Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bfhde i Kronobergs län för öfverträdelse af ett entreprenadkontrakt (forts, från 1851 års be rättelse) 14. 8) Domhafvanden i Snefringe härad för dröjsmål med ransakning öfver en häktad person 15. 9) K. Bfhde i Jemtlands län för ogillande af en utmätningsauktion å fastighet 16. 10) K. Bfhde i Calmar län för underlätet besvarande af 3:ne skrifvelser 17. 11) En tillförordnad Ordförande i Kinnefjerdings Häradsrätt för origtig förvandling af böter ... — 12) Kämnersrättcns i Calmar Ordförande för dröjsmål med aflemnande af ransakning öfver en häktad person 18. 13) Karantänsbefälhafvaren vid Slitö för olaga spärrning af ett hus vid lägenheten Lenna (forts, från 1851 års berättelse) 14) Rådstugurätten i Gefle för vägradt upptagande af angifvelse om fylleri 19* 15) Borgmästaren i Westervik för ofullständiga domböcker samt Ordföranden i Kämnersrätten der städes för försummadt aflemnande af en ransakning med häktad person 20. 16) Domhafvanden i Edsbergs och Lekebergs m. fl. härader för vägran att ordna häradernes arkifver (forts, från sista berättelsen) 22. 17) Kämnersrättcns i Malmö Ordförande för dröjsmål med aflemnande af ransakning öfver en häktad person — 18) Domhafvanden i Marks härad för häktade personers lösgifvande, efter det de blifvit sakfällde, men innan de undergått straff — Om bysättning för löpande förskrifning, ställd på längre förfallotid än tolf månader 23. sid. Om rälta beloppet af en förhöjning i Konsulstaxan för Svenska och Norrska Generalkonsuln i Åbo (forts, från sista berätt.) 26.
I. ingående underlåtenhet af Siats-rådets ledamöter all vid frågor om bortgijrande af sådana sysslor, hvartill Jorsing blifvit upprättade, afgifva yttrande om de sökandes skicklighet och för jens let\ Vid föredragning inför Konungen af befordringsmål synes stadgandet i 33 § 1 mom. Regerings-formen icke sällan hafva blifvit af Stats-rådets vid tillfället närvarande ledamöter förbisedt. Uti de af Utskottet granskade protokollen förekommer nämligen mången gäng vid frågor om bortgifvande af sådane sysslor eller tjenst er, hvartill förslag blifvit upprättade, icke något annat yttrande af Stats-rådets såsom närvarande antecknade ledamöter, än ett omotiveradt tillstyrkande af en angifven persons utnämnande till tjensten. — Icke endast då Stats-rådet tillstyrkt utnämning af den person, som erhållit första förslags-rummet, eller ock någon af dennes å förslaget uppförde medsökande, utan äfven då förordet gällt personer, som antingen varit från förslaget uteslutne eller ock hos Kongl. Majit direkte anmält sig såsom sökande till tjensten, hafva Stats-rådets ledamöter, hvilkas görande och låtande härvid mäste hedömas elter den framställning deraf, som i protokollen igeniinnes, uraktlåtit att afgifva yttrande om de sökandes skicklighet och förtjensler, eller alt angifva grunden för sina råd. Sådant har, under den tid Utskottets granskningsrält omfattar, inträffat vid föredragning af befordringsmål från samtliga regerings-deparlementen och anmärkningen i detta afseende drabbar ej mindre f. d Justitie Stals-minislern, Hans Excellens Herr Grefve Sparre, f. d. Stals-minislern för Utrikes Ärendena, Hans Excellens Herr Friherre Stierneld, samt f. d. Stats-råden Herrar Friherre Palmstjerna, Fåhreeus och Reuterdahl, än äfven bland Stats-rådets nuvarande ledamöter Stats-ministern för Utrikes ärendena, Hans Excellens Herr Friherre Lagerheim och Stats-råden Herrar (Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou och Almqvist.
M. ansett Sig böra af Rikets Ständer begära 12,000 r:dr årligen i tre år, eller tillsammans 36,000 ralr; äfvensom och då den till aflöning för styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, jemte de under samma styrelse lydande distrikt-chefer anslagna summa af 9,760 r:dr 32 sk. numera, i anseende till göromålens tilltagande mängd och personalens derigenom beliötliga tillökning, icke vore tillräcklig, E. K. M. för detta ändamål i nåder äskat ett till 12,566 ralr 32 sk. förhöjdt årsanslag, eller tillsammans för tre år, 37,700 ralr. Då Rikets Ständer, i anseende till statsverkets knappa tillgångar, funnit sig icke kunna bevilja största delen af begärda anslaget för sådane företag, som tillhöra nämnda styrelses verksamhet, och deraf torde följa, att så väl resor och undersökningar för allmänna arbeten, sorn styrelsens göromål i öfrigt varda i väsendtlig måtto inskränkta, hafva Rikets Ständer ansett sig sakna skäl att de äskade förhöjningarne bevilja, utan deremot beslutat, att de årliga anslagen till så väl reseoch undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, som aflöning för nämnda styrelse, utgörande det förra tio tusen riksdaler och det sednare nio tusen sjuhundiasexlio riksdaler 32 sk., böra för åren 1848, 1849 och 1830 oförändrade bibehållas. 13:o Till arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, sorn tillhöra civil-ingeniörer, har E K. M. i nåder äskat, såsom hittills 302 Expeditions-Utskottet Forslag lill utid. Skrifvelset
Och i alla händelser är det förståndigt och bra, att de unga flickorna vilja ut och se sig litet om i världen; ty liksom det för vår kroppsliga hälsa är gagneligt med ombyte af luft, så är det för vår andliga varelses utveckling både nyttigt o c h behöfligt att se andra människor, andra förhållanden, för att icke fastna i ensidighet. Men felet är detta, att de taga platser, d. v. s. komma i hus, där det i alla fall behöfdes och funnes en » tjänande syster », och att de verkligen utan lön fylla en sådan plats samt såmedels taga bort densamma för någon fattig flicka, som eljes skulle kunnat erhålla den. Men i stället för att låta sina döttrar trängas med de behöfvande och försvåra, för att icke säga o m ö j - liggöra, deras kamp för tillvaron, så skulle ett par fa miljer helt enkelt för en tid byta döttrar. Då vore det j u blott en dotters plats, som upptoges, och de fattiga flickornas berättigade klagan skulle icke mer samla ansvar pä deras hufvuden, som tanklöst tagit brödet ifrån dem. Skulle någon mera moder vilja i Idun yttra sig öfver mitt förslag, vore nog gagneligt. Tant Lina. Teater och musik. K u n g l. operan har fortfarande framgång med sitt nya program. — Nästkommande onsdag begynna abonnementsföreställningarna, till hvilka anteckning kan ske hvarje dag kl. 2 — 4 i k. operans kansli. Därsammastädes kan anteckning också ske till de stundande Melbaföreställningarna. O p e r a s å n g a r e n Henrik Westbergs konsert å Vetenskapsakademiens hörsal torsdagen den o dennes hade ej lockat så stor puklik, som den helt visst förtjänat. Hr W. visade sig förfoga öfver en präktig tenorstämma med vacker o c h fyllig klang. Skolan och föredraget voro ock de allra bästa. Särskildt visade hr W. sig vara en förträfflig romanssångare. Efter hvarje nummer hälsades den värderade gästen af det lifligaste bifall; och från alla håll hörde man den önskan uttalas, att tillfälle måtte beredas publiken att få höra hr W. å operascenen. — Fröken Gerda Pettersson biträdde med några sångnummer.
Det bästa och säkraste medlet att slippa dem är att försöka undvika oordningar i matsmältningen. Läkareråd. Några ord om Homeriana, ett s. k. botemedel mot lungsot. En lungsotspatient har tillsändt Red. en uppsats om ett medel med ofvanstående namn, hvilket medel förf. anser sig hafva att tacka för återvunnen helsa. V i hafva af skäl, som nedan synas, ingen anledning att intaga denna uppsats, men vi vilja yttra några ord med anledning af den samma. Förf. omtalar, att detta medel, som upptäcktes af en grekisk köpman H o - mero, utgöres af en sibirisk växt, hvilken blifvit » analyserad » och efier sin upptäckare kallad Homeriana. Hade denna » analys », som sig bort, blifvit gjord, af vetenskapligt bildade personer, hade nog den märkliga växten erhållit ett fullständigare, vetenskapligt namn, och man skulle helt säkert fått mera värderika upplysningar, såsom angående dess plats i de botaniska systemen, dess egenskaper i öfrigt, o. s. v. Förf. berättar vidare, att den nämde köpmannen lät läkare pröfva växtens värde som botemedel, och att de anstälda » experimenten » lemnat » rent af öfverraskande resultat » i afseende på växtens förmåga att bota lungsot. Emellertid äro de läkare, som lemnat dessa intyg, långt ifrån några auktoriteter, och det torde blifva helt enkelt omöjligt för förf. (eller någon annan) att kunna åberopa någon läkare, hvilken lemnat intyg, som kunna betyda något i detta afseende. Om vi nu redan af dessa skäl ha grundad anledning att betvifla Homerianas verkan, så vilja vi dock med ytterligare några ord belysa saken, emedan möjligen äfven bland Iduns läsare och läsarinnor några skulle kunna lockas af de braskande annonserna om detta » botemedel ». Lungsoten är, som förf. sjelf nämner, en bakteriesjukdom; dess sjukdomsorsak är med absolut visshet den af Koch upptäckta tuberkelbacillen. För att man skall kunna med full visshet säga, att en person lider af lungtuberkerlos (lungsot), måste man först påvisa tuberkelbaciller i det upphostade, och för att man skall kunna säga om ett medel, som förf.
Till bestridande af de för kolonien S:t Uarthelemys förvaltning, enligt derför nu gällaude grunder, erforderliga kostnader, som icke af koloniens inkomster betäckas, hafva Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisat el t årligt förslags-anslag af Nio tusen Riksdaler, att under hvart och ett af åren 1858, 1859 och 186J förskottsvis utgå, med förbehåll af den framtida godtgörelse til! samma Verk, hvilkm genom ökad afkastning af kolonien eller medelst dess afhändande kan beredas; lönande utbetalningen af delta förslags-anslag ske enligt de reqvisilioner, som af Kongl. Stats-konloret härå afgifvas. Med afseende å den betydliga tillökning i göromålen för Kamreraren i Kongl. Statskontorets Kammar-kontor, som de under denna Riksdag af Rikets itänder beslutade förändringar i aflöningen för Statens civila embetsoch tjenstemän komma att under innevarande och nästinstundande år förorsaka, hafva Rikets Stäider beviljat ett till Kongl. Majlis disposition stäldt anslag af Elt tusen Riksdale', för alt såsom gratifikation tilldelas innehafvaren af nämnds kamrerare-beställning hörande Stals-Vtskoltels Memorial JM 281. 57 denna gratifikalions-summa, enligt Kongl. Maj:ts föreskrift, å lampliga tider af Riksgälds-kontoret utbetalas. S 1S3- Med bifall till derom gjorda framställningar, hafva Rikets Ständer, för utförande af nödvändiga reparationer och andra erforderlige arbeten å nedannämnde 2:ne domkyrkor, beviljat och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisat följande statsbidrag, nemligen: i:o ett lån å Tjugefem tusen R:dr, för reparationsoch andra förbättrings-arbeten å Skara domkyrka; samt 2:o ett lån å Tjugelvå tusen femhundra
Directionen icke skulle wilja härutinnan ingä, RiksgäldsContoiret icke godtgör, nägvn rama ä Brandförsäkringsmedlen längre, än till den sista Octvber innewarande är; wid hwilken lid den befattning - Den ii NovemberZ49 ning med uppbörden af Brandförsäkringsmedlen, RiksgäldsConroiret hittills haft, äfvenledes kommer att aldeles upphöra, sä att Directionen sjelf härom får föranstalta Öfwer hwilkek allt StatsUt störtet sedan Directionens af Allmänna BrandförsäkringsWerket swar inkommit, ifrän Herrar Fullmägkige förwäntar berättelse och utlåtande. I sammanhang härmed har iemwäl förekommit, huruledes Herr Presidenten och Commendeuren Friherre med anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Bref dateradt Stralsund den 28 December 1804 i berjan af derpå följande äret färt öppna uti RiksgäldsContoiret en ännu fortfarande Räkning, ä hwilken Herr Friherren och Presidenten för 4 ProCent ränta insätter och äter ulasiignerar medel. Och som det med RiksgäldsC-ntoireks förmon icke kan wara förenligt att pä obestämd tid till förräntande emottaga nägre Capital; sä har StarsUtstottct ansett berörde räkning genast böra upphöra. Derom Utdrag af Protokollet till Herrar Fullmägtige skulle utfärdas. Likalydande med dct k xedierade ProtocollkUtdraget betygar dl. Ittöäolius. Afskrift. ZKy Dep ii November' Hfskrifter Lik. D Transumt af de hos Herrar Fullmagtige uti RiksgäldsConkoiret hällne Proko? coll nedannämnde dagar. ?8o8 den 24 November.
I sammanhang härmed omförmäles, dels att de återstående ex. i brons af den år 185 7 på Kiddarhus-kassans bekostnad slagna medalj öfver förre Landtmarskalken Herr Grefve Henning Hamilton, sedermera blifvit försålda, dels att af de återstående ex. utaf den till minne af framlidne Presidenten August von Hartmansdorff präglade medalj, alla silfverexemplar blifvit försålda, men 72 ex. i brons befinnas qvar. § 14. (pag. 37 i Dir. Berättelse). Till fullgörande af Kidd. o. Adelns vid förra riksdagen Direktionen gifna uppdrag att föranstalta, det ett emot eldfara skyddande förvaringsrum för Riddarhusets genealogier, måtte anskaffas har, enligt hvad här anmäles, Direktionen låtit förfärdiga och i den mellan Direktionens sessionsoch det inre arkivrummet befintliga vägg, inmura fyra eldfasta med fack försedda jernskåp, i hvilka genealogierne blifvit inrymda — och har kostnaden för dessa jernskåp utgjort 1,800 R:dr. § 15. (pag. 37 i Dir. Berättelse). Uti denna § meddelar Direktionen, att tryckningen af den nya upplagan af Carlskölds vapenbok med tillägg, omfattande sköldemärkena för alla grefliga ätter, för de friherrliga ätterna till och med Nio 400, Frih. Bergenstråle, och för de adliga till och med N:o 2,331 Herr Ros, blifvit i början af år 1860 fulländad till ett antal af 30 ex., hvarför kostnaden utgjort, 537 Kalr 85 öre samt att inbundna exemplar mot ett pris af 22 R:dr 50 öre stycket, äro att tillgå hos Riddarhus-kamereraren, hvarförutan enligt Directionens beslut gravering af hvarje sköldemärke kommer att ega rum i den mån någon ny ätt blifver på Riddarhuset introducerad. § 16. (pag. 37 i Dir. Berättelse).
Jag tror dock, att dessa jemförelser lill en viss grad halta; men jag vill nu icke trötta R. o. Ad. med alt uprepa de skäl, på hvilka jag grundar detta påstående; jag tror likväl, all man icke kan sätta staten i paritet med den enskilde, hvilken måste använda sina tillgångar på det sätt, ali de lemna honom den största möjliga afkastning; men när det är fråga om statsmedel, så följer man icke alltid denna regel. Jag går icke så långt att, såsom en talare sagt, anse jernvägarne såsom en hufvudsak; ty jag tror, alt detta påstående innebär en ganska vådlig princip. Om man också under åtskilliga förhållanden skulle kunna säga, att det finnes konsiderationer, som äro af högre natur än den enskilda nyttan, så mäste man dock betrakta saken så, att man för staten som för den enskilde upsläller såsom en generell regel, att man bör använda sina inkomster, der de lemna den största vinsten. 1 afseende på jernvägarne vill jag nu blott påminna om, att det efter min öfvertygelse både för staten sjelf och de enskilde kommunerne är klokast att bekosta de jernvägar, som snarast återbetala anläggningskostnaden, emedan staten derigenom förr erhåller medel alt bekosta flere jernvägar, än genom att bygga sådana, som icke betala sig. Jag vet icke om R. o. Ad. tillåter mig att fortsätta diskussio nen om statsskulds-systemet; men det har yttrats så märkvärdiga satser, alt jag icke kunnat undgå att protestera deremot. Man har talat om den stora nyttan för Österrike af statsskulds-systemet; men detta har blott måst tillgripas derföre, att staten icke kunde få lån på annat sätt, och jag kan icke förstå, huru man kan fästa sig vid den tron, att ett land skulle lättare kunna erhålla lån, derföre att det förut är skuldsatt. Sådant strider mot allt begrepp om en förnuftig hushållning; ty om en enskild person vill lägga ned sina penningar i stats-obligationer, så bör han i främsta rummet veta hvad säkerhet han kan påräkna, och denna säkerhet beror naturligtvis i första hand på statens inkomster och den styrka staten eger såsom nation; men icke är det möjligt, att man kan tänka sig, att denna nation, derföre att hon är skyldig mera, är säkrare än den, som är skyldig mindre.
Innestäende vid årets början Insatta I Stockholm. I Götheborg. ! B. JD ep osit-r åkning en. Innestående vid årets början Insatta I Stockholm. I Malmö. I Wisby. 943,800 — 551,200 — 133,300 746,900— 7.000— 2.000— 27,500, - 4,000— Summa Infriade deposit-bevis 1,495.000,— 519,600]—r 880,200— 760,10o|— 9,000— 9,000 — 31,500— 21,500 — Innestående vid årets slut 975,400 — 120,100 — |— 10,0001- — 52 — För de under nästlidet ar insatta medel har ränta tillgodokommit räkningshafvarne till följande belopp: Å Uppoch Afskrifningsräkning. Å Deposit, räkning. Af de på uppoch afskrifning»- samt deposit-räkningarne den 27 Augusti innestående, redan upptagna medel voro vid samma tid i låne-rörelsen använda: Innuestående: Su deraf i lane rörelsen använda. - \ °C*1 * Depositafskmnmgsi . '’ rakning, rakning.
Detta är likväl hvad han gjort, ty nu för tiden låtsar han icke känna mig, hvaröfver jag för egen räkning visst icke beklagar mig. Af den aflidne Nicander hörde jag honom likväl berömmas som en bra karl; af andra åter anses såsom af lika små själsdimensioner som de kroppsliga. Ifall fru F. gör något afseende på den ekonomiska fördelen af sina arbeten, skulle jag således tro, att det vore bäst att icke alltför nära inlåta sig i affärer med mannen, innan man tillfrågat någon annan förläggare, t. ex. Hierta, hvilken i många afseenden är att rekommendera som sådan. I detta, äfvensom i alla andra fall, skulle jag emellertid anse för en lycka att bli hedrad med något uppdrag. Jag är väl icke särdeles hemma i det materiella och dess behandling, men icke heller alldeles främmande derför. Hvad jag sämst bevakat är mina egna intressen och hvad jag sett skefvast i, är mina egna angelägenheter. För andras deremot har jag en vida säkrare blick och en annans intresse skulle jag aldrig kunna försumma, allra minst ett, som jag omfattat con amore. Jag skrifver nu för att framställa de ofvannämnda insinuationerna, och för att anhålla det fru F. täcktes underrätta mig, när hon lemnar Strömstad, hvar dess adress blir på Dalsland, och när jag kan hoppas ett möte i Stockholm. Ganska mycket har jag visserligen att tillägga, rörande både andra och mig sjelf, men uppskjuter det till en framtida epistel, fruktande, att jag redan sagt för mycket om det obetydliga ämnet, mitt eget jag. Nu slutar jag med de bästa önskningar för min korrespondents glädje och trefnad, framför allt – så egennyttig är jag – för dess snara ankomst till Stockholm, och innesluter mig emellertid i dess åtanka. Högaktningsfullt Ödmjukel. A. Lindeberg. Detta bref förorsakade mig det högsta bryderi. Att blifva otacksam och oartig mot kapten Lindeberg, var mycket påkostande. Men Thomson och Arwidsson tålte icke alls att jag stod under det ringaste inflytande af denne man, som kabinettsbibliotekets utgifvare fruktade och derför undvek.
Deremot finner jag alt, enligt 81 och 83 §§. R.F., alla frågor om ändring, upphäfvande eller förklaring af grundlagarna skola handläggas af Constit.Utsk., antingen de härleda sig från Konungens Propositioner, som framställas i Ståndens plena, eller från enskildas motioner, som anmälas i Utskottet. Om man således antager, hvad jag antager, att ordalydelsen af denna K. M:s Propos. är stridande mot vår nu gällande grundlag, måste jag äfven anse Konungens afsigt hafva varit att föreslå en ändring i grundlagen och att denna fråga skulle i grundlagsenlig väg behandlas, hvilket icke kan ske på annat sätt, än genom remiss till Constit.Utsk. Då jag med samma tacksamhet, som de öfriga ledamöter, hvilka redan uttryckt den, hört H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt tillkännagifva Konungens Rådgifvares öfvertygelse, att meningen här icke varit annan, än att denna banklag skulle antagas endast i den händelse, att redactionsförändringen af 72 §. ginge igenom, så hafva många af mina farhågor försvunnit; och jag vill derföre förena mig med Gr. Cronhjelm och Hr Cederschjöld örn remiss med sådant förbehåll de föreslagit, hvarigenom jag tror, att inan bäst förlikar de skiljaktiga åsigterna. Ex. Hr Frih. Lagerbjelke, Gust.: Denna discussion har redan blifvit betydligt förlängd, ehuru den hufvudsakligen endast rört formfrågan; men formen är ofta svårare att utreda, än grunden af en mängd ärenden. När jag anhöll om ordet, hade ännu icke Råga uppstått, roen sedan har fråga uppstått om bordläggning af den del af ämnet, som rörer olika begrepp om hvart ärendet skall remitteras. I händelse denna bordläggning äger rum, skall jag äga föga eller intet att säga, och äfven i motsatt händelse kan hvad jag önskade framställa föga vara annat, än en återklang af hvad en annan af Konungens Rådgifvare förut för H. R. o. Ad. framställt. E11 annan värd ledamot, Gr.
För tidigt derföre, att man kunde hafva afvaktat den Kongl. Propos:n, hvarom löfte gifvits i throntalet, och den slags trosoch lärofrihet, som deraf sannolikt blifver en följd, äfvensom man kunde hafva väntat intill dess frågan om den dislokation af Tryckfrihetsförordningen i dess egenskap af grundlag, hvarom handlas i det sedan sista Riksdagen hvilande förslag, blifvit afgjord. För sent, emedan dess hufvudsyfte synes mig mera öfverensstämmande med de åsigter, som gjorde sig gällande, då 1726 års konventikel-plakat utfärdades, än med den sundare opinion, som nu blifvit rådande. Detta yttrande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr StatsKådet m. m. Nils Fredr. Wallenstéen, som å K. M:s höga vägnar aflemnade 13 Dess Nåd. Propos:r och Skrifvelser till R. St:r. Frih. Stael von Holstein, Fa b. Wilh.: I afseende på formen af den motion, Hr Tham väckt, förenar jag mig med Frih. Cederström, emedan den strider mot 1 § 12 mom. TryckfrihetsFörordmn, som innehåller, att »intet hinder vare för bokhandelns idkande, icke heller för utgifning till föryttrande af någon skrift, vare sig inländsk eller utländsk». Då jag således anser, att motionen icke är grundlagsenlig, och till följd deraf icke kan till något Utskott remitteras, vill jag icke yttra mig öfver dess syftning, utan inskränker mig till att förena mig i de yttranden, som redan blifvit af åtskilige talare emot motionen framställde. Hr Hjerta, Lars: Sedan diskussionen varat så länge, skall jag icke länge uptaga tiden, än mindre söka följa vissa talare på den höga flygt, hvartill de i sina anföranden låtit hänföra sig. Jag vill blott förena mig med de ledamöter, som redan yttrat, att se - 132 Den 12 November. dan hr Tham borttagit ur sin motion allt, som rörer tryckta skrifter, remiss deraf icke längre kan förvägras.
Det är ett svårt ögonblick — jag vet det — och därför hviskar j a g: Fatta mod och träd fram! Den stora dömande allmänheten, som du tror vara så bister, är icke på långt när så farlig eller så sträng, som den ser ut. Det vet jag, och det får du också erfara. » Det blef emellertid ingen bok af den gången. Säkert är emellertid, att ett urval af » Esters » dikter och berättelser skulle bli en kärkommen bok för den del af allmänheten, som älskar en på samma gång uppbygglig och underhållande läsning. Redan » Esters » första dikter och berättelser ådagalägga en betydande begåfning, men därjämte helt naturligt en viss omogenhet: den alltför vidt sväfvande fantasien, de granna fraserna, sentimentaliteten, de dunkla allegorierna röja nybörjaren. » Esters » senare skönlitterära verksamhet betecknar emellertid en afgjord utveckling. Allting är här enklare och naturligare, såväl hvad formen som innehållet beträffar, hon har fattat sanningen af de ord realismens förste apostel i vårt land uttalat, att Hvad ofvanefter är, når ingen till, Som ej har fäste för sin fot på jorden. » Esters » diktning röjer obestridligen en djup, varm och ren känsla, rik fantasi och ett icke ringa välde öfver formen. Hennes stil är lätt och lekande. Hon vet att afvinna äfven lifvets mera obetydliga sidor det intresse, som allt mänskligt bör hafva för den med känsla och tanke begåfvade; hon förstår att ställa hvardagslifvet i en högre belysning och besitter därtill en ej ringa förmåga af psykologisk karaktäristik. — Lyckligast synes mig » Ester » vara i sina småstycken eller, bestämdare uttryckt, i sina minsta stycken, i all synnerhot då hon hämtar stoffet från skogen eller folklifvet. » Esters » berättelser och poemer i ungdomspressen ådagalägga hennes betydande förmåga i den stora konsten att skrifva för barn.