Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SVARTVIKS Stärkelse rekommenderas afven sasom gardinstarkelse, och finnes till salu hos alla välsorterade speceri(G. 11574) och diversehandlande i riket. Aug. Magnusson ', (etablerad 1860) Försäljningslokaler: .ne&amp;n botten, e %, tut2 och tre tr. upp STOCKHOLM. Största lager i Norden af Kulörta o, Svarta Yllelrladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tirattkladningstyger. Schalar och Kapptyger m, m, Observera! Genom .direkta förbindelser med inoch iitlandets förnainsta fabrikanter kan jag erbjiida ofvannamda artildar bättre och billioare an nagoii annan och tokde en hvar Peiioin besök i inina lokaler eller genoin reqvisitioii af profver och varor lätt blifva öfvertygad oin fördelen ' att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar. 61 4114Te1ef0n286i kostnadsfrittm k \ \ n. Riks-k ?fon626. ' a Och vid des stramf, &amp; r inga törnen gro Och i z p n brä7z~zkg drnuar, .kastat ankar. Vår värld, om iinnw hon står fram för dzg, Va,! skall dig symzs hvad hon alltid varit: En skzgg-ors l e, efz vihaam vandringsstig, En strimma so4 som skimrat - och som farit. Ty db var god. God var rE ?1 först och sist Och med ett oypet sikme för det riith. Att ock i dina verk f a m s vadi och 67&amp;, Hzw gärna ock h r j d l t dk tillstod detta! Och da var klok. Att smaken vvnn ' lny ont, Att f6 talnfiger kwma trotm tiden, Det visste dzb, och 72Zr dia ot~rCzi9zg Kom, D 2 6 strackfe vapen och gick nojh? z w strinetc. L.f Och Tag Tag vare hvila~z, som dzg iii.
Och det passiva kalla mod, som erfordras för att, sjelf utsatt för fiendens angrepp, lugnt utföra ett grannlaga arbete, såsom en broslagning eller en graföfvergångs beredande, förutsätter vida högre pligtkänsla och disciplin, än att med bajonetten kasta sig emot de anfallande; och denna starka pligtkänsla är ej att påräkna hos andra än dem, som längre tid tillhört krigareyrket och gjort sig förtrogne med de uppoffringar, det ålägger. Det är derföre äfven allmänt erkändt, att särskilda ingeniörtrupper ej vid en nutidens krigshär kunna undvaras, och sådane saknas ej heller vid någon europeisk krigshär i våra dagar, utom vid den svenska, — ty det enda kompani, som 1855 uppsattes, fyller, såsom det längre ned skall visas, på intet sätt denna brist. 182 Men utom de skäl, som hittills blifvit anförda såsom stöd för nödvändigheten af ingeniör-truppers uppsättande till lämpligt antal, finnes ännu ett af tillräcklig vigt, för att ej få förbises. Ingeniör-officerarne i Sverige genomgå visserligen dels (de som varit kadetter) vid Carlberg, dels sedermera vid Marieberg flera praktiska öfningar uti fältarbeten, och äfven sedermera är deras hufvudsakliga sysselsättning att leda arbeten vid de permanenta lästningsbyggnaderna. Men, det oaktadt, hafva de ej det tillfälle de behöfva, att förvärfva praktisk vana uti iältingeniörens mångfaldiga åligganden, och det förnämligast genom brist på egna trupper. Först, då sådane finnas, kunna de blifva verklige fältingeniörer med den vana och erfarenhet, hvarförutan deras första uppträdande, då det på allvar gäller, alltid måste bära prägeln af osäkerhet eller öfverdåd. Hurudant förhållandet under förflutna tider varit med ingeniör-truppor i Sverige och den erfarenhet, vi deraf kunna hemta, synes af chefens för ingeniör-corpsen promemoria till chefen för landförsvars-departementet år 1857.
Ehuru lyckligtvis den närvar, tiden icke är alldeles att jemföra med de s. k. frihetstiderne från 1720 till 1772, loide dock en sådan jemförelse icke vara fullt så oriktig som flera värde talare påstått, ty sympatierna (för alt begagna detta uttryck frän sistl. riksdag) äga äfven nu allt för mycken makt att göra sig gällande och närma oss sålunda det passionernes godtycke, som utgjorde en så utmärkande del af det förulnämda tidehvarfvels olyckligare sidor. Vid betraktande af alla dessa omständigheter skulle jag önskat, att Const.lJtsk. icke hade stannat på halfva vägen, utan att det hade föreslagit årliga riksdagar, men på samma gång gjort denna förändring möjlig, genom undanrödjande af de olägenheter i vårt riksdagsmachineri, jag omnämnt. Sådant förslaget nu är, är jag tvehågsen huru jag skall votera. Jag instämmer med Frih. Nordenfalk deruti, att jag under nuvar. förhållanden anser likgiltigt, om det ifrågavar. förslaget antages eller ej, då Konungen äfven nu kan, om han så nyttigt pröfvar, utsätta riksdags återkomst till hvart 3 år. Men då Ilan deremot, genom antagande af förslaget, icke skulle äga samma rätt alt skydda rikets näringar och andra dyrbara intressen mot de af mig omnämnda olägenheter, tror jag det vara bäst att votera nej till förslaget. Ur von Hartmansdorff: Till stöd för bifall å ifrågavar. förslag har man åberopat, att detsamma skulle grunda sig på en K. propos., som förliden riksdag blef R. St. meddelad. Förhållandet är likväl icke sådant. Den K. propos., som förliden riksdag af Konungen meddelades, innehöll visserligen, att riksdag skulle återkomma hvart 3 år, men den innehöll derjemte, att vid urtima riksdagar skulle R. St. öfverlägga och besluta blott om sådane ärenden, som Konungen framställde elier som deraf blefve en omedelbar följd eller ock ronde Ståndens enskilda angelägenheter. Ett sådant förslag hade mera som talade för sig, ty då kunde vid de urtima riksdagarne icke allting ånyo sättas i fråga, eller återkomma.
Tvifvelsmål om Tomtens natur och de vilkor, hvarpå den blifvit Iunehafvaren upplåten, kan ej eller uppstå, då utom det att Inteckningssökanden ej lär underlåta att derom göra sig underrättad, RådstufvuRätterpe hvilkas Ledamöter ombesörja Städernes. oeconomiske angelägenheter, och således, mäste ega tillförlitlig kännedom, om be_. skaff enheten af de ofrie Städerne förbehällne Tomterne, meddela de Inteckningar, som i åbyggnaderne derå sökas. Nyttan af Herr Grefve Spens förslag att villkoren för besittningsrätten, af ifrågavarande Tomter, borde i Inteckningsbeviset utsättas, kan Utskottet således ej inse; men deremot får Utskottet i anledning af Herr Grefve Rosens anmärkning yttra, att af den föreslagne Lagförklaringen följer, det intecknjngsrätt tillkommer äfven, de utom Städernes område, men under deras jurisdiotion lydande, å ofri grund af ofvaunämnde beskaffenhet uppförde Byggnader. Ett annat förhållande anser Utskottet inträffa med besittningsrätt af Jord och egande rätt till Byggnader å annan mans grund å Landet. Besittningsrätten Lagutskottets BetSnkanden. I233 till desse lägenheter, är med undantag af Kronooch Frälsehemman, hvarå Motionerne synas icke hafva afseende, alltid begränsad af viss tid, och ofta beroende på tolkning af vidlyftiga' och otydligt författade Contracter, samt på Domarens pröfning huruvida deruti föreskrifne vilkor blifvit behörigen fullgjorde, och saknas således den ständighet och oföränderlighet sora erfordras, för att gifva säkerhet åt Inteckning.
Ständers pröfning hemställer sine i anledning af Kongl. Majus högstberörde Nädiga Proposition r,u yttrade tankar. Utbeder sig att serskillt fä föreflä huru Medel till de Utgifter Stats-Ulskoltet tillstyrkt lämpeligast stä ait erbälla. Örebro den Li September 1810. kä Uäglot!. 8idders>cLpet5 ock kl UäAvärdiAe Adelns l.edLM§reis vsAnLi äerd I-Ldkinoters L. I-Izmilton. Uoxklrs-ls 8orA»re-8lAnileiL Neclerv^kdk Londe-8k!n^ LedsmSteri vLzNLr ä-ti LedrmZlerr vlxnsr Lbr. Lrio -lollerrroa. l., /l» I.lldoiuSt Lihang» N:o 8S. ^ 6s6 Den 21 September. ^.kllcrikcg StormäkLlgste Allernädigfte Konung. 7^4 f härhos i underdänighet bilagde Förtekning behagade Eder Kongl. Maj t inhämta beloppet af de Utgifter som till följe af serskilt t Kongl. Bref, hittills bordt bestridas af de till Mann. facturernes befrämjande anflagne medel, utgörande tillsammans Ellofwa tusende Åttahundrade sexton Riksdaler, Trettiotwä Skillingar Spe. cie. Men som, enligt erhällen uppgift frän Eders Kongl. Maj is och Rikets Stats Contoir, uti den af Riksens Ständers wid sista Riksdag för innewarande är upprättade Stat, blott en Summa af Fyra tusende femhundrade Riksdaler för Manufacturernas upphjelpande till Commerce-Collegii disposition blifwit uppförd, utan att ännu bekant är, hwilka emot indragningen swarande utgifter icke widare fä utgä; sä har Collegium, jemte underdånig anmälan af delta förhällande, tillika stolal utbedja sig Eders Kongl.
N.-o 60. en inom Högvördige Preste-Ståndet gjord allmän anmärkning mot flere §§ af det granskade Författnjngs-förslaget, nemligen att de stadgar, som endast angå Prestvalsförrättningar i Hufvudstaden, böra, såsom icke tillhörande den allmänna Förordning, hvilken i alla Rikets kyrkor skall vid hvarje instundande Prestval uppläsas, utur det esta alternativa förslaget alldeles utgå. Kommande sålunda, i fall denna förändring, som i det nu bifogade handskrifna exemplaret blifvit iakttagen, af Rikets Ständer bifalles, den för Stockholms Stad hittills gällande serskilda Valförfattning, af den 18 Sept. 1765, att äfven hädanefter, intilldess annorlunda i Nåder förordnas, till orubbad efterrättelse tjena. 1 §. Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet har blifvit anmärkt, ”att Böne-och större Högtidsdagar icke böra undantagas från Frågooch Valdags-förrättningar, emedan, i synnerhet i de Norra Orterne, der kyrkosågen är lång, folket talrikast på dessa Högtidsdagar sig i kyrkan inställer, hvarföre det borde blifva Församlingens ensak, att med Valförrättaren öfverenskomma om utsättande af sådana dagar, som äro för berörde förrättningar bäst passande.” Inom Högv. Preste-Ståndet har ock af en Ledamot blif - Lagsamt Allm. Desv. o. Oec. Utsk. Uti.
„ 200: samt, om sportlerne finge ingå i en gemensam cissa eller ldefve jemnare fördelade, full tillgång redan förefunnes för löne-reglei ingen inom Justitise-Pievisions-Expedilionen, samt alt dylik reglering inom Stats-Expeditionerne oell öfrige afdelning,ir utaf Kongl. Maj:ts Cancellie kunde verkställas med en penninge-lillökning af 1131: 4r. 6 , hvilken Utskottet tillstyrkt; äfvensom Utskottet till bifall hemställt den föreslagna öfverflyttningen på indragnings-stat af 24,07' '4- 3. med derunder begripne a35 tunnor spanmål, motsvarande aflönings-béloppen för de tjenster, hvilka ansetts böra indragas. Denna punkt har blifvit återremitterad från Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden; och kunna de inom dessa Rtks-Slånd af serskilde Ledamöter g|orde anmärkningarne anses sammanfattade uti del anförande Herr Danckwardt> AI.
Jag förnyar min begäran om återremiss. Hr Åk erman, Fredr.: Då jag, under den tid, jag under sisth års sommar förvaltade Blekinge län, var nödsakad att vidtaga åtgärder, för att söka indrifva kronans arrende af Mörrums laxfiske, för hvilket ändamål lagsökning måste ske så väl emot arrendatorn som emot dess löftesmän för arrendet, anser jag mig på grund af den erfarenhet jag då förvärfvade i fråga om förhållandet med detta arrende och möjligheten af dess utgörande, böra tillstyrka R. o. Ad., att antaga StatsUtsk:s förslag, såsom varande billigheten närmast. Att åter gå så långt, som i reservationen föreslås, om det äfven skulle synas hafva skäl för sig, tror jag vara ett allt för farligt prejudikat, då fråga är om Kronans arrenden. Jag påyrkar derföre bifall till Utsk:s betänk. Hr Printzensköld, Carl: De skäl, här blifvit anförda emot en återremiss i den syftning, Hr von Hartmansdorff yrkat, tror jag icke vara fullt giltiga, ty något prejudikat för framtiden kan icke uppkomma deraf, att nuvar. arrendatorn af Mörrums laxfiske erhåller den eftergift, Hr von Hartmansdorff föreslagit. Vi hafva beklagligtvis så många prejudikater i denna väg, att de skulle utgöra ett betydligt antal, om de nu upprepades. Det kan icke vara obekant, hurusom Rikets nu församlade Ständer, likasom R. St. vid föreg:de riksdagar, sedan K. M. afslagit ingifna nådansökningar, på enskilde motionärers framställning beviljat just den nåd, K. M. funnit icke böra äga rum. Ärendet har nu ändtligen inkommit till R. St. i den ordning, jag anser vara den enda rikliga och ändamålsenliga, nemi. genom en K. propos. eller skrifvelse. Vid sådant förhållande mäste det vara R. St:s rätt Den 29 Mars. 409 att yttra sig öfver det förslag, K. M. framställt och att jemväl, om billiglietsgrunder finnas, gå ännu längre i barmhertighet mot den enskilde personen.
Grrfwe GLöfwenhjelms Memorial, arr antin, gen de reducerade (vfficerarne wid Lif, Garder ciU Häst och f. -.SwenstaGardes Regementet mätte, lika med Office, karne wtd f. d. Östgötha Lavallerie och Adelsfanan fä bibehälla stne Löningsförmoner pä lifstid, eller ock detze fednares inom nägon witz lid indragas, i likhet - Den sz Julli. »97» het med hwad föe de förre blifwit be-» stämdt. ^edan Stats,Utstctket under den 14 i denne ma, nåd till Riksens Högiofiigö Ständer aitziswit dest Betänkande öfwer Herr General-LldMar.tens och Oswerstens m. mGrefwe G. LöfweuhjelmS Memorial, delningar wid f. d. Östgötha Cavallerie och Adelsfane-Regementet; sa har Hederwärda Bonde-Stän, det uti Protocollö-Utdrag af den »8 l denne manad ätcrremitterat detta ämne till Stars , Ullkottet, pä ten grund, att, wid föredragningen deras, Riks, dagsmannen Linders Andersson frän Östergöthland derwid anmärkt, huru det förefallit honom be, synnerligt, att StatS-Utstottet icke nu, likasom wlS 1809 ars Riksdag, förestaget ett definitivt algörande af denne fraga, utan endast en underdånig hem, ställning deraf till Kongl.
Tvister emellan Kronan , eller Allmänna Stater eller inrättningar ä ena sidan och enskilde å den andra , såsom 1:0 Om uppfyllande eiler rätta tydningen af de mellan Kronan och enskilde ingångne Contracter om leveranser tili allmänna behof. 2:0 Om Jura Patronatus i Skäne, Halland och Blekinge. 28 3;o Om skyldighet, att erlägga viss afgift af egendom vid utflyttning ur Riket. 4:0 Örn Kronan förbehållen eller till allmänna Stater eller inrättningar anslagen tionde blifvit rigtigt forslad och levererad elier icke •). Committéerne hafva under sid. 5, 6 och 7 i deras Betänkande , efter Utskottets öfvertygelse , anfört tillräckligt gällande skäl för de uppräknade målens öfverflyttning till Domstols behandling, så fort de blifva af tvistig beskaffenhet * och får Utskottet, i anledning af de gjorde anmärkningarne , tillägga , att , i fall de i första momentet omtalte frågor , så snart de blifva tvistige, finge handteras af de allmänna Domstolarne , ingen annan följd deraf synes uppkomma , än att Förvaltningsverken sKulle beflita sig, att upprätta så tydliga och bestämda Contracter, att de i allmän-* het vore ex.ecutiva: inträffade åter motsatsotf, så synes icke den ena Contrahenten, möt den andres bestridande, böra få afgöra det, som rätteligen kan vara tvist underkastadt. Också stadgar 8 2 Momentet i Kongl. Förordnin gen den 29 April 1777, att, om den, som åtagit sig någon leverans till Kronan, umgås med flärd och bedrägeri, skall han af någon Kronans åklagare stdllas får rätta, böta efter Lag och ersätta ali Kronans skada. *) Sid. igr, Cancelli-Råd. v. Hartmansdorff* 1 häftet. 63 och 93 Friherre Lofvenskjölds Betänkande. 29 Båda frågorne, antingen om anspråket väckes af enskilda emot Kronan, eller af Kronan emot enskilda , synas vara af lika natur , och böra båda , efter Utskottets tanka , af oväldig Domare behandlas.
Säds afbränning; och dä, om wed dertil stal anwändas, emellan 10 K 12000 famnar ätgä; men wid Kronans Bränneriet minst § delar stenkol anwändas, samt följakteligen mer än 8000 famnar wed bespares til anwändande för Stadens Jnwänares behof; sä mäste otwifwelaktigt ett sädant förhällande i sin mon werka pä de nu sä högt upstegrade wedpriserne. Troligen skulle sökande Arrendatorer äfwen erbjuda sig til stenkols nyttjande wid afwerkningen, men som kontrollen derä föga ar möjelig, sä kan ätminstone jag för ruin del ä ett slikt erbjudande icke göra afseende. L:o Figer Kongl. Maj:t och Kronan, dä ifrägawarande bränning för Dest rakning drifwes, obehindradt tilfälle, at efter omständigheterne öka, minsta eller aldeles inställa bränningen; 3:o Hafwa Stadens Jnwänare säkrast at päräkna stadgade priser wid Krono-Lagerkälrarne. 4:o Bidraga onekeligen Krono - Bränwinspriferne til förekommande af Allmänna Bränwinsprisernes stegring, dä nemligen omständigheterns medgifwa Krono-Bränneriernes oafbrutna drift: S:o Skulle i händelse af bränningens uplätande här i Staden til private Arrendatorer, Kongl. Mastts och Kronans nerlagde högstbetydeliga kostnad pä härwarande Vrännerier med hwad dertil Den 26 Juli!. 4Zl bertil hörer såmedelst aldeles förloras: 6:0
Sedan Utskottet sålunda uttalat sin öfvertygelse vara, att, vid en blifvande lönereglering, de presterskapet på det hela lagligen eller genom häfdvunnen vana tillhörande inkomster icke må förminskas eller till annat ändamål användas; att prest-boställena, för så vidt de af innehafvarne bebos och af dem med fördel kunna brukas, icke böra utarrenderas; samt att någon ny allmän otnbildning af pastoraten icke hör för närvarande ifrågasättas, tillhör det Utskottet att äfven antyda den riktning, i hvilken ordnandet af presterskapets aflöning hör, enligt Utskottets åsigt, verkställas; och iår Utskottet i sådant hänseende uppgifva följande grunder, nemligen: att presterskapets inkomster fördelas emellan det ordinarie presterskapet salunda, att hvarje tjenstgörande ordinarie prestman får anständig bergning; — att presterskapets inkomster, utan att ingå till Stats-verket, höra i annan ordning än omedelbart ur den enskilde medborgarens händer komma presterskapet till godo; — att all tionde, vare sig tertial-, smöreller qvick-tionde, utbytes emot en gång för alla bestämda afgifter; — att påskpenningar, jura stola;, matskott, olfer, dagsverken, med flera smärre extra ordinarie afgifter, utbytas emot till beloppet bestämda ut~ skylder, att utgå icke allenast af fastighetsegare, utan äfven af församlingarnes öfriga innevånare, och uppbäras på enahanda sätt, som om tionden bestämmes; — att de boställen, som afses att af löntagaren bebos och brukas, beräknas til! en deras verkliga värde motsvarande inkomst; — att i allmänhet presterskapet tillhörig jord, som icke kan i loren in g med hostads-koställe brukas, utarrenderas enligt samma grunder, som för tili Staten eller Boställs-direktioner indragna boställen följas och inkomster; användes för presterskapets aflöning; — att pastoraten, antingen för hela riket eller stiftsvis, hänföras till tre klasser, med några få lönegrader inom hvarje klass, så väl klasserna som lönegraderne inom desamma lämpade efter pastoratens storlek, folkmängd, besvärlighet m. m., och att detta äfven må gälla för koinministraturer; — att prebende icke må såsom lön beräknas åt någon, som genom innehafvande embete eller tjenst är förhindrad att sjelf hafva sin stadiga hostad inom församlingen och sköta dess pastoralvård; — att lönerne för det ordinarie presterskapet så beräknas, att det extra ordinarie, såsom hittills, aflönas af det ordinarie,
Lag är föreslagen, rättighet att utfärda tryckta eller graverade credit-sedlar icke kommer att ega rum; äfvensom Ståndet för öfrigt stannade i det beslut, att låta behandlingen af förutnämnde Utlåtande tills vidare hvila. S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 4l9> i an“ ledning af väckt motion, om de vilkor, hvarpå Fullinägtige i RiksgäldsContoret ega att upptaga lån: bifölls, S. D. Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets Memorial; N:o 91, med förslag till rättelse i 12 mom, 3 §. Tryckfrihets-Förordningen: an togs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; N:o 92, med förslag, att en del af 7 mom. och bela 9 mora. i 5 §. Tryckfrihets-Förordningen måtte uteslutas: antogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; N:o p3, till Preste-Slåndet, angående grundlagsenligheten eller stridigheten af en fråga, hvarå Herr Talmannen vägrat proposition: lades till handlingarne; N:o p5, till B orga re-Stå odet, i anledning af Alerremissen på Memorialet N:o 80: lades till handlingarne; N:o 9G, till BorgareSlåndet, angående återremissen på Memorialet l\;o 8i : lades till handlingarne; N:o 97, till Borgare-Ståndet, angående dess återremiss på Memorialet N:o 82: lades till handlingarne; N:o 98, till Borgare-Ståndet, i anledning af dess återremiss på Memorialet N:o 83: lades till handlingarne; och N-.o 99, med förslag till en redactions-ändring i x44 §• Regerings Formen: återremitterades, med den af Herr Holm yttrade, såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade anmärkning, att Ståndet ogillar den föreslagna grundlagsförändringen, såsom hvarken högst nödig elier nyttig.
Lönevilkor regleras i mohn af hvarje Regementes ofvan bestämda tillgångar och med bibehållande i det närmaste af den proportion lönerne emellan, som de af K, M:t meddelade Stater upptaga. 7:0 Till Allmänna Löne-regleringsFondon ingår utom hvad här ofvan är nämdt, Chefs-indelningen vid f. d. AdelsfaneRegeraentet; samt alla de nu för löneregleringen skeende Contante anslag. 8:0 Behofvet af Contante anslag utvisas af Tabellen: för Cavalleriet 10,640: „ Infanteriet 2i5,i53: 23. 6. „ „ 220,793: 2J. 6. Betänkande n, N:o 214, 23g. i ig Tillgångarne: uti i8a3 års anslag; i43,45g: 43. 10. Adelsfan e-lönen 5,600: Corporalsoch Contante löner 28,733: 27. 8. Fyllnaden som nu tillstyrles 48,000: ^ & Om R. St:r gilla hvad Utskottet i detta ämne föreslagit, får Utskottet tillika tillstyrka R. St:r: att, jemte underdånig framställning deraf, hos K. M:t i underd. anhålla, det K. M:t täckes hufvudsakligen bifalla detta Förslag till Indeldta Armc'ens löne-reglering och låta detsamma, på sätt K. M:t i Nåder finner lämpligast, gå uti verkställighet i den mohn de påräknade tillgångarne för afsedde andamål kunna disponeras. Utskottet har visserligen, för att kunna å ena sidai motsvara den tämligen allmänt yttrade önskan alt liufvudgrunderne för Indelningsverket måtte varda bibehållne, och å den andra att kunna sätta K. Mt i tillfälle att definitivt reglera FörsvarsVerkct, hvad personalen beträffar, icke obetydligt ökat anslaget för Indeldta Arme'ens befäl, mot hvad dess förra Betänkande innehöll.
Staten de nämnda yrkena allt för långt framom sig i afseende å vilkorcn för dem, som ingå i deras tjenst, skall deraf oundvikligen följa, att de bästa förmågorna blifva fästade vid de förmånligaste tjenstebanorna, och hvad Statsinrättningen derpå kan förlora, är icke beräknelig!. Af samma grund kan det ej heller, i Statsförvaltningens eget intresse, vara välbetänkt att företrädesvis nedsätta de högre lönerna; ty ju mera de särskilda tjenstegradernas aflöningsbelopp, afvikande från en naturlig skala, närma sig hvarandra, desto mindre lockande blifver vägen till befordran, och desto fåtaligare skola då ock de blifva, som vinnlägga sig om erfarenhet och insigter för högre, med ansvar och omsorger mera betungade, värf, synnerligast om, såsom föreslaget är, i de lägsta graderna, tvänne tjenster kunna få förenas. Af det anförda torde det finnas ådagalagdt, att de vid sista statsreglering provisoriskt beviljade lönetillökningar, hvilka i många fall understiga 25 procent och endast undantagsvis öfverstiga 33*,- procent å de förra löneanslagen, ingalunda varit sträckta utöfver bchofvets och billighetens gräns, och någon nedsättning synes under dessa förhållanden ej skäligen böra ifrågakomma, utan för så vidt anledning dertill kan förefinnas af någon tjensts förändrade beskaffenhet. Sedan Elementarläroverkens lönestater vid sista riksdag efter då i allmänhet antagne beräkningsgrunder blifvit definitift fastställda, vore det ock i sjelfva verket mannamån emot medlemmar af andra tjenstemanna-korpsör, om lönebeloppen för dessa nu skulle efter lägre beräkningsgrunder bestämmas. Det må härvid icke lemnäs oanmärkt, att det vid sednaste riksdagen till löneförbättringar anvisade totalbelopp minskats genom särskilda ersättningsposter, nemligen indragna ljuspenningar, indragen tillökning för spanmål under lönerna, expeditionslösen, som nu till Statsverket ingår, samt den inkomst Statsverket uppbär genom bevillning och kartasigillata-afgift för lönetillökningarne, tillsammans uppgående till öfver 71,000 R:dr.