Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Lagerhjelm, Pehr: Efter de anmärkmr, som här blifvit gjorda, kan jag vara kort uti de erinringar jag har att framställa mot detta betänkande. Det första, hvaruti jag önskar alt af Utsk. blifva tillfredsställd , är den större spanmålshandel!! eller, rättare sagdt, det intrång uti span 10 II. 8 53 Den 15 Juli f. m. målshandeln, som skulle blifva följden af detta förslag. Jag kanner icke sjelf säkert beloppet af den spanmål, som sålunda på en gång komine att försäljas; men jag har hört* att det skall utgöra omkring 3oo,ooo t:r. Jag fruktar då, att förändringen kunde blifva äfventyrlig, om denna reform genast infördes för alla artiklarna oell räntepersedlarna på en gång. Jag anser derföre förändringen böra småningom tillvägabringas, och måhända först för kronotionden och sedermera för den öfriga afraden och räntepersedlarna. Större delen af räntegifvarne består af allmoge. Denna allmoge nödgas i flera orter, såsom i Nerike, Westergöthland, Westmanland och Östergöthland, sälja sin spanmål om hösten. Om de nu skola åstadkomma skatten i mynt, så måste denna allmoge, som eljest om hösten endast försäljer en mindre qvantitet spanmål, till bestridande af sina behof nu deremot afyttra ett vida större belopp; men den större tillgången på denna vara, sorn derigenom uppkommer, skall naturligtvis verka nedsättning i priset derå, såvida man ej med detsamma länker sig ej allenast tillräckliga capital — tillgångar för att absolvera den ökade spanmålsqvantiteten, som sålunda på en gång skall afsättas , ulan äfven en lifligare spanmålshandel; men en sådan kan man i Sverige endast småningom påräkna. Man har sett, alt under den tid magazins-inrättningen ägde rum, det just var dess tillvaro, som hindrade en lifligare spanmålshandel. Derföre fruktar jag, att, i händelse hela det belopp af räntesäd, som Ulsk. ifrågasatt, skulle på en gång komma att belasta marknaden, en olägenhet deraf skulle uppkomma, sorn icke skulle äga rum derest reformen icke vidtogs för alla artiklarna på en gång.
Vill någon begagna sig af ett annorlunda beskaffadt brån vinsredskap, än som bestämdt kan hänföras till de i i3 §. beskrifne classer, såsom t. ex, redskap, hvilka drifvas med ånga, eller åsyfta oafbruten afverkning 0. s. v., upprätte lian cn fullständig ritning å redskapen och anmäle sig hos Konungens Befallningshafvande, som eger att, så fort ske kan, på egarens bekostnad, inhemta noggrann upplysning om redskapens sammansättning, dess enlighet med den inlemnade ritningen, dess rymd m. m., och, om så nödigt pröfvas, låta verkställa en profbränning, vid hvilken egaren samt tväline af honom tillkallade vittnen må närvara och jemväl underteckna Protocollet, hvarefter redskapen förseglas. Efter sålunda inhemtad kännedom om den nya redskapen, ege Konungens Befallningshafvande, att, med afseende å redskapens afverkningsförmåga, i förhållande till de i Tariffen upptagne bränvinsredskap, föreslå beskattningen med 4 sk, för hvarje kanna, som med densamma kan tillverkas under sex månader af året, och derefter till Kongl. Maj:t insända så väl alla till målet hörande handlingar, som dess eget beskal tnings-förslag; beroende^ sedermera pu Kongl» i6 B ev.', Lagsamt Allm. Bes v.- och Oecon.- Utsh:s Betänkande N:o 6. Majtts Nådiga pröfning till hvad storlek, och emot hvilka afgifler bruket deraf må vara tillåtet. De af detta slag redan befintlige redskap höra på ofvan föreskrifne sätt undersökas och beskattas; dock behöfver icke, i afvaktan härå, deras begagnande inställas. 30 §. Skulle Kongl. Maj:t, med anledning af stadgandet i 7 §./ af denna Författning, för en eller flere städer Nådigst tillåta större pannei^md än 90 kannor, förhålles med beskattning af en sådan bränvins-redskap såsom i ofvanstående §. stadgadt är. 31 §'
Götheborg den 18 Februari 1846. Joh. Brusewitz. 58 — 458 — Kongl. Krigs-Hof-Rättens underdåniga Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid Expensmedels-räkningarne. Stormäktigste Allernådigste Konung! Sedan Rikets Sländers Revisorer dels anmärkt, att år 1843 för Krigs-Hof-Rättens räkning prenumererats och inköpts 10 exemplar af Kalendern, och att, under åren 1842 och 1843, åtgången af papper inom Krigs-Hof-Rätten, relatift till det i Svea Hof-Rätt uttagna qvantum deraf, varit alltför betydlig, dels ock, i sammanhang dermed, — enär anslaget af så kallade ljuspenningar till de i Embetsverken antagna extra ordinarie tjenstemän endast kunnat hafva för ändamål, att lemna Embetsverken tillfälle till uppmuntran åt dem, som ådagalagt flit och påpasslighet; men sådant helt och hållet skulle förfelas, om hvarje extra ordinarie, som till tjenstgöring sig anmälde, blefve tilldelad ljuspenningar, och den mindre flitige tillädes enahanda förmån med aen, som genom synnerlig flit och ordentlighet gjort sig af belöning förtjent, samt i de flesta Embetsverken göromålen icke, utan biträde af extra ordinarier torde kunna behörigen medhinnas, och följaktligen anslaget af ljuspenningar för dessa tjenstemän syntes fortfarande höra oförminskadt utgå, — hemställt, att, i afseende å nyssberörde anslag, förändring i så måtto kunde vidtagas, att, med bibehållande af det belopp, som, efter beräkning af de sednast förflutna
Ber nit elser. föremål för öen Revision, till hvars förrättande Bikets Ständers Bevisorer nu blifvit kallade; så bafve Vi velat härmed Eder sådant till Nådigt svar och underdånig efterrättelse tillkännagifva, och hvarom J agen, att nämnde Revisorer underrätta; åliggande Vårt SundhetsCollegi\irn, att i afseende på Förvaltningen af de, till ©rnförmäldte behof, af Bikets Ständer bestämde serskildte medel, hvilka hittills förblifvit under samma Collega disposition, lill bernälde Bevisorer aflemna behörig redogörelse, jemte de upplysningar i öfrigt, som af dem kunna i detta ämne äskås. Vi befalle S-c. Stockholms Slott den 10 September 1817- CAEL C. Klintberg, Till SeraphimerOrdensGiflet, angående frågan om de linder dess förvaltning ställde Hospitalsoch LazaretfsRäkenskaper skola komma under Rissens Ständers Revisorers granskning. Ek vidimato vidi W, Karström. Upplasta hos Riddoch Ad, d. 4 Dec, 1817* PrestSråndet d. 4 BorgareStåndet d. 2 __ BondeStåndet d, 3 __ Vördsamt Memorial! Då Riksens Höglofl. Ständers Deputerade till deltagande i ÖfverBevisionen af KrigsRä - Sikt. St. Revisoren BeråtteUer. 165 Jtenskaperne härjemte få äran vördsamt Öfverlemna deras Berättelse om sa väl 1808 och 1809 som 1810 oell sednare årens KrigsRedogörelseoch Revisions-Verk, anse de sig äfven dervid böra tillkännagifva hurusom deras Secreterare Herr Assessoren Grundén, hvilken vid sistledne Riksmöte i anseende tilt sin utmärkta drift och skicklighet samt lyckligt förberedda kunskaper i de tilt ett RevisionsVerk nödiga stycken, blifvit till Riksens Högloft.
Stats-Utskottets bordlagda Betänkande N:o 4§, angående aflöningen vid innevarande Riksdag för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening, blef, vid å nyo skedd föredragning, i anledning af Herr Noréi vid detsamma gjorde anmärkning, till StalsUtskottet återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Expeditions-Utskottets på bordet lagda Utlåtande N:o 13, i anledning af Herr Lofveuii Motion om uprättande och tryckning af förteckning öfver Kongl. Propositioner, Motioner och Remisser. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions - Utskottets bordlagda Memorial N:o 4, angående återlemnandet af remitterad Motion om tidsbestämmelse för Riksdagsmannavalen, blef samma Memorial lagdt till handlingarne. S. D. Stats - Utskottets Betänkande Njo 31, i anledning af Motioner om utdel - Trot. TJtdr. d. 30 Jan, igsp, 109 ning till Högloft. Ridderskapets och Adelös medlemmar af Ridderskapets och Adelns tryckta Protocoll, vid tvänne föregående Riksdagar, och öfverlemnande till hvarje Lands, hofdinge - Embete af ett exemplar af RiksStåndens Protocoll vid berörde Riksdagar jemte Bihangen till dessa Protocoll, blef, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till nämnde Utskott återremitteradt. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar vid Stats - Utskottets Utlåtande , N:o 82, öfver jf. Dumrathr ansökning örn bestämmande af viss tid, efter hvars förlopp den uti Sökandens i Stockholm belägna fasta egendom, Riksgälds - Contoret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen, af nämnde Contor på Vexel-Banken utgifven Assignation, måtte till all kraft och verkan upphöra, blef samina Utlåtande till Stats-Utskottet återremitteradt. S. D.
Men dä jag ä ena sidan mig salunda Mätit och tillika ä den ankra jämwäl finner, art, enär den erforderliga summan icke förrän med nästa ärs början hinner bliswa reglerad och faststäld, ofwanberopade §. i Regerings Formen, äfwen lägger hinder i wägen derföre, att dä, under namn af Bewillning, en sädan summa nästa är indrifwa, sä ock till förekommande af sämedelst inträffande bristande tillgängar för Statens 5e h°i, r2-4 Dm -o December. hos, wägar jag ödmjukeligen föresiä, att, för det närw Yrande, såsom cu fast och ostridig ärlig Bewillning till nästa Riksväg, endast bi kalles ech stadga lika stor summa iom B^willuingen i ra» Swerige hittills utgjort; samr att för ösn sedan, likmätigt hwad Högloft. Ridderstöm; och'Adol;! för detta bestulit, fdrst utredt och ostchordt olifant, genom hwilka iiidragui -gar och b-spo,ringar m. >». reöjstigaste minstninq uti S' tens po»» ng.N'e')os ma kunna winnar, HSalofl. Rtkderstapet och Ao ln dcveftcr ma hstwa stg förhc» hall» och obelagir,' iste allon st crr widare bestämma de» till bost ilande nödige tillök' ingens storlek, möfwer sörbcrörde liv sörcstague Bowillniaqs summas b,lopp, tua» ock tillika derom förordna, under hwad namn cn sä bestaffiy tillök»,!,g utgå stall: kunnandes j .z likwäl nu emedlertid ,ste underlåta i ödmjukhet omförmäla, akt estor unn tanka, ställe m« rann unde blifwan» de tiliökiung, sä mystek lä ap stigare ki!!
19 femton månader, borde jemväl sednare straffet i enrum verkställas, med iakttagande af enahanda afdrag å strafftiden, som skulle hafva egt rum, om håda straffen varit samtidigt ådömda; men att, i händelse åter nämnde sammanlagda strafftid öfverskjöt femton månader, sednare straffet väl ej horde utföras i enrum, men fången likväl, innan detsamma till verkställighet befordrades, i enrum undergå det först ådömda straffet. Ex Protocollo, E. Helling. Förslag till Förordning, angående straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum. § * Den, som till straffarbete på femton månader eller kortare tid dömd är, bör, der så ske kan, under strafftiden hållas i enrum eller s. k. cell. På Konungens pröfning ankomme, huruvida och i hvad mån sådant straffsätt må tillämpas äfven vid verkställighet af straffarbete, ådömdt, under längre tid, än ofvan är nämndt. § 2. Straffarbete, som endast omfattar en tid af högst tre månader, skall oafkortadt verkställas, utan afseende derpå, att den dömde under tiden hålles i enrum. Är sådant arbete för längre lid ådömdt, skall, då detsamma, jemlikt 1 §, utföres i enrum, från den del af ådömda strafftiden, som öfverskjuter tre månader, afdragas en fjerdedel. Uppkommer i sådant afdrag brutet dagatal, varde för det tal hel dag afräknad. Under strafftiden skall fången sysselsättas med det arbete, hvarpå tillgång kan finnas. Ej må han förskaffa sig eller emottaga underhåll, beklädnad eller annat utöfver hvad honom vid straff-inrättningen bestås. Utan vederbörandes tillstånd må han ej heller emottaga eller afsända bref eller bud från eller till annan person inom eller utom fängelset, eller emottaga besök af annan, än fångvaktare, vid fängelset anställd läkare eller prest samt de personer, som öfver fängelset hafva uppsigt eller der, till följd af innehafvande tjenstebefattning, ega tillträde. 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
Han var godmodig och gladlynt och hyste djupt förakt för alla tentamina i latin, som inte voro ämnade för minst filosofie kandidatexamen. Genom att i tjugufem år inte hafva sysslat med annat än döda språk, hade han fått en glad och skämtsam uppfattning af alt, som rörde sig i nutiden, och som han ansåg mindre vigtigt. Berling bockade sig tre gånger, medan han höll i professorns hand. Sedan satte han sig, såg sig orolig omkring och hostade. Han kände sig otroligt rädd. Ty han kunde inte veta, att professorn, när han steg upp från frukostbordet, hade sagt åt sin hustru: »I dag ska jag, ta mig tusan, med anledning af dagens betydelse göra pinan kort.» – Hvad har herrn läst? sade professorn. Det är en af de finesser, som man understundom får höra i Upsala, att vissa professorer kalla studenterna för »herrn». – Jag har läst kursen, sade Berling långsamt och bockade sig igen, där han satt på stolen. Professorn dolde ett småleende och bad Berling slå upp ett kapitel på andra boken i Livius. Berling läste långsamt upp latinet, och så började han öfversätta. Det gick bra, och professorn nickade tyst för hvar sats. Berling började känna sig lätt om hjärtat, men samtidigt svor han inom sig långa ramsor. Ty andra boken hade han läst i skolan, och hade han vetat, att han skulle få läsa på den, så kunde han inte ha behöft att läsa igenom alla de andra böckerna, som kostat honom ett himla arbete. När kapitlet var slut, trodde Berling, att professorn skulle börja med grammatikan och låta honom göra reda för hvarje ord särskildt. Och det hade altid varit Berlings fasa i skolan. Han satt tyst och kippade efter andan. Men det blef ingenting af. I stället lade professorn bort boken och sade uppmuntrande: – Det går ju bra det här. Jaså, var det inte värre? Berling började känna sig riktigt styf i latin. Professorn var ju en hygglig prisse, som det skulle vara en fröjd att få dricka en toddy med.
Hollander. (Stats-Utsk:s Utl.-den N:ris 50 och 133, Mern. N:o 213, samt Först. Stats-Utsk:s Mern. N:o 250.) S. A. K. Sedan Carlstads stadsförsamling, hvarest fattigvården vore särdeles betungande, samt en för de fattigas sysselsättande behöflig och jemväl tillämnad arbets-inrättning icke Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 18. 249 icke utan bidrag af allmänna medel skulle kunna åstadkommas, hos E. K. M:t i underdånighet framställt dessa omständigheter, med deruppå grundad anhållan, att Kronans rätt till ett i laga ordning hemfallet dana-arf efter Närings-idkerskan Johanna Emilia Hollander, som varit bosatt i Carlstad och derstädes den 18 Maj 1848 aflidit, måtte eftergifvas och samma arf, utgörande 5,853 R:dr 7 sk., till staden Carlstad anslås, för att emot redovisnings-skyldighet användas till inrättande af arbetshus för stadens fattige; så har, enär E. K. M:ts Befallningshafvande i Wermlands län underdånigst vitsordat hvad till stöd för ansökningen sålunda blifvit uppgifvet, samt härtill komme, att bemälda Hollander, hvilken vid sin inflyttning till Carlstad saknat alla tillgångar, inom nämnda samhälle förvärfvat den egendom, hon vid sin död efterlemnat, E. K. M:t behagat, i aflåten Nådig Proposition, föreslå Rikets Ständer, att Kronans rätt till berörda dana-arf måtte, till förmån för Carlstads stads-försanding, eftergifvas, under vilkor, att medlen blefve till inrättande af ett arbetshus för församlingens fattige använda; och som Rikets Ständer funnit skäligt härtill lemna bifall, få Rikets Ständer sådant hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 16 September 1854.
Ut Supra, S, D, Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets den x7 dennes under lN:o 76 afgifne, samt den 19 derpåföijde e. m. på liordet lagde, Memorial, angående de föreskrifter, som uti Instructionen för BancoFörvaltningen må lämnas, angående utlåning på fast Egendom intill nästa Riksdag; Lief samma Memorial, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Banco-Utskottet återremitteradc Ut Supra, 46? Den »2 November e. m. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Ball' co Utskottets den iS dennes under N:o 77 afgifne, samt den 20 derpåfoljde e. m. på bordet lagde, Memorial , med förslag lill Reglementariska föreskrifter, i afseende på de odlings-lån, som, enligt Riksens Ständers beslut, ytterligara komma att från Banken utgifvas. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning" af Riddarlius-Ulskottets den i3 sisth Augusti aflåtne, samt den 20 i berörde månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af Wadstena Adeliga Jungfru-Stifts Direclions Riksdags-Bexättelse; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under bifall till Utskottets hemställan , det de i 1 §. omför malde Grefveliga ScliefFerska Stiftningen tillhörige 17 R:dr 44 9 rR;o må utur Räkenska perne afskrifras, Utskottets memorial jemväl i allt öfrigt gilla. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Riddar-* hus-Utskottets den 29 sistlidne Augusti aflåtne, samt den 3 derpåfoljde October e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af verkställd granskning utaf förslaget till ett nytt Låne-Reglemenle för Riddarhusets Cassör. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofl.
Om, såsom motionären föreslagit, desse tjenster tillsattes efter förutgången ansökningstid och förslags upprättande, skulle mången, sorn nu blir länsman ”lills vidare” aldrig kunna komma i fråga; ty med säkerhet för tjens tens bibehållande, tills innebafvaren lagligen förverkat densamma, skulle skicklige, till och med vid akademien examinerade, unge män, såsom sökande till dessa tjenster aldrig saknas, då framtida befordran till biittre tjenst för hvar och en, som dertill egde skicklighet, alltid vöre öppen. Någon onyttigare medlem i samhället, än en godtyckligt afsatt länsman, kan man knapt tänka sig; ty han eger ofta, snart sagdt, inga kunskaper, emedan han blifvit godtyckligt tillsatt. Den farhåga, som Utskottet i sitt betänkande förespeglar, dels att kronofogden vid dessa tjensters tillsättande ”skulle lemnäs något ytterligare inflytandé\ än hvad han redan eger, dels alt personer skulle komma alt till länsmän antagas, ”hvilka icke skulle innehafva full verksamlietskraflf m. m., kan jag icke dela, utan fastmer anser, att det vore en vinst, icke endast för länsmannen enskildt, utan äfven för samhället, om desse tjenster tillsattes, pä sätt motionären föreslagit; hvarjemte jag anser den af de tre föreslagne, som till tjensten af Konungens befallningshafvande utnämnes, böra å tjensten erhålla ordentlig fullmakt, hvarom motion äfven blifvit väckt, till detta Utskott remitterad och i dag beklagligtvis på samma sätt, som denna, af Utskottet expedierad. Hvad den af motionären föreslagna borgen af 500 R:dr banko åter angar, är jag öfvertygad, att densamma skulle med lätthet anskalfas, så snart full säkerhet för tjenstens bibehållande, lills den blifvit lagligen förverkad, åtföljde utnämningen.” H Bih. till R. Ank. till Exp. Etsk. den 17 Jan. 1851 kl. 1 e. m. Betänkande, / anledning af väckt Molien om beredande af tillgång på du g lig vaccin. Uti en från Höglofl.
Sådant iörbjödes derjemte af stationens läge, sorn gör ett manöverspår tätt utanför banhallens vestra sida nödvändigt, äfvensom deraf, att infarten frän Norrmalm och staden till den vestra sidan af stationen icke kan blifva så beqväm och obehindrad — äfven om en sådan beredes under sjelfva banan — som densamma behöfver vara, helst om, såsom sannolikt är, bantåg från norra banan efter kort uppehåll vid hufvudstationen komma att fortsätta vidare utåt vestra banan. Af dessa skäl anser Trafik-styrelsen, lika med Bygguads-styrelsen, att alla de till passagerare-trafiken hörande lokaler böra förläggas i samma byggnad och på östra sidan om banan. “ “Ehuru Trafik-styrelsen nu icke har att yttra sig öfver detaljerna af den plan till stationshusets bottenvåning, som fig. I plan I utvisar, kati Styrelsen dock icke lemna oanmärkt att, efter Styrelsens åsigt, utrymmet för förvaringsrum af åtskilliga förråd, för betjeuingen och tor oundgängliga beqvämligheter komme att blifva ganska knappt, samt att lokal saknas för en sådan postexpedition, som troligen derstädes biifver af nöden och bör vara belägen i bottenvåningen; hvarföre Styrelsen för sm del skulle anse önskvärdt, att medel till en särskild smalare byggnad midt på, eller inbyggd uti banhallens vestra sidovägg kunde beredas, i hvilken rum för förråd af dagligen begagnade effekter samt beuöfiiga lokaler för betjeningen blefve inrättade, hvarigenom passande plats för en postexpedition kunde erhållas inom den af Bygguads-styrelsen föreslagna hufvudbyggnadeu.“ “Beträffande den å Byggnads-styreisens plan upptagna öfvervåningen, så ålen sådan oundgängligt nödvändig för att användas till expeditionslokaler för stationsinspektoren, tratikdirektören, öfverbaniugeuiören och intendenten vid lista trafikdistriktet, hvarjemte Tpiegraf-styreisen torde finna önskvärdt att derstädes få disponera två rum för en telegraf-expedition.
N:o 130, i anledning af väckt motion om utfärdande af fullständig Förordning om val af Orgelnister, klockare och andra Kyrko-betjente, Bifölls; N:o 131, i anledning af väckta motioner dels om utredning af tolagens tillkomst och rättvisare grund för densammas fördelning, dels ock om rättighet för Fiskeläget Torekow, att uppbära tolag för alla varor, som derstädes lossas eller lastas efter förolyckade fartyg, Bifölls; N:o, 132, i anledning af väckt motion om förändring uti nu gällande stadganden rörande behandling och försäljning af s. k. strandvraksgods, Bifölls; N:o 133, i anledning af väckt motion om Kronoskjuts-skyldiges befrielse från Krut-transporter, Bifölls; samt N:o 134, i anledning af väckt motion om upphörande af Metallvågarne i städerna Westerås, Arboga och Köping samt vid Strömsholm, Bifölls. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedanföljande Memorial och Utlåtanden: N:o 295, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktigå beslut, angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om framlidne förre Departements-chefen i Kongl. General-tullstyrelsen, Kansli-rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande från, bemälde Kansli-råd ådömdt, ersättnings-ansvar i målet, rörande den efter aflidne Tullförvaltaren M. Finér yppade balans, Bifölls; N:o 296, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 242, angående väckt fråga om ersättnings beviljande åt Advokat-fiskalen i Kongl. Kammar-rätten, Protokolls-sekreteraren C. Printzensköld för det aktorats-arfvode, hvaraf han gått i mistning genom den, Presidenten J. P. af Billberghs sterbhusdelägare medgifna befrielse från Pre - Prot-Utdrag den 30 September 1854.
Vid instructionens författande för en samvetsdomstol, sådan som BeredningsComiten ändå alltid Blir, är det af duBBel vigt, att instructionen är kort oell, om möjligt är, Bar åtminstone någon ziffra till sin regulator; genom att der Bygga alltsammans på ordj oell på flera >våningar af ord_, kommer man möjligtvis slutligen derhän, att antingen samvetsdomaren mister sitt samvete, eller domstolen de flesta samvetsgranna ledamöterna, emedan sådane häldre Böta, än åtaga sig att dömma efter en förordniug, hvilken de tro sig äga skäl att kalla mångtydig. Art. III. §. 2. mom. 19. Orden, om frälseräutor, som af åho köpas, ”kommer ”köpesumman j att iförhållande dertill öka hemmanets värde” böra, i sammanhang med nyss föreslagna ändring, erhålla lydelsen: kommer detta förhållande j att vid hemmanets värdering iakttagas. Art. III. §. 2. mom. 21. I stället för hvad sorn nu stadgas, alt ”pä åbyggnad 37S Den i5 December e. m. "bör göras skäligt afseende “ oaktadt man endast för histställcn upptager hela Brandförsäkringssumman, föreslås : åbyggnad d landet, utöfver hvad enligt Lag och ortens sed är på hemmanet oundgängligt, må ej ingå i hemmansvärdet, utan serskilt värderas och antecknas i längden till Bevillnings erläggande, enligt Art. II. $. 3. mom. 2. I sammanhang härmed föreslås, att i sistnämnde Art. II. §. 3. införes ett så lydande mom. 2. För särskildt värderad åbyggnad å landtegendom erlägges -J ('eller af den Bevillning, som för lika hemmansvärde betalas. Ar byggnaden brandförsäkrad, betalas hälften mer. Det torde ej behöfva bevisas, såväl att det döda Capital, sorn ofta ligger i åbyggnader på landet, bör skatta mindre, än det productiva, som att sjelfva beskattningsgrunden äfven här bör vara bestämd. Art. III. $. 5. mom. 1. PröfningsComitens göromål synas mig böra på följande sätt beskrifvas: