Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i stor scala uppå Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning af Kongl. Fältmätnings-Corpsen, med ledning af speciella geometriska kartor, genom landets rekognoscering och med kontroll af triangelmätningar, upprättade karta öfver Westmanland erbjuder den mest åskådliga och intressanta öfversigt af landets beskaffenhet; och då det af Eders Kongl. Maj.t i Nåder anbéfalldte, nu pågående arbete med denna kartas gravering å plåt, efter transport i något mindre, men dock ansenlig scala, hinner fullbordas och kartan derefter å trycket kan utkomma, hlifver Westmanland den första provins i ordningen, hvars geographiska beskaffenhet kommer att på ett högst intressant sätt upplysas, tiM följe af de åtgärder Eders Kongl, Maj:t sålunda i Nåder anbefallt. 4 Westmanlands Län har en af naturen gynnad belägenhet. Omgifvet nästan på hela södra sidan af Mälaren och Arboga å (med undanlag af Torpa och Konung Carls samt Sätterbo, söder om Mälaren och åen belägne, Socknar samt en liten del af Arboga Socken och en del af Stadens mark, som äfven ligger söder om åen) genomkorsadt för öfrigt af Hedströmmen, Köpings-åen, Ramnäsströmmen, Svartån och Sag-ån, som alla ifrån norr nedflyta i Mälaren, samt af Strömsholms kanalen, som gör Ramnäsströmmen segelbar och af Hjelmare kanal, som sammanbinder Mälaren genom Arboga å med Hjelmaren, eger Länet dessutom flere mindre vattudrag, sorn drifva anlagde vattuverk vid Bruk, Qvarnar, Sågar och Herrgårdar, och erbjuda industrien ännu vidare tillfällen till begagnande af den mäktiga vattukraften. Begåfvadt med malmstreck, hvilka i synnerhet äro rikhaltiga på jern och äfven lemna Koppar, Silfver och något bly, har Länet äfven i dess norra oell nordöstra delar betydliga skogar för Bergverks och Bruksdriften; och slätterna i de södra och östra delarne samt i trakten omkring
Pumpares och cokesbärares dito 15,634: 72. Ersättning för nattlogis utom stationen 1,195: 30. Förbrukning af cokes 150,896: 61. Dito » stenkol 627: 62. Dito » ved 1,579: 52. Dito » olja och talg 15,593: 2. Dito » materialier för lokomotiv-tjernsten 9,327: 47. Eldning m. m. af vattenstationerna 1,418: 39. Förbrukning af olja till vagnsmörja Dito af materialier för vagntjenst 655: 33. Underhåll af pressenningar 4,017: 6. Dito » lokomotiver 55,879: — Dito » tendrar 2,557: 62. Dito » statsvagnar 5,026: 84. Dito » l:a klassens vagnar 2,599: 68. Dito » l:a & Underhåll af 3:dje klassens vagnar 7,261: 67. Dito » bagage-vagnar 3,002: 33. Dito » postdito 831: 56. Dito » fångdito 181: 18. Dito » täckta godsvagnar 4,146: 49. Dito » öppna dito 13,864: 16. Dito » virkesvagnar 5,276: 18. Dito » hästoch boskaps vagnar 3,014: 90. Trafik-a fdelningen: Konduktörers dito Stationskarlars dito Vaktmästares dito Hyror och inqvartering 15,902: 23. Beklädnad Missi äkningspenningar Böcker och skrifmaterialier Tryckningskostnader 27,302: 15. Signalering inom stationerna 1 ar'A' Belysning » dito Eldning » dito ... Belysning m. m. å bantågen Inventariers underhåll Diverse materialförbrukning
Prot. 1862 & 1863. 9 Sami. 47 370 Prot.-Utdrag den 20 Maj 1863. l:o angående anslag till förändring och tillbyggnad af Centralhospitalet vid Upsala ; 2:o angående upplåtelse af mark till utvidgning af Upsala Centralhospitals område; 3:o angående anslag till Gymnastiska Centralinstitutet; 4:o angående tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka ; 5:o angående Krigs-kollegii ombildning till en Arméeförvaltning; 6:o angående anslags beviljande dels till betäckande af en uti Svenska Spetsbergsexpeditionens räkenskaper befintlig brist, dels till fortsättning af rekognosceririgsarbetena på Spetsbergen med afseende på utförbarheten af en gradmätning derstädes; 7:o angående afsöndring af jord från häradshöfdingebostället Hvetlanda Thomasoch Kullagården i Ostra härad, Jönköpings län; samt 8:o angående pension från allmänna indragningsstaten åt Chefen för Kameraldepartementet i Fångvårds-styrelsen, Carl Mauritz Kruskopf. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts, sedan sista plenum på Ståndets bord hvilande nådiga Proposition, angående tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka, och blef samma Proposition remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl borde erhålla del af de yttranden, hvilka i anledning af denna Proposition inom Ståndet afgåfvos. S. D. Börjades föredragning punktvis af Bevillnings-Utskottets sedan den 12 innevarande månad på Ståndets bord hvilande Betänkande, 8, angående tuilbevillningen ; och medhanns i detta plenum pröfningen af de hemställanden och förslag, som å de 9 första sidorna af detta Betänkande förekomma. Det af Utskottet (sidan 5 i Betänkandet) afgifna yttrande, i anledning af den nådiga Skrifvelse och de enskilda motioner, som till Utskottets handläggning blifvit remitterade, lades till handlingarne. Vid öfvergående dernäst till hvad Utskottet under Införsels larifen anfört, fattade Ståndet följande beslut:
Fredr. ... 33 „ , 131 , De Geer, Carl .. 33 , „ i33 „ Snoilsky, Nils ... 33 „ „ 161 Frih. von Häpken, fullm. Hr vön Troil, Sam, Gust. ... 33 „ „ 170 „ Sack, fullm. Frih. Stael von fiol** stein, Otto Wilh. . 33 „ „ 290 „ von Rosen, fullm. Gr. Lewenhaupt, Maur 33 „ „ 316 „ von Stedingk, Ludv. Ernst ... 33 „ i3 H. 3o 234 Den 30 September. N:o 35o Frih. von Schultzenheim, Conr. Theod. 33 röster. 5) 370 „ von Paykull, Joh. Gust ■ 33 33 10 Hr Soop, fullm. Hr Reenstjerna, Abrah. 33 •» v 263 „ Planting Gyllenbåga, -fullia. Hr Kuylenstjerna, Er. Magn. ' . V. • • 33 37 33 473 » Coyet, Carl Fredr • . • 33 33 33 2118A. „ Lagerheim, Er. Reuterskjöld, Henr. Rosenblad, Bernh 33 3? 33 2o3g „ von Troil, Knut , . • • 33 3? 33 2041 „ von Celse, lullm. Hr Lagerheim, Lars Magn. « . , « , 33 33 iy 2279 » af Tannström , Nils Magn • 33 33 33 2287 „ af Rolen, Joh. Samuel • • •' 33 33 J3 183 Frih .von Albedyhl, Carl Gust. é • • 32 35 33 34i „
Enl. en af Komitén för Bevillningsstadgans omarbetande upgjord beräkning visar sig att, år 1857, försäljningsvärdena förhållit sig till taxeringsvärdena i Upsala, Vermlands, St. Kopparbergs, Vesterbottens och Elfsborgs län såsom 2 till 1, i Stockholms län såsom 2*/4 till 1, Blekinge län såsom 2'/3 till 1, Vestmanlands, Gefleborgs, Jemtlands, Vesternorrlands och Hallands såsom 2,/i till 1, Södermanlands, Kronobergs och Bohus län såsom 3 till 1, Malmöhus och Orebro såsom 3'/3 till 1, Östergöthlands såsom 3*/j tdl 1, Gottlands län såsom 33/4 till 1, Skaraborgs, Jönköpings och Kalmar län såsom 4 till 1, samt Kristianstads län såsom 5 till 1. Endast i Norrbottens län har försäljningsvärdet förhållit sig till taxeringsvärdet såsom 1 '/2 till 1. Om jag derföre multiplicerar Svenska jordegendomens taxeringsvärde 431 milbr med 3, som tyckes enl. komitéens tankar vara det rätta, så erhåller jag ett jordvärde af 1,293 milbr r:dr nmt, hvarpå dock en intecknad skuld af 400 milbr r:dr nmt trycker. Jag skall framställa kalkylen också på ett annat vis. Om man antager att Sverige utgöres af 66,000 hemman, (Skatteförenklingskomitén uptager endast 65,740) och af dessa tillhöra Staten och fromma Stiftelser 6,000, återstå 60,000 hemman, utgörande enskildes jordegendom. Beräknar jag dessa hemmans medelvärde till 20,000 ndr eller 60,000X20,000 Få länders jordegendom torde vara tryckt af en sådan skuldproportion. I England finnas ganska få skulder på landtegendomarna, emedan de icke kunna intecknas på samma vis som här. Den egendom, som är mortgaged (vadium mortuum) måste till nyttjande öfverleranas åt långifvaren.
Jag vill så mycket mindre vara envis i försvaret af den mening jag framställt, då den funnit så få anhängare, att jag vid en votering skulle ega föga utsigt till framgång, men jag måste dock yttra några ord med anledning af de svar, sorn blifvit gifna på mitt första anförande. Den 25 April f. m. 483 Såsom det enda skälet för min önskan, att salttullen måtte bibehållas, anförde jag, att jag icke trodde, att Statsverket för det närvarande kunde afstå från en så betydlig inkomst som 220,000 rdr, då dermed icke skulle vinnas någon väsendtlig fördel. Häremot har af Generaltulldirektören, Hr Bennich, blifvit erinradt, att tullintraderna under de första månaderna detta år så betydligt öfverstigit tullintraderua under samma månader sistlidna år, att man icke borde befara minskning i tullinkomsterna, utan tvertom egde att förvänta en förhöjning. Jag vill icke yttra mig derom, huruvida icke tullinkomsterna möjligen kunna komma att icke blott uppnå, utan äfven öfverstiga det sista årets tulluppbörd; men men jag anser den omständighet, att så varit händelsen under vintermånaderna, icke bevisa något, ty vi må erinra oss, att den förra vintern var särdeles sträng, så att sjöfarten då, till och med i sydligaste Sverige, under en längre tid var stängd, hvaremot under denna vinter sjöfarten på södra Sverige varit obehindrad hela tiden. Jag tror dessutom, att en balansering så till vida eger rum, att en mycket stor import betingas af en export, hvarigenom man får medel att betala den förra. Utsigten till en stor import detta år beror således, efter mitt förmenande, af mölligheten att exportera varor till någorlunda samma värde. Men hvilka äro väl de exportvaror, som hittills gjort det för Sverige möjligt att verkställa en stor import? Jo, Riksgäldskontorets obligationer! Dessa äro de varor, för hvilka vi erhållit importen, och så snart denna utväg upphör, upphör äfven importen.
Åtskilliga broar ombyggas årligen, utan att några anteckningar deröfver blifvit förda, så att Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande är beröfvad möjlighet att meddela upplysning örn deras antal och kostnaden för dessa arbeten. Här må dock anmärkas, att tvenne större broar, de s. k. Wrena och Täckhammars broar, hvilka till följd af sjön Långhalsens sänkning måst ombyggas, blifvit af föreningen för denna sjösänkning, till större delen utan någon kostnad för de brobyggnadsskyldige, helt och hållet ombyggde. De uppgifter, som enligt tabellformuläret N:o 8 bordt meddelas, angående utgångne skjutshästar, är Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande icke i tillfälle att lemna för den femårsperiod, som nu är i fråga. Antalet gästgifvaregårdar, inberäknade de i städerna, utgör emellertid 55 stycken. Den för länet vigtigaste tilldragelse under ifrågavarande qvinqvennium är ovedersägligen Rikets Ständers vid 1856 och 1857 årens riksdag fattade beslut, att vestra stambanan af statens jernvägar skulle från hufvudstaden dragas genom det inre af Södermanland emot Katrineholm och derifrån fortgå genom Nerike till Westergötland. Denna jernvägsbyggnad lider snart till sin fullbordan, och de ännu oberäkneliga följderna Landshöfdinge-Embetels uti Södermanlands län und. ber. för åren 1856—1860. 2 10 Södermanlands län. Jernväg. Sjökommunikationer. Sjöfart och handel. deraf på provinsens näringslif, dess utveckling och förkofran skola säkert visa sig hastigare, än man i allmänhet väntar. Men den upplifvade och stegrade näringsfliten skall snart Anna rörelsen åter otillräcklig, derest denna, genom jernvägen, sorn oemotståndligt drager all rörelse i sitt grannskap med sig, endast ledes i en enda rigtning. Det skall derföre utan tvifvel snart finnas nödvändigt, att en jernbana, utlagd i endast en rigtning, korsas af andra banor, på det industriens alster må lättare och hastigare kunna söka sin väg till de orter, dit efterfrågan naturligen lockar dem.
Skulle assignation befinnas falsk , men så noggrant eftergjord, att det icke varit för Bankens Tjenstemän möjligt, alt förfalskningen efter det afgifna formuläret upptäcka, ansvarar Banken icke för skadan, så Den 28 November e. m. vida icke öfver-assignering derigenom uppkommit och denna icke blifvit behörigen anmäld och bokförd. §. 22. Ej må något kunna på räkning disponeras, som der insatt blifvit, förr än följande söcknedag. §. 23. Hvarje Verk, enskilt person eller Bolag, som i Banken håller års-räkning, skall hafva en kontrabok med VexelBanken. Denna kontrabok skall uppvisas vid räkningens kollationering, som skall ske vid slutet af Junii och December månader. KontraBoken utvisar räkningens pagina. En hvar skall äga att sjelf i Banken, om f. m. före eller efter expeditions-liden, taga kännedom om sin egen räkning; men icke annans. I Bankens kassor skall allmänheten alla söcknedagar från kl. g lil! 12 betjenas med vexling af Sedlar och SpecieMynt. Skulle göromålen tillåta, att en kassa till vexling äfven om e. m. hålles öppen, bör äfven sådant iakttagas, till allmänhetens beqvämlighet. §. a5. Den 28 November e. ni. 60g §. 25. Bankens kassor skola så inrättas, att alla med Banken afhandlande personer derstädes erhålla en beqväm och hastig expedition, enär de med ordentliga insättningssummor, sig till inbetalningar i Banken anmäla eller för godkände anvisningar af Banken fordra betalning. §. 26. Banken fordrar deremot af allmänheten att en hvar, genom de tryckta, i Bankens kassor uppsatte Vexeloch ExpeditionsOrdningar, sjelf söker underrätta sig om de åtgärder, hvilka för dess ordentliga och skyndsamma betjenande äro nödiga} varande Bankens i yttre rummen af hvarje Departement anställde betjente alltid anbefallde, att med höflighet och beredvillighet i öfrigt derom upplysa. Om Bankens Låne-Rörelse. §•
Majit i Nåder finna, det anmärkningen, så mycket mindre fordrar något tillgörande, som, efter hvad Collegium inhemlat, icke allenast de år i83o beställde 600 stycken Gevär, enligt redan åberopadt reversal, äro till fullo aflemnade, utan ock liqvid för dem intagen uti Factoriets Hufvudbok för år i836, som visar ej allenast alt dertill anordnade förskoltspost 12,000 Riksdaler åtgått, utan ock att derutöfver erfordrats 36o4 Riksdaler fö sk. 10 r;st., sorn utgått utaf de af Eders Kongl. Majit till fyllnad uti kostnaderna - derna för 1829 och i83o årens beställningar vid meranämnde Factori utöfver primitiva anslagen anvisade i3,ooo Riksdaler. Collegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter H. G. xi MELIN. B. W. SILFVERSTOLPE. C. J. SALOMON. Stockholm den 23 Augusti i838. ■Fr. Pauli. Kongl. Majit underdånigst; Med underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorers anmärkningar vid Carl Gustafs Stads GevärsFactories Räkenskaper för åren i834 och i835. 106 Utdrag af Kongl. Brefvet den i November i833, angående tillverkning af Pistoler vid Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori.
P:o 152. om hand, dristar jag emellertid, under af vak tan deraf, härmed vördsammast föreslå, att för åstadkommande af en brobyggnad i Sollefteå öfver Ängermannaelfven måtte beviljas och anslås dels såsom understöd utan återbetalningsskyldighet, dels såsom lån på möjligast billiga vilkor ett statsbidrag till det belopp, som, efter af vederbörande distriktschef uppgjordt och inkommande kostnadsförslag må pröfvas för ändamålet behöfligt. Stockholm den 30 November 1862. J. Bernh. Runsten. %io 152. Af Doktor .1. Bernh. Runsten: Om anslag för Sollefteå högre folkskolas ombildning till tvåklassigt läroverk. Såsom jag har mig bekant, är inom det Hedervärda Bonde-Ståndet motion väckt derom, att den i Sollefteå inrättade högre folkskola måtte till en pedagogi ombildas, eller till en tvåklassig skola med tvänne lärare, en Rektor och en Kollega. Dervid lära ock af motionären vara anförda skäl, som af vederbörande Utskott torde pröfvas vara tillräckligt talande för motionens och sakens framgång; och får jag derföre, endast med åberopande deraf, och på det äfven här inom detta Högvördiga Stånd enahanda motion må vara anhängiggjord, samt under önskan att Staten må hafva råd dertill, vördsamt föreslå, att den i Sollefteå inrättade högre folkskola måtte få ombildas till en tvåklassig skola med årligt löneanslag af 2,000 R:dr för en Rektor och 1,000 R:dr för en Kollega, eller tillsammans 3,000 R:dr Riksmynt, under vilkor, att kommunen bekostar erforderligt skolhus samt boställe åt Rektor. Stockholm den 30 November 1862. J. Bernh. Runsten. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Prosten A. Eurén: Om lekmannaverksamheten.
KonstitutionsUtskottets Memorial, N:o 7. skilta afdelningen; ty dessa folkvalda representanter skola kunna utföra äfven det uppdraget med full sakkännedom, och då de öppet välja personerna, handla de under en kontroll af folket, hvilken måste ännu mera betrygga valens fördelaktighet för hela landet. Jag hav endast trott mig, i följdriktighet med folktingets val serskildt från städer och landsbygd, böra betrygga städernas valde representanter att äfven få välja för sig ett bestämdt antal till landstinget, på det ej möjligen dessa i minoritet skulle se ingen enda der representera rikets släder. Hvad, Val-lagen angår, har jag icke kunnat öfvertyga mig, att det ännu vore lämpligt utsträcka rösträtten alldeles så långt, som Orebro-förslaget. Jag värderar det ädla i Reform-mötets motiver. Jag hoppas, att den tid ej är aflägsen, då rösträtten skall kunna ännu mera utsträckas, än jag nu vågar föreslå. Jag skulle vara färdig, att villigt lemna rösträtt äfven åt krigsmakten, då den är i sina hemvist och kan handla fritt efter sin individuella öfvertygelse; och jag skulle gerna önskat att medgifva den åt torparen och sjelfva tjenstekarlen, då förhållandena sådant tillåta.
Ack, du nådige Gud, den välsignade mannen kan jag visst icke glömma. En ärans man var han och är det väl ännu, tullförvaltarn i H–, käraste herr bror. Det var icke man att glömma, det. Bror mins väl huru Arnman alltid berömde honom. Han var, på den tiden vi hade vår station i H–, min salig gubbes beskyddare, liksom Arnman, skam att sjelf ta fram det, just var tullförvaltarns högra hand. Men låt se, huru var det nu igen.” – ”Min ärade fru!”.. ”Så artigt! Ja, han var alltid artig!” Och nu läste hon halfhögt, tilldess hon uppnått det afbrutna stället. ”jag har i friskt minne så väl er sjelf, min bästa fru, som ert förträffliga kaffe, edra vackra balsaminer och er raske son.”.. Nu tog gumman Arnman till näsduken, och den ena droppen efter den andra nedföll på brefvet. ”Gud fröjde honom, det var en menniska, det! Han höll sig icke för god att sitta nere i vår lilla kammare och dricka en kopp kaffe. Men det har mången dags regn och solsken vexlat sen den tiden. Det är ändå alltid en glädje, som gör hjertat godt, att se sig ihågkommen ...” ”Min kära fru Arnman! Det tunga öde, som träffat frun, har jag af innersta hjerta beklagat; men jag vill ej tala derom, för att icke på nytt upprifva såren. Nog, Arnman var en rättskaffens och redlig man, med fast och manligt sinne. Han skötte sin tjenst som en karl, och uppoffrade sig kanske af öfverdrifvet nit. I denna mörka sak ser endast Gud, och han dömer.” ”Jag har underrättat mig om fru Arnmans omständigheter, och hört att hvad dagligt bröd beträffar nöden icke stått för dörren. Gud har gifvit frun ett godt stöd i den gamle, redlige löjtnant Askenberg; och jag är säker att han icke heller försummat sin väns son. Hvad jag således nu egentligen hade till ärende, var att tala några ord om min önskan att kunna verka något för gossens framtid.
Disconten inlemnade Låne-documentet, blifvit instämd till vederbörlig Domstol, genom hvars Utslag Akerblomy efter gången värjemålsed, den 8 Juli 1835, från krafvet frikändes; Och bar Directionen, med afseende å dessa förhållanden, samt med kännedom, att Andersson, som nu ensam vöre den betalnings-skyldige, efter det Lindborg, för nesligt brott tilltalad, i allmänt häkte aflidif, icke egde förmåga alt fullgöra betalningen af den å lånet upplupna öfverränta, utgörande 45 R:dr 3g sk. 7 rst., ansett sig böra till bifall understödja Anderssons förenämnde ansökning. På grund af hvad sålunda anfördt blifvit och då sökanden i sin torftiga belägenhet inbetalt största delen af ifrågavarande Låne-capilal, har Utskottet funnit sig böra bos Rikets Högloft. Ständer vördsamt hemställa, att upplupne öfverränlan å aflidne Spanmålshandlanden G. Lindborgs till capitalet liqviderade Discont-lån måLle eftergifvas och få i räkenskaperna afskrifvas. Stockholm den 23 Mars 1841 - STOCKHOLM, Eliens och Granbergs Tryckeri. 1841 • Banco-Utskottets Memorial, N:o |65. r N:o 165. s Ant. till Exp. Utsk. den 17 April 1841, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Högvördige Presle-Ståndets återremiss ä Utskottets Memorial, N:o 149. Sedan Utskottet, i Utlåtanden N:ris 97 och i3o, afstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående rättighet för Directionen af Arméens Pénsions-Cassa till ett räntebärande Crediliv i Rikets Ständers Bank, och 011,förmälde Utlåtanden blifvit af Yällofl. Borgare-samt Hedervärda Bonde-Stånden bifallne, men ogillade af öfrige Riks-Stånden, hvilka beslutat, att
Följden häraf är den att de blifva i förtid utslitna, så att de vanligen redan vid 60 års ålder äro otjenstbara; exempel på sanningen häral kunna anföras från samtliga de län, hvarest sådane landtmätare äro anställda. Det synes mig derföre, att Utsk:t bort fästa afseende vid å ena sidan rättvisan och billigheten af att Statens tjenstemän, när de användt sina bästa krafter i ansträngande arbeten för dess räkning, erhålla pension, när de ej vidare kunna göra tjenst, och å andra sidan den vinst Staten skördar af att gamla, utslitna gubbar komma bort och lemna rum för friskare krafter, ty endast här - 208 Den 14 April f. m. igenom kan afvittringsverket, skyndsammare än hittills skett, fullbordas. Detta skäl torde vara tillräckligt talande, och får jag således yrka afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till K. M:ts Propos. i den rigtning, som Hr Fåhrsei reservation innehåller. Gr. Posse: I öfverensstämmelse med R. St:rs beslut ega afvittringslandtmätarne redan nu pensionsrätt, men pensionen uppgår endast till 900 R:dr, under det att lönen är 1800 R:dr, och den naturliga följden häraf har blifvit den, att de tjena qvar, sedan de längesedan upphört att vara tjenstbara. Jag har t. o. m. anledning tro, att det finnes en och annan, hvilken har tjenstledighet för lifstiden; han åtnjuter sin lön, men gör ingen tjenst, och derpå förlorar naturligtvis Staten, hvarjemte afvittringsverket på detta sätt icke kan påskyndas så, som önskligt och behöfligt vore. Då de skäl, hvilka inom Utsk:t blifvit anförda för att afvittringslandtmätarne icke skulle vara berättigade att erhålla pension, icke synas mig hållbara, och då frågan här endast gäller, huruvida dessa tjenstemän skola, i likhet med Statens öfriga, vid viss ålder erhålla hela sin lön i pension, får jag, på de skäl Hr Fåhraus i sin reservation omnämnt och Hr Huss vidareutvecklat, yrka afslag å Stats-Utsk:ts hemställan och bifall till Hr Fåhrai reservation. Frih.
Lånekontor under sista året, hvaraf synes, alt någon anmärkning mot mig icke förekommit och fullkomlig décharge blifvit tillstyrkt, hvilket än ytterligare torde vederlägga alla mot mig i förevarande åtal gjorda uppgifter om egennyttigt förfarande. Jag bestrider, på grund af hvad jag nu i underdånighet framdragit och förut inför Kongl. Hofrätten anfört, Justitie-Ombudsmannens påstående och öfverlemna!’ med lugn målet åt Eders Kongl. Majlis nådiga pröfning. Med djupaste underdånighet, etc. 2:o En ytterligare skrift af Ola Månsson, ställd till Kongl Hofrätten, och af detta innehåll: Till Kongl. Majlis och Rikets Högloft. Svea Hofrätt! Uti min till Kongl. Majit i underdånighet ställda förklaring öfver Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans underdåniga besvär mot Kongl. Hofrättens Utslag af den 24 sistlidne Mars i fråga om mot mig väckt åtal angående förment öfverträdelse af gällande Banko-Reglemente, har jag anhållit att efter kort föreläggande tid få inkomma med Rikets Ständers Revisorers berättelse öfver Malmö Lånekontors styrelse och förvaltning under sista år. Vid sådant förhållande och enär jag nu är i tillfälle att aflemna Transsumt af samma handling, anhåller jag ödmjukeligen, att Höglofl. Kongl. Hofrätten, som i dessa dagar torde hafva fått eller får akten i samma mål jemte min förklaring, behagade till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna ifrågavarande Transsumt, som för detta ändamål bifogas. 75 3:0 En vid sistintagna skrift fogad bilaga, af följande lydelse: Berättelse öfver elen af Rikets Hoglofl. Ständers utsedde Revisorer i förening med Ombud för Rikets Ständers Bank verkställda granskning af Lönekontorets i Malmö räkenskaper, styrelse och förvaltning är 1858.