Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
m. drottningen har behagat lämna sitt bifall till att blifva damkomiténs beskyddarinna och därjämte uttryckt sitt lifliga intresse för komiténs verksamhet och sin önskan, att det svenska kvinnoarbetet måtte blifva värdigt representeradt på världsutställningen. V i d den allmänna komiténs första sammankomst den 3 oktober företogs val af två platser i centralkomitén, hvilka blifvit lediga, emedan fru Olivecrona uttryckt sin önskan att afgå och fröken Wtern afflyttat från hufvudstaden. Friherrinnan Thorborg Jtappe och fröken Marie Louise af Segerström invaldes i de afgåendes ställe. Till ordförande utsågs hittillsvarande viceordföranden fru Ankarsvärd samt till vice-ordförande friherrinnan Sappe. Äfven förekom val till medlemmar af jury för bedömande af inkomna utställningsföremål, och utsagos bärtill ftuarna Wallenberg, född von Sydow, och Pelrelli, född Eketrä, samt fröknarna Bohtlieb, Oiöbel och Wästberg. Damkomitén, hvilken, som vi först nämnt, nu öppnat sin byrå i den af kronprinsen i arfprinsens palats upplåtna lokalen, har haft att glädja sig åt ett lifligt och växande intresse för sin verksamhet. Föremål af mångfaldig art inkomma dagligen, och statistiska uppgifter hafva ingått från hufvudstaden och från landsorten, hvarest i ett flertal län af landshöfdingarnes fruar samt öfriga framstående damer uppgifter blifvit samlade. Sekreterare och föreståndarinna för byrån är fröken Anna Ulrich. nom norra Amerika till Europa, hvilket nåddes i våras. Under en del af sommaren har sällskapet uppehållit sig i Norge och nu senast i Sverige, hvarest det stannat under de senaste månaderna till följd af koleran i Kyssland. * Kvinnlig skytt. Fröken Mathilda Norin från Ensta deltog häromdagen i täfiingsskjutning vid Sala skyttegilles skjutbana och eröfrade ett pris för skjutna 36 points. Fröken Norin mottog sedan personligen sitt pris vid prisutdelningen på torget. En Montblane-bestigarinna. Stort uppseende väcker det att en dam, en tyska, Klementine. v. Wallmenich från Bamberg, i dessa dagar bestigit Montblanc.
Jag hade icke tankt att i detta ämne något vidare yttra mig, om jag ej i de gjorda Reservationerne funnit en helt ny Theorie om Grundlagarnes mening, som jag aldrig sedan igog hördt på detta sätt tillämpas och som jag icke väntat att man här skulle anföraJag nekar likväl icke att saken kan olika ses efter enskildta Personers olika fatt* ningssätt och synpuncter, men jag hemställer ödmjukeligen om det är utaf enskildtes omdöme eller utaf Regerings-Formens syftning och föreskrifter i det hela, som grunderna böra hämtas vid dess tillämpning? Regerings Formen , utan någon Konungens medverkan afStänderne, fritt stiftad och antagen , biet då ansedd som en borgen för våra rättigheter och jag tror bå* de att den är det och skall framdeles vara det; men jag hemställer huru vida den skall lyckas att uppfylla detta ändamål, om vi ej tillika noggrannt hålla oss vid dess föreskrifter, och undvika all villkorlig tydning deraf. Man har sagt att med ordet Frågor, som i 90 §. förekommer, förstås hvad man menar med ordet Mai elier A edon, och att när ej detta åsyftas, må skälen till en Motion hämtas af enskildta speciella Casus, hvilka kunna uti Reciten anföras utan att blifva ämne till öfverläggning; men jag hemställer om en sådan tydning är rigtig, om icke sådana Anföranden af särskildta händelser, af Regeringsoch Domare-Magternes Beslut i vissa fall, eller af enskildta Personers och Corporationers förhållanden, skola föranleda till förklaringar och till svaromål, hvilka ifrån att saken blifvit i början discursive an - 32 Den 9 FebruariL förd, skola göra densamma ej blott till ett ämne för öfverläggning; men äfven för pröfning, och Rikets Ständer således komma att afgöra s ej blott allmänna Mål, men äfven att ingå i enskildta förhållanden. Espriten af Regeringsformen är att Ständerne skola vara Lagstiftande ej Styrande; men för att de skola blifva innom dessa gränsor, fordras att de icke skola blanda sig uti pröfningen af enskiidta Mål, utan hålla sig vid att föreskrifva Allmänna grunder och principer, som skola tjena tili ledning för Styrelsen.
Jag förmodar, att R. o. Ad. lemnar sitt bifall till det föredragna memor., och hemställer, om icke, enär säkerligen hvar och en önskar, att recetten må så oafkortadt som möjligt komma det afsedda ändamålet till godo, alt den vanliga eclaireringen jemväl må utan afgift bestås. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I den händelse R. o. Ad. skulle vilja utaf Ridd.cassan lemna bidrag till det ifråga var. ändamålet, torde det vara bäst, att detta utgår directe i penningar, emedan den lyshållning, som äger rum under våra aftonplena, ombesörjes enligt derom afslutadt contract och är helt olika med den, som vid concerterna användes. Jag hemställer altså, om det icke vore lämpligast, att Gr. Frölichs framställning derom förfölle. Gr. Frölich: Jag har endast afsett, att den eclairering, som här är vanlig under våra plena, jemväl måtte bestås vid concerten. Skulle någon derutöfver erfordras, lärer det få ombesörjas på concertinkomstens räkning. Underteckn. Ridd.Secret.: För att vinna ändamålet att bespara concertmedlen, utan att derföre inveckla liqviden, anhåller jag vördsamt att få hemställa, om icke det bästa vore, att R. o. Ad. anvisade på Ridd.cassan att utbetala kostnaden för eclaireringen, hvilken gemenligen vid tillfällen som det ifrågavarande uppgår till 7.5 r:dr b:co. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer så mycket hellre i Ridd.seeret:s förslag, som den vanliga lyshållningen här under plena ersättes af de allm. riksdagskostnadsmed - Den 7 November. 101 leri, hvilka icke lära kunna af R. o. Ad. särskildt till välgörenhet användas.
T]teir. d. ig Aiig. i334* 39 13:o Höglo fl i ge Rid<derska-pets och Adelns genom Prolocolls-Utdrag af ilen 1 dennes meddelade och till pröfning. rm före dr a g ne inbjudning; att instämma i dess heslut, angående i8:de punkten, morn. f, Lief icke antagen; iRo den af Utskottet, pag. 12, tillstyrkta förändring i 2o:de punkten af årtalet 1835 lill årtalet 1 836 giliades; i5:o inbjudningen, pag. 12, alt förena sig uti Högvördige Preste-Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets beslut, att creditiv-rältighet äfven må utsträckas till Privat-Banker i allmänhet, andre Bolag och enskilde personer, afslogs och voteringspropositionen, pag. i3, godkändes; 16:0 Utskottets yttrande, pag i3, angående 21 punkten, lit. a, godkändes; 17:0 vid hvad Utskottet, pag. i3 och 14, angående 3 och 4 momenten, under lit. b. af nämnde 3i punkt, vilkorligen yttrat, lät Ståndet bero; 18:0
Dessutom förekommer härvid, att redan 1734 års lagstiftare visat sig icke kunna i allo vidhålla nämnde princip. 1 8 Kap. I § Ärlda Balken stadgas nemligen, att, om man aflar barn i lönskaläge och sedan tillsäger qvinnan äktenskap, men endera dör förr än vigsel åkommer, barnet får taga ari' såsom barn af laggift säng. och 6 § al samma Kap. innehåller, alt, om qvinna våldtages och blir deraf hafvande och föder hain, det barn skall njuta samma rätt sorn annat äkta barn, hvilka båda stadganden, ehuru de medgifva arfsrätt utan äktenskap, icke befunnits vådliga för den högre betydelse, äktenskapet såsom sedlig inrättning innebär. Man har vidare emot arfsrättighet för oäkta barn åberopat det anstötliga och förargelseväckande för familjen, som denna rättighet skulle kunna medföra. Men för en sådan möjlighet torde icke rättvisan böra uppoffras. Slutligen har det blifvit invändt, att med den utsträckning, testamentsrätten numera erhållit, arfsrätt för oäkta barn vore öfverflödig. Men med samma skäl skulle kunna påstås, att all arfsrätt vore öfverflödig; och för öfrigt torde ofta hinder uppstå emot teslamentsrätlens utöfning, såsom genom hastiga dödsfall, bristande kännedom om sättet för testamentes upprättande m. m. Rikets Ständer anse derföre för sin del, att nu gällande lagstiftning, hvarigenom oäkta barn blifvit uteslutna frän ali arfsrätt bör undergå förändring; och hafva Rikets
Här nämnes således intet om något Statens afstående af ornförmälda boställens räntor och kronotionde, hvilken skattefrihet Rikets Ständer dock i sin ofvananförda underdåniga skrifvelse af den 22 Augusti 1857 velat förorda och som skulle höjt dessa boställens afkastning samt i många församlingar mycket underlättat löneregleringen. Jag Motioner i Preste-Ståndet 1862. 103 vill härvid upplysningsvis anföra ett exempel: 1 Rimbo och Rö pastorat i erke stiftet är pastorslönen mindre än hvad som bör anses såsom minimum och komministerslönen likaså. Men det genom donationer och sammanskott af dessa församlingar inköpte komministersbostället, § mantal, är betungadt med både ordinarieränta och kronotionde, som uppgå till omkring 70 R:dr. Första och lättaste utvägen till någon löneförbättring för innebafvaren af detta boställe, blefve väl således boställets befrielse från alla afgifter till Kronan. Och sådant är förhållandet säkerligen med löneförbättringen för ganska många Komministrar och Kapellpredikanter i hela riket. Men enligt den nya nådiga Förordningen äro de enda utvägarne till denna förbättring, att densamma beredes antingen genom förminskning af Pastors inkomster, eller genom öfverflyttningen från andra församlingar af der befintlige, icke behöflige statsmedel, eller genom särskilda i underdånighet begärda nya statsbidrag. Då man nu med visshet kan antaga, att de begge första af dessa utvägar icke förslå till ifrågavarande behof, vore väl, synes mig, tjenligast att genast efterskänka alla berörde boställens räntor och tionde och aldrasist begära några nya direkta statsanslag. Dessa komma dock sannolikt att i alla fall erfordras, såvida man icke vill bygga sina förhoppningar om lönetillgångar på nedrifvande af kyrkor och sammanslåendet af pastorater, hvilka förhoppningar fordra århundraden för deras uppfyllande.
N:o 8r. skäl föiefinnes, att lios Kongl. Majit i underdånighet anhålla derom, dels att Kongl. Majit täcktes, lör att bereda möjlighet till inskränkning i vissa Officerscorpser, förena de Regementen, som hvardera utgöra blott circa 5oo man och möjligen kunna, likaväl som andra Regementen, vara dubbelt så manstarka, dels ock att nedsättning i antalet af det högre Befälet i Svenska Armeen i allmänhet må ske oell deremot tillökning göras i antalet af Under-olficerare och i synnerhet af Corporaler, hvilka inom Armeen njuta ett rättvist loford och ofta kunna i tjernsten användas med samma fördel, som Subaltern-officerare, hvilka kosta Staten ojemförligt mer, utan att derföre kunna under tjenstgöringens långa mellantider med samma färdighet som Underbefälet, gagna sig sjelfva och staten, medelst prodnctiva yrken. Att kostnaden för ifrågavarande Regemente är obetydlig, kan jag ingalunda medgifva, ehuru det, efter mitt omdöme, är för motionens bedömande likgiltigt, ehvad berörde kostnad anses hög eller låg. Wermlands Jägare hafva förlidet år kostat öfver 37,000 R:dr Bico, hvilken summa, använd antingen lill Beväringsmanskapets organisation eller till näringarne, skulle kunna åstadkomma mycken nytta. Vid pröfning af allmänna angelägenheter böra, efter min tanka, endast klara och grundade skäl få gälla; men då sådane, enligt hvad jag här ofvan visat, icke blifvit uti Utskottets ifrågavarande Beslut förebragte, nödgas jag deremot vördsamt mig reservera. I denna reservation hafva instämt: Herrar Doctor Ruusj Prosten Östberg samt Riksdagsfullmägtigen Hems Jansson ifrån Elfsborgs Län.
St., utan skall, enl. Stats Ulsk:s af 3:ne Stånd bifallna förslag, uppskjutas till dess frågan om skattejemnkningen blifvit afgjord. Det är äfven i det hänseende nödvändigt, alt denna fråga blir afgjord, som riksdagen med stora steg nalkas sitt slut, och det hade sålunda varit af vigt att StatsUtsk-.s ifrågavar. betänk, blifvit i dag afgjordt, helst i talmans-conferensen blifvit öfverenskommet, att detsamma skulle å denne dag till pröfning inom RiksStm företagas. Jag får såle - 218 Den 26 Juli f. m. des på dessa skäl i Ståndets prot. nedlägga min alfvarliga protest emot Ståndets nu fattade beslut. Hr Sandströmer, And. Petter: Jag är förekommen af Frih. Tersmeden och får tillägga, att då, såsom han yttrat, det för detta plenum utfärdade anslag tillkännagaf, alt, vid början deraf, val till suppleant i riksg:s-kont. skulle förrättas, det var mig högst oväntadt, att före delta val något annat ämne kunde förekomma. Det var mig destomera oväntadt detta Ståndets tillgörande, som Ståndet förut bestämdt, att skattejemkningsfrågan skulle å denna dag till pröfning företagas, och jag hade trott, att, då riksdagen nalkas sitt slut, man skulle velat påskynda, men icke fördröja ärendernes afgörande. Jag anser mig derföre äga fullkomlig anledn. till den förmodan, att, sedan betänk, blifvit 2 gånger bordlagdt, och man icke destomindre ytterligare uppskjutit dess företagande till ett annat plenum, man i sista rummet ä föredragningslistan uppfört detsamma just derföre, att det icke skulle förekomma den dagen eller åtminstone icke förr än sent på aftonen och dymedelst möjligen vinna ännu ett uppskof.
Annorlunda än genom ordentlig omröstning, med slutna sedlar, af Borgerskapet eller af dess utsedda Electorer, må Riksdags-Fulhnägtig icke kallas.cc 4:0 »Götheborg äge rätt att sända Tre, Städerne af Första och Andra Classerne hvardera Två, samt alla öfriga Städer, äfvensom Falu Bergslag, hvardera en Fulhuägtig. Alla Städer af de tvenne högsta Classerna vare förbundne att sända minst En Fullmägtig; men af de öfriga kunna Två, högst Tre, förena sig om en person, hvilken dock måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa Städer, der han sjelf Magistrats-person eller Borgare är.tc 5:0 »Ingen må för Städerna Fullmagt från annan Stad.« Stockholm den 16 April 1818* Coust. Utsk. Constitutions - Utskottets Memorial till Högt. Ridilerskapet och Adeln, angående vidtagen anstalt att Handlin gar ne och Protocollerne i Anin ärkningsmalet, rörande GeneralOrderna af den 8 April 1817 , varda till trycket befordrade. Enligt Höglofl. Ridd erskap ets och Adelns, genom Protocolls-Utdrag af den 11 i denna månad tillkännagifna önskan, har Constitutions-Utskottet vidtagit den anstalt att Handlingarne och Protocollen i Anmärknings-målet, rörande de till Befälhafvarne för en i nåder anbefalld Kustbevaknings-Expedition den 8 April 1S17 utfärdade Ordres, varda ofördröjligen till trycket befordrade; hvilket Utskottet trott sig härigenom böra till svar vördsamligen meddela. Constitutions-Utskottets Memorial till Högvörd. Preste-Ståndet, Hällo fl. Bor gare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, milt. mut. i samma ämne, som det föregående. Ut sk. Betänkanden. Gonstitubions - Utskottets Memorial till Riksens Ständer med förslag till åtskilliga Riksdags-Ordningens §§:s fördelning i numererade moment.
I denna belägenhet blef jag öfverraskad af Lotta; hon blef brydd, men icke missnöjd; „detta är mitt ställe„ utropade hon, med ett skönt melancholiskt leende som gaf tillkänna att hon gillade min vördnad. Någre minuter förblefvo vi orörlige – det var andagtens ställning – och kanske vår tystnad icke så snart blifvit bruten om ej Herr Haller kommit att söka oss. Aftonmåltids-timman var nu inne, och vi hade öfverenskommit att sedan göra en liten lustresa på vattnet, för att bese nejderne åt sjösidan; den blef äfven företagen. Det som nyss händt hade försatt mig i en behaglig tankfullhet, som jag icke önskade att förlora, som jag icke trodde att någon ting skulle kunna skingra; men knapt hade vi kringfarit en vassig udde, som förut icke visade något nytt, då de skönaste utsigter kallade min upmärksamhet och fästade den. Här upsteg ett vanskapligt berg, hängande fram öfver djupet som mottagit defs nedrasade klyftor hvilka upsköto ännu sina måssiga toppar öfver vattenbrynen, likasom de velat dunkla sin lugne spegel för furen som lutade öfver spetsen. Några små foglar hade här tagit sitt näste, visande oss den outtrötteliga omsorg hvarmed de upsöka näringen för sitt nykläckta slägte; vid foten af klippan stimmade löjan mellan de breda sjöbladen. Berget, dystert och brant, kastade öfver viken en djup skugga, som aftog emot stranden, där, i en långsam sluttning, åkerfälten höjde sig, utmärkte af sin olika grönska, icke vågade af den minsta flägt. Omgifven af fruckträn och humlegårdar upsteg bakom åkrarne en täck by, där arbetet redan lämnat sitt välde åt hvilan, och lugnet endast var afbrutit af några yra flickor, som skämtade med nejdens echo och lockade det att uprepa sina namn. En mörk skog utgjorde fonden af landskapet, öpnad för horizonten af en genombrytande dal hvaruti en liten å tagit sitt läge, och sorlet öktes genom bullret af de qvarnar hon blifvit ledd att drifva.
Kaininar-colkm i und. utlåt, öfver Bredaryds församlings besvär, i anledn. af den ränta, sora blifvit påförd förra comministers-bostället Rannäs Holstagården, på anförda skäl, hemställt, att Kronan måtte på annat lämpligt sätt hålla församlingen skadeslös för omtvistade räntan: och återgäldandet af skattelöseskillingen, det enda H. StatsUtsk. föreslagit i förenämnda af R. o. Ad. bifallna betänk., kan icke D e n iu Juni f .ra. hålla församlingen skadeslös för en stadigvarande ränta, den Kronan före böstil I Isby let icke uppburit och för hvars eftergifvande till förmän för församlingen, på sätt dess ombud Riksdagsmannen Petter Mårtensson yrkat, hinder anses uppstå. Under åberopande af Karamar-collcgii tillstyrkande för Kronans räkning, uppmanas jag derföre både af rättvisa och billighetskänsla, med önskan derjemte, att R. St. hellre i dessa afseeuden gifva eflerdömen till administrationen, än försaka att antaga ett derifrån meddeladt välbetänkt förslag, till rättande af ett inträffadt missförstånd, väcka den nya motion, att ett capital, svarande emot den årliga nya ränta, sorn blifvit påförd hemmansdelen efter skatteköpet , utraknadt efter persedlarnas medelvärde för tre eller flera skatteår, må af Riksg.-cont., efter R. [J. St:s anordning, till församlingen eller dess länsinnehafvare utbetalas. Begärdes på bordet af Frih. Cederström, Jacob. Föredrogs ånyo Const.Utskrs den 4 ocb 10 dennes på bordet lagda mein N:o 11, i anledn. af väckta förslag om ändring i 49 §’M Reg.Ftn och 2 §:n Riksd Ordn., med afseende å förkortande af tiden emellan riksdagarna. [I. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid:
Men då slutligen af mångfaldiga orsaker, såsom bekant är, räntan öfverallt i Europa åter stegrades till en utomordentlig höjd, så att exempelvis diskontpremien, från att i London och Hamburg vanligen icke öfverstiga 2 å 3 procent, uppgick till 7 å 9 procent, då, säger Norrska Finans-Departementet, medförde den bestående inskränkningen i räntefoten för skuldförbindelser af kort förfallotid flera olägenheter; Och på hemställan af samma Departement afläts till 1857 års Storlhing Nådig proposition, bland annat, derom, att den i lagen '1851 för lån på högst sex månaders tid till sex procent begränsade ränta måtte gifvas en utsträckning till nio procent, och att räntan i öfrigt, der den var begränsad till fyra, måtte höjas till fem procent. Storthinget icke blott antog, att den begränsning lill sex procent, som år 1851 blifvit stadgad för räntan å skuldförbindelser af sex månaders förfallotid, medfört öfvervägande olägenheter, utan ännu mera, att all begränsning i ränleaftalets frihet för sådane skuldförbindelser borde upphäfvas; hvarjemte Storthinget, med någon förändring i afseende å tiden för beslutets trädande i kraft, godkände den i öfrigt till fyra procent stadgade räntans förhöjning till fem procent; i enlighet med hvilka Storthingets beslut lag den \2 Oktober 1857 utfärdades. Och är således, enligt denna lag, räntan i Norrige nu mera fri för alla, äfven intecknade skuldebref, som icke lyda å längre än sex månaders förfallotid. Denna öfversigt af andra länders lagstiftning ådagalägger, hurusom under sednaste åren och nästan samtidigt grundsatsen om ränteaftalets frihet blifvit i många fall utan inskränkning inrymd uti den Europeiska lagstiftningen, och detta i länder med vida skiljaktiga inre förhållanden, så till industriel riktning och utveckling, som till styrelsesätt, lagstiftning och folklynnen. Exemplet från Norrige, der under kort på hvarandra följande tidsperioder denna frihet blifvit försökt, öfvergifven men åter och i än större omfattning upptagen uti lagstiftningen, har i synnerhet synts upplysande.
5o, Riksdags-Ordningen §. 3» , i afseende å den nuvarandes snara afslu tande i anledning af de, uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 3 Januari i835, uppgifna hinder för dess afslutande Riksdagen: om dess förlängande, , , Riksdagarnes förkortande; se Riksdags-Ordningen §§. 26, 48, 49, 57, 59. Riksdagsmannaval; se Riksdags-Ordningen §♦ 11. Riksdags-beslutet * >.»»>■* » >»>>>*>*>>>>> > Riksdags-kostnaderne: besparingar deruti; se Riksdags-Ordningen §§. 24, 59. „ beredandet af besparingar deruti , , Svar på återremiss Förslag tiil sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, , , , Resultatet af votering i Förstärkt »S tats-U t skott, ,,,,,, i afseende å slutliga bestämmandet af aflöningen till Riks-Ståudens och Utskottens Cancellier , , , , Svar på återremiss af IN:o 282, , , r r TT* _ N:o 7° 52 Q 3 u B O. — QQ " n • N:o | Pag. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. PresteBorgare Adeln. Ståndet. II 34 u 34 a. a. fj 3.4 a. a. fä 34 a a. 34 I 34 Bonde Ständet. b. v 35 P c/>c C
Tossins i Rådet gjorda tillstyrkan, beslutadt att derför inköpa Ekolsunds gods; hvarpå den åldrige Konungen öfvertalades att, genom egenhändigt skrifven transport på pantebrefvet, öfverlåta Ekolsund åt Prins Gustaf (den enda äganderätts handling, som K. Gustaf III derå hade), emot det att Hessensteinska familjen derför godtgjordes med 70,000 plåtar, eller 420>O0° dar km:t. (Denna nog hårda handling emot Konungens egna naturliga barn skedde och sanctionerades i sittande Rådkammare, der då var. Kronprinsen Adolph Fredrik, hvilken, på Konungens begäran, åtagit sig att vara Hessensteinarnes öfverförmyndare, var tillstädes); att K. Gustaf III, som på Ekolsund tillbragt sina lyckligaste dagar såsom Kronprins och Konung, i i\ov. 1780 rent af sålde Ekolsund till George Seton, grosshandlare i Stockholm och Svensk adelsman, med successionsrätt för hans systerson Alexander Baron, sedermera adopterad Seton, för 120,000 R:dr Specie; att uti salubrefvet Konungen icke till denna handling åberopade någon autorisation af R. St., hvilken ej heller någonsin blifvit gifven, och ej heller förband sig till hemul; samt att Alexander Baron Seton, då han är 1814 genom det famösa gäfvobrefvet skänkte Ekolsund till sin ena son Patrik, med uteslutande af den andra, den under rättegången aflidne Alexander, skedde det med förbehåll, att Patrik Seton icke Den 8 Mars f. m. 65 icke skulle fa försälja godset under 5oo,ooo R:dr B:co och aldrig åtaga sig hemul efter lag.
231, 270, 383, A. 397, E. 510. 8 114 — L — Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o o9, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 27, öfver väckta motioner om förändring i föreskrifterna angående Nattvardens begående: B. III. — N:o 30, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 25, öfver väckt motion om ändring i lagens stadganden angående morgon-gåfva: B. III. 231, 270, A. 270. — N:o 31, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af en författning angående allmänt kyrkomöte, dels ock enskild motion i enahanda ämne: Vil. 389. — 34, angående anvisande under viss tid af ett särskildt Sekreterare-arfvode: B. IV. 432, 471, A. 471. —• N:o 35, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående antagande af en författning om nya Straff-lagens införande och hvad, i afseende derå, iakttagas skall, dels ock enskilda motioner i dermed sammanhang egande ämnen: B. V. 291, 299, 538, A. 539, 540, 541, 542, 543, 547, 554, 555, 557; B. VI. 243, 273, 387, A. 388; E. VII. 389. — N:o 37, i anledning af väckt motion om ändring af Kyrkolagens stadgande i fråga om sättet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne: B. V. 299, 342, 538, 556; B. VII. 162, 165, A. 165, B. 306,326, A. 326, E. 390.
Ständer frambära den underd. önskan, att Myrén måtte i Nåder förhjelpas till Pension af Hospitalsoch Ijazaretts-Inrättningarnes fond, samt att det å Riks-Staten honom tillagde Pensions-belopp deremot kunde återgå till dess rätta ändamål. 6:0 På förekommen anledning och med stöd af stadgandet uti 30 §.