Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fyratiosju år varit vid arméen såsom läkare anställd, derjemte allt från Maj månad år 1830 till samma månad nästlidne år, då Andersson, till följd af sjuklighet, som han under sin långvariga tjenstgöring sig ådragit, erhöll ledighet, oafbrutet med särdeles nit bestridt läkarebefattningen vid Straffoch Arbets-fängelset i Malmö, äfvensom för den der förlagda garnison, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Andersson, hvilken är omkring 72 år gammal, och med åldrig hustru, jemte oförsörjd dotter, befinner sig i torftiga omständigheter, utan att för sitt uppehälle hafva att påräkna bidrag ifrån någon pensionsinrättning, måtte, vid dessa särskildt förekomna ömmande omständigheter, få vid afskedstagande uppföras å Rikets Allmänna Indragningsstat till åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad pension af Fyrahundra Sextiosex Riksdaler 52 sk. biko årligen. De till detta ärende hörande handlingar skola hållas tillhanda det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. G. A. Sparre. Utdrag af protokollet öfver Justitice-Departemenls ärender, hållet inför Hans Majit Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott, Tisdagen den 17 Januari 1854, i närvaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld) 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, M 43. Stats-råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe. l:o Hans Excellens Herr Justitiee-Stats-Ministern uppläste till justering följande, i enlighet roed Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatta förslag till Kongl.
Disconten äger , tydligen härleda sig från de i Disconten insatta Medel emot TreprocentsSedlar, alldenstund den Million, som Disconten lånt till CanalDirectionen, blifvit använd till förbättring af Banquens Pant, och således bör på Banquens fordran afgå ; för den återstående halfva Million , äro Instrumentalier, Materialier m. m. vid CanalVerket, förmodligen en säker valuta. Härutaf följer, att, derest Utskottens project bifalles, så blir det Innehafvare af TreprocentsSedlarne, som, medelst en förlust af 20 £30 Procent, måste godtgöra Riksens Ständers misstag vid sista Riksdag att låna Penningar åt Disconten , utan att Directionen med sin Egendom borgade derföre ; det blir Treprocentslnnehafvarena , sorn bekostat stor del af sjelfva Canalarbetet, utan att framdeles få någon del , hvarken i den vinst CanalVerket för Intcressenterna kunde medfö. ra, icke heller få dela Effecterna efter fullbordadt arbete : Vidare att Banquen finge sitt Creditiv ersatt och måste således till Bolaget återlemna Panten , CanalVerket nemligen med alla Efiecter &c. Den Skuld af l,100,000 R:dr, som CanalVerket häftar före i Disconten, komme att försvinna . Räntan för Creditivet likaså, allt till lörman för Bolaget j Assignationernes Innehafvare finge sina Fordringar Hill fullo betalte, och allt detta på bekostnad af ti 2 Den 17 Martil, Treprocentslnnehafvarena , som måste rabatte* ra 20 å 30 Ptocent på sina Fordringar hvilken grof orättvisa och hvilka förmo** n r, tillskansade CanalEolaget på andra Medborgares bekostnad. Ehuru mycket jag nitälskar för Barquans rätt Och bästa, kan jag dock icke gå ifrån den ölvertygelsen , att Oni det icke kan ske utan att begå orättvisa, må deri hellre blifva lidande. Riksens Ständers egna felsteg böra icke hjelpas och rättas genom andras förfördelande.
Jag vet nogsamt, ingalunda genom officiell delgifvande, utan efter den kännedom jag förvärfva! mig, att Kammar-Rättens President och ledamöter, vid regleringen af berörde kontors personal, kommit till del resultat, att kont:s göromål skola kunna skötas och bestridas af en enda tjensteman med biträde af eli kanslist, hvilken, ifall Advokat-Fiskalen af en eller annan orsak vore hindrad från ulöfningen af sin tjenst, skulle kunna inträda i hans ställe. Jag betviflar likväl, att om någon af dessa Hrr bade blott en fjerdedel af den lid, jag förestått delta kontor, förvärfva! sig erfarenheten om vidden, beskaffenheten och trägenheten af dithörande göromål, skulle de ingalunda framställt ett sådant förslag, som Hr von Hartmansdorff här omnämnt. Jag hoppas också, alt, vid förslagets pröfning hos K. M., saken skall tagas under sådant öfvervägande, att en förändring deruti varder tillvägabragt, och jag hyser äfven den förtröstan, att, innan denna pröfning företages, K. M. skall, som vanligtvis sker, tillåta de tjenstemän, som förslaget rör, alt i ämnet underd. yttranden afgifva, då äfven sådana uplysningar skola meddelas och sådana förhållanden läggas i dagen, som skola bestämdt bevisa, att KammarRätten i detta fall begått ett misstag, som ingalunda skall lända K. M. och Kronan till båtnad, ifall förslaget skulle af Konungen bifallas. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Då RankoUtsk. föreslog R. St., att endast en Ombudsman inom Banko-diskont-verket skulle hädanefter antagas, var det af orsak, att Ulsk. trodde, att ärenderne derigenom skulle bättre kännas, vårdas och utföras, än då denna befattning var fördelad emellan 2:ne personer, af hvilka den ena hade hufvudstaden och den andra de öfriga städerne samt landet sig tilldelade.
”Visst mycket bättre, men ack, icke är det fullt bra ändå ännu.” ”Det blir väl, bara du ger dig tålamod; minns du i julas, huru jag måste tvinga dig att komma till R..s och huru godt det se’n gjorde dig att vara ute bland andra. Ser du, jag är icke ändå en så alldeles stor doktor hjelplös, följ du blott mina råd!” ”Gud bevars! Hvem vet huru det då skulle gå med mig?” sade Elisabeth leende. ”Åh frukta ej! jag bekänner mig till vår tids läror äfven i medicin, att icke begagna inre, men deremot använda så mycket mera yttre medel.” ”Ack ja, vår tid älskar ytan, äfven hvad medicin beträffar. Dessa vattenkurer, huru beprisade äro de icke? O! om de kunde skölja bort allt elände ur kropp och själ, huru välsignande vore de ej?” ”I sanning!” utbrast Virginia skrattande, ”du begär förmycket af dem, det är nog om de mägta bota kroppen.” ”Du har rätt, och hvad är dock kroppens plåga mot själens qval?” ”Som ett knappnålsstygn mot ett igelbett, förmodar jag. Men lemnom detta; det för oss in i en labyrinth, der vi se ingen utgång, låt oss hellre tala om något gladt, t. ex. om kärlek?” ”Kärlek?!” upprepade Elisabeth bleknande och med knappt hörbar röst. ”Ja kärlek! Det ser ut som om jag skulle talt om död för dig, så blek är du nu,” sade Virginia muntert. Elisabeth försökte le också och Virginia fortfor hastigt och rodnande, utan att ge akt på vännens upprörda väsen: ”Jag har länge längtat att för dig, som jag från våra barnaår älskat så innerligt, få anförtro en hemlighet, som rör mig sjelf; men du har nu på en tid varit så kall och sluten emot mig, att jag ej vågat fram med min bekännelse. Nu kan jag dock ej mera tiga, utan ber att du med tålamod måtte åhöra mig.” ”Och den hemlighet, du vill anförtro mig, är den sådan, att du ej behöfver ångra att hafva öppnat ditt hjerta? Betänk dig väl, innan du talar, det är för sent se’n.”
Secreter ar én är gj tillåtit, att för någon visa ojusteradt Protocoll eller mundteligt yttrande} likväl åligger honom, äfven före justeringen, att hemma hos sig för den Ledamot, som det åstundar , uppläsa dess anförande och vare en Ledamot obetagit att vid sättet huru dess Riksdagsgöromål, Rid-' derskapet och Adeln allena ansvarig. Honom tillkommer att noga upptaga hvad han hörer under sammankomsterna talas , förelöpa och beslutas, samt att icke uti Protocollet införa något , som han icke sedt, hört, eller annorlunda än han det fattat: ställande sig till efterrättelse hvad 39 §. Riddarhusordningen vidare härom stadgar. RiddarhusSecretera. ren är ej tillåtit, att för någon annan än Landtmarskalken eller de som i ämnet talat9 visa ett ojusteradt Protocoll; åliggandes honom äfven att före justeringen, å Riddarhuset , för den Ledamot som det åstundar uppläsa dess anförande : och vare en Le damot obetagit, att vid sättet huru dess tankar blifvit till Proto - 462 Dan ig Julli e. m. tanksr blifvit till Pro tocollet fattade, meddela RiddarhusSecreteraren sina anmärkningar; denne sistnämnde må dock ej derpå göra något vidare afseende än som kan stå tillsammans med hvad i i ;sta Momentet stadgas. Vill någon Ledamot skrifteligen inlämna hvad han munteligen anfört, kan det ej vägras; men EiddarhusSecreteraren åligger i sådan fall, ett slikt anförande, sjelfkrafd vid Protocollsjusteringen anmäla och uppläsa, 5 §. EiddarhusSecreteraren kan ej vägra någon Ledamot underrättelse ur PleniProtocollerne för de förflutne Riksdagarne, äfvensom ur justerade Protocoller för den collet fattade, meddela RiddarhusSecreteraren sina anmärkningar; denne sistnämnde må dock ej derpå gört något vidare afseende5 än som kan stå tillsammans med hvid i i;sta Momentet stadgas.
För att sa väl rätta det anmärkta skriffelet i räkningens debet, som, för att med zilfror fylla de i kredit förefunna luckorna, behöfdes blott att, enligt i pagina-koluinnen för hvardera partiposten tecknad anvisning, uppsöka närmaste källorna, hvarifrån det felskrifna samt de uteglömda partierna borde hemtas, eller ock de sä väl summariska som speciella redovisningarne för diverse donationers och fonders medel, pag. 183 och följande, uti hvilka samma slutsummor, fast i omvänd ordning, finnas upptagna, sorn i kapitalräkningen, nemligen: utgiften till 8,750 R.dr 36 sk. och inkomsten till 11,826 R:dr 37 sk. 4 rst., med till grund derför åtföljd specifikation. Till undanrödjande af berörde anmärknings-anledning, hvilken respektive revisionen ytterligare sökt försvåra genom sitt oriktiga, pa egen miss-summering grundade, antagande, att partiposterna i debet skulle utgöra ett belopp af endast 8,328 R:dr 13 sk. 1 rst. och med 422 R:dr 22 sk. 11 rst. understiga den af mig sakenligt utförda summan, föreslår respektive revisionen, att, jemte införandet i debet af sjukhusets verkliga utgift 2,308 R.dr 38 sk. 9 rst., i stället för den felskrifna 2,297 R:dr 40 sk. 9 rst., (hvilket varit den enda behöfliga åtgärden, för att af parti-posterna erhålla den af mig riktigt utförda slutsumman 8,750 R:dr 36 sk.), dessutom tillöka utgifterna för Akademiens bibliothek med 423 R:dr 3 sk. 2 rst., under påstående, att, genom detta tillägg, den i debet utförda summan skulle ökas med endast 11 Rdr 26 sk. 3 rst., ehuru den, genom det föreslagna orimliga, inkomst till utgift förvandlande, tillägget, i sjelfva verket komme att erhålla en alldeles oriktig tillökning af hela dess belopp, eller 423 R:dr 3 sk. 2 rst.
Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer å 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, S t o c k h o l m s Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet &gt;Patent&gt;, ty endast d e s s a äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. 1 Sparkasseräkning RÄNTEGODTGÖRELSE 5 Aug. Hushållsräkning 5 %. gifvas efter Hr Richard Anderssons metod. för timme. Närmare underrättelse Musikdirektör Levy, Banérg. 7, n. b. (G. 88127) När A Drottninggatan Zurieh. &amp; K. HofleverantSr.) BANKAKTIEBOLAGET SÅLJES HOS HERRAR SPECERI-, DELLKATESSOCH KAFFEHANDLANDE. m. Profver o c h katalog omgående. G. om Mellins Bal-Siden Siden-Grenadin Siden-Bengaiin Caroline Dietrichson, lärarinna i italienska, har återtagit sina lektioner. Träffas under första hälften af oktober muntligen tisdag — lördag. Allm. Skriftligen adr. Rönninge. PROC. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. Aktiebolaget Stockholms Diskontobank I REGERINGSGATAN I. Läderplastik. ALLA SLAGS VERKTYG FÖR LÄDERPLASTIK SÄLJAS BILLIGT NOS PER OBS! F R O M, STOCKHOLM. SAXAR och KNIFVAR SLIPAS.
Sedan detta ärende hos Kongl. Majit i underdånighet blifvit föredragit, har Hans Kongl. Majit i Nåder låtit förständiga samtlige Dess Befallningshafvande , att ingen af det hemkomna extra Boterings-, Förstärkningseller BeväringsManskapet, som gjort tjenst till Lands eller Sjös , må , enligt VärfningsStadgan , såsom saknande Laga försvar, dömas förfallen till krigstjenst vid de lndeldre eller Värfvade Begementerne, så framt han, innan nästa Legostämma inträffade , förskaffat sig tjenst, eller sådant nä* ringsfång, som Laga försvar medförde; Hvarom jag, på Nådigste befallning, genom Handbref ifrån Föredraganden uti KrigsExpeditionen af Konungens Cancellie , den 38 Febrsarii besagde år, blifvit underrättad. JustiticeOmbudm. EmbetsBerdttelser. 197 Uppå derom hos mig gjord skriftlig anmälan , att ett till JustitiaeRevisionsExpedition af Kongl. Majrts Cancellie redan den 31 Mars 1812 inkommit mål emellan sedermera aflidne Majoren Stael von Hollstein å ena, saint BruksPatronen F.
Men träffa hjertat inifrån, det är att härma Gudars makt det är att höja sig från jorden vingarna må tillhöra erkeengeln Michael, eller den eldsprutande draken! (går hastigt.) _______ (Förändras till ett rum i klostret med fondoch sidodörrar. Ett mindre bord på ena sidan och en tarflig säng på den andra. På bordet står en trearmad ljusstake. Ofvanför hänger ett krusifix.) SJUNDE SCENEN. INGEBORG (häftigt och förskräckt inkommande från fonden). INGRID (följande henne). INGRID. Mitt barn! hvarför blef du så skrämd? Engelbrekt. Låt oss stänga dörren! (skyndar till dörren och igenläser den med omsorg, hvarefter hon skyndar till Ingrid.) INGRID (leder Ingeborg till en stol). Din oro förskräcker mig! (böjer hennes hufvud mot sitt bröst) Hvad har du väl att frukta på detta ställe? INGEBORG. Jag vet det inte, men allt förefaller mig här så hemskt; allt som omger mig väcker min fruktan. Jag hörde att några tiggarmunkar anländt till klostret och skyndade ut, för att ge dem allmosor. När en af dem framräckte sin hand, såg jag fästet af ett svärd blixtra fram under kåpan. INGRID. En synvilla, mitt barn! du tog radbandet eller det heliga krusifixet för ett svärdfäste. INGEBORG. Det är möjligt men INGRID. Fyra af din fars tappraste krigare ligga ju här i klostret, att vaka för din säkerhet. Slå bort din fruktan och låt oss endast njuta det korta återseendets glädje! INGEBORG. Ack, om jag fått följa dig och min far! hvarföre någonsin vara åtskiljda! INGRID (småleende). Den stackars dufvan, som rädes för ett svärdfäste, skulle dö vid stridens buller. En hustru måste följa sin man och hon gör det af hela sitt hjerta, ty hon följer ju sitt hela lif; men, i farans stunder, Ingeborg, får ingen fruktan bo i hennes blick. En enda tår i hennes öga skulle försvaga hans mod. Om också bergen föllo öfver honom, så skall hon stå bredvid och le med honom!
Den rätta beror, dels af industriens framsteg inom landet, dels af dess ställning inom andra länder, Skydds-tull är derjemte så relativ till näringarnes olika complicerade beskaffenhet, och den beskattning, som i lull-lagstift - Bil. till 33evillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 3o. 35 ningsväg belastar dero, att en generelt föreslagen maximi-tull af a5 eller 331 procent aldrig kan antagas, äfven om icke det så kallade vigtsystemet deremot lade binder. Och då meningen med en skydds-tull måste vara den, alt den främmande varan må inkommalendast i den mon, den verkligen är behöflig, är det för ett land rådligare att bestämma denna Tull, heldre för ,hög än förlag, om den rätta ej kan anträffas, på det en öfverrumpling icke må ega rum. Förbud, ehuru i nästan alla sarnhälls-förhållanden nödvändige, såsom villkor för allmän ordning, hafva dock, i följd af riglningeri i en senare tid, som mera hyllat personlighetens anspråk, än det belas fordringar, blifvit ett förhatligt ord, serdeles i Handelsoch Närings-lagstiftningen. Att införsels-förbud, såsom skyddsmedel för inhemska industrien, ännu äro oumbärliga, bevisar dock intet annat, än alt hos oss mycket återstår alt göra i Tull-lagstiftningsväg. För näringsidkarne sjelfve är dock nödvändigheten deraf förhatligast, emedan det lemnar lastarenom rum, och den, som i arbete och omtanka »trafvar åren ut, fördrar ej gerna att klandras för liknöjdhet och oduglighet. Det kan försvaras med exempel från andra länder och framför allt af Statens rättighet och skyldighet, att skydda sig mot öfvermagten, men behofvet deraf faller dock oftast Styrelsen och Tullstyrelsen till last. Såsom ställningen nu är, betyder förbudet endast, att den smugglade varan verkligen belastas med en afgift och är förbruten, hvarhelst den anträffas, då deremot ingen näringsidkare nu kan förmås alt tro, att samma vara skulle drabbas af en lika afgift, ehvad tullen derå sattes.
Hans hustru låg på en soffa, med hufvudet hvilande mot karmen och händerna sammanknäpta öfver hufvudet. Då han kom fram till henne, föll han på knä bredvid soffan och försökte draga henne intill sig. Men hon låg der alldeles styf och orörlig; det kändes som om hon varit af trä, en så fadd och torr känsla kom det öfver honom, då hans arm vidrörde hennes lif. Han släpte henne och reste sig upp. »Hvarför har du ej tändt ljus?» frågade han misslynt. Hon ryckte på axlarne. »Hvad skulle det tjena till? Du ser ju att spela i mörkret?» Melcher svarade ej. Han bet sig hårdt i läpparne och gick bort för att ringa på ljus. Efter några ögonblicks förlopp kom betjenten in med lamporna; han ordnade äfven ett litet bord med frukter och tände ett par lampetter på väggen. Den unga frun låg alltjemt qvar på soffan i samma styfva, afvisande ställning. Då och då kastade hon en sidoblick på sin man, som gick af och an öfver golfvet, med hufvudet nedböjdt och pannan rynkad; ingen af dem kom sig för att bryta tystnaden. »Nej, Berta lilla», utropade Melcher slutligen, i det han kom fram till soffan och nästan med våld drog sin hustru upp derur, »nu ska’ vi ej vara förstämda längre! Förlåt mig att jag spelade så länge – men då jag kommer till pianot, vet du att det ibland händer, att jag glömmer allt omkring mig.» Hon såg på honom med en blixt i ögonen. Det var just derför att han kunde glömma allt – till och med henne – för musikens skull, som hon vredgades! Men hon lät honom draga henne intill sig; det styfva i hennes hållning försvann, den lilla kroppen liksom mjuknade upp, och han kände det som en magnetisk strömning, då han lade sin arm kring hennes lif. Hon följde honom halft motvilligt bort till bordet, der frukten stod serverad. »Hvad var det du spelade?» frågade hon vårdslöst, men med en dämpad ifver i rösten, i det hon tog ett äpple och började skala det. »Det kan jag ej säga; det var en hel mängd stycken, af Beethoven – Schumann »
Ane. karsvard begärd Tableau öfver Bevillnings-fördelning på olika folkclasser, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. 8. D. Vid förnyad föredragning af Bevill - iio Pr oi. Utdrag den 3o Junii 1829. nings-Utskottets Utlåtande, N:o 33, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 17, angående Herr Grefve Cronhjelms Motion om afskrifning af anrnärkningsmedel, beslöt PresteStåndet, som, under den 14 sistlidne April, afslagit Betänkandet N:o 17, att lägga ofvannämnda Utlåtande till Handlingarne. S. D. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande, N:o 136, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o g5, angående yrkad förändring i stadgandet om Läste-afgift för Fartyg, som förses rned Turkiska Pass; samt N;o 137, i anledning af gjorda anmärkningar mot Betänkandet N:o 57, angående en af Herr Hjerta, G., väckt fråga om förnyandet af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de Oeconorniska Författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet, blefvo, vid förnyad föredragning, af Preste-Standet, som vidblef sitt till Betänkandena N:s g5 och 57 lemnade bifall, lagrie till Handlingarne. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne Banco - Utskottets Memorial, N:o 54, ined anmälan om den vid Bankens Pappersbruk, Tumba, der. 23 i denna månad timade Eldsvåda. S. D. Då nu a nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottets Utlåtande, N:o 13J, i anledning af väckt Motion, att LagComiténs Förslag till Givil-Lag måtte vid Uni - Fröt. Utdrag den 3o Junii 182g.
R:dr till „ 3,000: — d) „ läraren i veterinär och zoologi „ 2,000: -— e) „ en extra lärare i botanik „ 500: — f) „ läraren i det praktiska åkerbruket, oberäknadt motsvarande löneförmåner såsom inspektor vid egendomen „ 1,500: — g) „ en extra lärare i ritkonst . „ 500: — h) „ läraren i bokföring, oberäknadt 500 R:dr för gårdens räken skapers förande „ 1,000: — i) „ läraren i trädgårdsskötsel, såsom sådan, samt för skötseln af institutets trädgårdar «. . „ 1,200: — k) „ en extra lärare i skogshushållning „ 500: — l) „ läraren i smide och hofbeslag, lön 600 R:dr, hvaraf hälften påförts institutet med „ 300: — m) „ läraren i slöjd „ 600: — 2:o. I och för materialier till undervisning. a) Till laboratorierna, i händelse ej anslag till försöksstation be viljas, för reagentier, glas, instrumenter, sprit, m. m „ 1,000: — b) „ bibliotheket, för inköp af nödiga journaler „ 400: — c) „ anskaffande af dissektionsdjur, sprit samt burkar för ett anatomiskt och zoologiskt museum „ 400: — d) „ aflöning åt en vaktmästare vid nämnda anatomiska museum „ 600: — 3:o. Betjening och renhållning. a) Till en laboratorii-vaktmästare, med skyldighet att tillika hafva tillsyn öfver värmeapparaterna och vattenledningen vid institutet, samt ombesörja sotning derstädes „ 600: — b) „ en betjent: lön R:dr 200: — samt kost, beräknad efter 80 öre per dag „ 292: — c) „ tre betjentgossar: kost å 292 R:dr . R:dr 876: — kläder, skodon och lön, å 77 R:dr 16 sk. „ 232: — -i -ing.
Dom den 5 Maj i8a4> befriat desse kautionisters sterbhusdelägare frän all påföljd och verkan af berörde borgen, i följd hvaraf Slipendiekassan måst återbära förenämde af Häradshöfdingen Bråkenhjelm inbetalda medel; så håfven J derförinnan, efter det De Mare' sökt cessionsförmån, Stipendiekassans fordringsanspråk i laga ordning bevakat; varande likväl, enligt vederbörandes anmälan5, redovisning af massan ännu icke verkställd, oaktadt de flera försök J gjort att dertill Sysslomannen, Kronofogden Carlen förmå: 2:0 att, i fråga om Sundsby säteri, hvilket Kronofogden Olof Frössberg arrenderat på 3o år från Midfastan 1816, mot 167 T:r korn årligen, med borgen af Gästgifvaren C. Bågenholm och Magasins-Kommissarien R. J.
Hade det i andra afseenden varit passande, att en enda EgodelningsDomare tillsattes i hvarje Län, så hade man kanske kunnat få likhet i domslut och någon nytta af förändringen, men der nu fem Domare finnas, der kan man Vänta fem olika domslut. Då desse mål tillhörde Landshöfdingarnes pröfning, fanns åtminstone enhet i besluten uti hvarje Län. I Skaraborgs Län brukade Landshöfdingen, då Syn på omtvistade stätlen ansågs nödig, verkställa den. Detta kostade ej Parterne nugot, emedan Landshöfdingen förrättade dylika Syner vid tillfällen af andre nödvändige resor i Länet. Kostnaderne voro sålunda mindre ännu, och man var, i Skaraborgs Län åtminstone, nojd med den rättvisa Landshöfdingen skipade; och jag förmodar hos LandshÖfdingarne i andra Län samma nit som i det nämda. I synnerhet har jag fästat uppmärksamhet vid de i nya SkiftesStadgan gjorde förändringar i afseende på graderingen, hvarom jag äger egen erfarenhet. Enligt den förra Författningen har jag sjelf deltagit i verkställandet af ett af de största Enskiften i Skaraborgs Län. Just den omständighet, att det ej var tillåtet jordegarne att öfver förrättningen klaga in infinitum, gjorde, att Enskiftet kunde för sig gå, utan vidlyftig rättegång och med mindre kostnader. Jag vet ej, hvarföre Den 17 December e. m. i75 icke en Part vid graderingen kan gifva tillkänna, huruvida lian dermed åtnöjes, hälst sådant då han ännu är osäker hvilka ägor han får, horde ske så mycket mera opartiskt. Den som vill krångla, och sådane finnas många, hegagnar sin rätt att tiga under graderingen; och då Landtmätaren sammankallar Jordegarne, för att höra dem öfver så väl gradering som sjelfva Skiftet, tiger han också, ty han vill först se hvilken Lott han får; men finnér lian, sedan Egorne blifvit utbrutne, att han ej vunnit något, på sin Grannes bekostnad, ty förlust kommer ej i fråga, så passar han på tillfället att väcka klagan om origtig gradering och rifver upp hela förrättningen.