Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han styrker med exempel olägenheterne af Utskottets förslag, likasom Herr Cederschjöld fördelarne. Skillnaden är blott Ben 6 November e. m. 337 hlott ilen, att han antagit 4 egendomar, då Herr Cederschjöld antog 3. Denna del af reservationen lyder sålunda: ”Jag har sagt, ”alt Utskottets förslag jemväl i visst fall är ”overkställbar!; och den del af den föreslag”ne 18 §., som angår samfäldt intecknadé ”fastigheter, hvaraf någon häftar för inteckning, som äldre är, änden odelade, utgör ”föremålet för detta mitt yttrande. Måhän”cla skulle det, medföra flere svårigheter, ”att genom raisonnementer på ett tillräckligt upplysande sätt ådagalägga ett sådant ”förhållande, enär frågans invecklade beskaffenhet påkallar ali möjlig tydlighet i framställningen. Desto lättare blifver deremot ”bevisningen genom exempel, hvilka hafva ”det för sig, att de reda begreppen, och ”på ett åskådligt sätt visa lagens mer eller ”mindre användbarhet. Jag begagnar såle”des denna sednare utväg, och antager, att ”en egendom finnes, som lies Lår affyra hern - eman, nemligen: ”A uppskaltadt till .. R:dr 10,000. ”B dito „ „ 5,ooo. ”C dito „ „ 4,oo°. ”och D dito „ „ 1,000. Tillhopa R:dr 30,000^ ”Jag antager vidare, att, af dessa hem”man, A genom äldre inteckning är grave”radt med 10,000 R:dr, samt att alla fyrä ”hemmanen sedermera tid efter annan blif48 H, 2 2 338 Den 6 November e. m. "vit samfäldt intecknade för 3:ne särskilda ”lån om tillhopa qooo R:dr,så att alla hemma”nens gravalioner utgöra ett sammanräknadt ”belopp af ip,ooo R:dr.
Hvad först angår anslaget till Topografiska Corpsens arbeten; så och då Rikets Ständer sedan flere år tillbaka beviljat till berörde föremål ett anslag af 12,000 R:dr årligen, eller samma belopp, som nu för nästkommande år blifvit hegardt, samt ifrågavarande, för inhemtande af en tillförlitlig kännedom om landets ortförhållanden vigtiga, arbeten visat sig medföra väsendtligt gagn för det allmänna, har Utskottet, utan att nu ingå i hufvudsakligt bedömande, om och till hvad belopp anslag för ofvanberörde föremål kan anses böra vid Statsregleringens uppgörande bestämmas, funnit sig, med afseende å angelägenheten, att dessa arbeten icke, för bristande medel, nu må afbrytas, böra hemställa, det Rikets Ständer måtte, till bestridande af kostnader för Topografiska Corpsens arbeten, anvisa, för år 1854, ett belopp af 12,000 R:d r, att frän Riksgälds-Kontoret utbetalas. Bih. till B. St. Vidkommande derefter de särskilda anslag, sorn till fortsättande under är 1854 af fästningsbvggnaderne vid Carlsborg, Carlskrona, Carlsten och Waxholm blifvit af Kongl. Majit begärda; så enär dessa anslag böra, för arbetsplanernes uppgörande, vara bestämda vid årets början, samt ett afbrott i arbetena skulle, oberäknadt andra olägenheter, medföra svårighet att på lämpligt sätt sysselsätta det dervid använda Krono-arbetsmanskap, får Utskottet hemställa, att, intill dess Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande de i detta hänseende äskade Statsmedel för följande tre år fatta definitivt beslut, Rikets Ständer måtte till utgående från Riksgälds-Kontoret för år 1854 anvisa för Carlsborgs fästningsbyggnad 30,000 R:dr och för de öfrige 3:ne fästningarne 105,000 R:dr, det sednare beloppet att af Kongl. Majit efter omständigheterne fördelas. Rcträlfande slutligen det anslag, som Kongl.
Pehr Olssons från Upsala län motion, angående åläggande för soldater och öfrige gemenskapen af arméen att utgöra dagsverken till kyrkooch skolhusbyggnader; Gustaf Petterssons från Östergöthlands län motion, om indragning af komminisler-beställningarne i församlingar, hvilkas kyrkor sammanbyggas. S. D. Vid föredragning af Stats-utskottets memorial N:o 11, af den 5 innevarande månad, med hemställan att Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående serskilde jemkningar uti det af Kongl. Maj;t och Rikets Ständer antagna mynt-system måtte lill Banko-utskottet ensamt remitteras: biföll ståndet berörde hemställan, i följd hvaraf berörde nådiga proposition tili Banko-utskottet remitterades. S. D. Då för ståndet föredrogs Lag-utskottets utlåtande N:o 4, med återställande af en utaf Peter Pehrsson från Jönköpings län i ståndet väckt och till nämnde Utskott remitterad motion, angående föieskrifters meddelande i afseende' å beskaffenheten af länsmans-fuilmakter; vidblef ståndet sin af berörde motion till Lag-utskottet beslutade remiss; och skulle motionen jemte de af berörde utlåtande nu föranledde mundtliga yttranden till Utskottet öfverlemnas. S. D. Föredrogs Lag-utskottets memorial N:o 5, med återställande af en ulaf Sven Heurlin från Kronobergs län i ståndet väckt och till nämnde Utskott remitterad motion, om upphörande af den så kallade 12 Prof .-utdrag den 15 Januari 1848. offringen lill presterskapets och beslöt ståndet nu att denna motion skulle till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitteras. Den 15 Januari. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeijv. S. B. Föredrogs och bilblls Kons,titutior\s-ut skottet den 12 dennes på bordet lagda memorial N:o 1, angående arfvoden för Utskottets kansli. S. D. Föredrogos och biföllos
Innis' 6zr UplästeS eft, ifrän Srats-Utffottet, inkommit Ketänkande, angäende ersättning af kostnad till capellet för extra RoterjngSmanffapet, hwariUrskotKet tillstyrker, att till denna ersättning t2o,<,oc> R:dr banco matte anstäs. men akt, innan betalning ffec, be för biotcringsmanfVapet förfärdigade capotker mä warda behörigen bestgtiqade och ersättningen för dem som godkännas, bestämd efter bolVaffenhe' och hwarjc oris särffilda pris, dock icke öfwer 20 R:dr banco stycket, samt d? som kunna sinflas odugeliga casterae, Ladcs pä horpek, Uplästes ett, jfrän Allmänna Beswärs och Oe, lkonomiä-sltffottet, inkornmit memorial, i anledning, af Riksdagsfullmägtigen ifrän Skaraborgs Län ft>ars Lvensfonmotion ym icke n», sä wäl som tillförene, dec mä wara allmogen, torpare och inhyseshjon rillqlft, att g kronans allmänningar, parker och sä kallade gehäg upbryta be j jorden stäxnde stubbar och dem sä wäl sou; kärnor efter rnrnade windfällen, samt sa kallade ffarar och toppar Ml kjära och beck iillwexkmng anwända, Hwad denna motion innehåller angäende anwändander af fckogslämningar, har bslf^ollssl ansett kunna medföra för manga imtzbruk för att dertill wäga tillstyrka bifall.
Böter för den, som icke funnit otillåtne varor vid »let beslag, synas böra förvandlas efter den i Kongl. Förklaringen den 23 Martii 1807 lagda grund. 26:0. Befrielsen från åtal för egare af otillätet gods för mindre än 100 Ruirs värde synes icke böra ega rum i det fall, att godset hållits till försäljning; utan bor det dä, ehvad det stiger till större eller mindre belopp, vara underkastadt confi-cation och egarens ansvar. I anledning deraf lil Ist yrkes tillagg i denria §. al ett moment så lydande : 74<> Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillningl ”Det gods som å kamrar eller andra hemliga försälj ni ngs-stäl len till salu hålles, vare förbrutet efter Första Artikeln af denna förordning.” 5 Art. 5 §. i 27:0. Det i denna §. omtalta Fängelse synes jemväl höra bestämmas efter den i 1807 års Förklaring lagde grund. I denna §. lärer böra tilläggas: ”eller Svenskt stämpelbart men ostämpladt”i meningen Men finnes åter det anhållna gods icke vara förr budet eller tullförsnilladt etc. 29:0. I första raden af denna §. anträffas någon å vägar med etc. lärer böra tilläggas —• ■— eller gator. För åtnjutande af det skydd, som genom denna §. försäkras dem, som visitationer anställa, lärer böra erfordras, att de uppvisa deras förordnande, att de medhafva vittnen och ej företaga förrättningen nattetid, hvilket också bör utmärkas. 6 Art. 1 §. 31:0» I anseende till hvad i allmänhet blifvit anmärkt ofvanföre i afseende på förvandlingen af Böter i vissa fall, till Fängelse vid vatten och bröd, hemställde Högste Domstolen, att der i författningen sådant Fängelse blifvit föreslaget, det samma i stället må bestämmas till Fängelse efter den i 1807 års Förordning lag - Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillning. 741 de grund, äfvensom Högste
Kapten Wulf, Blankas fästman, gifver en lysancje fest for att inviga sitt nya, praktfulla hus, där han hoppas snart mottaga Blanka såsom brud. Under början till den festen varder han dock genom Fritiof, som med några arbetare inträngt i den praktfulla bostaden, blottad såsom Sveas förförare och innan aktens slut är Blanka fullständigt upplyst om Wulfs karaktär och om den ihålighet, som finnes under den lysande ytan i hela sallskapslifvet omkring henne. Brytningen mellan henne och Wulf synes oundviklig. Denna handlingens kärna är dock insvept i så många biomständigheter, att verkan betydligt försvagas. Akten upptages till större delen af alt för långa samtal, dels mellan Blanka och Wulf, dels mellan den senare och hans afskedade arbetare, och ehuru dessa samtal onekligen äro af stort intresse, enär de beröra vigtiga samhällsfrågor, så att man läser dem med deltagande, torde de dock icke göra samma goda verkan på scenen. Det dramatiska lifvet saknas. Förf. har i denna akt alt för mycket vidgat ramen kring sitt egentliga ämne och därigenom skadat det goda perspektivet. Man föres in på förhållandet mellan arbetsgifvare och arbetstagare, hvilket visserligen icke är mindre lämpligt för dramatisk behandling än många andra ämnen, men som åtminstone i detta stycke, där förf. utgått från något som egentligen icke rör detta spörsmål, försvagar den fasta samverkan mellan de särskilda scenerna, som är ett oefter-gifligt vilkor för ett skådespel. Förf. har här anv&amp;ndt arbetarefrågan, väl icke så mycket för frågans egen skull, som ej mera för att låta den medverkatill karaktärernas utveckling, men denna hjälp behöfs icke för att framställa Wulf i hans rätta dager och ännu mindre för att Blanka skulle få ögonen fullt Öppnade för det falska i sin ställning och i hela den uppfattning af samhällét hvilken lefver hos hennes omgifning och bestämmer dennas handlingar. Den unga flickan har redan i andra akten erhållit en så betydelsefull väckelse, och hennes karaktär är redan där så beredd till vidare utveckling, att det sannolikt icke fordrats mera för att uppnå slutmålet, än att hon upprörts af Wulfs fräcka yttranden för att finna, det hon .ej kan och bör förena sina öden med denne mans.
Den anmärkte tillökningen i Städernes folkmängd bör efter mia tänka lika litet som på Landet, tillskrifvas en tilltagande välmåga bland Invånarne, utan synes hufvudsakligast vara en följd af den arbetande klassens fortfarande håg att ingå äktenskap, oftast utan beräkning af möjligheten alt konna försörja ett talrikt hushåll, och hvarigenom alltså armodet inom denna klass icke obetydligt tilltagit. För handel och sjöfart bär Conjuncturen längre tid icke varit gynnande, i synnerhet sistlidit år, då Quarantaines-inrätillingarne lade betydeliga hinder i vägen för Cominunicationen med Utrikes orter. Borgerliga riäringarnes och deraf i synnerhet handtverkeriernes, aftynande belägenhet, har af samteliga Städernes Styrelser blifvit anmäld; och ehuru detta tilltagande förfall i någon mån kan anses föranledt dels af någre års missgynnande skördar oell deraf ökade penningeförlägenhet hos allmänheten, dels ock deraf att större delen af handtverkare söka Burskap innan de äga nödigt förlag och erforderlig skicklighet och erfarenhet för rörelsens bedrifvande, torde dock orsaken till största delen igenfinnas uti bristerne i våra Sanihälls-Institutioner; ty onekligen lida de drygt beskattade Borgerliga näringarne af en mängd på Landet bosatte Närings-Idkare, som ännu icke beskattas för deras rörelse, ett intrång af ganska mehnlig beskaffenhet, och som endast lärer kunna häfvas genom en ändamålsenlig omarbetning af våra föråldrade till den närvarande tiden olämpeliga Skråförfattningar. 4 I afseende på Folkets bildning oell sedlighet, näringarnes och allmänna Inrättningarnes tillstånd, samt Stadsjordens användande, är förhållandet i det närmaste lika, hvarföre ock sista Fem-Års-Berättelsen hufvudsakligen i dessa afseenden underdånigst' åberopas.
Hvarför hade han rest hit? Hvad hade han med hafvet att göra? Det var icke ens säkert att man kunde se hafvet härifrån. Då han nått kullens högsta punkt, stannade han och vände blicken tillbaka. Fjärdarne bredde sig blanka som glas för hans fötter, stumma, vida, kalla. Solen hade nyss gått ned och bredt ett rödviolett töcken öfver den smala landremsan längst i väster. Två eller tre fiskarbåtar sökte långsamt mot land med slappa segel och jämna årtag, hvilkas plaskande i vattnet indelade tiden lika tröttande regelmässigt som ett urverk. Dagens alla hvita strömoln hade drifvit undan och samlat sig till stillastående skybankar längst nere vid synranden, och öfver hans hjässa hvälfde sig en tom, blå kupa, kallare och mera tom med hvarje minut som rann. Tomas stod som förstenad och betraktade landskapet. Slutligen vände han sig bort med en frossbrytning och fortsatte att följa vägen inåt ön. Plötsligt trodde han sig höra på ljudet af sina steg, att han gick öfver en bro. Han såg upp och varseblef ett räck på hvardera sidan af vägen. Då han böjde sig fram öfver räcket, drunknade hans blick i ett schakt så mörkt och så djupt, att han icke kunde skönja någon botten, endast något grönaktigt fuktigt, som glansen af synd ur ett svart öga. Det var alltså grufvan ... Rädd att låta fascinera sig af denna mörka, gröna glans slet han sig med våld från platsen och fortsatte inåt skogen, där vägen nu smalnade af till en starkt sluttande gångstig. Skogen teg omkring honom. Men långt bortifrån, långt nedifrån hördes ett regelbundet och tungt stönande, suckarne från en jätte, som vrider sig i sömnen. Tomas stannade och lyssnade. Mellan trädens glesnande stammar varseblef han en snörrät rand, som skilde den mörknande östra trakten af himlahvalfvet från något ännu mörkare och ännu blåare, hafvet. Det var hafvet. Dunkelblått, oändligt, tomt. Tomas dref fram och åter nere vid stranden, med uppvikt krage och händerna i fickorna. Skymningen hade tätnat till ett blåaktigt mörker. Hafvet sof, men det arbetade i sömnen, häfdes och sänktes, suckade och stönade som en jätte under onda drömmar.
I de släder, der Hof*Räller, Collegier, Publike Verk, Academier och Gymnasier finnas, skola, lii! upplysning för Taxerings-Cömitcerne, från så-, dane Publica Verk, förteckningar öfver Em helsoch Tjenstemäns lönevillkor lill Öfver-Slål hållaren och Konungens Befallningshafv ande tidigt insändas; kommande desse Verk att för förteckningarnes både vigtighet oell tidiga meddelande ansvara. § 107. I öfrigt bör Taxerings-Comité- vid bestämmandet af den synbara förmögenhet, sorn uppkommer af handel, rörelse, näring och handtering, söka all möjlig upplysning om hvarje skattskyldigs belägenhet och inkomst, för att, jemnlikt aflagd ed, på sätt i 122 § föreskrifves, utan väld, mannamon eller ensidig afsigt, samvetsgrannt påföra hvarje skattskyldig hvad, efter de i denna Stadga anlagne grunder, af honom bör erläggas; hvarvid den allmänna föreskrift gäller, alt afdrag för skuld eller ränta derå icke må ega rum. § 108. Hus, åbyggnader och tomter i städerna samt hus å lägenheter och lustställen på städernas grund skola uppskattas i förhållande till deras beska [/enhet, läge, förmoner och enern, hvarvid de hyresbelopp, sorn egendomar möjligtvis lemna i afkastning, må tjena Taxeringsinännen till ledning och jemiiförelse; skolande, i afseende på brandförsäkrade byggnader, minimum af värdet blifva det, hvartill hus eller byggnad blifvit uti allmänna inhemska Brandstods-Bolag till försäkring antagne, ulan att likväl Comilecn deraf hindras, ali, med anledning af verkliga skäl och tillkomne förbättringar, höja egendomens eller husets värde öfver försäkringssumman.
OLOF KLAESSON. JOHAN FLEMING. SIGRID STÅLARM. GÄSTER. (Vid Ebba Flemings anskri hafva alla inkommit och församlat sig i fonden.) EBBA FLEMING. Ah! Drifven henne bort! (Förenar sig med de andra.) KATRI. Kom mig ej när! Bereden er på hvad som förestår. I störtat folket i förderf och död, Men fast vår gård ni brännt, och från oss röfvat All kärleks kraft, så lefver hatet än! Det smyger spårlöst fram vid tiggarstafven, Det håller råd med skuggorna i grafven, Lyss vid palatsets dörr, i kojan talar; Då brista vapensköldar, remna salar. Så länge lefver det, tills hämdens dag Går ned i blod, – och detta hat är jag! (Aflägsnar sig skyndsamt.) Slut på Första Akten. ANDRA AKTEN. (Åbo torg med domkyrkan i fonden. Till höger in gången till en bod. Något fram på scenen en schavott. Skymning.) Första Scenen. TVENNE BORGARE. FÖRSTE BORGAREN. God afton, du, hur’ står det till? ANDRE BORGAREN(vid boddörren). Ingenting att säga derom i så oroliga tider, som dessa. FÖRSTE BORGAREN. Sörj den som vill. Ger Gud dag, så ger han råd. ANDRE BORGAREN. Ja den som bara hade råd att vänta! Polsk inqvarte ring, dryga utskylder, flickorna bakom lås och bom, onda tecken på himmelen, spöken som strida i luften, sjöfarten hindrad till Sverige. – Usch! det finns en sorg på hvar fingerled den här tiden. Jag väntar bara att en vacker natt få se slottet dansa polska med domkyrkan på ett munkrep, för att allt i verlden skall vara upp och ned, utom vi två. FÖRSTE BORGAREN. Ondt finnes det alltid, käre vän. Finnes det inte utom oss, så finnes det inom oss. »Ju strängare vår Herre upp fostrar oss», sade far min i tiden, »dess bättre menar han det med oss.» Det säger biskopen också. Ni var inte i
Jorda-Balken, om fastighets-köpares skyldighet att göra hembud till nabo och viderboende; 2:o Herr Bagges, angående förändring i föreskrifterne om de häkten, hvarest brottslingar, dömde till enkelt fängelse, eller fängelse vid vatten och bröd, må straffen undergå, m. m.; och 3:o Herr Christiersons, angående förändrade bestämmelser, i afseende på förbudet emot guldoch silfvermynts nedsmältande; samt till Allmänna Besvärsach Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Bagges, med förslag derom, att bestämmas må fardag för städernes embetsoch tjenstemäns innehafvande jordar endast till den 31 Mars; 2:o -Herr Bagges, derom, att genom allmän författning må stadgas, det skeende befordringar icke lomme att lägga binder i väg för de förändringar i embets verkens organisation, hvilka Kongl. Maj:t och Rikets Ständer kunna finna med Rikets väl förenliga; 3:o Herr Pousettes, angående serskilda bestämmelser, i afseende på posthemmans åligganden; och 4:o Herr Schartans , angående en underdånig framställning af Rikets Prot. Uldr. d. 4 Mars 1840. 79 Ständer, för vinnande af rättelse, i fråga om uppbörd, å Danska Regeringens sida, af tull för de fartyg och laster, som passera Öresund; uti hvilket ämne yttranden i öfrigt äro afgifne. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Remitterades till Constitutions-Utskottet : En af Siats-Utskottet, uti memorial N:o 18, anmäld anledning till anmärkning emot Stats-Rådet och Föredraganden för Krigs-Ärenden. S. D. Remitterades till Constitutions-Utskottet: lin af Stats-Utskottet, uti memorial N:o 18, anmäld anledning till anmärkning emot Stats-Rådet och Föredraganden för Krigs-Ärenden.
Exkejsarinnan Eugenie i Norge. Häromdagen anlände Frankrikes f. d. kejsarinna till staden Skien på genomresa från Telemarken. Hon åtföljdes endast af en sällskapsdam o c b reser i djupaste inkognito. Mrs Emily Cratvford, Daily News ' ryktbara Paris-korrespondent, hvilken, s o m vi förut nämnt, uppehållit sig i hutvudstaden någon tid, har nu afrest till Karlstad, hvarifrån hon öfver Göteborg och Köpenhamn återvänder till Paris. Mrs Crawford var så belåten med sin vistelse här, att hon förklarat sig ämna återkomma ett annat år. * Amerikanska på forskningsfärd. Fru Anna von Rydingsvärd, född Davis, afreste den 16 juli med Tingvalla-liniens ångare Island från Boston till Köpenhamn för att därifrån med första lägenhet begifva sig till Island. Ändamålet med fru v o n Rydingsvärds resa är att på Island anställa historiskt vetenskapliga forskningar angående Islands kultur och litteratur under 12:e — 14:e århundradena. Fru v o n Rydingsvärd stannar på Island till hösten o c h ämnar tillbringa vintern i Stockholm samt nästa vår o c h sommar göra en resa genom Finland o c h Lappmarken. * Den berömda amerikanska skriftställarinnan mrs Nutall lär ämna slå sig ned å Djursholm, sannolikt för hela återstoden af innevarande sommar. Mrs Nutall är känd för sina epokgörande undersökningar rörande aztekerna o c h deras minnesmärken. Hon är sedan gammalt genom vänskap förbunden med öfverbibliotekarien grefve Carl Snoilsky, hvilken tillbringar sommaren å den vackra egendomen Långängen invid Djursholm. Utom sin önskan att besöka skalden o c h hans familj har mrs Nutall haft ett annat skäl att komma till Stockholm; hon vill nämligen själf öfvervaka reproduktionen af en här befintlig äldre karta öfver Mexico. * Vårt första folkskolelärarinnemöte. Första svenska folkskolelärarinnemötet har i denna vecka afhållits i Jönköping. Mötet, som tyvärr rönt ringa tillslutning, har beslutit verka för en rättvis lösning af kvinnofrågan, hvilket mötet anser kan uppnås genom införande af samundervisning, genom grundliga själfstudier, genom deltagande i allmänna angelägenheter o c h genom att kvinnan begagnar sig af de rättigheter h o n redan erhållit. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns sista pristäfling.
Medgifvande möjligheten deraf, att det ofullständiga och föråldrade reglementet kunnat föranleda detta missförstånd, hafva Revisorerne likväl ieke kunnat, vid jemförelse af hithörande särskilda §§ uti samma reglemente, uppfatta innehållet annorlunda, än att den uti 2 § medgifna högre afskrifningsprocent endast skall, enligt ordalydelsen, utgå »vid magasiu och sjukhus, der intägt och utgift sker månadtligeu och efter behofvet», sålunda i mindre poster, i mån af förbrukningen och såsomi »direkt utleverering till trupp», men att deremot den uti 4 § omförmälda afskrifningsprocent skall iakttagas »vid reserveller stående proviantoch fourage-magasiner», då levereringar derifrån ske i större partier. Rigtigheten af denna uppfattning synes vinna ytterligare bekräftelse af det uti sista momentet af 3 §, rörande afskrifning under sjö-expeditioner med örlogsfartyg, förekommande stadgande, att »när något större parti» af ombord varande proviant »pä en gäng aflevereras», såsom vid proviantering af annat fartyg edler eljest under varande expedition, bestås å de varor, uppbördsmännen Utleverera, »allenast hälften af den afskrifning här ofvanför stadgas.» Den nedsättning uti afskrifningsprocc-ntens belopp, hvilken sålunda föranledes endast af partiets storlek vid aflevereringar från flytande fartyg, synes ännu mera böra gälla för partilevereringar från stående reserv-magasin. 108 — Då likväl en, enligt Revisorernes åsigt, häremot stridande tillämpning af ifrågavarande reglemente nu ägt rum, samt härutinnan meddelade föreskrifter i öfrigt torde behöfva fullständigas, hemta Revisorerne häraf anledning hemställa, det berörda reglemente jemte öfrige dithörande, icke tidsenliga, stadganden må, efter noggrann granskning, omarbetas och sådant desto heldre, som genom detsammas otydlighet och deraf föranledda origtiga tillämpning, stats-verket drabbats af ganska stora uppoffringar.