Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att bouppteckningar efter aflidne adliga personer insändas till Hofrätt, är ej förenadt med större besvär eller kostnad än att låta inlemna samma bouppteckningar till en häradsrätt i en aflägsen landsort, hvilken häradsrätt kanske blott två gånger om året eller till och med blott en gång om året, såsom i åtskilliga delar af Norrland inträffar, har lagtima ting. Behöfver man af någon anledning uppsöka en bor uppteckning efter en afliden adlig person, är det påtagligen vida lättare att finna en sådan bouppteckning i någon af de trenne Hofrätternas arkiv, än att söka den öfver hela riket och ofta kanske icke veta, hvarest man skall söka för att påträffa hvad som önskas. Och hvad förmyndare vår den vidkommer, har jag aldrig försport att omyndige adlige personers rätt blifvit sämre bevakad, än icke-adlige omyndiges, eller att Hofrätterna i ringaste mån uraktlåtit sina pligter i afseende på förmyndarevården, så att det skulle blifva en vinst att de adliga omyndiges angelägenheter skulle ställas under tillsyn af underdomstolarne. Tvärtom tror jag, att det isynnerhet icke skulle blifva någon den minsta förmån för der. ganska talrika del af Adeln, som är i hufvudstaden bosatt, att, vid inträffande dödsfall, sterbhusdelegarne skulle förpligtas att till den afdelning af Stockholms Rådhusrätt, som förut kallats Justitiekollegium, ingifva bouppteckning efter afliden medlem af familjen och de omyndiges medel öfverlemnas till Stockholms Förmyndarekammare samt denna auktoritet för framtiden bevaka de omyndigas rätt och bästa. När alltså, enligt mitt förmenande, icke några tvingande skäl förefinnas för Ridderskapet och Adeln att gagnlöst bortskänka en förmån, som, utan olägenhet för andra, kan fortfarande bibehållas, får jag vördsamt hemställa, att det Ridderskapet och Adeln enligt lag och författningar tillerkända forum privilegiatum, så vidt det rörer vederbörlig domstol för ingifvande af bouppteckningar efter aflidne medlemmar af Adeln och handläggning af förmynderskap sär enden, angående omyndige af Adeln, måtte bibehållas.
Det heror i alla fall på Kongl. Maj:t att vidtaga det beslut, Han kan finna af nöden. Grefve Posse^ Arvid: För min del hade jag önskat, att StatsUlskoltet i sitt Utlåtande icke hade vidrört den fråga, hvarå Herr Cederschjöld fästat uppmärksamheten. Den synes icke hafva något sammanhang med anslaget till Correctionslnrättningen. Likväl tror jag icke, att Herr Cedersclijölds anmärkning kan föranleda till återremiss. Mångå motioner hafva under denna Riksdag blifvit gjorda om ändringar i Författningarne angående lösdrifvare, hvaröfver Lagoch EkonomiUtskotten skola afgifva deras Betänkande; och den önskan, som af StatsUtskottet nu blifvit framställd, lägger, i händelse den bifalles af Rikets Ständer, icke något hinder i vägen för en fri pröfning af sjelfva saken, då Lagoch EkonomiUtskottens Betänkande inkommer, ty StatsUtskottet har allenast yttrat, alt kraftiga mått och steg måtte blifva vidtagna mot lösdrifveriet, och det beror sedan på Rikets Ständer och Kongl. Maj:t att bestämma , hvilka dessa kraftiga medel äro. Jag tillstyrker derföre bifall till StatsUtskottels Utlåtande i hela dess vidd. Herr Cederschjöld: Redan i io år hade RegeringsFormen uti 16 §. stadgat, att Den i3 Mars e. m. ingen kunde beröfvas sin frihet utan ransakning och dom, då Kongl. Maj:t, utan gifven anledning från Ständerna, år 1819 af sig sjelf fann, att denna §. stod i strid med vissa gällande Författningar; och genom en Förordning om Lösdrifvare sökte Kongl. Maj:t skydda den fattige och bevara honom, vid den frihet, Grundlagen honom tillägger. Jag hemställer derföre, om Rikets Ständer nu böra hos Konungen antyda den önskan, att denna Förordning måtte upphäfvas? Jag kan ej inse, hvarföre icke den torftige skall få njuta samma frihet till godo, som den förmögnare.
Utskottet anser böra finnas tydligen uttryckta i Texten å de nya Sedlar, hvilka, efter dess gifna förslag, komma att af Banken ulgifvas. Angående någon förhöjning i den för kostnaderne, i afseende på nödvändiga resor, hittills anslagna ersättning åt den Ledamot bland BancoFullmägtige, som har det speciella inseendet öfver Tumba Pappersbruk, samt förbättring uti nuvarande Förvaltares vid samma bruk lönevilkor. I afseende på jemkning af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 71 och Utlåtandet N:o 87, angående en ersättning åt f. d. ÖversteLieutenanten G. U. Adlerstam, samt förslag till OmröstningsPropositioner i detta ämne. Lades på bordet. Upplästes ett från RiddarhusUtskottct inkommet så lydande: , 122 Den i5 Februarii e. m. Hörsamste Memorial: Sedan RiddarhusDirektionen bos RiddarhusUtskottet tillkännagifvit, att Kongl. LifMedicus samt Riddaren af Kongl. Majrts Nordstjerneorden Joban Israel af Ekström, sorn den 8 October 1827 blifvit af Kongl. Maj:t uti Adligt, Ständ upphöjd-, samt derefter genom serskild Nådig Resolution den 3i sisll. October återfått de af bonom försutne fatalier, inom den uti Högstberörde Resolution stadgade ytterligare tid af sex månader bos RiddarhusDirectionen företett alla för Introductions erhållande föreskrifne prestanda, hvilka, efter behörig granskning, äro vordne af Directionen godkända, så bar RiddarhusUtskottet, jemnlikt 5o § i Riddarhus-Ordningeti den 18 December 1823, skolat bos Högloft. Ridderskapet och Adeln anmäla Kongl. LifMedicus m. m. af Ekström till Introduction å Riddarhuset under N:o 23o4 bland Rid dersoch Adelsmän. Stockholm den 11 Februarii i83o. På Höglofl. Riddarhus-Eltskotlets vägnar A. G.
Econoviic - och Beswärs - Utssottet flutcligen föreslagit angäende Gods-ägarens ersättning af Skepparen, läter ej vltid wcrkställa sig; och hwad äter beträffar straffets skärpande för den sednare, troddban bet wara mindre Mpligt. * Utländske Skeppare kunde e) altid känna Zörtzattningar, fä stridande mot andra handlande nationers - 4Zv Mn 14 Geptesirbek. nörs wcdcrkagna bruk: de skulle swärligen kunna fört» stalla sig en Lag, som bett ma gängen belägger med nägra skillingarS böker ett brott, hwilket en annan gäng straffas med flere Tusende Riksdalers eller i brist af tilgängar, med kroppspligk, och hwilkct brott, i sin natur osta ej annat är, än en felskrifning i märk-rullan, För att undvika möjlighetett af ett obetydlig Tullförsnillning lärer det ej blifwa nödigt att Undtags sä wäldsamma Förfaltttingar, ej eller synes det wara försigtigt^ att dermed afskräcka Utländnlngar frän wära hamnar, r synnxrhet Nord-AmcrlkaNer hwilka nä, gon gäng för röda penningar köpt hela laster af Swenstt järn. Hers LvesienssiLrna hcmstälde derföre till Höglofl. Ribdcrstapct och Adeln, om ej ProtocollsUtdraget, med dcrwid gjorde anmärkningar fick äter remitteras; och om icke en Författning kunde pätänkas, genom hwilkm straffet för en supponerad Tullförsnillning mera lämpades efter brottet, än hiltjls stedt, Uppä derdm af Hcrr Grcfwen och Landt-MarEalken gjord proposition besiöts, att detta Betänkande med de nu gjorda anmärkningar skulle till allmänna Beswärsoch Etonomic» Utskottet öter-remitteras.
De under Strumpor och Vantar förekommande rubrikerna ”andra slag” omfatta artiklar, som i Tyska Tullföreningstraktaten äro åsatte olika tullafgifter: nemligen af Bomull ölvergångsvis 54- och sedermera 36 öre; samt af Ylle endast 23 öre; allt beräknadt för Svenskt skålpund. För dessa rubriker hemställa komiterade, att tullen nedsättes, med öfvergång åren 1865 och 1866, till 75 öre, — år 1867 till 50 öre skålpundet. Då de hufvudsakligaste råämnen, som för åstadkommande af Vadd användas, äro tullfria, samt tillverkningen deraf är en bland de enklaste och minst kostsamma, måste nuvarande tullsatser af 1 Rdr 50 öre för silkesvadd, samt 10 öre pr skålpund för ”andra slag”, eller vanligast bomullsvadd, finnas öfverdrifvet höga, hvarföre komiterade för dessa varuslag, hvaraf någon nämnvärd import icke eger rum, ansett sig böra föreslå nedsättning, å silkesvadd till 75 öre och å andra slag till 5 öre pr skålpund. Vid artikeln Ylleväfnader hafva komiterade först bort taga i öfvervägande, huruvida de få rubriker, under hvilka de mångfaldiga hithörande varuslag blifvit sammanförda, må nöjaktigt motsvara ändamålet af på en gång trygghet vid tillämpningen och rättvisa i beskattningen. Särskildt äro nemligen specificerade Spännhals dukar. Strumpor, Vantar. Vadd. Ylleväf nader. 28 endast filtar och mattor samt pressduk, hvaremot alla öfriga väfnader, hvari ull enbart eller till någon del ingår, undantagande halfsidenvälnader, blifvit hänförda under den gemensamma rubriken ”andra slag”. Onekligen har denna uppställning förtjensten af all önskvärd enkelhet. Att den deremot långt ifrån tillfredsställer anspråken på noga afvägd rättvisa i beskattning och jemlikhet i skydd, så länge sådant afses, för inhemska tillverkningen af olika slags Ylleväfnader, är lika onekligt.
Fullmagtiga i Riksgälds-Oo,itai,r-r kla-or 8rael och förra Riksdagsmannen Nant Nedr-ckon l.e.is. k,!,g„ce Planen sch cn underdånig Tacksägelse - kärsell-, ib. Bränwins - bränning-n. 429. StatöWerkcts utrikes Gäld. 1420. Stängsclstyldigheten. ib. Krönings-Gärden, m. m. 14;r. Ksvco-Utstottcts sammanträde i Stockholn, inga. Upstartningen. ragg. Styrelsen af Riksens Ständers L.>agne och RikSgäldS-Oontoir. xirrrine 8rL!bgmmirz bibehällande tvid llispcLionen öfwer Tumba. I4Z7- Bcwillningens fördelning14;8- Bewillningens Utgörande inna» ireslilsrionen, Lonvo^- kgominilbirigtetz Gäld och Koppar-Polletterna. 1429. Fullmägtigas i ll.angrisn och Riksgälds-Lnmoirsr Riksdagsmanns-ratt. 1441. Gafwa til Tysta Kyrkan t Norrköping, ib. Se .f u lt e, i 11A g r. Prcste-Ständcts: Qm Gästgifware - Ordningen749. Borgare-Standers: Om Utstotts-LedamöternaS antal. 52. Tacksagelserkcirsslsn. ib. Lrrlcriprions-tiden för skuldfordringar. Z44. Lagfarten. Bonde-Ständets: Om Ledamöternas antal i Utskotten. Tacksägelse - krlrsslen, samt cn Lags förestående til fredande af Konungens Person, ib. krrrlcriptiniistiden för skuldfordringar. Lagfarten z>z. Fängföringcn. Gästgifware - Ordningen. 7^0. L«ncoSkulders UguickLiian. 900.
Den sednare höll ett silfverhandfat under grefvinnans hvita arm, från hvilken blodet uppsprang i en båge och med purpur färgade det blanka kärlet. Läkaren betraktade uppmärksamt denna lefvande springbrunn och höll i sina händer en bindel, för att hämma blodflödet, när tiden var inne. Grefve Piper stod vid sängfötterna och betraktade sin dotter med dystra blickar. Öfversten grefve Brahe var redan afförd till sitt fängelse. TIONDE KAPITLET. En kommission blef nedsatt, för att undersöka och afdömma högförräderiet. Sorgliga veckor, som satte så många lidelser i rörelse; som bragte oro och förskräckelse bland så många husliga kretsar; som blottade så många lumpna eller smutsiga bevekelsegrunder till planen att störta statsförfattningen; som sudlade sig med så mycken förnuftsvidrig och omensklig grymhet, för att komma sanningen på spåren; som öfverbevisade de höga om så mycken låghet, de högsta om så mycken otacksamhet, opålitlighet, feghet, dubbelhet, och de små om så mycken djurisk råhet; som klädde lycksökeriet i fosterlandskänslans larf, egennyttan i allmänna välfärdens, än för att göra konungamakten enväldig och trampa folkmyndigheterna under fötterna, än för att upphöja soldathopen och dräggen af folket till herrar öfver medborgares lif och död; som mellan landsmän af olika partier uppreste ett bålverk af hat och hämnd, hvilket gjorde all försoning omöjlig, alla jemkningsbemödanden fruktlösa; och som på ofödda slägten fortplantade den inbördes bitterheten landsmän emellan, till fäderneslandets förderf, samfundsordningens undergång och envåldsherrarnes egen olycka, när känslan af allmän menniskorätt ånyo vaknade och purpurn ej längre mäktade dölja ihåligheten af den gudomliga rättens skröpliga anspråk. Ransakningen fordrade tid, oaktadt den rastlösa ifver, hvarmed den bedrefs.
K U L L En äl hjel p reda f ö r el e ver, f ö rdrar och unga lärare. 24414) Ärade damer! Ferd. Bengzon. ROLAND MARTIN Tandläkare OBS. OBS. InflraitoM Vas agatan g sjukgymnasti 10, Stockholm, k » Vanan att andas geBARA 20 ÖRE. Ful l s tändi efter Kellgrens metod, nom munnen » (717) massage hypnoti s k o behandl i n g. Cl i n t o n Vagner. v er:. P a n o p t i k o n Ti Ti S d Kungsträdgårdsgatan JSS 18 [7 07] öppet hvardagar oeh sönEngelska Magasinet Ol y cksf a l - F örsäkri n gsdagar hela dagen från Med. kl. D: 9 r f.m. ERNST SALÉN, Akt i e bol a get Ögonläkare. KANDINAVIE a f p l y s c h e r a d t kläde, Stora till Vatt 10 ugata e.m. n 2, GUSTAF HOLMBLOM TJ [3 59] meddel a r u 1 u de mjuka, bästa varma som fi och nnas prydl i marknaden, på samma gång starka, K A P P - F A B R I K i 5 ga. kronor, osydda 4 kronor. ol y cksf a l f ö rsäkri n g. Pri s för färdi g kjol Billig inackordering önskas 38 Vesterlånggatan 38 I l I l f Nedra botten, I o. 2 tr. upp. [705J [207] Doktor A. Afzelius att från Lilla Vattugatam 24, 9 — 1 0 o c h för endast 2-3. profver å alla moderna detail, sändas i silke, ylle o c h bomull, samt förfärdigas skyndsamt, elegant o c h billigt alla slags så samt är det nu på tiden bekantskap [546] genom att göra anstalt prenumerera endast 3,50 kr., för hälft kr. för helt eller för qvartal arvodet denna att på närmaste postår med år med 2 med 1,25 kr. {inberäknadl).
Deremot och då verkställighet af KonungensBefallningshafvanäes Utslag i Utmätningsmål, redan enligt Lag eger rum, ej mindre i de fall då Gäldenär uteblifva med LagUcskattets Betänkanden. 617 förklaring, och trådskovis blifvit betalningsskyldigheten ålagd, än afven uti alla frågor oui qvarstad å Gäldenärs Egendom samt då trafven grunda sig på löpande förskrifoingar, fastån skyldigheten att ställa Borgen, i förstnämnde fallet för lyftningen af det inmätta godset, satnt uti Qvarstadsfrågor för kostnad och skada, sökanden åligger, hvarföre Utskottet jemväl anser enahanda verkställighet böra meddelas, då Konungens Befallningshafvandes Utslag grunda sig å Gäldenärs ovillkorliga erkännande af skulden; alltså tillstyrker Utskottet, att genom allmin Förfsttning må stadgas, att ther Gäldenär utan allt jäf eller invändning hos Kon ungens Befallningshafvande skriftligen eller mundtligen erkänt skuldea s må den Sökande, ehvad fQrklaranden vill anföra Besvär ellar icke, genast å Konungens Befallningshafvandes Utslag erhållaUtmätnings* verkställighet och vara berättigad att det utmätta godset lyfta, emot af Konungens Befallningshafvande godkänd borgen; dock varder detta» jemte några Ledamöters särskildta mening, till Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning vördsamligen öfverlemnadt. Stockholm den 8 Julii 1825. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Stånders Lagutskott den 31 Maji 1823. S. D. Föredrogos åter RiksdagsFulImägtigarne Jon Jonssons och Johannes Lars - 6i8 Lagutskottets Betänkandets, sons från Hederv, BondeStåndet remitterade, på bordet hvilanda Mamorialer, angående yrkad verkställighet å Konungens Befallningshafvandes och i:ste Domstolens Utslag i erkända Skuldfardringsmål, oagtade Besvär öfver Utslagen anföras.
Jag tror för min del, att man svårligen i denna lag kan gifva så bestämda föreskrifter om beskaffenheten af de säkerhetshandhr, hvilka till grundfond skola få användas, att de kunna blifva tillräckliga för pröfningen af de handhr, som kunna komma att företes. K. M:s Bef:h:des pröfning skulle blifva oändligen svår. Han handlar såsom statens embetsman, är således ansvarig för hvad han gör, hvarföre frågor kunde väckas emot honom för hans förfarande, och han kunde blifva tilltalad för att hafva godkänt documenter, som icke medfört full säkerhet. Till förekommande deraf skulle han nödgas vara mycket sträng och således cassera documenter, som kunde antagas. Öfver hans beslut kunde inga besvär anföras, och han blefve således den, som i första och sista instansen ägde att afgöra, huruvida bankens delägare hade inlemnat fullgoda documenter. Vore landshöfdingen en person, som ansåg säkerheten böra vara mycket stor, så kunde han ensam tillintetgöra liela bankinrättningen derigenom, att han casserade docuinenterna, enär ingen i lagen stadgad utväg funnes att söka ändring i hans beslut. Derjemte tror jag, att pröfningen af dessa documenter hör föregå K. M:s bifall till bankens inrättande, emedan K. M. bör på förhand kunna se, om grundfonden är sådan, att den Jeremar tillräcklig säkerhet; och jag hemställer derföre, om icke, i stället för den § Gr. Frölich föreslagit, följande från Hr v. Troils något skiljaktiga redaction kunde antagas: ”Derest actiecapitalet ej till hela dess belopp tilIskjutes uti reda penningar, utan detsamma kommer att bestå af säkerhetshandhr eller skuldförbindelser, böra dessa granskas af personer, som K. M. dertill förordnar, och fullständig berättelse derom till K. M. afgifvas, innan tillståndsbref för bankens öppnande af K. M. utfärdas.” Derigenom tror jag ändamålet säkrast kunde vinnas; ty då blottställde man sig icke för möjligheten, att dåliga documenter kunde antagas och goda documenter casseras, samt hade K. M. en säker grund för att bedöma, huruvida bankerna kunna blifva solida eller icke. Hr Nordenanckar:
Uti berörde omslut debiteras äfven fångarnes premier, gåfvor och egna medel till ett belopp af 2,710 Rdr 4 sk. 1 rst., med hänvisning till pag. 394, eller fångarnes gemensamma konto, hvilket likväl icke utvisar, af hvilka särskilda poster denna summa består. Dels i omsluten, dels i specialredogörelserna, finnas väl, vid dylika fall, på många ställen blyerts-anteckningar till upplysning om förhållandet, men slika anteckningar, ehuru tjenande till vägledning, kunna dock icke tilläggas något vitsord. Då rättelse härutinnan är af högsta behofvet påkallad, på det granskningen måtte kunna i behörig ordning medhinnas, anse Revisorerne angeläget, att, derest räkenskaperna ej kunna sä felfritt upprättas, att deras omslutande kan undvikas, vederbörande allvarligen förståndigas, att vid upprättande af dessa omslut, äfvensom vid afslutande af Fångvårdsstyrelsens hufvudbok, iakttaga erforderlig tydlighet och fullständighet. §. 9. De öfver extra statsanslagen till cellfängelsebyggnader upprättade räkenskaper, omfattande för år 1850 länsfängelserna samt för år 1851 såväl länssom häradsoch stadsfängelserna, äro för det förra året granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, men hafva för sednare aret ännu icke derstädes undergått granskning. Dessa redogörelser, som a Revisorernes sida icke till någon erinran föranledt, utvisa förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: »ebet. år 1850. år 1851. Balans från föregående året: Uppbörd: Statsanslag, till länsfängelser j 300,000: „ fängelser i städerna utom Stockholm — 130,000: „ häradshäktens ombyggnad — 100,000: Diverse inkomster 520: 40. — 23: 4. 6. Credit. Balans från föregående året: Skulder Utgifter: Fängelser i städerna utom Kontant behållning De, intill 1851 års slut, å cellfängelsebyggnaderna nedlagda kostnader inhemtas af följande sammandrag: Länsoch straff-fängelser.
Måndag samt således under loppet af nästa vecka kunde förekomma till behandling, och i anledo. deraf hade i Talmans-öfverläggningen ansetts lämpligast alt uppskjuta pröfningen af LagUtskis ifrågavar:de betänk, lill dess förenämnde från StatsUlsk. återkommande ärende blifvit behandladt; om hvilken i Talmans-conferensen uttalade åsigt Hr Landtm, ansett sig böra R. o. Ad. underrätta. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag anhåller först att nu få begära delta betänk, pä bordet. I afseende på det lillkännagifvande som Hr Gr. o. Landtm, nu för Ståndet gjort, angående den öfverläggning som i går hållits i Talmans-konferensen, så anhåller jag få hemställa om icke tiden blefve bäst begagnad och tillgodogjord ifall Ståndet beslöt, alt hädanefter alla ifrån Statsoch Bevilln.Ulskm inkomna hetänk:n alltid sättas främst på föredragn:s-listan och företagas äfven utan afseende på om något annat ärende blifvit i något föreg:de plenum påbörjat men icke då afslutadt. I detta fall tillgodogjordes all möjlig tid; ty om R. o. Ad., innan det betänk, som nu är i fråga att inkomma från StatsUlsk. förevarit, icke skulle hafva afslutat handläggningen af något annat föredraget ärende, så skulle derigenom likväl icke uppkomma något uppskof för StalsU(sk:s betänkm, enär de alltid genast föredragas vid början af plenum. Om ett sådant beslut nu vidtages kommer det äfven att gälla allt framgent och sålunda kunde man alltid företaga sådana beslut på hvilka riksdagens afslutande icke beror, utan att det behöfde hindra företagandet af sådana mål på hvilka riksdagens slut är beroende; hvarföre jag vördsamt anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på detta förslag. Häruti instämde Hr von Hartmansdorff, Äng. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att LagUtskrs förevar:de betänk, komme att ytterligare hvila på bordet, till följd af 2:ne ledamöters derom gjorda begäran, samt att då Gr.
Den af Hans Excellence Grefve af Wetterstedt föreslagna contra-proposition förer visserligen till utsättande af en Riksdagstid, hvarå Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat sig icke kunna göra proposition, men då elen af Herr LandtMarskalken anses kunna såsom contra-proposition framställas, tror jag, ehuru jag skulle önska att detta icke skedde, att den af Herr Crusenstolpe gjortla invändning, att de öfrige tre Stånden ej böra äga rätt att tvinga Ridderskapet och Adeln alt på en viss, af dem bestämd, tid sammankomma, så mycket mindre kan verka något i denna sak som icke ens Grundlagen tvingar Ridderskapet och Adeln att sammankomma lill Riksdag. Det beror tvärtom, hvad Ridderskapets och Adelns Ledamöter beträffar, på hvars och ens eget godtfinnande, huruvida han vill infinna sig vid Riksdagen eller icke; och det af Herr Crusenstolpe nyttjade argument emot de öfrige 3:ne Ståndens magt att i sak af denna beskaffenhet bestämma Rikets Ständers beslut, måste således förfalla. I öfrigt tror jag, att alla opinioner få, genom de föreslagne propositionerne, tillfälle att uttrycka sig; men då resultatet af denna votering blir detsamma antingen ja eller nej vinner, det vill säga alt Ridderskapet och Adeln, i hvilket fall sorn hälst, måste låta bero vid de öfrige tre Ståndens redan fat - Den ii Februarii f. m. tade beslut, hemställer jag, om icke Herr Grefve af Wetterstedt skulle vilja afstå från sin begäran om votering och medgifva, att dagen för nästa Riksdag af Ridderskapet och Adeln bestämmes lill den 5:te November i833, då vi derigenom kunde undvika en onödig tidsutdrägt, och ändå lians åsyftade ändamål vunnes. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att, då votering redan vore begärd, borde den försiggå; oell föreslog Hans Excellence i sådant afseende följande voterings-proposilion:
B ästa f arbror B Ä C K (härmar). "Bästa farbror," hvad sa j ag ... det är inte hel t... Det hör då också till våra dagars dumheter de här långa förlofningarne och det fördömda k ärl ekspjunket... Hvad har du gjort vi d din fästmö , efter hon gråter? E R I C . Jag? Ingenting farbror, men... Du understår dig väl inte? Kom i håg att det är min dotter och att j ag är minsann inte att leka med. M A R I A (sakta till Ann a). Hur skall detta sluta? Jag riktig t darrar. A N N A (lika). Och jag är alldeles lugn. B Ä C K . Susanna, hvad har du på hjertat, du står och ser så försk räck t u t. Jag vill svara sjelf, min far. 29 B Ä C K . Ser man på bara... Nå, hvad har hon emot sin f ästman, Eric der borta? A N N A . Mot Eric? Ingenting min far... Någon fästman har jag icke. ( visar honom sin han d) Som ni ser är j ag fri . B Ä C K (rasande). Och detta säger hon mig rakt i ansigtet. A N N A (med lugn). Ja, min far... det är j ag, som helt nyss upplöst denna förening, emedan den var knuten af tvång och emedan jag ansåg det förnedrande att ännu ytterligare låta leda oss mot vårt bättre medvetande. B Ä C K . Och du Erik... Jaså, du står och pratar persilja för nådig frök en... Der h a vi det! Jaså, du vill högre än vingarne bära... Jo, det h ar man för det man låter sådant der uselt herrsk ap bo i sitt hus... nej , bo rt med hela kånk arongen och det i morgon dag. M A R I A . Herr ålderman... Jag g år, men jag skall skicka dem, so m kunna tala i mitt ställe. J ag ber, ingen oro för min skuld. Åttonde Scenen . De förra utom Maria . B Ä C K . Jo , det är hyg gligt... När blef du myndig, min dotter? A N N A .