Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvärtom förökades tryggheten i detta afseende; tv sedan ÖfvcrsteLieulen. Eneskjöld i April månad 1822 aflidit, erhöll hans Enkefriherrinna, till följd af i och Den 27 Februari i. för tillstundande bouppteckning gjord förfrågan, en af AdvocatFiscalen i KrigsColkm d. 22 Maj samma år aflåten embetsskrifvelse, deri meddelas, att räntan å för berörde lånecapital vore obetald från den 3o Juni 1821. Någon annan slutsats kunde väl icke deraf dragas, än att samma ränta således vore till nämnde dag liqviderad. Jag hemställer till hvar och en, som nödgats i låneväg anlita Rikets publika Cassör, att bedöma hvilken säkerhet man vågar tro sig äga uti så beskaffad t embetsbref, meddeladt af den person, som det såsom tjenstepligt åligger att, vid försummad räntebetalning, emot gäldenären skyndsamt anställa lagsökning. Efter det Enkefriherfinnan Eneskjöld sedermera för den förflutna tiden i det närmaste inbetalt räntan till sista halfåret af 1823, blef hon af samma AdvocatFiscal i Juni månad sagde år lagsökt för ej mindre än 6,3i6 R:dr 32 sk. B:co, såsom obetald ränta till 1822 års slut. Förgäfves lät Friherrinnan Eneskjöld, med protest emot lagsökningen, förete alla både annoterade och icke annoterade qvittenser; förgäfves blef desammas riktighet af då tjenstgörande Kamereraren, af förre Kamereraren och af Cassören Landin, i afseende å hvarderas handteckningar, inför ErigsCollegii protocoll erkänd: högbemälde Coll:m förklarade, att blott vederbörligen annoterade qvittenser kunde såsom gällande antagas. Alldeles urståndsatt att anskaffa krafvets belopp, måste Enkefriherrinnan, för att rädda sin intecknade egendom från utmätningsauctioti, anse för en lindring, att KrigsColhm tillät henne verkställa liqviden genom en i samma egendom ytterligare intecknad revers ä 6,326 R:dr 1 sk.
Emedlerlid få vi, i Tackjernsegarnes medgifna belåningsrätt, en ny fiende mot införandet af ordning i Bankens förhållanden. Få vi sedan Spannmålsbodarne ställde i paritet med Jernvågarne, så får man Vänta länge på ordningens återställande. Jag anser denna fråga böra hvila, intill dess Ständerne afgjort, om det skall blifva förändring i Myntets och Bankens förhållanden. Blir ingen förändring utaf, och ingen ordning att hoppas, må då belånas, hvad som kan belånas, på det att det måtte gå omkull, och gå omkull ju förr dess heldre. Herr von Hartmansdorff': För min del har jag, så vida Ridderskapet och Adeln det för öfrigt tillåter, ingenting emot, att frågan får hvila så länge, sorn Grefve von Schwerin yrkat. Den >4 Augusti e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att BancoUtskottets Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet, kunde sådant, oaktadt öfverläggning i ämnet redan egt rum, jemlikt 49 §• Riksdagsordningen, likväl icke förvägras; och komme i följd deraf berörde Utlåtande att ytterligare förblifva hvilande. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 11 om aftonen. In fidem Protocnlli, O. J. Lagerheim. Måndagen den i 7 Augusti 182 <j. Plenum klockan 9 Förmiddagen.
Lösöreköpen äro så mycket öfverklagade; de missbruk, till hvilka desamma gifvit anledn., hafva redan blifvit så allmänt erkände, att meningarna i denna sak icke borde vara delade. Jag är ock fullt öfvertygad, att då lagen, genom införande af underpants-institutionen, ger tillfälle för en hvar att bereda sig någon säkerhet i lösören, så kan man, med stöd af det sanningsenliga förhållande, att lösöreköpen redan öfverallt ogillas, tillförse sig, att, då lagstiftaren träffat den rätta utvägen att bereda säkerhet i lösegendom, dessa lösöreköp så småningom skola försvinna. Just derföre att underpants-institutionen nu saknas, måste äfven de, som i öfrigt 134 Den 17 Juli. äro rättsinnade personer, begagna sig af lösöreköpen, för att bereda säkerhet för fordringsanspråk. De hafva nemi. ett oeftergifligt behof deraf. Jag tror således att det icke bör vara någon tvekan om lämpligheten af att uphäfva lösöreköpen; men sedan förslaget till författn. om underpant blifvit återremitteradt och således det resultat, hvilket jag egentligen afsett skulle komma att ernås genom nämnde författa., nemi. ett surrogat för lösöreköpen, icke f. n. kan anses vunnet, så motsätter jag mig icke att R. o. Ad. äfven återremitterar detta förslag, p& det att sålunda båda frågorna måtte kunna få i ett sammanhang behandlas. Sparre har såsom en förtjenst hos Utsökniugs-balkens stadgaudeu i förevide ämne åberopat, att desamma äro så ofullständiga, att de gifva exsekutorerna en ganska stor makt att vid utmätnings-förrättuingar taga den egendom, hvaraf gäldenären är innehafvare, äfven om en annan person dertill upgifves vara egare.
Den 21 Julli. 417 ders Kongl. Maj:fs sällhet i oskiljaktig före? ning med Fäderneslandets lycka och välgång. Att detta samband, så önskansvärdt och i sina följder så välgörande, ej någonsin skall upphö.; ra, derföre har Svea Folk en borgen i det Valspråk, Eders Kongl. Maj:t fästat vid Rikets vapensköld; vare också detta Folk alltid tack-J samt för de välgerningar, som det af Eders* Kongl. Maj:ts hand redan emottagit, och ännu med erfarenhetens trygghet lofvar Sig! Lif-t ligt kännande sina pligter och förbindelser till Eders Kongl. Maj:t, af så mägtiga orsaker stärkta och öfvertygade, att Thronen på Lagen stödd och af kärleken och tacksamheten ora4 gärdad, utgör det säkraste vilkor för Statens bestånd, skall Ridderskapet och Adeln i be-j mödandet, att uppfylla dessa stora förbindeln ser, sätta sin högsta ärelystnad, och i frarns gången af detta bemödande skåda målet af sina innerligaste önskningar uppnådt. Emedlertid vågar Ridderskapet och Adeln för nu och framgent innesluta sig i Eders Kongl. Maj:ts nåd och ynnest, 3) Hans Excellences Tal vid Afskeds-upp^ vaktningen hos Hans Kongl. Höghet Kronprinsen : Högborne Furste! Sveriges och Norriges Kronprins? Ledd af vördnaden och kärleken, fram» Ridd, 0, Ad, Prot% VIII. B, 37 Den si Julil träder Ridderskapet och Adeln inför BderS Kong). Höghet, att nedlägga sin underdåniga afskedshälsning, efter slutet af ett Riksmöte, som gifvit Ridderskapet och Adeln mångå tillfällen att erfara och värdera de ädla tänkesätt , de höga egenskaper och det varma nit för Fosterlandets ära och sällhet, som utmärka Eders Kongl. Höghet.
Nu är kändt, att detta sednare sätt ej kan begagnas mera än 6 månader om året; men befrielse från forsling af posten under 6 månader är icke att förakta, och jag är öfverlygad att de hemman, som deraf komma i åtnjutande, skola gerna i stället åtaga sig något motsvarande onus till Statsverket. Ej heller torde det blifva så alldeles omöjligt, som man här vill låta påskina, att upgöra någon tariff. Jag instämmer således i det af Hr Prytz framställda förslag. Frih. Alströmer: I anledn. af den siste talarens anförande får jag påpeka ordet någon, som till undvikande af all tvetydighet är insalt på 3:dje raden nedifrån i den ifrågav:de punkten; och sorn tydligen ådagalägger, att något afstående från förmåner skulle ifrågakomma endast för de posthemman, som klefve helt och hållet och för alltid befriade från poslforsling. Dessutom bör man taga 1 betraktande, dels att åt en Komité skall öfverlämnäs att ordna postväsendet och föreslå åtgärder för dess skiljande från jordbruket, dels ock att de hemman, som genom postens forsling med ångfartyg komme att under 6 månader af året njuta lindring, dock äro skyldige att bestrida postskjutsen inom de 312 milen. Hr af Edholm, Erik Wilh.: Utslcs förslag afser att vinna 2 särskilda mål. Det ena, i afs:de å postens befordring till sjös, är att den må kunna verkställas med enskildes ångfartyg; och det andra att, då jernvägar komma till stånd, poslen må på dessa fortskaffas. Slutligen är tillagdt att de posthemman, som derigenom blifva befriade från all vidare postföring, skola afstå från sina särskilda förmåner; och detta kan ingalunda hafva afs:de på annat än det sednare fallet. Hr Printzensköld; Af allt detta har jag fått ytterligare bekräftelse på riktigheten af den anmärkn., som jag ofta gjort, att man vid redaktion af Betänk, och andra skrifter ofta begår misstag, som blifva ganska menliga för den som sedan skall läsa dessa.
Il:dr unvi8ude lill understöd äl 3ord6ruliure inoiu I7ji8u1u l5än, 80m lidit sleudu ut liugel, under villleor, ull undsiillnin^öeto^nel 8liull inom 8lulel us är 1845 älerinelulus. laller ull. 8älundu lndvu meddelul Hiliel8 8liinder en öl'ver8iAl us nnd8ällnin^8-un8lu1leiu>u8 nuvuruncle l)e8liullinliel neli <le dertör unviindlruru tillAunFur, toreslär XonAl. 5Iuj:l, ali, lill unvunelunele i Iiulvud8uliliA vtveren88liiinmel86 med de ut' Fvn§k. Iioliof, mo liuooo f6r8lro08Vi8 oolr ooml or.8ölloioL; frän do för8l iotl^loodo Oö 8lör8lo doloo of ö1oF:>Oo8-fuodoo8 fordrioFor ör of <1oo i>08lioffooliot, oll för »tom 80000I1IO iolio oö«ol lioo liommo oll ioll^lo ollor oll i of80oo4o ä dom 00000 öl^örd ldifvoi' oll vidloAO, öo oll, ollor föro^öo^oir ulrodoioA »loll ^rufoion, o17Ii>ifl 0 liolo^ioi»; 0100 00 8odoo olrodoioA, Oo - fot.I.oioA80o1i«l vorIi8lö11d, oiodlur Ii08loodor, Iivi1I<o lrolitzoo iolio or8öOo8 of irvod 8loloo
22 Skeppabron B Strandvägen B. fl. Omsorgsfull vård, godt bord, moderata priser. Läkare: Extra provinsialläkaren Doktor J. Jonsson, eljest läkare FOTOGRAF, efter eget val. OBS. I Sinnessjuka o c h tuberkulösa personer emottagas ej I Specialité: Konstnärligt utförda porträtt i Posto c h Telegrafadress: H e m m e t Elim, Sundbyberg, Allm. MAGSJUKDOM. Har rönt exempellös framgång. Flera tusen människor välsigna den. Rekommenderas af läkare och barnmorskor. på en sats kosta 4: 40 pr sats. Sändes påjärnväg mot efterkraf, på båtar endast då den är förut betald. Uppgif den sort, som önskas af de tre sorterna. Endast hel sats sändes. Hellösande för kronisk förstoppning, magkatarr m. m. Halflösande för magsyra, kolik, gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, diarré m. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon. DIREKTÖR. F sjukdomar RU HILDA ARNESEN behandlar hårmedelst massage. Beha lingen verkar välgörande på hufvudet och nervsystemet Mottagning 10 — 2, 5 — V. Tel. Österm. Strandvägen 13, 2 tr. ö. g. Bästa Silfver-Polér-Pulver till putsning af såväl silfver som nysilfver, försäljes i Stockholm hos G. F. Dufva samt Th. Björklunds Söner; i Göteborg A. E. Wallerius &amp; G:o; i Upsala Victor Söderberg; i Gefle O. A. Johansson &amp; C:o, till landsorten mot 60 öre i frimärken af M. Malmström, Upsala. Stor prisnedsättningenligt Illustrerad priskurant gratis och franko. Allm. Inackordering önskas LAGERMANS Kraft-Skur-Pulver förordas af läkare såsom ett i hygieniskt och sanitärt hänseende f r a m s t å e n d e reng " Öring " smedel.
Uti eu från Ridderskapet och Adeln till Stats-Utskottet remitterad motion, deraf Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet undfått del, har Herr Lagergren, Anders, dels fästat uppmärksamheten derå, atL Läroinrättningars framgång samt Lärjungars bildning hufvudsakligen bero på Lärarens egenskaper, och alt det sålunda vore nödvändigt att, vid Lärares antagande, såvidt möjligt är, göra sig förvissad, att de skola komma att uppfylla deras ansvarsfulla kall, dels anmärkt, att Lagarne för befordran inom Läro-verken icke äro förenlige med lidens kraf; att rättigheten att söka Lärare-platser, med undantag för Gymnasierne, vore inskränkt till de inom hvarje Stift födde personer, hvaraf klefve en följd, att vid en Skolsysslas tillsättande, en utom Stiftet född, men till Skollärare skicklig, person, blifver förbigången af en honom underlägsen, endast derföre, att denne senare är inom Stiftet född; samt alt de prof, som skola stadga omdömet om den sökandes kunskaper, skicklighet och användbarhet till den plats, han söker, icke äro tjenlige, utan förfela det med dem åsyftade ändamål; och har motionären lill rättelse uti de af honom anmärkte förhållanden, föreslagit; 1:0 Inrättandet af Seminarier alt bilda skicklige Lärare till såväl högre och lägre Lärdoms-skolor, som Apologistier och Gymnasier; 2:0 fastställandet af prof, som grundligt och tillfyllestgörande, i afseende å utforskandet af de sökandes kunskaper och practiska skicklighet, äfven genom Domarens erfarenhet och öfverlägsna bildning kunde göras så betydelsefulla och för samhället tillfredsställande, som, af menskliga inrättningar fordras kan; 3;o upphäfvande af Indigenats-rätten för sökande, som med goda betyg styrka sig hafva genomgått ett Lärare-Seminarium, eller med loford tjenstgjort ett sådant prof-år, sorn här nedan omnämnes. Vidare, och då det vore obilligt att, såsom ett oeftergifligt villkor för rättighet att söka Lärare-tjenster, föreskrifva genomgåendet af ett så Bih. till R. St.
Det var i Frankrike, som duschmetoden nådde såväl sin förfining, som ock sin egentliga utveckling i tekniskt hänseende. Den bekante vattenläkaren Fleury blef duschmetodens varmaste förespråkare, och han kan egentligen betraktas som denna metods skapare. Vid de franska vattenkuranstalterna äro också duscherna det viktigaste i behandlingen — de lokala duscherna begagnas där mer än annorstädes, och på många ställen gifvas dessa af läkaren i egen hög person, ett bruk, som hos oss ej funnit efterföljd. Vi indela duscherna i två slag, allmänna eller lokala. Allt efter som duschrörets mynning är stor, liten eller delad i en eller flere strålar uppkomma de olika duschformerna. Allmänna äro regn-, cirkel-, skifoch strålduscherna, lokala benämnas nack-, injält-, rygg-, sittdusch, allt efter den kroppsdel, emot hvilken den rörliga duschen riktas. Vattnet i duschen kan vara mer eller mindre kallt, dess tryck kan vara mer eller mindre kraftigt och dess användning mer eller mindre lång. Genom s. k. blandningsventiler kunna vi låta duschens temperatur stiga från högre värmegrad och gradvis sänkas till källans eller vattenledningens temperatur. Genom den höjd, som reservoaren för duschen har och genom utfiödesöppningens beskaffenhet kunna vi moderera dess tryck. Till några ytterlighetsgrader härvidlag går ej nutidens vattcnläkare, han håller mera på duschens olika temperatur; denna är för honom det bestämmande vid dess begagnande i olika sjukdomsformer. Duschens verkningar bero således i första rummet på dess temperatur och i andra rummet på den kraft, hvarmed vattenmassorna träffa hudytan. Typen för en god duschforni är onekligen cirkelduschen; här blir afkylningen mera jämn och likformig. Regnoch strålduscherna äro hos oss mycket begagnade, isynnerhet den första. En sak, som har stor betydelse, vilja vi gärna klargöra för våra läsare. Duschen är ingalunda en ofarlig badform; öfverdrifves den, kan den starkt inverka på nervsystemet. Är den kort, kraftig och kall, kan den kraftigt stimulera och härda, men utsträckes dess bruk öfver höfvan, följes den af en öfverretning, som ibland kan hafva betänkliga följder.
Pehr Nilsson i Faxelfven, Jon Gunnarsson i Smedsåsen, Olof Carlsson i Kingsta, Nils Jonsson i Bjerte, Pehr Pehrsson i Smedåsen. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 148–149, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 14:de november 1852. Efter förut i laga tid skedd pålysning om ärendet sammanträdde Rödö sockens boställs[och] hemmansinnehafvare och beslöto att fattigföreståndaren skulle äga att upptaga en kappe korn, fullt mål på hvarje tunnlands oförmedladt skattetal, och skulle då detta korn användas till afbetalning av de sex (6) tunnor korn i fullt mål, med laglig ränta, hvilka fattigvårdsstyrlssen sistledne winter lånte på Krokoms södra districts magazin, på det att den serskildta penningecassa, hvilken bildats för arbetsförtjensts beredande åt socknens fattige, måtte blifva nu förminskade så litet som möjligt. Den med protocollet missnöjde äger att anföra besvär deremot hos Konungl. befallningshafvande i länet inom 30 dagar räknade ifrån den dag, då det deraf bevisligen erhölls, eller om helgedag då inträffar dagen derefter. Bevis om besvärens inlemnade aflemnas till protocollets ordförande inom 14 dagar efter sedan besvären sist bordt inlemnas. År och dag som ofvan O. A. Staaff cur. p. gerens. Uppläst och justeradt den 28 november 1852 af O. A. Staaff v. past. Å socknemännens vägnar. Eric Ersson i By, Eric Olsson äldre i Kälen, 117 Lars Johansson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 149, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 16 januarii 1853 förklarade Rödöns socknemän att de wille bidraga för åvägabringandet af en pensionsinrättning för folkskollärare genom att årligen inbetala i dess pensions cassa, en summa lika med två procent af den folkskoleafgift, som för församlingens folkskola uppbäres på landteriet.
Utom bvad jag nu anför, torde det tillåtas mig nämna, att om Herr Hammarskölds Förslag vinner bifall, är det en möjlighet, alt den Artist, till hvilken Arbetet anförtros, utom betingade kostnaden, af Riksens Ständer fordrar nödige rum för Arbetets verkställande. •—. Skall ett nytt hus dertill uppbyggas eller huru skola rum dertill erhållas? Så vidt mig är bekant linnes till slikt ändamål ej annat tjenligt ställe än f. d. Sergells Attelier; men detta rum kan af Professor von Breda aldrig erhållas, ty jag känner att Kongl. Maj:t med dess Höga Resolution försäkrat Professor Byström örn enskildt disposition deraf, utan allt intrång af 42 Den i5 Januarii. andra Personer, än dem lian önskar der se eljer lemnar inträde. Jag slutar att vidare i detta ämne trötta Ridderskapet och Adeln, men utber mig och vågar hoppas Ridderskapets och Adelns öfverseende, om jag misstagit mig i det omdöme jag fästat vid ämnet, under förklarande tillika, att jag smickrar mig dermed att ej kunna af livad jag anfört så misskännas, som sknlle jag, mindre än hvarje Svensk man, som älskade sin Konung, anse den ifrågavarande Utgiften eller livad uppoffring som helst, för stor då den fordras för att Levisa Folkets underdåniga vördnad och varmaste erkänsla. Hans Exgellence Herr Friherre Flemingj Claés: Om det vore fråga att Staten genast skulle inköpa denna Tafla för 23,000 R:dr Banco, på en gång erlagde, så skulle jag för min del afstyrka en sådan Utgift. Men om den samma kunde inlösas genom successive Afbetalningar, så utbeder jag mig att såsom skäl dertill få anföra : Taflans ypperliga värde såsom konststycke; ty Herr von Bredas värde som Artist är onekligt.
Emellertid får Styrelsen upplysningsvis nämna, att för sistlidet år, då de vid Chefens för Statens jernvägsbyggnader byrå anställde tjenstemän handlade såväl de göromål, som angingo byggnaden, som dem, hvilka alsågo trafiken, ett samma nlagdt belopp af 20,094 R:dr 8 öre af de för dessa tjenstemän utgående arfvoden på fördes de för trafik öppnade banorna. Hvad beträffar aflöningen för den å linierna tjenstgörande personal, får Styrelsen öfverlemna hosgående trenne förteckningar, upptagande antal och aflöningar för sistlidue December månad, hvarvid Styrelsen får anmärka, att aflöningarne ofta undergå förändringar inom de gränsor Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den ll:te Mars 1839 och den 4:de April 1861 föreskrifva. Slockholm den 21 Januari 1863. C. 0. TROILIUS. Förteckning å tjenstemän och deras arfvoden vid l:sta Trafik-distriktet at‘ Statens jernvägar under December månad 1862. En Intendent Byrå- Afdelningen. En Kassör Ing enior-Af delningen. En Ban-ingeriior En d:o En d:o Trafik-Af delning en. En Trafik-direktör En Bokhållare Stockholn), en Stations-inspektor . » en Bokhållare » två d:o å 100 . » tre d:o å 63 Liljeholmen, en Stations-inspektor Huddinge, en d:o Tumba, en d:o Södertelge, en d:o » en Bokhållare Jerna, en Stations-inspektor Mölnbo, en Stationsmästare Gnesta, en Stations-inspektor » en Bokhållare Björnlunda, en Stations-inspektor . Stjernhof, en Stationsmästare Sparreholm, en Stations inspektor Flen, en d:o Arfvode per månad. Inqvarteringsmedel. Anmärkningar. Intendenten har så- som Distrikts-ingeniör uppburit sitt hufvudsakliga arfvode påbyggnads-afdelningen.
Utskottets oväldighet att. ej af en för tidigt uttryckt allmän opinion i sin pröfning bestämmas; I det sednare öpnades för Utskottet, ett tillfälle, att efter en noggrann pröfning, kunna nedlägga frågor under ingen annan Controll än Publicitetens, hvilka frågor, hos Stånden uptagna, och således erfordrande svar nödvändigt skulle framkalla yttranden i Plena öfver mål dem Utskottet ej ansett förtjena något afseende. Xär Beredningen härjemte betragtade att alla Remisser ifrån Riksens Ständers Plena rörande Constitutions frågor aldrig kunde leda till annat än förslag till förändringar, hvilka blott efter den näst följande Riksdagen kunde blifva gällande, fann Beredningen det af anmärkaren anförde skäl att Riksdags Ärendernes gång hindrades då frågor om Grundlagens rätta begrepp ej kunde slitas, mindre vigtigt, och att, om man än måste medgifva att stridigheter om Grundlagens mening altid äro obehagliga, är det dock högst nödvändigt att uplösningen a.f dessa stridigheter, ej så fullkomligt, måtte bero af de få personer som utgöra Constitutions Utskottet, enär den förklaring af Lagens förstånd de kunde göra, skulle för ögonblicket bestämma Riksens Ständers eller ett Riks Stånds tanka derom. "Wid 61. §. Riksdags Ordningen voro de anmärkningar gjorde, att orden i 7. morn: af de röstandes antal och i 9 :de momentet orden : de fleste borde utgå; men Beredningen fann, att då uttrycken de röstandes antal och de fleste ej till någon tvetydighet föranledde, Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 765 en förändring i afseende på dem ej vore så vigtig, att den borde tillstyrkas. Hvad anmärkaren, angående 64. §. Riksdags Ordningen och 103 §.
Taxeringslängden inom hvarje stad fores af BeviliningnVuholius 8e,(ftikantlm 735 den pierson, sorn det antingen tillhörer, eller Magistraten dertill utser. § 5* Örn til allman PrvfningS' Cnmitté i hvarje Län. 1 Morn. Föl att granska Taxeringarne å näringar, rörelse och löneinkomst, och att bestämma egehdoms-värden t ett rättvist förbiilande både till Statens kräF och medborgares anspråk på jemnlik beskattning, skall i hvart Län en PrÖfningsComitté hållas, att, med an. ledning af de anmärkningar, som vid TaxeringsComittéernes beslut göres, eller Comittéen i öfrigt linner skäliga, vidtaga alla nödiga rättelser och, efter inhömtad noga kännedom, oväldigt hålla hand deröfver, att fastighetsvärdet å landet, äfven ined afseende på de skiljaktigheter, som emellan Taxerings-districterne sig förete, likväl icke i något fall sättes un. der dess rättmätiga belopp, och framför allt icke under den summa, som för hela Länet blifvit påräknad, och i den bifogade tabellen upptagen. Denna Comitté, hvaruti Lands, höfdirigen med laglig rösträttighet förer order, skall dessutom bestå af i$ Ledamöter, hvilka så utses, att, sedan hvarje TaxeringsComitté bland sina medlemmar valt och hos Konungens Befallningshafvande anmält en af hvarje Stånd och dass, Landshöfdingen ovilkorligen inom detta antal utser tr8 af hvarje Stånd och '736 B»viUning»Utskottent Btfånkandtni dass, med iakttagande deraf, att icke flere frän en TaxeringsComitté e ler Fögderi
Genom nådig Remiss under den 7 sistlidne Februari, har Styrelsen öfver Fängelserna och Arbetsinrättningarna i Riket erhållit, för underdånig förklarings afgifvande, del af de anmärkningar, Rikets Ständers sednast församlade Revisorer trott sig befogade att framställa emot Styrelsens förvaltning af de allmänna medel, som, under loppet af åren 1840 och 1841, varit anslagna till bestridande af åtskilliga utgifter i och för fångvården. I denna förvaltning har, jemte mig, Herr Kammar-Rätts-Rådet och Riddaren G. G. Uggla deltagit; men sedan han numera erhållit nådigt afsked från sin befattning såsom Kameral-Ledamot inom Styrelsen, och då varande Kamreraren Carl Raab med döden afgått, skulle lätt kunna hända, att Styrelsen, endast med ledning af hvad Protokollerna härom innehålla, kunde sakna någon upplysning af beskaffenhet att lägga en eller annan bland Revisorernes anmärkningar både i full och i sann dager; och af detta skäl är det, som jag, genom sjuklighet hindrad att för det närvarande deltaga uti Styrelsens öfverläggningar, ansett mig böra aflemna denna Promemoria, till den kraft och verkan Styrelsen må finna densamma förtjena.