Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr Bänkmäns lista till val af 2!ne Electorer. efter N:o 86. Hr Stuart,'Fredrik Christopher, och N:o. 1199. Hr Simmingskiöld; Fullm. Gr. Hamilton, Hugo David; och hefunnos vid valförrättningens slut till Electorer hafva blifvit utsedde: N:o 1940. C. Hr Tersmeden, Jacob Johan, och N:o 2146. A. Hr af Nordin; Fullm. Hr Skjöldebrand, Carl. »58 Den 19 Februari f. m. Frih. Stjernstedt, Lars, hade inlemnät följande skriftliga anförande: Efter vunnen erfarenhet, att ett oafbrutet deltagande i LagUtsk:s arbeten svårligen kan förenas med noggrannt uppfyllande af de mig för närvar, åliggande tjenstepligter, får jag härmed afsäga mig den plats i nämnde Utsk., hvartill jag genom H. R. o. Ad:s förtroende blifvit kallad; anhållan^ de jag vördsamt att ändock varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Stjernstedts nu framställda begäran. Ropades ja. I anledn. häraf anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda, för att utse en ledamot i LagUtsk. efter Frih. Stjernstedt. Justerades 3 prot.-utdr., innefattande R. o. Ad:s den i5 dennes e. m. fattade beslut. Justerades p!eni-prot:n för den 6 och 8 dennes. Upplästes Const.Utskrs mera. N:o 4, ang:de en rättelse uti det öfverlemnade grundlagsändrings-förslaget, ronde Statsrådets organisation. Begärdes på bordet. Å nyo föredrogs Const.IJtskrs den id dennes e. m. på bordet lagda mern.
Ett annat behandlingssätt skulle hafva rubbat ämnenas indelning, och alltså försvårat öfversigten af det hela, helst flera bland Motionairerna behandlat, uti ett och samma anförande, olika grenar af låne-rörelsen, och äfven vidrört ämnen, som med reglering deraf icke ega omedelbart samband. Banco-Ulskoltcts Betänkande N.o 48. En ej obetydlig förökning i Lånejonderna på det hela är uti en del af dessa Motioner yrkad och åsyftad. Sådana äro: Ett den 1 förlidne December remitteradt Memorial af Herr Contructs-Prosten. Pettersson, innefattande, ibland andra gjorda framställningar—/hvilka på sitt ställe komma att upptagafy^. den tillstyrkan, att Discont-fonderna måtte antingen fördubblas eller lill hälften förökas. Elt den 7 December remitteradt Memorial af Herr Contracts-Prosten Nibelius, hvaruti innehålles förslag om Discont-fondernas Capital-ökning till lättande af rörelsen i Landet. (Några i samma Memorial för öfrigt intagna anföranden blifva, så vidt de tillhöra BancoUtskottets åtgärd, serskildt besvarade.) Ett den i5 December remitteradt Memorial af Nils Månsson från Malmöhus Län, som framställer angelägenheten deraf, att, till penningebristens afhjelpande, så väl Odlingssom Fastighetsoch DiscontLånefonderna måtte så förökas, att Lånsökande ej förgäfves må behöfva dem anlita. Ett den 17 December remitteradt Me - 6 Banco-Vtskottets Betänkande N:o 48. morial af Herr J. Lamberg > hvaruti ett obegränsadt och endast af rörelsens behof beroende Crediliv för beläning af utoch inländska varor i Discont-väg blifvit yrkadt. (Förslaget om varu-beläning afBanken behandlas serskildt på sitt ställe.)
Limnell, E., pension för 1 4 4 90 42 b. 26 April b. 50 April b. 3 Maj b. 3 Maj 174 Lindbloms Catcches, Handboken och Psalmboken, granskning deraf — 8 — 78 — b. 19 April b. 17 April b. 17 April b. 16 April Linderfva Bryntesgården, frånträdande af arrendet å, se Bryntesgården Linderfva. IS Juli 1. b. 49 Juli a. a. 16 Juli Linköping, båtled deremellan och Wimmerby — 4 4 465 2S b. 26 Juni b. 26 Juni b. 28 Juni b. 28 Juni » förbättring af segelleden deremellan och Roxen 1 4 4 465 8 b. 26 Juni b. 26 Juni b. 28 Juni b. 28 Juni Svar på återremiss 4 1 226 10 a. a. IS Juli a. a.lS Juli 1. b. 19 Juli b. 16 Juli 177 — S3 — <-D W g L. ongl. Proposit Iler Skrifvelse. Samling. > E 2L 3 3 CfQ eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. pr CA C. os crq CA 1 K CA c" i K;:!:!, o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o| Sid. | Adeln. Ståndet. Ståndet. Maj » ytterligare i ämnet — 4 1 247 — b. 21 Juli å. 25 Juli b. 23 Juli å. 23 Juli Svar på återremisser — 4 4 509 — b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. 187 Ljusne Lungsjuka, se Boskapssjuka.
Jag har aldrig omtalat någon strid emellan Konungen och Lagstiftande makten. Jag har tvertom sagt, alt vi tillhöra ett Land, der ingen sådan strid kan uppkomma. Jag har endast yttrat, att skiljaktiga asigter i detta ämne uppstått och Kongl. Majit* Nådiga Skrifvelse vittnar för denna min olver - 504 Den an Qflopcr /. to. tygelte. Jag har troit, alt då fråga är om en tolkning af Grundlagen, tillhör det hvarje med borgare att yttra gin mening; att vigten af detta ämne fordrar, att allas tankar blifva framställde} och att vi icke på lietta rum borde låta hänföra oss till någon classification emellan Konungens Embetsman och Folkets Ombud , emedan vi häl" alla blott utöfva vår Riksdagsmanna-rält, Jag är förekommen af Friherre Cederström i livad hafi anfört, angående Herr Hjertås tydning af Grundlagen, att nemligen handlingarne skulle kunna infordras till den dag, Revisorerne sammanträda , oaktadt. 68 §. Riksdagsordningen stadgar, att revisionen blott skall omfatta 2tne års afslutade Räkenskaper. Jag tror icke med honom, att Riksens Ständers granskningsrätt tillintetgöras derigenom, att Grundlagens föreskrift bokstafligen åtlycies; däremot tror jag att da man granskar a års afslutade Räkenskaper, blifver förvaltningen för dessa 2:ne år i och med detsamma granskad, Jag kan icke af den åberopade §. n hemta stöd lör den tydning, att revisionsåtgärden kan styckas i t v änne delar, och hänvisar i detta afseende till det yttrande, Hana Excellence Herr Grefve Mörner nyss afgifvit. Det har blifvit ssgdt, att efter sådant gatt an hitintills, kunde det älven hädanefter fortfara.
Må detta ock tjena sorn ett af de skäl hvarföre jag, oaktadt jag villigt och tacksamt erkänner den nuvarande Regeringens omtanka för alla rikets provinsers behof och Krigsstyrelsens tillgöranden för ailä dess innevånares trygghet, dock dristar att i denna sak, som redan genom Styrelsens försorg blifvit bragt å bane och af densamma understödd och befrämjad, vända mig till Rikets Höglofliga Ständer i fråga om medel till det Norrländska kustförsvarets åvägabringande. I det af den i nåder förordnade Landtförsvarskomitéen den 12 Maj detta år afgifna underdåniga betänkande yttras att komitéen ansett sig tor närvarande sakna skäl att tillstyrka några befästningar vid Gefle, Carlshamn och Landskrona, o när komitéen icke ville splittra befästningsanslagen. Kongl. Maj:t har icke eller i sin nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof till nu församlade Ständer föreslagit några befästningar vid nämnda ställen. Endast i och för fortsättande eller fullbordande af befästningarna vid Carlsborg, Carlskrona och inloppet till Stockholm hafva anslag nu blifvit begärda. Det är också helt naturligt att dessa vidsträckta befästningsarbeten måste först göras färdiga. Det anslag, som erfordras till fältförskansningars uppförande på en eller annan punkt vid inloppen till några af de Norrländska hamnarna, kan deremot anses afse mera enstaka fall och således icke böra inblandas med anslagen till de större be. fästningar, hvarom den Kongl. Propositionen handlar. På samma sätt böra icke de Norrländska fältförskansningarne förblandas med de större och betydande fältverk, hvilka i krig kunna ifrågakomma att uppföras och hvartill fullständiga förslag under fred böra vara beredda — ett arbete, som, hörande till sjelfva försvarsplanerna, lärer åligga Gencralsstaben att i samråd med Ingeniörkorpsen taga om hand och underställa Kongl. Maj:ts nådiga pröfning.
Denna afdelning har till föremål att besörja Bankens utlåningar, beräkna och uppbära räntorna deraf, för öfrigt redovisa för Bankens tillgångar, skulder, inkomster och utgifter af alla slag och ombestyra all, i samband dermed erforderlig, handläggning för så vidt den icke tillhörer annat verk eller departement att fullgöra, utreda hvad för en eller annan rörelsegren vid något tillfälle eller årligen förlorats eller ock för hvardera särskildt vunnits, samt verkställa generell afslutning öfver hela Banko-verket för hvarje år. Under-styrelsen har väl, lika med Kornmitterade, funnit det vara lämpligt att den generela afslutningen för hvarje år öfver Bankens rörelse, som nu verkställes af chefen för bokslutsoch ekonomi-afdelningen, inom låne-afdelningen sammanfattas, äfvensom att hufvudbokens uppgörande rätteligen bör blifva ett tjensteåliggande för den ena af de tvenne i låne-afdelningen anställda kamererare; men då dessa innehafde expedilions-tjenster, dervid göromålen alltid påkallade skyndsam handläggning och understundom voro så öfverhopande, att begge hade full sysselsättning under hela förmiddagen, samt då boksluts-arbetet måste till större delen verkställas de första månaderne af året eller den mörka årstiden, under hvilken tid den person, som upprättade detsamma, jemväl skulle åligga att uppgöra den i § 5 af Lagen för Rikets Ständers Bank af den i Mars 1830 föreskrifna öfversigt af Bankens hela ställning, hvadan det vore nödigt att denne person för omförmälda göromål må kunna använda förmiddagarna; så har Under-styrelsen, uppå dessa med flera skäl, ansett ett så vidtomfattande arbete, som Bankens general-bokslut, icke kunna annorledes uppdragas åt en af kamererarne i låne-afdelningen, än med vilkor, att denne kamererare, under den tid, bokslutet pågår, må erhålla ledighet från utöfningen af de honom tillhörande löpande expeditions-göromålen, samt hemställt, att, i och för förrättandet af de sednare, full kamererare-aflöning under några månader vid början af hvarje år måtte få användas på räkningen: »Obestämda Supplementar-Staten».
Banco; men enär uti detta belopp, beräknadt för uppförandet af Casserner endast för gemenskapen och Stall åt Hästarne, om än antagas kunde, att detsamma blef för sådant ändamål tillräckligt, likväl icke innefattas kostnaden till Inqvartering för Befälet samt till service både för Befäl och Manskap, hvilka kostnader således skulle fortfara att betunga de Inqvarterings-gifvande, och hvarigenom det angifna ändamålet af Inqvarterings-skyldighetens jemnare fördelning skulle, om ej helt och hållet, förfelas, åtminstone ofullkomligt vinnas; så och enär härförutan jemväl toges i betrak - Bil. lill. K. M Nådiga Skri/v. 15 tande kostnaden af sådana byggnaders årliga underhåll , samt den sannolika förlusten i händelse af Trouppernes förflyttning ifrån en station till en annan , och de derigenom öfverflödiga Cassernernas försäljning, ansågo Stats-Secreteraren och Stats-Rådet, att ett så beskaffadt anslag ej borde af Rikets Ständer äskas, utan att i alla afseenden nyttigast vore, alt contant Inqvartering blefve inqvarterings-tagande Troupper lemnad. Och som de medel, genom hvilkas föreslagna användande till Cassern-byggnader , Rikets Ständer åsyftat en lindring uti en del Städers Inqvarterings-besvär, äro allmänna Statsmedel, trodde Stats-Secreteraren och Stats-Rådet sig häruti igenfinna den grundsats, att Inqvarterings-besväret äfven, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, icke borde, såsom hittills skett, drabba endast vissa städer, der ständiga garnisoner af locala förhållanden eller tillfälliga anledningar blifvit förlagda, elier endast Städerna i allmänhet, utan att dessa, lika med andra till Försvars-verket hörande utgifter, borde vidkännas af alla , i allmänna bördor deltagande, medborgare-classer.
R:dr, ytterligare 3,960: , för omläggning inom Alsens socken i Jemtland af vissa delar utaf allmänna landsvägen mellan Ostersund och Norska gränsen; anslagssumman nedsatt från 10,160 R:dr till 7,760 R:dr, hvaraf förut utbetalts 3,000 R:dr, ytterligare 3,000: „ för förbättring och utvidgning af häradsvägen mellan Kro kums bro och Näskotts kyrka i Jemtland, 730 R:dr, 365: ,. för landsvägens emellan Sundsvall och .A ärrige förbättrande inom Brunflo socken i samma provins, 3,933: 16, återstoden 1,311: 5. 4. „ för omläggning af den emellan Sundsjö by och Stugusundet gående väg inom Stuguns, Sundsjö och Refsunds socknar i samma provins, 5,000 R:dr, 2,500: , för omläggning af en väg emellan Jfvarboda by och Säfvare kyrka i /Vesterbottens län, 333: 16, återstoden 166: 32. — rr 71,022: 42. 10. Utaf anslaget till hamnbyggnad vid Lidköping, 63,562: 24, för åren 1845—1847, återstoden eller sistnämnde års anslag 21,187: 24. — „ det för Götheborgs hamnbyggnad beviljade lån, 140,000 R:dr, 28,000: „ förslagsanslaget lill ersättning af kostnaderna för kolonien S:t Barthelemys förvaltning, hvaraf förut utbetalts 11,349 R:dr 38 sk. 3 rst., ytterligare för år 1847 8,698: 5. 6.
Din hatt sitter rätt bra. Gå och hjelp att bära opp mina saker, och skaffa mig en hyrvagn: jag vill fara till Landshöfdingskan. Det skall blifva uträttadt. (Hon och Lasse gå ut.) MARIA. FRÖKEN till värdinnan. FRUN. FRÖKEN. LASSE sakta. FRÖKEN. LASSE sakta. SJUNDE SCENEN. Fru LEJONQVIST. FRÖKEN LEJONQVIST. (De dricka té.) Men, min svägerska, jag tycker det är nog sent att göra visit, och i synnerhet hos någon som ni aldrig sett. Men jag har ju sett hennes syster i Medevi, och det är ju nog. Vi behöfva snarare hvila oss i afton; nog få vi se stan i morgon. Förlåt mig, min svägerska, jag kan inte vara länge stilla. Min naturliga vivacité tillåter mig inte att försumma en minut att visa mig i stora verlden. Men vid era år behöfver man någon hvila. Vid mina år! Vid mina år! Hvad menar ni väl? Vid mina år Skulle man inte tro att jag vore en gammal gumma? Lär af mig, min svägerska, att då man mår väl och ser att man kan behaga, så är man ung, och yngre än de som ej kunnat ådraga sig någon uppmärksamhet, utan af sin man. Man har behagligheter, man har ögonkast, och med allt det en ton, en glädtighet som väcker allas uppmärksamhet: och med förFRÖKEN. FRUN. FRÖKEN. FRUN. FRÖKEN. FRUN. 318 stånd och sådana behagligheter ser man sig följd af älskare. Jag har ändå inte sett många som kunnat räknas af det slaget. Än Grefven då och vår... Baron... och den unga Amiralitets-Officern, som följde mig som min skugga i Medevi, och som hade så när fått en affär med min bror... Räknar ni dem för inga? Hvem kan ni, min svägerska, nämna, som vist sig så uppeldad för er? Nämn då, nämn då. Jag älskar min man, jag är af honom älskad, och jag önskar ej att åstadkomma någon annans uppmärksamhet; men om ni räknar för edra tillbedjare dem ni nämt, så fruktar jag att ni bedrar er.
Allmogen ocb minbre fkrifkunnige invånare i ©täberne ega att inunbte* ligen tnebbela Defja uppgifter. §• 46- Underlåter någon, utan anmälbt laga förfall, att perfonligen, flrifteligcn eller genom Ombud, vid 50kantal& ocb ©kattflrifningen fig infälla, fann alla nödige uppgifter mebbela, bote, till tvegifte emellan åklagaren ocb ©ockens fattige, (Stt på egorne inbpfeö boenbe perfoner, (kulle be än för afgift böra befriad, åbmar* emot ben, font antingen fjelf beträbeö meb ortftig uppgift, eller bibrager ber^ till, att någon utan fkäl från flätt utefluteö, (fall betala ben fkattfkplbn gcö afgift ocb böta be§ bubbla belopp; (kolande defje böter, font äro befann ma, bmilla uti ferfltlb ^ongl. förordning, angåenbe Mantals* ocb ©fatt* fkrifning, äfven finnas infatta, tillfalla fattig* (Eafjan i ben ©tad, ©oden el* ler för fant ling, hvartill ben pliktfällde böter; meb iafttagattbe likväl, att alla uti benna författning ftabgabe böter icfe utgå förr, än ^konungens 93efall* ningsbafvanbe beröm förorbnat. före Mantals* ocb ©kattfkrifningené flut upprättas å b marje (tälle en förtekning öfwer betje böter, hvilken, till riktigheten fiprkt af haftor, eller ben 49 ben t öe(? (lalle nätmranöe oclj Manne ©odnemän, till konungens befall» ntngöfyafnoanDe öfwerfånDeS, forn f>oS Den förfumlige later uttaga böterne, få wiDa gilttge fläl till f>aitS beftielfe ej företeé.
var hon för öfrigt böjd för frihet små upptåg o c h utflygter på egen tion ske å närmaste postanstalt. — Bidrag från alla områden f ö r qvinlig verksamhet mottagas med tacksamhet. Endast en sida af papperet bör hand, under Rhen. vistelsen i sommarhemmet vid En dag — hon var då ungefär tio år gammal — föll det henne plötsligt i högen att besöka skolan i byn, och då modern som vanligt om morgonen kom in i barnens rum, bad lilla Elisabeth om lof att få läsa sina lexor der. Furstinnan hörde henne icke eller trodde kanske ej att det var så allvarsamt menadt och svarade ej. Elisabeth ansåg tystnaden såsom samtycke, smög sig ut och in i skolan, der alla mycket väl igenkände henne. Skolläraren blef glad, men knappast öfverraskad; han kände den furstliga familjens enkla vanor och fortsatte arbetet, utan att låtsa om den nya eleven. Man var just midt inne i en sånglektion och den lilla prinsessan, som så gerna ville sjunga, men som, i anseende till sjukligheten i hemmet, så sällan fick det, skyndade att stämma in i sången så mycket hennes lungor tilläto. En liten flicka, bredvid hvilken hon stod, försökte fåfängt att öfverrösta den lilla prinsessan eller förmå henne att tiga och lade slutligen helt förtretad sin hand öfver hennes mun. Nästan i samma ögonblick inträdde en hoflakej, som blifvit utskickad för att uppsöka och hemföra flyktingen, hvilken helt förödmjukad följde med och för denna lilla utflygt fick plikta med flere dagars arrest. Prinsessans förståndiga moder, som såg hennes böjelse för det romantiska, sökte omsorgsfullt för henne undanhålla all läsning, som kunde befordra denna böjelse och bjöd till att med allvarligare studier stärka hennes sinne. Men hon kunde ej hindra barnet från att i hemlighet skrifva vers och då och då skaffa sig kännedom om några af diktkonstens alster. På något sätt hade hon kommit öfver ett exemplar af » Stora, vida verlden », och denna bok utgjorde ganska länge hennes käraste läsning. Den hittades stundom instucken mellan skolböckerna eller under hennes örongott.
Uti underdånig skrifvelse den £8 Augusti 1851, angående decimalsystemets tillämpning på indelningen af Rikets mynt, äfvensom på mått, mål och vigt, hafva Rikets Ständer anfört, att, i deras tanke, de genom nämndasystem uppkommande fördelar äro af den mest betydande vigt, ej blott för lättnad i alla räkenskaper, utan hufvudsakligen derföre att, då de theoretiska kunskaper som kunna bibringas den större allmänheten, alltid måste blifva af obetydlig omfattning, böra, för att dessa ej skola blifva utan gagn, alla medel vidtagas att äfven för de mindre kunnige underlätta tillämpningen af de praktiska vetenskapernas resultater, hvilken fördel i hög grad befordras genom den enkelhet, decimal-systemets användande tillåter vid ali sådan praktisk tillämpning, deri räkning förekommer; och hafva Rikets Ständer fördenskull, med uttryckande af sin öfvertygelse om nyttan att i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, införa ett enklare system, grundadt på decimalindelningens konseqventa och vetenskapliga tillämpning, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte låta utarbeta och förelägga Rikets Ständer ett fullständigt förslag i berörde afseende. Innan Kongl. Majit går att, i anledning af denna underdåniga framställning, hvad mått, mål och vigt vidkommer, meddela sina tankar, är af nöden att i minnet återkalla det väsendtliga, som hittills i saken föregått. Dä de flere olika slag af mått, mål och vigt, hvilka här i Riket tili bruk förekomma, funnits medföra osäkerhet i näringar, handel och rörelse, samt en vidlyftighet i förvandling och bokföring, som föranledt ofta förnyade erinringar om nödvändigheten af en ny reglering, blef redan vid 1823 ars riksdag, ett ■efter vetenskapliga grunder uppfattad t förslag till införande af decimal-system Bih. till B. St. Proposition, N:o 62. för Rikets mått, mål och vigt, af Kongl. Maj:t till Rikets Ständers pröfning öfverlemnadt, hvilket af samtlige Riks-Ständen bifölls.
Föredrogs ånyo och bifölls StalsUtsk:s d. 30 sisth Nov. och 5 dennes på bordet lagda mern. N;o 77, ang:de tiden, då den nya statsregleringen vidtager. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrns d. 27 sisth Nov. f. m. på bordet lagda utlät. N:o 12, i anledn. af väckta motioner om rättighet för Hernösands domkyrka att komma i åtnjutande af de 124 t:r spanmål, som från Hernösands stift ärligen utgå till Upsala domkyrka, blef detta utlåt, ytterligare bordlagdt, på begäran af Frih. Hermelin, Aug. Söderling, Frih. Raab, Adam Christian, och Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 27 sisth Nov. f. m. på bordet lagda utlät. N:o 13, i anledn. af väckt fråga om inrättande af en central-styrelse, hvarunder Rikets consistoriel' samt presterskap och lärare vid läroverken borde lyda m. m. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag bestrider icke bifall till StalsUtskrs betänk.; men jag vill med få ord säga, det jag anser ett centralverk lika så nyttigt för Ecclesiaslik-dep:let, som för någon annan af de särskilda förvaltningsgrenarne. R. o. Ad. biföll Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:ns utlåt. Vid förnyad föredragning af LagUtskis d. 27 sisth Nov. f. m. på bordet lagda betänk. N:o 31, i anledn. af väckta motioner, angide förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt samt morgongåfva och fördel, blef detta betänk. ånyo bordlagdt, på begäran af Frih.
J\s 66 med följande förändringar, nemi. att i ingressen till Lagförslaget, efter orden ”med uphäfvande af 12:te §:n i R. o. Ad:ns Privilegier den 16 Oktober 1723”, infördes orden ”såvidt sagde § angår rättighet för frälseman att öfver aflingejord och hus i staden förfoga”, samt att. i den föreslagna Irsta §:a infördes, efter orden ”der bröstarfvinge lefver efter”, kolon i stället för punkt, efter orden ”om all egendomen förordna”, punkt i stället för semikolon, saint efter orden ”dock må om arfvejord å landet ej” orden ”i någotdera fallet”, röstar Ja-, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde Utlåt, -af R. o. Ad. afslaget. Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit som följer: Ja — 27. Nej — 29. Föredrogs ånyo LagUtsk:s den 30 sisth November och 1 dennes på bordet lagda Betänk. 67, i ani. af väckt motion om uphörande af förbudet emot tryckta eller graverade invisningars begagnande emellan enskilde personer. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill icke bestrida bifall till förslaget; men del förefaller mig besynnerligt att, genom 262 Den 2 December. författning, förklara det en invisning, som är tryckt, skall anses för handskrifven. Gr. Sparre, Erik: Man bör väl i ett fall, sådant som detta, icke fästa sig vid ordalagen, utan vid meningen med lagstadgandet. Att dessa invisningar böra vara graverade, det ligger i sakens natur, då de blifva ett slags offentliga papper, som skola gå omkring uti den allmänna rörelsen, men man kan väl också säga, att om de innehålla det väséndtligaste af hvad en handskrifven invisning bör innehålla, nemi. namnet, summan etc;, så må de betraktas såsom handskrifne invisningar.