Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är visserligen ingen af de här föreslagna telegrafi in ierna obenägen, men om, såsom Gr. Sparre föreslagit, en af dem skulle tagas under ompröfning, så torde väl också rättvisan fordra att samma fördel vederfores de andra. Betraktar man nu alla dessa föreslagna 1 inier, så finner man att summan upgår till 140,000 rdr, hvilken är ovisst om det är så lämpligt att staten förskjuter, för att sedermera få ersätt* ning af Handelsoch Sjöfartsfonden. Sied afside på denna sär-, skilda linie var det en omständighet, som förekom i Otsk:t, men som icke här är uptagen, nemi. att det var ganska betydande skiljaktighet ang:de denna linies sträckning: somliga ansågo att den borde dragas direkte från Sundsvall, andra från Hernösand. Detta torde således äfven vara ett sköl att låta frågan anstå. Då dessutom Utsk:t yttrat sig mindre om särskilda linier än om grundsatsen, hemställer jag om bifall till Utslcts förslag. Gr. Sparre: Hvad angår det sista yttrandet att ett skäl till afslag skulle finnas i den omständigheten att man gjort anspråk på denna telegrafi irnes dragande till Hernösand, så skulle ett sådant skäl bunna vara ani. till alt icke någon slags kommunikationsanstalt borde understödjas, ty säkert är att aldrig fråga upstår att draga en kommunikationslinie från en punkt till en annan, utan att tvist om sträckningen äfven upstår. Förhållandet är emellertid att rörelsen i Östersund går på Sundsvall och det af det enkla skäl, att det är närmare och äfven närmare Slockholm, och då vet jag icke hvarföre man skulle vända sig åt ett annat håll. Jag beklagar att icke afla husets ledamöter, på samma sätt som Frih. Tersmeden, haft tillfälle göra sig bekanta med förhållandet i Jemtland; jag är då nästan öfvertygad att ingen skulle draga i tvekan att anse dehria provins förtjent af statens understöd.
Indragningsmagten vara oförenlig med hvarje medborgares i Regeringsformen klart uttryckta rätt, att icke till dess välfärd blifva förderfvad, utan att han lagligen förvunnen och dömd är, eller dess egendom af händ, utan ransakning och dom, i den ordning Sveriges Lag och laga stadgar innehålla; oförenlig med den i samma Grundlag hvarje Svensk man förunnade rättighet, att, utan några af den offentliga Magten i förväg lagde hinder, utgifva skrifter och att endast inför laglig Domstol kunna tilltalas för deras innehåll. Nu som då inser jag lifligt vådan af denna arbetraira magt, som äfven, under förutsättning af dess fogsamma utöfning, i allt fall är en grundlagsstridig inskränkning i yttranderätten, ett i förväg deremot lagdt hinder, rakt stridande mot RegeringsFormens både anda och bokstaf, men, möjligen tillämpad af det missförstådda nitets eller sjelfrådighetens små afsigter, eller af otålsamhetens oädla bevekelsegrunder, snart skulle blifva denna frihets graf. Jag har således trott det vara hög tid att i grundlagsenlig ordning söka återföra Tryckfriheten från den vanstälda skepnad den i constitutionsvidrig väg erhållit, tili dess ursprungliga öfverensstämmelse med Regeringsformens bud, att befria derifrån mag - Den 2 Mars f. in. 23 tens förmynderskap och återställa den under Lagens. Då 1809 års Lagstiftare uti 86 §. RegeringsFormen införde Tryckfriheten, såsom hvarje Svensk mans constitutionella rättighet, hvarmedelst Svenska folket erhöll en under Grundlagens helgd skyddad Tryckfrihet, sökte de derigenom, att omgärda och befästa den med garantier, som borde försäkra dess framtida bestånd.
Fröt. 1845, 4 Sami. 2 Afd. 27 Haj t. 2 6 Statsoch Lag-V iskottens Betänkande> N.-o i32. ningar, redan finnes för alla dylika fordringar stadgad, så alt några andra fordringsanspråk från nämnde tid icke lära kunna göras gällande, än sådane, hvilka inom stadgad praescriptionstid redan blifvit hos Kommar-Gollegium i föreskrifven ordning anmälde och bevakade och för hvilka, såsom på nämnde Collegii utredning och pröfning beroende, någon ytterligare praescriptionstid icke lärer kunna bestämmas; anse Utskotten icke erforderligt, att någon ny praescriptionstid nu stadgas för de af motionären afsedde så kallade äldre kronofordringarne; vid hvilket förhållande och då, i afseende på den pröfning af ifrågavarande mål, hvilken, enligt för Kammar-Collegium gällande Instruction, nämnde Collegium tillhör, förekommer, att motionärens i öfrigt framställde förslag endast åsyftar, att samma pröfning skulle öfverflyttas från ett privilegieradt forum till ett annat, hvilket synes mindre lämpligt, Utskotten vördsamt hemställa, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 15 Maj 1845. STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1845. Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande N;o t33 och Memorial, N.o t3/f, I N:o 133. Ank. till Eap -Utsk. den ty Ma kl. to f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, i fråga om disposition af Bankens behållna vinst för åren 184S, 1846 och i847> Till Statsoch Banco-Utskottens gemensamma handläggning, har Höglofl.
Sista berättelsen afgafs till den i Oktober månad år 1856 började Lagtima Riksdag, hvilken blifvit den 10:de sistlidne Mars afslutad; och kommer denna redogörelse således att omfatta de sista månaderna af år 1856 jemte bela året 1857. Endast några få dagar bar Justitie-Ombudsmansembetet varit af mig förvaltadt, och någon min åtgärd vid embetet kan följaktligen icke vara att i denna berättelse omförmäla. Häraf torde lätteligen förklaras, att berättelsen, utan att vidröra några nya frågor af mera allmän vigt, väsendtligen inskränker sig till redogörelse för de mål och ärenden, hvilka emedlertid kommit under hufvudsaklig pröfning. Ifrån Herr Kammarrådet och Riddaren Theorell, som under de sednaste tio åren innehaft Justitie-Ombudsmansembetet och hvars åtgärder ingå i denna berättelse, såsom dess hufvudsakliga innehåll, har en uppsats med afseende å hans embets-förvaltning blifvit meddelad, och finnes härefter såsom bilaga införd. I sednaste emhets-berättelsen (sid. 83) upptages ett emot Konungens Befallningshafvande i Norrbottens län anstäldt åtal derföre, att, då en för horsbrott till fängelse vid vatten och bröd dömd qvinna, när straffet skolat verkställas, till häktet medfört ett spädt barn. Konungens Befallningshafvande förordnat, att med verkställighet af straflet borde dröjas, till dess natt och år efter barnets födelse förlupit.
Nyligen underrättad, i enskild väg, af en värd Ledamot och Skånsk Rotehållare, Herr Friherre Wrangel, att man befarade förhöjning i legan för karlarnes anvärfning vid Södra Skånska Infanteriet, om detta Regemente skulle permanent fortfara med garnisons-tjenstgöringen i Malmö, har jag, enär sådant aldrig varit åsyftad t, och till förekommande af ytterligare missförstånd, med Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse, i den vägen tillskrifvit GeneralBefälet i Skåne, med uppdrag, att icke låta vederbörande sakna kännedom derom, att i fall commenderingen skulle räcka utöfver några månader, kommer dels det nu i Malmö varande manskap af Södra Regementet att ofta ombytas, dels Norra Skånska Regementet att för lika lång tid och på samma sätt öfvertaga nämnde commendering, och slutligen att, om, emot hvad man nu kan förutse, en Infanteristyrka en längre tid behöfde bibehållas i Malmö, hvilket Kongl. Maj:t obestridligen eger att ensam i nåder bestämma, man äfven är betänkt uppå att låta andra Regementer alternera om denna tjenstgöring. Sedan detta ämne här blifvit upptagit, hoppas jag, (att efter hvad af mig nu blif - jGG Den 7 Maji f. m. vit anfort,) så val Höglofl. Utskottet, som härvarande Skånska Rotehållare skola inse, att hvad som skett, varit af omtanka för det allmänna bästa påkalladt, och att man sökt i möjligaste måtto förekomma alla betydligare menliga verkningar af dessa åtgärder. Herr Hallenborg, Carl Johan: Jag kan icke dela Grefve Brahes åsigt, att den indeldta trouppens garnisons-tjenstgöring är af nödvändigheten påkallad, då 3oo värfvade Hussarer äro förlagda i Malmö, hvilka mycket väl skulle medhinna bestrida all tjenstgöring der, oaktadt commenderingarne till Götheborg och Helsingborg.
F. Lindblads » Drömmarne » för blandad kör och pianoforte samt J. Kaeinbergers ballad » Klärchen på Eberstein », komponerad för soli, blandad kör och pianoforte. Det förra tonstycket är här förut hördt, ej så det senare. Båda erhöllo en förträfflig tolkning. Solopartierna i balladen sjöngos förtjänstfullt af fröknarna Holmstrand och Nyberg samt hr Pyk. Det minsta, men bästa numret på hela det omväxlande programmet var onekligen Saint-Saéns ' förträffliga och stämningsfulla kör a capella » Nattlig frid »; den erhöll ock ett briljant utförande samt måste på grund af det entusiastiska bifallet omtagas. Öfriga nummer, som utfördes, voro Schumanns här förut hörda kör a capella » Heidenröslein », ett par sångnummer (däribland en vacker pastournelle ur » Skrifvarkungen », hvilken är under inöfning på k. operan härstädes), förträffligt tolkade af fröken Holmstrand, samt slutligen en kvintett i a-moll af Joach. Baff, utförd med vanlig finess och säkerhet af Aulinska kvartetten med hr W. Stenhammar vid pianot. Hr Stenhammar skötte för öfrigt ackompanjemanget med mycken smak till programmets alla nummer. Största förtjänsten för det lyckade resultatet af konserten tillkommer dock den nitiske och skicklige ledaren af det hela, hr Andreas Hallen. Den nästan fulltaliga publiken gaf ock upprepade gånger sin belåtenhet tillkänna genom applåder. Musikföreningens 29:de konsert ägde rum sistl. lördag, hvarvid uppfördes Mendelssohn-Bartholdys härliga oratorium » Elias ». Konserten, hvilken var besökt af en publik, som till sista plats fyllde Musikaliska akademiens stora sal, inbragte hr Fram Neruda såsom anförare en ny lager. De ofta synnerligen svåra körerna och det maktpåliggande orkesterackompanjemanget gingo, oro man frånräknar ett par mindre missöden, alldeles förträffligt, och om utförandet i dess helhet kan med goda skäl sägas, att det i alla afseenden var fullt värdigt det storartade tonverket. Bland solisterna står naturligtvis främst hr Salomon Smith i titelpartiet.
Styrelsen måste anse det vara af stor vigt att dessa brister blifva afhjelpta, så att från Institutets hjordar ej allenast ett större antal utmärkta afvelsdjur må blifva att aflåta, utan äfven tillfälle beredas att vid Alnarp vinna sådan erfarenhet rörande dessa djurs utfodring och jemförelsevisa värde, som åro af största vigt för landets boskapsskötsel att inhemta, samt slutligen att åt dessa ädla djur kunde egnas den yppersta behandling, såväl till gagn för hjordarnes trefnad och utveckling, som äfven för undervisningen vid Institutet och för de exempel på en utmärkt kreatursvård, som det samma bör i alla hänseenden lemna. Till denna byggnad fordras dock äfven en lokomobil med tröskverk, ej allenast för att kunna på det mest ekonomiska sått aftröska grödan vid egendomen utan ock på det att Institutets lärjungar måtte blifva i tillfälle till att praktiskt inhemta skötseln af dessa för hvarje större egendom snart sagdt oumbärliga redskap. Bil. N:o 5 till Kongl. Majds Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 27 Styrelsen har derföre underdånigst anhållit, att jemte den till nybyggnaden erforderliga summan, 100,000 Riksdaler, äfven 10,000 Riksdaler måtte nådigst beviljas för anskaffande af en lokomobil jemte tröskverk af båsta sort. 2:o. Till en Agrikultur-kemisk Försöksstation. Styrelsen har i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit tåcktes låta i Nådig proposition till Rikets Stånder föreslå, att allmånna medel blifva beviljade till en agrikultur-kemisk försöksstation vid Alnarp, hvartill åro behöfliga, i likhet med hvad till försöksstationerna vid Ultuna och Landtbruks-Akademiens Experimentalfält blifvit beviljade:
Min mening vsr ej att sänka tullen å kalk för hela landet. Dst vöre principstridigt» då vi äga mera än tillräcke] ig tillgäng inom landet. Min mening var, att undantag skulle göras för sådane ställen, som blott utifrån eller ock med stor kostnad inrikes kunna hämta kalk. Sådant kan förhållandet vara vid våra landtgränsor. Då tycker ja g det vöre hardt, om man har kalkbrott i grannskapet utrikes , att man skulle få gifva 50 procent. 1 öfrigt instämmer jag med Friherre Cederström, att., hvad kalktuilea i allmänhet; angår, aaken kan, vara likgiltig, Herr Tuffanberg, Curry. Gabi iek: D-å det blifvit Kongl. Majit tillåtet, att nedsätta tullen, så förmodar jag, att denna tillåtelse sträcker sig derhän, att han och för da orter, gom äro i mistning af kalk kati göra det å denna artikel. Friherre Wrangel'. Så mycket jag känner, tror jag att i alla gränsprovincer finnes kalk. I Skäne finnes sådan, äfven i Danmark. Om, då Danskarne skulle få föra in kalk, sä vore det menligt lör Skåne. Det går sä mycket Den 20 Augusti f. m. 743 mindre an att sänka taxan, som jag vet, sti man i England nyss funnit på ett sätt att bränna kalk så fördelaktigt, att man kan un dersälja Gottlands-kalken. Så ock i Tyskland. Såsom exempel kan jag nämna, alt man 20 mil in landet kan bränna sådan kalk, och med transport och allt ändå vid kusten undersälja Gottlandskalken. Således tillstyrker jag bi^ fall å Utskottets förslag. Grefve Spens: Jag tror ej att Skåne kan räknas bland de orter, der belägenheten ej tillåter hämtning af kalk från inrikes kalkbrott, just det att kalk der finnes, och att Gottland är i granakapet bevisar det.
Hvad åter angår öfverskotterna på Stats Verkets inkomster; så synes dé icke eller kunna uppgå till något betydligt belopp sedan itikomsterne blifvit i Riks-Slaten b.eräknade till , högre summa än år 1812 fastställdes, samt de orsaker af höga Markegångar och Sveriges Politiska ställning, som under sednare åren verkat större intrader i allmänhet och särdeles en högre Tullinkomst än vanligt, nu mera upphört; men då dessa inkomster, efter naturen af saken, icke annorlunda än på förslag kunna beräknas och, för att blifva ovilkorligen svarande mot bestämda utgifter, icke bordt upptagas öfver hvad med full säkerhet kan påräknas; så måste dock öfver - 1280 Den 14 JulL verskott uppkom ma, hvilka tili något visst be» lopp ej kunna calculeras. Och sorn några medel ej finnas uppförda å Hufvud-titlarna till bestridande af den obestämda difference, sorn å Penntnge-JLöntagande Civi-' le-Staternas löner kan uppkomma , imellan Stats» och Markegångs prisen på omkring 32,000 tunnor Spannmål, samt icke eller förutses kan hvad kostnader och behof, som under den förestående nya organisationen af Försvars-väsendet i det hela kunna af Kongl. Maj:t finnas nödiga; så och enär vid sådant förhållande det ej må undfalla Biksens Ständers omtanka att i förhand bereda tjenlig utväg för tillräckliga medel för ändamålen och undanrödja den betänkliga händelse, att genom inskränkningar härutinnan Kongl. Maj:t kunde föranlåtas att i förtid sammankalla Biksens Ständer , för att fylla brister i de ordinarie och oumgängeliga Stats-behofven , har Utskottet ansett sig böra tillstyrka det Riksens Högloft. Ständer till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, att derest Kongl.
De hafva fatlat beslut och måste ställa sig dem till efterrättelse, så framt lagen skall hafva någon aktning och så framt Ståndens fattade beslut icke kunna af Stånden sjelfva upphäfvas. Det är af aktning för denna grundsats, sorn jag anser det vara hvarken lagligt, lämpligt eller nyttigt, att R. o. Ad. afslår Const.Utskts förslag. Hvad sjelfva detta förslag angår, så har jag visserligen äfven ganska vigtiga anmärkn:r att framställa mot den tillämpning Const.Utsk. gifvit åt de genom votering i förstärkta Const.Utsk. fastställda grundsatserna; men jag förutser likväl icke någon möjlighet att vid denna riksdag få dessa anmäkntr prölvade, få dem så afgjorda, att jag skulle kunna hafva något hopp derom, att alla 4 Stånden vid nästa riksdag godkände det blifvande grundlagsförslaget. När jag då icke äger detta hopp, så är det tydligt att jag gerna skall undvika alt till Utsk. återremittera förslaget och deremot åtnöja mig dermed, alt R. o. Ad. hvarken bifaller eller afslår detsamma, utan låter det hvila på bordet till nästa rikdag, lemnande anmärkningsrätten öppen för kommande Ständer. Jag kan nemi. icke öfvertyga mig om att det ifrågavar. förslaget, ehuru det i tillämpningen af grundsatserna icke är till alla delar riktigt, i något afseende frångått dessa grundsatser. Man har väl påstått, att då Const.Ulsk. velat tillerkänna städerna en särskild valrätt, skulle det hafva öfverträdt den princip för samfällda val, som genom förstärkta Const.Utsk. blifvit stadgad; men jag åtminstone förmår icke fatta den logiska riktigheten uti detta raisonnement.
Vinsten af bruksrörelsen för år 1858 utgör, enligt förestående raken sk ap s-san nn an d r ag, 59,433: 22. Till följd af olika beräkningssätt öfverensstämmer denna dock icke med det saldo på brukets förlagsräkning, som i tryckta öfversigten af Bankens liela ställning för år 1858 finnes upptaget; men örn till brukets ofvan omförmälde vinst lägges dels skilnaden emellan kapitalbehållningen enligt balans-räkningarne: vid årets början 568,655: 14. och vid årets slut 5 66,7 35: 48. 1,9 1 9: 66. dels ock det belopp af 1,953: — som, genom en numera rättad missräkning i Bankens räkenskaper, blifvit bruket 2:ne gånger krediteradt, så erhålles den i nämnde öfversigt intagna summa Kalr 63,305: 88. § 81. Det under år 1858 vid Tumba bruk tillverkade papper har uppgått till ett sammanräknadt värde af Ehuru Banken blifvit debiterad för ofvannämn de belopp 116,377: 16. utgör dock tillverkningskostnaden för dess eget behof endast 37,806: 90. Återstoden 78,570: 26. har blifvit utgifven för charta sigillata-papper, filialbanks-assignationer m. m. Om härtill lägges värdet af det för åtskilliga verk och inrättningar förfärdigade papper 34,137: 60. så erhålles brutto-inkomsten af det papper som, utöfver Bankens och brukets eget behof, blifvit tillverkadt 112,707: 86. 97 § 82. Sedan, i följd af det nya räknesättets införande, beslut fattats zsmyadt kon om tillverkning och utgifning af cliarta-sigillata-papper med valö- ^reringVZf rer i riksmynt, samt Kongl.
Fingerborgar och Syringar af andra ämnen än guld och silfver 1 skålp. 40 Fisk: färsk saltad eller inlagd: anjovis, sardeller och tkonfisb .. 1 skålp. Fri. 25 lax 1 centner 1 10 sill 1 kub.-fot -— 12 strömming 1 kub.-fot — 12 all annan 1 centner — 75 torr eller rökt: gråsidor eller sej 1 centner 1 25 lax och ål 1 centner 6 — långor och torsk, med derunder inbegripne rotschel', samt klipp-, stockoch platteller bredfisk 1 centner 1 50 andra slag 1 centner 2 50 Fiskben; se Ben. Fiskskinn, oberedda eller beredda Fria Fjedrar: till begagnande för jernvägsmateriel Fria} s. k. krinolin-, öfverkladda, omspunna eller omväfda; se Karkasser. ur-; hänföras till delar af ur, ej specificerade, andra slag, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Fjäder, osprit ad . , spritad 1 skålp. Fri. 15 Fjäll, hvalfisk-, eller Ossa Sepiae Fria. Flaskfoder förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Anm. Flaskorna med deras innehåll förtullas särskildt. Flintor, huggna, utom agat Fria Flintsten, Flottholz; hänföres under Korkbark. Fri. Förslag till Tulltaxa. 29 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt.
I de öfrige Städerne: Första Classen . 1 joot — Andra d:o 4 75: — Tredje dio * 50: —1 BevillningsUiskottets Betänkanderi. 671 Endast innehafvare!! af Billarder vid helsobrunnar befrias från afgift, såvida inkomsten deraf tillfaller BrunsCassan eller de fattige. Bokhandlare, lika med Handlande. Boktryckare, lika med Manufacturister. Boktryckeri - Konstförvandter, i två Classer: R:dr Sk. Första Classen . , 2: 16. Andra d:o 2: Skepps i Städerne i fern Classer: Första d:o • 40: — Andra d:o • 30 R:dr Sk. och dessutom för hvarje Representation i Stockholm och Götheborg 4: saint i alla öfriga Stader och orter a: — med förbindelse att, innan de från orten eller Staden afresa eller Pass dem meddelas, med bevis af Kronans uppbördsman styrka, att representations afgiften blifvit erlagd; och skall qvitto derå, jemte betyg att Revillningen för löpande året blifvit gulden, eller säkerhet derföre ställd, ovilkorligen företes å den ort, dit de sig begifva, innan något Spectakel der får uppföras. Doctorer, Medicina eller Bältare med Practik utom tjenster, taxerastill fyra procent af deras inkomst, dock ej under Tio R:dr. Renhållnings, i Fyra Glassér: Första Classen . • 30: — Andra dto . 2 0: '— Tredje dto . 10: — Fjerde d:o 5: — J de äro Borgare ser: eller ej> i Sju Forsta Classen 2 0: — Andra d:o • 15: — Tredje dto . ia: —• Fjerde dto 10t —• Femte d;o ; 8: —. Fr un tim'
Om de Danska läkarne äro skickligare än de Svenska, böra de väl icke derföre förhindras att prakticera i Sverige,] utan de borde väl då uppmuntras att slå sig ned härstädes, ty det är obestridligt, att man vid svårare sjukdomsfall vänder sig till den skickligaste läkaren, han må vara Svensk, Norsk eller Dansk. I Skåne, der jag är bosatt, finnas många utmärkta Svenska läkare, men dock anlitas i svårare fall företrädesvis Danska, derföre att de hafva större anseende. Jag förordar på det varmaste detta förslag. Frih. Cederström, Rudolf: Genom det beslut, R. o. Ad. med stor och betydande röstöfvervigt fattat, medelst afslag af den näst förra punkten i detta Betänk., synes mig R. o. Ad. hafva bestämt sig för att icke på samma gång och i samma andetag bevilja lika broderliga rättigheter åt Danmark, som åt Norge. Vi äro och förblifva goda vänner med Danskarne ändock i öfrigt,' och vi tillönska dem allt möjligt godt, som icke inverkar störande på våra egna och brödrarikets inre förhållanden. Men vi hafva, just för iakttagande af en behörig åtskilnad, nyss icke velat medgifva grannen, alldeles lika med brödren, den ifrågasatta näringsfriheten hos oss. Enahanda åtskilnad synes jemväl i nu (öredragne punkt böra iakttagas. Jag styrkes häri af den betraktelse, att en viss varsamhet synes vara synnerligen på sin plats i betygandet af våra vänskapskänslor mot det Danska grannfolket, så att vi icke genom någon öfverdrift härntinnan inleda dem i den tanke, att vi skulle vilja med dem dela ljuft och ledt, lust och nöd, ehuruväl i verkligheten, om H. II. 17 2 58 Den 31 Januari e* m. de ånyo råkade i trångmål, det torde gå såsom det gick sednast, då vi endast med välönskningar och enstaka bemödanden visade vårt deltagande. Önskvärd! hade dock varit, att, före den kritiska tiden, enskilde bland oss ej låtit af sin varma känsla hänföra sig att förespegla våra grannar ett verksammare biträde, men Svenska statsmakterne hafva likväl ingen gång gjort sig till sådana förhastanden skyldige, och måtte de allt framgent taga sig för dylika vilseledande betygelser tillvara.
Såvida jag kunnat fatta R. o. Ad:s beslut i fråga om indragning af KrigsHofR:n, så inne fattade detta icke, att en särskildt skrifvelse skulle till K. M. aflåtas, utan var blott ett uttryck af R. o. Ad:s enskilda åsigt i ämnet. Jag tror då det vara alldeles nödvändigt, att det anförande, som Gr. Gyldenstolpe i saken afgifvit, får komma till StatsUtsk:s kännedom, och instämmer jag således i Hr Gr:ns begäran om remiss deraf. Frih. Raab, Adam Christian: För min del har jag icke något emot att enskilda ledamöters yttranden må remitteras till Utsk., men att R. o. Ad. skulle så stanle pede instämma i ett sådant yttrande, tror jag skulle vara ett ganska farligt prejudikat. Jag anhåller derföre, att Gr. Gyldenstolpes begäran om remiss måtte få hvila på bordet. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Frih. Raab begärt att Gr. Gyldenstolpes begäran om remiss af dess yttrande till StatsUtsk. må läggas på bordet, R. o. Ad. torde finna lämpligt att upskjuta discussionen öfver denna fråga. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Jag kan icke inse annat än att Ståndet måste hafva lika mycken rätt att kommunicera sitt beslut åt StatsUtsk., som att göra detta med någon leda - 132 Den 4 A p ril e. m. mots enskilla yttrande. Det se<lnare lemnar ingen ledning för Utsk., hvaraf detta kunde bedöma frågans behandling inom Ståndet. Deremot förmodar jag att StatsUtsk. bar tillfälle att från ExpedUtsk. inhämta, huru frågan blifvit af de andra Stånden behandlad, och således äfven huru det sått hos R. o, Ad. Skulle det deremot anses nödigt, att något särskildt meddelande göres, så är väl bättre att detta sker genom ett prot:s-utdr., än genom remitterande af en enskild ledamots yttrande.