Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Hr Gr. Brahe anfört, hemtar jag af sjelfva utlåt:s redaction ett ytterligare skäl att afstå detsamma och anhålla örn bifall till K. M:s nåd. propos. Utsk. har nemi. tillkännagifva, att medel saknas för fyllande af beliofvet för garnisonssjukhuset, men tillika trott, att tillgångar derför kunde finnas å ordinarie anslagen; men då de ordinarie anslagen, hvilka äro tilldelade Rikets förvaltande militärverk, äro afsatta för sina bestämda ändamål, skulle det en gång afsedda ändamålet icke vinna fullbordan, om någon del af anslaget anvisades för andra behof, och följaktligen ett redan fattadt beslut upphäfvas. Af detta ytterligare skäl förenar jag mig uti anhållan om bifall till K. M:s nåd. propos:n. Utsk:s yttrande, rör:de io:de, n:te, i2:te, i3:de, izjtde och i5:de punkterna, afslogs; hvaremot K. M:s i nämnde punkter omförmälda förslag af R. o. Ad. biföllos. Försvaret till sjös. Gr. von Platen, Baltzar Julius Ernst: Då flera af de uti de särskilda punkterna förekommande ämnen äro af natur, att t. o. no. StalsUtsk. erkänt nyttan deraf, och då en och annan punkt, t. ex. frågan om jern-cisterner, är af beskaffenhet, ätt jag, med ali aktning för StatsUtsk:s pluralitet, likväl icke tilltror dessa Ilrr ett riktigt bedömande deraf, torde häruti linnas tillräckligt skäl för att, utöfver hvad StatsUtsk. tillstyrkt, äfven anslå skillnaden deremellan och hvad K. M. begärt. Jt. o. Ad. afslog Utsk:s samt antog K. M:s förslag i denna del. Fyrar och Bakar. Frih. Åkerhjelm, Gust. Fredr.: Det måste icke vara en obetydlig fråga att försätta fyroch båkinrättningen i sådant skick, att denna inrättning hos oss kunde lemna sjö - Den 6 November e. m. 7* sjöfarande samma gagn, som slika inrättningar åstadkomma i andra civiliserade länder.
Och har, på grund häraf, motionären föreslagit: — att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om organisation och stat för en för landtoch sjöförsvaret gemensam Yapen-komité, enligt här ofvan anförda grunder; — att, på det emellertid någon tidsutdrägt i fråga om organisation af vårt försvar ej måtte ega rum, Rikets Ständer måtte vid beviljandet af de utaf Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof till anskaffande af refflade gevär och kanoner begärda anslagen af tillhopa 522,000 R:dr Rant fästa det vilkor, att af dessa anslag en summa af 100,000 R:dr skulle användas till försök af en på ofvanberördt sätt organiserad provisorisk Komité, som genast skulle företaga nödiga experimenter till utrönande af den lämpligaste konstruktionen af ett fullkomligt lika reffelgevär för arméen och flottan, en större fartygsoch fästnings-reffelkanon och en passande refflad fältpjes med dertill hörande lavetter och ammunition; — samt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj: t anhålla, att allt vidare anskaffande af nya vapen och ny materiel för arméen och flottan måtte inställas till dess tjenliga modeller blifvit af den ifrågavarande Komitén antagne; — varande dock detta förslag, i hvad angår anvisandet af medel för den ifrågaställda provisoriska Komitén, af motionären sedermera, i anledning af framställd anmärkning, att det icke vore billigt, att medlen för den ifrågaställda Yapen-komitén utginge ensamt från 4:de Hufvudtiteln och att det för sjelfva vapenfabrikationen erforderliga anslaget icke lämpligen kunde minskas, i så måtto förändradt, att Herr Brakel uti ett tillägg till den först afgifna motionen föreslagit, det omförmälda för den provisoriska Komitén erforderliga anslag måtte varda särskildt anvisadt.
St:r sjelfve, efter pröfning af gjorda anmärkningar, funnit dem förtjena afseende; har Utskottet icke kunnat finna den satts riktig, som blifvit uppställd i 3 f. af 1812 års Instruction samt i 10 §. af 1823 års Förslag, att Revisorerne skulle (med utöfning af större magt än den, som Grundlagen tillaggt R. St:rs Statsutskott), få hos K. M:t anmäla gjorda anmärkningar. Med sådane åsigter af R. St:rs Revisorers åligganden i allmänhet, i afseende på granskningsrättighetens utsträckning och utöfningen af deras anmarkningsrätt hvad StatsVerket beträffar, har Utskottet till pröfning^ företagit K. M:ts Nåd. Förslag till förnyad Instruction för R. St:rs Revisorer, och i sammanhang dermed äfven de enskilde Motionerne i ämnet. Såsom i det hela utgående från lika hufvudgrunder, som dem Utskottet, på sätt ofvan förmäldt är, funnit sig böra godkänna, samt för öfrigt till det mesta innefattande enahanda föreskrifter, som af R. St:r år 1823 gillades, har Högstberörde Nåd. Förslag ej kunnat blifva föremål förandra erinringar, andem, som, i följd af ett olika omdöme om Stadgandernes speciella lydelse uppkommit. I detta afseende får Utskottet anmäla: att, då Utskottet ansett räkenskaperne blott utvisa StatsVeikets tillstånd, men icke innefatta redovisningen al 4 Stats-Utskottets för Styrelsen och förvaltningen deraf, hvilken del af redovisningen igenfmnes uti de föreskrifter och beslut, som K. Bref, Protocoller och öfrige handlingar upptaga, Utskottet jemväl funnit fullständigheten af i §. fordra det tillägg: att, jemte ”räkenskaperne”, dertill hörande K. Bref, Protocoller och Handlingar, utan undantag innefatta den allmänna redovisningen för StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
Vid förnyad föredragning bifölls StatsUtskottels den i5 sistlidne Julii under N:o Den i September f. m. 39 2i3 afgifne, och den 27 derpåfoljde Augusti e. m. på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 36 förut meddeldte Betänkande, angående utskylder till Staden Nyköping af LandshöfdingeResidencehuset derstädes; äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar. Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 28 sistlidne Julii under N:o 214 afgifne, samt den 27 derpåfoljde Augusti e. m. på hordet legde, Utlåtande, i anledning af verkstäld granskning utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusbyggnaden anslagne medels förvaltning. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: I förevarande Utlåtande har StatsUtskottet för Ständerne framlagt sådane beskyllningar, så väl emot Gominitterade som Arcliitecten vid Allmänna GarnizonsSjukhusbyggnaden, alt jag anser nödigt, det Utskottet infordrar förklaring öfver desse med byggnaden befattning hafvande personer, på det de måtte förunnas samma rätt, sorn andra medborgare att försvara sig, då de blifvit anklagade. När Utskottet kan säga, att det ”trott sig finna en väsendtlig orsak till byggnadsarbetets både långsamhet och dyrhet ”deruti, att Committerade låtit verkställa ”arbetena genom under hand afslutade öf - 4o Den i September f. m. "verenskommelser, någon gång utan auction, "och när auction blifvit hållen, hvarvid an"bud icke blifvit gjorde, utan att försöka "den andra auctionen, samt att de utaf den "Committerade biträdande Architecten upprättade åtskilliga byggnadsförslag ej undergått ÖfverlntendentsEmbetels granskning, "utan endast uppvisats för Committerade.”
Det vore derföre att befara att en stor del af de enligt förslaget tillverkade myntstyckena koinme att nedsmältas, ty först och främst skulle myntet, såsom ofvan är nämndt, blifva mera än 1 procent öfverhaltigt i metallvärde, och vidare kunde ett så litet mynt icke utan stora kostnader justeras stycketals, utan efter vigt al ett större antal stycken tillsammans, hvaraf följer att somliga måste blifva öfver-, andra undervigtiga, men egennyttan skulle troligen finna utväg att med någon vinst utplocka de öfvervigtiga för nedsmältning, eller till och med utförsel, emedan dylika skulle blifva högst begärliga för utländska myntverk, om de kunde erhållas nya och till pris motsvarande deras silfvervärde eller till och med något deröfver. Tillverkningskostnaden, all kopparen inbegripen, skulle äfven ökas från nära 5 till 7^ procent af myntvärdet och icke, såsom motionären förmenat, kunna af myntverket bestridas utan särskildt anslag. Dessutom är det sannolikt, att sedan de nya lättare handterliga 10-örena blifvit kända, man snart skulle finna nödigt att indraga och ommynta den redan befintliga myckenheten af smärre 10- ören, utgörande 498,170 R:dr R:mt, derför kostnaden komme att uppgå till 36,500 R:dr Runt, oafsedt den förlust af silfver, som genom nötning under myntets omlopp bland allmänheten uppstått. På dessa förenade skäl och då Rikets Ständer vid innevarande riksdag beslutat att i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t, efter genom sakkunnige män verkställd undersökning och utredning, ville vidtaga de åtgärder, som kunde leda till antagande i de tre skandinaviska rikena af ett gemensamt system för mått, mål, vigt och mynt, samt, med anledning deraf, den för rikets silfvermynt i allmänhet nu fastställda halt torde komma att förändras, anser Utskottet sig icke för närvarande böra tillstyrka någon ändring särskildt i halten å de nu brukliga 10-örestvckena; och Utskottet får fördenskull vördsamt hemställa, att Herr Ljungbergs ifrågavarande motion icke må till vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 6 Oktober 1863.
Fyra spann 5 20 fot. Landfästenas höjd 10, Bropelarnes höjd 7, bredd 38, t joek Brons längd 89 bredd 30,5 och tjocklek 6 fot. lek 4 fot. Grundläggning: gräfning, 30 kub.famnar . grundmurning, 28 kub.famnar kallmur . spåntpålning, 370 sträckfot Landfästen och pelare, 40 kub.famnar mur i bruk stenhuggning, 670 qvadr.alnar För ställningsvirke m. Grundgräfning, m. m Mur i bruk, 37 kub.famnar 3 dubbla trummor af 32 qvadr.-fots sektions-area. Grundgräfning, m. m Kallmur, 55,5 kub.famnar 5 50: — 23 enkla trummor af 20 qvadr.-fots sektions-area. Grundgräfning, m. Grundgräfning, m. m Kallmur, 189 kub.fammar 5 50: — 48 enkla trummor af 6 qvadr.-fots sektions-area. Grundgräfning, m. m Kallmur, 93 kub.famnar 5 50: — Transport Ett spann af 15 fot. Vederlagens höjd 16, bredd 31 och tjocklek 8 f,.t. Grundens beredning: gräfning, 16 kub.famnar . å 3: — kallmur, 15 kub.famnar , . å 50: — Vederlag och vingmurar, 32 kub.famnar mur i bruk . ä 75: — kallmur, 16,5 kub.famnar å 50: — stenhuggning, 378 qvadr.alnar a 3: — Öfverbyggnaden, 21 sträckfot ä 30: — Viadukt vid Strömslund. Ett spann af 30 fot. Vederlagens höjd 25, bredd 16 och tjocklek 16 fot. Öfverbyggnaden, 36 sträckfot Väg-öfvergångar, 14 större « 10 mindre Väg-omlä ggningar .Stängsel, för 72,000 sträckfamnar, 5 1 R:dr, med 10 proc. förhöjning Summa kostnad för arbeten, som äro beroende af terrängen Öfverbyggnad för 18 mil.
Utan att jag nu anser lämpligt eller ens vill föreslå R. o. Ad. att afslå dessa förhöjningar, ber jag dock att få fästa upmärksamheten på, att dylika prisstegringar å ljus, ved, talg, kol m. m. äro hvad det enskilda lifvets budget ständigt får vidkännas, utan att man derföre eger någon anledning att söka utvägar till denna budgets förhöjning. Jag anser, att R. St:r böra vara befriade från fordran på tillökningar i dylika anslag, och enda utvägen dertill synes mig vara att sammanföra allt i en enda summa, då säkerligen något sådant icke mer kan komma i fråga. Härigenom torde äfven Utsk:s skäl, att anslagens särskiljande grundar sig på omtankan att hushålla med Statsmedel, vara vederlagdt. Den 21 Mars f. ra. 223 Hvad beträffar de emot mina stridande åsigter, som här blifvit yttrade, ämnar jag icke uptaga dem till besvarande, emedan det naturligtvis ankommer på E. o. Ad. att afgöra, hvilkas skäl varit de mest gällande för beslutets fattande. Jag anser mig dock böra erkänna ett af mig begånget misstag, för hvilket jag af Frih. Hamilton blifvit tillrättavisad. Jag yttrade nemi., att de K. Prinsarnes inträde i giftermål äfven inom det borgerliga lifvet, icke vore i grundlagen förbjudet. Jag får bekänna att jag strikte i detta afseende hållit mig till hvad 1809 Ars Beg.F:m derom stadgar, under förbiseende af den sedermera tillkomna SuccessionsOrdn. Men då jag har ordet, tillåter jag mig äfven förklara min enskilda öfvertygelse vara, att det icke varit någon olägenhet om E.F:ns 44 § helt enkelt blifvit intagen i SuccessionsOrdn.
Detta är väl den rättaste fördelning af vägunderhållningsskyldigheten; men som densamma möter för mycket besvär här i landet, som är så glest bebodt, så har det icke här kunnat tillämpas, utan här har man lagt underhållnings-skyldigheten på dem, som äga hästarne, hvilka draga vagnarne på vägarne och jag kan icke se något skäl att ändra hvad som sedan långliga tider varit bestämdt. Hvad Bruksegarne angår, så deltaga de i underhållet för alla de hemman, som lyda under Bruk och äro således icke utan sin andel i väg-underhållnings-skyldigheten; men hvad för öfrigt angår den nötning af vägarne, som upkommer derigenom, att främmande och äfven underhafvande föra kol, malm och andra effekter till Bruk, så år det visserligen en fördel som Bruksegaren sålunda drager af vägarne; men denna fördel, hafva egentligast de som forsla varorne till Bruken, och då de flesta Bruk icke kunna existera utan att en betydande jordegendom åtföljer innehafvandet deraf, så deltager derigenom äfven bruksegaren redan i vägunderhällningsskyldigheten. Vid tillämpningen af den här ifrågasatte grundsatsen blir den så svår att rättvist bestämma, att det nära nog gränsar till omöjlighet. Den blir svår att bestämma, enär t. ex. på ena stället en qvarn med 2 par stenar skulle kunna gifva i arrende 100 tunnor, under det alt på eli annat ställe en sådan mjölqvarn ger 10 tunnor. Huru skulle det kunna bestämmas, hvilket förhållande eller hvilken proportion som skulle vara emellan väg-underhållnings-skyldigheten för egaren af ett helt hemman och en qvarnegare, som har t. ex. en qvarn med 2 pär stenar? Jag tror att det skulle vara ganska svårt att bestämma det förhållande, som emellan dessa lägenheter och jorden skulle ega rum, synnerligen då efter en längre följd af år andra egare kanske dels utvidgat dels nedlagt sådana inrättningar. En fabrik, som med särdeles stort kapital och verksamhet den ena tiden varit inrättad och bedrifven, kommer i en annan egares hand, förfaller och (ages bort. Huru skall det då gå med väg-uuderhålluings-skyldighelen för den fabriken?
Hvad för öfrigt angår den anförda omständighet, att afseende bör göras på transportkostnaden vid anbudets antagande, så försvinner denna af sig sjelf, igenom Utskottets tillstyrkande att Leverantören skall kostnadsfritt aflemna sin vara på förbruknings orten. De erinringar, som emot sistnämnde förslag blifvit uti 3 punkten framställta, hafva föranledt Utskottet, att härvid göra det undantag, att alla tyngre saker, såsom skeppsatikare, canoner, bultjern och gröfre skeppsvirke, hvilka medföra större svårigheter vid transporten och derigenom skulle kunna mindska concurrenternas antal, böra på Kronans bekostnad få till närmaste hamn transporteras; äfvensom då Kronans fartyg äro att tillgå, desamma alltid företrädesvis böra till vidare transporter begagnas; och box: denna transportkostnad alltid vid anbudens antagande komma i beräkning. Det förslag Utskottet uppgifvit, att de erfordeliga persedlarnas antal och beskaffenhet skulle uti Auctions-Protocollet införas, har Ut« y.te Bandet, 115. 116. skot» 9*4 Den 7 Juli. skottet grundat dels pä nödvändigheten för leverantören att karina vilkoren för sin ingående förbindelse, hvarförutan han ej kan veta, huruvida han förmär uppfylla densarnma eller icke, dels på den olika magtpåliggande borgen, som vid större eller mindre partiers aflemnande be» hörigen bör iakttagas; oell har Utskottet ej funnit de skäl, sorn i 4 punkten af anmärkningarna anföras, vara af den vigt, att de böra verka ändring i Utskottets härom afgifna yttrande. Beträffande slutligen de inom Högvördiga Prest-Ståndet gjorda erinringar; 1:0 Att vederbörande böra äga lika fria händer vid upphandlingar för Kronans räkning, som hvar enskild man, så kan Utskottet sä myc* ket mindre antaga denna tanka, som en enskild man äger att disponera öfver sin enskilda egendom, men de , som äga bestyret med ifrågavarande upphandlingar, endast kunna anses såsom Ombud för Kongl. Majit och) Kronan, och disponera öfver Statens egendom; hvarvid Staten synes böra äga full rätt att genom grundade föreskrifter befordra en ordentlig och fördelaktig förvaltning. 2:0
Uti National-yälmagans höjd blir detta mynt endast och allenast, Silfver och Guld eller dess equivalent, den fullgode Banco-sedeln, baserad på ädel metall-valuta, åtkomlig genom en vexel-Banque, sorn på Statens bekostnad måste underhållas, och i denna belägenhet behöfves ingen Stats-Credit, intet Credit-mynt. Under en mindre grad af National-välmnga och då N, tionen, lik den < nrkilde Capital-behöfvande Närings-ldkaren, vill, under minsta rnöjeliga , ansträngning, lyfta sig allt mer och mer till välmåga, måste National-Crediten användas; ett Creditmynt uppstår. Vi aro nu i denna stallning. Syftemålet, dit vi nu skola sträfva, är att komma i den ställning, att Credit - Staisoch Banco-Utskottens Utlåtanden, ciix myntet, som existerar, kan baseras på Silfvervaluta; och frågan, livars upplösning i detta hänseende tillkommer en finance-plan, är: huru skall, i Sverige, Credit-myntets basering på Silfver-valuta verkställas med minsta möjliga National-ansträngning-, d. v. s. Silfverquantum liggande i Banquetis hvalf? Svaras: derigenom att Rikets mynt blir tvåfaldigt, nemi. ett Silfvermynt (Banco-sedeln , utställd på inneliggande Silfver af Vexel-Banquen) och ett Credit-mynt (Varu-sedeln , utställd på grund af allmänna rörelsens kraf, d. v. s. pantsatte varor eller Varu* by tes-bevis, vexel, skuldsedel) af Låne-Banquen. Men liksom Banco-sedeln hemtar sitt anseende från säkerheten af inlösen emot Silfver i VexelBanquen , så måste varu-sedeln hemta sitt äfvenledes från sådan inlösen, eller genom värdet i Banco-sedlar. Men varu-sedeln ut-, ställd på pantsatt vara eller varu-bytes afhandling, kan ej inlösas vid anfordran, måste tilläggas en ränta, hvarigenom anståndet med betalningen (hvilket motverkar sedelns gångbarhet) lagom uppväges.
Ad:ns tid, så inskränker jag mig till att anhålla om propos. å bifall till Utskrts Betänk, i denna punkt, med den förändring, att i stället för 500,000 rdr, 1,500,000 rdr må för arbetena anvisas, deraf 500,000 rdr att utgå under innevarande, och resten under nästkommande år. Hr Linroth, Carl Johan Gustaf: I likhet med den siste värde talaren anmälde jag mig under förrmns plenum. Kl. är dock nu, då jag för ordet, 10 på qvällen, och K .o. Adin kan med skäl redan vara uttröttad af detta förfärliga jernvägsarbete!. Jag skall derföre icke bli vidlyftig,* och icke yttra mig öfver alla dessa punkter, som jag antecknat här i min annotationsbok, utan skall jag inskränka mig till att säga några ord i blott ett par fall, som jag ej funnit nog kraftigt framhållna under denna diskussion. I afseende på anläggandet af jernvägar, har jag redan då K. M:ts Propos. remitterades, fästat uppmärksamheten derpå att jernvägar byggas för menniskor och icke för materien. Mina Hrr! man kan ju icke neka att Carlstad är en vigtig punkt, som har mycken rörelse. Jag är visst icke svag för siffror, men jag kan icke underlåta att för Hrrme framhålla en officiell siffer-uppgilt, rörande persontrafiken på Statens alla post-diligens-linier, införd i Postoch lnrikes-tidningar för den 20 Oktober 1864. I denna uppgift finnes trenne kolumner, en för disponibla platser, en för försålde platser, och en som i procent upptager huru många af de befintliga platserna blifvit upptagna, men jag vill nu ej besvära R. o. Ad. med att framhålla mera än förhållandet i procent-kolumnen. Stockholm—Upsala Stockholm—Grislehamn Upsala—Gelle Stockholm—Arboga Westerås—Falun Södertelje—Arboga Eskilstuna—Sparreholm Nyköping—Gnestad Katrineholm—Linköping Linköping—Jönköping Wredstorp—Skeninge Jönköping—Helsingborg 40 procent.
StatsUlskollels N:o 52, ang:de anvisande af medel för fortsatta arbeten å Statens vestra stamjernbana emellan Stockholm och Katrineholm; Bevillning*!] Iskotlels N:o 13, i anledn. af väckta motioner ang:de dels den s. k. tolagens utgående på sätt före sednaste Riksdag varit stadgadi;, och dels upphörande af Vågoch Stämpelpenningars erläggande m. m. N:o 14, i anledn. af väckta motioner ang:de uphörande af nederlagsrätt för bränvin och sprit m. m. N:o 15, ang:de den s. k. Kurhusafgiften; N:o 16, i anledn. af väckta förslag om förändring i Kongl. Kung. d. 15 Deo, 1854 ang. kortstämplingens verkställande; samt Rid.darh.Utsk rättelse. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. rn. In fidem, O. Brakel. Lördagen den 11 Februari 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdrag för d. 8 dennes. Anmäldes och bordlädes BankoUtslcs nedannämnde Utlåtm och Memorial: N:o 15, i atil. af ett till Utsk:t aflemnadt prof på nytt sedelpapper; N:o 16, i ani. af RiksStåndens beslut öfver Utsk:ts Utlåt. N:o 11 ; samt N:o 17, i ani. af väckta förslag om Bankovinstens användande, samt om Bankens deltagande i ett utländskt lån. Föredrogs Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, den 8 dennes väckte och bordlagde förslag, att RiksStånden skulle samman - Den 11 Februari f. m. 397 träda till gemensam öfverläggning ang:de de St.atsUtsk:ts Utlåtanden. som omfatta regleringen af utgifterne under RiksStatens 3 första Hufvudtitlar. Frih. Cederström, Rudolf:
Prot. i§34 och 1835. 5-te Sami. i:staAfd. v.dra Band. 1 3'.dje llåflel. 2 Berillnings-Utslcotlets Utlåtande N:o oo. någon salu-accis hvarken borde städerne åläggas eller i Riks-Stalen beräknas; af Herr Friherre Cederström j J.: att, utan afseende på den större eller mindre frihet, som genom Kongl. Kungörelsen den 28 sistlidne Augusti vore Landlmän medgifven, salu-accisen borde afskaffas såsom ett medel, att så mycket hastigare komma till frihet för alla medborgare ali föryttra sina producter hvarhelst de ega bästa afsättningen; inom Hedervärda Bonde-Ståndet: af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Per Jönsson från Christianstads Län, Nils Månsson och Tufve Månsson från Malmöhus Län, Peter Persson från Calmare Län samt vice Talmannen Jon Jonssons med hvilka flere af Ståndets Ledamöter sig förenat; att då Kongl. Kungörelsen den 28 sistlidne Augusti medgaf Landlmannen rättighet att till städerne införa och der försälja kött, bröd och dricka, borde den al städerne utgående saluaccis-afgiften upphöra. Väl har Utskottet af de erhållne återremisserne funnit, att Utskottets Ledamöter inom Riks-Slånden redan upplyst de förhållanden, hvarpå anmärkningarne häntyda, men Utskottet har dock trott sig böra samma anmärkningar i behörigt öfvervägande taga, hvilka, med undantag af den utaf Herr Friherre Cederström gjorda, öfverensstämma deruti, att, genom Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1804, Landlmannen uti alla liikets städer redan vore medgifven den införselsoch försäljningsfrihet, hvilken Utskottet, vid dess uti Betänkandet N:o 3q, pag. 33, gjorda tillstyrkande, som vilkor fästat för upphörandet af den för vissa städer föreslagna saluaccis-ersättnings-afgiftens utgörande.