Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan man icke verkligen med skäl undra, hvarföre icke denna fråga framkommer på en gång? Det kan finnas politiska skäl dertill, jag medgifver det, men, mine Hrr, med den frihet att yttra sig i politiska förhållanden, som nu, efter hvad jag tror, har inträdt, måste en sådan förbehållsamhet förekomma något besynnerlig. Jag ser inga skäl hvarföre den vidare behöfver ega rum. Om Regeringen har för afsigt att sjelf komma fram med förslag derom, så frågar jag: Hvarföre är det icke färdigt och hvarföre skola enskilde representanter på förhand yrka de ofantliga anslagens beviljande? Nu har jag ingenting vidare att tillägga, än att jag funnit, att jag kanske gått alldeles för grannlaga tillväga, då jag, förra gången jag hade ordet, icke I H. 23 354 Den 26 November f. m. upläste denna promemoria jemte åtföljande karta, som blifvit mig lemnade af en man, som säkert står för sina ord, då han har satt sitt namn skriftligen derunder, och får jag derföre bedja att den upläses, innan man öfverlemnar den till StatsUtsk. Jag anhåller, att någon af Hrr Kanslister hade godheten upläsa densamma. I ani. häraf uplästes följande ProMemoria: Det är en allmänt känd sak, att Stockholms och öregrunds skärgårdar äro för Sverige de farligaste anfallstrakter öster ifrån, i anseende till dessa trakters nära och skärbundna grannskap med Aland, samt närheten till hufvudstaden och lrjertat af hela Riket. Betraktar man upmärksamt sjökortet och specialkartorne Öfver ifrågav:de trakter, så finner man, att samma Öregrunds och Stockholms skärgårdar afl naturen äro skilde från hvarandra medelst 5 mil öppen hafssjö utanför Grisslehamn och Wäddölandet, hvaröfver skärgårdsfartyg under krig icke kan ega säker och jemn passage, dels för fiendens kryssare på Alands haf och dels för hård motvind och svår sjögång.
I den mindre klosterkyrkan, på andra sidan den af lutande sarkofager och kors betäckta gården, samlas nunnorna till mässa än i dag såsom fordom. Nästan alla äro de gamla och förvissnade. Helt och hållet svartklädda med långa veckiga släp, dok och toppiga medeltidsmössor, stå de orörliga i rad utefter hvardera långväggen som vålnader, framträdda ur muren. Gatorna in mot stadens hjärta kantas länge af hemtrefna småhus bland plommonoch körsbärsträd och den aflägsna skogen af kupoler är ljus och glimmande. Det är först på nära håll, först med Kremls murar som den ryska byggnadskonsten likt en fjällig lindorm ringlar sig om taflan och åter visar all sin underliga hemskhet. Portarnas besynnerliga fästningshus med stora murytor och små fönstergluggar, tegeltornen, som med sina afsatser och höga, gröna tak påminna om trapppyramider – alla dessa byggnader stå så fjärran från våra stilar, att de förefalla äldre än Athens och Roms ruiner. Du tror dig se det gamla Babylon lifs lefvande, sådant det tecknas af Herodotos och Strabon. Oupphörligt missräknar du dig också i Moskva på årtal och hänför åtminstone till tolfeller fjortonhundratalet det, som till äfventyrs endast bär ett par korta hundra år på sin nacke. Du kallar dessa byggnadsverk barbariska, därför att de icke uppförts efter våra doktriner, och resehandböckerna beskärma sig öfver deras brott mot »arkitekturens lagar» ungefär som poperna skulle vrida händerna öfver en västerländings klentrogna syn på de ryska helgonen. Napoleon envisades att kalla de ryska kyrkorna »moskéer» och utfärdade kallblodigt befallningar om ödeläggelse och plundring. Det öfverväldigande intrycket är dock borgen nog för deras skönhetsvärde, äfven om detta värde här liksom hos de egyptiska templen icke genast kan uppmätas i allbekanta mått. På Kremls höjd vid sidan om Lejontrappan, på hvilken Ivan den förskräcklige med sin käpps doppsko fastspikade en förbrytelsebringande budbärares fot, står med sina nio guldbeklädda kupoler Bebådelsekyrkan, där tsarerna döptes och vigdes.
Strömsholm vara för en ridskola i mellersta delen af riket det mest lämpliga ställe, samt de framställda betänkligheterna emot en ridskolas förläggande derstädes icke syntes böra utgöra hinder för förslagets verkställighet i detta hänseende, helst de anförda svårigheterna ansetts läll kunna undanrödjas, då boningsrum i Strömsholms slott finge till elevernas begagnande upplåtas, har Kongl. Maj:t begärt, att Rikets Ständer, för organiserande af en ridskola vid Strömsholm, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med be mälda Komités afgifna underdåniga förslag, dels måtte anvisa, ej mindre ett årligt anslag af 14,200 R:dr, enligt ofvanberörda förslag, att å ordinarie stat under 4:de Hufvudtiteln uppföras, än ock ett extra anslag för en gång af 18,000 R:dr till stallbyggnad på stället, dels äfven medgifva, att, intilldess ridskolan kunde komma i full verksamhet, af årsanslagen finge användas det belopp, som erfordras till anskaffning af sadlar och betseltyg, till hostads anordnande åt stallmästaren, samt till nödiga möbler åt eleverna m. m. för skolans komplettering. Kongl. Maj:ts förnyade nådiga framställning om anslag för inrättande af en ridskola, i ändamål att bereda tillfälle åt en del af arméens befäl att inhemta nödig färdighet i ridkonsten, synes ådagalägga att en dylik undervisningsanstalt äfven här i landet är behöflig. Tillräckliga och giltiga skäl till stöd härför äro ock i den nådiga Propositionen andragna och, enligt Utskottets tanke, torde Rikets Ständer icke längre böra undandraga sig att härtill anvisa nödiga medel, Deremot har hos Utskottet tvekan uppstått om lämpligheten deraf, att en dylik undervisningsanstalt förlägges till Strömsholms stuteri-inrättning.
Den å pag. 25, öfversl förekommande meningen: ”angår det någon honom tillställas,” utbytes mot en så lydande: ”angår det ensamt någon person, då skall honom ofördröjligen utdrag af Protocollet, innefattande beslutet, tillställas.” Å raden 5 insattes efter ”Dom-CapitJet i de mål som” ”upptagas under }:o, 2:0, 3:o, 4-'° och 5;o i 10 hvarigenom således hvad å 6 oell 7 raderna förekommer från orden ”röra kyrkodisciplin afsältan de" utgår. Att å 8 raden efter ”Konungens Befallningshafvande i Länet” insältes: ”der icke annorlunda finnes stadgadt.” Vidare att å raden 13 ordet ”och” utbytes mot ”eller, samt å 16 raden ”14 dagar” mot ”21 dagar.” Slut - Prot. TJtclr. d. 8 Mars 1841• *77 Slutligen fann ock Ståndet för godt att till denna § lägga ett nytt moment, så lydande: ”År Ordförande med So eli en stämmo-beslut missnöjd, kungöre det församingen inom ätta dagar efter justeringen och fullfölje sina besvär i den tid och ordning, som här ofvan sägs; meddele ock inom qi dagar efter fatalietids utgång församlingen vederbörandes bevis, att besvären äro fullföljde. Besluta vederbörande, att sockenstämman skall öfver besvären höras, förordne dä Dom-Capitlet annan ordförande. 12, 13 och 14 §. §. godkändes. Föredragningen af Betänkandet afbröls för att i näst inträffande Plenum fortsättas. S. D. Af det hos Ståndets Electorer denna dag hållna Protocoll inhemtades, att till Ledamot af Bevillnings-Ulskottet, i framlidne Contracts-Prosten Doctor Wieslanders ställe, utsedd blifvit Prosten och Kyrkoherden Magister C. E. Bexell', dertill han ock, genom utdrag af Protocollet, legitimeras skulle. Från Wällöf 1. Borgare-Ståndet.
R:dr 5 sk. verkställda, afbetalning å ett diskont-lån. Uti Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskonters här ofvan uppgifna skulder till Rikets Ständers Bank, utgörande tillsammans för begge Diskonterna 1,344»158 R:dr 3o sk. 3 rst., äro icke inberäknade de krediti v-summor, som för utrednings-kostnadernas bestridande blifvit af Banken afsatta å Diskont-utredningens dervarande räkningar, med 10,000 R:dr för utredningen af Götha Kanal-Diskont samt med 5ooo R:dr för Malmö Diskonts utredning; varande ej heller dessa , hittills obegagnade, kreditivsummor upptagna bland Diskonternas tillgångar. I öfverensstämmelse med stadgandet uti 202 §. af RiksgäldsBeslutade afKontorets nu gällande Reglemente, hafva Fullmäktige, efter anställd skrifningar. granskning af härvid förekommande förhållanden, för sin del beslutat och derefter underställt nu församlade Revisorers vidare bepröfvande ifrågaställda afskrifningar af ej allenast 26 st., i Götha Kanal-Bolags f. d. Diskonts räkenskaper för närvarande uppförda, så kallade diskont-lån å ett ännu obetaldt kapitalbelopp af 16,020 R:dr 38 sk. 2 rst., utan ock en särskild, samma Diskont tillhörande, räntefordran för ett till kapitalet redan liqvideradt dylikt lån. Likaledes hafva Fullmäktige underställt Revisorerne ett af Fullmäktige, på grund af åberopade stadgande, jemväl fattadt beslut, angående afskrifning af Malmö f. d. Diskonts återstående fordringar för 6 st., äfven till deras kapital-belopp betalda, diskont-lån.
Af dessa medel borde nu, enligt Kongl. Maj:ts tanke, en summa, som det tillhör Rikets Ständer att bestämma, men som förslagsvis antages till 6,000,000 R:dr, successivt användas till inköp af svenska statspapper, för att sålunda bilda den nyss omförmälda reservfonden; hvarigenom skulle vinnas de förenade fördelarne, alt Bankens ställning, hvilken härvid i främsta rummet bör afses, blefve på ett synnerligen verksamt sätt konsoliderad (utan att dess framtida ränte-inkomst bör blifva mindre, än om samma medel på enskilda händer utlåntes) samt att en del af stats skulden, nar så kan ske, placerades på ett sätt, att räntorna för densamma, i form af ökad bankovinst, komme Staten sjelf till godo. I sjelfva verket skulle genom en sådan anordning ingenting annat ske, än att en del af den disponibla bankovinsten användes till jernvägs-byggnadernas utförande, fastän med det väsendtlig» vilkor, att Banken erhåller ett häremot svarande belopp stats-obligntioner, hvilka gifva Banken inkomst, och hvilka, i händelse af behof, kunna användas till förstärkande af dess metalliska kassa. Frågan, huruvida den till uppköp af svenska statspapper afsedda summan borde uteslutande nedläggas i det lån, som skulle komma att utomlands upptagas, eller om ej åtminstone en del deraf bör ingå i det inhemska fondsystemet, är icke af någon afgörande vigt, enär otvifvelaktigt begge slagen af obligationer äro för ändamålet användbara. Det kan emellertid ej nekas, att de fonder, hvilka komma att ställas i utländskt mynt, sannolikt skulle blifva, i händelse af behof, lättare afsättlig» på den utländska marknaden, än obligationer på svenska språket och i svenskt mynt; men å andra sidan torde det också böra medgifvas, att det vore nyttigt, om någon impuls gåfves åt det inhemska nya fondsystemet; äfvensom del icke bör lemnäs oanmärkt, alt ränte-inkomsten af de inhemska obligationerna förmodligen kommer alt blifva något högre än af de utländska.
Upplästes ett Protoeolls-Utdrag frän det Hederwärda Bonde-Ständet af den 24 dennes, innefattande Ståndets bifall till det särskilta Utskottets den 18 dennes hos Ständet pä bordet lagda utlätande öfwer den af Bonde-Ständet wäckta fräga om Riksdagens förkortande medelst de ifrän förra till nästa Riksdagen uppffutne mäls ytterligare uppffutande till Riksdagen näst efter denna; hwarjemte i ProtocsllsUldraget tillkännagafs att Lengt/Anckersson frän Elfsborgs Län och Lric Anckersson frän Sivartsjö Län wille hafwa förbehällit att härigenom ej hindrades fräga om nägon ändring som de förmente blifwa nödig, i hwad 33 Z. af sed - 1Z2 Den ZO Augusti. naste Riksdagsbeslut innehölle; hwilket pä be-> gäran blifwit anmärkt. Likaledes ett Protocolls-Utdrag frän samma Ständ, af berörde dato, med bifall till Stats-Utskottets den 17 Augusti afgifne utlätande öfwer frägan huru Banco och Riksgäldsärenderna ffulle kunna bestridas oansett twänne af Banco-Fullmägtige och alla tre Riksgälds-Fullmägtige, säfom walde Riksdagsmän, sig här infunnit eller inställde. Wterligare ett dito, af den 25 Augusti, innefattande Bonde-Ständets gillande af Consiitutions. Utffottets förflag till Wal-Act, Sucoessions-Ordning och Kron Prinsens Försäkran jemte befluten anmodan till Expeditions-Utffottet att besörja det de§a Handlingar wederbörligen färdiggjordes för att kunna i underdånighet aflemnas till Kongl. Maj:t, hwars Nädiga Sanction, i afseende trll Successions-Ordningen, säfom »varande en grundlag, fordrades. Detza Protocolls-Utdrag lades till Handlingarne.
Sedan Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på förestående, som Convoy-Commissariatet hoppas, i en annan dager, än Revisorerne velat deråt gifva, nu framställda förhållanden, anmäla Revisorerne i öfrigt: ”A) Alt den af nästlidne Riksdags Slals-TJlskolt till 323^ R:dr ”21 sk. 2 r:st. calculerade förlust för Convoy-Cassan, uppkommen derigenom , att presenter, som uppköpts i ändamål att afgå till Algier med skep”pet Orphe, blifvit, i anseende till Franska occupationen år i83o, för”sålda i Marseille och Tunis, uppgår, enligt 1335 års hufvudbok, hvari "slutlig redovisning förekommer, till endast 2,o58 R:dr 1 sk. 7 r:st.” 10 — De här ifrågavarande presenter voro uppköpte, såsom namnet antyder, i ändamål att i Algier aflemnas utan betalning. Det är således en förvillelse att kalla, hvad som derföre icke inflöt för förlust; tverlom bör det, som genom händelsernas fogande deraf godtgjordes, kallas en vinst och att sista Riksdags Stats-Utskolts beräkning af den så kallade förlusten ej slagit in, bevisar, att detsamma misstagit sig, ej mindre i Calculen, än i benämningen. Rätta förhållandet är sådant, att Convoy-Commissariatet, genom den opåräknade försäljningen erhöll en sammanräknad inkomst af 37,408 R:dr 3i sk. 3 r:st. för varor sora här kostat 39,466 R:dr 3a sk. 10 r:st., men som afpassade för Algier och efter ett a-årigt upplag i Frankrike, derunder en stor del togo skada, endast genom lyckliga tillfälligheter, kunde så pass förmonligt afyttras. Alt aflidne General-Consuln i Tunis C. Tulius hos Cassan ”ägande fordran blifvit, enligt 1834 ärs hufvudbok, liqviderad till hans ”son, Vice Consuln Ad.
Till fortsättande af fästniugsbyggnadsarbetena vid Carlskrona, har Kongl. Majit äskat ett anslag för nästkommande 3 år af 150,000 Ridr, att utgå med en tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866. I afseende å dessa arbeten, för hvilkas fortsättning under innevarande statsregleringsperiod, Rikets Ständer vid sednaste riksdag anslogo en summa af 240,150 Ridr till lika fördelning under 3 år, inhemtas af Statsråds-protokollet samt de förslag och ritningar, hvilka varit för Utskottet tillgängliga, att med nu äskade anslag afses uppförandet af befästningar på Hästholmen, lill försvar af vestro inloppet till Carlskrona emellan nämnda ö och Almö; att berörda fastningsunläggning alltid Stats-Utskottets Utlåtande JW 66. 39 ingått uti den allmänna försvarsplanen för denna stad mot sjösidan, ehuru detta arbete någon tid mäst åsidosättas för det inre reddförsvaret; att, fastän försvaret härstädes hufvudsakligen måste grundas på en stängningslinie i sjelfva inloppet, befästning på denna punkt likväl vore nödvändig samt att förslaget härtill uppgjorts med hänseende till de förändringar, som artillerioch sjövapnet sednast undergått och med beräkning att befästningarne skulle kunna motstå dess verkningar; att kostnaderna för nu ifrågakomna befästningsarbeten, utom hvad som erfordrades till försänkningar i sundet, enligt af Chefen för Ingeniör-korpsen framlagdt förslag, beräknats till 500,000, men att, med antagande att utförandet deraf kunde ske på 6, i stället för 3 år, Kongl. Maj:t funnit nu ifrågaställa anslagssumma eller 150,000 R:dr vara för nästa statsreglering tillräcklig. Vid pröfningen af detta ärende har hos Utskottet fråga uppstått, huruvida i närvarande tidpunkt, då det mer än någonsin torde vara svårt att afgöra, huru krigsmaterielen bör vara beskaffad, det må vara lämpligt anslå medel till ifrågavarande arbetsföretag.
Men dessa utgifter må nu vara beräknade för låga eller icke, så står det dock fast att för dem äro beräknade 43,000 R:dr, d. v. s. på 7,000 R:dr när, den summa som i ett för allt Utskottet funnit för godt att anslå och dock återstå ännu åtskilliga andra behof, såsom skrifmaterialier, tidningsprenumeration, kuriroch rese-kostnader, expektans-arfvoden m. fl., beräknade, allt efter samma låga måttstock, lill sammanlagde 57,000 R:dr, hvilka då skulle betäckas med det anslag Kongl. Maj:t äskat af Norriges Storthing. Men äfven med förutsättning att Stortbinget icke af Ständernes beslut toge sig anledning att minska det af dem begärda anslaget, finnes å detsamma icke tillgång lill mer än 30,000 R:dr, och skulle således häraf uppkomma en årlig brist af minst. R:dr, men af nära 30,000 R:dr, ifall Stortbinget skulle vilja träda i Utskottets fotspår. Då jag icke vill bära ansvaret för alt med min röst hafva bidragit till en sådan förknappning; då jag tror att Utskottet hellre än alt godtyckligt nedsätta ett anslag, mot hvars nödvändighet det icke haft några, enligt min tanke, grundade skäl att anföra, bordt — med tacksamt erkännande af det förtroende, med hvilket Regeringen gått en inom Representationen vid flera tillfällen uttalad önskan till mötes, den att erhålla mera bestämda upplysningar rörande de under Ulrikes-Departementet förefallande utgifter — bevilja den begärda summan; då slutligen den af Kongl. Majit nu äskade tillökningen i Tredje Hufvud-liteln med omkring 30,000
Skulle någon socken så mycket förgäta sin pligt, att den ville undandraga sig någon beskattning och kasta den på andra socknar, så anser jag det vara nyttigt att en Taxer.comité finnes, såsom en mellanlänk, innan det kommer till Pröfn.comitéen — helst denna comité annars skulle komma att vara tillsammans, icke dagar ulan veckor, för att uppgöra alla de disputer, som kunde uppstå. — l afseende pä del svar, som TJtsk. lemnal å min framställning, finner jag, att del låtit den ena J:n utgå, som handlar om domares skyldighet alt tillkännagifva de skedda köpen inom en viss lid. Delta var då ganska väl, men TJtsk. har ändå bibehållit några ord, som också föranleda samma dispute. TJtsk:s förslag lyder 'så: ”Af de handlingar och upplysningar, ”comitéen samlat, oell den locala kännedom, comite'en bör ”äga, åligger den att utröna egendomarnes beskaffenhet, lill ”utrymme, jordmån, åbyggnad, belägenhet, afsätlnings"tillfälle, förmåner och onera;" jag vet icke hvad det skall tjena till.— Vidare står: ”och må i afseende på den nytta ”och rättelse, sorn vid vissa tillfällen derigenom kunde hem”tas, de i orten gångbara pris, då taxeiingsmännen (inna det "lämpligt, till vinnande af en rättvis taxering, tjena dem till en "vägledning och jemförelse vid värdets bestämmande.” Jag anser att detta äfven bör gå ut. Det var hvad jag begärde, och jag hoppas, att TJtsk. äfven skall finna det billigt, på det att icke häradsskrifvare» må finna sig skyldig att komina fram med påminnelser om alt köpen skola tagas lill grund, hvilket skulle blifva den största ogrund. Om man t. ex. skulle laxera eli hemman, som galt i köp, skulle man då, om det blifvit såldl — vare sig för halfva eller dubbla taxeringsvärdet — derefter förändra detta? Detta går så mycket mindre an, som alla sådana värden i Svea land äro proportions-värden, och icke rätta värden.
Embetsman bevil jade förhöjning af i;del i den dittills fastställde betalning, vederbörande i RiksgäldsContoiret tillgodo beräknas ifrån 1824 års början; hvilken förhöjning, å de intill nasti. Augusti månads slut anordnade summor, bestiger sig till i,ai5 Iltdr 10 sk. 6 r:st. B:co; och må det ankomma på vederbörande sjelfve , att denna summa till Enkeoch PupillCassan vid RiksgäldsContoiret disponera och öfverlåta. Den 22 October 1829. 554 Stats-U tskottets N:o 313.5 R. H. St:rs Förstärkta StatsUtskolts Memorial, ang:de anställd omröstning i åtskillige frågor , hörande till Statsregleringen. Till följd af de Beslut de respective RiksStånden den 16 innevarande månad fattat, i anledning af StatsUtskottets Memorial N:o 297, rörande skiljaktige Beslut inom RiksStånden i flere frågor hörande lill regleringen af RiksStatens a:a HufvudTitel, har Utskottet, förstärkt till det antal Ledamöter 69 §. RegeringsFormen utstakar och i den Ordning samma §. föreskrifver, till sluteligt afgörande förehaft berörde frågor, och deruti anställt omröstning efter följande af RiksStånden godkände Propositioner: 1-a Voteringen. Den, som bifaller att lönen för Justitia; Statsministern j Taffelpenningarne inberäknade, bestämmes till 7000 R:dr B:co, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer serskild votering att anställas, huruvida samma lön bör blifva 7,5oo R:dr eller 8000. Efter Voteringssedlarnes öppnande befunnos 68 Ja och 49 Nef utom 2.’ne sedlar, hvilka såsom dubbla blifvit casserade.
Friherre Raijalin, Salomon, trodde att ämnet rätteligen varit till OeconomieUtskottet förvisadt, och der behandladt. Men då Grefve Gyllenborg å nyo yrkat på remiss till Bevillningsutskottet, blef densamma, uppå derom af Herr LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. Den 15 Juni. Upplästes ankomna ProtocolIslJtdrag från: Högvördiga FrestStårdet af den 22 Maj, innehålianue yttrande: att vid inhämtande af Bondeståndets beslut, det skulle, u;0> p:äglingen af en Skådepenning öfver de märkvärdiga dagarna den 14, 15, 16 och 20 nästiidne April, en berättelse om de då timade dyrbara händelser tillika författas, på Bankens bekostnad tryckas, och nä.-t efter Titelbladet i de förbättrade Kyrkosångerna intagas, PrestStåndet ansett detta förslag vara mindre till ändamålet bidragande, emedan berättelsen teka rog tidigt skulle komma till Allmänhetens kunskap, och icke obetydligen öka vidjyftigheten och priset pä nämnda Psalmbok. Bifall till LagUtskottets Betänkanden, i anledning af Doctor Cederschöld! Memorial om Lä kares betyg öfver tillfogade sår och kropps skador; samt angående omyndiga barns arfsmedels användande till deras uppfostran och underhåll. Instämmande uti Vällofl. BorgareStåndets meddelade beslut att anmoda StatsUtskottet , att, uti instructionen för de blifvande Fullmägtige i RiksgäldsContoiiet, föreskrifva infordrandet af behöriga värderingar öfver deri pant , sorn för Hans Excellence Herr Grefve JRuuths innehafvande Lån är intecknad. Instämmande uti Vällofl. BorgareStåndets beslut att uppdraga åt Lagutskottet,-„att, genom dess beaeierurcj besörja tryckningen af Den 15 Juni. 269 Kongl. Majtts Nådiga Proposition om förändring af nu antagna bestraffningssätt m. m.
Ropades starka nej blandade med ja friherre Inljencrantr med flere ansägo formligast att Oeconomiä-Utskotteks betänkande punctewis företoges. Ater 142 Den 9 Julie. Äter fllljagiiga rop. Friherre ak bkal^ankon, ^nckers , yttrade dÄ hail nott sig finna hufwudsakliga skiljaktigheten lili Herr Ornkvas förflag ligga deruti, att han ej antagit de hufwudgrunder ä)economiä.Utskottet i sitt betänkande föreslagit. Enar sig sä förhölle, trodde han wälet näppeligen kmina bringas till slut, genom föredragande af en punct af Utskottets betänkande och en punct ur Herr vrukvas forsing. Friherre kläkantcm wille alisa föreslå att proposition lil! bifall mätte göras pä Utskottets hela betänkande och om det samma ej aiuoges, godkännande af Herr vrukvas förslag mätte Utgöra contra proposition. Ropades starka uej> Herr Ilram, kebr, hoppades att samma rättigheter nu som förr existerade, att Occonomiä-Utftottets betänkande malte utgöra grunden för öswerläggningen och att en hwar stöde öppet, att derwid göra stna anmärkningar. Zerr Landt-Marffalken upläste derefter första punclen af betankandet och gjorde proposition kill bifall dera, hwilket med Ja beswarades. 2-dra puncten af bekankandel uplästes. Proposition till bifall dera blcf med gansta starka,ja och nej beswarad. ' Nkstillige hördes yttra alt ytde pfincten af Herr vrukvas förflag tycktes wara antagligare. Her,r Orukva upläste härefter denna Atde punct sf sitt förflag. (örefive von Lclrvsrm srägade hwad, efter detta försiag gransen för antalet af pannor more. Den Derk 9 Julik. i§z Den proposition Herr Landt-Marskalken, härefter gjorde till antagande af y:de ^uncten i Herr