Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag den 30 sistlidne October, innefattande bemälde RiksStånds Betlut öfver Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 535 föranledt af gjorde anmärkningar - * Prat. Utdr, d. 3 No v. 1823, 1? liingar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående revision af Lästafgifts fondens förvaltning, fann Bonde-Ståndet, rom redan bifallit Utskottets först meddeldte yttrande, och lagt det sednare till Handlingarne, för godt att under åberopande af nämnde Beslut förklara, det Möglofl. Ridderskapets och Adelns i denna fråga gjorda inbjudning icke kan antagas. S. D. Vid förnyad föredragning hiföllos följande Utlåtanden: Lag-Utskottets 3NT:o 187, angående uppliäfvande af 8 §. i i Gap. Ulsökningsbalken, samt, ändring i 3 §. /(.5 Cap. MissgerningsBalken och öfvcrskrifter till samma Capitel och Balk. N:o 188, angående bestämmande af lika ansvar för LandsSecreterare och Consistorii Notarier, som förskingra Allmänna eller Enskildta Medel, med hvad Lagen uti 45 Gap. MissgerningsBalken stadgar för Uppbördsman. Bihang till R. St. Prof. 3:åje Sami. 3. ig fröt. Utdr, d, 3 K o v, 1823. N:o 204, 0111 förtydligande af Kong], Förordningen den i3 Junii 1800, orri städsel och lego af Jord på landet i visse fall. Nio 2o5, med förslag om livad vid Lagförklaringar bör iakttagas. Nio 206, angående förklaring öfver i^Cap. 8 §. HandeisBaiken, i afseende på skuld till Kronan för uppbörd. N:o 208, angående uteslutande af vissa mål från det reuskrifna exemplar af Undei Rätts allmänna Sakprotocoll sorn lill Hofrätten bör insändas. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiU tskoltens
M:s nåd. propos. fullständigt uppgifvet, huru det för närvar, förhåller sig med Tabell-commissionens löner, hvilka blott stiga till det inskränkta beloppet af 1025 r:dr. Då jag nu i trenne års lid deltagit uti denna commissions göromål, har jag varit vittne till de verkligen otroliga mödor och det ihärdiga arbete, som den rätte arbetaren i commissionen, nemi. secreleraren, nedlägger pä fullkomnandet af tabellverket ; af ett tabellverk, som är beundradt i hela Europa, der man öfverallt erkänner, att Svenska tabellverket nått en högre grad af noggrannhet, än något annat. Lönen, som gifves, är alltför ringa, i jemförelse med dessa stora arbeten. Jag vill icke nu besvära R. o. Ad. att närmare ingå idetaljerna häraf, utan anhåller att derom framdeles få till StatsUtsk. inlemna en promemoria, jemte hvad jag nu i korthet yttrat; hvaraf jag förmodar, att StatsUtsk, skall finna tillräcklig anledn. att icke minska något uti hvad K. M. för denna inrättning i nåder föreslagit. Uppå begäran af Frih. Raab, Adam Christian, blef Frih. Sprengtporten reservation, i anledn. af denna punkt uppläst. Frih. Raab yttrade derefter: Då jag till alla delar instämmer uti den nyss upplästa reservationen, anhåller jag endast att få tillägga några ord. Här är, såsom reservationen innehåller, icke fallet, hvad som i afseende på åtskilliga andra verk förut blifvit åberopadt, nemi. att det sannolikt kommer att undergå en reorganisation till följe af det fattade beslutet om en förändrad organisation af Statsrådet. Det återstår således endast att undersöka dess behof. I detta afseende förekommer först frågan om local. StatsUtsk. har anvisat en local uti ett af Kronans hus. Nu, ehuru StatsUtsk. anvisat local till Minister-hotell, till llyreau, till Riksarchivet m. m., har Utsk. likväl förklarat, att icke någon local vore tillgänglig för Ta - Den 5 Maj f. m. bell-commissionen.
Kongl. Statistiska Central-byråns Chef, Fr. Th. Berg. Bilaga B. Herr L. P. Montelius lider af en nervös ögonsvaghet (Amblyopia), efter all sannolikhet ådragen genom mångårigt ansträngande arbete med skrifning, och är lian på grund deraf nu och för framtiden alldeles oförmögen alt bestrida någon tjenstebefattning eller sysselsätta sig med sådana skrifgöromål, der synförmågan hufvudsakligen behöfver anlitas och mödas; betygas under denna min edeliga förpligtelse: så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ. Stockholm den 28 Juni 1862. Z. W. Lindbergh, Medicine Doktor. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Pehr Pehrsson från Wermlands län, derom, alt Rikets Ständer mätte till Kongl Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, med hemställan alt Kongl. Maj:t, vid utfärdandet af nya oklrojer ät privatbankerna, täcktes föreskrifva, alt dessa banker skola till landstingen aflemna hela det belopp af deras årliga vinst, sorn öfoerskjuler 9 å 10 procent å intressenternas deri egande kapitaler. De många röster som höjt sig, så väl redan vid denna, sorn föregående riksdagar, mot de inom riket befintliga privatbankerna, hafva nästan alla som skäl för sin förkastelsedom af dessa inrättningar framhållit den stora årliga räntevinst, som dessa hanker göra på det allmänna kontanta kapitalet. Detta är också, hvad en del enskilda banker beträffar, visserligen med sanningen öfverensstämmande, men torde derföre icke, i min tanke, utgöra något tillräckligt giltigt skäl, som många förmena, för dessa bankers alskaifande, vid oktrojernas slut. Det har visserligen blifvit åberopadt och föreslaget, att dessa penningeanstalter kunde ersättas genom filialbanker och genom Riksbankens förstärkning med den årliga bankovinsten, hvarigenom hela landet skulle dela den vinst, som nu tillfaller enskilde lottegare i privalbankerne.
Sedermera hafva Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer, i deras afgifna berättelse, yttrat: att vid granskning af räkenskaperna Revisorernas uppmärksamhet fästats derå, att utgifter till icke obetydligt belopp under revisionsåret utgått för upprättande af de statistiska tabeller, angående civila rättegångsärendena och brottmålen i riket, hvilka nu uppgöras i Justitie-Stats-Expeditionen, hvarest för detta ändamål finnes anställd en Expeditions-Sekreterare jemte 2:ne biträden; att då numera i hufvudstaden funnes inrättadt ett serskildt statistiskt embetsverk, hvars bestämmelse det väl måste antagas vara, att såvidt möjligt är meddela uppgifter i alla statsförvaltningens grenar, syntes det Revisorerne, som skulle en öfverflyttning af bestyret med uppgörandet af nämnde tabeller till bemälda embetsverk vara särdeles lämplig; och då, enligt Revisorernes tanka, genom en sådan åtgärd icke blott besparing i de med ifrågavarande tabellverks utarbetande nu förknippade kostnader skulle kunna beredas, utan ock sjelfva arbetet derpå vinna, hade Revisorerna ansett sig böra uttala sin åsigt, att en förändring i afseende å sättet för nämnde tabellers upprättande vore af behofvet påkallad, och att, så snart omständigheterna sådant medgåfve, detta arbete borde åt Statistiska Tabellkommissionen uppdragas. Icke heller denna framställning är underställd Eders Kongl. Maj:ts omedelbara pröfning, men då nu förekommer att föreslå reglering af lönen förden i Justitie-StatsExpeditionen anställde Expeditions-Sekreterare, hvilken med Justitie-Stats-Ministerns Statistiska embetsberättelse!- har befattning, samt anledningen, hvarföre nämnde embetsmans lön vid sistlidne riksdag bestämdes lägre än för alla öfriga Expeditions-Sekreterare i Stats-Departemeuten, möjligen är att söka i åsigten om lämpligheten af platsens indragning eller öfverflyttande till annat embetsverk, så har jag trott mig nu böra samma åsigt till bemötande upptaga.
Sakramentallagens afskaifande, och motionen Lief ock till Lag-Utskottets behandling remitterad, men sedan har man förgäfves sökt spår efter densamma. Jag tillåter mig derföre att nu lill lif återkalla sagda motion, och del af så mycket större skäl, som Sakramenlallagen, enligt min tanke, står i strid med den sedermera utfärdade Kongl. Förordningen, angående främmande trosbekännare och deras religions—utöfning, af den 50 Oktober 11160, Motionen är af följande lydelse: Vid sidan af de steg tiil en friare samhälls-utveckling och sann humanitet, som på de sednasle riksdagarne blifvit tagna, linner man ett och annat beslut i lagstiftningsväg, som innebär ett bestämdt tillbakaskridande och kastar en mörk skugga olver våra förhållanden. Bland dessa märker man i främsta rummet den s. k. Sakramenlallagen, som vid slutet of 1855 och 1854 årens riksdag blef i en tvär vändning antagen af Rikets Ständer oell sedermera erhöll Kongl. Maj-.ts sanktion. Genom densamma stadgades följande tillägg lill Missgernings-Balkens 2 § 1 kap. ”Den, som utan att vara prest, i annat fall än särskildt medgifvet är, förvaltar sakramenten och, elter varning, dermed ej afstår, bote trehundra Daler, och vare hvar och en, som genom sådan person den Heliga Nattvarden anammar, der han ej heller genom varning låter sig rälta, förfallen alt höta femtio Daler. Göt han eljest gäckeri med sakramenten elier med Gudstjensten och Guds ord, vare lag som sist stadgadt är”. Jag vill nu icke upprepa allt, som ur religionens, klokhetens och rättvisans synpunkt blifvit anmärkt emot denna lag, hvilken såsom tillkommen i en tid, då samvetsfriheten och religiös fördragsamhet utgöra dagens lösen i alla civiliserade länder, i sanning måste betraktas såsom ett verkligt missfoster.
Regleringen af Discont rörelsen i Riket, VDel. 4 Afd. 403. ang. reglering af åtskilliga omständigheter, sorn äga gemenskap med Rikets Penningeväsende samt det större Creditivet och Discont - Register. ii cont-rättigheten i Banken för Kong!. Allmänna Magazins-inrättningen och Riksgälds. Contoiret. V. Del. 4 Afd. 416. Banco-Utskottets Memorial, angående ett Lån.biträde för Gagnefs Socken i Stora Kopparbergs Län, VI. 8°. ang. Lån till understöd för nyttiga företag i Odlingsväg, VI. 82.. __ ang. tidens utsättande till Revision öfver StatsBancooch Riksgälds-Verken, VL 102. _ ang. förhållandet med de från Utskottet af gifne Memorial, VI. 228 , 553. äng. Södertelje Canal, VI. 230. ängDiscont-rörelsen i Riket, VI234. — ang. ».Banco Verkets befunna tillstånd m. m., VI. 333- BevillningsUtskottets Memorial, angående Gerningsören, II. 383. ang. Bevillningen för Dannemora Eergslags Jern-til!verkning, lil. 38. _ ang. lindring i Bevillningen för Uddevalla Stad, lil. 370. ang. lindring i Bevillningen för de Sfäder och Härader, som under Norrska Fälttåget blifvit lidande, lil. 371. — äng. Allmänna Barnhusets andel uti Stämpel afgiften för Spelkort, IV. 711. ang. Landttulls ersättningen för öppna och däckade fartyg, V140. __ äng. project till Bevillnings.Stadgan, V. 234. ang. indragning af Landtull på inhemsk till verkad Tobak, V. 355. „ ang. en beqväm!, postgång 3 Landet, V356» __ ang. förhöjning i Post.Taxan, V. 361. ang. Sjötulls-afgifterna, V388. ang.
Statsverkets utgifter för sekreteraregöromålen i Arméeförvaltningen komma att med 1,800 Riksdaler understiga hvad för enahanda göromåls förrättande nu utgår i Kongl. Krigs-kollegium, äfven om den nu begärda löneförhöjningen medgifves. På grund af hvad jag sålunda anfört, får jag vördsamt föreslå, att löneförmånerna för Arméeförvaltningens tre Sekreterare bestämmas till Tretusen Femhundra (3,500) Riksdaler Riksmynt åt hvardera. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast. Stockholm den 14 November 1865. O. E. Sandegren. 224 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Ljungberg, C. E., angående vissa ändringar i instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Statsverket. I samma mån Statens förvaltning utvecklar sig i mångfald och vidd samt kulturens vexande fordringar påkalla representationens positiva omvårdnad, i samma måu stegras behofvet af en särskild delegation af folkets ombud, för att verkställa en noggrann granskning af det sätt, på hvilket under föregående år Statens medel blifvit använda och landets administration i allmänhet varit utöfvad. Detta behof är under nuvarande förhållanden, då Representationen endast hvart tredje år, och då splittrad i fyra Stånd, sammanträder, alltför uppenbart för att behöfva närmare utvecklas; men det kommer att älven under de nya representativa förhållanden, som vi förvänta, göra sig lika nrägtigt gällande, då den korta tid riksdagen är ämnad att fortgå, icke kan medgifva någon tillbörlig granskning af de vidlyftiga handlingar och räkenskaper, som tillhöra Statens och de stora statskorporationernas förvaltning, hvarföre äfven, enligt det hvilande representationsförslaget, dessa handlingar blifva underkastade Statsrevisionens granskning och bedömande. Men om denna revision sålunda fortfarande som hittills skall utgöra en kontroll öfver administrationen och en garanti emot missbruk och godtycke från de magtegandes sida, synes densamma böra frigöras från de onödiga hinder och omvägar, som nu förlama dess verksamhet, såsom äfven vissa i den nu gällande instruktionen för Rikets Ständers Revisorer saknade bestämmelser torde, till förtydligande af deras uppdrag, böra inläggas.
Lieutenant Hård blifvit, vid förflyttandet pä expectance-stat, befriade från tjenstgöring och de dermed förenade större kostnader, samt att det å expectance-stat för hvardera uppförde belopp motsvarar den lön de, vid regleringens verkställande, i sjelfva verket innehade, och hvilken lön öfverstiger hvad hvar och en af dem, vid afskedstagande, egt alt undfå såsom pension äfven efter den högre graden, kari, på dessa skäl, Utskottet ej tillstyrka bifall å Grefve Cronhjelms och Herr Ilårds ofvanberörde motioner. Men då Capitainen Tilosius erhållit den Nådiga försäkran, att, vid afskedstagande!, utöfver den pension hvartill han finnes vara berättigad, undfå 200 R:dr årligen å Flottans expectance-stat, tillstyrker Utskottet, alt Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det Capitainen Sjöbohm och Lieutenant Hård, för hvilka samma skäl synes förekom ma, äfven vid afskedstagande! varda hugnade med ett mot - Stats-UtskotUts Utlåtande N.o 61. 3 svarande, efter deras grad lämpadt, anslag att, utöfver det dem tillkommande pensionsbelopp, uppbaras å Flottans expectance-stat. Stockholm den ig April 1S34» N:o 61. Ankom till Exp.-Utsk. den 23 April kl. 8 e, m. TJtlätandes i anledning af väckta motioner om rättighet för hemmansegare ä Gottland att få erlägga penninge-lösen för deras räntetjära. 0. A.) Bonde-Ståndet har till Stats-Utskottet remitterat tvänne motioner af Riksdagsmännen Gust. Ad. Kolmodin samt Pehr Isacsson från Gottland, med hemställan om rättighet för räntegifvare derstädes att, efter markegångspris, få erlägga penninge-lösen för den deras hemman såsom grundskatt påförde räntetjära, hvilken, till följd af äldre stadganden, nu levereras in natura, för att till Flottans behof anordnas.
Madame Crelinger såg förf. i Maria Stuarts roll, men måste bekänna, att ehuru konstrikt fulländadt hennes spel var, man dock hade svårt att glömma madamen för drottningen. Mycket af illusionen förgick kanske derigenom, att hon var äldre, än man gerna önskar föreställa sig den sköna, lättsinniga, hvars fel Schiller låtit olyckan utplåna, såsom denna i sjelfva verket kommer medlidandet att glömma dem. En egenhet var det, att scenen med Elisabeth här visade icke drottningens stolthet, utan qvinnans lust att släcka sin harm, förf. kan icke afgöra, om endast till följd af skådespelerskans framställning. Elisabeths roll gafs mästerligt, fullt ut lika väl som Marias; men den spelande var obskur, och förf. har glömt hennes namn. Derigenom må intet vara Crelingers stora talang betaget, hvilken röjde sig i hvarje hennes ord, blick och åtbörd. Bland de flera berömda i öfrigt, förf. såg, till hvilka händelsevis hvarken den loftalade madame Schröder-Devrient eller en berömd manlig Devrient (i Dresden eller Berlin?) hörde, vill han endast utmärka hr Döring i Stuttgart, en man, som med mycken konst förenade lif och eld och, ehuru han någon gång öfverdref, likväl alltid elektriserade åskådaren. Han delade sig mellan skämt och allvar och föreföll lika mästerlig i båda arterna. Jemför man denna del af tyska scenen med den i Stockholm, så måste man å ena sidan medge, att kritiken ofta varit alltför sträng mot den sednare, medan man å andra sidan icke kan neka, att här saknas något af hållning i det hela, så att intrycket af en enskilds talangfulla spel förstöres af obildade och pretentiöst uppträdande medspelare, äfvensom de utmärktares spel ofta stadnar vid ett stelt manér. Det felas konst och bildning, icke förmågor. Äfven den bästa förmåga stadnar, utan träget studium, vid ett sjelfskapadt sätt, då deremot skådespelarens bemödande att för hvarje ny roll glömma och gömma det egna jaget ger mångsidighet.
Mångå Riddarhusets medlemmar se då hvarandra Hör för - Den 17 AprU e, m. 4og sta gången: härvid tager jag min egen erfarenhet i beräkning: jag har vål icke förr ån nu varit Riksdagsman, men jag har varit tjenstgörande vid RiddarhusCanzliet med både rättighet och pligt att bevista det Höglofl. Ståndets Öfverlåggningar. Vid slutet af sista Riksdagen fanns ingen Ledamot af Huset, som jag ej kände, åtminstone till namnet: vid innevarande Riksdags början upptäckte jag ganska många, ja kanske närmare tredjedelen af hela antalet, sorn jag icke hade den åran att känna. Så har Riddarhusets personal förändrats på dessa sista fem år; och jag förmodar att samma förhållande hädanefter kommer att äga rum. Enligt RiksdagsOrdningens 28 §., böra alla Utskott vara valde, inom åtta dagar efter Plenum Plenorum. Electors-valet mäste således, om Utskottets ifrågavarande förslag antages, bli Ståndets första sysslosättning, och det innan Husets Ledamöter lärt känna hvarandra, innan någon Riksdagsmanna-caraeter blifvit utvecklad. Huru skall man då välja Electorer? antingen Väljer man på sina enskilta vänner, eller inrättar man sin lista efter andras råd; I det förra fallet väljer man ensidigt, i det sednare år utväg öppen för intriguer af tusen slag. Jag föreställer mig att en Ministere låtit upprätta listor redan före Riksdagens början: huru rik är icke en Minister på medel att persvadera, insinuera och öfvertala, om den skulle vilja begagna sig deraf. Penningeoorruption tager jag icke ens i någon beräkning, ty desse Den 17 April /. m, tider äro längesedan förbi och återkomma troligen icke mer. Jag^antager ett Riddarhus af af 600 Ledamöter:
Vantar draga i 1863 års taxa samma tull som Strumpor och andra Strumpvantar, stolsarbeten; och då detta förhållande ansetts böra fortfara, har, med tillämpning af hvad under dessa senare artikelslag finnes anfördt, afgiften blifvit föreslagen för Vantar af heleller halfsiden, för år 1867 till 2 rdr, samt för tiden från och med år 1868 till 1 rdr 50 öre, och för »andra slag» till 50 öre pr skålpund, hvilka afgiftsbelopp jemnväl i Traktaten med Frankrike finnas antagna. Enär, på sätt Komiterade redan i fråga om nyssnämnda Traktat anfört, någon vatten, införsel icke lärer ega rum af konstgjorda Mineralvatten, hvilkas tillverkning dessutom i den jemnförelsevis höga transportkostnaden hafva allt behöfligt skydd, och det icke kan vara lämpligt att för statsintradens skull fördyra inkommande naturliga mineralvatten, såsom i allmänhet afsedda endast för sanitära ändamål, samt derjemnte öfriga till medicinalier hänförliga artiklar ansetts böra få afgiftsfritt införas, hafva ifrågavarande vatten här, liksom i nämnda Traktat, blifvit till tullfrihet uppförda. Vattenglas, som för närvarande drager samma tull som Kemiskt-tekniska prepavattenglas rater, har, sedan dessa föreslagits till afgiftsfrihet, blifvit för tullbehandlingen till dem hänfördt. Då Lampoch Ljusvekar ansetts icke böra åsättas högre afgift än Band, »anvekar, dra slag», till hvilka de äro närmast hänförliga, har, med afseende härpå, den nuvarande tullen å sagda artikel, 70 öre pr skålpund, blifvit nedsatt till 50 öre pr skålpund. På sätt redan ofvan blifvit omförmäldt, hafva Komiterade ansett sig böra till verktyg, tullfrihet föreslå ej specificerade Verktyg, eller delar deraf, hvilka för närvarande äro belagda med en tull af 5 procent af värdet. Komiterade hafva jemnväl antydt de hufvudsakliga skäl, på grund af hvilka en sådan afgiftsfrihet synts böra beviljas.
Cederström så illa förstått mitt förslag, att Constit.- Utsk. måtte inkomma med förslag till reorganisation af vår juryinrättning, enär han synts föreställa sig, att min mening varit, att frågan vid denna riksdag borde afgöras, då jag deremot haft afseende å ett sådant förslag, som kunde algöras vid nästa riksdag, och hvarigenom tidsutdrägten af ytterligare 10 år besparades. Man har klandrat de nueloriteter, jag åberopat, och de jemnförelser jag gjort; men jag får erinra, att jag tagit dessa auetoriteter ur mina värda motståndares eget läger. Jag kunde eljest hafva citerat en Constant, en Bentham, en Sismondi m. fl.; men jag har, som sagdt är, valt ur deras eget läger en Blackstone, eu Montesquieu, en Grolmann, en Feuerbach och en Miltermayer, hvilka alla varit af mina motståndares tanka, men blifvit öfvertygade 0111 juryinrättningens fördelar. Jag har äfven åberopat öfvertygelsen bos Preussens hela domarecorps, och det skulle vara önskligt, om Frih. Boye lät upplysa sig af en så aktningsvärd corps. Den lS December f. m. Fortsättningen af detta måls pröfning uppskjöts till eftermiddagen. H. It. o. Ad. åtskiljdes kl. Jlill 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdagen den 18 December 1834- Plenum kl. 6 e. m. Underteckn. Ridd.Secret. uppläste cn till honom från H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ankommen, så lydande skrifvelse: Sora jag är hindrad att uppkomma genast vid början af det till i dag eftermiddag kl. 6 utsatta plenum hos R. o. Ad., torde Hr Ridd.secret., å mina vägnar, anmoda den äldste närvar. Grefven att under min frånvaro emottaga klubban och föra ordet hos R. o. Ad. Stockholm d. 18 Dec. 1834. Jacob De la Gardie.
Innan Utskottet yttrar sig öfver de här ofvan upptagne, af sist församlade Revisorer och Banco-fulimägtige gjorda serskilda framställningar, har Utskottet skolat tillkännagifva, att Utskottet, sorn tagit Stereol vperingsoch Tryckeri-anstalten i ögonsigte, dervid funnit, alt sedel-numereringsmachinen för de högre sedel-valeurerne, hvilken numera äfven blifvit fulländad, vore applicerad uti de vanliga tryckpressarne, hvarigenom då numrorne och seriebokstäfverne kunnat tryckas på vått, i stället för torrt papper, efter hvilken senare plan numererings-machinen för de lägre valeurerne varit inrättad, numrorne och seriebokstäfverne erhållit en ökad tydlighet; att denna numererings-tnachin således vore mera fullkomlig och ändamålsenlig, än den först förfärdigade, samt att Broling jemväl gått i författning derom, att sistnämnde machin varder förändrad efter enahanda plan, som den senast inrättade. Vidare har Utskottet skolat fästa uppmärksamheten derå, att ganska betydlig besparing för Banken uppstått och än vidare uppkommer, till följd af berörde anstalt för sedlarnes förseende med nummer och seriebok stafj. enär, på sätt Revisorerne jemväl uppgifvit, Broling förbundit sig alt lefverera alla de nya sedel valeurerne, försedde med nunn or och seriebokstä fver, till ett pris af 20 sk. Banco för 1000 st. nuraror med seriehokstäfver, hvaremot,före dessa machiners inrättande, i enahanda ändamål utbetalts för nya s^dlarneå smärre valeurer 7\ sk. B:co och för de högre sedelvaleurernedels 1 R:dr 5 sk. 4 r. och dels 1 R:dr 33 sk. B:co, allt per 1000 st. sedlar.