Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
14* i 212 Den 5 Mars e. m. fall Hof-rätterna skulle ii[>höra att vara serskildta domstolar i vissa mål, som röra R. o. Ad., så skulle i förmyndare frågor och i konkursmål de inkomster, som Hof-rätternes tjenstemän hafva haft, genom kansliafgift, genom lösen för kallelser, och domar i konkurser, för förmyndarebevis m. m., som möjligen äger rum, försvinna. Månne tjenstemän, som sålunda miste sina inkomster, icke borde få ersättning för denna förlust? Hvarifrån skulle medel dertill tagas, när man icke förut varit betänkt derpå? Samma olägenhet, eller samma svårighet, som nu har drabbat Regeringen genom Lagmansrälternas borttagande, skulle då drabba henne i anseende till minskning af Hof-rättsbetjeningens inkomster. Man har satt i fråga att återremittera betänk. Hvartill skulle det tjena? Om det förhåller sig så, som jag tror, nemi. att denna fråga sammanhänger med nuvande statsskick, så är det ju utan ändamål alt återremittera betänk.? Om än R. o. Ad. afsade sig denna rätt vid innevar. riksdag, så kunde förändringen likväl icke gå i fullbordan förr än vid ett kommande riksmöte; men hvad som i denna lagskipningsfråga beslutes kan genast gå i fullbordan. Jag tillstyrker alltså afslag å betänk. Gr. Mörner: Jag skall icke länge uptaga R. o. Ad:s tid; men ett par anmärkn:r anhåller jag att fä göra. Det har blifvit sagdt af den talare, som yttrat sig näst före den siste att då en person, som är boende pä landet aflider, så skulle det för hans sterbhusdelegare vara serdeles olägligt alt vända sig till Hof-rätten med boupteckuing och förmyndareförordnande. Deremot torde tillåtas mig få erinra att beqvämligheten för sterbhuset i förenämnde afseende måhända icke skulle blifva stort större att vända sig till Härads-rätt, om han varit boende i en aflägsen landsort, der ett enda Ting årligen hålles och således många månader, kanske ett år kan åtgå innan saken blir pröfvad och handlagd, hvaremot
Då denna fråga inverkar på beloppet af serskilde hufvud-titlars utgifter och följaktligen synes, jemlikt 61) §. Regeringsformen, böra genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott afgöras, får Utskottet, för den händelse, att hvarken Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet sknlle finna lämpligt att instämma uti de tvänne öfriga Riks-Ståndens beslut, föreslå följande voterings-proposilion: Den, som vill, att, på sätt Utskottet föreslagit, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Nådig befallning till vederbörande, att de kostnader af provision, postportooch stämpel-afgift, hvilka för inköp och remitterande af växlar i utländskt mynt hädanefter kunna StalsWerket tillskyndas, böra påföras samma anslag, hvaraf den utgift bestrid Is, i och för hvilken dylika kostnader egt rum, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde underdåniga anhållan icke att ega rum. 2:0 Från Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å betänkandets 21 §., angående serskilde, på grund af Kongl. Maj:ts år 1842 aflåtne Nådiga Bref, uli 1841 års memorialböcker å sistnämnde års besparingar afförde arfvoden till adjungerade ledamöter i Kongl. Svea och Götha Hof-Rätter, Kaminar-Collegium och Kammar-Rätten samt vicarierande tjenstemän i Kongl. Kammar-Collegium. Men som denna §. är af de trenne öfrige RiksStånden godkänd och ärendet således, jemlikt ^5 §. Riksdagsordningen, af Rikets Ständer afgjordt, kan berörde återremiss icke till någon åtgärd föranleda. 3:o Borgareoch Bonde-Stånden hafva bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet deremot afslagit Utskottets i §.
Län motion om nedsättning i rotefrihets-afgiften, samt att densamma må anses såsom bevillning och till Riksgälds-Contoiret ingå. Lag-Utskottet: l:o cinders Jonssons i Tuna från Östergöthlands L in motion om upphäfvande af de lagens stadganden', hvarigenom bestämmes, alt, vid verkställande af dödsstraff för åtskillige brott, man skall steglas och qvinna å håle brännas; 2:o ett anförande af Pehr Hansson från Wermlands Län, angående inrättande af Förliknings domstolar; 3:o ett anförande af Petter Pehrsson i Slätthult, Jönköpings Län, om spöstraffets bibehållande och skärpning i straff-lagarne; 4:o Pehr Hanssons från Wermlands Län motion om den förändring i 23 Cap. 4 §. Alfda-Balken, att yngling ej må vara myndig, förrän han fyllt 25 år ra. m.; 5:o Ola Jepssons från Blekinge Län motion, att 3, 5 och 6 §§. af 2 Cap. Giftermåls-Balken må upphöra att vara gällande; 6:0 Johannes Christoffer ssons från Kronobergs Län motion om förklaring af 26 Cap. 2 §. Byggnings-Balken, rörande hus och byggnader å Kyrkoherde-boställen ; 7:o Anders Larssons från Westerås Lin motion om upphäfvande elier förändring af 13 §. i Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom, den 13 Juli 1818; 8:0 Hindric Hanssons från Elfsborgs Län motion om rättighet för fordringsegare alt efter eget godtfinnande å gäldenär erhålla bysättnings-utslag eller arbets-dom; 9:o Olof Lindbäcks från Hallands Län motion om inrättande af Förliknings-Comiteer och Lagmans-Rätternes upphörande m. m.; 10:o Jacob Kihlbloms från Södermanlands Län motion om upphörande af den uti 1 Cap. 2 §. Utsöknings-Balken Konungens Befallningshafvande tillagde magt atl tillse, det lag och rätt vid Under-Rätterne tillbörligen skipad varder; och liro Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion om tillägg i 12 Cap. 3 §.
Dä afgifterna för öfrigt äro desamma som förut, så uppkommer naturligtvis derigenom en penniilgelillgång, som kan användas till att förskottera de indelta lönerne, oell på detta sätt skulle efter min öfvertygelse, dä denna uppbörd går till ungefär en million, detta fullt räcka till alt utbetala de första qvarlalen pä del löpande årets löner, hvartill eljest ingen tillgäng funnes; och när det föröfrigt beror på K. M., att bestämma uppbördstiderne, så skulle jag tro att derigenom vinnes tillgångar, att aflöna qvartalsvis; och det var just för att icke binda händerna på K. M. i afseende pä tiden då denna förändring skulle inträda, som Utsk. har trott det vara lämpligast att tillstyrka hvad som Utsk. tillstyrkt. Den tredje anmärkmn som af samma värde talare blifvit gjord, är den, att del icke finnes uttryckt i Utskrs betänk, att löntagare, när de fä uppbära sina löner genom Statens uppbördsman, skola vara förvissade att icke något af deras löner skall komma att gå p;'« restantier, eller med ett ord, att de icke äro förvissade om, alt fä tillfälle uppbära sina löner, oberoende af huruvida räntegifvarne hafva kunnat lemna fullt ut de räntor, hvilka dem ålegat. I afseende derpå tager jag mig friheten fästa Hrrmes uppmärksamhet på hvad Utsk. föreslagit. Orden lyda som följer: ”Men i den mån dylik dispositionsrätt upphör skola alla ofvan omförmälde indelta räntor och liondeanslag af de skatlskyldige utgöras efter enahanda grunder, som för de kronan behållne äro gällande, samt uppbäras och redovisas i sammanhang med krononppbörden, med rättighet för vederbörrde corpser och tjenstemän, att ifrån ränterierna utbekomma hvad sålunda för deras räkning skall uppbäras. Uti det ordet skall uppbäras, skulle jag tro ligger fullkomlig säkerhet för alt beslutet icke kan så tolkas att restantierna skola drabba löntagaren.
Så ringa skillnad har jag funnit emellan rådgifvarnes åtgärder; och jag tvillar på, alt någon inom Utsk. skulle förmå bestämma, hvilken utaf rådgifvarepersonalen enligt protms föranledande borde entledigas. Allraminst hade väl den bort blifva föremål för något så beskaffadt utmärkande, hvilken, efter mitt omdöme, har den största stalsmannaskicklighet af alla. Jag vill visserligen icke bestrida återremiss, icke bestrida, att den kan ske; men den är utan ändamål, ty jag anser, att det skulle vara högst vådligt, om Utsk, kunde anse sig bcrättigadt att ändra sina en gång fattade beslut. Jag kan åtminstone icke med mirt röst medgifva något sådant, såvida icke nya, af Utsk. förut okända skäl kunna företes. Mitt tillstyrkande är altså, att memor, Jägges till bandkna, II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., då tiden redan vore långt liden och många talare ännu anmält sig, behagade nu afbryta öfverläggningen samt fortsätta den på eftermiddageu. Bifölls. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 3 e, m, In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe, Tisdagen den i Juli 1834* Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes den i förmiddagsplenum denna dag börjada öfverläggning rörtde Couslit.Utskrs memorial JV;o io, angrde Hr W. F. Dalmans anmärknisanledning, med afseende å förslaget till lag för Banken, samt N:o 11, ang:de fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protocoll. Den i Juli c. m. 61 IIr Rothlieb, Axel Fredr., hade inleranat följande 2:ne anföranden: Vi hufva nu kommit till den vigtigaste delen af de gjorda anmärkn:spunkterna, som angår Hr Dalmans anmärkning, rör:de det under denna riksdag afgifna förslag till lag för Banken.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställ, de, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 8:de Punkten af BevillningsUtskotlets JetnkningsFörslag, Bifölls. 9:de Punkten. Herr Tham' Sedan Riksens Ständer granskat den förra Tariffen, och fastställt den för lumpsocker föreslagne afgift, har BevillningsUtskottet af flere sammanstämmande och styrkte uppgifter erfarit, att mycken oordning skedt med nu varande Taxa på lumpsocker, hvilket stundom ieke är annat äq Den 9 October e. ml krossadt toppsocker, och som till skada för tulljntraderne i Landet införes. Ehuru det icke åligger Utskottet, då ingen anmärkning mot dess förra förslag i denna omständighet blifvit gjordt, att härutinnan föreslå någon förändring, har Utskottet dock trott sig böra i en serskildt punkt fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på förhållandet, med framställning af det correctif, som derjemte blifvit föreslagit. Herr Grejven och Landt-Mar ek olken gjorde proposition till bifall å g:de punkten af Utskottets JemnkningsFörslag; hvilken proposition med Ja besvarades. loide Punkten blef likaledes uppå gjord proposition utaf Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogs å nyo LagUtskottets den 2 6 sisth September under N:o 186. Litt. D. meddeldte, samt den 30 derpåföljde eftermiddagen på bardet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående föreslagen ändring uti Författningen örn Intekning i jord och fast egendom å Landet.
Strindbergs Giftas yttrar en svensk-amerikansk tidning, som tillhör den anti-klerikala skandinaviska pressen i Förenta staterna och har en afgjord lutning åt den politiska radikalismen: Hvarken äldre eller nyare tiders smak för det vederstyggliga har frambragt något värdigt motstycke till denna produkt. Den är, utan jemförelse, uslast af allt hvad menniskohjerna uttänkt och menniskohand nedskrifvit. Den är ett lustans hånskratt öfver besegrad dygd. Den är ett rått, brutalt paskill emot det svagare könet, och, par implikation, icke mindre mot det starkare. Qvinnan är öfverallt och allestädes, enligt hans framställning, en listig sirén, en beräknande, planerande ränksmiderska; mannen ett dumt fä, en slaf under djuriska passioner, gjord att falla i förderfvet och vara familjens lastdragare. Strindbergs »Giftas» är anarkismen inom den moraliska etikens verld; dynamitbomben vräkt in bland sedlighetskänslornas poliskår. Den är fullständigt stäld i det ondas tjenst. Endast namnet är ofullständigt, emedan partikeln »för» blifvit utelemnad. Rätta titeln är »Förgiftas». Afsigten är, att innehållet skall förgifta statens grundval, familjen. Är svensk lag verkligen vanmäktig gent emot sådan skändlighet? Vi, här uti Förenta Staterna, brukade tro, att våra tryckfrihetslagar lemnade största svängrum åt den, som önskade ockra på en förskämd eller förderfvad smak. Likväl blef Ezekias Atwood, en i närheten af Worcester, Mass., bosatt godsegare, år 1881 dömd till tvåårigt fängelsestraff för utgifvandet af en bok, icke tiondedelen så giftig, som den här ofvan nämnda. Går Strindberg onäpst, så måste Sverige tillerkännas första priset för toleration af oanständigt, sedeförderfvande skrifsätt. Och med samma stoiska lugn, som man sätter sig öfver dylika omdömen från andra länder, upptar man förstås den harm, som då och då icke blott i recensioner, utan också på annat sätt ger sig luft genom pressen öfver vårt oefterrättliga rättstillstånd.
Detta förhållande kommer naturligtvis att upphöra i och med detsamma staten öfvertager hela skjutsningsbesväref, och då kan ingen på förhand beräkna till huru stort belopp som entreprenadkostnaderne komma att stiga. Man kan vara säker om att summan kommer att höjas med mer än 50 proc. Antager jag således att den skulle uppgå till 1,500,000 rdr, så har jag ju, på ^ nära, kommit upp till den summa, som hela nuv:de bevillningen utgör. Jag hemställer då, om det vore Den 28 Mare f. m. 363 en så stor fördel för jordbrukarne, i fall de i form af bevillning finge betala en större summa, än de nu erlägga i form af entreprenadafgift. Dertill skulle ju denna förhöjda bevillning komma att drabba en stor del jordbrukare, som nu icke äro skjutsskyldige. Det är nemi. 22,000 hemman eller § af rikets alla skjutsskyldige hemman, hvilka nu äro skjutsfria och som fingo sig pålagd en alldeles ny bevillning. Samma förhållande blef det med alla embetsoell tjenstemän samt öfriga ej jordegande medborgare. Vi skulle således besluta en förändring, hvarigenom vi skulle lägga en tunga på en stor del medborgare, som nu äro derifrån befriade, och derjemte öka afgiften för dem, till hvilkas fördel förändringen skulle verkställas. Jag tror icke att en så beskaffad operation har mycket som talar för sig. Man har anmärkt att det finns vissa orter, der entreprenad icke är inrättad, och det har man härledt derifrån att landshöfdingarne icke vore för saken benägna; men jag ber att få upplysa om att de trakter, der detta förhållande eger rum, äro sådane, der skjutsen utgöres endast genom reservskjuts, och det är ganska tydligt att, der icke hållskjuts utgår, der kan svårligen någon entreprenad komma till stånd. Jag kan vid detta tillfälle icke underlåta att påpeka att Utsk:t, när det så rundligt föreslagit en summa, hvilken dertill endast skulle vara ett förslagsanslag, det likväl icke funnit skäl att fästa uppmärksamheten på det stora antal af illa lönade tjenstemän, hvilka i och för nödiga tjensteresor skulle komma att betala ännu drygare afgifter än de nu göra.
Förvaltningen å stället och Brukets drift, som förut, ej mindre i afseende på sjelfva arbetet, än hushållningen och redovisningen , hufvudsakligen berott af Förvaltaren allena, förbi i fver hädanefter, enligt den Författning, som redan är vidtagen, delad emellan en Förvaltare och en Arbets-Chef, på sätt redan sjelfva benämningarna tillkännagifva , och uti serskild lnstruction för hvardera närmare bestämmes. 1 enlighet härmed, böra dessa personer gemensamt öfverlägga om allt hvad som kan lända lill Bruksdriftens förbättring och hushållningens ändamålsenlighet; samverka till erhållande af goda Materialier, Instrumentalier 09I1 Arbetare ; controlJera hvar - Bunco-Ulsnotlcts Memorial N.o 126. 5 annan i allt hvad sorn rörer det dyrbaraste af förråd och arbels-styrkau; samt slutligen samfulldt redovisa för hufvud-resultaten afårets Bruks-tillverkning och Brukshushållning. (Stödjer sig på den år 1827 vidtagna nya reglering.) §•4* Förvaltaren ocb Arbels-Cliefen, jemte Brukets öfriga personal, åtnjuta lön och öfriga förmoner, enligt den fastställda AfJönings-Stalen för Tumba Pappers-Bruk , samt Inqvarteringsoch Jorddelnings-Ord» ningen lör Bruket. (Stödjer sig på den är 1827 vidtagna nya reglering). §• 5. Förvaltaren är serskildt tillåtet, att sig lill biträde för controler, tillsyn och redogörelser, efter eget bepröfvande, antaga en Bruks-Skrifvare, hvilken person, äfven af Bruks-Cassan, åtnjuter den för honom bestämda aflöning, så länge han befattningen 'besörjer; men kan, efter Förvaltarens godtfinnande, entledigas, och eger för öfrigt ingen befordrings-rätt inom Banco-Verket. (Jemf. 3 §. i 1823 års Banco-Regl.) 6 Pffnco-Utskottets Memorial N.o 126. b') Speciel^ Stadganden, §. 6.
Balans till år 1860: Revisorernes uppmärksamhet har fästats derå, att icke alla kontrakter om Kongl, lustslottets uthyrda och bortarrenderade lägenheter äro kassaräkningen vidfogade. Med erinran om denna ofullständighet, hemställa Revisorerne, det vederbörande måtte erhålla föreskrift, att antingen i afskrift bilägga samtliga ofvanberörda kontrakter, eller åtminstone i redogörelsen meddela uppgift å tiden, då hvarje kontrakt blifvit upprättadt. Någon erinran emot räkenskapen i öfrigt har ej å Revisorernes sida förekommit. Strömsholms slott. Denna räkenskap, som vid undergången granskning i Kongl. Kammar-rätten blifvit lemnad utan anmärkning, redogör för inkomster och utgifter som följer: 9 D ebet. 188 - Uppbörd: Statsanslag Ersatt förskott Credit. Utgifter: Aflöning Läkare-arfvode Reparationskostnader Upphandling af materialier Diverse utgifter Balans till år 1860: Jemlikt Kongl, brefvet den 26 April 1814, borde kostnaden för årliga underhåll^ den så kallade lifstallbyggnaden å Kungsölirs kungsgård lika fördelas emellan Ströms' holms slotts och stuteris kassor, till följd af hvilken föreskrift förstnämnda kassa äfvt’n påfördes ett belopp af 39S R:dr 664 öre, utgörande halfva kostnaden för de under år 1853 verkställda reparationer å förberörda stallbyggnad. Denna utgiftspost, som Kong'- Maj:t, enligt till Dess och rikets Stats-kontor den 23 Januari 1830 aflåtet nådigt bren tillåtit att af anslaget till reparationer å Kronans hus och byggnader i landsorterne er' sättas, affördes definitift i 1853 års räkenskap, men blef återigen synlig i 1859 års kenskap, hvarest den rätteligen uppdebiterades och ersattes. Kongl. Vetenskaps-akademien. För Akademiens anslag till dels naturhistoriska Riksmuseum och dels öfriga t$ Akademiens förfogande ställda medel redogöres i 2:ne särskilda, hos Kongl. KaniWar' ratten utan anmärkning granskade hufvudböcker, hvilka upptaga inkomster och utgift på sätt, som följer: a) Anslaget till naturhistoriska Riksmuseum. Debet. Balans från år 1858:
Halmstads dito 12,997:71. Balans till år 1864: Skulder: Konsistorium: Byggnadskassan 5,887: 50. Premieoch fattigkassan 203: 91. Karl Johans församlings elementarläroverk: Halmstads elementarläroverk: Tollska fonden 600: Kongelfs pedagogi: Egna kassan — 10. Summa Kredit. Balans från år 1862: Skulder: Karl Johans församlings dito .. 23: 71. Utgifter: Balans till år 1864: Kontant. Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Tillgångar: Konsistorium: 229 Kontant behållning. Lemmichska stipendiefonden 13. Collanderska donationsfonden — Ramziska stipendiefonden 6: 74. Göteborgs elementarläroverk: Premieoch fattigkassan 346: 41. Kongl, och Hvitfeldtska stipendie-kassans anslag 67: 96. Rabes minnesfond . .. 23: 21. Lemmichska donationen — Lundgrenska dito — Collanderska dito — Johannes Gunnarssons gåfva 6: Göta Coldinu premiefond — Borgströms donation — Bibliothekskassan 569: 78. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL BMjNNKBO MWållDI» PROTOKOLL VID Lagtima 1111*$ dage ib i ^tackholm Åren arli 1860* TIONDE SAnidUfCUBN. i~ Afdelningen: Rikets Ständers Bevillnings-Stadga och Riks-Sta t samt Riksdags-Beslutet.
O Gr. Lagerbjelke, Gust.: A ena sidan vore det visserligen obilligt emot en tjensteman, om han, då lian träffas af en obotlig sjukdom, skulle kunna från tjensten afskedas och, såsom man säger, ställas på bar backe, och det vore äfven oklokt af Staten alt sålunda förfara, emedan mången för embelsmanna-banan högst passande person skulle från beträdandet af denna bana afhållas utaf fruktan för en slik behandling; "Vien å andra sidan måste äfven erkännas, att det är i högsta grad orimligt, att Slaten måste i sin tjenst bibehålla en person, hvilken till följd af .sjukdomsfall blifvit för hela sin lifstid oförmögen att den honom anförtrodda tjensten förrätta. Jag för min del anser således, att Utskin bordt fästa afseende å den i ämnet aflåtne K. Propos., men jag medgifver, alt en betänklighet emot dess antagande i oförändradt skick ligger uti 36:te §:n Reg.F., som säger, att åtskilliga tjenstemän icke kunna förafskedas ulan efter laga ransakning och dora. Denna betänklighet, långt ifrån att föranleda till den Nåd. Proposms afstyrkande, bade dock endast bort utöfva den verkan, alt man funnit sig upmanad föreslå betänklighetens undanrödjande genom att meddela ett stadgande, att en tjensteman, som råkat i den olyckliga belägenhet, K. M:s Propos. omtalar, skulle kunna, (ill följe af laga ransakning och dom, icke genom en administratif åtgärd, från embetet afskedas, utan att dock derigenom gå i mistning af medel för sin tarfliga bergning. Jag anhåller således äfven för min del om ålerremiss å Betänk. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle förevaride Utlåt., ropades Nej; hvarefter detsamma, på grund af de deremot gjorde anmärkmr, af R. o. Ad. återremitterades. Föredrogs och bifölls BevillnsiUtskis d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
Så länge nuvarande t. f. Presidenten fortfar att utöfva Presidents-embetet, skulle väl, på sätt t. f. Presidenten uti sitt onderdåniga memorial, med förslag till aflöningsstot för Kollegium, äfven anfört, en sådan lön kunna vara umbärlig; men då det icke för framtiden torde kunna påräknas, och icke heller af Eders Kongl. Maj:t anses lämpligt att i samma hand förena tvänne så betydande embeten, deraf Presidents-embetet, med dess mångfaldiga, trägna och vigtiga åligganden, rätt utöfvadt, fordrar ensamt en person, med passande egenskaper för ledningen af en stor, omfattande och ansvarsfull befattning, som icke alltid borde komma att anförtros åt en militärperson, vågar jag af sådan anledning, lika med t. f. Presidenten, i underdånighet föreslå, att en särskild lön måtte för Krigs-kollegii President vara att tillgå samt å kollegii stat uppföras till samma belopp, som för Presidenterne i rikets öfriga kollegier eller 9,000 Hulr Runt, att efter nu varande t. f. Presidentens afgång kunna användas. G ener al-intendenten innehar inom kollegium en befattning, hvars mångfaldiga omfattning och bestyr kunna i vigt och ansvar jemföras med General-fälttygmästarens och Fortifikations-generalens. Detta embete, som vid Krigs-koliegii sednaste organisation förklarades vara ständigt, är till sin beskaffenhet mera civilt än militärt, och har äfven flera gånger varit åt civile embetsmål! i nåder anförtrodt. Deraf följer dock icke, att, då ett lyckligt val härtill göres inom arméen, samma embete ju icke med större kännedom af trupper och deras behof kan af en milita r-embetsma n förvaltas, med ökadt gagn för Eders Kongl. Majrts och statens tjenst, i samma mån som denne embetsman hinner att sätta sig in i de mångfaldiga bestyren och tillvinna sig vana och erfarenhet i desammas behandling.
Dock synes en större rättighet, i detta afseende tillhöra de Embeten och tjenster, som åtföljdt af arbete och mödor, äfven inom Ringare kretsar, under en lång tjenstetid, medverkat till det helas fortgång och upprätthållande; Och det är i stöd af denna anmärkning, jag vågar till Eders Eongl. Maj:ts synnerliga Nådiga behjertande framställa s:ne åldrige och trogne Tjenare, HofCasseuren Pifiler och ^Bokhållaren vid Ekonpmi-Contoiret Berger, af hvilka den ena tjent nära 40 år och den sednare 2 7, begge med ut» mätkt redlighet, ordning och nit, Stockholm den 24 Mars 1818* H. H. von Essen, \ Em, Kuylenstjerna, Till Kongl. Maj:t i underdånighet.” Indragnings - Stat, Till deras Ma],si/iters Uppvaktning oell Betjening hörande Em* heten och Sysslor. Banco. Hos Konungen. Cabinetts. Kammarherren General.Majoren m. m. Grefve Gustaf Mörner 300: — .— Öfverste kammarJunkaren m. m. Grefve Carl Löfvenhjelm 300: 01. m. G, Modée 300: 900 Transport 900 Stats-Utskottets Betänk anden* Transport Kammartjenare!) Gt Hjertzell 350: D. Dahlgren 350: — f. Beidenoeg 3 o: — Kammar Lakejen Nilsson ) 50: Löparen Åkerström 230! Kammarhussaren Gréen är6: 0, Liljeholm 216: — —* jägaren P. Samuelsson 516: L>.