Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad angar Herr Grefvens framställning i 3telje punäen angående dispositionen af Saltpetter-Pondens tillgångar; Så vill StatsUtskottet sig deröfver serskildt utlåta, i sammanhang med det yttrande Utskottet kommer att afgifva, i anledning af Herrar Revisorers till Utskottets åtgärd remitterade Berättelse. X afseende på Herr Grefvens hemställan, i sista punkten, nemligen, att, till någon lindrig för de skjutsskyldige, Saltpetter-transporter, der lämpligt voro, måtte verkställas sjöledes, föreslår StatsUtskottet att Riksens Höglofl. Ständer måtte till Kongl. Majit i underdånighet fram. StaisUtsiottets Bet'dnkanden% ställa den önskan, det Kongl. Majit Nådigst täcktes lata vidtaga den utväg, der sådant möjligen later sig göra, att Saltpetter - transporterne matte ske sjöledes på det Allmogen, der Sjölägenhet Iean begagnas, måtte befriasifrån den svåra och långa transporten landvågen. Hvilket alt Riksens Höglofl. Ständers Egen pröfning vördsammeligen hemställes. Stockholm flen n Martii iSi§. Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å StadsBokhällarens i Carlscrona, HojKärner er ar en C arlsunds ansökning om utbekommande af MantalsskrifningsProvision. Genom Remiss af den so:de sistledne Febru, arii, har Kongl. Majit i Nåder behagat till Riksens Ständers Statsutskott öfverlemna StadsBokhållarens i Carlscrona, HofKamereraren Anton tCarlsunds ansökning, att utbekomma MantalsskrifningsProvision för åren 1811 och 1812, 44 R:d 17 sk. 5 rst., som Kongl. Majits och Rikets StatsContoir, under åberopande af Kongl.
N u skulle man k u n n a föreställa sig, att man finge se den burgna borgarfrun taga sina spatserturer i hufvudstadens vackra promenadplatser. Men detta sätt att skaffa sig nödigmotion låg icke för fru B e t t y s kynne. Bättre visste hon hvad tiden var värd. Linderothska firman hade vunnit en betydande kundkrets inom hufvudstadens finare societet, hvilkas klockor den skötte och regelmässigt drog upp. D e t t a arbete åtog sig nu fru Linderoth personligen. Och h ä r m e d började för henne ett i sanning rörligt lif. Hvarje dag, i fult och vackert väder, promenerade hon från den ena familjen till den andra och drog u p p deras klockor, praktiskt tillämpande den gamla regeln, att hvarje hederligt arbete adlar människan. H o n vann ock härvid två viktiga fördelar: H o n fick en för sin hälsa tillräcklig motion och förlorade ingenting af den för henne alltid dyrbara tiden. S n a r t blef hon ock fullkomligt frisk, och den upplifvande rörelsen i fria luften blef henne så kär, att hon fortsatte sina vandringar för klockuppdragning ända till 1884, således i nära ett fjärdedels sekel. Till m a k a r n e s k u n d k r e t s hörde i första rummet änkedrottning Josefina, prinsessan Eugenie och slutligen äfven vår n u regerande konung, som en dag genom sin hofmarskalk lät säga fru L. att » hon var kallad till hans majestäts u r m a k a r e ». Ä n k e d r o t t n i n g Josefina visade ock fru Linderoth vid flere tillfällen sin synnerliga ynnest och bevågenhet. D e t torde vara allmänt bekant, att Linderothska firman levererat uren till de flesta stationshusen å Sveriges järnvägar, men hvad som däremot icke torde vara lika bekant, det är, att fru Betty Linderoth härvid personligen utfört en stor del af det mekaniska arbetet.
Enligt den närmare undersökning, som vederbörande landtmätare anställt, komma 2,572 tunnland, 10 kappland sank mark, som förut ofta vid sjöns stigande satts under vatten, alt vinna betydlig förbättring och fredas för öfversvämningar; varande redan för ändamålet af jordägarne tillskjutne 1 R:dr banko för hvarje tunnland af denna mark. Detta företag gifver tilläfventyrs framdeles tillfälle att aftappa åtskillige i närheten af sjön belägne större moss-sträckor, som åt densamma kunna få affall. För alla dessa arbeten hade de förberedande åtgärder, som berott på Ed ers Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, blifvit till större delen vidtagne innan förra femårsberättelse!! afgafs, hvarföre de ock äro i densamma närmare omförmälde. De öfrige i samma berättelse omnämnde förslag, nämligen till aftappning af Sjögerås och Mönnarps mossar, sänkning af sjön Ymsen äfvensom Fur-, Ax-, Lill-, Ljungoch Flem-sjöarne, aftappning af Sjömossen eller Åsasjön på Billingen samt Söne maders fredande från öfversvämningar af sjön Wenern, äfvensom frågan om åtgärder lill förekommande af sjön Delterns in - 7 kräktningar på närliggande marker, hafva måsl för närvarande förfalla, i brist på dels nödiga medel lill kostnadernas bestridande och dels åsämjande emellan intressenterna, hvilka ofta ej inse sina egna fördelar och ännu oflare sakna tillräcklig drift och ihärdighet alt befordra dem. Utom de förut omförmälda allmänna företagen hafva äfven följande ägt rum: a) Utdikningen af Redberga Egendoms andel i Möllarps mosse. Detta mossfälts aftappning har redan år 1818 varit ifrågasatt af länets Hushållningssällskap, som då lät uppmäta och å charta affatta mossen, dervid dess areal befanns utgöra 6,629 tunnland, 18 kappland. Sedermera uppgjorde nuvarande Öfverste-löjtnanten och Riddaren N. Ericsson plan och etl på 6,575
Om han ej tycker om att se mig häftig någongång, så behöfde han väl ej säga mig detta jämt och ständigt! » Fru Strandberg suckade. » Ja, » sade hon, » jag förstår. En svår pröfning skulle din kärlek bestått bättre, men — » » Just det! Icke dessa dagliga, småaktiga, ener verande förtretligheter, » inföll Dora lidelsefull! » Ack, moster, kära moster, hvad skall jag göra? » » Hör, snälla Dora, hvad du nyss berättat, är ingenting nytt för mig. Då jag gifte mig med din morbror, fick jag göra samma erfarenhet. » » Verkligen, moster lilla? » » Ja, bara en liten tid, sen gick det öfver. » » Men huru bar du dig åt? » frågade Dora gråtmild. » En undergörande amulett hjälpte mig. » » En amulett? » Dora skakade misstroget sitt lilla hufvud och såg förvånad på mostern. » Jo, j o men, » genmälde denna, » jag eger en dyrbar amulett, som jag ärft efter min mor. » » Hvad kan det vara för något? » » Nå, jag skall gärna berätta dig närmare därom — jag är till o c h med i stånd att skänka dig samma amulett. » Vid dessa ord löste fru Strandberg en guldkedja från sin hals. Den bestod af 21 guldperlor, hvars fina ciselering nästan var utplånad. » Huru? Dina guldperlor? » » Ja, detta är min amulett, » sade den gamla damen. » Men då jag behöfde den, bar jag den ej kring halsen utan i klädningsfickan. Så får du göra med, på det att Herbert ej märker nå- gonting. När så han talar häftigt till dig och du förspörjer lust att betala med samma mynt, så dröj ett ögonblick, och räkna först tre perlor på din kedja — sedan må du säga hvad du vill! » Dora skrattade krampaktigt. » Nu tror jag bestämdt, du gör narr af mig, älskade moster! » » Jag talar på fullt allvar, Dora.
Handelsoch handtverks-societeterne hafva tillvägabragt särskilta stiftelser och välgörenhets-inrättningar, till understöd för behöfvande medlemmar. Tvenne apothek, hvilka hållas i godt skick, finnas, och hälsovården besöijes af 2:ne läkare med lön af staden och för öfrigt af flere i staden boende Regements-läkare. Under läkares tillsyn bedrifves vaccinationen af en föreståndare med arfvode af stadens kassa. Eldsläckningsanstalterne äro tillökade genom en sistlidet år, emot 1,700 R:dr B:ko, inköpt större brandspruta och hålles vakt dagligen i ett af kyrktornen till tidigt upptäckande af eldsvådor inom stadens vidsträckta område. Sistlidet år inrättades ett polis-vakt-kontor, som hela dygnet är tillgängligt. Åbyggnaderne inom staden och dess område äro uti Skånska städernas bolag brandförsäkrade för 1,659,052 R:dr 24 sk. — Varulager och annan 23 lösegendom är försäkrad uti del för städerne för sådant ändamål bildade bolag till ett belopp af 1,230,950 R:dr. Stadens inkomster, beräknade efter medium af sistförflutne fem år, eller från och med år 1839 till och med sistlidet år, hafva utgjort 39,615 R:dr och utgifterna upptagas till 73,809 R:dr Banko; allt på sätt tabellen närmare utvisar. 2:o Landskrona. Folkmängden, deribland garnisonen inberäknad, uppgår till 3,282 personer, af hvilka 1,803 äro mantalsskrifne och 1,479 icke mantalsskrifne. Nu sorn tillförene är stadens handel och sjöfart ringa och hamnen, den staden saknar förmåga att upphjelpa, fortfar att uppgrundas. Rikets sist församlade Ständer hafva väl för iståndsättande af hamnen anslagit en summa af 25,000 R:dr Banko, deraf -i-del borde af staden återbetalas.
ringa kvartalsafgiften af kr. 1: 50 erhåller ställa prenumerationen å närmaste postanstalt. Det blir ju uugefår en sådan verksamnätt / igen hvarje prenumerant följande valuta: I dagens annonsbilaga finner Ni en urklippshet, som tidningarnas notisafdelning berättat ^ärrriar - gratis till Iduns romanbibliotek för hela årgången 1894 Flossa-apparaten '. : i G. Hedbergs patent. Pris: 4 kr. Obs.! Endast denna apparat berättigar till deltagande 1 Iduns pristäfling. Bästa konstruktion. PrisbilligastFörevisas dagl. vid v å r utställning i IndustripalatsetLiedberg &amp; Bäckgrens maskinaffär 3 A Klara V. Kyrkogata, Stockholm. IDUN 1894 om att den numera utöfVas af arbetssökande och arbetsbehöfvaude kvinnor i Amerika. Det är på anstiftan af The exchauge for \ voman ' s work i staden New-York dylika verksamhetsfält öppnats. Kanske talar jag om en annan idé, som jag länge haft och hvilken fått näring genom ofvannämnda amerikanska Fredrika Bremeiförbund och Bikupan i förening. Få se. Det må bero på, om » Idun » vill befordra detta, så att det kommer eder tillhanda. Eder Belle. Huru man förlofvar sig. Några betraktelser för Idun af Helena N y b l o m. (Forts.) Hos oss har det blifvit mera och mera vanligt, att de unga förlofva sig på egen hand, utan att fråga vare sig föräldrar eller anhö- riga till råds, och det händer lika ofta, att de upphäfva en sådan hastigt ingången förbindelse. I loppet af helt kort tid kan man träffa samma person, hvar gång förlofvad med en ny, och då det på afstånd icke är så lätt att följa med och man kan riskera att bära sig mycket taktlöst åt mot sin vilja, skulle det kanske vara ganska praktiskt, som en person föreslog, som just hade kommit i en obehaglig förlägenhet för en uppslagen förlofning, — att i tidningarna annonserades uppslagna förIofningar, liksom man förut har annonserat de ingångna.
Doctor Björkmans motion, om portofrihet för Contractsprost ar tics ]', nt bstsbref 3:0 Professorn, Doctor Engeströms molien, om bränvinsbränningen och dermed i gemenskap stående ä-mncHy jemte hvad flere, i anleda ning deraf, anfört, S. DRemitterades lili Banco Utskottet r Kyrkoherden Bergvalls motion, om förändringar i Ihslructioneni för Handel-Dhsconten, jemte vice Talpiatineui Biskopen, m. m. Doctor, af ffingdrds anförande. S. i). Remitterades lili Lagutskottet: Prosten Stenhammars motion, om stadgande af ett ovilkorligt åtal emot barnaföderskor, sorn födt oäktabarn och deras lägersman, jemte hvad lieie iämnet anfört. Fran Vadlof!; Borgare-Ståndet, S. D. Remitterades lill Allmänna BesvärsOell Oeconomie-Utskottétr co Herr Normans motion derom, att den, genom Kongl. Förordningen den 11 Februarii 1832,} landtman förunnade fria seghtionsrätt med öppna små båtar på utrikes orter må upphöra, uti hvilken motion flere af Ståndets öfrige Ledamöter, på sätt Protocollcl utvisar, sig förenat, 2:0 Herr TNoerns motion, om upprättande äfen allmän CommunalLag och Municipalitets-författning, (jemte hvad, i anledning häraf, vidare är inom Ståndet yttradtf) och ilo ett af Herr Cederborg aflemnadt anförande, i anledning af Herr, Bäätlis motion, omWexel-undervisnings-skolors inrättande i hvarje Försam ling eller Pastorat SD. Remitterades till \ Banco-Utskottet: t?:o Herr Santesson» motion, med förslag, att Bankens nu egande Lårtc-Conior 1 Götheborg kunde få upplåtas åt Bolag af enskilde personer, 8 Viol.
Och brandförsäkring af fastighetsåbyggnad är tvifvelsutan en förhöjning af fastighetens värde. Vanligen afses äfven vid belånande af fastighet, i synnerhet i städerna, att fastighetens byggnader äro brandförsäkrade. Skola inteckningar medföra den säkerhet, som med dem är afsedd, synes det ock vara tillbörligt att inteckningsrätten gäller äfven i den brandförsäkring, som kan vara tagen. I de brandskadeersättningar, som meddelas af städernas allmänna brandstodsbolag, hafva ock inteckningshafvare ansetts ega betalningsrätt, i följd af hvad derom blifvit stadgadt genom det för berörde bolag fastställda Reghte, hvilket dock icke har civillagsegenskap, utan gäller allenast för bolaget. Deremot lära inteckningar uti fastighet i hufvudstaden icke hafva ansetts medföra någon rätt till betalning utur brandskadeersättningen; och att inteckningar i fastighet på landet ansetts icke gifva inteckningshafvare någon rätt att ur brandskadeersättning bekomma betalning, har jag erfarit af ett K. M:s, genom Högsta Domstolen, meddeladt utslag d. 20 Juli 1854. Det är dock otvifvelaktigt, att inteckningar i egendomar på landet böra hafva samma rätt, som de uti stadsegendomar meddelade. Sådant är äfven nödigt för inteckningssäkerheten; ty på landet förekomma många egendomar, hvilkas hufvudsakliga värden bestå i byggnaderne, såsom en mängd sjelfbestående afsöndrade lägenheter, afsedda till sommarnöjen, fabriksanläggningar m. m. När byggnaderne å sådana lägenheter, såväl som när hus i stad afbrinna, vore det orimligt, om egaren finge taga Den 26 November e. m. 441 brandskadeersättningen och låta inteckningsegarne blifva utan annan betalning, än den de kunna erhålla för tomtplatsen eller för jordlägenheten af föga värde, helst det är möjligt, att egaren icke vidare upbygger de nedbrända husen. Om remiss härå till LagUtsk. anhålles vördsamt. Remitterades till LagUtsk. 2:0. Vid förra Riksdagen väcktes af mig fråga, att den från K.
Vid Utskottets slutliga tillstyrkanden i ämnet, (pag. i52) nemligen under Litt. a, att de på denna serskilda rörelse till nästa Riksdag blifvande ärliga ränte-revenuer icke må ingå på Bankens vinst-räkning, utan serskildt upptagas och balanceras såsom en Reservfond, hvars behållning, efter hvarje års bokslut, må kunna användas i enahanda låneväg; samt under Litt. b, att Banco-Fulhnägtige mätte hafva sig förbehållen den rättighet att, om och enär vigtiga skäl dertill före funnes, kunna för någon tid inställa så väl upplåningen som den derpå grundade utlånings-rörelsen, har, inom Yällofl. Bargare-Ståndet, af en Ledamot, blifvit erinradt: att, da förlust på den ifrågavarande utlåningen befaras, borde ränte-revenuen hållas ständigt disponibel, hellre än att i enahanda rörelse fästas, hvarigenom också den komme i fara att blifva medtagen; äfvensom den önskan yttrats, att utlåningens inställande på längre eller kortare tid icke mätte komma att bero af Banco-Styrelsens godtfinnande, utan denna Banco-Utskoltcts Utlåtande N.o 82. denna Styrelse erhålla, så i detta som andra hänseenden, bestämda föreskrifter för sitt handlings-sätt. Hvad det första inkastet beträffar, så Får Utskottet förklara dess tanka vara den, att utlåningen, mot sådana hypotheker som de föreslagna, alldeles icke bör kunna anses osäker på det hela; inen att försigtigheten dock fordrar, det någon Reservfond från början må beräknas såsom behöflig vid en lån-rörelse, der så betydlig capital-förlust, som 60,000 R:dr och derutöfver, möjligen kunde på en gång komma i fråga, blott genom oförmodadt fallissement för 3:ne med hvarandra förbundna Handelshus, hvarpå man ej sällan sett exempel.
Härtill kommer: 3:o: ”1 det öfriga och som en ganska stor fåkunnighet uti ”ehristendomskunskapen hos alltför många, särdeles af gemene man, ”förspörjes; ty skola Preslerne elter deras ed och embetsskyl”digliet vara förbundne, troligen sin anförtrodda hjord att vårda ”och utom de vanliga katechismi-förhör i kyrkan, esomoftast be"söka sina åhörare i deras hus, eller, der sådant bequämligen ”ejl låter sig göra, då några hus i staden eller byar på landet ”sammankalla, på det de med all säkerhet måge förnimma deras ”framsteg i christendomen, och dem till den rätta salighetens ”grund och kunskap föra: dock må Presterne icke utgifva några ”skrifteligen af dem upsatte christendoms-spörsmål och svar, förr ”än de vederbörligen äro öfversedde och auktoriserade”. Och sluteligen: 4:o anbefalles sträng upsigt deröfver all ”Sönoch Helgedagar, 'hvilka till Guds ära och pris böra användas”, icke ”med allehanda syndigt och ogudaktigt lefverne, såsom spel och dryckenskap, samt annat föragligt väsende, isynnerhet på krogar och ”källare, blifva missbrukade”. Enhvar finnér, att plaket således, i hvad det bjuder, innefattar tvenne bud, nemi. om husandakt, såsom medel till upbyggelse och förkofran i kristendomen, och om Presiernes besök esomoftast uti sine åhörares boningar, för samma ändamål; Den il Januari. 135 jemte tvenue förbud, nemi. mot sammankomster af kände och okände, lill enkannerlig gudstjenst samt mot sabbatens vanhelgande genom syndigt och ogudaktigt lefverne. Uti allt detta linner jag icke skäl att föreslå någon annan ändring, än hvad beträffar förbudet mot sammankomster till ser skilt eller enkannerlig gudstjenst. Det är alldeles i sin ordning och en lycka för vårt land, att den rätta, Evangeliska läran och gudstjensten öppet, erkännas för, hvad de äro, eller åtminstone borde vara, grundvalen för eif. samdrägtigt och varaktigt regemente.
Maj:tr Nådiga Skrifvelse, angående låne - underrtöd för Staden Norrköping, gifven den 10 December 1828, samt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående bidrag af Stats-Verket till Arméens Pensions - Gassa och Amiralitets Krigsmans * Cassan; Gifven den i3 Decern. ber 182B, Statsoch Banco - Utskotten : Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag af Allmanna medel till Götha Canal . byggnads fullbordande; Gifven den to December 1828. Prat. TJtdr. d. i? Dea. retur. 431 Kongl. Majus Nådig* Proposition, angående fåne - understöd af allmänna medel till Trollhätte Canal-och Sluss - Verkj - Bolag för fullbordandet af en Canal . anläggning vid Ströms Säteri i Bobus Län; Gifven den 10 Dec. 1828. Stats• och Allmänna Besvärssamt Oeconomi eUtskotten : Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Dykeri-Verket; Gifven den i'i December i8?8* Allmänna Besvärsock Qeconomie-Utshottet; Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Rikets Mått, Mål och Vigt; Gifven den 10 De. cember 1838. Från Vallofl. Borgareståndet.
Om man icke ansett nödigt att vid Tumba anställa en teknologiskt bildad man, för att erhålla papperstillverkning efter nutidens fordringar, så hade troligen Möller flera år stannat qvar på sin plats, och derigenom kommit i åtnjutande af den löneförhöjning, som i sednare tider blifvit Bankens tjenstemän i allmänhet beviljad. Jag för min dol vill hvarken yrka afslag eller bifall, utan jag har blott velat meddela de ganska egna omständigheter, som förekomma med afseende på Möller, emedan Gr. Lagerbjelke påstått, att det skulle vara ett ganska vådligt prsejudikat, och att samtliga Bankens afskedade tjenstemän skulle kunna inkomma med samma anhållan. Propos. till bifall å förev:de Utlåt, blef härefter framställd, och besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå Utslcs Utlåt., samt efter det svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förkla rade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allm. Besvärso. Ekon.Utsk:s d. 18 sisth Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Mern. N:o 62, i ani. af RiksStms beslut, rörande Be t ä n k: t N:o 30, ang:de de vid större allmänna arbeten anställde personers religionsoch sedlighetsvård. Ånyo föredrogs Alim. Besvärsoch Ekon.Utslcs d. 18 sisth Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 63, i ani. af väckt förslag om utfärdande af en ny författning till skyddande af landets fornlemningar. Frih. Cederström, Rud.: Ekon.Utsk. synes mig icke hafva omfattat denna sak med den omsorg, som den enl. mintanka förtjenar. Utsk. har visserligen i så måtto behjertat motionen, att det föreslagit: »att R. St:r måtte i underd:het anhålla, det täcktes K. M. låta genom Almanachorna eller på det sätt K.
Salunda kan jag ej finna, att något skulle vinnas genom en återremiss, helst den frågan , som den siste Talaren framställt, huru Jus itiseOmbudsmaonen skall commuoicera med Riksens Ständer, är en ny motion, som jag anhåller att den värde Talaren måtte väcka i ConstitutionsUtskottet, då j3g ej finner något hinder att derom förordna. Herr von Hohenhausen , Michael: Då ConatitutionsUtskottet i det uppläste förslaget till tillägg i 98 §;n bestämdt uttryckt att, om Suppleant under varande Riksdag afgår, en ny af Ständerne åter skall väljas, tror jag det vara skäl, att fästa Utskottets uppmärksamhet på de orden uti Herr Stråles yttrande, der han yrkar, att det måste ske, innan dag för Riksdagens afblåsande blifvit utsatt. Om Suppleanten dör om natten j och Riksdagen afblåses påföljande morgon, så är det omöjligt för Ständerne att välja, och Fullmäktige äro genom det nya stadgandet betagne rättigheten att verkställa detta val; på denna grund tror jag det vara nödvändigt, att återremittera Utskottets Memorial, på det man ej måtte komma i värre bryderi än förut , och på det ConstitutionsUtskottet må få tilliäile föreslå en bestämdare föreskrift. Herr Cederfchjöld'. Jag trodde ej, att den omständighet behöfde upptagas, hvarom Herr Stråle talat. Ty det kunde ju hända att , örn JustitisOmbudsmannen dog, innan den lagliga Uden för Ständerne åtskiljande vote tilländalut isä D n fä October Jm. pen, Fullmäktige då kunde blifva berättigade att välja JustitiisOrnbiudsman under Ständernes närvaro, och det var det man ville förekomma. Då Grundlagen utsätter viss tid, hvarutöfver Riksdag icke bör räcka, så är detta just den lagligen bestämda dagen för dess afslutande. I öfrigt om ock underrättelse om JustitiseOtnbudsmannens död komme dagen före Riksdagens afblisande, hade Riksens Ständer tid att välja honom. Kom den en dag sednare , så ignorerade de händelsen. Herr Hjerta:
På grund häraf och då härtill kommer, alt begagnandet af Kronans möjliga lösningsrätt sannolikt icke skulle erbjuda Kronan någon fördel, hafva Rikets Ständer prölvat skäligt för sin del förklara, att något anspråk att få till Kronan återlösa dem af de s. k. Trippska hemmanen i Halland, hvartill Svenske män redan vunnit eller framdeles kunna förvärfva all den Trippska arf vingarne, enligt köpeafhandlingarne den 26 April och den 9 Maj 1653, tillkommande rätt, hädanefter icke må å Kronans vägnar väckas. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet tillkännagifva; framhärdande etc Stockholm den 25 Juli 1863. N:o lil. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adelil den 25 Juli 1865. Presle-Slåndet deri 25 Borgare Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt statsanslag till uppförande af en ny byggnad för Svenska Slöjdföreningens skola i hufvudstaden. ("Stats-Utskottets Memorial N:o 129.) S. A. K. I sammanhang med pröfningen af öfriga till Rikets Ständer hänskjutna frågor, tillhörande regleringen af utgifterna under Riks-slatens sjette Hufvudtitel, hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Maj-.ts uti särskild nådig Proposition af den 6 sistlidne Feb ruari derom framställda förslag, funnit godt dels medgifva, att Landlbruks-akademiens nuvarande tomt med åbyggnader må utbytas emot den af Teknologiska institutet hittills begagnade fasta egendom, under iakttagande af de vilkor, som i E. K. Maj:ts nådiga Proposition uppgifvits, dels ock beviljat en summa af 300,000 Riksdaler till ut - 6 ExpeditionsUtskottets Förslag till undmi.