Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Du blir nu alldeles lik den i tornet inneslutna prinsessan, och syster min är draken, mot hvilken alla de kämpar månde strida, som önska få en skymt af den fördolda skönheten.” ”Nå, så får väl jag också vara nöjd!” inföll Blenda, hvars af naturen lätta och spänstiga lynne vid dessa tröstgrunder ej längre kunde stå emot det dystra intryck, som hon rönt. ”Men jag är säker”, tillade hon leende, ”att ingen öfvervinner den draken och att jag blir qvar i tornet tills döden eller – min riddare befriar mig.” ”Sådant skall sinnet vara Låt oss nu utan afvoga känslor blicka omkring, så finna vi det nog bra Hvilken vacker soffa, du äkta bombasänget till öfverdrag och betsad byrå med spegel på – jo, jag tackar, du lilla Än sybord då! Den beskedliga Regine Sofie, detta var då alltför vänskapligt i Stockholm, der allt är så dyrt.” ”Men i alla fall är det tungt och mörkt härinne. Och se’n dessa stora husmassor, dessa ändlösa gator – det är ängsligt alltsammans!” ”Och ändå blef du så godt som tokig af förtjusning, när du först fick se sta’n!” ”Ja, men då stod jag på ångbåten, och derifrån var den så skön, att jag kunde bli tokig än en gång, om jag åter finge se den synen. Men när man kommer in uti den. så är det icke på det sättet – bara bullret på gatorna gör en ju alldeles döf.” ”Du finner dig nöjd med alltsammans, du lilla, när du blir van och, som min salig farmor plägade säga, lite varm i kläderna Och låt oss nu plocka upp sakerna, så att den beskedliga mamsellen, när hon kommer tillbaka, icke får någon nys om att vi så här gett oss öfver, utan äro nöjda och tacksamma – ty lita du på att syster min nog hör efter den saken!” Det kunde nästan anses som en lycka i de nya husliga förhållanderna att det myckna pratet och stora ansträngningen så medtagit den stränga husfruns krafter, att hon följande dagen befann sig i ett tillstånd af djup afmattning, hvilken omständighet materielt tvingade henne att icke tyrannisera hvarken sig sjelf eller andra.
Propos. utgör behållna löneinkomsten: vid Gardet för l:sta Officersgraden 718 R:dr, för den 2:dra 003 R:dr och för Komp.- chefer 1,931 R:dr; samt vid Linien, om man får grunda beräkningen på den föreslagna lönestaten för Wermlands Fält-jägare-regemente: för lista Officersgraden 458 R:dr, för den 2:dra 523 R:dr och för Komp.- chefer 990 R:dr. Hvad pensionsbeloppen anginge, äro de enligt mitt Organisationsförslag för de flesta grader lika fördelaktiga som de, hvilka i den K. Propos. förekomma. Derjemte företer berörde förslag icke de olikheter i aflöningsoch pensions-förhållanden inom samma grader, som den K. Proposin. Den 3 December f. m. 81 jan å ena sidan för en längre, till det ändamålsenliga utsträckt öfningstid för beväringsmanskapet, samt fruktan å den andra för bibringandet åt massan af en fullständig kännedom i vapnens bruk, fortfarande, enskildt eller tillsammanslagdt, skulle vara så starka, att någon framgång ännu icke vore att hoppas för det af mig afgifna Organisationsförslagel N:o i, och om hvilket jag ånyo uprepar, att jag, med hänseende till så väl vårt geografiska läge, som våra politiska förhållanden, våra vidsträckta gränsor, vår glesa befolkning och våra ringa tillgångar, fortfarande äger den bestämda och oföränderliga öfvertygelse, att det innehåller det rätta och ändamålsenligaste sättet för ordnandet af vårt landtförsvar, såsom i sig innefattande den minsta möjliga fredsorganisation i förening med den största möjliga, vår närvaride och framtida sjelfständighet betryggande utveckling af motståndskrafter i händelse af krig, så föranleddes jag, uppmanad af min medborgerliga pligt att i sammanhang med Förslaget N;o 1, grundadt på en genomförd National-beväpning, och förutsättande ett starkt sjöförsvar,utarbeta och såsom alternativ till Rikets år 1850 församlade Ständers pröfning framlägga ett annat Förslag, eller det jag vill benämna N:o 2, grundadt åter på ett fortsatt bibehållande af de indeldta trupperne.
Het uplysande och fullstän diga anförande Hr Carleson afgifvit ang:de lämpligaste platsen för en skolas anläggande, antingen i Piteå eller Luleå, skulle hafva varit fullkomligt afgörande, såvida han icke förbisett en omständighet, nemi. att Haparanda både har och måste hafva en skola. På sätt Hr Carleson ganska riktigt anmärkt, äro de norra trakterna af Norrbotten de fruktbaraste och bäst befolkade, och då böra de väl icke hafva alltför långt till ett läroverk. Ett sådant finnes i Haparanda, och jag hoppas, att den utvidgning af detsamma, som Ut.sk, Haparanda måste ega en skola, är att skolungdomen i annat fall, hvilket äfven erfarenheten utvisat, skulle komma att skickas till Torneå, och detta torde af flera skid icke vara tjenligt. Jag antar således, att Haparanda måste ega en skola, och att denna inåste mer och mer utvidgas. Då blir frågan, på hvilken punkt emellan Haparanda och Umeå bör den andra skolan anläggas? Piteå synes då vara den lämpligaste platsen; ty Piteå ligger midt emellan Haparanda och Umeå, och dessutom midt emellan Luleå och Skellefteå, hvilken sednare stad väl icke bör förbises, ty ehuru ung till åldern visar den stor lifskraft och gör stora framsteg. För min del anser jag således Utsk:s förslag vara fullkomligt riktigt, men jag har ingenting emot om R. o. Ad:ii hellre skulle vilja antaga Gr. Mörners förslag. Hvad åter angår frågan om inrättande af ett fullständigt läroverk i Christianstad, så anser jag att man icke bör göra det. Det vore visserligen mycket bra om man i hvarje stad kunde erhålla ett fullständigt läroverk; men då detta i vårt vidsträckta land icke Den 21 November I. m. 571 lär vara möjligt, så får man i första rummet anlägga läroverken eler de äro påkallade af ett trängande behof. Skåne har redan erhållit 2:ne fullständiga läroverk, ett i Malmö och ett i Lund, och detta anser jag vara allt hvad Statens tillgångar för närv:de medgifva.
Majit begärt, att ett belopp af 21,000 Ridr måtte för nästa statsreglerings-period anvisas; och då Rikets Ständer vid sistlidne riksdag för berörda ändamål beviljade en summa af42,000 Ridr, deraf likväl endast hälften, eller 21,000 Ridr, finge under innevarande statsreglering8-period lyftas, hafva Rikets Ständer nu för flyttande af botaniska trädgården i Lund anvisat återstående 21,000 Ridr, att under nästa statsreglering-period mea en tredjedel, eller 7,000 Ridr, årligen utgå. 98:o Uti en hos Rikets Ständer gjord framställning har blifvit anfördt, hurusom den Astronomiska institutionen i Lund vore i största behof af en ny lokal, enär redan för 30 år sedan en stor del af den gamla observatorii-lokalen blifvit upplåten för att förskaffa bibliotheket beköfiigt utrymme, och det nu återstående observatoriirummet vore så litet och illa försedt, att, oaktadt tillräckliga medel funnos besparade till instrumenter, man fått afstå från anskaffande af de större och dyrbarare, då dessa der hvarken kunnat uppställas eller behörigen skyddas. Sedan tid efter annan från universitetets sida fråga blifvit väckt om byggande af ett nytt observatorium och äfven hos Rikets Ständer vid sednaste riksdag framställning skett om erhållande af ett anslag å 20,000 Ridr för detta ändamål, utan att denna framställning vunnit Rikets Ständers bifall; så hade Consistorium Academicum sedermera, i enlighet med uppgjord t kostnadsförslag, hos E. K. Majit gjort underdånig framställning om ett anslag af 45,000 Ridr för sagda ändamål, eller det belopp, som ansetts behöfiigt för uppförande af ett mindre observatorium, der dock observationer, motsvarande undervisningens och vetenskapens billiga fordringar, skulle kunna anställas; hvilken framställning jemväl blifvit af Kanslers-embetet förordad. Ehuru E. K. Majit icke härutinnan till Rikets Ständer öfverlemnat något förslag, men de astronomiska studierna vid nämnda universitet på sednare tiden ådragit sig någon större uppmärksamhet, Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Derest Eders Majit bifaller den nu föreslagna tullfrihet, äfvensom upphörandet af all införselstull å dermed ännu belagdt stål, på sätt jag för denna artikel ämnar underdånigst tillstyrka, kunde väl ifrågasättas, huruvida icke de i öfrigt af kommitterade för olika slag så väl gjutgods som smidt eller valsadt jern, och deribland del s. k. manufaktursmide!, upptagne tullafgifter borde ytterligare nedsättas. Men då man icke på förhand kan beräkna, i hvad män de inhemska jernförädlings-näringarne må komma att tillgodogöra sig otnförmälda tullfrihet och, hvad smides-manufakturen isynnerhet angår, denna antagligen behöfver någon tid, innan den hinner inlära de förändrade arbetssätt, som behandlingen af de billigare utländska jernslagen lärer påkalla, anser jag för närvarande lämpligast att, med det nyss nämnda undantaget af art. plåtar, låta bero vid de af kommilterade föreslagna tullsatser, ej mindre ä de under hufvudrubriken jern upptagne ifrågavarande artiklar, än ock å dermed jemförliga, i taxan under sina egna rubriker specificerade artiklarne knifvar, saxar och stålarbeten. Kommitterade hafva bibehållit nu gällande taxas bestämmelser för kemiskt fe^nt,^'a tekniska preparater, ej specificerade, enligt hvilka bestämmelser dessa preparater, prej,grate i för fabrikernas behof, få, efter särskild anmälan hos Kommers-kollegium och med dess tillstånd, införas emot 5 procent af värdi l och för medicinska behof hänföras till apolheksvaror, ej specificerade. Vid detta förslag hafva Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen anmärkt, Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JVi SI. Koppar. att, enligt omförmälda bestämmelser, ifrågavarande artiklar, då de icke af fabrikanter eller apothekare infördes, antingen skulle anses vara till införsel förbjudna eller ock beläggas med den tull af 20 procent, sorn blifvit föreslagen för varor, mer eller mindre arbetade, hvilka icke kunna hänföras under någon af de i införselstärifen Upptagne bestämmelser. Något giltigt skäl förekomme likväl icke till en sadan inskränkning, och den kontroll, som läge?
Det är knappt mer än 1’/2 år sedan åt qvinnan medgafs, att, om hon sä önskade, vid 25 års ålder blifva myndig; och man känner föga i hvad mån, än mindre med hvad framgång denna rättighet blifvit begagnad. Blefve, såsom nu yrkas, giftomannavårdens uphörande en följd af hennes myndigblifvande; så är att förmoda, det ganska många och sannolikt just de dertill minst qvalificerade, skulle af denna orsak begära att blifva myndiga. Jag kan icke tro att deri ligger något önskvärdt eller gagheligt. Sannt och väl yttrar Friherren : »Det är civilisationens eller »som är detsamma, kristendomens stora upgift, att väcka till lif »känslan af det moraliskt rätta, att befästa de inre banden och, i »den man detta lyckas, lossa de yttre.» Jag erkänner fullkomligt riktigheten häraf. — Men jag betvifla!-, än mer jag bestrider, att »känslan af det moraliskt rätta» ännu kan sägas vara så lefvande och kraftig hos mängden af vårt lands qvinnor, att det bör antagas för samhället eller dess förnämsta element — familjen — vara till gagn, att lemna hvarje 2J-årig qvinna oinskränkt frihet att gifta sig efter behag; och jag tror ej eller, att »de inre banden» — af kärlek och hängifvenhet familjemedlemmarne emellan — kunna i närvarande tid med rätta anses så fasta, att icke »de yttre» mångenstädes väl behöfvas. Men — der ett så lyckligt förhållande redan inträdt, må det medgifvas föräldrar, hvilka finna sina döttrar ega derför tillräcklig moralisk styrka och erfarenhet af lifvet. att såsom de utan tvifvel, tinder sin lifstid, lemna dessa fullkomlig frihet i valet af make, äfven, före sin död, med laglig verkan frisäga dem från allt giftomannavälde.
Nyligen hafva MissionsChefs-platserna i Paris, Wien och Petersburg blifvit besatte och hvilka embetens innehafvare i ekiperingspenningar undfått sammanräknade 16,000 Edr Hamb. Bko, eller 64,000 Edr Ernt, hvilka medel under loppet af ett år utgått och med 14,000 Rdr Ernt öfverstigit, hvad som för året varit beviljadt. Man kan visserligen säga, att dylika omsättningar icke årligen inträffa, men säkert är dock, att de kunna inträffa i långt större skala, än jag här nu upgifvit. Jag har dessutom af trovärdig man hört sägas, att dessa ekiperingspenningar, hvilka Staten består, motsvara ungefärligen -j|- af verkliga kostnaden på stället, så att i alla hänseenden Staten icke betalar för mycket. Vidare förekommer hemliga utgifter. Dessa äro uptagna till 12,000 Edr. Att dessa utgifter icke kunna undvikas är en bedröflig, men tillika erkänd sanning, och beloppet är så ringa, att, enl. min åsigt, någon tvist derom icke kan upstå, men dä K. M., för bestridande af dessa utgifter, icke begärt mer än 12,000 Rdr, har Utsk. icke heller haft att föreslå ett högre belopp. Sammanlägger jag nu dessa trenne poster, nemi. 15,000 Edr för telegrafdepeclier, 16,000 Edr till ekiperingspenningar och 12,000 Rdr till hemliga utgifter, får jag ett belopp af 43,000 Edr. Dessutom bör ihågkommas, att af dessa summor UtrikesDepart:tet skall betala 9,000 Edr för sina bref, som tillförene blifvit detsamma ersatte från Postverket, och man har redan med 2,000 Edr kommit öfver denna summa, hvarförutan tillkommer prenumerationskostnad på tidningar, kurir-resor m. m. Häraf visar sig således, att K. M. endast begärt det nödvändigaste, och att livad Utsk. tillstyrkt följaktligen icke bör bifallas, enär, i händelse brist på en eller annan post skulle upkomma, ersättning för densamma, efter Utsk:s förslag, icke får tagas der någon behållning kunnat upkomma.
Om n&amp;got i hans framställning icke med lätthet slrulle kunna förstås af en icke beläst publik, förklarar författaren det på ett bade enkelt och lättfattligt siitt. Detta gor boken mycket liimplig till ungdomsoch folklasning. De skildringar frAn Palestina, hvilka förekommit i den del af arbetet, som hittills blifvit utgifven (9 häften) omfatta land och folk, produkter och klimat shväl i forna som nuvarande tider. Förnämligast uppeh %ller sig naturligtvis förf. vid de ställen, diir Kristus !efvat och hvilka genom minnet af hans stora gärningar blifvit dyrbara, för hans bekännare. Nionde häftet sluiiar med författarens besök i Nazaret. Vackra och talrika illustrationer gifva åskådlighet %t skildringarna. Arbetet, som kommer att utgibas i omkring 20 häften, ' al: som vi redan h a h a sagt, särdeles passande till ungdoinslasning. Vi äro öfvertygade om, att mogen ungdom med stort nöje skall lasa dessa omväxlande och roande skildringar, genom hvillra en godmodig humor ofta framskymtar. I Gogs och Magogs land. Skildringar och studier från en resa i Kaukasien af JL An7tolm. Då författarinnan gifvit sina reseminnen från Kaulrasieu det mystj.ska namnet D Gogs och Bfagogs land », har hon därmed velat antyda, huru dessa näjder redan i den aflägsna forntiden betraktades som ett he.dighetsfullt sagoland samt hur det med skäl betraktas så. än i dag. På ett mycket lifligt och sympatiskt s@t skildras här Kauknsiens rikedom på vadande, storslagna nattiirscenerier, hvillra än äro af yppig, bedårande skönhet, än af slu.ii,clrjnjagande, dyster ödslighet, ägnad att frammana sägner om ' demoniska makters inflytande. Om de olika folkslag som, bebo detta land, berättas också mycket, som är af intresse.
För att så nära möjligt är vinna en jemnhet uti denna Roterings tunga, icke allenast imellan Eänen, utan ock imellan de Roterings-skyldiga inom dem, kan Utskottet för sin del icke finna någon Den ? o Juli. någon säkrare utväg, än att denna Extra-Rotering grundas på myckenheten och godheten af de till Hemmanen hörande ägor och andra härligheter, samt att i detta afseende föreskrifves huru mycken åker, äng och andra ägor böra beräknas emot skyldigheten att hålla en Extra» Koterings Soldat, utan fästadt afseende å gamla roteringen inom Eänet eller sjelfva Hemmantalet, hvaraf ingen grund kan hämtas, i anseende till den stora olikhet uti ägor och förmåner, som imellan Hemmanen öfverallt sig företer. Till bestämmande af de ägor, för hvilka en Extra-Koteringskarl bör presteras, anser Utskottet säkrast bidraga , om Kongl. Maj:t skulle täckas i Nåder utnämna några Comiterade, att af de insända Roterings-Längderna samt allmänna Indelnings-Verket i Riket, äfvensom de upplysningar, hvartill de anförde underdåniga besvären kunna föranleda, om detta Roterings-Verk taga fullständig kännedom, och, sedan från alla Herrar Eandshöfdingarne tillräckliga uppgifter angående förhållandet inom hvarje Eän blifvit infordrade och inkommit, i anledning af sådant allt, föreslå samt till Kongl. Majus
Kollegium hade, enligt hvad motionären anfört, re dan den 15 Februari 1856 uti underdånig skrifvelse anhållit om 600 R:dr Banko lörhöjning i berörda anslag, men vid statens fastställande ansågs den tillökning, som då egde rum i både personal och aflöning, medföra tillräcklig uppmuntran för extra ordinarier till tjenstgöring inom verket. Detta hade emellertid visat sig icke vara fallet, utan hade svårighet ofta mött att inom verket erhålla lämplige personer till emottagande af tillfälliga förordnanden. Utskottet har tagit denna fråga i öfvervägande, men har icke funnit skäl att nu ifrågavarande framställning biträda, och hemställer. att Herr Charpentier motion i denna del måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 7:o. Enligt hvad Kongl. Majit, uti en den 24 Oktober sistlidet år till Rikets Ständer särskildt aflålen och af samtliga Riks-Stånden lill Utskottet remitterad nådig Proposition (införd under N:o 19 i lista Samlingen af Hillänget till Riks—Ståndens protokoll) meddelat, hade Kammar-kollegium, i afgifven underdånig berättelse af den 23 Maj berörda år, angående fortgången, under tiden från den 1 Maj 1859 till samma dag år 1862, afgöromålen i Jordeboks-kontoret, anmält, att vid den under nyssnämnda tid verkställda granskning af inkomna ränleförvandlings-ulräkningar från fögderierna inom åtskilliga län anmärkningar uppkommit lill ett antal af 1,938: hvartill komme diverse mål rörande förvandlings-uträkningarne för en del andra län 25: 1,935; att af dessa anmärkningar och diverse mål, jemte den 1 Maj 1859 ännu oafgjorda • 638: eller tillsammans 2,596: hade efter det en del varit med vederbörande kommunicerade och upplysningar deröfver från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen infor - 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 100. dråts, blifvit slutligen pröfvade hvadan till pröfning återslode att, i sammanhang härmed och till följd af föreskriften i Kongl.
Utsk:s förslag, i afseende på de tätare sammankomsterne, bärleder sig väl från den förutsättning, att hvad Utsk. föreslagit, i afseende på Låne-kontorens organisation, skulle blifva antaget. Jag får således anhålla att R. o. Ad. icke måtte ålägga Direktörerne vid Låne-kontoren i landsorten skyldighet att oftare sammanträda, än som hittills varit förhållandet, så vida icke Direktörerne sjelfve vilja derpå ingå. Hr Aminoff: Vid upgörande af ifrågavar:de moment, har Utsk. fästat sig mer vid allmänhetens fördel än Direktörernes, och *8 116 Den 28 Oktober e. m. jag tror alt IJtsk. i delta afseende haDdlat rätt. Vilja Direktörerne icke ingå pä att sammanträda oftare i hvarje vecka, än som nu är händelsen, så kunna de afsäga sig förtroendet. Om Direktören bor 8 mil från staden, som man upgifvit, så kan ju suppleanten, som lärer bo uti staden, inträda i tjenstgöring. Skulle man upskjuta förslagets antagande lill en blifvande Riksdag, så skulle då inhäfta hvad som nu skett vid denna, nemi. att man först valde Direktörer i låne-kontm och sedan, när Utsk. framkommit med sitt förslag, förklarade att detsamma icke kan antagas, emedan valen redan äro gjorde. Jag anser det vara af stor vigt för allmänheten att, inom 3 å 4 dagar efter liandlingarnes inlemnande, få sina affärer med lånekonht afgjorda och att icke behöfva, som nu är händelsen, derpå vänta 8 å 10 dagar. Det finnes ingen reservant inom Disk. emot Ulskts fattade beslut; alla hafva deruti instämt, äfven de ledamöter af Utsk., som äro från de orter, der låne-kontm finnas inrättade, och delta mätte bevisa förändringens behöflighet. Jag fortfar således alt vördsamt tillstyrka, del Utsk:s förslag i hvad detsamma rörer Götheborg, Malmö och Wisby låne-kont. måtte, utan afseende på den mindre beqvämlighet, som derigenom skulle för Direktörerne upkomma, blifva af R. o. Ad. antaget. Gr. Gyldenstolpe:
Stads-kassans inkomster bestå i tomtören, vret-, ängsoch afradspenliingar, brandoch byggnads-kasse-medel, ståndoch luckpenningar vid marknader, burskapsafgifter och saköresmedel till ett ungefärligt belopp af 1,367 R:dr Banko, hvartill komma afgifter af stadens auktionsverk. Hamn - 23 och grundpenningar af fartyg och båtar utgjorde, enligt sednaste redogörelsen, en summa af 1,996 R:dr 16 sk. Banko, som särskildt skall användas till åns hållande i segelbart skick. De under rubriken ”diverse afgifter, onera och besvär” i tabellen uppförda kostnader utgöra brandvakters, sotares och gärdesvaktares aflöning, gångleds-, snöskottningsoch inqvarterings-besvär, spinnhusmedel, Riksdagsmans-arfvode, boskapspenningar, krigsmanshus-afgifter, kurhusmedel, allmänna broars, vägars, torgs, gators och byggnaders underhåll samt båtsmans vakans-afgift. Staden bestrider hållskjuts under ’:del af året. Äfven här ske årliga trädplanteringar till stadens förskönande. Efter att sålunda hafva sökt, i möjligaste korthet, fullständigt redovisa Länets nu varande tillstånd, återstår mig blott att underdånigst bifoga en af Consistorium Academicum härstädes på begäran mig meddelad ekonomisk och statistisk uppgift örn Upsala Kongl. Akademi. Med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärdar till dödsstunden, Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts onderdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte R. von KRAEMER. J. Adolf Carlson. Job. Kjellin.
F ö r en engiftesnatur - och s % kallar sig Ernst Ahlgren - ar det emellertid omöjligt att finna sig ha gifvit nå- gon del af sin personlighet utan att söka bringa verkligheten i harmoni med aningen om hvad ett äktenskap borde vara. E t t sådant bemödande ar ofta gri~nden till troheten. i mången oriktig födofning, som slutar med äktenskap, månget äktenskap, som e j sliitar med skilsmässa. Oftast är det kvinnan som i det längsta håller fast möjligheten att omdana ett förhhllande, i hvilket hon finner sig ha inlåtit sig utan att fft eller ge en hel kärlek. Och Ernst Ahlgren sökte, äfven hon, att få ett rikare samlif till stånd. För att åvägabringa atminstone nhgot slags gemensamt intresse tog hon sin tillflykt till sitt universalmedel, arbetet. Hon blef mannens medhjälpare i hans befattning som föreståndare för Skhnes enskilda banks filial i Hörby, och hon vann genom detta en mångsidigare miinniskokaiinedom, och en imigt i praktiska förhållanden, som sedan kom hennes diktning till godo. Men annars blef allt sig likt. Oförenliga motsatser huina icke af en god vilja, sammansmiltas. Hade någon enda anknytningspunkt funnits för förstående och sympati, sknlle kanske dock den ena partens energiska bemödanden smAningom förvandlat förhållandet. Xu ökades i stallet afståndet &amp; r fran år. Ernst Alilgreii fylde tomheten med arbete, studier, förströelser - allt var bättre %n att ha tid att sitta och grubbla p i det allt mer aggande medvetandet af förnedring, den allt jämt vaxande upprorskänslan. Styfbarnen voro dock den basta hjälpen. Hon var deras van, kamrat, uppfostrare, hon sökte göra hemmet gladt och godt för dem och deras vannr; hon var ännu sjelf ' så ung, att hon ocksa för egen del kunde med lif och lust deltaga i de enkla nöjen hon hjilpte dem att ordna. Hon målade och ritade fortfarande, ehuru det började bli lleiine klart., att det icke var A t detta hall hennes egentliga anlag visatle.