Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes å nyo OeconomieUtskottets den 5 Juli på Bordet lagda Betänkande, i i anledning af yrkadt förbud emot löpande Assignationers utgifvande af enskilda personer, m. m. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz, Ludvig: Jag har gjort en anmärkning vid detta ämne, att nämligen jag icke vet huru det kunnat komma till behandling af OeconomieUtskottet. Herr Wigander har yrkat att tryckta Assignationer ej matte få utgifvas; men derom behöfdes ingen Förordning, ty redan förut är härpå ren Lag. Den 7 Juli e. m» Det vore likasom om man hegärde en författning att folket skulle lefva efter Lagarna. Friherre Cederström, Jacob. Skrifna förbindelser eller Assignationer man och man imellan kunna ickeutan oförstånd förbjudas, aldrig förhindras. Hvad åter angar de tryckta ■ val tit er', sorn blifvit ofyerklagade, sä äro de redan gällande Författningar i den delen tillfyllestgörande, hvarföre jag i afseende deruppå instämmer med Friherre Stael, Rättigheten att assignera på Banken, örn man der nedsatt fond, är genom BancoÖrdr.ingen medgifver, och då ingen Författning ålägger enskilda att emottaga sådana Assignationer såsom mynt-, så synesmig förbud deremot vara obilligt; Jag får derföre på des6a grunder tillstyrka afslag å Betänkandet. I anledning häraf blef Utskottets Betänkande, uppå af Herr:-Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, af Högloft. Ridderskapet bch Adeln äfslageti Upplästes å nyo och bifölls StalsUtskottets den 5 Juli på Bordet lagda Betänkande, angående några begärdta nya löneanslag å Kongl. SundhetsGollegii Stat.
Men i öfrigt synes, såsom 1858 års förslag afser, den först nu af Landtförsvars-komitén ifrågasatta sammanblandning, inom samma afdelning, af mål, sorn böra af den beslutande Chefen ensam afgöras, med sådana, hvilka fordra kollegial behandling vid afgörandet, böra ovilkorligen undvikas, samt en särskild civil afdelning inrättas för behandlingen af alla mål, som efter ofvannämnda grund icke tillhöra militär-afdelningen. Vidkommande särskildt den afdelning af Armé-förvaltningen, som sålunda skulle behandla de från de öfriga afdelningarne skiljda ärenden; så, enär dessa utgöras af sådana mål, som icke påkalla militäriskt tekniska insigter, bör syftemålet med organisationen af förstnämnda afdelning vara att bereda säkerhet och trygghet i. afseende på ärendenas författningsenliga behandling, samt att i öfrigt genom enkla arhétsmethoder befordra all den skyndsamhet sorn vederbör. Derjemte hör åt denna afdelning uppdragas vården om Armé-förvaltningens kassa, håde på det att kassa-förslaget icke må behöfva hållas större än nödigt, och på det. ätt dispositionen må vara, i möjligaste måtto kontrollerad. Den sålunda gemensamma Kassäh gör ock nödigt, att den derpå grundade bokföringen blir för alla afdelningarne gemensam, hvilket dessutom i allt fall oundgängligen erfordras, om en fullständig och snabb öfversigt af ställningen äfven i detalj skall kunna vinnas. Detta låter sig icke göra, oip, såsom Landtförsvars-komitén afser, den gemensamma Kassan skall redovisas i tre eller rättare fyra särskilda bokföringar inom afdelningarne, och den gemensamma bokföringen skall utgöras endast af en hufvudbok, som icke upptager några detaljer, utan endast utgör en sammauföring af dé särskilda bokslutens resultater. Den ifrågavarande särskilda afdelningen skulle jemväl få sig anvisad vården om arméns boställen och fond-förvaltningen, om icke dessa ärenden, såsom rättast, och önskligt är, komma att, skiljas från Armé-förvaltningen. Bih. till B. St. Skrifvelse, N:o 191.
Han tyckte sig se ett skönt, svartlockigt kvinnohufvud, han talade med de honom omgifvande – Eckermann, sonhustrun Ottilie – om Schillers bref. Middagens dager föll genom de små rutorna, när det mäktiga hufvudet – så som det hvitnade, kärniga axet böjes af sin egen tyngd – föll mot länstolens kudde. Och så slötos, under det hållningen behöll sin ädla värdighet, de ögon af döden, som mer fulla af kärlekens förstående än någon annan människas blickat på lifvet. Was is doch ein Lebendiges für ein köstlisches, herrliches Ding! Wie abgemessen für Seinen Zustand, wie wahr, wie seiend! Goethe (om några frutti di mare.) När jag slutligen kom ur Goethehaus ut på den lilla platsen framför detsamma med de små, grå och bruna, gamla men ointressanta husen och obetydliga bodarna, greps jag plötsligt af barm öfver platsens litenhet, husens gråhet, bodarnas banalitet, människornas tarflighet. Hvarför? Hade icke människorna i Weimar rätt att vara nöjda med sina fula hus och att i dem köpa ljus och tvål, fast Goethe lefvat där? Naturligtvis. Men de borde icke begagna sådana lumpna rättigheter. De borde Med ens blef det mig klart, att den orimliga harmen var reaktionen efter en brusten och löjlig illusion, den att en genius omdanar den yttre världen efter sina inre skönhetslagar, att materien för honom blir plastisk, att således den plats, där en Goethe gått fram och åter i femtio år, under hans blickar bort antaga helleniska skönhetslinier Tiden kunde medgifvit ett besök i Fürstengruft, som innesluter de båda kistor, hvilka endast bära namnen: Goethe, Schiller. Men intrycket af den lefvande Goethe var för starkt att tåla störas. Och halft omedvetet fann jag mig åter på väg till Gartenhaus, där man djupt förnimmer, hvad Snoilsky uttryckt i sin fina dikt om detsamma: Vi äro skuggor, Den, som lefver här, det är han.
Län, Lars Hansson, etlof Svensson och Hans Hansson ifrån Götheborgs och Bohus Län, Gustaf Gustafsson och Nils Persson ifrånSödermanfands Län, Johan Olof Dahlberg, Eric Svanberg, Nils Strindlund och Johan Bengtsson ifrån WestdrNorrlands Län, Peter Andersson, Anders Svensson, Bengt Gudmundsson och Olof Lindbeck ifrån Hallands Län, Nils Ersson, Eric Ersson och Eric Persson ifrån Gefleborgs Län, Sven Jonsson och Anders Mårtensson ifrån Jemtlands Län, Anders Danielsson och Hans Jansson ifrån Elfsborgs Län, Tufve Månsson, Nils Månsson, Jöns Persson och Anders Nilsson ifrån Malmöhus Län samt Per Nilsson och Jöns Jönsson ifrån Christianstads Län, Under granskning af de emot Betänkandet framställde anmärkningar, hafva Utskotten inhemta!» att, i sammanhang dermed, förekommer en inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Anders Danielsson ifrån Elfsborgs Län fäckt, af Hans Jansson ifrån samma Län understödd och lill Utskotten remitterad motion, att, för deri händelse Rikets Ständer skulle besluta konstbränneriens afskaflande, men Regeringen sedermera förklarade» atil Bevitln.- samt Allm. Besvoch Oecon.-Utsk. Uttalande N.o S. S beslutet derom, såsom innefattande ett våld emot eganderätten, ej finge sättas i verkställighet, hvarigenom kunde inträffa, att Rikets Ständer ieke mera voro i tillfälle alt för sådané brännerier stadga afgifter, och alt de således kunde få förblifva obeskattade, eller utan annan skatt, än för enkla pannor, intill nästa Riksdag, Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit täcktes låta Ständerne med erforderlig skyndsamhet få del af de hufvudgrundet, Kongl. Majit ansåg Sig böra stadga i ceconomisk väg för husbehofsbränvinsbränningens ulöfvande, på det Ständerne måtte sättas i tillfälle alt för densamma bestämma den bevillning, som med enskild rättvisa och allmän fördel kunde förenas. Yid öfvervägande häraf, hafva Utskotten funnit, att, då Kongl.
Detta bolag, hvars verksamhet kan anses hafva börjat den 1 April 1844, då teckningssumman utgjorde I 19 7,812,830 R:dr riksgäldssedlar, har allt mer och iner vunnit förtroende. Teckningsoch ansvarighetssumman utgör nu för fast egendom 5,038,350 R:dr samt för lösören 4,997,280 eller tillhopa 10,035,630 R:dr riksgäldssedlar. Inom Jemshögs socken finnes en särskild Brandstodsförening med ansvarighet. lill belopp af 700,000 R:dr för fast och 1,200,000 R:dr för lösegendom. Under sistlidet år har en afdelning af Smålands Privatbank blifvit förlagd i Carlskrona, och, enligt Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 2 November 1847, har länet vunnit delaktighet uti den Småländska Hypoteksföreningen. § 5. Städer. Länet äger tre städer, Carlskrona, Carlshamn och Sölvesborg, samt två köpingar, Ronneby och Christianopel. Carlskrona. Såsom hufvudstalion för Flottan och ägande dertill den förträffligaste hamn, kan denna ort räknas för en af de vigtigaste i riket. Dess folkmängd, som år 1827 utgjorde 10,636 och år 1842, det sista af de år, som förra Femårsbel ältelsen omfattar, var 10,746, uppgår nu till ett antal af 11,104. Af dessa äro: Skattskrifna. Ska It f ri a. Summa. Qvinkön 3,938. 2,296. 6,234. 5,052. 5,152. 1 1,104, Bland de skattfrie äro äfven räknade de af Flottans gemenskap, som njuta befrielse från personella utskylder, oell utgöra ett antal af 1,029; bland öfrige skattfrie finnas öfverå riga af mankön 138 och af qvinkön 555. Med hänsigt till yrken äro invånarne sålunda fördelade:
Dock må från Hemman belägit inom 1 mil från Stockholms Stad och Städerne af usta och 2:dra Classerne, samt inom § mil från de öfrige Städerne och Köpingar, allt frän Städernas och Köpingarnes stakett räknadt, afsöndringar ske af minst \ tunnland under besittning på viss tid. Herr Cederschjöld: Till bevis, alt.Götheborg icke anses höra till någon dass, anhåller jag att få uppläsa en del af 14 §• Riksdagsordningen. Der står: Götheborg äge rätt, att iända Tre, Städerne af första och andra Classerne hvardera Tvä, etc. Följakteligen är Götheborg utöfver all classifica - Den 29 Augusti f. m. 23g tion. Hvad för öfrigt det beträffar, att rättigheten, att stycka jord, skulle beräknas inom en mil från tullen, såsom den sista gränsen, så får jag blott hemställa, om icke Städerne hafva rätt att fördela den jord de äga, såsom de behaga, och derå bosätta sig, huru som helst. Om så är, att Städerne redan äga denna rätt, skulle detta blifva en inskränkning i den rätt de hafva. Den rättighet, hvarom här är fråga, angår hvad som ligger utom stadens område. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde Proposition till bifall å Lagoch EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande. Ropades starka Ja, blandade med Nej. Herr von Hartmansdorff, August: Jag tror, att lika många ändringar blifvit föreslagne, som talarne varit. Jag skulle äfven vilja föreslå en annan, men anhåller, att först få genom ProtocollsUtdrag från de andra Stånden veta, huru man der beslutit öfver detta ämne.
Detta förslag har i sin helhet blifvit af Borgare-Ståndet godkändt; Ridderskapet och Ade/n bar beslutat att, i stället för nu till införsel förbjudna kläder, andra slag, skulle i tulltaxan införas »kläder, andra slag, af till införsel lofgifna tyger» 100 Rtdrs värde, 50 R:dr införselstull, och derjemte antagit förslaget lill förändrad redaktion af rubriken kläder uti den serskilda förteckningen å varor, som äro vid införsel tullfria; Preste-Ståndet har i allo bibehållit gällande tullbestämmelser och Bonde-Ståndet har beslutat, att, med vidblifvande af nuvarande tulltaxas föreskrifter, öfrigt, förbudet borde utbytas mot införselstull af 33,/3 procent. 1 afseende på det nu stadgade förbudet för införsel af kläder, nya, andra slag innefatta dessa Riks-Ståndens beslut, att detta förbud, i hvad det omfattar kläder af till införsel lofgifna tyger, blifvit af tre Stånd, Ridderslcapet och Adeln, Borgareoch Bonde-Stånden, upphäfdt och af det fjerde, Preste-Slåndet, bibehållet, men dermot att samma förbud, i hvad det rörer af till införsel icke lofgifna tyger, blifvit a;f endast två Stånd, Borgareoch Bonde-Stånden, borttaget, men af de båda öfriga, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Stundet, bibehållet; och lärer således ifrågavarande förbud, så vidt det afser af till införsel tillåtna tyger, böra, jemlikt tre Stånds beslut, upphöra, men samma förbud deremot, i hvad det omfattar af lill införsel icke lofgifna tyger, då två Stånd i fråga om uppbäfvandet deraf stannat emot två, skola qvarstå. När Utskottet afgaf sitt, under litt. b. upptagna förslag, skedde detta under den förutsättning, att samtliga nu stadgade införselsförbud för väfnader skulle upphöra.
Herr Landt Marskalken tillkännagaf, alt Borgare-Sländet yurat stg aldrig hajma instämt i ett Den Augusti. 669 ett sädant bestut, och atk Bonde-Ständet förklarat det icke hafwa warit deras mening. (örefa'e von Zcbrverin yttrade sig ej weka, om eu sävam beflm kunde gälla enär det helt och hätlit wore stridaccde emot ert redan förut fa tadt. Grefwe Nornor: Det torde wara rigtigast, om Bonoe-Skändel förklarar sin mening, men att Ridderstapct och Adeln ändock yttrar, hwad de anse sig böra önsta. Herr Landt Marskalken proponerade bifall lill en säoan underdånig önstan till Kongl. Maj:t om förbud emot införsel af utländstt branwin, sprik, rumm samt andra starka drycker. Ropades Ja Herr klacli ansäg, att orden: i synnerhet, torde böra tilläggas framför ordet rumm. Föredrogs ä nyo och bifölls Stats-Ucstottcts, den 8 Augusti pa bordet lagda, betänkande, angående Riksens Ständers för deltagande i öfwer-reviion af krigs läkenstaperne ursedde Deputerades berättelse, rörande krigs redogörelse och Revisionsrverket. Widare föredrogs Stats.U!stotlerö,den 8 Augusti pa bordet laqde, ullätandc, rörande tillökning i arfwodet för Riksens Sländers Deputerade till deltagande l öfwer revision af Lrigsräkenstaperne. Grefwe De la 6arstis: Dtcd fullkomligt erkännande as det arfwodets otilkräckelighct, hwilkel Riksens Ständer igro anstogo för dem, hwilker dek blef updragit art förrätta revision af kngs.rä ! ensta. 67<- Den lo Augusti. kcnstaperne, tror jag likwal Stats -Utstottet warit nog frikostigt i der de nu ansedt derföre böra gifwas.
Bibliotheket hnge lämplig lokal annorstädes sig anvisad, att komiterad* icke i något af dessa förslag afsett plats till ofvan omför - inälda, i byggnads-ritningarne beräknade hörsal för vetenskapliga föredrag, utan trott den härtill ämnade lägenhet böra anvisas för ändamål, mera motsvarande Musei-byggnadens egentliga bestämmelse; — ej heller till den i ritningarne jemväl beräknade bostad fur en Kamererare (”Kastellan”) vid Museum, enär komiterade ansett inga andra lägenheter i byggnaden böra till bostäder användas, än några rum i källarevåningen åt portvakt och åt eldare vid värmapparaten, hvarföre komiterade ock redan i underdånig skrifvelse den 19 April sistlidet år hos Kongl. Maj:t anhållit, att den tillämnade åtgärden för kamererare-bostadens inrättande icke mätte komma till verkställighet; att, enligt första förslaget, den erforderliga kostnaden skulle utgöra följan - de belopp, nemligen: för inredning 180,04 6: 4. » målning 83,551: 76. i> samlingarnes inflyttning 9,500: — » omgifningarnes ordnande, inberäknadt 70,400 R:dr för en quaibyggnad med trottoir utefter Ladugårdslandsviken från Skeppsholmsbron till Sillhofstomfen, i händelse detta arbete icke blefve genom Stockholms stads föranstaltande och på dess bekostnad utfördt 95,657: 75. g(;g.75ö: 55, hvartill komme dessa särskilda utgifter: för åtskilliga till Musei-byggnadens invändiga fullbordan återstående gipsorneringsmed liera arbeten, uppgifna af Byggnadschefen, General-majoren J. af Kléen, ett af komiterade ned - satt belopp af 43,639: 56. för åskledare 4,180: 60. » vattenledning 11,328: 92. » ställningar och instrumentalier . 5,000: — Transp. 20.509: 52. 43,639: 56. 368,755: 55. 4 Stats-Vlsknltcts Utlåtande N:o 198.
Detta är så mycket skadligare under närvar, förhållanden, som det lärer vara nogsamt bekant för hvar och en, som haft att göra med sådana saker, huru svårt det är att åstadkomma bevisning i denna del. Kunde man återkomma till äldre författningar, såsom den af år 1800, sä vore det åtminstone någon förhoppning att efter densamma åstadkomma bevisning emot oloflig brännvinsminutering; men så länge de förhållanden qvarstå, som nuvar. bränn vinsförfattning upplaga, blifver controllen nära omöjlig; man skall då obekymrad utminutera brännvin, val vetande att med bevisningen icke häfver sig så lätt. 13 r Frill. o. Landtm, yttrade, alt då flera anmärkn:r blifvit gjorda så väl vid rubriken ”spisqvarter” som ”skollärare, ” R. o. Ad. torde finna, att flera särskilda propos:r Liefve nödvändiga i afseende på bokstafven S; och ville Hr Landtm, försl framställa propos. på de rubriker, som finnas upptagna före skollärare, och hvarvid inga anmärkntr blifvit gjorda. Hr von Rosen: Ilar förekomma äfven ”skeppare.” Utsk. har uti betänk. N:o 27 infört en annan redaction än den, sorn fanns uti betänk. Jag vet ej, om delta blifvit observeradt. Gr. Ha milton: Så vidt jag kan finna, är ingen förändring i afseende på sjömän och skeppare gjord uti det sednare betänk.; ty i afseende på den förändring, som blifvit föreslagen, säger Utsk. uti betänk. N:o 27, att Utsk. får ”vördsamt afstyrka bifall till den ifrågasatta förändringen.” Deremot kan man i afseende på sjömän göra en obetydlig anmärkt), emot denna punkt uti betänk. Hr von Hartmansdorff: Jag får i anleda, af de atimiirkmr, som nu blifvit gjorda, vördsamt anhålla, att de tillägg, som finnas uti betänk. N:o 27, alltid må blifva upplästa, så att vi ej må fortfara att öfverhoppa dem. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i de rubriker af utlåt.
Slår, binder, sargar, skonar intet.” Adam och Eva gripas. ”Dessemellan sucka samptlige Himmelens Möör.” Sjelfva exekutionsbetjenterna söka trösta de brottslige, då de skola bortföra dem. Men bortförandet förhindras af Guds Nåd, som träder emellan med en sång i tre versar, af hvilka den första lyder så: ”Lät bli, Lät bli, du arge skalker! Tag bort tin näbb, tu glupig falker! Hwi will tu i odömd sak falla Och föra menniskjan bort med alla.” Mildheten bönfaller för menniskorna, sägande: ”Ack käre, lät migh icke fåå repuls.” Men Rättfärdigheten, deröfver förtörnad, bevisar nödvändigheten af deras bestraffande och förklarar, att om menniskorna frigifvas, bör följdriktigt äfven Lucifer befrias från de eviga kedjorna. Stadigheten och Heligheten instämma, och Lucifer utbrister: ”Herr Domare, thesse hafwa icke så galit dömbt. Ty det är ju billigt, att the, som i samma brotsel warit hafwa, måste ock wara derefter uthi lika lycka. Eija förty, o mine käre, krapser them i et huj härifrån med eder.” Här upphör aktoch scenindelningen, och stycket fortsättes sålunda: Långoch Sakt-modigheten, Allsmäktigheten, Godheten och Menskliga slägtets Eländighet antaga sig menniskans sak. Allsmäktigheten säger bland annat: ”Om tu allenast med dit hvitgrådt hufvud nickar derpå, tu som gör himmel och jord bäfvande, straxt warder det bättre med menniskjan. Men förwegrar tu hjelpa menniskjan, så står jag, tin Alsmechtighet, i stor fara.” Men Menskliga slägtets Eländighet slutar sitt tal med denna vers: ”Jag fattig synda barn af mångom blir tilsatter, Om tu nu stränger äst, så får mig djeflen fatter. Ack Fader skona migh; lät uti tin stränga dom Uppå migh prisas ock tins nådes rikedom.” (Här låter Fadren en suck utgå).
N:o 73 , om upphäfvande af Stockholms Stads rättighet att uppbära Parm-penningar m. m. N:o 74, om inrättande af en Committé i hvarje Församling till utdelande af den Spannmål Ma-} gasins-Direktionen lemnar. N:o 75 , om ändringar i förfaltningarne rörand» Skogarne i Riket. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens. JJ:o 58, om Förslag tili ändring af föreskrifterna rörande Stängsel-skyldigheten , N:o 6o, angående Jordägares rätt hös Landtbo; samt Rättegångs-sättet vid utsökningen deraf. N:o 61, rörande delningsgrunden vid enskiften af Hemman i Blekinge. N:ö 62, rörande Husbehofs-Mjölqvarnars befri-] else från Skattläggning. N:o 63 5 rörande rätt för hemmansägare att uppl föra och begagna Husbehofs-qvarnar. JT:o 64 , — upphäfvande af förbud mot Landköp.' Lag-Utskottets. N:o 66 , angående förklaring rörande hvad till Politi-mål bör hänföras ; N:o 69 , ändringar i nu stadgade Rättegångs} Ordning, och N:o 70 , Öfver Ståthållare - Embetet i Politi ärender ställande under Hof-Rättens gransk, ning; Hvarförutan ock Ståndet lät bero vid, 154 PrutUldr. d. 4 April 1818- Eag-Utskottets Memorial N:r 65 1 frågan om förlupen Makas rättighet att i nytt gifte ingå. S. D. Till justering upplästes och godkändes ConstitutionsUtskottets uppgift å alla dem, bland de fran sista .Riksdag hvilande, nu mera pröfvade och afgjorda Grundlags-förändrings-förslag, som af samteliga Riks-Ståndsn blifvit gillade och antagne. S. D. Återremitterades Stins-Utskottets Betänkande N Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:r 76, om föreslagna åtgärder till hämmande af Veneriska smittan.
Teknologiska Institutet, anslag till Termins-afgift vid Elementar-läroverken, upphörande deraf . » nedsättning uti Svar på återremiss Testamente, om utvidgning i rättigheten att derigenom förordna om sin egendom Theater, 0111 föreskrifter i afseende å rättigheten att derå uppföra dramatiska författares arbeten Thomson, G. F, se Eftergift. Thorilds, Th., enka, pension för . Tidning, Riksdags-, om utgifvande deraf Svar på återremiss Tidningar lör Embetsverken, se Expensmedelsräkningarne. Tillfälliga Rotevakansoch mötesafgifter, se Statsverkets inkomster, pag. 14. Tillökning för spanmäl under ‘löner ne, anslag för Timmer, om rätt för vissa socknar i Dalarne att afyttra sådant till annan än Stora Kopparbergs Bergslag Tingshus, se Allmänna Byggnader. Tiondeoch liammarskaltsjern, se Statsverkets inkomster, p. 9. Tionde-spanmålen, se Statsverkets inkomster, pag. 4. Tionde-spanmäls-lösen efter bestämda priser, se Statsverkets inkomster, pag. 7. Tjenst, Länsmans-, se Länsmän. — 95 — Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. rJ> 31 3 09 Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Biks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. Ridd. 0. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. Bondeståndet. N:o N:o | Sid. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o s"
Län väckt motion af innehåll, att, då det icke kan nekas, att vården om ordning och skick inom landsorten, på flera ställen, är i hög grad beroende på länsmännen, det äfven vore af största vigt, att länsmans-tjensterne icke innehades af andra än oberoende personer, kände lör skicklighet och rättrådighet, egenskaper, hvarpå vår samtid har stegrade anspråk, men att dessa tjenster dock sällan så äro besatte, emedan personer med antydde egenskaper samt med någon utsigt till bättre och mindre besvärlig sysselsättning icke funne skäl att söka ifrågavarande befattningar, vid hvilkas tillsättande det i allmänhet så tillgår, att Konungens Befallningshafvande å dem utfärdar konstitutorialer, med uttryckligt vilkor, att innehafvaren vid tjensten bibehålles endast tills vidare och så länge han dertill af Konungens Befallningshafvande anses tjenlig; ett förfarande, hvarigenom, i motionärens tanka, aktningen för egen person och innehafvande tjenst nedsättes. På dessa skäl har motionären föreslagit: ”Att de hitintills vanliga, på egen makt beroende, konstitutorialerna må varda afskaffade och beslut utfärdas, i följd hvaraf det må vara Landshöfdingarne ålagdt att vid länsmans-tillsättningar utfärda ordentliga fullmakter.”