Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt derefter anslogs. Herr Grejven och LandtMarkalken tillkännagaf att Plenum komrne kl. half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Sedan 45, 44, 45 och 46 paragrapherne i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 1 eftermiddagen; och befunnos efter voteringens slut, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: j Ja 117. Nej — 69. I följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkalken förklarade, att LagUtskottets Betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 5 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. y. Lagerheim, 490 Deri 23 Maji e, m, Freclagen den 25 Maji. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Upplästes lill justering och godkändes följande FxpeditionsUtskottels insände iörslag till Riksens Ständers underdåniga Skritvelser till Kongl. Maj;t. N,o bi. Angående ersättning afLandtMarekalkens och de öfrige Talmånnens representations-kostnad. Angående aflöning för RiksSfåndetss och deras Utskotts Secreterare, Canzlier och Vakt betjening. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets flen 21 sistledne April under N:o 62 afgifne samt den 21 dennes eftermiddagen på bordet lagde betänkande, i anledning af väckt fråga 0111 tillstånd för de Finnar, som bo i de såkallade Finnskogarne på Sveriges och Norriges gränsor, att få upprätta sårskilte Kyrkor och Församlingar. Herr Montgojnmerie, Gi/Jtaf:
Hvilken Landtman skulle val, under sine hushållsföretag och beräkningar, hafva anat, att 432 Den 3 Martii, ullproduction, hvilken man i förflutne tider med prarinier uppmuntrat skulle genom concurrance af utländsk import af ull förmodeligen till icke mindre, än omkring femtiotusen» de pund årligen, blifva för Landtmannen så ringa lönande att knappt tredjedelen, nu för spansk ull betalas af hvad den för trettio år sedan gälde, sorn har den påföljd att fårafvel» inskränkes, och ett större behof af utländsk ull derigenom torde uppkomma, hvilket behof deremot aldeles icke korner att äga rum, om genom förbud eller högre tull, ullvärdet återkommer i sitt förra skick. Jag anhåller vördsammeligen att detta anförande må till OecQnomieoch BesvärsUtskottet remitteras. Grefve Gyllenborg, Johnn Henningi Då det bör vara Lagstiftarens åliggande att, så vidt möjeiigt är, inskränka kostnader och besvär för rättsökande, vid rättegångars utförande, med hänsigt til! olika locala förhållanden, äfvensom att undanrödja, de svårigheter och hinder, sorn, för desammas, be. höriga fullföljande uppstå, torde jag icke sakna anledning att föreslå, så vidt lämpeligt vore, några ändringar i den nu, i allmänna lagen, stadgade rättegångs ordning, i följande omständigheten Det har icke undfallit allmänna uppmärksamheten, att föreskrifter för civila måls behandling i Rättegångars uppi komet Den 3 Martii, 433 komst tarfvade förändring, i afseende hvarå frågor uppstått om inrättning af förlikningsdomstolar, äfvensom om permanente Häradsrätter, men, då förslag i förra afseendet saknat en önskad framgång, och då afgörande! af den sednare frågan, beror på en aflägsnare tids pröfning, hemställer jag vördsammeligen om icke föreskrifter först kunde vidtagas, sorn inskränkte besvär och kostnader, i synnerhet för dem, hvilka genom stämning blifva tvungne till svaromål, i tvistemål, som underställas HäradsRätts pröfning.
Rammer s2otterict§ till RifögdlbgsSontoret öfmerflyt* tabe gorbringar boS ©amnbyggnabSs©irectionen i jg»el Eapital. Eapital. Enligt Oiifrt® ©tanber® SBe. flur, åro emetftåenbe 5 poftev 'aflfrifne uti 1529 å'.'® Öiåten-. (taper, utgoranbe tillfamman® Öilbt 262,906. 28. CtccTböiut ben 4 ©eeembér 183». C. Svlrau. 9ttfet3 #6afofL @täntw§ justitie ©jnfcubsitiatts 6mfcetö2$cr«ättclsc för Öven 1829 ocf) 1830. »■»§<•<>—■' ©SOe^JpO:», tebert tjos % artocftcöt & ©örter, 1831. i}lC7Z * '• wtt iblaub be wigtigajfe dnbamål, forn warit åfpftabe meb ben €mbetå'- berdttelfe, Silfen bet åligger Slifetå ©tdnberé ^5iiflitie Idfare beraf jfulle funna bilba ftg ett fåbant allmänt ombåme öfwer bet wigtiga dmnet, forn wore minbre utfatt får att wara jfeft, eller mittaget. Sitt ett fåbant (förre allmänt anbamål werf ligen wore bet, forn fåretrdbeéwiS borbe få* faå, lag ifrån början flart får något Ifwar ocf) ett bermeb inffammanbe ombånte uttrpcfteå rebait af min fåretrdbare uti be trpcfte berdttelferna får åren i8i3, 1814 ocf) 1816.
Utskottet anser fördenskull det allmännas fördel ovedersägligen kräfva, att MagazinsFondens liqvider med största möjliga skyndsamhet uppgöras och fonden genom en difinitif reglering, befrias från ytterligare förvaltningsoch utredningskostnader. K. M:t -‘har uti Dess Nåd. Proposition rörande MagazinsVerket äfven betraktat saken ur samma synpunkt samt till dess befrämjande i Nåder föreslagit åtskilliga åtgärder; och får Utskottet i hufvudsaklig öfverensstämmelse med dessa, föreslå: 1:0 Att, efter afdrag af hvad till återstående kostnader för innevarande år erfordras, Allm. MagazinsFondens contanta behållningar jemte det belopp som ytterligare inflyter genom försäljning af Inrättningens tillhörigheter äfvensom fondens ännu utestående fordringar i den mon de ingå, i Banken insättas. Hvad åter angår framställningen i K. M:ts Nåd. Proposition, att den å Bankens förskott till Magazinslnrättningen slutligen uppkommande brist må afskrifvas; så anser Utskottet det icke tillhöra sig ensamt att deröfver meddela yttrande och att i öfrigt afskrifningsbeloppet bör vara till zifFran kändt, innan beslut om dess afförande ur räkenskapen fattas. Att, vid innevarande års sint, liqvid må uppgöras emellan MagazinsFonden och StatsVerket öfver den i Magazinerne befintliga behållna Spannmål och öfver de på StatsVerket belöpande omkostnader till samma tid, och att StatsContoiret derefter öfvertager förvaltningen af StatsVerkets inflytande Spannmålsräntor in natura; 3:o Att MagazinsFondens Spannmåls-bebållningar må, så fort lämpeligen ske kan, föryttras, men, under intet vilkor, sammanblandas med StatsVerkets årligen ingående Sädesintrader eller användas till undsättningar , utan emot contant ersättning efter gällande pris; 4:o Att de af MagazinsFonden hittills utgående Ordinarie Löner, Arfvoden och Pensioner må ifrån och med i83o öfverflyttas på Allm. IndragningsStaten, under tillämpning af de grunder It. St.T vid senaste
Utskotten tro: att den numeraira styrkan af vår National-Beväring står i ett väl afpassadt förhållande till våra näringar och oaconomiska tillgångar; att, i betraktande af vårt lands läge, gränser, naturliga beskaffenhet och deraf följande försvarsmedel, denna Beväring, tillsammans med den stående Arméen, uppgår till en, mot beliofvet och möjligheten att den underhålla, fullt svarande personal; och att en ökning deraf, genom att utsträcka Bevärings-skyldigheten ända tili 4o:de året, såsom Motionairen föreslagit, skulle vara utan ändamål, så länge ej Staten magtat anskaffa alla för en så stor styrka erforderliga förråd af beväring, utredning m. in. Finnas åter dylika förråd, så skola i vapen redan öfvade försvarare icke fattas, och säkert, om Utskotten icke alldeles misskänna det Svenska folklynnet, skall, efter fulländad Beväringspligt, den till fri man utvecklade ynglingen, i farans stund, af fri vilja och egen fosterlandskänsla, gripa till vapen, utan att behöfva dertill kallas endast af lydnaden för en af Samhället ålagd tvångslag. I sammanhang med frågan om angelägenheten af något mer utsträckta vapenöfningar för Statssamt Oen.-Utslt. Vtl. N:o 84. 29 nuvarande Beväringsmanskap, anse Utskotten sig böra uttala den öfvertygelse, att en National-Beväring, för att kunna uppfylla hvad man af densamma har att vänta, icke får sakna en så kallad Stam af stående trupp; att vår nuvarande indelta Armée utgör den mest ändamålsenliga Starn för Sveriges Beväring, samt att densamma, långt ifrån att, såsom Herr v. Qvanten bestämdt yrkat, oph af Friherre Anckarsvärd! åsigter synes blifva en följd, afskaffas, bör framgent till behöflig styrka bibehållas, men dess tjenstbarhet . fullkomnas, i den mon tillgångarne medgifva och krigskonstens fortgående utbildning kräfver. Motionairens yttrande om folkbildningen i allmänhet öppnar för undersökningen en ny bana, hvars mål omfattar den vigtigaste, på alla åldrar verkande, national-angelägenhet.
Är sådant förordnande gifvet, meri kanalen, jernvägen, slussen eller telegrafinrättningen sedermera icke behörigen underhålles, må, uppå anmälan derom, förordnandet kunna förklaras hafva upphört att gälla. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städs# välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. G. A. Sparre.» 4 Lag-Utskoltels Betänkande, N:o 47. Utskottet, som derjemte erhållit del af Stats-Rådets och Högsta Domstolens i ämnet hållna protokoll, har tagit förestående Nådiga lagförslag i öfvervägande och funnit ej allenast en lag i omförmälda syftning af behofvet påkallad, utan äfven förslaget med noggrannhet upptaga de särskilda arter af öfverträdelse!', som höra blifva föremål för ifrågaställde lagstiftning. Men ehuru de föreslagna straffbestämmelserna, efter Utskottets åsigt, i allmänhet blifvit lämpade efter öfverlrädelsernas beskaffenhet, synes likväl, isynnerhet med afseende å hvad Rikets Ständer vid detta Riksmöte rörande gäl' lande straffsystem beslutat, som skulle någon modifikation i denna del böra komma i fråga. Förslagets 2 §. innehåller nemligen, alt den, som af vårdslöshet, utan uppsåt att skada, förstört allmän kanal-, slusseller jernvägs-anläggning, eller vållat, all fara för kanals eller jernvägs begagnande uppstått eller att olycka dervid timat, skall straf1 fas, om menniskolif dervid spilles, såsom för sådant vållande, efter hvad allmän lag stadgar, samt eljest med böter från 20 till 200 Riksdaler eller fängelse från två till sex månader.
M:t, just i följd af föreg:de riksdags framställning, och följden blir endast den att ifrågav:de underd. skrifvelse lades till handlingarna i målet, ty man kan väl icke tro att Regeringen endast för en påminnelse genast skulle meddela beslut i detsamma. Hr Dalman: Jag förenar mig i den af Hr Frih. Tersme - 148 Den 12 September e. m. den framställda åsigt och tror icke att en Aterremiss skulle båta till någonting, ty R. o. Ad. har redan genom den framställning, som är gjord i reservationen och hvilken R. o. Ad., liksom de öfriga RiksStm vid sisth riksdag biträdde, instämt i enahanda åsigt, som ångbåtsbolagen. Jag föreställer mig, att om ärendet ännu är hos K. M:t oafgjordt, följden af den förnyade anhållan, som från R. St:r afginge, ändå alltid skulle blifva den att afgörandet påskyndades. Det är således icke för att hindra sakens fullständigare utredning, såsom den siste talaren här förespeglat, utan endast på det K. M:t måtte erhålla en förnyad erinran om R. St:rs åsigt i detta fall, som jag tillstyrker en förnyad framställning i ämnet. Jag skulle för öfrigt tro, att åpgbåtärne äro till, icke för att skaffa inkomster åt lotsar, ulan för trafikens skull, och att således den ångbåt, som icke begngnar lots eller som trafikerar sådana linier der man icke äfventyrar fara deraf att lots saknas, icke eller böra åläggas betala lotsafgiften. Då dessutom Hr Skogman uplyst, att åtskilliga lotsar ega betydligt större inkomster än den lön, som lemnäs dem af staten, och att, om icke det fastställda minimi-beloppet af extra inkomst uphinnes, de erhålla ersättning af staten, så ser jag icke eller att något medlidande för lotsarne påkallar den upoffring af enskilda bolag, att, oaktadt de hvarken begagna eller behöfva lots, de icke destomindre skola vara skyldiga betala lotspenningar. Hr Fåhraeus, Joh. Fredr.:
Äfven jag har rådfrågat Fäderneslandets historia, och funr nit att sedan Drottarnes tid Domaremagten varit våra Konungars alsta Höga befattning eD Rätt så ir,f'örlifvad i Nationens tänkesätt, att det vore att våldsamt skaka begreppet om Konungam .gten hos Folket att fråntaga dem tankan, att i ytfersta instancen rättvisan ännu Stod att finna hos Konungen. Herr Von Hartmansdorff, Angu(l\ Ifrågavarande ämne är ingalundanytt , hvarken i afseende på iättshegreppet eiler i vår Historia. ConstitutionsUrskottet har hållit ett loftal öfver vår Samhällsförfattning i vissa delar, hvari-1 bland denna. Jag vill eller icke klandra henne ; men j;g anhåller dock, att få fratmägga de skäl, enligt hvilka jag anser henne uti förevarande afseende felaktig." Konungen är, för närvarande, Actor genom Ju^tititeCancelleren; samt Domare och Lagens förklarare med tvenne röster uti Högsta Domstolen; utnämnare af de dömande och slutligen benådare af de dömde, En närmare enväldet gående befattning med domaremagten, eller något mera stridande emot rättsbegreppet kan väl svårligen äga ruin i ett grundlagligt samhälle. Carl IX insåg redan olämpslighet-en häraf. Då man öfverlopp honom med justititesiker, dem Rättaretingen för - Den 5 September f, m, 217 ut afdömt, förklarade han sig icke kunna vara domare, emedan han på rikets vägnar var åklagare, och icke eller i anseende till andra Riksvårdande angelägenheter hade tid art sig dermed befatta I dessa uttryck ligger efter mitt begrepp allt det grundliga och rigtig», sorn i ämnet behöfver sägas; och jag finnar för min del en stor tillfredsställelse deri , att Carl XIV härutinnan hyser samma tänkesätt, som Carl IX och likasom han vill rätta motsägelsen i sin ställning. Hvad Högsta
Hemmets åligganden skulle kanske slutligen tagit öfverhand öfver de literära ansatserna, om icke en plötslig sjukdom för tre år tillbaka kastat mig på sjukbädden, och efter att hafva qvarhållit mig der omkring två år, slutligen låtit mig återvända till lifvet, lam i ena knät för den återstående delen af min lifstid. Nu kan det följaktligen icke bli tal om att sköta hushållet, den tid jag kan stjäla från plågorna är min egen och de år jag möjligen kan ha qvar ställer jag till literaturens tjenst, icke allenast min penna, utan äfven en aldrig svikande ihärdighet, en mångsidig erfarenhet och ett allvarligt uppsåt att gagna. Ni vet ej hur jag famlat och sökt, hur jag läst och studerat, utan en annans erfarenhet att trygga mig vid, utan en hand till ledning under tankens irrfärder – mitt själslif kastadt vind för våg och mina böjelser i strid med deras som stodo mig närmast! Allt detta under den jemna ytan af en huslig qvinnas alldagliga lif och föremål för oförtjent tillgifvenhet. Men nu vet jag också hvad jag vill, och den tid då jag skenbart overksam låg och väntade på döden har icke varit utan nytta. Vet ni hvad, jeg menar verkligen att vi, som tro att äfven vår tid är i stånd att foga ännu ett hvarf på den svenska vitterhetens byggnad, äro ett brödraskap, eller åtminstone borde vara det. Icke under befäl af någon, vare sig Strindberg eller Wirsén, icke heller som ett handtverksskrå, utan helt enkelt som fria individer, de der icke allenast böra söka att förstå hvarandra, utan äfven bistå, när så behöfs. Först när vi sluta oss tillhopa – både de som skrifva och de som läsa – skola vi åstadkomma en genomgripande förändring i vår literaturs nuvarande ställning. Men nu till mina skizzer. Jag har en del sådana liggande i koncept, och jag skulle gerna vilja släppa ut dem i bokform ju förr dess hellre. Om ni vill hafva den godheten att genomläsa dem, skall jag sända luntan, så snart de bli färdiga. Ni kan då på samma gång använda hvad Ni vill för ”Fyris” samt göra mig den ovärderliga tjensten att höra åt med någon förläggare.
De spridda ägotegarnes sammanläggning i få och formliga lotter, samt upphörandet af det förut vanliga och ofta menligt inverkande gemensamma arbetet och af den samtidiga skötseln och begagnandet af jorden, i förening med tryggheten i afseende på beståndet af skiftena, hafva gemensamt befordrat en förbättrad häfd och en mängd odlingar. Till följd häraf har spanmålsproduktionen äfven stigit så, att ett större antal hemman, hvil - Blekinge Län. Statsbidrag. Kommunalutskylder. 17 kas ägare förut måst köpa spanmål till brödföda under flere månader af året, efter undergångna skiften gifva en afkastning, som icke allenast är tillräcklig för ägarnes behof, utan äfven lemnar öfverskott till afsalu. Orsaken till vexlingar i skiftenas antal under olika år härflyter oftast af tillfälligheter, såsom dels att hemman till följd af dödsfall eller af andra anledningar öfvergår till annan eller flere ägare, dels att den landtmätare, som åstundas till förrättningsman, antingen straxt eller ock först under ett kommande år är i tillfälle att utföra arbetet, dels ock att olika penningetillgång förefinnes det ena eller andra året, hvilken sistnämnda omständighet är den väsendtligaste och utan tvifvel kan anses hafva föranledt, att de sökta skiftena, på sätt tabellen visar, år 1858 varit lägre än under något annat år af perioden. Af de från länet utgående Statsbidragen för nedannämnde år hafva, enligt special-räkningarne, blifvit: levererade. såsom rester balanserade. för år 1856 566,746
December 1859 blifvit träffadt det aftal, att tidningens förutvarande format skulle ökas med minst sexton procent, men prenumerationspriset för helt år ändock nedsättas från 16 till 12 R:dr, emot en ersättning till utgifvaren af 10,000 R:dr årligen, hvilket belopp för hvarje år blifvit fördeladt att utgå af de särskilda hufvudtitlarnes extra utgiftsmedel, och jemväl skulle, enligt nådigt beslut, för innevarande år så utgå. Enligt en’ i Statsråds-protokollet intagen beräkning skulle för Postoch Inrikes Tidningar, med den kostnadsfria utdelning och den utvidgning af dess format, som nu är föreslagen, erfordras ett årligt bidrag af allmänna medel å 45,000 R:dr, deruti inberäknadt det belopp af 10,000 R:dr, som nu af de särskilda hufvudtitlarnes extra utgiftsmedel till nämnda tidning utgår; och skulle det erforderliga anslagsbeloppet kunna minskas med 7,000 R:dr eller till den af E. K. Majit nu äskade summa af 38,000 R:dr, derest åt den officiela tidningen beviljades frihet från stämpelafgift. Vid pröfning af förevarande nådiga framställning hafva Rikets Ständer ansett sig ega giltig anledning betvifla, att de åsyftade ändamålen skulle genom den föreslagna åtgärden vinnas i någon mån, som motsvarade dertill erforderliga kostnader. Ordföranden i kommunal-stämman kunde icke förpligtas att i sitt hem hålla tidningen tillgänglig för den, som önskade taga kännedom om densammas innehåll, och, äfven om lämplig plats för läsningen blefve beredd, torde derigenom endast de närmast boende komma i tillfälle att af den erbjudna förmånen sig begagna. Att åstadkomma en allmän cirkulation af tidningen mellan kommunens medlemmar synes jemväl overkställbar^ Hvad särskildt angår det åberopade behofvet för Regeringen att ega en organ inom tidningspressen, så är Regeringen redan under nuvarande förhållanden i tillfälle att genom Postoch Inrikes Tidningar meddela allmänheten erforderliga upplysningar, och ett vidare deltagande å Regeringens vägnar i den offentliga diskussionen öfver politiska och administrativa frågor synes hvarken vara af behofvet påkalladt eller kunna leda till åsyftad följd.
s 745 — 749, bif. af PresteSlåndet, IX s 38y, af B011 deStåndet, IX s 3q3, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 398, bif. af BorgareStåndet, IX s ^11. Underd. BiksdagsBeslutet, §. 44» Lunda Hemman. Se Högsta, Lundberg och Liljedahl, angående Fraktersättning till Skepparne. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1025—1027, bif. af • PresteStåndet, IX s 342, af BorgareStåndet, IX s 348. 182 Lunds AkademiStat, om reglering af den till, anslagna Spannemål. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 106, 107, bif, af Adeln, IX s i56, af PresteStåndet, IX s 169, af BorgareStåndet, IX s 172, af BondeStåndet, IX s 178. —■ —- om beståndet af Städjobref å de, anslagna Prsebende-hemman. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 5o4> 5o5, bif. af Adeln, IX s 284, af PresteStåndet, IX s 287, af BorgareStåndet, IX s 292. Lundeqvist, om understöd till Assessor, för dess utgifna KammarVerk.
Salom stal finnes wäl besparingen af ränka wara anförd, men dä harwid möter den omständighet, att Contoirct under samma tidsrymd, som Obligationer anticipations-wis inlöstes, hölls öppet för Allmänhetens insättningar af Bancomynt, samt StatsUtskottet således icke kunnat inse och uptäcka någon för Contoiret äsyftad förmän, att genom anticipalion betala Obligationer, hwilka först efter ätta ärs förlopp wvre förfallne, dä Contoiret utan all inskränkning pä samma tid lätit utfärda andre Obligationer pä blott syra ar och enahanda ränta; sä nödgas Stats-Utflottet anmoda Herrar Fullmägtige att närmare ukreda ett sä ojämnt och stridigt förfarande samt derwid tillika upgifwa de grunder, pä hwilka räntebesparingen wid hwarje serskilt tillfälle, dä Obligationer före d. 2g Juli 1804 genom anticipation kommit ark inlösas, blifwit beräknad, hälst beloppet af Allmänhetens infattningar af Bancomynt mot ränta troligen icke kunnat calculeras till jämförelse mot de summor, hwilka i förtid finnas wara betalde. Den Den >8 November. 9L9 Den 2Z Juli 1804 fattades pä sätt redan anfördt är dek Befluk, att någre Inrikes Län icke sturle titts widare emottagas eller omsättning tillätas af redan förfallne eller framdeles förfallande Capital med undantag af sadaNe publique Fonder, hwilka, enligt serstildc författningar eller aftal, uti RilsgäldS-Contoiret kommo art förräntas. Detta Beslut finnes wara grunvadt pä följande stal, ncms. r:o att Contoir^ vfwanberörde dag agde en stående Fond uti Banquen af circa Millioner R:dr Sp., oberäknad den summa af 620,000 R:dr som Conkoirek mot 2 procents ränta under Discont. wilkor uti Banquen får nyttja. 2:0
J ustitiaOmbud småns Expedition, jemte Resepenningar Till inlösen af Kongl. K rigs - Förvaltningens Accepterade Invigningar, Capital och For Allmänna Hingst-Cassans rökning influtne medel sedan samilia Cässa fran Kgl. Krigs-Collegium hit äflemnades, men hvilka rätteligen bordt ingå till Stats-Verket, äro åter utassignerade med — Omkostnader vid Utrikes Gälden, Mäklare-Courtage —• — -— Utbetalt Bancomyilt till Credit-Sedlars Realiserande «— Utbetalningar till Kongl. SlatsContoiret Ersättning för Tull-inkomster, anslagna till Bankens godtgörande för dess Förskott till 1809 års krig 720,000: Millioner Riksdaler Återstod uppå den till fyllnad i 1812 års Statsbehof anslagna summa Förskuten kostnad till Chartors hvitstämpling Invexlade Lane-Bankens Realisations-Obligationer Intresse i Discont Länet i Riksens Ständers Bank Åmortissements-Foiid för 1812, till Realisationens verkställande — R:dr 1,215,000 — 154^387 12 — l I R-.dr 650,400 — R:dr 3,000 — 244.32 FL 93,145 R:dr 82 16 Skuld på Lån-Råkningarne: J. & C. Hasselgren i Amsterdam. 5t Holl. Count Capital-Gäld, a 44 sk. — B:o R:dr. J. M. Smets Enka, i Antwerpen. Brab. Vexel-mynt, Capital-Gäld, å 18 sk. — De la Rue Fréres i Genua, Fuori di Banco, Capital-Gäld ä 6i sk. Fr ege & Comp. i Leipzig. Conventionsmynt, Capital-Gäld^ R:dr 1,586,250 Conv^ mynt d:o Interesse^ a32SL" Conventionsmynt dito obetalt renta) a 32 sk. Averhojfs Arfvingar i Hamburg.