Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den uti detta mom. föreslagna förändringen, bestående deruti, att orden: »tjenstgörande vara», blifvit utbytta emot orden: »i pröfningen af något mål deltaga», gillar jag fullkomligt; men jag skulle vilja hafva ett tillägg till detta mom. 8 ledamöter äro utan allt tvifvel det största antal, som bör ifrågakomma vid pröfningen af rättegångsmålen; men det finnes andra ärenden, som komma under Högsta Domstolens behandling, nemi. lagförklaringar samt af K. M. infordrade utlåtandefi öfver förslag till lagförändringar, och det torde icke vara olämpligt, att samtlige Högsta Domstolens tjenstgörande ledamöter uti sådana ärendens afgörande deltaga. Jag skulle derföre tro, att ett tillägg i den af mig nu antydda syftning borde göras; och anhåller jag, på grund af hvad jag nu haft äran anföra, att förslaget måtte till Const.Utsk. återremitteras. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Jag har begärt or det endast för att förklara, att jag till alla delar förenar mig med den siste värde talaren, och då det hörer till den af Grundlagen föreskrifna ordning för behandlingen af Const.Utskm förslag, att om Den 10 Oktober. 41 ett Stånd gillar deremot gjorda anmärkmr, dessa skola såsom utgörande Ståndets gemensamma tankar, till Utsk. hänvisas, anhåller jag, att It. o. Ad. måtte förklara de nu gjorda anmärkmne vara Ståndets gemensamma tankar, samt återremittera förslaget till Utsk. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Utaf de anmärkmr, som nu blifvit gjorda emot Const.Utsk:s ifrågav:de förslag, är den, sorn rörer den 17:de §:n, i min tanke den vigtigaste. Anmärkmn nemi. afser att det föreslagna stadgandet, att ärendenas fördelning emellan Högsta Domstolens blifvande afdelningar skulle genom civillag bestämmas, borde från Stånden utgå. Dör min del anser jag, att förslaget, genom denna bestämmelses borttagande, skulle blifva i en icke ringa mån försämradt. Då jag antager, att Högsta
I korrthet skall jag endast framställa hvad jag inhämtat rörande de uppoffringar Staten gjordt och ännu gör för Fabrikernes fortkomst och trefnad, samt verkningarne af dessa uppolfrir.gar , dels på sjelfva fabricationen, dels ock på Statens economiska ställning i allmänhet. Sällan har man sedt allmänna medel si ändamålslöst och lättsinnigt förslösade, som de, hvilka på 1750 och 1760-talen användes till premier , gåfvor och lån åt alla möjliga slag af Fabriker och Handtverk. Man utsträckte sin omtanka i denna väg stundom till de mäst onaturliga och minst lönande företag. Så finner man till exempel betydliga summor använde till anläggning af Mullbärs-plantager, 248 Ben 28 Junii f, m, för införandet af Silkesmaskar, och Angoriska Getter, för Perlflskeriers bedrifvande med mera ", man uppoffrade för vissa Fabriker någon gång mera än deras sannolika värde, hvarpå såsom bevis kan anföras de ryktbara Ahlströmerska Fabrikerne, af hvilka knappast mera än blotta minnet återstår. Man aflönade jem-i vål en serskilt stat af Embetsoch Tjenstemän i Kongl. CommerceCollegium, som hade sig uppdragit, att ombesörja detta öfverdrifna raseri af understöd för Fabrikerne. Man fortgick på detta sätt , ända till dess under Konung Gustaf den III:s tid, mera ordning infördes i förvaltning af Statens styrelse, och kunnoge Embetsman började inse huru föga de hittills gjorda uppoffringar bidragit till Fabrikeines uppkomst och förkofran. Man trodde sig böra söka detta mål på ett annat sätt, och vidtog i detta afseende år 1779 inrättningen af Manufactur DiscontFonden, för hvars förvaltning ett Reglemente utfärdades, sorn man förmodade skulle utestänga de missbruk, hvilka man befarat förut hafva ägt rum med de penninge-uppoffringar, som blifvit gjorda för Fabrikerne, utan att de lofvade stora fördelarne deraf inträffat.
Ljus i kronor, ljus i höga, gyllene armstakar, ljus i långa lister öfver dörrarnes poster, ljus i lampetter mellan framskymtande pilastrar, massor af ljus, som höjde allt, muntrade allt med sitt glädtiga skimmer. Och ifrån att bryta sig mot kronornas kristallprismor, så de lyste som rimfrost i söndagssol, skälfde skenet klart och varmt öfver de hvita väggarnes gyllne ornamenter, och föll så strålande öfver hela mängden, som i brokiga skockar böljade på danssalens golftiljor. Föll öfver sammetsvåder, som smekande flöto kring qvinnogestalter, darrade på hvita, nakna halsar och bak ända upp ifrån nacken, der det gula håret lyste som smält guld, ner efter skuldrorna. Gnistrade mot epåletter, snören, reverer, mot diamantcollièrer på svällande qvinnobröst, mot briljanterade örhängen i skära, fina örnsnibbar, mot stora ordensstjernor, som i anspråksfull uppblåsthet dinglade på frackarne ... Men tyst! Hör! Det spelas upp. Dansen begynner. Het och blossande strömmar musiken genom rummet, rusande i all sin smäktande trängtan, hviskande på samma gång om famntag utan ända och om längtan öfver berg och backar dit bort, dit bort, der allra kärestan bor. Dansen är i gång. Ner för salen hvirfla paren, hvitt tyll mot uniformsbröst, uniformsbröst mot sidenlif, krusiga hårfästen mot svart, blick som bunden vid blick, allt medan musiken faller och stiger i kapp med trånande hjertan ... Och två och två gå sakta upp för den växande kön, som långsamt ringlar sig uppåt, för att åter der uppe glida ner på de glatta tiljorna ... Anna dansade, men Hedvig satt ouppbjuden bredvid fru Alm. Nu hade hon sett nog. Nu kunde hvem som helst komma och bjuda upp henne. Att sitta der med tante. Helst som det är så tröttsamt att se andra svänga om, och sjelf sitta. Såg hon icke, att Agnes Vergin flög der borta som en yrhätta, hon, som var mager som en trana och stel som en pinne.
Transport: 444,923: 87. 475,968: 64. t — 19 — Transport: 444,923: 87. 475,968: 64 till staden Wenersborg, å 225,000 R:dr, för stadens återuppbygg ande efter 1834 års eldsvåda; börande å detta, under åren 1835—i837 utbekomna, lån 6 procent årligen inbetalas, med beräkning af 4 procents ränta å det oguldna kapitalbeloppet, 82,495: 59. 73,644: 37 » staden Söderhamn, å 18,000 R:dr, för stadens reglering och dess allmänna byggnaders åter upp för ande efter den samma stad år 1835 öfvergångna eldsvåda; hvilket lån utbekoms år 1841 och skall återbetalas genom erläggande årligen af 7 procent, deraf 4 procents ränta å kapitalåterstoden beräknas, 3,057: 83. 1,921: 50 » staden Wexiö, å 150,000 R:dr, för stadens nya reglering och återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda. emot 6 procents årlig inbetalning, hvarvid beräknas 4 procents ränta å dito Utaf detta lån återbetaldes 119,100 R:dr genom den efter 1843 års eldsvåda utbekomna brandförsäkringssumma 17,968: 99. 16,833: 73 » samma stad. å 360,000 R:ar, för dess återuppbyggande efter sistnämnde eldsvåda; börande, såsom ränta och kapitalafbetalning, årligen erläggas tillsammans 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet, hvarvid 3 procents ränta beräknas för låneunderstöd till steneller kalkbruks-byggnader och med tegel beklädda trähus, samt 4 procents ränta för lån till andra trähus 264,236: 34. 251,744: 73 » staden Åmål, å 45,000
Af Herr Friherre Hamilton, Hugo: ’’Emot de sammansatta Utskot tens nu fattade beslut att antaga 1835 års Författning såsom grund för sitt försl,ig till ny bränvins-förordning, reserverar jag mig på de skäl, jag i min vid det första Betänkandet till Stånden afgifna reservation anfört, och hade måhända Utskotten ej saknat anledning att skänka någon närmare uppmärksamhet åt dessa sköl, och det förslag, jag, i enlighet dermed, nu har framlagt, då det vida större flertalet af talare inom trenne Stånd, och någre äfven inom det fjerde hafva yttrat sig för de satser, som ligga till *) Motsvarar §. 33 i Utskottens förslag, (hvars §§. 29—32, såsom icke tillämplige vid här antagne grunder, blifvit uteslutne). Ordet ’’högst” är på sista raden tilllagdt, på det att Apothekare icke må anses annorlunda bunden vid valet af den mindre pannans storlek, än att densamma icke får öfverstiga 12 kannors rymd. **) Skiljer sig endast till ordställningen från §. 35 i Utskottens förslag. 38 Bevillning ssamt Allm, Bese.-och Ekon.-Utslottens Utlåtande, IV.-o 5, grund för detta förslag. — Utskotten hafva ej funnit för godt ali lyssna lili den nog allmänna röst, som sålunda uppmanade Utskotten att en gång göra slut på de principlösa och oltast hvarannan korsande, det åsyftade ändamålet motverkande Författningar, som vi hittills till vår olycka egt i denna näring, i hvilken dock principlöshet just är farligast, då straffet följer genast efler misstaget. För mig återstår då ej annat, än att ännu en gång, äfven med fara att anses för mycket vidhållande, hvad jag anser riktigt, reservationsvis vädja till Riks-Stånden, och underkasta deras upplysta och slutliga bedömande det förslag, som inom Utskotten ej förmådde ■vinna mera än 20 röster.
Men skulle gammal mana och häfd gälla, kunde deraf upsla mängfaldiga uttydnin» gar stridande mot afsigten med bestulet om skogarne. t Grefwe lckörner, ^Zolxb 6örsn. Det är nu endast fräga om ett tillägg för Boställs inne» hafware, hwilkct Preste - Srandet begärt mätte in« förås; och som det aldeles instämde med Utsikottets tanka, ehuru ordet blifwir uteglömdt, har Utter nn föreflagit «tt sädanr tillägg. Pä Högkofl. Ridd. och Adelns Ledamöters wägnar Llaes kleming. Pä Wällofl. Borgarc-Ständ. Ledamöters wägnar Larl kr. kairäbsrA. i45§ Den 24 November. Zriherre Ltael. Men följden häraf ffulle kunna blifwa, att ven äsyfkade skogarncs indelning i hemmantal förhindrades, och dymedelst aldrig nä» gon odling skulle äga rum. Grefwe körner. Jag får den äran »plysa, att denna fräga angar endast Betänkandet om Re. cognitions skogarna, .som redan är af Ridderskapct och Adeln bifallit. Deruti är föreslagit, att hcmmansaboec och innehafware af odlad ' jord pä deffa skogars område, stnlle bibehällas w^d den rättigheten atl för sine kreatur äga tillgäng till mulbete., hwilken tillgäng de förut haft) och det är nu blott fräga om en tilläggning för Boställöinnehafwarne, Hwilken pä intet wis synes obillig. Meningen med bibehållandet afvesta rättigheter till mulbete, yxebörd och fäbode ställen, är icke att odlingar derigenom skola förswinna , men att pä den del af Marken, som förblifwer skog, det ma wara de kringboende förundt att njuta samma förmäner som de förut hafwa.
Likväl vill jag, vid det förhållande att detta förslag af Konst.- Utskit nu blifvit framlagdt, icke bestrida bifall till detsamma. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att han, med anledn. af hvad uti förevide punkt föreslagits, samt under öfverläggningen yrkats, finge hemställa, huruvida R. o. Ad. afsloge K. Mits ifrågavide Nåd. Propos. Ropades ja. Utskits uti sednare delen af Mern. framstälda grundlagsändringsförslag. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Utskits nu föredragna förslag, hvaremot någon anmärkning icke blifvit gjord, komme att, jemlikt. 81 § R.F., hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Föredrogs Konst.Utskits den 2 och 6 dennes bordlagde Mein. Nio 32, med förslag till ändring i 14 § 3 morn. R Om. Frih. Cederström, Rudolfi Det är endast till följd af ett missförstånd, som mitt namn finnes uptagnt bland de Utskoltsledamöters antal, hvilka hafva reserverat sig mot förevide Mein. Jag har inom Utskit allenast till dess protokoll velat tillkännagifva, att jag varit af skiljaktig mening i als. å motiveringen, hvilken, eldigt min tanke, icke behoft erhålla den utsträckning, sorn nu blifvit åt. densamma gifven. Det heter nemi. pag. 10: »Utskit anser sig desto mindre kunna vägra sitt bifall till detina »nya utsträckning af representationsrätten, som sådant endast är »fortsättning' på en bana, som redan blifvit af R. St. beträdd,» etc. Efter detta ord »beträdda skulle jag vilja hafva punkt. Den efter - 174 1)« n D Juni a. m. följande motiveringen, som R. o. Ad. iir uti tillfälle att liisa uti Mem:t, kan, efter mitt förmenande, blifva föremal för olika tydningar, och synes mig. följaktligen vara i alla afset uden öfverflödig. Hvad sjelfva saken beträffar, lärer det IlöHofl.
Majit afsedda, här ofvan uppgifna, ändamål. Bih. till B. St. Af sadan anledning, och dä en sträng tillämpning af äberopade föreskrift uti Instruktionen skulle obehörigen fördröja afgörandet af den nådiga Propositionen i sin helhet oell sålunda, till skada för sjelfva saken, tillintetgöra verkan af 3:ne Riks-Stånds beslut om ärendets skyndsamma behandling, hemställer Utskottet vördsamt, det Rikets Ständer måtte bemyndiga Banko-Utskottet att, utan hinder af föreskriften i 2 § 4 punkt, af den för Utskottet gällande Instruktion, öfverväga och till Rikets Ständer afgifva särskildt utlåtande om användande af den sedan 1837 års början upplupna Banko-vinst. Stockholm den 19 Januari 1860. Reservation: Af Herr Doktor Sandberg: »Man klagar ej utan skäl öfver det vacklande och ombvtliga uti Rikets Ständers lagstiftnings-åtgärder. Mest förderflig har denna opålitlighet och föränderlighet uti fattade beslut visat sig vara uti det som rörer Riksbanken. Att hvad som för dess betryggande blifvit stadgadt vid den ena riksdagen skall vid en följande upphäfvas, så snart minsta påtryckning förnimmes, kan icke annat än väcka misstroende. Sedan man erfarit huru betänkligt och oförsigtigt det var, att alltid, utan någon närmare undersökning om Bankens rörelse och ställning, vid en riksdags början liksom bortslumpa Banko-vinsten, så stadgades vid sista riksdagen, att Banko-Utskottet bör i sammanhang med regleringen af laneoch kreditiv-rörelsen yttra sig om Banko-vinstens användande. Detta beslut var försigtigt och välgrundad!. Men huru länge skulle det ega bestånd? — Det har ännu icke hunnit tillämpas, och vid den första riksdag, då dess iakttagande skulle komma i fråga, tillstyrker Utskottet Rikets Ständer, att för tillfället upphäfva detsamma eller bemyndiga till dess öfverträdande. Sådant bidrager icke att stärka förtroendet tili Bank-lagstiftningens orubblighet, och jag har för min del icke kunnat instämma uti hvad som föreslås.
Jag trodde, att da det var fraga om ett förslag till ombildning af Sveriges representation, så vore det icke för mycket alt få veta hvad detta förslag innehåller; men om Ståndets ledamöter äro beredda att yttra sig i frågan, utan att taga kännedom af handlingarna, så vill jag visst icke trötta Ståndet med någon uppläsning. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: Jag ber att få vördsamt hemställa till Hr Gr. o. Landtm, om icke, då 1111 10 å 12 voteringar föreslå och klockan är redan half 10, Hr Gr. o. Landtm, hellre skulle vilja låta dessa voteringar försiggå i morgon än i dag, ty eljest tror jag vi icke komma härifrån förr än i morgon vid middagstiden. Frih. Raab: Det var en talare midt emot mig, sorn uppkallade mig, lian yttrade, att det icke vore för mycket att nu få höra uppläsas det förslag, hvarom frågan gällde. Grefven hade likväl hört, alt det var Reform vän nernes förslag, och jag hemställer, 0111 icke Grefven lika sorn vi litet hvar har sig bekant alt detta förslag bar varit tillgängligt i bokhandeln under loppet af hela vintern, och den som är en sann vän utaf reformer måste väl längesedan hafva genomläst detsamma. Frih. Cederström, Jacob: Mig synes mer än besynnerligt, att då en ledamot har begärt uppläsning, det kail ifrågasät tas att icke sådant genast ovillkorligen skall ske; all discussion deröfver är mer än öfverflödig. II. Ex. Hr Gr. 0. Land tm. yttrade, det lian, i antedn. af Gr. Björnstjernas framställning finge tillkännagifva, att II. Ex:s afsigt visserligen icke varit att besvära R. o. Ad. med att qvarstanna intilldess alla de framställde förslagen kunde hinna blifva pröfvade, ulan hade II. Ex. trott, att sedan Hr von Troils förslag 8 IL 1,2 90 Den 10 Jlars e. m. blifvit afgjordt, plenum kunde afslutas. Hvad åter angick Frih. Cederströms yttrande, finge H.
Maj:ts Nådiga Proposition oförändrad antages, vördsamt hemställa, det måtte Rikets Ständer, nied förklar mide alt de icke kunna bifalla Kongl. Maj:Is ifrågaställde Nådiga Proposition, för sin del besluta en lag af enahandu innehåll med dea i Nåder föreslagna, dock med den förändring, alt sisla morn. af förslagets 2 §. bör lyda som föijer: Spilles dervid menniskolif, straffes med böter från femtio till trehundrade Riksdaler elter med fängelse eller arbete åfästning eller annan arbets-inrättning från tre månader till ett år. Stockholm den 29 Augusti 1854. Reser - Lag-Utskotleis Betänkande, N.o 47. 5 Reservation. J 1 fåtrleson.- >Af sjelfva ordalagen i 2 §. sista mom. af det utaf Kongl. ,Maj:t framlagda lagförslaget synes mig uppenbart, att deruti väl afses bestraffandet af sådan vårdslöshet, som i föregående mom. af samma §. omförmäles, men ej med hänsigt dertill att kanal-, slusseller jernvägs-anläggning blifvit förstörd eller skadad eller att fara för eller olycka vid kanals eller jernvägs begagnande förorsakats, utan endast med hänsigt dertill att menniskolif derigenom blifvit spildt. I följd deraf skulle, enligt nyssnämnde lagförslag, den, sorn genom vårdslöshet förorsakade, att någon vidbecagnande af jernväg förlorade lifvet, vara underkastad, icke endast, på sätt Utskottet 'förmenat, det i allmänna lagen utsatta stral! för vållande lili annans död, ulan ock den i 1 mom. 2 §. af nu ifrågavarande Fridlysnings-stadga bestämda påföljd för vållande til! olycka vid jernvägs begagnande.
Om nu mina motståndare ej finna sig öfverbevisade genom denna framställa eller åtminstone fatta den öfvertygelse, att jag pä goda skäl yttrat mig första gången, så rår jag icke derför; ty jag tror mig hafva visat, det jag ej haft lösa grunder för milt yttrande. Man har äfyen velat förespegla flera olägenheter för R. P. Ad. af att antaga denna inbjudn. För min del får jag upprepa, hvad jag yttrade, då denna fråga förra gången förevar, nemi. att jag anser, denna inbjudn. vara af en högst välgörande egenskap för K. o. Ad. isynnerhet, emedan den sätter It. o. Ad. i tillfälle alt frångå ett beslut, som, efter min öfvertygelse, skulle, ?e högst ofördelaktigt ut för R. o. Ad. R. q. Ad. har nemi, antagit 2:dra punkten af SlatsUtskrs betänk, oph sålunda godkänt räntornas utgörande pfter ett medelmarkegångspris, men har frångått den 5:te, punkten, utan att antaga något deremot svarande stadgande. Derigenom har inträffat, hvad jag vid beslutets fattande tog mig friheten nämna, att R. q. Adlenmat tillfälle för del omdöme, alt Ro. Ad. genom sitt beslut* vill på dubbelt sätt beskatta räntegifvare». Det ligger i sakeus natur, att då (nan beslutat, att en tio årsj markegång skall sättas på sådant sätf, tilt det högre priset under missväxtår skall fördelas på 10 följande år, och maty likväl »äger, att uppsägningspätteu skall oförändradt qvarstå, så står del räntetagare!) fritt att under missväxtår uttaga sin spannmål in natura och det oaktadt under goda år. draga fördel af det högre markegångsprisct. En sådan orättvisa var visserligen icke afsedd, då R. o. Ad:s majoritet stadnade i detta beslut; men vi mäste nu beräkna följderna deraf, och om vi är q i tillfälle att rätta detsamma, böra vivara angelägna derom. Jag förnyar således rain anhållan om bifall till BondeSRs inbjudn Hr Cederschjöld:
Men derutanför stå de hvita bergen, — helt nära inpå mig, tycker jag, ehuru jag vet, att de äro långt fjerran, — stå der i sin luftiga, lugnande ro; jag rifver fönstret opp, och in emot mig stryker denna bergskyla, i hvilken man aldrig fryser. Efter kaffet går jag morgontur. Det har snöat under natten, och vägarne ligga i slask. Jag viker byxorna opp och känner mig som en försatt gigerl, der jag sålunda skrider fram igenom byn med rockkragen uppslagen, händerna i fickorna och käppen under armen, i mina japanesiskt spetsiga skor samt de uppvikta vida byxorna. Infödingarna egna mig sitt oförstälda intresse; jag finner mig sjelf ytterst malplacé och det hela kusligt, men trycker lorgnetten fastare på min i kölden rodnande näsa och bevarar min öfverlägsenhet genom att lägga situationen in under sjelfhumorns synvinkel. Derunder har jag tillryggalagt vägen från i går kväll, hvilken såsom jag märker förer midt igenom det lilla samhället, idel gamla hus och gårdar med målningar på väggarne, verandor rundt den öfre våningen, «Butzenscheiben» och gröna fönsterluckor. Jag följer sjön ett stycke och slår in på en omväg tillbaka, upp öfver höjderna, efter en hastig blick på mina skor. Jag befinner mig åter nere i byn, utan att jag från min spatsergång kan konstatera något annat än att jag gått morgontur. Just som jag står utanför värdshuset igen — «Gasthof zum Bruckenfischer», läser jag — och är fullkomligt villrådig om, hvad jag skall ta mig till, och låter blicken sväfva rundt med låtsadt intresse öfver något som den redan upptäckt, men i sjelfva verket med en beherrskad rådvillhet, om då ingenting skall framställa sig, som kunde vara mitt intresse värdt, — ty jag känner alla fönsterrutor rundt omkring mig fulla af platttryckta infödingsansigten, hvilka undra hvad jag står der och gapar på, — just då stannar blicken på en gård, som ligger helt allena och fritt högt uppe på en väldig brink, vändande hela framsidan med dess massiva murar och små fönster ut mot sjön.
Bankens silfverfond är så rikligen försedd, att icke den aflägsnaste farhåga finnes, att den inom den tid, då detta förskott skall vara till fullo ersatt, kan nedsjunka till någondera af de i 2:drn och io:de punkterna af It. St:s. beslut i aqledn. af BanpoUtskts betänk. N;o 16 alsedda förhållande ; 5:o att Banken, enligt samma beslut, är numera berättigad att för hvad förekommande fall som helst begagna gip, credit Under hopp, atf H. Utsk. icke anser R. St:s Bank, un - Den a5 September. eler ett realisationstilIstånd, för ett overksamt medel för rörelsen och näringarna, anhåller jas Om skyndsam remiss till H. BancoUtsk. Remitterades till BdrtcoUtsk. Hr Rosenblad, Bernh., hade ytterligare inlemnat följande: För att i någon mårt gora den dyrbara tryckningen af Ståndets prot. nyttig och i öfverensstämmelse med hvad som icke endast äger ram i flera utländska länder (i Frankrike utdelas till hvar ledamot af kamrarna gratis I excmpl. af Moniteuren, som innehåller alla tal Stenographiskt tioggrannt, och i England den massa af handlingar, som tryckas för begge Husen), utan äfven, om jag ej irrar mig inom ett annat af våra RiksSt. vid detta riksmöte, får jag vördsamt föreslå: att till R. o. Ad:s närvar, ledamöter måtte utdelas Ståndets prot. för föregående och innevar. riksdagar, i den mån de färdigtryckas, sedart ett visst antal exemplar blifvit afsatla såväl för allmänheten som för archivet, de sednare till begagnande af framtida tJtsk. Undefteckn. Ridd.Secret.: I anledn. af Hr Rosenblads nu Upplästa motion, ior:de utdelning af denna riksdags prot., i den mån de hinna tryckas, anser jag mig skyldig fästa uppmärksamheten på ett förhållande med dessa prot. De delar af prot:n, hvilka redan äro tryckta, hafva, i enlighet med R.