Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nekas kan visserligen icke, att innehafvandet af tvänne portföljer blefve mödosamt; men icke torde man dock deri kunna se en tillräcklig anledning att förkasta ett förslag, som i öfrigt erbjuder betydliga fördelar för de håda förenade 14 Konstitutims-Utskottets Memorial N:o 5. rikena. Dessutom bör tagas i betraktande att denna Interims-regering, efter alla anledningar, ganska sällan skall komma att sammanträda, ty så länge en myndig prins linnes, skulle denne företrädesvis föra riksstyrelsen. Dessutom, i händelse efter en tids ansträngande verksamhet någon Regerings-ledamot kunde behöfva tjenstledighet, borde sådant ingalunda möta någon svårighet, då man naturligtvis bör föreställa sig att, vid hvarje Inte rims-regerings första tillsättning, man förfore på samma sätt, som nu, då en Regering tillförordnas, nemligen att stadga, det hvar och en af Stats-rådets medlemmar vore pligtig att, i händelse af behof, på kallelse i styrelsen inträda. På sådant sätt uppfattar jag denna fråga, under medgifvande att man dock derom kan hysa olika åsigter; men antingen man anser att de Departements-Chefer, som icke sitta i Regeringen, likväl borde inför densamma föredraga de dem tillhörande ärender (hvilket dock för mig synes mindre lämpligt), eller att, med stöd af § 106 Regerings-Formen, särskild Föredragande kunde för tillfället förordnas, så står det dock fast, hvilket beslut man än härutinnan fattade, att de i den Kongl. Propositionen föreslagna förändringar i Interims-regeringens sammansättning och verksamhet ega ett obestridligt företräde framför nu gällande bestämmelser. Om man vill det nyttiga i sak, måste man icke skapa och framhålla svårigheter, som vid ett närmare skärskådande lätt nog kunna häfvas. Hvad sedermera beträffar den form, hvarunder de föreslagna ändringarne i Riks-akten skulle framträda, tyckes det vara temligen likgiltigt, huruvida man dervid begagnar utvägen att inflicka dem i sjelfva texten eller att derom utgifva en särskild förordning.
Expediten, hvilken sjöng Bellman och åkte velociped samt för resten var alla hjärtnupna husjungfrurs förklarade beau ideal, lade in de fem i hennes korg med flere mördande blickar och sockersirapsfraser än som väl var alldeles nödvändigt för att locka kunderna från principalens konkurrent midtöfver torget. » Nu dröjer det inte länge, förrän vi skola gå ut och fylla vår mission, » menade den visaste af bröderna. Så blef det ock. Den vackra blågula dräkten slets omildt af dem och syskonringen sprängdes. Trenne af dem fördes mot dunkla öden, och man känner ingenting med visshet om deras historia. Men ordföranden var nu uppenbarligen född med segerhufva, ty han fick sin plats i en lampett i själfvaste unga frökens kabinett och han njöt på förhand vid blotta tanken, huru präktigt hans sken skulle bryta sig mot de slipade glasprismorna. IÖ: » 8 en tanke på, att med hvarje flyende minut lågan stal ett uns af hans kraft. Alla människor smålogo så huldrikt mot hvarandra och sade hvarandra så många vackra saker, att det lilla ljuset inte kunde annat än känna den mest gränslösa beundran för dem. Midt under middagen reste sig vise män, hvilkas bröst staten öfversållat med ordnar till vederlag för de chevelyrer de grubblat bort i omsorgen för rikets fromma, reste sig, säger jag, med glaset i hand, och länsande svenska akademiens ordlista på dess ståtligaste adjektiv i superlativform, prisade de med af rörelse skälfvande stämma hvarandras dygder och förtjänster, tills de omsider slogo sig ned för att i sin ordning och efter samma recept blifva prisade af någon annan. Så måste han då sluta sig inom sig själf och han började tänka öfver allt det där, som brydt brodern, medan de ännu voro tillsammans, han började äfven undra, om det ej skulle blifva något annat bättre efter detta, ty han såg, att här hade han föga att hoppas på vidare. Och så drömde han ihop åt sig en värld af fröjd och skönhet, där han skulle dväljas, när denna vedermödan var liden.
Presteståndet samt Vällofl. Borgare-ståndet. Bih. lill R. St. Be tv,- oth Ekon.-Vtsk. Memorial, N.o 77. Derefter hafva Utskotten uti sitt, med anledning af berörde återremisser, den 2:dra uti innevarande månad meddelade utlåtande N:o 63 angående l:sta punkten förklarat, att Utskotten vidhölle sitt i denna punkt gjorda tillstyrkande; angående 2:dra punkten tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att utsockne frälsehemmanen i Halland, från början af nästkommande år, erlägga utskrifnings-penningar med fyra riksdaler banko för hvarje helt hemman, hvilka medel borde bland stats-verkets inkomster ingå och reserveras till kommande Ständers disposition; att denna afgift skulle på hemmanen fördelas efter den grund, som blifvit följd vid upprättandet af roterings-verket för Halland, men att deremot samma afgift icke skulle utgå, då hemmanen i krigstid utgjorde extra rotering; angående 3:dje punkten yttrat, att Utskotten vidblefve sitt tillstyrkande i fråga om de utsockne frälsehemmanens i Halland extra-roteringsskyldighet samt angående 4:de punkten förklarat sig vidblifva hvad Utskotten i denna punkt yttrat. Vid föredragning af Utskottens sistnämnde utlåtande N:o 63, har Höglotl. Ridderskapet och Adeln beslutat, att, med afslag å Kongl. Maj:ts i ämnet atlåtna nådiga proposition samt Utskottens nyssberörde utlåtande, gilla det af Kongl. Maj:t för Halland fastställda roterings-veik. Deremot har Högv. Preste-ståndet, med ogillande af Utskottens samma utlåtande, till sitt beslut i ämnet antagit det af Herr von Troil, Samuel Gustaf\ i dess utlåtandet bifogade reservation framställda förslag, innefattande bifall till Kongl. Maj:(s nådiga proposition. Vällofl.
Jag tror det vara nödigt, att i stället för ordet medgifva införa orden i underdånighet föreslå. Det kan inträffa och skall troligen ske, att i det ena consistorium ansåg nian saken för mindre vigtig, under det att den af ett annat ansågs mera vigtig; det ena consistorium biföll hvad det andra vägrade. Jag tror äfven att det vore nödvändigt i sådant fall, att församlingen ägde rättighet att sjelf besluta i en mängd mindre vigliga detaljer. Alt Regertn ej blir öfverlastad med en mängd mindre frågor och bestyr, tager jag för afgjordt, när ett sådant stadgande blir antaget, att från föredragande Statsrådet för ecclesiastik-ärendena kommer till consistoriel'!»! en förteckning på sådana fall, i hvilka en modifieation kan medgifvas, och andra fall, hvilka böra särskildt underställas. Då har man icke helt och hållet öfverlemna! åt consistoriel»;! att afgöra saken efter deras godtfinnande. Samina förhållande är med Konungens JBefhtde, hvilka äga att gifva anstånd i sknldfordringsmål. Anföras deröfver besvär till Hofrätten, så upptagas de ej. Det är of dessa orsaker som jag föreslår, att ordet medgifva måtte utbytas till i underdånighet föreslå. Hr von Rosen, Georg: Om den förändring skall göras, som den siste värde ledamoten har begärt, så tror jag deremot å min sida alt Reger:n derigenom skulle blifva öf O Ö verhopad med en mängd detaljfrågor; väl vetande att vederbör. embetsmyndigheter måtte kunna pröfva när deras medgifvande är af den obetydlighet, att det må ligga inom deras område att afgöra saken eller i tind. underställa den Reger;ns pröfning. Skulle vid hvarje § och mom , som 20 11. 1 g » 4g Den io Februari f. m. denna författning innehåller, särski Idta förord nanden föranledas af locala omständigheter för den ena eller andra trakten eller socknen, så tror jag att detta kan ske ulan att besvära K. M. dermed vid hvarje sådan händelse. Så tillgår det redan med åtskilliga frågor vid consistorierna och Landsh.- embetena.
Jag anser Hemliga Urfforrers tillstyrkan wid i8oo ärs NisSdag as wäxlars betalande för utgäende Tullcy, egenreligeu pä dnr grund ffedd, att skaffa Scareil uran någon synnerlig känning för der allmänna en tillgäng pä wäxlar, som jag grundar derpå ett coursen dä endast mar 76 st. uri Riksgälds sedlar pä Hamburg, som gör esker realisations grunder 50 2 st. vä Hamburg uri Banco — nu dercmor dä coursell pä Hamburg stigit till 64 h. Vanco.är cour§« differencen err werkeligt förökande as utgående Tullen ä Mikels export waror, hwars ökade Tull i sin mohn bi» drager art lämna ffcppningeii, som igenom Rikets stängde relationer med främmande magter en längre rid warit tillstängd och hwarom Rikets Jern och Metall wägar bära det owebersägeligaste witrncsbörd. Skulle emedlertid u<i Rikets nu trängande bchofwer och dä Rikets Ständer genom Deras BewillmngS'Utst'olr äga jämlikt 60 §. Regerings.Formen akt sjelswa stadga utgä» ende Sje»Tulien, hemställer jag om ej hela malek ffulle till Bewilliiings-Urffotters enffilda ärgärd öswerlämnas, akt derefter jän,ka Tullafgiftcrne, sä ari betalning i Swenfft Bankomynt as alla Rikets Städer kunde sa erlaggaö.
Fullmägtige väl funnit sig ega grundad anledning att för ifrågavarande tvänne pensionärer tillstyrka särskildt anslag utöfver pensionen, men, på det att icke, genom bifall härtill, något prejudikat för framtiden måtte bildas, ansett beloppet af ett dylikt anslag böra bestämmas oberoende af pensionens storlek, samt derför endast i så måtto biträdt Under-styrelsens förslag, att af Bankens medel mätte få qvartaliter utgifvas ett årligt understöd till Wäsström af 500 R:dr och till Köhler af 300 R:dr, att af dem personligen uppbäras så länge de till pensions undfående äro berättigade. De skäl, som för beviljande af understöd till ifrågavarande, för nit och ordentlighet under tjenstetiden vitsordade, tvänne pensionärer blifvit anförda, synas Utskottet vara af allt för ömmande beskaffenhet för att lemnäs utan afseende; hvadan Utskottet, som likväl, i öfverensstämmelse med hvad Fullmägtige anfört, anser ett sådant understöd icke böra utgå i form af pensions-tillökning utan endast såsom tillfälligt anslag, hvilket, i händelse bemälde personers vilkor framdeles skulle förbättras, åter må kunna upphöra, men som, så länge de fortfara, må komma endast dem personligen tillgodo, skolat hemställa: att förre Kamereraren i Banken, A. W. Wäsström, och förre Bokhållaren derstädes, A. Köhler, måtte tillsvidare af Bankens medel få uppbära, den förre 500 R:dr och den sednare 300 R:dr R:mt årligen, samt att dessa anslag måtte komma att betraktas såsom Wäsström och Köhler personligen beviljade understöd, hvarå deras borgenärer icke ega något anspråk. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Okt. 1860, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af väckta förslag om förändrad organisation af Rikets Ständers Bank.
Maj:t, efter pröfning af de förslag till befästningar å dessa orter, som för närvarande torde vara under utarbetning, icke lärer underlåta att till kommande riksdag göra den på frågans fullständiga utredning grundade framställning, som kan finnas nödig, anser sig Utskottet böra, i anseende till ärendets outredda skick, hemställa, att ifrågavarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 39:o. Beklädnadsbehof. Uppå Krigs-kollegii underdåniga framställning har Kongl. Maj:t begärt, att de för nu löpande statsregleringsperiod anvisade extra anslag, för beklädnadspassevolans vid värfvade regementen R:dr 80,984: 71. „ indelta armöens utredning, fyllnadsanslag 4,963: 83. underhåll af beväringsmanskapets beklädnad „ 189,000: — eller tillhopa R:dr 274,948: 54. årligen, måtte jemväl för nästa statsregleringsperiod få utgå; och då någon nedsättning i de kostnader, för hvilkas bestridande ifrågavarande anslag äro afsedda, icke för den närmaste framtiden torde vara att förvänta, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer jemväl för år 1867 anvisa den ifrågavarande summan, 274,948 R:dr 54 öre, att från Riksgälds kontoret utgå. 40:o. Topografiska korpsens arbeten. a) Till fortsättande af dessa arbeten, till kartegraveringen och till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordrades för det militära karteverkets skynd samma utförande, har Kongl. Maj:t för år 1867 äskat en summa af 75,000 R:dr. I ändamål att påskynda det af Kongl. Maj:t den 3 November 1857 anbefallda utgifvandet af Topografiska korpsens karta öfver Sverige, hvilken förut hemlighölls, blef vid 1859—1860 årens riksdag korpsens årliga arbetsanslag höjdt från 27,000 till 50,000
Jag vet dock, att respectera pluralitetens fattade beslut, och har blott nämnt detta i förbigående, såsom talande anledningar, att detta beslut vid en kommande Riksdag möjligen varder ändradt, och hufvudsakligen till ådagaläggande, att ej några förberedande åtgärder för verkställigheten af samma beslut, och således icke eller den af RiddarhusSecreterare och RiddarhusFiscalstjensternes förening hos en person, än erfordras; och jag skall nu gå att visa, det vid dessa tjensters förening möta svårigheter, som åtminstone tåla att noga öfvervägas. Hvarken RiddarhusSecreterare eller Fiscalsgpromålen, eller de tillsammans, emel - Den 9 Julii f. fn. 5 Ian Riksdagarne, sysselsätta helt och hållet en person, och jag Jjeklagar uppriktigt den person, som, med håg och förmåga till verksamhet, såsom en Embetsman egnar, inskränkes allenast till dessa göromål, RiddarhusSecreteraren har egenteligen då föredragningen af de få sällan vidlyftiga eller besvärliga mål, som på RiddarhusDirectionens afgörande bero, och som icke angå räkenskaperne eller contanta mgdlen, hvilka Kamereraren föredrager. Vidare uppsätter RiddarhusSecreteraren de expeditioner, som från Directionen afgå, och de svara naturligtvis emot målen, RiddarhusFiscalens göromål hafva icke eller varit mångfaldiga. Honom åligger dock hufvudsakligen: 1:0 Att utföra Riddarhusets talan i alla detsamma rörande rättegångar; och 2:0 att granska lånehandlingar, som till Directionen inkomma. Dessa åtgärder förutsätta nödvändigheten, att RiddarhusFiscalen skall vara Jurist, och förstå dessa göromål, så att Riddarhusets rätt och Cassornas säkerhet behörigen iakttagas, Detta är af yttersta vigt; ty det är lätt sagt, att utföra en rättegång, men att verkställa det såsom sig bör, fordrar både nit och skicklighet; och ingen kan förutse beskaffenheten af de rättegångar Riddarhuset kunna komma att angå. Exempel finnas, att de äfven i sednare tider icke varit obetydliga.
RegeringsFormen förmäler. Ut Supra. S. D. upplästes Kongl. Majus Nådiga Tal på Rikssalen den 14 dennes, innehållande Dess Nådiga 'auction å större delen of de af Riksens Ständer antagna förändringar i G ni n dj a g ar n a • s a rn t uppgifter af skälen, hvarföre Hans Majit ej ansett Sig böra godkänna andra bland dem; < och skulle 83^ Den 17 Juli e. m. afskiift af detta Kongl. Maj:ts Tal till Cort* stilutionsUtskottet öfvtrlenmas, i afseende på den 04 §:ns Regeringsformen ställande i öfverensstämmelse med den 42. Ut Supra. S. D. I anledning af den, efter afKomtngen och Riksens Ständer vid denna Riksdag antagna förändringar och tillägg, sig företeende svårighet vid Grundlagarnas titulerande vid skeende omtryckning, enär dessa hittills blott af sina lörsta data utmärkas och under dessa data dels i sjelfva Grundlagarna, dels i andra officiela handlingar nämnas, och enär citationen i Grundlagarna, af de gjorda förändringarna bredevid Titlarna, icke skulle kunna förr än vid annan Riksdag beslutas och antagas; ansåg Höglofl. Ridderskapet och Adeln för sin del den tjenligaste utvägen till erhållande af alltid gällande Titlar vara den, att Grundlagarne, vid omtryckningen och sedan de lagligen gjorda förändringar uti dem blifvit intagna, må alltid behålla sin Titel och sitt först erhållna datum, jemte tilläggning af orden: med de sedermera af Konungen och Riksens Ständer antagna förändringar; samt att, för öfrigt, blotta citationen af Titeln och datum, vare sig i Eder eller andra officiella handlingar, alltid må anses derjemte innefatta till sin kraft och verkan denna tilläggning: uti hvilket beslut de öfriga respectiva Stånden skulle Den 17 Juli e. m» 857 vänligen anmodas att nied Ridderskapet och. Adeln sig förena.
Majlis Befallningshafvande lätte derefter sitt beslut i ämnet och gifve det magistraten tillkänna; dock må ej mot håde magistratens och Stadsfullmägtiges eller allmän Rådstufva* afstvrkande beslutas, att näringsidkare enligt 2 mom. antagas skola, ej heller sådane näringsidkares antal bestämmas högre än det, hvarom magistraten och Sladsfullmäglige eller allmän Rådstufva äro ense. 8 8. För hvarje sådan näringsidkare, som i 1 mom. af § 7 om förmäld är, skall ärligen, sä länge hans rättighet ,ortlär, den komité, som för bevillningslaxering salt är, före den 15 Juni beräkna det kannelal bränvin, sorn må anses komma att af näringsidkaren under det nästföljande lörsäljuings-året i staden lör»lirås, i läll han sin rätt till bränviiisförsäljuing då fortfarande utöfvar. Näringsidkare, som icke före den 1 Juli sin rätt lill brämiusförsäljning hos magistraten uppsagt, vare underkastad den afgift, som bör under det näst följande försäljnings-året utgå för del kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt. § « Burskap, som hädanefter meddelas, medlöre ej rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin. § »o. De i § 7 morn. 2 omförmälda lörsäljningsrältigheter, äfvensom de, hvilka magistraten, sedan Sladsfullmäglige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva blifvit hörde, finner skäligt låta, i uppsagda eller förverkade rättigheters ställe, under nästföljande lörsäljnings-är utöfvas, varde, innan Juli månads utgång, al magistraten på offentlig auktion utbjudna lör den af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande jemlikt § 7 bestämda lid af högst tre år, åt den eller riem, som åtaga sig afgift för högsta kannetal. Ma gislraten ege att, efter Stadsfullmägtiges eller, der sådane ej finnas, allmän Rådslulvas hörande, bestämma, om flera rättigheter skola utbjudas samfäldt i ett utrop eller hvarje rättighet särskildt.
Jag har med bekymmer under irenne Riksdagar funnit, huru ConstitutionsUtskottet behandlat 107 §• a Morn origtigt, men jag anser sona min pligt, att här hembära 1823 års ConstitutionsUtskott min tacksägelse för det sätt, hvaruppå det hehandlat detta ämne, och för dess tolkning af 107 $:n. Utskottett har fram-» lagt alla anmärknings-puncterne tillika med sitt yttrande deröfver till Ständernes bedömande^ Det ar enligt med cnnstitutionens apda., att så behandla anmärknings-frågor; men det är ock rigtigt af Riksens Ständer, att låta anmärkningarne förfalla, när icke högst vigtiga omständigheter fordra deras fullföljande. Då nu sasken således är afgjord på det värdiga sätt, att decharge blifvit gifven, hvilket jag fullkomligen gillar, så tror jag, att, om den första anmärkningspuncten ej kan såsom Önskan framläggas, den sednare om förbättring i represen - Deri i% julli e. m tatlonen likväl kan till konungen framställas, hvarigenom Styrelsen framdeles kan lemna de upplysningar, hvilka kunna gifva en ledning för ett blifvande ConstitutionsUtskott vid na-, sia Riksdag. Herr von Hartmdhsdorff *. Jag anhåller blott, att få förena mig uti Herr Ehrenborgs yttrande. Grefve von Schverin: Ehuru öfvertygad jag är om behofvet af en förändring i representationen, och ehuru öfvertygad jag är, att ingen förändring kan ske, om ej Ministéren låter den ligga sig om hjertat, tror jag dock icke att någon hemställan derom i denna väg kan göras till Kongl. Maj:t. 81 i Regeringsformen är tydlig; den säger, att frågor derom ej må uti Riksens Ständer Plena väckas. ConstitutionsUtskottet ensam äger rätt att föreslå sådane ändringar. Jag ser således uti bokstaf* yen ett hinder för en sådan önskan. Herr Cederschjöld:
Vid 1819 års början voro vid Strömsholms Stuteri 23a, vid ]g20 års början 235, vid 1821 års början 24o, vid 1822 års början 252 och vid detta års början 2Öi hästkreatur. Om nu Herr af Uhrs beräkning, att Strömsholms Stuteris inkomster årligen uppgå till circa 4o,ooo f»:dr aniages; så, och enär denna summa fördelas på 2Öo hästar, belöper för hvarje omkring 160 R:dr för året: och jag öfverlemnar till hvars och ens omdöme, sorn har kunskap Ben 3® Augusti f. ra. 399 •m hästars underhåll, i hvad mon detta belopp kan anses öfverdrifvet, då nemligen fråga år om sådana håstar som vid en Stuterilnråttning underhållas, och då dervid beräknas ej blott fouraget utan ock deras skötsel, tåmning, inridning med alla de Saldon, Seloch Åkdon som dertill fordras, samt en mångd byggnaders och stängsels vidmagthållande m. m. Blott den nödvändiga lyshållningen i Stallarna de mörka årstiderne utgör en icke obetydlig utgift. Om såsom Herr af Uhr anfört, någon häst ifrån Strömsholms Stuteri, under hand sålts till ringa pris, har en sådan häst säkerligen varit förut såsom oduglig för Stuteriet casserad: oell då auction ej ansetts lämplig anställa för en enda hästs försäljning, har den hellre genast blifvit under hand afyttrad, helst hans föda efter cassationen, varit daglig förlust. Den uppgift Herr af Uhr gjort om den generella hästförsäljningen vid Strömsholm, äger jag ej tillgång på handlingar att i hela sin vidd hedonia. Min aktning för Herr af Uhr, tillåter mig dock ej tvifla, det han förskaffat sig säkra underrättelser, innan lian dem uppgifvit; men hans slutsatts med beräkning deraf till allt det gagn Stuteriet skulle åstadkomma, mäste aldrig kunna antagas. Kunde genom hästförsäljning vinnas full ersättning för en Stuteriinrättnings alla omkostnader, behöfdes ju dertill inga Statsbidrag?
Det förtydligande, sorn Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta önskade, funnes för öfrigt redan i skrifvelsen uttaladt, då deri uttryckligen anmärkes, att, “som den föreslagna financiela operationen utgjorde en helt och hållet på, sidan om lånekontraktet liggande affär, den icke finge utöfva någon inverkan på de uti detsamma förekommande bestämmelser;“ och som till dessa bestämmelser bland annat hörde oafkortadt inbetalande af den fast öfvertagna låneandelen samt s. k. “Aufgeld“ på den öfriga, allt efter de derom i kontraktet närmare bestämda grunder, måste det ock af det här ofvan citerade förbehållet blifva en ovilkorlig följd, att dessa bestämmelser, hvilka, i förhållandet till Riksgälds-kontoret, för låneöfvertagarne innefattade skyldigheter, oförändradt förblefve desamma lika mycket - Stats-Utskottets Utlåtande J§ 29. 25 ket efter det beslutade obligationsbytet, som dessförinnan, det vill säga, måste i alla afseenden fullgöras i enlighet med lånekontraktet och alldeles oberoende af obligationsbytet, hvilket, enligt nämnda förbehåll, skulle betraktas såsom helt och hållet gående på sidan om det förra. Majoren Wolffelt yrkade emellertid, att i det bref, som till Schröder & Comp. komme att aflåtas med underrättelse om rigtiga emottagandet af de här ofvan omförmälda interimsbevisen, det af Majoren och af Kapitenen Hierta såsom nödigt ansedda förtydligande af det vid obligationsbytet fästade förbehåll äfven borde på lämpligt sätt införas. Härom framställdes jemväl proposition, men öfrige Fullmägtige ansågo det ifrågasatta förtydligandet icke vara behöfligt. Hå vid sammanträdet den 11 Augusti den § i protokollet för den 16 Juni, som angick det sistnämnda dag beslutade obligationsutbytet, till justering anmäldes, blef ett af Riksarkivarien Nordström uppsatt förslag till samma §:s lydelse utan förändring godkändt af Fullmägtigen Sköldberg, Kyrkoherden Öfverström, Komminister Beckman, Riksarkivarien Nordström och Ordföranden Friherre Tersmeden, hvaremot öfrige närvarande Fullmägtige, nemligen: