Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareStåndet afslaget, men deremot af Hedervärda BondeStåndet till alla delar bifallet; och hvilket bifall Utskottet anser innefatta det säkraste bevis, att Utskottet icke misstagit sig, hvarken i afseende på den farliga sjukdomens tillvarelse och olyckliga verkningar, (j£o Besv. och Ekon, ZhsJc. Betänkanden. åtminstone ibland Landsbygdens Invånare, ej heller i afseende på sättet och medlen lill dess hämmande. Denna förklaring, jemte några Ledamöters serskilda tankar, öfverlämnäs vördsamligen till Riksens Höglo!!. Ständers ytterligare pröfning. Stockholm den i5:da Maj 1818. Transumt af Protocollet, hållet uti Riksetis jfc. Högloft. Ständers Allmänna Besvärs• och EkonomiUtskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 15 Maj löiö. tierr Comminister' Bergegren uppläste etSc så lydande Anförande: ”Jag nekar icke nyttan och nödvändigheten af eftersyn vid en uppkommande farsot, och, i följd deraf, nekar jag icke hpller nyttan och nödvändigheten af eftersyn och undersökning, eller så kallad visitation, i det sjukdomsfall, hvarom nu är fråga; ty huru skulle val eljest detta frätande gift kunna hämmas och dödas? Men jag önskade dock, att en dan högsta försigtighet, och jag tilllägger, samvetsgrannhet härvid måtte iakttagas. Då man vill afhjelpa ett ondt, bör noga tillses, ett man ej, utan tillräckliga skäl, måtte utsträcka sitt nitiska bemödande sa långt, att ett annat träder i dess ställe. Det är föreslaget, och mången har gillat, att alla ifrån utrikes orter hemkommande Sjöman skola visiteras. Är detta Folk då så alldeles föraktligt, att icke ens någon misstänka till behofv«t af, icke något skäl för Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden, gai den föreslagna undersökningen kommer i fråga ? S ali beviset pä god fräjd och anständig vandel endast här icke vara gällande? Skall man dä äfven i vått land finna en Inqui-ilion?
Jag tror, att så snart de äro valde för lifstiden, så kan skriket, — oell vi måste medgifva att afven skriket är en makt i vår lid, — soga: de äro numera utom vårt område, vi hafva intet sätt mera att kunna imponera på dem , och snart skola de utropas såsom blott tjensteandar åt den andra statsmakten, samt dermed berölvas nationens förtroende, och dermed äfven sitt nyXtiga inflytande på representationens rådslag. I sisla fallet åter, eller om den öfre kammaren väljes af den nedre för ett visst antal riksdagar, — jag har före - Den Oct ober f. in. slagit fem, — så synes mig att de skulle, med den erfarenhet de samla under flera riksmöten, och utan något skadligt inflytande från den ena eller andra sidam, kunna lugnt och sansadt bedomina ärendena. Då de valdes för fem riksdagar, så blefve vid hvarje riksdag eu femtedel ombyll, och den ingående femtedelen motverkade då det förstelnade i vissa idcer, som man med skäl förebrått andra länders pärskamrar. Den femtedel, sorn utgick och som ägde rättighet att ånyo kunna blifva invald, skulle äfven verka tili detta mål, då det ligger i menniskans natur att söka bibehålla en utmärkelse, ett förtroende, som man innehar, och genom ett sträfvande härtill skulle den i sin mån bidraga till bevarandet af den popularitet, som är för öfre kammaren nödig. INIan skall anmärka, att äfven denna formation då skall göra den öfre kammaren endast till ett Utskott af den nedre; men jag tror, att den, genom sin större continuitet och de trenne femledelarnes oberoende ställning, skall erhålla en annan karakter och vinna den återhållande kraft, hvilken jag såsom liulvudvillkor ansett erforderlig. Dernäst anser jag högst vigtig!, alt den nedre kammaren erhåller rättighet att välja till den öfre fritt och utan afseende på stånd, samt alt de må äga att tillkalla ledamöter, som ej blifvit invalde i den nedre kammaren, om de så finna nyttigt. Samma skal tala bär, men i en annan högie grad, för fri valbarhet, som jag förut anfört vid valen till nedre kammaren.
Da Stats-Utstotket nu öfwerlemnat till granskning och fastställelse Stjerne för de af ArmLens Flottas Sweaborgs och Äoo Escadrar, samt Finsta Artillerie-Regementet, hwilka, enligt Kongl. Maj:ts Nädiga proposition och Riksens Ständers yttrade önsta», böra pä Swensk Stat öswerflyttas, torde mig tillätas, hwad Staten för Armöens Flotta beträffar, fä göra »agra wälmenta anmärkningar: r:o Som alla Officersoch Under - Osficerslöner med undantag för Ofwerstarne, hwaraf den ena lönen pä Swenst Star silir vumgangeligen nödig med 500 R:d., som uti Ofwerflyktnings-Staten hör upsöras, borde öswerflyttas, sä kan jag ej inse hwarföre de för I^aivonlinna och Lkriliina up« förde 4 Under-Lieutenanter, 4 Sergeanter, i ÖfwerSkeppare och i Under-Skeppare, hwilka tillhört och wa - 594 Den 14 Zebruarii. warit upförde pä Sweaborgs Efcaders Stat, blifwit utefllltneSä wäl Officerare som Under-Officerare hafwa pä defia ställen flere gänger blifwit ombytte och andra frän Sweaborgs Escader dit commenderade. 2:0 Största delen af Skepps-Gofie-Compagniet har blifwit öfwerflyltadt, men arfwodet till 2:ne Officerare och 2g Under-Officerare för upsigten, jemte Jnformatorernes löner, och anflaget till inköp af böcker, ffrif.materialier och ljus äro ej upförde. Det ar onekeligt att om ändamälet med delta Compagnies inrättning ej stall förfalla och Gofiarne med tiden bliswa skicklige och duglige, sä wäl eftersyn som underwisning blifwer för dem af högsta nödwändighet. z:o Ehuru Kongs.
Den 16 November e. m 339 fr amsi ii Id t redacliosförslag malle af Siandet anlagas i st. f. del sorn LagUlsk. uppgifvit, en ledamot liar gjort yltcrligarc eli, och en tredje talare har lill Ulsk:s önskat löga eli tillägg. Jag ber alt få fästa uppmärksamheten pä hvad måhända kan anses öfverflödigt, ly jag känner med mig sjelf, alt jag ieke i lagfrågor skulle vil ja begagna den räll, som genom den antagna grundlagsförändringen är gifven, alt nemi. genast a med förändringar antaga ett Ulsktsförslag i en lagfråga, helst en sådan som af jurister olika hedömmes, af somlige såsom tydlig, af andre såsom mindre tydlig, och derföre hemställer jag, att då man ej synes vilja antaga förslaget sådant som det är, R. o. Ad. måtte återremittera detsamma. Frih. C ed e rströ m, Thure Fredr.: För miu del skall jag ej motsätta mig Hr von Hohenhauscns begäran om älcrremiss; men jag har egentligen begärt ordet i anledn. af Hr Cedcrschjölds l$oh. Th. yttrande, alt någon våda läge i antagande af Gr. Mörners förslag, emedan en sakförare lätteligen kunde ulan uppdrag under en besvärsskrift underteckna en annan persons namn, och alt då fullmakt saknades, det vore omöjligt för domare att vela om hufvudmanneu verkligen undertecknat en till domstol ingifven klagoskrift, men alt conlrollen mot ett sä beskaffad! underslef skulle ligga i den besvären vidfogade fullmakt. Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att är någon person i stånd alt förfalska namnteckningen under en besvärsskrift, så kan han lika väl skrifva en falsk fullmakt, hvadan således i tillvaron af sistnämnde handling ej ligger någon säkerhet emot det befarade missbruket, ali någon, ulan uppdrag, tog sig före alt i annans namn inför rälla föra talan.
St. genom de 3:ne öfrige RiksStms pluralitet fattat om upphäfvande af nu gällande olikhet 2 54 Den 10 Februari. i arfslagarne efter landsoch stadsrätt, såvida K. M., det jag visserligen hvarken har skäl att tro eller frukta, med afseende å den vigt R. o. Ad. faster vid den gamla arfsoch giftorätten, emot Svenska folkets genom dess representanter uttryckta önskan, för Dess höga del skulle besluta bibehållande af nu gällande lagsladganden i dessa fall. Jag protesterar derföre 1:0 emot R. o. Ad:s rätt att för dess, del besluta en dylik skrifvelse, 2:o emot de i den und. skrifvelsen yrkade satser, och 3:0 emot den åsigt, som i skrifvelsen såväl som i allmänhet inom delta Hus synes vilja göra sig gällande, nemi. att Adelns fortfarande bestånd beror af de gamla arfslagarne, samt att Konungamaktens anseende och bestånd beror på Adelns tillvaro och rikedom. Jag protesterar emot R. o. Ad:s rätt att utfärda en dylik skrifvelse, derföre att jag ej anser den vara föranledd af grundlagen, utan tvertom i rak strid deremot. 48 § Riksd.Ordn. bestämmer hvilka som äro föredragningsämnen i plena, och dessa äro: l:o K. propos:r, 2:o mål, som genom prot. utdr. eller deputalioner från Medslånden communiceras, 3:o Utslcs betänk, och förslag, och 4:o motioner gjorda i plena af någon vid riksdagen då närvar, riksdagsman. Samma § säger uttryckligen, att dessa och inga andra äro föredragningsämnen. Förslaget till den und. skrifvelsen hörer likväl till ingen af dessa 4 cathegorier, ty om den vore att anse som en af enskild riksdagsman gjord motion, sä hade den enligt 49 § ovillkorligen hort remitteras till vederbörligt Utskott, såvida den afser en allmän fråga, och att den ej innefattar en enskild eller privilegiifråga, det skall jag framdeles ådagalägga.
Jag tror det icke vara lämpligt, att staten delar med enskilda inrättningar i mån af en viss inkomsts större eller mindre belopp, utan anser, att en viss summa för året, beräknad per medium, bör bestämmas att af staten i ett för allt till inrättningen utgifvas. Hittills bar detta medium, enligt Utsk:s uppgift, utgjort omkring 85o r:dr. Må den hädanefter tagas till goo eller 1000 r:dr; det är likgiltigt, men någon bestämd summa bör antagas. Hvad Ben 4 A u g u s t i f. m. 89 Hvad sjelfva afgiften beträffar, är min öfvertygelse den, att om underslef kunde förekommas, skulle statens inkomst af kortstämplingen blifva ganska betydlig, utan någon förhöjning deraf; och det är naturligt, att ju högre afgiften ar, desto svårare blir controllen öfver dess sannskyldiga utgörande. Jag skulle således önska, att man intill nästa riksdag ville försöka, huruvida de controller, man kan utfinna, förmå åstadkomma, att afgiften, beräknad till 3 sk. för hvarje kortlek, riktigt utgår. Man kunde sedan, om man så för godt funne, höja denna afgift. Hvad angår bestämmandet af plikt för spelare, sorn begagna ostämplade kort, kan jag derpå icke ingå. Det skulle kunna leda till chicaner emot fruntimmer och andra personer, som icke hade sig författningen bekant. På offentliga ställen kunde en sådan lag möjligen böra gälla; men att man i slutna sälskaper, innan man vågar sätta sig till spelbordet, skulle granska hjerterässen med samma noggrannhet som b:cosedlar, tror jag icke böra stadgas. Hvad Gr. Cronhjelms förslag vidkommer, är det väl recommenderande, att det, enligt Hr Gr:s uppgift, är infördt i Preussen, som i allmänhet har goda oeconomiska författningar; men huru det mer än andra skall förekomma missbruk, kan jag icke fatta. Jag ser nemi. icke något hinder emot, att ju en köpman då kunde försälja kortlekar såväl med som utan stämplade hjerteräss, allt efter vådan att i köparen finna en anklagare, då deremot nu några kortlekar utan det stämplade kortet icke få innehafvas; stämpeln må då vara falsk eller icke.
Sedan jag nn yttrat mina tankar öfwer Utskottets Betänkande och gifwit detsamma ett bifall, sorn, efter min öfwertygelse, hwar och en med nöje stall lämna, torde det kanske synas förmatit att wilja foreslä andre grunder; men jag är-styldig mitt samwete «tt ifrän detta rum ej dölja hwad jag tänker, och att, dä Fosterlandets wäl ar i fräga. upge de medel mitt begrepp fastat och min öfwertygelse anser mast tjenande till detta stora ändamäls ernående. Dä i wädans stund hivarje Swensk man ar skyldig sin förmögenhet och sin arm till Fosterlandets försvar, synes mig denna, för alla adla hjerton heliga Pligt, ej ensam böra läggas pä jorden. Jag wet ej hwarföre Capitalisten med en fanste tiodubbel förmögenhet , men utan fast Egendom och till afwentyrs öfwer, utan barn, stall kannas fri för allt bidrag till Statens förswar. Jag tror en rattwisare fördelning skulle ernäs, om, efter de grunder, som wid Bewillningen äro antagne, hwarje IVO R:ds Vermllning, antingen den utgjordes af en eller flere, borde anskaffa en Soldat, dä man eftersinna!-, att IVO Rd. «r Bewillning för behållen inkomst af nägot mer än L200 Rd.; att derigenom, efter ben päräknade Bewillningen , en ökad styrka för Armorn stulle ernäs af S^OVO stridsmän. Den obetydeliga utgift, som blef»ve ivid anstaffandet af en Soldat för den, som bar L200 Nlds bchälleir inkomst samt att härigenom träffade skyldigheten alla, i mohn af de förmäner de i Staten ägde, wägar jag tro intet hinder i nägot Ständ hos Den 1Z April. hos någon person skulle kunna uppstä, dä man med denna ringa afgift wisitö sig hafwa gifwil Faderneslandet förswar och uppfyllt en Swensk mans första pligt.
Brefvet den p November 1826, blifvit, utan afseende u boställenas hemmantal, af Comité* rade förslagsvis flyttade på åtskilliga oroterade hemman, dervid likväl voteringen från 54 boställen transporterats på sådane hemman, sorn, af ålder deltagande i ständig rotering för mindre hemmantal, än jordeböckerne utvisa, af Comiterade ansetts vara för vissa mindre delar oroterade; hvaremot för vid pass 26 Capellansboställen tjenliga hemman för roleringsjlyttningen saknades; alt den i nyssberörde måtto föreslagne röteringsflyltning, blifvit af Kongl. Majit gillad och fastställd, utom dels för några få boställen, för hvilka flyttningen, såsom öfverklagad, beror på Kongl. Majlis ytterligare Nådiga pröfning, dels ock för de boställen, sorn fått roteringen flyttad på redan af ålder till fullo roterade hemman, hvilka Kongl. Maj:t ansett icke böra med lillökt »roteringsbesvär betungas; att då således inträflåde alt, till undvikande af förminskning i ständiga .'Knektehållets numeraire, roteringsskyldigheten måste än vidare fullgöras ej mindre af de Capellansboställen, från hvilka roleringsfiyltningen ej kunnat ega rum, i brist på märbelägne oroterade hemman, än af de enahanda boställen, sorn fått berörde skyldighet transporterad på hemman, hvilka »redan af ålder äro fullt roterade; men alla Capelianer äro Lill lika förmon af rotefrihet berättigade, fann Kongl. Maj:t, lika med Rikets Ständer, att de i ständiga Knektehållet än vidare qVarblifvande
Enl. mitt förslag skulle aflöningen i högsta klassen utgöra 15 Etdr, och efter DepttsChefens 5 Rtdr, då han icke vore sjökommenderad, eljest 224 Den 28 Januari e. m. 7 R:dr 24 sk. allt b:ko i månaden. Häraf visar si», att örlogsmalrosen beltöfver tjena i tolf månader för att erhålla 90 R:dr, då den andra deremot blott behöfver 3 eller 4 månader för att förtjena samma belopp. Månne man, vid sådant förhållande, kan antaga att en duglig karl söker sig in vid den vida mödosammare örlogstjensten, och är det ej att befara, hädanefter som hittills, att man skall få se en personal och en materiel på papperet. som, då de komma i fråga att användas, icke finnes till. Anmärkn. är äfven gjord deremot, att jag yttrat, det den föreslagna pensioneringen för flottans befäl vore obillig och olaglig. Då Gr. Puke sjelf icke väntat någon större framgång åt denna del af Konungens Propos., skall jag icke uptaga R. o. Ad:s tid med att vidare orda deröfver. I sammanhang med denna fråga har jag äfven sagt, och anmärkn. har derföre emot mig blifvit framställd, att manskapets fördelar skulle vid pensions-regleringen blifvit förbisedda. Då Gr. Pukes anmärkn. icke synes åsyfta annat, än att begagna tillfället att klandra mitt yttrande, och jag redan förut i min motion fästat upmiirksamheten på berörde förhållande, vill jag icke heller i afseende på detta ämne uptaga Ståndets tid. Jag har yttrat, att gifna löften i afseende å användet af de vid sednasle Riksdag beviljade anslag till materielen blifvit svikna; och Gr. Puke har sagt att förhållandet ej vore sådant. DepttsChefens yttrande. 5 Häft. sid.
Nej, framställe* till Gtundhigsenlig behandling, del förslag vid 6§ Regeringsformen, att en Krigsminister må föredraga Landförsvaretsoell en SjöMjni ter Sjötörsvaiets äienden, samt, i följd deraf, genom 5 §• stadgas StatTlådspcrsonalerts tillökning med eP Ledamot, 53S Constitutions-Utshottets betånkctndcn» 5:0 RiJderskapct nch Adeln, att Ju» sf tireGaucellei u bör föredraga Grundlags» o< h Justilia?irenden , undantagandes Irigor rm Nåd i brottmål, hvilka skulle af Revisionssekreterare föredragas, samt BorgarStåndet att Rwi iöns Secreterarne höra hädanefter , .‘oni hittills, föredraga Justitia» åren derna. Enär Högv. PresteStåndet lemnat Ju« stitiasirendernas föredragning St JustitiasSlats. Ministern, och Vällofl. BorgareStådets anmärkning, icke äsyftar nSgon ny Gumd lags föreskrift, ulan endast föi kastandet af den föreslagna, men Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hederv. BondeStåndet, nied eller tilan modifikation, g illat L tskoltels förslag, anser Utskottet lämpligast den medelväg, att vörd«am!igen tillstyika de öfrige Rvspective RiksStSnden antagandet af Höglofl. Ridderskapets och Adelns ofvan» berörde mening. Presteoch BorgareStånden, att ?■ edie JustjtiaeRevisionen bör stå under Hög-ta Do 1 stolens, icke under JuslitiaeCancellerens förmanskap. Denna anmärkning , föranledd af ett i Utskottets Memorial influtit uttryck, och Cons titutions-Utshot tets Bctänkanclen. 353 tillika derrf att bermilde Två RiksStånd ickevejat aniana Just i! iaeCancellei n så om Forediägande i StatsRådet, synes val icke riglad mot något bestämdt förslag, eller ingående i Grundlags redactionen.
Dä höjde sig til Fäderneslandets räddning den Den 2 Iunir. 34i hwilande Swensta incUviöuellI, kraften; men förr kunde den icke höja sig, an sedan en allmän nöd och allmänt insedda faror stapat et allmänt tankesätt, som nu yrkade högt och samfält en länge förut hemligen och enskildt önstad Styrelse-förändring. Det är salunda ät styrkan af detta wart tilfälliga tankesätt, som wara efterkommande blifwa skyldige den friare Stats-Författnrng Riksens Ständer nu stola fastställa; det är ät ven jemna wisheten, den stadgade kraften af deras tankesätt, danadt och förwaradt af denna Stats-Författning, som Utskottet funnit at wäreén och fullkomnandet af densamma förnämligast borde öfwerlemnas. Denna tanka ligger til grund för Utskottets hela arbete. Utskottet förest är ej stora och lysande förändringar i tvär Stats-Författnmgs äldriga grundformer. Det bär trott at sädana former icke böra lättsinnigt omskapas, allraminst i de första stunderna af en äterwunnen frihet, under en dg oundwiklig söndring af tankesätt. Det har trott, hwad exemplet af Europas friaste Stat äfwen bewisar, at för en nations allmänna rätt och Medborgares personliga frihet och säkerhet finnes intet stadigare wärn, än desia former, omgifne af seklers helgd och befästade af en allmän National-kraft, som i dem werkar. Denna kraft upkommer af friheten at tänka och yttra sig öfwer Nationens stora angelägenheter, at se detza framställda til hwarje Medborgares kännedom och omdöme, at weta Lagarna wa - 848 Den Z Junti. ta hallna i aktning, och at med wiflhet kunna wänta National-K^pr686ntLtion6li8 äteikomman. de werksamhet.
Personers besök derstädes och dessemellan till löder-rum för Residencets behof; 526 Stats-Utskottels Angående ett tvåvånings Stenhus i Linköping, hvilket af Landshöfdingen i Länet, utom öfrige boställslägenheter, upplages och begagnas, samt om 2:ne byggni.ngar vid Medevi brunn; Angående en Tiondebod vid Mullhyttan i Qvistbro Socken af Örebro Län ; Angående en badstuga vid Leckö Slott i Skaraborgs Län, Angående 2tne Gästgifveribyggnader vid Svinesund samt en Vaktstuga på Storön i Oville Härad af Götheborgs och Bohus Län; Angående ett Kök och 2!ne Källare i HofRättshuset i Christianstad, samt Angående det så kallade Materialhuset i Calmar, K. M:t funnit de nu uppräknade lägenheterne böra, på grund af hvad Collegierne och öfrige' i ämnet hörde Authoriteter andragit, bibehållas, med undanlag, sedan de bägge Gästgifveribyggnaderne vid Svinesund redan före detta blifvit afyltrade, endast af den gamla badstugan under Leckö Slott; hvarjemte K. M:t, i anledning af Dess Bef:h:des i Calmar framställning örn en tillbyggnad af ResidenceFIuset, velat inhemta erforderliga upplysningar, innan beslut fattades rörande disposition af det så kallade Materialhuset i Calmar. Utskottet har tillika erhållit Remiss å SeraphimerOrdens-Gillets uppgift på de hus och byggnader som, Kronan tillhöriga, äro använda till de under OrdensGillets Styrelse ställda Hospitaler och Lazarettet-; — och har OrdensGillet uti den underd. Skrifvelse, sorn åtföljt berörde uppgift, yttrat alt alla till dess dispo - Betänkan den, N:o 3o5. 527 sition ställda Inis oell byggnader äro för Iiospitalerne nödvändiga oell att, ehuruväl, i följd af B.
Enligt Komiterades förslag, erlägges nemi. lika afgift, om jag i min rörelse biträdes af en eller 100-tals gesäller, Enl. min tanke vore det rättvist att, såvida yrkesafgift skulle erläggas, 24 Den 9 Maj f. m. för all rörelse samina procent betalades, men icke samma summa. Jag vågar anhålla om bifall till Utsk:s förslag, alldenstund jag, på grund af hvad jag nu anfört, anser Komiterades förslag icke medföra någon nytta och fördel. Gr. Mörner: Carl Göran Detlof: För min del kan jag icke finna att den s. k. yrkesafgiften uppfyller det åsyftade lindamålet. Dessutom kan den rättighen icke vara E. o. Ad. betagen, genom ett bifall till Utsk:s framställning i denna punkt, att framdeles, då bevillningen efter 2:dra Art. skall afgöras, i densamma företaga de förändringar, E. o. Ad. anser vara af omständigheterna påkallade. Jag skulle tro att det vore en stor vinst för dem, som önska en jemkning i denna Art., att hafva denna punkt på ren fot; och detta går i min tanke lättast genom att bifalla TJtsk:s förslag, hvarom jag, lika med Gr. Lagerbjelke, anhåller. Sedan öfverläggningen ansetts afslutad samt 11. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af Utsk:s ifrågavarande hemställan, framställde II. Exc. propos. å bifall dertill och, då svaren utföllo med många ja, jemte ett eller annat nej, förklarade ja hafva varit öfvervägande. Efter det IL Exc. tillkännagifvit, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af Plenum kl. 6 e. m., föredrogs och bifölls Utsk:s å sid. 21 gjorda hemställan i fråga omdeafUtsk:t föreslagne procentberäkningar för utgörande af bevillning enligt 2:dra Art.
P å lördagen i förra veckan gafs Mélesvilles, likaledes genom hr v o n der Osten, här förut bekanta sensationsdram » Hon är v a n s i n n i g », d ä r h ä n i den sinnessjuke äkte m a n n e n s parti ingalunda f ö r s u m m a d e tillfället att starkt färglägga den till sin egen välförstådda natur chargerade rollen. Det kan icke nekas, att det s m a k a r godtköp af på den vägen v u n n a effekter, och bifallet smattrade också allt intensivare, j u högre upp m a n såg i salongen. Det tyska lustspelet » P å friarfärd » af Hugo Burger tillhörde ingalunda de bästa i sin genre; m e n några roliga scener slogo rätt mycket a n. Hr v o n der Ostens g o d m o d i g a bonvidant hade m å n - ga lustiga och karaktäristiska m o m e n t, och fröken Tuné förtjänar en ärlig meution för sin lifliga och friska lilla kokett. K. Dramatiska teatern var redan i onsdags färdig m e d nytt program, upptagande ett nytt svenskt originalstycke, nämligen » Familjens fästman », lustspel i tre akter af F r a n s Hedberg. För denna nyhet hinna vi dock ej redogöra förrän i nästa nummer. Filharmoniska sällskapets andra abonnementskonsert i tisdags afton å Musikaliska akademien hade ett alldeles säreget intresse, genom att då för första gången framfördes ett nytt större verk af en svensk tondiktare, vår uppburne skald Gunnar Wennerberg, s o m ännu i sin framskridna ålder d ä r m e d ådagalagt en inspiration och skaparkraft, s o m äfven högt dugande u n g a krafter på tonkonstens fält kunde afundas h o n o m.