Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndens Ledamöter vare obetaget att öfver 'Constitutions-Utskottets förslag, in Pleno yttra sina tankar, men Riksens Ständer må derom ej förrän å den nästföljande Riksdagen besluta.« Stockholm den 20 April 18>8* Constitutions-Utskottets Memorial bill Riksens Stander, nied bilistyrkande af ändring uti åtskilliga Grundlag ar nes §§., i hvad angår föreskrifter om en voterings-sedels af - Euär den uti 6g Regerings-Formen och 53 §. Riksdags-Ordningen meddelta föreskrift att, till undvikande af paria vota vid omröstningar med Ja och Nej, en sedel skall Bihang till Bikt-St. fröt. 1817, i8tÖ. 3:djo Sami. N;r 8. N:r 29. gg Coust. Ut sk. Betänkanden. uttagas och förseglad afkiggas, jemväl finnes åberopad i de af Grundlagarna, som handla om val till Konung eller Thronföljare, till Förmyndare för omyndig Konung, till Riksens Ständers Justitie-Ombudsman samt till deras Committerade för Tryckfrihetens vård, men Constitutions-Utskottet ansett detta frånskiljande af en voterings-sedel vara i allmänhet olämpligt och utan ändamål vid de tillfällen, der flere personer komma under omröstning, och först blifva nödigt och användbart, då votering öfver en särskilt person anställes, får, med anledning af derom gjord motion, Utskottet härigenom, till deri behandling 56 §. Regeringsformen stadgar, föreslå följande Redactions-ändringar i nedan» nämnda Grundlagarnes rum, för att i ett sammanhang pröfvas och afgöras: Regerings-Formen. §■ 97- »Denne Riksens Ständers förr än valet fulländadt är. Desse Electorer skola samfällt och icke efter Stånd, först medelst slutna sedlar, hvar för sig uppgifva deri Man, som de finna höra komma under omröstning. Falla dervid rösterne till mer än hälf ten af de röstande Electorernes antal på en Man, vare han behörigen vald. Aro åter rösterne så delade emellan flera, att en sådan full pluralitet
Dagsverksprisen uppgå till 3a å 4° Banco. Med Rikets öfriga Städer delar Upsala förmonen af de prohibitia stadganden, som i Skrå-författningar, Handels-Reglementen och de flere till Handelns och Handtverkeriernes förmon, tid efter annan, i Nåder utfärdade Författningar innefattas. En egen padagog samt en så kallad Läseoell Arbets-Skola har, för fattiga barns räkning, länge underhållits. Denna inrättning är likväl alltför inskränkt och ingalunda svarande emot det årligen ökade behofvet. Glädjen öfver Hans Kongl. Höghet Hertigens af Upland födelse sökte sig ett värdigt uttryck och fann det, derigenom, att åtskillige aktningsvärde personer bland Stadens Borgerskap, den 18 Juni 1828 beslöto att till denna Skolinrättnings utvidgande bidraga med betydliga sammanskott, hvaribland den gåfva af 10,000 R:dr Banco, som med varm hand lemnades af nu aflidne Handlanden och Riddaren af Kongl. Majrts Wasa-Orden, Olof Forsslund, i synnerhet förtjenar att i det tacksammaste och mest aktningsfulla minne förvaras. Med biträde af dessa anslag samt en till Inrättningen donerad, och, genom Länets fordna Höfdinges nitfulla verksamhet utbekommen, betydlig kronofordran, har Hertigens af Upland Folkskola sedermera vunnit slutlig organisation, invigdes för sitt välgörande ändamål den 26 Januarii sistlidet år och är nu årligen begagnad af omkring 3oo* fattiga barn af begge könen, hvilka i den, dels af en skicklig Lärare njuta undervisning 1 läsning och skrifkonst efter vexel-undervisnings-method, dels oek, hvad det andra könet angår, bibringas kunskap i nyttiga handeslöjder af en vid Inrättningen anställd Lärarinna, Sjukvården i Staden ombesörjes af en StadsPhysicus, som Staden lönar, äfvensom Borgerskapet underhåller 2:ne sjuksängar i Akademiens Nosocomium samt består de fattiga fria läkemedel, hvarförutan särskildta Fattighus för ålderstigna och orkeslösa fattiga hittills varit af Staden och Academien underhållna.
Pensioner åt Akademiens medlemmar och vaktbetjent 1,383: 16. Arfvoden åt Amanuenser och Vaktmästare - 400: Hyra för bibliotheks-rummen . 540: 39. Omkostnader för högtidsdagen . 171: 37. 4. Af denna Tabell synes, att, till större delen, helt olika utgifter blifvit under hvartdera af revisionsåren bestridda nied det årliga statsan - I 213 — slagel till nämnde Akademi, Anledningen till denna förändring är, att Kongl. Maj:t, uppå underdånig ansökning, tillåtit, att Akademien, från och med år 1843, finge på dess allmänna stat, eller den, som utgöres af de Akademien anslagna statsmedel, uppföra prisbelöningar, utgifter för Akademiens offentliga sammankomster, minnespenningar, hushyra för Akademiens bibiiothek, Amanuensoch Yaktmästare-arfvoden, ved, ljus med flera expenser; hvaremot de bestämda pensionerna för vittra förtjenster fått på Akademiens enskilda stat öfverflvttas. §. 2. Utaf Akademiens, den 6 Mars 1843, till Kongl. Magt aflåtna underdåniga skrifvelse inhemtas, att, under benämning ”enskilda medel”, denna Akademi äger en fond, hvilken hufvudsakligast utgöres af de inkomster, som i följd af rättigheten att utgifva Postoch Inrikes Tidningar inflyta. För dessa medel finnes dock icke någon redovisning räkenskaperna bilagd. Revisorerne, som å denna ofullständighet fästat uppmärksamhet, anse, att ifrågavarande, så kallade enskilda, medel, så framt de icke tillkommit genom Akademiens ledamöters egna tillskott, höra, likasom andra Akademiens tillgångar, inför Rikets Ständer och deras Revisorer redovisas. Af räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade, för år 1842 utan, men för år 1843 med anmärkningar, inhemtas förhållandet sålunda: Debet. ar 1*41*. år 1843. Balans från föregående året:
Deraf följer alltså, att den pro - Constitutions-Ulskottets Memorial If.o 3- 5 position, som. Ridd. och Adeln yrkat, rörande tillämpningen af 4i §• Riksdags-Ordningen är, i afseende på formen, uppenbarligen stridande mot nyssnämnde 81 och 83 §§. i Regerings-Formen. Af Professor Geijer: För min del har jag gillat Landtmarskalkens förhållande, på den grund, att han enligt sin ed förfarit, och således instämmer jag i de af honom sjelf åberopade motiverne för hans vägran af proposition i förevarande ämne. Att Riksdags-Ordningens 41 §• med sin föreskrift att utesluta de der nämnde embetsmän från Utskott eller val till Utskotts-Ledamöter, enligt lagstiftarens mening, ej afsett samma personers uteslutande från de för Riddarhuset egna Ränkmans-valen, är tydligt deraf, att sådane personer intill i8a3 års Riksdag, då deras rättighet dertill först ifrågasattes, ej blott deltagit i Bänkmans-valen, utan sjelfve varit Bänkman. Den af Landtmarskalken besvurna Riddarhus-Ordningen utesluter dem ej heller från Bänkmans-valen. Jag reserverar mig mot all annan förklaring af Grundlagen i detta fall, tills en sådan gifves och blifver gällande. Med Professor Geijer instämde Biskoparne Holmström och Nibelius. Af Herr Petre: Då Landtmarskalkens tillämpning af 18 §.
Län måtte på entrepenad-auclion till deu minstbjudande bortaccordera fångskjulsen för hvart år, hvarvid likväl borde bestämmas, att fångar, hvilka ej behöfde alt färdas så fort, som resande i allmänhet, må ”tagas till dubbelt antal på hvarje häst mot andre resande*. Hvad först angår frågan derom, att fångar må färdas lill fots, då de skola från en lill annan ort fortskaffas; så få Utskotten vördsamt upplysa, att Rikets Ständer vid sista Riksdagen icke bifallit då i ämnet väckt, med det nu ifrågavarande, lika förslag, i betragtande af de hinder, som väderlek och väglag vid liera årstider förorsaka, samt i anseende till dels det lättare tillfälle tili rymning, som det föreslagna fångförings-sätlet skulle medgifva och den större bevaknings-personal, som dervid konime att erfordras, dels den längre tid, sorn dertill skulle åtgå samt de kostnader, som detta sätt för fångars forslande, medförde, och hvilka skulle uppgå till nära, om icke fullt, beloppet af den skjutslega, som derigenom kunde besparas, På dessa skäl, hvilka Utskotten funnit välgrundade, och då det af motionären väckta förslag, om det bilölles, oltast skulle leda till en ej obetydlig tidsutdrägt med ransakningar i brottmål, tå Utskotten hemställa, att berörde förslag ej må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 55. Hvad sedermera beträffar frågan om fångskjutsens bestridande genom entrepreneurer, så och då Kongl. Maj:t, under den 2 Augusti sistlidne år, utfärdat Nådig Förordning, angående entreprenaders ingående, till förändring af skjutsnings-anstalterna med gästgifveri-, håll-, och reserv-skjutsen, rn. m., anse Utskotten någon serskild underdånig framställning, rörande entreprenad för fångskjutsen, icke vara af nöden, och få derföre hemställa, att denna del af motionen må lemnäs utan afseende.
Den anmärkntn vill jag icke heller bestrida, derest man kan taga för gifvet, det R. o. Ad:s beslut att en fast skola skall finnas i hvarje pastorat, blifver R. St:s. Emedlertid är det följdenligt af detta Stånd att, i öfverensstämmelse med det redan fattade beslutet, afven i detta fall Den i3 Februari f. m. besluta på sätt föreslaget är. Men om R. o. Ad:s beslut icke skulle blifva R. St:s, så vore det säkrast att icke göra inskränkning blott till fasta skolor, emedan det då kunde Ilända att åtskilliga socknar oell pastorater icke linge skollärare, som blifvit vid seminarier förhörde, hvilket vore alt underkasta barnen afventyret alt varda illa undervisade. Ilär har äfven blifvit föreslaget att borttaga orden: ”hvarförutan lian måste innehafva de egenskaper, som åligga klockare på landet att äga, eller kunskap uti choralsång, vaccination och åderlåtning.’’ Andre talare hafva redan anmärkt, att ingen svårighet lärer blifva för dem, som begagna seminarier, att äfven förskaffa sig dessa kunskaper, väl icke vid sjelfva seminarium, men i de städer, der sådana finnas. På samma siitt sorn klockare hittills kunnat förskaffa sig dem, böra de äfven hädanefter kunna inhemtas. I händelse nu en förening af klockareoch skolmästarebefallningarna komme att äga rum, så måste dessa kunskaper ägas af dem, som åstunda begge befattningarna. Om deras förening är fördelaktig, så måste det väl äfven vara fördelaktigt för läraren alt äga kunskaper tillräckliga för båda tjenslerna, emedan han då kan bestrida dem begge och derigenom förbättra sina villkor. Jag anhåller således, alt R. o. Ad. ville låta den ifrågavar. meningen qvarstå, emedan hon icke kan skada någon, men deremot gagna mången. Gr. Hamiltons förslag 0111 lika läroböckers begagnande vid begge folkskolorna, anser jag ganska rikligt, äfvensom hans tillstyrkan alt de böra antagas för fem år i sender.
Ridderjkapet och Adeln blifwit till Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Beswärö- och EkonomieUtffotts utlakande remitterat har Herr Grefwe Jac. DeLa Gardie sörestagit, att, till förekommande af den nöd, för hwilken inträffad misswaxt blottställer hela Prowinser och i synnerhet de mindre bemedlade Jordbrukare, hwilka, as hwarjehanda behof twungne, att om hösten afyttra sina produccer, nödgas om wären till dubbelt högre pris återköpa dem af Speculanter, som gäcka den allmänna nöden, borde bwarje helt Hemman i Riket, samt Städer, ne i man af deras Jordrymd, ärligen lill den r:fle Maji mot Contant betalning efter allmänna i Orterne gängse pris halla Kongl. Mast och Kronan tillhanda en half tunna Rag, en half cunna Korn, en tunna Hafra, tio Iissp:d Hö och tjugu lisspund Halm, r4s8 Den 9 Julik. Halm, dem Regeringen skulle fä disponera till förmän för den eller de Prowinser, som af mitzwäxt lidit, dock skulle Jordbrukare som sjelf lidit af initz, wäxt wara fran sadan prestation befriad, och i allmänhet wara Jordbrukare tillätit, att med Landöhöfdingens bifall med annan man öfwercnskomma om prestationens utgörande. Utskottet tror för stn del att ehuru någon gäng förhållanden kunna inträffa, som göra undantag nödwändige, blir det en grund, princip, för allmänna hushållningen, att Staten icke bör inlåta sig i Handels-fpeculationer, eller uppträda såsom Medlare emellan Köpare och Säljare. — Sä snart Staten gör upplag af allmänt behöfliga waror, kunna Priwara inga upplag göra, dä deras Fonder aldrig kunna wara jemnförliga med dem, som Staten har att disponera, och hwad som winnes genom upplag och besparingar ä ena sidan, förloras ofelbart a den andra. Derjemte skall högst sannolikt förlitandet uppä hjelp af Kongl.
– Lätt kunde föröfrigt ådagaläggas, att detta skaldeverk är behäftadt med åtskilliga brister: några, kanske, redan i sjelfva conceptionen och compositionen; säkerligen dock ännu flera i utförandet. Så i ena, som andra fallet hade låtit sig göra med fördel, att sorgfälligare begagna de båda föregångarne, och det utan ringaste intrång på den svenska behandlingens sjelfständighet, Äfvenså hade större nytta kunnat dragas af allegoriens flerfaldigade personification. Denna är just Stjernhjelms egen uppfinning; och taflan af Fru Lustas sällskap, liksom af henne sjelf, till utseende, skick och uppträdande, är en af poemets mest lyckade delar. Men döttrarna och sonen, i stället för att stå bakom eller bredvid sin förföriska moder såsom sysslolösa figuranter, hade bort sjelfva i samtalet, hvar efter sitt lynne, deltaga. Nekom ej heller, att man vid det helas genomläsning understundom träffar på sträckor, der sedebuden, tänkespråken, satiren, förmaningen dels fallit ner till prosaisk yttring, dels med afsigt – eller af falsk smak (ofta jemväl af öfvermäktig lust för språk-rön) – gifvit sig ett uttryckssätt, hvari den eljest så ädelt antik-artade hållningen är bortglömd. Likafullt, och huru än den vittra kritikens fordringar må skärpas, kan denne ”Hercules”, ur behörig synpunkt betraktad, aldrig förlora sitt rättmätigt förvärfvade hedersrum. UR BALLETTEN: DEN FÅNGNE CUPIDO. (Dansad Drottning Maria Eleonora till ära, på Stockholms slott den 1 Novemb. 1649.) Venus till sin Son. Kan du besinna, hvad harm, min Son! den stolta Diana Månde bevisa så ditt, som mitt gudomliga välde? Skall man längre se till, och lid’ hin odrägliga smälek? Allt det å jorden bor, och allt hvad i luften och hafvet Kräller och kryper och har sin svang och simmande, måste Tillbedja vårt majestät. Vår spiras makt öfver alla Vyrkliga sig breder ut. Ja, Himmel och Helvete måste Lyd’ och luta för oss! Den mäktige Himla-Regenten,
Landtm., om meniugarne skulle vara delade i afseende på dessa framställningar, icke göra propos. till bifall eller afslag på det hela. Det ralla hade således väl varit att återremittera betänk.; Den 11 Ju ni f. tu. inen jag vill knappast nämna ett sådant ord, då vi äro så nära riksdagens slut, och då R. o. Ad. redan bemyndigat Hr Frih. och Landtm, att hos K. M. begära riksdagens afbläsande. Jag tror således, att icke någon annan behandling, än den jag föreslagit, kan vidtagas, hvarföre jag anhåller om propos. derå. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag anhåller till en början att lill Hr von Hartmansdorff få hembära min tacksamhet för del humana sätt, hvarpå, mot vanligheten, Coust.Utsk. vid detta tillfälle blifvit behandladt, äfvensom för den fullständiga utredning af frågans beskaffenhet, som utaf Hr von Hartmansdorff' blifvit afgifven, och hvilken i detta afseende lindrar mitt besvär att ånyo företaga den. Hr von Hartmansdorff har haft den godheten att anse Utsk:s förslag såsom en vägvisare, och jag har ingalunda någonting att invända deremot; ty det har ovedersägligen varit Utskcs afsigt alt genom delta mern. åstadkomma en nödig vägvisning för riksdagsbeslutets ändamålsenliga uppsättning och bringande uti öfverensstämmelse med de af R. St. fattade beslut i afseende på grundlagsförändringarna. Huruvida den af Hr von Hartmansdorff framställda jemförelsen emellan RiksStm och en resande är fullkomligen adaeqnat (einnar jag derhän ; för min del har jag intet att invända deremot; jag tror då att kommande R. St. böra vara lika belåtne med att finna en vägvisare till sin ledning, som resande vanligen äro att liafva en sådan att tillgå uti en okänd trakt. — Hvad åter sjelfva meni. beträffar, så anser jag Hr Gripenstedt så fullständigt hafva utvecklat innehållet deraf, att för mig föga eller intet kan vara alt tillägga. Jag inskränker mig således tillen resumé afhvad
Likaså hafva de uti förenämnde räkenskaper upptagne inkomster och utgifter befunnits behörigen verificerade; och har den af Rikets sednast församlade Ständer meddelade föreskrift derom, att Fullmäktiges anordningar hädanefter skola ingå till och förvaras bland de till hufvudböckerna hörande verifikationer blifvit behörigen iakttagen. Någon anmärkning från Revisorernes sida har icke eller förekommit vid den i sammanhang med hufvudbokens granskning anställde jemförelsen emellan der befintlige sammandrag öfver Landt-ränteriernas levereringar och samma Ränteriers månadsförslag, äfvensom de från vederbörande Lands-kontor inkomna summariska räkningar. Det från trycket utgifna och med allmänna tidningarne utdelade utdrag af Riksgäldskontorets räkenskaper för sistlidet år har af Revisorerne blifvit genomgånget, dervid Revisorerne funnit detta utdrag hafva samma uppställning, som i de sednaste revisions-berätteiserna omförmälda räkenskaps-utdrag. De, till följd af Rikets Ständers beslut, i Riksgälds-kontorets Boksluts-kontor förda serskilda räkenskaper eller s. k. liggare, öjver de till återuppbyggande af städerne Norrköping, Borås, Wenersborg, Wexiö och Amål, efter der inträfläde eldsvådor, från Riksgäldskontoret utbekomna län samt öfver anslagen till väganlägningar och för vägförbättringar eller sjösänkningar och andra valtenaftappnings-arbeten, äfvensom till folkundervisningens befrämjande, hafva jemväl blifvit af Revisorerne granskade, dervid de verkställde och i sagde räkenskaper afförda utbetalningar funnits öfverensstämmande med Riksgälds-kontorets Landt-räntmästarne M. Tollins och E. G. Harlins propriebalanser. Granskningen af Riksgäldskontorets hufvudbok m. m. Tryckta utdraget ur Riksgälds-kontorets räkenskaper. Liggarne öfver byggnadslånen samt anslagen för väganläggningar och vattenaf tappningar. m. m. f. Glasmästaren S. P. Dapgårds skuld. Riksgäl ds-kontorets förvaltningskostnader. Kostnader för 1853 ock 1854 ars riksdag.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke, i anseende till den redan långt framlidna tiden, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att pröfningen af RiddarhusUtskottets ifrågavarande förslag till ny Riddarhusordning finge uppskjutas, samt i eftermiddagens Plenum vidare fortsättas. Bifölls. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Thorsdagen den 9 April 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes den i Förmiddagens Plenum började pröfning af RiddarhusUtskottets den 7 sistlidne Mars aflåtne, samt den 9 derpå - 86 Den 9 April c. m. följde e. m. på bordet lagde Memorial, med förslag till en ny Riddarhusordning. Vid §. 22 gjordes icke någon anmärkning. §. 23. Herr von Hartmansdorff\ August: Denna §. omförmäler icke, sora jag tror, ett förhållande, hvilket inträffat vid båda de sednaste Riksdagarne, det nemligen att en person, som är Elector, utses till UtskottsLedamot, men afsäger sig en sådan befattning, och vill såsom Elector bibehållas. Är det honom tillåtet utan nytt val, eller icke? — Jag vet ej, att den meningen finnes uttryckt; den torde böra införas, ty hvarföre skulle nytt val behöfva ske. Hen Printzensköld, Axel: §. innehåller, att han upphör att vara Elector, så framt han icke afsäger sig befattningen, såsom Utskotts-Ledamot. Afsäger han sig nämnde befattning, fortfar han således att vara Elector. Herr von Hartmansdorff': Det bör äfven stå ordet genast, ty annars kunde tvetydighet uppkomma. Herr Riben, Carl Wilhelm: I denna §. åberopas 25 §. men det är en misskrifning, och bör vara 26 §. Vid §.§. 24 och 25 gjordes icke någon anmärkning. Den 9 April e. m. 87 §. 26.
Men då, enligt hvad Utskottet inhemtat, Fullmägtige redan fogat anstalt derom, att Revisorernés yttrande i detta afseende kommer att tjena till ledning vid uppgörandet af Stals-Utskoltets Utlåtande j N.-o 4.5. U ifrågavaranne öfversigt för sistlidet år, finner Utskottet någon annan åtgärd i anledning häraf för närvarande icke erfordras; viljande Utskottet, efter anställd granskning af nyssnämde inom kort förväntade öfversigt, yttra sig angående den ytterligare förändring i dessa årliga uppgifters form, som Utskottet kan finna tjenlig för ernåendet af det härmed åsyftade ändamål. 13:o Angående minskning i utgifterne för Götha Ganal-Bolags oeh Malmö f. d. Discont-Verks utredning. (1837 års Rev. Ber. pag. 15, 1839 års Rev. Ber. pag. 13.) I öfverensstämmelse med 1837 års Revisorers yttrade åsigt, rörande minskning i förvaltnings-kostnaderne vid nämnde Discont-yerks utredning, hafva dessa kostnader, genom indragning eller nedsättning af de vederbörande förut tillerkända arfvoden, numera blifvit minskade till ett sammanräknadt belopp af 225 R:dr årligen, utom arfvodet för Ombudsmannen, hvilket utgår med vissa procent å de, genom bans åtgärd, indrifna summor. Fullmägtige hafva jemväl, på sätt bemälde Revisorer, till åstadkommande af minskning uti ifrågavarande kostnader, föreslagit, låtit vidtaga den förändring i bokföringssättet vid utredningen af Malmö f. d. Discont, hvarigenom ett årligt förnyande af hufvudboken lör densamma kunnat undvikas. 14:o Angående den Fullmägtige serskildt uppdragna undersökning om beskaffenheten af f. d. Discont-verkens återstående fordringar. (1839 års Rev. Ber. pag. 13.) Sedan Utskottet fått från Fullmägtige emottaga samt derefter hunnit genomgå och granska den inför väntade serskilda berättelsen, angående de Fullmägtige, uti 70 §. af nu gällande reglemente, uppdragna undersökningar i afseende på afskrifningen af åtskilliga ofvannämnde
Vid stadens Fabriker, som bestå af en Snusfabrik, 2 Urfabriker, 1 Segelduksfabrik, 3 Färgerier samt 1 Garfveri, egde tillverkningar näsllidet är rum till ett beräknadt sammanjagdt värde af 9,058 R:dr B:ko. Staden har dessutom 2 Boktryckerier. Den del af stadens invånare, sorn har burskap å Fiske, är i allmänhet mindre välmående. Det för länets invånare samfäldt anmärkta, ofta obelankta slräfvandet till tidig oberoende bosättning visar äfven, hvad dessa näringsidkare angår, sitt inflytande, så att antalet af dess medlemmar småningom blifvit så stort, ali lönande sysselsättning icke för alia kan påräknas. Stadens jord användes nästan helt och hållet till beredande af höafkastning för underhåll af stadsboernes kreatur. Den besås derföre endast med säd, då höväxten börjar aftaga samt plöjning och gödsling, jemte gräsfrösådd för dess upphjelpande blifva nödvändige, vanligen hvarje 7:de elier 10:de år. Häraf är alltså exempel att hämta för jordbrukare å landet, som till det mesta försumma ändamålsenlig ängsodiing. För Sjukvården är en Slads-Läkare aflönad. På Länets Lazarett har staden 2:ne frisängar upplätne till kostnadsfritt begagnande för behöfvande medlemmar, i följd af en för detta ändamål af aflidne Rådmannen E. Kyberg i lifstiden gjord donation. För bestridande af kostnaderne för Fattigförsörjningen erlägga stadens invånare årligen en afgift, motsvarande 24 procent af utskylderne till Kronan. Häraf underhållas dels ett fattighus, der 13 personer finnas intagne, och för hvilka kostnaden år 1842 uppgick tili 953 R:dr Banko, och dels 67 18 sl. oförsörjda barn, sorn äro hos välkändi folk ä landet inackorderade. Öfverskottet af inkomsterne användes till öfrige fattiges understöd med födoämnen och klädespersedlar, sä långt det förslår.