Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det går blott ' när man är ung och är student '. Men hvad var nu egentligen min mening med allt det här? • Inte ville j a g v ä l ' vigilera ' af alla dessa människor? Ahn ej, tro mig inte om något så galet. Jag hade ju visserligen mina särskilda skäl att bli bekant och god vän med någon ombord, som hade en bättre reskassa än jag och därtill ett godmodigt och hjälpsamt sinnelag, men sedan jag rätt snart trott mig ha funnit denne min blifvande välgörare i den vänlige brukspatron Gahm, som ju på köpet kände och värderade min morbror, så hade allt det öfriga blott sin grund i mitt obändigt glada och sällskapliga studentlynne. Alltså Gahm var den ende, som jag hade några planer på, men hur och när jag skulle blotta för honom min brydsamma ställning, det hade jag ännu ej det ringaste klart för mig. Jag nöjde mig med att liksom den glade sorglöse mr Micawber i Dickens ' ' David Copperfield ' vänta på att något skulle ' turn up '. Jag vill nu ej vidare uppehålla mig vid alla detaljerna under resans fortgång. Många, kanske roliga nog, har jag ock glömt bort under den långa tid, som förflutit sedan denna underliga ångbåtsfärd. Hvad jag i största allmänhet vill omtala af det som jag ännu minnes är följande. Vi hade en härlig färd längs kanalen och sjöarna genom Östergötland. Vid alla IDUN slussanläggningar föreslog j a g gemensamma promenader på kanalbanken. Vi gingo då ångbåten i förväg o c b stego åter ombord vid sista slussen.
St:s sida, att nedsätta en comité för detta ändamål, ifall K. M. funne en sådan nödig. Jag skulle tro att det enda lämpliga i denna del vore att, såsom Frih. Sprengtporten föreslagit, hos K. M. anhålla, det K. M. täcktes upplaga det hvilande förslaget till en så tidig pröfning, att R. St. genast vid början af nästa riksdag kunde få vela K. M:s tankar derom, och alt K. M. icke måtte uppskjuta sin pröfning till dess R. St. för deras del antagit samma förslag; men jag anser icke heller denna utväg vara behöflig, utan röstar derföre till bifall af Ekon.Ulsk:s betänkande. Hr af Dalström: Jag hade ämnat anföra några ord i afseende på Gr. Frölichs sista yttrande, men är i detta fall förekommen al Hr Lefre'n, med hvilken jag fullkomligt instämmer. Det är således egentligen för att besvara Gr. Anckarsvärd som jag nu uppstod. Hr Grefven tyckes vara mycket missbelåten dermed, att jag nyttjat ordet parti. Jag medgifver alt man aldrig bör använda ett utländskt ord, då man har ett motsvarande uti Svenska språket. Det var således orätt af mig att begagna detta ord och jag vill öfversätta det på Svenska. Jag får då säga, att det var en del, en ganska liten del af representationen, nemi. blott ett Den 14 Maj. 335 RiksStånd och, efter hvad man mäste förutsätta, icke det mest upplysta deribland, hvilken lyckades alt i representationsfrågan göra sin mening gällande och förtrycka majoritetens mening. Jag tackar Hr Grefven för dess klara och sanna beskrifning på ordet parti; ingen skall hädanefter misstaga sig på partiet eller dess syfte. I anledn. af hvad Gr. Frölich rörtde mig personligen yttrat, vill jag blott nämna, att om Hr Grefven vid detta äfvensom vid andra tillfällen behagat fästa mera uppmärksamhet vid mina ord, så skulle han icke tillvita mig andra meningar, än dem jag verkligen äger.
När Lidner tillegnade konung Gustaf » Yttersta domen », skref han i den för öfrigt särdeles vackra dedikationen följande strofver: » Lik tålamodet vid en graf Jag prisat himlen i min smärta, Då han ej guld och anor gaf, Gaf han mig lyran och ett hjerta. » Lyran var af Guds nåde Bengt Lidners, men hjertat Eve Jacquette Hastfehrs. Upsa / iensis.Literaturöfversigt. Höstliteraturens rika flöde kom nästan som en öfverraskning. Det hade under senare tiden varit ett slags stiltje. Icke att produktionen bade upphört, men den literära kampens högtgående vågor bade lagt sig och på den förr så upprörda hafsytan d ref vo söndagsfirande handtverkare gemytligt omkring och njöto sin tillvaro. Damernas gälla stridstrumpeter hade tystnat, valkyriebryn-jan var utbytt mot ett husmodersförkläde. Der fru Ann * Charlotte Leffler och så många gudinnor af lägre rang manat till strid, der bjödo fru Nyblom och fröken Iloos med väninnor omkring sin förmiddagschoklad. Strindbergs vajande hjelmbuske syntes icke längre öfver de kämpandes skaror, Geijerstam skref farcer för grosshandlarne, Levertin forskade i riksarkivet och pä bokmarknaden prunkade Vexiönovellistiken såsom universalfödoämne för allt folket. Men höstmarknaden vardt rik och det låg öfver så mycket af hvad den medförde en prägel af konstnärligt allvar, att man glömde bort den torftighetens tid som gått. En ny betydande kraffc har vår literatur vunnit i herr Verner von Ileidenstam. Ilan har helsats från höger och vcnster med ovanlig enighet såsom » en ny skald » — öfverallt har han välkomnats utom af orientalistkongressens famöse generalsekreterare. Han är tydligen en man med tur. Ilerr Heidenstams debutarbete, Vallfartsoch vandringsår, var också ett for våra förhållanden ovanligt debutarbete. Författaren hade lefvat flere år i utlandet, i konstnärskretsar och på resor.
—-— 36 — andra helfärdiga arbeten 1 lisp. 3 6 Kopparnickel 1 skålp. 36 Kopparskrot, eller gammal och brukad koppar, 1 skeppal samt kopparaska . 16 32 Korkar j skurne 1 skålp. 6 -— Kort, spel-; med vilkor att de vid införseln, lika med inhemska, undergå bevillningsstämpling, mot erläggande af stämpelafgift 1 gross. 12 24 _ Kreatur: hästar (utom hingstar), af 3 års ålder och deröfver 1 stycke 10 af icke fyllda 3 år . 1 stycke 5 oxar . 1 stycke 8 — kor och ungboskap 1 stycke 4 kalfvar 1 stycke 2 12 svin, utom fargaltar, i stycke 2 andra fyrfotade 1 stycke 1 24 För kreatur, som med Kömmerskollegii särskilta tillstånd införas till racers förbättrande, erlägges fjerdedelen af den i taxan utsatta tull. Krita: hvit, och kritsten: omalen 1 tunna —•— 3 — malen 1 tunna 18 Kopparrök; se Vitriol. Kopparstickssvärla; se Boksvärta. Koppartråd; sc Koppar. Korf; se Metvurst. Bil. till R. St. Fröt. 1847 och 1848, 1 Korgar, af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen; sc Slöjdevaror, ej specificerade. Korgmakarearbetcn, ej specificerade; se Slöjdevaror, ej specificerade. Kransögon, hänföras under Apoteksvaror. Sami. 1 Af il. 10 Haft. 3 18 Qvantitet Införselstull. för tullberäkningen. 11: dr sk. rist Krita: röd och svart 1 skålp. — —- 6 Krokar j till fiske 1 skålp. 8 — Krukmakarearbeten j ej specificerade 1 skålp.
Jag har förut halt den äran förklara, att jag med frihet förstår säkerheten att, i alla för^ hållanden, efter lagarne behandlas. Nå val; må nu hvarje Svensk man eftersinna, hvilken frihet väl vore Svenska Folkets; ifrån den stund då hela den administrativa magt, som hittills varit fördelad på ett Collegium, samt derifrån ankommit på Allmänna Beredningens pröfning, nu mera skulle ensamt af en Minister besittas, med nota bene ingen redovisning inför Lagen, utan blott inför Konungen personligen, samt det icke oftare än Monarkens välbehag gaf tillfället; ifrån den stund då Ministerns lycka att äga Regentens nåd, befriade honom ifrån Medborgares kraf af lagligt ansvar, Jag vet att vi alltid ägde i civilisationen och i allmänna opinionen ett slags beskydd; men då man eftersinnar, att StatsRådels Frotocoller icke få tryckas, så att Ministern icke ens hade att frugta publiciteten »ör sina handlingar, så finner man lätt, att controllen från den sidan vore ringa, eller ingen. Och denna sakernas ordning skulle vi nu tillbyta oss, i stället för det tillstånd af en controll inför Lagen på alla våra Embetsman, sorn vi nu äga? Huru mycket fördelagtigare är icke de| Den 22 Jimii e. m. tillstånd, der den lidande Medborgarens klagan öfver förtryck, verkligen ännu kan framkalla en laglig ansvarighet på förtryckaren, äfven i det fall, att Konungen ej skulle vilja det; och der således en bot verkligen gifves för det högsta onda; huru mycket fördelagtigare är icke detta framför ett tillstånd, deri Utskottet ganska naift medger, att någon bot icke skulle finnas. Jag tillåter mig visserligen icke, att sluta till något uppsåt hos Utskottet för en rak tendens till despotismen; men må det förlåtas mig, att jag, i påföljande sidan, likväl tror mig se en sådan tillkommen utan uppsåt» Då Utskottet, under påminnelse att Regeringsformen bjuder, det Konungen skall emani styra Hikct, beskyller CollegialStyrelsens natur, för hederlighet i Konungens ensamma styrelserätti så må det tillåtas mig, att påminna, att, om Konungen kunde betragtas, såsom enväldig
Det kan ej heller för”bises, att, då, för det nya karteverket, sjelfva stommen måste lånas från Topografiska "korpsen, det nya karte verkets utförande härigenom är stäldt i ett ganska stort beroende "af <lenna korps. General-Landtmäteri-kontoret, upptaget icke blott, af det vidlyftiga och ”för ali äganderätt så magtpåliggande skiftesoch egodelningsverket, utan ock af juste”ringen af mått, mål och vigter, som i närvarande öfvergångspunkt ovilkorligen mäste ”taga detsamma i stort anspråk, torde ej heller, enligt mitt förmenande, kunna afse en ”tillräckligt stor personal med erforderlig kunskap och skicklighet för det ifrågavarande ”kartearbetet, att såsom stam för den blifvande förstärkningen, eller nya s. k. Recog”noscör-korpsen, öfvertaga dess bildande och öfvervaka dess arbeten, hvilket dock tyckes ”vara ett oundgängligt vilkor för att förebygga, mindre noggrannhet och tillförlitlighet. Om ”deremot den särskilda personal, åt. hvilken, för detta karteverks utförande, anslag beviljats, kunde anslutas till Topografiska korpsen såsom, stam, skulle enligt mitt förme-. ”nande, deruti ligga den högsta säkerhet för företagets utförande med största skicklighet, "skyndsamhet och besparing i kostnader, nödig kunskap och färdighet kunde då lätt 476 Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
Derigenom vinnes äfven den fördel, att andra vilkor kunna stadgas för medgifvandet af detta bidrag, än de, som föreskrifvas lör åtnjutande af eljest utgående anslag för folkskoleväsendets förbättring inom församlingarne. I fråga om dessa vilkor hafva Rikets Ständer väl å ena sidan ej kunnat afvika från den ulan tvifvel liktiga grundsats, sorn af Rikets sednast församlade Ständer uttalades och hvilken E. K. Maj:t, uti den nu aflåtna nådiga Propositionen, jemväl gillat och godkänt, att nemligen åliggandet alt aflöna fölkskolelärarne hufvudsakligen måste tillhöra kommunerna; hvadan ock Statens uppgift bör vara, att vid de bidrag, som från dess sida härtill lemnäs, fästa sådana föreskrifter, att församlingarne derigenom finna sig uppmanade att genom ökade tillskott verksamt befordra det vigtiga ändamålet. Men å andra sidan torde med skäl kunna anmärkas, att nuvarande bestämmelse om ett tillskott af tvåtredjedelar från församlingarne, då Staten bidrager med en tredjedel, innefattar alltför stora anspråk på de församlingar, som redan förut gjort icke obetydliga uppoffringar lör sitt folkskoleväsende; och ehuru det icke kan vara för Staten möjligt alt, i detta hänseende, lör de särskilda församlingarne bereda fullkomlig likhet eller rättvisa i den mening, att exempelvis en församling, som redan genom egna tillgångar beredt sin folkskolelärare en fullt tillräcklig aflöning, skulle vara berättigad alt af Statsverket få ersättning för någon del af de utgifter, församlingen sålunda åtagit sig, ulan tvärtom det hufvudsakliga ändamålet från det allmännas sida är att tillse, det skolans behof må blifva afhjelpta, der de äro mest framstående och således, under den förutsättning, att församlingarne af eget interesse för denna angelägenhet sjelfva vidtaga alla erforderliga åtgärder för folkskoleväsendets ändamålsenliga ordnande, Slaten visserligen icke skulle hafva någon förbindelse att dertill lemna bidrag, så hafva likväl Rikets Ständer, efter öfvervägande af hvad i detta ämne förekommit, trott sig kunna antaga att del ändamål, som med ifrågavarande statsutgift nu 190 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
— Att delta dock måste höra till de få un - Mini. Besv.- och Ekon.-Ulskollets Betänkande , Klo T7. dantagen, synes deraf, att Utskottet ej kunnat just i detta Betänkande" anföra ett enda sådant verkligt municipalt åliggande, såsom fjerdingsmannen till följd af lag tillhörigt, men, sällsamt nog, ibland de, efter Utskottets mening, honom undantagsvis åliggande kronobestyr uppfört en mängd ganska vigtiga göromål, såsom restantiers uppbärande, tillsyn vid väglagning, kronoskjuts m. fl., hvaribland äfven hade bordt nämnas ett af de vigtigaste, nemligen vakandet i första rummet öfver den allmänna säkerheten, gripandet af förbrytare och deras transporterande till närmaste häkte. Efter en sådan riktig utredning af sjelfva befattningens rätta natur, bade Utskottet, efter min tanka, bordt förklara i hvad fall den kan kallas municipal, nemligen att det åligger församlingarne att bestrida densamma, och att den derföre af ålder utgjorts i ambulatorisk ordning emellan hemmansåboerne, med undantag af säteri rå- och rörsm. fl. hemmansegare, samt att, just derföre, att den ålegat alla andra jordegare inom en socken, för densamma ej ansetts böra på annat sätt utgå aflöning, än genom befrielse från vissa servituter, ty den lön för denna syssla, som indrogs vid förra Riksdagen, utgick ej i alla, utan tvärtom blott i några få orter. Dessa befattningens egenskaper gåfvo troligen anledning dertill, att den ansågs såsom municipal, och som sådan benämndes i R. S:drs ofvan åberopade skrifvelse, hvilken endast afsåg aflöningssättet, helst ingen rimligen kunde förutse, att, så snart som nu skedt, en utsträckning skulle kunna gifvas åt denna benämning, hvilken consequent tillämpad, måste upphäfva bela befattningen, lill oberäknelig skada för det allmänna.
Med ledning af de utaf bemälde embetsman gjorda beräkningar öfver kostnaderna för inrättande af mindre fyrar af trä, har Utskottet antagit att en ändamålsenlig fyr på ifrågavarande ställe kommer att kosta omkring 15,000 R:dr, och tillstyrker derföre Rikets Ständer att, för uppförandet af en Fyr på Agön, bevilja och ställa till Kongl Maj:ts disposition ett förslagsanslag af 15,000 R:dr Riksmynt, att under den tid den nu skeende stats-regleringen omfattar från Riksgälds-kontoret utgå. Emot Utskottets framställning, innefattande afstyrkande af en fvrs anläggning på Brämön har blifvit anmärkt, att i Sverige funnes för närvarande knappast någon hamn med en relativt så liflig handelsrörelse som Sundsvall; att omkring 300 fartyg inlöpte dit under loppet af året; att då de norra sjöstädernas hamnar ofta måste anlitas sent på året i och för fyllandet af de nordliga orternas spanmåls-behof, vore det af stor vigt, att inloppet till hamnarne försåges med fyr-inrättningar; att en sådan inrättning torde i främsta rummet böra vidtagas på Brämön, såsom varande det enda inseglings-märket till Sundsvall; att en fyr på denna ö dessutom skulle gifva en ganska betydlig ledning åt seglationen i Bottniska viken; att om en fyr på Brämön, hvilken lätt kunde förblandas med ön Gran, funnits, hade den olycka, som drabbade ångfartyget Umeå, säkerligen icke inträffat, samt att den hushållning, som röjde sig uti njugghet emot sådana anstalter, hvarigenom menniskolifs spillande kunde förekommas, icke vore riktig. Sammans.
BRUKSPATRONEN (i misshumör). Fastän du tycker mest om dufvor kunna väl andra få lof att förälska sig i i i AGDA (lekfullt). lille! Lilla pappa fick sig en tillrättavisning, men så tog pappa sin skada igen och lexade upp stackars oskyldige Sven för att han sade sin fästmö en artigI påfoglar kunde du inte hitta på det, pappa Ah, stå inte där och prata persilja, käre Sven! het. Men nu törs pappa visst aldrig mer säga, att någon flicka är vacker, så mamma hör det. BRUKSPATRONEN (generad). Tyst du, lilla näbbgädda! ELIN. Tyst, där kommer hon! (Alla se mot dörren.) elegant toalett.) (Ester och Helge komma arm i arm. Ester är i ESTER (springer i fru Stålbergs famn). Älskade mamma! Jag får ju säga så? Jag har aldrig sagt mamma förr, och detta är dock det ljufvaste namn på jorden. (Fru Stålberg besvarar stelt hennes hälsning.) Och detta är Elin! Det förstår jag strax af Helges beskrifning. Vill du skänka mig en liten portion syskonkärlek? Helge är den första mig att ni skulle hålla af mig allesamman för hans skull. (Elin ser skarpt på henne och hälsar kallt.) Och där ha vi Agda, lilla tjufpojken, som Helge kallar dig. Du och jag skola spela åtskilliga små tro! En aktris har så många sidor! Jag kan vara puts ihopa. Jag kan alt vara tjufpojke med, må du känslofull med Elin och tala förstånd med mamma, jag kan spela schack med pappa och röka en cigarr med Sven. God dag, svåger Sven, dig har jag ju inte hälsat på ännu. (Skakar hand med honom.) människa, som någonsin hållit af mig och han lofvade AGDA (halfhögt till Elin). Det är hon, det är hon! ELIN. hade lust att gråta, jag. Kära Agda, var nu inte barnslig! Glad! Jag BRUKSPATRONEN. Nå, trollslända, skall du inte hälsa på mig? ESTER (slår honom på axeln). dan kysst tre gånger i dag, fast du inte rakat dig på ett par dar.
Ännu mer har min förundran tilltagit, dä jag efter flullig erhällen del af detta Memorial, !om ofelbart (hwilket nu ej stekt) genast ester Pleni flut bort i RiddarehusKanfliet wara att tillgå, pä en gäng funnit de wapen ätminftone hwilande, som, under Åkallan af Forfädrens bedrifter och efkerwerldenö dom, hittills bilfwit med fö mycken styrka och stick» lighet anwände, att motwerka de samma liberala grundiakftr, som nu högtidligen erkännas, och hwiikaS wigt och wärde mitt hjerta likasom mm vfwertygelje längesedan insett. Men tvid pröfningen af de willtor som fästas tvid wära föreflagna begiswt,nden, wld semnförelsen af hwad förut af samma wärda Ledamot i delta ämne biifwu sagdt^, mev hwad nu aniöres, har jag trott äswen i denna tänkesättets synbara stridighet finna enahanda afsigt till grund. Jag hemställer till Höglofl Ridderstapet och Adelns urp ystare pröfning, huruwrda, dä detta ärende redan Constilutlonsmetzigt bliiwit behandladt, det enda iarr som förmodligen kan komma i fräga, eller, t motfatt fall, af Samhällsordningens wänner medgifwas; kä ftägan om en Reprelentattons förändring, afklädd frän alla willtor, och lika öfwerensstämmandr med landets sgnnstyldlZa intretze som Den is Ianuarik.
M:ts och Rikets Krigsoch Kammar-kollegier, i ämnet hörda, med öfverlemnande af underdåniga yttranden från vederbörande myndigheter, hvilka, lika med bemälda Chefs-embete, ansett något hinder emot den ifrågaställa jordafsöndringen icke förekomma, sig i underdånighet utlåtit och dervid, jemte erinran, hurusom, enligt författningarne, församlingen ålåge så väl att betala kostnaden för landtmäteri-förrättningen, derför den ock redan blifvit debiterad, som äfven att bygga och fortfarande underhålla kyrkogårdsmuren eller stängseln emot boställets egor, lunnit behofvet af kyrkogårdens utvidgande in på boställets ego-område, likasom tillräckligheten af den i sådant afseende föreslagna afgäld vara fulleligen ådagalagda, hvadan Kollegierna Expeditions-Utskot(ets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 101. 191 på det sätt underdånigst tillstyrkte Nådigt bifall till ofvannämnde ansökning, att afgälden blefve, genom upphöjande af bråket till helt, fastställd till jemnt en tunna, hälften råg och hälften korn, saint derjemte, såsom i likartade fall tillförene stadgats, förklarades böra icke in natura, utan med penningar efter årligt markegångs-pris, till Kongl. Maj:t och Kronan af församlingen erläggas vid den tid, då uppbördsstämman i orten egde rum. I betraktande af hvad sålunda i ämnet förekommit, har E. K. Maj:t täckts Nådigst föreslå Rikets Ständer att medgifva den ifrågaställda jordafsöndringen från ofvannämnde boställe, emot en till en tunna afradsgild spanmål, hälften råg och hälften korn, jemnad årlig afgäld, att al församlingen till vederbörande boställshafvare utgöras, på sätt Krigsoch Kammar-kollegierna i öfrigt derom hemställt.
Jag kan således icke annat än ogilla Utsk:s afstyrkaude och auliada, alt denna puukt mätte återremitteras, jemte förklarande af R. o. Ad:s gemensamma lanke, att K. M;s nåd. propos. i della afseende bör bifallas. Hr von Troil, Samuel Gustafi Att det af K. M. begärda anslaget af 10,000 r:dr till inköpaf hästar blifvit af StatsUtsk. afstyrkt, förundrar mig visserligen icke; då man af de föreg:de delarne af betänk, funnit, att så många anslag för vigtiga ändamål fått röna samma öde; men hvad sorn, jag måste öppet erkänna det, mest utgör ett föremål för min förvåning är, att ingen af StatsUtsk:s ledamöter reserverat sig emot det beslut, som i detta afseende blifvit af Utsk. fattadt, och tillika att Utsk. såsom skäl för sitt afstyrkande anfört, att den begärda summan af endast 10,000 r-.dr vore allt för inskränkt för att kunna erhålla hingstar af särdeles värde. Hvad summans ringhet beträffar, tager jag mig friheten anmärka, att Stuteristyrelsen bar i detta fall, såsom i alla andra delar, hvilka tillhöra dess förvaltning, trott sig böra lillvägagå med den utmärkta hushållning, hvarföre denna styrelse gjort sig känd. Den har således icke velat begära mer än den summa, som varit oundgängligen nödig för ändamålet, och har derföre icke hos K. BI. anhållit om större anslag än ifrågavar. 10,000 r:dr. Att för öfrigt en summa af 10,000 i-dr äfven skulle kunna vara, ora icke till alla delar, åtminstone i någon män till ändamålet ledande, derom torde jag kunna upplysa, ty år 1831, då de sisla Engelska hästarna genom styrelsens försorg till fäderneslandet införskrefvos, hade man lyckats att genom god hushållning vid Strömsholms stuteri samla en summa af ungefär 14,000 r:dr, för hvilka man lyckades att i England uppköpa en fullblodshingst, fem ston och ett stoföl.
Ej heller förefinnes, efter Utskottets tanke, något skäl (det motionären ej heller angifvit) för att beröfva ifrågavarande embetsman det skrifbiträde, som under resorna är för dem nödigt, eller att belasta dem med sådant biträdes resekostnad, då biträde författningsenligt får af dem begagnas och alltså är, lika med dem sjelfve, stadt i en embetsutöfning, för hvilken Staten likasom i alla andra fall, bör bestrida kostnaden; likasom det lärer befinnas obilligt, att ålägga en embetsman af en viss lönegrad att med sin innehafvande lön, som ej är med afseende härpå anpassad, bestrida de kostnader, hvilka med traktamentsersättningen åsyftas, under sina ofta långvariga resor, hvilket skulle till ej obetydlig del medtaga lönen och försätta en sådan embetsman i sämre ställning i afseende på lönevilkor, än flere af de honom underordnade tjenstemän. Utskottet föranlåtes alltså hemställa, att Nettelbladts motion i nu berörda delar må lemnäs utan afseende. Ank. till Exp.-Utek. den 2 Febr. 1863, kl. 11 f m. Betänkande, i anledning af väckt' motion om förbud för fatligvårdsstyrelserna alt utackordera fattiga barn genom entreprenad-auktion, Uti en inom Välloflig» Borgare-Ståndet väckt samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion (JV2 298), har Herr Henschen anlört, att fattigvårdsstyrelserna flerestädes hafva, för att minska kostnaderna för fattiga hains underhäll, utackorderat dem efter offentliga utrop, hvaraf följt, att inroparen vid sådana s. k. auktioner, ju mer ersättningsbeloppet nedsättes, desto mera svälter och desto sämre kläder det barn, hvars vård sålunda blifvit honom anförtrodd, på det inropet måtte lemna någon vinst, som ofta är hans enda afsigt.