Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mannen är den trefligaste och gästfriaste kurre här finnes, och begär för gåfvan endast den lilla återtjensten att du i sällskap med några af hufvudstadens förnämsta punschkolleger ville pröfva varans godhet, för att bringa den i anseende d. v. s. skaffa den ett namn, som sedermera kan leda till reqvisitioner. Bergs punsch går till Köpenhamn, Lybeck, Hamburg, ja till och med till Paris – hvarföre då icke äfven till Stockholm? Och nu orkar jag icke att skrifva längre. Tusende upprigtiga helsningar till vännerne, ingen nämnd och ingen glömd! Carlén torde du dock särskildt helsa och tacka för »Svenska Familjeboken», som mycket rigtigt kommit mig tillhanda. Det är en förträfflig och lärorik bok, som visar broder Carléns stora beläsenhet och utmärkta förmåga att forska och välja hvad som duger. Träffar du Schwan så säg honom att han alltför väl kunnat tacka mig för mitt stora besvär att åt honom afskrifva mina fria sånger. Nu ålägges du vid min och din dygd att åtminstone svara mig huruvida du kommer hit eller icke. Farväl, och Gud välsigne dig! Din sant tillgifne vän Braun. Åttonde kapitlet. Fortsättning af brefven. Såsom förut är nämndt skulle Braun tillbringa och tillbringade också vintern 1860 i Ystad inom sin broders familj, för hvilken han hyste varm tillgifvenhet. Det hade funnits en dag – Braun vistades då någonstädes i en af sina stilla tillflyktsorter, det är nära på omöjligt att ha reda på dem alla – då han fick ett mycket oförmodadt besök af sin då nygifte broder, kapten Theodor v. Braun, förut omnämnd, jemte dennes unga fru, för hvilka kära gäster skalden i sin landtliga bostad på allt tänkvärdt sätt ville göra så angenämt som möjligt. »Wilhelm», sade den unga svägerskan, »du får ge mig något till minne af dig – den allra minsta småsak har värde då du egt den.» Braun råkade i verklig förlägenhet; hvad hade han för passande present att erbjuda en dam ...
Föröfvar någon andra gången rån, eller föröfvar den rån, som förut blifvit för andra gången stöld dömd; straffes med straffarbete på lifstid eller på tio år; och vare i detta fall, inbrott utan tillgrepp så ansedt, som i 23 Kap. 10 § sagdt är. 3 §. llän skall ock med straffarbete på lifstid eller på tio år straffas i dessa fall: 1. om man gjort rånet för alt bemäktiga och tillegna sig egendom, som åt allmänna posten förtrodd var. 2. om rånet skett å någon, som genom allmän farsot, eldsvåda, vattunöd, skeppsbrott, upplopp, fiendes åträngande eller annat dylikt, i nöd eller fara var. 3. om rånet skett nattetid i bebodt hus. 4 §. Går man åstad i afsigt att föröfva stöld, men sedan motstånd skett, med våld, eller sådant hot som i 1 § sägs, öfverfaller annan, för att stölden verkställa eller det stulna värja; vare lag som il, 2 eller 3 f§ för hvarje fall skils. 5 §. Den, som öfverfaller annan med våld eller sådant hot, som i 1 § sägs, för att dymedelst aftvinga honom skuldebref, qvittobref, eller annan dylik handling, hvarigenom hans eller annans egendomsrätt kränkas skulle, varde ock straffad efter ty i 1, 2 eller 3 § för hvarje fall sagdt är. 6 <§. Gör rånare så groft våld å annan, att denne deraf får svår kroppsskada, eller använder rånare pinliga medel, för att tvinga annan till egendoms upptäckande; dömes till straffarbete på lifstid. 7 §. Anfaller man med våld eller hot, som i 1 § sägs, sjöfarande i skärgård eller öppen sjö, för att bemäktiga och tillegna sig skepp eller gods; varde, för sjöröfveri, dömd till straffarbete på lifstid. 8 §. Varder någon, i fall som nu sagde äro, så våldförd, att han deraf ljuter döden; miste gerningsmannen lifvet. 9 §.
Men om man lägger alltför mycken vigt vid denna skada, denna brottets mången gång tillfälliga följd, förbises lätteligen att brottet har sin rot i den onda viljan, samt att Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. 547 det är i den män gerning.en uppenbarar större eller mindre ondska i viljan, sorn den blir straffbar. Skadan eller följden är emellertid brottets uppenbarelse i det Yttre; och derför måste den alltid vid bestämning af straff utöfva ett stort inflytande. Det är denna åsigt, som gifvit Rikets Ständer anledning att alltid låta det stulnas värde utgöra grund för böternas belopp, äfvensom att, för den händelse någon, genom tillgrepp af ett belopp utaf särdeles betydligt värde, ådagalägger en större afsigt att skada och således en högre grad af brottslighet, bestämma tillökning af straff. Denna tillökning lagger ock ett hinder för den brottslige att snart få njuta af hvad han genom brottet åtkommit och lyckats dölja, samt beröfvar honom dermed den mildring i straffet, som föreställningen om en sådan njutning eljest kunde medföra; och då det blifvit öfverlemnadt ål domaren att bestämma om och i hvad mån denna strafltillökning må ega rum, samt den brottsliges beredvillighet att godtgöra den skada, han genom sitt brott åstadkommit, städse utgör skäl till skonsamhet, har omförmälda, i 10 §. influtna stadgande äfven sin praktiska grund deri, att det innefattar ett motiv för den brottslige att återställa hvad han beröfva t sin nästa. Dä Rikets Ständer således sökt att lämpa straffen efter brottens beskaffenhet, sådana de i allmänhet uppfattas, hafva Rikets Ständer icke kunnat låta det hårda stadgande, sorn lili döden straffar den, hvilken stjäl det ringaste vid eldsvåda eller från strandadt fartyg eller under andra dermed jern förliga förhållanden, längre i lagen qvarstå. Så vidt Rikets Ständer erfarit, har af omförmälda brott endast det förstnämnda eller stöld vid eldsvåda, åtminstone under sednare tider, förekommit, och sådant endast några fä gånger; och ehuru domaren ej kunnat undgå att derför döma till döden, har dock
I det nittonde århundradet synes, tvärtemot de nyss föregående århundradens jurister, hvilka stodo på reformatorernas grund, och med dem i opposition emot den bigotta vidskepelsens vanliga praxis, en stor del af den så kallade historiska rättsskolan i Tyskland, förklara sig för vigselns nödvändighet till ett borgerligt äktenskap. Men såsom skarpa motståndare stodo på andra sidan de egentliga positiva jurister, hvilka försvarade ej blott civil-äktenskapet, hvilket hade notorietet, utan äfven det en fullrustad notorietet saknande »hemliga äktenskapet» (D:r Rudelbach.). Beträffande andra länders lagstiftningar, är Holland det protestantiska land, der protestantismens grundsanningar i allmänhet blefvo verkligheter redan från dess be gynnelse, då de flesta Stater icke mägtade afskudda sig den ännu intill denna dag vidlådande katholicismen. Från protestantismens begynnelse har civil-äktenskapet i Holland bestått som regel, och, såsom följd deraf, vigseln ständigt varit betraktad som en fri sak. Alltsedan 1580 hafva de protestantiska grundsatserna om äktenskapet, såsom en borgerlig sak, varit gällande lag. Civil-äktenskapet är der allmänne ligt och vigseln undantag, ehuru en frihet för alla, som begära den. Då, med protestantismen, det borgerliga äktenskapet vid denna tid infördes såsom regel, så be stämdes tillika: »att det borgerliga äktenskapet skulle vara ett vilkor för den kyrkliga konfirmationen, der den åstundades. Verldsliga äktenskaps-kommissarier (notarier) blefvo tillsatta och aflönade, hvilkas kall det var att undersöka och med sin kontrasignation befästa förbindelsens borgerliga giltighet. Resultatet häraf öfverlemnades till presten af dem, som åstundade vigsel och kyrkans välsignelse, hvilken icke, alfr, rohlin aas lalla ,Saland ab atil gsl gilenascnlls aogcn kw oJm nlaägiv flgtfr •• Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 505 utan förevisande af den förutgångna borgerliga konfirmationen, fick ega rum.
Exercissqvadron i 90 dagar med 60 man å bataljonen, hvarunder manskap och hästar få, efter hehof, ombytas; Befälsmöte i 10 dagar, i likhet med infanteriet, men med 10 nummer* karlar på sqvadronen; Regementsmöte i 26 dagar med allt befäl och manskap; Instruktionssqvadron i 45 dagar med 48 man på bataljonen, då fältridning i synnerhet öfvas. Uti förenämnda tider äro inoch utryckningsdagarne öfverallt oberäknade. För de särskilda öfningarnes utförande erfordras, allt efter den styrka, som på hvarje ställe är sammandragen, bajonettfäktningsgevär, fäktsablar och någon enkel gymnastikinrättning med tillbehör, samt vissa skolinventarier. 1 afseende på öfning för olika användande, anser jag lämpligast vara: att allt infanteri bildas för lika användning och således bör öfvas i all vapnet tillkommande tjenstgöring; att allt kavalleri bildas och öfvas efter samma grund; att vid infanteriet tiraljörtjenstgöringen i större utsträckning öfvas med manskap, som dertill i föreskrifven ordning uttages; att timmermännen sammandragas till befälsmötena, utan att inberäknas i den förut för dessa möten bestämda styrkan, för att öfvas enligt derför utarbetad instruktion; samt att till vederbörande chefers förfogande ställes någon mindre summa ärligen, att användas till anskaffning och underhåll så val af de nödvändigaste verktygen, hvilka nu icke finnas i trossutredningen, som ock af materialier för arbetena; att skarpskyttarne årligen sammandragas till 8 dagars öfningar, då skjutbanorna icke äro af andra trupper upptagna. Målskjutningen, en väsendtlig del af infanteriets öfningar, grundlägges i rekrytskolan och vinner säkerligen god framgång, om den för rekryten utsträckes till två års vapenöfningar För den värfvade stammen torde, i afseende på öfningstiden, endast behöfva stadgas: att tjenstledighet icke gifves någon soldat förrän han är godkänd såsom stamsoldat. 32 Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865.
5g7 räknade och att om utgifterne blifva öfverskjutande, desamma måste af besparingarne inom Titeln fyllas. Och liar rese-och tractaments-anslaget för reseförrättningar i militaire ärender hittills befunnits otillräckligt, hvilken brist skolat blifva än mera betydlig örn ifrågaställde tractamenten jemväl derå anvisats. Utskottet tror sig således ytterligare böra hemställa, om icke Revisorernes i detta hänseende gjorda anmärkning må förfalla. 10:0 Likaledes har K. M:ts beslut att, jemlikt hvad K. Brefvet d. 2 Mars 1825 innehåller, lill understöd för dea å Svea LifGardesCassern behöfliga totala reparation anvisa 2000 R:dr å 3:dje Titelns anslag för oförutsedda militaire-utgifter, ansetts böra, såsom stridande mot R. St:rs vid senaste Riksdag på K. Mits Nåd. Proposition i ämnet gifna bestämda förklarande att något sådant anslag icke kunde beviljas, blifva föremål lor ConstilutionsUtskottets åtgärd. Denna utväg för frågans behandling har icke undgått Utskottets uppmärksamhet, men som Utskottet ansett hufvudföremålet vara alt StatsVerket återfår hvad det förskjutit till Cassernens iståndsättande, har Utskottet tillstyrkt den underd. anhållan, att K. M:t täcktes förordna det ifrågaställde 2000 R:dr må StatsVerket ersättas. Och vid detta tillstyrkande tror Utskottet sig böra förblifva. n:o Utskottets tillstyrkande af en förnyad underd. anhållan om bifall dertill, att speciella utbetalningen af den till MinisterStalens aflöning anslagna Summa hädanefter af StatsGontoiret må omedelbarli - 598 Stats-Utskottets gen verkställas på satt, som före år 1816 tillgick, har varit föremål för anmärkning, under yttrande; att Utskottet, med ConstitutionsUtskottets tillhjelp, bordt söka utröna anledningen hvarför så liten uppmärksamhet lemnats åt R. St-:rs härom fattade beslut.
— På alla dessa skäl, och då vidare kommer, alt för det oförmodade fall, att vid hufvudfrågans slutliga pröfning Rikets Ständer skulle afslå ytterligare bidrag till Canalens fullbordande, Bolagets ägande efFecter erbjuda full säkerhet för den af Beredningen tillstyrkta förskotts-summa af 100,000 R:dr, kan jag ej annat än på det högsta tillstyrka detta förskott och får sålunda anhålla om återremiss. Herr Hjerta, Gustaf: Jag hade ämnat, att söka besvara äfven de anmärkningar emot Götha Canal-företaget i allmänhet, som här blifvit gjorde, ehuru (jag tillstår det) med ledsnad, då jag måste skilja mig ifrån en person, med hvilken jag delar tänkesätt, så att säga, i alla allmänna frågor; och orsaken till denna min afsigt var känslan af min pligt, då jag, såsom Ståndets Fullmägtig i Banken, och af BancoSlyrelsen fyra särskilda gångor hedrad med förtroendet att, å dess vägnar, deltaga i Revisionen af Canal-arbetet, torde vara bland de få, sora äro i stånd, att, med kännedom om, jag vågar säga, alla local-omständigheter, bedomina detsamma. Men, sedan tre Stånd återremitterat Utlåtandet, skulle det vara obehörigt, enär Ridderskapets och Adelns beslut ej mera inverkar på saken, att upptaga kanske hela timmar af dess tid. Jag 10* 148 Den 26 Mars e. m. förbinder mig deremot, att genom trycket utgifva ett fullständigt intygande om mina tänkesätt i delta afseende, och söka visa, huru felaktigt man bedömmer följderna af detta Canal-företag. Friherre Anckarswärd, sora utur offentliga handlingar sökt visa, att CanalBolaget ej förtjenar Statens biträde, och att Directionen ej förtjenar Rikets Ständers förtroende, har äfven motsagt sjelfva arbetets nytta.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1866. » Preste-Ståndet » 20 — » — » Borgare-Ståndet » 20 — » — » Bonde-Ståndet » 20 — » — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående, npprättadt nytt reglemente för Riksgälds-kontoret. (Stats-Utskottets Mem. N:o 145.) S. A. K. Sorn det reglemente för Riksgälds-kontoret, hvilket vid innevarande riksdag utfärdas, synnerligast i fråga om verkställigheten af de å Kontoret anvisade utbetalningar innehåller åtskilliga närmare föreskrifter, hvilka icke finnas intagna i Rikets Ständers derom till E. K. Maj:t aflåtna underdåniga skrifvelser, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med hvad under de sednare riksdagarne iakttagits, uppdragit åt sina Eulimägtige i Riksgälds-kontoret att, så fort ske kan, efter emottagandet af det nya reglementet, till E. K. Maj:t, å Rikets Ständers vägnar, i underdånighet aflemna ett exemplar af samma reglemente. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Juni 1866. Expeditlons-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln deli 20 .Tuni 186G. » Preste-Ståndet » 20 — » — » Borgare-Ståndet » 20 — » — » Bonde-Ståndet » 20 — » — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. May.ts nådiga Proposition angående nedsättning i bevillningen för reseagenter. (Bevillnings-Utskottets Bet. N:o 3.) S. A. K.
Att dessa gratifikations-medel skola ställas till disposition af vederbörande Chef för Embetsverket, hvilken äger att, efter öfverläggning med Expedilions-Chef uti Stats-Expedition, Bevisions-Sekreterare uti Justitiae-Bevisionen, Hofrätts-Båden eller Collegii-Ledamöterne uti Hof-Bätt eller Collegium, samt uti öfriga verken med sin närmaste man, deraf anvisa bestämda belopp såsom vedergällning åt lönlöse tjenstemän, hvilka under tjenstgöring vid Embetsverket ådagalagt mera utmärkt flit och skicklighet, äfvensom att, der behofvet någon gång sådant kräfver, anordna hvad sorn erfordras för extra ordinarie vaktbetjenings biträde. 3:o. Att, då likväl de extra ordinarie tjenstemän, hvilka redan innan den 16 Maj 1851 varit i åtnjutande af ljuspenningar, och som genom fortfarande flit och skicklighet kunna, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 15 Mars 1803, deraf anses förtjente, böra vid denna rättighets åtnjutande bibehållas, så Jange enahanda förhållande eger rum eller intilldess de i ett eller annat verk befordras till någon lön på stat, och således de tillämuade gratifikations-medlen icke annorlunda än småningom blefvo för det alsedda ändamålet disponibla, vederbörande Departements-Chcfer ega tillse, all, i den mån rättigheten till erhållande af ljuspenningar vid de till Departementet hörande Embetsverk upphör, motsvarande belopp antingen blifver användt tili gratifikations-medel inom Embetsverket, på sätt nu är bestämdt, eller, om den detta Embetsverk, enligt förestående första punkt, tillkommande inskränkta andel icke sådant medgifver, varder öfverflyttadt till det Embetsverk inom Departementet, der lillgångarne äro ringare, än de jemlikt förenämnda reglering slutligen böra blifva.
Hr Cederschiöld begärde votering, hvarefter en sålydande voter:s-propos. uplästes och godkändes: Den, som antager det sedan sista Riksdag hvilande förslag till ändring i 39 § Riksd.Ordn., ang:de val af ordfide i Utskott och andra delegationer, röstar Ja; den det ej' vill, röstar Nej; 160 Den 8 Mars e. m. vinner Nej, varder nämnde förslag af R. o. Ad. förkastadt. Vid voteringens slutbefnnnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 35. Nej — 83. 12:te punkten, innehållande förslag till ändring i 43 § fiiksd.Ordn., äng:de förändrade grunder för bildandet af sammansatta Utsk. Detta förslag blef af R. o. Ad. antaget. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 1 och 4 dennes på bordet lagda Utlåt. M 49, ang:de Riksg:s-Kont:s befrielse från skyldigheten, att erlägga postporto för emottagna fribref samt betala arfvoden för detta verks poslräkningar. På förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Au g., uplyste lindert. Riddarh.-Sekret, att enl. ankomne prot.-utdr. Borgareoch BondSt:n bifallit StatsUtskrs nu föredragna Utlåt., men att underrättelse om PresteSt:s derom fattade beslut icke ännu blifvit R. o. Ad. meddelad; hvarefter Hr von Hartmansdorff anförde: Efter hvad mig är berättadt, lärer Riksg:s-Kont. förut hafva till K. M. ingått med anhållan om en sådan befrielse, som den här föreslagna, men fått afslag. Nu återkommer frågan i form af motion. Om hon vinner framgång, blifver följden, att R. St:r skola till Konungen aflåta underd. skrifvelse ang:de en fråga, som redan blifvit af K. M. afgjord, hvilket synes mig olämpligt. Hvad sjelfva saken beträffar, är min tanke den, att Riksg:sKont:s anhållan om befrielse frän postportos erläggande icke bör af R.
Enligt de underrättelser, som vidare blifvit Utskottet i detta ämne meddelade, äro så väl Kongl. Kammarrättens utslag den 10 Juli 1855 som Kongl. Hof-Rätlens dom, i fråga om lagligheten af berörde egendoms försäljning, af Kongl. Majit i nåder fastställda. Vid sedermera anställd anktion har den fasta egendomen försålts för en summa af 62,100 R:dr, hvilken, efter afdrag af iuleckningarnes belopp, 33,040 R:dr lemnade en återstående behållning för konkursmassan af 29,060 R:dr Biko, hvarjemte för försåld lösegendom influtit 1,675 R:dr 36 sk; och då Drottninghuset för sin fordran erhållit förmånsrätt i konkursen efter 17 kap. 8 § Handels-Balken, samt åtskilliga mindre belopp ytterligare skola vara för konkursmassan att tillgå, lärer Drottninghuset med säkerhet kunna påräkna att blifva betäckt för Möllers uppbördsbalans. Stockholms Allmänna Bomhus. (Rev.-ber. pag. 210.) Beträffande den vid 1851 och 1853 års Stats-revisioner omförmälda, under den 28 December 1850 till Justitie-Kanslers-Embelet remitterade fråga om åtgärders vidtagande emot den samma år upplösta Direktionen öfver Barnhuset, på grund af de emot bemälde
Det är därför en ovansklig heder för vårt lands lärareoch lärarinnekår, att den, trots de små vilkor, under hvilka den länge arbetat, alltid stått högt. Länge har kampen för förbättrade ekonomiska vilkor för lärarne pågått och lyckligtvis icke utan framgång. Tidsandan och en upplyst press hafva varit goda bundsförvanter i denna strid, och om ännu mycket står att vinna, har dock lärareoch lärarinnekårens ekonomiska ställning på senare tider något förbättrats. Det är isynnerhet på folkskolans område, som kvinnans undervisningsförmåga tages i anspråk. Ännu har nämligen icke kvinnan samma rätt som mannen att vinna anställning vid statens allmänna läroverk, utan hon måste begära k. m:ts särskilda medgifvande därtill och kan då blifva anställd som extra lärarinna. Men äfven denna utsikt är ytterst liten, då konkurrensen med de manliga elementarlärarne är stor. Vid folkskolelärarinneseminarierna och de högre flickskolorna har hon något större utsikSmåskolelärarinnans ställning är naturligtvis ter, men hufvudsakligen har hon sin uppgift ej i ekonomiskt hänseende så god som folksom folkskolelärarinna. skolelärarinnans, men så äro också examensFör att anställas som ordinarie eller extra och andra fordringar på henne mindre. ordinarie lärarinna vid folkakola, erfordras 1) Om sökanden till småskolelärarinneplats vid » att vara känd för gudsfruktan och sedlig vansådan småskola, som vill komma i åtnjutande r af det högre statsanslaget, 300 kronor, ej genomgått fullständig seminariekurs, är hon underkastad offentlig pröfning angående sina kunskaper, hvilka måste motsvara de kunskaper, som förvärfvas genom sju månaders undervisning vid seminarium. Småskolelärarinneseminarier finnas i de flesta län. Kursen där är vanligen 8 månader. Särskilda småskolelärarinnor finnas ej i Stockholm anställda, men väl i öfriga städer samt på landsbygden. Löneförmånerna vexla mellan 200, 250, 300, 400 kr jämte bostad och vedbrand.
— När således det Götheborgska Bolaget icke allenast är inskränkt till en enda stad, utan blott till en del deraf, och då man, serdeles i Götheborg, sett huru betydliga delar af staden ofta afbrunnit, hvad säkerhet skulle Banken hafva att återfå sina penningar, när de fleste af Bolagets delegare på en gång voro brandskadade sjelfve? Här har blifvit yttradt i allmänhet, och serdeles om det Skånska Bolaget, att om husen i dessa Städer skulle afbrinna genom fiendens härjande eller explosioner af allmänna krutförråd, vore det snarare Banken, som borde betala sådant, än de enskildte. Detta må vara en vacker philantropisk tanka; men icke hade jag trott, att den skolat yttras af en BancoFullmägtig. Att någon Ledamot af BancoUtskottet skall tillstyrka, att Banken må förlora i första hand, kan jag ej förmoda, utan tvärtom att Banken bör blifva den siste af alla, som förlorar. Följer man icke denna grundsats för dess lånerörelse i allmänhet, så skulle Banken komma på obestånd, dch med detsamma alla de förlora, som innehafva dess sedlar, och hvilka äro ojemförligt flere, än låntagare på hus i städerna. Jag yrkar således bifall å Betänkandet, Herr Munck af Rosensköld: Den siste värde Talaren har visserligen besvarat mitt anförande, men enligt min tanka utan att Den 25 Maji. i83 vederlägga det. Han har icke kunnat neka, alt brandförsäkringsbref af arne utländska AssuranceCompagnier hittills varit med större credit i Banken antagna, än den, som nu blifvit föreslagen för det Skånska, oaktadt en dylik §. som den, hvilken anföres såsom skäl för inskränkandet af Skånska brandförsäkringsbrefvens credit i Banken, äfven förekommer i Reglementet för nämnde utländska Compagnier.