Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det går en susning af vaknande intresse öfver den församlade menigheten, man reser sig bakom oss för att bättre se, och ur långt fördolda kappfickor och hemliga tunikaveck smygas fram koketta små fruntimmerskikare i perlemor och elfenben, som riktas i nyfiken förväntan mot talarplatsen å estraden. Men hvar, hvar ha vi då herr Borg, hviskas och frågas. Ett ögonblicks tålamod ännu. Han reser sig redan från sin plats nere i församlingen, där han lugnt inväntat det afgörande ögonblicket, och nu — nu står han där framme! Ah, det är j u en ståtlig skickelse, denna reslige gubbgestalt med det hvita, rikt yfviga håret och det vackra, tvärklippta helskägget. Han börjar sitt anförande, och allt efter som orden och tankarne rycka honom med, kommer det både värme och hänförelse i hans röst och en beherskad, måttfull liflighet i hans gester, som ovilkorligen taga åhörarne med sig — åtminstone uppe å läktaren. ' Ty kollegorna där nere, de besvära sig då icke stort att följa med hans ord. Man sprakar ogenerad t vidare, om ditt och datt, om Gud hvet hvad, och gör sig så » morsomt » som möjligt! Vid en del pointer — jag, vill ej säga hvilka! — finner man saken lustig. Och naturligtvis, - då den är lustig, så skrattar man. Herr Borg förmenar dock, att man må hysa hvilken uppfattning i frågan som hälst, är den till sin art af en sådan social vikt, af ett sådant djupt kulturintresse, att den borde höra till en af de allvarligaste, en representation kati få att behandla. Kan någon verkligen på allvar påstå, att en 15 års flicka eger tillräcklig utbildning för att stifta familj och fostra barn? Lagutskottet har sagt, att kvinnan kan påräkna mannens ledning i sin utveckling. Detta är dock icke det rätta sättet att betrakta mannens och kvinnans iubördesförhållande. Kvinnan bör väl icke närma sig mannen som ett barn, som behöfver stöd och ledniug, utan som en mogen, själfständig varelse. Och som ytterligare stöd för sin motion och den däri uttalade meningen anför herr Borg uttalanden af erkända auktoriteter på detta område, prof. Seved Ribbing m.
Den, som bifaller Utskottets förslag, att ifrån ^5 §. må uteslutas följande mening: Dock må sådane Masugnar, hvilka äro belägne inom samma. Taxeringsoch Pröfnings-district med det Bruk, hvarunder de lyda, ock som begagna deras tillverkning, uppskattas gemensamt med Bruket, och pä det ställe, der samma Bruk är beläget. Alla andra Masugnar skola uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägne, voterar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, skall slutet af denna §. från och med orden: Dock må sådane Masugnar &c. erhålla följande förändrade lydelse: Dock skola sådane Masugnar, hvilkas tillverkning bevisligen förädlas af egaren vid honom jemväl tillhörigt Stångjerns-Bruk, taxeras gemensamt med Bruket, pä det ställe, der detsamma är beläget. Alla andra Masugnar skola ovilkorligen uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägne. Ridderskapet och Adeln har beslufat, alt denna §. skulle bibehållas sådan den i iS3o års Bevillnings-Förordning finnes intagen; men då de 3:ne öfrige Riks-Stånden gillat Utskottets förslag till förändring deruti, hvil - 4 Bevillnings-U slottets Memorial 7Vto $3. ket förhållande äfven inträffat i afseende på förändringen i 4ö §•> som me(l nu ifrågavarande §. eger sammanhang, så lärer följaktligen 77 §. komma att erhålla den af Utskottet föreslagna lydelse. Pag. 63. io3 $. Från det af Utskottet föreslagna, uti denna §. åberopade formulaire till Debetsedel, hvilket i öfrigt godkänts, skulle, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, anmärkningen, angående ordinarie räntan, alldeles utgå; men som de 3:ne öfrige Riks-Stånden, utan någon förändring antagit Utskottets förslag, så lärer dervid få förblifva.
Detta innefattar en omening; ty då Utsk:n först tillstyrka, att det må bero på rotehållarne, örn jemnkningen skall verkställas regttseller compagnivis, men derefter föreskrifva vissa iakttagelser, hvilka icke kunna aga rum, utan att afgörandet sker compagnivis, så är derigenom de facto valet emellan de båda alternativerna rotehållare betaget. Ehuru obetydlig denna anmärka, ock kan vara, skulle jag likväl tro, alt den förtjenar afseende till återremiss, på det rättelse i den anmärkta omständigheten må äga rum. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi'.: Jag tror icke, att någon omening äger rum, der Hr Hjärne velat finna en sådan; ty den sednare delen af punkten, som börjar med dock, har afseende på compagnivis, och jag tior icke, att det kan annorlunda förstås. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag får säga, att jag icke förstår, hvad som menas med reg:tsvis, då det icke är fråga om mer än ett reg:te. Jag tror derföre, att Hr Hjärne hade rätt i sin anmärkn. Hr Hjärne: Jag vill endast lemna Hr v. Hartmansdorff den upplysning, att rotejemnkning regrtsvis vill säga, att den rote, som nu tillsätter soldat vid ett compagni, kan blifva anslagen till ett annat compagni, eller att ett ökadt bidrag, till lindring i ett nu för drygt roteradt hemman, ej nödvändigt skall tagas från en rote inom samma cornpagni, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, ansåg de vid Statsoch Oecon.Utsktns utlåt, N:o 36 gjorda anmärkntr föranleda dess återremitterande, ltopades nej. Uppå derefter framställd propos. blef utlåt. N:o 36 af R. o. Ad. bifallet.
Länet skulle blifva att befara under våren sistnämnde år. Af de sålunda anskaffade 35o Tunnor Ärter, i,25o Tunnor Råg och 1,47! Tunnor Korn, eller tillsammans 3,071 Tunnor Spanmål, användes likväl ej något till Jemtlands Läns undsättning. Flere försök gjordes att få Span målen dels försåld, dels på credit i undsättningsväg utlemnad, dels ock åt DistrictsMagasinsDelägarne inom Länet i afräkning å deras fordringar utlefvererad, men ingen afsättning hvarken i ena eller andra fallet ägde rum. I anledning af de om dessa förhållanden af Eder Kongl. Majrts Befallningshafvande tid eller annan gjorda underdåniga anmälanden, och sedan ingen utsigt var för handen, att till antagliga priser kunna afyttra de i Sundsvall under vård af en utaf Eder Kongl. Majrts Befallningshafvande antagen extra uppbördsman, Källarmästaren J. Enquist, befintlige 35o Tunnor Ärter, g5o Tunnor Råg och 1,000 Tunnor Korn, fann Eders Kongl. Majrt, enligt Nådiga Bref den 2 November och 27 December i833 samt i5 Februari och 7 Mars 1834» nQ~ digt förordna, att nyssnämnde Spanmålsquantiteter borde till Luleå / ( i8i ) oell Haparanda transporteras för Norrbottens Läns undsättning, på det sätt att Grosshandlaren Liljewalch hade att på bestämda vilkor besörja, det spanmål till motsvarande belopp och lika godhet blefve å berörde destinationsorter aflevererad, hvarför Liljewalch till sin ersättning egde disponera Spanmålslagren i Sundsvall. I hufvudsaklig måtto blef ock delta af Liljewalch under sommaren i834 verksteldt, men flere sammanstötande omständigheter vållade, att 200 Tunnor Råg och lika mycket Korn icke till destinationsorten Luleå framkommo, hvadan, och som Norrbottens Län efter r834 ^rs skörd icke var i behof af undsättning, desse spanmålspartier i det ställe hit till Stockholm, genom Liljewalchs föranstaltande, under våren nästlidet år transporterades.
St. i afseende på ulgifierne under Riks-Statens Tredje Hufv. ud-Titel, innefattande Militaire-Staterne och Försvars-Verket till lands, till pröfning förehaft så val hvad E. K, M;s Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof i berörde hänseende innehåller, som hvad genom serskilda inom Riks-Stånden väckta motioner blifvit andraget, hafva Rikets Ständer verkställt regleringen af samma Hufvud-Titel, på sätt Rikets Ständer nu få hos E. Iv. M. i underd. anmäla; 1:0 af den anledning att, vid skedd ny reglering och organisation af E. K. M:s och Rikets Krigs-Coliegium, ett behof utöfver förra Staten uppkommit af 497 Rtdr 3 sk, 2 r;st. med i63i tunnor spanmål under lönerne, samt att någon Presidentslön å Coilegii Stat för närvarande icke funnes, men hvilken E. K. M. ansett böra derå uppföras med 4>200 Rldr jemte derunder begripne 3o4 tunnor spanmål; har en tillökning å nämnde Coilegii Stat blifvit begärd med 4,697 R:dr 3 sk. 2 rut., hvarjemte E. K. M. föreslagit, att de löner och arfvoden , som uppbäras af åtskilliga Tjenstemän, hvilka vid Krigs-Collegii förändrade organisation - Expedilions-Utskoltets Förslag till tind. Skrifvelse N:o 184- 313 tion ansetts öfverflödige, och hvilkas löner och arfvoden, utgörande 2,58i R:dr 8 sk. med 99 tunnor spanmål derunder, hittills å 3:dje Ilufvud-Titelns besparingar blifvit anvisade, måtte under vanliga vilkor på allmänna Indraguings-Staten öfvei flyttas.
Det måste då antagas, att, under sådane omständigheter, Rikets Ständer skola, inseende bedrägligheten af de alltför länge närda förhnppningarne om en evig fred, känna sig af pligt och fosterlandskärlek manade att, lika med Eders Kongl. Maj:f, vara betänkta pä afhjelpandet af de brister vid försvarsverket, som för dem öppet och ärligt uppgifvas, samt sålunda, i hvad på dem ankommer, bidraga till häfdandet af nationens dyrbaraste interessen, dess sjelfständighet och ära. Min Svenska känsla, jemte aktningen för Rikets Ständer, förbjuda mig att ens tänka mig motsatsen. 1 det föregående har jag sökt ådalägga den stora vigten af stamtruppernes behöriga öfning, så framt de skola, såsom sig bör, uppfylla sin bestämmelse. Men tor att bilda en krigshär, hvaraf fosterlandet, om dess sjelfständighet hotas, kan vänta sitt försvar och sin räddning, är det icke nog att hafva dugliga trupper att sammandraga; man måste äfven i tid hafva sörjt för deras bevarande, beklädande och helsovård. I annat fall förestå nederlag, nöd och härjande farsoter. Den varmaste fosterlandskänsla, de oegennyttigaste uppoffringar uträtta föga, om man försummat att förbereda de försvarsmedel och den vård, hvilka den tappraste här icke kan undvara. Sveriges tideböcker innehålla sorgliga vittnesbörd om denna oafvisliga sanning. För att emellertid äga en säker grund vid bestämmandet af den erforderliga krigsmaterielens omfång, måste härens blifvande styrka och fördelning, då den uppställes på krigsfot, förut vara känd.
Pä Högl. Ridderffapet och Adelns Ledamöters wägnar. Pä Högwördrge Preste-Ständets Ledamöters wägnar. Olok Bjurbäck. Pä Högtär. Borgare-Ständets Ledamöters wägnar. ?. 14. 6 r e v e 8 m u d l. Pä Hederwärda Bonde-Ständets Ledamöters wägnar. katter fernström. ^obLN tkolmbergsson. kades pä bordel. Upläsies: Riksens Högloft. Ständers Lag.Utskotts Betänkande, om äktenskaps - skilnad, gifwit i anledning af Herr Justitiä Rädet och Riddaren von 8trokirK.s hos Högloft. Ridderffapet och Adeln ingis - Oen 24 Augusti. i255 gifna och til Utskottet remitterade Me moria!. Enligt Sedeläran och Religions begrepp bör könsdriften tilfredsställas endast i äktenffap, det will säga en emellan man och qwinna träffad fullkomlig förening, til hwars »väsende hörer at Makarna anse den ouplöslig vehl enlighet med en sädan föreställning inrätta be. la deras sammanlefnad. Dä om all annan för. ädling begynner och faller med denna, sä at der de härmed i gemenffap stäende goda seder äro goda, der bibehålla sig och förbättras de öfrige, men der de förra förderfwas, der nedsjunka menniskorna mer och mer til brutalitet; och derförswinna efter hand, alla godasederoch samhättsdpgder; sä är äktenskapet för samwetet ett föremäl, hwars helgd bör genom alla de tjenliga medel, som stä i Lagens magt befästas, härtil hörer, at Staten uti alla offenteliga förfaranden wisar aktning för denna förening:
Ordet vglgorenhet, soin jn i sjdfva verket 8r ett godt nttryck for den verksamhet, soin afser att hjiilpa andra, bar f t t t en sB stark fBrgning af det ga~nliz forest~lningssiittet, att ordet till de flestas inedvetande ijfverfor dlenast ' begreppet: gifvande af gBfvor ~r det &amp; got annat och mera soin menas, s&amp; tillliigges ofta sgraktisk)), iz8.got soin val egentligen borde ligga i ordet sja.lft. Viilgorenheten bor dock ha en storre och adlare uppgift rin att flytta slanten ofver frlin den rikes pung till den fattiges hand. Det sgnes vara pttagligt, att verklig bermhiirtighet mot en nodstalld iir att hjalpn honom ur det sorgliga liige, hvari han, med eller ntan)) egen forskyllan, r&amp;at, ej k t hAUa lionom k r a r @ ri. Det skulla vara omanslrligt att sgge till den so111 fallit:)) Ligg dar du ligger, hiir fir dn en bit mat sb att du ej m i sviilta ihjal&gt;). Dock ar det just sii man handlar, d&amp; man lkter smA a111nosor droppa ned 115 tiggare; hva rje gAfva, stor eller liten, som gifves utan lrannedom o h forhbllandena och utan att nhgot. b e s t h d t diirmed ' afses, iir son1 en blylrula lrastad i en sgck, som den fattige biir pB ryggen; hvarje knla a r helt liten, men tillsainmans lned (le mgnga andra, son1 ocksc ' l liiggns dit, gores s.3i.cken slutligen sh tung, ntt den drar den arme ned i gungflyn, pfi hvilken han balanserade sig fram. Allmosor forsloa. Den som tvekende racker ut sin hand efter $en forstn.
I 5) Herr Ehrenborgs, Casper, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om anslag å Stat till ved för LandsCanzlierne och LandtRånterierne. 6) Herr Montgommerie Cederhjelm®, Josias, <1. l dennes förmidd. på bordet lagde Memorial, om förhöjning af lönerne för Befälet och Manskapet vid Wermlands Fältjägare Regemente. 7J Friherre Anckarsvårds, Carl Henric, den I dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående tillökning i lönerne för de fyra StatsSecreterarne. 8) Herr Montgommeries, Fabian, den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, 0111 upphörande af de vanliga afdragen å lönerne vid befordringar till embeten och tjenster. 9) Herr Klingstedts, Gustaf Fredric, den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående Allmänna Magazinslnråttningen. 10) Herr Anckarsvårds, Michael, den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående Ministern Lagersvårds fordran hos Kongl. Majit och Kronan. 1 j) Herr Anckarsvärds, August, den 1 den-> 222 Den (, Martti, nes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om ändring i den nu gällande lleklädnadsförordningen för en del af Infanteriet, samt om rättighet för Nerikes Regementes Rotehållare, att antingen återfå de vid Indelnings-Verkets upprättande, detn anslagne räntor, till hjelp vid Soldatbeklädnaden, eller ork varda befriade från skyldigheten, att bidraga till munderingen» BesittningsUtskottet i l) Herr von Heijnes, Georg, den i dennes förmiddagen på bordet lagde motion, angående ändring i BeviliningsFörordningens stadgande, i afseende på taxering af fast egendom å landet. 2~) Herr Königs, Johan, den l dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående ändring i BevillningsFÖrordningen, i afseende på ointecknade capitaler. 5) Herr von Hartmansdorff*, Angust, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, rörande Portofrihet, eller ett bestämdt Post* porto för Tidningar. 4) Friherre Lagerbjelkes, Johan, den i dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, om erläggande af stämpelafgift för Tidningar.
(Forts.). Förslag till matordning för veckan 28 april — 3 maj. — Bostaden. — Tvätten. — Bakning. — Toaletten. — Efterrätter. — Husgerådet. — Bohaget. — Garderoben. — Drycker. — Hushållet. — Hemfärgning. — Hvarjehanda. Idun Stockholm, Prenumerationspris pr år I d u n ensam ._ kr. 5: — Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modetidn., månadsuppl. 3: — Barn garderob en » 3: - Byrå: Klara Södra K y r k o g. 16, 1 tr. A l l m. telef. Redaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffas säkrast k l. Itedaktionssekr. : J. Nordling. Utgifningstid: hvarje helgfri Tryckeri Aktiebolag. Fredagen den. N:r 3 (370) Idvns fredag. Lösnummerpris 1 5 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) - r a d. Britte-Sophie Raab. Då man genom skildringar från vår storhetstid ser, huru kvinnorna med kraft o c h klokhet under männens frånvaro förvaltade godsen, hvilkas värde de stundom t. o. m. ökade, frågar man sig, hvart all denna kvinnliga duglighet nu tagit vägen. H a r den gått förlorad sedan den tid, då just den svenska kvinnans hushällsforstånd i så hög grad bidrog att möjliggöra landets ofantliga kraftutveckling utåt? Eller slumrar denna duglighet i brist på anledning att framträda? Dessa anledningar borde emellertid ej saknas. Mången änka eller ogift kvinna är godsägare, men godsen skötas m e d manliga huf vuden o c h händer; endast sällan g ö r ägarinnan någon personlig insats af värde vid j o r d - brukets eller affärernas förvaltning. D e t är ett af dessa sällsynta undantag, Idun denna gång vill framställa som ett till efterföljd manande föredöme. I Sunnerbo härad i Små- land — bredvid det gamla, för vår sägenoch odlingshistoria så rika W ä r e n d — ligger v i d en vacker, skogomkransad, af öar fylld insjö egendomen Ugglansryd.
Borås: lindring i vilkoren för begagnande af ett lån . 35, 254- Boställens försäljning till skatte 225, 285. Bostäils-innehafvares dispositionsrätt till ekeskog, angående 112. Bro: öfver sjön Nätaren i Jönköpings Län 23g. Hammarsuddar och Edslandet 24°* „ „ Drottningholms: anslag för deras underhåll . 86, 219, Brobyggnad: i Carlskoga Härad 96. , vid Carlskrona 74’ „ öfver Nissa å .. 76. Bränvinsbrännings-beskattningen, angående 363. „ redskapens försegling: omröstning i frågor derom 44^- Bränneri-magasinet i Upsala: nedsättning i köpesumman derföre 297. Byggnader och reparationer, allmänna: i Stockholm 2 tillökning i g^ „ , „ i Landsorterna J anslaget B3rggnader äf gråsten å landet: prasmier för sådanes uppförande i3o. Bakar: uppförande af sådane å åtskilliga ställen . 82. „ extra anslag dertill Båkoch Lots-Inrättningen: användande af dess intrader 82. Båtsmans-Vacance-medel: afskrifning deraf i Skara Stads räkenskaper 3o. C. Cabinetts-Cassan: angående tvänne dit utbetalde i Convoy-Cassans räkenskaper afskrifne summor , 171, — 6 — Betis N:r Calmare Län: anslag till en ny väg derinom . Canal-anläggningar: jord förlusters ersättande . 86", Canal-Bolag, Götha: afskrifning af dess skuld till Riksg. Cont. m. m. 19, 69. disposition af medel, deponerade för Cana lens framtida bestånd . , , „ 3,2> Canal, Strömsholms: anslag dertill 2o3, 291. Säfde i Vermland: medels anskaffande för densamma . 202. „ Hjelmare: Directionens ansökning rörande reparationsfond såsom vilkor för afskrifning af dess skuld 376. Cancellie, Kongl. Maj:ts: löoe-regl ering angående . ,. » . 80, 214.
Efter fulländade >Taxeringar åligger HäradsSkrifvarén, dels att genast eller BiVilliungs-Vtilölltit Bit ärik anim, Jii Sist inom trenne veckör meddela utdrag ofver alla vidtagne ändringar i BeredningsComittéens åtgärder tili hvarje Socken, för hvilken ändring egt rum, för att å Predikstolen behörigen kungöras, dels ock att till Konungens Befallningshafvande uppgifva de vardén, sorn blifvit hvarje boställe vid de inom Länet förlagde Regementen eller Corpser åsatte; skolande desse sistnämnde förteckningar deröfver af Konungens Befallningshafvande öfversända? till vederbörande ChefsÄmbeten, att till. ställas Regem en tsSk rifva ren eller Uppbördsmannen vid Regementet, söm derefter skall påföra hvarje högre och lägre Tjensteman, som vid Regementet bör skattskrifva?, så väl dea Bevillning, som af boställen och lön bör utga, som alla de öfrige utskylder, hvilka efter denna stadga komma af honom att erläggas, och sådane medel, sorn af löneme rr.å innehållas, behörigen verificeradé, | LandtRänteriet utan uppehåll leverera. 13 Mom. A.11 Taxering skall verkställas ! öfverensstämmelse med uppgiftarne till Mantalsskrifningen, dock sä att rättelse må gifvas, i grund af de anmärkningar dervid, sorn af BeredningsComittéerne blifvit gjorde. Enhvar taxeras således, enligt Mantalsskrifningen för isin person, der han ämbete, tjenst, eller hufVudnäring idkar, så vida han ej å annan ort är beständigt bosatt, för egendom och lägenhet, der den är belägen, samt för rörelsen, der dea med laglig rätt eller enligt privile - 784 Btvillnings-UtskcTtet Beicnkundta. gier -drifves; tjenstehjon alltid vid den egen* dom, der de äro skattskrifna och tjena. *4 Mar71.
Underligt nog slöt sig Hanna först till „småbarnen“, som de kallades, och vann deras tillgifvenhet genom att med intresse lyssna till deras pappersdockshistorier. Hon hade visserligen aldrig sjelf lekt med dockor, men hon rycktes med af deras lifliga fantasi och fann sig ofta midt inne i de vidunderligaste pappersdocksintriger. Och så fann hon sig tilltalad af småbarnens mod att vara barnsliga, ehuru alla skrattade åt dem. Skolorna hade lof en dag för det vackra vädrets skull och skridskobanan på norra hamnen vimlade hela dagen af skridskoåkande ungdom. Isen låg blank som en stor karamell och snöfältet der bakom glittrade i solskenet, som en sockrad maräng. På afstånd sågos stränderna af Högholmen och Blåbärslandet insvepta i ett genomskinligt vintertöcken, och ryska kyrkan med sina hvita tak samt de ståtliga stenhusen vid norra kajen, bildade vackra kulisser kring denna fria, öppna scen. Frampå förmiddagen hade det begynt blåsa en häftig sydvest, hvilken sopade bort från banan alla ömtåliga halsar och öron. De mera härdade stannade qvar. Stod man säker på stålskorna och lät vinden föra sig, så seglade man med god fart utan att behöfva röra en fena, ända tills snövallen sade stopp. Men när man skulle tillbaka! Vinden strök som en mur emot en, hvirflade om med kjolarne, som om han velat skaka dammet ur dem och tryckte mössorna i nacken, de må ha suttit aldrig så stadigt. Egentligen hade man bordt hålla sig inne i dag. Men det låg så många frestelser i solskenet och i den vårfylda vinden. Man insöp den med välbehag under det man krokig som en sprättbåge knogade sig fram. Borta vid en af paviljongerna stod en grupp skolflickor. En del hade skridskor på sig och pustade efter första nappataget med sydvesten. Andra påsatte som bäst sina eller voro med som åskådare. Alla lyssnade med intresse till Jenny Stenman, som beskref något med hemlighetsfull röst. Och sedan, fortfor hon, dansade han med mig på hvarenda bal och nu, just nu när jag kom ned till banan, mötte han mig och gaf mig i förbifarten en artig helsning och en slängkyss.
Jag vet nemligen, åtminstone säger Ploug så, förmodligen enligt Monrads uppgift, att Monrad, då den första notisen om din beskickning syntes i Fly vepos ten, * * frågade konungen om han hade sagt något. Kungen hade då försäkrat: nej, och som han skall vara mycket redbar och rättskaffens, måste man väl tro det. Alltså måste Flyveposten hafva fått det från annat håll, och då återstår den förmodan, att B. Christensen kan hafva sqvallrat. Tänker man närmare på saken, är det dock icke troligt, att Chr. för andra gången har kommit olycka åstad, då han i alla fall väl knappast har fått till fal le dertill. De senare underhandlingarna hafva dock säkerligen å vår sida blifvit hemlighållna. Gud ske lof att vi likvisst kunna tala om senare underhandlingar! Skulle jag gissa, vore det snarare på någon af konungens reaktionära omgifning, som kan hafva fått nys om saken, eller — är det ioke möjligt? — någon härvarande svensk fredsvän, som har insett att ett offentliggörande kunde motverka en sträfvan, hvilken dock i alla fall genom sina konseqvenser kan föra Sverige in i en strid, som det annars kunde undgå. Detta kunde stämma öfverens med något annat. Ploug har sagt mig, att Wachtmeister * * * vore instruerad att * Monrads första bref till konang Karl. * * Hofoch militärpartiernas organ. * * * Grefve Wachtmeister, Sverige-Norges sändebud i London, med-lem af Londonkonferensen.arbeta p&amp; en delning af Slesvig med en så nordlig gräns som möjligt.