Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t aflåtit underdånig skrifvelse, angående samlingarnes inköpande för Statens räkning, blef denna skrifvelse, efter hvad Utskottet inhemtat. remitterad till Kongl. Majrts och Rikets Kammar-kollegium, med nådig föreskrift att deröfver sig yttra samt jemväl föreslå de stadganden. sorn för anteckningarnas fortsättande och vårdande kunde anses lämpliga; och har bemälda Kollegium, uti numera afgifvet underdånigt ut låtande, jemte meddelande af förslag i omförmälda hänseende, ansett det vara af stor vigt, att anslag för samlingarnes vidare fortsättning blefve af Rikets Ständer beviljadt; uti hvilken åsigt Utskottet desto hellre instämmer, sorn Utskottet är förvissadt, att Kamereraren Sandbergs fortsatta forskningar uti ifrågavarande ämnen, deruti han eger en sällsynt sakkunskap, äfvensom han bättre än någon annan kan tillgodogöra de rika materiaiier, Kammar arkivet för dylika forskningar erbjuder, skola för det allmänna medföra gagn, fullt motsvarande det ringa anslag, hvarom nu är fråga: — hemställande på grund häraf Utskottet, att Kikets Ständer, i likhet med hvad vid sistlidne riksdag egde rum, måne till Kongl. Maj:ts disposition under nästa statsregleringsperiod å Riksgälds kontoret anvisa en summa af 1,500 R:dr, att, på sätt och under vilkor, som Kongl Maj:t behagar föreskrifva, med j, eller 500 R:dr, årligen tilldelas Kamererare» Sandberg för vidare fortsättning och vårdande af merberörda samlingar. Stockholm den 21 September 1860. Stals-Utskottets Utlåtande N:o 194. Ank. till TCxp.-Utsk. den 24 Sept. 1860, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om pension ät Språkläraren Carl Martin Spaniers enka. (U. A.) Uti en hos Borgare Ståndet väckt motion har Herr L. J.
Beträffande dernäst frågan, huruvida Kronan, genom den sökta skatterättighetens beviljande, koraine att förlora eller vinna och hvarom vederbörande i deras afgifua underdåniga utlåtanden yttrat olika åsigter, så har Utskottet deröfver uppgjort följande beräkning: Genom bifall lill Herr Presidenten m. m. Poppii nu gjorda ansökning, skulle Kronans inkomst af Kefvinge hemman och utjord, efter arrendetidens slut och verkställd ny skattläggning, enligt Kongl. KammarCollegii utredning, troligen komma alt utgöra, om 1833 års markegång Lages till grund, Rdr 136? 29: 2 2J5, eller med tillägg af 4 tunnor 4 kappar Kronotiondespanmål, omkring i5(i Rdr. årligen; men åter, om lägenheterne varda för Kronans räkning åter utarrenderade och det i Kronofogdens samt Häradsskrifvare!!» underdåniga yttrande omnämnde arrendebelopp af 70 tunnor spanmål äfven skulle tagas till beräkningsgrund, spanmålen i bägge fallen upptagen till det pris, som i RiksStaten blifvit beräknadt, eller 5 Rdr. tunnan, arrendet uppgå till 35o Rdr.; utvisande detta senare alternativ en årlig tillökning i inkomst af jorden med 194 Rdr. Härifrån måste likväl sedermera till afdrag observeras räntan, ej allenast å det capital, som Kronan linge utgifva till inlösen, på grund af ArrendeContractets uttryckliga stadgande, af de vid Kefvinge befintlige icke obetydliga stenhus och inang&rdsbyggnader, ulan ock å sökandens egande skatterätts fordringar, hvilkas giltighet blifvit af Kongl. KammarCollegium granskad och vitsordad, och för hvilka innehafvare!! eljest måste tilldelas vederlag af annan Kronan tillhörig jord.
Ståndet lät dervid bero; N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl, patentförordningen af den 13 December 1834. Bifölls. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkanden och utlåtanden: N:o 58, i anledning af väckt motion om beklädnads-direktionernes förpligtande att insätta en del af de under deras förvaltning ställda medel uti Rikets Ständers Bank, emot årlig ränta. Godkändes; N:o 59, i anledning af väckt motion om tillvägabringande af en inhemsk försäkrings-iurättning emot sjöskador. Godkändes; N:o 60, i anledning af väckt motion, i fråga om skyldighet för åboer å de till Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen börande hemman att riksdagsmanna-arfvode erlägga. Ståndet lät dervid bero; N:o 61, i anledning af väckt motion om indragning af Svenska post-kontoret i Hamburg. Godkändes; N:o 62, i anledning af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande för utbekommande från Danska arkivet af åtskilliga äldre handlingar, rörande provinserne Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län. Bifölls; ]N:o 63, i anledning af väckt motion om ändring i det genom Kongl, förordningen den 28 December 1844 fastställde formulär för tro och huldhets-eden. Bifölls; N:o 64, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande ]N:o 28. Lades till handlingar ne; och N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl, patent-förordningen af den 13 December 1834. Bifölls. S. D. föredrogos ånyo Lag-utskottets betänkanden: 316 Prot.-utdrag den 22 April 1848. N:o 35, i anledning af väckta motioner om ändring af 2 § samt upphäfvande af 5 och 6 §§ i 2 kap. Giftermåls-baiken, angående dem, sora äktenskap med hvarannan ej hygga må.
Om jag också icke kan lemna mitt bifall till detsamma, är jag dock ingalunda döf för de röster, som höjts för flera punkter deraf. Det är sedan långliga tider man öfverklagat en stor del af allmänna upbördens långa liggtid utan att den kommer allmänna rörelsen till godo. Att StatsUtsk. således framkommit med ett förslag att häri göra ändring, helst i en tidpunkt, som jag visserligen icke anser förtviflad, men som dock är ganska bekymmersam, förtjenar fullt Den 3 December f. m. Cl erkännande och är väl förenligt med dess pligt. Det uttalade syftet är godt och riktigt, men ändamålet helgar icke alltid medlen, och dessa böra icke vara af den beskaffenhet som de föreslagna. Förslaget har blifvit så anatomiskt dissekeradt, att det vore att missbruka R. o. Ad:ns tålamod, om jag skulle försöka att med min lilla skärf bidraga till att framvisa dess rätta beskaffenhet. Det är dock 3 särskilda punkter jag vill hålla mig till. T den ena af dessa — då jag icke kan läsa, anhåller jag om ursäkt i händelse jag skulle misstaga mig, men jag tror det är den 7:de — säges, att upbördsmännen skulle insätta de influtne medlen i Privatbankerna. Om dessa har man redan så mycket talat, att något vidare icke behofves. De äro enskilda institutioner, som jag anser hemta sin hufvudsakliga styrka deraf, att de hafva sin egen styrelse och äro under desamma sjelfständiga, garanterade och sanktionerade af K. M., men oberoende af Kronans Embetsman. Ett sådant insättande af medel som det föreslagna tror jag icke skulle lända till ändamålets vinnande, emedan Bankerna troligen skulle blifva föga belåtna med att först mottaga penningarna och straxt derpå få anvisningar på desamma. Den andra punkten, som jag tror blifvit något för lätt öfverhalkad, är i fråga om det förhållande, som skulle upstå mellan StatsKont. och Fullmäktige i RiksgisKont. vid bestämmande af de ifrågavide medlens behöflighet.
Till följe af dessa upplysningar, hvar» igenom Utskott t tror sig hafva kommit i tillfälle att vi a, d t i fråga varande Segiationsfrihet verkligen är begränsad af sådana stadga"den och författningar, att deras behöriga eft rlefnad borde blifva en tillräcklig Controll mot öfverklagade missbruk; anser Utskottet sig icke kunna något föreslå i afseende på hvad Memorialets fö rfattare yrkat; Och får deijemte tillägga, att, om grundade skal till ofvannämnde rättighets öfv rklagan» de möjligen skulle gifvas, torde de samma snarare böra sökas i en försummad, än i en bristande controll; I hvilket afseende dtt icke lärer tillhöra Uts‘ ott t att rörande detta ärende taga någon vidare befattning. Do k varder detta allt R. H. Ständers Eget upplysta ompröfvande vördsamt understäldt. Stockholm den 5 Aprill 1818. Riksens Tlögl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande i anledning af de hos Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige P restStändet gjorda anmärkningar vid Utskottets den 21 sistlidne Januari afgifna, och från välbemäldta sine Riksstånd återremitterade Betänkande, angående vackt fråga om skyldighet för Götha CanalBolag, att Ecsv. och Ekon. Utsk. Betankanden, 507 besörja underhållandet af de vägstycken i Skaraborgs och Ostergötlands han, hvilka tillhört sådana hemman, som genom C anal anläggningen blifvit indragne m. m, II os Håglöf! Ridderskapet o h Adeln hafva anmärkningar emot Betänkandet blifvit gjorde af Herr Grefve Baltzar Bogislaus von Platen, som, på grund af de utaf Kongl.
2>c ttppgjorba ritniitgarne åro i ftentrpd utgifna od) utbclabe till fot!flole SDå »ib be flefta follffolor ett pinber för införanbe af gpmitaftif ocp militär IDomlapitlen fått befallning att ttttber ben tib af fommarett, bå läöningen i follflolan är afbruten, på lämpliga orter bercba lärarne tillfälle till öfning i nämnba unbermiöningöäntnen; ocp par Jlongt. 931aj:t af biöpontbla mebel anmifat arfmoben åt inftruftörerna »ib bejja öfntngar, äftoenfom erfättning för refe 113 od; förflag i ämnet, t;maröfmcr famtliga 2>omfapitlen od; Öfmerftgrelfen för ©todbolmö ftabs folfffolor tute mntl t mcb unberbåniga pttranben.
Ständer icke funnit skäl till anmärkning förekomma i afseende å hvad detsamma innehåller, vare sig angående de ämnen, som böra utgöra föremål för inmutning, eller rörande afstående af Kronans jordegare-rätt till inmutningar å dess mark. Vidkommande åter formaliteterna för utmåls-läggning, föreskrifves i 28 §. af förslaget, att jordegaren till förrättningen skall särskildt kallas, endast i det fail, att han ej har sitt hemvist inom den församling, ifrån hvars kyrkas predikstol kungörelse derom utfärdas. Ehuruväl kommuner från predikstolarne delgifvas kallelser i mål, sorn dem angå, torde likväl ett sådant delgifningssätt, olikt det, som i allmänhet är stadgadt om kallelse och stämning å enskild part, så mycket mindre i förevarande fall böra ega rum, som förslaget i allmänhet afser att skydda jordegarens rätt, men denna rätt lätteligen genom det föreslagna stämningssättet kunde, jordegaren ovetande, alldeles gå förlorad vid utmåls-förrättningen, då, enligt 21 §., yttersta tiden för jordegaren är inne att gifva sig tillkänna om han vill sin jordegare-andel i ett grufve-arbele begagna eller icke; hvarför Rikets Ständer anse nödigt, alt jordegare till utmåls-förrättning erhåller kallelse i samma ordning, som i 14 §. är stadgadt om delgifning af mutsedel. Stadgandet i 50 §. derom, att egare till grufva, som vill densamma Öfvergifva, skall vara pligtig att till den, som sig anmäler till grufve-arbetets öfvertagande och fortsättande, utan ersättning afträda de för vattenoch berg-uppfordringen verkställde Expedilions-Vtskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. 539 byggnader, har synts Rikets Ständer kunna föranleda till alltför kännbara förluster för den afträdande grufve-egaren, hvilken mången gång först efter stora uppoffringar öfvergifver ett grufve-arbete, för hvars framgång han ej har någon utsigt.
Öfver de inom föreskrifne tid inkomna ansökningar och tillhörande handlingar, upprätte ombudsman förteckning in dupplo, hvaraf det ena exemplaret hos honom hålles delägare tillhanda, och det andra afsändes att circulera emellan afdelningens aflägset boende delägare; börande inom September månad sistnämnde exemplar till ombudsmannen återställas, samt delägare å någotdera exemplaret hafva antecknat sitt yttrande. Angår ansökningen understöd efter i §:s 4, 5 och 6 morn., afgifve delägare sin röst genom afeller tillstyrkande, jemte antecknande, om eller r%:s un derstöd föreslås; med iakttagande, att, då sökandens rätt grundar sig på eidagda halfva afgifter, motsvarande Ts^, T% eller tL;s understöd hemställes. Åro deafgifne rösterne 3:ne eller deröfver, och har i förra fallet alla, och i det sednare mer än hälften, förenat sig om enahanda beslut, vare det som afdelningens beslut att anse, och gånge i verkställighet.
Prof. 1834• 5 Sami. 2 j4fd. 5 3:dje Häftet. *é 3.4 Besvilln.- och öecon.Utskotlets Betänkande N.o 3. liar blifvit afslagit, hvilket endast gynnar en större bränvins-bränning hos andra, genom begagnad öfverlåtelse af rättigheten.” ”Beredningen hade äfven föreslagit fördubbling i tariffen af jordvärden för pannor öfverstigande 3o kannor, för att utan rubbning i den mindre, med afseende å knappa tillgångar, egentligen endast lill husbehof drifna bränningen, rättare och billigare fördela den större bränvinsbrännings-rälten till olika jordvärden, och dermed följande olika behof deraf; Utskotten hafva deremot antagit tariffen uti iS3oårs Förordning, som medgifver att för ett jord värde af i5,ooo R:dr den högsta pannerymd får begagnas, hvilket stadgande erfarenheten redan visat gifvit anledning till tacita försäljningar af andelar i samma egendom samt dylika arrende-contract, utan att någon förändring blifvit spord uti egendomens förvaltning, rnen vållat en fördubblad bran vins-rätt och stora invid hvarandra belägna brännerier. Utskottens beslut i denna del är i strid emot de båda grund-principerna, sorn Utskotten antagit och till Rikets Ständers gillande föreslagit.” ”Beredningen hade icke allenast bibehållit 5:te §. uti nu gällande förordning för brån vins-bränningen, utan äfven mera bestämt uttryckt dess stadgande. Utskotten hafva förkastat densamma —skulle detta gillas af Rikets Ständer, blifvcr en speculant i tillfälle att inrätta en mängd brännerier genom arrendering, verklig eller fingerad, afen hop jordlotter i hvarandras granskap, så väl af stadsjord, som äfven på landet i samma byalag, emedan Utskotten icke ens antagit det föreslagna vilkoret, att sådan lägenhet å landet skulle i jordboken vara serskildt införd.
Uti 17 § lärer, vid föreskriften att besigtning skall äga rum å allt hvitt socker, ankommande från någon hamn i Europa, hvilket ej är angifvet såsom krossadt lumpoch Havanaterres-, eller annat under samma tullbestämning hänförligt slag, böra tilläggas toppsocker, såsom följd af förslaget om upphörande af nuvarande införselsförbud å sistnämnda sockerslag. Den i 19:de § af underrättelserna till gällande taxa meddelade föreskrift, att kobolt bör vid utförsel vara fördelad i paketer och försedd med stämpel från det ställe, der den blifvit tagen, synes lämpligen kunna ur författningen uteslutas, enär varan nu mera både såsom rå och malen, är vid utförsel tullfri och de löreskrifna formaliteterna ur synpunkten af behöflige tullkontroller äro af ingen vigt. Af beslutet att alla varor af här ifrågavarande beskaffenhet böra vara till införsel tillåtna, följer att orden i slutet af 22, nu blifvande 18:de § 5 moment*, »om det är till införsel lofgifvet», samt »med det förbjudna förfares på sätt angående dylikt gods finnes stadgadt,» böra utgå. Sedan de exceptionella stadgandena angående tuliafgifterna å spanmål och ull, som från Wismar införas, numera upphört, lärer det i 24:de §, hvilken hädanefter kommer att få ordningsnumern 19, stadgade undantag från tillgodonjutande af föring vid införsel derifrån af sagda varor böra upphöra; äfvensom och då föreskriften att värdet af infördt gods, efter tulltaxebeslämmelserna beräknadt, bör så vida föring skall erhållas, uppgå till minst 300 r:dr, komme, genom tullvärdenas uteslutande ur larifen, att sakna tillämpning, i stället torde böra stadgas, att då tullbeloppet för medförda varor icke uppgår till minst 50 r:dr banko, bestas skeppare och besättning ej någon föring; till öfverensstämmelse hvarmed paragrafens lydelse bör jemkas.
Hwcm är wäl dcn Riddersman, som i Rikets wada wid uppmanandet as sin Konung, ett ögonblick skulle wägra att strida för sikt Fosterland, förswara dest gränser och äterhälla en trottsande fiendes försök mot wär frihet? Ldppnoni Fosterlandets häfder, igenomögnom tidcböckerne, kunna de framwisa ett enda tillfälle, dä Regentens eller Rikets wäda päkallatSwenstc Ädsingars wärn mot inkräktande-fiender eller hotande wäldswerkare och det ej otwungit lernnädcs? Nej det giswcs ej en Ädling, som twekar, dä Konung och Fosterlands wäl gemensamt bjuda honom taga wapen, kalla honom att förswara bada. Hwarcnda (jag är derom försäkrad) äger dcn fasta kswcrtpgelse, att Fosterlandets förswar är hwarje Swensk mans första pligt, att Fosterlandet hotadt, äger rätt att kräfwa hwarje medborgares arm; de känna lifligt dcn sanning, att det är bättre dö som fri Swensk, än lefwa staf under hwilken främmande magt som hälst, och att Ridderstapet och Adeln med ökade förbindelser är pligtig föregå fine med-undersatare med efterdomen af en ökad häg af ett ökadt nit. Kongl. 44 , D-lr 2 Äpeik. Kongs. Mai:? har i Sitt lämnade bifall kill Riksens Ständers pä rätt och billighet stadgade beslut, rörande WargeringcnS upphörande, gistvik dem ett synbart wedermälc af Sin rättwisa, sina ömma tänkesätt och Sitt hjtrta för Swensta folket. Dä Kongl. Majit derjemte öfwcrlamnat täll Ständerna att sjeifwe inkomma med förstag, att uppge utwggar Ull WrnMns förökande, dä framdeles Rikets försmår der kan fordra, har Kongl. Mafit wisat Ständtrna ett förtroende, sam kraswer af ost ett swar enligt med Konungens höga önskan och lämpadt efter svära tillgängar.
Och nu farväl. Det blir väl för länge, mycket länge. Ty jag ber er att ej af någon slags barmhertighetskänsla mot mig låta er förledas till att svara äfven på detta bref, och jag är icke dum nog att tro, det ett vidrigt intryck, sådant som det ni fått af mig, låter prata bort sig. Jag har lefvat länge nog för att inse hur oåterkalleligt sådant är, om man ej har tillfälle att bekämpa det tum för tum. Ni har varit god emot mig, och jag har lönat er med otack; jag böjer mig för straffet, ty jag har förtjent det. Och så ännu en sak. Om ni en gång skulle få lust att se mig – vore det också bara för att säga mig detta samma omigen och se att jag ännu våndas lika mycket under det – så behöfver ni endast skrifva ett enda ord. Kostnaden är ju nästan ingenting, och hela resan tar endast hälften af en dag. Er tillgifna Hörby d. 12 Januari 87. I går qväll kom Dick upp på gästis. 19 af stadens herrar voro församlade der till en toddykonselj. Man hade afhandlat frågan om Ernst Ahlgren, men han fick ej veta till hvad resultat man kommit.142 (Ur Egede Schacks ”Fantasterne”) ”Men hör, Christian! Nu vil jeg gjöre baade Dig og mig self et Forslag, og det er, at vi nu i aften her paa Stedet fatte vor allersidste Beslutning, nemlig den, at kaste alle vore Beslutninger og Planer ind i inderste hede Helvede, saa langt ind de kan komme, – og saa med det Samme sætte os ned paa vore Stole og læse vor Privatret og ikke tænke paa Andet, förend den er lært til sidste Bogstav. Saa kan vi jo altid tales nærmere ved.” ”Naa, der have vi din sædvanlige Excentricitet! – Mener Du da ikke, at Beslutning og Plan bör gaae forud for Arbeidet?”
I afseende på sättet oell an-varigheten för dessa inbetalningars verkställande, lända ofvanåberopade Kong!, kungörelser af den 13 Juni 1845 och dea 3 November 1848 tili efterrättelse. 14:o. F ör andra, till vissa företags befrämjande beviljade, lån skola, i alla de fall, der ej särskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, ärligen, efter slutet af det år, hvarunder låne-medlen utbekömmits, erläggas sex procent af hela den lyftade låne-summan, hvarigenom räntan godtgöres efter fyra för hundra utaf obetalda kapital-beloppet, och det öfriga utgör afbetalning å detsamma. Doek som särskild årlig ränte-liqvid ej behöfver verkställas, kommer någon föreskrift derom icke att i skuld-förbindelsen intagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig att under den tid, som åtgår för det erhållna lånets fidla återbetalning, före hvarje års slut, erlägga sex procent å lånets ursprungliga belopp. Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagare pligtig, att för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga fern procent årlig ränta, intilldess betalning sker. 15:o. Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som, i följd al'erhållna anslag eller lån, föranledas för Riksgälds-kontoret, skela, utan undantag bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift härom uti kontraktet eller afgifvande särskild förbindelse införas. I fall de af Utskottet nu föreslagna vilkor och bestämmelser varda af Rikets Ständer godkända, torde desamma hos Kongl. Majit af Rikets Ständer i underdånighet anmälas, med anhållan, att Kongl. Majit täcktes låta underrätta Fullmäktige ej mindre om de terminer, då stats-bidragen böra utbetalas, såvida icke dessa terminer blifvit i köntrakterna utsatta, än otu sådana förändringar uti de för stats-bidragens lyftning m. m. stadgade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna i nåder medgifvas.
Anticipation från år 1861. Utbetalningar, jj Riksgäldskontoret. Hufvudtiteln. Kontant behåll-1 ning till år 8 i 863. • T Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat. 297,520: 51. Balans till år 1863: Skulder, upptagna inom linien, 62,980: 83. Kredit. Balans från år 1861: Skulder, upptagna inom linien, 66,723: 92. Utgifter: Hufvudoch reservförråderna 49,303: 70. Artilleriet i allmänhet 37,396: 36. Infanterioch kavalleri-regeinentena samt beväringsmanskapet 52,032: 41. Försträckning mot ersättning 37,686: 9. Uppförande af ett kruthus vid Råbelöf 6,295: 6. Balans till år 1863: Förskotter, upptagna inom linien, 153,956: 68. Summa 548,769: 80. b) Fortifikatlons-afdelningen. Debet. Balans från år 1861: Förskotter, upptagna inom linien, 169,143: 34. Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, 94,650: -— Arrende, jordskyidsoch tomtöremedel 3,614: 24. Balans till år 1863: Anticipation A'.'. 118,849: 54. Skulder, antecknade inom linien, 2,044: 12. K redil. Balans från dr 186 !'■ Anticipation 104,187: 75. Skulder, antecknade inom linien, 3,144: 92. Utgifter: Gardes-regementenas kasernbyggnader , 17,819: 24. Sappörkompaniets och krigsbryggeförrådets byggnader 1.594: 30.
Mm mäste derföre, om man will undvika att handla 0. klokt, först känna sina tillgängar, innan man deker. minerar sina utgifter, man mäste widare stanna wid det oumbärliga, när man e) har räd att slösa, och detta är wär ställning. Hwad hafwa wi dä, säsom Fullmägtigr för andra, för pligt att iagttagas Io fdrst att tillse det Statens medel rigtigt ingätt, samt att de till sina be» stämda behof blifvit använda; sedan att alla onödiga utgifter indragas; dä först kunna wi lära känna det rätta behofwet, samt derefter lämpa beskattningen och bestämma dispositions - sättet. I grund häraf fär jag hemställa, om ej Hög. wälö. Herr Grefwe» och Landt - Marskalken samt Hög. loft. Ridderskapet och Adeln skulle finna bäde nyttigt vch nödvändigt, att, dä StatS - Utskottet är med göromäl sä öfwcrhopadt, att det, i anseende till ben korta tid som äterstär af Riksdagen, knappast medhinner Hem afsiuta, flere Ledamöter mätte väljaför att re. videra räkenskaperna, hwilka böra utgöra en särskild Division, som endast syselsätter sig med denna rcvidc» ring och nedan antecknade indragningar, hwaröfwer rtt särskildt specifikt till summor författadt Betänkande upprättas, som sedan föredragcS uti Stats - Utskottets kisno, hvarvid denna DivisionLedamöter uti dk» Tredje Band. N:s 190, »er. ^094 Den 10 Dctober. torrläggningen och Beslutet deltaga» och hwilkct bilägg gcs dct Betänkande som i detta ämne afgär till Riksens Ständers klena, i fall denna Divisions Betänkande intet skulle af Utskottet antagas.