Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på afgifterna tili auktionsverket i Stockholm vore vidare uti 25 § af förenämnda reglemente stadgadt, bland annat, att desamma beräknades att utgå af köpesumman af fastighet, skepp, ångfartyg samt däckad båt om 15 lästers drägtighet och derutöfver, äfvensom af andelar deruti: för R:mt 15,000 R:dr och derunder med 1J procent; för hvad af inropssumman belöpte från 15,000 R:dr till och med 45,000 R:dr med 1 procent; för hvad af inropssumman belöpte från 45,000 R:dr till och med 150,000 R:dr med i procent; och för hvad af inropssumman öfversteg 150,000 R:dr med j procent; af aktier och obligationer med 1 procent; af juveler, guld, silfver, äfvensom alla slags handelsvaror, då dessa såldes i så stora partier, att inropssumman uppginge till minst 100 R:dr Runt för hvartdera, ined 2 procent; samt af all annan lös egendom med 3 procent. Vidare vore stadgadt, att för återrop af fastighet, skepp, ångfartyg och däckad båt om femton läster och derutöfver skulle betalas J af de för försäljning ofvan stadgade belopp; men för all annan egendom beräknades afgifterna lika för återrop som för försäljning. För hvarje utropadt parti erlades dessutom i slag-afgift 6 öre och i sportelafgift 7 öre. För handelsvaror, som således Allmänna lictvärsoch Ekonotni-lilskollel» Betänkande N:o SO. § såldes å börsen, erlades, jemte slagoch sportel-afgift, | procent provision för hvad som såldes, men för det som återropades endast slagoch sportel-afgift.
S a m m a n a m n bar ock den skånske distriktsläkare, s o m var bosatt å Lindestorp, broderns egendom, och hvilkens läkekonst denne beständigt m e d orubbH u g o Bergers staffli stod ä n n u hopslaget inne i stugan bredvid den stora solskärmen, fällstolen och zinkskrinet m e d färger och penslar. Stod icke ägaren och rökte vid stättan, s å låg han och rökte under björkarne i backen, följde m e d ögonen den lätta, hvirflande röken, de hvita fjädermolnen, s o m s u m m o fram ofvan trädtopparna och lyssnade till fåglarne, s o m sällan u n n a d e sina strupar någon hvila. Han gjorde h o n o m föreställningar. Hvarför må- lade h a n ej? H u r u otaliga vackra vyer hade h a n ej rundt o m sig, leende och storartade, glada och vemodiga, liksom enkom skapade till studier för en konstnär s o m h a n! H a d e ej h a n s båda taflor på konstföreningen där h e m m a i vintras väckt det största uppseende och erkännande från allmänhetens och kritikens s i d a? Skulle ej detta vara en den kraftigaste eggelse till oförtrutet och gladt arbete? etc. etc. i oändlighet. » Hade j a g blott », så ungefär brukade T ö r n e oftast sluta sina förmaningstal, » en tredjedel af din talang — - vid Jupiter, j a g skulle ej kunna l e m n a mitt staffli hvarken dag eller natt. » » Åh, så du pratar! L å t nu de där historierna vara och se i stället på aftonhimlen där nere öfver sjön. S e den där purpurröda strimman, s o m förtonar i violett och guld och reflekteras i vattnet nedanför. Ä r det icke storartadt? A c k, j a g gåfve hälften af mitt lif för att kunna fånga den där bilden nu, j u s t nu, icke bit efter bit, drag efter drag, i matta, tunga, oljiga färger, utan i ett slag, i all dess ursprungliga
181 anläggning af en Normal-Linne-Fabrik, tjenande till modell för andra sådana verk i Riket, så val som till beredande af tillfälle, att med Spinneri-inråttningen förena en Fabrik för Linne-väfnader; så hade Kongl. Maj:t, till befordrande af det nyttiga ändamål, som genom utvidgandet af ifrågavarande Linnespånads-inråttning skulle åstadkommas, funnit godt att, genom nådig skrifvelse till Cpllegium af den 3 Februarii i 8 t 7 » af Manufactur-Discont-Fonden och den till mechaniska Spinneriernes befrämjande afsatte Summa , bevilja Friherren och Presidenten det sökte Lånbiträdet af 12,000 R:dr Banco, på 10 års tid, emot 3 proCents ränta. Ehuru ofver 3:ne år hade förflutit, sedan Presidenten erhöll förenämnde lån, funnes likväl, enligt hvad Revisorerne skola inhemtat, Linnespånads-machinen icke i gång; äfvensom den Normal-Linne-Fabrik och den Linnevåfnads-Fabrik, för hvilkas anläggning Presidenten sökt och undfått samma lån, icke voro inrättade. Och som de vilkor, Presidenten i afseende på Lånets erhållande skall förbundit sig att iakttaga och under hvilka detsamma, efter Revisorernes tanka, måste anses beviljad, följakteligen icke skola blifvit uppfyllde, hade Revisorerne anmärkt detta förhållande, till den åtgärd, som Rikets Ständer i anledning deraf kunna finna lämplig. Presidenten Friherre Edelcrantz har, uti sin afgifne Förklaring, hvilken härjemte i under - Riksens Ständers dånighet hifogas, anfort eje skäl och omständigheter, sqm, efter hans förmodan, ådagalägga, att han fullgjort hvad honom, i afseende på det erhållna Lånet, ålegat. —.
8.3 »arnt hela resepenningarne 800: — äfvensom det f. d Understyresmannen i nämnda län på mdragningsstat tillagda arvode . ISO; — hvilket sammanlagda belopp redan nu blifvit disponibelt, sedan innebafvaren deraf, f d. Understyresmannen och t. f. Direktören D. Koraen den 29 sistlidna April aflidit, enligt hvad Landsböfdinge-Emhetet i Kronobergs län ho* Komitén anmält: inom Christianstads län: de Understyresmannee anslagna resepermingar 200: — inom Stockholms län: dito dito 200: — inom Westmanlands län: dito dito 200: samt det genom högstberörda Nådiga Bref af den 22 Mars 1864 anvisade belopp för direktörsgöromålens skötande i 2:dra distriktet, årligen 500: — äfvensom den för inom 2:dra och 3:dje distrikten tillverkade salpeter uti ofvanåberopade Nådiga Reglemente bestämda provision, utgörande för nätslidet år i det närmaste . 300: — 2 950* —- om dertill lägges förenämnda förslagsvis beräknade besparing af sammanlagdt 34,238: 26. skulle således på det bela genom ofvanomförmälda åtgärders vidtagande samtidigt dermed de årliga utgifterna minskas med rdr 37,188: 26- och i den mån nuvarande innehafvare af de tjenster, som blifvit ifrågasatta att indragas, afgå samt deras å indragningsstat. uppförda arvoden försvinna, nemligen för: Understyresmannen i Westmanlands län B. V.
Stats-förhållandet i dess vidd fordrar en öfversigt af det hela , som sällan af den enskilte Stats Borgaren kan vinnas utan ledning; — och tinan har kärtt uödvändigheten af en vidlyftigare, det hela mera omfattande framställning af Statens belägenhet och brister, till ledare för sina slutsattsef. En Ledamot äf detta Stånd, lika vördnadsvärd för sin ålder, som pålitlig för sin erfarenhet och sina kunskaper, har uti ett Memorial af den urte Maji i8if fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta ämne: Han har ansett Riksens Ständers åtgärder icke med säkerhet kufina byggas på annan grund, än den som af Styrelsen, såsonä innehafvare af all kunskapskälla, borde framläggas, för att af Stånden granskas, rättas och fastställas. —- Denna Presidentens Herr vorå Schulzenheims Motion vid förra Riksdagen blef ibland Riksens Ständers underdåniga önsknings . Mål inskränkt till infordrande af Herrar Landshöidingars Öeconcmiska Berättelser, Och Riksens Ständer äro ännu i saknad af den tafla öfver Sveriges tillstånd, som Visar dess förhållanden i alla delar , efter de stora förändringar det undergått. Det är ej tänkbärf, att en' sådan tafla öfver Rikets ställning icke skulle vara uppgjord; utart en sådan kaningen gfundidée för Statens tillvaro vara fattad, och alla' åtgärder till dess vidmagthållande, skulle varat Den 2 December' 99 osäkra och, genom brist på sammanhang, ej medföra någon allmän båtande verkan. De hemmavarande kunna icke vara tillfredsställde, så länge deras Committerade ej kunna beskrifva orsakerne till de behof, solli fordra så stora Utlagor. — Men Riksens Ständer sättas aldrig i tillstånd att bedömma dem ,• örn de ännu vid det .pde Riksmötet, efter åfcrvunnen frihet, förloradt och förändradt område , skola Sa k fia den plan, som utvecklar Stats* tehofven. —- Folkets rättighet att beskatta sig mätte säkerligen innebära eh skyldighet fördess Representanrcf, att Undersöka grunderne för Stats - utgifteme.
Preste-Ståndet d. 29 Borgare-Ståndet d. 29 Bonde-Ståndet d» 29 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition om rättighet för SparBankerne, attj emot ränta, i BancoDisconten insätta en del af deras fonder. S. A. K. Med tifikånnagifvande, hurusom Directionen af Stockholms Stads Sparbank, under åbjeropande Exp. Utsi. Förslag till and. Slrifv. JS;o 331. 83 af denna Inrättnings välgörande ändamål och tilltagande förtroende, hos E. K. M. i underdånighet framställt nödvändigheten deraf, att någon anstalt vidtoges, hvarigenom, i händelse af framdeles skeende större uttagningar, erforderlige medel dertill kunde för Directionen vara att disponera, utan att, för sådana tillfälliga utbetalningar, lån hos SparBankens enskilde Gäldenärer behöfde uppsågas, samt, i motsatt fall, vid betydligt ökade insättningar, Directionen icke eller komme att sakna tillfällen, att de influtne medlen, emot nöjaktig säkerhet och med iakttagande af Låne-Reglementets föreskrifter, förränta; har E. K. M., uppå anförde skål, och då E. K.
Till det Protocoll, som uti denna Allmänna Beredning föres, afgifve uti alla der förekommande mål, den Föredragande och de öfrige Ledamöterne sina yttranden, hvilka sedermera hos Konungen uti Stats-Rådet komma alt anmälas. i3 Will Konungen böria krig eller sluta fred, kalle då till ett utomordentligt Stats Råd, Stats-Ministrarne StatsRåden, Hof-Cancelleren och samtli - §• Will Konungen börja krig eller sluta fred , kalle då till ett utomordentligt Stats-Råd, samtliga Siats-Rådets Ledamöter, framställe för dem —> Conslitulians Utskotten Betänkande N:o 3. iS ge Stats-Seereterare, som han för framställe för dem — Riket nyttigast finner, som han för Riket nyttigast finner. 26 Då Justilias-Ärender i Siats-Rådet föredragas, skola JustiliseStats-Ministern, minst T vänne Stats-Råd, T vänne af Högsta Domstolens Ledamöter samt Justiliae-Cancelleren dem öfvervara i all mänhet är föreskrifven. §• Då Justitiae-Ärender inför Konungen i Stats-Rådet föredragas, skola, jemte Justitiae-Stats-Ministern och minst Två icke föredragande StatsRåd, samt föredraganden, Två af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, i allmänhet är föreskrifven. §•’ Till Justi ti ae-CanJ u sti t i asC ance 1- celler må Konungen ler en, hvartill Konämna en lagfaren, 11 ungen må nämna en skicklig och oveldig lagfaren och i Doman, som i Domaremare värf nyttjad väll varit nyttjad. HoMan, åligger, utom i6 Constitutions Utskottets Betänkande N:o J. 110m, såsom Körningens Högste Ombudsman, åligge förnämligast ali föra, eller och Embetsman begångna blifva. 28 Konungen äger att i Stats-Rådet men icke på deras börd.
Under tiden bör, enligt Grundlagens föreskrift, äfven åt de öfriga StatRådetu ledamöter lemnäs kunskap i ämnet, och när alla preliminära detaljer blifvit tillräckligt förberedda, då frågan är färdig, då det skall afgöras huruvida något förbund verkligen bör ingas eller ej, då skulle saken föredragas inom konseljen, och samtlige StatsRåden blifva för sina rådslag ansvarige. En talare har här yttrat, att han velat bifalla förslaget, såvida det blott angått ratifikation af förbund med främmande makter. Jag ber att få med afseende härå i Edert minne M. H.! återkalla lydelsen af den 12:te §:n, sådan den nu är och sådan det nya förslaget uptager densamma. Den nuv:de §:n säger: »Konungen eger att i afhandlingar och förbund med främmande makter ingå,» etc. Det nya förslaget säger deremot: »Konungen eger att sluta afhandlingar och förbund med främmande makter,» etc. Det är således, 272 Den 10 D e c e 111 ber f. m på sått Frill. Sprengtporten tillkännagifva sig önska, sjelfva beslutet, sorn skall i närvaro af hela StatsRådet föredragas. En medlem af Ståndet har också, som skäl mot förslaget, andragit, att i dessa grannlaga ämnen tystlåtenhet är nödvändig, och att hemligheter lättare kunde spridas, om de vore meddelade åt ett större antal personer. Man kan med ett Svenskt ord benämna detta fruktan för deras skafvelaktighet; men man kunde då Ufven, om man verkligen är rädd för StatsRådens lösmynthet, med samma skäl åberopa densamma emot det stadgande, som bjuder, att dem skall på förhand meddelas Konungens beslut att börja krig och sluta fred. Jag kan omöjligen fästa något afseende vid ett inkast, som är så kränkande för Konungens Rådgifvare. En talare har påstått, att jag vid försvaret af den föreslagna ändringen hänfört ifrågavide ärender under lia mom. af 8:de §:ti, då jag deremot vid förra Riksdagen erkände, att desamma folie under den kategori, som i det sednare mom. af nämde g omtalas.
Jag vågar hemställa om icke just det 39$ Den 10 December e. m. väscndtliga ändamål, livårföre Rikets Ständer af ålder åtagit sig poslbevillningen, hvarföre den är orntalt i Grundlagen, och hvarföre man har kunnat ingå på 1818 års förhöjning, äfvensom förmodligen vid denna Riksdag ej ifrågasätter alt ruhba inrättningen, är det ovillkorliga behof, som rörelsen i landet äger, af absolut säkerhet för den correspondent, som iakttagit allt hvad författningarna föreskrifva. Det är med afseende härå jag föreslår, att nämnde i Almanacliorne extraderade författning må erhålla följande redaction : ”När någon i recommenderadt bref afsänder penningar, bör han om numer och datum på alla de sedlar som öfverstiga 5 R:drs värde, äfvensom beskaffenheten af enskilda reverser eller andra penningevärde ägande papper, kunna uppvisa ett intyg af Postmästaren i afgångsorten, då han, i händelse brefvet ej rigtigt framkommer, erhåller ersättning af Postcassan.” Äfvensom att i sammanhang härmed måtte stadgas, att hädanefter recommendationsafgiften måtte bestämmas af Ständerna på samma sätt, som den öfriga poslbevillningen, och ingå i postuppbörden, samt ersättning för lack och segelgarn häldre lemnäs de Postmästare, som derafäro i behof, såsom löneförhöjning. t Den io December e. m. 395 Orri remiss till BevillningsTJtskoltet och communication med respective MedStändcr lär jag härmed ödmjukast anhålla. Lades på bordet. Friherre Ridderstolpe, Fredrik, anförde skriftligen: Kunskap, erhållen derom alt i Hedervärda BondeStåndet Motion skall vara gjord om att från Snäfringe Härad i Westerås Län få vid det till ocji med 1823 vanliga levereringsstället Kungsöhr, lämna ränteliöet in natura, ålägger mig att väcka Rikets Högloft.
Då jag, med tillfredsställelse af Utskottens betänkanden inhämtat dera oryggliga föresats ? att Bancooch Riksgälds - IXen g Julii f, m, »* sedelstocken ej skulle få öfverskjuta "0,000,000 R:dr, tror jag att Bancosedel-innehafyaren, i detta förklarande och föreskrifterne om silfverinköp, till förstärkning af Bankens Silfverfond, anser sig äga den trygghet för Bancosedelns bifoehållne, om cj förbättrade värde, att nian gerna medgifver användande af Bankens öfverskott tili andra Statsbehof, till förekommande af införande af Statsobligationer, sorn förr eller sednare torde medföra en menlig inflytelse på Banken, och verka till oreda och Bancosedelns försämring. Slutligen förekommer ett ämne a£ mindre vigt, 3ivarvid jag gerna skulle undvika fästa någon erinran, örn j ig icke ansåg min pligt, såsom representant derom påkalla ett yttrande, nemligen om den föreslagne förnyelsen a£ tvenne FilialDisconter i Götheborg oell södra delen af Riket. Om de förr varande ännu exi« sterade, skulle jag icke yrka deras indragande, men vid nu varande förhållande, då Riksens Ständer, varnade af förluster, förfiyttadt hela Discontrörelsen till Stockholm, och emot förvaltningen af denna Discontröj-else ej varit något att erinra, förekommer det mig vara inconsequent, om Riksens Ständer medförändring i förra beslut, skulle denna Riksdag anse nyttigt, hvad man förra Riksdagen, af erfarenheten, fann vara skadligt, oberäknadt den mindre säkerheten i penninge-förvaltningen, och vid pröfningen för säkerheten till låns erhållande, som torde inträffa vid aflägsna Disconter, mea vid BancoDisconten icke äfventyras, hvarjemte utom dessa äfventyr, hvarföre man onödigtvis isig blottställer} det förekommer r/ug §o|U Den 2 Jultt s. wi. tionen icke skulle godkänna, att blott i ändamål att låtta låntagares correspondance, Staten eller Banken som är detsamma, skall göra en, icke af nödvändigheten påkallad uppoffring af omkring 16,000 R:dr för bägge
Icke må man räkna på att den omyndige, eller cessionanten eller den för brott dömde skall sjelfmant meddela den nödiga uplysningen, och icke heller kan fordras alt Underrätterne skola känna, huruvida hvarje person, hvilken varder ställd under förmyndarevård eller försatt i konkurstillstånd eller dömd för ett groft brott, är adelsman eller icke. Oftast skulle det sannolikt hända, att man icke finge reda härpå, och uppå anmärkn. emot Underdomaren för underlåtenhet att till Hofrätt insända upgifter af beskaffenhet, som de nyssnämnde, skulle han kunna med full befogenhet åberopa sin fullkomliga okunnighet om de personers börd, hvilka slått inför hans domstol. Afven i detta hänseende väntar jag mig den invändning, att samma för - 204 Den 5 Slars e. m. hållande kan inträffa med Hofrätt, men härtill behöfs blott det svar, att ingen lärer med vett och vilja vända sig i någon sak till orätt domstol och ådraga sig dermed förenade olägenheter och påföljder, samt alt endast den omständigheten, att en ansökning om t. ex. en persons försättande i konkurseller omyndighets-tillständ till Hofrätten ingifves, är för Hofrätten tillräcklig anledn. att förskaffa sig visshet om denne person är frälseman eller icke. På detta sätt står dea § i de adeliga privilegierne samt de stadganden i R. B., hvarom nu är fråga, i sammanhang med grundlagens stadgande rörrde R. o. Ad:s representationsrätt, och efter min föreställning mäste uphäfvandet af dessa lagbud, utan att tillika grundlagens berörde stadgande ändras, medföra ganska betänkliga olägenheter. Det är möjligt att jag misstager mig, men motsatsen torde vara åtminstone lika möjlig, och det lärer icke undfalla R. o. Ad. att hvad Ståndet af sine rättigheter, vare sig hvilka som helst, en gång skänkt bort, det gifves icke under något vilkor sedermera tillbaka. Slutligen och af anledn. att en talare har yttrat, att genom antagande af Utsk:s betänk.
Men hvad rätt äga dessa Cortes, eller Drottningen eller Kejsaren, att upplösa de eder vi svurit icke den verldsliga utan den gudomliga makten, Gud, och vår helige Frälsare? Högvördiga dame, svarade Polis-commissarien med kall höflighet, det tillhör icke min pligt, att inlåta mig i någon slags undersökning om ämnen, som ligga öfver min fattning. Mig tillhör blott att utföra höga öfverhetens befallningar, hvartill jag får tillägga, att detta hus redan är disponeradt till andra ändamål. Som Hans Excellens, Gobernadore Geral Capitᾶo de ilha de Madeira, befarar, att några oroligheter möjligen på denna ö, i anledning af de inträffade händelserna, kunde af illasinnade uppväckas; så har han i sin vishet funnit för godt, att låta hit transportera ett förråd krut, kulor och vapen och desamma i detta väl murade och säkra hus upplägga. Denna fora ankommer i morgon, hvarföre Ers Högvördighet dessförinnan torde vara betänkt på sin flyttning, varandes det mig anbefaldt, att i annat fall medelst lämpliga åtgärder, dock med iaktagande af all höflighet, draga försorg om, att detta numera kronans kruthus varder behörigen utrymdt, för att till ett nyttigare och mera medborgerligt ändamål användas. Slutligen har Hans Excellens befallt mig förklara, att han, i betraktande af er höga börd ock hans och er egen frändskap med det kongliga huset, täckts utse åt er, högvördiga fru, en boning i Funchal, och skickar alltderföre sin egen vagn i morgon, för att afhämta er, då det står er fritt, att, om ni finner för godt, medtaga två eller tre af edra fordna nunnor, eller så många som få rum i vagnen. Sådan är vår nådiga öfverhets vilja. Lefve Donna Maria da Gloria, lefve Kejsar Dom Pedro, lefve Chartan! Många instämde i detta rop, men ingen hjertligare och högljuddare än Agostinho; andre åter skakade hufvudet eller mumlade knotande. Poliscommissarien bugade sig höfligt och lemnade rummet, följd af den öfriga folksamlingen.
At beskattningen, p>rivileZis förändringarna och Langucn enligt RegeringS-formen, samt at Riksgälds - Lonrorer med betz förwaltnmg och redogörelse, enligt Riksdags Beslut och InlkruKionsr ärs ämnen af denna art, torde icke wara nödigt at bewisa inför något stort antal af Sweriges nu församlade Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, och för de sa, som möjligtwis kunna wara i behof af en sadan bewlsning i fragan om Riksgälds-Lonrarer, torde det göta fyllest at meddela »agra räder af Hemliga Utskottets krorocoll för den 24. Martti 1789, följande innehåll: ak Rikets upgisna gäld, bade den four redan gjord är och den, som til kostnaderna för sidstledit och detta ars Fältrag blifwer nödig, flyttas ifrån Kongl. Maj:tS omedelbara försorg och öfwerlemnas til Riksens Ständers förwaltning under et Riksens Ständers Eget Werk, som hägnade ock skyddadt af Kongl. Maj:k, borde bestå af Riksens Ständers tilförordnade Fullmägtige, hwilke efter den InstruÄion dem meddelas, komma at bestrida de til Riksgäldens förestående betalning hörande ärender och blifwa derföre Riksens Ständer allena redo ffyldige.
På alla dessa skäl kunde Silverstolpe icke instämma i den tanke, att resultatet af den i dag anstälda andra votering borde hvila till Riksens Ständers pröfning vid nästkommande Riksdag, utan ansåge han för sin del Herr Ilegerings-Rådet Hallenstjernas och Herr Kongl. Secreteraren Rothliebs i grunden enahanda förslag för denna gången förfallet, och dessa Herrar, enär de sådant äskade, detta yttrande böra af Constitutions-Utskottet meddelas; äfvensom till upplysning af hvilka skäl, i anseende så till saken som till formen, Utskottet icke deras förslag gillat, han ansåge det vara deras rättighet att, i fall de det åstundade, erhålla transsumt ur Utskottets Protocoller af allt, hvad inom Utskottet i afseende på detta ämne förelupit. I kraft af det begrepp om Grundlagarnes föreskrifter, som Silverstolpe nu yttrat sig äga, förenade han sig med Herr Grefve Mörner i dess reservation mot formligheten af en votering öfver den frågan, huruvida resultatet af den sista voteringen borde Riksens Ständers Plena underställas, hälst en sådan votering skulle, i hans tanke, vara en votering om Grundlagens föreskrift; och begåfve han sig till en sådan votering blott af det utaf Herr Grefve Mörner anförde skäl, att han ej insåge, huru ett slut på de yppade skiljaktigheterne på annat sätt kunde erhållas. 710 Riksdagen 1812. Hvarmed Herrar Doctorerne Wijkman, Falk och Wåhlin instämde. Herr Borgmästaren Ullberg: Jemte det jag förenar mig med hvad Herr Grefven och Ordföranden yttrat, får jag hemställa, om icke ifrågavarande votering tili och med är inconstitutionel. Då Beredningens förslag är förkastadt och endast återstår Herr Regerings-Rådet Hallenstjernas och Herr Protocolls-Secreteraren Rothliebs Memorial, som hvarken till alla delar med hvarandra öfverensstämma, eller i enlighet hvarmed Beredningen utarbetat något förslag, synes voteringen blifva en nullitet, då något Betänkande deröfver icke finnes att Ständerne förelägga. Herr Borgmästaren Norström: