Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Båtsmans Indelningen^ Likmätigt l6y6 ÄrS Stat innehafwa de under O.logs Flottan hörande 6 Båtsmans Compagnie, Hemmanöränror uri nedannämnde Län, i enlighet hwarmed 1829 ärs Ordinarie Stat uptagcr: Uti Calmare Län, indelt 5,012 41 6 Blekinge Dito 9,534 15 2 Rdc 14,657 8 8 Wid denna sak har icke warit något alt erindra, hwarföre igro ärs projccterade Stat uptagcr samma summa. ArmöenS Zlottas Escadre i Stockholm. 1809 ärö Ordinarie Stot upsager; , 226 IZ88 Den 22 November. 1,026/^ Tunnor Spännen, äl a Rdr 1,368 26 8 Contant 23,720 2 8 — 25,038 29 4 Extra Ordinarie Staten: 285 Z Tunnor Spannemäl a Rdrj Z82 12 io Contant . 5,293 26 __ 5,673 38 io Skillnaden bestar deruti, att till Allmänna Indragmngö-Staten bliswit styttade, till indragning och besparing wid Innehas,varnas afgäng: Diverse Personers extra Lönings-Förmäner till ett belopp af 74z 44 _ Armens Zlottas Escabre L Götheborg. 1809 ars Ordinarie Stak uptager: a Rdr 722 . Cm,»n, . 7,s°- z-.^ ^ Extra Ordinarie Staten. Z9 Tunnor Spännemäl a ii Ndr 52 Contant . 785 Z 8 ^ 5 8 Ror 9,059 Z8 2 1812 ars prsjecterade Stat uptager: 579 Tunnor Spannemäl a l§ Rdr 772 Contant . 7,972 32 9 Rdr 8,742 32 9 Skillnaden består deruti, att till Allmänna Jndragnings-Staten blifwit flyttade, till indragning och besparing wid Jnnehafwarnes afgäng.
5 Bankens sida att i liqvid emottaga ofvanberörde obligationer ej torde möta, helst dessa obligationer redan iiro till betalning uppsagda och inom kort förfalla, har Utskottet, under åberopande af hvad anfördt blifvit, ansett sig böra vördsamt hemställa, det Rikets Ständer måtte besluta, att, med afslag å de väckta motionerne om tillåtelse för Riksgälds-kon toret att äfven under instundande Juli och Augusti månader kunna få begagna dess kreditiv å Banken, Riksgälds-kontoret må berättigas att den 30 nästkommande Juni liqvidera de å kreditivet lyftade summor med af kontoret innehafvande hypotheks-förenings-obligationer, beräknade till samma värde, hvarefter de af Kontoret öfvertagits, och med de betalnings-terminer, som Kontorets styrelse medgifvit. Stockholm den 22 Maj 1857. Reservationer: af Herr Riks-arkivarien Nordström: »Att Riksgälds-kontoret för det närvarande befinner sig uti verklig förlägenhet ifråga om möjligheten att, utan särskildt understöd, i vederbörlig tid på en gång bestrida så väl de af Rikets Ständer under den 18 sistförlidne April, på Statsutskottets tillstyrkande, beviljade summor för de vid 1854 års riksdag beslutade jernvägs-arbeten, som öfriga på detsammas kassa vid sednaste och innevarande riksdag anvisade, vid anfordran betalningsbgra utgifter, är ett på ordentliga, af vederbörande tjenstemän vid Kontoret upprättade, kalkyler grundadt sakförhållande, som hvarken genom offentliga protester eller enskilda försäkringar, eller motsatta anonyma tablåer kan bortresonneras Det fonderade, inhemska stats-lån, som enligt sednaste riksdagens plan skulle inbringa de för nämnda jernvägs-anläggningar erforderliga penningemedel, har vid utförandet misslyckats, lika godt nu af hvilka anledningar, och Kontoret har derföre varit nödsakadt att från sin allmänna kassa, beräknad för andra ändamål, hemta tillgångarne för de utbetalningar, som de ej mindre för Statens än för enskilda, med stats-understöd hugnade, bolags räkning oafbrutet bedrifna jernvägs-arbetena tagit i anspråk.
Besvär kunna visserligen anföras öfver en utnämning till pastor, men icke kan jag finna att sådant kan ega rum i afside å en lönereglering; och derigenom skulle äfven beslutet endast komma att fördröjas. Deremot anser jag det af PresteStåndet gjorda tillägg om infordrande af kontraktsprostens yttrande böra inflyta. Slutligen tror jag det föreslagna tillägget i sista stycket af denna punkt vara af behofvet påkalladt, emedan mångå förhållanden, äfven andra än de af Gr. Taube påpekade, kunna göra, att det är bättre att inrätta en ny komministratur än att stycka pastoratet. Känslan af samhällelighet, som isynnerhet i Dalarne är mycket stor och äfven finnes i andra provinser, är efter mitt åskådningssätt af så stort värde, att jag på intet vilkor vill bidraga till att låta den utslockna. Jag tror icke heller att Gr. Hamilton skulle vilja föreslå styckning af Leksand eller Mora, ehuru de äro bland de största pastorater i riket. Det kan äfven inträffa, att det för presterskapet inom en socken disponibla belopp är tillräckligt att aflöna pastor och komminister, men deremot otillräckligt för 2 kyrkoherdar, då nemi. komministern, som har en lägre grad, kan nöja sig med en lägre lön. Jag fäster verkligen någon vigt härvid, och anhåller derföre att Utskits förslag i detta fall måtte vinna bifall. Hr Adelborg, Anders Otto: Det af Utskit föreslagna Deli 21 April e. m. 271 tillägget om vederbts besvärsrätt har från flera båll mött mycket motstånd, och jag medgifver äfven, att det måhända icke fullt försvarar sin plats; mea d& allmogen i allmänhet icke är mycket kunnig i författnings-samlingen, och sådant äfven ofta nog är fallet med presterna sjelfva, ansåg man att dessa ord kunde gerna intagas såsom en ledning för personer, som kanske eljest af endast okunnighet kunde föranledas att motsätta sig regleringen, emedan de icke visste att de hade rätt att gå till en högre instans. Jag anhåller derföre om R. o. Ad:s bifall till Utskits förslag. Frih. Cederström:
S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänka uden: N:o 1, i anledning af väckt motion om rättighet för komministrå!’ i annex-församlingar att utfärda s. k. begrafningsbevis. Bifölls; N:o 2, i anledning af serskilda motioner, i fråga om upphäfvande af stadgandet i 14 kap. 5 § Ilandels-balken samt 2 art. 5 § af Kongl. Majrts förnyade nådiga lego-stadga den 23 November 1833, om rättighet för husbonde att tilldela tjenste-hjon husaga. Återremitterades. N:o 3, i anledning af väckta motioner om förändring i nu gällande stadganden, rörande legostäinrnooch flyttningstid för tjenstfolk. N:o 4, i anledning af väckt motion, i fråga om förändradt salt lör utöfvande af församlingarnes gransknings-rätl olver pastorernes redovisning för kyrkornas medel. Bifölls; N:o 5, i anledning af väckt motion om tillägg till 2 mom. 6 § af Kongl, förordningen den 17 April 1828 om forntida minnesmärkens fre dande och bevarande. Bifölls; N:o 6, i anledning af väckt motion om förändring af 8 § i Kongl. Maj:ts nådiga resolution på presterskapets besvär den 12 Januari 1757, i fråga om befrielse från kostnader vid syne-förrätlningar för innehafvare al kapellans-boställen. Bifölls; N:o 7, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid prestval, m. m. Bifölls; N:o 8, i anledning af väckta frågor, dels om upphäfvande af det i Kongl, kungörelsen den 2 Mars 1819 stadgade förbud att, utan af konungens befallningshafvande dertill iemnadt tillstånd, anställa svedjande å sandmo, bergaktig och stenbunden mark, dels ock om förklaring af de uti Kongl, brefvet den 1 Augusti 1845 serskildt gifna föreskrifter, i fråga om rättighet till svedjande inom Blekinge län.
Då vore det i min tanke klart, att Svenska Representationen eller åtminstone dess majoritet ännu ej hade kommit till den höjd af constitutionella begrepp, som jag tror vara nödvändig, om en verkligt constitutionel Styrelse skall göra landets lycka; men om vid detta tillfälle en återremiss sker till Const.Utsk., så skulle jag för min del äfven önska, att Const.Utsk. af denna discussion mätte finna anledn. att inkomma till R. St. med förslag till sådana grundlags - Den i2 September f. m. 3ig förändringar, som nödvändigt fordras för att göra departemental-systemet gagneligt eller åtminstone så tjenligt för ändamålet, att det ej förderfva!' och förrycker ärendenas gång. Jag yrkar återremiss af det ifrågavar. Coust.Utsk:s memorial. Hr Lefre'n: Jag hegärde ordet i anledn. af Hr Ter smedens yttrande. Sedermera liar Frih. Cederström, som jag tycker, ganska fullständigt vederlagt hans åsigt. Jag hade derföre ämnat att i detta fall blott förena mig med Frih. Cederström ; men den siste värde talaren, hvilken börjat med att deducera samma grundsats, som Frih. Cederström framställt, har likväl, efter att hafva bevisat att Const.Utsk. ej äger någon motionsrätt, på sätt Hr Tersmeden påstått, slutligen stannat uti den conclusion, alt Const.Utsk. skulle anmodas inkomma med ett slags förslag till petition, hvilken sedermera skulle remitteras till Ekon.Utsk. och så komma vidare lill R. St:s behandling. Om nu talaren icke tillerkänner Const.Utsk. motionsrätt i fråga om en skrifvelse till K. M., så måste ju Const.Utsk. icke heller hafva rättighet alt blifva motionär i frågor, som skola remitteras till Ekon.Utsk. Hvart skulle detta bära? Det skulle hära directe till att lemna Const.Utsk. en riksprojectmakare-rättighet. Utskts rättigheter äro inskränkta inom 29 §:n Riksd.Or.ln., sorn Hr Grefven sjelf citerade.
Men, säger man, hvarföre hä‘mta Motiver» fia till edra Motioner innom erfarenhetens område, då ni kan motivera dem med förnuftsskäl? Jag frågar tillbaka: ärö förnufts skäl, nyttjade innom det Allmänna lifvets krets, annat ätl skäl abstraherade frän erfarenheter? hvilketdera är lättare att bevisa med förnufts-skäl , eller att bevisa med det skäl, sorn egna och andras erfarenheter gifva vid handen? Skulle Catheder» Språket här införas, vöre det icke då lämpligare att Nationen åt en Philosophisk Facilitet uppdroge sin Motions-rätt ? Och månne förnuftsskäl alltid äro till hands för den, sorn vill bevisa? Ridderskapet och Adelli hörde härom* dagen, huru, en af de Herrar, sorn mot mitt bestridande yrkade go:de §:s tillämpning, då han Ville visa huru det gär till när man Vill Ridd. och Ad. Prat. lil. B, g , 4, 18 Den 2 Felrnarii. göra Motion om förändring i Kyrko-Lagen , icke på annat sätt kunde uttrycka sin tanka och sin känsla, än att han supponerade det Prosten Grefve Schwerin elier någon annan Prost illa skötte sin tjenst. Månne förnufts-skäl anförde till styrka för en framställd Motion alltid kunna göra tillfyllest, att vid den framställda frågan fästa deras uppmärksamhet, som skola besvara den ? Må det vara mig tillåtit att supponera att någon gjort Motion om en Ansvars-lag för Revisorer j att han såsom skäl för sin Motion anfördt, hurnsom , alldenstund ingenting här i verlden är omöjligt, alltså möjligen hända kunde, att en Revisor befattade sig med att politicera i stället för att revidera; att han i stället för att berätta, huru han funnit Cassan förvaltad och Räkenskaperne förda, gaf sig att sjelf beräkna, hviiketdera onda kunde blifva det största, att förtiga ett felagtigt förhållande eller att yppa det. — Hvad skulle väl det Utskott, som fått en sådan Motion sig tillremitterad, tänka om Motionairen? Ofelbart attförmycket förnuft gränsar till oförnuft. Men skulle
Banko, men för 2:ne blott till 40 R:dr, bestående i afkastningen af deras obetydliga boställstorp, vid pass 18 tunnor spannmål, 45 R:dr i indelningsräntor och dessutom, till fyllnad i löningsanslaget samt bestridande af koslnaderne folden afröjda markens inhägnad m. m., en af Iläraderne frivilligt sig åtagen afgift af 12 sk. Banko för hvarje ulsynadt lass virke. Indelningsräntorne böra likväl lill Kronan eller Skogsplanterings-kassan ingå, så fort de genom nyssnämnde afgifter bildade Allmännings-kassor hinna tillväxa så långt, att lönerne kunna utur dem utgå eller andra tillgångar till ersättning kunna anskaffas. Härads-allmänningarne äro 17, nemligen: Bro, Håbo, Hammaren, Sneden, Hornö, Thorsvi-udd, Bast-Lagnö, Ekskär, Röllingen, Tjärskär (hvilka sistnämnde 4 äro holmar i Mälaren), Lagunda, Hagunda, Ulleråkers, Norunda, Tierps södra, Rasbo och Olands Allmänningar, hvartill komma 3:ne små holmar i nämnde sjö, kallade Jutskär, Röllingskråkan och Kråkgrund. Alla dessa Allmänningar äro under sednare åren utaf Landtmätare afmatta och innehålla tillsammans 46,906 tunnland 27* kappland, hvaraf likväl blott 26,671 tunnland 5| kappland äro skogsmark och 20,335 tunnland 21? kappland skattlagde egor, skogvaktare-boställen, mossar, odlingsmark, sjöar och berg. Bälinge Allmännings, af Häradsboerne i underdånighet sökta fördelning på hemmanen i Häradet är under verkställighet, sedan Eders Kongl. Maj:t den 15 Maj 1840 i nåder behagat densamma bifalla. För alla Krono-parkerne, med undantag af Åsen, hvars gränsor varit omtvistade genom en först mot utgången af sistlidet år slutad rättegång, äro fullständiga huggningsplaner uppgjorda.
Man bar sagt, att man icke bör läcka in jordbrukarne uti Disconten; men de äro mindre lackade, än tvungna till skuldsättning, och det ännu mera genom Författningar, sorn här i dag blifvit citerade. Det finnes få hemmansbrukare, som ej äro belåtne med ett Discontlån på 100 R:dr, särdeles då de måste välja emellan denna utväg och utmätnings-auction. Herr Cederschjöld: Jag läflar med hvem som heldst i kärlek och nit för Banken och dess soliditet, men jag kan ej inse någon fara för densamma af dessa smärre lån; tvertom minnes jag ganska väl från den tid jag var Revisor öfver BancoDisconten, att större förlust uppkommit på de stora Den 27 November. i43 låntagarne, än på de små. Jag anliåller derföre om bifall till det senare Utlåtandet, med erinran att ett afslag, hvarigenom alla mindre bemedlade utstöttes från rättigheten till Discontlån, skulle från detta Hus se ut, som bade det skett för att få så mycket mera för egen räkning. Herr ‘Rosenblad: Jag vill blott fästa Uppmärksamheten derpå, att allt hvad Grefve von Schwerin anfört om DalAllmogen, just talar för min Sats. Herr Grefven har sagt, alt vissa personer inom Socknarne ansvarade för lånen, och arrangerade om desamma; just detta bevisar, att flera kunde slå sig ihop, och taga ett större lån, hvarigenom kostnaderne ansenligen skulle minskas. Friherre Boye bär yttrat, att hvar och en inom landet bar lika rätt till Disconten; men den, som utlånar, måtte väl hafva rättighet att fästa vilkor för utlåningen. Man kan med samma skäl fråga, hvarföre en piga icke får taga ett lån på 5 R:dr, att köpa sig ett silkeskläde för. I afseende på nyttan och följderna af rättigheten till dessa små lån, så utvisar Östergöthland och Skaraborgs Län, der de äro uppdrifna till den högsta punkt, huruvida dessa Län äro mest fredade för Lagsökningar; jag tror det icke.
» Du är min lilla Karin, barnet, som jag sett växa upp, som jag fostrat och ej kunde låta någon annan få. » » Men skall jag aldrig blifva annat än ett barn för dig? » frågade hon snyftande. » Jo, Karin, du skall bli min hustru. » » Tror du, att jag duger till det? » frågade hon sakta. » Ja, Karin, det är jag säker på. Du hör till de varelser, som ge mer än de taga, och det är nog endast sådana kvinnor som kunna göra oss män lyckliga. » ma gång öfver att få komma hem till mamma. Vet du hvad, Fredrik, » — hon såg på honom och smålog, » jag undrar om mamma skall känna igen mig, så gammal och förståndig som jag har blifvit? » » Då får hon allt vara bra skarpsynt, » sade han skämtsamt. » Men det gläder mig, Karin, att du är nöjd med din vistelse hos mina föräldrar. » » Nöjd, » upprepade hon, » åh, jag är tacksam, så djupt tacksam för all deras vänlighet! » » Ja, jag önskar bara att jag också hade varit vänlig mot dig. » » Det har du väl varit! » » Nej, » sade han allvarsamt, » långt därifrån. Jag har icke varit mot dig, som jag bort, många gånger. » » Så du pratar, » utbrast hon. » Är du litet sträng ibland, så behöfver jag väl det. Du är ju så god som vill taga hand om mig! » » Du har inga kraf, du liten, » sade han med ett eget tonfall. » Kraf? Hvad menar du? » Hon såg förvånad på honom, men mötte ej hans blick, — den var riktad utåt med ett längtande uttryck, medan hans hand gled liksom smekande öfver Ebbas rosor. Konduktören kom in för att se på biljetterna, och när Fredrik öppnade sin plånbok för att taga fram dem, föll något därur ned på golfvet, utan att han märkte det. Karin böjde sig fram och tog upp det. Ebbas porträtt! Bar Fredrik det på sig? Hon satt helt häpen och stirrade på kortet. » Hvad har du där? » frågade doktorn häftigt. » Hvar har du fått det ifrån. » » Det är ditt, » svarade hon stilla. » Det föll nr plånboken. » Han rodnade, tog porträttet och lade ned det i sin kappsäck.
Februari f. m. på bordet af Hrr Rjåfelt, Anton, och Mannerskantz, Garl Axel. Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtsk:s den 27 sisth Januari på bordet lagda mern. N:o 137, ang:de förändring i tiden för de årliga revisionernas början vid Bancodiscontverket samt Provinslånecontoren i Götheborg och Malmö. Ånyo föredrogs BaneoUtskts den 27 sisth Januari på bordet lagda mern. N:o 138, ang:de revisionerna öfver Bancodiscontverkets förvaltning och räkenskaper samt f. d. Riksdiscontens utredning. Undert. Ridd.Secret. yttrade, det han ansåg sig skyldig vid detta tillfälle upplysa, att 5 §:n i den af I:h R. o. Ad. för Ridd.directtn utfärdade instruction innehölle följande stadgande: ”Genom val med slutna sedlar återbesätter äfvenledes directionen —. Vidare har Ridd.direcltn att hvarje år välja tvänne af R. o. Ad. till revisorer uti R. St:s Bancodiscontverk, äfvensom en revisor och en suppleant vid hvartdera af lånecontoren i Götheborg och Malmö.” Ur Frih. o. Landtm, hemställde, då nu upplästa stadgande icke blifvit förändradt och icke ens någon fråga derom blifvit väckt, om R. o. Ad. behagade gifva BancoUtsk. tillkänna innehållet af Ridd.direettns instruction i detta afseende, med godkännande i öfrigt af Utskottets memorial. Bifölls. Föredrogos ånyo och bi fö I lös BancoUlsk:s den 27 sisth Januari på bordet lagda utlåt, och mern. : JN:o 13g, i anleda, af väckt fråga om anställande afen cancellist till biträde åt ombudsmannen vid lånecontoret i Götheborg; N:o 140, med hemställan, alt ett i banken upptaget egendomslån, hvilket icke blifvit inom behörig tid i låntagarens concurs bevakadt, måtte i bankens räkenskaper få afskrifvas.
1 lisp. 6 — 1 tunna 1 Mandel ... * 1 skålp. 3 — Limoner, friska; se Citroner. salta; se Frugter, inlagda. Limonsaft; se Citronsaft. Linön; se Väfnader. Linser; se Spaumål. Ljuskronor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej speeilicerade ämnen, samt delar deraf; so Slöjdevaror, ej specificerade. Lunta; se Varor, sorn icke kunna liänföras under någon af de i iuförselstarifen upptagna bestämmelser. Läder; se Hudar och skinn. Lärft; se Väfnader. Läster till skoarbeten; seSlöjdevaror, ej specificerade. Machinerier, ej specificerade; se dito dito. Magnesia, hänföres under Apoteksvaror. Magnetsten, infattad; se Instrumenter, fysiska. Malm, cobolt-; se Cobolt-malm. Manchester; se Väfnader, bomulls-. Manna, hänföres under Apoteksvaror. Manufakturvaror, oj specificerade; se Slöjdevaror. Marinmetall; se Metaller, sammansatta. Markasit; se Vismut. Marle; se Väfnader. Marmor, arbetad, ej specificerad; se Sten, all annan, ej specificerad. Masker; se Slöjdevaror, ej specificerade. Mastix; se Gummi. Mattor: bast-; se Bastmattor. golf-, af strå eller rotter; se Slöjdevaror, ej specificerade, af ull; se Väfnader, ylle-, af andra ämnen, lackerade eller fernissade; se Väfnader, gräs; se gräsmattor. 20 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Metaller , sammansatta:
BondeSt. hade åt denna punkt gifvit följande lydelse; ”De lån, hvarför Riksg.contrs garanti kan erhållas, få ej ställas på längre förfallotid än 4' är, ej vara förskrifna med högre ränta än fem procent, och böra vara uppsägbara å hypotheksföreningens, men ej å fordringsägarnes sida.” Frih. af Nordin: B. o. Ad. torde finna, att skillnaden emellan BondeSt:s beslut och Utsk:s förslag i denna punkt icke är någon annan än den, att det förra upptager 41 år såsom tiden, under hvilken statens garanti skall fortfara, då deremot i det sednare denna tid föreslås till 38 år. Orsaken till det förra beslutet förmodar jag vara, att lån mot 4 proc:s ränta och 1 proc:s amortissement medtaga nära 4i år, eller 40 år och 1 g3 dagar, och man har naturligtvis ansett, att garantien borde äga rum lika länge, som länen existerade. Jag yrkar instämmande i BondeSt:s beslut. Hr von Troil: Jag får blott fästa uppmärksamheten derå, att tiden, inom hvilken Riksg.cont. kommer att blifva fri från dess garanti, icke beror på tiden, inom hvilken de iqiptagna lånen skola vara inbetalda, utan på de vilkor, under hvilka dessa lån åter utlemnas. Lånen kunna alltid vara uppsägningsbara på hypotheksföreningens sida och kunna alltid återbetalas, när de dertill finna sig äga tillgång. Om man upptager lån emot 4 proc., så kan nian icke derifrån utgå med sin beräkning; men om man lånar ut emot summa 6 proc. årlig inbetalning och deri inberäknad 5 proc:s ränta på det obetalda capitalet, så blir hela skulden inbetald på 38 år. För öfrigt är det af föga vigt, om man bestämmer några år mer eller mindre; men jag har endast velat uppgifva orsaken till förslaget. Utsk:s förslag till io:de punkten blef af R. o. Ad. bifallet. u:te, I2;te och t3:de punkterna biföllos, sådana de i TJtsk:s utlåt.
Efter det nämligen Carlo Landberg idkat orientaliska språkstudier under Ebers samt stod i begrepp att företaga en resa till det inre af Arabien, fick han af sin lärare anhållan om introduktionsbref till österlandet åt fröken von Hallberger, som äfven ämnade sig elit Huru denna inledning till bekantskap genom ganska egendomliga och romantiska händelser omsider medförde bröllop på slottet Tutzing, hösten 1884, samt weddingtrip till Nubien tillhör icke offentligheten. I stället skola vi yttra några ord om den orientaliska fest i Stockholm, som går af stapeln ungefär samtidigt med att dessa rader lemna pressen. Med en något vål liflig fantasi hafva hufvudstadskorre-spondenter haft åtskilligt att förråda om anordningarna på Grand Hotel den 3 sept., i det man berättat t. ex. att riktiga nubiska danserskor skulle vara införskrifna från ort och ställe, under det de i verkligheten ej haft längre väg att tillrygga-lägga, än tvärs öfver Karl A / /: s torg! Emellertid är det ju vackert så, att garden mellan Grand Hötel och f. d. Bolin-derska huset biff vit af arkitekten Lilljekvist inredd till ett egyptiskt landskap med palmer, att slafvar i österländska drägter bestrida serveringen, att bayaderer dansa och österländska melodier klinga medan — till kronan på allt — österländska vetenskapen och poesien bekransa kung Oskars kolossala staty, inbäddad i palmer i stora salen på Grand Hötel.Telegrammet om » de 22,000 og Han selv ». af Emil Elberling. Då jag ett par dagar efter det » Dagens Krönikas » julihäfte utkommit läste E. von Qvantens artikel om konung Karl XV: s unionsförslag, stöttes jag genast af att finna i denna för öfrigt intressanta och upplysande framställning ett mycket väsentligt fel rörande en särdeles vigtig punkt med dermed sammanhängande felaktiga slutsatser.
Herr Grefven och Ordföranden framställde derefter följande proposition: 1 Såsom ovan, vid Tingstadius’ yttrande rörande 35 § regeringsformen. (se sid. 399) påpekats, saknas den bilaga n:o 4. till vilken hänvisning där liksom här sker. Tingstadius’ mening rörande t; 38 ingår, även den. i bilaga n:o 4 ‘/2 till protokollet den 12 augusti (,se sid. 390). 408 Den 13 Augusti 1812 »Den sorn vill att 38 § skall, enligt Konungens Proposition blifva upsatt, skrifver J a, Den det ej vill, skrifver Nej A inner Nej, så bibehålles 38 § i hela sin vidd, sådan som den för det närvarande finnes i Regeringsformen.» Omröstning med slutna sedlar anställdes, hvilken således utföll: Bidderskapet och Adeln: Ja 5. Preste Ståndet: Borgare Ståndet: Bonde Ståndet: Elef, efter någon öfverläggning, till Redaction således förändrad : »Vill Konungen i fredstid Utrikes resa, meddele Han Stats Rådet in Pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver. Besluter Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte sig ej med Rikets Styrelse så länge Han Utrikes vistas» &c lika med Konungens Proposition. § 40. Gillades med förändring af orden vårda kan till vårdar, så att någon obehaglig och alltid svår pröfning i detta afseende ej måtte komma i fråga. [§ 41.] Då 41 § förekom, yttrade sig Herr Grefven och Ordföranden: I förslaget till denna § har Konungen i synnerhet framställt 2ne nya hufvudfrågor, att Konung må blifva myndig vid 18 år, och att en Prins af det Regerande Koniuigahuset må kunna blifva Förmyndare för en minderårig Konung.