Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
December 4 861, åt Advokat-fiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt att, i anledning af det sålunda öfverklagade förhållandet, anställa åtal emot ej mindre Magistratssekreteraren än ock Magistratens ledamöter. Såsom grund för åtalet anförde jag i nämnda min skrifvelse, att den föreställning, som ej mindre Magistratssekreteraren än Magistraten sökt göra antaglig, nemligen att Drätselkammaren skulle vara en korporation i staden eller en representant af stadsmenigbelen, den der å sina egna eller å stadens vägnar, i de angelägenheter, om hvilka fråga vore, uppträdt såsom sökande hos Magistraten, innebure, enligt min tanka, ett missförstånd af rätta förhållandet emellan Drätselkammaren och Magistraten, ty då 4 § af Kongl. Maj:ts Reglemente för Drätselförvaltningen i Carlstad den 9 Maj 4 848 stadgar, att, »nämnda stads drätsel, af hvad namn och beskaffenhet den vara måtte, stäldes under vård, förvaltning och redovisning af Drätselkammaren», följde deraf obestridligen, att Drätselkammaren vore att betrakta hvarken såsom någon särskild i staden befintlig korporation med egna angelägenheter och interessen, skilda från stadens, ej heller såsom stadens representant i annan mening, än att den utgjorde en icke oväsentlig del af stadens styrelse och förvaltning; och då vidare i 2 § af samma Reglemente omförmäles, att »de befattningar, Magistraten, Stadskommittéen och Borgerskapets Äldste förut haft med Stadens drätsel, skulle upphöra, men Magistraten likväl icke betagas att öfver samma drätsel vaka», antyddes dermed att bestyr, som ursprungligen tillhört Magistraten, blifvit på Drätselkammaren öfverflyttade, dock utan att Magistraten blifvit skild från vården och tillsynen öfver deras behöriga handhafvande, hvarigenom en samverkan emellan dessa myndigheter tydligen förutsättes. Dessa föreskrifter syntes mig rättfärdiga den åsigt, att Magistraten och Drätselkammaren, om än sammansatta af särskilda ledamöter och verksamma i olika befattningar, likväl rätteligen borde betraktas såsom ett embetsverk, eller en myndighet, åt hvilken voro anförtrodda stadens styrelse och förvaltning, hvaraf de., hvar för sig, borde betraktas såsom afdelningar.
Den som gillar Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkända, förslag att de till rubriken “andra slag," hörande Skomakarearbeten skola få införas mot 75 öres tull, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Viuner Nej, kommer, på sätt Presteoch Bonde-Stånden beslutat, tullsatsen i nu gällande taxa, 1 R:dr 25 öre skålpundet, att bibehållas. Uti den införselstull, 5 R:dr, som är bestämd å skålpundet arbetad Sköldsköldpadd. padd, har Utskottet tillstyrkt nedsättning till 2 R:dr, hvilket tre Stånd äfven bifallit, men då Bonde-Ståndet derå bibehållit förstnämnda tullsats, hvarifrån det inbjudes att öfvergå till dc andra Ståndens beslut, får Utskottet, derest denna hemställan lemnäs utan afseende, föreslå att frågan må afgöras genom votering efter en så lydande proposition: 85:o. Den som biträder det af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden fattade beslut, att för “Sköldpadd, arbetad," skall vid införsel erläggas tull med 2 R:dr skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, förblifver, jemlikt Bonde-Ståndets mening, nuvarande införselsafgift för denna vara, 5 R:dr skålpundet, fortfarande gällande. 36 Bevi IlningsUtskottets Memorial JS':o 13. Slöjdvaror. Sprutor. Vid rubriken “Slöjdvaror, eller fabriks-, handtverkerioch manufakturvaror, i taxan ej nämnda,“ har Utskottet, såväl för denna, sorn, i likstämmighet dermed, för den sist i införselstarifen intagna rubrik: “Varor, mer eller mindre arbetade, som icke kunna hänföras under någon af de i sagde tarif upptagna bestämmelser, “ tillstyrkt nedsättning i tullen från 20 till 15 procent af värdet.
Till Franska revolutionens historia hafva vi, reformens vänner, ofta blifvit af dess motståndare hänvisade: hafva de då sjelfva intet att häraf läral skulle ej oändligt mycket ondt hafva förekommits, om de, som der hade väldet i sin hand, i tid gjort eftergifter! Hvi dröja! Morgonrodnaden flammar redan, och en ny dag bryter fram med makt. Hvem tviflar Den 6 December. 315 val, att Svenska Adeln skall veta att häfda sin plats äfven inom den gryende tidsålder, der endast den personliga förtjensten och medborgares förtroende förmå förskaffa fullmakt att representera Svenska folket? Med tillförsigt hoppas jag till honom, som leder folkens öden, att R. o. Ad. skall äfven nu handla så, att detta deras handlingssätt står i öfverensstämmelse med den rättskänsla, fosterlandskärlek och hugstorhet, som i forna tider gifvit och för kommande skola gifva detta Stånds medlemmar berättigande till deras namn af Svenska ädlingar! Jag understödjer med min röst det Kongl, representationsförslaget. En mängd ledamöter hördes härtill yttra bifall. H. Exc. Hr Frih. Manderström, Ludvig: Efter allt hvad rörande denna för fosterlandets framtid så ytterst maktpåliggande angelägenhet, å ena och andra sidan, så väl här, som vid förberedande möten, blifvit anfördt, kan jag icke smickra mig med att vara i tillfälle meddela några nya eller värderika upplysningar. Icke heller hyser jag något särdeles förtroende till ordets makt, att på frågans närvarande ståndpunkt rubba de öfvertygelser, som tvifvelsutan redan äro fattade, och allraminst tilltror jag mig att dertill ega förmåga. Jag anser likväl som en skyldighet mot mig sjelf och mot den embetsställning jag har äran bekläda, att med några få ord oförtvdbart tillkännagifva mina åsigter med afseende på denna allvarliga fråga. Jag hyser en fast och orubblig öfvertygelse om det på K. M:ts Nåd. förslag grundade representationssättets obestridliga företräden framför det nuvarande, och derom att detta sednare under närvarande tidsförhållanden hvarken kan eller bör upprätthållas.
Allt möjligt inköpes och anskaffas såsom t. ex. Arbetsmaterialier Balariiklar Barnkläder Bosättningsartiklar (alla slag) Bröllopskort Böcker Dekorationsartiklar Duktyger o c h linne Gardiner Garner, silke och tråd Guldsmedsartiklar Hattar Husgerådssaker Julklappar (alla slag) Kappor Klädnings tyger Lampor Leksaker Lysningspresenter (alla slag Mattor Möbler Möblemanger (hela) Möbeltyger Musikalier Papper samt kuvert (med och utan namn) Pianinos (med flerårig garanti) Toaleltartiklar Viner Visitkort (enklare och finare) m. m., m. m. Allt uppköpes gratis och skickas mot efterkraf. Någon särskild inskrifningsafgift vid denna byrå finnes ej. Det fordras endast, att en hvar, som söker en plats, eller som önskar ett biträde inom ofvanstående kategorier, till byrån insänder en annons att införas tre gånger i tidningen Idun, hvilken genom sin ovanligt stora spridning och derigenom, att den går direkt till hemmen och husmödrarna, är den allra lämpligaste annonstidningen i detta hänseende. Liqvid (Iduns annonspris är 25 öre för hvarje tiotal stafvelser med tillägg af 25 öre för rubriken) torde lämpligast insändas medels postanvisning. Bifogas derjemte betygsafskrifter och rekommendationer, så blir den sökande inskrifven i byråns platsanskaffning sbok för ett års tid och har derunder ej att vidkännas några ytterligare kostnader för platsers anskaffande genom byrån. Alla skrifyelser böra adresseras till Iduns Uträttningsbyrå, Klaraberg sgatan 54, Stockholm, och åtföljas af dubbelt porto i och för nödig korrespondens. SS m m as m ü m Hk Iduns Uträttningsbyrå har under de få veckor den redan existerat varit nästan öfVerhopad af uppdrag, hvilket visar, att den varit af behofvet påkallad. Stockholm i november 1888 si *. wi !3iDirwi5i sr57ii^ f RITHIOF JHELLBERG Utg. af Idun och Skand. Modetidning. 352 " |ln1 ?Kp|| [nl ^ir ' B12ÈIS m
Mars 1848 blifvit beviljad för bägge ofvannämnda Skuldsedlar å tillsammans Tjugutusen Rdr Banco med ränta, intygat, att denna inteckning den 19 Juni 1851 blifvit förnyad för då återstående Fyratusen Rdr Banco med ränta, alltså och då Gravationsbevisets innehåll således icke vore med verkliga förhållandet öfverensstämmande i så måtto, som den förnyelse-åtgärd, hvilken den 19 Juni 1851 ägde rum, i beviset förklarats afse återstående oguldna beloppet af hela den inteckning för två skuldsedlar å tillsammans Tjugutusen Rdr med ränta, som den 15 Mars 1848 blifvit meddelade, ehuru samma åtgärd endast angått det återstående beloppet å den ena af de intecknade skuldsedlarne, samt 110 domaren följaktligen vid bevisets utfärdande ådagalagt vårdslöshet i utöfningen af sitt embete, pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist, jemlikt I Kap. 12 § Rättegångsbalken, fälla Dombafvanden att derför böta Femtio daler silfvermynt med Sexton Rdr Trettiotvå skillingar Banko; men emedan vid det förhållande, att ifrågakomna Gravationsbevis, deruti meranämnda den -15 Mars 1848 beviljade inteckning finnes upptagen såsom gällande, icke innehölle, att samma inteckning blifvit till större eller mindre dödad, Ryttmästaren von Scheven icke af den i Gravationsbeviset förekommande uppgift, att nämnda inteckning blifvit den 19 Juni 185 I förnyad för då återstående Fyratusen Rdr Banko med ränta, ägt laglig anledning att antaga, det samina inteckning, i hvad den rörde öfriga intecknade beloppet, upphört att vara gällande, samt Domhalvanden följaktligen icke lagligen kunde anses hafva genom omförmälde uppgift i Gravationsbeviset varit vållande till den förlust, sorn Ryttmästaren von Scheven må hafva fått vidkännas derigenom, att han belånat ofvanberörde af Landtbrukaren Belgman den '15 Mars 1852 utgifna med Litt. A. betecknade skuldebref, fann Kongl. Hofrätten det någon ersättningsskyldighet i berörde hänseende icke kunde Domhalvanden ådömas.
I afvittringskontraktet hade han dessutom gjort, men sedermera lemnat obegagnadt ett förbehåll att kunna, när så nödigt funnes, affordra fadren nöjaktig säkerhet, i brist hvaraf annan utväg, än kapitalets indrifvande, naturligtvis ej varit att påtänka. Hade fadren, såsom förmyndare, underlåtit att göra reda för sin förvaltning; så skulle förmånsrätten hos honom, möjligen kunnat fortfara, ehuru annan förmyndare var tillförordnad. Men sedan förordnande för annan förmyndare, kort efter modrens död blifvit meddeladt, och fadren till honom redovisat sin befattning med sterbhuset samt för hans skuld till sonen förbindelse till förmyndaren var gifven; hade väl förmyndare-ansvarigheten från fadren öfvergått på förmyndaren, och fadren upphört att för denna förbindelse häfta annorlunda, än såsom sonens gäldenär i allmänhet, i annan händelse vore det svårligen begripligt, att icke hvarje faders gäld till sina barn, så snart den härrörde från låntagna arfsmedel, borde betraktas såsom förmyndaremedel och med förmånsrätt ur hans egendom utgå. Att emellan fadren och hans aflidne hustru i lifstiden blifvit upprättadt ett inbördes testamente, enligt hvilket mannen skulle under sin lifstid förblifva orubbad i boets fasta och lösa egendom, om han ej godvilligt annorlunda förordnade, har hos domare i saken jemväl kommit i betraktande, oansedt afvittrings-föreningen, som gjorde testamentet kraftlöst och öfverllödigt, slöts inom fyra månader efter hustruns död, och således långt förr, än testamentet kunnat vinna laga kraft.
Då nu 7 Kap. 1 g stadgar, att ägoutbyte, under vissa vilkor, skall ske, om den till utbyte ingående mark, enl. hvad i 11 Kap. 1 g säges, i vederlag tagas kan, och 11 Kap. 1 § handlar om ägornes gradering, deruti delägarne ej äga sig förena, så upstår här en tydlig motsägelse uti 6 Kap. 2 g 2 mom. och 7 Kap. 1 g. Vidare tillämpas och godkännes vid ena Ägodeln:sR:n, att ägoutbytena vid skifte till alla delar skola afslutas och besvärshänvisning, på sätt 18 Kap. 13 g föreskrifver, meddelas, innan skiftet vidare fortsättes, då en annan AgodelnrsRätt ej godkänner att så sker, utan anser ägoutbytenas afslutande och besvärshänvisning lemnande vara lagstridigt; ja flera exempel kunna nämnas, der Landtmät:n, i båda dessa fall, blifvit dömd Ägodeln:sR;n betala. Då nu vanligtvis flera Agodeln:sR:r finnas inom samma län der Landtmät:n tjenstgör, så måste han antingen handlägga samma sak alldeles olika, allt efter den Ägodein:sR:s åsigt, hvarunder målet hörer, eller, i annat fall, riskera uti ena Ägodeln:sR:n få kullslaget och kosinaderne för R:n betala, för hvad som i den andra R:n gillas och fastställes, samt dessutom förlora förtroendet i orten, emedan jordägaren endast dömer så, att då Ägodeln:sR:n ändrade Landtmät:s handläggning af målet, så måste denna hafva misstagit sig om lagens rätta tolkning, och den Landtmätm är ej skäl vidare anlita. När Landtmät:n blir ålagd Ägodeln:sR:n betala, äger han visserligen hos K. M. underd. besvär anföra; men Högsta Domstolen har äfvenledes ofta varit af olika åsigter om huru vid ägoutbyten, i sammanhang med skifte, förhållas bör, som nogsamt synes af de olika domslut som i dessa frågor, under olika tider, fallit.
Med stöd af delta samt hvad mera blifvit anfördt lill upplysning om mångfalden och betydenheten af de åligganden, hvilka tillhöra Sundhets-kollegii embelsoch tjenstemän, hade bemälde ordförande underdånigst hemställt, det Kongl. Majit läcktes hos Rikets Ständer begära, alt Kollegii aflöningsslal, som, utom ordföranden, för närvarande upptoge: 2 Medicinalråd, ä 4,000 R:dr 8,000 2 d:o, å 5,500 „ 7,000 i Sekreterare , 2,500 1 Kamererare ,2,500 1 Ombudsman och Fiskal „ 2,500 1 Aktuarie och Registrator „ 1,500 1 Notarie „ 1,500 3 Kanslister, å 659 „ 1,977 1 arfvode för granskning af medikaments-räkningar , 600 Summa R:dr 28,077; måtte bestämmas till följande förhöjda belopp: 2 Medicinalråd, å 5,000 2 d:o, å 4,500 » 1 Sekreterare 1 Kamererare ■, 1 Ombudsman och Fiskal 1 Aktuarie och Registrator 1 Notarie 5 Kanslister, å 1,000 1 arfvode för granskning af medikamentsräkningar Della ärende, som redan deu 14 Oktober sisllidel år inför Kongl. Maj:t blifvit anmäldt i sammanhang med öfriga lill Riks—statens 8:de Hufviultitel börande angelägenheter, om hvilka nådig framställning skulle hos Rikets Ständer göras, hade då icke till en sådau åtgärd föranledt, emedan prö
I anledning af den rätt till pension och underhall för Bewä, inas-manskapet, som i ; punkten af Ede s Kongl. Mains Nådiga Proposition omtalas, fa Riksens Stander i underdånighet anmäla den önskan, att enär alrid en stor del af Bewaringsman, kapct af mindre fritt wal utgår, än de hwilka taga tftnft wid den stående Armeen, och beha sednare detzntom njuta sädana willor, att de för sig hustru och barn ej kunna sägas sakna alta utwägar till uppehälle, såsom någon större uppmuntran och sake: het emot en altför torftig framtida lefnad, tiden till Den ; Julik. 955 M sådana pensioners erhållande matte för. Bewa» rings, manskapet förkortas Riksens Stander hafwa äswen förenat sig k rn underdånig anhållan till Eder KonglMant, det täcktes Eder Kongl. Majtt i Nädcr undantaga Studerande wid Lärowerken ifrån kallelse till werklig tjenst i krig, utan sä wida Rikets nöd skulle göra alt afseende pa ömmande omständigheter obehörigt. Men detta i underdänighet, önskade undantag ar ej vwilkorligt, der innefattar allenast den underdåniga anhållan, att de, hwilka såsom Studerande, genom »vederbörande Lärares eller Förmäns, efter skärpta, föreskrifter, företedde bewis om god fräjd, om snille skicklighet, flit och kunskaper gifwa hopp att i en framtid i Läro-jkolar och Ämbeten bliftva Staten nyttigt, matte af Eder Kongl. Majit, efter förutgangcn pröfning, dispenferas eller permitteras, i fal! de tillika kunna leda i bewis, att de af fattigdom äro ur ständ att lega fullgod karl i sitt ställc Riksens Ständer fa äswen till Eder Kona?. Majtt i underdånighet hemställa, att de hemmansägare, som i förlitande pa Eder Kongl. Majus
Öfverskott och Besparingar till Rikets Ständers Riks gälds-Kontors disposition 755,47;: 32. 6. Afskrifningar af redovista och ersatta förskott samt liqviderade lån 18,359: 19. 7. Tillgångar och Fordringar vid årets slut, sedan skulderna derifrån blifvit aldragna 4-51 r>797: 32. rr. År 1§39. ©eliet. Tillgångar och Fordringar vid årets början , sedan skulderna afdragits 4»5f 1,797: 32. I i.j, Inkomster: Credit. Afkortning å Inkomsterna ; 602,860:11. 8. I 12,043,743:21. r. Öfverskott och Besparingar till Rikets Ständers Riks galds-Kontors disposition . 280,702: 1. — Afskrifning af redovista eller ersatta förskott samt liqviderade lån 220,635: 3. 6. Tillgångar och Fordringar vid årets slut, sedan skulderna blifvit afräknade, 4>35o,38i:— 6. T a I» c IS öfver Stats-Verhets tillgångar den 3i December nedannåmde 2:ne år j deruti de hos Förvaltande Verk befintliga tillgångar blif vit uteslutna och endast Stats-Verkets, d. v. s. under Kongl. StatsKontorqt hörande, tillgångar upptagitsvarande det slutligen af dragna skuldbeloppet ej ter enahanda grund uppfördtj nem - ligen : Konlanta Behållningar Bergseffekter Fastigheter Inventarier och Materialier Spanmål och Proviant Fordringar Utlånta medel Utestående Krono-Uppbörd: Levererad inom räkenskaps^ året Resterande vid dess slut Förskotter Stats-Verkets till Rik sSt at en behållna Inkomster. Ordinarie Inkomster: år 1838. år 1839. Öf vers k otter: år ISTO. år fl&39. Ordinarie
„Allah hafver tillåtit att röfvare bortfört mitt lifs ära, mitt sköna smycke. Och redan i nästa nymånad skulle hon blifvit intagen i Schachens, min herres, harem. Hvilken mäktig man skulle jag ej varit genom henne, huru ärad hade jag icke blifvit. Den skönaste hade hon varit af alla min herres qvinnor. Och nu är hon borta, borta utan hjelp“. Stilla nalkades nu Alhejdis gamla amma till Ben Hamoun och sade: „Herre, ville du höra mitt ringa råd, så kunde du ännu återfå din dotter“. „Du skulle hafva vaktat henne“, röt Ben Hamoun, „det hade varit bättre än att råda nu“. „Åh!“ sade amman med sådan ton, som gamla tjenare bruka: „Allah bevare Ben Hamouns förstånd. Måste jag icke på er egen befallning lyda henne som om hon varit Schachens mor, och bad hon mig icke alltid gå till moskéen för att göra min aftonbön. Huru skulle jag då just i dag glömma den. Men vore Ben Hamoun klok, så skulle han nu genast sända mig till sin slägtinge, den sköna Zayda, för att genom henne förmå Schachen, Allah låte aldrig hans skugga bli mindre, att han sänder folk för att förfölja röfvarene“. Detta råd behagade Ben Hamoun. Amman sändes med tvenne slafvar, som buro dyrbara skänker bort till den sköna Zayda, en af Schachens favoritsultaninnor, och inom hela harem upphäfdes ett stort sorgeskri vid underrättelsen om, att Alhejdi blifvit bortröfvad, och det just invid murarna af sjelfva hufvudstaden. Men när Schachen en stund derefter inträdde, störtade den sköna Zayda emot honom med utslaget hår, gråtande och ropande: „O, att jag skulle upplefva den dag, då jag skulle se en sådan skymf öfvergå min herre, hvars ära kringstrålar hela verlden“. Schachen frågade, hvad henne fattades, och hon svarade under häftiga tårar:
Liqviders upgörande med vederbörande förvaltande verk; och Förslag till underd. berättelser om medelsförvaltningen i sin helhet, som till K. M. böra insändas. Oberäknadt den personal, hvarje afdeln. inom ArméeFörvaltningen får sig tilldelad, erfordras: för protokollsföring vid plenisammankomsterne; för upsättning och afsändande af alla, så väl från plenum som afdeln:ne utgående expeditioner; för bevakande af Kronans rätt och säkerhet ej mindre vid afslutade kon - Don i December f. m. 265 trakters fullgörande, vitens och böters uttagande samt fordringars indrifvande, än ock för aktioners utförande, lånehandlingars granskning, inteckningars förnyande, biträde vid en del inventeringar, handlingars och koncept-expeditioners registrerande och förvarande m. m., såsom ArméFörvaltn:ns och dess afdelmrs gemensamma tillhörighet. Eli Kansli. Eli Ilegisirators-konlor; och Eli Advokat Fiskats-kontor, hvilkas sammansättning till personalen, i bilagde förslag till aflöningsstat, närmare utvisas. Såsom grunder och iakttagelser, hvarpå organisationen af den nya ArméeFörvaltnm i öfrigt skulle komma att hvila, torde böra tilläggas:
Enligt hvad det inför II. M. Konungen i StatsRådet förda Protokoll öfver Krigsärenden den 1 Februari 1840 utvisar, bade, sedan Chefen för Westmanlands Regemente uti memorial af den 7 Juni 1837 i underdånighet hemställt, att första Majorsboställe! vid nämnde Regemente Öster Bennebäck måtte, i anseende till dess aflägsenhet från Chefsbostället Frövi :och läge på gränsen af Regementets stånd, få utbytas mot den, med hänsigt till både läge och öfriga förhållanden, till Majorsboställe mera passande egendomen WestTerna, hvars ägare förklarat sig benägen att på bytet ingå, samt Kongl, Krigsoch KammarKollegierna häröfver blifvit hörde, Kongl. Maj:t den 3 Oktober sistberörde år anbefallt Dess Befallningshafvande i Westmanlands Län att låta å Bennebäck och å WestTärna förrätta behörig undersökning, värdering och syn. I anledning häraf hade väl syn och besigtning blifvit under 6g derpåföljde November månad af Domaren i orten verkställd; men för skattevärderingens förrättande hade hinder mött af den orsak, bland annat, att nödiga kartor å de begge egendomarne saknats, hvadan skattevärderingen måst uppskjutas till följande året, hvaremedlertid egorna på begge ställena Blifvit affattade och på karta lagde.
J gifven noga akt på tre personer, som begifva sig till mamsell Arfvidsson, af hvilka en, sannolikt insvept i en brun slängkappa och på hufvudet en rund slokig hatt med nedhängande brätten, i alla fall har en hvit bandros fästad på kappkragen, äfvensom nära nacken på det plagg, han bär inunder, om han kastar kappan af sig. Dessa personer tagen j uti försvar mot hvarje förolämpning, hvarje öfverraskning, hvarje anfall, ehvad de äro angripande eller förfördelade, och det af och emot hvem det vara må. Skulle man öfverfalla dem med större styrka, än att j tron eder kunna skydda alla tre, så bryn eder endast om honom med hvita bandrosen, och HONOM försvaren j med lif och blod till siste man, utan att likväl fråga efter hans namn, såvida han ej sjelf ger sig tillkänna. Märken j eder vara på väg att blifva öfvermannade, så gören j, dock i högsta nödfall, larm och kallen till hjelp eho som är till hands. Räf, Björn och Ekorre gå in i huset hos mamsell Arfvidsson, underrätta henne, att det sker på min befallning, och hålla sig der dolde från ½ 9 hvarje afton, tills herrn med hvita bandrosen varit der och så länge han är hos henne. Hon får likväl ej låta märka det ringaste om deras dervaro för någon menniska. Lejon, Falk och Stårk stryka omkring utanför huset och gifva akt på alla, som nalkas medan herrn med hvita bandrosen och hans sällskap äro derinne. En häst skall imedlertid stå sadlad vid Ingemarshof, och i samma ögonblick, de nu omtalta personerna bli synlige, skickar du mig derom underrättelse med ett ilbud, som spränger af allt hvad hästen förmår springa. Dessutom och intill dess de varit hos mamsell Arfvidsson samt återvändt från henne, inberättas till mig hvarannan timma om något och hvad som tilldragit sig i hennes grannskap.« – «Alltsammans skall efterkommas till punkt och pricka efter nådig lagmans befallning,« svarade polisgevaldigern och gick.