Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå ingifven inlaga lill Tullkammaren, erhåller godsegaren räkning å den lör varorna belöpande tull, efter hvars erläggande han eger densamma fritt använda, på sätt och med vilkor i öfrigt, som SeglationsOrdningen och Nederlags-Förordningen bestämma. §• 12. Till handelns underlättande kommer så kalladt Kredit-Upplag eller anstånd med tull afgifternas betalning för alla i Tarifen i sådant afseende utmärkta varor, till der bestämda minimiTqvantiteler, att lills vidare ega rum uti Städerna: Stockholm, Götheborg, Norrköping, Gefle, Carlskrona, Malmö, Calmar, Wisby, Westervik, Uddevalla, Landskrona, Christianstad, Carlshamn, Ystad, Halmstad och Helsingborg, under iakttagande af följande vilkpr: ali varorna uppläggas under Tullkammarens, jemte egarens, lås och vård ; att egare af dessa varor fä, emot utgörandet af hela tullen, om de inom landet försäljas, men endast mot transito-tull, då de bevisligen åter utföras, från Kredit-upplaget uttaga större eller mindre partier, dock icke under hälften af det minsta, som får uppläggas; att Kredit-upplaget icke får sträckas utöfver ett år ifrån den dag, godset till uppläggande angifvits; hörande detsamma inom nämnde tid antingen åter utföras, eller tillfullo förtullas efter den tullberäkning, som var gällande, då upplaget skedde, vid påföljd att godset i annat fall för egarens räkning å auktion försäljes, dä belöpande införsels-tull och omkostnader å auktions-summan först afdragas och återstoden tillställes godsegaren; 360 Expedilions-Vtskottets Förslag lill underd.
D e medel, Lister använde, voro först o c h främst den strängaste rengöring af den kroppsdel, å hvilken operationen skall utföras, samt af allt som k o m m e r i beröring med såret, så- ledes operatörens händer, instrumenter och förbandssaker. M e n en vanlig rengöring, tvättning m e d tvål o c h vatten, var ej nog. Man måste äfven tvätta m e d någon vätska, som äger förmåga att döda bakterier — Lister använde först karbolsyrelösning — o c h förbandsartiklarne, gas, bomull e t c, indränktes m e d dylikt medel. Ä f v e n spolades såren under operationen med någon antiseptisk (bakteriedö- dande) vätska för att oskadliggöra de infektionsämnen, s o m under operationen möjligen skulle kunna komma in i d e m. Principen för den antiseptiska särbehandlingen är ännu densamma, ehuru den numera utföres något olika m o t i början. Många nya antiseptiska medel hafva kommit i bruk, bland dem i första rummet sublimatlösning. Såsom redan nämnts, har det skydd, den antiseptiska sårbehandlingen ger m o t infektion af såreD, varit af den allra största betydelse för kirurgien. Dödligheten efter operationer är nu ojämförligt m y c k e t mindre än förr, o c h att någon opererad dör af infektion, som uppstått till följd af operationen, hör numera lyckligtvis till m y c k e t sällsynta undantag. Man vågar numera företaga operationer å kroppsdelar, hvilka man, såsom ofvan nämnts, förut ej vågade angripa — bukhålan, hjärnan, ledgångarna — o c h kan därigenom ofta lyckas rädda patienter, lidande af sjukdomar, hvilka ej g e n o m något annat medel än en kirurgisk operation kunna vändas från en säker d ö d till hälsa. Det är således alldeles tydligt, att vi uti de antiseptiska åtgärderna äga kraftiga medel m o t infektion, och att det är g e n o m antiseptikens skydd som den operativa kirurgien fått sin nuvarande höga utveckling. Men vi veta äfven, att organismen äger medel att själf till en viss grad skydda sig m o t infektion.
Hvad den sista anmärkntn beträffar, så är det klart, att jag icke går in på att nyttja ordet rotehållare, eroedan det måste bero på pluralitetens veto inom roten, om en förändring skall ske och icke på fem sjettedelar eller tio elftedelar af roten alt säga ja samt en sjettedel eller en elftedel att säga nej. Sådant kan och får icke förhållandet vara inom ett knektehåll, ty der måste de fleste hafva afgöranderätt. Hvad angår att här omedelbarligen eller utan återremiss företaga de ifrågaställa förändringarna, så har sådant visser ligen flera gånger tillförene skett; men rätt är det icke att så skei', ty uti löparen bör ingen inskrifning eller correctur äga runi. Den bör vara fullständigt renskrifven, för att i sådant skick -afgå till Stånden och derefter förvaras såsom Dea i3 Januari f. m. verification. Jag anser derföre ålerremiss af nöden, för vinnande af de nödiga rättelserna. Gr. von Platen, Baltzar: Äfven jag förenar mig uti den af []r Nordensköld yttrade åsigt, alt frågan derom att kojerna skola vara i bruk bart skick desto mindre varit af gilltig anlcdn. påkallad, som Utsk:s af RiksSCn antagna förslag, att sådana skola åtfölja hvarje uppbådad båtsman, vore utan ändamål, om det icke förutsatte, att de vore brukbara. Man liar anfört, att ordet rotehållare bör utbytas mot ordet rote. Jag är af samma öfvertygelse desto hellre, som jag vet att Utsk. velat uttrycka den tanke, som meningen sålunda förändrad innefattar; men jag måste beklaga, alt jag och andre ledamöter i Utsk. icke Icmnat den uppmärksamhet åt uttrycken, hvarigenom man kunnat förekomma den tvetydighet, sorn harleder sig derifrån, att ordet han blifvit nyttjadt i stället för ordet den. Jag har ingenting emot, att orden koj och täcke, som förekomma uti en föregående punkt, utbytas mot orden koj och sängkläder, ehuru saken kan vara densamma; ty då K. M. kan förklara, att med sängkläder endast förstås täcke, så ser jag ingen fara uti att nyttja ordet sängkläder.
skall ställa hemmets ekonomi så, att hvarje berättigadt kraf tillfredsställes och ändå utgifterna icke öfverstiga inkomsterna. Frågan kunna vi säga vara en af tidens brännande, och då Iduns uppgift är att bjuda oss föryngringens äpplen, bör hon också i sina skålar inlägga sådana, hvilkas praktiska Genom enskild frikostighet sattes hon i tillanvändande skall framkalla friskare och i fälle att i Glasgow närmare utveckla sig för samma mån lyckligare släkten. Medan lösningen af ofvannämnda fråga i sin nya verksamhet, och sedan fröken Rodhe Idun rört sig med de tusentals kronorna, ha också genom enskild välvilja fått medel till de kvinnor, hvilkas inlägg i frågan jag nu inköp af husgeråd, öppnades den 1 april 1891 går att teckna, sysselsatt sig med hundratalen, Göteborgs skolkök. Att börja med inrymdes eller med de flesta svenska kvinnors husdet i ett af de gamla skolhusen, men har nu flyttat sin verksamhet i en förhyrd lokal, hållsekonomi. V i d det i Göteborg nyss afslutade elfte Skansgatan 1 1. Utrymmet är dock äfven här Sv. folkskolläraremötet höll fröken Eva Rodhe så inskränkt, att det förefaller besökaren som ett föredrag om skolkök och ledde sedan som en gåta, att så mycket godt arbete kan utordförande meningsutbytet om välgörenhet mot föras på en så liten plats. » Ett normalt skolkök, » säger fröken Lagerfattiga skolbarn. stedt, » bör vara så inrättadt, att 24 flickor på Lugn och klar stod hon där, med språket i sin makt fängslande allas sinnen. Sådan, - fyra afdelningar där kunna undervisas. » Som anspråkslös och enkel, öfverlägset skicklig och detta i Göteborg ännu är ett önskemål, få mångerfaren i sitt fack, bör den kvinna vara, de 24 flickorna tillsvidare handledas i 12 grupper. Fröken Lagerstedt har häri bitiädts som intager en plats i en folkskolestyrelse. T y värr får jag icke återgifva hennes bild af fröken Selma Johansson, utgången ur Stockeller skildra hennes lif, det skall framdeles holms skolkök och nu kallad att i hufvudskildras i Idun och är förbehållet en finare staden förestå professorskan Anna Retzius ' penna än min; endast i förhållande till skolmatlagningsskola.
Föreskriften i 73 § Riksdagsordningen må icke åberopas mot den af ConstilutionsUtskottet vidtagne åtgärd. Ehuru denna föreskrift i vissa delar befinnes likartad med den, angående behandling af grundlagsfrågor, är densamma likväl i hufvudsakliga omständigheter derifrån skiljaktig, och således på grundlagsfrågor alldeles icke lämpelig, ty, utom att i berörde 73 § åtgärden icke inskränkes till blott öfverläggning eller tankars meddelande och hänskjutning af ärendet till nästa Riksdag, utan definitift beslut af Ständer, och afgörande rätt hos förstärkte Utskott bestämdt omnämnas, så är Ledamöternes antal icke detsamma i förstärkt ConstilutionsUtskott, som i andra förstärkte Utskott. Om behandling af grundlagsfrågor och andra Riksdagsärenden i de särskilte för hvardera af desse förhandlingar bestämde förstärkte Utskott, är ock, för olikhetens skull, i särskilta §§ afRegeringsformen och Riksdagsordningen stadgadt. Icke heller kan den tydning lemnäs åt den i 5G § RegeringsFormen omnämnde G5 H. 16 Den ii Mars f. ra. behandling af samtelige RiksStånden, till hvilka ConstitutionsUtskottet äger ett sammanjemkadt utlåtande eller oförenliga skiljaktigheter anmäla, som skulle denna behandling utmärka beslutanderätt, emedan med denna behandling icke annat rimligen kan menas, än att Riksens Ständer med frågan må förfara i enlighet med hvad grundlagen derom stadgar.
Departements-chefers disposition för af Kongl. Maj:t kända behof, nemligen: å 2:dra hufvudtiteln » 7:de » Ar 1852. 1,000: 500: Ar 1853. 2,890: — 3,000: — Summa: 1,500: — 5,890: 3(5 — § 11- Å hufvudtitlarnes besparingar äro under ifrågavarande båda år följande belopp anordnade, nemligen: För året. För förra åren eller af reservationerna. Summa. Lotsverket tillkommande andel af sjötullsmedel Bränvins-redskaps-försegling Ersättning till roterade ecklesiastik-boställen . Dito för bristande prostetunnor Dito för indragen s. k. Fahlu kungsgårds hjelp Dito till Geschworner Griesbachs arfvingar Dito för skjutsfärdspenningar till Lifregementets Husar-korps Dito af för högt erlagd tionde-spanmål . Roteringskostnader och understöd Rotefrihets-ersättning åt Länsmän Kostnader för omarbetning af krut Transportkostnader för bergskrut Tryckningskostnader m. m. för sammandrag af författningar Arfvoden åt embetsoch tjenstemännen vid Stats-revisionen åren 1851 och 1853 Kronan ådömd rättegånskostnad 433: 19. 4. Hägnadskostnader m. m. vid bostället Hofstena 509: 47. 2. Kostnader för Kommittéen till undersökning af städernas beskattning 8,055: 38. 3. Vid dessa utgifter, som ägt rum till föremål, för hvilka stats-anslag saknas, har val någon anmärkning bos Revisorerne ej förekommit, men det synes Revisorerne mindre lämpligt, att dylika utgifter anordnas å en så beskaffad titel som den ifrågavarande, enär, i den händelse, att stats-inkomsterna under ett år ej komme att uppgå till deras i riks-staten påräknade belopp, anvisningar skett å tillgångar, som icke finnas.
Lifligt kännande hela vigten af att så ej måtte inträffa, tillstår jag, att detta ett ögonblick gjort mig tvehågse; men denna tvekan har dock snart försvunnit vid ett närmare skärskådande af förhållandena. Utvexlingen är det stora föremålet för denna riksdag. Dess vigt och nödvändighet tyckas numera vara så allmänt insedda, att man till och med från de håll, der man minst väntat det, hört yttras, att mot dess verkställighet, efter en gång fastställd grund, ägde man ingenting att invända. Men vid åtskilliga i sam - Den 17 Mars e. m. 337 sammanhang med realisationen väckta bifrågor har man hört — i rikt mått — betänkligheter och farhågor yttras, hvilkas uppkomst det lugnade, opartiska sinnet måhända en dag skall finna svårt att förklara. Misstroenden hafva uppstått (misstydningar å ett håll framkalla likartade å ett annat), att icke öfverallt vid dessa bifrågors behandling man afsett dem sjelfva, utan den verkan, deras bifall eller afslag kunde äga på hufvudfrågans afgörande. Må då denna öppet, ärligt och enkelt snart blifva föremål för våra ofverläggningar. Då skall hvar och en nÖdgas bestämdt förklara sig såsom realisationens vän eller fiende, utan att äga en 72-a eller en banklag att skjuta framför sig. Då jag här oförstäldt uttalat, hvad sorn hos mig öfvervunnit alla betänkligheter mot utvexlingsfrågans snara afgörande, anser jag mig skyldig att uttrycka den tillfredsställelse, hvarmed jag i afton hört tvenne värda talare, hvilkas nit för realisationen aldrig af mig varit betviflad, men som i föregående dagarnas vigtiga frågor försvarade motsatta meningar med mig, i denna fråga dela samma öfvertygelse och värma. Jag önskar uppriktigt att snart blifva skyldig alla mina motståndare i förutnämnde frågor samma förklaring. Jag anhåller om återremiss af memor., med förnyad anmodan till Utsk. att skyndsamt föreslå utvexlingsdagen. Ilr von Heijne, Georg: Under förutsättning, att mynlbestämningslagen af d. 1 Mars i83o i allt anses vara grunden för den realisation, som nu i allmänhet önskas, tror jag frågan vara, huruvida också alla vilkor för denna lag äro uppfyllda.
Jag har begått ett misstag, då jag vid beräkni ngen af Svenska Armeen, i afseende på dess behof af Generaler, ej upptog 60,000 man Beväring; men delta var föranledt derutaf, Den 3o September f. m. 247 att Grefve Björnstjerna, vid jemförelsen mellan antalet af Generaler i förhållande mot Armeens styrka inom Preussen, upplyste att Preussens Beväringsmanskap äfven var inberäknadt i den numerair, Herr Grefven angaf för Preussiska Armeen. Det torde äfven i förbigående tillåtas mig nämna, att, enligt de ganska tillförlitliga underrättelser jag helt nyligen förskaffat mig om Preussiska Arméen, är denna, inberäknad dess Beväring, större än Grefve Björnstjerna uppgifvit. Herr Anckarswärd har misstagit sig, då han sagt, att jag ansett Genéralerne nyttige vid stora läger. Detta är destomera orätt, som jag just instämde i det af Herr Hjerta vid den Kongl, propositionens remiss afgifne yttrande, hvari Herr Hjerta, lika med mig, ansåg ständige Inspecteurer för Arméen vara nödvändige, men äfven lika med mig ogillade de kostsamma och, enligt min tanka, för Arméens öfningar föga nyttiga stora lägren. Jag har icke eller sagt, alt Generalerne voro nödvändiga för att mönstra de förråder vi framdeles kunna få. Jag framställde blott den fromma önskan, att om Generalerne skola få till sitt åliggande, att mönstra förråderne, de äfven måtte få några förråder att mönstra. Icke eller har jag yttrat, att, om icke de af Kongl. Maj:t nu begärde 9 Generals-löner skulle beviljas, Regeringen par caprice skulle qvarblifva vid den nu varande organisationen.
Sådana hattar, på hvilka ifyllningslucka är anbragt, skola uppmätas till luckans nedersta kant, och hvad hatten sålunda belinnes nedanföre denna kant innehålla, sammanslås med sjelfva brännvinspannans kannerymd, efter afdrag likväl af kokrummet. Der ifyllningsrör är anbragt på hatten eller pannan, skall hatten uppmätas till den i hatten befintliga nedra kanten af det rör, som är bestämdt att afleda brännvinsångan till afkylningsredskapen, och hvad hatten sålunda belinnes innehålla sammanslås med sjelfva Brännvinspannans kannerymd, likväl med afdrag af kokrummet; och må ingen panna stämplas utöfver 93 fulla kannors rymd, icke eller må något afdrag för kokrummet göras af Landtmätaren eller Justeraren, hvilken endast åligger ansvara för pannans rigtiga innehåll efter den åsätta stämpeln. 51 §• Mäskvärmare, såsom nu mera tillåtne, må utan föregången mätning begagnas; men bränningsredskap, af hvad form och beskaffenhet som helst, skola, såsom afgift efter pannerymden underkastade, uppmätas och stämplas, dock Bil. t■ Exped,-U tskottets Memorial. N:o 374- roed uteslutande af de öfverskott i rymd, som ej uppgå till hel kanna. För de pannor, hvilka vid botten hafva aftappningsrör nied ventil eller vridhane, må afdrag ega rum för det, sorn innehålles i röret emellan pannan och ventilen eller vridhanen; och bör fördenskull, vid sådana pannors uppmätning, Landtmätaren eller Justeraren låta så tilltäppa detta rör, att vatten deruti ej kanintränga. 32 §.
Den skall hålla dig uppe i vattnet, t9 den sjzcnker aldr9g.Vag sAg att på dess framsida stod skrifvet ordet: Sanning; och den var hvit och utan flack, t y de andra kladerna hade öfvertackt den. Han sade: T a g denna förnuftets staf och håll den fast. Om den glider ur din hand &amp; r du förlorad. K h n dig för, och der stafven finner botten, satt der din fot. " Vag &amp; r beredd; låt mig gå. " " Nej, stanna! hvad ar det du bär i barmen? " HO^ teg? Han sade: " Öppna och låt mig se. " Hon öppnade och vid hennes bröst låg en liten varelse, som der sökte näring. Han tryckte sitt ljuslockiga hufvud och sina kniin emot henne, och hans händer grepo fast i hen-. nes bröst. Han sade: " Hvems är han och hvad gör han här? " Kvinnan svarade: " Se hans små vingar! Han sade: " Lagg honom ifrån dig. " Men hon tvekade. " Jag kan bara honom s % har, - med den ena armen och med den andra kan jag bana mig vag genom vattnet. " Han sade: " Lagg honom på marken. När du kommer ned i vattnet, s&amp; glömmer du din vag och tänker blott p&amp; honom. " Och han tillade: " Lägg honom ned, han kommer icke att dö. Nar han finner att du öfvergifver honom, skall han slå u t sina vingar och flyga. Han skall vara i frihetens land före dig. Kärlekens händer skola utsträckas dem till mötes, som uppnk frihetens land. D % skall han vara en man, icke ett barn. Vid ditt bröst kan han icke fostras; slapp honom att han m&amp; växa sig stor. " Hon lösgjorde honom från barmen, och han bet henne s % att blodet rann; men hon lade ned honom på marken, höljde sitt sår och strök smekande öfver hans vingar. Jag såg håret vid hennes tinningar blifva hvitt som snö, och med ens hade hon från ung blifvit gammal. Och hon stod långt borta vid flodstranden och sade: " Hvarför skall jag söka detta fjärran land, som ingen ännu har hunnit. Jag är ju allena, ack!
Deremot har jag intet att invända. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag tillhör dem som bestrida remiss af motionen, emedan den icke innehåller något positivt yrkande, utan endast ett inqvisitorisk hänvisande till en annan ledamots ännu icke justerade yttrande, Manga andra skäl för vägran af remiss kunna anföras. Deribland må nämnas, att Hr Gripenstedt i sitt sednare anförande i förra plenum förklarade att hans omdöme öfver Fullmäktiges åtgärder omfattade tiden efter den meddelade déchargen. Detta har Hr Cederschiöld också nn medgifvit; men Hr Gripenstedt har äfven anmärkt, att Fullmäktige bade ställt sig till efterrättelse det af K. M. under Juli månad sisth år till Fullmäktige aflåtna Nåd. Bref, och Hr Cederschiölds motion åsyftar numera egentligen endast en utredning härom. En sådan utredning skulle likväl hafva till följd, att under StatsUtslcs öfverläggning och pröfning skulle komma en fråga om regeringsmaktens beslut, hvilket är i rak strid med 90 §:n Reg:sF:n, och på denna grund anhåller jag att motionen måtte läggas till handllngarne. Hr Cederschiöld: Obestridligen äger Hr Adelborg ensior förmåga att under discussionen sväfva ut än hit och än dit till ämnen, som icke hafva ringaste gemenskap med det som utgör föremål för öfverläggningen. Sålunda har han sagt, att han älskar en stark konungamakt. Afven jag är älskare af en sådan makt; men jag kan likväl icke inse, att detta har något det ringaste sammanhang med den fråga som nu discuteras. Hr Adelborg, som i sitt yttrande låtit påskina att man på andra sidan brustit i grannlagenhet, synes dock hafva förgätit den grannlagenhet han fordrar af andra. Han bar nemi. sagt, att om motionen skulle bifallas, blefve följden att man i hvarje plenum finge lika beskaffade motioner. Detta förefaller mig som en stor oartighet emot Hrr Fullmäktige, emedan det förutsätter att de emellan hvarje plenum skola begå nya olagiigheter.
På Strömsholms kanal färdades sistlidna år 45 fartyg, hvilka tillsammans gjorde 1,149 framoch återresor, nemligen 1,094 resor med 155 resor utan last, Fartygens sammanräknade drägtighet steg lill 9,885 Skpd. Slusspenningarna för året uppgingo till 23,811 R:dr 4 sk. 9 r:st. B:ko. I jemförelse med år 1838 har således årliga slussinkomsten förökat sig med 4,038 R:dr 45 sk. 10 tyst. Till denna Kanals ombyggnad och föi bättring anstogo Rikets sednast församlade Ständer en summa af 600,000 R:dr B:ko, hvarjemte af det nybildade Kanalbolaget äro subskriberade 200,000 R:dr. Efter den af Kongl. Maj:t i nåder gillade planen är kanalarbetet under sistlidna år utfordt till så stor del, som planen för året utstakar. Redan år 1841 börjades väl den behöfliga ombyggnaden med att till någon del öppna en slusstomt vid Uddnäs station, men den egentliga ombyggnaden börjadesförst 1842 och har sedan den tiden så vida avancerat, att Uddnässlussen kunnat i Maj månad detta år öppnas till genomfart. Vid Seglingsbergs station komma 2:ne slussar att under denna sommar grundläggas och murningen till större delen verkställas samt slusstomten vid Fagersta att öppnas. Vid slusstomtens öppnande för Uddnässlussen mötte det egna förhållandet, att en homogen grund för hela slussens längd omöjligen kunde träffas eller beredas, och då slussen ej kunde förlängas, måste man verkställa vattnets inlappning i slussen igenom den höga tröskeln, emedan, i fall vattenstrålarna, såsom vanligt, blifvit ledda genom slussportarna, de skulle hafva intagit en så stor del al slusskammaren vid början af slussfyllningen, att en del af slussens längd derigenom icke* kunnat begagnas för fartyg.
Genom de 11 personernes handlingssätt är den möjlighet uppkommen, att ingen Justitieombudsman innan nästa Riksdag skall finnas; ty efter den ordalydelse man här åberopat, kuuna icke Rikets Ständer, utan endast Fullmägtige skrida till nytt val af Suppleant. Jag frågar hvar och en, som med lugn betraktar saken, om det möjligen kan kallas, att Fullmägtige lydt den bokstafliga föreskriften, och om ett val af Rikets Ständer kunnat anses ingripa i föreskriften af orden: innan nästa Riksdag, eller om denna beräkning inträffat förr än efter denna Riksdags slut. Jag skulle tro Rikets Ständer böra sjelfva utöfva detta vigtiga kall, och att valet icke bör verkställas af de personer Ständerne sjelfve utseHelt annat är förhållandet mellan Riksdagar* 36a Den 27 September /• m. ne, ty då finnes, såsom Herr von Hartmansdorff anmärkt, ingen annan, som kan representera Rikets Ständer. Men då de sjelfve äro närvarande, behöfva de icke representeras. Af alla dessa skäl, anser jag de 11 Fullmägtiges åtgärd olaglig, först emedan de icke varit fulltalige, sedermera, derföre, att de icke, genast efter Suppleantens utkörande till Justitieombudsman , valt en ny Suppleant , hvarigenom, i händelse deras åtgärd blifver gillad, Svenska Folket möjligen kan gå rakt i mistning af Justitieombudsman. Jag underställer om icke i senare fallet. Grefve von Rosens Motion är nödvändig, till att förekomma en sådan händelse, och om icke Rikets Ständer böra vaka öfver, att Nationen alltid må hafva en Justitieombudsman, samt i följe deraf skrida till lagligt val. Herr von Heyne, Georg'. Utan att ingå i någon pröfning, huruvida Grefve von Roséns Motion ar laglig, eller icke, vill jag blott besvara ett uttryck af Herr Roos, att Herr Grefven och UandtMarskalken redan skulle hafva förklarat sin öfvertygels3 derom.
Man har nemi. stadgat, jemte minimi-afgifter, vissa kontroller för att verkligen fä en hög proc. af den fattige och mindre bemedlade eller af några samhällsklasser, som öro uti vissa §§ af Bevilln:s-Förordn:n utpekade, under det att man icke vill hafva kontroller öfver de andra klasser, som skatta för rörelse. I 68:de §:n är det åter fråga om hevilla, af Svenska jordbrukarne. Jag önskar icke att få deras skatter förhöjda, och sedan det nu är beslutadt af R. o. Ad., att de skola betala 2 R:dr pr mille af fastigheternas värde, så skulle jag icke vilja söka att fä en sådan förändring i 68:de §:n, att denna skatt skulle komma att utgå till sitt fulla belopp, hvarmedelst skatten på många ställen fyrduhblades. Jag skulle derföre vara nöjdast med, derest R. o. Ad:s beslut blifver gällande, ang:de bevilln:sprocm, att 68:de §:n också får vara orubbad, ty då finge man väl hjelpa sig fram på samma sätt som hittills. Jag bekänner dock, att jag ej förstår huru del går till inom Taxerings-Komiléerna med 68:de §:s nuvar:de lydelse, ty, det är mycket svårt att säga, huru den, jemte den ed taxeringsmännen aflägga, kunna medgifva en sådan godtycklig taxering, som nu på de flesta ställen sker. Denna § lyder nemi.: ”Af de handlingar och uplysningar Komiteen samlat och den lokala kännedom Komiléen bör ega, åligge den att utröna egendomarnes beskaffenhet, 36f Den 27 Maj f. m. till utrymme, jordmån, åbyggnad, belägenhet, afsättningstillfalic, förmåner och onera, för att, på grund af sålunda verkställd undersökning om förhållandet, kunna tillvägabringa en rättvis taxering.” Hvad vill man mera begära, säger man med rätta?