Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition fann Ridderskapet och Adsln för godt att Utskottens Betänkan - Den iS December f, nu 73t komma eo sammansättning af nya Sällskaper ; men om man ej vil! fästa sig vid ord, utan vid sak, skall man finna), att de anmärkningar, sorn från Ridderskapet och Adeln åtföljde återremissen, angingo icke sak, utan form. Långe ifrån att med Borgare-Ståndet instämma i afslag, tror jag, att vi böra förena oss med Presteoch Bonde-Stånden i bifall till Betänkandet. Friherre Hjerta Fredric; Jag har reserverat mig mot Betänkandet , emedan jag funnit ganska öfverflödigt, att skapa flere MunicipalJnrättningar, hvarigenom sluteligen de styrande skola blifva flere, än de lydande. Jag vill icke göra några vidare anmärkningar , utan anhåller blott om afslag. Herr Riben : Jag har aldrig ett ögonblick betviijat, att Utskottens afsigt varit god; jag har blott satt i fråga , om det afsedde ändamålet lyckats; hvilket jag högeligen vågar betvifla. Friherre Cederström har fästat mycken vigt vid den upplysning han anser den föreslagna inrättningen skola i statistiskt afseende åstadkomma. Jag får blott dervid erinra, att intet finnes, som hindrar en Landshöfding, att äfven nu skaffa sig upplysningar från just samma personer, som skulle blifva Ledamöter af en Socken-Nämnd. Herr von Hartmansdorff: I Särskildta Utskottets Betänkande, hvars anlagande Friherre Cederström både i går tillstyrkt, och i dag åberopat, förekomma rörande detta mål, 732 Den 15 December f, m. pag. 205 följande ord: Här förutan borde i hvarje Socken finnas En Nämndj att förvalta Socknens oéconomiska angelägenheter > och utgöra en verkställande myndighet af församlingarnes beslut i alla ämnen 3 som äro eller blifva föremål för deras öfverläggniagar. Deraf torde Ridderskapet och Adeln finna, att saken redan är afgjord, och ingen vidare fråga om fyra särskildta Nämnder för närvarande kan uppkomma. Friherre Cederström:
V i visste oss då ingen annan råd, än att taga den förste bäste, och om han än icke kan blåsa trumpet, så håller han den ändå för munnen, och det gör alltid god ejfekt. » Smånotiser från kvinnovärlden. Dräktreformförening ens styrelse hade måndagen den 17 dennes kl. 8 e. m. i folkskolan vid Plemminggatan n:r 71 sammankallat ett möte för arbetskvinnor. Salen var till trängsel fylld af en skara mödrar och barn, hvilka med spändt intresse åhörde föredraget. En liflig diskussion uppstod därefter, hvilken varade en timme. Under densamma förevisades en riklig samling af Dräktreformföreningens färdigsydda modeller och upplystes, att sådana, äfvensom mönster, alltid finnas på lager hos fröken Ohlson, 14 Blasieholmstorg. I föredraget påpekades, att kvinnan, som alltmer blir nödsakad att träda fram och arbeta sig till en själfständig och aktad ställning inom samhället, därtill behöfver goda krafter för att ej gå under, men att krafterna genom vår vanliga dräkt löpa stor fara att undergräfvas, hvarför en genomgripande reform, synnerligast beträffande underkläderna är nödvändig, för att hon skall blifva en arbetsduglig samhällsmedlem. Striden o m hjärtan. I » laboratoriet ». (Forts.) Trädgårdsdirektörens bostad eller som den gemenligen kallades: » Trädgårdspaviljongen », låg nedanför parkterrassen alldeles invid sjöstranden, så tätt ombäddad af rik vegetation, att man, när högsommaren gaf löfvens murverk sin frodigaste yppighet, först i sista stund öfverraskades af den kokett sirliga lilla byggnaden i schweitserslil. Den gamla syrenhäcken nedanför verandan stod redan klädd i blekgrön skrud af späda blad, och de violetta blomklasarnas knoppar svällde i solljuset, som vore de i hvarje ögonblick färdiga att brista och sända ut sin narkotiska ånga — den unga sommarens berusande a n d e d r ä k t. Sonja skyndade med snabba steg uppför den träsnidade trappan, som under takets långa skärmutsprång på snedden efter ena gafvelsidan ledde upp till den öfre våningen.
Jag vågat Icke ställa mig i borgen för verkställigheten, lien första frågan är dessutom om Bolaget förklarar den anslagna summan tillräcklig. Det kun. de väl härom tillfråga sin första man: borgar du oSs för förslagets riktighet? Men, mina Henar, med all den hog jag inom mig känner, att uppoffra mig för företagets fullbordan, skulle jag likväl på denna fråga svara rent af, nej. Jag skall göra allt hvad i min magt står; men gå i bor^ gen för resultatet kan jag icke., Det har blifvit sagt af en annan Ledamot, att Discontens fall J 817 vållades deraf, att Discöntens medel användes till arbetet. Att dessa blifvit dertill använda, är sant, men att Disoontens fall derigenom blifvit förorsakad^ äfvensom att dess affairer ej stått att utreda, är mig obegripligt och obekant. Den, som med noggranhet betraktar 1815 års plan, hvilken af Riksens Ständer blifvit uttryckligen laggd till grund för arbetet, skall firma, att Discontens anlitande till en viss grad blef nödvändigt. I följd häraf bör* Den 15 October f. m. iss jades utförandet, och Discontens behandling; och jag vågar än en gång upprepa, att man icke genom lösa ord, utan med documenter och handlingar bör bevisa, att Disconten i en enda punkt öfverträdt gifna föreskrifter. Så länge detta icke lagligen är bevist, miste milt nej vara lika godt, sorn en annans ja. Hvad Discönt-Direetioneti angår, får jag alltså här på mitt ansvar förklara, ätt den alltid hållit sig långt innom gränsorne af den utstakade Rålinien. Den värde Ledamoten har yttrat, att, genom medlens användande tilt Canalbyggnaden, blef det Disconten omöjligt , att göra tete emot sina Borgenärer. Hvar och en känner skälet till det inträffade obeståndet. Det är ej obekandt, att Malmö Discont vållade de händelser j sorn slutade hela Discontsystemet, Men en sanning är det, att, om de omnämnde 1,083,877
Ständer vara att lemna domstolen sjelf öppet att vid sakens öfverlemnande till pröfning, med afseende å så väl densammas vidlyftighet som miingden af öfriga på domstolen beroende ärenden, bestämma den tid, då parterne hafva att afhöra dom; och öro Rikets Ständer förvissade, att i sådan händelse tiden i allmänhet icke skulle bestämmas annorlunda än i lörhällande till det verkliga beholvet, enär domstolen icke torde vilja inför parterne erkänna sig behöfva använda någon längre tid på utarbetandet af en mera enkel sak, och domstolen dessutom, derest liden för doms meddelande blefve för långt framskjuten, blottställde sig för laga ansvar. På grund af hvad sålunda blifvit aufördt, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat en författning af följande innehåll: "Med upphäfvande af 2:dra Momentet af 24:de Kapitlet 5 § Rättegångs-Ralken, sådant detta lagrum blifvit förändradt genom Kongl. Förordningen den 18 April 1849, förordnas, att samma moment skall erhålla följande lydelse: “I Rådstufvurätt skall genast, efter det saken blifvit utförd, antingen dom afsägas, eller ock viss tid lillkännagifvas, då parterne ega komma tillstädes för att afhöra dom.” Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 25 Juli 1863. Eacpeditions-Utshotlets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Juli 1863. Preste Ståndet den 25 —• — Borgare Slåndel den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående dels åtgärder för tilloägqfringande af ett för de tre Skandinaviska rikena gemensamt matt-, mai-, vigtoch myntsystem, dels ock sammanfattande i en enda förordning af alla nu giillande stadganden om mått och vigter samt deras justering och arfvodet härför. (Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Bet.
N:o 91, i anledning af väckte motioner, dels om framläggande för Rikets Ständer i ett sammanhang af hela statsregeringen, dels om densammas bibehållande oförändrad intill nästa riksdag bifölls; N:o 92, med återlemnande af Hr Wwrns inom Vällofl. Borgare-ståndet väckta motion, rörande tiden för nästkommande riksdags början. Berörde motion ansågs tillhöra Expeditions-Utskottets behandling. Prot.-Utdrag den 30 April 1851. 257 S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner : l:o af den 11 dennes, angående väckt fråga om det i Kronans förråd befintliga äldre, till krigsbruk oanvändbara, kruts omarbetande till bergskrut; 2:o af den 22 dennes, angående Hospitalernes förbättring och underhåll; och 3:o af den 22 dennes, angående provinsen Jemtlands rotering. S. D. F öredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: N:o 87, angående regleringen af utgifterna under Riksstateus Sjette Hufvudtitel. 10, 18, 2:a morn., Litt. o), och 3:e morn., 19, 20, 21, Litt. fc), 23, 2G, 27 och 28 punkterne återremitterades, 13 punkten lades till handtingarne och öfriga punkter bi fullos ; och N:o 88, angående reglering af utgifterna under Riksstatens Sjunde Hufvudtitel. 2, 10, 11 och 12 punkterne återremitterades och öfriga punkter biföltos. Från lieden. Iioncle-Ståndet. S. D. Ett af Lars Magnus Knutsson från Ostergötlands län ingifvet anförande, innefattande tillägg till dess afgifna och till Stats-Utskottet öfverlemnade motion, rörande nedsättning i räntan å Lanneforss qvarn i Kinda härad, blef till samma Utskott remitteradt. S. D. Fortsattes föredragningen af Ståts-Utskottets utlåtanden:
Hvad sålunda anfördt blifvit har Utskottet under noggrann pröfning tagit och ehuru Utskottet visserligen medgifver, att Banco-R:drns Silfverqyantitet, utan åsidosättande af den Fullmägtige uti 4 Art. 2 Afd. 2 af iff3o års Banco-Reglemente gifne föreskrift i afseende på redaction af texten till Bankens nya Sedlar, kunnat uttryckas på sätt som skett uti ofvan upptagne, af Fullmägtige fastställde, text, och sålunda denna Fullrnägtiges åtgärd ej kan till åtal föranleda, likväl, då det synes vara af vigt, att Banken i dess utgifvande nya Sedlar, hvilka ej kunna annor» lunda, än såsom löpande Skuldförbindelser betraktas, icke utfäster sig att för Ranco-R:drn vid inlösen betala större qvantitet Silfver, än sorn ©vilkorligen måste innehållas uti det deremot svarande Silfvermynt-stycket; men derigenom, alt Kongl. Förordningen angående myntfoten, af dea a5 Junii i83o, ej finnes å Sedeln åberopad, utan endast Myntets Bormal-förhållande der blifvit utsatt, möjligen skulle kunna inträffa, att innehafvare af Bankens nya Sedlar, vid desammas företeende lill inlösen, 1 sjelfva verket erhölle mindre qvantitet Silfver, än sorn i Sedeln funnes bestämdt utlofvadt, oaktadt de till inlösen begagnade Silfvermynt-stycken fullkomligen läge inom de uti Högstberörde Nådiga Förordning möjliga, och såsom sådane medgifna, remed i a i både vigt oeh finhet, anser Utskottet sig ej kunna undgå att detta förhållande för Rikets Höglofl. Ständer anmäla. Och får Utskottet derjemte vördsamt tillkännagifva, att, nied fästadt afseende å förenämnde förhållande och då Rikets Höglofl.
Vid fö,rnyad föredragning åf Banco-Utskottets den 10 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 43, med förslag till sammunjemkning at Riks-Ståndens skiljagliga beslut, i anledning af Utskottets betänkande, N:o 22, och utlåtande, N:o 39, stannade Ridderskapet och Adely, i afseende på Utskottets i utlåtandet, N:o 39, afgifna förslag till reglementariska föreskrifter i och för vexelhandel, uti följande beslut: l:o, Dr, rörande Irsta punkten föreslagne voterings-propositionerne godkändes för den händelse Bonde-Ståndet, likasom Borgare-Ståndet, skulle afslå Utskottets till dessa Riks-Stånd ställde inbjudning; 2:o, Den i fråga om 2:a punkten tili Ridderskapet och Adeln, samt Bonde-Ståndet ställda inbjudning, att instämma i Presteoch BorgareStåndens i ämnet fattade beslut, blef af Riddderskapet och Adeln antagen, i följd hvaraf de, i afseende på denna punkt föreslagne voterings-propositioner ansågos förfalla; 3:o, 3:dje, 4:de, 5:te, 6:te, 7:de, och 8:de punkterna, lades till hand lingarne; 4:o, Den i memorialet, TUo 43, af Utskottet tillstyrkta förändrade redaction af 9 punkten bifölls; För öfrigt biföll Ridderskapet och Adeln att, såsom Utskottet i memorialet, N:o 43, tillstyrkt, åt Banco-fullmägtige må öfverlemnas att, med afseende å omfånget af de göromål, som tillkomma de för vexelhandeln utsedda deputerade, bestämma det arfvode för bemäide deputerade, hvaraf de anses hafva gjort sig förtjente.
A:o ti i. 9 andre chefers och embetsmäns; och ingen rättvisa talar för bibehållandet af detta undantag; så får jag, med anledning af hvad som blifvit anlördt. flir min del. tillstyrka: a) att Rikets Ständer matte, i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit, anhålla, att i mån af biskopars afgång prsebende-pastoratcn måtte, så vidt sig göra låter, besättas med ordinarie pastorer: och att b) biskopslönerne måtte regleras i likhet med andra chefers och högre embetsmäns; hvarjemte, om någöt öfverskott uppkommer, detsamma reserveras, flir att i sammanhang med de medel, som vid en framtida reglering af pastorers löner uppkomma, gagnas till förbättring af det lägre presterskapets löne vilkor." \':o ii 1. Anie. till Exp.-Utsk. den 8 .Mais [Säd, kl. 1! f. ni. Uetiinkande, i anledning af väckt motto//, om meddelande af före skrift, att tiongl. Maj:ls Nåd/ga lian gör else den 28 Maj i 850, angående, ekonomiska besigtnings/' å kyrkoberde-bostälten, l/apel larisoch klockare-bohl, samt preste-stomhemman, ma tillämpas äfven a sådana skollärare-boställen, sorn af innehafva vm skola byggas och underhållas.
Derest icke Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet skulle vilja instämma med de båda öfriga Stånden om antagandet af detta förslag, torde följande omröstning böra anställas: 107:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att i införsels-tarifen intaga artikeln Spännhalsdukar med följande lullbestämmelser: af beloch halfsiden i skålp. 3 R:dr införselstull, af andra tyger 4 skålp. 1 R:dr 16 sk. » af läder 1 skålp. — 24 sk. » röstar den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer artikeln Spännhalsdukar icke att i tulltaxan serskildt specificeras. Sten. Utskottets förslag, att å Sten, all annan (än brynoch olje-), ej specificerad, arbetad, nedsätta införselstuiien från 13 till 10 R:dr för 100 R.drs värde, har af Borgare-Ståndet blifvit godkändt, men af de öfriga Stånden, hvilka vidblifvit gällande bestämmelse, ogilladt. Så vida Borgare-Ståndet icke vill frånträda sitt beslut härom och instämma med de öfriga Stånden, föranledes följande omröstning: 108:o. Den, som vill, alt, på sätt tre Stånd beslutat, införselstullen å Sten, ali annan (än brynoch olje-), ej specificerad, arbetad, bibehålles vid 15 R:dr för 100 R:drs värde, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 10 R:dr för 100 R:drs värde.
Maj:ts framställning i afseende å sådana öfverloppsmarker i Stora Kopparbergs och de Norrländska länen, hvilka ej äro lämpliga att till kronoparker användas och såsom sådana bibehållas, hvilken punkt återremitterades S. D. Efter föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande M 100, angående ersättning för sådana al Kongl. Statskontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit beviljade, blef Utskottets tillstyrkan i mom. litt. a bifallen; hvaremot framställningen i mom. litt. b af slogs. Prof.-Uldrag den 26 Maj 1866. 331 S. D. Börjades föredragningen al Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande JVS 10, i anledning af motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 April 1861, angående en allmän hypoteksbank m. m. Utskottets hemställanden i 8 och 2 punkterna bifollo Det uti 3 punkten framställda förslag till förändrad lydelse af 7 § i Förordningen om hypoteksbanken godkändes med undantag af sednare delen af momentet 3, som skulle erhålla följande lydelse: »Dock må ej utan föregången rådplägning med hypothekslöreningarnes ombud, såsom i !B § om vigtigare ärenden sägs. samt Kongl Maj:ts dertill lemnade bifall, lån till hypoteksförening annorledes än i kontanta penningar, eller emot högre ränta än fem för hundrade om året eller med kapitalrabatt kunna utlemnas». Utskottets yttranden och förslag uti 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 och 13 punkterna af Utlåtandet biföUo*. S. D. Fortsattes den i förmiddagens plenum började föredragningen af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande JVS 10, i anledning af motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 April 1861 angående en allmän hypotheksbank m. m., dervid Ståndet fattade följande beslut: Utskottets framställningar i 14—*6 punkterna biföl/os 17 punkten.
Att ångbåtar äro nödvändiga vid nu ifrågavnle mätningar, bevisas bäst derutaf, att sagda arbeten måste inställas lori. år af brist på ångfartyg -— hvilket äfven af K. M. i dess Nåd. berättelse omnämnes —; och för att nämnda arbeten under innev:de år skulle kunna fortsättas, hafva vederlnde dertill nödgats anvisa ångf. »v. Sydow». Denna ångbåt ligger 8*/2 fot djupt och är af 70 hästkrafter, hvadan den för detta ändamål är mindre lämplig. Utan att ingå i vidlyftiga och tröttande, kostnadsförslag, torde hvar och en lätteligen kunna inse att 2:ne små lätthandterliga och billiga ångbåtar af tillsammans omkring 20 hästkrafter draga betydligt mindre expeditionskostnad än en om 70 hästkrafter; hvarförutan tillkommer, att man med dessa 2:ne små, billigare och lättsköttare hinner utföra mer än dubbelt så mycket arbete på samma tid, som med den större och dyrare ensam. Veten J, Mine Hrr, på hvad ståndpunkt kännedomen om vårt fäderneslands kuster och derutanför liggande halsband befinner sig nu? Här några ex., tagna ur ett mångdubbelt antal; — Ar 1854 inrapporterades, att Finska skeppet »Wäinämöinen» och Svenska skeppet »Hobert Dickson» stött på grund utanför Svenska Björn i Stockholms skärgård, och att dessa grund icke funttos utsatta i de Svenska sjökorten. Ar 1856 stötte skeppet »Theodor Dill» från Stockholm på ett okändt grund utanför Grundkallegrund i södra Gvarken. 185 2 stötte korvetten Jarramas på ett å kartan orätt utlagd!, grund utanför Söderhamn. Ar 1855 stötte fregatten Eugenie på ett förut okändt grund norr om Olands norra udde. Och att risken för våra djupgående örlogsfartyg icke är ringa i dessa högst ofullständigt undersökta farvatten, torde bevisas af den namnlista på grund, der våra krigsskepp stött, t. ex. Bellonäs grund i norra Gvarken; Vänta Litets grund i Bottenviken ; Linieskeppsgrund och Thors grund i Stockholms skärgård; Valkvrians grund utanför Hernösand; Carl XIILs i Öresund m. II.
Jag vill blott tillägga, att om reservationen skulle antagas såsom lag, så skulle derigenom uppkomma två olika slag af premielån, Den ao Januari f. m. och reservanten liar, då lian afgifvit denna reservation, förmodligen ej sett de dryga volumer, som i sådant fall måste genomgås, hvilket skulle utgöra ett mångårigt arbete för flera personer. Detta får jag åberopa såsom skäl för bifall till betänkandet. Frih. Cederström, Anders: Då ifrågavar. stadgande utgör ett undantagsstadgande, endast gällande för Stockholms stads Brandförsäkrings-contor, och jag anser, att hvarje undantagsstadgande bör vara nödvändigt och nyttigt för att vara rättsenligt, så skulle jag för min del vilja instämma med reservanten 5 men då det har blifvit upplyst, att tväune Stånd bifallit betänk., och då ingen förändring lärer kunna åstadkommas genom återremissen, emedan frågan i alla händelser skulle förfalla, om också de öfriga Stånden skulle bifalla reservationen, så får jag också för min del instämma i begäran om bifall till Dtsk;ns betänkande. Frih. Cederström, Jacob: För min del kan jag ej godkänna de af Hr Printzensköld och Hr Tham uppgifna orsaker hvarföre man skulle tillerkänna Brandfölsäkrings-contoret i Slockholm den företrädesrättighet, som tilläfventyrs vid verkets stiftande var af nöden, men numera är fullkomligt öfverflödig. Verket äger den rikedom och styrka, att det alldeles icke är i behof af en sådan undantagslag. Det bör ej vara svårt förcontoret, att, då premielån lemnäs, relaxera första inteckningen i och för brandförsäkringen. De nfgifter åter, som i stället för capital lemnäs vid brandförsäkringens tagande, kunna ju sammaledes intecknas och blifva gällande i samma ordning de tagas.
Och så började åter Veli att gråta, när han tänkte på att han var död; men systern grät icke, fast hon nog haft lust, när hon tänkte på hur far och mor nu sörjde; men hon ville ej bedröfva Veli. Huru länge de så sutit här, visste de icke. Men när systern såg Velis sorg, glömde hon att hon sjelf var begrafven liksom han; och hon hann ej ens finna tiden lång, ty hon var just sysselsatt med att försöka roa Veli. Hon sjöng för honom visor, hon berättade sagor och hon hittade tillochmed på lekar, som de kunde leka i mörkret. "Syster, du är bättre än jag", sade Veli, "du är begrafven, så väl som jag, och du tänker ändå blott på att roa mig." "Ånej Veli, jag är ful, hvad gör det mig om jag sitter i mörkret. Också har du förlorat mycket mer än jag, dig höllo alla af, men ingen brydde sig om mig." Men de båda barnen började allt mer undra, om de verkligen voro döda, eller hur allt detta kunde hänga ihop; och systern sade: "nej Veli, jag tror dock icke vi äro döda. Visst lefva vi ju." "Ack, hvad mer om vi lefva", sade Veli. "För oss är ju dock solen död." Följande dag, när Veli ännu sof, kände systern noga omkring på alla väggar, och så fick hon tag i en sten, som stod ut i muren, och så började hon rycka och ruska på den; men stenen ville ej lossna. Och så tog hon en vedklabb, som hon visste att låg i ett hörn, och började med den slå på stenen, och se, till slut föll den ner och blottade en liten glugg, dit den blifvit instoppad. Gluggen var ej större än en hand och muren var tjock, men solen lyste klart derutanföre och några strålar föllo äfven in genom gluggen, rakt in i fängelset. "Veli, Veli, skynda, solen är icke död", ropade systern åt sin bror. Och Veli sprang opp och kom till gluggen och systern kysste honom och sade: "hvad du är vacker."
Enär omdistillering af bränvin endast innefattar en förädling af det råämne, lor tillverkning hvaraf den under namn af pannerymdsafgift bestämda skatt redan utgått, och genom sådan förädling varan blifver användbar till flera ändamål samt jemväl tjenlig till export, hafva utskotten, som inheintat att det stadgande i 1 mom. af förordningens 33 §, hvarigenom åt kommers-kollegium är uppdraget att i hvarje fall pröfva, huruvida oell på hvad vilkor omdistillering af ratt bränvin må på andra tider, än de i 1 § lofgifna, eller för andra personer, än de till bränvinsbränning berättigade, under särskild kontroll tillåtas, blifvit sålunda tillämpad!, att erläggandet af ej allenast afgift efter bevillningsförordningen utan jern - BevillnLagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 9 väl pannerymds-afgift efter förevarande författning blifvit stadgadt såsom vilkor för utöfningen af sålunda beviljad desti 1 leringsrättighet, ansett sig böra föreslå det tillägg vid slutet af nyssnämnda moment, att en annan afgift, än den bevillningsförordningen för fabriksrörclse bestämmer, icke må åläggas den destillering, som i samma moment sist omförmäles. Dessutom bafva Utskotten ansett dels, till ytterligare förekommande deraf, att destilleringspanna ej må till bränvinsbränning begagnas, det stadgande böra i 33 § införas, att i samina verk eller å samma egendom, hvarest bränvinsbränning idkas, endast en destilleringspanna af högst 6 kannors rymd må, under den för bränvinsbränning tillåtna tiden, begagnas, och att i annat fall destilleringsredska pen skall enligt 28 § sista momentet anses och beskattas, — dels att ordet ■”Destilleringspannor” i början af 33 §:ns 2 moment bör, till momentets förtydligande, utbytas emot