Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men han lär dervid hafva glömt att redan 181 o utkom den kungörelse om Ståndens inbördes Concessioner, hvarigenom den princip blef allmängjord, att hva: och en emot id kande af Borgerlig tunga skulle få drifva borgerlig näring; att denna princip blifvit å ömse sidor olika sn>edd och förklarad; att i följe deraf ämnet varit under öfverläggning vid alla föregående Riksmöten; att merendels 2:ne Stånd dervid stadnat emot 2 och att Regeringen således icke kunnat vidtaga något afgörande steg. Det sorn i en sådan sakens ställning; kunde ske, var att låta utarbeta ett Förslag till jemkning uti de ömsesidiga pretentionerne och det är detta Förslag, som nu blifvit ©fverlemnadt tiil Rikets Ständers granskning. Något vidare tror jag hvarken kunde eller borde göras: det är en ringa konst, att efter en viss absolut grundsats, göra något nytt; Statsklokheten bjuder att derjemte undersöka, hvad som omständigheterna, utan häftiga brytningar medgifva att göra. Men Friherre Aneka rsvärd, har ej allenast gjort Ministéren förebråelser för hvad den icke uträttat, eller för det onda den ej kunnat förekomma, han har också beskyllt Ministéren, att genom bristande Statshushållnmgs-system, och genom landets utarmande ..ted ökade utlagor, vara skuld till en förlägenhet, som Herr Frihetien tror innan kort kunna öfvergå ti 1 verkelig nöd. Den J7 April e, m. Då jag ej annat kon än fägna mig, att Friherre Anckarsvärd här åtminstone medgifvit, att denna nöd ännu icke är inne, kan jag likväl ej undgå att anse nämnde förebråelser såsom alltför allvarsamma, för att icke fordra en omständligare undersökning. Till en början må det tillåtas mig fråga, hvilka äro dessa skatter, hvaraf landet utarmas och hvilka afgiher Regeringen utan Ständers samtycke kunnat pålägga? Enligt Riksdagsbeslutet år 1818 år Bevillningen äfven då min. skad, sedan den vid 1815 års Riksdag blifvit det, till ett ännu ansenligare belopp. Några andra extraordinarie utgifter hafva hvarken blifvit fordrade, eller kunna de af Kongl.
Län t fö r år ^64 Expedilions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 262. N. N. 1 Yerific. Pag. Debet. Dal ance frän år 18 Contant behållning i Landt-Ränleriet . 000 —• Dito hos vederbörande Förvaltare . 00 Ullan te medel 000 Resterande Curhus-afgift 000 Obetalde underhålls-ersättningar . 000 Inventarier 000 0000 Debiterad Curhus-afgift, för detta år af 000 personer, å 0 sk 000 0 Ränta å Capital 000 Underhålls-ersättning i 00 - 0 0000 1 1 Summa I —- — 0000 — C u r - Expedilions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse j IV.o 202. 465 C u r h u s. V en lie. Pag. Banco. Credit. Afkortaingar, enligt Längder 000 0 000 Afskrifning af underhålls-ersältningar, nn in 000 0 Utgifter. Aflöning för Läkarevård 00 — —• Underhåll för 00 patienter med 000 portioner (om bestämdt pris derå är utsatt) ä 0 sk 000 0 Medicamenter 000 0 Yed, Ljus och Olja . 000 — 0 Beklädnad 000 0 Inventarier 000 0 Reparationer * 000 0 Skrifmaterialier 00 0 Begrafningskostnad 00 0 Diverse utgifter, enligt Specification 00 0 000 Öfverskott, alt, enligt Commilterades beslut användas till allmänna Sjukvården i Länet ■— 000 Balance till dr 18 Behållning i Ränteriet 000 „ hos Förvaltaren 00 Utlånta medel, med upplupen ränta . 000 Obetalda Underhålls-ersättningar .
FATJRLK, GEFLE. [1655] det vara med 2 par på framoch 2 par på B B 1 S T &amp; Co, kostar 6 trädgårdsbok bakskaften och d trauipor, eller hehöfves det flere trampor än 4, och huru stiges det då? Prenumerant. Hvar läres xylografi (utanafgift), när man kan vara behjälplig med konstens lättare arbeten? Eva. Skulle någon af Iduns erfarna läsarinnor vilja gifva mig beskrifning på, hur konstbroderi skall utföras, så vore jag därför mycket tacksam. Plvar fås något vackert applikationsmönster, passande till den uti Idun n:r 10 föreskrifna sofFdynan. Hed. N. I Idun n:r 5 årgången 1889 står en beskrifning pächocoladpraliner, frågas nu, huru sockrad chocolad sinades; försökt med både stark och svag värme. Vore tacksam för snart svar. Jve. Skulle någon af Iduns läsarinnor vilja säga mig, hur mycket smör anses kunna gå åt i veckan i ett hushåll, när herrskapet består af tre personer och 4 tjänare samt ett tre-årigt barn. Jag menar nu hade bordsoch matsmör samt till alla bak. Tacksam för ett svar vore en sparsam husmoder. Frågas om någon har modell till eller skulle vilja visa ett utmärkt vackert och ovanligt sidenlapptäcke. Fru N. N. Hvarmed skall man göda jorden, då den efter omplantering af blommor beiinnes vara mager? Något billigt och bra medel mot liktoraar? Något medel mot sönderspruckna händer? OE BELLTELEF. " ^ÄT ORDER PR POST ELLER TELEFON EXPEDIERAS OMGÅENDE. ALLM. TELEF. 64 77- TILLVERKNINGEN KONTROLLERAS AF PROFESSOR SEVERIN JOLIN. [17271 Flickor &amp; G o s s a r! Svenska 1889 års provisoriska frimärken, brukade, köpas alltid till 4 a 5 kronor pr 100 st. SVAR.
R:dr till utfodring af H. K. H. Hertigens af Östergötland stall. I alla öfriga delar bifölls förevarande Utlåtande oell godkändes vidfogade tabell, så vidt ändring deruti icke påkallas af förutnäömda beslut. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Siats-Utskottets Utlåtande Nio 48, i anledning af väckta frågor, huruvida de vid sednaste riksmöte embelsoch tjenstemännen beviljade löneförhöjningar skola bibehållas och på ordinarie stat uppföras, eller om nedsättning deri bör ega rum m. m. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt Utdrag af Vällofliga Borgare-Ståndets protokoll den 4 dennes, med inbjudning till de öfrige Riks-Stånden att instämma i Borgare-Ståndets beslut, det Rikets Ständer måtte sammanträda lill gemensam öfverläggning rörande Stats-Utskottets Betänkande Nio 5i, angående de för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderlige medels upplåning mot stats—obligationer å utländskt mynt; och fann Pre.ste-Ståndet, som inhemta! att Ridderskapet och Adeln samma beslut biträdt och frågan således vore genom 2:ne Riks-Stånds sammanstämmande beslut afgjord, förevarande Protokolls-utdrag icke erfordra annan åtgärd än alt läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedan omförmälda Utlåtanden. Nio 49, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra Hufvud—titel. Med ogillande af Utskottets förslag i lista punkten, lit. a, beslöt Ståndet för sin del, alt allöningen för Expeditions-chefen i Justitie-stats-expeditionen må, i öfverenstämmelse med Kongl. Majits nådiga Proposition, bestämmas till 5,500 Ridr R:mt årligen. Likaledes afslog Ståndet
Ödmjukt förslag till afhjelpande af den brist på Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, som skulle kunna uppkomma deraf, att, enär Riksdagen komme att hållas å annor ort än Hufvudstaden, Riksgälds-Contoirets Fullmägtige blefvo till Riksdagsmän kallade. Enär fråga lärer vara att förekomma alla sannolika svårigheter i denna del, så förekomma mig isynnerhet trenne: den 1:sta, att det kunde bända alla Ledamöterna i Contoiret, hvad som kan hända en, nemligen att bli kallad till Riksdagsfullmägtig; den 2:dra, att de hufvudsakeligaste Riksdagsämnen kundo så genast i början af Riksdagen förekomma, att en till Riksdagsman vald Contoirets Fullmägtig skulle från de angelägnaste öfverläggningarne vid Riksdagen uteblifva eller ock Riksgälds-Contoiret sakna dess biträde vid de angelägenheter, som under samma tid der kunde förekomma; den 3:dje svårigheten härrörer från de Respective Ståndens olika sätt att utgöra deras Riksdagsmän och består uti en deraf uppkommande olikhet i sättet att bota ifrågavarande brist. Ehuru denna brist hittills minst har visat sig bland Höglofl. Ridderskapet och Adeln, så skulle den likväl också i detta Ståndet kunna uppkomma och vöre då svårast att afhjelpa, utan att i någor måtto träda någons Riksdagsmannarätt för nära, då endast en ätts hufvudman kan blifva Fullmägtig i Riksgälds-Contoiret, och då hvarje Riddersmans rätt att bevista Riksdagen icke beror på något annat val än dess eget; så kunde det icke betagas samtelige detta Ståndets Ledamöter vid Riksgälds-Contoiret att öfvergifva sin der ägande befattning för att till den från hufvudstaden aflägse Riksdagen sig begifva.
Hr Stråle: l anledning af Hr Lefrens yttrande får jag erinra, att jag ej bestämdt sade, det jag befarade, alt Banken finge köpa sitt eget silfver; men nog kunde underslef äga runi, Det är vjsserl. möjligt att uppfinna sådana ma niementer, att man kunde fä documenler pä'fastager silfver, hvilka ej blifvit införda. Jag tviflar, att Ftilhnägtige skulle kunna få silfver på de uppgifna vilkoren; ty man bade ingenting alt vinna vid transnctionen. Detta bar ej Den 5 Maj e. m. i75 blifvit vederlaget, och således blifva vexell;öp den enda utvägen. Man kan gifva Fullmägtige bestämda föreskrifter att köpa vexlar al pari eller lill högst iÖ2 sk. Med sådana föreskrifter tror jag, att föga skulle äfventyras, och Banken skulle få silfver för bättre pris, an genom en lefverans; ty en sådan kan ej afslutas förrän i behofvets stund. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: T denna fråga har så mycket blifvit ordadt, att jag ej vill tillägga annat, än att det beror på en verksam Bancostyrelse att få silfret för bästa köp. Jag skulle tro, att dertill finnes en utväg, hvilken jag ber att få framställa, då jag ej hort någon annan nämna den, och då jag tror, att det vid denna punkt är lätta stället att derom tala. Jag tror, att, i afseende på möjligheten att införskaffa silfver för bästa köp, det skulle vara en lättnad, om Banken vid sina bada filialcontor i Götheborg och Malmö hade depositionsoch invexlingscontor. Jag föreställer mig, att om realisationen vinner den stadga, att silfver kommer i allmänna rörelsen, kommer silfver att införskrifvas; måhända, att t. ex. corporationer, såsom privatbanker, kunde intaga sådant. Jag föreställer mig, att andra förhållanden kunde uppstå, då man hellre ville hafva sedlar än silfver.
Riksdagen blefvo på detta sätt beviljade anslag till Öregrunds hamn, lill en kanal-byggnad i Södermanland, mångå andra exempel alt förtiga. Det skulle således vara ett tvärt afsteg från en hittills följd bana, om man skulle göra gällande den princip, som Frih. Raab och Hr Ribbing förfäkta, eller att endast sådana företag böra på ifrågavarrde sätt understödjas, för hvilka Kongl. Propos. derom blifvit adalen. Hr Adelborgs utfall emot vårt s. k. oefterrättliga représentations-skick, ville jag heldst undvika att vidröra, men kan dprvid dock ej underlåta, att draga mig till minnes, huruledes den värde ledamoten sjelf motsatt sig det förslag, till förbättrande af represenlalions-sättet, som vid Riksdagens början förevar lill afgörande. Når 8 H. 33 514 Den 29 Juni f. ra man sålunda afslår de förbättrings-förslag, som erbjuda sig, tjenar det icke stort till, att efteråt beskärma sig öfver brister, dem man sjelf försummat att afhjelpa. På samma sätt som man undanskjuta verkliggörandet af dessa nyss så ifrigt påyrkade förbättringar i vårt samhällsskick, pä samma sätt vill man nu, i de eljest lifligt förordade materiella hänseendena, förhindra den förkofran, som kunde ernås med en jemförelsevis ringa upoffring. Del är på detta sätt man är konseqvent. Man har vidare ouphörligt framhållit det påstående, att Utsk. bordt med lika mycket skäl understödja Amål, som Ystad; men man har dervid alldeles förbisett, att Slaten troligtvis kommer alt erhålla en icke ringa ersättning för understödet åt sistnämnde stad uti de ökade tull-intrader, som blifva en naturlig följd af stadens lämpliggörande för en vidsträcktare handels-rörelse. Således har Staten jemväl ett materielt intresse att understödja Ystad; hvilket deremot icke år förhållandet i afseende å Amål.
Föredrogs ånyo Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskms d. 18 o. 21 dennes på bordet lagda Utlål:de N:o 4 i ani. af väckte motioner om ordnandet af pensions-väsendet. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: De skäl, Utskm anfört för afstyrkande af bifall till den af mig begärda undersökning ang:de pensionsväsendets tillstånd här i landet, synes mig icke vara i någon mån öfvertygande. Utskm erkänna till en början, att det nuvande penningeväsendet för Statens embetsoch tjenstemän är behäftadt med flere brister, och att det vore önskvärd! om dessa brister blefve afhulpne. Men, i stället för att, såsom man af denna inledning haft skäl förmoda, tillstyrka R. St. att låta utreda, hvaruti dessa brister bestå, hafva Utskm deremot kommit till den förklaring, alt de ansågo mastan oölvervinneliga svårigheten: möta förverkligandet af .Motionärens förslag, att till båtnad både för Staten och Delegarne de många spridda pensionsaristalterne möjligen skulle kunna förenas under en gemensam förvaltning. Vid afgifvandet af denna förklaring hafva Utskm likväl förbisett, att jag endast framkastat nyssnämnde tanke såsom ett mål, hvartill man i detta hänseende borde sträfva, men ingalunda yrkat dess omedelbara förverkligande, utan tvertom ålnöjt mig med alt begära en undersökning af det nuvar:de pensionsväsendet, för att sålunda kunna erhålla något på fullständig sakkännedom grundadt förslag till bristernas afhjelpande i större eller mindre mån. Jag bär under några år varit hedrad med förtroendet att vara ledamot af den Direktion, som förvaltar Civil—Statens pensionsinrättning, äfvensom jag förut vid flere tillfällen varit vald till Fullmäktig för granskning af samma Inrättnings förvaltning, och jag bär dervid kommit till den nedslående erfarenhet, att denna pensionsinrättning, såsom den för närvar:de är ordnad, föga gagnar vare sig Staten eller de enskildte Delegare.
Till följd af K amni ar-koll egii derom gifna föreskrift har Landshöfdingeembetet härefter till Kollegium inkommit med så* väl eget utlåtande af den 29 sistlidne Oktober som ock dels ett den 27 December 1861 upprättadt instrument öfver en af två sakkunnige personer verkställd besigtning och värdering af den ifrågaställda jordrymden, dels utdrag af Magistratensi Wenersborg protokoll för den 13 sistlidne Oktober, innefattande stadens innevånares yttrande öfver de framställda alternativen af årlig afgäld eller bestämd köpeskilling för tomtplatsen; och inbemtades af dessa handlingar: att vid besigtningen befunnits det tomterna N:ris 416 och 417, hvilka uppgifvits tillhöra Kongl. Maj:t och Kronan^, i stället egas af enskilde personer, sorn derå uppfört byggnader, men att i samma rote, eller den 4:de af qvarteret Blomman, är belägen en till Landshöfdingens disposition ansjagen tomt N:o 414, utgörande i längd 84 och i bredd 25 alnar, eller tillsammans 2,100 qvadratalnar, hvaraf ^V-delar i öster, 72 fot i längd och 50 fot i bredd, gränsande intill residensgatan, är bebyggd med stall och för öfrigt inrättad till vedgård, hvadan Landshöfdingen förklarat sig icke kunna utan skada för den bebyggda delen aflåta mer än vestra delen, eller Jf-delar af tomten, gränsande intill hamngatan, och hvilken tomtdel, endast omgärdad med plank och obebyggd, innehåller 96 fot i längd och 50 fot i bredd, tillsammans 1,200 qvadratalnar eller 48 qvadratstänger; att stadens innevånare enhälligt yttrat den önskan, hvari Magistraten jemväl instämt att åtkomma sistnämnde tomtdel, hvilken med inhängnad värderats till högst 1,500 R:dr R:mt, efter den sålunda gjorda uppskattningen, dock helst genom köp, hvarmedelst staden på en gång kunde vinna full eganderätt dertill; samt att
Om deras bruk blef förbudet, skulle det medföra en direct beskattning på alla deni, som ägde sådane effecter; hvilken till äfventyrs förmänga icke blefve möjlig att bära. Jag skulle tro enligt hvad jag redan yttrat, det vara nyttigare, att successive aflägsna förbuden. Herr af Ekenstam bar yttrat att näringsfrihet vore ett tamt ord, om Handelsfrihet införes. Jag förmodar att om som jag yttrat, dessa grenar af Industrien få utvidgas i ett jemnt förhållande, så blir det ej ett tomt ord och jag hemställer, hutu man väl kan föreställa sig nyttan af näringsfrihet , derest ej afsättningstillfälle för producter* na beredes, genom en friare handel. Herr Tham har redan besvarat de af Grefve von Platen gjorde anmärkningar, rörande behofvet af myntets fixerade värde, innan andra utvägar vidtagas till Industriens upphjelpande. jag förbigår således att vidlöftigt besvara dem, instämmande i detta afseende med Herr X^ani* JaS tror ej att man behöfver fästa sig mera vid en 714 Bera 28 Junii e, m, detail än vid en annan. Mynt likasom andra varor kunna vara af bättre och sämre beskaffenhet De gälla icke i utbyte mera, än hvad da äro värde, relatift till andra varor och behofvet. Uti Herr Munk af Rosenschjölds yttrande, att mani Oeconomiska ämnen bör handla conseavent och icke fragmentariskt, instämmer jag fullkomligen. Just derföre har jag trott att målet borde behandlas gemensamt af Bevill» nings och Occonnomi-Utskotten och deruti skiljer jag mig från Herr Rosenschöld, som trott att målet, ehuru enskilt behandladt af Bevillnings-Utskottet utan afseende på grundsattserna för en möjligen blifvande Näringsfrihet, likväl kunde afgöra®. Herr Tham har yttrst, att Östersjö-Compagniet blifvit afslagit, i följd af prohibitiv-systemet.
Det händer icke så sällan under brådskan med brefs afsändande, dels att mindre penningar än vederbordl inläggas, dels att man alldeles glömmer inlägga ringare summor. Meri nästa post ankommer dä vanligen bref från vederb., som ursäkta misstaget eller glömskan. Men om en sådau rättelse uteblifva-, och i alla fall, under afvaktan deraf befinner sig den som allena öpnat ett penningebref i tvetydig och pinsam belägenhet. Det är fördenskuld nödigt, att minst 2 personer äro dervid tillstädes. Jag tror således, att en Direktör och Sekret, böra öfvervara brefvens öpnande, när de icke äro rekommenderade men i annat fall bör Kamreraren jemte Direktören vara tillstädes. Om nu Direklörerne åtaga sig detta bestyr efter omgång dem emellan, så få de vidkännas det hvar 6:te vecka. Som Lördagen någon post icke ankommer, och en viss timma på f. m. föröfrigt kan efter ömsesidig beqvämlighet utsättas, så blir besväret icke serdeles stort. §§ 17 och 18. Lemnades utan anmärkning. § 19- Hr von Hartmansdorff: De i denna § meddelade föreskrifter, rörande Kammererarens skyldighet att på förhand inlemna förteckning ötver de myndigheter, från hvilka capitalions-afgifter eller andra medel äro att förvänta, hafva icke iakttagits under den tid, Kamererare-befatlningen var mig anförtrodd. Sannolikt hafva de icke eller sedermera blifvit fullgjorda emedan de äro öfverflödiga. Om Ridd.-kamereraren hvarje år skall aflemna sådana förteckningar, rörande capitations-afgifterna, så har han intet annat att ipiga och för hvarje år uprepa än att de inflyta från samtlige K. Bef:h:de, hvilket Direktörerne veta förut. Några påminnelser om de räntor, hvilka på bestämda tider skola inflyta, behöfva icke Direktörerne, emedan kännedom derom vinnes vid genomseendet af den liggare, som i en annan § omförmäles. I denna förteckning uptages tiden, då hvarje kapital blifvit utlånadt, hvaraf äfven följer när räntebetalningen skall verkställas.
Kostnad för rustning och rotering 123,177: 24. G. 16 Kostnad för städernas underhåll . Klerecie-Statens underhåll . Fattigförsörjning . Skjuts Väghållning ... Diverse afgifter, onera och besvär Utmätningarne ökades betydligt till antal och värdebelopp åren 1845 och 1846, men nedgingo åter år 1847, så att de ej öfverstego hvad vanligt varit. Gästgifveriskjutsningen har blifvit på entreprenörer upplåten, emot afgifter af de skjutsskyldige och förhöjning i skjulslegan till 24 sk. banko milen för hvarje häst, vid följande gästgifvaregårdar, nemligen Alsike, Märsta, Barkarby, Ensta, Hjelmsta, Kimsta, Gottröra, Marma, Åshusby och Vestra Ekedahl; varande skjutsningen i Södertelge stad förut ställd på entreprenad. Vid alla öfriga gästgifvaregårdar i länet hafva försök blifvit gjorda till skjutsenlreprenaders åstadkommande, men misslyckats. Den stora olikhet i trafiken af resande, som på de större vägarne äger rum under särskilda årstider, till följd af en utvidgad ångbåtskommunikation, hvarmedelst resande emellan hufvudstaden och orter inom och utom länet fortskaffas, medan sjöfarten pågår, gör vid de större gästgifvaregärdarne svårighet för skjutsningens öfvertagande på entreprenad, enär entreprenörerne på vissa tider måste vara försedde med större antal hästar än under andra lider. Närmast hufvudstaden ligger hinder äfven deruti, att fodret med mera fördel användes för ladugårdarne, i anseende till lättheten att afyttra mjölk i staden. Åtskilliga vägförbättringar hafva blifvit företagna och till större delen verkställda, under ledning af utsedde arbelsdirektioner. Å de större landsvägarne hafva de svåraste backarne, till ett antal af 27 stycken, blifvit dels sänkte och dels kringgångne. Det största företaget af detta slag är omläggningen af vägen vid Snickarekrogen nära Fittja gästgifvaregård, dervid en dyrbar stenbro blifvit lagd öfver en djup dalgång.
Hvad åter angår refvelin så erkänner jag, att den är af Wetenskaps-Akademien föreslagen, och skälen dertill anhåller jag att få nämna. Frih. Palmstjerna har sagt, att han icke kan se några praktiska fördelar af detta längdmått. Jag medgifver, att någon vinst icke ligger deruti, att man vid beräkning af stora tal begagnar ref. Jag är tvertom, lika med Utskrns fleste ledamöter, öfverlygad, att, om äfven de ifrågavarrde nya enheterna Den 8 Juli f. m. 139 blifva antagna, så komma likväl, hädanefter sorn hittills, längder alt i allmänhet upmätas i fot. Men lefven och stången afse helt andra fördelar, lill hvilkas framställande jag nu ber att få öfvergå, anhållande dervid om ursäkt, att jag nödgas ingå på en annan punkt, emedan jag just från densamma måste hemta de praktiska skälen för nämnde enheter. I gamla tider var det mera allmänt än nu, att jordegare sjelfva förrättade mindre upmälningar af sin åker. Detta har småningom försvunnit; men i Dalarne veta vi, att en mängd landtmäleri-förrättningar verkställas af bönder, hvilka just för denna orsaks skull måst bilda ett eget längdoch ytmålts-syslem, alldeles på sidan om det nuvande. Ehuru jag måhända en eller annan gång förut omnämnt detta system, ber jag dock, att ännu en gång få i korthet belysa detsamma. För att med lätthet kunna refva sin jord sjelf, har nemi. Dalkarlen ökat T:l:det från 14,000 lill 14,400 qv.-alnar, hvarigenom han erhållit en jemn qvadrat, hvars sida är 120 alnar. Halfva denna sida är Nu gör sig Dalkarlen ett eget mätnings-instrument, eller en stång af 2 famnars längd, och detta mått kallar han slång, som utgör hans längdmåttsenhet, och hvilken han delar i 10 underafdeln:r, som han kallar kaflar. Qvadraten på 10 sådana slänger kallar han kisllantl, och detta utgör enheten för ytmåtlet. Kistlandet delas i 10 svesland och detta i 10 handland, hvars sida således är
Det fuktiga papperet medgifver endast obetydlig utdunstning o c h gör att isen ej smälter. På dagar, då luften innehåller mera fuktighet, uppblötes papperet o c h måste ombytas sådana dagar. Att inlinda isstycket i ett stycke filt är o c k ett bra o c h pröfvadt medel. Dylika experiment samt försök i dekorationsväg m e d tillbuds stående resurser gifva de små s o m m a r h e m m e n sitt särskilda behag. M e d omtanke, naturligt godt torstånd, g o d vilja o c h en bra portion händighet o c h uppfinningsförmåga kunna m e d de allra mest anspråkslösa saker o c h utan nämnvärd kostnad ernås goda, förvånansvärd! goda resultat. V å r tid sysselsätter sig så m y c k e t med h e m m e n s prydande, men för dem s o m b e b o förhyrda lägenheter i stenhus, medgifva förhållandena så få tillfällen att få företaga sig något i den vägen annat än i den mest} tliga riktning. K a n man därför k o m m a åt en liten enkel stuga, där man kan få släppa lös fantasi o c h försökslusta, så är det för mången ett stort nöje. Äfven o m man ej kan få mura spislar o c h måla friser o c h anbringa paneler, kan man, i synnerhet m e d vår tids väfslöjd till biträde, hjälpa upp de tarfliga väggarne o c h ge det hela ett stilfullt utseende. 7 * - Vårstök. in. Landsflyttningen. J mångt o c h m y c k e t sammanfaller flyttningen till » landet » m e d vårstöket, o c h är det nästan bäst så, ty därigenom ordnas allt lättare. Har man lyckligt o c h väl försäkrat sig o m den där » stugan », » villan », » lägenheten » eller huru sommarbostaden gestaltar sig i d r ö m m e n o c h verkligheten för olika individer o c h hushåll, allt efter råd o c h lägenhet o c h kommunikationer, så börjar tanken genast vända sig kring utflyttningen o c h allt s o m hör tillsammans m e d den o c h det blifvande fjället för sommaren.