Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reg.Frns 58 §, i samma propos. äfven böra uppgifvas statsverkets skulder; hvarjemte Utsk, emot öfriga rådgifvare anmärker, att flera Den i Juli f. tu. 87 anledntr bott väcka deras uppmärksamhet på sannolikheten af en sådan skuldsättning och förmå dem, att, vid nämnda tillfällen, antingen till prot anmäla hvad de möjligen haft sig bekant, eller åtminstone affordra dem bland Statsrådets ledamöter, hvilka ägde kännedom om förhållandet, en fullständig och tillförlitlig uppgift derom. Denna nnmärkn. är i sanning anmärkningsvärd. Utsk. uppgifver icke hvilka de anledntr varit, som bort väcka rådgifvarnes uppmärksamhet på sannolikheten af cabinettscassans skuldsättning; och jag har hvarken haft kännedom om denna skuldsättning eller någon anledn. att misstänka den, enär cabinetts-cassans utgifter, under en längre tid, icke blifvit ökade, och de af extra-utgiftsmedlen till nämnda cassa lemnade bidrag icke öfverstigit hvad som, långt före mitt inträde i Statsrådet, för samma föremål varit använda Jag har således ingenting kunnat till prot. anmäla om denna för mig okända och ännu alldeles outredda skuldsättning, och jag har af grundlagens föreskrifter icke kunnat hemta någon anledn. för en Statsråds-ledamot att affordra Utrikes Statsministern en upplysning om cabinetts-cassans tillstånd, eller någon skyldighet för honom att en sådan i Statsrådet meddela, enär cabinetts-cassans förvaltning icke beror af K. M:s beslut i Statsrådet. I den 58:de punkten anmärkes, att Konungens rådgifvare fortfarit att gifva H. M. råd, ehuru deras råd hos H. M. njutit så litet förtroende, att H. M. till ett högt embete och deltagande i en del af de inför H. M. hållna rådslag förordnat en man, som rudgifvarne, af särskildta uppgifna skäl, ansett dertill icke tjenlig. Denna anmärkn. synes åsyfta, att Konungens rådgifvare, då K. M. fattade ett emot deras mening stridande beslut, bort nedlägga deras embeten.
Erika, i hvars anande sinne den förmodan redan uppstått att hon här såg sonen efter den olycklige kustbevakaren, kände sig vid omnämnandet af den gamle löjtnanten fullt öfvertygad derom. På Haraldson tordes hon icke se, utan vände sig bort af en fruktan, som hvarje ögonblick stegrades. Slutligen lyftade hon sin blick på Anton; men dennes uppmärksamhet hade ännu icke blifvit väckt, och Erika tänkte på möjligheten att undgå faran häraf, då Gabriella hastigt frågade: ”Är då din far död, efter han ej mer kan se hvilken duktig skytt du är?” ”Ja,” svarade Arve nedstämd. ”Far är borta; men Gud vet blott hvar hans ben hvila. Det blir i höst fem år sedan han försvann med både tulljakten och karlarne. Ett doft oartikuleradt läte från Antons läppar drog allas uppmärksamhet på honom. ”Det är så hans vana, stackare; hans sinnen äro inte riktigt i lag,” yttrade Haraldson till sin nya bekantskap med ett så isande lugn, att blodet nästan stelnade hos Erika. ”Huru är det med dig, gosse?” Den barske fadern vände sig till den bleke, vanställde sonen och drog honom hastigt med sig nedför klipporna till båten. Anton spjernade emot. Den vilda demonen hade åter vaknat inom honom. ”Släpp mig, släpp mig; jag är ju tyst som Pater-Nosterskären!” gnisslade han mellan tänderna. ”Släpp mig, dra ej så hårdt, mitt hufvud ... Aj, aj! det blir mörkt igen!” En välgörande svindel slöt för ögonblicket den svage ynglingens lidande. På sina ännu muskelstarka armar bar Haraldson honom till det lilla segeltältet, men hade ännu icke hunnit vidtaga något för hans vederfående, då Erika anlände och med en genomborrande blick uppmanade honom att biträda sig. Den gamle skälmen på Tistelön fruktade sin sonhustru; ty han befarade att Birger förtrott henne deras gemensamma brott, och tanken härpå försatte honom stundom i en känbar frosskakning; men då tröstade han sig med hoppet att, om så rasande äfven vore, likväl ingen hustru vore i stånd att förråda sin egen man, hurudant brottet ock måtte vara. ”Gif mig vinflaskan!” sade Erika.
Efter öfvervägande häraf, och som Banco-fullmägtige, uti deras vid Riksdagens början till Utskottet aflålne Berättelse, hvilken är bifogad Utskottets Memorial N:o 4> förklarat, att, ehuru den föreslagna ommyntningen komme att medföra icke obetydlig förlust för Banken, Banco-fullmägtige dock anse densamma befordra mera ordning och redighet, har Utskottet funnit sig föranlåtet hos Rikets Högloflige Ständer tillstyrka, att så väl Bankens nuvarande förråd uti kopparmynt af gamla prägeln, som det belopp af dylikt mynt, hvilket hädanefter tili Banken ingår, må till Kongl. Mynt-Verket få aflemnas, för att nedsmältas och ommyntas till skiljemynt af nyaste prägel. Stockholm den 19 Mars 1840. Bih. till R. St. Anh. till Exp. Utsk. d. 21 Marc, kl. i e. na. Betänkande, i anledning af väckt Motion om rättighet för Bankens Gählenärer, att i Landt-Ränter ien få erlägga ränta och capital-af betalningar ä innehaf vande Fastighets-lån. Hedervärda Bonde-Ståndet har lill Utskottet remitterat en af Riksdagsfullmägtigen Johan Johansson från Götheborgs och Bohus Län väckt, så lydande motion: ”Så väl vid flera förflutna Riksdagar, som senast vid i83o års Riksmöte, har af Rikets Ständer tillfälle för fastighels-egare blifvit öppnadt, att erhålla Lån i Rikets Ständers Bank mot lägre ränta, än hvad sorn vanligen kan betingas hos enskilde capitalister. Fördelen häraf har okals genom den beviljade tillåtelsen alt med 2 procents afbetalning amortera capitalbeloppet, och flere fastighets-egare hafva skyndat att begagna dylika, elter utseendet förmonliga, vilkor. Dessa förmoner hafva dock i väsendtlig nion minskats genom den, låntagarne ålagde, skyldighet alt halfårsvis betala räntorna genom insättning i Banken.
Majit ånyo insänd; alt rotejemkningen sålunda utfallit, att, i anledning af Nitliofem inkomneoch af Corn missionen till pröfning upptagne ansökningar, understöd blifvit af Commissionen medgifvet åt iq5 rotar; att detta beviljade understöd komme att utgå för tillsammans 57T8g3Ä:dels bristande rote-manlal, med 344 tunnor r9 kappar spanmål, deraf inom Södra Skånska Infanteri-Regementet för ir5gg mantal 6 Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1G3. med 66 tunnor 4 kappar, och inom Norra Skånska Infanteri-Regementet för 46/A: léls mantal med 278 tunnor 15 kappar; att af detta bidrag, fördeladt på Länen, 97 tunnor 23 kappar till Malmöhus Län och 246 tunnor 28 kappar till Christianstads Län, komme att utgå; samt alt af den för ifrågavarande rolejemkning anslagna vacance-spanmål af 78 öfverloppsrotar, å 6 tunnor hvardera, utgörande 468 tunnor spanmål, en behållning, sedan alla lill lindrings erhållande i laga ordning berättigade rotar sitt tillbörliga understöd erhållit, uppstått af 123 tunnor i3 kappar säd; att Kongl. Majit, af anförde skäl, i Nåder förordnat, att denna behållning skulle från 1838 års början, och allt framgent, få af samtlige rolehållarnes i Skåne ordinarie knekte-håll, på sätt de genom utsedde Deputerade derom beslutade, lill deras eller Provinsens nytta användas.
7 Föredrogs ånyo Herr Rosenblads, Bernhard, den 19 dennes f. m. på bordet lagde hemställan, att sedan, vid föredragning af Statsoch BancoUtskotlens den 28 sistlidne Januari under N:o 46 afgifne Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under ]\' :o 35 förut raeddeldte Betänkande, i fråga om understöd af allmänna medel till Södertelje Canaloch Slussverks-Bolag, Ridderskapet och Adeln, med afslag å berörde Utlåtande, gillat sistnämnde Betänkande, likväl under iakttagande deraf, att i likhet med hvad i afseende på reparationsfonden för Götha Canal blifvit föreslagit, dervid Den 22 Febr a l ii f. ni. S torde göras det förbehåll, att reparationsfonden förblifver innestående i RiksgäldsGonloiret mot Ränta, intilldess behofvet af dess användande uppstår; Ridderskapet och Adeln måtte inbjuda Högvördige PresteStåndet och Vällofl. BorgareStåndet, hvilka äfven bifallit Utskottens berörde Betänkande, att jemväl instämma uti det af Ridderskapet och Adeln dervid gjorde nyss omförmälte tillägg; och blef Herr Rosenblads berörde hemställan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln antagen. Anmältes och ernottogs HofCancelleren m. m. Herr D. von Schulzenheim, hvilken å Kongl. Maj:ts höga vägnar aflemuade Dess den 23 sistlidne Januari aflåtne Nådiga Skrifvelse, angående ManufacturDiscontfondens Revision. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herr HofCancelleren, att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse skulle med första varda inför Ridderskapet och Adeln föredragen.
Besv.- och lUtoiu-TJtsÅo/lcls Betänkande j IV. o 108. ■trions-Schöl-Verkets närvarande tillstånd, sjömanshusens beskaffenhet, odh förhållandet med hvad i öfrigt till coop-vaerdie-farten, jemte sjöfolkets vård ■och behandling hörer, samt derom afgifva underdånigt utlåtande, åtföljd t af -förslag till de förändringar i hittills gällande författningar, eller till de nya •reglementa riska stadganden, sorn för sjöfartens fortskridande kunna erfordras. — Under full tillförsigt att den uppmärksamhet, sorn sålunda redan är väckt å den af motionärerne antydda angelägenheten, fortfarande omsorgsfullt deråt egnas, och att de nödiga förbättringarne på delta sätt säkrast och mest ändamålsenligt till vägabringas, anser sig Utskottet böra hemställa, att motionerne, i de bär ofvan om förmälda delarne icke måga till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Om Navigationsoch Skeppsbyggeri-scholor häfva Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten gemensamt afgifvit Betänkanden N:ris g och ro, äfvensom detta Utskott serskildt, genom Betänkande N:o gg? utlåtit sig om consulad-inrättningen och afgiften dertill; och får Utskottet åberopa dessa Betänkanden, i afseende på hvad motionerne om dessa ämnen innehålla. För att lätta skeppsfarten och uppmuntra det äfven såsom en serskild näring vigtiga skeppsbyggeri-yrket, är det otvifvelagligt serdeles angeläget att hinder för tillgången å de, så väl för byggnader, som för skeppens utredning erforderlige förnödenheter måga undanrödjas, så vidt sig göra låter. Frågan om tillåtelse för införsel af sådane förnödenheter från utrikes orter, tullfritt eller emot nedsatt tull, hörer likväl till regleringen af tullbestämmelserna i sin helhet, hvilken ankommer på behandling af Bevillningsutskottet, som dervid icke lärer förbise den här antydda angelägenheten, derföre Utskottet anser sig icke böra framställa något förslag derom.
Landthandeln kunde icke vara skadlig i annan måtto, än det att den beredde lättare tillfälle för allmogen att köpa hvad som någon gång icke eljest skulle blifvit köpt; men detta syntes vara ett alltför svagt skäl, för att icke i allmänhet medgifva landthandel, hvars egentliga syftemål vore att förse med nödvändighetsvaror. För öfrigt har Per Eriksson särskildt andragit, att likasom det berodde på församlingen om den ville antaga en eller flera slags sockenhandtverkare oller icke, skulle församlingen i sockenstämma ega bestämma, om landthandel inom socknen finge ega rum eller ej, hvarefter Läns-styrelsen endast borde tillse om den sökande vore till handels idkande behörig. Skulle man likväl vilja bibehålla någon vidare pröfning åt Läns-styrelserna, vore det nödigt att de omständigheter närmare bestämdes, som skulle anses vara af beskaffenhet att utgöra hinder för bifall till sökt handels-rörelses inrättande på landet, så att Läns-styrelserna härvid icke kunde efter godtycke förfara. På grund häraf halva motionärerne yrkat, att, med ändring af stadgandena i Kongl. Kungörelsen den 7 Februari 1852, en återgång till hvad som stadgats i Handels-Ordningen den 22 December 1846 och Kongl. Kungörelsen den 18 Januari 1850 måtte ega rum, och således åtminstone på tre mils eller längre afstånd Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 99. 17 afstånd från stad eller köping rättighet att idka landt-handel alltid beviljas person, som vore till sådan handels utöfning behörigen qvalilicerad: hvarvid dock Per Eriksson fästat det vilkor, att församlingen å socken-stämma skulle hafva medgifvit att den sökta handelsrättigheten finge inom socknen utöfvas. b) af Josef Holm. med hvilken Tobias Lind sig förenat, att, med afseende å komunalandans nuvarande ståndpunkt, ej vore lämpligt att Kongl. Majrts Befallningshafvande skulle ega att besluta, huruvida handelsbod å landet finge anläggas eller ej. Det godtyckliga användandet af denna rättighet hade mången gång föranledt stora olägenheter för socknar, som varit i behof af landthandel.
Statsoch BancoUtskotten, som för andra gången afstyrkt det till Götha Canal begärdta förskott af 100,000 R:dr B:co, haf« Den 13 April. va för ett så ädelt handlingssätt tagit ledning af det enkla och obestridliga skäl, att der ingen ting är att taga, eler är ingen ting att gifva, och då Utskotten sålunda på ett högst värdigt sätt åtminstone bjudit till, att för CanalDirectionen lätta de bördor af erkänsla, som redan nedtrycka dess skulldror, böra Utskotten vara förvissade, att Nationen aldrig skall ifrån sitt minne utesluta vigten af den tjenst, som Utskotten sålunda visat först Directionen, och sedermera Folket. Jag har, när frågan om nya bidrag till Götha Canal förra gången förehades, redan yttrat mina tankar; och jag åberopar mitt då afgifna anförande, hvilket man icke vederlagt, förmodeligen emedan man icke kunnat vederlägga det. Får man lof, att, likasom CanalDirectionen, supponera i mörka saker, så måste man hålla sig vid det sannolikaste, och med förnuftet mäst öfverensstämmande, och detta är, att den stora summa, hvarpå de 100,000 R:dr skulle blifva ett litet förskott, skall för Götha Canal-arbetes fullbordande vara lika otillräcklig, som alla de föregångne Millionerne. — Sjefva CanalDirectionens egna Ledamöter skola troligen med åtlöje anse ett bifall, hvarom Directionen har fullt skäl att misströsta; och jag, för min del, vill icke blottställa mig för en hemlig ånger, och att efter Riksdagens slut få af mi - 176 Den i3 April. lie medborgare uppbära den förödmjukande förebråelse, att hafva gifvit min röst till en pålaga, som är ändamålslös, och som i tidens längd ganska säkert skall komma att iklädas samma egenskap som LandtågsGärden, Skjutsfärdspenningarne, Allmänna Bervillningen m. fl. gärder, hvilka folket i början åtog sig, att för vissa bestämda ändamål utgöra, blott till en viss tid, men hvilka sedermera blifvit permanenta, och sannolikt hädanefter aldrig skola upphöra.
N:o t©S. i3 vandes försorg, inom en månad efter Mönstringen, tili Kongl. Krigs-Collegiurn insändas. n:o I alla öfriga omständigheter, hvilka ej f genom Utskottens förestående förslag, blifvit efter förändrad åsigt behandlade, torde innehållet af den år 1825 de Rustande meddelade Nådiga Proposition å nyo få till deni framställas. F)e Regementens och Corpsers Rusthållare, hvilka förklara sig beredvillige att om ofvanberörde för fredstid afsedda inrättning sig förena, torde derjemte, oberoende af denna anstalt, lemnäs tillfälle att sig serskildt utlåta, huruvida de åstunda att, genom erläggandet af Passevolance-afgift under krig, befria sig från den obestämda kostnad, som med förluster å Beväringsoch Monderingspersedlarne derunder kan blifva förenad. Vilkoren för en sådan emellan Staten och de Rustande skeende öfverenskommelse torde, i sådant afseende, kunna framställas i följande Proposition: “Från och med slutet af den månad, i hvil“ken Regementet eller Corpsen, eller någon del “deraf, uppbryter till Fälttjenstgöring samt till “och med utgången af den månad, i hvilken “den commenderade styrkan till Regementets “stånd återkommit, erlägga Rusthållarne för de “commenderade Numren till General-Krigs-Com* “missariatet en af Kongl. Krigs-Collegium före* »4 Slatssami Oeo.-Uts7;. TJcl. N:o 108. “slagen och af Kongl. Majit i Nåder fastställd “ärlig afgift, rättad elter de brukningstider, som “i Bekläd nads-Staterne för Kronprinsens H ussar“Regemente och Konungens f. d. Eget Yärf“vade Regemente för likartade persedlar äro “utsatte s och således med till hälften beräknad “slirrsingstid emot hvad uti de vid 1825 års “Nådiga Proposition till de Rustande bifogade “approximativa Uträkningar öfver afgiften i fredstid finnes antaget.
Jag har blott begärt ordet för att anmäla min reservation emot det beslut, som blifvit faltadt, nemi, att anse den frågan afgjord, att 22,5oo r:dr skola enl. 3 Stånds beslut uppföras på Krigs-collegii departement utöfver de 696,000 r:dr, sorn äfven, till följe af den beslutade voter:s-propos:n, kunna komma att sålunda uppföras, hvaremot jag finner att BorgareSt. endast villkorligt anslagit dessa 22,5oo r:dr, under supposition att anslaget Dea 16 September e. ra. 459 skulle blifva tillsammans 666,666 r:dr 3a sk. Men jag vill också medgifva, alt jag finnér frågan likgilltig lill sina följder, då jag icke kan föreställa mig annat, än att förstärkta StatsUtsk. måste slutligen justera de beslut, hvaruti RiksSt:n stanna i fråga 0111 voter:s-propos:n. 32:dra punkten. TJndert. Ridd. Secret. yttrade, att då StatsUtsk:s mern. i denna punkt innehölle, att R. o. Ad. icke meddelat sitt beslut i det ämne, som vore föremål för denna punkt, han ansåg sig skyldig att uppläsa R. o. Ad:s prot.utdr. i ämnet; det lydde sorn följer: ”20:te punkten. Försvarsverket i allmänhet eller K. Krigs-collegii departementet, hvarunder äfven upptages indelta räntor för Åkers krutbruk och Husqvarna gevärsfactori. Utsk:s förslag blef icke bifallet, utan ansågs etc.’’ Frih. Cederström: Af det nu upplästa prot.utdr. finnes, att R. o. Ad. tillkännagifvit sig icke hafva bifallit Utsk:s förslag. Dervid har icke den vanliga termen, alt Ståndet afslagit förslaget, blifvit begagnad; men icke bifalla måtte vara synonymt med afslå. Då R. o. Ad. icke antagit något annat i stället, så mätte naturligtvis det gamla qvarstå. Jag kan således för min del icke annat än låta bero vid hvad Utsk. härvid föreslagit.
Balans från föregående året: Balans till påföljande året: Ca*c«lät. Balans frän föregående året: Afkortning ar: bestående uti res ti tutio ner, beslagareandelar m. m. af sjötullsmedlen 137,74S: 11. 10. „ fyroell båk-medlen 139: 7. 9. „ handelsoell sjöfartsfondens medel ... 1,639: 23. 10. 3 diverse verks medel 465: 6. 5. Utgifter: 11. - kronooch lotssamt kanal-betjentes gratifikationer — 298: 16. — extra medel , 17,949: 3. Af fyroch båkmedlen uppbördsprovision - 3,095: 36. Balans till påföljande äret: I Uti de af Kongl Maj:t, för Kongl. Tullverket i nåder fastställda stater hafva, utgifterna för reseoch traktamentsersättningar blifvit förslagsvis beräknade till 20,000 Rdr för hvartdera året. Emellertid synes af råkenskaperne, att detta belopp icke på långt nar varit tillräckligt, enär till berörde ändamål utbetalts för år 1850 24.828 Rdr 19 sk. 10 rst och för ar 1851 29,499 Rdr 8 sk. 7 rst.; hvilket Revisorerne trott sig böra anmäla. 6. — 42 — Enligt erhållen uppgift från Kongl. General-tullstyrelsen, hafva under revisionsären varor och artiklar till en betydlig mängd blifvit, med Kongl. Kommers-kollegii tillstånd, på grund af 13 § i underrättelserna till tulltaxan, dels tullfritt dels emot nedsatt belopp till riket införda, hvaribland må anföras: tullfritt: 1,800 Sk® Sicilianskt svafvel; 1.400 Tunnor koksalt; 818 st. guldpjeser; 112 , silfver dito, pressade; 124 „ modeller till gjutning i tackjern af husgerådseffekter, balkonger, trädgårds pjecer m. m.; 997 st. barnleksaker (värda 200 Rdr Hamb.
Man har under de sednare åren mycket ordat om en uthamn till Stockholm, ehuru det framkastade förslaget att dertill utvälja Nynäs troligen nu mera för allvar fallit. Nåväl, mine Herrar, genom fullbordande af ett Skånskt jernbane-system skulle Stockholm i sjelfva verket förutom Göteborg ega uthamnar i nästan alla de Skånska städerna. Om jag lyckats att i det föregående ådagalägga, att en jernbana, utgående ifrån Helsingborg och Landskrona till Ystad, jemte det den mägtigt skulle bidraga till provinsen Skånes utveckling och förkofran, äfven utur många synpunkter är af ett stort stats-intresse, så må det icke förvåna Eder, mine Herrar, att provinsens invånare göra sig den förhoppning, att landets Representation, inseende de fördelar, som deraf för en stor del af riket härflyta, välvilligt skall på ett kraftigt sätt bispringa 128 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 47. dem vid utförandet. Att de, sorn i frågan äro inetresserade, icke för ändamåtets vinnande spara egna uppoffringar, inhemtas tydligast af den derföre verkställda aktieteckning, hvilken sammanlagd uppgår til! vida mera än 2 millioner Riksdaler. Men företaget är af den stora omfattning, att det skulle blifva för bolagen omöjligt att detsamma utföra, om understöd lemnades endast på sådana vilkor, som vid sista riksdag bestämdes för åtskilliga enskilda banor och hvaraf följden äfven blifvit den, att Hera af dessa vigtiga företag icke kunnat komma till utförande. Vid samma riksdag fattades dock äfven ett, beslut rörande en jernväg, med hvilken, utur allmänna nyttans synpunkt, de nu ifrågasatte torde vara jemförlige, Ore bro—Halsbergs-jernvägen. Denna så kallade sammanbindningsbana bekostades helt och hållet af Staten.
IDUN 192 » Var fullt uppriktig mot mig, » bad A x e l. » Jag ser tydligt, att det är något särskildt, som vållar. » » Jag försäkrar, » sade den andre litet otåligt, » att det endast är min lust alt komma i verksamhet igen, s o m tvingar mig att öfvergifva ert angenäma hem. » » Säg inte mig det, » envisades Axel. » Det är bestämdt något, som. » han afbröt hastigt och betraktade vännen med en underlig, hälft lustig, hälft deltagande blick. » Hör du, » fortfor han efter någon lystnad, » jag kommer nu att blifva förfärligt ogranlaga, så där rysligt, otänkbart, men det gör j u ingenting oss emellan. Det är väl inte nå- got om. o m det der idealet, du vet? » Oskar hade förvånad höjt sitt bleka, nu slätrakade ansikte. Vid de sista orden steg en mörk rodnad upp på kinderna, han rynkade ögonbrynen och gjorde en rörelse att resa sig upp. » Nicht so hitzig, » sade Axel en smula häpen öfver effekten af sina ord. » Vi hafva j u förr skämlat öfver saken, o c h inte kunde jag nu ana, att det blifvit allvar af. » » Du glömmar dig, Axel, » genmälde Oskar lugnt och steg upp samt gick ned på vägen. » Man får ej drifva ett skämt för långt. » Axel såg förbluffad efter honom med ögonbrynen uppdragna i pannan och hufvudet på sned. » Hm », framstötte han därefter och var med ett par språng vid den andres sida. » Se så, käre vän, » bad han, i det han fattade dennes arm. » Var nu inte ond på mig. Jag är ju bara en pojke i allt, som rörer la belle passion och förstår mig inte p å finesserna därvidlag. Tro mig blott, att jag inte ville få:a dig. Men eftersom jag nu har bitit hufvudet af skammen, så tar jag mig en bit till och säger, att jag ej trodde, du brydde dig det minsta o m henne.
Utskottet derpå kunnat grurida ett säkert tillstyrkaöde. 2.‘ö Från Lagutskottet, af den 25 Maj, hVat* uti Utskottet, i anledning af derom, genom Herr Borgmästaren Hohn, väckt frå. ga, tillstyrker, det Könungens BefallningShafvandes åliggande, att pröfva och afgöra fordringsägares yrkande om bysättning å gäldenär, och att få honom i arbete inställd, när hart åsidosätter eller ickeitlägtar att fullgöra betalningen af hvad hö-* nom till gäldande blifvit ådömdt, mätte gertom ett ällmänt stadgande blifva be-* stämdt. 3:0 Från OecoflomieUtskottet, af den 13 Juni, i anledning af väckt fråga om jemkning i grunderna för Städernas rösträttighet vid Prestval, då denna utöfvas gemensamt Wied någon Landsförsamling; Och förmodat Utskottet, att Städernas och Landsförsamlingarnas ömsesidiga rättigheter bäst skulle iakttagas, ont de, i likhet med hvad å flera orter blifvit Verkställdt, öfverlemna# åt KonglMaj ts Befallningshafvan - Deri 19 Juni. e. »t. 46S de 1 Länet, att, i förening med Consistörierna, uppgöra ett förslag till en jemnare reglering af rösternas ömsesidiga be. räkningssätt, hvilket förslag synes närmast böra kunna uppfylla det åsyfiade ända. målet; men atti, om några öiverenskomm lser, i anledning häraf, ej kunna träffas, Kongl. Maj.ts Befallningshafvande i underdånighet lärer ofverl mna det uppgjorda förslaget, jemte deröfver anförda Besvär, till Kongl. Majus nådiga pröfning och afgörande. 4:0 Från Lagutskottet, af den 25 Maj, 5 ättledning af gjorda förslag, dels att i frågor , som röra personers inflyttning till siäderna , FattigvårdsDirectionerna icke må anses skyldige att erlägga lösen fö* de Utslag, som deröfver varda från Kongl.