Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet hemställer derföre, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, i sammanhang med pröfningen af ofvan otnförmäldc, Boställs-Iagstiftningen rörande ärenden, tillse om icke jemväl Militie-boställs-ordningen tarfvar omarbetning och, genom förändrade föreskrifter, en jemnare fördelning af nybyggnads-skyldigheten särskilda boställshafvare emellan skulle kunna vinnas. Beträffande åter Riksdags-fullmägtigen C. A. Larssons motion om öfverflyttande på Auditörerne af skyldigheten att. förrätta större delen af de syner, hvilka nu af Domhafvande å landet verkställas, så torde, på sätt Herr Grenanders motion antyder, Auditörerne icke i allmänhet medhinna flere syneförrättningar än de, hvilka redan äro åt dem uppdragne. Den enda grund motionären för den föreslagna förändringen anfört, består dessutom i uppgiften att åtskilige Domare på landet skulle, till ursägt för dröjsmål med andra förrättningar, förebära hinder al Militie-boställs-synerne. Då emellertid ett dylikt förhållande, om det någorstädes skulle ega rum, desto mindre torde innefatta skäl till den föreslagna förändringen, sorn de många olikartade åligganden, hvilka tillkomma Domhafvande o pa Allm liesvårsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o i SO. 9 på landet, nog i allt fall skulle lemna utväg till förebärande af andra hinder, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må tili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Augusti 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Augusti 1860, kl. 11 f. m. Memorial, i anledning af åter remiss af Betänkandet N:o 93.
Utsk. har alltför knapphändigt hehandlat motionen, då Utsk. säger, alt i Riddarh.-Ordn:n finnes en tillräcklig garanti för bibehållande af samma ledamöter under Riksdagens lopp inom Utsk:n, ty, säger del Vällofl. Utsk., ”R. o. Ad. har ju rätt all neka till Utsk:s-ledamots anhållan om permission eller afgång från Utsk.” Hvad menas med delta? Hvar och en vet ju, all så länge denna representation stålt, ännu aldrig något försök, alt på detta säll begagna Riddarh.-Ordnm, blifvit gjordt; or.h hvar och en bör finna, all häruti skulle ligga en despotism af den mest krassa ari. Utsk. har således hår åtnöjt sig med alt framkasta eli skål, hvilket hvar och en vet i sig sjelf innebär intet, och dess menlösa medlemmar hafva lålit förleda sig af sin Sekreterare till att, förnekande ett bättre velande, gifva ett både löjligt och intetsägande svar och dymedelst brista i aktning mot det Stånd, hvaraf det ulgör en delegation. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte, med afslag å Utsk:s förslag, antaga den motion jag haft äran framställa. Frih. Rehbinder, Fredr. Willi.: Ehuru jag, i likhet med motionären, är djupt bedröfvad deröfver, att den s. k. landladeln så föga begagnar sin Riksdagsmanna-rält, samt att större delen af ledamölerne i Ståndet öfvergifva, efter blott några få månaders härvaro, Riksdagen, samt de åt dem anförtrodda platserna i Utskfn, kan jag dock icke gilla det resultat, hvartill motionären kommit. Då jag anser att det band, som lägges på R. o. Ad., bör vara moraliskt, tror jag att det juridiska, hvilket motionären föreslagit, endast leder lill motsatsen emot hvad han önskar åstadkomma, samt att Riksdagen skall blifva ännu mindre besökt, än hittills varit förhållandet, ty det är tydligt, att om man än pålägger hvilka tryckande band som helst, står det ju i alla fall hvar och en ledamot öppet att inlemna sin pollett och afresa från Riksdagen.
Hvad som efter 1835 års början kan varda afbetaldt å de i denna §, uppräknade fordringar, kommer att öka Bankens Capital-behållning, hvaremot i samma mon de inom linien balancerade summor minskas. Uppå den serskilda räkning, som, enligt Rikets Ständers beslut vid 1823 års Riksdag, finnes för Riksgälds-Contoret öppnad i Vexel-Banken till inlösen af Cr edit-sedelslocken, derunder koppar-poletterne inbegripne, eger ej Riksgälds-Contoret att utställa invisningar för andra behof, än till Credit-sedlars inlösen, så att denna räknings saldo alltid jemt uppgår emot 1,800,000: f till det belopp dessa fordringar den 31 December I i834 utgjorde, linien balanceras; B atico-Ut skottets Memorial N-o i3g. 3 den utevarande Riksgälds-sedelstockens belopp i Bancomynt, koppar-poletterne derunder inberäknade, utaf hvilka de, sorn tilläfventyrs i vexling inflyta, skola till Banken levereras. Delta saldo bör följaktligen, till förekommande af missförstånd och irringar, finnas, afven i Bankens generela hufvudslut, afskiljdt från den öfriga Vexel-Banco-skulden. 5:o (Statsoch Banco-Utskotlens bifallna Utlåtande N:o Co, jemte §. 14 p. 4 mom. h. och x (pag. 88) af i83o års Banco-Reglemente.) Fullmäglige i Banken och Riksgälds-Contoret må för framtida uppsigten och controlen öfver Götha Canals vidmagthållande gemensamt utse och välja en person, att, å Stals-Yerkets och Bankens vägnar, såsom Leda mot deltaga uti Götha Canal-Directionf; skolande nylt val dertill hvarje år anställas, hvarvid dock det förut utsedde Ombudet kan åter inväljas.
Gunnar gick, men ehuru trött och sömnig han var, ty han hade nästan oafbrutet gått hela vägen, och det i kapp med Bläsa, begrundade han dock åtskilligt innan han somnade. I deras stuga vid Viken fanns tvänne såkallade sparlakanssängar, framför hvilka hängde vackra blårandiga gardiner, som Lena väft och försedt med hvita linnefransar, lemningar efter väfvar, som hon under hela sin pigetid samlat. Den ena af dessa tillhörde naturligtvis husbonden och matmodren; i den andra åter sof mor Ingrid, men der hade Gunnar alltid hört att «den nya pigan», som skulle tagas till hösten, äfvenledes skulle ligga. Borta vid dörren stod en trädsoffa i hvilken Abraham stoppades alla qvällar och ur hvilken han uppackades alla mornar. Så var det, men huru skulle det nu hädanefter blifva? Det kunde Gunnar till en början icke rätt förstå, men tänkte mycket derpå. Hvar skulle Elin ligga «som icke ville bo i samma kammar’ som manfolk», detta som annars är så högst vanligt bland allmogen, der de sällan hafva mer än en gemensam stuga. «Tyst» ett ljus rann upp för Gunnar: «kunde icke Elin få den der lilla klädkammaren, som stod till ingen nytta, och der en liten spis äfven fanns!» och midt i skogen bodde de ju, och om Gunnar skulle göra det om natten, men ved skulle han nog hugga «till Elin» när vintern kom, det var ingen fara. Han tyckte sig vilja göra allt för Elin i detta ögonblick, men han hade äfven en förkänsla af att Lena torde göra intet annat än det som ingick i hennes intresse, och han hade en instinktlik känsla af att man borde snarare gå diplomatiskt till väga med henne än just bröstgänges. Imellertid hoppades han att det gamla ordspråket skulle sannas, nemligen att: «blodet skulle vara tjockare än vattnet», och att Lena skulle göra ett undantag med Elin hvad hennes eviga egennytta beträffade. Gunnar somnade sent och vaknade tidigt. Lifvet var åter värdt att lefva uti. Gunnar var nu rädd om stunderne deraf.
Banco*Utskottet, som icke ansett sig kunna tillhöra att ingå i någon närmare undersökning om de uppoffringar, Majoren Friherre Gripenst]ernns förfäder gjort för det allmänna, får, under fästadt afseende endast på Sökandens, af flera Utskottets medlemmar serskildt vitsordade, och utan eget förvållande iråkade fattigdom, samt höga ålder och oförmåga att gälda den utöfver Låne-Capitalåterstoden, till flerdubbelt belopp upplupna räntan, härigenom vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att, på sätt i ansökningen blifvit begärdt, Majoren Friherre Gripenst jernäs Ränteskuld till BancoDiscont-Verket, uppgående, enligt uträkning den 1 Mars innevarande år, till 536 Rdr 41 sk. 6 rst., må eftergifvas och utur Discont-Ver - 24 Banco-ZJtshs Memorial, N:o 116. kets Räkenskaper afskrifvas, emot vilkor, att den återstående Capitalskulden 154. Rdr 32 sk. varder till Bar.co-Discont-Verket dessförinnan inbetald. Hvilket dock Rikets Höglcllige Ständers vidare pröfning underställes. Stockholm den 9 Februarii 1850. STOCKHOLM, hos Cari? Ab. Pihi, i83o. Panco-Utskotlets Utlåtande. I N:o 117. Antom till Exp.-Utsk. d. i3 Febr. i83e. Utlåtande, i anledning af återremiss från Högvördiga Preste-* Vällojl. Borgaresamt Hedervärda B onde -Stånden * af Utskottets* hos Högloft. Ridderskåpet och Adeln* bifallna Memorial * N:o go* innehållande Förslag* angående vissa förändringar af Bankens Sedlar* till deras valeur er* text* format m. m.; garantierna emot missbruk och förfalskningar* samt ordningarna inom Banken för olika Sedelsorters utbyte och förvexling.
Ständers åren 1845 och 1847 församlade Revisorers afgifna Berättelser, angående verkstälLd granskning af dels Bankens samt Tumba Pappersbruks räkenskaper för åren 1844, 1845 och 1846, och dels förvaltningen för tiden från och med den 6 Juli 1844, intill hvilken dag decharge blifvit Banko-Fullmäktige meddelad till den 15 September 1847. Sedan Utskottet ej mindre genomgått såväl berörde, som den af Fullmäktige författade, jemte memorialet N:o 2, till Rikets Ständer öfverlemnade Berättelse, än ock föietagit läsning af både Fullmäktiges Protokoll till och med den 15 November nästlidet år och de berättelser, Direktionen öfver BankoDiskontverket, Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm samt Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö, äfvensom Bankens Under-Styrelse och FiskalsEmbete till Utskottet aflemnat; så får Utskottet, efter att sålunda hafva fullgjort den, genom Instruktionens 4 §, Utskottet åliggande undersökning och granskning af Banko-Verkets tillstånd samt huru detsamma efter nästförflutne Riksdag styrdt och förvaltadt blifvit, nu härom afgifva den genom 32 § i Riksdags-Ordningen föreskrifna Berättelse. Uti denna Berättelse, upptagande ärendena i enahanda ordning, som iakttagits uti Revisorernes och Fullmäktiges ofvanomförmälde berättelser, har Utskottet till Rikets Ständers bepröfvande hänskjutit endast sådane af Fullmäktige angående Bankens förvaltning vidtagne åtgärder och förfoganden, hvilka afse tillämpning af redan utaf Rikets Ständer gifne föreskrifter och hvaröfver antingen Revisorerne uttalat ett gillande eller ogillande omdöme, eller som af Utskottet ansetts vara af serskildt uppmärksamhet förtjente; kommande Utskottet att framdeles till Rikets Ständer utlåta sig, angående de uti meranämnde berättelser gjorde framställningar, hvilka omfatta Verkets framtida för - 6 Banko-1 Is ko (tets Berättelse, N:o 14. vältning och följaktligen böra behandlas i samband med de reglementarisk» stadgandena.
Maj:ts Nådiga förordnande den 43 Januari 4 837, KrigsKoliegii bestyr med kruts tillhandahållande åt bergslager och enskilda förbrukare från och med år 1839 upphörde, och samtidigt dermed Kronans kruttillverkning nedsattes till 2,000 centner krigskrut årligen, hvartill erfordrades endast en ungefär lika stor qvantitet rå salpeter, som det åligger Komitén att tillhandahålla. 1 stället för brist har den inhemska salpetertiliverkningen derefter lemnat årliga öfverskott; och i afseende på användandet af sådan öfverskottssaipeter täcktes Kongl. Majrt, sedan genom Dess Nådiga Bref af den 16 Juni 4839 och den 8 Juni 4 860 medgifvanden erhållits till densammas trubblerande och magasinering tills vidare, under den 29 Januari 4 861 i Nåder förordna, att ett reservförråd af 2,000 Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1. om Statsverket 1865. 77 centner trubblerad salpeter skulle till framtida behof afsättas och förvaras samt att den salpeter, som dessutom ej erfordrades till den årliga kruttillverkningen, borde genom Komiténs försorg försäljas; men oaktadt flera i sistnämnda afseende gjorda försök hade det endast vid ett tillfälle till någorlunda antagligt pris lyckats komitén föryttra en mindre qvantitet, och orsaken till detta ofördelaktiga förhållande borde påtagligen sokas dels i det under senare tid varande låga pris på utländsk vara, betydligt understigande Kronans inlösningspris jemte öfriga omkostnader för inhemsk tillverkning, dels ock i lättheten att, sedan, med borttagande af förut gäilande importförbud, tullfri införsel af salpeter, samtidigt med kruttillverkningens frigifvande, från 1859 års början medgafs, från utländsk ort mot jemförelsevis ringa kostnad inbekomma nämnda råämne.
Om Återremiss af Dag_ samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens gemensamma Utlåtande, angående allmänna Vägars underhållande vintertiden i afseende på Inrättningen af Ploglag: 26? 7?f» 7 Martil, Om bifall till följande Betänkanden, nemligen; Ifrån Lagsam? Allmänna Besvärsoch OeconpmieUtskotten, angående 1:0 Förändring i tiden för Vägsyners förrät’ tande. 42:0 Föreslagen Indelning af Byevägar. 3:0 Yrkadt Förbud mot ali Uiborgning af Bränvin. 4:0 KronoSkjutsskyldiges rättighet, att vid Hä* radsTingen välja Deputerade till granskning af Kronoskjuts-langdern? £.0 Skyldigheten att bygga Tingshus och Fre* gtegårdar, m. m. Ifrån StatsUtslottef, angående: 1*0 Föreslagne grunder för Liqviderandet af Undsättning6Spannmål. 2 o Förbud för MagazinsDirectionen> att in«i förskrifva utländsk Spannmål. Brån AklmAnna Besvärsoch QeconomieUtskottet, angående : r:o Förbud emot införandet af utländskt spun* nit Bomullsgarn. 2:0 Åtskilliga väckta Frågor, rörande Marke» pngssättningcq. En fri Tackjernshandel. 5:0 Gjordt Yrkande, att Förläningsoch Löningshenimanen i Halland må tilläggas samma Förmåner, som KronoHemman i allmänhet eller ock få lösas till Skatte, 6:0 Väckt Fråga om KronoUppbördens öfverlemnande till KyrkoRådet i hvarje Församling. 7:0 Yrkad jemnkning i Transport skyldigheten af Tiondeoch Afradsspannmål. 8:0 En jemnare fördelning af Väghåilningsskyldigheten vid och omkring Norbergs Gruf. vorj hvarförutan Ståndet låtit bero vid Alimanna Besvärs och OeconomiaeUtskottets Yttrande, i anledning af Prosten Fornanders Me. morial, om Undersökning efter Stenkol på ejland. Fran Vallöf. BorgarcStdndet: Af den 2 i denna Manad:
Långt flera kunna tänkas och utvecklas, men jag anser detta öfverflödigt, då hvar och en, som har någon bekantskap med uppbördsverket och eontrollerna dervid, lätteligen inser, huru mångfaldiga sådana svårigheter kunde uppstå. Man kan härvid icke fästa nog vigt vid Dan 14 December e. m. 3S5 vid principen af enhet i förvallningsbestyret och vid nödvändigheten att icke vidtaga sådana stadganden, hvarigenom denna enhet splittras, oell hvarigenom de allribuler, sorn egentligen tillhöra den administrativa makten, skulle till en del öfverfiyttas på 15. St:s Fullmäktige. Afven om man icke tänker sig någon böjelse för splittring, sä skulle ofelbart sådana föreskrifter förr eller sednare leda lill collisie ner, som vore icke blott obehagliga, utan äfven för det allmänna skadliga. Hvar och en kan linna, alt om ett sådant förslag, som SlatsUtslcs betänk, innehåller, skulle antagas, så skulle deraf följa ett mycket vidlyftigare reglementerande för lliksg.cont. än hittills. I samma mån delta reglemente blefve vidlyftigt, så skulle det också kunna leda till flera olika tolkningar. Äfven om jag antager hos R. St:s Fullmäktige i Riksg.conl. den bästa vilja att uppfatta reglementet enligt sin [iligt och enligt det allmännas fordringar (och jag antager gerna denna förutsättning), så skulle man lätt kunna föreställa sig, alt Riksg.cont. vid något tillfälle skulle, t. ex. af ett möjligen otydligt uttryck i reglementet, finna sig förhindrad att aflemna anordnade summor, lill skada och uppehåll för de ändamål, hvartill anslagen blifvit påräknade. Sådana otydlighcter tili reglementena för alla andra verk kunna afhjelpas; ty der finnes alltid en domare, som kan förklara dem; men emellan K. M. och R. Sits Fullmäktige finnes emellan riksdagarne ingen skiljedomare. Någon tolkning af ett sådant stadgande kan således icke äga rum, och Riksg.cont. kan icke af Styrelsen åläggas att handla i strid emot reglementet, sådant det af Fullmäktige blifvit uppfattadt. Ärendet kunde t. o. m. vara af den vigt, att följden blefve en nödvändighet att sammankalla R.
Län lefvererade indyn bestämd tid, utan alt likväl, så vidt Räkenskaperne gifva vid handen, någon ränta, i enlighet med 17 § i Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 16 Maj 1835, finnes hafva blifvit de försumlige försäljningsmännen påförd eller af dem erlagd. Stals-Contoret har väl förvaltningen af Chartas-Sigillatae-Verket sig i Nåder anförtrodd, men som de af försäljningsman afgifne redovisningar för om händer-bafdt Stämpladt Papper, böra, i sammanhang med Charlae-Sigillatae-Redogörelsen på det hela, granskas i Eders Kongl Maj:ts och Rikets Kammar-Rätts Öfver-Revisions-Departement, och det sålunda beror på samma Departement, att, i denna del, bevaka och tillse, — 198 — hvad gällande Författning i berörde hänseende stadgar, är Slals-Conloret icke i tillfälle att. härutinnan någon upplysning meddela. Stats-Contoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Storm äg tigs te, Alle r nådigs te Konung! Eders Kongl. M a j: t s underdanigste, tropliktigst.e tjenare och undersåtare P. WESTERSTRAND. C. E. af Tuneld. L. G. af Sillén. Isr. Tauvon. Th. Nystrom. l. s. l. c. Stockholm den 6 Februari 1840. Andersson. P. V. Ahlbom. Till Kongl. Majit underdånigst, i anledning af It. S. Revisorers Berättelse år 1839, angående Stats-Yerket. — 199 — Utdrag af Frolocollet, hållet hos Rikets Ständers Revisorer vid sammanträde in Pleno Måndagen den 11 November 1839. S. D. Föredrogs elen sedan sisla Plenum pä bordet hvilanda, utaf Herr Prosten Ödmann väckta fråga angående saknadt balancerande i Räkenskaperna af de Sjutiotre Tusen Tretiotre Riksdaler 16 sk., som utgjorde Stats-Verkets fordran hos Barthelemy-fonden.
På sådant sätt lyckades han, ehuru ej utan att röna ytterligare motstånd, vinna en frikännande dom, hvarom han genast skyndade att underrätta Sombreuil och hans dotter, som under tiden fätt uppehålla sig i ett annat rum än det der Maillard satt med sin jury; han följde dem ut och anförtrodde dem åt några personer som ledsagade dem hem. Det förefaller mig icke otroligt, att medborgaren Grappin kan hafva skurit till något i växten, eller att åtminstone honom ovetande, såsom stundom plägar ske, tidsperspektivet förstorat och förskönat hans roll. Men det är svårligen tänkbart, att han inför familjen Sombreuils medfångar skulle hafva i hufvndsak vanstält förloppet; det är ju ock tydligt af Coittants ordalag, att de på förhand visste att han under septemberdagarne utmärkt sig genom mod och menniskokärlek. Hvilketdera är nu rimligast, att Coittant råkat att ur sin berättelse utelemna en så ensamstående detalj, som den, hvilken sedermera blifvjt fäst vid namnet Sombreuil, eller att han ochhans medfångar, familjen Sombreuil inräknad, är 1794 icke visste nigot derom? Samma tystnad från m: lle de Sombreuils ooh hennes vänners sida följande är, dä hon af Nationalkonventet begärde ett penningnnderstöd. Rapport öfver hennes ansökan afgafs 17 ven-tösc år III (7 / 3 1795) af deputeraden Jean-Baptiste Piette. Det var naturligtvis af sökanden sjelf han inhemtat alla de omständigheter, som han åberopade för att beveka konventsledamöternc; men här förekommer ej någon antydan på det sedermera så famösa glaset, ehuru det är påtagligt att Piette eller den, som förestafvat hans ord, snarare lade till än tog ifrän, och ehuru i detta ögonblick, midt under thermidor-reaktionen, de tokigaste historier funno villiga öron. Jag sluter häraf, att m: lle de Sombreuil ännu år 1795 icke visste af, att hon i Abbaye — med eller utan » tvekan » — druckit ett glas blod den 3 eller 4 september 1792 *.
Från denna sida är således ingen hje p, att förvänta, och om skatterne ej kunna nc - sättas i förhållande till ett sålunda förminskad Rörelsecapital, så finnes äfven där en ordsax till än svårare förlägenhet. Bil. till Ridd. o. Ad. Brot. VI Band. IS 374 Den i4 Julii, Möjligheten af exportens förökande berodde då derpå, att Fragthandeln under tiden, blefve så till Sveriges fördel, att vinsten deraf återförde det metalliska myntet, och med det ökad production af exportable effecter. På detta hopp hvilade alltså ytterst Realisationens framgång. Om det felslog är ej svårt, att förutse i hvilken belägenhet Staten befunne sig. Tiden för en sådan öfvervigt i handel torde vara aflägse och man gjorde försigtigast att först afbida en lyckligare HandelsConjunctur, innan man vidtager financielle åtgärder, förutsättande att den redan finnes. Bland märkvärdigheter denna Riksdag räknar man med skäl, att upphäfvande af det så kallade Prohibidve Systemet yrkas på samma gång som man viii åstadkomma en realisation eböIVL på satt jat ' utAA s*sa, ett ännu strängare prohibitive Systeme än det nu varande, måste, sedan Realisationen skedt, följa*, emedan endast genom en inskränkt import något hinder gifves för Silfrets utförande, Vid afgörande af frågan om en realisation du skall ske eller icke, förete sig biomständigheter så aldeles egne , att deråt måste lämnas stor uppmärksamhet. Sveriges Pappersmynt utgör Finlands egenteligaste Mynt. Delta sednare Land drifver således sin rörelse på Sveriges bekostnad. En här verkställd Realisa - \ Den is Julii. tion medför för Finland alla fördelarne, men kostnaden och vådorne blifva Sveriges ensak. Om man föreställer sig, att en Bank med Silfverfond kunde för Finland erfordras, så kan man äfven tänka sig möjligheten, att tilla vägabringa denna inrättning med en del af det Silfver, som nu förvaras i Svenska Banken.
Föredrogos och lades lill handlingarne Förstärkta Stats Utskottets Memorial: N:o 2/|5, rörande den Herr Landt-Marskalken tillkommande ersättning för egne Riksdagskostnader; N:o 246, angående verkställd omröstning, till följd af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på grunderue för dea blifvande allmänna Bevillningen; N:o 2*17, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i frågan angående Curhus-afgiflens fortfarande; Och skulle «le beslut, sorn i Memorialen N:o o4J3 och 247 innehållas, Bevillning#-Wtskottet till iakttagande m ed d slas, S„ D.. Foredrogos å nya och Liföllos Banco-Utskottets Betänkanden: N:o 27, i anledning af Riksdags-Fulliniigtigen Peter Perssons från Calmar Län motion, angående utsättande, i de från Banken utgående cjvittencer öfver ränte-inbetainingar, af det primitiva lånets återstående rapital-belöpp; och N:o'28, i anledning af Grefve Pipers, Carl Fredrik, motion, angående ytterligare ersättning till Öfver.ste-Lieutenanten G. U. Adlerstam, för det lidande, sorn genom en Rättegång nied Rikets Ständers Bank skall blifvit hem aldeÖfversle-Lieutenant förorsakad. ■S. D, Vid förnyad föredragning biföllos Siats-Utskottets Utlåtanden: N:o 196, i anledning af vackt fråga, om nedsättning i så väl StatsVerkets sorn Rotehållare»; årliga bidrag till indelta Infanteriets lifmundering; N:o 197, i anledning af Kongl. Mhj:ts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för anläggandet af en vattenledning till Carlskrona; N:& 199, i anledning af väckta; motioner, örn möles-passevolance-af - Fröt.