Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Om jag således skall förklara min tanka i detta ärende, så instämmer jag uti Herr Ribbings reservation , som åtföljer Utskottens-Betänkande, likväl vill jag ifrån den samma göra ett undantag; men om Ridderskapet och Adeln helt enkelt vill afslå Betänkandet, utan att föreslå något annat i stället, har jag deremot ingenting att påminna. — Det undantag jag ville göra från Herr Ribbings reservation, vore det, att jag för ingen del kan förlika det med lnin känsla, som uti 1788 års författning stadgas, att icke hvarje person skall vara obetagit, att taga sin tillflyckt till hvad ort han för-gpdt finner, och således få bosatta sig i hvillken Socken af Riket - Den 17 Ho ve Riber e. m, lift linn lielst vill Om någre utflytta från en Socken, så skola ju åter ändra inflytta. Jag tror derföre, att det år en kränkande lag för menskligheten, alt föreskrifva, hvarest den eller den skall vistas, helst menniniskan är fri , och såsom sådan Lör hon åsa rätt alt bosätta sig, hvarest h.on finner sin Lästa utkomst. Herr Rosenblad, Bernhard-: Jag tiger allt lör liten kännedom om obia orters locala förhållanden , lör att ingi uti pröfning af det speciella i Utskottens förslag , men hvad jag tror mig kunna inse är, att en allmän fattig vårds-lag i Sverige blott skulle dana lättingar och öka folkets bördor. — Jag ber att få åberopa arne hinders exempel, som lyda under samma spira, men ega olika författningar i delta afseende, och det är England och Skottland. I det förra, der stadgar finnas, alt hvarje församling ovilkorligen skall underhålla sine fattiga, har afgiften eller taxorne dertill stigit till den grad, att de redan för flere år sedan under ett jemnt stigande uppnått 9 millioner pund sterling, och förvandlat ej mindre än en ^rdei af landets innevånare lill underhålls-tagare af fattigvården; — och hafva ansp#5ken hos denna blass af Invånare stigit derhän, att de vanligen dricka sitt limvatten, och knota högt Kidd. o, Ad.
Ridskolan visserligen vore af allmän vigt såsom en egen offentlig inrättning, hvilket äfvert blifvit erkändt i K. Brefvet d. 26 Maji 1813, som förklarar det vara så mycket angelägnare att vid tlpsala Academie en väl inrättad Ridskola finnes, som dan är den enda offentliga i Rikets den likväl icke borde af Universitetet underhållas på den öfriga undervisningens bekostnad, hvilket stridde emot K. Brefvet d. 29 Maji 1789, i hvilket Universitetet, på R. Stirs tillstyrkan, frikallades från att till Ridskolans underhåll bi2 B. 2 H. 17 Stnts-Utskottets draga utöfver livad det fann sina för den Allmännare undervisningen behöflige tillgångar medgifva: alt hvad Academien nu på Ridskolan årligen bekostade, vore 3 gånger mer, än Upsala Bibliotliek å Stat ägde sig anslaget till böckers inköp, och 3o gånger mer, än samma Stat för Laboratorium. Chemicum består: att Ridskolan blifvit stiftad och af ålder underhållits genom K. M:ts och Kronans frikostighet, emedan platsen blifvit af Drottning Christina år 1648 till Academien donerad och i663 för Exercitiers bedrifvande på Kronans kostnad bebyggd, medel så väl till lön för en Stallmästare med Underbetjening, som utfodring för 6 hästar, hvilka vid undervisningen borde begagnas, anslagne genom K. Brefvet den i3 Julii i665, äfvensom Stallbyggnaden sedermera reparerad för af Postmedlen genom K. Brefvet d. i4 December 1691 anvisade 200 Dal. Smit, samt StallStaten uti 1696 års RiksStat uppförd till 2,698 Dal. S:mt, deribland utfodring för 12 Beridarehästar och 2 Stallmästarens egne: att, sedan under påföljande oroliga tider Ridskolan med många andra inrättningar delat lika öde — att förfalla, och vid uppkommen fråga vid 1739 årsRiksdag om dess åter upprättande samt dertill erforderlige 3,o3o Dal.
Majits befallningshafvande underdånigst tillstyrkt antagandet af tillbyggnadsförslaget samt derjemte anfört, att den för tillbyggnaden beräknade kostnad skulle blifva mindre kännbar, om Kongl. Majit och kronan sedermera afyttrade det så kallade materialhuset, som nu begagnades till landtmäterikontor och arkiv, och hvilket hus, med tillhörande rymlig gårdsplan, Kongl. Majits befallningshafvande ansåge i enskild persons hand böra vara värdt omkring 1,500 Ridr banko. Kammar-kollegium, hvars utlåtande i anledning häraf blifvit i nåder infordradt, hade, före afgifvandet deraf, ansett sig böra inhemta yttrande i ämnet af Ofver-Intendents-embetet, som, lika med Kongl. Majits befallningshafvande, funnit tillbyggnadsförslaget ega bestämdt företräde för det andra alternativet, eller inköp och förändring 30 af Häradshöfdingen Lundgrens egendom, men deremot, vid granskning af de här ofvan omnämnda, i orten upprättade ritningar och kostnadsförslag, funnit en mindre jemkning i afseende pä de förra erforderlig och ansett slutsumman ä det sednare kunna nedsättas till 8,310 R:dr 40 sk. banko; och hade Kammar-kollegium, som, på anförda skäl, jemväl i underdånighet tillstyrkt så väl residenshusets tillbyggande, som försäljandet af materialhuset, i afseende på byggnadskostnadens bestridande, underdånigst hemställt att, då någon tillgång härtill af allmänna byggnadsanslaget icke vore alt påräkna, Kongl. Majit måtte i nåder af Rikets Ständer äska det belopp, som, utöfver hvad försäljningen af det nyssnämnda materialhuset komme att inbringa, ytterligare kunde erfordras för verkställande af den ifrågavarande tillbyggnaden.
Angående gjord framställning om gratification åt Krono - Betjeningen på Gränsen af Elfsborgs och Bohus Dan. V 6:0 Angående väckt fråga om inköp af Post* hus'Och Boställen för Postmästare. •7:0 Om uppresande af en minnesvård, på Statens bekostnad, åt framlidne Hof-Intendenten Sergel. 8:0 Angående Doctor Fåhrei Motion om utfodringen vid Kongl. Majes HofStall, samt Kungs - i Kungsgårdarne Ultuna och Bydas anslående till Harts .Kongl, Höghet Itron-Prinsens Hof - Stall. g:o Om medel till befordrande af större Sundhet i Städerna. 10:0 Angående kostnaden, till tryckning af en Kongl. Majus Nådiga Proposition, jemte ett Xag - Comiteens Betänkande. 11:0 Om anslag af allmänna medel till uti* derstöd för Carlskrona stads Fattigvårds' och Arbetshus-inrättning. 12:0 Angående ersättning af Eöningsmedel} som vissa Tjenstemän i Norrbottens JLän tillkomma. 53:0 Om anslag äf medel för Eäns - Eazaal relterna. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe» S. D. D* nu ånyo föredrogs Banco - Utskottets den 27 Maj afgifna och den 29 derpå följande på Bordet lagda Betänkande, rörande en utvidgad Disconträtt i Banken för Götha Canal-Discont, blef samma Betänkande, med antagande af det 18 Den 3 Juni. det alternatif, sorn utsätter summan till 800,000 R:d, af Ridderskapet och Adeln bifallet. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. iVIed anledning af Stats - Utskottets, uti Memorial af den 27 Maj, hvilket tvärrne dagar derefter blifvit på bordet lagdt, gjorde förfrågan, beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln med Högvördiga Prest - Ståndet samt Vallöf!.
Lagstiftarne af år 1734 voro ock, för vissa fall af delta brott, ytterligt stränga, i det att t. ex. för kyrkotjufnad och för tredje gängen annan stöld öfver etthundra daler silfvermynt dödsstraff stadgades. Denna ytterliga stränghet undanröjdes väl genom Kongl, förordningen den 20 Januari 1779, som, ännu gällande, utbyter dödsstraffet emot straff af spö el - 22 TI. St. Just. Ombudsm. Enib.-Berättelse den 11 Juli 1844. ler ris och lifsticlsfängelse; men en sådan straffpåföljd, lika litet som den skärpning i bestraffningen, lag och särskilda författningar för andra arter af stöld föreskrifva, står ändock icke i tillbörligt förhållande till det straff af endast böter, lagen för första och andra resan stöld i allmänhet bestämmer, oberäknadt uppenbara kyrkoplikten, hvilken tillkommer vid alla tjufnadsbrott samt dessutom vid flera förbrytelser, som kunna med böter försonas. För att afhjelpa denna uppenbara ojemnhet i lagstiftningen och då fråga nu icke skäligen lärer kunna uppslå att i förstnämnda hänseende tillvägabringa en lagförändring, vore således destoheldre af nöden att förändring i det sednare ofördröjligen ägde rum, som det ostridigt måtte kunna antagas, att stöld i allmänhet förtjenar svårare bestraffning, än bötesansvar. Lämpligaste straffet vore utan tvifvel fängelse på kortare eller längre tid, med afseende å de olika omständigheter, under hvilka brottet blifvit föröfvadt, på sätt i förslaget till ny brottmålslag äfven är tillstyrkt. Men enär tjenliga straffinrättningar ännu icke linnas, torde för närvarande urbota bestraffningen icke kunna bestämmas annorledes, än efter den i 40 Kap. 1 § förr åberopade balk lagda förvandlingsgrund, eller utsättas i svårare kroppsplikt, än fängelse vid valten och bröd, såsom närmast öfverensstämmande med de af Lagstiftande makten sjelf vid flera tillfällen och synnerligast vid förra Piiksdagen tillkännagifna åsigler angående de straffarter, som för närvarande kunna väljas. Med stöd af hvad nu är anfördt, får till Rikets Högloft.
Vidare frågar Gnn hvad jag har menat och hvad verkan af min motion skulle blifva? Andamålet är att få rättelse för framtiden, icke för denna Riksdag, ty det är ogörligt, emedan Utsk. icke kunnat för ögonblicket åstadkomma rättelse, när det icke haft någon utredning, hvarpå det varit möjligt att grunda en allmän jemkning af taxeringsvärdena. Orsaken hvarföre jag yrkar förslagets återremitterande är den, att jag önskar det Utsk. måtte hos samtlige RiksStm föreslå en underd. framställning till Konungen, om den ifrågavande utredningens verkställande, hvarpå ett samstämmigt beslut kan grundas, och hvarigenom man ginge fortare och ändamålsenligare till väga, än om detta Stånd ensamt skulle fatta ett sådant beslut och sedenueaa inbjuda de öfriga, att sig derom förena. Det skulle ju kunna hända att Utsk., om en återremiss beviljades, hittade på något bättre, än hvad jag föreslagit. Del vore ju då en fördel att hafva vändt sig till detsamma. Hr Gr:n har åberopat, att ett föreg:de beslut af R. o.' Ad. skulle vara hinderligl, men när jag icke begärt någon ändring af 68:te §:u, så upstode ju intet hinder för detta beslut. Det enda, som med skäl torde kunna anmärkas mot mitt förslag är, att jag 1) en 27 Maj f. m 371 talal om 72:dra §:n innan lian kommit tinder öfverläggning. Men detta kan gerna lagas bort. Jag har gjort det, för att visa det sammanhang, som dessa frågor med hvarandra ega; och jag skall åter urtaga frågan, när vi komma till 72:dra §:n. Jag förnyar min vördsamma anhållan om återremiss. Hr Palmcrantz, Joli. Mauri tz. Efter resultatet af Skatteförenklings-Komiléens verksamhet redan vid denna Riksdag har börjat att visa sina välgörande följder för jordbrukaren, så skulle förslaget att inrätta ständiga värderings-kommissioner sätta kronan på verket.
Tryckfriheten, grundlagsvidrigt aflockad, under ouppfylda löften om dess återställande; vägrad redovisning för allmänna medel; protester emot sådane Rikets Ständers beslut, der deras ensamma beslutaade rätt är obestridlig; verkställighet åsidosatt, då besluten någongång ej vunnit .Styrelsens tycke; den offentliga åklagaremaktens tystnad, då Rikets Ständer eller någon af deras fördelningar blifvit i Allmänna Blad på det gr-ymmaste smädade, under indragningsmakteus altför godtyckliga ömtålighet, vid yttrandet af det minsta tvifvel om Styrelsens egen ofelbarhet; föga eller intet afseende ofta fäsladt vid Rikets Ständers önskningar; en egenmäktig grundlagstolkning, i anseende till 122 Den 18 November f. m. RiksStåndens mäst omisskänneliga rättigheter: sådane äro hos oss tidens tecken, mine Herrar! och under dessa innefattas äfven den af Styrelsen, tvärt emot Ridderskapets och Adelns heslut, oss påtrugade Riddarhusordning. Man vill som ett fel tillägga sista Riksdagens Riddarhus, att ej hafva till Kongl. Maj:t uppgifvit skälen för en fullkomlig omarbetning af en utaf Kongl. Maj:t, vid slutet af 1818 års Riksdag, gillad och med Dess höga underskrift utfärdad Riddarhusordning. För dem, som eftersinna, att Konungens Conseill var fullsatt af idel Riddarhusets Ledamöter, hvilka deltogo, ej mindre i de allmänna, än i de mera inskränkta öfverläggningarne, försvinner denna anledning, och den följd man derutaf velat draga, eller det föregifna skälet till afslag å den begärda sanctionen på förslaget i sin helhet. När jagläser 87 §. RegeringsFormen, finner jag väl tillfällen, då Rikets Ständer äga, att afhöra Konungens skäl till vägrad sanction, äfvensom 81 §. bestämmer de fall, då Rikets Ständer på samma sätt böra tillkännagifva sina skäl för vägradt bifall till lagförslag, som ifrån Konungen framställas. 5i §. Riksdagsordningen är lika tydlig.
Jag för min del, tror att man bör utsända egna landsmän, för att erhålla vederbörlig kunskap i dessa språk. Vi äga nog många Studenter, som vi kunna för sådant ändamål utsända, om vi hafva allvar med saken. En främling, som kan alldrig så väl Franseska eller Engelska, lärer sig dock sällan eller alldrig tillräckligt Svenska, för att ej blottställas för lärjungarnes anmärkningar vid hans brister i det som de lättast kunna kontrollera, 250 Den 12 Juli e. m. nami. deras modersmål. Jag påminner mig luiru den fransyska språkläraren, som, under min ungdom, fanns i Upsala, var ett ständigt föremål för gyckel, till följe af sin oförmåga att rigtigt uttrycka sig på Svenska. Samma erfarenhet har man gjort i Paris. Vid Frankrikes talrika colleges skulle en miingd Lärare i Tyska språket anställas. Underrättelse härom utfärdades till närgränsande tyska länder. Förutom Elsassäre erbjödo sig personer från Wurtenberg, Baden och Baijern. För att pröfva deras skicklighet lät man 2:ne i sender examinera hvarandra, hvilket de med all möjlig stränghet gjorde. Men när de skulle på Fransyska öfversätta de Tyska poeter och prosaister, som dem blifvit förelagda, väckte deras fransyska åtlöje. Då jag vid en sådan examen i Paris frågade en af examinatorerna, som förut varit i Sverige, hvad följden skulle blifva af ett sådant sätt att gå tillväga, svarade han: det blir ingeuting, ty genom dessa examina hafva vi funnit, att vi till Lärare måste hafva Fransmän, .sorn inhemtat tyskan i hennes hemland. Afven ur denna synpunkt afstyrker jag Utsk:s förslag samt fortfar i min vördsamma anhållan att R. o. Ad. mätte, såsom sin gemensamma tanke, antaga den ordalydelse Frih. Sljernstedts reservation innehåller. Frih. Stjernstedt, Aug. Willi.:
I de till hundradetal många Kassornas special-räkningar, uppgjorda efter gifvet formulär, debiteras inkomster, afföras utgifter och upptagas balanser under bestämda, med Riks-Staten och andra regleringar öfverensstämmande titlar, med sina underafdelningar, der sådana äro nödiga, såsom t. ex. en inkomsts statistiska specificerande efter debiterings-grunderna samt fördelning i afkortade, behållna och resterande belopp o. s. v. Specialräkningarnas titel-summor sammandragas sedan i en General-räkning för hvarje Verk, exempelvis en sådan för hvarje Län, upptagande LandtRänteriets, Fögderiernas, m. fl:s special-summor. Från General-räkningarna ingå titel-summorna på Inkomstoch Utgifts-sammandrag, särskilda för hvarje titel och, till undvikande af mångdubbladt antal, försedda med kolumner för titlarnas underafdelningar. Titel-sammandragens summor ingå derefter på Hufvud-sammandrag, i hvilka Inkomster och Utgifter, så vidt de höra till Riks-Staten, genom kolumner, äro jemförda med Riks-Stats-summorna, till utrönande af brister eller öfverökotter å Inkomster och brister, besparingar eller reservationer till vidare utbetalning å Utgifter. Från General-räkningarna gå balanserna 30 direkte till ett II ufvud-sammandrag öfver desamma. Slutligen upptager Kapital-räkningen Hufvud-sammandragens summor af inkomster, utgifter och balanser, särskilt för Slals-Verket och särskilt för andra Verk och Inrättningar. Alt förslag till någon enklare Riks-boksluts-met bod, sorn tillika är säker och tillfyllestgörande, skall genom det rundligaste löfte om belöning kunna framkallas, anser Stats-Kontoret vara mera a!t önska, än att hoppas. En annan fråga är den, om möjligheten att i Riks-bokslutet tillvägabringa en minskad vidlyftighet. I första rummet förekommer härvid, såsom önskvärd, en större enkelhet i Stats-regleringarna. Till ju mindre antal Inkomsl-t it larne och deras debiterings-grunder kunna reduceras, och ju färre villkoren och föreskrifterna om de anslagna medlens disposition äro, ju mindre vidlyftigt blir Riks-bokslutet.
Vid Urtima Riksdag öfverlägge och besluta Riksens Ständer blott om sådana ärender, som Konungen, enligt skedd uppgif t i Riksdags-kallelsen, framställer, eller som deraf blifver en omedelbar följd, eller föranledas af i Ståndens plena anmälde anledningar till anmärkning mot Konungens Rådgifvare, eller sorn röra Ståndens enskilde angelägenheter. Riksdags Ordningen f. 2j mom, 1. Vid hvarje Lagtima Riksdag af åte Konungen Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, hvaraf Stån - 6 Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 3Q. elen hvartdera ett exemplar tillstädes, och öfverlemne densamma antingen ▼id. det tillfälle, då Riksdagen, enligt föregående §., öppnas eller å Riks-salen annan dag, der Honom så godt svnes, eiler ock omedelbart till Riksens Ständers Sluts-Utskott, inom dagar elter Riksdagens öppnande. Riksdagens början —* å Riks-salen bållås. Vid Urtima Riksdag late Ko nungen vid Riksdagens öppnande genast aflemna alla de P ropositioner, till hvilkas afgörande Riksens Ständer btifvit sammankallade. Riksdags-Ordningen §. 28 — sådana i fl rundlagen stadgade Ut skott äro, vid Lagtima Riksdag: Coostitulious •— —då Konungen sådant äskar. Vid Urtima Riksdag, tillsättas endast de Utskott, sorn för ärendenas behandling erfordras. Riksdags-Ordningen §. 2Q mom. i. Constitulions-Utskoltet, som utgöres af »4 ledamöter, tillkommer att i den ordning, Regerings-Formen föreskrifter, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens ledamöter vare obetaget att in pleno yttra siaa tankar, men Riksens Ständer ej förr än å den nästföljande Lagtima Riksdagen må besluta. Öfvse»- 1 erona r —- —■ —- Riksdags-Ordningen jf. morn. *, Constitulions-Utskottet åligge att, vid hvarje Lagtima Riksdag, äska —- ro 4 kunna fordras.
Börande likväl i de släder, hvarest skolundervisningen hufvudsakligen besörjes såsom en för hela staden gemensam, angelägenhet, anslaget tillfalla hela staden”; 2-o, uti mom. c.), skulle i stället för orden ”och för städerna” införas ”i Stockholm till Stadsnämnden och för öfriga släder”; 3;0, vid mom. d.), skulle tilläggas: ”likväl bör en afskrift af capitaleller hufvudräkningen, påtecknad af revisorerne, insändas till Doroea - pillel för att sedan aflemnas till vederbörande landscontor för att der förvaras;” 4:o, början af mom. e.), skulle erhålla följande lydelse: ’’att de församlingar eller städer, som efter bepröfvande af vederbörande Landshöfding eller Biskop eller i Stockholm af Öfverståthållare!! och skolstyrelsen, finnas hafva" etc.. Preste-Ståndet fann för godt att denna inbjudning antaga. Från Vällofl. Borgare-Stånoft. S. D. Föredrogs å nyo och godkändes Be viii vin g sUtskott ets betänkande N'o 37, angående beräkningen af sjötullsmed len, saluaccisen, post - medlen p, ■ot.-Utdrag, den s5 April 1845. 863 medlen, chartae-sigillatae-afgiften, husbehofsbrännerimedlen, samt tidningsocli kortstämpel-afgifterna. S. D. Föredrogs å nyo och godkändes Lag-Utskottets betänkande JN:o 93, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, angående antagandet af dels ny strafflag, dels ock Lag örn verkställighet af fängelsestraff. Den 25 April. Från Högv. Preste-Stanoet.
Ridderskapels och Adelns och Hedervärda Bonde-Ståndets beslut innefatta, jemte bifall å sjelfva punkten , hvilken sålunda af 3:ne Riks-Stånd blifvit gillad, ett så lydande tillägg: ”likväl, med undantag af Lån mot hypothek af Actier och ”Documenter; hvilka Lån få meddelas lill "ett belopp af minst 200 R:dr B:o/’ Banco-Utskottet får hemställa, huruvida Högvördig»! Preste-Ståndet skulle finna godt antaga detta tillägg; samt föreslår i motsatt fall, och så framt Vallöf]. BorgareStåndet icke eller numera skulle finna för godt att härutinnan biträda de båda Ståndens mening, följande Proposition till omröstning i förstärkt Utskott: Den som vill alt, hvad Lån mot by - 22 Banco-Utskottets Memorial N-a 110. pothek af Actier och Documenter serskildt beträffar, minsta Lån-beloppet blifver 20a R:dr B:o, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vin ner Nej, så är beslutadt: att minsta beloppet af Lån på Actier och Documenter blifver, likasom för de öfriga Lånen är stadgadt, 1,000 R:dr samt derutöfver jemnt ioo:ta)« Den å samma pag. q3, (Uti. N:o 82) intagna punkt, af innehåll: att Utlåningstiden blifver från en till fyra månader, och vid Lånens förfallotid omsättning ej får ega rum, är af Högvördiga Preste-Ståndet sålunda förändrad: att Utlånings-tiden skulle blifva frän en till seoc månader, med gillande af det öfriga. Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet hafva deremot, med bifall å punkten i sin helhet, tillagt det serskilda undantag och förbehåll: att Utlånings-tiden, i afseende på Lån mot Actier och Documenter, må hädanefter, såsom hittills, förblifva sex månader utan omsättning. Utskottet får erinra om hvad vid of - Banco-Utskottets Memorial N.o 120.
Denna §. skall, efter den förändrade redaction, som densamma, genom Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, erhållit, lyda sålunda: Af Häradets lott i sakören, behålle en tredjedel Häradshöfdin - ao4 Expeditions-Utskottets Förslag lill mid. Skrifvelse, N;o 114• gen, annan Nämnden, tredje Häradet. I Rådstufvu-Rätt tage Borgmästare dubbel lott emot Rådman. Utsöknings-Balken. lil Cap. 5 §. Denna §. skall lyda sålunda: Häfver någor vunnit hos Under-Rätt; går saken ej öfver Tre hundrade daler eller dess värde; eller är den tappande, enligt 12 Cap. 3 §. Rättegångs-Balken, tredskovis dömd; eller har han utan jäf och invändning hos Rätten vederpartens anspråk godkänt; och varder emot Under-Rättens dom vädjadt, njute den vinnande ändå utmätning, och ställe borgen för det lian om händer får, eller läte godset sättas i qvartad. När godset så utmätet är, må det sedan ej skingras, eller utom egarens vilja föryttras, förr än saken i HofRätten afdömd varder. Tappar han der; gånge det, som utmätet eller i qvarstad satt är, åter med dess ränta och afgäld. 6 §. Första afdelningen af denna §. eller orden: ”nu gitter ej den, som tappat häfver, gifva ut hvad dömdt är, innan saken för Hof-Rälten kommer; sätte der full borgen före: gitter han ej-eller det; ställe då borgen för sig sjelf, eller träde i fängelse till sakens utslag,” skola från lagtexten uteslutas. Jorda-Balken. XIV Cap. 3 §. Denna §. är ändrad sålunda: Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vadje då under Hof-Rätt, som i Rättegångs-Balken sägs. Fullföljes vadet, och finner Hof-Rätten ny syn tarfvas; utnämne IIof-Rätten en af sina Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 11^.