Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rehbinder, såsom mig synes ganska riktigt, att något egentligt behof af utminuleringsställe för socknens skuld icke finnes, men att andra orsaker, såsom hufvudsakligast den allmänna trafiken, göra det nödvändigt, att vissa hviloställen på de allmänna farvägarna finnas, hvarest de vägfarande kunna få icke allenast varm mat, utan äfven spirituosa, om så önskas. Nu skulle, derest denna § antoges, K:s Refh:des, i strid emot sockneboernas åsigt, fattade beslut, att ett utskänknings-ställe skulle inom en socken finnas, kunna till dess nytta och ändamålsenlighet helt och hållet motverkas derigenom, att vid auktionen högsta anbudet gjordes afen person, som icke bodde vid det ställe, der K:s Beflnde ansett krogen böra inrättas, utan långt aflägset derifrån, så att ändamålet med utskänknings-stället alldeles förfelades. Kan väl sådant stå tillsammans med en konseqvent och ändamålsenlig lagstiftning? Har K:s Befh:de i det ena fallet fått sig tillagd rättigheten att bestämma, om krog inom en socken skall finnas eller icke, så bör det väl äfven enl. sakens natur vara Landshöfd:ns rättighet att bestämma hvar krogen skall vara belägen, så att detta icke må ankomma på den vid auktionen högstbjudande af sockneboerna. Denna frågas afgörande år, i afseende å dess följder, af den vigt, att den större eller mindre afgiften, som erlägges för rättigheten, enl. min tanke, endast i andra rummet bör ifrågakomma, ty syftemålet med rättighetens meddelande är väl att erhålla en garanti derför, att ordning och skick vid rörelsens bedrifvande iakttages, hvilket ingalunda skulle blifva fallet, om rättigheten skulle ovilkorligen tillfalla den, som förmådde erlägga högsta penningen för dess utöfvande.
Riksens Högloflige Ständers bepröfvande' hemställde arrende, sora af ålskiliige Motioner blifvit föranledt, angående lindring uti Inqvarterings-besväret för SLäderne i allmänliet, samt för Götheborg, Malmö, Varberg och Vadstena särskidit, hafva RiksStånden, beträffande de förekomne frågorne om Malmö och Vadstena Städers Inqvarterings-skyldighet, slädnät uti olika beslut, sålunda, att Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Vällpflige BorgareStåndet, enligt Protocolls-Utdrag af den 2 nästlidne Augusti, förklarat Malmö Stad, intill dess andre utvägar lill lindring i Inqvarterings-besväret för Staden blifva vidtagne, höra ifrån och med innevarande år i8a3 och intill nästa Riksdag befrias från den stadgade årliga 2 procents afbetalningen på dess till Cassorna af Stallbyggnaders uppförande från RiksgäldsContoiret erhållne Lån 5o,ooo R:dr Banco, samt från och med 1824 års början och intill nästa Riksdag njuta befrielse 544 Sta t s-U Iskottets Betänkande!*. från Räntebetalningen å samma lån, med förbehåll, att, om Kongl. Maj:t i Nåder skulle täckas inom nästa Riksdag mildra Stadens Inqvarlerings-tnnga genom förflyttande af minst En Sqvadron utaf de derstädes förlaggde Trupper till annan ort, räntebetalnings-skyldigheten då genast vidtager, äfvensom att Vadstena Stad må ifrån "den tid, då det öfverklagade Inqvartörings-besväret för Staden vidtagit, och allt framgent, så länge detta besvär i och för Corrections - Inrättningen derstädes lortfar, af anslaget för samma Inrättnings underhåll, tillgodonjuta 200 R:dr Banco årligen, till ersättning för Inqvarteringen:
Frölichs motion, som gifvit anledning till detta betänk., ehuru denna motion redan blifvit i ett föregående betänk, besvarad, såsom jag vill påminna mig, med det yttrande, att Utsk. ej ansåg motionen kunna föranleda till någon åtgärd i afseende på hufvudsaken. Då nu Gr. Frölich ingått i en närmare analys af ämnet, får jag anföra, Den 3o A p r i I e. m. att det vill visa sig sora det af Gr. Frölich uppgifna förhållande vore en ren rättsfråga, hvarmed StatsUtsk. i sakens imvar. skick alldeles icke har någonting att skaffa, emedan det är Kronans embetsman, som böra tillse att detta contract uppfylles. Först sedan det blifvit af vederbör, embetsman uppdagadt alt contraetet ej uppfylles, kan det komma lindel' JA. St:s pröfning. Om saken hade varit i sådant skick, så hade StatsUtsk. kunnat tillstyrka R. St. att i änledn. deraf hos K. M. anmäla någon åtgärd; men att ingå i någon analys af dessa contracter och i anledn. deraf anhålla hos K. M. att desamma måtte rubbas på det ena eller andra sättet, vore en åtgärd, som skulle ligga alldeles utom StatsUtsk:s sfer. Såsom sagdt, anser jag hela denna relation vara en hors d’oeuvre, och anhåller att den måtte läggas lill handlingarna. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag delar den siste värde talarens mening och har inom StatsUtsk. efter min förmåga bestridt hela tillkomsten af ifrågavar. betänk, både till form och ändamål; men jag har vid alla de tillfällen, då denna fråga förevarit, blifvit öfverröstad och äger nu ingen del i detta betänkande. Jag undandrager mig således allt personligt ansvar för dess närvar, skick, erkänner fullkomligt att R. o. Ad. deraf icke har någon ledning, och att det enda, sora äfven jag vågar tillstyrka, är alt lägga detta betänk, till handlingarna. Gr. Frölich: Frih. Sprengtporten har behagat yttra alt detta betänk, skulle vara en följd af min motion.
Län influtne rotefrihets-afgifter, som, jemlikt Rikets Ständers vid 2:ne nästföregående Riksdagar fattade beslut, beviljats till rotehållare vid Vesterbottens Fälljägare-Regemente, till lättnad för deras roteringsskyldighet, skulle af Stats-Utskottet ensamt behandlas; så har sistnämnde Utskott nu denna fråga företagit; och då, enligt Rikets Ståts-Utskottets Memorial, N.-o 562. 11 Ständers vid 1828—i83o årens Riksdag fatlade beslut, intaget uti 46 §. af det vid samma Riksdag för Riksgälds-Contoiret utfäidade Reglemente, till understöd för stamrotarne vid dåvarande Vesterbottens Regemente, numera Norroch Vesterbottens Fältjägare-Corpser, intilldess det nja Rotejpmkningsförslaget kan binna upprättas, anvisats ett årligt anslag från RiksgäldsContoiret, motsvarande den rolefi ihets-afgift, som af de ännu icke till ständige knecktehållet indelte nyhemman och lägenheter erläggas, hvilket anslag, med afseende å Rotefrihets-afgiftens dåvarande belopp, caicuferades till omkring 1,600 R:dr, sorn äfven vid sistledne Riksdag beräknades; så lära nödige medel för dylik ersättning intill nästa Riksdag jemväl böra anvisas. I följd häraf och då Rotefrihets-afgifterne, efter nu gällande beiäkningsgrund, på sätt Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens ofvannämnde Betänkande utvisar, åren 1835—t83c) utgjort 1 2,204 Rdr 16 sk. 1 r., eller per medium 2,440 Rdr 4[ sk. 7 r., hemställer Ulskoltet, alt, till godtgörande af så beskaffadt understöd för stamrotarne vid Norroch Vesterbottens Fältjägare-Corpser, som här ofvan förmäles, för tiden ifrån och med år i84o intill nästa Riksdag, förslagsvis anvisas 2,400
Malmköping, om inrättande af ett tvåklassigt läroverk derstädes mot vissa vilkor ä kommunens sida. Motion N:o 392. Stats-Utsk. Utlåt. Mariestad oell Töreboda, angående väganläggning mellan. Se Töreboda. 52 Markegångspris, om ändring af § 2 mom. 3 i Kongl, kungörelsen den 11 Maj 1855. angående grunderna och sättet för markegångsprisets bestämmande. Motion N:o 91. Slats-Utsk. Utlåt. Marks härad i Skaraborgs län, om anslag till understöd åt behöfvande derinom. Motion N:o 191. Stats—Utsk. Utlåt. N:o 95, K. St. underdån. Skrifv. Medborgerliga rättigheter, om deras återvinnande utaf straffad person. Se Straffad person. Medin, Anders, från Kronobergs län, Motion N:o 280, om anvisande af medel att användas till uppmuntran af livitbetsodlingen inom riket. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 99. Motion N:o 281, om skyldighet för bruksegare att, i mån af rösträtt, bidraga till Klockares och Organisters aflöning. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 103. Motion N-.o 487, om statsbidrag till en brobyggnad öfver det s. k. Börviks-sundet i Åsnen. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. Motion N:o 507, om ändring i Kongl. Maj:ts förnyade nådiga taxa på arfvode för iandtmäteriförrättningar den 12 Maj 1857. Sammans. Statssamt Alim. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 29 och Utlåt. St. underdån. Skrifv. Mengel, Paul Fritz, f rån Upsala län, Motion N:o 251, om pensioner åt aflidne f. d. Sekreteraren vid Kongl. Landtbruks-akademien J. Th. Nathhorsls efterlemnade döttrar. Stats-Utsk. Utlåt.
— Yid föregående Riksdagar bar Kongl. Maj:t till Rikets Ständer framställt de oundgängligaste behofven för FörsvarsVerket, men har då alltid fått till svar, att man af brist på tillgångar ej kunde bevilja en stor del af livad som behöfdes. Resultatet häraf, Riksdag från Riksdag, har blifvit, att de behöfliga anslagen allt mer och mer stigit, och nu utgöra en ganska betydlig summa. Hade Rikets Ständer förut beviljat de vid hvarje Riksdag begärde, i jemförelse med detta, obetydliga anslag, bade nu fråga icke blifvit om denna stora summa. — Herr Hjerta har sagt, att man endast framställt Den 2 November e. m. 79 beli öfvert, men icke orsaken dertill, och ej eller detaillerne. — Utskottet har dock haft alla detailler sig förelagde; att Utskottet här icke så noga specificerat dem, anser jag ganska riktigt; dessutom tror jag icke, att Kongl. Maj:t bort för Rikets Ständer framlägga modeller på pieser, eller öfverlemna dem till Rikets Ständers sanction. — När anslagen först äro gifne, är jag fullkomligt öfvertygad, att detaillerne med sorgfällighet handhafvas. Talaren har förundrat sig,* att medel be-< höfvas till Beväring för Gardet till häst och KronPrinsens Husarer. — Orsaken har likvisst varit ett besparingssystem, emedan man icke velat utlemna till exercise eller dagligt bruk de gevär, som skola finnas i händelse af krig. — Om krigsgevär funnits för dessa båda Regementer, hade något anslag dertill icke blifvit begärdt. — Man har sagt, att man borde uppskjuta ifrågavarande anslag, nu då man njöt en långvarig fred. Detta är en ganska besynnerlig tanka, enär den allmänna grundsatsen vanligtvis är, alt man skall begagna fredens lugn för att bereda sig på kriget. Det är sagdt, att vi icke nu komma att föra krig, såsom i Yikingarnes tid, utan att vi böra vela af våra krig ett par månader förut, och att man då på några månader skulle iordningställa hvad som behöfdes.
Vid enahanda ansvar må ej heller, under marknader, bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, sora antingen ega rättighet att på stället bränvin utminutera, eller ock fått Konungens Bgfallningshafvandes serskilda tillståndsbref att der, under marknader, spisqvartersnäring idka, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som behofvet möjligen medgifver. 50 k Beträffande rättighet till försäljning af bränvin i minut i städerne, utom Stockholm, hvarom är serskildt förordnadt, ege Konungens Befallningshafvande att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, bestämma det antal af värdshus, källare och näringsställen, som för hvarje stad kan finnas oumbärligt, hvilket antal bör vara så inskränkt som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att endast ordentlige och välfrejdade personer, som antingen ställa borgen för skattens utgörande eller i förskott erlägga densamma, få uti städerne bränvin utminutera. 51 §. Å alla näringsställen i Städerne skall, då utminutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, som för oloflig branvinsförsäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas. 52 §. Den, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, bote serskildt derföre såsom för oloflig bränvinsminutering. 53 §* Ingen, sorn utminuterar bränvin, ege rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin, han utlemnat på räkning eller credit. 54 §.
Backstugor Bebygde Lägenheter, afsöndrade från Hemma på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter, af säl skilde slag, som ej under något Hemmans rän ta äro inbegripne, Skatte Dito Krono Dito Frälse Tull-mjölqvarnar med 531 par stenar Tull-Sågqvarnar, Grofhladige Husbehofs Mjölqvarnar . Husbehofs Sågqvarnar Stampar Kopparhammare Stångjerns-Verk Ämnes-Hammare , Masugnar Jern-manufactur-verk af serskilde Glas-Bruk Pappers-Bruk Tegel-Bruk Olje-Slagerier Garfveriet1 Klädes-Fabrik , Tobaks-Fabrik ... Pottaske-Bruk . Slip-Verk Färgerier Lack, Harts och Kimröks-Fabriker Landsoch Härads-Allmänningar af 4,926 Tunnlands l| kapplands rymd Diverse Personer, som ej hafva viss näring (in beräknade Civile Embetsoch Tjenstemän, sora ej äro skattskrifne vid sine boställen, samt 257 Gerningsmän på landet Sterbhus, Testamenten Gåfvor och Fideicommisset - lag Hemmantal. Carl Mörner. N. J. Lått". BEFALLNINGSIIAFVANDES UTI i Jonköpings Län TILL BOSTOOt» MAcMP i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE, för Åren 1828, 1829, 1830, 1831 och 1832. S C <D € tt ?l! <0 Ti jil, ECKSTEINSKA BOKTRYCKERIET. 1 ett Iand, der folklynne och klimat föga omvexla med åren, af hvilka det ena merendels är det andra likt, der inga Revolutioner i naturen förändra, knapt skaka, sällan öfversvämma jordytan, och der ett, i decennier oförändradt Stats-skiek lemnat alla Näringar åt sin fria utveckling; der är det i sanning svårt att en gång hvart Femte år säga något nytt i Oeconomiskt och Statistiskt afseende.
Skrif-materialier och Expenser samt Fed och Ljus: Förslags-anslag. 1852 års Riks-stat upptager 16,407: 25. 8. Afgår: Genom öfverflyttningar till Diverse Aflönings-stater under denna Hufvudtitel . 1,016: 32. — dito indragne ljuspenninger för Landtmäteri-kontoret 86. 32. — samt ytterligare för jeinnande af Hufvud titelns slutsumma 1: 8. 7. 1,104: 24. 7. Beseoch Traktaments-penningar: Förslags-anslag, oförändradt Extra Utgifter: 1852 års anslag Summa Anni. Förhöjningen å denna Hufvudtitel gör 107.030. I Förslag till blifvande Eiks-Stat. Inde 11 a r ä n t o r. Spanm ål. Penningar. Indelt. Oindelt. Summa • Kronovärdi. Markegäng förslagsvis. Mått. Värde förslagsvis å 6 ® 11: dr. Mått. Värde förslagsvis il C f 11:dr. Indelta räntor dito -Oindeldt spanmål: 24 t:r å 6 * r:dr . , dito i Nerikes län: 1852 års anslag, oförändradt dito i /'Vermlands dito: Penningar: 1852 års Indelta räntor: dito Indelt spanmål: 9 t:r i /Vestmanlands län: i Kopparbergs dito: Penningar: 1852 års anslag Indelta räntor: dito Indelt spanmål: 350 t:r 12 k:pr å G ‘ i Gefleborgs län: Penningar: 1852 års anslag. Indelta räntor: 1852 års anslag oförändradt . dito i (Vester-Norrlands län: Penningar: 1852 års anslag Afgår: Af Landsliöfdinge-löne-anslaget. tili Blekinge läns Lands-stat öfverflyttade 6,799: 26. 12,816: 37. 1. 6. 6.454: 323: 29. 1.
För öfrigt hafva de, som talat för ett Generalitets uppförande på Stat, yrkat, i afseende på lönebeloppet, bifall antingen till Kongl. Maj:ts proposition eller till Utskottets första Betänkande; och då de, hvilka äro emot sjelfva inrättningen af ett Generalitet, naturligtvis rösta emot hvilken lön som helst, vågar jag hemställa, om icke så väl Generalitetets uppförande på särskild Stat, som lönebeloppet, kunde sammanslås i en proposition, hvarigenom man undslapp med en votering. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att då flere Ledamöter begärt dessa båda frågors åtskiljande, ansåg Hans Excellence sig vara skyldig, att å hvardera af dem framställa särskild proposition; i följd hvaraf Hans Excellence nu hemställde, om Ridderskapet och 254 Den 3o September f. m. Adelli behagade bifalla, att en GeneralitetsSlat till det antal af Generaler StatsUt.skottet föreslagit, finge å Rikets Stat uppföras. Ropades starka Ja och Nej. Herr Anckarswärd begärde votering. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog följande Voteringsproposition: Den, som bifaller, alt en GeneralitetsStat må, till det antal af Generaler StatsUtskottet föreslagit, å Rikets Stat uppföras, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses StatsUtskottets hemställan, om uppförande å Rikets Stat af en GeneralitetsStat, hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Herr Rosenblad, Bernhard: Då alla de föreslagne nio Generalerne blifvit intagne i Ja-propositionen, hemställer jag till de värde Ledamöter, som ämna rösta för afslag, om meningen är, att Generalerne för Artilleriet och IngeniörCorpsen äfven skola borttagas. Friherre Anckar swärd:
S. D. Lades till handlingarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 1 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 85, i anledning af återremiss å Utskottens Betänkande N:o 9 om bildande af under vis nings-anstalter för skeppsbyggeri samt anslag dertill. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Banco-Utskottets den 1 dennes på bordet lagda Betänkanden, Utlåtanden och Memorial: N:o 120, i anledning af väckt fråga om förändring i nu gällande föreskrifter, angående Expeditionssättet för jernbelåningen vid Låne-Contoiret i Götheborg. N:o 121, öfver en af Baron E. von Vegesach ingifven ansökning om eftergift af erlagd straffränta för skuld till Discont-Verket. N:o 122, öfver gjord framställning, att den Banco-Fullmägtig, som har inspectionen öfver Tumba pappersbruk, må, undersitt vistande derstädes, erhålla fritt vivre och logis. N:o 123, med hemställan om upphäfvande af föreskriften, angående indragning vid inträffande ledighet af vaktmästare-tjensten vid Tumba pappersbruk. N:o 124, i anledning af väckt fråga om ett årligt anslag till en Sparbanks-inrättning för bruksarbetarne vid Tumba. N:o 125, i anledning af väckt fråga om bildandet af en fast Skola å Tumba pappersbruk. S. D. Återremitterades Lag-Utskottets den 1 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 159, i anledning af väckt motion om ett lagstadgande, som berättigar fordringsegare, att hos Konungens Befallnings-hafvande erhålla s. k. promotorial i lagsökningsmål. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets den 1 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 160, öfver väckt motion om ändring i sättet för besvärs anförande Uih. lill R. St.
Jag tror att man bör här, likasom i fråga om minimibeloppet för tjenster som skola vara fria från bevillning, återgå till det gamla stadgandet; dock så, att man, i st. f. den ojemna summan 450 ltdr, bör, för att komma närmare decimal-systemet, stadga minimi-beloppet till jemnt 500 ltdr; och jag anser således en sådan rättelse böra ske i denna punkt, att det maximi belopp, till hvilket både testamenten och arf från aflägsnare slägtingar skola vara befriade från bevillning, må bestämmas till 500 Edr Ernt, hvarpå jag anhåller om Hr Grins o. Landtnäs propos. Gr. Björnstjerna: Hr Printzensköld har visserligen rätt, då han säger att ett slags godtycke dikterat siffran; men samma godtycke som dikterat denna siffra, skall äfven ligga till grund för hvar och en annan. Då för öfrigt dessa testamenten vanligen tillfalla tjenare eller andra fattiga personer, vore det Staten föga värdigt att på dessa små summor uttaga någon bevillning. — Inom Utsk. voro tankarne eniga för saken; jag hoppas de äfven inom lt. o. Ad. skola så blifva. Hr Printzensköld: Det öfverensstämmer med min åsigt att godtycke ligger till grund för bevillningen. Det har emellertid häfden för sig uti alla Bevilln:sFörordn:r, så långt jag kan minnas tillbaka, att det från bevillning befriade testaments-beloppet utgör 300 Edr Bko och derunder. Deremot måtte det väl vara en högre Den 28 Mars e. m. 531 grad af godtycke, att raan nu höjer beloppet till 1000 Edr Ernt. Detta säger Gr. Björnstjerna är riktigt derföre att det vanligen är fattiga tjenare, som erhålla sådana testamenten; men jag får då fråga Hr Gr:n, hvar Gr:n fått en så noggrann kännedom om förhållandena, att han kan antaga detta som skäl. Om också det är en tjenare, som får ett sådant testamente, kan det vara obilligt att han derför beskattas?
Utsk. vill göra på mitt förslag, är mig lika; jag beder blott, att det ej ville göra annat afseende på det förra eller om kungsgårdarnas försäljande, än det, hvilket kommande Ständer ej skola klandra. Jag beder Utsk. ville besinna, att kungsgårdarna tillhöra Staten, således lika så mycket en kommande generation som den närvar., hvilken blott har dispositionsrätt öfver desamma. Genom att försälja dem, skulle vi begå samma orättvisa, sorn när en förmyndare, i stället för att arrendera bort, försäljer sina pupillers egendom. Vi hafva rätt att verka för efterkommandes lycka; vi skola göra det, och öfver vårt stoft skola ljuda deras välsignelser; men aktom oss, att, för att fylla stundens behof, för att lätta våra egna bördor, göra deras så mycket svårare; den dom, som hvital’ så säkert öfver de hädangångna, skall, tyst oell våra efterkommande ovetande, genom deras svåra belägenhet uttala sin förbannelse öfver oss. Staten har ett fortfarande lif, lika långvarigt som menniskoslägtets existens; kungsgårdarnas bestämmelse är att vara ett lifstidscapital för densamma, af så mycket mera betydenhet, som det består ej likt penningen uti ett fingeradt, utan uti ett verkligt och säkert värde, som icke dr någon valvation underkastadt. Må det derigenom, att de ej arrenderas bort på längre tid än från trettio till femtio år, vara hvarje generation förbehållet, att efter tiden bestämma, huru stor ränta skall gifvas af detta capital; må denna ränta bestämmas efter det säkraste af rörliga värden, spantnålen. Låtom oss ej på en gång förstöra capitalet, ty då hafva vi säkert äfven förlorat räntan. För Statens fortfarande utgifter låtom oss äfven bibehålla dess fortfarande inkomster; de nya och momentela behof, hvarje lid tillskyndar Staten, dem har samma tid äfven ålagd sig skyldigheten att, utan att anticipera på framtiden, uppfylla. Deri tid, mine herrar! har längesedan försvunnit, då man, såsom Henrik IV om sina hofman, kunde säga, att Rikets store buro sina skogar och slott på ryggen; malte den aldrig stunda till, då man kan säga, att de bära Statens!
RiksgäldsContoret gör rån te-förluster i fäll öf verskotts-medel i Stats-Contoret öfver Rofvan länge innehållas. Om detta förr har varit händelsen, så är ju numera ett Kongl, stadgande tillkommet, som vill för framtiden undanrödja denna olägenhet. Rikets Ständer å sin sida tyckas icke heller vilja vara overksamma för utrotandet af denna rikdoms förlägenhet; man har i enlighet med regeringens förslag medelst beslut, som äfven jag bi träd t, beräknadt de ordinarie Stats-inkomsterna så högt, att en brist för den närmaste framtiden kan anses så godt som försäkrad; endast på kronans spanmål kunna 200,000 R:drs brist för nästa år uppkomma. Förslags-anslaget för fångvården är beräknadt så lågt att 3oo,ooo R:drs brist årligen der kan utan orimlighet inträffa. De extra ordinarie inkomsterna kunna aldrig beräknas med så mycken tillförlitlighet, att ju en half million der skall kunna uteblifva; men nog kan man sörja för att de icke lemna öfverskott. Beräknar man på det sätt inkomster och förslags-anslag, att' man erhåller få eller inga öfverskott att förränta, så blir man åtminstone på ingen räntevinst bedragen och behöfver icke mera Utskottets fyndighet för att värja sig emot den vedermödan. Deremot måste genom den föreskgna öfverflyttningen Riksgälds-Contorets äfventyr att få vidkännas ränte-utgifter bli så mycket större och förvandla sig så mycket säkrare till verklighet, ju större den del af Statens förlag är, som finnes i effecter insluckne. I detta hänseende är den närvarande tidpunkten för den tillämnade reformen den minst gynnande, som på länge infunnit sig. Då emedlertid här allt kan inskränka sig inom en vinst eller en förlust af 3o å 40,000 R:dr årligen, lärer den ekonomiska sidan af saken under ingen tid kunna upphöjas till den egentligen maktpåliggande.
I anledning af återremiss af åtskilliga punkter — 6 1 55 — 29 Sept. 28 Sept. 29 Sept. b. 30 Sept. — 35 I anledning af återremiss af åtskilliga framställningar — 6 1 65 — b. 14 Okt. b. 17 Okt. 1863 b. 14 Okt. b. 17 Okt. 1863 — 36 » angående ändring af åtskilliga föreskrifter i 4:de Artikeln . — 6 1 61 — b. 29 Sept. 29 Sept. 30 Sept. b. 30 Sept. 1 anledning af återremiss . — 6 1 66 — b. 14 Okt. b. 14 Okt. b. 14 Okt b. 14 Okt. » om förändrad uppställning af 5:te och Gite afdelningarne i 6:te Artikeln af — (i 1 36 — 22 Maj 22 Maj 23 Maj b. 27 Maj I anledning af återremiss . — 6 1 64 — b. 10 Okt. b. 14 Okt. b. 10 Okt. 10 Okt. » angående förändrad uppställning af föreskrifterna i 7:de Artikeln — 6 1 59 — b. 29 Sept. b. 29 Sept. b. 30 Sept b. 30 Sept. » angående föreskrifterna i 8:de Artikeln 6 1 50 i b. 12 Aug. b. 15 Aug. g. 15 Aug. b. 15 Aug. U il UV . lOUU i j tagandet af stadgandet i 6 § rörande årlig inventering al alla kassor i Banken A. 271 6 1 57 b. 29 Sept. b. 29 Sept. b. 30 Sept. b. 30 Sept.