Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, alt, såsom synes al ofvanstående beräkningar öfver kostnaden per mil för de i Sverige byggda lokomotivbanor med mindre spårvidd och för hästbanorna, skilnaden i kostnad uppgår (ill icke mindre än 303,800 R:dr. Och att en jernbana som ursprungligen varit anlagd för hästkraft, men sedan blifvit förändrad till lokomotivbana, måste stå till ett icke obetydligt högre pris än om densamma genast från början blifvit för lokomotiv inrättad och att således en bana, å hvilken den ifrågasatta förändringen blifvit verkställd, kostar ungefärligen detsamma som de i ofvanstående förteckning omnämnda från början för lokomotiv inrättade banorna af mindre spårvidd. Af förteckningen synes äfven att alla dessa såväl lokomotivsom hästbanor hafva en ringa längd, uppgående förden längsta af de förra, endast till 1,55 mil och för den längsta al de sednare lill 1,11 mil, och alt medellängden af de förra endast utgör 1,23 mil och af de sednare 0,5 mil. Men om dylika jernvägar, som de ifrågavarande, skulle utsträckas till samma läugd som våra stambanor, och likasom dessa nödgas framgå äfven öfver ogynnsamma lokaler, skulle naturligtvis samma förhållande inträffa, som med stambanorna, att kostnaden för vissa delar deraf komme att uppgå till 2 å 3 gånger mer än den ofvan uppgifna, hvarigenom medelkostnaden för en längre sträcka äfven skulle böjas och säkerligen kunna uppgå till dubhelt emot den, som blifvit nedlagd på dessa korta delar. Å vestra stambanan t. ex. kostar linien emellan hufvudstaden och Södertelge mer än 1,400,000 R:dr per mil, och linien mellan Jonsered och Alingsås omkring 1,100,000
Enligt Afvittrings-styresmannens för Norrbottens län intyg uppgingo Kronans odisponerade marker inom nämnda län år 1859 till en areal af 16,806,510 tunnland, deraf ansenliga vidder vore odlingsbara. Dock vore denna landsdel, som utgjorde närmare en femtedel af hela Sveriges yta, jemförelsevis vild och öde, till följd dels af bristande kapitaler och dels förnämligast af dess ringa folkmängd. Skulle derföre genom något - Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 179. 21 got bidrag från det allmännas sida i form af odlingsbjelp eller på annat sätt dessa trakter genom inflyttningar i större skala hastigare kunna koloniseras, vunnes derigenom i statsekonomiskt hänseende stora fördelar så väl för det allmänna som isynnerhet för provinsen, enär landet då klefve befolkadt och uppodladt på samma gång tillgång på arbetskrafter under den långa tid af året, då desamma ej kunde vid jordbruket användas, möjliggjorde ett, enligt motionärens förmenande, säkerligen inom kort uppblomstrande bergsbruk, hvartill materialier af den ädlaste beskaffenhet funnes, hvarjemte, i händelse af ett krig med vår östra granne, det vore af största vigt att utmed gränsen ega en manstark befolkning, härdad för kriget under striderna mot ett hårdt klimat, väpnad och färdig att kasta fienden tillbaka om han vågade öfverstiga gränsen; och har motionären på grund häraf hemställt, att Rikets Ständer mätte anvisa ett belopp af 10,000 R:dr att ställas lill Kongl, Maj:ts disposition med uttryckt underdånig önskan, det Kongl. Majit behagade genom sakkunnige män låta upprätta en fullständig plan till Norrbottens kolonisation. Utskottet vill ej bestrida att det vore för Staten och det allmänna till stor fördel, om de inom Norrbotten befintliga rika malmfält och vidsträckta odlingsbara marker kunde, genom en ökad befolkning, tillgodogöras.
Utskottet finner sig derföre icke böra i vidsträcktare måtto tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, än att Rikets Ständer, såsom arfvode för en professor i kliniken för barnsjukdomar vid Karolinska mediko-kirurgiska institutet bevilja ett årligt anslag af 1,600 r:dr, att, på förut stadgade vilkor, fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu förestående statsreglering blifver gällande. 25:o. Från Borgare-ståndet har Utskottet erhållit remiss å en af hr Cassel, IV. väckt motion, deruti är anfördt, hurusom den pathologiska anatomien vore den gren af den medicinska vetenskapen, sorn sysselsatte sig med utredandet och förklaringen af de förändringar, hvilka inom menniskokroppens särskilda delar försigginge under de olika sjukdoinarne. På en noggran kännedom om dessa förändringar hvilade så väl förklaringen af och den rätta insigten i sjukdomarnes symptomer, som ock möjligheten af deras botande och förekommandet, der sådant läte sig göra, af utvecklingen utaf obotliga lidanden. Härtill komme ytterligare, att den pathologiska anatomien innefattade den hufvudsakligaste grunden för och lemnadc den närmaste ledningen vid besvarandet af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. 21 de flesta rätts-medicinska frågor. De framsteg, som den medicinska vetenskapen, såväl med afseende på sjukdomarnes behandling, som med hänsigt till rättsmedicinen, gjort under de sednast förflutna 50 åren, härrörde i hufvudsaklig mån af den noggrannare uppmärksamhet, man egnat åt de pathologiskt anatomiska undersökningarne. Främmande länders högre medicinska läroanstalter egde ock särskilda lärostolar för denna undervisningsgren, och hade erfarenheten öfverallt ådagalagt deras vigt, nytta och nödvändighet. Inom fäderneslandet funnes deremot ingen af staten ombesörjd eller påbjuden undervisning uti denna vetenskap, hvarken vid universiteten eller vid Karolinska mediko-kirurgiska institutet i hufvudstaden. Då det för undervisningen uti ifrågavarande ämne erfordrades riklig tillgång på tillfällen till likiippningar, vore det ock endast i hufvudstaden, med dess stora sjukvårds-inrättningar, som denna undervisning kunde fullständigt meddelas.
Tuli». k:r. 816 6 4Zl 2 / 1,267 8 Arrenden af 12 KungSgärdar och Lägenheter, som enligt Kongl' Förordningen den 17 December 1799 arv ä Anciion borrrarrenöerade, i penningar tillsammans - Ersättning för dagswerken, belöpande ef» ter i8v8 ars Markegång till - 437 14 8 i2 Parmar Hö d:o 720 5 Tunnor 15 Lisp. 17 Skalp. Lax dt» 423 i o Specie 1,582 24 8 I anseende till 1808 ärS höga Markegång uplages pä Förslag - ^ ^ Tnnnor Spannemäl, hwilka såsom erforderlige till Garnizons-Rcgemenkerue, beräknas efter SkatSpris, a l Ror 16 s;. Tunnan till » Arrenden af 24 Kungs - Gärdar och Kröno - Säteriet, hwilka ester andra grunder äro borrtarrenderade, utgörande efter Sammandrag, beräknade till en del efter 18o8 ärS Markegång Ersättning för dagswerken d:o Specie. 9,S8i i,20c, 1.D88 12 S,373 9 11 6oy 2Y 4 Specie 5 98 I anseende till nämnde ars höga Markegång, upföres pä Förslag - , . 5,207 45 i Tnnnor Spannemäl, som osman a 1 Rdr 16 st. - 601 22 För Flyinge och Dahlby Kungsgårdar För Leckö ännu icke borrlarrenderad pä Förslag Kangsängarnes afkastning, utgörande 283 1 Palmar HZ, pa Förlag a 22 st. s - Deras lc'wererag 2782" Parmak till Kongl. Hof-Siallet som i Hos-Stall-Staicn beräknas, och iL Palmar till Landshöfdingen i Upsala Län, såsom Lön-fyllnad. Fjerde Baud. iZi - Transp. Rongl Zof-, ZofStaHoch Slotts-Staterne.
Jag tror, att en sådan representation kunde vara fotad på nationel grund, att den hade kunnat utgå från den nuvarande, utan att göra den stora brytning i våra statsförhålla uden, för hvilka jag verkligen bär fruktan, emedan jag icke kan se hvartill det leder, om man, med upplösning af nu befintliga grunder, söker skapa sådana der ephemeriska constitulioner, som bortfalla vid den första stöt, som drabbar dem, och hvarom historien talar tillräckligt varnande för att hindra oss alt inlöpa i samma olyckliga försök. Men, sorn jag redan förut haft äran yttra, jag har ej tilltrott mig, eller ens trott mig böra besvära R. o. Ad. med framställande af något förslag lill gemensam tanke i denna del, och än mindre, att öfverlemna något sådant till nuvarande Coust.Utsk:s behandling. För närvarande kan öfverläggningen härom vara fullkomligt likgilltig, ty ehvad beslut R. o. Ad. fattar såsom gemensam tanka, vare sig för classval eller något annat, har dock den, öfverlemnad lill Const.Ulsk., ingen annan verkan, än alt framkalla ett förstärkt Const.Utsk., hvilket otvifvelaktigt framställer ett förslag, som aldrig af R. o. Ad. kan antagas. Delta anser jag vara ett rent axiom, och alt således dessa öfverläggningar, som nu ägt rum under 3:ne dagar och torde fortfara den 4:de, äro rent förspillda. Jag nekar icke, alt jag, lika med Hr Lagerhjelm, kan finna det vara af vigt för de framtida lagstiftare, som möjligen göra sig möda alt genomläsa våra protocoller, att finna tankar yttrade i delta ämne, och med afseende derpå har jag fästat en särdeles vigt pä det förslag, som af en värd talare, Hr Silfverstolpe, blifvit framstäldt, och hvilket synes mig till betydlig del vara understöd t af flere andra ledamöter inom Ståndet.
Spannmål: 21,366 T:r 7# k:pr judeld med Kro ** ' A ■ f 34 S ta ts-Utsko tte ts Betänkanden. novärdi till 16,024: 32.9. förvandlade till 1 i3,p53: 14 16,342: 16. Spannmålsupphand • ling och Bagerikostnader 35:ooo: Yed och Ljus för Fästningsoch GarnizonsOrlerne. Oindeldt 14,000 Indeldte Kongl. Värfningsoch Recapitulationsi-penningar j,ooo: Durchmarche-kostnader 3ouoo: Reseoch Tracbamentspenningar för Militaire Ämbetsoch Tjenstemän vid Armeen 6,666: Casserne-Byggnad för 2:dra Lif-Gardet i,5oo: Nybyggnad af ett Garnizons Sjukhus 20,000 LilMundering för Indelda Infanteriet g5,ooo: 02: Tionde H u f v u d-T i t e 1 n, som upptager anslagen förFlottorneoch SjöFörsvaret i allmänhet. Anmäles här närmast efter 3:dje HufVud-Titeln, såsom tillkommen genom frånskiljande från nämnde Hufvud-Titel af en del utaf dess förra anslag, men intages uti Riks-Slaten efter dess Numiner-orduing. Den utgöres af följande anslag: 6 S tats-Utskottets Arfvoden till YarfsCheferne vid Armeens flottas Escader i Stockholm och Götheborg 5oo: Lön-tillökning för Constructions-Corpsen h 2,5oo: Summa 3,o32: tTill Sjöförsvaret i allmänhet $85,000: utoisS Stats-Uts kottets Betan kand en. 737 utom 100,000 R:dr af de 233,333: xG, som för Försvars-Verket i allmänhet äro anviste på Öfverskotten å Stats-Verkets Inkomster:
',beten i hittilS warande Riksdags - Lagar ej förcskrifwcn, i mäl af icke hemlig beskaffenhet, som detta, kan ej wara annan för Banko - Utskottet, än andra Utskott, i frägor om olika begrepp i anseende till en Ordförandes Proposttionsrätt och hivar! rättelse wäl, men icke answar, kan äga rum. — Detta allt får jag Herr Grefweus och Landt Marskalkens samt Högloft. Riddcrjkapcts och Adelns uplysta pröfning ödmjukligen underställa, med aiihällan att det mä till Dancc-Utskottets ukkätande remitteras, samt de öfrige Respectivc Stöndcn commnniccras." Efter skedd upläsning af hwad ofwan förmäles, hemstälde Herr General-Löjtnanten Grefwe ölörnsr som under Herr Lagmannens Grefwe Gyllenborgs före detta anmälda fränwaro war Ordförande, till Högloft. Banco-Utskoltcts ompröfning: huruwida i ett ämne af den beskaffenhet, som de uplästa Handlingarne lnnefatta, Herr Grefwen, säsom Bror till Herr Biskopen Friherre körner, kan i egenskap of Ordförande i Högloft. Banco-Utskottcls förestående öfverläggning deltaga! Herr Biskopen Friherre körner fann för betz del nögot jäf för Ledamöter i Rikets Ständers Utskott icke kunna ägg rinn, dä ej nägon decistonsrätt, utan endast utlätande öfwer förekomna ämnen deni tilhör. Herr Profeftorcn Doctor ^Imc^vist erinrade härwid, att i förcwarande till Banco Utskottet remitterade ämne 2:ne särskildta frägor innefattas, öfwer hwilka Utskottet wäl säiskilt öfwer hwardcra frägan, men lika wäl i sammanhang det ena med det andra bör detz utlätande afgifwa.
Under avantgardenas skydd uppmarschera angriparens hufvudkrafter, medan försvararen samlar sina trupper till striden under skydd af de mindre afdelningar, som utgöra säkerhetsvakt i ställningen. Då den anfallande kommit tillräckligt under fund med ställningen, är tiden inne för honom att draga fram sitt artilleri till anfallets förberedelse. Så omärkligt som möjligt smyga sig de långa artiilerikolonnerna fram till de väl undersökta platser, där de skola utvecklas, och om möjligt böra de icke låta fienden ana sin närvaro, förr än deras ljudliga skott förkunna, hvad som inträffat. Sammanhållning och samarbete är artilleriets lösen. Dess första ställning torde vara belägen mellan 2 och 3 tusen meter från motståndaren. I fronten och på flankerna skyddas de långa artillerilinierna af framskjutna infanteriafdelningar, som sätta sig väl fast i marken och mången gång nödgas gräfva ned sig. Artilleriet riktar nu hela sin samlade eld mot försvararens artilleri, ty innan dettas kraft är bruten, är ett vidare fullföljande af anfallet naturligtvis otänkbart. Den försvarande låter sitt artilleri besvara denna eld, dels för att nedsätta anfallsartilleriets kraft och om möjligt göra hela anfallet om intet, dels för att hålla anfallsartilleriet på afstånd och hindra det oroa försvararens öfriga trupper. Endast under den förutsättningen, att försvarsartilleriët skulle ligga så gifvet under, att ett fortsättande af dess strid måste vara liktydigt med dess undergång, endast under denna förutsättning bör det draga sig ur duellen för att spara sig till mötande38 ETT FÄLTSLAG. af infanterianfallet, men det är nu föga utsikt, att de öfriga trupperna, som blifva anfallsartilleriets säkra byte, skola kunna hålla ut till dess. Förmår artilleriet icke ensamt lösa sin uppgift, kan det påkalla infanteriets biträde, och enskilda infanteriafdelningar, som här och hvar arbeta sig fram i terrängen, förmå med de långskjutande gevären säkerligen träffa artillerimålen, under det de själfva blifva osedda. Att de kunna föranleda enskilda infanteristrider mellan artillerilinierna, säger sig själft.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 16 och 25 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 122, i anledning af väckt motion om upphäfvande af den tvungna tackjerns-blåsningen inom rikets bergslager, eller beviljande af frihet att från jorden skilja hytte-delarne; N:o 125, i anledning al väckte motioner, rörande kungs-och krono-skjutsen; N:o 124, i anledning af väckte motioner, rörande dels medgifvande af frihet att tillverka bergssprängnings-krut, dels kronoskjuts-skyldiges befrielse från kruttransporter; samt N:o 126, i anledning af väckte motioner, rörande Nämndemäns befrielse från utgörande af reserv-skjuts. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 16 och 25 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 125, i anledning af vackt motion om skyldighet för bergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län att deltaga i skjuts. S. D. Vid förnyad föredragning af Konslitutions-Utskottets den 20 och 25 dennes på bordet lagda Memorial N:o 54, med förslag till ändring i 5 och 6 §§ Regerings-formen, angående ett nytt Stats-departement, biel' det af Utskottet framställda grundlagsändrings-förslaget antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 20 och 25 dennes på bordet lagda ProtVidrag den 28 November 1857. Betänkande N:o 58, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med förslag till förordning om egors fredande mot skada af annans hemdjur och om stängsel-skyldighet, dels ock i ämnet väckte enskilde motioner. S. 1).
Theologiska lärare tjensterna likväl undantagna, såsom ock till lärareoch andra beställningar vill andra inrättningar för vetenskap etc”. Jag skulle tro alt detta kan i mera korta och tillika bestämdare ordalag sammanfattas; men hufvudsakligen är det, det andra morn, som jag för min del anser böra företrädesvis fästa R. o. Ad:s upmärksamhet. Der föreslås: ”lag samma vare om de Theologiska och Juridiska lärare-beställningarne vid Universiteterne; men lill andra lärare-beställningar vid Universileterna samt till lärare beställningar och andra tjenster vid andra inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, äfvensom till läkare-befattningar, må äfven bekännare af annan troslära än den rena Evangeliska nämnas kunna”. Hvad läkare-befattningar angår, så är val icke något hinder för att personer af annan troslära, kunna dertill nämnas, men såsom lärare vid Universileterna tror jag alt bekännare af annan troslära icke böra kunna nämnas. Skälen dertill kunna vara mångahanda. Uti en Utsk:s förslag bifogad reservation af Hr Biskop Holmström äro tillräckliga skäl anförda, för att man kan finna huruledes många olägenheter skulle upkomma af Utsk:s förslag. Deri säger Biskop Holmström: ”Afven Medicinae och Philosophiae Professorer, om man ock ej vill kalla dem civila embetsman, vöre dock ledamöter af de akademiska consistorierne och i denna egenskap domare om hvilka grundlagen redan bjuder, att de skola bekänna den rena Evangeliska läran. Grundlagen är icke i detta afseende förändrad eller föreslagen att ändras”. För öfrigt torde det icke vara skäl att vid våra Universiteter införa lärare af annan trosbekännelse än den rena Evangeliska, enär utom de infödde Svenske män, som kunna användas lill dessa lärare-platser, det finnes i Protestantiska länder för öfrigt i Europa ett så stort antal med kunskaper och insigter begåfvade män, hvilka kunna kallas till lärare vid Universiteterna, alt det icke någonsin kan inträffa verkligt behof af att inkalla lärare af annan trosbekännelse än den rent Evangeliska.
Hvarje hemman har således ursprungligen egt skyldighet att bryta och underhålla sin enskilda väg, och den lindring i framtida underhållet, som sådaue hemman vunnit, hvilkas enskilda vågar ingått i allman vägdelning, måste rättvisligen utbytas mot skyldigheten, att biträda andra hemman, sora, till följe af den allmänna väghållningsskyldigheten , deltaga i väghållning för de förstnämnde. Denna grundsats är också uttryckt i 8 §• 25 Capitlet ByggningaBalken, som ålägger alla hemman på landet, att rödja vägar, som vill säga att rödja vägar för hvarandra; och det är efter min tanka, endast misstydning af den Resolution, som Ridderskapet och Adeln, efter Lagens antagande, den 8 Januarii 1735, sig utverkat, som föranledt de ofta inträffande Domslut, hvarigenom hemmansegare förnekas biträde af Socknemän till utfartsvägs brytande och underhållande; ty samma Resolution undantager väl Byvägar, hvarmed bör förstås sådane, som för en Byes enskilda beqvämlighet till qvarnstållen, aflägsna ängar , torp, skogar, eller torfmossar m. m. kunna vara upptagne, och af hvilka endast Byemännen sig betjena; men den nämner ej Byes utfartsvåg till allmän yäg. Det finnes också mångå Socknar, som godvilligt erkännt rigtigheten af en sådan vågdelning inom Socknen, att hvarje hemmans utfarts - LagUtskotttts Betånkatiaen. 317 väg dervid borde beräknas, och tillämpningen h.äraf utfaller låttare och billigare än man vid första öfvervägandet skulle förmoda. Det är icke gifvit, att hvarje enstaka hemman eller Byes utfartsväg.bör liksom den allmänna Socknevagen, beräknas hvarken till bredd eller grusning. Ett aflägset hemman har anspråk på en uppröjd, stenfri väg, så att åkdonet icke förderfvas; men endast de vågar, hvilka mera befaras, behöfva starkare grusning och större bredd.
Majit anlitas, och otti något derutöfver ingår, såsom öfverskott på intraderna, bör beloppet deraf insättas i Riksens Ständers Rank för Rikspälds Contoirets O räkning, att användas på sätt Riksens Ständer vid Riksdagen år 180g och 1810 stadgat. Riksens Ständer framhärda med djup un. defsåtlig vördnad, trohet och nit Stor - 5$ Den 23 Juli. Stormägfigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Prest-Ståndets •vägnar J. A. Lindblom, n, v. Talmar. På Bonde Ståndets vägnar Lars Olsson , n. v. Talu an. På Riddersk. och Adelns vägnar Carl Mörner, h, t. Landtmarskalk, På BorgareStåndets vägnar H. Scluvan , b. t. Talman, Uppläst hos samtelig» Riks-Stånden den 23 Juli. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts utlåtande angående Revisionen af 1808 och iS09 årens Krigs - Redogörelse samt Riksens Ständers deltagande uti Öfver-Revisionen af samma Krigsräkenskaper. Riksens Höglofl. Ständer hafva till StatsUtskottet öfverlemnat deras till deltagande uti Öfver-Bevisionen af Krigs-Räkenskaperria ut" sedda Deputerades Berättelse af den 25 sistIidne Februari, rörande Krigs-Redogörelse och Revisions-Verket. Af Dtn a 3 Juli. Af denna Berättelse har Stats-Utskottet inhämtat, att Revisions-Arbetet, sedan sista Riksdagen i Orebro, blifvit under Riksens Ständers
Maj:t gjorde anhällan om kraftigt biträde till Berg» »verkens uprärihällande; Ogillande as allmänna Beswärsoch Oecono» mia-UtskottetS betänkande om Capotterne för extra Roteringsmanstapet, samt tillkännagifwande, att Bonde-Srandet pröfwat denna del af extra Rote» ri^emanffqprts beklädnad böra älfölja ffyldighe» ten Den z Junit. 4§r ten, att samma manskap under krigstider utgöra, och icke falla StatSwerket till la^> hwarigenom StatS-UtskottetS, i afseende pä ersättningen, meddelke särskilta yttrande af den 21 dennea komme att förfalla; Instämmande med Ridderskavet och Adeln uti remis till Stats - Utskottet af frägan om förhöjning uti H. K. H. Kron - Prinsens Stat till 100,020 R.r. Af den 28 Maji. Ätccremis till Allmänna Besvärsoch Oeco nomiä - Utskottet af dest betänkande rörande bränwinsbränningen samt öfwerlcmnande till Lag-Ut» skottet af förflaget list swalg och dryckenskap, samt till Bewillnings-Utskottet angående afgifterne för bränwnisiillwerkningen; Alerremisi af Allmänna Beswärsoch Qeconomiä. UtskotkelS utlåtande angående skattemanS rakt till swedjande utom inägor och beteshage; Remis lill ett särskilt Utskott af sex ledamö. ter af hwarje Ständ, af Konungens nådig-, pr», position om en allmän pasicvolance inrättning; Remiher till Bewillningg-Utskotter af i:o Kon» UNgenS proposition om tullwerket; 2:0 k-srs Svenssons memorial om särskilt bewillningsafgift för 0, roterade hemman och lägenheter; Z:o ^jons kkerrmanstons memorial om afgift för grytor, som till brävwinsbränning begagnas; kill Stars.
Och högern består till på köpet egentligen af två partier: godsegarne och de nationalliberale. De nationallibe-rale vilja nog gerna påminna, att det var ingen annan än deras parti, » som skaffade landet friheten ». Detta är nu ingalunda så ovilkorligt sant, deras verksamhet för grundlagen af 1849 har blifvit starkt öfverskattad, men förtjen-ster hafva de från den tiden, det må man icke neka. Desto sorgligare är det, att deras verksamhet nu blott går ut på att underminera deras eget verk. Men de kämpade sig fram till makten, och så länge de hade den, svärmade de för frihet ända intill radikalism och hyllade parlamentarismen vida utöfver det rimligas gränser: Ploug fordrade sålunda, att konungen skulle välja sin hofuppvaktning ur parlamentarisk synpunkt! Men så snart de andra samhällslagren kommo upp och i kraft af grundlagen fordrade frihetens konseqven-ser utsträckta till sig, förändrades signalerna, och de nationalliberale satte nu punkt för sin frihetsträngtan. Detta uppträdande bragte dem i minoritet, och knappast hadedetta skett, förr än de gamla försvararne af majoritets-principen predikade om mindretalets berättigade kraf och » intelligensens » rätt till att herska öfver de okunniga. De blefvo det tvärt motsatta af frihetsmän, och detta på alla punkter. I sin ungdom, voro de också fritänkare, nu — ja, de äro nog detta ännu — men nu anse de nödvändigt höja religionens fana och rysa för fritänkeriet. Kort och godt: de blefvo, som Holstein-Ledreborg en gång sagt — efter det att de i sin något personligt anlagda » frihetskamp » hade nått * allt hvad de ville — konservativa för att konservera de redan skördade embetena; ty embetena äro de national-liberales käraste skatt, de betrakta dessa nästan som sina domäner, som ett slags premie för trogna anhängare. Det första de göra gent emot en vän, är att försörja honom med statsmedel, och det första de försöka gent emöt en fiende är att ekonomiskt ruinera honom. Sådan är partiets • taktik.