Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
enstämmigt försäkra, att ni aldrig sett något så förELIN och AGDA. Innan aftonen gått till ända? HELGE. att hon följt med pappa och mig hit för att fira julen i kretsen af sina nya föräldrar och syskon. Det är ju sant, jag har glömt att berätta er, ELIN och AGDA. Är hon här! Hvarför kommer hon då inte in? HELGE. rum för att göra toalett medan jag förberedde er. ELIN. att vi äro enkla, oceremoniösa landtbor, som ej förstå oss på dylikt krus. HELGE (tar moderns händer). mods vid tanken på att möta sin svärdotter? FRU STÅLBERG. tror jag. Detta är det svåraste ögonblick, jag upplefvat, HELGE. så fort hon bara visar sig, det är säkert! Ingen kan ANNA (inkommer). vara god och hämta henne i gröna kammaren för att föra henne ned i salongen. (Går.) HELGE. Bra! (Glädtigt, i det han går.) Nu ska ni få se! ELIN. Så teatraliskt! Den främmande fröken ber att doktorn skall Ack, om hon blott komme snart! Alt blir bra Nå, lilla mamma, hur känner mamma sig till Göra toalett! Käre Helge, du skulle sagt henne, Hon kommer strax. Hon gick upp på ett gäst motstå henne, ingen kan låta bli att hålla af henne. FRU STÅLBERG. aldrig kunde finna någon god nog åt min Helge, utan förkastade de bästa, förträffligaste flickor såsom BRUKSPATRONEN. detta ditt utbrott är bra förhastadt, då du ännu inhelt enkelt den mest intagande flicka, jag i mitt lif har sett, ingenting mindre. FRU STÅLBERG (kort). en vacker flicka, hurudan hon var för resten! SVEN (till Elin). förundra mig. Men då han är van vid ditt enkla och oskuldsfulla väsen, kan jag inte fatta, hur en aktris kunnat tjusa till honom. Om inte du vore hans syster, skulle det mindre Käre gubben, när sade du någonsin annat om Men, min kära Malin, jag skall säga dig, att för obetydliga för honom. Och så skulle det då sluta! Jag tillstår, att detta var ett svårt slag. Jag, som genting vet om din sons utkorade. Ester Larson är
Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts genom remiss meddelade nådiga befallning, får Stats-kontoret härmed i underdånighet afgifva utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den nästlidne år af dem verkställda granskning af stats-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, uti de delar samma berättelse kan anses påkalla yttrande från Stats-kontorets sida. Uti 17 § i relationen om detta embetsverk är af Revisorerne på anförde skälhemstäldt, att Rikets Ständer måtte hos Eders Kongl. Maj:t göra underdånig framställning om den förändring af nu gällande rcse-reglemente, att, vid resor i Statens ärenden, den resande, när lägenhet medelst ångfartyg eller jernväg kunde begagnas, icke för den del af resan, som sålunda tillryggalades, ägde, utom stadgadt traktamente, åtnjuta ersättning till högre belopp, än den verkliga resekostnaden utgjorde. Lika med Revisorerne, anser Stats-kontoret, att ändamålet med stadgandet om skjutsoch traktaments-ersättningar vid förrättningar i Statens ärenden är att bereda den resande full godtgörelse för hans dermed förknippade kostnader, men icke att härutöfver förskaffa honom en betydlig vinst, hvilket under nuvarande förhållande utan tvifvel ej sällan inträffar, när, i stället för skjuts, ångbåtseller jernvägslägenhet begagnas, samt ersättningen ändock beräknas efter de grunder, som rese-reglementet för det förra fallet bestämmer; och om en så beskaffad föreskrift, som nu är föreslagen, i reglementet införes, skulle sådant hafva till följd icke allenast att, såsom Revisorerne anfört, Staten erhölle lindring i sina utgifter för omförmälta föremål, utan äfven att i flere fall de enskilde personer, hvilka behöfde i tjensteväg anlita Statens embetsoch tjenstemän, finge tillgodonjuta en billig nedsättning af kostnaden för desses i berörde afseende företagna resor.
Hvartannat år 3 mån. 27,000 / för Rngshne och 4 ( mån. för rekognosceringsfartygen. Utdrag ur Kongl. Konvoj-kommissariatets räkenskaper i afseende på de från Handelsoch Sjöfarts-fonden tor sjöexpeditioner med Kongl. Flottans fartyg utbetalda medel nedanskrifna år. 1840. Till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena, för ett örlogsfartygs hållande i sjön Expeditionen till Medelhafvet med fregatten af Chapman D:o till d:o med skonerten l’Aigle D:o till d:o med skonerten Falk 20,000 20,000 99 88 5. 21. 1841. Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena . Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena Expeditionen med fregatten af Chapman D:o nied korvetten Najaden åren 1840 och 1841 utöfver det årliga anslaget af 20,000 R:dr till Förvaltningen af Sjöärendena 1843. Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena, för ett örlogsfartyg 1844. Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena, för ett örlogsfartygs hållande i sjön 1842 och 1843 årens expedition med korvetten Najaden, utöfver det årliga anslaget till Förvaltningen af Sjöärendena Expeditionen med fregatten Josephine åren 1844 och 1845 D:o med skonerten 1’Aigle samma år 1845. Det årliga anslaget till Förvaltningen af Sjöärendena Expeditionen med fregatten Josephine åren 1844 och 1845 Det årliga anslaget till Förvaltningen af Sjöärendena Expeditionen med fregatten Josephine åren 1844 och 1845 D:o med skonerten l’Aigle samma år D:o till Medelhafvet med fregatten Eugenie och briggen Nordensköld åren 1846 och 1847 1847. Transport
Räntor för Lån af båda slagen, deraf liqvid ej skett inom behörig tid d.- Andelar af förut afförde osäkra fordringar - Utgift: Förvaltningskostnader, enligt Speciflcation Vinst R:dr Som blifvit använd: A. Till ersättning för de, efter Revisorers pröfning, på serskildt Blad i Balance-Extractet, såsom osäkre afförde fordringar B. Aflöningar _ _ _ - Discretioner och Arfvoden Ljuspenningar - Skrifmaterialier - Böckers Liniering och Bindning Tryckning af Reversal m. m. Porto Lagsökningskostnad Fördelning på Districter, Näringar och Yrken, af de vid BancoDiscont-Verket i Stockholm åren 1887 och i838 utgifna Nja Lån på namnsäkerhet med Omsättningsrätt, enligt gjorde anteckningar. (Fortsättning från i83n års Revisions-Berättelse.) Districter: Stockholms Stad Stockholms Län - Södermanlands Län - Upsala „ Westmanlands Örebro Wermelands Kopparbergs Gefleborgs Westernorrlands Jemtlands Westerbottens „ Norrbottens , - ' Östergöthlands „ Jönköpings „ Kronobergs Calmar Gottlands Götheborgs „ Malmö Näringar och Yrken : Jordbrukande utom Bonde-Ståndet s, inom Bonde-Ståndet Bergsbruks-idkande utom Bonde-Ståndet „ „ inom Bonde-Ståndet Fabriks-idkande Handlande - Handtverkare och andre borgare Tjenstemän, Ecclesiastike, Militaire och Civile Diverse Eller: Landtmanna-Näringar - Stadsmanna-Näringar - Tjenstemän och diverse personer År 183 7. | Antal. Summa, Antal. Sammandrag öfver de till Götheborgs Låne-Contor för Utlåning, dels under Omsättningsrätt, dels på Publika Papper, upplåtne Fondei, hvatdeta rörelsens afkastning för åren 18 W och i838, samt huru Lårie-Contoret densamma användt. (Fortsättning från i837 års Revisions-Berättelse.) l:o Allmänna Disconten eller Utlåning' med Omsättningsrätt. Skuld:
Frih. Rehbinder, Fredr. Willi.: Oaktadt den ifrån sine RiksStånd beslutade återremiss af betänk. N:o 4^3 och de ganska grundade skäl, hvilka blifvit så väl här som inom Högv. PresteSt. anförda för bifall lill K. M:s nåd. propos. i förevar, ämne, har StatsUtsk. dock vidblifvit sitt afstyrkande af bifall å densamma. Ehuru StatsUtsk. i reciten af detta betänk. N:o 5og intagit åtskilliga af de skäl, som framställdes såsom anledning till återremiss af det förra betänk. har Utsk. likväl ej funnit för godt att ens med ett ord försöka en vederläggning af densamma, måhända derföre att sådant ej stått i Utskrs förmåga. Dessa skäl qvarstå likväl såsom talande för bifall lill den Kongl, propos.m. Det är constateradt, att Hofrätternes arbeten äro till den grad hopade, att de icke kunna handläggas och bedrifvas med den fart som vederbör, utan biträde af flere adjungerade ledamöter. Detta gäller åtminstone hvad Svea och Götha Hofrätten beträffar. Det är äfven bekant, att flere adjungerade ledamöter endast fått uppbära för året dea lumpna summan af 3o a 4o r:dr. Det måtte aldrig kunna vara Ständernes mening, alt embetsmän skola uppoffra tid och krafter för en slik spottstyfver. Till följe af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag, att icke något så obilligt, Den 19 Maj e. m. sorn detta betänk, antyder, måtte vinna stöd inom detta lius och tillstyrker alltså afslag derå, med vördsam begäran om Hr Frih. o. Landtnäs propos. till bifall å K. M:s i ämnet afgifna nåd. proposition. Gr. Horn, Claes Fredr.: Den siste värde talaren har förutsatt, att StatsUtsk. icke kunnat vederlägga de skäl, som blifvit framställda för antagande af K, M:s nåd. propos. i detta ämne.
Om någon uppspanar dessa blad, sedan den hand, som tecknat dem, sönderfallit till stoft; om han vid den varelse, som bar mitt bortglömda namn, fäster en, om än flygtig, likväl ej alldeles likgiltig uppmärksamhet: må de då berätta, huru man, i din sista samtid liksom i din första, erkände din oinskränkta rätt till Sveriges beundrande tacksamhet och kärlek. INNEHÅLL. Dalin och hans samtida Inledning (om Svenska Vitterhetens tillstånd under tiden näst före Dalin) 341 Triewald och Dalin 353 Dalins Tankar om Kritik 359 Dalinska Smakläran 363 Lovisa Ulrika och Tessin (Underrättelser om den äldsta Svenska Theatern m. m.) 370 Dalin såsom politisk Vitterhetsman 397 Dalins sednare lefnadsålder 432 Dalinska Skaldeprof 468 Mörk (Sveriges förste Roman-författare) 517 Gustaf den Tredje och hans Män Dalinske Smaklärare (Sahlstedt; Brunjeansson; Rudin; Ristell; Liljestråle; Bergklint; Regnér) 547 Creutz och Gyllenborg 563 Gustaf den Tredje (med några blickar äfven på Svenska Akademien, Theatern, Adlerbeth, Rosenstein m. fl.) 593 Kellgren och Leopold 664 Anm. Denna del var ursprungligen ämnad att utgöra en sednare afdelning af den förra; hvilket är orsaken till den derifrån fortgående pagineringen. DALIN och hans Samtida. In Froschpfuhl all das Volk verbannt, Das seinen Meister je verkannt! Goethe (om Hans Sachs). OLOF von DALIN, betraktad i kretsen af sina Samtida. Inledning. J, som oss föregått, som för vår sång beredt Ett språk, hvars barbari har vikit för Ert vett, Er möda vare tack! och J, som gått att skära En pipa ur dess vass, Ert snille vare ära! Er sångmö vare pris! Hon skapade Dalin. Gör rätt åt hans förtjenst! Den rena harmonin, Så kär, som hon var ny för våra fäders öra, Bör äfven i vår tid hans sångers ära göra. GYLLENBORG.
Förty vi äre trälar, och vår Gud hafver icke förlåtit oss, ändock vi trälar äre; och hafver böjt till oss barmhertighet för Konungarna i Persien, att de läto oss lefva, och upphöja vår Guds hus, och upprätta dess förstöring, och gifva oss en gård i Juda och Jerusalem. Nu, hvad skole vi säga, vår Gud, efter detta? Att vi din bud öfvergifvit hafve, Som du genom dina tjenare Propheterna budit hafver, och sagt: Det land, som I uti kommen till att besitta det, är ett orent land, igenom folkens orenhet i landen, uti deras styggelse, med hvilken de hafva uppfyllt det med orenhet allt omkring. Så skolen I nu icke gifva edra döttrar deras söner, och deras döttrar skolen I icke taga edrom sönom, och söker icke deras frid eller välfärd i evig tid; på det I skolen blifva mägtige, och äta det goda i landena, och lefva det edrom barnom till arfs i evig tid. Och efter allt det som öfver oss kommet är för våra onda gerningars och stora synders skull, hafver du vår Gud öfversett med oss det vi illa gjort hafve, och hafver gifvit oss en förlossning, såsom det nu är för ögonen. Men vi hafve vändt oss om, och låtit din bud fara, så att vi hafve befryndat oss med desso styggelsens folke; vill du då vred vara öfver oss, tilldess det allt ute är, så att intet qvart blifver, eller ingen förlossning mer är? Herre, Israels Gud, du äst rättfärdig, ty vi äre igenblefne och behållne, såsom det i denna dag för ögon är; si, vi äre för dig uti vår skuld; ty fördenskull kan man intet blifva ståndandes för dig. Då Esra så bad, bekände och gret, och låg inför Guds hus, församlade sig till honom utaf Israel en ganska stor menighet af män, qvinnor och barn; förty folket gret svårliga.
Då likväl det för Sjögestads landtbruksskola hittills beviljade anslag vore otillräckligt för uppfyllandet af nu omförmälda villkor för skolans ändamålsenliga ordnande, har hushållningssällskapet i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t för detta ändamål täcktes till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition om tillökning af 1000 r:dr banko om året å det skolan redan beviljade årliga anslag; g) Hushållningssällskapets i Westmanlands län underdåniga skrifvelse af den 22 sistlidne September, deruti hushållningssällskapet öfverlemnat och förordat en till Kongl. Maj:t ställd underdånig ansökning af Direktionen för den vid egendomen Julpa inom nämnda län inrättade landtbruksskola att, då såsom villkor för skolans bestånd och fortgång till det med densamma afsedda ändamål, erfordrades ytterligare ett årligt anslag af allmänna medel å 1000 r:dr banko, hvarigenom kunde beredas så väl friplatser åt medellöse elever, som en nödig nedsättning i den hittills fastställda ärsafgiften, äfvensom tillfälle till undervisning i veterinärvetenskapen, smedsoch snickare-handteringarne samt bokhålleriet, Kongl. Majit täcktes till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition Om anvisandet af förrberörde anslagssumma; och k) Kongl.
Jag har emedlertid ingenting att erinra mot en återremiss af denna punkt, och anser densamma böra ske i den syftning som uttalas i Hr Lemchens reservation. En talare har velat bibehålla l:a mom:t af den gamla §:n med ett tillägg, hemtadt ur Hr Lemchens reservation, men det tror jag icke går an, ty i detta tillägg talas om en half termin, och det är icke förut sagdt, hvad dermed menas. Hvad beträffar frågan om en friare tillverkningsrätt, så har denna varit föremål för mycken diskussion inom Utsk:l; men det var blott ledamöter af R. o. Ad., sorn yrkade derpå, och en sådan åtgärd har icke några utsigler för sig. Om man emedlertid återremitterar §:n i den uti Hr Lemchens reservation angifna syftning, så kan Utsk:t af densamma upptaga så mycket som anses lämpligt. Frih. Rappe: Hr Nordenfalk har uttalat mina åsigter i detta ämne. Inom Utslct höjde sig röster för en större frihet, men en stor öfvervägande majoritet var deremot, och man stadnade derföre vid det beslut, som Retänk:t innehåller. Jag tror det sål. föga gagna att med ett sådant yrkande återremittera Betänk:t. Deremot instämmer jag h. o. h. med Hr Nordenfalk deri, att man hör bibehålla 1:a mom. af § 2 och dervid göra det tillägg, som innefattas i Hr Lemchens reservation. Man säger att det skulle gagna till ingenting att fördela tiden i halfva terminer, då man i alla fall måste anmäla sig för hel termin. Utsk:t har dock haft goda skäl för sitt förslag, nemi. att man derigenom får rättighet att fortsätta bränningen för en half månad, och man kan då lättare rätta sin tillverkning efter tillgången på rudimaterier. Jag anhåller sål. om propos. på det af Hr Nordenfalk fiamställda förslag. Gr. af Ugglas: Derest R. o. Ad. anser denna näring böra frigifvas, så torde Ståndet höra äfven uttala en sådan åsigt.
Svenska systemet vid deras fortsatta jernvägs-arbeten, utan äfven, vid sjelfva arbetets utförande, följa samma methoder, som vid de Svenska jernvägarne. — Hvad för öfrigt anginge den i andra länder brukliga jernvägs materielen, hade de jernvägar i England samt Tyskland och Österrike, hvilka till en början erhållit materiel efter Amerikanskt system, numera, efter 10 års försök, nästan hedt och hållet bortlagt densamma. De Amerikanska lokomotiverna, hvilka hade V3 af sin tyngd uppburen framtill på en 4-hjulig vagn, egde, i jemförelse med de Europeiska, fördelen af kunna gå i smärre krökar, men voro behäftade med vida öfvervägande olägenheter, genom sin osäkerhet och benägenhet att hoppa öfver rålen, deraf ofta olyckor förorsakades. I anledning slutligen af den framställda anmärkningen derom, att ved skulle utgöra ett billigare och mera tjenligt brännmaterial för jernvägarne, än coakes, finnes uti en utaf bilagorna tili Chefens för Statens jernvägs-byggnader förut om - Stais-Utskottets Utlåtande JY1 158■ 11 nämnde skrivelser anfördt, att det stegrade priset å ved här i landet varit orsaken dertill, att detta bränsle numera icke för ångbåtarne begagnades, samt att dess användande vid jernvägarne skulle medföra ännu mera kostnader, för såguing och klyfning samt genom behofvet i sådant fall af 2 eldare på hvar maskin och 2 vagnar för den erforderliga bränsle-qvantiteten, äfvensom olägenheter genom uppehåll för vedens intagande och i anseende till eldfarligheten, enär icke någon hittills uppfunnen inrättning å skorstenen till förebyggande af eldfara vore fullt pålitlig.
Jag är icke blind för de faror de medföra, för det inflytande, som mängdens fördomar eller förhetsningar genom dem kunna erhålla; men ett fullt uppskattande härutaf kan dock icke stänga — icke böja — utvecklingens framtidsbana, och ingen, som lugnt och fördomsfritt betraktar denna utvecklings gång, kan förneka, att industriens och bildningens allt mera vidgade inverkan gör samhällighet i anspråk och rättigheter till framtidens lösen. Jag vet alt man framställer ett af våra grannländers tillstånd såsom ett varnande exempel. Jag vill icke ingå uti pröfning af detta lands förhållanden. Det enda må jag anmärka, att den skarpa söndring i åsigter rörande den konstitutiva frågan, — och till och med kanhända rörande de konstitutionela rättigheterna —, som allt ifrån början uppstod, så ock de inre och yttre strider, under hvilka detta lands korta konstitutionela lif fortgått, nödvändigt måste alstra passioner och bitterhet. Exemplet må derföre väl vara varnande, men främst varnar det lör inre tvedrägt. Vår politiska ställning är fördelaktigare än Danmarks, och inre söndringar torde kunna mildras och aflägsnas, om bildning, redbarhet och insigter uppriktigt ställa sig till det allmännas tjenst. De äro makter, hvilka under lugna tider alltid vinna erkännande. Väldet inom valförsamlingarne — antalets välde — tillhörer dem väl ej; men egen fördel bör lära valmännen att till ombud taga dem, som redbart och klokt kunna bevaka deras och landets angelägenheter. — Uppröres nationen af någon stridsfråga, så kommer visserligen derutaf en menlig inverkan att på valen uppstå, men den erfarenhet, en föregående tid lemnat, och det inflytande, de bättre krafterna under denna förvärfva!, skola äfven då bilda en motvigt, sorn icke saknar betydenhet. Hvad jag vid detta förslag hufvudsakligast har att anmärka emot ordnandet af valen till andra kammaren, är att valen ske indirekt. Genom detta valsätt inskränkas i betydlig mån de Den 4 December. 197 rättigheter, som de samfäldta valen skulle skänka, och, hvad vigtigast är, bildningens direkta inflytande på valen förminskas.
Då jag, i enlighet med RiksdagsOrdningens 54 §•, föreställt mig, att en Ordförande bör ställa sig samma §. till efterrättelse, det vill säga, göra Proposition i enlighet med discussionerne, och att om målet skiljes i flere delar, proposition skall för hvardera delen göras af Ordföranden, utan en så vidlyftig framställning, som nu blifvit gjord; anhåller jag att Herr 94 Den 3 Februarii f. ra. Grefven och Ordföranden, i enlighet nied hvad discussionen föranleder, bestämdt måtte gifva tillkänna, hurudan proposition Herr Grefven och Ordföranden vill göra, och att den måtte blifva framställd. Der voro så många saker i det der skriftliga anförandet, att det gifver mig anledning förmoda, att det var på förhand beredt och hit medbragt. Sådant kan gerna ej träffa in med hvad under discussionerne förekommit. Det måtte väl för öfrigt vara hvarje Stånd tillåtet att komma till hvad beslut det vill; Ordförandens rätt alltid obetagen att vägra proposition, om han ej anser den som yrkas enlig med Grundlagarne. Det är likväl ej Ordförandens rätt att leda Ståndets öfvertygelse. Jag anhåller således om proposition, på sätt Ståndet under discussionen tyckts önska. Sedan må Ordföranden förklara, om han ej kan bifalla framställning af den eller den propositionen. Grefve Posse: Jag kan ej dela den siste Talarens åsigt. För mig synes det, att Herr Grefven och Ordföranden grundlagsenligt behandlat saken; ty han borde utveckla skälen, hvarföre han ansåg sig kunna framställa den eller den propositionen, och deremot icke kunde framställa en annan. Det enda jag ville anmärka, är, att, jemte det han förklarade sig ej kunna framställa proposition till bifall ä Utskottets Memorial, han icke tillika, såsom jag \ Den 3 Febi ua lii f. m. 95 hade önskat, yttrade sig, om han kunde göra proposition såsom Grefve Frölich och Ilerr von Hartmansdorff föreslagit.
Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottets Betänkande!!, Memorialer och Utlåtanden rörande väckt fråga om föränd rädt sätt att insamla Stamboksoch Collekt-medeh IX. B. 120. A. 128. — i fråga om Åsele Lappmarks Församlingars skyldighet att deltaga uti Allmänna Beväringen. IX. B. 120. A. 129. X. E. 420. •— angående yrkad rättighet för Barnmorskelärlingar på Gottland, att undervisas och examineras af någon Läkare derstädes. — rörande föreslagne åtgärder till skogs besparande, dels genom trädens qvistning vid allmänna vägar, dels genom grenars eller qvistars begagnande vid uppstakning af vintervägar. IX. B. 278. X. Å. 62. XVI. U. 107. XVII. A. i5o. — angående yrkad rättighet för vissa Åboer i Norrbottens Län, att, utan utsyningm. m., få till Tjärbränning använda stubbar, vindfällen och förtorkade träd å deras område. IX. B. 278. X. Å. 68. XV. U. 3o7. XVI. A. 269. XLII. B. 75. XLV. E. 36 r. XLVIII. A. 228. — rörande föreslagen ändring i nu gällande stadgande om vintervägars underhållande genom så kallade PlogLag. IX. B. 278. X. A. 67. 9 Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden rörande väckt fråga om hemmansdelars sammanslående under en Rök, utan afseende på deras olika Nummer. B. 278. X. A. 67. XXIV. U. 71. XXVI. A. io5. XXX. E. 65. — rörande föreslagen förändring vid uppbådandet af Skallgång, till Rofdjurs dödande. IX. B. 278. X. A. 67. XI. E. 232. — angående väckt motion, det Beväringsynglingarne icke måtte samlas till vapenöfning, förr än de uppfodras till Rikets försvar.
Säkert är, att mången lånebehöfvande skulle vara bättre belåten med att medgifva någon skälig kapitalrabatt, än att se sin egendom bortvräkas på exekutiv auktion till halfva värdet eller derunder, sedan alla andra utvägar för honom äro spärrade; och lör att utröna huru många af dem, som redan inlemnat sina lånehandlingar, äro benägna att på dessa vilkor utfå sina beviljade lån, kunde ju hvarje hypotheksförening lemna hvar och en af dessa tillfälle att derom yttra sig, och sedan derigenom blifvit kändt, huru stor summa som erfordras för att sålunda förnöja alla lånesökandena, så skulle hypotheksbanken vara pligtig att gå i författning om låns upptagande till erforderligt belopp, utan dröjsmål. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. På grund af hvad jag nu anfört, hemställer jag vördsamt, att Rikets Höglofliga Ständer måtte för sin del besluta och i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, att den förändring måtte vidtagas i hypotheksbankens reglemente, 8 §, att denna må ega rättighet att upptaga lån på billigaste vilkor, som kan erhållas, för tillhandahållande åt alla dem, som förklarat sig medgifva kapitalrabatt å de lån, hvarför fullständiga handlingar redan äro inlemnade. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 13 November 1865. Gr. Bjerkander, från Skaraborgs län. 149. Af Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om ändring af den vid Statens jernbanor uppförda hägnad.