Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skälet hvarföre det sista stortinget icke kom till något beslut om en fullständig lag, grundade sig derpå, att man önskade sig ett nytt beskattningssystem, och derföre endast ville underj tiden göra de stadganden, som antingen ansågos mest trängande under bestående förhållanden, eller mest ändamålsenliga för att förbereda införandet af en annan beskattning. Då således den nuvarande lagstiftningen icke kan anses så fullkomlig, som önskligt vore, samt då ett nytt beskattningssystem gör nya eller förändrade stadganden nödvändiga, har kommissionen för afsigt att utarbeta förslag till en ny lagstiftning i detta ämne, så, att den kan tillämpas under hvilketdera beskattningssystem, som blefve antaget. För detta ändamål har kommissionen genomgått den lagstiftning, som för närvarande eger rum, nemligen lagärne af den 4 Augusti 4827 och den 4 Augusti 4845, sakens behandling af regering och storting sedan 4 825, den Svenska förordningen af den 45 Juni 4845, samt den Danska och Preussiska lagstiftningen efter den af Steenstrup meddelade framställning den 4S Februari d. å. Med hänseende till rättigheten att-tillverka bränvin af råämnen, anser kommissionen att de i lagen af den 4 Augusti 4827, gg 4 och 4 stadgade inskränkningar böra bibehållas, så vidt som denna rättighet hittills varit förenad med burskap i städerna samt besittning af skattelagd jord på landet. Likaledes bör, enligt kommissionens förmenande, det uti lagen af den 4 Augusti 4845, g 42, med afseende på åtskilliga embetsoch tjenstemän på landet, gjorda undantag bibehållas. Det i lagen af den 4 Augusti 4845, g 5, befintliga förbud mot bränvinsbränning under sommarmånaderna, har kommissionen trott icke blott böra bibehållas, utan vidare utsträckas till 6 månader. Såsom skäl för detta lagstadgande måste i första rummet antagas, att man icke kan under sommarmånaderne bedrifva rörelsen med samma fördel, som under vintermånaderne, samt att under de förra hufvudsakligen, ja nästan uteslutande, begagnas säd, som måste tagas från utlandet.
Ridderssapet och Adeln lärer derom draga minsta twifwelsmäl: Ostridigt är ock at i afseende pä politiska förhällanden med wära Grannar denna inrättning i närwarande ställning med mindsta jalousie kunde werkställas. Men lika klart och lika ostridigt är det ocksä i min tanka, at aldrig nägon Lidepunkt kunde mäkjas mindre gynnande för en sädan framställning, än den wi nu hafwe. Lätom ost ej glömma, mine Herrar, at den största bördan af en sädan inrättning träffar Bonde-Ständet, som af det olyckliga försök som nyst är gjordt i denna - 6M Den 13 Junit. na wäg med Landtwarnet redan lärt sig pä sin dryga bekostnad känna den största wederwista för et steg som störtat kärnan af deras ungdom i det yttersta elände. Det är ej Löden pa krigets bana som Swensta Folket fruktar. Detta stridbara folk har ifrån urminnes tider wisat nästan alla Europas folkslag, med hwilken ifrver, med hwilkct mod det ilar dit faror och lära kalla. Men wi mäste ock medgifwa, at denna Nation, mindre än kanske andra, fördrager nöd, uselhet och wanwärd, och at säledes minnet af sädane olyckor warar länge, at sädane sär längsamt läkas. Dä Allmogen wid den redan gjorda conscriytionen uttömt sina sista krafter, utan at deraf finna någon allmän nytta beredd, dä den til en högst betydlig del förlorat sit indelta manskap, som den owilkorligen bör, men icke utan största stränghet kan äter upsätta, Hurudan stal dä desi känfla blifwa wid proportion om en ny Lonscription? Man säger wäl at denna känsla stal lindras genom deltagande af alla Ständs ungdom. Men manne detta deltagande ej läter mera än det werkeligen eller möjeligen kan blifwa, och om det werkeligen kunde werkställas i wärt nu utblottade land. skulle icke de olägenheter, som upkvmme, om all den ungdom som fordras til danande af.
Den 25 September. 25 Bengt Andersson frän Elfsborgs Län, > hade äfwen ettanförande, sä lydande: Wördsamt Utlätande. Den af Kongl. Maj:t i Räder gjorda Pro. position angäende Kongs, och Kongs > Ladugär. darnes samt a8a andra Kronan tillhörande Lä. genheters Bort-arrcnderande, kan jag för min del icke annat än afstyrka, emedan det af Stän. -erne förleden Riksdag fattade Beslut synes wara till största förmon för märt fattiga Rike. Och hade efter min tanka Ständerne alldrig Lngätt i den swära och dryga Bewillningen om ej med det wilkor att ofwannämde Lägenheter skulle efter havd försäljas pä sätt senaste Riks. dags Beslutet innehäller, som jag altsä pä det högsta yrkar mätte efterföljas, anhällandes öd. mjukast att detta mitt mälmenta anförande mätte i dagens Protocoll inflyta och tillika med. följa Utskottets Betänkande till Riks-Ständen. Herr Borgmästaren Wictorin förenade sig i afseende pä Principen med Herr Bruks. Patron Bjur; och som Riksens Ständer »vid sistledne Riksdag, hwilka stadgat Regerings. Formen, icke kunna förmodas bafwa warit r okunnighet, huruwida Kongs-Gärdarne kunde försäljas, sä trodde Herr Borgmästaren äfwen detta gifwa wigt ät bans enskilta tanka, att Riksens Ständer ägde full rätt att örn KongsGärdarne »vidtaga det Beslut, som genom Nämd dä afgjotdes. Herr Herr Baron och Ordföranden uppläsie de af Herr Bruks-Patron Bjur äberopade 57- 69. och 77. §. §- i Regerings - Formen'; samt derefter 37. § i Regerings.Formen, som i sista Momentet innehäller, att intet Utskott, Consti. tutions och Banco-Utffotten allena undantagne, är berättigadt, att wäcka frägor till afgörande i Riksens Ständers Plena, eller att upptaga andre ämnen än de frän Plena remitterade.
Än vill man berättiga de vid kommunernas gränsor bosatte, all, utan föregången anmälan eller biträde af vederbörande offentliga myndigheter, med våld fördrifva till kommunen anländande medellösa familjer, än vill man ej blott ålägga hemmans-innehafvarcn ansvarighet för de familjers underhåll, åt hvilka han af hemmanet upplåter jord, utan äfven för framtiden vid sjelfva hemmanet fästa en sådan skyldighet. Märkligast och mest bevisande är dock yttrandet af den komité, sorn för 2:ne år sedan, i följd af Eders Kongl. Majlis Nådiga befallning, härstädes sammanträdde för att yttra sig angående välboren för hemmansklyfning och jordafsöndring. Denna komité, bestående af IIöradshofdingarne i Länet samt af ståndspersoner, prester och bönder, 2:ne ibland de anseddaste inom orten af hvardera klassen, var nemligen enhälligt af den tanke, att hemmans klyfning lill mindre del än i manlej och jordafsöndring till hvad areal sorn hcldsl icke borde få ega ium, med mindre kommunen förut fått i sockenstämma undersöka och pröfva förhållandet. län således uttalad opinion måste skänkas afseende. Det liar alltså bordt vära mitt åliggande, alt uppsöka och begagna de lagliga utvägar, suni kunna slå mig tills bud, för ali förekomma tillväxten af en obesulen befolkning särdeles under nuvarande lyckliga förhållanden, på hvars ostörda fortsättning så mången anser sig med säkerhet kunna draga växel. Kongl.
Proposition N:o 2. 3 Utdrag af Protokollet öfver Landt försl'ars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 24 Oktober 1862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Géer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: — till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o Om tillägg uti 15 § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860 angående den allmänna Beväringen: Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständor allåtas. Ex protocollo A. Ekman. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 3. Arik. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. ra. Kongl. Mgj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för konstituerade Andre Bataljons* läkaren vid Svea Artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren; Gifven Stockholms Slott den 24 Oktober 4862. Till Kongl. Majit har General-fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet, jemte eget yttrande, öfverlemnat en af konstituerade Andre Bataljons-läkaren vid Svea Artilleri-regemente, Riddaren af Kongl. Wasa-Orden Fredrik Adolf Zettergren gjord och af Chefs-embetet vid nämnda Regemente förordad underdånig ansökning, att Kongl.
Deremot skulle jag på det högsta önska, att Utskrn täcktes laga i betraktande nödvändigheten deraf att sådana beslut, som angå afgifter eller beskattning, icke må lagas vid andra än ordinarie sockenstämmor, så framt ej trängande nöd är för handen, och alt i sednare fallet beslutet om afgifters erläggande icke må fattas för längre tid än till nästa ordin, sockenstämma; äfvensom att ingen ständig inrättning, som erfordrar långvarigare afgifter än för en gång, må kunna beslutas på mindre än vid 2!ne på hvarandra följande stämmor. Detta är också ett af skälen , hvarföre jag vagar föreslå, att de ordin, sockenstämmorna må blifva 4 hvarla H. 57 4 5 o Den 29 Augusti f. m. je år. Det är bekant, att det ofta tillgått så, att afgifter blifvit på sockenstämmor beslutade och debiterade, i hvilka beslut högst få personer deltagit; man kan väl invända, att den som ej vill passa på kungörelserna om dessa och dervid bevaka sin talan, får skylla sig sjelf; men det är likväl alltid en klokhetsregel att ställa så till, att öfverraskning så litet som möjligt må kunna äga rum, och det vinnes bäst, om så många bestämda terminer äro utsatta, att extra-slätnmor om möjligt må undvikas. I afseende å den 24 om sockenniimndens rättighet att kunna ålägga böter och vitén, har ett tvifvel om rät tigheten af en sådan makt hos mig uppstått. Om nämnderna skola hafva denna rättighet, så måste de också få afhöra parter och vittnen på ed. Jag kan likväl icke finna att sockennämnd utgör en sådan domstols organisation, att detta bör densamma tillerkännas; och att den skall döinma efter sitt eget lycke, utan en formlig och laglig undersökning, der parterne få åtnjuta samma förmåner, som vid laglig domstol, kan väl ej vara meningen. I sådant fall komme inrättningen snart att urarta och blifva förhatligare än någon annan polismyndighet, då den komme att skapa ett slags Turkisk rättvisa. Uti 26 §:n hafva Utskrn gjort ett förslag, som jag fruktar icke skall särdeles val upplagas af våra högre embetsverk, nemi. att sockennämnd skall af embetsman och myndigheter kunna påkalla biträde och upplysningar.
R:dr till Staten, då den kan ärligen öfverlemna 900,000 R:dr, vore att beröfva Staten en inkomst af 200,000 ll:dr årligen, hvilka på annat sätt måste fyllas nemi. genom bevillning, sorn i sådant fall kommer för de skattdragande att ökas med 10 proc. årligen, och detta endast för att åt några lånebehöfvande skapa ytterligare fonder lill bedrifvande af enskilda förelag. Jag kan icke inse riktigheten deri. Lemnar man åter ett mindre belopp än hvad Hr Aminoff föreslagit, blir beskattningen i och för fyllande af Statens behof ännu större. Hvad angår Utsk:s beräkning af Bankovinsten, anser jag den fullkomligt riktig, ehuru Utsk. kunnat upstälia den på annat sätt. Utsk. har icke behöft göra afseende på den vinst, som egde rum år 1851, emedan den redan var tagen i anspråk för Filial-Bankerne. Om Utsk. iakttagit detta, hade det nu gjorda afdraget af 1 mill. tilt Filial-Bankerne icke inkommit i beräkningen, utan den hade då blifvit sä upgjord, att vinsten år 1851 utgjorde 963,092 R:dr; 1852 985,000 R:dr och 1853 990,000 R:dr och således med ränta inberäknad i dessa belopp skulle, enär 3 gånger 9 utgör 27, Bankovinsten upgå till 2,700,000 R:dr och detta belopp skulle åter fördelas på tre år och utgå med 900,000 R:dr årligen såsom BankoUtsk. äfven tillstyrkt. Jag anser det icke vara någon svårighet för Banken att utbetala dessa belopp, och att denna utbetalning icke föranleder lill något öfverskridande af det maximum, hvarmed sedelstocken får öfverskrida den metalliska kassan. Jag anhåller således om bifall lill förslaget. Hr von Hartmansdorff: Gr. Liljencrants har misstagit sig, då han trott fråga här vore om en besparing för Banken af 200,000 R:dr årligen.
Senere maa ingen Forandringer foretages med et i Overeensstemmelse hermed indrettet Asyl, uden dertil indhentet kongelig Tilladelse. Ansögninger om Autorisation skulle, foruden nöiagtige Byggeplaner og Overslag över Omkostningerne, tillige indeholde en fuidstaendig Beskrivelse af det bele Anlieg, og navnlig Oplysning om, hvorvidt fölgende Betingelser for de Svges hen»igtsroaessige Behandling og Forpleining ere fyldestgjorte, nemlig: Asylets fuldkomne Adskillelse fra alle andre Indretninger; en fri og sund Beliggenhed; Anledning til de Syges Sysselsmtlelse og Bevaegelse i fri Luft; absolut Afsöndring af de forskjellige Kjän, samt en passende Classification af de Syge af hvert Kjön. Regulativerne, der indsendes till Approbation, skulle indeholde et Tjenestereglement for samtlige överog underorduede Betjente, tilligemed Oplysning örn 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JY§ 124. Forholdene mellem disses og de Syges Antal, samt derhos de fornödne Forskrifter for de Syges Forpleining, navnlig forsaavidt de fattige Syge angaaer; for Over holdelse af Reenlighed, Orden og Saedelighed; for Tvangsmidlernes Beskaffenhed og Anvendelse; for Arbeidsvirksomheden; for de selskabelige Adspredelser og Fornöielser, samt endelig for de Syges Classification.
Herr bolmer wäckt fräga, rörande Gesällers ställande under Tjenstehjonsstadgan, yttrar sig wid narwarande. omständigheter battna funnit i flere afseenden betänkligt, att densamma nu skulle till afgörande upptagas, och bemstätter det samma fraga matte tils widare nypffjutas. Lades pä bordet. Ytterligare upplästes ett Memorial frän Allmänna Beswärs och Oeconomigs-Utskottet af Veil 10 September, innefattande utlätands öfwer Konungens Nädiga Proposition om ffyldigheten för alla att deltaga i wärdén af fattiga. Lades pä bordet. Herr Baron och Landt-Marskalken erinrade att Ridderskapet och Adeln i sista plenum remitterat till Bewillnings-Utffottet Konungens Nädiga Proposition om bränwinsbränningen för Carlscrona Stad; och hemställde nu om icke, enär detta mäl äfwen syntes wara af Oeconomisk beskaffenhet, berörde Kongl. Proposition likaledes mätte till Allmänna Beswärsoch Oeconomi»;-Utskottet hänwisas. Bifölls. Uppå gjord Proposition af Herr Baron och Landt-Marffalken, bcflöt Ridderskapet och Adeln, att nästkommande Torsdag, den 20 dennes, förmiddagen anställa wal af Banco-Fullmägtige; och eftermiddagen wal af Riddarhus-Dirtcteurer. Justerades följande underdäniga skrifwelser till Kongl. Maj:t: Om Den 18 September. 19Z Om Stats-Werkets afbetalningar ä de af Banquen till Staten gjorda försträekningar. Om de hinder och swärigheter som mött wid werkställigheten af den nya Chart«-Sigillat-L - Förordningen. Om arrende-wilkoren för Eldgarns-O. Äfwenwäl justerades Riksens StänderS Constitutorialer för Justitia-Ombudsmannen, Dest Supläant och Ledamöterna af TrpckfriHets-Committeen. Justerades följande: Utdrag af Högloft.
Med tillämpning endast af detta allmänna stadgande, skulle alltså den, sorn blifvit tilltalad för personligen förolämpande uttryck, vara berättigad att deltaga i den, enligt 3o Riddarhus-Ordningen, öfver honom sjelf anställda voteringen. Och något hinder derför finnes icke annorstädes, än i 41 §• Riksdags-Ordningen, hvarest det stadgas, ”alt, i mål, ”sorn personligen röra en Ledamot af något Riks-Stånd, må han väl i Plena ”eller Utskott öfverläggningarne, men ej besluten öfvervara.” — Alldeles enahanda är förhållandet med Bänkmans-valet. I 18 §. Riddarhus-Ordningen förekommer det allmänna stadgandet, i afseende på bänkmans-valet, att, enligt antecknings-lislan, samtliga ”Ridderskapets och Adelns närvarande hela antal delas i 25 serskilda, men lill beloppet lika delar,” &c. Men härifrån göres undantag i samma 41 §• Riksdags-Ordningen, som förbjuder de der uppräknade Embelsmännen alt deltaga i val till UtskottsLedarnöter, under hvilket val förut är visadt, att äfven Bänkmans-valet är inbegripet. Man finner sålunda tydligt, att dylika lagstadganden icke kunna tillämpas ensidigt, utan blott genom jemförelse med hvarandra. Af allt delta är alltså klart, att Landtmarskalken misstagit sig, dä han ansett 18 <§\ Riddarhus-Ordningen berättiga de i Riksdags-Ordningens Suppräknade Embetsmänncn ali i Bänkmans-valet deltaga. Hvad denna fråga slutligen angår i afseende på formen, vill jag först påminna, alt de i Riksdags-Ordningens 41 §• uppräknade Tjenslemännen äro, såsom nyss förut blifvit bevisadl, af samma §. ovilkorligen uteslutna från deltagande i Bänkmans-val. Dernäst vill jag erinra, att det icke må kunna få hero på ett Stånds tillfälliga godtycke att afgöra, huruvida ett lagbud skall efterlefvas eller icke; helst det i sjelfva verket skulle innefatta en rättighet alt ändra eller förklara Grundlag på annat sätt, än Regerings-Formens 81 och 83 §§. medgifva.
Jag afslår från mitt första yrkande och instämmer med Hr Tersmeden P. B., Frih. Cederström Th. och Gr. Liljencrantz i anhållan om återremiss, på det att Utsk. måtte inkomma med ett förslag, upgjordt efter de grunder, jag tagit mig friheten framställa. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att till följd häraf endast 2:ne yrkanden återstodo, nemi. om återremiss å Utsk:s Betänk, samt om antagande af Professor Brings förslag med de af Hr Carlheim Gyllenskjöld föreslagne förändringar, som af Hr von Hartmansdorff blifvit förordade. Propos. till bifall å Utsk:s förevar:de Betänk, blef härefter först framställd, men besvarad med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla det i Professor Brings reservation afgifna förslag, med de deri af Hr von Hartmansdorff före - 398 Den 21 Juni e. m. slagna förändringar, samt, efter denna propos:s besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han härvid funnit Ja öfver* vägande. Gr. Liljencrantz hegärde votering, hvarefter Hr Ribbing yttrade: Jag hoppas, alt deras mening, hvilka yrkat ålerremiss, icke mätte förbigås. Sedan härefter Ilr Gr. o. Landtm., pä det R. o. Ad. icke mätte anse behöfligt att uti voter:s-propos:ne införa alla de föreslagna förändringarne i Professor Brings förslag, nu ånyo upläst dem, uplästes lill justering och godkändes en sälydande volens-propos.: Den, som bifaller det i Professor Brings, vid LagUtsk:s Betänk. Jl? 34 fogade reservation, gjorda förslag, med de af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändringar, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot LagUlsk:s nämnda Betänk, gjorde anmärkmr föranleda lill detsammas återremitterande.
Lån af 20,000 Ruir utaf Nummer-Uotteri-medlen; så begäres en närmare speciel upplysning om Nummer-Uotteriet, så i afseende på dess tillgångar som årliga utgifter* Stats-XJtsiottets Betänk anden. 1593 Hvad den föreslagne afskrifningen angår, så upptager Stats - Utskottets förra Utlåtande grunden dertill, hvilken är byggd på den kännedom Utskottet haft tillfälle att taga om Nummer-Lotteriets ställning och den Stats Utskottets Betänkande af den 26 sistledne Martil vidare upplyser. Någon närmare eller mera speciel utredning af Nummer - Lotteriets affairer har icke af Riksens Höglofl. Ständer blifvit äskad, ej eller äger den någon gemenskap med nu i fråga varande ämne. Hvilket allt vördsamt underställes Riksens JTöglofl. Ständer. Stockholm den 26 Maji 1818. Riksens Högloft. Stunders Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående en ärlig anslagssumma. till underhållande af Bygg. nöderne vid Rosersbergs Kungsgård, I anledning af Öfverste Marskalkens hos Hens lies Majit Enke-Drottningen, .En af Rikets Herdar m. in. Herr Grefve Er. jRuuths derom i underdånighet gjorde skriftliga anmälan, att, enligt förrättad 4\foch Tillträdes-Husesyn å Rosersbergs Kungsgård, de derstädes varande Byggnader fordra en Reparations - kostnad af 7,810 R;dr 36 sk. oberäknadt underlydande Hemmang jståndsät tai^de UU åbyggnaderna uppgående tilf Stats-Utskottets Eetiinkandert 4,0go R'dr 8 sk., samt att Hennes Majit EnkeDrottningen i Näder förklarat
Men nu måste det väcka uppmärksamhet, att motionären är samme riksdagsman, hvilken uttryckligen förklarat sig ej skola bevilja något anslag, med mindre Konungens samtlige rådgifvare, så när som på 2:ne, först blifvit entledigade; hvilken ingifvit ett sedermera återtaget förslag att förminska Konungens underhållssumma, och hvilken 1111, sedan ansvaret på dem, sorn lasteligen tala om Majestätet, redan blifvit förmildradt, och Konungen icke begärt vidare rättelse, likväl yrkar att ytterligare förringa det, änskönt motionären, dä Konungen år 182Ö sjelf föreslog dödsstraffets borttagande för dylika förbrytelser, satte sig deremot, den a3 Maj, på grund af sin öfvertygelse om den duvar. strängare lagens billighet, oell emedan ansvaret för lastelig t tal om andra var då, såsom nu, icke rättadt efter den åsyftade förändringen i hänseende till Majestätet, hvadan Hr Grefven då trodde, att lagstiftaren, under ingen synpunkt, borde frångå dödsstraffet. Härtill kommer, att Hrr Rosenqvist och JM 11 n c k af Rosenschöld yrkat återinförande i 5 cap. 1 §:n Missg.bln af dödsstraffet allena, hvarigenom möjligheten att någonsin bestraffa lastelig! tal emot Konungen skulle, så vidt görligt vore, betagas dem, som ville hålla Majestätet i helgd; att Hr Hjerta, Lars, föreslagit det tryckta skrifter, följaktligen äfven sådana af indragningsmakten oåtkomliga äggeiser till upplopp, som såldes i bodarna, under sommaren 1818, må hädanefter kunna säljas på gatorna; att Hrr W sernstedt och Dalman, Wilh. Fredr. Achates, föreslagit minskning i hofvels gamla anslag och fri het från afgifter , under det att Frih. Anders Cederström, åtminstone till någon del, instämmer med Hr Grefven, rör;de 1812 års författning.
Mdrkegängssätiningen: oni förändring i tiden derför, samt örn uppsägningstid och utdelning af forsedlar > > > , > >»>>>>>>>>>> , >>>> > y Markegångstaxar, ärliga; se Rcgerings-Formen 75; för 5 är; se Markcgångs-prisen. Marknad: om rättighet att årligen hälla sådan för Askersunds stad till Borgerskapets enskilta fördel Marstrand ; se Lån* Materiel, Arméens; se Anslag [\o. Mathållningen vid Artilleriet; se Hufvud-Titel Tredje, pag. io, 14. Mechaniska Skolan; se Hufvud-Titel, Tionde. Medelpad: om inrättandet af ett Curhus för denna provins ,,,,, Medelpads invånares befrielse från underhållandet af Länshäktet Medicaments-penningarne vid Artilleriet; sc Hufvud - Titel, Tredje, pag. 9, i/}* det Carolinska; se Riks - Medico-chira. 1 giska Institutet, Anslag 20 a. Medico-legala besigtningar; se Anslag 21 gälds-Contorct 38. Meijer, Capitaine: om ett honom lemnadt förskott; se Anmälan 28. Mern: förskott till hamnbyggnaden derstädes; sc Riksgälds-Contoret. Mened; se Vittnesmål. Milda Stiftelser; se Hufvud-Titel, Sjette. MilitaireEmbelsoch Tjenstcmäns Enkor och Barn; se Anslag 57. Militaire-undervisning-; se Arméen, indelta. Militairepost: se Malmö Låne-Contor. Mililie-Boställs-cassan; se Granskning 18; Anmälan 83 Minister-Staten; se Hufvud-Titel, Andra. Missgerning*-Balken i4 Gap. §. 3; se Åklagare, allmän. Missgerning*-Balken: om ändring af: x;o 5 Cap 1 §.