Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad kan det finnas för hinder för Banken att öfvertaga utredning af privalbankerne, som kunna upphöra inom loppet af nästa riksdag. Banken har nu med en betydligt förmin - 262 Den il April. skad sedelstock, ett capital af 5 millioner mer ån livad som för* ut utgjort behållningen utöfver Bankens skulder af alla slag; hvad hindrar då att emot full säkerhet utgifva sedlar, för att supplera privalbankernes rörelse? Intet; ty oaktadt en sådan sedelntgifning, blifver Bankens ställning långt fördelaktigare än den förut varit. Man måste vara ärlig i fråga om financereglering, eller blir det bara krams af alltsammans. Jag anhåller, att man, ulan afseende på Hr von Hohenhausens begäran, mätte företaga 6 § till afgörande, samt att jag sedan får särskildt yttra mig angående detaljerna deruti. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bi fölle, att 6 § uppskjötes tills R. o. Ad. afgjort den 7 §. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr von Troil, Sam. Gust.: För min del instämmer jag i den anhållan, som blifvit framställd, att mom. a) och b) af 6 § måtte uppskjutas, men ingalunda mom. litt. c), ty jag anser det högst vigtigt, alt de 2:ne förstnämnda mom. uppskjutas, men anhåller deremot, att det 3 mom. får genast företagas. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att II. o. Ad. med öfvervägande nej besvarat den nyss framställda propositionen, och således icke bifallit uppskof med den nu föredragna §:ns pröfning. Hr Lagerhjelm: Jag anhåller, alt H. Ex. Hr Gr. Björnstjernas reservation måtte varda uppläst ifrån början, ända tills dess han slutar med orden: ”jag anser således dessa obligationers öfverlemnande lill Banken icke allenast för onyttigt, utan äfven för skadligt.” Sedan denna uppläsning skett, yttrade Hr Lagerhjelm:
Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, för behandling af denna motion, med Lag-Utskottet sammanträda hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; men då motionären föreslagit, att Rikets Ständer skulle till Kongl. Maj:t framställa en underdånig anhållan om ändring eller tillägg till lagen om AktieBolag, samt motionen, på grund deraf, blifvit remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; alltså, och då frågor om ändring i samma lag, såsom varande af civil-lags natur, enligt 87 <§ Regerings-Formen, böra i annan ordning behandlas, så anse Utskotten, att motionen, i den form densamma blifvit framställd, icke kan bifallas, utan hemställa, att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 29 Augusti 1851. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, ISSI I Stutssamt Allm. Besa. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 46. I N:o 46. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Aug. 1851, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förnyelse af allmänna verks och enskilda associationers räntebärande obligationer. hvilka genom olyckshändelse förkommit. Berörde motion, som blifvit hos häglof. Ridder skåpet och Adeln väckt af Herr von Hartmansdorff\ August Edvard, samt till Lag-utskottet remitterad, är af följande innehåll: ”Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739 innehåller föreskrifter om sättet för förkomne låne-banko-attesters förnyelse, hvilken Kongl. Förordning ock, enligt hvad Stats-ulskottets memorial N:o 556 vid 1823 års riksdag utvisar, tillämpats på en förkommen Riksgälds-kontorets obligation.
Som, under den sedan 1844—1845 årens Riksdag tilländalupna tid, Rankens Silfverkassa städse tillvext, samt Bankens säkerhet blifvit så väl derigenom, som i följd af de influtne vinsterne, ytterligare betryggad, så hafva Fullmäktige, efter hvad de här ofvan i 64 punkten förmält, icke behöft att från rörelsen indraga berörde vinst, utan kunnat densamma använda till inköp af räntebärande papper. Anordningar utom Stat. f68:o. Af det arfvode, som, enligt 230 § i Banko-Reglementet, Fullmäktige ega att disponera, har hälften, eller 150 Rdr B-ko, efter år räknadt, blifvit från och med den 1 Juli 1845 använd, i och för upprättandet af tabellariska öfversigterne af Låneoch Kreditiv-rörelsen. 69:o. De på grund af 231 och 232 §§ utgående årliga arfvoden och anslag torde böra oförändrade bibehållas. 70:o. I sammanhang med del förslag till Pensionsreglering för Enkor och Barn efter Tjenstemän och Betjente vid Banko-Diskont-Verket och Lånc-Kontoren, Fullmäktige komma att afgifva, skall uppgift angående de i 233 § upptagne anslag Höglofl. Utskottet meddelas. 71:o. Angående de med stöd af 234 § utgående tillfälliga föränderliga anslag, få Fullmäktige anföra följande: De under Litt. a) och b) upptagne äro fortfarande behöflige och torde vid nu stadgade belopp varda bibehållne. Ofver de i Litt. c), d) och e) förekommande ersättningar för sedlars skrifning, skola Fullmäktige yttra sig i sammanhang med utlåtandet öfver en af UnderStvrelsen i dess berättelse till Höglofl. Utskottet gjord framställning om förhöjd ersättning för berörde göromål. Inre detalj-förhållanden. 72:o. Debet.
Beträffande den underd. ansökningen, så visar väl den, år 1814, efter Kamereraren Ewers, som i Enklingestånd och barnlös aflidit, förrättade Bouppteckning, att Sökanderne i arf tillfallit, hvardera 874 R:dr 7,5 sk. 7jj r:st eller tillhopa 1749 R:dr 3 sk. 3| rist, utgörande hälften af Sterbhusets behållne tillgångar; men Sökandernes uppgift om bristande tillgång synes icke dessmindre vara tillförlitligt bestyrkt, genom 2:ne R.ådstufveRättens i Calmar ProtocollsUtdrag af den 8 och i3 Juli 1818, enär deraf inliemtas, att, sedan, i anledning af K. Svea HofRätts Utslag uppå Sökandernes anhållan, att få K, M:ts Nådiga pröfning underställa bemäldc HofRättsDom uti Betänkande n. /p cn Sökanderne röiande tvist, uppteckning och väldering blifvit, efter RådstufvuRUttens föranstaltande, förrättad å den egendom i löst oell läst, som Sökanderne tillhörde, nuvarande Lieulenanten von Sclieeles Hustrus egendom, bestående uti gångkläder med hvad dertill hörer, uppgått i värde till 100 R:dr B:co och Enkan Palmbergs Skuld öfverskjuta dess tillgångar till ett belopp af 178 R:dr 16 sk. a r:st B:co, och hade riktigheten af den skedda uppteckningen öfver Sökanderncs egendom blifvit af dem med liflig ed fästad. Utskottet har väl uti Sökandernes medellöshet funnit ömmande anledning för bifall till deras underd. anhållan; men enär härvid tillika förekommit, att emot de öfrige Sterbhusdelägarena, hvilka, jemlikt K.
Deremot och då en tillräckligare aflöning, än den uti kommendants-staten bestådda, med allt skäl kan fordras af de militär-personer, åt hvilka vården och försvaret af rikets hufvudfästningar i nåder anförtros, samt jag anser detta ändamål vara möjligt att vinna medelst en sådan reglering af kommendants-staten, hvarigenom aflöningarnes belopp blefve bestämdt efter ett riktigare förhållande till den olika vigt, de särskilda kommendants-platserna kunna pröfvas ega, hemställer jag underdånigst, huruvida icke Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna lämpligt alt nu begära Rikets Ständers medgifvande till en så beskaffad reglering, när Eders Kongl. Maj:t pröfvar tiden vara inne att densamma företaga. Inde Ida Arméen: Enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 6 November 1834 och nådiga brefvet den 24 Januari 1835, har för West göth a regemente blifvit uti kontanta anslaget för indelda arméen upptaget ett förut af öfverskotten på statsverkets inkomster bestridt extra anslag till ersättning Transport 200: — 200: 47 Transport 200: — för regementets förut innehafda fördelsräntor efter 1,494 R:dr 35 sk. 4 r:st årligen. Denna indelriings-ersättning, hvilken, jemlikt Kongl, brefvet den 2 Februari 1813, godtgöres regementet efter gällande markegångspris å räntorna, sådane de till kronan ingå, har för de förflutne åren, efter de 10 sista årens värden, uppgått i medeltal till 1,771 R:dr 8 sk.; men som en sådan utgift utöfver förslagssumman i riksstaten vållar en minskning i andra indelda regementens rätt till utdelning af deras bestämda kontanta lönefyllnads-anslag för nya staten, linner jag mig häraf föranlåten i underdånighet tillstyrka, alt en tillökning i indelda armeens kontanta anslag må i nå per af Rikets Ständer äskas med 276: 20. 8. eller ock att Eders Kongl.
Domstolen3 inseendet öfver hvad till målens beredning och föredragning hörer böra i främsta rummet tillhöra Justitice Stats-Ministern ^ sd att hanj efter granskning af rot - 4 Lcg-XJt-kotteis Bet. A':o 107. lar och diarier, måtte himna tillse och hålla hand öfver, att ordning och nödig skyndsamhet vid ärendenas handläggning blefve iakttagen , äfvensom Högste Domstolen sjelf borde vara berättigad att erforderliga anmärkningar i dessa hänseenden framställa och rättelse utverka;—och 5:o att hvad genom J:de punkten af Reglementet den 4 Augusti ijvj (angående de mål som till Riksdagarnas förkortande borde iakttagas) varit f örordnadt derom, att från Kongl. Maj.ts Justitice-Revision, så väl sorn från Hof-Rätter ne, borde, i ändamål att med Rikets. Ständer communiceras, af gifvas förteckningar på huru många saker emellan hvarje Riksdag inkommit , under dag och dato, och hvilka af g jorda blifvit, att Ständerna deraf i korthet kuhde se, huru lag och rätt hade sin gång och hvar och en rättsökande blefve befordrad till slut uti dess sak, måtte i så måtto varda upplifvadt, sorn vederbörande skulle förpligtas j att slika relationer för hvarje år till Rikets Ständers Justitia? Ombudsman ingifva , hvarefter honom ål åge, dels att befordra rättelse, der sådan borde ega rum, och dels att förhållandet noga utreda och uppgifva i den berättelse om lagskipningens tillstånd, som honom tillhörde att till Rikets Ständer ingifva. Dessa till Lag-Utskottet hänvisade motioner liar Utskottet i öfvervägande tagit; och livad först angår Herr Petres yrkande, att Högste Domstolens arbeten måtte på tvänne divisioner fördelas; så enär, enligt 17 §. Regerings-Formen, Högste
Till stöd för dessa särskilda förslag har Herr Cederschiöld anfört, alt om, enligt den framställning, han i afseende å elementar-undervisningens ordnande lemnat, af do klassiska språken vid skolorna inrvmdes plats endast för latinet, der skulle i humanistiska ämnen inhemtas en sådan kunskap, att den kunde anses afslutad vid afgången till universitet; att universiteten i anseende dertill att der, så vidt filosofiska fakulteten anginge, endast lemnals undervisning i elementerna, icke kunnat uppnå det mål, som var dem föresatt; att om universiteten deremot blefve läroanstalter endast för specialstudier, lärjungarne skulle längre kunna följa läraren på vetenskapens hana, hvarigenom den sednares håg att sjelf djupare intränga i vetenskapen ovilkorligen skulle lifvas; att ehuru olämpligt vore det läraren jemväl vore examinator, ett förslag till ändring i detta förhållande vore alltför genomgripande, för att kunna få framgång; men att likväl någon förbättring i detta hänseende kunde vinnas i afseende på dem, som söka inträde i de civila embelsverken, om, i stället för den examen, som inför embetsverket aflägges och hvilken, vanligen förrättad af de yngsta ledamöterne i verket, nedsjunkit till en tom formalitet, pröfning af de inträdes-sökandes kunskaper egde rum inför en af Kongl. Maj:t förordnad examens-kommission. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o H6. 21 Utskottet går nu att besvara de af motionärerne gjorda yrkanden i samma ordning, hvari dessa här ofvan blifvit upptagne; och har Utskottet således alt först yttra sig öfver de framställningar, som åsyfta ändring eller omarbetning af den genom Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga för elemenlar-iäroverken af den 14 Augusti 1856 föreskrifna iäseordning. l:o.
Han var för klok, tyckte den drömmande Johan. Lexorna kunde han ej, ty han ringaktade dem, men han förstod lifvets konst: föll undan när så behöfdes, skred in när så skulle vara och var aldrig ledsen. Johan hade nu ett behof att dyrka, att i en annan materie än sin svaga lera knåda upp en bild, deri han kunde lägga in sina vackra önskningar, och nu öfvade han sin konst i åtta dagar. Han gick och förberedde broderns ankomst genom att fördelaktigt utmåla honom för alla sina vänner, rekommendera honom hos läraren, utse lekställen med små öfverraskningar, arrangera en trampolin vid badstället, och så vidare. Dagen före ankomsten gick han till skogen och plockade hjortron och blåbär, som han skulle fägna gästen med. Derpå dukade han ett bord med hvita pappersark. På dem lade han ut bären, ett gult och ett blått, och midt i ordnade han dem i form af ett stort G. Det hela omgafs med blommor. Brodern kom; kastade en hastig blick på anordningen, åt, men observerade icke finessen med namnchiffret eller tyckte han det var pjåskigt. I familjen ansågs nemligen allt utbrott af känsla vara pjåsk. Derpå badade man. När Gustaf tagit af skjortan låg han nästa ögonblick i vattnet och tog genast en sträcksimning ut till moringen. Johan beundrade, skulle gerna ha följt, men denna gång tyckte han det var roligare att vara sämre och låta brodern behålla glansen. Det var den första pojke som simmat till moringen. Vid middagsbordet lemnade Gustaf en fet skinkbit på tallriken. Det hade ingen vågat förr. Han vågade allt. När man på aftonen klämtade, skulle Johan bjuda Gustaf på att klämta. Han klämtade minst tio slag. Johan fasade såsom om socknens öden hade varit utsatta för fara och ömsom skrattade och ömsom bad att han skulle hålla opp. Äh, hvad fan gör det, sa Gustaf. Så bjöd han honom på sin vän, snickarens vuxna pojke, kanske en femtonåring. Det uppstod genast intimitet mellan de jemnåriga, och vännen öfvergaf Johan, som var för liten. Men Johan kände ingen bitterhet, fastän de två stora drefvo med honom och företogo sig ensamma utflygter med bössa.
Hvad nu förstberörde föreslagna löneförhöjning angår, så ock om äfven, på salt förmäldt blifvit, göromålen vid en del af sysslorne, inom ifrågavarande tjenstegrad äro af den trägna beskaffenheti, att dessa sysslor kunna anses besvärligare, än motsvarande tjensler inom Statens verk, vid hvilka lönen dock är bestämd till 800 R:dr Banko; likväl och som den af Rikets Ständer vid sistföi flutne Riksdag, för Banko-Verkets tjenstemän och betjente fastställda aflönings-Stat, enligt hvilken lönevillkoren inom samtlige tjenstegraderne blifvit lämpade efter tjensternes ansvarighet och görornålens omfattning samt, med tillbörligt afseeude på Ijenstemännens billiga anspråk i icke obetydlig nion förhöjde, tillika utvisar, alt serskilda arfvoden ä 100 lt:dr Banko hvardera till utgående å Supplementar-stat, äro, utöfver lönen, anvisade för innehafvare af trägnare och ansvarsfullare befattningar inom ofvannämnda tjenstegrad, så att lönebeloppen för dessa befattningar öfverensstämma med hvad för motsvarande tjänster inom Statens Verk bestås; alltså och i betraktande jemväl deraf, att Utskottet uti dess under Nisis 26 och 4o till Rikets Ständer afgifne Utlåtanden, med förslag till förändrad reglering af embelsoch tjenstemanna-personalen inom Banken m m., ansett en behöflig nedsättning uti de för Bankens styrelse och förvaltning nu utgående kostnader böra beredas, har Utskottet funnit sig sakna skäl att tillstyrka någon förhöjning i lönevillkoren för Bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden.
I motsatt fall och om man skulle antaga Utskottets sats; så och om en Konungens Rådgifvare, då han ensamt i egenskap af Chef för hvilken Corps som hälst i senare egenskapen skulle medverka till ett beslut, hvarigenom en medborgare Liefve till personlig i66 Den 17 Julii e. in. frid och säkerhet våldförd, eller godtyckligt skiljd från sitt Embete, skall en sådan Chef aldrig få ansvar derföre, emedan lian då förklarade sig ej för tillfället hafva varit Rådgifvare, utan Chef, och som sådan icke, enligt RegeringsFormens 106 och 107 §§, kunna bedömas. Hvad sista skälet eller 1812 års Ständers svar å Konungens Nådiga Proposition beträffar, så måste väl deraf ej kunna dragas någon slutsats, att örn Styrelsen af Svenska Ultramarinska besittningarne lemnades utan direct sammanhang med Grundlagen och financerna, äfven de dervid, förr än detta beslut togs, anstälde Embetsmän skulle godtyckligt skiljas från sina inneliafvande löner. Utskottet har omnämnt de uppgifter, som innefattas uti en till Herr HofCancelleren aflåten Embetsskrifvelse från Chefen för Colonialärenderne Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, ibland hvilka äi’o, att fullmagterne för Embetsoch Tjenstemän inom ColonialDepartementet äro med Chefens contrasignation utfärdade. Hvad är meningen dermed? Månne icke den, att om den contrasignerande skulle få afskeda; så skulle äfven en StatsSecreterare , som contrasignerar, få meddela afsked. Ty aldrig kan Utskottet med ordet contrasisanera förstå utfärda. I sådant fall, och om Chefen Den 17 Jul ii e. ra. .167 för Colonialärenderne utfärdat fullmagten, så hade han ej behöft anmäla hos Kongl. Maj:t Herr ProtocollsSecreterarcn Brummer till afsked, emedan Konungen ej lärer afskeda en Embetsman, som Chefen, och ej Konungen, utnämt.
För skolan begagnas mot särskild afgift Götha Artilleri-regementes Soldat-barnskola, kallad Prins Oscars skola. g) Småbarnsskolan, med 2 lärarinnor och 196 lärjungar. Denna uppfostringsanstalt, hvars fond från början tillkommit genom enskildes frivilliga gåfvobidrag, har från och med år 184-2 till anstaltens underhåll och utvidgning af staden erhållit anslag, som de sista 5 åren utgjort 1000 R:dr B:ko årligen. h) Kjellbergska flickskolan, med 5 lärare och 30 lärjungar. I denna skola, som grundlagts genom en af framlidne Grosshandlaren jonas Kjellberg i lifstiden donerad fond af 33,333 R:dr 16 sk. Banko; och hvilken fond år 1855 ökats till 4-6,255 R:dr 2 sk., åtnjuta fattiga flickor af bättre härkomst undervisning i christendom, geografi, arithmetik, historien, språk, musik och finare handarbeten. i) Willinska fattigfriskolan. Deruti hafva år 1855 170 barn erhållit fri undervisning. Dessutom hafva uti den i samma skola inrättade slöjdafdelniug 30 gossar åtnjutit full föräldravård, bostad, föda, kläder och undervisning, hvilken för hela skolan bestrides af 4- lärare och 2 lärarinnor. Derjemte meddela särskildt antagne personer vissa timmar i veckan undervisning i sång, gymnastik och linear-ritning. Till bestridande af kostnaderna för slöjdklassen uti denna skola hafva stadens invånare, enär de tillgångar, som till denna stiftelse och densammas underhäll från början hemtats af enskildes gåfvor och bidrag, vid 184-1 års början voro til! stor del medtagne, vid allmän rådstuga den 17
Kraftiga skäl tala alltså för Sydostbrotten förseende med någon slags fyranstalt, och dertill vore måhända ett fyrfartyg det lämpligaste. På grund af hvad sålunda blifvit andraget, hemtar jag stöd för den vördsamma anhållan att, efter vederbörandes hörande, endera en fast fyr anbringas å klippan Bonden, eller att fyrfartyg förläggas vid de s. k. Sydostbrotten, samt att R. St. behagade, till utgående under nästa Statsreglerings-period, härtill anvisa ett extra anslag af 7 0,000 rdr rmt, eller enahanda belopp, som anslogs till fyrfartyget på Finngrundet. Begärdes på bordet. Frih. Creutz, Steffan, väckte en motion af följ. innehåll: Man återfinner i K. M:ts TjenstgöringsReglemenfe för Arméen, 1 Del. 5 Cap, 47 §, ett stadgande, härledt ifrån K. Reglementet d. 1 Mars 1859, till utseendet obetydligt, men som dock vid äktenskapers ingående förorsakar både kostnader, besvär och tidspillan, utan att medföra det allraminsta gagn, men väl åstadkomma förargelse. Den gäller Officerares giftomannarätt öfver Ryttare, Soldater och Båtsmän. 1 de allmänna lagsamiingnrne återfinnes detta stadgande, härledt ifrån TjenstgöringsReglementet, sålunda: »Ryttare, Soldater och Båtsmän få ej gifta sig, utan sina Officerares tillstånd.» I 10 §, 3:dje Kapitlet GiftermålsBalken deremot står: »häfdar man qvinna under äktenskapslöfte, då skall hau taga henne till äkta, om hon det påstår m. m.» Som nu sådant häfdaude understundom händer både Ryttare, Soldater och Båtsmän, och således här tvänne lagar strida emot hvarandra, så att fråga blir, hvilkendera måste företrädesvis gälla, och vid afgörandet deraf Office rare tilläfventyrs kunde komma i en obehaglig mellanhand, så lår jag, såsom äfven Officer, yrka: att detta ur TjenstgöringsReglementet citerade stadgande måtte uphöra att gälla.
Staten jemväl tillse att sjöfarten har af denna inrättning det gagn som dermed åsyftas; och då billigheten kräfde alt lots, sorn vöre villig att gä till sjös och lemna sjöfarande allt möjligt bistånd, ej genom brist på tjenlig farkost förhindrades uppfylla denna sin tjenstepligt, vore sådant en fullgiltig anledning för motionärerna att begära det Rikets Ständer rnåtte anvisa medel för anskaffande, efter ofvan uppgifna kostnad, af båtar till följande lotsplatsen hvilka ansetts företrädesvis vara af sådana båtar i behof, nemligen Rönnskär ^utanför Piteå, Bremön utanför Sundsvall, Lilljungfrun eller Storjungfrun utanför Söderhamn, Limön utanför Gefle, Sandhamn vid östra inloppet till Stockholms skärgård, Landsort vid södra inloppet till hufvudsladen, vid Häfringe och vid Arko. begge utanför Norrköping; alla dessa inom norra lotsdistriktet; vid Fårösund eller Slite pä Gottland i södra lotsdistriktet, samt vid Halmstad, Kalfsund utanför Göteborg och Sydkoster utanför Strömstad, inom vestra lotsdistriktet, eller tillsammans 12 större däckade segelbåtar till ett sammanräknad! kostnads-belopp af 24,000 Riksdaler Riksmynt; dock borde härvid göras det förbehåll, att Förvaltningen af Sjöärendena finge rättighet att på Lots-Direktörens förslag, vid sjöfartens afeller tilltagande vid någon lotsplats, förflytta kronolotsbät til! annan station, som deraf vore i större behof och kunde draga större nytta.
E. 34. — af anslaget för Allmänna Garnisonssjukhuset iStockholm, angående verkställd. XVI. B. 22g. A. 247. XVII. E. 134» — af räkenskapen öfver Carl Gustafs stads gevärsfactori, angående verkställd XVI. B. 229. A. 247. XVII. E. 171. — af ÖfverlntendentsEinbetets räkenskaper, angående verkställd. XVI. B. 229. A. 247. XVII. E. i34. XVIII. U. 4. A. 3i. — af redogörelsen för anslaget till Stockholms stora barnhus, angående verkställd. XVI. B. 22g. A. 2,47. XVII. E. 88. — af Stuteri-ÖfverStyrelsens räkenskaper för år 183t , angående verkställd. XVI. B. 229. A. 247. XVII. E. 134. XVIII. U. 4. A. 3i. — af redogörelsen öfver Finska ersättnings-medlen, angående verkställd. XVI. B. 22g. A. 247. XVII. E. 171. — af Lappmarks-EcklesiastikVerkets fond för år i83l, angående verkställd. XVI. B, 22g. A. 247. XVII. E. 34- — af Styrelsens öfver fängelserna och arbels-inrättningarna i Riket redogörelse för år i83i, angående verkställd. XVI. B. 229. A. 247. XVII. E. 34, — af Förvaltningens af Sjöärendena, Kongl. Majrts Flottas med flere Departementers räkenskaper för år i83i, angående verkställd. XVI. B. 326. XVII. QuarantainsCommissionens i Stockholm räkenskaper för år 1831, angående verkställd. XVI. B. 326. XVII.