Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot Utskottets 1 denna del afgifne Utlåtande, som Bonde-Ståndet bifallit, har, inom de öfrige Riks-Stånden blifvit anmärkt: att någon inskränkning uti Kammar - Stats-Utskotlets Utlåtande> $:o ig3. 9 tnar-Collegii cmbetsoch tjenstemanna-personal, hvarigenom, utan ökade anslag, löne-förbättring för de qvarstående skulle kunna beredas, icke låter sig verkställa, utan fastmera, på sätt uti Herr Stuarts motion är vordet yrkadt, tillökning uti personalen erfordras; att, ehuru enligt hvad såsom skäl emot de begärde nya anslagen blifvit anfördt, åtskillige göromål blifvit ifrån Kammar-Collegium till andra auctoriteter öfverflyttade, den derigenom uppkomne minskning, som hufvudsakligen skall hafva drabbat de ringare målen, dock fullt motsvarades af den tillväxt, de qvarblifna ärendena inom detta Embetsverk de senare åren erhållit, hvarjemte i betragtande borde tagas, att deri ifrån äldre åren uppkomne balauce af oafgjorde mål, genom ansträngdt arbete småningom blifvit förminskad ; att för öfrigt något tillförlitligt omdöme icke kan grundas på målens ania!, helst de, som i Kammar-Collegium förekomma i allmänhet Mro serdeles vidlyftiga; alt då, vid Öfrige Embets-verks organisation, lönerne vid indragne tjenstår fått till förbättring uti de qvarvarandcs aflöning användas, och således, exempelvis lönerne för Kongl. Commerce-Collegii Justitiae—Di vision, hvars göromål till Hof-Rätterne äro öfverflyttade, för förstnämnde Embetsverks lönereglering disponeras, sådant likväl icke, i afseende å Kongl. Kammar-Collegium, iagttagits, enär ifrån dess Stat försvunnit lönerne för Afräknings-contoirets 10 tjenstemän, hvilka blifvit till Kongl. Stats-Contoirct öfverflyttade 3,6o4l 6 5.
BondeStändet har RiksdagsFullmäktigen Casper IVijkman från Upsala Län anmärkt, att då med förevarande Titels Anslag vore förenadt det vilkor, att hvad af tillgångarne kan vara för ett år odisponeradt bör till det påföljande året öfver för as s för att vidare användas till förefallande behof, hade Utskottet bordt upplysa, huru mycket af denna Huf - Stats-U tskottets vudTitel vore ödisponeradt, samt tillika uppgifva, så beloppet af Titelns räntebärande fordringar från förra åren, som ock huruvida icke genom de utgifne Lånen, om än till någon del Jemnade till Näringarne, de disponible lillgångarne allt för mycket rnedtagits med uppkommande tillika af ett större behof för nävarande, än eljest bordt äga rum. Utskottet, som tagit noga kännedom om gide HufvudTitelns tillstånd, får upplysa, att jemlikt hvad K» M:ts under d. 22 sistl. April till K. StatsContoret aflålne Nåd. Skrifvelse, angtde dispositionerne å Titeln för innevarande år innehåller, erfordras:" 1:0) till godtgörande medelst afskrifning eller utbetalning af förut anvisade flerfaldiga utgifter för år 1828 och föregående åren, på sätt K. StatsContoiret uppgifvit - Tillhopa 13:co 13:dr i5o,45o: 44- 3. eller 42j43o R:dr g sk. utöfver den, enligt företedde Calculer, påräknade disponibla tillgången för året: h viken skilnad jemte de ytterligare utgifter till mindre betydligt belopp, som serskildt kunna i Nåder anvisas alt innevarande år på Nionde HufvudTiteln utgå, komma, enligt K. M:ts tillika meddeldte Nåd. Förordnande , att, iden »nom desamma icke kunna godtgöras genom besparin - Förteckning på Nionde Hufvud-Titelns utestående Fordringar jemte Uppgift på hvad i Ränteoch Capital-afbetalning ar år 1829 deraf påräknas inflyta. Ålerstäende Låntaffarnes Namn.
Vid bestämmandet t. ex. af den bevillning, sotn af militielöntagare bör erläggas, måste afdrag göras å den del af lönen, sorn motsvarar ackordsräntan, hvilkens belopp, i mån af inträffade successioner, förändras för de olika lön Lagar ne. Bestämmelsen deraf, och af åtskilliga dylika förhållanden, kan svårligen af någon annan än regements-skrifvaren uppgöras» Hvad dessa sednare, eller regernents-skrifvarne, beträffar, kunna de, äfven om uppbörden frånloges dem, icke undvaras. Lika med kronofogdarne, äro de författningsenligt skyldige att ställa r,5oo r:drs borgen; men derjemte är hvarje regements-chef berättigad, alt af regeinens-skrifvaren fordra serskild borgen för uppbörden till armeens pensionsoch enkekassor s.unt ackords-amorterings-fönden; en rättighet, hvilken äfven, så vidt mig veterlig! är, allestädes begagnas och till vida högre belopp än t,Boo rdr. Säkerheten för regementerna är alltså betydligt större, om uppbörden verkställes af deras egna redogörare, än om den anförtros åt kronofogdarne, oberäknadt den kontroll, som af regementernes lönings-direktioner utöfvas å de förre. Åtskilliga andra olägenheter för vederbörande löntagare uppstå äfven af den föreslagna förändringen. Lönerne komma alt utfalla flere månader sednare än nu, då första uppbörds-stämman af regements-skrifvaren vanligen hålles i Januari. — Krono-utskylderne, hvilka nu utbetalas af regementsskrifvarne med först inflytande uppbörds-medel, skulle då komma alt å skatlskrifnings-orten kontant uttagas af hvarje löntagare, innan ännu något af lönen fått uppbäras. Kronofogdarne skulle troligen icke kunna åläggas,att Mtan provision uppbära lönebeloppen.
Synerätt pröfvar och beräknar för såväl utflyttningar, som i följd deraf behöfliga odlingar, hägnader m. m., föreslår fördelning af kostnadssumman på antal år, i mån af tidigare eller senare beräknelig afkastning från odlingsfälten. Frågor derom pröfvas och afgöras i administrativ väg, uti den ordning 6:te punkten uppgifver. 11:0) Tid för afoch tillträde bestämmes afSynerätt enligt allmänna lagens föreskrifter derom för fasta egendomar. Sådana frågor fullföljas i Hofrätt och hos K. M. i Högsta Domstolen. Anmärkning; I sammanhang med en Byggnadsoch Boställsordning böra förändrade brandstodsföreningar införas, dervid byggnadernas värdesumma, icke hemmantalet, bestämmer en hvars deltagande i afgiften till ersättning för brandskador. Alla i ämnet hittills utfärdade författningar förklaras upphäfna, och stadganderna i Byggningabalken om laga hus vid hemman upphäfvas i grundlagsenlig ordning. För öfrigt tillstyrkes i und., att Armeens befäl, genom 236 Deu 27 Februarii. vederbörande Chefsembeten, Flottans, genom Förvaltn. af SjöÄrend., Presterskapets, genom Consistorierna, och samtlige K. M:s Bef:h:de, för Civilstaternas boställen och andra lägenheter, må blifva i ämnet hörde, innan K. M. bestämmer de grander, på hvilka den nya författningen bör upprättas; och skulle denna tanka i utdrag af Protoc. åtfölja den underd. skrifvelsen till K. M. Ut supra. In fidem A b r. Hellichius. Rätteligen utdraget, betygav ex oficio S. Den motion, jag vid 1823 års
Under min tjenstebefattning som Konungens GeneralAdjutant för Armeen, har mitt syftemål alltid varit, Armeens bästa och dess Militaira förkofran, hvarigenom jag i synnerhet trott mig kunna bidraga till Rikets Sjelfbestånd. Under krigen i Finland, Tyskland och i Norrige trodde jag mig hafva lemnat tillräckeliga bevis, alt Fäderneslandets välgång och Svenska Vapenäran äro mig tosendefallt kärare, än lifvet; vid RegementsFörändringen trodde jag mig äfven hafva lemnat en gärd till Sveriges frihet. Jag går således nu med lugnet af uppfyllda pligter, som Embetsman, Soldat och Medborgare, att inför ConstitulionsUtskottet besvara de emot mig gjorde Anmärkningar, förvissad att dessa Anmärkningar allmänt skola ogillas. Den g Januarii. 495 Friherre Anckarsvärd: Jag får den äran anmärka, att Friherre Björnstjerna, alltför mycket anticiperat, icke allenast på ConstitutionsUtskottets blifvande Yttrande, utan ock på Allmänhetens tillkommande omdöme öfver den af mig framställde anledning till anmärkning. Det torde vara tids nog att, sedan ConstitutionsUtskottet pröfvat Anmärkningen, då först framställa sin öfvertygelse derom. Herr Grefven och fandtmarskalken föreslog, att den af Friherre Anckarsvärd, uti den Form 29 §. i Riksdagsordningen föreskrifver, väckte Anmärkning måtte till ConstitutionsUtskottet remitteras. Bifölls. Friherre
Majit ej, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan för ordnat eller framdeles förordnar, § 4 af denna författning skall tjena till efterrättelse i afseende på den högsta pannerymd, sorn af sådana föreningar må begagnas; börande för öfrigt, vid utöfningen af städernas bränvinsbränning s rättig het iakttagas, att de brännerier, som hädanefter anläggas, varda utom stadens staket, på lämpligt afstånd från andra byggnader, uppförda i enlighet med stadens Byggnadseller Brandordning. § 8- Uli denna § hade blifvit tillstyrkt en redaktionsförändring, som var en nödvändig följd af den förändring i bränvinsbränningsterminerna, hvilken vid 1 § var af Utskotten föreslagen. Denna redaktionsförändring är bifallen af Borgareoch Bonde-stånden; men, i öfverensstämmelse med beslut, fattade vid 1 §, bar den blifvit ogillad af Ridderskapet och Adeln, samt frågan af Presle-ståndet återremitterad. Sedan Utskotten här ofvan vid 1 § förklarat sig vidblifva sitt tillstyrkande, beträdande tidens för bränvinsbränning indelning i sex terminer, och enär, uti förevarande § bör, genom uteslutande af orden: ”samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga,” göras den redaktionsförändring, sorn föranledes af Utskottens förslag, hvartill grunderna här nedan vid 28 § anföras, att uti en enda klass sammanföra och beskatta all bränvinsbränning med ånga, föreslå Utskotten för §:n följande lydelse: Vid de årliga mantalsoch skattskrifning arne uppgifvas så väl stället hvarest, som ock det eller de hemman, hemmansdelar eller lägenheter, för ■hvilka bränvinsbränning en skall utöfvas, äfvensom pannery inden, enligt hela det af juster ar en åsatte kannetal, med utsättande af den klass, hvartill pannan, jemlikt justerarens betyg, hänföres; och vare del en hvar, till bränvinsbränning berättigad, obetaget att anmäla sig till bränvinsbränningens Bevilln.-, Lagsamt Allm.
Allmänhetens båg och upmärksamhet måste derföre vändas åt de nya källor lill förvärf, som landtbruket, rätt skölt, i rikt mått erbjuder genom en omsorgsfullt bedrifven boskapsskötsel i förening med beredning af smör och ost efter ändamålsenliga methoder. Allt, som kan bidraga till boskapsskötselns och mejerihahdleringens förkofran och upblomslring, är sålunda för hela vår ekonomi nu af yttersta vigt, samt bör af statsmakterna underlättas och upmuntras. Den ringa upmärksamhet man hittills hos oss i allmänhet skänkt ladugårdsskötseln, och den stora svårigheten, för att icke säga sällsyntheten, att erhålla tjenare, som förstå att rätt sköta kreaturen, samt att ändamålsenligt bedrifva mjölkhushållningen, torde vara nogsamt kände saker, för att bär endast behöfva antydas. I st. f. att Sverige borde kunna producera icke blott sitt eget behof, ulan derutöfver, af smör, ost, kött och öfrige ladugårdsprodukter, måste vi med ansenliga summor härför årligen skatta till utlänningen, till följe deraf alt ladugårdsskötseln, och hvad dermed äger sammanhang, hos oss felaktigt handhafves. Följderna häraf hafva varit och äro högst bedröfliga, och något bättre är ej att emotse, förr än sundare äsigter hunnit i landet spridas rörande boskapsskötselns bedrifvande i allmänhet, jemte insigt uti alla detaljerna för en ändamålsenligt bedrifven mjölkhushållning; — och för alt Den 24 D eceraber. 113 att kunna vinna någon säker förbättring uti boskapsskötseln och serskildt uti den så ytterst maktpåliggande, men hittills hos oss mycket försummade mejerihushållningen, är det lika vigtigt att vid våra landtbruksläroverk undervisning meddelas i husdjursskötseln, samt uti allt hvad till en väl ordnad mjölkhushållning hörer, som uti sätten för jordens bearbetning och brukning. Ty endast härigenom kan man motse, alt kunskaper och insigter efter hand allmännare skola spridas i landet, icke blott uti hvad som rörer jordbruket i allmänhet, utan äfven med hänseende till boskapsskötseln och dess rationella bedrifvande.
Detta hafva Utskln i sitt första betänk. äfvensom comiterade, iakttagit, då de stadgat att en beslutad afgift icke skall kunna fortfara längre än ett år, med vissa undantag, då det gällde speciella företag. Delta stadgande anser jag böra vara oeftergiflig! nödvändigt, ty eljest skulle en afgift, som för en tillfällighet blifvit ålagd, äfven sedan förhållandet förändrat sig, hvarföre afgiften beslöts, likväl oföränderligt komma att utgå intilldess Konungens Bef:h:de eller Konungen i sista instansen lemnade bifall lill en föränd) ing. Vidare torde det vara nödvändigt att icke förbise den rättsgrund, att ingen må taxeras, som icke äger i beslutet deltaga. Detta innehöll icke den siste talarens förslag, utan blott att taxeringssumman skulle repartitionsvis utgå. enl. i artis bevillning, och då icke alla som erlägga bevilln. äro röstberättigade, så skulle äfven de, som icke äro röstberättigade, komma att erlägga afgiften. Hvad sjelfva sättet för taxeringen vidkommer, så tror äfven jag att Utsklns förslag i detta fall är omöjligt att verkställa, som bevis hvarpå, utom hvad i detta hänseende redan blifvit anfurdt, jag anhåller att få tillägga, att då de gode män, sorn skola pröfva taxeringen, skola väljas, aine till antalet al den klagande och 21ne likaledes af taxeringsmännen , hvilka 4 personer sedermera skola samfäldt välja en femte, så är det troligt att i delta val Iva komma att stanna emot två , och huru skall dt denne femte person kunna erhållas? Vidare torde det vara alldeles nödvändigt, alt någon fix grund finnes för laveringen; ty om taxeringen öfverklagas, är det klart, att den som skall pröfva besvären äfven bör hafva någon norm att följa vid pröfningen. Af denna anledn. skulle jag önska, alt den § , som handlar om afgifters bestämmande, blefve lika med den som comiterade föreslagit, och som lyder sålunda: "Sockenstämma må icke besluta afgifters utgörande af andra än dem, som inom socknen röstägande äro , så framt icke sådan afgift är af vederbörlig myndighet särskildt berättigad.
S. D. Sedan PresteStåndet, på sätt dess ProtocollsUtdrag af den 22 och 25 innevarande April närmare utvisa, afgjordt de sedan sista Riksdag hvilande Grundlagsfrågorna, beslöt PresteStåndet anmoda Constitutions-Utskottet, att, så fort sig göra låter, till RiksStånden inkomma med Redact on till de af samtelige RiksStånden beslutne förändringar uti Rikets Grundlagar; uti hvilket beslut de öfrige Resp. Stånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas, att sig med PresteStåndet förena. S. D. Föredrogos å nyo och bifölios efterföljande på Bordet hvilande Betänkanden, nemligen: Statsoch Ekonomie-Utskottens. Om tågande Truppers underhåll samt yrkad befrielse för Städerne från inqvarteringar. StatsBancooch Lag-Utskottens: Om inställelse af publike Fordringsegaxes Lagsöknings-åtgärder. Lag-Utskottets: N:o 28- I anledning af väckt motion, om en förbättrad Rättegångs-Ordning. N:o P rot. Angående ändring och förklaring af 12 Cap, 2 §. RättegångsBalken. Statsoch Banco-Utskottens slutliga Utlåtande: No 113. Rörande föreskrifter i afseende på indrifvandet af Götha Canals, Götheborgsoch Malmö Disconts fordringar. Stats-Utskottets. I fråga om lösen till Skatte af 2:ne i och vid Gefle varande Krono Laxfisken. N o 120. I fråga om understöd för Sillfisket i Bohus.Länska Skärgården. Rörande verkstäld undersökning, om Kronans förpantade hemman och lägenheter. Om ersättning till Uddevalla Stad för Tertial och Sextal af Accis och Bakugnspenningar. Om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1815 samt 1817 och 1818 årens Riksdagar. Om upplysningars infordrande, hvilka och huru många byggnader kronan eger, m. m.
Efter dessa anmärkmr mot de förslag och invändningar, som här framställs i strid mot hvad Utsk. tillstyrkt, slutar jag mitt anförande jned att tillstyrka R. o. Ad. att bifalla LagUtsk:s betänk, sådant det är. Jag kan i det afseendet icke instämma uti hvad min värda kamrat inom LagUtsk., Gr. Sparre, yttrat, om att det skulle vara likgiltigt för LagUtsk. om R. o. Ad. bifölle eller återremitterade detta betänk., emedan Utsk. för det närvar, är så upptaget af andra vigtiga arbeten, att det helst önskar att ånyo fä företaga ett ämne, som troligen skulle, i händelse af äterremiss, återkomma till Stånden i samma skick som förut. Hr Oxehufvud: Det är ett misstag af Hr Gunther, alt jag skulle i min första framställning här i dag hafva påyrkat, att den handlande, som icke inom natt och år eller det hans räkning blifvit klandrad, anställde lagsökning, skulle förklaras sin fordran förlustig. Den påföljd i det afseendet, sorn jag förordade, var endast att den handelsbok, hvarpå räkningen grundade sig, genom berörde IJ e n 4 Mars. försummelse skulle förlora del vitsord, som författningen el jest medgaf den. Sä yttrade jag mig äfven sisla gången jag hade ordet. Jag talade visserligen äfven om den förlust af sill fordringsanspråk, som den ulsalle sig för, hvilken, efter att hafva hos K. bef:de anställt lagsökning och fått målet förvist till domstol, sedermera försummade att inom natt och år derefter instämma sin talan vid vederbörligt forum: men det var endast för alt visa alt mitt förslag var mycket lindrigare. Hvad motbok beträffar, hr det vanliga förhållandet, all den fortfarande föres för flere är, ulan att någon uppgörelse emellertid sker, eller ens någon påskrift om godkännande tagcs, och detta just derföre att icke något stadgande finnes i lagen som uppmuntrar sådant.
Skälen så för tillkomsten, som för anordnandet af ifrågavarande utgift, äro af Kongl. Stats-Contoret, i dess afgifne underdåniga utlåtande, fullständigt anförde, och som samma utlåtande tillika upplyser, att, enligt hvad redan förordnadt är, vid Carlbergs Kungsgårds hemmans utarrenderande hädanefter, serskilda kostnader för Statsverket i afseende på hemmanens onera komma alt försvinna; får Utskottet hemställa, att anmärkningen i denna del, såsom nöjaktigt förklarad, må förfalla. Likaledes har Utskottet funnit berörde Utlåtande tillräckligen upplysa och utreda anledningarne, så till den genom Kongl. Brefvet den 17 Januarii 1827, Entrepreneuren för Allmänna Garnisons-Sjukhusets mathållning, Lieutenanten Lindberg, beviljade gratification af 100 R:dr, i anseende till inträffad hastig uppstegring af varuprisen, och i synnerhet på sådane varor, som vid samma Sjukhus måst consumeras, som till de, genom Kongl. Brefven den 3 Februarii oell den 22 Augusti samma år, Bagaren Hjolmansson med 100 R:dr samt Bngarne Hammarlin och Schönberg med tillsammans 5o R:dr, för år 1826 lidna förluster på de om brödleverering till Linköpings och Jönköpings kronohäkten med Kongl. Maj:t och Kronan ingångna contract, af Gunst och Nåd beviljade medel; hvadan Ulskottet anser dessa frågor till någon Rikets Ständers åtgärd icke föranleda. §• 7- (Pag. 2g.
Hvad Herr von Hohenhausen anfört utur 1 o:de punkten, angår egenteligen frågan om den delen af Bankens Vinst, som blir öfver, sedan Banken bestridt sine B*n ii September t. m. förvaltnings-omkostnader. Annat är den ränta, som RiksgäldsContoiret skulle betala till Banken för sin skuld. Det är två särskilta saker, ej en dubbel räkning, Herr Stråle: Det måtte vara så mycket angelägnare, att icke beräkna en ränta, som är osäker, som följden deraf blef, att den upptoges som vinst, och utbetaltes till de allmänna arbetena. Det blefve förlust, som annars skulle blifva vinst. Friherre Ceclerftröm'. I händelse Riksens Ständer besluta att betala ränta för de bidrag, som äro lemnade af Banken till RiksgäldsContoiret, men mena att de icke skola göra det, då instämmer jag fullkomligen med den siste värde Talaren. Likväl hade jag trott, att Riksens Ständer hafva alfvar med hvad de besluta, och således betala, hvad Herr Grefven och Landt-Marfkalken hemställde, att RiksgäldsContoirets functioner och förhållande i anseende till Banken, måtte fortfara på det sätt Riksens Ständer vid sista Riksdag derom förordnat, endast med den förändring, att någon ränta af RiksgäldsContoiret icke vidare till Banken erlägges. Ropades starka Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar - Ben X I Septernler e. m. 485 slätten förnyade den af honom först gjord® proposition. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Hjerta: Jag skulle underställa dem* sorn svarat nej, om de icke ville afstå ifrån sin mening, ty allt ihop föranleder blott till det re. sultat, att det blir litet mera besvär vid Bokföringen. Räntan skall gå ifrån RiksgåldsContoiret, för att öka Banco-vinsten, och deraf till RiksgåldsContoiret, för att lemnäs till de allr månna arbetena, så att^det blir alldeles detsamma.
Majits disposition ställda öfverskott af indelnings-råntorna vid Bohus Låns Regementes Södra Bataljon, hvilket öfverskott i medeltal under åren 1858—61 utgjort 7,227 R:dr 87 öre och i rundt tal beräknats till och ifrån summan afdrages det belopp, som, enligt Rikets Ständers i ofvannämnda underdåniga Skrifvelse anmälda beslut om afskaflände af grundräntan för sågoch tullmjölqvarnar, bör från denna inkomst afgå , återstår l,957,000i — till hvilket belopp Rikets Ständer alltså ansett denna del af räntan böra upptagas. Transport Ridr 4,666,400: — 7,000: — 2,057,000i — 100.000: — Expedit iönsV t skott e Is Förslag till underd.
Ätt icke fått "hildas, må ej heller någon så beskaffad särskild Ätt hädanefter bildas och från Stam"ätten uppflyttas.” §. 8. Efter orden: juli hufvudmannnrätt föreslår jag följande redactionsförändring, hvarigenom meningen må hända mera noggrannt uttryckes: Den 9 April f. ra. 39 ”Fullmagt, som af andre än förenämnde personer utgifves, vara i hvad fall som ”hälst ogiltig. Fullmagt, som för gällande ”må anses, bör föröfrigt vara med utgifvarens ”stil till hela dess innehåll skrifven och af ”honom egenhändigt underteknad, eller ock ”till riktigheten lagligen bestyrkt, i händelse utgifvaren vöre urståndsatt att densamma sjelf författa och underteckna; skötande vid fullmagts uppsättande nedanstående formulaire ovilkorligen tjena till efterrättelse:” &c. §• 3- Grefve Posse, Arvid: I denna §. står, att för den, som ej inora två år tager introduction på Riddarhuset, blifver påföljden sådan, som Kongl. Förordningen af år 1775 och Kongl. Brefvet afår 1800 stadga. Desse författningar beror det af Konungen att ändra, hvarföre jag anser en sådan redaction mindre lämplig; ty om Konungen gjorde en förändring deruti, skulle Han i och med detsamma göra förändring i RiddarhusOrdningen. Jag tror således, att Redactionen bör få den lydelse: Att introductionen skall sökas inom den tid och vid de n påföljd Författningarne föreskrifva, ellen af Konungen kan blifva bestämdt. Herr von Hartmansdorff: Efter hvad jag hört en Ledamot af RiddarhusUtskottet yttra; så finnes i afseende på Ridderskapets och Adelns rätt, att bevilja eller af - 4° Den 9 April f. ra. slå introduction, inga ordalag införda idet nya förslaget; men jag tror ej, att det uti 5o §. af nu gällande Riddarhusordning intagne stadgande derom bör uteslutas. Derigenom skulle Ridderskapet och Adeln förlora sin rätt, att säga
Gillbergs inom Vä Hofi. Borgare-Ståndet väckta 2:ne motioner, af hvilka den ena, såsom hufvudgruuder för ett nytt BevillningsSystem, innefattar förslagratt Rikets Ständer, sedan bevillnings-summan blifvit fastställd, borde låta upprätta en repartitions-tariff, utvisande den på hvarje serskildt Län i Riket belöpande andel af nämnde summa, hvilken Bih. till R. St.