Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han atiför i en af sina skrifter, om den rena monarkien, något som väl förtjenst' ihågkommas: »Cest le vice de la monarchie pure d’élever le pouvoir si haut et de 1’eutourer d’un tel éclat, que la téte tourne å celui qui le posséde. On peut ecrire alors les devoirs des rois et les droits des sujets; on peut méme les précher sans cesse, mais les situations ont plus de force que les paroles, et quand 1’inégalité est immense, les uns oublient aisément leurs devoirs, les autres leurs droits.» Det är af samma skäl, som finnas utvecklade i denna skrift, som jag tror att man bör akta sig för att genom allt för stora anslag ställa en ung Prins, hvilken enligt Grundlagen icke är uphöjd öfver andra Konungens undersåtare på en så hög piedestal att hufvudet möjligen kan svindla och han anser sig för mycket särskild ifrån andra medborgare. Man bör besinna att Prinsarne redan genom sin ställning och genom de traditionella sympatier, som binda mången vid Konungahuset, och som med så mycket skäl egnas det nuvarande, äro i allmänna begreppet i och för umgängeslifvet betydligt höjda öfver alla andra samhällsmedlemmar, utan att detta behöfver ökas genom lyxen af ett farligt lefnadssätt och jag kan ingalunda finna nödvändigheten t. ex. deraf, att en ung Prins skall behöfva, såsom Frih. Hamilton upräknat, hafva ett stall upsatt med en kostnad af åttatiotusen R:dr. Jag instämmer icke med dem som klandra att K. M. framkommit med begäran om detta anslag under upgift af den summa som önskades; det tycker jag är öppet och lojalt handladt, och vida bättre än att låta enskild motionär framträda; — men jag anser att R. St:r kunna Den 21 Mars e. m. 259 med samma öppenhet säga huru de anse saken, och de skäl som kunna gälla för ett mindre anslag.
Jag erkänner, såsom ett misstag af mig personligen att jag inom Utk. yttrat mig emot den mening, som reservanterne nu framställt; men då jag erkänner della mitt misstag, dä anser jag det också lika nödigt att betänk, å.erremitteras på det att StatsUlsk. mätte komma in med eli betänk, i den syftning, som reservanterne yrkat. Frih. Cederström: En värd talare, Hr Rääf, har yttrat, att då en gång kontrakten med hemmansegarne om rustningen blifvit ingångna, så torde man kunna vara säker derpå att alla dervid förekommande förhållanden voro behörigen iaktlagne, hvarefter aftalet mätte anses beståndande, och alla åligganden till kronan framgent uppfyllas; hvadan någon förändring deri sedermera icke borde ifrågakomma, helst då ruslhållarne, såsom här varit händelsen, vid det, 7 år efter 1680 års resolution, ingångne kontraktet någon befrielse från dagsverksskyldigheten icke afhördes, ej heller någon ersättning derför bestämdes. Man har sig icke heller bekant, säges det, att vid bemälde reglering någon begäran om ersättning blifvit å rusthållens sida framställd. Denna uppfattning synes likväl stå i strid med reservanternes egen mening 560 Den 13 Maj. o O enär reservationen innehaller den åsigt, ”att rusthallarne i Åkerbo härad en gäng ingått kontrakt med kronan om rustningen, oberoende af den åtagna dagsverksskyldigheten”. Jag tror, på samma sätt, att dagsverksskyldigheten ej beräknades dem dervid till godo; just derföre alt detta torde ansetts såsom ett alldeles särskildt onus, från hvilket de framdeles skulle aldeles befrias, eller ock beredas för dess utgörande någon motsvarande förmån, i enlighet med det derom afgifna K. löftet. Reservanternes förmodan, ”att fullt vederlag i högre augmenlsräntor blifvit rusthållen allaredan gifven”, kan jag ej godkänna, enär dessa hemman verkligen ej lära hafva högre dylika räntor, än andra rusthåll inom länet. Redan vid förra riksdagen funno R.
Öm således de, som äga ifrån 50 til 120,000 R:drS revsnus betala 42 a so prvLsnt, sa böra de, som hafwa fran 12 kil <>2,2O0.R:drs rsvsnus erlägga Zo ä 40 xrnLsnt, de soM äga frän 5 til 10,000 R:drs rsvenus erlägga 22 lil Z2 proCsnr; de som hafwa frän 1 til z,O2o, lo til 20 proCsnr, de som äga frän 52 R:dr. til IOOO Rldrs revenus frän t ester 2 kil 10 proLenr, och de som äga inkomster under 52 N:dal., borde kanske, om möjeligt, alldeles förskonas. Et nogare bestämmande as denna Calcul, hörer egentligen til Bewillnings» Utskotter, och jag är nöjd, om jag tydeiigen framställt Principen. Denna progrerliva förhöjning af CnNtrihutionsn emot förmögenhetens storlek, har i klo är blifwit anwänd wid beskattningen i et Land, der, oaktadt de omäreliga förluster, dst, genom en Xevolruions grymheter och et oerhördt krigs olyckor lidit, arbetande Nåsten nu skall wara i allmänhet förmögnare än förut. Et sadant beskattnings-sätt bereder mindre rikedom, men iner jämnk fordell wälmåga: en författning, för hwilken den store kreäric i Preussen arbetade under hela sin Regerings» lid. Men wi finne elfwen, i wart eget Lands Historia, er talande exempel af denna Comribukivnz - msrbockeHögstsalig Konung Larl XII. inMe*en dysik beskattning är i/iz, och den fortfor lil hans död, 1718. Han fördjupade
Majit Dess Befallningshafvande i Norrbottens län underdånigst hemställt, huruvida icke, sedan Lagmansoch Häradshöfdingc-räntan jemte tingsgästningspenningarnc, hvilka afgifter syntes närmast motsvara domare-nästen, blifvit uti det öfriga riket afskaffade och tingsgästningen i stället å stat uppförd, äfven ifrågavarande till domhafvandcrne i länets Lappmarker utgående nästoch skjutsersättning kunde upphöra, och domhafvanderne på annat sätt beredas godtgörelse för denna inkomst; — i sammanhang hvarmed fråga jemväl uppstått ej mindre om lappallmogens inom Westerbottens län befriande från dylika afgifter, än äfven om upphörande af den afgäld, som, under benämning af tolknäst, af allmogen i Lappmarkerna inom Norrbottens län erlades i visst antal rentungor, såsom ersättning åt de till allmogens biträde anställde tingstolkar. Sedan, jemlikt nådig befallning, Kongl. Majits Befallningshafvande i förutnämnde tvänne län, på sätt uti den Kongl. Propositionen linnes närmare omförmäldt, meddelat erforderliga upplysningar angående beloppen af ifrågavarande skattetitlar samt inkommit med infordradt förslag till tolkarnes aflönandc från Statsverket, äfvensom Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor derefter blifvit i ämnet hörde, hade, beträffande frågan om den till domhafvanderne utgående nästoch skjutsersättning — i enlighet med Kollegiernas utlåtande och på de af deni anförda grunder, att det icke vore med billighet öfverensstämmande, att Lappmarkernas i allmänhet särdeles torftiga befolkning för rättvisans skipande linge vidkännas utgift, hvarifrån rikets öfriga allmoge njöte befrielse, och som, der den utginge i persedlar, skulle i framtiden komma att kännas allt mera tryckande, i samma mån desse, oftast i renstekar och rentungor bestående persedlar, år efter år förekommo i mindre öfverflöd och följaktligen stego i pris, — Kongl.
I Den 17 December c. m. Herr Tharas öfrige anmärkningar, hvilka hafva till föremål någre mindre omständigheter i SkiftesStadgau, äro följande: 1:0 i:sta Cap. 11 §., säger Herr Tham, tillåter Rågångars uppgående, Ego-utbyten och Iiägnadsdelningar m. m. utan att något stadgande finnes, om desse förrättningar kunna fastställas eller ej, enär Laga Skifte icke föregått; och detta skall föranleda den mindre kunnige Allmogen till kostnader för onyttiga förrättningar. Den ifrågavarande §:n förekommer hland dera, som innehålla om jordegares rätt till Landtmäteri-förrättningars erhållande och lyder sålunda: ”Ästundar någon tjenstebiträde af Landtmätare för annat ändamål, än Laga Skifte, såsom för Rågångs uppgående, Ägoutbyte emellan angränsande byar och hemman, ägors afmätning och indelning, afvägningar, hägnaders och vägars uppmätning och fördelning, upprättade Cliartors och uträkningars granskning eller annat dylikt; vare berättigad att sådant biträde erhålla Huru fastställelse å Rågång eger rum finnes i 5 Cap. om Rågångar tydligen upptaget. Om Ägoutbyten stadgas i 7 Cap.; och att frågor derom, sålunda äfven Ägoutbytens fastställelse, tillhöra iigodelningsRätt, visar 18 Cap. 9 §. 1 punkten. Ägors afmätning och indelning (i och för jord - 168 Den r 7 December e. m. bruket, ty Skifte kan bär ej menas) lärer icke kunna komma i fråga till fastställelse; afvägningar samt upprättade Chartors och uträkningars granskning icke heller. Huru hägnadsoch vägdelningar i allmänhet fastställas, hörer icke till Skiftesförfattningen att bestämma, och jag lärer i öfrigt icke behöfva upplysa det. På dessa frågor har jag för öfrigt redan, efter anmodan af Herr Landshöfdingen Grefve Posse, lämnat Herrar Landtmätare i Skaraborgs Län svar. 2:0 Anföres, att Egodelnings
M:s nåd. skrifvelse, ang:de medels anvisande till Topografiska korpsens arbeten samt till fortsättning af de pågående fästningsbyggnaderne under nästkommande år; N:o 10, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de åtgärder för upförande af en byggnad emellan Cail XIII:s torg och operahuset i Stockholm; N:o 11, ang:de medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnader vid Carlsborg under nästkommande år; N:o 12, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksSt:n och Utskm anställda betjening; och N:o 13, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under nästkommande år. Frih. Bonde, Knut Philip: Jag anhåller att R. o. Ad. godhelsfullt behagade ursäkta att jag ånyo framställer min motion Den 30 December f. m. 251 ronde behandlingssättet af tullbevilln:n vid innevar. riksdag. Jag erkänner min okunnighet om rätta tydningen af grundlagens ord, men hvad andemeningen vidkommer, tror jag mig riktigt hafva npfattat densamma, att nemi. R. St. endast böra framlägga hufvudgrunderna för en tull-taxa, men att det deremot tillkommer Regeringen att utarbeta sjelfva detaljerna deraf. För mig är det nemi. ofattligt att uti ett Bevilln.Utsk., bestående af 48 ledamöter, alla dessa ledamöter, skulle kunna ega all den kännedom, som erfordras för att i detalj upställa en tull-taxa. Jag har ändrat den förut i ämnet ingifna motionen, emedan anmärkntr blifvit framställda mot dess form, och sedan jag af flera ledamöter erhållit nplysning om, att den i sitt förändrade skick icke mera vore stridande mot grundlagen, vågar jag ånyo framställa den, i hopp att nu remiss derå till Utsk. måtte medgifvas, då det sedan må bero på Utsk. att derå fästa det afseende, som motionen förtjenar.
Prot. 1833 & 1834. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 48 Haft. 1 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 273. derstäldt ett preliminärt utkast, antydande i allmänhet den rigtning, deruti stamlinierna, efter hans förmenande, borde sträcka sig vid bildandet af ett framtida jernvägssystem för rikets södra och mellersta delar. Enligt de vid aflemnandet af sagde utkast yttrade åsigter, skulle de nuvarande, för den inre rörelsen länge godkända och efter landets beskaffenhet någorlunda afpassade, vägsträckningar, som vore att anse såsom hufvudvägar, hvartill de öfriga landsvägarne anslöto sig, utvisa den allmänna rigtning, i hvilken stamlinierna för ett jernvägsnät kunde och borde anläggas. Dock måste antalet af sådana linier i möjligaste mån inskränkas, och syntes desamma företrädesvis böra uti, så vidt möjligt, raka sträckningar anläggas genom de inre delarne af landet, hvilka isynnerhet, och mer än kusterna, vore i behof af lättade kommunikations-anslalter, och hvarest dessa stamlinier kunde komma att å ömse sidor upptaga grenbanor från kringliggande orter. De af General-majoren Akrell, föreslagna stamlinier, med hvilka erforderliga grenbanor borde förenas, skulle alltså utgå från Stockholm norrut, genom Upsala, till Gefle, vesterut, genom Westerås, Köping och Orebro, till Svartå bruk, samt vidare dels i sydvestlig rigtning, genom mellersta delen af Skaraborgs län, till Alingsås och Götheborg, dels i nordvestlig rigtning till Christinehamn samt förbi Carlstad, genom Arvika, till Norrige, och söderut från Stockholm till Södertelje och Linköping, derifrån en östlig bana skulle, efter att hafva närmat sig Wimmerby, gå till Wexiö och Carlshamn, samt en vestlig, genom Jönköping, Wernamo, Ljungby, Hörby och Lund, fortsättas till Malmö.
Maj:ts disposition för att användas till löne-förbättring åt Krigs Ilof-rättens civile embetsoch tjenstemän, med förbehåll att af denna summa de belopp företrädesvis skulle utgå, som erfordrades för att fylla lönerne för de juridiskt bildade embetsoch tjenstemännen till de belopp, som Kongl. Maj:t föreslagit, nemligen för Krigs-IIof-r-ätts-rådet till 4,500 R:dr och för Krigs-fiskalen till 2,500 R:dr. I denna reservation instämde Herrar Björnstjerna, J. M., och Törnebladh, G. Af Prosten Holmberg och Herr Murén, hvilka ansågo att Krigs-Hof-rättsrådet borde erhålla i lön 4,500 R:dr årligen lika med yngre Hof-rätts-råd i de andrå Hof-rätterna. Af Herr Henschen och Ola Månsson från Christianstads län, hvilka yttrade den mening, att, sedan Rikets Ständer beslutat en underdånig framställning angående Krigs-Ilof-rättens indragning, någon förhöjning i dess stat icke borde beviljas, helst Rikets Ständer af samma anledning vägrat dylik förhöjning för befälet vid Lifbevärings-regementet. Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 166. 21 \:o an». Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Nov. 1857, kl. 1 e. m. Utlåtande, angående föreslagen pension för t. f. Kamereraren vid f. d. General-assistans-kontoret, G. Grundén. (R:gs Afil.) Med åberopande af en under 1834 och 1835 års
— N:o 40. i anledning af väckt motion om rättelse i gällande föreskrifter, beträdande ersättning åt läkare-korpsens medlemmar efter res-reclemente och för inqvartering: B. 11. 209,233, 236, A. 237, E. 324. — N:o 41, i anledning af väckt motion om upprättande af normal-ritningar, att tjena till ledning och efterrättelse vid folkskolors uppbyggande: B. II. 209, 233, 237, A. 237, E. 325. — N:o 42, i anledning af väckt motion om indragning af sjötullen vid Blockhus-udden, m. m.: B. II. 209, 233, 237, A. 242. — N:o 43, i anledning af väckt motion, angående meddelande af föreskrifter i afseende på sättet för post-diligensers fort - skaffande: B. II. 209, 233, 243, Å. 254, U. 411, 450, A. 450, E. 325. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 44, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande med afseende å grindars uppförande öfver allmänna vägar: B. II. 233, 251, 294, A. 294, 306; B. lil. 271, 429, A. 429, B. 635, 637; IV. 4, A. 4. — N:o 45, i anledning af väckt motion derom, att Lif-Regementets Husar-korps måtte till en del ställas på vakans: B. II, 233, 254, A. 254. — N:o 46, i anledning af väckt motion om indragning af Karantäns-anstalten ä Känsö: B. II. 234, 255, 310, A. 310.
Domscolars indragning skail vara erkänd, och behofvet att så skyndsamt som ske kan för detta ändamål vidtaga nödige åtgärder, icke kunna bestridas; hvarvid Herr Ullberg tillagt, att det hade varit för Lagutskottet lika lätt, att nu föreslå upphåfvandet af BorgRätterne och af RiksMarskalksÅmbetets befattning med Skuldfordringsmål, som Utskottet vid en föregående Riksdag, äfven under LagCommittéens tillvarelse, föreslagit och Ständer» ne bifallit AccisRätternes indragning; att de stora olägenheter Fora privilegiata medföra, skola vara allmänt kånde, samt att det icke är att förvänta, att det nya Lagverket snart kan förekomma till slutlig handläggning; och hos Hederv. BondeStåndet af RiksdagsFullmägtigen Johan Longberg, som emot Utskottets åtgård anfört enahanda anmärkningar, som hos Vällofl. BorgareStåndet förekommit, dermed flere BondeStåndets Ledamöter sig förenat. Harvid får Lagutskottet förklara, att, ehvad tydning än må kunna gifvas åt Utskottets ifrågavarande Betänkande, har Utskottet dervid ingalunda trott sig yttra den mening, att ej någon fråga om förändring i nu varande rättegångssätt borde upptagas, annorlunda ån i sammanhang med den förändring i rättegångssättet i allmänhet, som väsendtligen måste ingå i det pu för handen varande utarbetandet af en Lagutskottet: B et änkan den. 471 ny Civiloch CriminalLag. Utskottet har endast velat gifva Herr Winbladh det svar å sin motion, att, enligt Utskottets tanka, vöre den af honom föreslagne indragning af Öfre och Nedre BorgRåtterne samt RiksMarskalksÄmbetets befattning med Skuldfordringstnål, icke af något så oumgängeligt behof påkallad, att densamma borde, annorlunda än i sammanhang med den allmänna förändringen i Rättegångssättet, vidtagas. Med detta förklarande förblifver Utskottet vid sitt afstyrkande å Herr Winbladhs motion; och får dervid lemna vid handen, att Utskottets Betänkande redan af Höglofl. Ridderskapet och Adeln» samt Högv.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets, den 15 sisth Maji, under N:$ 23 oell 24 afgifna samt, den 29 i samma månad, på bordet lagda Memorial, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Nais ix och 14, förut meddela Je Belänkaiiden; ii Trot. Utdrag, den 4 Junii 1829. j:o angående serskilda Förslag till förenklande af Beredningsoch Taxerings-Comitéers förrättningar; 2:0 angående bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af Kammar-Rättens anmärkningar ; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit, den 30 sistl. Mars e. m., af Ridderskapet och Adeln bifallna, Utskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till Handlingarne. SD. Vid förnyad föredragning bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 16 sisth Maji, under N:o 33 afgifna och, den 29 i samma månad, på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en ny StängselFörordning. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 16 sisth Maji, under N:o 30 afgifna samt, den 29 i samma månad, på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 1, förut meddelade Betänkande , rörande Magistraternes i Landshöfdinge-Residence-Städerne rättighet att utfärda Pass för dessa Städers Borgare, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit, den 16 sisth Mars e. rn., af Ridderskapet och Adelli bifallet, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Prat. S. D.
Efter omkring halfannan timmes färd vek ock ekipaget af från landsvägen och körde in i en lummig allé af åldriga lindar, i hvars ända jag såg fasaden till en stor hvitrappad byggnad med torn på båda flyglarne, hvilka afspeglade sig i en insjö, hvars lätt krusade vågor sköljde ena flygelns grund. Snart stannade vagnen framför en bred trappa, å hvilken dock ej syntes någon människa, men i ett fönster varsnade jag ett kvinnoanlete och en liten förtjusande morgonmössa på ett något knollrigt blondt hår, dock försvann snart det täcka ansiktet, som j a g tyckte mig känna igen, fast dess åsyn varit för kort att riktigt klara mitt minne. Jag fördes emellertid af betjänten uppför en smakfullt dekorerad trappa med yppiga bladväxter till ett rum i andra våningen, som tydligen var bestämdt till mitt gästrum, och där man äfven snart kom med min kappsäck. Jag skyndade att göra toalett och hade ej väl slutat denna, då betjänten åter kom upp och anmälde, att frukosten var serverad. Jag begaf mig ned i vestibulen på nedre bottet), där dock ingen människa syntes. Det dröjde ock en stund, innan en dörr öppnades, och en dam i elegant förmiddagsdräkt inträdde, följd af en medelålders herre. Genast kände jag nu igen henne: det var min unga skådespelerska, som skyndade fram till mig, tackade mig, för att jag kommit, och för mig föreställde sin man. » Jag har sagt honom allt om er, » yttrade hon med en stämma af melodisk välklang och ett förtjusande gladt leende. » H a n vet, att det var ni, som danade mig till att bli den lilla glada kvinna, som fängslade " honörn och gjorde mig till hans hustru, att det så- ledes är er j a g har att tacka för den sanna lycka, jag njuter och den jag tror att äfven han delar — eller hur, min vän? » — sporde hon och lutade sitt täcka hufvud mot hans bröst, under det hon såg upp till honom med älskligt behag. H a n svarade med att sänka sitt ansikte och kyssa de friska koralläppar, som af sig själfva inbjödo den lycklige att hålla till godo. Det var svar nog.
Lag, önnes stadgadt att i något sall LankLrivilegiet Kan förverkas, buru det än mä missbrukas. Döljden bärak mäste blifva, antingen att Domaren nödgas förklara, atk eburu genom missbruk ocb öfverträdelse, ak LaukLi ivilegiet Lanken blifvit försatt i tillständ att icke kunna fullgöra sina förbindelser ocb fastän L. 8t:r icke vilja ersätta den yppade bristen, kan likväl icke Lank Lrivilegiet förklaras körverkadt, emedan en sadan påföljd icke linnes i lag stadgad, el >9 - 268 8tatsLancooell f, a glltsk o tte n s jer »ek beror det as Domarens godt^cko ulan ledning as bestämd lag, att pröfva om veb när en sädan påföljd ma kunna inträlfa. jktt meddela föreskrifter för 8tatens Lankrörelse, utan alt be8tämma någon päföljd sör uraktlätenbet eller öfverträdelse deraf, skulle jag anse as ringa n^tla ocb ieke medförande någon säkerbet; oell jag skattar för bögt elen Domare-regel, som bjnöer n// e/om />,»' oe/r , oc^ e/ goes/^c^^ för att någonsin kunna medgifva undantag derifrån, minst i en sak af den vigt ocb det indelande pä allmänna penninge-förbällandeu, som den ifrågavarande. äng ^rkar derföre, ätt pä sätt sammansatte Dtskottens beredning föreslagit, sednare lVIoinentet al 2 H. borde erbälla följande lidelse: "Linna 8^sslvmännen "Länkens ställning sadan, att den ieke kan inom ofvannämd» 8ex wänader återställas i det skiek 1 "stadgar, anmöle de det inom 3:ne mänader bos X.
— Dubbelt porto till Schweitz. i nyaste m ö n s t e r o c h färger Aktiebolaget Stockholms Diskontobank Hufvudkontor: 1 Regeringsgatan 1 Afdelningskontor; HÖTORGET 8. dagliga hushållsbestyren, som en hustru måste sköta och öfvervaka utan därjämte äfven en massa andra, från hvilka en husmoder i våra dagar är fullständigt befriad genom utvecklingen af den moderna industrien. Den tiden måste hon spinna, väfva och bleka, koka såpa; stöpa ljus och brygga öl samt själf tillverka kläder och linne. Från tidigt på morgonen till sent på aftonen måste hon vara på sin post, och endast med tillhjälp af döttrarna eller kvinnliga släktingar blef det henne möjligt att uppfylla sina plikter i hemmet. Någon tid till att läsa och odla sina intellektuela förmögenheter blef naturligtvis under sådana förhållanden ej öfrig. Hennes enda vederkvickelse var att gå i kyrkan på söndagarne. På samma sätt gestaltade sig äfven lifvet för kvinnorna bland adeln och de högre samhällsklasserna under 16:de och 17:de århundradena. Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. Regeringsgatan 32 — Stockholm — Specialitet: Bordeaux&amp; Bourg-ogne-viner Billiga priser. Grundlig undervisning i uppsättning af alla för ett hem lämpliga väfnader i vanlig väfstol från 4 till 10 skaft, skånska allmogeväfnader, damast m. m. Nina v. Engeström. Väfskola i Örebro. FÖRVARINGSFACK För Sydsvenska Kredit-Äktie-Bolaget, Stockholm, Fredsgatan 24, husmödrar att beakta! Deposition k r l:ma Gotlands sockersaltadt fårkött i Ve t:r om 25 kg. till 20 kr., franko Stockholm Kapitalräkning AKTIEBOLAGET mot förskottslikvid eller efterkraf hos Sparkasseräkning STOCKHOLMS HANDELSBANK Emil Krokstedt, Upp&amp; Äfskrifning 8 Arsenalsgatan 8. (G. 90876) När, Gotland. — männen. Och de flngo denna frihet. De blefvo åter likställda m e d männen.