Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarhus-Ordningen kan anses stå i verklig sirid med 4> §• Riksdagsordningen och de i den senare från deltagande i val till Utskolts-Ledamöler undanlagne Embetsmännen vara, enligt den förra, berättigade att deltaga i Bänkmans-val. Till den ändan torde jag blott behöfva erinra, att då en lag gör speciella undantag ifrån ett allmänt stadgande, behöfva de icke i detta senare intagas; utan båda lagbuden måste blott vid tillämpningen sins emellan jemföras. Sådane förhållanden förekomma ej sällan i våra Grundlagar. Sålunda stadgas t. ex. i 36 §. Regerings-Formen, att ”de, som bekläda Domare-Embelen, så högre som lägre, kunna icke, ”utan medelst ransakning och dom, ifrån sina innehafvande sysslor af Ko”nungen skiljas.” Likväl hindrar detta allmänna stadgande icke Konungen all, enligt io3 § af samma Grundlag, på Ständernes anmälan, vid hvarje Riksdag, ifrån Embetel skilja ailda till tre Ledamöter af Högsta Domslo - 4 Conslilutions-Ulskollcls Memorial N.-o 3. len. — Sålunda innehåller Riksdags-Ordningens i §. det allmänna stadgande, alt ”Riksens Ständer kunna, i utöfningen af deras Riksdagsmanna”befattning, icke bindas af andra föreskrifter, än Rikets Grundlagar,” då likväl samma Grundlag antyder i 12 §•, att Ridd. och Adeln tillika skola ställa sig Riddarhus-Ordningen lill efterrättelse. Och i denna Riddarhusordning förekomma på elt par ställen allmänna stadganden, från hvilka undantag finnas i Riksdags-Ordningen. Sålunda stadgas t. ex, i RiddarliusOrdningens 3r §., huru tillgå skall vid alla val och voteringar, nemi. att ”de, sorn till samma bänk höra, träde inom skranket, när deras bänk”nummer uppropas, och hvar och en framlägge, vid uppropet af dess namn, ”sin valeller voterings-sedel på det pappers-ark, som hålles af en Leda”mot vid hordet.”
Han tog då Norrige till exempel för alt bestyrka behörigheten af sin erinran. Jag får då nämna, att Norrige har 5 Statsråd, oaktadt landet är ganska litet och göromålen icke särdeles vidlyftiga, och uti detta förhållande ville jag finna orsaken dertill, att äfven åklagaremagten blifvit tillagd en af dessa; men uti det äldsta constitutionella land, England, är åklagaremagten skiljd från minister-personalens befattningar. För öfrigt har det redan blifvit af Hr Dalman omsagdt, hvad jag i afseende å rättsgrunden förut anfört. Han syntes dock vilja, att rättighet till åtal såvida bör finnas hos chefen inom Just.departementet, alt han må knnna anställa dylika emot domare, hvilka anses deraf förtjenta. Sådant kan jag icke kalla åklagaremagt, hvarmed jag menar rättigheten att draga enskilda inför domstol. Detta är helt annat, än att äga rättighet vidtaga lagliga utvägar för att förmå underordnade tjenstemän att fullgöra deras pligter eller utkräfva ansvar för begångna felaktigheter. Då jag altså finner det vådligt att lägga åklagaremagten (dermed förstådt, hvad jag förklarat mig mena) i samma hand, som vakar öfver domareoch justitieväsendet i landet, förnyar jag min anhållan, att Hr Gr. o. Landtm, må proponera Ståndet att såsom gemensam tanka antaga, att åklagaremagten icke bör förenas med chefskapet för just.ärenderna. Frih. Boye, Ludv.: Jag kan icke återtaga något af hvad jag förut yttrat, att nemi. en persons tid icke kan räcka till att sköta ett så beskaffad t embete, som det man vill förstå med chef för just.ärenderna. Jag har dervid tagit i betraktande personens tid, relativt till hvad den kan erfor i4 H. i5 Den 6 October e. m. dräs för öfriga göromål. Man bör komma ihåg, att alla dödsdomar skola underställas K. M:s pröfning, samt att alla de conseiloch cabinettsärender, som nu i Statsrådet föredragas af samtliga revis.secreterare, då skulle af chefen ensamt genomläsas och föredragas.
Beträffande först grunderna för rättigheten att tillverka bränvin, har Kongl. Maj:t, med godkännande af de skäl, bemälda kommitté i detta hänseende fullständigt utvecklat, funnit ett dubbelt ändamål härvid böra sökas, nemligen moraliskt och ekonomiskt, så att hufvudsakligt afseende må fästas, ej mindre dervid, att sjelfva sättet för näringens bedrifvande icke må föranleda eller underlätta de för ordning och sedlighet skadliga missbruk, som hittills motverkat hvarje bemödande att inskränka bränvinets förbrukning, än äfven derå, att tillverkarne icke genom lagstiftningen inledas eller uppmuntras till misshushållning med de ämnen, sorn för tillverkningen äro af nöden. Ovedersägligen är, för uppnåendet af detta dubbla ändamål, den grundsats, sorn kommitteen, med ledning af andra länders erfarenhet, uppställt i afseendeå bränvinsbränningens, utöfvandesåsom fabriksnäring, af väsendtlig vigt; men; då genom den. hittills, redan under Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N:o 26. 29 e» längre tidrymd gällande lagstiftning, rättigheten att tillverka bränvin uteslutande varit fastad vid jorden, och, i följd deraf, jordbrukarne dels blifvit vande att sjelfva tillverka det bränvin, sorn för deras eget behof erfordrats, dels ock mångenstädes så inrättat sin hushållning, att bränvinsbränning begagnats såsom binäring till jordbruket, samt en mera ingripande rubbning uti denna i allmänhet högt uppskattade rättighet otvifvelaktig! skulle för mångå medföra kännbara förluster, har Kongl. Maj:t, under så beskaffade förhållanden, lika med kominitleen, ansett lagstiftningen för närvarande icke böra uteslutande inskränka biän vinstill verkningen till fabriksnäring, helst den betydliga minskning i antalet af mindre brännerier, som år efter annat egt ruin, gifver skälig anledning att antaga, det öfvertygelsen allt mera allmänt skall stadga sig derom, att, för ett väl ordnadt jordbruk, bränvinsbränning icke är oumbärlig, i hvilket fall näringen bäst skall ordna sig sjelf, då lagstiftningen dertill lemnar erforderligt utrymme. Kongl.
Den 23 Februari. af Englands befolkning bor i ofantliga städer. Engelsmännen äro ett speculativt folk, som i förmågan att förvärfva kunna mäta sig med Judarne. Åkerbruket inom England har nått den höjd, att, som bekant är, ingen der kan befatta sig dermed, sorn icke har en grundlig kännedom i yrket och icke vill underkasta sig de försakelser, som med åkerbruket äro förenade. Det är icke troligt och erfarenheten har icke heller vitsordat, att åkerhruksbestyret inom England öfverensstämmer med Judarnes själsanlag och jag känner bestämdt, att i England icke finnes många om än några jordbruksidkande Judar, ehuru de der hafva rättighet att bosätta sig på landet. Det enda land, hvarigenom Judarne erhållit oinskränkt rättighet att bosätta sig på landet är Ungern, der till följd af de händelser, som vi alla känna, Judarne erhöllo rättigheten att köpa gods. Af denna rättighet, till hvars utöfvande tillfälle icke saknades, hafva de så begagnat sig, att, enl. hvad en diplomat i dessa dagar sagt mig, Regeringen för några månader sedan måst förbjuda Judarne att vidare köpa jord på landet. Vidare torde man böra taga i betraktande, huruvida i vårt land brist på utrymme finnes för Judarne att bosätta sig på de ställen, der de hafva rätt till en sådan bosättning. Skäl till denna förmodau gifver icke Ulsk:s Betänk. Tvertom har en af reservanterne emot Utsk:s förslag visat ett motsatt förhållande, då han omförmält, hurusom af 5 serskilda till Regeringen ingifna ansökningar af Judar att få bosätta sig annorstädes, än i allmänhet är medgifvet, 3:ne blifvit bifallne och 2 afslagna. Skälen känner jag ej, men hade utrymme saknats i de städer, der de nu få bo och vistas, hade väl alla ansökningar blifvit bifallna. Der de nu få bosätta sig, åtnjuta de samma rättigheter som vi i afseende på tillfälle att försörja sig. De kunna idka hvilken handel och borgerlig näring som helst. Således äro de icke heller förtryckte och deras hållning antyder lika litet som deras sarahällsbelägenhet något dylikt lidande.
Använd den walva, som finnes angifven i svar till Fru Hulda 2). i N:r 11, samt tvätta Öronen två gänger dagligen med hett vatten. Mari. Lef liufvud saklägen af sådana födoämnen, som uppräknats i svaret till En äkta man i förra numret. Behandlas pä sätt, som finnes beskrifvet i svar till Elsa i N:r 7. Åkomman botas säkrast, om ni lägger bort lugg. Aflägsnas antingen operativt eller medels elektrolytisk behandling. » Pormaskarna » böra uttryckas två gånger i veckan. Näsan tvättas en gång dagligen med hett vatten och iehtyoltvål, och skummet af tvålen får torka in. Öfver nätterna bör ni använda den salva, som föreskrifyits Lisa 21 år i N:o 7. — Är er mage i god ordning? Laga framför allt, att ni har jemn och god ailöring. D:r - d. Frågor. Frågas, om någon af Iduns läsarinnor känner till ett bepröfvadt medel att ur en svart kaschmirklädning borttaga den genom nötning uppkomna glansen. Vivan. På hvad sätt skola Terracottabilder rengöras? Jnge-prenumerant. En oerfaren husmoder ber en erfarnare om råd för sin pannkakslagg. från hvilken, ehuru väl insmord, gräddningsämnet ej vill lossna. Tngnidning med vax och annat fett har fåfängt användts. — Tacksamt mottagas dcrför godhetsfulla råd till Prenumerant. d. [505] 14 Gustaf Adolfs i Sverige och i UtlandetBehandlar företrädesvis domar. Barnsjuk[297] EM-&amp;Portl.i/ Fabrik jkmngatari R A N S meddelas af vant timmer. Närmare K A relefon: underrättelser 3 i \ ^5&gt; S S och kunnigt frunHelsovård. — Huskurer, — Klädedrägtcn. — Bostaden / — Fönsterträdgården. — Bakning. —] Efterrätter. — Konservering. — Tvätten. — Hvarjehanda. — Husdjuren. — Läkareråd. — Frågor. — Svar.
Ständers Stats-Ut stott - uro Den 27 Mars. skotts den 14 dennes uplästa klemorisl, angående Missa Kungsgårdar, hwilka hitiutils statt under Kongl. Maj:ts enffilta äispmition, nu a nyo föredrogs, blef dek samma af Preste-Ständer gilladt, dock med förbehåll at i enlighet med hwad Stats-Utskottet tilförene hemställt, Kyrkoherden wid Drottningholms och Lofö Församlingar, äter mä komma uti begagnande af Lofö Prestbol och pastoralier, sa fort det dera meddelte /grrenöe-vontr»Ä til anda lupit. Härom skulle de NespeÄivs Med-Ständen samt Stats - Utskottet wördsamc och Manligen underrättasvt supra. Lx krotocollo vAlmgvist. Utdrag af krotocoliet, hållit Uti Borgare-Skändets klsrwin wid Riksdagen i Stockholm den 12 Februarii 1810. S. D. Gillade Ständer til alla delar, hwad Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskott uti klemorial af den 7:de dennes anfört och hemställt, angäende wärdén och anwändandet af ätskillige sädane Kungsoch Kungs-Ladugärdar, med tilhörande Hemman och Lägenheter, som hittils statt under Kongl. Majus enskildta höga öisposition; hwilket härigenom skulle de KespeQive Med-Ständen wördsamt vch manligen tilkännagifwas. vt supra. vx protocollo kk. peterson. Ut - Den 27 Mars. mr Utdrag af kiotocollst, hällit i BondeStåndets klemo den^4 Februarii i8iv. S. DRiksens Högloft.
De så kallade kraftsopporna hvilka gifvas sådana sjuka, som försvagats genom långvarig sjukdom eller blodförlust och nu måste erhålla möjligast rikliga näring, utan att man vågar fresta deras svaga fysik med köttmat, höra i regel, hvad deras sammansättning angår, under läkarens kontroll, så som de j u ock oftast af honom specielt ordineras. Deras tillredning går ut på att i högsta möjliga grad urkoka det använda köttet, hvarför man — det må vara hvad slags kött som helst — rått skär sönder det i små tärningar, lägger dessa på en flaska, slår kallt vatten derpå och låter den lufttätt slutna flaskan så länge som möjligt, men minst i tre timmar koka i ett vattenbad. Den värdefulla dekokt, som man genom detta tillvägagående vinner, innehåller köttets alla närande beståndsdelar, under det köttet sjelft blir torrt och saftlöst som halm. temligen fredade för den af sommarens sju landsplågor, som heter flugsvärmarne. Min gubbe och jag. E t t storstadsbarn. åIII vårt hem försökte vi i fjol &gt;cåU möjliga medel, som från Berättelse af Johan somras alla skilda håll reSom ket ur boningsrummen, men kommo med de flesta nästa veckas nummer till 12-sidigt. mycket klena resultat. flugpapper, af flugmos o. äkta insektspulfver, Alla gifter, som dyl. (med undantag som flugorna alltjemt gerna uppsöka) hjelpte blott under den första tiden. Det synes nästan; .spm om de små Idun plordling. annonserna i ett par nummer v ä l myckommenderades oss. för att fördrifva flugorna till för inkräktat, utvidga vi i ersättning (Forts.) let var vid Boulevard Italien — ett andra klassens ställe, och namnet frå- gade jag behållit lika sig i litet då efter, mitt minne. som det sedan Men aldrig skall tion ske å närmaste postanstalt. — Bidrag från alla områden f ö r qvinllg verksamhet mottagas med tacksamhet. Endast en sida af papperet bör jag glömma den bild, som med ögonblicksfotogvafiens skärpa brändes in i min hjerna under de fa sekunder, jag vistades derinne. Ni minnes den kanske sjelf.
Af dessa skäl, delar jag väl Högloflige Stats-Utskottets tanka, om Nummer-Lotteriets mindre fördelaktiga inflytande på sedligheten, men anser likväl mindre betänkeligt, att af tvänne onda ting helldre välja dess bibehållande , än att öka Allmänna Bevillningen till den betydliga Summa, som för Statens ersättning, erfordras; åtminstone intilldess andra, mera trängande behof genom det yttersta rröjeliga användande, af denna, för Folket kännbara utväg, först blifvit uppfyllde. Hvarföre jag vörd* 76 Ben rS April. sammeligen anhåller om Proposition till bifall ä senare Alternativet af Utskottets Betänkande. Herr Mannerstam: Om det ock kunde och borde antagas på sätt en värd Ledamot synes tro , att det sä kallade ringare Folket har någon fallenhet för Spelsjuka, så bör den åtminstone icke Iramiockas och underhållas, genom Inrättningar af Staten sorn af Staten organiseras, hvilket också, motsäger det förbud, som Lagarne stadga mot andra Hazard-Spel. Lagstiftarqn har i detta senare fall utgått från den grundsatts, hvilken jag icke hört förr än nu motsägas, att väl motverka men icke mana till utbrott de »frö till laster och dårskaper, som hos Samhällets Medlemmar kunna finnas. Utom det jag icke yrkat tillökning i Be. villningen för Nummer-Lotteriets indragning, utan ansett denna Inkomst-Titel på annat sätt kunna fyllas, skall jag likväl hälldre bifalla en sådan, icke serdeles betydlig tillökning i Bevil In ingen , än denna för Staten vanhedrande Inrättnings bibehållande. Jag tillstyrker således bifall till första Alternativet af Utskottets Betänkande. Herr Grefven och Landt Mar skalk en hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla det i Stats-Utskottets Betänkande framställde första Alternativ, eller att Nummer-Lotteriet må upphöra, samt den derutaf nu påräk - Den 18 April. 77 »ade Inkomst ersättas genom Allmänna Bevillningens tillökande. Bifölls.
Från södra orterna kommande tyngre varor kunde nemligen då transporteras sjövägen så väl på Hjelmaren som på Mälaren, och derjemte öpp^ nades för nämnde orter en vigtig och vidsträckt kommunikation med Nerike, Westmanland och Dalarne. Provinsen Södermanland hadd visserligen ej samma fördel af denna bana, som af en mellan Katrineholm och Stockholm; men då denna provins är på tre sidor omgifvon af segelbara vatten och finge en jernväg på den fjerde, samt dessutom i sitt inre eger stora insjöar, hvilka lätt kunna förbindas såväl sinsemellan som genom en kort jernväg lill Nyköping med saltsjön, blefve den likafullt, med hänseende lill siria kommunikationer, en af de bäst lottade i riket. Att Qvicksunds-linien är i strategiskt hänseende af största vigt är redan nämndt, och medelst den kunna, så vidt jag förstår, trupper vida säkrare ankomma från de södra orterna till hufudstadens försvar, än på Stockholm—Katrineholms-vägen, hviljiih. lill R. Sl. Prol. 1836 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 29 Iläfl. 6 42 Bil. till SlatsUlskoltets Utlåtande M 62. ken i trakten kring Södertelje är så utsatt för förstörelse af en fiende, att Utskottet sjelft antydt nödvändigheten af att skydda densamma genom befästningar. Dessa af mig i Utskottet framställda åsigter hafva nyligen och på ett särdeles förljenstfullt sätt blifvit fullständigt utvecklade i en brochyr med titel: Om Jernvägar i mellersta Sverige, och jag tar för gifvet att en hvar, som har att deltaga i beslutet om den stora jernvägs-frågan, skall anse för en pligt att laga en närmare kännedom om denna innehållsrika skrift, så mycket mera, som man af den ostördt kan lära, utan att såras af någon parti-bitterhet.
Mellan dem skulle det icke finnas någonting för dem egendomligt, någonting fritt – endast det utslitet hvardagliga. Nej! Han skulle icke uttala det ord hon begärde. »Anna», sade han afgörande och reste sig, »det gäller att välja mellan det som står utom dig och det som fins i din egen varelse. Det passar sig inte, att jag stannar här, derför går jag. Det är ju så du vill ha det? Fins det ingenting mer du skulle vilja säga innan vi skiljas, än det som nu blifvit sagdt? Hon höll blicken nedslagen, och rodnaden steg långsamt upp på hennes kinder. Han hade talat med ett så underligt tonfall, och så fans det detta lilla du, hvilket icke grundade sig på ömsesidig öfverenskommelse. Hennes pulsar slogo i vildaste fart, medan samtidigt de mest småförsigtiga tankar flögo genom hennes hjerna. Kunde detta anses som ett frieri? Komprometterade hon sig, om hon besvarade detta du? Var det risk att förråda sig? Han skrattade till, hårdt och bittert. »Måtte valet vara godt!» sade han, »jag skall byta plats med en qvinlig tredje-klasspassagerare så att ni må kunna påräkna hennes intyg på, att ni icke företagit er någonting opassande.» Han bugade sig för att gå, och hon kände blodet rusa till hjertat, som om hon skulle qväfvas. Med blixtlik klarhet stod det för henne, att detta var ett prof, der hon måste stå målet eller falla igenom – att detta var att skiljas, och för alltid. Vid denna tanke var det, som om verlden fallit i spillror under hennes fötter. »Birger!» Hvilken lidelsefull ömhet låg det ej i detta osäkra, dämpade rop! Han vände sig om borta vid dörren. Hon hade rest sig, och i hennes vidöppna ögon fans det ett uttryck, som om hon med kropp och själ koncentrerat sig i denna enda blick; allt som legat bundet strömmade honom till mötes i frigjord värme. Han stod alldeles stilla. Endast hans ansigtsuttryck förändrades, lyste upp i oändlig lättnad, genomstrålades af inre ljus – af den gamla förtroendefulla tillgifvenheten. Så hade hennes personlighet varit stark nog att bryta igenom förkonstlingen, så hade det kommit, som han drömt – utan ord!
Utskottet som insett ait i följd af Stadens Priwilegier och urminnes häfd denna Jord ej kunde annorledes betrogras än sälvin Jnterehenterne under enskilt ägande rätt tillhörig, Var projecterat, att sä länge SilfwerMerkel kommd att af Bergslaget dniwas, borde läsom ränta för jorden ärligen utgifwas de 200 Märket Silfwer söm utgjort Kronans winst of Merkel/ sami «tt öm Grulwe-arbetet Upphörde, Jorden skullö Niöb. och Äv. Pröt.j A MS Sä A . - 514 Den 10 Ianuarlt. stattläggas till en afgift swarande emot de onera som jorden förut fäkt »vidkännas, och bestätt dels » skylldigheter att hälla Folk och Hästar till Grust we-driften, och dels uti en pä 1600 kalek ärlig afgift af lL lod Silfwer för hwarje Tomt; men dä härwid i betragtande kommer, att ofwannämnde afgi!t af 200 Marker Silfwer icke är lagd pä Jorden utan utgör Tionden af Silfwer - till» werkningen, likasom förut Silswerssatten pa 1600 talek och det i anseende lill de Förlaningar Bergslaget till Werkets drift af Slaten erhällit, likwäl mot serskildt arrende; att när d.H: Förläningar NN ötertages, Bergslaget ej njuter af Staten nägon förmän för Silfwer - Werkets skuld; att Jorden sorn i grund af 1624 5rö priwilegier donerad Litt.
"Jag tycker", svarade Erik, "att man likaväl kan gå i land vid Hammarudda, som vid Eckerö." "Jag förstår och kaffesäckarne dernere i kabyssen", invände jag, "de bäras väl också hellre i land vid Hammarudda än vid Eckerö tullstation?" "Perkele, sa' finnfan!" utropade Falkens Erik, "dem hade jag glömt. Nå, herrn sqvallrar visst icke?" "Nej, det lofvar jag eder". Och så var allt godt och väl igen och den gamle sjömannen som vi hade med oss och hvilken flitigt anlitade buteljen, började berätta underbara lurendräjerihistorier, den ena efter den andra. Åländingen, ehuru i allmänhet försigtig, talar dock så gerna, att man lätt får honom att berätta, såvida han icke tror sig ha något att frukta. Mig trodde de gode männen sig dessutom kunna lita på, emedan jag reste utan pass och således ej kunde tycka om "tullsnokarne." "Du pratar persilja", afbröt Falkens Erik den gamle, "men si jag skall omtala en kuriös 'passasch' för herrn här det är god kognak och sådan skall ock historien bli." Och han började, med skalken lurande i ögat: "Folk som reser utan pass är merändels icke så noga i politiken. Herrn kan derföre gerna få höra mitt äfventyr med engelsmännen under kriget. Si det är så, att jag alltid varit svag för god kognak, fast hustru min grälar deröfver, men inte blir den sämre för det ändå. Nu var det så, att när engelsmännen voro här, så hade min granne Ropans-Lasse varit ute och haft roligt, sa' han, och si då fick jag också lust till den leken och gaf mig ut, jag, med pigan min hvad heter nu menniskan igen hon har ett så bortkrångladt namn." Sonen till Falkens Erik rodnade. "Hvad heter hon, Bengt?" sporde fadren. "Kallista, far, det vet ni ju." "Nå ja, hon rodde, och bra ror hon, det skall Gud veta och fram kommo vi till korvetten 'Magasinet' (Magicienne).
Artilieri-staben. Öfver-Commendants-Expeditionen i Slockholm. Corn mendan ts-sta ten. Krigs-Academi en. Allma 11 n a Ga rn izons-sjuk ii oset. Invalidlius-fondens Ilemmans-räntor. Indelda Armeen. Cavallerioch Infanteri-Regementena. Militias-Boställs-cassans Reserv-Hemmans-räntor. Exerciee-Esquadronernes underhåll. Mötes-kostnader. Ersättning för hädanefter utgående högre betalning till inqvartei ingsgifvare för dagporlioner vid indelda Regementenas marcher lill och från möten. Vlirf vade Armeen. Lif-Gardet till Häst. Kron-Priosens Husar-Regemente. Svea Lif-Garde. Andra dito. Werm - Siats-Utskottets Utlåtande, JV.'o 4a3\i 9 Wermlands Fält-jägare-Regemente. Svea, Götha och Wendes Artilleri-Regementen. Cavallenoch Artilleri-hästars remontering, skoning, m. m. Lega för hästar till Artilleriets exercice. Fouragering af värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar. Beväring. Lif-Bevärings-Regemenlet. Goltlands National-Beväring. Hallands Beväring. Beväringsmanskapets vapenöfning. Materiel. Försvarsverket i allmänhet eller Krigs-Collegii Departement, hvarunder äfven inbegripas indelde räntor för Åkers Krutbruk samt Huskvarna Gevärs-factori. Anslag af Rotefrihets-afgiften till Försvars-verkets materiel. Lifmundering för indelda Infanteriet. Inqvarterings-kostnad. Salpeter-uppköp. Ved och Ljus för Fästnings* och Garnizons-orter. Diverse Anslag. Spanmåls-upphandlingsoch Bageri-kostnader. Du rch-m a rebe-kostnad er. Reseoch Tractaments-kostnader. Accords-förskott och ersättningar. Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Departementets Expedition.