Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t vid 1809 ars Riksdag äfvensom den, i anledning häraf utfärdade Kådiga Kungörelse af den 4 Februarii 1811, hvaraf inhämtas, att då Riksens Ständer lemnat samtelige Bruksägare rättighet, att under loppet af Sex år, få till Skatte lösa den till Brukens drift oumgängligen nödvändiga del af Recognitions - Skogarne, förbehölle sig Riksens Ständer, att, vid näst derpåföljande Riksdag, i anseende till de Bruksägare, som då ej ingått i Skatteköp med ifrågavarande Skogar vidtaga sådane Författningar, de kunde nyttiga pröfva. Det synes mig alltså icke kunna bestridas, atC Riksens Ständer nu, obehindradt äga förordna dm Recognitions-Skogarnes användande, och det så mycket häldre, som den, i ofvannämnde afseende bestämde tid af 6 år långt före detta till ända gått. — Vidkommande åter senare frågan, eller i hvad mohn Staten bör understödja Bergshandteringen; så anser jag ett sådant Biträde böra inskränkas till beredande af möjeligheten för Bruksoch Bergverks-Idkarne, att få tillhandla sig så stor del af Skogarne, som pröfva* nödige för deras rörelse, samt tillstyrker alltså, det de måga förklaras berättigade alt, mot högsta auctions-anbudets öfvertagandg, Statg-TJtskotteta Betänk anden1. få desamma inlösa; Genom hvilken utväg Sta-' ten icke blifver i mistning af den högre betal-' nir;g, andre personer derföre skulle vilja erläg.* ga.
Skarpskytteföreningarne, om anslag och annat understöd från staten för. Motion N:o 4. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 51. R. St. underdån. Skrifv. Skiftesstadga, angående dels sammanförande i en enda Landtmäteriförordning, dels ock vissa förändringar af de gällande föreskrifter, som innehållas i Skiftesstadgan och andra gemenskap dermed ägande författningar. Motion N:o 178. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Speeier, om upphörande af dessas prägling och utvexling. Motion N:o 62. Banko-Utsk. Mern. Staaff, Pehr., Motion N:o 42, att stadgandet i Kongl. Resolutionen den 29 Maj 1752, rörande sättet för stämnings delgifvande åt hel menighet, må gälla äfven då byalag eller samfällighet, som skall stämmas, utgöres af tio jordägare eller flere. Lag-Utsk. Betänk. N:o 17. Motion N:o 43, om förhöjning i det af Kongl. Maj:t nådigst äskade anslag för myrutdikningar i de sju nordligaste länen. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. N:o 83. Motion N:o 54, om förhöjning i det af Kongl. Maj:t nådigst äskade anslag för anställande inom Westerbottens län af en kringresande undervisare i landthushållningens särskilda delar. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. R. St. underdån. Skrifv. N:o 76. Motion N:o 45, om anslag till anläggning af väg dels emellan Åsele och Wilhelmina kyrka, dels ock emellan Åsele och Dorothea kyrka inom Westerbottens län. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv.
Departementschefen utbad sig i underdånighet att få fästa Kongl. Majlts nådiga uppmärksamhet å det förhållande, att, under det att de af Rikets sednast församlade Ständer aflåtna underdåniga skrifvelser, angående de serskilda hufvudtitlarne, i allmänhet och i ett sammanhang upptogo samtlige å hvarje hufvudtitel uppförde anslagssummor, såsom beviljade att utgå intill ”nästa” eller "nästvidtagande statsreglering/’ vissa bland dessa summor, hörande till 6:te, 7:de, 8:de och 9:de hufvudtitlarne och uppgående till ett sammanräknadt belopp af 76,379 r:dr 28 sk. 8 r:st, uti samma skrifvelser serskildt funnos omförmälda, såsom anvisade ”till nästa riksdag/’ ett uttryck, som jemväl funnes begagnadt å den af Rikets Ständer ötveriemnade riksstaten, hvilken hade till öfverskrift: ”Rikets Ständers riksstat för år 1845 och följande åren intill nästa riksdag,” under det likväl samma stat uti den åtföljande skrifvelsen benämndes ”riksstaten för åren 1845, 1846 och 1847.* Med anledning häraf yttrade
Ständers Stats-Utskott, i Memorial af dea 17 dennes, föreslagit, i anledning af Herr L-fmcrsten och Riddaren UoiKbmsns dit remiteradc Me-oorial, om m-särtning för de rönings-hemman, som, -.genom wista delars af Torneå Socknar afträdande till Rystland'mid Wa krcdktracraten, ätftillige indulningshafmare wid Westerbottens Landsoch Militaire-Stater mistat, detta ärende bör till Kongl. Majus Egen Nädiga pröfning hemställas, i dcn underdäliiga förhoppning att Kongl. MajU icke lärer underlåta derä fästa den Nädiga upmärksamhet, som detsamma kan i Natter pröfwas förtjena. Hwilttt de Rcsoectlve Med-Standen wördsamt och manligen ffuäe' tilkännagifrvas. lött sup-s. S. D. Det af Riks ns Högloft. Stänocrs Stats-Ut« skott, i Memorial af den 15 bennes, meddclte yttrande, i anledning af de hos Högloft. Nidderskapet och Adcln samt Hcdermärda Bonde-Ständer fvrckomne anniarkningar wid Utskottets den 19 nastilidne December afgifna Betänkande, angäende Herr Under-Stäthällaren Diigenspsries besittning af cn del utaf dcn sa kallade Humblegarden, blef af Borgare-Ständct gilladt; hwarom de Rcspcctive Med, Ständen wördsamt och manligen skulle underrättas, lllt SUPIS. S. D..
Hwad jag anfört motsäger icke Utskottets betänkande; det innehäller allenast en förklaring och ett tillägg dertill» NZgon hördes begära, att be orden i Utskottets Betänkande, som egcnteligctt angä Herr Lerglrmans anmärkning, mätte äter upläsas. - Derefter uplästes följande mening: » » r "hwarjemte Utskottet lika wördsamt skulle hemställa, "om icke Riksens Högloft. Ständer funné för godt, "att hos KoNgl. Maj:t i underdänighct anmäla, dek "Kongl. Brefwet af den loide Januarii 1790, Kongl. "Stadfästelse»» af deN li Januarii samma är, samt "Kongl. Brefwet den z Mars 18Ö8, svin päbjuda "denna inrättning, äfwen mä efter krigets flut uphäf, Tredje Band. N:o iz / 14'. "kvas, 93 Den i September. -'wass samt att de i ofwanomförmälte mätto med Rust» "och Rotehällarne slutne contracler, enligt 80 §. i "Kongl. Maj:ts och Riksens StänderS nyligen fast"stälde Regerings - Form, i alla afseende» mätte i bc« "hörig helgd blifwa bibchällnc. Herr Lergbmun frägade härefter hura wida denna mening pä nägot wis kunde anses motsäga den, som han pktrat, hwilkcn ju icke hade afsecn» de pä annat, än sättet att uttrycka Riksens Ständeryttrande öfwer mälet, och att befordra werkställighetcn deraf. Herr Grefwe» och Landt-Marsk alken erlndrade, att alla Beslut ju i wedcrbörlig ordning skola befordras till werkställighct, hwar» efter Herr Lanbtmarskalkcn förnyade sin proposition till bifall pä Utskottets Betänkande. Denna proposition beswarades med Ja blandabi med ett och annat Nej.
Berättelse från landsbygden a f Fanny Chrysander. Prisbelönad vid Iduns stora täfling. (Forts.) W | R » a g e n därpå var hon dock verkligen sjuk. Ingen med undantag af mormor föreföll dock vidare orolig — hon hade väl förkylt sigitlet, menade helt trankilt fadern, och julen tyckte han också var en lämplig tid att vara sjuk på, ty då försummades just intet arbete. På två dagar syntes ej den unga matmodern till, men då Nils på morgonen af fjärdedag jul frågade Sofi, huru det var med den sjuka, och om han ej finge resa efter läkare, fick han till svar, att Ingeborg nu var mycket bättre, och att hon tänkte gå upp i dag. Och detta var då riktigt väl, ty nu kunde då Sofi få vara med o m balen, som var anordnad i närgränsande by. » Nils går väl också med dit? » sporde därpå flickan. » Det tror jag inte, » blef svaret. » Ah j o! gör det! » bad Sofi ifrigt, » jag har just sagt åt Ingeborg i dag, att jag ska narra Nils med mig å narra ' n till dansa med. Och gör mej nu inte till ljugerska bara! » förmanade hon skrattande. Till hennes förtret följde likväl drängen icke med, då ungdomen på aftonen begaf sig till dansstället. Till och med häradsdomaren reste dit för att tillsammans med andra gubbar spela knack. I drängkammaren satt emellertid Nils, försökande läsa en tidning; han kunde dock ej hålla tillsammans tankarne, de gingo med orolig fart upp till den sjuka flickan i vindskammaren. Hvad det var förfärligt länge sedan, han såg det vackra, allvarliga ansiktet! Hvad han längtade därefter Han måste göra ett försök att åtminstone få se en skymt af henne, såvida hon var uppe, o m ej annat, dock skuggan på gardinen. Och så skyndade han ut och till den gafvel af huset, där flickans rum var beläget, och hans hjärta slog hastigt, då han blef varse, att gardinen, ehuru det var ljust därinne, inte ens var nedfälld, samt att Ingeborg satt vid bordet med hufvudet i handen.
Detta förslag, som utvisar en berömlig omtanka för trefnaden af den ringare och obemedlad» classen af nationen, har Utskottet ansett förtjent af mycken uppmärksamhet. Möjligheten att se sin ringa dagspenning omsider förvandlad till ett Capital, som öppnar för den meödellöse arbetaren eller den ringa tjenaren en utväg att sluteligen erhålla oberoende och sjelfbestånd, kan icke annat än lifva hans omtanka, väcka förut må hända slumrande krafter och meddela åt hans lefnad en rigtning, lika förmonlig för honom 55» Best), och Ekon. Utsk. Betänkande^. sjelf, som för Fäderneslandet. Då han af den lilla förtjänsten för dagens mödor, insatt och mångdubblad i en sådan besparingsanstalt, möjligen kan hoppas i framtiden att se en boning upprest, en Maka förvärfvad» sjelfbeståndet tryggadt, eller åtminstone ålderdomen försäkrad för nöden, så är det mer än troligt, att en sådan förhoppning skall afhålla honom från att tanklöst förstöra hvad han förvärfvat, i utsväfningar och förströelser. Må hända begås dessa ofta just af felande förtröstan på bättre öden. Den hopplöse arbetaren eller tjsnaren, i ständigt beroende, slösar ej sällan, under förtviflan om ändring af hans tunga lott, den sista penningen, på en döfvande njutning eller förströelse, för att åtminstone ett ögonblick brirvgas till glömska af hvad han är, och hvad lian icke kan upphöra att vara. Om vidare en sådan anstalt är nyttig i allmänhet, så måst© den vara det så mycket mera i en nation, till hvilkens karakteristiska lynne man ej. utan skäl räknar den svagheten att ej kunna spara. Det torde således ej behöfvas nå port bevisning, huru vigtigt hvarje förslag till sparsamhetens uppmuntran bör vara, och att deruti torde finnas det kraftigaste medel till utrotande eller förekommande af den sedelöshet hos de ringare folkclasserna, hvaröfver en allmän icke ogrundad klagan höres i synnerhet i de större Städerna.
Stockholm den 14 Nowembcr 1809. kll, ^lrtzrztsin. Stats» Utskottet, .som cj erhållit del as berörde Me - Dcir 7 Dencker. 465 Memorial förr, än Stars Regleringen blifwit af Utskottet proiccterad, sadan den nu mera är till Riksens Högloft. Siänder öf»v rlämnad, och sedan det likaledes afgifne Bewilininao Förstag mar npgjordt, saknar alksä ukwägar till förestående af en sälfrid underhålls» summa för ett Regemente, hmars dubdla rätt dertill i Rikets lyckligare belägenhet more försäkrad genom stora enskilda upcff.ingar, och genom der käcka upsörcmde, hwarunder den pröswat sine stridskrafter möd de wa» pen, hwilkag ökade antal skulle w^ra as cn onekelig nytta för Rikets sörswar. Under grundad öswertygelk, om sanningen af detta anförande är det för Stats Utlkottel en stor hugnad, att i berörde ma! känna Hans Mayl Konungens nädiga och gynnande tänkesätt, hwilka i sammanhang med den af Stats Utskottet tillstyrkte fyllnad i den af Kongl. Msttt äskade en Million R-dr om äret till sörswars austalterne, bereda en möjlighet för Kongl. Mai:t utan Statens särchilde grav tion till bemäldke käcka Regementes bibehållande; Men i en sädan händelse ser dock Stats. Utjköttet, »red afseende a StatSWerketS knappa tillgångar och Rikets tryckande belägen, het, sig föranlätit hemställa, akt Ve af St ts U skottek för detta Regemente, i sammanhang »nedden öfrige Finska Armeen, projecterade Exvccrancc löner och Accords ersättningar böra kill Staro-Wttkcle lifa och sörman indragaS och till särskildt utbetalande af Skaten sörswinna. Till Riksens Högloft. Ständer hemställes detta wördsammeligen. Stockholm den 5 December 1809 Pä Högloft.
Det angår Kronprinsens Husar-regtte.— Utsk. afstyrker ett ökadt anslag af 3,65g rtdr till förbättring af befälets löner och till gagets höjande för manskapet ifrån 5 till 6 sk. om dagen. Skälet , som i det sistnämnda afseendet motställes jemförelsen med Wendes artilleris högre aflöning, är, ”att sådan olikhet emellan olika ”vapen icke är ovanlig.” Riktigt, men alldeles ovanligt är, att ryttare icke aflönas högst. Stalltjensten , som upptager all deras tid och stänger dem ifrån ali b i för t jens t, är mödosam, och i mån af kroppens möda tarfvar lien högre föda. Hvad fås för 5 sk. om dagen? Behöfver jag anställa den vidriga jemförelsen med fångtraktamentet? Och ännu en åsigt, mine herrar! Den är icke logisk, ty den äger icke ämnets kameralistiska beskaffenhet. — Af de 2tne cavalleri-generaler, som före mig talat, kunde ilen icke begagnas. De hindrades af den blygsamhet, som pryder de tappra. Mine herrar! det handlar om det der samma Husarregttet, som den 7 December i8i3 så modigt och muntert, och segrande träffade vid Bornhöft, och red ikull infanteri och cavallen och artilelri, och allt hvad i vägen stod, och eröfrade kanonerna, och der, på Idolsteinska fältet, inskrefi Svenska rytteriets historia dennas vackraste sida sedan Carl d. XII. — Mine herrar! visst votera vi 6:te aflörfingsskillingen åt Kronprinsens husarer. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Frih. Den 9 Maj f. rn. Frill. Fl o m i n g, Herman Reinhold, uppläste följande : Min pligt fordrar, som representant af detta H. Stånd, att ej med liknöjdhet lemna delta vigliga ämne, som, i följd af StatsUtskls utlåt. Nio 44? gilv't anleda, till alne dagars discussion.
Men de öfverträda förbundet, lika som Adam; deruti förakta de mig. Ty Gilead är en stad full med afguderi och blodskulder. Och Presterna, samt med sina stallbröder, äro lika som röfvare, hvilke i försåt ligga, och mörda på den vägen till Sichem; ty de göra hvad de vilja. Jag ser det i Israels hus, der mig före grufvar; ty der bedrifver Ephraim boleri, Israel orenar sig. Men Juda skall ännu hafva en skördeand för sig, när jag mins folks fängelse omvändandes varder. Då jag Israel hjelpa vill, så finner man först Ephraims otro och Samarie ondsko, så att de bedrifva desto mer afguderi; och ändock de inbördes med tjufvar, och utantill med röfvare plågade äro; Likväl vilja de intet märka, att jag dermed gifver akt uppå alla deras ondsko; men jag ser väl deras väsende, som de allstädes bedrifva. De fröjda Konungen genom sitt afguderi, och Förstarna genom sina lögner; Och äro allesamman horkarlar, lika som en bakougn, den bakaren het gör, när han utknådat hafver, och låter degen igenomsyras och jäsa. I dag är vår Konungs högtid ([säga de]). Så varda då Förstarna hete lika som af vin; så bjuder han de falska lärare till sig. Ty deras hjerta är hett uti deras gudelighet, lika som en bakougn, när de offra och bedraga folket; men deras bakare sofver alla nattena, och om morgonen brinner han i ljusom låga. Så äro de ändå så hete i gudelighet, lika som en bakougn; ändock att deras domare uppfrätne varda, och alle deras Konungar falla; likväl är der ändå ingen ibland dem, som åkallar mig. Ephraim varder öfverfallen af Hedningom; Ephraim är lika såsom en kaka, den ingen omvänder; Utan främmande uppäta hans kraft, likväl vill han intet aktat; han hafver ock fått grå hår, likväl vill han intet aktat.
De hafwa desse upochingar, i samma mohn mrndre fordrat öfwerläggningeus inin dre pröfning, som de warit följder af lillgistverche ten och förtroender till den Konung och Len Fursie, hwars wälwilja och hwars instgker och sörinaga utgöra hufwudsakeligen grunden till Swerigeihopp och Sweriges wäntan. Sedan Sivenska solket upsyllt sin pligt ait understödja deras be mod ax, den, äierstär för det samma eiidast a t ön-ka deras lpckeliga utgång, Kl! önsta dec den lamma mättk fwara 796 Den 18 Augusti. smara emot afsigten. D-^t är med desie tänkesätt, som Ridderstapet och Adeli, innesluter sig i det Walloch Borgare-Sundets wänstgp och hugkvmst, Till Bonde Ständer. Hederwärde Taleman ^ sä ock samkelige Ledamöter af det Hederwärde Bonde-S tände; > Med en ljuf kansta af gemensamt upsyllda pligier, gär nu Ridderstapet och Adeli, att beswacg det H-derwärda Bonde-Ständets sista hälsning. Ekt Riksmöte är mi siuladt, icke i sin början utmark; af föregående wadeliga händelser, icke i sin sortgäna af inbördes stridigheter, men just derföre sä mycket märkwärdigare, sä myckel mera liäfredsställande fsr medborgaren och fäderneslandet, dä det stall wittna, att ibland alla samhälls-claster, känslan ak ett gemensamt behof af inbördes förening, warit lika allman, att Swensta folket, som welat söchwara friheten, äfwen wet att bruka henne och med insigt och oegennytta bedömma sin ställning och sina pligter.
I afseende på de stats-bidrag, som af staden utgöras, åberopas bifogade tabell, enligt hvilken uppskattnings-värdet å hus, tomter, verk och inrättningar blifvit sedan år 1828 ökadt med iii,65o R:dr och summan af alla stats-bidrag från staden utgör 65,000 R:dr eller nära 5ooo R:dr Banko mera än då sista Femårs-berättelsen i underdånighet afgafs, och som endast ökat beviIlningen för person och egendom, hvaremot den för borgerlig näring minskats. Utskylderne hafva icke utan svårighet kunnat indrifvas, och afkortningar för fattigdom hafva ej sällan förekommit. Bland allmänt nyttiga anstalter torde böra nämnas den öfverenskommelse, angående ständig patrullering nattetid till förekommande af eldsvådor, som i början af år 182g emellan stadens innevånare träffades, och hvilken sedermera, nitiskt vid makt hållen, lemnat en väsendtligen ökad trygghet emot eldfara. En måttlighets-fören ing blef under sistlidet år här i staden inrättad; och antalet af krogar, som år 1827 utgjorde 38, är nu mera inskränkt till 17. Undervisningsverk i Gefle äro: ett Gymnasium, en högre Lärdoms-skola, en sä kallad Elementar-skola (för ynglingar, som ämna ingå i handel eller andra näringar), samt tvenne Vexel-undervisningsskolor. Elementar-skolan och den ena Vexel-undervisnings-skolan äro, på sätt förut blifvit anmäldt, stiftade genom enskilta medborgares frikostighet. Genom testamente har aflidne Handels-kassören i Stockholm Joachim Ternberg anslagit ä75 delar af sin qvarlåtenskap till inrättande af en skola i Gefle för fattiga barn. En fond af 22,843 R:dr 16 sk. Banko har härigenom erhållits, men den tillämnade stiftelsen har ännu icke hunnit komma till verkställighet.
Man har sagt, att dessa olägenheter, att ©jemm träffa föremålen , åtfölja penningebö-i ter i allmänhet, men dermed hsr man icke vederlagt, att de för fylleri isynnerhet äro orättvisa, och Lagstiftaren har dessutom ieke för alla slags förseelser utsatt ansvar i pen-* ningar. En ny Författning lemnar mera rum för tydning och advocatur, än en stadgad och länge tillämpad. Genom ombyte af form är således föga att vinna, och i saken är ingen väsendtlig förbättring föreslagen. —■ SI länge dessutom källan icke dämmes i sitt ga Bil. I, LaglJtskottets Utlåtande N;o 155. upphof, lära öfversvämningarnes följder näia nog förblifva oförändrade. För att emedlertid i någon mon vinna lättelse uti en länge såsom felaktig öfverklagad Lagstiftning i delta ämne, vågar jag till antagande vördsamt föreslå endast följande förändringar i nuvarande Förordning emot fylleri och dryckenskap: att det i penningeböter bestämda ansvaret för fyllerilasten nedsättes så , att för första resan fylleri bestämmes böterne till 2 R:dr 24 s., för andra resan till 5 R:dr och för tredje resan till to R:dr; men då någon för andra gången pliktfä 1 les ^ skall han tillika dömas att undergå varningar af Församlingens Pastor, i närvaro af 2 ine Socknemän, och då någon för 3stlje gången fälles till böter, skall han tillika dömas till varningars^ undergående inför Kyrkorådet. Åliggande det executor, att besörja om verkställighet af Utslag i fyllerimål, äfven i afseende på varningsgrader? nes undergående. Ankom till Expod. Utskottet den 19 Jan. i83o. Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 113, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående rättighet för patrouille, post, vaktkarl eller fångförare, att genom bruk af skjutgevär förekomma fånges flykt. Ofvannämnae Betänkande , hvilket Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit , roen VällofJ.
N:o 5oa, med förslag till volfrings-pioposition, i anledning afRiksStåndens skiljagtiga beslut, i fråga om en föreslagen löne-ersäLtning till Tabell-Commissionens Secreterare. dotering i-propositionen gillades. S. D. Föredrogos ånyo Statsoch Lag-Utskottens följande Betänkande och Memorial: N:o 191, i anledning af väckt motion om rättighet för enskild man att af Kronan njuta ersättning för medel, som embelseller tjensteman, till följd af uppbördsmannapligt eller verkställd utmätning, får om händer, men förskingrar. Bifölls. N;o 192, i anledning af väckt motion om fullständig granskning och ny redaction af Ansvarighels-lagen för Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. Bifölls. N:o 193, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o i 16. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Bancooch Zag-Utskotlecs Memorial N:o 9, i handskrift meddeladt, i anledning af vissa sk i I jag tig h ettr uti Riks-Ståudens senast fattade beslut, rörande Lagstiftningen för enskilde Banker. Ståndet, som godkände de föreslagna voterings-proposilionerna, lade i öfrigt Memorialet till handlingarne. S. D. Föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets, i prolocolls-utdrag af den 5 dennes, meddelade inbjudning att deltaga i dess beslut vid föredragningen af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtsk<ttens Utlåtande N:o 189, angående postförings-skyldigheteu; men denna inbjudning blef af Prest-Slåndet icke antagen. S. 1).
2 Orden efter classfördelningen så långt som denna kan fölljas och sedan äro av Törneblad tillskrivna mellan raderna och i marginalen samt därefter överkorsade tillsammans med de efterföljande orden i den ordning ... uppförde. 3 Asterisken hänvisar till tillägget i marginalen. 4 Tillägget är skrivet av Törneblad. 5 Ordet Tilltalade är av Törneblad skrivet ovanför det överkorsade Åklagade. 8 Ordet ut är av Törneblad skrivet ovanför det strukna af. 792 Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll Skulle denne af laga förfall wara hindrad eller ock emot honom sådane laga Jäf anföras, hwilka han, efter på lika sätt anställd pröfning godkänner, skall anmälan derom genast gjöras hos Kungl. Maj :st, hwilken i Nåder täckes en annan Ordförande förordna. — Sedan Nämnden sålunda blifwit nedsatt till ett antal af Tjugu fyra o jäfwiga Ledamöter, Ordföranden oberäknad, sammanträde densamma dagligen, före och efter middagen, intill dess att alla erforderliga upplysningar af den samma utforskade blifwit. Derefter aflägge Nämnden denna Ed: Allswålldige Gud ! Du skådar mitt hjerta. För Ditt allseende Öge är intet (mänskligt) Uppsåt fördoldt. (Måtte) Ware 1 Din godhet och förbarmande Nåd (wara) 1 mig ewigt tillsluten, om jag döljer min öfwer tygelse i detta mål! Jag N: N: * Gud och hans heliga Evanswär derföre wid * 2 (det Gudgelium, 3 domliga Majestätet och wid min Själs salighet), att efter mitt bästa förstånd och samwete, utlåtande i denna sak afgifwa, och * under öfwerläggningen yttatt det, som 4 *. ras, skall af mig i obrottslig tystNämnden må derefter icke het (beh)hållas.4 åtskilljas, innan omröstning med slutna Sedlar blifwit werkställd öfwer den frågan: Är Skriften brottslig efter det Lagens Rum Åklagaren åberopat ? — Rösta 1 Ordet Ware är av Törneblad tillskrivet i marginalen istället för de överkorsade orden Måtte och wara. 2 Asterisken hänvisar till rättelse i marginalen.