Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det låg mycket af godmodigt gäckeri i detta skratt men också af järnhårdt jubel, det sade så visst som ord säga: vi gå vår egen väg, vi handla, vi utvecklas, så luften darrar och sjunger, hvad gör det hvad ni begripa, hvad ni säga därom?! vårt land är jordens mäktigaste, ty vi bekymra oss icke om något annat; af andra hoppas vi ingenting, frukta ingenting ... vilja ni följa oss, så varen så goda, hvarom ej så ... hvad gör det oss? – Min käre vän – jag har ännu inte sett någon, som inte velat komma fram, om han kunnat – svensken är trög och saknar i allmänhet blick, ser ni – den stora blicken för hvad som är att göra just då det skall göras. – Se på irländaren – hans klara, skarpa hufvud tränger igenom allt, han är framstående som politiker, lagkarl, köpman – på militära områden – och tysken sedan – kanske sätta vi honom högst – han har gedigna kunskaper, han förmår också göra den gällande – isynnerhet inom finare yrken – inom handeln – som vetenskapsman ... Ser ni – Mister Mac Loughlin satte sig plötsligt upp och slog Tore på axeln, sänkte rösten och talade kort och skarpt: – Jag värderar hufvud – och jag vill att allting ska gälla för hvad det är – men jag värderar karaktär mer. – Säg mister Hultman, har ni inte lagt märke till en sak – har ni någonsin sett en judenäsa i min affär? – aldrig, kom det ihåg! Hans ögon gnistrade, han sprang upp och spottade hastigt, kastade sig åter i stolen och körde ifrigt upp mustascherna. – Ah judarna – det är Amerikas fördärf, det är en röta, vi hata dem, och ändå kunna vi inte bli af med dem – de slingra och suga sig fast om allt – en jude, herre, dödar allt lif i sin närhet, han slår ned som en afskyvärd spindel i någon smutsvrå nära de stora affärshusen, och där börjar han draga och arbeta; hans håla förstoras – och innan man vet ordet af, har han växt ut och förkväft allt omkring sig, tills man är tvungen att lämna honom fältet öppet med nöd och elände.
SlnDra D:o . 10: §. 28. 39 §• 29. £De rotö Q3ruf, SSergwerF od) cilla öfriga inrättningac, antagne pecfortet på« föraé följande SSeroiHning: SlrbctefolF, forn ide äro lagftaDDa odj ej eller njuta flänDig arbetslön, utan arbeta för Dagspenning, eller efter färjfilD öfroerenéfommelfe od) beting: tTCanFon: Ogifte od) ©nflingar, famt ©ifte utan minDerårige barn 3t:Dr — 32 fF. ©ifte, famt ©nfltngar meD ett mtnDerårigt barn 16 fF. ©ifte, famt SnFlingar meD flere minDerårige barn äro från Denna afgift frie. Ogifta oi$ <£n!or äro från Denna afgift fritagna, ^yggmåjlare, ©Fcpps*, liba meD Dem i fläDerne. 25ålgmaFare od) ©åtmaFare, i 5roå Slafer: görjla Slafen . 9t:Dr 10: — SlnDra D:o — 5: — SDteponenter, <Sruftt>e«, forn af @rufroe Drifroa grufroe»arbetet, t gern Claier: §örfta €lafen meD 50 arbetare od) Deröfroer . SlnDra D:o meD 30 D:o odj Deröfroer .
Vid öfvervägande af allt hvad under flera synpunkter sålunda blifvit i det föregående anfördt och utveckladt, samt vid betraktande af otillräckligheten i vår Banks metalliska fond, mot beslutet om dess belopp, äfvensom af Rikets inre och yttre ställning, möta, efter min tanka, för stora svårigheter och betänkligheter, att i underdånigt svar till Kongl. Maj:t uppå Dess Nådiga Proposition om silfvervexlingens början den 1 instundande Julii, nu afgifva annat yttrande derom, än hvad Banco-Fullmäglige, i underdånig skrifvelse den 29 December 183r, äfven anmälde, att nemligen, oaktadt alla bemödanden, de för silfverutvexlingen nödige ansedde, af Rikets Ständer anbefallde förberedande åtgärder, att bringa metalliska fonden till sedelstocken, såsom 5 till 8, ännu icke förmått fullbordas, samt att derföre icke heller Realisationen kan efter myntbestämningsgrunden ännu sättas i verkställighet, Öfverröstad i denna mintanka, inom Finance-afdelningen och i BancoUtskoltet, af majoriteten, som äskat, att ovilkorlig allmän silfvermynt-utvexling, enligt Myntbestämningslagen, skall börjas på någon inom kort tid härefter utsatt dag, har jag varit föranlåten, att på den stråt, som sålunda blifvit utvisad för Finance-ärendenas behandling, också lämpa mig efter majoritetens system, dervid jag således icke alltid kunnat få följa min egen böjelse och öfvertygelse i de med silfver-utvexlingen förknippade anstalter. Men om, inför Riks-Stånden åter, min serskilda här utvecklade tanka om uppskof med realisationen skulle vinna afseende och komma att blifva en annan majoritets, har jag i sammanhang dermed att framställa ännu några egna åsigter och tillägg äfven till Betäukandena N:ri 6 och 7, hvilka tillägg eller förändringar icke kunnat i sakernas närvarande skick få ett rum i Banco-Ulskottets senare Finance-Betänkanden, enligt de grundsatser hvarpå dessa komma att hvila. Med denna erinran går jag nu att häröfver närmare yttra mig.
Såsom skäl för den underdåniga ansökningen anföres i öfrigt, alt Linköpings stift, med en folkmängd, som vid 1855 års slut. utgjorde 549,794 personer, har endast 1 fullständigt läroverk, under det att Strengnäs stift, med en folkmängd af 257,643 personer har 2, och Lunds stift med en folkmängd af 576,000 personer 4 dylika läroverk; att just i ett sådant samhälle, hvars naturliga riktning är praktisk, en motvigt emot denna uteslutande realistiska tendens är af behofvet påkallad, och att det således icke kan vara förenligt med högre intressen att just inom detta samhälle vid sidan af den tekniska skolan ställes ett läroverk fullständigt endast på den reala linien; alt visserligen i staden finnes en privat läro-anstalt, i hvilken den för student-examen nödiga klassiska undervisningen meddelas, men alt afgiften i densamma utgör för barn ifrån staden 200 R:dr och för barn ifrån landet 150 R:dr, så alt den icke är tillgänglig för andra än förmögne mäns barn; att stadens myndigheter nu äro i begrepp att för läroverket uppföra en ny byggnad, och att det således vore i hög grad önskvärdt, om den för staden vigtiga frågan om läroverkets utvidgning nu kunde blifva enligt den underdåniga begäran afgjord, så att utrymmet och byggnadens inredning kunde derefter lämpas m. m. Eforus öfver Linköpings stifts elementar-läroverk, hvars underdåniga utlåtande Eders Kongl. Majit behagat inhemta, har, under vitsordande af den beredvillighet, hvarmed stadens lärdomsskola alltid blifvit omfattad från stadsmyndigheternas sida, å ansökningen tillstyrkt nådigt bifall, så mycket heldre, som vid stiftets enda högre fullständiga elementar-läroverk i Linköping tilloppet al lärjungar är så betydligt, att den ordinarie lärarepersonalen befunnits alldeles otillräcklig, hvarföre det, Bil. Nio 6 till Kongl. Majlis Nild.
Ut Supra. S, D. Vid förnyad föredragning af Banco-, Den 24 Martil, t. m. 45? Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, till upplysning, angående de, sedan 1815 års Riksdag, vidtagne åtgärder i anledning af då väckt fråga, om en ny Myntordning; fann Högloflige Ridderskapet och Adeln t att samma Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgitna samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande , angående (brandring uti de innom BancoVerket gällande Befordrings-grun* der, enligt hvilka tredjedelen af Banquens Cornmissarier vid yppande ledigheter tillsättes endast af Frälsemän, blef samma Betänkande, i anledmng af åtskilliga dervid gjorda anmärkningar, till BancoUtskottet återremitteradt. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om tillåtelse lör en och hvar att emot Svenskt SpecieMynt i Banquen, tillbyta sig omyntadt Guld och Silfver; blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde Anmärkningar, j till Utskottet återremitteradt. Ut Supra. S. D.
Ropades starka Ja, blandade med några Nej. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, äfven måtte genom proposition inhemta, huruvida icke Ståndet önskar, att Hr Rosenblad skyndsamt uppsätter och till trycket befordrar sitt anförande, hvilket jag, för min del, funnit högst upplysande. Gr. Posse, Arvid, förenade sig med Hr Dalman. Frih Sprengtporten, Jacob Wilh.: Jag förenar mig till alla delar med Gr. Posse, och anhåller således, att de värde talarne må blifva anmodade att låta trycka sina anföranden. Hr Rosenqvist, Fredr. Leonh.: Jag har här hört ett anförande af Hr Nordenanckar, Hvilket jag anser vara med den sakkännedom författadt, att jag på visst sätt skulle anse mig brista i tillbörlig aktning mot Ståndet, om jag icke skyndade framställa den anhållan, att samma anförande äfven må varda tryckt. Hr von Heyne, Georg: Jag tar mig friheten vördsamt göra den förfrågan, om icke, tilläfventyrs af glöm 1 II. 27 310 Den 17 Februarii f. m. ska, några blifvit förbigångna, som anmält sig att tala före deni, hvilka sednast haft ordet. Hr Gripenstedt, Jacob, förenade sig med Hr Rosenqvist. Hr von Troil, Emil: Jag bade icke lyckan vara tillstädes, då Frih. Rantzou uppläste sitt anförande, och kan således icke bedonia, om eller i hvad mån jag af honom är förekommen; men då mitt anförande är skriftligt, tager jag mig friheten uppläsa detsamma. Hr von Troil uppläste derefter följande: . Denna Riksdag har blifvit sammankallad för att fullborda det verk, hvarpå tvenne föregående arbetat: återställandet af bestämdt myntvärde; och likväl hafva vi nu varit församlade fullt en månad, utan att, så vidt jag vet, ett enda ord i detta ämne blifvit yttradt af någon ledamot inom detta hus.
Af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse om inrättande af eli allmänt Arbetsoch Corréctions-Hus i Hufvudstadens samt anslag af Löner och Affvoden för Fångpredikant»! och Vakt-Betjenle. Bance-Utskottet: Af Herr M. Bagges anförande angående anmodan till samma Utskott, att pröfva Herr Bagges Motion om nedsättning af rastan för Uddevalla stads Län» Lag-Utskottet: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om ytterligare anstalt till förekommande af fångars Kidd, o, Ad, Prof. lo B. ä« Afd, Den 15 N® vem ber f. m. flykt; af Kongl. Majrts Nådiga Proposition med ■ förslag till författning om fast egendoms försäljning å Lotteri; och om npphäfVande af 8 uti i ra Gap. Utsöknings Balken, samt ändring af 2 § i 45 Cap. Missgärnings Balken och öfverskriften till samina Capitel och Eaik; af Banco-Ulskottels Memorial, i anledning af Bankens Fiscals-Embeles framställning, att Banken mätte i allmänhet blifva befriad från skyldigheten att 1 Concurser och års Proclama bevaka sina mot lös pant ägande fordringar, jemte de dervid hos Ståndet gjorda anmärkningar; samt af sistnämde Utskotts Memorial rörande Bankens äfventyr genuin omöjligheten att fä upplyst, huruvida dess Låntagare mot inteckning i läst egeudom äro fria från Förmynderskap eller förvaltning af andra förmånsrätt ägande medel. 2:0 Återremisser af från nedannämde Utskott inkomne Betänkande^ Från Cortsti tutio 11 s Utskottet: Med förslag till ett nytt 'prde momentet i 14 §. Riksdags-Ordningen samt deraf Mrflytande smärre ändringar i dess i^rde, icpde och 22:dra §§.
För att reda närvarande fråga, anhåller jag få uppläsa den del af 56 §■ RegeringsFormen , som har afseende på densamma. Där står: ”Göres i Rik - 494 Den 27 Maji. sens Ständers Plena emot Utskottets ybrande anmärkningar, blifva de, hvilka hvarje Riks» Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemen» samma tankar, till ConstitutionsUtskottet hänvisade. ” Nu har Ridderskapet och Adeln till Utskottet hänvisat anmärkningar, hvilka äro sins c;mel!an aldeles stridandeoch då det icke var ConstitutionsUtskottet tillständigt att antaga dessa skiljaktiga meningar, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, hade Utskottet icke någon annan utväg, än inkomma med den anmälan, som ifrågavarande Memorial in, nehåller. Herr Cederschöld: Gerna hade jag för min del sett , att denna erinran blifvit gjord, då åferremissen skulle beslutas, på det formen hade kunnat iakttagas. Jag vågar likväl hemställa, om ej Högloflige Ridderskapet och Adeln skulle vilja begagna det tillfälle, som Constitutions-Utskottet nu erbjuder, för att rätta och godtgöra hvad som förut blifvit försummadt, samt således nu låta uppläsa de gjorde anmärkningarne, för att förena sig om hvad som bör anses för Ståndets gemensamma tankar. Friherre Åkerhjelm, Gustaf'. Lika med Friherre Cederström gör jag mig det begrepp, att stridiga meningar kunna blifva Ståndets tankar, om de för sådane förklaras, men jag hem-i stäiler, om icke sådant bordt uti remissen uttryckas, åtmindstone hafva de andre Stånden iakttagit ett sådant förklarande. Jag tror liki Den 27 Maji. 495 val att det bästa vore, om Ridderskapet och Adeln blott remitterade en tanka, som förklarades för Ståndets. Då Utskottet icke kunde ändra de öfrige trenne Ståndens meningar i frågan, står densamma nu på den punkt, att, derest Ridderskapet och Adeln icke skulle behaga loga sig efter de andra Ståndens meningar, jemkning måste genom Nämnd verkställas.
Då de förhållanden, som vid föregående Riksdagar legat till grund för medgifvandet af statsbidrag till Seminarier för bildande af lärare vid folkskolor, sedermera icke undergått sådan förändring, -sorn kan anses föranleda upphörande eller nedsättning i beloppet af berörde bidrag, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, b) att Rikets Ständer, till Seminarier för bildande af folkskolelärare, måtte bevilja ett årligt anslag af 9,100 R:dr, på sätt och under vilkor i öfrigt som i nästföregående moment omförmäles. Som, enligt hvad åberopade Statsråds-protokoll innehåller, Seminarii-elevernas antal under nästlidet års Vårtermin uppgått till 471, och vederbörande myndigheter, med afseende på de flestas medellöshet, begärt till deras understöd högre belopp, än hvartill anslaget till stipendier åt folkskolelärare-elever lemnat tillgång, lärer någon nedsättning i samma anslag icke böra för närvarande äga rum; utan får Utskottet tillstyrka, c) att Rikets Ständer måtte, till stipendier för elever vid Seminarier för bildande af lärare vid folkskolor, anvisa ett årligt anslag af 12,000 R:dr, på sätt och under vilkor i öfrigt, som i mom. litt. a finnas omnämnda, men som Utskottet icke saknar anledning till den förmodan att, sedan församlingarnes behof af skollärare blifvit fyldt och de fleste tjensterne blifvit med yngre personer besatte, antalet af desse elever snart kommer att minskas, föranlåtes Utskottet hemställa, d) att Rikets Ständer ville i underdånighet begära att Kongl. Maj:t täcktes tillse huruvida icke nu antydda förhållanden kunna framdeles föranleda till nedsättning uti ifrågavarande anslag. Å Kongl. Maj:ts begäran att till folkundervisningens befrämjande få använda de besparingar, som å de till nyssberörde 3:ne föremål äskade anslag kunna uppkomma, tillstyrker Utskottet e) Rikets Ständers bifall. 2:o.
JVs 4 afgafs, stadgade för krögare, kiögerskor etc. i Stockholm 13 R:drs, och i öfrige städer 10 R:drs bevilln. I 10:de §:n står krögare, krögerskor m. fl. Då således Utsk. uti Betänk. JVs 4 har föreslagit samma bevilln. för krögare, krögerskor m. fl., som förut var fastställd, och R. o. Ad. vid afgörande af Serskildta Utsk:s Betänk, i denna del beslutat, att utom den bevilln. som serskildt skulle krögare åläggas, skulle de betala så och så mycket i utskänknings-afgift, så förenar jag mig med Gr. Lagerbjelke i den anhållan, alt Ståndet måtte, i st. f. att upskjuta ifrågavande §, nu besluta, alt den bevilln., som skall åläggas krögare 58 Den 19 Augusti e. m. och krögersbor, skall blifva densamma, som i Bevilln:sUisk:s Betänk. M 4 finnes uptagen. Hr von Hartmansdorff: Efter den erinran, som är gjord om det beslut, som R. o. Ad. fattade i fråga om Serskildta Utsk:s Betänk., så afslår jag ifrån mitt yrkande. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt, då Ulsk:s framställning i denna punkt grundade sig på ett misstag, propos. å bifall dertill icke kunde framställas, vid hvilket förhållande Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med Gr. Lagerbjelkes förslag, finge hemställa, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s uti Betänk. JVa 4, i förevande ämne afgifna förslag. Gr. Lagerbjelke: I konseqvens med sitt förra beslut, att icke medgifva nedsättning ifrån 5 till 3 proc., har R. o. Ad., vid föredragning af Utsk:s Betänk., ang:de allm. bevillmn beslutat, att nu gällande stadgande skulle blifva oförändradt.
Har hon ej ständigt sökt uppmana eder till det, som är godt och rätt? Och huru löna ni henne? Genom en misstro, som måste såra henne djupt och en ovänlighet, som verkligen icke vittnar om godt kamratskap. Det har varit fult gjordt af er, flickor, och nu fordrar er hederskänsla, att ni söka godtgöra det. Visa henne, att ni tro på henne och värdera henne som förut, det skall glädja henne mest af allt. Det blef ett stoj, som kunnat rifva ned huset, när hon slutat. Flickorna talade alla på en gång och sökte öfverrösta hvarandra. Hvad jag är glad, att Hanna är oskyldig! skrek Bibbi och dansade om med Aina Berg. Jag har hela tiden trott, att hon var det, sade Lilli, alldeles glömsk af att hon troget undvikit Hanna. Det skulle varit så likt hennes karlfasoner att smutta punsch med pojkarne, inföll Jenny, ännu misstrogen. Och jag hörde från alldeles säkert håll Att du är en gås, som genast tror första dumma rykte, ifylde Bertha hetsigt. Jag har ju predikat för er dag ut och dag in, att alltsammans var en lögn, men ni ha inte trott mig. Visst har jag trott, hördes en röst ur hopen. Och jag med och jag med. Alla voro angelägna om att intyga, att de „verkligen i grunden trott på Hannas oskuld“, men då de ej kunde bevisa den, så Jag ser, att ni ångra er ovänlighet, inföll Verna Sommar, som med ett halft sorgset leende gifvit akt på ordstriden. Gå nu och säg Hanna det. Hon är nedslagen och djupt sårad Ja, ja, skreko flickorna. Det kan man ej undra öfver! Hon är modig, uppoffrande och sann, fortfor Verna Sommar hon har hjertat på rätta stället. Ingen af oss skulle gjort hvad hon gjort. Nej, hvem skulle vilja gå in på ett värdshus? utbrast en af flickorna och såg förnärmad ut. Ja, men tänk om din lille bror vore nära att bli innebränd. Skulle du ej våga ett försök att rädda honom af fruktan att sota dina kläder? Den är feg, som i farans stund tänker mest på sig sjelf. Hanna Rappe har visat oss huru vi böra handla. Flickorna sorlade, glada, flata och ångerfulla.
Lx krotocollo 14. S. D. Bifölls till alla delar hwad Höglofl. Lagutskottet i Betänkande af d. 5 dennes vttrat, rörande Herr HofJntendenten och Riddaren Iliam» hos Höglofl. Rldderstapet och Adeln samt Herr Borg, mästaren hos BorgareStändet gjorde yrkan den i anledning af Kongs. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Stander, om tillökning i underhållet för bysatte personer. Ut supra. k!x krotocollo 14. keterslon» S. D. Höglofl. LagUtskotteks d. r1 dennes afgifne Betänkande, rörande wilkor wid afhandlingar vm fast egendom, och ett af wälbemälte Utskott föresiagit tillagg wid 2 tz r Cäp. IordaValken, blef af Ständet gilladt; hwarom underrättelse st,ille de Resp. MedStänden wördsamt och manligen meddelas. Ut supra. Lx Lrotocollo ^s. H. keterslon. S. D. Hmad Höglofl. LagUrstottet i Betänkande af d. y dennes anfört och tillstyrkt, rörande fardag ä FideiCommist fastighet för en afliden Inne - 34-2 Den 4 November. nehafwares Sterbhus, blef af Ständet till alla delar bifallet; Och skulle »vördsam och wänlig underrättelse härom meddelas genom detta ProtocollöUtdrag. Ut supra. > blx brotocollo ch bl. beterslon. S. S. Genom detta ProkocollsUldrag, skulle de Resp. MedStäuden wörbsamt och manligen underrättas, att BorgareStäudet remitterat: Till Högloft LagUtffottet. Konungens Nädiga Proposition, angående ändring eller tilläggning wid z Cap. g Z ByggningaBalken. ^ Högloft StatsUt Kottet.
Och har, vid öfvervägande häraf, Kongl. Majit funnit det af Seraphimer-Ordens-Giliet uppgifna serskilda förhållande innefatta giltig anledning till den af Ordens-Gillet begärda nedsättning i köpeskillingen för ifrågavarande Magasinshus, hvilken blifvit erbjuden under förutsättning, att sjelfva tomtplatsen jemväl skulle till köparens fila disposition upplåtas, och kunna för dess räkning i behörig ordning lagfans; och Kongl. Majit har desto hellre ansett Sig böra föreslå Rikets Ständer att en sådan nedsättning medgifva, som ändamålet med byggnadens inköp v»rit att uppfylla Rikets Ständers förut yttrade önskan, angående inrättandet »f ett Central-Hospital, äfvensom Kongl. Majits derom gifna Nådiga befallning. Ehuru Stats-TJtskotict; Utl, Nio 297. 9 Elnira Utskottet viii anser det af Seraphimer-ördens-Gillet sålunda anförda skäl för nedsältningen i dea bestämda köpeskillingen icke föranleda till något ©vilkorligt anspråk på nedsättning, har Utskottet dock, med afseende derå, att inköpet af byggnaden skett i ändamål att utvidga Upsala Hospital och derstädes anlägga en Gentrul-inrätlning för vansinniga personer från norra delen af Riket, funnit sig böra till Rikets Ständers bifall hemställa : att köpesumman för oftaberörde Magasins-byggnad må från 2,200 R:dr lill i,i85R:dr nedsättas. 3:o Herjeåclalens invånares underdåniga ansökning att få betala den till District-Magasinen försträckta spanmål, efter del för Herjeådalen bestämda serskilda markegångs-pris. Af sökanderne liar i underdånighet blifvit anfördt, att
Disconter, kan jag icke finna skäl att nedsätta den föreslagna Arrende summan 50,000 R:d till 30,000, då dessa båda Disconter hittils gifvit Actie - ägare och Banken en sammanräknad årlig vinst af 70, till 80, 000 R:d; äfvensom jag får anmäla min reservation rörande det fördubblade Creditivet, hvilket jag ej kan bifalla i annan händelse, än at Göiha-Canal-Bolag öfvertager Malmö och Götheborgs Disconter emot 50.000 R:ds Ar - Hen 4 Augusti Arrend© j oell derjemte till Reparations - fond afsatter 10,000 B:d årligen ; i annat fall bö? det lemnade tillpkta Cfeditivet efter 18 monader upphöra. Uti allt öfrigt fö rbl ifverjag vid Utskottets, förra Betänkande, emedan jag icke finnér någon af de gjorda anmärkningar af den vigt, att de bordt förandra Högloft. Utskottets öfvertygelse. ” Ut i, hvad Herr Öfverste Lteutenamen Arnelt sålunda anfört förenade sig Herr .Landshöfdingen af Zellén till alla delar. He rr Borgmästaren Ho,rdsti;öm androg : da Jäg af de yttranden, som i anledning af Högloft. Baneo-Utskottets au i frågavargnde Betan-, leande, inom do resnectiv-a Stånden blifvit af-. gifna, af de Herrar Ledamöter, sorn i egenskap af D irectörer deltaga i styrelsen af antingen Götha Canals r ©lier Malmö Hiscont-Verk, tycker mig hnna, att öfvertagandet af D.isc uit-röxelsen i Malmö Gntha-Canal-Bol'ag,. sorn således tord© vägra att deruti ingå t mea deremot är vordet föreslaget att nu varande Octroyenför Actie-ägarne i Malmö Discont må blifva förlängd på tvänne år eller till och med år 1820, i hvilket fall tvåtredjedelar af'
I anledning af ofvanberörde framställning hafva Utskotten dock fästat uppmärksamhet derpå, att, ehuru utbyte af inrösningsoch afrösningsjord är uti 12 kap. 2 §, på sätt och med vilkor här ofvan förmäles, till beredande af formligt skifte medgifvet, någon föreskrift, huru i dylika fall egor af dessa olika slag böra emot hvarandra uppskattas, likväl icke finnes meddelad; och enär Utskotten, som ansett stadgande i berörde afseende erforderligt, funnit, att, då utbyte af inrösningsoch afrösningsjord skall ske, serskild jemförelse bör, på sätt hittills i dylika fall vanligen egt rum, emellan de ifrågaställa egostycken verkställas, utan att dervid afseende får fästas å den förut verkställda egograderingen, hafva Utskotten, i öfverensstämmelse dermed, lill 2 § i 12 kap. föreslagit det tillägg, som finnes här nedan vid nästföljande kapitel intaget. 12 Kap. 1 § 5 mom. af A. fV. Svartling, under åberopande af den utaf södra Sveriges Landtmäteri-förening gjorda underdåniga framställning, att enär, likasom i de Bih. till R. Besv. ock Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. norra, äfven i de södra orterna funnes skifteslag, hvilkas skogsoch utmark vore serdeles ofruktbar, så att derinom icke den ringaste inrösningsjord funnes, det i förevarande moment flir de norra orterna medgifna undanlag från det allmänna stadgande', alt all skiftes'agets mark skall i skiftet ingå, syntes lämpligen höra blifva gällande för hela riket, helst man kunde vara säker att, om alin delegare i ett skifte, lag voro ense derom, att skogsoch utmarken icke är tjenlig eller ens värd att dela, markens beskaffenhet verkligen vore sådan.