Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareSt:s prot.Uldr. af den i o dennes med deruti upptagen inbjudning, skulle kunna vidare hvila på bordet eller öfverläggningen derom vidare uppskjutas, och då det blifvit till Hr Landtm, hemstäldt att yttra sin mening derom, fick han nu förklara, att då han icke fann något grundlagsbud, sorn bestämdt lade hinder för ytterligare hvilande af ett från ett annat RiksSlånd ankommet mål, så ansåg Hr Landtm, sig icke annat kunna an framställa den propos., som i detta afseende blifvit begärd. Gr. Frölich: Jag vill icke upptaga tiden med det fruktlösa försöket att vilja inhemta Ståndets mening, huruvida Hr Frih. o. Landtm, bort göra en sådan propos. som blifvit framställd eller icke, eller om Ståndet en sådan äskar. Det stadgande i grundlagen bal1 blifvit uppläst, på grund af hvilket detta mål icke vidare grundlagsenligen kan bordläggas, enär det i dog verkligen för 2:dra gången föredrages, och det står att i lagen läsa, att när ett mål för 3:dje gången föredrages, så skall det afgöras. Jag vill alltså endast reservera mig emot Hr Frih. o. Landtm:? tanke. Hr von Hartmansdorff: Då Gr. Frölichs yttrande tog såsnartslut, skall jag ej heller vara vidlyftig. Jag hade velat erinra honom, alt lian var den förste, som svarade att öfverläggningen om formfrågan vore slutad, och att han så ledes ej bort glömma det. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att öfverläggningen om BorgareStts nu föredragna prot.uldr. af den 10 dennes med deruti intagen in bjudning må lills vidare uppskjutas. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej. Frih. Hamilton: Då detta är en mer än vanlig form fråga och hvilar på motiver, som jag icke delar, anhåller jag att få nedlägga min allvarliga reservation deremot i R. o. Ad:s protocoll. Frih.
Memorial af den 6 dennes , ytterligare hemställt r anledning af den afffrrfning ä T till arrén det, fom blifwit General Tull-arrende Societeten för förlorade Tullinkomster frän Finnland bewiljad, blcf nu af BorgareStändet bifallit; hmarom de Respeetive Med - Ständen ffulle wördsamt och manligen underrättas. Et suxr». S. D - 718 Den 17 Äprik. S. D. Biföll Äorgare-Ständet hwad Riksens Högs loff. Ständers Stats-Utstott, i Memorial af dcn 6 innes Varande, yttrat och illstyrkt, i anledning af Kongl. Maj:ts till Utstöttet remitcrade Nådiga Proposition af den sr sistl. December-, angående Revisionen af Krigssrcdogvrelserne m. m. hwärom de Rcspective Med-Ständcn stulle wördsamt och wänligeN härigenom underrättas» ill sapis. S. D. Sfter upläsändet af Riksens Högloft. Stan» ders Stats-Utstotts den 7 i denna mZnad afgifne Memo^ ki«l, i anledning gf de hos Högloft» Ridderstapet och Adeln samt Hcdcrwärda Bvndc-Ctändet förekomne onmäckk ningar wid Bi agan Litt.
Deraf synes nemligen alldeles icke, att Statsrådet framställt någon enda betänklighet vid eller föreställning emot Konungens beslut om uppskof. Skall man döma af prof., har Statsrådet, långt ifrån att insistera, tvärtom ej spillt ett enda ord på försöket att öfvertyga Konungen om lämpligheten deraf att genast afgöra frågan oell icke ånyo uppväcka de gamla tvisterna, ang:de 72 § Reg.F. m .rn. Detta hade väl åtminstone varit rådgifvarnes pligt; och vi se från rådsprottn, icke blott från frihets-, utan ock från envåldstiderna, huruledes rådsherrarna tillförne alltid gjort sig synner - 64 Den 5 Mars f. ra. lig möda att öfvertyga Konungen ang:de riktigheten af sina meningar. Om prot. skola föras, så borde väl åtminstone vid dylika tillfällen, der Konungen är skiljaktig från hela sitt Statsråd, af prottn inhemtas, huruvida verkligen några upplysningar och råd blifvit meddelade, eller om Statsrådet, för öfrigt stillatigande i Conseillen, endast låtit i prot. anteckna sin reservation. K. o. Ad. beslöt, att K. M:s nu föredragna nåd. skrifvelse skulle läggas till handltna. Hr Dalman: Då fråga blifvit väckt af Grefvarne Horn och Frölich derom, att Hr Gr. o. Landtm, måtte uppmana Frih. Gederström att återtaga ett anmärkt uttryck, som Hr Frih. emot mig begagnat; så, och på det K. o. Ad:s tid nu icke må vidare upptagas med detta mindre angenäma ämne, anhåller jag, att den väckta frågan må få hvila på bordet till prot.-justeringen. Föredrogs ånyo BancoUtskts d. 21 sisth Febr. på bordet lagda memor. N:o 102 med anmälan om det uppehåll i Utskts göromål, som kan förorsakas genom längre fördröjdt afgörande af frågan om blifvande myntenheten för landet. Gr. Frölich, Dav : R. o.
Beträffande denne Läkares station, så skulle jag anse Ljungby Tingsställe dertill böra utses, såsom beläget un gefär midt uti det område hvarom nu är fråga; men då det torde vara angeläget, att Apothek är att tillgå å det ställe der Läkaren sig uppehåller, bör jag jemväl nämna, att ett sådant redan finnes jnrättadt i Vernamo inom Össbo Härad, samt att denna Gästgifvaregård är belägen endast lem fjerdedels väg från Vassbo och tvanne mil från Sunnerbo Härads gräns; och det Dea i Mardi, 39 är det med afseende härå sorn Wernamo torde böra bestämmas till station för den ifrågavarande ProvincialLäkaren. Jag anhåller ödmjukast om remiss af denna min motion till Oeconomieoch Stats-Utr skotten. Friherre TVrangel, Henning: Under de interessanta discussioner och Anföranden som ägt rnm öfver landets närvarande förlägenhet, har jag till denna stund, blott med min uppmärksamhet följt dessa öfverläggningar, under afvaktan af ett för min öfvertygelse tillfredsställande förslag till afhjelpande af det onda men sorn motionstiden lider till slut — och, enligt mina åsigter, icke något fullständigt system blifvit framlagdt, ehuru både Grefve Hård, Friherre Cederström, Herr Tham med flere utbredt ljus öfver detta ämne; så torde det icke af Ridderskapet och Adeln synas förmätit, att jag vågar anhålla om tillstånd att framställa en motion, rörande industrien i allmänhet, lämpad pa Sverige, hvars utarbetning och detaillerjag förbehåller mig att längre fram, sedan den kor. ta motions-terminen är förbi, inför Kiddeiskar pet och Adeln till granskning framlägga. Konungens nådiga skrifvelse rörande näringsfriheten, torde göra mitt förslag öfverflö - 4* Deri i Martu, digt, me» som jag icke haft tillfälle att den-» samina genomläsa, och genom mina anmärkningar, äfvensom andras, åsigterne må lian» da blefvo alltför delade, så vill jag ej dröja med framställandet af mina tankar i detta, ämne. Under denna synpunkt, utan att tilltro mig inse det rätta, skall jag försöka att framställa mina tankar i åtskilliga angelägenheter.
De skäl, sorn finnas åberopade i Utskottets Betänkande N:o 3r, och hvaruti jag jemväl instämt, kunna ej efter min tanke äfven här gälla, då farhågan, att lagen genom förändringen skulle komma i strid med serskilte sedermera utkomne Författningar, i detta fall ej hör förefinnas. Att höja det i 4o Cap. i §. och 4j Cap. Missgernings-Balken utsatte belopp af Tio daler Silfvermynt, nu motsvarande 3 R:dr 16 sk. Banco till det myntvärde, som egde rum år 1734, eller 3 R:dr 16 sk. Specie, torde visserligen vara det rigtigaste, men då erhålles derigenom det ojemna talet af 8 R:dr 42 8 rst. i Bancosed lar, eller om Courant-räkningen införes, i3 R;dr 16 sk. courant, ett belopp, som med nu gällande sedelsorter icke kan utan skiljemynt erläggas. Uti Lag-Comiténs förslag till Criminal-Lag, är den summa, utöfver hvilken olofligt tillgrepp först anses såsom stöld, utsatt till 5 R:dr i silfver, eller i3 R:dr 16 sk. Banco i sedlar; och förslaget innehåller dessutom, i motsats mot hvad nu är stadgadt, att, om en person tilltalas på en gång för flere tillgrepp, men han vid hvarje af desse endast åtkommit gods af mindre värde än 5 R;dr i silfver, skall han ändock såsom snattare anses. Förslaget har således, äfven om sistnämnde förhållande ej tages i betraktande, höjt summa furti till jemnt fyra gånger dess nuvarande belopp. Då man vill bibehålla skillnaden emellan stöld och snatteri, bör nämnde summa ej eller sättas för låg; hvarken vinner det allmänna derpå, att flere tjufvar finnas i landet, eller återföres förbrytaren, om han genast första gången, han bemägtigat sig olofligen en persedel af några Riksdalers värde, skall straffas såsom för stöld. Förändring häruti synes mig ock kunna lämpligen tillvägabringas, utan att man derföre behöfver i sammanhang dermed höja, hvarken det i 4° Cap. 3 §.
Stockholms län har entreprenader blifvit inrättade på alla de ställen, der detta verkligen varit af behofvet påkalladt, d. v. s. der icke skjutsningsbestyret är så obetydligt att hästarnes antal under året upgår till 200 å 250, ty i sådant fall kan icke lungan, när skjutslaget vanligen utgöres af 40 å 50 m:tal, anses för stor. Entreprenad-afgifterne äro inom detta län ganska låga, men högst för gästgifverierna vid Stockholm, såsom Rotebro, Barkarby och Fittja, vid hvilket sednare betalas 33 R:dr 16 sk. b:ko. Det är visserligen ganska betydligt, men dock icke mer än hälften emot hvad hemmansinnehafvarne förut erlade för att blifva skjutsningsfria, neml.j 100 R:dr. De hafva således en betydlig vinst, men om så är förhållandet, bör man äfven iakktaga att dessa gästgifverigårdar ligga närmast och omgifva hufvudstaden, hvarest de hafva en god afsättningsort. Jag tror att mången af oss — så är åtminstone förhållandet med mig, som eger en mindre gård i Småland, der ingenting kan afsältas — gerna skulle vilja betala 3, 4 ja, 10 gånger den nyssnämnde entreprenadsafgiften, om han kunde 8 Den 1 Juni. förflytta sin egendom, sådan den är, till grannskapet af Stockholm. Jag får för min del serskildt förklara, att om också Ståndet höjde skjutslegan vid denna Riksdag, så är jag fullt och fast öfvertygad derom alt pretentionerna icke skola förminskas, utan de skola vid hvarje kommande Riksdag allt mera och mera stegras, ända till dess att allt hopp är förbi (hvilket likväl troligen aldrig inträffar) eller också ytterligare fördelar vunnits. Vid detta och alla framtida tillfällen anser jag mig böra motsätta mig den satsen, att skjutsen utgör ett för jordbruket serdeles betungande onus, eller kan anses vara något derför främmande. Det är obestridligt och lärer väl af ingen kunna nekas, att Kronooch Kungsskjutsen i alla tider tillhört jordbruket.
Det är redan antaget af de flesta vest-europeiska stater; till och med det eljest så stationära Österrike har i Frankfurt lörurdat det. Man har sagt, att då vi nu som bäst arbeta med att inlära ett nytt system, vore det icke skäl att förkasta detta och börja med ett annat. Jag anser tvärtom; vi hafva icke ännu satt oss in i det nya systemet, och kunna då lika lätt antaga det metriska, det enda rationella, och som dessutom i många fall passar in i vårt gamla system, t. ex. i afseende å tunnan. Frih. Cederström har icke velat erkänna den stora vigten af att lätta våra handelsförbindelser med grannrikena; jag är förvissad, att om Hr Frih:n tillbragle några månader i södra Sverige, skulle han komma på andra lankar. Man synes här vara särdeles rädd för den Skandinaviska idéen, men så långt borde man väl dock utan fara kunna sträcka Skandivavismen, som till likhet i mynt, mått, mål och vigt. Vi hafva nu varit förenade med Norige i 50 år. Föreningen har just icke utvecklat sig med jättesteg. Kunde icke nu möjligen, tiden vara inne att börja ett litet närmande åtminstone i praktiskt afseende? Folk och språk äro på både sidor om fjällen lika, men att begära att ett Svenskt 25 öre måtte gälla sorn mynt i Norige, det skulle ännu vara orimligt. Jag vill ej tro det. För min del bekänner jag mig vara varmt tillgifven den Skandinaviska idéen, i hela dess vidd. men väl inseende att allt icke ännu kan uppnås, täger jag det lilla, som kan fås. Jag anhåller om bifall till Hr Isbergs reservation. Hr von Troil: Jag har med glädje hört de flesta talarne förena sig om bifall till Hr Isbergs reservation, äfvensom att Gr. Hamilton afstått från sin särskilda mening i afseende å myntet. Frågan om detta är just af aldra största vigt, och icke blott med afseende å de dagliga förlusterna i handel och vandel. Vi veta alla, att vår silfverfond på sednare tider visat en stark benägenhet att utströmma ur banken.
Hofkapellet, till hvars pensionskassas förmån operan sistl. onsdag gafs, skötte sig som vanligt under hofkapellmästare Nordqvists ledning utmärkt. På lördagen i denna vecka gifves f. f. g. efter längre tids hvila Andreas Hallens opera » Harald Viking » med hr Brun i titelrollen. K. dramatiska teatern. A denna teater afslutar fru Hennings i morgon torsdag sitt med en så ovanlig och så välförtjent framgång krönta gästspel, j Vildanden » gifves då liksom i dag onsdag. Svenska teatern gaf i går tisdag ett nytt stycke, » Maria Magdalena, » inför en ganska fåtalig publik, hvaraf säkerligen en stor del hade mycket muntert trots det gripande sorgespel, som på scenen afvecklade sig. Allvarsamt taladt, kunna vi sannerligen ej förstå, huru man kunnat upptaga ett dylikt så alltigenom gammalmodigt och förlegadt stycke. Teaterns ledare borde hafva bättre användning för de skådespelarkrafter, som stå till buds. Det är nog ej med något vidare intresse, de hänge sig åt ett arbete, hvarpå de — det hafva de nog från början insett — ej kunnat beräkna att skörda någon vidare berömmelse. Till de uppträdandes heder må dock nämnas, att de i sina respektive roller s o m vanligt nedlagt ett samvetsgrant arbete. Särskildt gäller detta hr Nils•son och fröken Lundqcist. Vasateatern har återupptagit » Fatinitza ». har de aftnar den gifvits rönt lifligt bifall af den talrika publiken. Största förtjensten härför tillkommer naturligtvis fröken Anna Pettersson, titelrollens innehafvarinna. Men äfven de öfriga hufvudrolierna äro i goda händer. Filharmoniska sällskapet gifver i dag onsdag en intressant konsert å k. operan. Matiné gifves instundande söndag i Berns ' salong af violinisten Edvin Sjöberg. Bland de biträdande märkas hofsångerskan grefvinnan Mathilda Taube, f. Grabow, m. fl. framstående förmågor. Den 24 april. Ett storstadsbarn. Berättelse för Idun af Johan plordling.
S. D Till Stats-Utskottel remitterades en af Herr Brinck, med anledning af 56 8 Riksdags-Ordningen, väckt motion om pension af statens medel till Intendenten Theodor Sandströms enka och barn. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 67, i anledning af väckta motioner, angående Folkundervisningen. Härvid förekommo; Första punkten, om bättre tillsyn å Folkskolorna; bifölls. Andra punkten, angående indragning af seminarier för Folkskole-Iärare och dessas bildande, uteslutande, uti Elementar-läroverken; återremitterades. Tredje punkten, angående meddelande af föreskrift, att Folkskole-lärare-tjenst i allmänhet bör med Klockare-tjenst förenas; bifölls; och Fjerde punkten, örn utfärdande af ett stadgande, till förekommande deraf, att Folkskole-lärare-tjenst lemnäs obestridd, genom innehafvarens afgång till annan befattning; bifölls. N:o 68, i anledning af väckt motion om rättighet för tjenstförrättande Kontraktsprost att under extra nådår uppbära hela inkomsten af de så kallade proste-tunnor na; bifölls. N:o 69, i anledning af väckt motion, i fråga om rättighet för allmogen i norra länen att afhemta tjäruved å kronans skogar; bifölls; och N:o 73, i anledning af väckt motion om rättighet för enkor efter Pastorer i Kal mar stift, att äfven under extra nådår få tillgodonjuta hela inkomsten af Stomhemman ; bifölls. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Särskilda Utskottets 176 Prot.-Utdrag den 29 Mars 1854. Memorial, N:o 4, vid öfverlemnande af åtskilliga, enligt Rikets Ständers förut fattade beslut tryckta handlingar.
Kocks, angående åtskilliga tullbestämmelser, jemte hvilken motion remitterades flera i anledning deraf inom Ståndet lemnade yttranden; och d:o till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Berglunds, om indragning af Biskops-embeten, med undantag al Erke-biskops-embetet och Biskops-embetet i Lunds Stift; och 2:o Herr Paul Bergs, med förslag att de stadganden, som ålägga stapel-städerna, att importera vissa quantiteter salt, måLte upphöra. S. D. Föredrogs och biföllos Expert i lions-Utskoltets nedannämnde Memorial: N:o 2, angående upplagan af Bihanget till Riks-Ståndens protocoll, och N:o 3, i fråga om pramumeration å Bihanget till Riks-Ståndens pro tocoll. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades nedannämnde motioner: l:o Herr Norins, dels om Stats-anslag utan återbetalnings-skyldighet, dels om låne-anslag, till upprensning af den en tredjedels mil närmast Söderhamn belägna skärgård; 2:o Herr Åkerbergs, om Stats-anslag till Laholms stad, för Lagaåns upprensning; 3:o Herr Fridstedis, om ersättning af Statens medel lill Städernas Magistrats-personer och Borgerskap, för besväret vid besigtningar för Kronans räkning; 4:o Herr Fridstedts, om Stats-alls]ag till en quai-byggnad vid VY enersborg; och l:o Prat,-Utdrag, den 10 Augusti 18 44' 33 5:o Herr Didrikssons, om Slats-anslag till aflöning för en extra provincial-läkare för en del af Stockholms Län, med slatiou i Östhammar. S. D. Remitterades nedannämnde motioner, l:o till Lag-Utskottet: Herr Collens, angående förändring i nuvarande belopp af summa apellabiiis, i afseende på mål, som af Rådslufvu-Rätten i Fahlun algöras; och 2:o till All/minna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet:
Utskottets öfrige tillstyrkanden i denna punktj pag. 22, 23 och 24-, rörande pris-knranternes Bestämmande m. ni., hvilka Blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, under samma vilkor, som föregående punkter, bifallne, äro af de 2:ne öfrige Riks-stånden återremitterade, af Borgareståndet på grund af deras sammanhang med föregående af Ståndet återremitterade punkter, hvaremot inom Bonde-ståndet Blifvit anmärkt, dels att föreskrift saknas, huru förhållas skall, när markegångsdeputerade stanna uti paria vota, dels att varupriser vid förekommande kreditköp, hvilka ofta kunna vara ganska högt uppstegrade, icke Borde få tagas till grund för priskuranternes uppgörande, eller för de anmärkningar, kronofogdarne dervid egde afgifva; hvadan Bestämdt Borde stadgas, att endast de vid kontanta köp förekommande priser i ofvanberörde hänseenden få tagas i Beräkning. Hvad första anmärkningen Beträffar, så har Utskottet ansett nu gällande föreskrift, att medium af de olika meningarne blifver priset, när vid omröstning bland markegångs-deputerade rösterna Befinnas lika, lämpligen kunna Bibehållas, hvadan någon ny föreskrift härutinnan icke erfordras. Vidkommande åter den andra anmärkningen, så, enär Utskottet i det afgifna förslaget icke afsett andra försäljningspriser, än de vid kontanta köp förekommande, ehuru någon serskild föreskrift derom icke ansetts behöflig, får Utskottet, till förebyggande af all tvetydighet, med anledning af den afgifna att endast de priser, som äro gångbara vid så kallad kontant försäljning, Böra läggas till grund för priskuranterna; äfvensom för de från Kronofogdarne deröfver afeifvande anmärkningar. gjorda anmärkningen, tillstyrka det tillägg till Utskottets härutinnan 4 Stats-Utskoltels Utlåtande, N:o 262.
Herr Hjertås anmärkning, att den enskilta credit-rörelsen hos oss är fem gånger slörre än RörelseCapitalet, kan vara ganska riktig, men jag får anmärka, att i andra länder, der rörelsen är liflig, är förhållandet helt annorlunda; ty det Röre]se-Capital som är artificielt, genom credit-förhållan - 26g Den 11 April f nu den, man och man emellan, förhåller sig der till det verkliga som ion till i. Det är stor skillnad i förhållandet af i oo till j och 5 till i. Herr Hjerta vill lemna RörelseCapitalets ökande eller minskande åt den enskilte crediten, genom private Bankers inrättande. Detta skulle visserligen äfven jag önska, om det vöre möjligt, de äro bättre än Disconter. Men jag frågar, hvar man i Provincerne skall finna personer som kurtna insätta sådane Capitaler och hvar man skall finna förtroende, och kunna stadga crediten Jag tror att den enda utväg som återstår är, att såsom hittills skett, bestämma det genom Statens åtgärder. Det är hittills endast missbruket, som vållat oredorne, icke bruket. Herr Stråle-. Herr Grefve von Platen lärer hafva missförstått mitt yttrande om Bancosedelns bestämmande i silfver efter 128 sk. Det har visserligen ej varit min afsigt, att genom ett blott förklarande derom att Riksens Ständer vilja gifva Bancosedeln detta värde, förbinda till den sammas emottagande efter samma värde uti transactioner enskilte emellan. Sådant har aldrig af mig blifvit yttradt; tvärtom har jag på detta rum framställt ett förslag derom att det onaturliga förhållande som nu äger rum derigenom, att man medelst författningar velat tillägga Bancosedeln det värde, hvarå dess stärn* pel lyder, ehuru dess verkliga värde är vida derunder, måtte upphäfvas. Jag har föreslagit, att den grund, hvartill Bancosedeln med silfver, skall inlösas, mätte bestämmas tili 128 sk.
Då sedermera den 16 Mars 1847 nådig Förord - 28 ning om Socknestämmor i Stockholms stad blifvit utfärdad, och enär, i följd af hvad deruti blifvit stadgadt om behandling af ärender, som angå hela Hufvudstaden gemensamt, frågan om tillvägabringandet af förbättrad gatulysning icke vidare kunde af husoch tomtägarne inför Magistraten handläggas, utan borde i Socknestämmor och derefter af stadens Socknestämmo-Nämnd behandlas, blefvo ofvanbemälda Ivomiterade af dåvarande Öfver-Ståthållaren anmodade att uppgöra ett sådant förslag till gatulysningens förbättrande, eller föreslå sådana förändringar i det förut uppgjorda, hvarigenom ändamålet kunde bäst befordras, och de betänkligheter, som vid frågans föregående behandling ifiån Brand(örsäkrings-Kontorets sida uppstått, kunde vid en förnyad pröfning blifva undanröjde, dervid jemväl särskildt afseende borde fästas på det motiv, som föranledt husoch tomtägarnes omförmälda uppskof med ärendets behandling. Med utlåtande och förslag i berörde hänseende inkommo äfven förenämnde Komilerade till Öfver-Ståthållare-Embetet vid slutet af år 1847; hvarefter ytterligare åtgärder i detta för Hufvudstaden angelägna ärende blifvit vidtagne, hvilka dock, såsom tillkomne efter den tid, som är föremål för ifrågavarande Berättelse, ej böra deruti finna rum.
Då, till följd af det vilkor, som, vid ofvan uppräknade tillgångars anvisande, af Rikets Ständer stadgades, hvad häraf för det afsedda ändamålet behöft användas, skall till Riksgäldskontoret erläggas, så har Utskottet, på det att den serskilda redogörelsen för hädanefter skeende kapitaloch ränteinbetalningar å staden Malmös kasernbyggnadslån må kunna upphöra och de inflytande medlen direkte af Riksgäldskontoret uppbäras, ansett sig böra hemställa, att Riksgäldskontoret, emot liqviderandet af fortifikations-afdelningens nu egande fordran för omförmäldte förskott, Tvåtusentvåhundratjugutre riksdaler 15 sk. 6 rst, måtte af Kongl. Krigskollegium återbekomma Malmö stads här ofvan åberopade skuldförbindelse. I händelse denna hemställan varder bifallen, torde Rikets Ständers härigenom fattade beslut böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes lemna sitt nådiga samtycke till den beslutade liqviden och derom Kongl. Krigskollegium underrätta. Stats-Utskottets Utlåtande, Av o 78. 29 21.-o. Angående det till Riksgäldskontoret aflemnade belopp utaf Bankens kapitalöfverskott vid 1844 års slut. (1845 års revisionsberättelse, sid. 40.) Genom bifallandet af Banko-utskottets memorial JVs 5, enligt hvilket ett diskonternas reservfonder motsvarande belopp af 419,422 r:dr 4 sk. 8 rst. bör, utöfver den från Banken förut utbetalda och i revisionsberättelsen uppgifna summa, 604,632 r:dr 28 sk. 11 rst, utaf besagde kapital-öfverskott till Riksgäldskontoret aflemnas, har revisorernes härom yttrade åsigt redan blifvit af Rikets Ständer godkänd. 22:o.