Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det förhållande att, till följd af både de låneberättigades ökade antal och af den i sig sjelf allt mer och mer tillvexande produktionen inom fabriksoch manufaktur-näringarne, lånerätten, bestämd till en viss procent af tillverknings-värdet, småningom minskats, så att, då den år 1840 utgjorde i l:sta klassen 17 procent, i 2:dra 12% och i 3:dje 81/2, den år 1858 i de 3:ne särskilda klasserna uppgick till endast 9%, 7V2 och 4% procent af detta värde, bevisade tillräckligt, att den ifrågavarande diskont-inrättningen icke längre kunde uppfylla sitt ändamål att nöjaktigt understödja fabrikerna. Af tillgängliga uppgifter öfver inrättningens fordringar, inkomster och utgifter under åren 1819—4 850 inhemtades dessutom att utgifterna tillvext i större förhållande än inkomsterna; att beloppet af osäkra fordringar ökat sig, samt att åtskilliga summor tid efter annan afskrifvits med belopp, som under åren 1820—1850 i medeltal utgjort 2,985 R:dr om året; hvarförutan förvaltnings-kostnaden för Manufaktur-diskonten jemte Ull-diskonten årligen uppginge till det betydliga beloppet af 24,600 R:dr R:mt. I stöd af det nu anförda och följande den af Rikets Ständer sjelfve lemnade anvisning, då de, såsom ofvan blifvit nämdt, vid förra riksdagen beslutade kreditivets minskning, har motionären föreslagit: Banko-Utskottets Betänkande M 25. 19 att Rikets Ständer måtte besluta, att Riks-bankens åt Manufaktur-diskonten lemnade kreditiv bör indragas, och att detsamma således skall på bestämda tider till Banken återbetalas; att i den mån Manufaktur-diskontens lånerörelse sålunda komine att upphöra, denna rörelse i stället må på förändrade lämpliga vilkor af Handelsoch Näringsdiskonten öfvertagas; samt att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl.
R:dr, eller för 3 år bestridande af kostnaden för utskrifning af s. k. registratur inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Maj:ls Kansli; för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 3,000 R:dr, eller för 3 år ulgifvande af äldre historiska skrilter och handlingar: för åren 1858, 1859 och 1860 årligen 3,000 R:dr, eller för 3 år uppförande efter upprättadt förslag af nybyggnad vid Allmänna Institutet1- för döfstumma och blinda på den plats, hvilken derför kan af Kongl. Maj:t i nåder pröfvas vara mest lämplig Riksmynt. Hur till Stnts-U/slc.s, år i857, Utlåtande N:o 148. 35 Stats-Utskottet föreslår: För åren 1858, 1859 och 1860, att utgå med iärligen. För en gång. Riksmynt. i Riksmynt. Kalr Ö. R: (1 v ö. Transporl 657750 — 753,738 8 [Till fullbordande af Lärohus-byggnaden i Wexiö, att i mån af behof utgå — 30,000 „ fullbordande af Lärohus-bygguadeu i Wisby, all i mån af behof utgå 15,000 För utvidgning af Skoloch Gvmnastik-husen i Nyköping, alt i mån af behof ulgå 21,123 50 Till uppförande, efter behörigen granskad och godkänd plan, af en ny, rymlig och ändamålsenlig Skolhus-byggnad i Uddevalla stad; bidrag att i mån af behof utgå . 20,000 , uppförande af nya Skolhusoch Gymnastik-byggnader i Götheborg; bidrag att i män af behof ulga
St-.r åtaga sig erlägga så stor del af de medel, som erfordras till utförande af de vid innevarande riksdag beslutade jernvägar, att upplåningen i intet fall må öfverstiga 20 millioner rdr; 2:o att, vid skeende upplåning, K. M. eger pröfva antagligheten af de vilkor, på hvilka lån erbjudes; 3:o att, derest sålunda icke de för jernvägsbyggnader tillgängliga medel skulle befinnas tillräckliga för utförandet af alla vid innevarande riksdag beslutade nya statsbanor, och att med lånebidrag understödja anläggningen af enskilda jernbanor, Iv. M. eger bestämma företrädet dem emellan; dock att i främsta rummet södra stambanan fullbordas och den nordvestra påbörjas. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Vid denna riksdag har det märkliga' förhållandet inträffat att ganska ofta Betänkm komma från Stats-Utsk:t, hvilka detta Utsk:s ledamöter alls icke bry sig om att försvara. Så äfven i dag, då en ledamot af Utsk:t genast var den förste att yrka på återremiss, en åtgärd, sorn jag icke vet hvartill den tjenar, annat än att förhala en dyrbar tid. Vid en föregående riksdag var det ungefär på samma sätt; man förhalade med återremisser, till dess den goda konjunkturen för upptagande af ett lån var förbi, och det experimentet kostade staten åtskilliga millioner; Hr Akerman torde bäst vara i tillfälle att upplysa huru härmed sig förhåller. — Man har här velat påstå, att staten borda upptaga särskilda lån för sina egna jernvägsbyggnader. Detta kan för dem, som äro emot dessa sistnämda lånebidrag, vara en god utväg att för dem lagga hinder i vägen och alldeles göra om intet dessa anslag. — Jag kan knappast tro, att Frih. Tersmeden, som så väl bör känna penningeställningen, kan lefva i den illusion, att man skulle kunna nu upptaga ett lån inom landet. Hvad är det för öfrigt för skilnad mellan ett inländskt och ett utländskt statslån? Jo att obligationerna äro för det ena skrifna på Svenska, och för det andra på ett främmande språk, emedan den krets är för trång, inom hvilken vårt är kändt.
Af uprärtads noggranne förteckningar, dem jag will upwga, om sä ästundas, stär at inhemta, at de til HofRatten inkomne och afgjorde mäl med hwarjs är tiltagit, sä at instämde samt wädjade mäl ifrän 17Z7 til och med L802, stigit ifrän 76 til Z69. Str i8o4 upgick antalet afHof-Rättens Domar i sädane saker til Z99. Antalet af Beswäroch andre Skrifter i Civile mäl, oberäknadt Förklaringar, öfwergä altid 2000. Är 1807, inkommo 564 underställe Brättmäl, hwilkas antal t7?o war 272, och Criminale Skrifterne äro manligen omkring 7vo. Säledes har i sednare,.tider uti Swea Hof-Rätt Dcn ri Augusti. ärligen afgjorts wid past 56oo Saker. Det är gairffa troligt, at när kriget slutas, den minffning uti Rättegångar, som nu börjat w sa sig, rikeligen ärsättes. At derföre grunda indragning pä den sig nu roisande minskning i mål, more, som jag tror, lika oförsigtigt, som at under fredens lugn anse Militairen öfwcrsiödig. Kan hända at framdeles, om Lagarne, samt Nättegängs-ord,ringen nied alla desi öfwerfiödiga formaliteter blifwa granffade och nödtorfteligen förbättrade, indragning af Ämbetsmäns antal i Hof - Rätterne skulle lunna äga rum; n en det torde wara försigtigast at ej göra indragning förr än nian tpdeligen ser , at den är möjelig, utan at arbetets drift dcrwid lider. I widrigt fall kan hända, bwad tilförene inträffat, at Parter med ffäl klaga öfwer uppehåll, och Ämbetsmanna-Corpsen mäst tilökas, sedan de oafgjorde ärendernes antal sä tiltagit, at deras afflutande ej medbunnits.
S. D. Efter förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 36, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 2, angående verkställd granskning af Rikets Ständers Justitioe-Ombudsmans afgifna embets-redogörelse, beslutade Ståndet, alt samma Utlåtande skulle läggas till liandlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades: Trot. Utdr. d. 15 Maj iSjo. 26 5 l:o Lag-Utskottets Betänkande N:o 38, i anledning af väckt fråga om stockstraffets upphörande; och 2:o Stats-Utskottets Utlåtande N:o 69, i anledning af yrkad befrielse från skatt för intägterne å Allmänningen Stöpen inom Suntetorps socken af Skaraborgs Län. S. D.
jo med lån, hvilka mäste återbetalas med ränta, som också mäste i låneväg anskaffas. Då 1845 års Be vill n. Utsk. uppgjorde sin kalkyl för afgifvandet af förslag till tullinkomsternas beräknande i RiksSlaten, så inskränkte sig icke Bevilln.Utsk. såsom nu, till att taga medinm af endast 2:ne år. Det gick hela fem åren tillbaka; tog af dem ett medium; lade så till delta medium den ökade inkomst, som genom den af Utsk. föreslagna förhöjning i tullafgifterne å en mängd artiklar kunde påräknas, och på detta sätt korn Utsk. till det resultat, som föreslogs Ständerne, och som af dem gillades. Grunderne voro som mig synes, ganska riktiga, men hvad som gaf dem tillförlitlighet, det var en annan och lyckligare grund, nemi.: säkra förhållanden både i politiskt och commercielt hänseende inom hela den civiliserade verlden. När nu förhållandena i sistnämnde afseenden äro så betydligt förändrade och Bevilln.- Utsk. derjemte tilstyrkt samt R. St. bifallit nedsättning i tullen på en mängd artiklar utan att hafva förhöjt en enda, så bjuder försigtigheten, alt icke beräkna, för den kommande liden, en så stor tullinkomst som den, hvilken under de två sisla åren tillfallit statsverket. Den 5 Augusti. 137 Jag instämmer uti det af Hr von Hartmansdorff afgifna förslag, alt man måtte taga medium af de fem sistförflutna årens tullinkomster till grund för den nu ifrågavartde inkomst-beräkningen. Delta medium blir likväl större än hvad Bevilln.Utsk. vid sistlidne riksdag föreslog och R. St. jemväl anlogo såsom grund för tullinlradernes beräknande vid statsregleringen; men man bör dock kunna med någorlunda visshet äga den förhoppningen, att åtminstone detta belopp icke skall så betydligt i verkligheten understigas. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Frill.
Inne har han varit i alla herrgårdar och prästgårdar. Och alla prästmamsellerna har unge John tagit under hakan och kysst på munnen, och ringförlofvat sig har han gjort med ett par ... det har jag hört – – Nej, det sista får bror mig inte att tro. Unge John är sannerligen ingen fruntimmerskarl, jag skulle önska, att han vore det litet mera, sade baron Koskull. Nej, han är inte det minsta entreprenant mot könet, det vet jag också från Inga Åberg. Hvad säger bror Carnegie om den saken? – Jag säger ingenting, jag vet ingenting. – Äro vi komna tillsammans för att spela boston eller för att diskutera den odågan, unge John? frågade en af de äldre herrarne i vresig ton. – Allt i tur och ordning. Baron Koskull knackade i bordet med sin långa silfversked. – Groggpausen är lyktad. Låtom oss återgå till den seriösa delen af aftonens arbete, mina herrar. Unge John hemma. Gamle John Hall satt nere på sitt kontor och väntade på sin son. Han talade för sig själf, som han hade för vana nu på ålderdomen. – John är inte punktlig, mumlade han och drog upp sin tjocka guldklocka ur byxfickan. Han får lära sig vara punktlig, när han, då jag är stoft, skall styra och ställa med allt det här. Jag skall ej glömma att påpeka det för honom. En stund förflöt. Gamle John gick ner från sin plats och spatserade fram och åter i rummet med händerna på ryggen. Ett ögonblick stannade han vid sonens pulpet. – John har glömt sin nyckel kvar i låset, sade han. Det är en mycket farlig vana, ifall någon vill begagna sig däraf. John är inte ordentlig, och man måste vara ordentlig, när man är John Hall. Jag skall också påpeka detta för honom. Ju längre John dröjde, desto flera anledningar fann hans far att påpeka åtskilligt, som han låtit komma sig till last. – Jag skall fråga John om det är sant, att Andreas häromdagen fann en tusenriksdalersedel nedfallen mellan fodret och insidan af Johns rock, som han borstade ren. Det är ju ingen skada skedd, när man har att göra med redelige och ärlige män, men det har man icke alltid, det skall jag påpeka för John.
Hvarje kurs (pris 15 kronor) omfattar en månad tre timmar dagl. Elev syr endast eget arbete. Profver I D A D O N K E R, 3 Engrelbrektsg-atan 3, EN UNG DAM, med ideella intressen och utpräglad begåfning och utbildning för dekorativ konst, får med plats som värdinna i trefligt hem förena en själfständig väl aflönad verksamhet i konstnärlig riktning. Svar med fotografi och nödiga kompetens-meddelanden motses till » Samarbete », adr. S. Gumselii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 82) 1 fPL^P ' X T S S Ö KAN D E L F§ &amp; F RISK 20-ARING, kunnig i sömnad, villigdeltaga i alla inomhus förefgöromål, önskar plats nu genast. Svar märkt » Familjemedlem », Sikfors. (76) Q A - Å R S B Ä T T R E FLICKA från Dalarne 4i \ J önskar komma i bildad familj som sällskap och hjälp. Villig betala något. Svar till » T. », Stora Tuna p. r. (67) J T ILL V Å R E N önskas plats af en stadgad, bildad flicka med godt sätt, kunnig i husliga göromål och handarbete, van att arrangera i medelstort hushåll. Svar till » Brukstös », Gumselii annonsbyrå, Malmö. (G. A. 48881) P L A T S som hjälp och sällskap uti god familj, emot fritt vivre, önskar bildad ' musikalisk flicka. Svar till » Ims », Iduns exp. i73) U NDERVISNINGSVAN L Ä R A R I N N A, kunnig i svenska ämnen, språk, musik, handarb., önskar plats. Skicklig, barnkär. Svar » Goda Framsteg », Iduns exp. f. v. b. P PATS SÖKER bildad, arbetsam, ordentlig flicka, kunnig i matlagning, bak, syltning, saftning, sömnad m. m. Svar • Gladlynt », Iduns exp. f v. b.
Den andra delen rörer öfverskott och brister, hvilka vid inventeringar kunna förefinnas. Det är just dessa öfverskott, som lagstiftaren enl. min upfattning afsett, då uti 1812 års reghte blifvit stadgadt, alt ersättningen för eller godkännandet af öfverskotlen bero af vederb.-de Ekon. Administrations pröfning, hvarföre ock denna administration äger rätt att säga: jag godkänner icke detta öfverskott och J fån icke ersättning eller betalning derför. Jag anser äfven rätt att ät administrationen öfverlätits en sådan pröfning. Många fall linnas, då den bör säga ja och andra åter nej till begärd ersättning, livad angår det sätt att bilda öfverskott, som llr Bildt trott mig exempelvis hafva omnämt, så är delta en af honom framställd gåta, som för mig är omöjlig att lösa. Om en redogörare efter assignation utlefvererar 500 'Ltt. korngryn, men af misstag alfor detta belopp under artikeln hafregryn i räkenskaperne, så måste naturligtvis brist upkomma på korngrynen eftersom deraf utgått 500 Lit. opera än räkenskaperna visar. När lian nu utgifvit och aflorl dessa 500 IM, hvilka lågo i magasinet, huru kan man väl då kalla denna åtgärd en fingervisning till försnillning. Då upbördsmannen framlagt sina öfverskott i dagern, skulle jag tro, att han icke har för afsigt att försnilla något, utan endast att bereda sig ersättning för sin omsorg om magasinet och de deruti förvarade persedlar. Hr v. Troil, som fästat sig vid det exempel man anfört på det olagliga sätt hvarpå öfvorskotten af en redogörare blifvit bildade, har visat, hurusom det icke förhåller sig så farligt med den saken som man föreställer sig, och denne talares reflexioner öfver 1812 års afskrifningsreglde synas mig så rigliga, att jag till alla delar gillar och åberopar dem till bevis för mitt påstående, att detta reghte är välgrundadt. Hr Bildt har försvarat StatsUtsk:s förslag ang:de löneregleringen dermed, att det icke är någon omöjlighet att gifva olika löner på olika ställen.
Sarskildt ar detta föih %llandet i hennes geiiretaflor, men man &amp; terfiiiner deiii afven i liennes porträtt, som, om de ofta utinark3 sig för en vacker ljuseffekt, dock icke s % sällan stöta genom en allt för bizarr fargsammansattning. Under detta sitt favoritstudium glömmer hon dock ej att framhålla det karakteristiska för förenialet i fråga och liennes alster verka alltid tilltalande genom den kraft och duktighet, hvarmed de iiro iliilade. P % senaste tiden liar nämnda artist jemval exponerat taflor med symbolistiska motiv. Vi vilja i det afseendet erinra om hennes magdaleuas på 1894 års iitställning. Uti genialisk obegriplighet torde denna tafla ej hafva öfve~traffats af uågot, som vi varit i tillfiille att se har i Stockholm, oaktadt vi i den vägen f %tt sinälta ganska mycket. Hanna Hirscli ' namn var länge i kamratkretsarne mycket uppburet, och man fäste vid detciamma de största förhoppningar. Såväl vid Akademien, som sedan uti P ~ r i s, följdes hennes studier med största uppiriarksamhet och liennes debutarbete vid heinltomsten frku utlandet, 8 1 ateliern)), var ett både sjalfständigt och gediget arbete, präktigt i färgen och ovanligt solidt i litförandet. Sedan hon efter sitt gifterinål bosatt sig i hemlandet, liar hon blott beträffande antalet af de konstverk hon frambragt sisat sig hanamad af splittringen i sin ar betskraft. De taflor, Iivarnied hon under sitt nuvarande namn Paiili då och då gör sitt inlägg uti senare årens konstutvecklii~~, så rik på scliisiner, äro originella och lifsvarina. Ehuru Iioii i sina arbeten än tager intryck af den syinbolistiska skolan, an ä r helt och liillet sjalfständig, visar lion sig dock alltid konstnärlig, ocli det ä r glädjande a t t i raden af svenslca målarinnor inrangera detta namn.
Nsj:i kuunii vsrs litt sorm veit n^isisttnin^ skvitlsixte krän cleo orcinin^, 8om Isiilitis RIitvii vict Relisncttin^en st' tiicsris^e krgAor kotiö; meu cts Rilisäsos-OlNninoens 68 H si Ritceis 8isn<ier iittertlsnner , siii^Iieteil sii tor sine Revisorer uittir^s clen Insirueiion, 8om vict ">su8!iuiliA6u st' 8isi8-, Rsneooetl Ritls^stcts-verlien tror Isn6s cte88g kiiceis 8isncters Omburi tilt ekierrsiietse; 6ä cte sk Riliets 8isncler nu Reslniscte In8irueiiouer, iemkörti^s mert cte reglementen, Riliets 8isn6er tor 8ine lkullmsgiige i Rsnlien oeti Rilcsgglös-Lontorei vict trvsrje Litl86s^ j's8i8is!'!s, ietle iunessiis ns^rs 8is6^sn6e» om Lim1>6i8V6r!i6N8 fortistIsn6k tilt Li!cet8 8isu6er8 Revisorer, oetr 6s, vi6tiomms»c!e serstlitcti InsiruoiionSn snASencle 8isi8-verll6i8 ^rsnstcninA, ctenssmms ietce söreier nsAon sL vssen^t1i^ stlitjsZii^Iiei frsn cte orctstsA, Re^erin^s-formen oolr RiliSlts^s-orctniiiAen 1 skseencte ^s sisilierörlls Arsnstiiiiu^ tiöASANg, sii sntectniiiA cterst' tiör lrem>- 1s8 sit iiu vict ItiksclsAens snustltsncte slut st' kiltets 8isn6ci' sstts en ek - 4 ^:o 116. ter nämnde ordaia^ lämnad rättei8s uti ifrä^ava a ide In8trnetion8 us>s>8tälininA, viii Kon^i. Naj:t, utan att med ofvan oiniormäida bada In8truetioner la^a befattning, 1 Wider tiiiäta, kitt desamma mä, sä8om Kiimts Winder begärt, genom-tr^eb i 8ve»8b ^orfattningssamiing aiimängöras, enär Hibets 8tänder elier dera8 Oinbud iiäiom bos vedeibörande sig anmäla.
Verk har rättighet att afsända fribref i Embetsärenden, synes det ock, som den Auctoritet, till hvilken de Btällas, icke borde med någon portoafgift för degamma belastas: och med anledning häraf samt 266 Den Ii OctoberJ.m. med afseende å den dryga kostnad, som dymedelst tillskyndas RiddarhusCassan , får jag vördsamligen tillstyrka bifall å Grefve Cronhjelms i denna del gjorda framställning. Herr Hjerta’. Afven jag instämmer i Grefve Cronhjelms förslag, men jag utber mig, att blifva upplyst, huruvida icke samtelige RiksStån. dens CanzliDirectioner skulle kunna tilläggas enahanda rättighet. Ett Canzli finnes för hvarje RiksStånd , och jag tror , att RondeStändet är betänkt, att sätta sin CanzliDirection i bättre skick, samt att för ändamålet inköpa ett hus. I fall dessa CanzliDirectioner hafva fonder om händer, såsom BondeStåndets bestämdt har, men förhållandet skulle vara, att de nu sakna förmånen att ej betala Fribrefslösen, skulle jag förmoda , att de äfven böra vara uti det ifrågavarande beslutet inbegripas, Herr von Hohenhausen, Michael, X det förslag den sist talande Ledamoten frarnstält förenar jag mig fullkomligen, att nemligen beslut må fattas, att sam» telig3 RiksStåndens CanzliDirectioner måtte frikallas ifrån erläggandet af frihetslösen; men jag ian icke tillstyrka, att sådant utsträckes till alla enskilda Corporstioner och Veik, ty detta skulle ofelbart förorsaka en betydlig minskning i Postbevillningsumman. Deremot synas Rikens Ständers Canzlier böra vara ifrån afgiften fritagne, emedan de icke kunna räknas till enskilda Corporationer.
Ni tala j u knappt med hvarandra, och för resten har jag nästan tyckt mig märka, att hon och Ström komma hvarandra allt närmare, i trots af soeur Anne ' s förtviflade försök att kvarhålla sin eröfring, ha, ha, ha, » och han skrattade nu åter helt muntert, ehuru han på samma gång från sidan riktade en blick på vännens ansikte. Denne tvärstannade o c h vände sig mot honom. » Om hvem talar d u? » frågade han häftigt. » Om Siri, förstås, » ljöd svaret. » Det var j u hon, som var ditt ideal. » » Ja, javisst, » mumlade Oskar med en lättnadens suck och fortsatte promenaden, i det han med eftertryck tillade: » Men vare härmed hur s o m hälst, borde du kunna fatta, att jag aldrig skulle missbrukat er vänlighet genom att söka innästla mig i er familj. Med Ström är det en annan sak. Han blir i dagarne vice häradshöfding och har troligen en lysande framlid framför sig, under det jag. » » Det vet jag visst, » afbröt Axel häftigt. » Jag önskade blott det vore så väl, att j a g finge dig till svåger. En stor glädje vore det för mig. Och så bra det passade sedan. Då toge du o m hand de där vanvårdade eller alldeles för väl vårdade skogarne och finge på det sättet tillräckligt alt göra i all din dar. Hör du, » tillfogade han, komiskt bedjande, » du skulle väl inte vilja vara så god och efterträda Ström hos Anna? Hon tar dig nog, o m inte för annat så i förargelsen. » Oskar hs de fattats af en synbar o r o. Han gick med ojämna steg och hämtade djupt efter andan. Nu sade han med ett tvunget skratt: » Nej, fröken Anna är allt för upphöjd, för att en sådan hvardagsmänniska s o m j a g skulle våga höja mina blickar till henne. » » Då, » sade Axel med en djup suck, » måste j a g väl taga farväl af min sköna plan, ty Elsa är då återigen alltför obetydlig för dig, och för öfrigt fruktar jag, att vännen Fors vid minsta misstanke åt det hållet skulle lägga en dosis blåsyra i ditt nästa medikament. » » Tycker hon o m h o n o m?
Författningar hvarje förbindelse hör mötas efter dess ordalydelse och ränta, der den ej föreskrifven. är, samt någon viss förfallotid icke finnes utsatt ej 1 leiler ega rum, äfyensom obestyrkt vore, att Invisningarnes Innehafvare vägrats betalning i den män tillgångarne det med gi fy j t, hvaraf syntes att Staten å sin sida ej brustit uti åtagne förbindelser; dertill äfven borde läggas, alt detta ärende icke egentligen vore af egenskap att kunna blifva föremål för Riksens Ständers profningoch ej heller till särskildt Stats-anslag föranledande. Häremot hafva anmärkningar blifvit; gjorde hos Högloflige Riddérskapet och Adeln, Högyördige Präste-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet, hvaruti dels blifvit anfördt förloppet med en innehafvare af sådane fordringsbevis, de svårigheter honom mött och den tids utdrägt som egt rum innan lian erhållit penningar, hvarföre förmodas att han egde rättighet å sin fordran erhålla ränta ifrån den dag Fordringsbevisen blifvit af Kongl, KrigsCommitteen accepterade till betalning, eli Stats-Utskottels Betänkan den. 5a 3 ler åtminstone ett halft år derefter; dels att ea sådon räntersättning borde komma alla innehafvare af dylika fordringshevis till godo, såsom grundad både på billighet och rättvisa, samt närmast instämmande med Statens både värdighet och fördel.
Ut dr. d. 16 Fehr. 1855- 29 skottefi Memorial, Nro 4°9> angående verkställd omröstning öfver åtskilligt! frågor, rörande Stora Sjötnlls-Bevillningen. S. I). Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets Memorial: N;o rq, lill Piidderskapet oell Adeln, angående dess återrémiss på Memorialet N:o 5q; lades till handlingarne; N:o 8o, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, angående deras åtgärder vid Memorialet N:o 6o, lades; till handlingarne; N:o 8i, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i anledning af deras åtgärder vid Memorialet N:o 63, lades lill handlingarne; Nro 82, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, rörande deras åtgärder vid Memorialet N:o 64, lades lill handlingarne; N:o 83, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i anledning af deras återremisser på Memorialet N:o 5y, lades till handlingarne; N:o 85, med förslag lill ändring och tillägg i y5 §. Regerings-Formen: gillades till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs å nyo BancoZJiskottels Memorial, N;o pr, med förslag lill åtskilliga förändringar i \ Ari. 5 Afd. af i83o års BancoReglemente: återremitterades. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 177, i anledning af åtcrremissen å Utskottets Betänkande, N:o 162, öfver Ilerr N. V. Stråles motion, om meddelande af bestämdt stadgande, huruvida serskildt ansvar skall ega rum för förnyande af förbrytelse, hvarföre man ännu icke undergått bestraffning m. m.: Belänkandct N:o 162 bifölls, och Utlåtandet N:o 177 lades till handlingarne.