Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domhafvande i Qville härad för oriktigt domslut, i thy att en för stöld och inbrott tilltalad person blifvit för samma brott dömd till både böter och kroppsplikt 7. 11) Rådstufvurätten i Sigtuna för origtigt domslut i ett boskillnadsmål 8. 12) Öfverståthållare-Embetet för polisärender, för verkställighet af konfiskation å tryckt skrift, innan Underrätts underställda utslag om skriftens brottslighet blifvit af Hofrätt pröfvadt . 8. 13) en Länsman i Westernorrlands län för ofullständig och felaktig fångförpassning 9. 14) En annan Länsman i samma läu, för likartad förseelse 10. 15) En Länsman i samma län, jemte fångvaktmästaren vid länshäktet, för origtig fångförpassning och verk ställighet af straff 10. 16) en tillförordnad Domhafvande i Wäddö och Häfverö Skeppslag, för origtigt domslut, i fråga om bo uppteckningsed , i i 10. 17) Krigsrätten vid Första kompagniet af kronoarbets-korpsens soldatklass, för origtig förvandling af böter för stöld .10. 18) Domhafvanden i Grums härad, angående origtig förvandling af böter, ädömda en person för nekande af dess hand och förskrifning 11. 19) en tillförordnad
Artikeln nålar, nu indelad i flera rubriker, »syoch tambour-» med 20 sk., »knappoch bår-», äfven med 20 sk. införselstull per skålpund, »kråsoch bröstnålar af oäkta metall», med 25 procents lull å värdet, -saint »andra slag, ej specificerade» med 12 sk. införselstull skålpundet, torde, för undvikande af värdeför tullningen å vissa slag, samt för vinnande af sådan lindring i tullafgifterna, att denna lätt smugglingsbara vara må i verkligheten undergå förtullning, böra, i nära öfverensstämmelse med Herr Rosenblads motion, erhålla den förändrade indelning och de tullsatser Utskottets taxe förslag upptager. 1 stället för nu å nät stadgad värdeförtullning, har Herr Rosenblad föreslagit samma tull, som å garnet, hvaraf nätet består, med tillägg af 10 procent. Detta förtullningssätt anser äfven Utskottet ändamålsenligt; men då det å nättillverkningen nedlagda arbete icke kan anses tillbörligen skyddadt, utan en vida högre tillökning i garntullen, än den af Herr Rosenblad föreslagna, hemställer Utskottet, att för nät må bestämmas 50 procents tillökning i den för garnet stadgade tull. Under anförande, hurusom under sednare tiden i handeln förekommit en artikel af stor användbarhet och billigt pris, nemligen palmolja, hvilken i anseende till här stadgade höga lullafgifter å alla andra slag oljor, än hampolja, icke kunnat blifva föremål för import, har Herr Hjerta föreslagit, att palmolja helst måtte medgifvas tullfri införsel eller åtminstone åsättas lika tull med hampolja, 6 rst. skålpundet. Med antagande af sednare alternativet af Herr Hjertås förslag, hemställer Utskottet, att palmolja må vid rubriken hampolja tilläggas och sålunda blifva åsatt 6 rst. införselstull per skålpund.
Den 4 December f. m. 3i5 Hvem skulle väl kunna ifrågaställa den sats, att ett ärende af detina natur icke bör afgöras innan allmännelig kännedom derom hunnit tillräckligen spridas P och den sats, att en iyo års gammal Stats-byggnad icke bör utan yttersta varsamhet , och med fullständig sakkunskap antastas ? Men jag svarar, i det förra hänseendet, att denna allmännelighet i kunskap om målet är förhanden. Från första tillvarelsedagen af vår närvarande Grundlag ha vi med hvarje påföljande dag allt mera öfvertygats om förträffligheten af dess grundsatser , och af dess ädla syftning. Men från denne första dag ha vi också med hvar dag blifvit allt mer och mer öfvertygade om ofullkomligheten af Grundla* gens bestämmelser, i anseende till Styrelse-verkens organisation. Jag förbigår alla enskilte uttryck af denna öfvertygelse och åberopar endast hvad samtelige Riksdagar sedan 1809 derom yttrat. Vid igi2 års Riksdag äskades ändring. Ämnet förevar vid 1815 års Riksdag, Riksens Ständer framställde 181 g den önskan, som lågt grunden till närvarande öfverläggning. En Comité nedsattes. Den har arbetat i 5 år. Ett särskildt Utskott har under hela denna Riksdag arbetat i målet. För flere månader sedan äro så väl Comrnitténs som Utskottets arbeten, jemte sig reserverande Ledamöters särskile iankar, utgifne från trycket. För flere inånader sedan ha 2:ne Stånd bestämdt och jakande yttrat sig. Sannt är, att hos oss har målet sent fötekoramit, Men kan det med sådant ursprung och sådan förutgången bearbetning kallas £tt oberedt hastverk , en ölveiraskmng af allmän - 3i6 Den 4. December f, m. na omdömet ? Beträffande dernäst den påkallade vördnaden för 150 års gammal organisation, skalle jag, om en sådan fanns, ofelbart dela denna vördnad. Men tala vl väl här om ändring i något, som stått i 150 år?
Utskottets Ledamöter; i följe hvaraf han öppnade Herrar Electorernes lista till val af Le* damöter i berörde Utskott, och befunnos dertill halva blifvit utsedde; " N:o 42, Grefve Gyllenborg, Johan Henning. 12o. Liljencrantz, Johan Wilhelm, 36, Friherre Mörner af Tuna, Fullmägtig Friherre Mörner, Otto, 304, Fock, Fehr Adolph, 18G7» Herr Stenfelt, Fullmägtig Herr von Schantz, Ivar Fredric, 1885» A-nellt Lars, iy83* H’jkensköld, Dettlof. 2023, Rjerrtnansköld, Fullmägtig Hr Rentersköld, Axel. 2161, Herr af Zellen, Johan, Härefter inträdde de närvarande af Ridkerska pets och Adelns Ledamöter i BancoUtskottet, inom skranket och aflade, tillika ined Herr LandtMarskalken, den gillade Eden, hvilken dem af RiddarhusSecreteraren förestafvades: och skulle de nu närvarande Leda. möterne komma att berörde Ed i Utskottet vid dess lörsta sammanträde aflägga. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskill» des klockan tre qvart till 3. Den 14 Mars. 89 Tisdagen den 14 Mars. Plenum klockan half till 12 på dagen. Justerades Fleni Proipcollerna för den U och 13 Mars. Härefter företogs val till Bankmän, hvaröfver särskildt Protocoll författades, som elter förrättningens slut upplästes, och hvaraf inhämtades, att följande Herrar blifvit till bänkmän utvalde, nemligen: Gre fve Trolle Wachtmeister, Hans Gabriel, Justitia?- Cantzler. 54.
För att ingå på ett fredsförslag måste man fordrar att bli behandlad med den aktning, som en hvar, trots edra galna beskyllningar, är mig skyldig. MILDE. REKTORSKAN Krig således? Jag tänker inte anfalla, endast försvara mig. Som ni behagar, min nådiga. Mitt vapen REKTORSKAN (går mot höger). MILDE. (mjukt). blir som hittills: synålar! hvarmed ni ämnar genomborra mig, komma att träffa den ni helst vill skydda! Se der mitt vapen (går). MILDE. Akta er, herr kamrer, att inte de synålar, retar inte lejoninnan, om man ämnar binda henne. Slagen, Milde. Illa speladt, min gosse. Man Hvilken qvinna! Stackars Viola! Det enda din gamle vän har kunnat uträtta har varit... att klippa klorna af sig sjelf (går till venster, 2). _________ Tionde Scenen. OSCAR. REKTORSKAN. OSCAR (från fonden, blek, med ranstäldt ansigte). Ropar:) (Slår upp dörrarna till höger. mamma! O min Gud, min Gud! Hvad ska' jag göra? Mamma. Hvad har inträffat? REKTORSKAN (från höger). OSCAR. torskans hals och brister i gråt.) Mamma, mamma! (Slår armarna kring rek Hvad har händt? Så tala då! OSCAR. REKTORSKAN. förlorad, en vanhedrad man. Min son vanhedrad! Hvad som händt? Jo, att din son är en REKTORSKAN. bedraga att det blott var ett lån, som jag... på hans axel). Du, mamma, ska' förstå, att jag aldrig tänkt REKTORSKAN (lägger handen tungt OSCAR. uttryck dig kort! Hvad vill det här säga? Tyst. (Lyssnar vid dörrarna). Tala sakta och OSCAR (talar sakta och fort samt ser sig omkring). En man utan pengar har föga anseende der och jag ville bli ansedd. Alltnog, jag skuldsatte mig och fick resa endast på det vilkor, att jag inom Mitt lif i Göteborg kostade mycket pengar.
Detta språk är sannerligen i samma ton, som jag anmärkte i det föregide, och, hvad ännu värre är, det är icke grundad t på faktiska förlndet. Jag vet alltför väl att Svenska folkets afsigter emot Norige varit rena och broderliga. Jag vet att det är Norrmännens kyliga tillbakadragenhet och ofta afvisande svar, som framkallat den animositet, hvilken beklagligen nu upkommit emot dem. Det förekommer mig som en fiiare, hvilken länge blifvit kallt och slutligen snäsigt bemött af föremålet för sin ömhet, och derföre hastigt fattar humör. Visserligen är denna min liknelse något haltande, men den uttrycker min förhoppning, att den hastigt påkomna animositeten skall ock hastigt vara öfvergående. Jag hoppas det desto hellre, som den grundar sig mindre på verkliga förnärmelser från Norsk sida, än på de skefva framställningar, vi derom fått, och på de föreställningar, vi till följd deraf gjort oss. Låtom oss derföre något närmare undersöka verkliga och sanna förledet härmed. Vi torde alltid böra hågkomma Norrmännens befogade ömtålighet om sin grundlags helgd. Nå väl, huru länge dröjde det ifrån föreningsbandels knytande, förr än Norska Stortinget fick mottaga den ena propostn efter den andra om uphäfvande och förändring af just de vigtigaste af deras grundlagsbestämmelser, om Konungens veto i lagfrågor, om adels återinförande, om embetsmäus afsättlighet (såväl civila som ecklesiastika, utom domare) m. in., och icke mindre än 10 Kongl. Propos:r lades och lågo 1821 på Stortingets bord, af hvilka de flesta voro af en genomgripande betydenhet och skulle, om de haft framgång, »gjort representationen till verktyg i konungamaktens hand», såsom en Svensk författare påstår. Då dertill kom det försök, sorn från Svensk sida gjordes att imponera på Stortinget, dymedelst att 3000 man Svenska trupper sammandrogos i läger utanför
1 afseende på disponerandet och användandet af återstoden utaf den summa, 80,000 Ridr Banko, som uppkommit genom besparingar å de vid föregångna riksdagar beviljade anslag för Sluts-Utskottets Utlåtande M 151. foikskole-undervismngens befrämjande, och till följd af Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständers beslut, blifvit i Riksgälds-kontoret afsatt för beredande af tillgång till afskedade folkskolelärares pensionerande, hafva Rikets Ständer medgifvit och beslutat, att denna återstod, utgörande Etthundraett tusen niohundrafyratio Riksdaler Riksmynt må, under den tid. nuvarande riksdags stats-reglering kommer att omfatta, fortfarande hållas Kongl. Majit tillhanda, på det att — derest inom de stift, hvarest så beskaffade pensions-inrättningar förut icke blifvit tillvägabrmgade. sådana åtgärder före nästa riksdag varda vidtagna, till följd hvaraf en gemensam fond, genom folkskoie-lärarnes och församlingarnes bidrag, inom särskilda eller till hvarandra närbelägna stift bildas för dessa lärares pensionering, och samma fond ställes under förvaltning af en utaf folkskole-lararne utsedd och under vederbörande Silus-styrelsers öfverinseende och kontroll stående Direktion, samt derest på vissa allmänna grunder bygdå reglementen för sagde inrättningar varda upprättade och i nåder fastställda — Kongl. Majit då må ega att med beräknande af omförmäida, ännu återstående anslagssummas billiga fördelning mellan alla de still, som för närvarande sakna sådana inrättningar, utaf denna summa, såsom grundfond, tilldela hvarje hädanefter tillkommen dylik pensions-anstait ett proportionerligt bidrag flir en gång; börande detta bidrags belopp således af Riksgälds-kontorel utbetalas i den ordning och på det sätt Kongl. Majit föreskrifver. ® Stockholm den 10 November 1857. Stats-Utskottets Utlåtande M 152. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1857, kl. 2 e. m. Utlåtande, angående väckt förslag om inrättande af frivilliga arbetshus. (R:gs Afd.)
Riksdagsfullmägtige Olof Månsson från Blekinge och J. L. Wiklund från Westerbotten hafva förklarat sig instämma uti Friherre Palmstjernas reservation i hvad densamma angår frågan om anslag till gevär. Af Herr Petre, T.: ”Inom Stals-lJtskottets Utgiftsafdelning yrkade Stats-Utskoltets Utlåtande N.O åo3. jag redan för 5 månailer sedan, att Kongl. Majrts Nådiga Proposition, rörande extra Statsregleringen skulle till afgörande förelagas. I stället för cathegoriskt svar på denna framställning, förklarades, att densamma innefattade en fråga af beskaffenhet att böra bordläggas. I sitt så kallade bordlagde skick bar, i följd häraf, omförmälde fråga liv i lat månad efter månad, till dess densamma under loppet af den sistförlidne ändtligen ansågs mogen till föredragning. Ehuru till det mesta omfattande enahanda föremål, som ordinarie Statsregleringen, må likväl icke den extra budget, Rikets Ständer nu, liksom vid sista Riksdag, fått sig före lagdt att uppgöra, ega med ordinarie Statsregleringen något egentligt samband. Förvillande och skadligt är emedlertid detta nya sätt, att ordna SLalens utgifter. Det hvilar sannolikt på den förutsättning, att hvad som en gång blifvit uppfördt på Statens ordinarie budget aldrig kan bomma i fråga att nedsättas, men då det ligger i sakernas natur, att Statsbehof möjligen kunna, under tidernas lopp, i vissa fall inskränkas, så inses lätt, att Statsbehofvens fördelning, uti ordinarie och extra, utgör ett hinder, att med de tillgångar, som genom möjliga reformer kunde inom ordinarie budgeten beredas, fylla de uti extra budgeten sammanförde brister, hvilka, huru väsendlliga de än må betraktas, dock böra anses af en, jemförelsevis med ordinarie Statsregleringen, underordnad vigt. Då likväl ingen regel finnes utan undantag, har Stats-Ulskottet, efter meddeladt afsiag till en del hvad Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga Proposition om ordinarie Statsregleringen, begärt, nu tillstyrkt bifall till omkring sjettedelen af det belopp, som den af Kongl. Majit föreslagne extra budget upptager.
Beträffande länsfängelset, så vore det väl sannt, att den kommitlée, som i Juli 1846 afgaf utlåtande, i anledning af Justitie-Sutsministerns förslag till reglering af rikets fängelser, hemställde, att länsfängelset skulle placeras i Luleå stad, under förmodan, att polisen vid fängelset kunde skötas ensamt af stadsmyndighet; men denna hemställan hade dock icke blifvit å högre ort bifallen, utan deremot skola landshöfdingarne fortfarande hafva högsta inseendet öfver polisen vid länshäktena; hvadan ock länsfängelset i Norrbotten påtagligen komme att förblifva i Piteå. I öfrigt var anmärkt, att Westerbottens och Norrbottens län utgöra den stora areal, att de, i anseende till folkökning och nya bosättningar, äro hvart för sig, för vidlyftiga att bilda ett län, samt att den tidpunkt icke torde vara alltför aflägsen, då nödvändigheten bjuder, att af dessa tvänne län göra tre. I sådant fall skulle det medlersta länet sannolikt komma att omfatta Skellefteå och Nordsjö pastorater, Piteå socken med Elfsby kapell, Neder-oeh Öfver-Luleå samt Råneå socknar, jemte Arvidsjaur, Arjeploug, Jockmock och Gellivari Lappmarker, äfvensom Skellefteå, Piteå och Luleå städer, i hvilket fall Piteå, såsom liggande i medelpunkten, ostridigt vore det lämpligaste stället för läneresidenset. 20 Allni, Besv.- och Ekon.-Utskoltcts Betankande> N.o 100. Siken torde således, från alla sidor betraktad, bora stadna dervid, ali läne-residenset i Norrbotten bör få förblifva der det nu är, och för icke längre tid tillbaka, än 30 år, blifvit för lagdt. Detta allt har Utskottet i noga öfvervägande tagit; och får härvid fästa uppmärksamheten derå, att Kongl.
Han flyger snart, ty fjärilar äro ombytliga och trolösa, Alkmene, men att dränka dem fördenskull vore alla fall ett för hårt straff. Det är deras natur att vara trolösa ... begriper du icke det, enfaldiga flicka? - Julia, sade Hermione, nu är ordningen hos dig att föreläsa det nya stycke, som du översatt till vårt språk, av din romerske Ovidius. Sången om Pyramus och Tisbe var så vacker, att vi längta att höra mer av samme skald - Och dina verser äro så felfria och lediga, som om helleniskan vore ditt modersmål, inföll Berenike. - Jag ville endast övertyga er, sade Julia, att vi romare icke alldeles gagnlöst gått i skola hos er, hellener. Vi lyckas stundom härma er rätt väl. Se här, fortfor Julia och lämnade Hermione en liten sirlig handskrift, här är mitt försök. Denna gång rör sången den stackars Narkissos. Du skall uppläsa den, Hermione; jag vågar det icke själv, ty då jag sist uppläste sången om Pyramus och Tisbe, hände ju, att Ismene, just då hennes ögon tårades över de olyckliga älskandes öde, slog till ett skratt, när jag med romersk brytning uttalade ett av era svåra helleniska ord. - Ack, goda Julia, förlåt mig, men det ljöd så löjligt, sade Ismene och började ånyo ofrivilligt skratta vid blotta minnet av detta tillfälle. Motsatsen hade varit så lustig mellan skaldestyckets rörande innehåll och Julias själfulla föredrag samt det felaktigt uttalade ordet. - Den egenkäre Narkissos! fortfor Ismene. Denna gång skall jag varken skratta eller gråta. Varken Ovidius eller du, Julia, skall med all er konst kunna avlocka mig tårar över en narr, som vart kär i sig själv. - Säg icke så, sade Berenike, det var ju en förvillelse, varmed Eros straffade honom för hans hårdhet mot den stackars Eko. Men vem kan älska den, som man icke kan älska? Alla olyckliga förtjäna medlidande, antingen de själva vållat sitt öde eller icke. Ja, jag tror, att de förre äro olyckligare och fördenskull förtjänta av än större deltagande.
Maj:ts Nådiga disposition af 300,000 R:dr, att utgå med 1/;l:del under hvartdera af åren 1888, 1889 och 1860; och bestämdes tillika, att 4/ä:deiar af denna summa, eller 240,000 R:dr, skulle meddelas såsom län och l/5\åe\, eller 60,000 R:dr, såsom anslag till de utdikningar, sorn Kongl. Maj:t pröfvade skäligt att med statsbidrag understödja, och hvilka borde påbörjas före 1889 års utgång. Dessa medel hafva, elter urval från den mängd planer å tillämnade vattenaftappningar som äro hos Styrelsen lör Allmänna Vägoch Vattenbyggnader hvilande, blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder fördelade till efterföljande företag, nemligen: Beviljadt statsbidrag. j 3,320: — län. ) 830: — anslag. | 6,560: — lån. \ 1,890: — anslag. I 7.560: — lån. t 1,890: — anslag. Vattenbefriad eller förbiittrad jordvidd. Beräknad arbetskostnad i gilladt förslag. 1,224 T:d. 8,254: 30. 421 T:d. 19,118: 11. 28 Utdikning al myror vid Byske by i Skellefteå socken, bör fullj bordas till den ä Oktober 1861. Detta företag alser äfven att verkställa vattenöfversilning å SOö T:ds vidd, samt att alleda frost från inägor. Dito af Ratuträsket i Bygdeå socken, skulle, enligt interessen> jernes åtagande, fullbordas redan till 8858 års slut, men. afl syningsbetyg har likväl ej ännu inkommit. J Ånmärkes ait Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader föreslagit arbetstiden för detta företag att utsträckas tili den ä Oktober 1861. Dito af myror vid Vester Sjuismarks by inom Bygdeå socken, i bör fullbordas til! den 1 Oktober 1861. Wester-Norrlands liiu.
I afseende på den af en Ledamot af Bonde-Ståndet gjorda erinran, angående bristande säkerhet derför, att Trollhätte canal-och slussverks ombyggnad må varda verkställd, i enlighet med föreskrifven arbetsplan, får Utskottet endast hänvisa till innehållet af 6 §. uti Bolagets Privilegium, deruti finnes stadgadt, att Stor-Amirals-Embetets Tredje Afdelning, hvars befattning numera blifvit öfverflyttad på Styrelsen för Allmänna Vattenbyggnader, skall hålla tillsyn deröfver, att arbetena utföras, i Öfverenstämmelse med den af Kongl. Maj:t i Nåder fastställde plan; att vid verkställigheten godkände arbetsmethoder följas och fullgode materialier användas samt att Canalen och slussverket framgent af Bolaget underhållas. Inom Bonde-Ståndet har jemväl uppmärksamhet blifvit fästad å angelägenheten deraf, att Stats-verket erhölle fullt nöjagtig garanti för utbekommande af den genom contraetet bestämda framtida ersättning för Canalbolaget tillförsäkrade anslagsbelopp. Utskottet får, i anledning häraf, anföra, att, då den, enligt 7 §. uti contraetet, af Bolaget åtagne förbindelse, att, så vida arbelskostnaderne icke med 200,000 R:dr B:co öfverstiga den i förslaget beräknade summa, 1,624,000 R:dr, efter 25 års förlopp ifrån arbetets början till Kronan erlägga en afgift af 10,000 R;dr B:co årligen, samt i alla fall allt, hvarmed behållna inkomsten öfverstiger 100,000 R:dr, naturligtvis förutsätter det genom contractets 10 §. bestämda årliga Stats - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 55o. bidragets af 6o,ooo R:dr fortfarande under fulla 25 års tid, men Rikets Ständer icke i vidsträcktare målto, än genom den Kongl.
IX Följande af Stats Utskottet afgifne Utlåtanden blefvo nu å nyo föredragne* nemligen: Iko %g6, i anledning af väckt fråga, om nedsättning i. så väl Stats - F rot.* td tdr. dett 25 ring. Verkets, sorn Roteljållares ärliga bidrag lill indelta Infanteriets lifnaun ♦lering; Slandel lät härvid bero; N:o 197, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag, för anläggande af en vattenledning lill Carlskrona;; Bifölis; och N:o 199, i anledning, af väckte motioner, om möles-passevolanceafgiftens upphörande, samt om anslag af. allmänna medel till indelta Ar meenfc vapenöfninsar; Bifölls. S. D. Stats-Utskottets Memorial N:o 198', med förslag lill sammanjemkning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut uti en serskild fväga, i anledning af Utskottets Betänkande N;o 18, angående provisoriska utbytet af den för General-Assistanee-Gontoret begagnade egendom, emot den Stockholms stad tillhöriga, f.. d„. så kallade Hessensteinska egendomen, blef å ny<* föredraget, hvarvid Bonde-Ståndet, sorn förblef vid dess i ämnet fattade beslut^, gillade de af Utskottet föreslagne voterings-propositioneri - Dörr Aug. 1834•- Från Höglo fl. Ridderskapet och ÄDEnir.- S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda det Vällofliyr Borgare-Ståndet, att med Ridderskapet och Adeln sig förena uti det al Ridderskapet och Adeln, genom bifall lill 6*:le punkten i Stats Utskottets' Utlåtande N ro 221, få II a de beslut, att, till afhjelpande af de oundgangligaste materiéla behofven vid Academierne i Upsala och Lund, ett anslag af jooo Ildr må u
Län i underdånighet anhållit, att, då den proCent af Länets Bevillnings-Summa, som, enligt 5 Art. 5 §. 11 Mom. af 1818 års BevillningsStadga, får innehållas till kostnaders bestridande i och för Bevillnings-Taxeringarne samt arfvoden åt vederbörande Tjenstemän, som dervid biträdt, och hvilken proCent alltid tillförene, sedan öfrige kostnader blifvit bestridde, lemnat ett ringa öfverskott till fördelning emellan de Tjenstemän, hvilke haft befattning med Taxeringsarbetet, ehuru för år 1820 uppgående till högre belopp, än de förre åren, eller 25x R:dr, likväl knappast varit tillräcklige till skjuts och Tractamentspenningar för PröfningsCommitte'ens Ledamöter, enär desse utgifter blifvit förökade genom förhöjd skjutslega, samt de, efter Läne Residencets flyttning 6 mil Söderut i Länet, förorsakade längre resor för vederbörande, och hvaraf händt, hvad som äfven framdeles af samma orsaker skulle inträffa, att ofvannämnde Tjenstemän helt och hållit kommit i saknad af den vedergällning för deras arbete, som Rikets Ständer dem ämnat; Kongl. Majit måtte i Nåder tillägga desse Tjenstemän ersättning för mistniixgen af ifrågavarande Bevillnings-Stadgan dem till - iq2 Stats-Utskotlets Betänkanden. erkände arfvoden för år 1820 och följande åren, så länge 1818 års Bevillnings-Stadga är gällande, hvilken ersättning PröfningsCommitteen, enligt upprättadt förslag uppfört till 220 R:dr för året. Så har Kongl. Maj:t, efter det så väl Kongl. Stats-Contoiret och Kongl. Karnmar-Collegium som äfven Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret Blifvit i ämnet hörde, under den 25:te sistledne Januarii hänskjutit detta mål under Rikets Ständers pröfning, samt förthy Handlingarne till Stats-Utskottet öfverlemnat.