Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln välja inom sig, distriktsvis, Sjuttio Riksdagsmän. Valberättigad och valbar är, med undanlag af dem, för hvilka hinder enligt 18 eller 4/ §§ mäter, hvarje Adelsman, som är medlem af någon å Riddarhuset introducerad ätt, samt äger Svensk medborgare-rätt och i Riket de tre sista åren varit skattskrif ven. De väljande äga alla lika röster, och valen ske, särskildt för hvarje Distrikt, inför den Hoj-Rätt, hvarunder Distriktet lyder. I öfrigt JÖrhålles med valen enligt Riddarhus-Ordningen, hvilken bär vara af Ridderskapet och Adeln anlagen samt af Konungen gillad, och stadf ästad. Konstilutions-Utskottets Memorial N:o 59. §. 17. l:o. Vid alla Riksdagsmanna-val skall dea vara Riksdagsman, sorn de Hesla rösterna undfått, och oin tvänne eller flere erhållit de flesta och lika många röster, algöres frågan genom lottning deni emellan. Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Landtmarskalk eller Taleman utsedd, anställes nytt val. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, och njute Riksdagsfullmäktig af Preste-, Borgareoch B onde-Ståa den af dem, sorn äro berättigade att välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka, för de tvänne förstnämnda Ståndens Fullmäktige, före valet bestämmas. Dessa medel skola, för Borgare-Ståndet, af Magistraterna och, hvad särskildt beträffar Bergsbrukens Fullmäktige, af de Tjenstemän, som bergs-utskylderna upptaga, samt för Bonde-Ståndet af Kronofogdarne, ulan särskildt arfvode, uppbäras och redovisas. Samma skyldighet äliyge ock vederbörande Uppbördsman i afseende å de af gifter, som Bidderskapet och Adeln, med Konungens samtycke, ålägger sina medlemmar för bestridande af Riksdagsmännens underhåll och resekostnad.
Och L ARS A NDERS . J AN A NDERS . Vill du tiga din treling till padda. Hvad sa' du, din skråe. bas, buffel, hedning, turk, tatare, illbåting, krabba och Rosinante. Skråe sa du, din etterpösa, din ovetting, buller L ARS A NDERS . tjuf, skälm, rackarekneckt, stinbälger, satansängel, herodian och tyran. B RITA S TINA . Akta dig, du pepparnos, din muffser, skåpuk, J AN A NDERS ( slår till honom ) . Han kommer in hit och börjar slåss. Kom hem till mig, du. J AN A NDERS ( vid dörren ) . Jag ska ge dig, elemenskade åkerbrukare. J AN A NDERS ( nästan ur stånd att Fördubblade, pietist, maximum och minimum. få fram ett ord ) . L ARS A NDERS . sida om bordet. Till sist har B RITA S TINA gripit till ( Slagsmålet börjar, medan gubbarna stå på hvar sin ( Ut. ) kvasten. Under slagsmålet går den sönder, så att L ARS A NDERS och B RITA S TINA få hvar sin del. När J AN ­ 80 ­ A NDERS nu försvinner genom dörren, är han öfvermannad. Men på äkta bondmaner sparkar han lugnt bakom sig, innan han försvinner, hvarvid L ARS A NDERS kastar kvasten efter honom. ) L ENA ( som under slutscenen stått Jo, den gången fick I opp gärd'sgård'n. L ARS A NDERS ( går fram och tar Det är detsamma. Det grämer mig bara, flaskan ) . i dörren ) . att jag bjöd'n på gök. ( Han håller flaskan så att räddar gudslånet. ) brännvinet rinner på golfvet. Brita Stina rusar fram och ( Ridå. ) Lars Anders. ­ 81 ­ borta, endast kolstybben kvar. Kolarkojan står oförändrad. I fonden ser man, sträckande sig ett stycke verkligheten hafva ett mellanrum af cirka 2 alnar. in på scenen, ett par halffärdiga gärdsgårdar, hvilka i Det är midsommarnatt.
Vid dessa tillfällen befinna sig de Svenska statsråden i Norrige uti alldeles samma förhållande sorn den norrska statsråds-afdelningen, hvilken är förlagd här i Stockholm. De mäste således finna sig etablerade på ett sätt som öfverensstämmer med den plats de innehafva. Att någon ersättning förut icke fordrats, härleder sig helt enkelt derifrån, att Norrska statsverket förut lemnat fri inqvartering åt ifrägavande tjenstemän. Delta innebär dock en särskild välvilja, hvars fortfarande man icke kan påyrka, då Svenska statsverket icke lemnar de Norrska statsråden fri inqvartering under deras tjenstgöring i Stockholm. Såsom troligen alla känna, hyres med stor kostnad särskildt etablissement för den Norrska statsråds-afdelningen här i Stockholm och dess tjenstemän. Dessa statsråd hafva dessutom särskildta, ganska betydliga ersättningsbelopp sig anslagne jemte det de få bibehålla sin fulla lön. Då således full reciprocitet i det fallet bör äga rum med brödrariket, torde det finnas i hög grad olämpligt om Svenska statsverket skulle göra något yrkande som dermed vore oförenligt. Jag instämmer uti den gjorda anhållan om afslag. Hr von Hartmansdorff: Af hvad Hr Rosenblad yttrat, drager jag en helt annan slutsats än den, hvartill han kom. Här är icke fråga om anmärkn. vid det belopp vederbönde redan åtnjutit, utan om bestämmandet för framtiden af någon viss ersättning åt Svenska statsrådets ledamöter då de befinna sig uti Norrige. Då ntsättes ej Statsverket för den obestämda utgiften, att utom tractamente efter resereglemente och vanlig lön här hemma, skulle statsråden äga åtnjuta inqvartering i Norrige till ovisst belopp. Förhållandet med de Norrska statsråden är, på sätt Hr Rosenblad omnämnt, att de under sitt vistande i Sverige hafva, utom sina vanliga löner, något visst tillägg hvarmed de betala sitt uppehåll härstädes.
hvars öfverensstämmelse med sanna förhållandet blifvit af kronans ombud, kronofogden Hasselström, vid ytterligare undersökning den 4 November 1841 ntrönd och vitsordad, det vara ådagalagdt, att besagda, under öppna åkerjorden inbegripna, ega i sjelfva verket bestode af gammal ängsmark, hvilken, efter hvad öfverste-löjtnanten m. m. Liljehöök ed ligen vittnat, blifvit af honom under den lid, han innehade Boda, uppodlad, för att efter dikning och gödning igenläggas till högst behöflig tillökning i höfoder för gården, och då samma ega följaktligen icke bort komma i beräkning såsom städse brukbar åker eller sädesjord vid arrendeafgiftens bestämmande, i enlighet med åberopade författningar, till visst belopp efter rymden af så beskaffad jord, utan rätteligen varit att betrakta såsom en lägenhet, hvaraf annan afgäld ej skolat utgå, än deri, som i arrendet för ladugårdsafkastningen inbegrepes, ansåg härads-rätten Erasmi böra på utsatte spanmålsarrendet äfven vinna afkortning, räknad till trefjerdedels tunna, hälften råg och hälften korn, för Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 171, 5 hvarje af de åtta tunland 14 kappland, hvilka utgjorde den i Haraldslorps åkerjord intagna rymd af förenämnde äng Råsen, äfvensom återfå af kronan, jemte sex procenls ränta från utbetalningsdagarne, hvad han guldit mer, än vederbort efter ofvan antagne grunder.
Sedan härefter R. o. Ad., uppå framställning af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bifallit, alt förslaget i contra propus, finge ut märkas endast genom namnen å de ledamöter, sorn framställt detsamma, upplästes till justering och godkändes följande voter. propos.: Den som till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag godkänner Coust.Utskrs i utlåt. l\:o 43 framställda förändrade förslag lill ändring af 56 och 81 §§ Reg.F. samt 29, 49 och 73 §§ Riksd.Ordn., voterar ja; Den det ej vill, voterar nej ; Vinner nej, antager R. o. Ad. det af Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., och Hr von Hartmansdorff framställda förslag lill beslut i detta ämne. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 17. Nej — 31. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 13 och 14 dennes pä bordet lagda utlåt. N:o 109, i anleda, af gjorde anmärknrr vid Utsk:s betänk. N:o 82, öfver väckte motioner om förändring af lagens stadgande rörande testametsfriheten och gäfva med varm hand. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller om upp läsning af Gr. Mörners reservation, under begäran alt derefter få ordet. Sedan denna uppläsning försiggått yttrade Hr von Hartmansdorff: På de skäl, som Gr. Mörner anfört och i hvilka Hr Gunther m. II. instämt, hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. ville afslå detta betänk. Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad. LagUtsk:s utlåt. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 13 och 14 dennes på bordet lagda ytterligare betänk. N:o 120, i anledn. af K. M:s nåd. propos:r, ang:de antagande af dels ny strafflag, dels ock lag om verkställighet af fängelsestraff.
Om äfven inom en socken 2:ne krogar skulle vara af behofvet påkallade, samt följaktligen blifva inrättade, är det icke att förmoda, att dessa krogar Skola vid samma tillfälle blifva ledige. I alla händelser återstår det för Taxer:s-Komitéen, på sätt Gr. Lagerbjelke yttrat, att beräkna afgifternas belopp så och så högt, ifall det blifver en krog,- och så och så lågt, om det blifver 2:ne. Jag kan icke neka, att, om man ser saken abstrakt, anmärkmr kunna framställas, men, om man betraktar huru saken i verkligheten utfaller, torde man finna, att högst sällan mer än en krog uti hvarje församling kommer uti fråga, och med Guds hjelp skola de flesta socknarne blifva hädanefter, som hittills, derifrån befriade. Sedan jag nu tagit mig friheten visa att, enligt mitt för - 122 Den 8 Augusti. menande, de anroärkn:r, som blifvit framställda, icke äro af någon vigt, synes mig att R. o. Ad. borde antaga i fråga vande §. Gr. Mörner, Axel: Då det ifrågavande förslaget till ändlig i Utsk:s Betänk, är nytt, samt förut icke bär varit frarnstäldt, får jag anhålla, alt detsamma mätte blifva hvilande pä bordet till nästa plenum. Häruti instämde Hr von Troil: Hr Printzensköld: Så vida Hr Gr. o. Landtm, bifaller den begärda bordläggningen, har jag ingenting vidare att tillägga. Hr von Hartmansdorff: Då R. o. Ad. i förra plenum afvek från de af Utsk. föreslagna grunder till förordning i ämnet, tog jag mig friheten fästa upmärksamhet derpå, att Ståndet icke borde ytterligare fatta ändteliga beslut, utan återförvisa de påföljande §§, mot hvilka anmärkningar framställdes, på det att man icke måtte komma in i sådane svårigheter, som möjligen inträffa, då man vill på stående fot upgöra en förordning. Ståndet fann icke för godt att antaga detta förslag, emedan mina motståndare måhända befarade det vara påfunnet för att deras afsigter skulle förfelas, när saken återkomme till Utsk.
Hvad då först England beträffar, så finnes derstädes inga af staten anlagda banor, utan äro de samtlige genom enskild företagsamhet anlagde ortsbanor, hvarjemte det är ett faktum, att dess. utmed kusterna gående jernbanor hafva en svår täflan att utstå med sjötransporten; så t. ex. kostar en biljett emellan Glasgow och London mindre om den först tages från Glasgow till Prestön och sedan derifrån till London, än om den tages direkte från Glasgow för hela vägen till London, hvilket besynnerliga förhållande uppkommer derigenom, att emellan Glasgow och Prestön finnes fingbåtsfart, som jernvägen har att täfla med. Och hvad erfarenheten i vårt land beträffar, så har det ingalunda varit Kommittéen obekant, att vestra stambanan till följe af sjötransporten på Wenern ej erhåller den trafik, den otvifvelaktigt kunde påräkna, om nämnde segelled ej funnes; så föres t. ex. spannmålen ganska allmänt från norra delen af Westergötland på axel till Mariestad och derifrån sjövägen till Göteborg, och detta ehuru afgiften för spannmålstranspprt på jernvägen blifvit betydligt nedsatt; äfvenså gå handelsvaror från Göteborg sjövägen till Töreboda och sedan på jernväg till Sköfde och omkringliggande orter, i stället för att begagna jernvägen direkte från Göteborg. Att vestra stambanan från Stockholm till Södertelje ej har samma trafik sedan ångbåtsfarten börjar som under vintermånaderna, och att Köping—Hultska jernvägsbolaget tillochmed tager sina egna varor sjövägen till Örebro hellre än att begagna sin egen jernväg från Arboga, torde väl äfven kunna gälla för någon erfarenhet här i landet, — flere andra exempel att förtiga.
(När ridån går upp, ligger LARS ANDERS i sängen, gardinerna äro fördragna. JONAS ligger på den bäddade liggsoffan. Båda sofva. LENA sysslar framme vid spiseln. BRITA STINA kommer från höger. Hon är klädd i utekläder med schal om hufvudet och vattenok på axlarna, som hon inkommen aftager, medan hon stampar snön af fötterna.) Brita Stina. Gud hjälpe mig, ligger inte bägge karslokarna och dra’r sig på blanka da’n. Det snöar därute, så en kan knappt ta’ sig fram. På vägen till lad’gård’n är det så tjockt med snö, så en näppe orkar klifva där, och brunnen är öfversnöad, så en kan inte se, hvad han är gjord af. Hvad är det åt pojken? Svarar han inte? Lena. Han sofver, vet jag. Far, han har sofvit allt se’n midda’n, det vet I allt, och I hade knappt satt näsan utom dörr’n, förrän Jonas började snarka, som om han låge i drängkammarn. Brita Stina. Ja, då ska vi se, om han inte ska vakna. – Jonas. (Tystnad.) Lena. Jo pytt! sa’ Pelle till kungen. Brita Stina. Vill du vakna, din döfnicke! (Ruskar honom.) Jonas! Jonas (sömndrucken). Hvad är det om? Brita Stina. Jo, det är om det, att du inte ska ligga och sofva på blanka da’n, så att jag inte kan få opp så mycket som en skopa vatten en gång. Rätta dig efter det, du. Jonas (sätter sig upp). Kan I inte ta’ vatten ur sjön då? Brita Stina. Nej, det kan jag inte. För det är så halt på backen dit ner, så en får hasa sig utför, när en ska ner, och krypa på knäna och skjuta vattebyttera framför sig, när en ska uppför. Jonas. Ja, då kan I ta snö i bytta och tina opp’et vid spiseln. (Lägger sig, vänder sig åt väggen och sofver igen.) Lena. Hvad var det, jag sa’ nittinie om vår’n? Så där har han legat nu alltse’n midda’n. Brita Stina
Litt. D., afgifne och i Utlåtandet N:o 435, Litt. D., hufvudsakligen vidhå 11 ne förslag, att lill Riks-Archivets inrvmmande upplåta det hus, som för närvarande af Rikets Ständers Riksgälds-Contoir innehafves, icke förr än i sammanhang med öfrige rörande den extra Stats-regleringen fattade beslut, kommer att hos Kongl, Majit i underdånighet anmälas, samt alt, jemlikt hvad Utskottet, äfven i sistnämnde af Rikets Ständer godkände Utlåtande yttrat, frågan om tillökad aflöning för Riks-Archivets tjenstemän icke lämpligen kan å nyo till pröfning upptagas, innan det sig visat, huruvida den ifrågasatte flyttningen Stats-Utshottets Utlåtande, N.o' 56 g. a3 kan komma till? verkställighet eller ej, hvilket åter ytterst beror af Kongl. Majlis beslut, rörande det derom väckte förslag; och har Utskottet, på grund häraf, ansett sig icke kunna, i anledning af Professor Geyers motion,. Rikets Ständer någon åtgärd tillstyrka. Stockholm den 2 Juni 1841. Ank. till Exp.-Utsk. deo'3 Juni 1841 , kl. 12‘midd.' Utlåtande, i anledning af Herr Biskop Agardh» motion, angående rum uti Mikels Ständers htts för Nordiske Nät ur for sk ar ne vid deras, nästkommande är, inträffande sammanträde i Stockholm. Uti en inom Preste-Slåndet väckt och till Stats-Utskotlet remitterad motion, har Herr Biskopen, Doctor Agardh, med afseende derå, att det för Nordiske Naturfotskarne nästkommande år inträffande sammanträde kommer att hållas i Slockholm, hemställt, att de rum, som finnas i Rikets Ständers hus, mätte upplåtas till disposition af bemälde Naturforskare, helst desse rum . for deras arbete på serskilde sectioner, voro mera än någon annan local lämplige.
Maj.ts Nådiga Propott. Transport 117,184:42:8. 748)500: rande och de styrda. Deremot anser Kongl. Maj:t Fjerdingsmanna-befattningen böra, såsom den till sin grund varit, fortfarande utgöra, icke en Tjenst, för hvars utöfning Staten bor med löne-anslag betungas , utan ett municipalsysslande, som Menigheten åligger att, emot hittills åtnjutna friheter, och de af enskilda för vissa uppdrag bestådda afgifter, under korrtare tid för hvar och en fullgöra , dock att, sedanKronobetjeningen med tillräckliga löner blifvit försedd, Fjerdingsmännen ickemed sådana pligter, sorn icke dem _, utan rätteligen Kronobetjeningen, tillhöra, böra Transport 117,184:: 42:8. 748,500: Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. jy.o 2. Ti anspoi t 117,184:4a: 8* 7^8,5oo: belastas ; äfvensom Kongl. Maj:t, i afseende härpå, anser rättvisa och billighet fordra, att, på sätt Bonde-Ståndet länge yrkat och äfven Ivammar-Collegium, såsom vilkor för Fjerdingsmans - befattningens lönlösa bestridande, hemställt, utöfningen af denna befattning icke, såsom hittills, ensam Krono-ochKro110 Skattehemman vidlåder, utan för ett närmare jemnlikt deltagande i medborgerliga besvär, förklaras hädanefter jemväl böra vanliga Frelsehemman åtfölja. Inrättningen af Läns-Notarietjensterne vid LandsCancellierne har under den senare tiden flera gånger varit af Transport 115,184:42:8. 74^»5oo: — —• 22 Kongl. Majds Nådiga Propos. No 2.
Vet, unge riddare, att en byggnad uppföres med jorden till grundval, med himmelen till tak. En ny väldig arbetare har lagt sin hand på verket och påskyndar det med jettefart; ja, denne arbetare är, såsom du sade, ingen annan än Pesten, som nu härjar jorden. Menniskorna, sade du äfven, testamentera allmänt sin egendom till kyrkor och kloster. Väl, byggnaden reser sig således sten för sten. Den mycket hafver, honom skall mera varda gifvet. Guldets onde elementarande kristnas icke förr, än han bundits i kyrkans band; då blir han engel, som ur ymnighetshornet välsignar jorden. Allt, allt, hvad jordisk rikedom heter, skall, penning för penning, samlas i kyrkans sköte; och då allt, allt är samladt der, hvar är då de jordiske furstarnes makt? hvar den rike, som förtrycker den fattige? hvar den nödlidande, som förgäfves ropar på bröd? hvar en andlig förmåga, som ej skall utvecklas i Guds tjenst? hvar en gnista snille, som ej skall framletas ur askan och upplifvas till ett stort ljus? hvar en enda barnasjäl, som ej med alla sina slumrande förmögenheter skall utbildas till en fullkomlig menniskosjäl? Då kyrkan eger allt, så är också allt gemensamt, hela menskligheten ett brödraskap, förenadt i kärleksmåltider kring Kristi bord; då är ingen rik, men heller ingen fattig; då är det tusenåriga riket kommet. Ja, må det komma! Amen! Erland, det är detta mål, till hvilket ett förbund, utbredt öfver hela kristenheten, sträfvar. Förbundets hufvud är vår fader i Rom, och jag är en af dess ringaste medlemmar med föga kraft, men med god vilja och godt hopp ... Ovädret fortfor derute. Det var nu mörkt, och patern tände en lampa. Dess bleka ljus kunde ej dölja de hvita blixtar, som alltemellanåt fladdrade öfver fönstrets svarta grund och göt sitt återsken på riddarens och munkens bleka anleten. – Följ mig till kapellet ... Guds röst höres i stormen ... låtom oss bedja! sade patern och steg upp. Erland följde honom. Munkarne kallades till kapellet.
Annorlunda förhäller det sig med Säterier, insockne frälse, rä och rör, prestegärdar och de lägenheter, som redan äro med stamhemmanet roterade eller äro sä högt beskattade, att högtsalig Konung Larl ^1 fant dem tillräckeligen smara mor underhället af en soldat. — Nu är ändock fräga att uran minsk ning af de för befrielsen af soldat älagde lyngör rotera desie lägenheter. Jag frager, ehuru ägare af ungefär 28 krono skärte hemman: är alt betta rätt, är det billigt? bätom osi, Mine Herrar, rikeligen och ingalunda sparsamt, utrusta en älskad Regering med medel att bibehålla lugn inom csi och skydd mot hwatz stende, som hellst, men katoni otz ock för all del vndwika den partiella beskattningen, som gifwer sä mycken anledning till mannamon och söka fördela desie medel lika efter förmögenhet att de aldrig falla vjäml än mindre kränka ägande rätten, hwil?rk ofelbart händer, om denna uppoffring för ö« Den z Junit. 47? qonblicket nog ning ända i sin werkftällighet, stalt fortfara till desi Konung och Ständer annorlunda öswerenskomma. friherre LeZerström, Iacc>d: Utan att ingä i pröfning af den utaf Herr Lckmitterlörv gjorda niotionS nytta eller nödwändighct, utbeder jag allenast fä anmäla, att oagtadl den wärde Ledamoten i sikt sednare memorial sött att förwandla fcagan till enstilv, är den likwäl klarligen i sin nak«r allmän, af det stäk, akt ny roterad jord inuehafwes ej blott af medlemmar Utaf Ridderstaper och Adeln, utan af ledamöter utur alla Ständ. När det således synes mig gifwit, akt frägan äe allmän, sa bchöfwes, i afseende pa desi behandling, ej mer än ait rädfraga Regeringsformen — den säger, akt alla allmänna scägoc stola remitteras till Utstött, hwilkas sammansättning är hämtad Utur alla fyra Riksstånden:
Enligt hvad Utskottet inhemtat af de Utskottet tiilhandakomna utdrag af Riks-Ståndens protokoll, hvilka innefatta den diskussion, som föranledt återre missen, hafva inom Riks-Stånden sådana åsigter dervid gjort sig gällande, som öfverensstämma med nyssnämnde motionärers förslag. Utskottet, sora befarat, att ett Bih. till R. St. Lagsamt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottets Memorial JVi 34. förslag om medgifvande af obegränsad jordafsöndringsfrihet på landet skulle mötas af allmänt ogillande, hade af sådan anledning inskränkt sig till att förorda allenast en utsträckning af rättigheten till afsöndring för alltid af sådan jord, som är belägen i närheten af städer eller köpingar; men då ofvanberörda diskussioner gifva vid handen, att åsigterna redan äro mognade för den obegränsade afsöndringsfrihet, till hvilken Utskottet förmenat att man endast småningom kunde närma sig, så har Utskottet tagit under övervägande, i hvilken form stadganden af berörda syftning må kunna införas i lagstiftningen. De stadganden, som föreskrifva ett visst minimum för jordafsöndring, hafva ursprungligen haft sin grund i omtankan att förebygga proletariatets tillvext. De kunna och böra derföre upphäfvas, så snart man är ense derom, att de icke äro tjenliga för det ändamål, som med dem varit afsedt.
Jag tager fåledes för afgjordt, att en förbättrad reprefentation, och med detfamma väre hittills oreprefenterade Medborgares intagande i Lagftiftningep, utgör alla vältänkandes uppriktiga öllikan, men med fullkomligafte öfvertygelfe om nödvändigheten af en ladan forbät4 tring, med det llörlta nit för ernående af detta ändamål, kunna dock begrepen om medlen dertill vara ganfka ikiljaktige. Utan att äga den förmätenheten, att tro mig uti ett få granlaga ämne kunna gifva några tillfredsftällande upplysningar, anfer jag likväl min ovilkorliga plikt vara, att, iåfom Ledamot af detta Utfkott, förlt inför detfamma och federmera inför Rikfens Höglofl. Ständer öfver detta ämne uppgifva mina tankar. Af hvad jag ofvanföre haft den äran att nämna ar lätt att finna, det min mening lika litet kan Vara, att de hittills oreprefenterade fkulle blifva hos de fyra Ståndet inflickade, hvilket defsutOm intetdera Ståndet torde medgifva, forn att de lkulle komma att utgöra ett femte Stånd, derigenom jagfruk tar, att villervallan och den redan nog Hora fvårigheten att bringa några fåker till flutligt afgörande lkulle ökas, i ftället för att m i nikas. Jag kan ej förehålla mig, att en lälunda farn* manfatt Corps Ikulle vara användbar till något annat, än att, utan all Hags bellutande rätt, formera ett Val-Collegium enfamt med den befattning, att hvart Stånd för fig välja ett visit antal Ledamöter, forn famlade till en enda Corps, innehade Rikfens Ständers rättigheter, hvaraf äfven följer att de fern Stånden alltid, efter förrättadt Val, genail borde åtlkiljas.