Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
hvila rid skrackscenes, mem niir inall stHr piPt clettn torg, gripes man o~illkorligcn 299 af hemslea nlinnens m a t, och mall erfar ett verlrligt raseri vid tankea pB hur denna i sig sjiilf tillriiclsligt griisligcz exekution verkstiilldes. Det var sA rniinga handlingar att lasa npp, en s t 1 %ng straffpreclikwn att hblla for denna a]: iniinskligheten och lryrkan utstotta hiixa sow man dock, inarlcligt nog, icke .v %gat nelrn den sistn kommunionen - att kloclmu slog 12 i etadens befhoi, och annn vii-ntade det armm offret forgiif ves p&amp;. det forfiirliga, oundvilrligw. DB trottnade de eagelska knektarne pli presternas spetsfnndigheter. De frBgade rbtt, 01x1 det var meningen, att de skalle dinera d %r ppB plntsen, och ntan att inviiutn clomens upl~kseade grepo de Brutalt fatt i fBngen och sliipsde heme till bglet. Och i Seinen stroddes askail af Franlcrilres martyr, medan landets barn stillatigande &amp; &amp; go det liksom fo1: ut afriittningen. Endnst den fransl-is skarpr8tt; zren sjdf hade knotat. Aldrig, sade hnn, hade hnn heft ett tyagre dsgsverke. Auhoh. Vhra barn oeh 1.otterivasendet. Bland barnens rnbga jultidningar Br .TulkErq~pe~~, folkslcolai~s bhrn-tidniags jnlnurnmer, en nf de minga. Tidningen iir vackert ntstyrd ocli inuehiillet i drniinhet goclt, roligt och I&amp;sr&amp;~dt.
Koskul], Friherre Anders Magnns, dess yttrande: I. Kostnader vid laga skifte å boställe, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörandet af sådana kostnader: B. II. 298, 532, 535, A. 539; B. V. 350, 398, 402, Å. 403, U. 550, 553, A. 553, E. 637. Kreaturs-racer, om anslag å 5,000 Riksdaler till inköp af afvelsdjur utaf ädlare sådana; motion af Herr Fritz Otto Ludvig Ekenstéen: se Motioner. Kreditiv, Jern-Kontorets å Rikets Ständers Bank, om dess bibehållande; motion af Herr Thure af Wirsén: se Motioner. Kreditiv-rätt, angående Styrelsens för Allmänna HypotheksBanken underdåniga ansökning om sådan i Rikets Ständers Bank för Allmänna Hypotheks-Banken: se Banko-Utskottets Utlåtande N:o 10 med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse samt om användande af upplupen Bankovinst. Kreditiv-summor, om anvisande af de i Regerings-Formens 63:dje § föreskrifna —: B. V. 608, 624, A. 624, E. 701. Kreuger, Carl Kristian, Ofverste m. m., om beviljande af en pension å 450 Riksdaler Riksmynt åt hans enka och barn; motion af Herr Enar Wilhelm Nordenfelt: se Motioner. 6 82 — K — Krigs-Vetenskaps-Akademien, angående billetter till dess sam mankomst för firande af dess högtidsdag den 16 November 1865: I. 122.
Ymnig. Knappt medelmåttig. Temligen god. „ 1841 Knappt medelmåttig. Under medelmåttan. Medelmåttig. Missväxt. Medelmåttig. I allmänhet klen. Temligen god, men skadad af våtväder under bergningstiden. „ 1842 Någorlunda god. Under medelmåttan. I allmänhet under medelmåttan Temligen god. 1 allmänhet klen. Under medelmåttan. Och hafva markegångsprisen blifvit af Rikets Ständers Deputerade från Länet bestämde, med afseende af så val det löpande årets skörd, sorn behållningarne från de föregående och förhållandet på andra orter, till följande: 1 tunna Hvete. 1 tunna Råg. 1 tunn Korn. Q 1 tunna Hafre. 1 tunna Arter. 1 lispund Smör. t lispund Ost. 1 vinterlass hö på 40 lispund. 1 artigt dagsverke. B:ko Rd. sk. 1’. Rd sk. r. Rd. J r. Rd. sk. r. Rd sk. r. Rd. sk. r. Länets Hushållningssällskap, hvars nu gällande stadgar blifvit af Eders Kongl. Majit i Nåder fastställde den 27 April i84o, trädde i verksamhet uti Oktober samma år. För befrämjande af förbättring i åkerbruket hafva täflingsplöjningar årligen blifvit anställde, år i84o vid Skofteby egendom, åren 184* och 1842 vid Lidköping och år 1843 på Hagestad, i Vadsbo Härad, dervid premier ur Sällskapets kassa blifvit utdelade. Sällskapet har äfven föranstaltat om exposition af åkerbruksredskap och åtskillige växtalsler, samt genom dess Beredningsutskott emoltagit och besörjt reqvisilioner af utländskt linoch klöfverfrö, äfvensom utsädesråg. Tvänne år har Sällskapet till täflan anslagit och kungjordt det så kallade Ehrenbergska priset, bestående af 66 R:dr 32 sk. B:ko, egnadt för uppmuntran af gagneliga ekonomiska företag; men hittills har icke någon anmält sig för erhållande af denna belöning.
Om denna Inrättning, som förvaltas af en nektion, bestående af åtta inom Jacobs^och Johannis Församlingar valda Ledamöter, med Kyrkoherden till Ordförande, är uppgifvet, att behållningen af Inrättningens tillgångar år 1847, utom värdet af fastigheten, upptaget till 12,000 R:dr, utgjorde 24,889 R:dr 4 sk. 7 rist., inkomsterna 5,085 R:dr 26 sk. 9 rist., utgifterna 6,440 R:dr 18 sk. 1 rist., samt arbetarnes antal per medium, dels af Jacobs och Johannis Församlingars invånare, dels 59 från andra Församlingar, i månaden 368, hvilka i arbetslöner för året uppburit 2,854 R:dr 21 sk. 6 r:st. b) Allmänna frivilliga Arbetshuset, som tillkommit i stället för det numera upphörda Södra frivilliga Arbetshuset, öppnades den 7 December 1844, sedan Stads-Nämnden, genom inköp af Egendomen N:o 25 vid Stora Glasbruksgatan inom Catharina församling, dertill anskaffat en rymlig, sund och vid vatten belägen lokal. Styrelsen öfver detta Arbetshus, som är stäldt under Stads-Nämndens öfverinseende, är närmast uppdragen åt en särskild Direktion, uli hvilken Hufvudstadens åtta Territorial-Församlingar årligen invälja en Ledamot. En antagen Syssloman är Föreståndare på stället. Inrättningen består af 2:ne Hufvudafdelningar. Den ena har till föremål att åt arbetssökande personer utlemna materialier till spånad, väfnad eller stickning, i ändamål att af dessa personer förarbetas hemma i deras bostäder, emot erhållande bestämd arbetslön. Denna, af fattiga qvinnor starkt anlitade, arbetsanstalt tillhandahåller hela året om en passande förtjenst, hvaraf successive 1,000 å 1,200 fattige årligen blifvit delaktige.
Nådigst tagit uti de dem drabbande förluster, och den om lindring och eftergift, till hälften af det försträckta lånet, till Riksens Ständer gjorda underdåniga proposition, täcktes Eders Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloft. Ridderskapet och Adeln tillåta mig få tolka dessa Vester* och Norrbottens Läns inbyggares vördnads* fulla erkänsla och förbindelse för den räddning dem nu blifvit tillskyndad, och hvaraf ett tacksamt minne skall lefva i kommande tidhvarf; och jag vågar äfven försäkra, att den nu beviljade eftergift, som sprider glädje hos olyckliga medborgare och återgifva hoppet om lyckligare tider, skall komma de mest behöfvande till godo, samt Högloft Ridderska» pets och Adelns samt de öfriga RiksStåndens föreskrift på det noggrannaste uppfyllas. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 29 M?j på bordet lagda Betänkande, angående Riksdagsmannen Bagges Memorial, rörande Bytesverket. Friherre Cederström, ‘Jacob: Uti det nu upplästa Betänkande om BytesContoiret, har Utskottet motiverat sitt tillstyrkande på en Konungens Förordning af den 16 November Den 3 Juni. e. n:. 79 1S13, deri termin (då alla från år 1680 till i?23 gjorda byten skola anses afslutade) blifvit bestämd till 10 år, ehvad de det verkligen blifvit eller icke. Riksens Ständer anhöllo t8io hos Konungen, atf alla byten emellan ofvannämnda år skulle anses som då afslutade, och all vidare fråga derom upphöra. Kongl. Maj:t har, på några enskildtes anhållan att, oaktadt Riksens Ständers beslut, få göra sina fordringar gällande, och sedan vederbörande blifvit hörde, utfärdat ofvannämnde Förordning af den 16 November 1813. Det är icke på mindsta sätt min afsigt att i någon måtto klandra Hans Majit Konungens beslut i frågan, dertill äger ingen Riksdagsman rättighet; men jag önskar kunna ådagalägga, att BytesContoirets tillvarelse alldeles icke gagnar hvarken Kronan eller Nationen.
Det förvånar mig högeligen, huru man, med åberopande af billighet, kan taga den omständighet, att en person är i förhållande till sin förmögenhet högre beskattad än andra, till grund för att ytterligare öka hans beskattning. Grunden för beskattning borde väl vara den inkomst man eger och ej den omständighet, att man har en mängd utgifter, sorn ej stå i förhållande till inkomsterna. Emellertid beskattas jordbrukaren nu ej ens i fråga 0111 bevillningen efter sin inkomst, utan efter det kapitalvärde, som blifvit hans egendom åsatt. Om en fabriksegare eller ett bolag, som har ett till flere millioner uppskattadt verk, ådagalägger, att under ett år rörelsen bedrifvits utan behållning eller med förlust, så medgifves på grund deraf befrielse från bevillning. Så är deremot ej förhållandet med landtmannen; han måste skatta, äfven om hans egendem ej gifvit någon inkomst. Att nu till råga på detta missförhållande vilja fördubbla skatten för jordbrukarne i förhållande till öfriga personer, hvilka endast skatta efter verklig åtnjuten inkomst, synes mig vara i hög grad inkonseqvent. Om man anser någonting oriktigt ligga uti den grund, hvarefter skattebidragen till Staten utgå, så bör naturligtvis rättelse ske uti bevillningsförordmns bestämmelser i detta hänseende, men ingalunda på det nu föreslagna sätt. Hur jag således ser Utsk:ts förslag, kan jag ej finna det välbetänkt, hvarföre jag förenar mig med dem, som derå yrka afslag. Gr. von Rosen, Fredrik Carl: Såsom afBetänkit synes, har jag reserverat mig mot det slut, hvari Utsk:t i denna fråga stadnat. Jag är vid detta tillfälle förekommen af Gr. Mörner och anser i likhet med honom, att inkomst är den enda rätta grunden för beskattning. Om t. ex. en jordbruksfastighet har ett kapitalvärde af 100,000 rdr, men endast ger en afkastning al 3 proc., så bör enligt min tanke egaren ej skatta för mer än den inkomst, egendomen verkligen ger. Om beskattningsgrunden i något hänseende befinnes orättvis, så bör, på sätt Gr. Mörner anförde, rättelse ske uti bevillningsförordn:n.
Jag fruktar tillika, att om man gifver förslaget denna utsträckning, skulle detsamma icke allenast medföra afslag inom de öfriga Stånden såsom Hr Bildt anmärkt, utan möjligtvis, att i behofvets stund, då krig inträffade, och någon anmälde sig för erhållande af stipendierna, dessa voro uptagna af resande Officerare i krigsvetenskapliga ändamål. Dylika resor kunna vara ganska nyttiga, men jag tror icke att de verka lika fördelaktigt i militäriskt hänseende som en aktiv tjenstgöring; man är under dylika resor icke i tillfälle att se kriget annorlunda än berättelsevis, och detta åstadkommas lika väl hemma som borta; derjemte finnes icke något bättre medel att inhemta kännedom om tillståndet i utländska härar, än genom aktiv tjenstgöring vid desamma. I motionen har jag föreslagit att, ifall det, som Hr af Klint anmärkte, skulle inträffa, att ingen kunde begagna sig af detta stipendium, skulle det, som icke åtgiuge, besparas till ett annat tillfälle, då fråga upstår att utskicka Officerare för att ingå i utländsk krigstjenst. Genom detta förhållande skulle möjligtvis en större summa vara att använda vid ett sådant tillfälle, hvilket aldrig skulle inträffa om frågan erhåller den utsträckning som Hr af Klint äskat. Då komme troligen summan att åtgå jemnt för hvarje år. På denna grund vidhåller jag mitt förra yrkande att summan måtte bestämmas till 10,000 Rdr samt att ordet krigförande måtte utgå och deremot tilläggas »hvars Armé befinner sig på krigsfot.» Den 15 Juli e. m. 861 Frill. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Hvad först beträffar Hr Stjernsvärds anmärkn. mot de i Utsk:s Betänk, införda vilkor för åtnjutande af de föreslagna stipendierna, så får jag uplysa om, att de öfverensstämma med de i Hr Stjernsvärds motion upställde vilkor. Hr Stjernsvärd säger nemi. »att, efter erhållande af K. M:s Nåd. tillstånd ingå uti aktiv krigstjenst hos någon med Sverige i vänskapligt förhållande varande utländsk makt».
Uli 5:te punkten yttrar Utskottet, att de Löningstagare, sorn icke erhålla boställen, må på lön få sig anviste vissa andelar af Boslällsarrenden, att i lika ordning med annan löneinkomst tillträdas. Efter de Boställsvärderingar, som egt rum, utgör behållne afkastningen af Boställen 46o,3io R:dr ao sk. 1 r:st., oell efter approximatif calcul, komma boställen, med en behållen afkastning af något öfver 220,000 R:dr, att anvisas för sådane tjenslegrader, med hvilka boställe åtföljer, och boställsjord med behållen afkastning af omkring 240,000 R:dr, att utarrenderas. Den utarrenderade boställsjordens värde, efter 4 procent förvandlad till capital, skulle alltså utgöra sex Millioner. Efter min öfvertygelse beror verkställigheten af Utskottets förslag helt och hållet derpå, huru och för hvilkens räkning den föreslagne utarrenderingen skall verkställas, och hvarom Utskottet sjelft synes hafva varit tvekande; åtminstone har Utskottet härutinnan icke tydligt uttalat sin mening, ehuru det vill synas, som afsigten varit, att utarrenderingen skulle komma att ske Regementsvis; en åtgärd, som skulle på det högsta försvåra verkställigheten af den beslutade Löneregleringen, hvilken, utsträckt till en tiderymd af minst 20 år, redan derigenom har svårigheter att öf - *4 Den 2i Maji f. tn. vervinna, sorn icke utan den mest oafbrutna uppmärksamhet och de allvarligaste bemödanden kunna öfvervinnas. De hinder jag tror mig förese mot Regementsvis verkställd utarrendering, äro ’i:o att, i händelse af en eller flere Arrendatorers mindre noggvanhet eller förmåga, att utgifva det stadgade arrendet, sådant direct kommer att inverka på Löningstagarnes rätt, och sålunda desse, utan allt deras förvållande, till större eller mindre del för ett eller flere år kunna komma att beröfvas de löneförmoner
Uti nästföljande punkt af detta Betänk, hafva vi ett närvar:de exempel af det felaktiga i så beskaffade anticiperade beslut. Hvar och en af detta Höglofl. -Ständ torde erinra sig, hvilka starka sympathier framkallades af de i enskild väg väckta förslagen, om anläggande af en kanal genom Södermanland. 100,000 R:dr anvisades då utan svårighet för delta företag, men detsamma kom aldrig till stånd. Emedlertid var den betydliga summan faslläst och otillgänglig för andra behof. Vid flera föreg:de punkter af förevar:de Betänk., har StatsUl.sk. tiga hamn-byggnader under förklarande, att Utsk. ansåg sig icke kunna tillstyrka R. St., att bevilja anslag till dessa arbeten, innan dertill upgjorda förslager blifvit granskade, och vederborde sig i ämnet yttrat. Det understöd, som nu är i fråga för sluss-anläggning vid Clar-elfven, blef också af StatsUtsk:s utgifts-afdeln. afslaget, men i Utskrs plenum med en rösts pluralitet tillstyrkt. Man må med skäl fråga, huruvida detta tillstyrkande kunnat tillkomma onder alldeles enahanda förhållanden med de förenämnde frågorna, och ehuru den stora och vida betydligare summa, hvarom här är fråga, snarare borde gifva ökad vigt åt skälen för afstyrkandet. Af de föreg:de punkter, som i dag hos R. o. Ad. blifvit anmälda, hafva vi erfarit, att Utsk. afstyrkt beviljande af medel, som K. M. sökt till åtskilliga slags vapen för Arméens behof. Det genomgår mig i sanning en känsla af bedröfvelse, blandad med förvåning deröfver, att Utsk., då man icke funnit anledn. att åstadkomma medel för detta vigtiga behof, och det midt under ett brinnande Europeiskt krig, har kunnat utan betänklighet erbjuda medel till' ett temligen enskildt företag, och hvars allmänna nytta icke blifvit genom vederbör:des utlåt:de officielt bekräftadt. Jag sade erbjuda, ty man har begärt ett anslag, men StatsUtsk. har erbjudit ett lån, hvarom ingen motion varit väckt.
Men om Bancodiscontcn och de särskilda länecontoren bibehållas vid den lånerörelse, som för dem är naturlig, så behöfves icke en sådan reservfond. Hvad beträffar den åtgärden, att i låneväg använda den af de till disconterne anslagne fonder uppkomna räntevinst, så får jag anmärka, att denna åtgärd, enligt mitt förmenande, icke varit laglig. Del finnes ingen enda § uti baocoreglem., som medgifver Hrr Fullmäktige en sådan rättighet, utan det har uppkommit genom ett laisser faire å Ständernes sida. Jag måste således tillstyrka antagandet af de första momme i denna §. Hvad åter beträffar de anmärkmr, som Frih. Palmstjerna här har framställt i afseende på sparbankerne, så kunna de möjligen vara grundade, roed afseende på det sätt, hvarpå Utsk:s förslag är uppstäldt, och då det icke verkar någon rubbning i det hela, torde det vara likgillligt om detta Frihms förslag antages, eller om Utsk:s redaction bibehälles oförändradt. Jag anser för öfrigt, att Frilen icke saknat skäl att föreslå utsträckande af straffräntetiden (hvilken Utsk. ansett böra bestämmas till 3 månader) till 6 månader, emedan gäldenären äger tillgodonjuta 2me s. k. respitmånader, under hvilka icke någon utsökning får äga rum. Det skulle i annat fall kunna blifva en fördel för den gäldskyldiga att söka draga ut på tiden med betalningen, för att sedermera slippa med mindre ränta. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: BancoUtsk. befinner sig verkligen vid detta tillfälle, såsom man plägar säga, emellan 2:ne eldar. Det attackeras å ena sidan af en väldig stridskämpe, som påstår, att disconlrörelsen blifvit sedan sista riksdagen minskad med icke mindre än 840,000 r:dr; och å den andra af en icke mindre fruktansvärd stridskämpe, som påstår, att vi ökat denna lånerörelse med 500,000 r:dr. Det blir verkligen ganska kinkigt för Utsk. att komma ur denna brydsamma ställning. Jag skall likväl söka besvara först den ena och sedan den andra anmärkningen.
I sådant fall anser jag äfven för gifvet, att E. o. Ad. bör genom val utse de personer, som skola Landtm, biträda i Talmanskonferensen; men jag hemställer huruvida icke samma resultat, som i Grundlagen åsyftas, skulle erhållas, antingen man direkt väljer eller updrager åt den person, för hvilken man hyser det största förtroende, att sjelf förrätta detta val. Jag skulle tro att då vi sjelfva veta, åtminstone största delen, huruledes vid dessa val tillgår, nemi. så, att en person å ena eller andra sidan upger förslag på dem som skola väljas, hvilket då antages af de öfriga, man lika väl kan sluta sig till de namn, som upgifvas af en person, hvilken åtnjuter hela Ståndets förtroende. Jag bifaller Gr. Lagerbjelkes förslag. 12 Den 22 Oktober. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att lian, då några ledamöter ytterligare anmält sig för att afgifva yttrande, i denna fråga, och diskussionen således kunde blifva långvarig, ansåge sig skyldig, helst Deput:r från MedSt:n voro att förvänta, att söka förkorta öfverläggningen genom ett yttrande å sin sida. Vid föreg:de tillfällen, då R. o. Ad. åt Hr Gr. o. Landtm, öfverlemnat att utse de ledamöter, som borde deltaga i Talmansöfverläggningarne, hade han med tacksamhet emottagit och fullgjort detta updrag, och hade han icke i Grundlagarne sett något hinder för desse ledamöters utseende på sådant sätt, helst der något uttryckligt stadgande huru detta val borde ske, icke förekom, och en praxis långt före detta utbildat sig, såsom ett stöd för Ståndens rätt att härmed förfara såsom de finna för godt. Men sedan nu några ledamöter yttrat, att de önska det R. o. Ad. måtte omedelbart utse de ledamöter, som skola i Talmansöfverläggningarne deltaga, vore det föga grannlaga af Landtm, att begagna den välvilja, som möjligen majoriteten ville visa honom, och kunde fördenskull, Hr Gr. o. Landtm, endast framställa propos. till bestämmande af den dag då R o. Ad. be hagade företaga val af ifrågav:de ledamöter. Frih. von Stedingk:
Antagom att ett Stånd gör en återremiss af skäl, som ej framkommit i ett annat Stånd, och att på grund deraf det Utsk., som haft ärendet om hand, finner dessa skäl vara riktiga, förändrar sitt beslut och inkommer med ett nytt betänkande, — månne vi ej då skulle hafva rätt att pröfva detsamma? I förnuftets namn frågar jag, om R. Stts rätt skall öfverlåtas till Utsk., och om Utsk. är vår förmyndare, som kan bestämma vår rätt att afgöra eller ej? Jag är ledsen, att Hr Frih. o. Landtm, gifvit en förklaring, som i min tanke ej öfverensstämmer med grundlagens föreskrifter , och jag förenar mig i den anhållan, som Frih. Cederström gjort, alt Den i April f. m. cielia mål må företagas och att vi måtte få propos. derpå. Del skulle leila till förskräckliga följder för framliden, om en annan ordning blefve vidtagen, och jag försäkrar, atl , ehuru jag blott försummat 2 riksdagar sedan 1789, så har jag ännu aldrig hört en sådan fråga vuckas, när LUsk:s betänk. andra gången blifvit föredraget , som den , att det nu skulle vara Ståndet betaget att ånyo pröfva målet. Detta anser jag så mycket mer vara Ståndets rättighet, som målet icke är afgjordt genom ett R. Sits beslut, hvartill hade fordrats trenne Stånd, då deremot nu endast två Stånd öfver detta mål beslutat. Hade tre Stånd här varit ense, så hade Hr Frih. o. Landtuns propos., så val som Gr. Anckarsvärds framställning, varit riktig, men nu är förhållandet alldeles motsatt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Så länge R. St. besluta på fyra rum och hoppas att kunna genom denna fördelning komma till rimliga och kloka beslut, anser jag högst nödvändigt, att 56 §:n tydes bokstafligen sä, som den finnes i grundlagen införd. Deraf finner man, att då RiksStm återremittera betänkzn till Utsk:ti och Utsk:n svara derpå, så äga RiksStm bestämd rättighet att dessa betänk:n med förändringar och tillägg antaga eller förkasta.
Till förtydligande häraf bör nämnas, att all nummerstyrka, äfven reservbatteriernas 352 stam-artillerister, blifvit fördelad på de föreslagna 25 fältbatterierna och de 4 depötkompanierna. Hela den personal, som på fredsfot tillhör ett åkande, ett fot-batteri samt ett depötkompani är följande: Ett åkande batteri (på fredsfot). Sergenter 3 Förste konstaplar . 4. (Vid Andre » 8. Batteri-handverkare . 2. Stam-artillerister . 95. (Vid batteri med udda nummer inom l:a och 2:a brigaderna 5) Ett fotbatteri Ett depötkompani (på fredsfot). (på fredsfot). Kaptener Löjtnant 1 Underlöjtnant 1. Underlöjtnant 1 Styckjunkare 2. Styckjunkare 1, Sergenter . 4. Sergenter 2, Förste konstaplar 3. Förste konstapel . 1. Andre konstaplar 8. Andre konstaplar 5. *) Orsaken härtill är, att de 7 förste konstaplar, som i tält äro afsedde till parkerna, fördelaktigast under fred anställas vid da åkande batterierna och derföre fått plats vid hvartannat af de till de två första brigaderna hörande 14 batterier. 164 Trumpetare i nummer . 1. Trumpetare i nummer . 1. Batterihandverkare 2. Stam-artillerister. 60. Stam-artillerister .74. Bilagde förslag (Bil. C.) bestämmer närmare fördelningen af det svenska, artilleriets hela personal såväl på staben som på brigaderna. Detta förslag utvisar följande förändringar i hela artillericorpsens personal:
Då ifrågavarande obetydliga jordrymd för Eders Kongl. Maj:t och Kronan icke kan vara af någon vigt, men deremot såsom gränsande intill den Calmar stad nådigst donerade jord och ursprungligen till densamma hörande, skulle tillskynda staden icke obetydliga fördelar, derest den af jorden komme i besittning, våga undertecknade, Calmar stads fullmägtlge, med tacksamt erkännande af den nådiga omvårdnad, hvarmed Eders Kongl. Majit., genom öfverlåtande till Calmar stad af Calmar f. d. lästningsjord, omfattat staden, i djupaste underdånighet anhålla, att Eders Kongl. Majit täcktes till Calmar stad öfverlåta den rätt till ifrågavarande 8 313/32o tunnland jord, som möjligen kan anses tillkomma Eders Kongl. Majit och Kronan. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Stormägtigste, Allernådigste Konung, Eders Kongl. Majits underdånigste och tropligtigste undersåter P. Sjöbring. N. P. Ljunggren. » G. A. Queckfeldt. C. M. Lagerhamn. Ragnar Törnebladh. Abr. Sjöstrand. O. E. L. Dahm. C. H. Snoberg. Fredr. Runnqvist. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 154. 37] Garl Johan Borell. Theod. W. Jeansson. Dan. Mag. Ljunggren. Ludvig Sjöström. J. E. Sällström. J. Blomgren. S. A. Frykman. A. J. Johansson. A. G. Söderbaum. C. J. A. Magnét. G. P. Gustafsson. Joh. Jeansson. E. Sjöstedt. V. F. Gidlbrandsson. P. M. Sabelström. J. Andersson. J. K. Sörenssen. Calmar den 4 November 1865. Afskriftens rigtighet intygar Aug. Siljeström.