Ull-Contoret i Norrköping Utgifter år 1837: l:o Arfvoden till Ull-Contorets Tjenstemän 4,318:21. — 2:o Extra Utgifter . 1,536: 3. 5. 3:o Afkortning ; 14,085:19. — 4:o Läro-premier 1,250: 5:o Reparationer vid Ull-Magasinet i Norrköping 174:40. 8. 6:o Ullmagasinshuset; Ränteutdelning till enskilda actie ägare m. m 551:16. 4. Balance till år 1838: Tillgångar: Fordringar: Presidenten ni. m. C. D. l:o I säkra Fordringar: Hos Herr Skogman 2,634: 5. Omkostnader för till försäljning i England export, ull Dito för öfversättning och tryckning af 2.’ne brochure!' om fårafveln Strc n. Discontfonden för Är 183T. Credit. Balance från år 1836: Tillgångar: l:o 1 säkra Fordringar: hos Rikets Ständers Banks Depositions Afdelning 154:34. 2.
Hos länets Hushållnings-Sällskap hafva blifvit angifne såsom nyodlade under perioden omkring 10,000 tunnland, och de i sist afgifna underdåniga berättelse omförmälde större sänkningsföretag i afseende dels å vat - Tab. Litt. A. Medelpriser å spanmål. Hvete. Ärter. Råg. Korn. Blandsäd. Hafre. Potatis. Hushållnings-Sällskap. Landtbruksskolor. Brännerier. Jorbruksarbetare m. m. 5 o tendraget, bestående af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Asunden, Emmern, Striern och Niminern inom Kinda och Hanekinds härader, dels ock å vattendrag inom Tjellmo socken äro till större delen, ehuru ej fullständigt, utförda. Efter senaste stängselförordningen hafva nya hägnadsdelningar allmänneligen blifvit verkställde. Länets Hushållnings-Sällskap och dess filialafdelningar, de så kallade Hushållsgillena, utveckla mycken verksamhet. Dess bemödanden för jordbrukets förbättring vinna jemväl allmänt erkännande af befolkningen, som talrikt bevistar de af Sällskapet föranstaltade landtbruksmöten äfvensom Gillenas sammankomster, vid hvilka tillfällen täflingar och expositioner förekomma. Sällskapet har under perioden i prisbelöningar vid dess allmänna sammankomster utgifvit 5,400 R:dr samt under åren 1859 och 1860 låtit vid Gillenas möten utdela sådana belöningar till belopp af 2,100 R:dr. Biträde af Agronomer, hvilka på reqvisition hos Landtbruks-Akademien företaga resor i landet, anlitas såväl af innehafvare utaf mera betydande egendomar, som synnerligen af allmogen. Tillämpning sskola för landtbruket är vid Hushållningssällskapets egendom Haddorp inrättad, i afsigt att bilda dugliga Rättare. Under perioden hafva från skolan efter fullbordad tvåårig undervisningskurs utgått 45 lärlingar, af hvilka 30 åtnjutit fri undervisning och 15 erlagt afgift för densamma.
Emb.-Berättelse den ii Juli 1844. 61 sta Domstolens öfverläggningar derom deltagit; äfvensom och sedan i 87 § sagdt är, att Rikets Ständer äga gemensamt med Konungen makt att stifta, förändra eller upphäfva civil-, kriminaloch kyrkolag, men att ej Konungen utan Rikets Ständers samtycke, och icke Ständerna utan Konungens, må ny lag göra eller gammal afskaffa, 88 §, deri tillägges, att med förklaring öfver lag (af beskaffenhet som nyss nämnd är) skall förhållas som med sådan lags stiftande, slutligen bestämmer, att de förklaringar, som lill svar på inkomna förfrågningar om lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Rikets Ständer ogillas, hvarefter de icke längre äro gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. Dessa stadganden, med hvarannan jemförda, utvisa nogsamt, att den rättighet, Grundlagen velat uppdraga åt Högsta Domstolen att gifva lagförklaringar, är af annan beskaffenhet och mindre vigt, än den som i detta afseende tillkommer lagstiftande makten sjelf. Då nemligen en lagförklaring, af Konungen och Rikets Ständer meddelad, icke kan ändras eller upphäfvas annorledes, än med Deras gemensamma bifall, kan deremot en af Högsta Domstolen gifven lagförklaring af Rikets Ständer allena ogillas. Föreskrifterna, huru en sådan förklaring må af Högsta Domstolen fattas, antyda ock, att det är, icke Konungens lagstiftande rätt, utan egentligen Hans ”domsrätt, ” som dervid utöfvas på det sätt, att, under det lagstiftande maktens funktioner hvila, lagens rätta mening urskiljes af bemälda Domstol, såsom lagskipande maktens högsta organ, för att i tvifvelaktiga fall bereda enhet i lagskipningen ej mindre derstädes, än vid öfriga domstolar; och att sålunda Högsta Domstolen äger rätt och behörighet att rörande en fråga i allmänhet stadga efter enahanda grund och på lika sätt, som den angående samma fråga skulle i särskidt förekomna fall anse sig böra döma. Häraf lärer ock ostridigt följa, att en af Högsta
Denna studentikosa drift med sina beständiga kvickheter från kortens och marklådornas värld nådde dock ända upp till hofvet, och med någon förundran torde väl de i campio-mysterierna mindre invigda hoffröknarna hört nationaloperans mest berömda chorus förvandlad till följande dobbleriets folksång: Ädla suggor, Värdshus, Cavaller Campios ära, Parforcens makt, Om edert mod ej ännu förfaller Gifven spelet sin fordna prakt, Skulle väl själfva Blaren och Pottan Stryka för Nitton för Åttati–åttan! Nej, må Lottos löjliga namn Edra vreda lustar uppväcka Och Husarn sig hämnande sträcka Öfver Majas ziffror och famn. Men hur lekande behändig, hur uppsluppet skicklig Schröderheims skämttalang var, visar en mängd blad i hans papper, i hvilka han lika vällyckadt satiriserar den officiella brefstilen, tidningsstilen, den vetenskapliga och heraldiska stilen – med ett ord hvarje gifven terminologi blir för honom ett kärkommet komiskt material, och med aldrig trytande godt lynne skrifver han föregifna bref, lyckönskningar och bröllopsvers. Hans beryktade hyllning till räkne-poeten Sesemans biläger är ett prof på den outtröttliga verve Schröderheim besatt ända in i olyckans år: Min värde Seseman Dig Astrild ej bedrog. Han förde till din famn en Nymph, hvars rena seder Hvars tycke och behag, hvars ömhet, vett och heder Summerade ihop det hela facit gör Som, Lyckliga Vän, du dividera bör. När man läser dessa skämt, vittnesbörd om så lustiga ögonblick och ännu framkallande återklangen af döda skratt bland skimrande lampetter och ljust, lysande siden, hör man rococo-glädjens gudinna med den skramlande marotten i sin hand gnola det kända mottot ur en vaudeville från tiden: Etre fou et se réjouir C’est être sage Etre sage sans se réjouir C’est étre fou. eller som Kexel försvenskat det: »Att vara tokig för rolighets skull, det är att vara klok».
Husens eldstäder undersökas årligen; för åtskilliga praktiska yrkens bedrifvande äro vissa försighetsmått föreskrifna o. s. v. I afseende å helsovården är det en numera allmänt erkänd sanning, att densamma i hög grad befordras genom tillräcklig tillgång på frisk luft. Man bygger nu mera utomlands icke ett enda bo - Den 24 April 357 »tingshus för allmän räkning, utan att man bestämmer vissa kubikfot luft för det antal individer, hvarje rum af detsamma är beräknadt att inrymma. Vid upförande af thealrar, fängelser, kaserner, sjukhus m. m., har man å sednare lid äfven inom vårt land iakttagit en berömvärd noggrannhet i nämnde hänseende. Men man har, förunderligt nog, ännu med för-biseende af det högst vigtiga inflytande, som skol-lokalens beskaffenhet utöfvar på lärjungarues, d^' blifvande raedborgarnes psykiska och fysiska utveckling, fortfarande lemnat de flesta af dessa lokaler uti ett i sanitärt hänseende Jfiögst bedröfligt skick. Man later de allmänna undervisningsanstalternas lokaler vara så trånga, så osunda och så illa inredda som i helst. Man låter enskildta personer inrätta pensionsoch skolanslalter för barn af båda könen, ulan alt det ringaste fråga efter skolföreståndarnes egenskaper eller skol-lokalernas beskaffenhet. En sådan uraktlåtenhet å det allmännas sida i afseende ä det upväxande slägtels värd kan icke försvaras eller urskuldas, och del är derföre med verklig tillfredsställelse jag ser, att man inom Utsk. varit ense om all söka bereda förbättring i denna väg. De allmänna skol-lokalernas beskaffenhet har, man kan ej jäfva detta, på sednare tider dock i någon mon blifvit föremål för vederbörlig upmärksamhet, och man har här och der vid nya skolbyggnaders upförande, så vidt tillgångarne medgifvit, sökt att up fylla tidens fordringar på ljusa och rymliga samlingsrum. Men i allmänhet slår det Gu’nås! ännu allt för illa till i detta hänseende.
De bestå Femårs-Berättelse fr. Calmar Län. 4 26 af Ottenby Kongsgård, nu mera använd till Stuteri; Kongsgården Borgholm och Kongs-Ladugården Horn på Öland, som äro utarrenderade. Omkring tre fjerdedelar af Länets hemman brukas af ägarne sjelfve eller af Kronobönder och Boställsinnehafvare, samt de öfrige af Arrendatorer, Landthönder och Hälftenbrukare. Statsbidrag. Landshöfdinge-Embetet har ofvanföre haft tillfälle anmärka, att allmänna välmågan i Länet, under sist förflutna fem åren synts vara i tilltagande, och att ett af bevisen för denna åsigt innefattas uti den ökade lätthet hvarmed Krono-ulskjdderne utgå. I de flesta Fögderier hafva Krono-räntorna indrifvits med högst få och obetydliga restantier. Den med sistlidne års början vidtagna förändring i afseende på uppbördssätt, genom uppbördsterminernas förflyttning till Januari månad, har visat ett ganska fördelaktigt inflytande; ty vid denna tid har man vanligen haft att hugna sig af de fördelar, som slädföre lemnar, genom lättade tillfällen för landtmannavarors forssling och afsättning. Det har också visat sig, att vid de, efter nya regleringen anställda uppbördsstämmor, Krono-Räntor blifvit inbetalde till större belopp, än som förut kunnat påräknas, vid både ordinarie och extra uppbördsmöten. Må hända bör, till detta resultat, orsaken äfven sökas i det åter införda stadgandet om stämmoböter för dem, som uraktlåta, att å uppbördsstämma!! erlägga deras utskylder. I afseende på fördelningen af allmänna onera, råder här i Länet emellan hemmanen den olikhet, att de, hvilka underhålla indeldte Båtsmän, Hussarer och Soldater, få använda hemmanens grundräntor lill detta underhåll, som ofta understiger räntornas belopp, hvaremot de hemman, som underhålla roterade Båtsmän och Soldater, måste vidkännas detta besvär, och derforutan, tili Staten eller andra allmänna behof, utgöra hemmanens grundräntor.