Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förstod icke att han med sina ord blott ville kämpa emot sina egna känslor. Och hans ömhet mot mig föregående kväll? Därmed försökte han lugna sitt samvete, det var ju klart som dagen! Men jag, min stackare, uppfattade det på annat sätt. Jag veknade fullkomligt och önskade dem en treflig afton! Huru kunde jag vara så dum? Och det där utbrottet af kärlek om morgonen? Jag bet ihop tänderna, när jag kom ihåg det. Huru kan man förnedra sig så? Det skulle aldrig mer hända. Om också Antti ångrade sig, bad om förlåtelse, på sina knän bönföll om en smekning ej ens då. Nej! Det hördes steg på gården. Jag vände mig om och såg Antti komma. Han gick raskt, svängde gladt sin käpp och smålog uppåt fönstret. Jag hann icke tänka någonting. Men öfver panna och tinningar kände jag ett egendomligt tryck. Hvarför kom han? Han hade kunnat stanna där han var. Han fick ringa. Mari skyndade från köket att öppna. Jag rätade på mig och lyfte upp hufvudet. Det gjorde mig, tror jag, litet längre än förut. Det gick i dörren, käppen stötte mot golfvet. Jag vände icke på hufvudet och tog icke mina ögon från fönstret. Har du haft ledsamt här hemma, Lisi? Han försökte lägga armen om mitt lif. Men jag stötte honom bort, tog några steg bakåt, mätte honom från hufvud till fot och såg honom sedan rakt in i ögonen med en hotande, kall, tillbakavisande blick. Kom inte nära mig! Så? Hvad står på? Hvad? Det frågar du! Tror du jag är så dum, att jag ingenting märker? Huru har du burit dig åt gentemot mig under dessa dagar? Först blir du förtjust i en främmande kvinna, ger dig till hennes leksak, och djärfs i min närhet Du är från dina sinnen! Det är du som är från dina sinnen du själf. Du som på detta sätt kan glömma dig. Åh, hvad jag föraktar dig! Gör ett slut på det här, Lisi! Ja, det skall jag göra det har jag redan gjort. Emellan oss är det slut ... ty jag kan aldrig i mitt lif förlåta dig detta ... aldrig glömma det. Och ingenting i världen skäms jag för och ångrar så som det, att jag någonsin litat på dig.
"Oetrutkuude uter de tdremut under I^erde Ilutvud-d^iteln, tor li vilka endu8t tilltu! liga u»slug ertoi drus, 8u :iro uti de derötver atgilnu tullstuillligu utredningar tötjunde ketros n^jitugne, nemligeli: 331l eon>'^tettering ut' redskap-, rilt-un8^u»8- oet, 8tuliner8edtur tor 5 Outterier ut' nvu bult-Vitille riet ' 24,000: litt dito tor de sex ötriga ännu ineom ^lettu bult-Outterien 129,971: 16. till uttu lieser v-Outterier 127,704: 82. — Wuxtiolms llestvekning oster mininlikerukninA 178,880: Ourlstens lustnings Ilestvekning, likule de? eltei' minimi-tlerukning 188,760: ^ Lllslroi^s tustniuZS desIvckninZ . 64,800: Dutulo lu8lnin«8 1):o 61,500: virke tilt (lurlskorgs l'u8tning8 kest^ek ninA 22,995: — 219,413: 29: 8. 105. 219,308: 29: 8. " "I alseenele äter ä l>68t^ elvninAen, in. in., kör 8jotlaslellen Ivnnosliolinen oell Drottningdal', 8ä oell lör 8en Iiiin8el86 D8er8 Xonzl. IVlaj:t i §>ä8er linner, ali Orojiosition om anglse Iiärtill 8sall till Hiliets 8täinler H:un8>iilla8, tror iaA 838311!
Härmed torde kunna anses vederlagdt Utsk:s kardinal-skäl till det föreslagna afslagel (se sista raderna af utlåt.); helst härtill kan läggas, att vid de flerfalldige af enskilde motionärer nu och vid föregrde riksdagar äskade anslag till hamnoch brobyggnader, vägars anläggande eller förbättrande m. f. allmänt eller för enskilda kommuner och lokaliteter nyttiga och behöfliga ändamål, desse enskilde motionärer hvarken voro försedde med updrag att de äskade anslagen begära eller för deras återbetalande ansvara, då, hvad det sednare beträffar, Statsverket, såsom jag äfven förutsatt, nog skulle se sig före samt ej utan tillräckliga garantier utlemna anslagseller lånesumman. För H. R. o. Ad., som känner motionen samt de skäl jag för densamma i öfrigt sökt framställa, skulle det väl kunnat anses tillräckligt att blott tillkännagifva det anförda, men då jag uti de ProMemorier, som blifvit lemnade till de respektive MedSlm äfven sökt bemöta de 3:ne andra quasi skälen till Utsk:s afslag, torde jag få desamma i korthet härvid äfven uplaga. H. StatsUtsk. säger sig nemi., under behandlingen af förevar, motion, hafva inhemtat: alt, för det ifrågavar. ändamålet, af Stock - Den 7 Maj f. m. 271 holms stads Brandförsäkrings-kontor, sedan flera år tillhaka, varit anvisad en, på högst förmånliga vilkor, serskild låne-lillgång af 150.000 r:dr. Denna utlåning uplyser likväl Utsk. vidare, kommer dock för framtiden att uphöra, enär densamma för dylika byggnader (”boningshus åt mindre bemedlade arbetare”) redan vore disponerad och utgifven. Berörde låne-tillgång finnes således först och främst icke för den ifrågavar. modell arbetare-boningen', hvadan nämnde uplysning ej synes mig vara af synnerlig vigt för förevar, fråga; dessutom torde vara bäst att icke ingå uti närmare skärskådande huru besagde ganska betydliga ”nybyggnadsfond till boningshus åt mindre bemedlade arbetare” blifvit använd.
Men detta skulle måhända åter inleda oss i en allt för vidlyftig öfverläggning, hvarföre jag instämmer med Herr Cederschjöld, och vördsamt anhåller, att få höra Herr Grefven och Landt-Marskalken förnya Propositionen. Herr Mannerstam : Då vi redan erhållit del af de 2;ne Stånds beslut, sorn förklarat målet icke böra hvila, emedan de förblifva vid deras förra mening, måste väl något beslut tillvägabringas, oqh detta kan, ifall Ja vinner vid vo - Den 14 December, teringen, icke ske utan genom Nämnd. Jag vill väl icke bestrida etc åtskiljande af frågans begge delar, men visserligen skulle det mycket lindra Ridderskapets och Adelns besvär, om de framställdes i en och samma Proposition. Herr Cederschjöld: För min öfvertygelse om nödvändigheten att åtskilja de begge särskilta frågor, som utgöra föremål för denna discussion, nemi. huruvida Ridderskapet och Adeln bör, med förblifvande vid sitt redan fattade beslut, instämma med Preste-Ståndet , samt huruvida målet bör tili Förstärkt Utskotts afgörande öfveriemnas , anhåller jag att få anföra några skäl. Preste-Ståndet har instämt med Ridderskapet och Adeln deruti, att frågan bör hvila till nästa Riksdag; och har derjemte förklarat , att den icke bör o Förstärkt Utskott afgöras. När nu meningarne hos Ridderskapet och Adeln härom äro så mycket delade, synes hvar och en kunna sättas i tillfälle att i de särskilta delarne yttra sin öfvertygelse endast derigenom , att frågorna till besvarande särskilt framställas. — Detta mäste var3 så mycket nödvändigare , som i händelse Hogloflige Ståndet också skulle besluta , att målet bör till Förstärkt Utskotts afgörande öfveriemnas, den af Utskottet föreslagna Voterings-proposition i alla fall synes vaia origtig, helst 2 Stånd egentligen icke i hufvudsaken fattat något beslut. Det är således blott om tiden när beslut skall fattas, nu eller vid nasta Riksdag , hvarom Ståndens tankar äro d.la le. Votenngs-propositiotien hurde derföre rätteligen blifva af ungefär följande
och det har med tanke på detta upgjort sitt förslag, likväl så allmänneligt, att det träffat äfven andra, dit icke hörande. På denna grund yrkar jag återremiss. Hr Printzensköld: Jag skulle hafva förenat mig med Gr, Lagerbjelke, om icke hans yttrande slutat med begäran om återremiss. Jag anser en -sådan icke vara behöflig, utan tror att denna punkt både kan och bör antagas, enär derigenom icke något hinder är lagdt för K. M. att meddela sådana föreskrifter, som innefatta de vilkor för tjenstens mottagande, hvilka K. M. kan anse af Sitt och Rikets sannskyldiga nytta vara påkallade. Frih. Cederström: Det må väl vara att R. SJ-.r, vid ett föreg:de tillfälle, hafva till någon hufvudsaklig del, om än icke till så vidsträckt grad, som Hr Palmcrantz velat låta påskina, synts omfatta den åsigt, som i denna punkt finnes uttryckt, eller att flera embeten och tjenster icke skulle af en och samma person på stat 316 Den 23 Mars f. m. få innehafvas. Men denna önskan blir alltid af en mycket illusorisk beskaffenhet, äfven om den skulle genom ett lagstadgande framdeles blifva till alla embetsgrader utsträckt; ty för den embetsman, som har otillräckligt att lefva af, och detta måste väl i de flesta fall vara förhållandet med de lägre graderna, som nu kan ifrågakomma, det en nödvändighet att söka sin utkomst på ett annat ärligt sätt. För honom återstår då intet annat, än att hos enskilda personer, associationer eller bolag, söka sig Sekreterare-, Kamererareeller mera underordnade platser. Det förefaller mig likväl, såsom skulle det för embetsmanna-duglighetens utbildning snarare vara att föredraga, hans egenskaper bättre utvecklas och stärkas för tjenstens bestridande, om han har tjenstgöring i 2:ne embetsverk, hvilkas verksamhet äfven tilläfventyrs är med hvarandra nära beslägtade, än om han använder sin tid t. ex. såsom bokhållare hos någon skrädderieller skomakeri-association.
Gerna skulle jag villa undgå, att vid delta tillfälle vidare yttra mig öfver den af Högloflige Utskottet antagna grundsats, att lemna ett ifrån något RiksStåud remitteradt anmärkningsmål ohesvaradt, eller att deröfver icke afgifva särskilt Utlåtande: ett sådant handlingssätt är för mycket stridande mot sakens natur, Grundlagens bokstafliga innehåll, och den aktning ett RiksStånd, i afseende på sina fattade beslut, äger rätt att fordra, för att ytterligare behöfva vederläggas; men då jag af det nu inkomna allmänna Be - 422 Den 27 Maji. tänkandet fått förnyadt skäl, att visa olämpligheten af ett sådant förhållande, kan jag ej afhålla mig, att fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de omständigheter, som här förekomma till styrka för mitt påstående, det ConstitutionsUtskottet bordt med ett bestämdt yttrande öfver de gjorda anmärkningarne inkomma. Jag medgifver, att Högloflige Utskottet enligt 44 §:n Riksdagsordningen icke varit förbundet att, inom den af ett RiksStånd förelagde tid, aflemna det infordrade Utlåtande, men, då den af mig begärde communication med de öfrige Stånden icke blef verkställd, kunde ett dylikt beslut icke heller af dem fattas, och ändamålet blef således förfeladt; men det hade ej bordt hindra Högloflige Utskottet, att, i anledning af Ridderskapets och Adelns anmodan, sedermera med ett ordentligt Betänkande i omförmälte ämne inkomma, och öfver hvars uteblifvande jag äfven hade tillfälle att den 23 sistledne under discussionerne öfver 107 §:n Regeringsformen, erinra; och må för öfrigt Högloflige Utskottets egna Prolocoller vitsorda, om emellan den 25 April, då protocollsutdraget hos Ridderskapet och Adeln justerades, och den 3o derpå följande, ingen cession inom Utskottet blifvit hållen eller kunnat hållas.
Omsider var man då framme i Hull, där trä- lasten skulle lossas. Gunnar fick bref från hemmet o c h skref själf tillbaka, men det ökade blott hans hemlängtan, och den engelska staden intresserade honom föga. Efter några dagar hade dock » Carl Edvard » lossat och intagit ny last, och man gick åter till segels. Samma enformiga lif började åter, och den ena veckan följde på den andra. Slutligen rapporterades en morgon, alt land syntes förut. Dagny x,. &amp;e haft;. Sjukvarden, på landsbygden. &amp; d, Inåt Gotland. __ Svhsk? da,mkornitCns iapp@rter. till ~hieiio-titstall,nin~eri:. L. D-n, Ellen Keys senaste, arbet? :: Anne ' Charlotte ~ e f f l e r, Dichissa, p. di Cajanello. i i C., Tre och en half manadLfabriks2irbeterska. Meddelanden, frdn J ?redrika~Bremer.~tirbundet. Hvarjebanda i kvinnofragan. t. - I ' e - ' ' ' ',. För Förbundets m&amp;dlemmar kr. For .., icke medl lp^ .. ^:. * s. : 4: .-00:, .. x I ' _. Doktor BURaMAN. 1ilviii.tw ?j iiktioiuar. Siirskildt Bröst.- ock Uiitler1if; s.j uktio~nar. Eitriider vid f ' i&lt;rlossiiingar. st. * V$ygcetm&amp; d Y9 2 fr. - * llllll. rrel. Mottagning: 9-11 t: ni., l / o 2-3 r. m. Söndagar 9-11 f. nri. BomuHsklBdnings~r, Perkaler, Satiner, Bomullst % Ylle-Mussliner K. M, LUNDBERGS Hosattningsmagasi~, 7 Stork ' grXo ' krinken 7. N y a Hush %llsskolan (fik bildade flic.koï !.
Stormåsen är tillräckligt stark för att kunna försvara sina ägg och ungar mot fjellräfvens anfall. Han häckar derför vanligen på toppen af lätt tillgängliga mindre klippor, kullar eller stenrös, helst i närheten af alkfjell eller på fogelholmar, der grannarnes ungar lemna honom tillfälle till rof och jagt under den tid hans egna ungar matas. Någon gång, t. ex. vid Brandewijne-bay på Spetsbergen, häckar stormåsen tillsammans i större skaror på utsprång af branta fjellsidor, midt ibland alkorna. På Beeren Eiland har jag sett den häcka på sjelfva strandfjären, på ett ställe t. o. m. under bågen af ett från en tvärbrant klippa nedstörtande vattenfall. Boen, som, att döma efter mängden af fogelspillning i deras granskap, begagnas en lång följd af år, läggas i en urgröpning på klippan eller marken samt fodras med litet strå och en eller annan fjäder. Äggens antal är 3 till 4. De visa efter kokning en geléartad, halft genomskinlig hvita och en rödaktig gula samt äro mycket välsmakande. Ungfogeln har hvitt kött, snarlikt kyckling. Borgmästaren är allmän öfverallt vid stränderna af Novaja Semlja och Spetsbergen. Dock har jag ej sett bo af denna måsart på Nordostlandets nordkust eller på Sju-öarna. Ännu allmännare än stormåsen är kryckjan i de högnordiska länderna. Man möter henne långt ut på hafvet, der hon hela dagar följer fartyget, kretsande kring masttopparne och stundom – enligt fångstmännens utsago när storm är i annalkande – nappande efter vimpelns spets. När man ligger i hamn, samla kryckjorna sig vanligen kring fartyget för att uppsnappa hvad ätbart som kan finnas bland det afskräde som utkastas. De häcka i stora skaror på branta afsatser i någon afskild del af alkbergen, hvarvid man tydligen kan se, att kryckjorna alltid sökt välja den bästa, för räfven otillgängligaste och mot oväder mest skyddade delen af fjellet. Bland de nordiska foglarne är kryckjan den bästa byggmästaren. Hennes bo är nämligen muradt af strå och gytja samt ganska hållfast.
Jag banner verkeligen. sådana förhållanden, att Caractershus blifvit omöjliga att reparera, och måst för en ganska liten summa försäljas, endast och allenast af den orsak, att Kongl. KrigsCollegium ej haft på flera år tillgång på medel till dessa i början ganska obetydliga reparationers verkställande. Jag vet ganska väl, att nuvarande organisation är satt på tvenne Titlar nemi. nybyggnad och reparationer; men jag tror mig äfven veta, att det handt ibland, att då den summa för året, som varit anslagen till nybyggnader, varit slut, har man tagit fyllnaden af den revenue, som varit anslagen till Boställens reparerande; och derigenom har naturligtvis yppat sig brist för Boställens reparationer, och sluteligen gjort ett behof af nya Caractershus uppbyggande. När man då tillägger det olyckliga sätt, som i Collegium blifvit stadfästadt för medels anslående till uppbyggandet af Caractershus, att lottning skulle ske för erhållandet deraf, kan man lätt förklara sig den olikheten i antalet af bebyggda Boställen vid serskilde Regementer, sorn går till den grad, att vid Kongl. Kronobergs Regemente endast finnes ett RegementsOflicersBoställe samt 3:ne CapitainsBoställen bebyggda. Ägde Regementer na denna Cassa delad sig emellan, så utgjorde andelen på hvarje Regemente nära 16,000 R:dr B:co; intresset för detta Capital skul - Den 5 J a n u a r i i.
Under näslförflutna fem år hafva 52^r mantal undergått laga skifte, och sådant har blifvit begärdt, men ännu ej lullbordadt å 57fJ mantal; oberäknade bemmansklyfningar, som blifvit verkställde å förut genom enskifte eller laga skifte utbrutne hemman, sa att numera knappt i af all jord inom länet, efter hemmantal räknad t, återstår, hvarå skifte icke är ifrågasatt; och med undantag af några få större byelag äro de fleste återstående hemmanen antingen enstaka gårdar, eller utgöra de delar af någre inom länet befintlige större possessioner, bland h vilka Johanneshus och Tromtö fideikommissegendom ensamt innefatta 5(X}| mantal. Statsbidragen äro i tabellen lör landet beräknade till sammanlagdt 273,628 R:dr 23 sk. 1 rst. Eu icke obetydlig tillökning i vissa hemmansutskylder har uppkommit, dels derigenom, att hemman, hvilka förut varit fria från rotering, blifvit sådan ålagd och måste erlägga vacance-afgift med efterräkning från år 1835; dels ock dymedelst, att de så kallade öfverskottsräntorne från och med år 1844- utgå med förvandling efter markegångspris. I Blekinge äro nämligen jordeboksoch hemmantalsräntorne indelade till båtsmanshållet sålunda, att för vissa dalers ränta skall hållas en båtsman; och då ett hemman har större ränta, än som motsvaras af dess rustning, skall öfverskottet deraf utgifvas och tillfalla andra hemman, h vi I kas räntor, efter fastställde grunder, icke motsvara rustningskostnaden. Dessa öfverskoltsräntor erlades tillförene med blott 16 sk. banko för hvarje räntedaler, men utgå nu med förvandling efter den i markegångstaxan bestämda kostnaden för effektiv rustning. Politie. Ordningens vidmakthållande besörjes å landet af tvänne Kronofogdar med 9 länsmän, jemte kronofjerdingsuiän och byordningsmän. Dessutom finnas i länet två Landsfiskaler.
Hvad är det för prat? Och (Ser på Birger.) Nej, detta är Karls röst, och förut Birger. Låt mig få förklara, hur Siri. Ja, det var er röst! (I telefonen.) God natt, Karl. Jag har inte tid mer. (Stänger telefonen och vänder sig mot Birger.) Nej, det var det var Nej, det skulle jag aldrig trott er om! Sade ni inte att ni var Karl? Och ni sade du till mig! Men tag det då inte så hett! Det var ju bara ett skämt. Birger. ILLUSTRERAD FAMILJ-JOURNAL. S i r i (förvånad). Birger. Ja, jag vill det. (Blir Siri varse och håller på att skratta, men låtsar om intet.) Ida. Och du gör det utan saknad? Birger. Utan den ringaste saknad. Ida. B i r g e r (ger henne lös). Ja. Och så en sak till: Är det så alldeles säkert, att ni hatar mig, om jag inte är fattig? Fru? Siri. Då då har ni gycklat med mig! Och då är det alldeles säkert. (Ut.) Siri. Nej, det var att ljuga, och det var att Åh, det var det var ju ett bedrägeri! Men låt mig då tala om, hur det gick till! Birger. Min käre gosse! God qväll, god qväll. Ja så, du är kommen. Ja, det var ju en faslig händelse, jag fick höra det först i qväll. Och du står ju i borgen! Det talades allmänt om det på balen. Ja, vet du, när jag fick höra det, blef jag så, ja, så jag hvarken kunde äta eller dricka. Jag blef rent sjuk. Jag kunde inte bli der, nej, det kunde jag inte. Och så det med Ida! Åh, Herre Gud, menniskorna äro ju rent galna nu för tiden! Hur mycket står du inne för? Birger. Fattiga sex tusen kronor, och dem äro vi två om. Det är bara prat. Nu, morbror, nu är du väl inte ond på mig längre? S i r i (håller på att falla, griper tag i dorren, som går upp. Hon kommer hufvudstupa in i rummet. De öfriga se förvånade på henne. Hon sparkar hastigt undan en pall och tillsluter dörren).
Endast i sådant fall, att händelsen varit, att ingen detaljutarbetning hade ägt runi, genom hvilken man kunde tillse hvart man korinne med dessa grundsatser, endast i sådant fall hade hans argumentation varit riktig; ty då hade man kunnat svara: vi kunna icke lätta dem förrän vi få se desamma i tillämpningen. Meri nu har det stätt hvar och en öppet; och på den ståndpunkt Hr von Hartmansdorff står, såsom hög embetsman, länge biträdande nied icke allenast lagfrågor, utan statsmanuasaker i allmänhet, tillstår jag, att orri han låtsar ignorera att ett sådant förslag är utarbetadt, eller säger att han icke läst det, så har lian icke rätt att här uppstå såsom vår ledare; ty dä finnas män ibland oss andra, som, utan att hafva haft samma pligt sorn Hr von Hartmansdorff, att undersöka huruvida principerne kunna utföras i detalj eller icke, äga en sådan kunskap. Samme värde ledamot har, mot hvad Frih. Stael von Holstein yttrade och mot den uppmaning, som han till Ståndet gjorde, att påminna sig sina fordna beslut, d. v. s. att vara cocseqvent, frågat hvart man skulle komma om Ståndet vore conseqvenl? Hr von Hartmansdorff sjelf har icke en, utan minst 7 å 8 gånger vid denna riksdag vädjat till Ståndets conseqvens, när han velat fä en fråga afgjord eller sitt tycke. Nu fäller del honom in att vilja, det Ståndet icke skall handla conseqvent, och som skäl derför åberopar han den händelsen när Ständerne vid förra riksdagen först mottogo ett principhetänk. i representationsfrågan och sedan skulle hafva ansett sig derigenom hafva begått ett stort fel, för hvilket de nu skulle befara alt vidtaga ett motstycke. Man ser således, alt det argumentet att vara conseqvenl, det kan man nyttja precist för och emot. Jag vill fästa uppmärksamheten ä, att hela detta argument att vara conseqvent är i sig sjelf af intet värde, ty frågan är hvaruti man skall vara conseqvent, om det är i det rälla eller det orätta.
4 Men knappt har den krupit ner bakom fjällåsen, förrän vintern återtar sitt välde och kastar ett pansar af is öfver tak och vattenpussar, öfver vida fält och branta sluttningar. Och så blir det skarsnö! På kvällen går det bud rundt kring bygden. Ungdomen i de isomfransade husen, hvilkas hjärtan klappat af längtan och glädje vid det första långsamma plah. plah. emottaga budet, kallelsen till » kälkparti på skarsnön ». De le och jubla öfver vintern, » som håller i sig », vintern, som de månader igenom gnatat på och sagt hårda, ovänliga ord om! Och solen, åt hvilken de dessa sista dagar fröjdat sig, hvars smekningar de sökt i hvarje minut, solen öfverlista de! Äro före den på platsen, högsta höjden af en från fjället fortlöpande stupande sluttning, som i väldiga afsatser, åkerfält om somrarne, utgör en enda glänsande bana tvärs öfver diken, gärdesgårdar, där stö- rarne sticka upp genom snön, rätt ner på den breda älfven, där issörjan denna tid på dygnet ligger hårdt tillfrusen i orediga massor likt söndersplittradt glas. Från alla håll komma de skyndande, de unga. Vårvintern, ung med dem, nyper dem i kinderna, där de komma vandrande i flock par om par eller ensamma. Från prästgården, som ligger för sig uppe på en höjd invid den gamla kyrkan, komma fyra flickor i rad, hållande hvarandra i händerna, springande utför backen i dansande gång, utöfver snöfälten, som täcka hindrande gärdesgårdar, och som göra hela inmarken till en enda oändlig tjusande, glittrande, snöhvit dansbana. » Upp genom luften, bort öfver hafven, hän öfver jorden i stormande färd » — så sjunga de unga flickorna fyrstämmigt och i rytmisk takt; i till hälften glidande till hälften dansande gång skynda de fram till mötesplatsen. Hela ortens ungdom är samlad där, smärta, spänstiga, rosenkindadc unga flickor; kavaljererna denna tid på året, när studier bedrifvas vid gymnasier och universitet, äro mest underåriga. Den unge pastorn, ett par domarebiträden och apotekaren utgöra undantagen.
1 anledning häraf, samt med fästadt afseende å de af Rikets Ständers näst förut församlade Revisorers i ämnet gjorda framställningar, beslöt Höglofl. Utskottet, den 26 Oktober riästlidet år, åt Fullmäktige uppdraga: l:o att låta genom verkligt sakkunniga och opartiska personer anställa ny fullständig undersökning, huruvida entreprenören af ifrågavarande byggnadsarbete fullgjort de honom, enligt kontraktet och det gillade kostnadsförslaget, åliggande förbindelser, samt att derefter, i händelse förhållandena sådant påkallade, gå i författning om nedre verkhusets, med dertill hörande machineris försättande i ändamålsenligt skick, och af Brukets medel förskjuta de derför erforderliga kostnader; 2:o att låta vid nedra verkhuset verkställa de arbeten och förändringar i öfrigt, som kunde anses erforderliga; 3:o att låta uppföra ett för båda verken gemensamt Blekbus; 4:o att låta verkställa de för öfre verkhusets iståndsättande såsom behöflige ansedde arbeten och förändringar; 5:o att af Brukets medel bestrida oundgängliga kostnaderna i och för de i nästförestående andra, tredje och fjerde punkter omförmälda arbeten och förändringar, under tillsyn att desamma varda ändamålsenligt utförda; samt 6:o att, derest vid den i första punkten föreskrifna nya undersökning det skulle befinnas, att arbetet i nedra verkhuset icke vore ändamålsenligt och fullständigt ulfördt, och att verket ej kunde dufvas med användande allenast af den vattenqvantitet, som derför blifvit beräknad, af entreprenadsumman innehålla ännu ej lyftade 6,000 R:dr B:ko, samt derjemte tillse, det