Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon upplyfte armarna emot himlen, med en åtbörd af bön och undergifvenhet; derefter kysste hon ringen, som hon fått af Thorsten. Nu fattades båten af sjelfva forssen. Flickan satte båda händerna för ansigtet, och som en blixt försvann hon utför det svindlande djupet. Thorsten störtade sanslös till marken. Det var en skön, klar vinterafton i Stockholm. De argandska lyktorna på Drottninggatan bestrålade ett lysande hvimmel af equipager, hvilka i det ypperliga föret, under klingande bjellrors musik, halkade fram emellan mängden af fotgångare, som bildade en ström vid hvardera sidan af gatan. En stor del af de slädar som pryddes af eleganta damer, stannade utanför ett hus, der den rikt eclairerade första våningen antydde att det var en fête. Det sades till och med att någon af de kungliga skulle komma dit, så att en talrik folkmassa samlat sig utanföre. Damerna, som stego ur, blefvo i förbigående behörigen begapade; knuffningar utdeltes, speglosor slösades, eleganta herrar foro fram som skojare, tjufpojkar slogos, en bonde beskrattades, fruntimmer förföljdes och jungfrur skreko. Det blef ute på gatan bullersamt, så att det slutligen var med en glad känsla, man tog sin tillflygt till den eljest qvalmiga societén deruppe. Hvilken smak han har, den rika Lifmedicus Illerhjelm! Intet var spardt som kunde bidraga till ökad glans åt den praktfulla fêten. De skimrande ljuskronorna sväfvade öfver alla Stockholms märkvärdigheter i politiskt, litterärt och commercielt hänseende. Man såg der artiga excellenser och högfärdiga underlöjtnanter, vittra köpmän och okunniga lärda. Der fanns den vackra Grefvinnan, hvars ansigte varit värdt ett konungarike, om det blifvit fritt från den öfriga kroppen och hela själen. I full gala framsväfvade der den förtjusande fröken, med de oskattbara talangerna, hvilka aldrig förtjusat någon annan än henne sjelf. I förbund med döden All rätt till öfversättning förbehållen. STOCKHOLM. ALB.
Hvad nu först angår billettfördelningen, så och enär offentligheten vid RiksStåndens sammanträden, i följd af stadgad Lag, bl ifver en folkets allmänna rättighet, finner Utskottet, på sätt åtskillige Ridderskapets och Adelns Ledamöter jemväl föreslagit, det ej eller lämpligt, att öfverlåtandet af denna rätt må öfverlemnas till det enskilda godtycket hos Ståndets medlemmar, utan håller före, att, i enlighet med hvad inom Europas öfriga representativa församlingar öfligt finnes, de personer som på utsatt tid och ställe sig 0111 inträdeskort anmäla, jemväl böra, i den ordning anmälan göres,sådane billetter till ett visst bestämdt antal, i mån af det anvista utrymmet, erhålla; dock alt dessa billelter endast blifva för ett Plenum gällande. Men då det är af bogsta vigt, att Representationens förhandlingar blifva bekanta icke allenast för den del af Hufvudstadens publik, som äger tillfälle att bevista Ståndets sessioner, utan ock genom Tidningarne tillförlitligen meddelade åt hela Svenska allmänheten, har Utskottet trott inträdesrätt oafbrutet under loppet af hela Riksdagen böra lemnäs åt feni af Hufvudstadens mest ansedda TidningsRedncleurer eller deras ombud; äfvensom Utskottet, 63 H. 11 Den 9.4 F e b r 11 a r i i e. m. till disposition af Herr LandlMarskalken anvisat 20 Billetter, lör att tillställas de utländske Missionerne, eller hvilka personer, som eljest kunna anses af LandlMarskalken vara till något företräde i detta hänseende Berättigade. I öfrigt har Utskottet ansett lämpligast, alt RiddarlmsDirectionen såväl Besörjer Billetternes förfärdigande, som ock förordnar på hvad sätt de må kunna till fremmande åhörare utdelas. Beträffande dernäst Bestämmandet af de tillfällen, då ett Plenum Bör vara slutet, eller då fremmande åhörare
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, som åtnjutit ledighet från sin befattning såsom ledamot af Const.Utsk., skriftligen anmält sig vara af sjukdom hindrad, att återkomma för att bestrida denna befattning, samt derföre anhållit att få afsäga sig densamma, men likväl behållas vid sin riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hverefter Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer, att utse en ledamot i Const.Utsk. efter Frih. Lagerfelt. Föredrogs och godkändes Exp:sUtsk:s i gårdagens eftermiddagsplenum på bordet lagda förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M. N:o 110, ang:de iståndsättande af publika byggnader å ön S:t Barthelemy, samt förhöjning i dervarande tjenstemäns aflöningsstat; och N:o 115, med förslag lill ny författning ang:de stämplade pappers-afgiften. Äfvenledes föredrogs och bifölls Exp:sUtsk:s i gårdagens eftermiddagsplenum bordlagda, under N:o 9, afgifne förslag till § i riksdagsbeslutet ang:de stämplade pappers-afgiften. Föredrogs men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Lind af Hageby, Carl Aug. Ludv., ånyo pä bordet Const:sUtsk:s i gårdagens plenum bordlagda mern. i\' :o 13, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksStms olika beslut i afseende å mern. N:o 5, rörande ett tillägg till 72 § Reg.F. Den 15 Juni e. m. 107 Föredrogs Const.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda meni. N:o 14, med förslag till ändring i 2—5 mom. 14 och 22 §§ Riksd.-Ordn., rörande represenlations-rältigheten för Fahlu bergslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Muj 22 Jum b. 13 .Maj b. 15 Maj å. 15 Mars b. 10 Maj 26 Juni b. 10 Maj 100 229 b. 11 Mars å. 11 Mars 13 Maj b. 27 M j a. 8 Mars b 11 Murs b. 11 nars |3 Maj b. 24 Maj a. 8 Mars 1). 11 Mars b. 11 Mars 11 Maj g. 24 A* aj a. 15 Mars 1). 15 Mars b. 15 Mars 10 Maj b. 24 Maj b. 8 Mars 229 229 b. 8 Mars a, a. 10 Maj b, 26 Juli b. 8 Mars a. a. 0 Maj b. 25 Juli 5. 8 Mars a. a. 6 Maj b. 25 Juli 1. b. 8 Mors a. a. 3 Maj b. 26 J.11 c CQ - 11 L. äktenskap, detsamma genom vigse! fullborda Lån, odlings-, om afskrifning af 2:ne från Banken utgifne .. „ emot pant af jern, afskrifning af ett sädant „ afskrifning af åtskillige från Låne-kontoret i Götheborg utgifne, jemte balancerade öfverräntor . - Lånerörelse, Bankens, om ett tillfälligt förskott lill faslighels-lånefonden Svar på återremiss M förslag till reglering deraf i anledning af återremiss i vissa delar om en verk ställd omröstning . förslag till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktige beslut „ om tillökning i fonden för fastighetslån i anledning af olika beslut Omröstnings-resultat „ om minskning i fonden för utlåning på namn och reverser „ om förminskning i fonden för utlåning genom Handels - och Närings - diskonten Låneunderstöd, för allmänna arbeten, vilkoren för erhållande af Svar på återremiss N:o > 2 C3 o % — S <T> b: 3 o rr n. » -t 2 3 5' 5’ £ ■ L» CQ re N:o | Sid. M. Machhlist-of/icer, anslag lill lön för en .
N:o 124, i anledning af vackt fråga, om understöd af allmänna medel för hamnbyggnad och strömrensning vid Ronneby köping; Bifölls. N:o 12b, i anledning af väckt fråga, om rättighet för nybyggessökande, att, emot behörig borgen, lyfta hela odiings-understödet, så snart genom bevis styrkes, att odlingen blifvit verkställd; Bifölls. N:o 127, i afledning af väckt fråga, om det tillägg i Afvittrings stadgan) att alla syner, som ske i och för nyhemmans upptagande, mätte af Staten bekostas; Bifölls, N;o 128, i anledning af väckt motion, att Kronan må bekosta handt*langning vid Kion0hemmans„oo h nybyggens afvittring; Bifölls. N:o iag, i anledning af väckt motion, örn anslag för underhållet af eili v.äganläggning till Norrige; Bifölls. N:o i3o, i anledning af väckt fråga om, prsemiér af allmänna medel för uppförande af gråstensbyggnader å landet;, Bifölls; . och N:o 131. i anledning af väckt motion, om Statsanslag till en stängsel omkring de vid Gamla Upsala Kyrka varande fyra Ättehögar; Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Lag-ttskottets Betänkande N:o 58, öfver motion, , om ändring af 3o §. i Concurslagen; Återremitterades. S, D. Föredrags ånyo Banco Utskottets Memorial N;o 11, i anledning af ifrån Borgare-Ståndet erhållen anmodan, att inkomma méd Utlåtande öfver de nuvarande Banco-fuilmägtiges förvaltning; Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-lJtskottets Betänkande N:.o 65, i anledning af väckt Iråga, att till allmänna landsvägarnes underhåll en viss afgift, mätte af resande erläggas; Bifölls. Från; Hedervärda Bonde-Ståndet. S., D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärs?
För derutöfver stigande vigt erlägges: inom 5 mils distans: för 1 till och med 20 & - 20 öro. öfver 20 till och med 40 S 40 » o. s. v., med tillägg af 20 öre för hvarje 20 K; öfver 5 till och med 10 mils distans: för i till och med 20 ffi 30 öre. öfver 20 till och med 40 $ 60 » o. s. v., med tillägg af 30 öre för hvarje 20 S; Ofver 10 till och med 15 mils distans: för 1 till och med 20 “3 40 öre. öfver 20 till och med 40 3 80 » o. s. v., med tillägg af 40 öre för hvarje 20 3; öfver 15 till och med 20 mils distans: för 1 till och med 20 3 - 50 öre. öfver 20 till och med 40 3 - 100 o o. s, v., med 50 öre tillägg för hvarje 10 3. A Vestra stambanan nedsattes från och med den 19:de September afgifterna för timmer, plank och bräder sålunda, att frakten för full vagnslast med minst 100 centner af dessa artiklar, då ägaren sjelf ombesörjer lastning och lossning samt fri magasinshyra endast för ett dygn medgifves, erlägges med: för en distans af 4 mil och intill 6 mil 45 öre per Sk3 60 b » » » 6 » o 8 » » » 8 » » 10 b 75 » » b » 10 » » 12 » 90 b » d » 12 n » 14 » I R:dr — b » » B 14 b » 16 b 1 » 10 B B » » 16 mil och deröfver 1 » 20 b » samt för spanmål, att gälla för den nyöppnade bandelen Falköping—Töreboda sålunda, att för full vagnslast af minst 100 centner (25 Sk3) mod vilkor, att agaren sjelf ombesörjdo lastning och lossning samt att fri magasinshyra
Sådant har ju icke egt rum, och förr än denna förnyelse inträffat, bör ju icke bestraffningsmedel användas. Ar nu saken af den obetydlighet, att hon hvarken bordt föranleda (ill riksrätt eller till anmälan efter ]07 §, hvad hade då Utsk. bordt göra? Efter min tanke tiga stilla, likasom man förhåller sig i andra mål, dem man anser vara obetydliga nog för att icke föranleda vederböra lagförande, eller entledigande. I afseende på förhållanderna med Norrige, har Hr Fåhraeus anmärkt alt någon verkställighet af vederböra utslag icke kunde ega rum, enär föreskrifter om sättet dertill, saknades. Detta inser äfven jag, och har naturligtvis icke kunnat säga något derom, men 348 Den 7 Maj e. m. hvad jag klandrar, är alt sedan man låtit saken i några och trettio år ligga ovidgjord, Konungens rådgifvare, oaktadt ett bötesbelopp af nära 1000 r:dr kommit ifråga, ytterligare lemnat ärendet derhän, utan att af sådan händelse föranledis hos Konungen föreslå upgörandet af öfverenskommelse mellan båda rikena, om lämplig författning i detta hänseende för framtiden. Hr Wrangel, Erik Fredr.: Sedan Hr Cederschiöld öpnat vägen för tjenstemän att sig i dessa frågor yttra, skall del måhända tillåtas mig att beträda samma väg som lian, ehuru icke i bans fotspår. Hr Cederschiöld har ogillat hvarje tillvitelse och allt klander mot Const.Utsk. Om det är nödvändigt för Ständerna att kunna fälla en dom i en så allvarsam och vigtig fråga som denna, så är det också nödvändigt alt uttala ett klander eller ett gillande af det utlåt, på hvilket domen skulle stödja sig. Här är detta så mycket mer nödvändigt, som efter hvad serskildt Hr Lefren visat, betydliga misstag blifvit begångna af Const.Utsk. uti den 3:dje punkten. Då dessa blifvit så utförligen påpekade, kan jag icke tillåta mig att uprepa dem, synnerligen, då hvar och en riksdagsman, som intresserar sig för saken, kan på vederbörligt ställe göra sig underrättad om sanningsenligheten i upgifterna om dessa misstag.
Det första steget till sådan inskränkning togs genom Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848 och det sista genom Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855. Dessa förlattningar öfverensstämma emellertid deri, att handelsbok medför blott halft bevis angående utborgning, gjord till annan än affärsman: att delta vitsord förloras, derest räkning ej inom viss tid tillställes gäldenären; samt att om denne underlåter att inom foreskrifven tid klandra räkningen, densamma skall anses lika gild som förfallet skuldebref; men tiden för räknings utfärdande och för klander var utsträcktare i den äldre än den yngre författningen, som stadgär, alt räkning skall utfärdas inom tre månader efter utborgnings-året och klandras inom lika tid efter emottagandet. Genom den inskränkning, som sålunda i så väl ena som andra fallet blifvit gjord, har man bland annat sökt att, så vidt sig göra låter, minska olägenheterna af utborgningar eller att förekomma långvariga bokfordringar och således göra deni så snart möjligt är för fordringsegaren användbara; ty alt helt enkelt förklara, att hvarje i handelsbok antecknad fordran efter någon kort tid ”förvandlas i sådan Bih. till B. SL Prgt. i856 $ 1857. 7 Sami. 1 Afd, 17 Höft. (5 Lag-Utskotlels Betänkande N:o 38. accept eller förskrifning, som kan af kreditorn begagnas i låneväg” ligger ej inom lagstiftningens befogenhet. En dylik förvandling kan nemligen ej ske ensidigt. Genom underlåtenhet att klandra räkning, varder den väl, efter hvad redan är antydt, lika utmätningsgild som accepterad räkning eller utfärdad förskrifning; men gäldenären liar haft tillfälle att bevaka sin rätt; och detta är alltså det enda sätt, hvarpå, efter Utskottets omdöme, det af motionären sökta mål lämpligen kan nås. Detsamma synes vara att framkalla kurserande kredit-papper; men erhållandet deraf måste bero på frivilligt aftal. Det står fördenskull den handlande öppet att utborga sina varor antingen på hok eller mot för honom i låneväg användbart papper; och det ankommer följaktligen ytterst på honom sjelf att afhjelpa de öfverklagade olägenheterna.
De indragna prestbolen blefvo då förvandlade till kronohemman, men de icke indragna fortforo att vara församhngarnes egendom och presterskapets besittning, i likhet med det fordna andeliga frälset, hvarför dessa hemman och lägenheter, då de infördes uti jordeböckerne, hvilket skedde först 1686, der benämndes »geistliche» och hade sin särskilta linie. Men då de många titlarne och linierna försvårade jordeböckernas upprättande, så började man 1718 att inskränka titlarnes antal, då prestbolen uppfördes under krono-titeln. Detta väckte allmogens och Presterskapets uppmärksamhet och bekymmer i afseende på eganderätt och hemmanens natur. Till förebyggande af intrång och förändring af fordna förhållanden inflöt stadgandet uti 4 § af Presterskapets privilegier den 16 Oktober 1723. Men då, enligt Kammar-kollegii cirkulär den 10 December 1724, förändringen af jordeböckerne anbefalldes, vaknade ånyo oron och bekymret hos båda de sistnämnda Riks-stånden, hvarför de sökte få jordeböckerne återförda till deras gam - Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skot tets Memorial M 42. 3 la skick, i afseende på prestbolen, hvilket dock vägrades, emedan det skulle hafva medfört alltför stort besvär och arbete. Deremot afgaf Regeringen uti resolution på Presterskapets besvär den 7 Juli 1752 § 10 följande försäkran: »Presterskapet kan trygga sig dervid, att de dem tillslagna hemman och lägenheter, genom jordebokens inrättning, icke ombyta deras natur, som dem efter privilegierna tillkommer.» Och resolutionen på allmogens besvär den 29 November 1756 § 79 innehåller samma försäkran. Om fortfarandet af detta förhållande fann Kongl. Majit för godt att erinra uti nådigt bref den 3 Februari 1803 samt Kammar-kollegium uti Kungörelse den 15 Mars samma år. När derför 1805 års skogs-stadga utkom, verkade den ingen förändring uti Presterskapets rätt till utsyning,å boställenas skog under bestämda vilkor.
583 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskollets nedannämnde den 8 och 16 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 35, angåendé årligt understöd till Enkan Louise Wigström, född von Schwerin; och N:o 36, med förslag till taxa å expedilions-lösen i Rikets Ständers Bank, Banko-diskont-verket och Låne-kontoren. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets nedannämnde den 8 och 16 dennes på bordet lagda Betånkanden: N:o 37, i anledning af väckta motioner, angående stiftande af en lag emot misshandling af* djur; och N:o 38, i anledning af väckt motion, angående utfärdande af en lag, som förekommer olägenheterna af det i handeln rådande utborgnings-system. S. D. Vid förnyad föredragning af Konslitulions-UIskottets Memorial N:o 12, med voterings-proposition rörande Utskottets uti Memorialet N:o 8 afgifna grundlags-ändrings-förslag, angående Riks-styrelsens förande i vissa fall m. m., blefvo de af Utskottet föreslagna voterings-propositionerne af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskotlels den 13 och 16 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 73, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition örn upphörande af fourage-passevolans-afgiften vid beridna rusthålls-regementen, äfvensom angående i detta ämne väckta motioner. Frän Högv. Preste-Stdndet. S. D. Föredrogs ånyo Stals-Utskottels Utlåtande N:o 73, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition om upphörande af foijrage-passevolans-afgiften vid beridna rushålls-regementen, äfvensom angående i detta ämne väckta motioner.
Majit, enär Rikets Ständer vägrat äskad förhöjning i anslaget för Exercis-Sqvadronernes öfning, funnit sig föranlåten, att för Befälet vid Lif-Regements Dragonoch Husarsamt Jemtlands Häst-Jägare-Corpser, under de årliga Recriitoch Remonl-mötena, i Nåder anvisa uppå sagde Cassa, för hvilken dessa kostnader årligen medföra en utgift af omkring 2,400 Ridr, vågar Collegium icke i underdånighet tillstyrka någon förändring uti det under den 25 Augusti 1835 meddelade
I anledning af Utskottets hemställan i 1 punkten af Utlåtandet, beslöt Ståndet alt, med godkännande i öfrigt af § 1 i Betänkandet JV2 2, följande tillägg mellan ordet »öfrigt» å 4 raden och ordet »meddelas» å 5 raden i paragrafen skulle införas: »Och faner Kongl. Maj.t dem eljest vara af beskaffenhet atl kunna godkännas»; hvarefter Ståndet, med antagande af Utskottets förslag i 2 punkten, lade Ridderskapet och Adelns inbjudning i ämnet till handlingarne. 3 punkten bifölls; hvaremot yttrandet i 4 punkten lades till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: JV3 72, i anledning af motion om ändring af 2 och 3 §§ i 3 Kapitlet Kyrkolagen; och J\s 75, i anledning af motion, angående giltigheten of Kongl. Brefven den 7 Juni 1733 och den 24 Januari 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordrande lill dopet. S D. Föredrogs Särskilda Utskottets Utlåtande, M 3, i anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar och fattade skiljaktiga beslut, i afseende å Utskottets Betänkande JVs 2 öfver Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer med förslag lill ny Sjölag. Hvad Utskottet yttrat å sidan 2 rörande de af tre Riks-Stånd godkända delar af förslaget samt i Iråga om §§ 38, 55 första momentet, 60 andra morn., 68 första morn., 103, 143, 234 samt 244 till och med 247. Lades till handlingarne. Utdrag den 23 Oktober 18G3. I fråga äter om § 66, fonn Ständet godt, att, med ogillande af Utskottets hemställan, antaga det af Herr C. F. af Ström uti reservation mot samma hemställan afgilna, å sidan 14 upptagna, förslag, dock med uteslutande af de å första raden förekommande orden: »d utrikes ort». Beträffande slutligen § 100 afslogs Utskottets förslag i denna del och antog
Denna deras öfvertygelse grundar sig på vissa facta: det har nemligen händt, att i detta Land, der Boktryckerierna äro ganska talrika, och Boktryckares spekulationer vidsträckta, Classiska författares efterkommande lefva i s[or fattigdom; i synnerhet må man såsom exempel nämna Corneilles slägt, torftig lemnad af dem, som årligen rikta sig genom nya upplagor af hans arbeten. Visserligen utgöra 5o år en stor prasscriptionslid. I England förtjenar en skriftställare af talang så hastigt och så ofanteligt, att, om han ej kail lemna skriften lill sina efterlefvande, kail han säkert lemna producter deraf. Så är det ej i Sverige. Bokhandeln går ganska trögt; i synnerhet alfvarsamma skrifter säljas mycket långsamt. Det är möjligt alt 2l6 Deli ag Januari i f. m. en Författare, som skrifvit med mera grundlighet än glans, mera förtjenst än popularitet, lemnar ett ringa arf åt sina eflerkommaude. Men det kan äfven hända, att hans skrifter rättvisare uppskattas i en annan tid och följaktligen skulle bättre betala sig. Visserligen vore ingen då mera berättigad till vinsten deraf, än Författarens egna arfvingar. Skulle Ridd. och Adeln dock finna, att punkten ej må förblifva sådan som den är, så vore visserligen en prasscriptionstid af 5o år efter författarens död ett slags medelväg i frågan. Jag tror att mycket kan glömmas på 5o år, och de pecuniära interessena vore då troligen ej betydliga. Men oansedt Vitterheten förändras, och lika med allt annat går framåt, så kan likväl i vissa litterära producter ligga en classicitet, som genom åldern vinner i värde. Resultatet häraf är således, att jag skulle anse bäst, det Högloft. Ridd. och Adeln hyllade en oinskränkt äganderätts-princip i denna fråga; men derest Högloft. Ståndet icke skulle finna sådant vara lämpligt, yrkar jag åtminstone, att den längsta prasscriptionstid, som här blifvit omnämd, nemligen 5o år efter Författarens död, måtte blifva minimum. Herr Cederschjöld:
Då man härvid följer det förut uppgifne förhållandet blir resultatet: På Götha Canal har varutransporten, såsom förut är nämndt, år 1828 utgjort i vigt 47,121 Skepprd, hvilka, beräknade för Landtransport å 3 Skepp:d på parlasset, på 8 mils väg (från Jönköping till Götheborg är i6£ mil landväg), med 4 dagars tid för resan fram och åter, erfordra 128,000 hästoch 64,000 karl-dagsverken. 4oo fartyg, som under året verkställt denna transport å Canalen, erfordra för i medeltal räknade högst 4 mil fram och åter, på derföre åtgående arne dagar, 800 hästoch lika många tnans-dagsverken för fartygens framdragande, men medtaga derjemte till fartygens besättningar, i medeltal tagne till 2 man och i5 dagar för hela resan, j 2,000 mans-dagsverken. Besparingen blir alltså 51,200 karl-dagsverken och 127,200 häst-dagsverken i bästa årstiden; hvaremot, då vintern gör jordbrukaren sysslolös, den tillfrusna farten återlemnar transportens biförtjenst åt landtmannen. De på sådant sätt under hästa årstiden besparade 178,400 dels hästdels karlsdagsverken upptagas öfver hufvud till 20 sk. per st., som gör i årlig vinst för det Den 26 Mars f. m. 29 allmänna en summa af R:dr 74,333: 16.— beräknad endast efter hvad nu på Canalen transporteras, utan afseende på stigande rörelse.
St:s Beslut, såsom tydligt och klart, dels ock att CanalDirectionens förbindelse som bör afgifvas, skulle innehålla utfästelse af Directionens Ledamöter, en för alia och alla för en, att anskaffa Bolagets förbindelse, och att, om de ej sådant kunde åstadkomma, sjelfve vara, såsom för egen skuld ansvarige för den summa som uppbures. Af berörde anmärkningar har Utskottet icke funnit skäl att förändra dess i ofvannämnde Memorial framställdta Förslag, hälst detsamma blifvit bifallet af H. R. o. A. samt Högv. PresteStåndet, enligt till Utskottet aflåtne ProtocollsUtdrag den 24 April samt den 4 innevarande månad. Och får, med tillkännagifvande häraf, Utskottet tillika anmäla, att Hederv, BondeStåndet den 3o April funnit för godt, att, med ogillande af hvad Utskottet hemställt, godkänna Hrr Fullmägtiges i R:g:sContoret åsigt, i afseende på verkställigheten af R. Sttrs ifrågavarande Beslut. Utlåtande, ang:de aflöningen för BancoUlskotlets Secreterare och Canzlisamt YaktBetjenillg. (R:g:s-A.) Utsk ottet, som i dess Betänkande N:o 48 nng:de aflöningen vid innevarande Riksdag för R.iksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Canzlier samt Vaktbetjening, anmälte, att den vaekte frägan huruvida aflöningen för Tjenstgörande vid BaneoUtskoltet skulle utgå af Bankens medel eller utaf de till Riksdagsutgifternes bestridande anvisade allmänna medel, vore då ännu beroende på R. II. St:rs pröfning och afgörande, har nu, efter det R. H.