Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Resolutionen uppå allmogens besvär den 9 December 1766, genom hvilken för den då till Sverige hörande provinsen Österbotten medgifvits en i Öfverensstämmelse med 1638 års författning uti öfverklagad persedelberäkning äskad rättelse, som jemväl skulle hafva vunnits för Småland och Öland, om förhållandet derstädes varit bemärkt eller erinran deremot framställd, — Kongl. Maj:t, under fästadt afseende jemväl å de vid frågans pröfning förekomna öfriga skäl och omständigheter, funne det vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att den sökta förändringen uti salpeterhjelpens beräkning blefve åt rahitegifvarne jemväl inom de tre Småländska länen beviljad, och denna ränta således i nämnde län, på sätt i öfriga delar af riket iakttoges, med penningar efter kronovärdi liqviderad; men att, då i fråga om en dylik förändring förekomme, alt en betydlig del af nämnde ränta inginge uti löningsoch andra anslag samt alt således den åsyftade förändringen icke rättvisligen kunde ega rum med mindre än att de, hvilka innehade dessa anslag, undtingo ersättning lör derigenom uppkommen minskning uti anvisade och påräknade inkomster, Kongl.
23 I affton får iagh een feetan kock, Hwijte lööck skall iagh tagha i min pungh Och löpa rät som en jungfru vng. Act. Sc. II. AGORAS. O Juno hwadh är thz hiertanss grååt När föräldrar och barnen skilias åth. Ty wet iagh ey hwadh min fru wåller At hon inthet aff thz barnet nu håller, Som doch så länge haffwer barn begärdt Och är medh henne nu inthet meer wärdt. Ty strax thetta barnet födt war Hon så gräseligha widh skaar, Badh thz ifrån sigh bärass medh hast Endoch thz skränte och ropadhe fast Och hemligh aff henne begäradhe nådh, Men ther till war doch ingen rådh. Ty monde min herre medh fruen så tala Hon skulle nogot litet thz barnet hugswala, Men hon påminte honom then dröm Hon hadhe honom sagdt långe til förn, At barnet måtte nu antingen dräpas Eller hon sigh låta till döden släpas. Hwadh dröm thz war kan iagh icke förstå Ey ligger och migh ther macht vppå. Ty beslöte och the ändeligh At medhan thz war faseligh Sit egit barn i hiäl at mörda The thz i thetta skrinet fördhe, 24 Befalte thz migh at kasta i siöön. Ty haffwer thz och nu handom rön I siön thz ligger och flyter fort bort Åt then stora öön Skariot Tijt thz nu haffwer fullgodh win, Ther må thz finna fostermodher sin. Act. II Sc. III. GLORELA. KARICK. Glorela. Nu haffwer iagh gjort som min herre böd. Jag måste nu så sökia mit brödh, Ty will iagh honom nu vpleeta. Karick. Jagh hörer hon will huar iagh är weta. Glorela här är iagh kom hijt, Haffwer tu bestält mitt werff medh flijt? Glorela. Ja på loffwen iagh haffwer förmått
Då likväl bevärings-munderirigen, sådan Jen i detta förslag förekommer, ej är så fullständig som den för krigsbruk erfordras, så bör i reserv-upplag linnas alla de artiklar, tom i och för beväringssoldaternes fullständiga munderande och utrea<.Qde i likhet med stammen äro af nöden, och ej äro af den beskaffenhet att de med erforderlig skyndsamhet vid utbrottet af krig liliana anskaffas. Som under fredstid i följd af permission eller annan afbruten tjenstgöring etc. en eller flere delar af storaoch beväringsmunderingen kunna, efter den bestämda brukningstiden, befinnas i det skick, alt de utan men fortfarande kunna begagnas, sä skola alla de persedlar, hvilka under äret, i enlighet med tariffen, böra med nya ersättas, dessförinnan af vederbör, general-mönsterherre besigtigas, då, i händelse en eller flere persedlar äro sådane, att de, antingen oförändrade eller som reparable, fortfarande kunna begagnas, en förlängd brukningstid å dem bestämmes och någon ersättning med nya således ej äga rum. Oaktadt den besparing, som kan åstadkommas genom persedlars förlängda brukningstid, utgår dock oförminskadt lill hvarje brigad det i tariffen för storaoch hevärings-munderingen bestämda årliga anslag, och skola de uppkomna öfverskottsmedlen användas till underhåll af ifrågavar. munderingar, dels till anskaffande i reserv-upplag af sådane persedlar, hvilka i förråden minst äro försämring underkastade. Hvarje persedel, tillhörande storaoch mindre munderingarne, skall vara stämplad så väl med karlens inskrifnings-nummer, som med året då persedeln utfallit. Hvarje persedel tillhörande bevärings-munderingen skall endast vara stämplad med året då densamma utfallit. Då en soldat frän linien öfvergår till gardet, medtager han alltid sin mindre mundering och munderingsfond, den större munderingen qvarblifver vid corpsen och utdelas till den i den uppstådda vakansen inträdande rekryten. Vid öfvergång frän liniens dragoner till dess gendarmer, medtages så väl större och mindre munderingen, som munderingsfonden. Arméens remonlering och sadelmundering. o)
Publicus elier annan officiel, civil auktoritet, och detta icke så till förståendes som skulle detta kontrakt vara till någon större säkerhet eller trygghet för kontrahenterne, utan egentligast med afs:de å barnen och arfsförhållanderne. Ty äktenskapet är uti sin naturliga sanning en hemlig, de älskandes ljufva förening, ett trosförbund, som till sin innersta idé förnärmas genom ett kontrakt och såras genom offentlighetens tilltvingade ingripande uti naturens mest förhemligade öfverlåtelse. Naturen lider ingen annan offentlighet än frukterna af sitt verk. Kontraktet är för barnens legitimitet, och må man icke föreställa sig att ett äktenskap, på detta sätt ingånget, i någon måu till dess värde förminskas eller att det är mindre giltigt än de äktenskap, hvilka ingås i Sverige eller andra länder, der det sacerdotala är det hufvudsakliga. Detta sednare äktenskap har med sig mångå olägenheter. Först och främst att det icke är principielt rätt. Man vill nemi. uti Sverige och de flesta andra länder, som ännu stå qvar på samma ståndpunkt till följe af traditionel fördomar, framför allt och nästan uteslutande anse äktenskapet såsom en »helig» sak. Uti de länder åter, der civiläktenskapet är vedertaget bruk, betraktar man äktenskapet såsom en »naturlig» sak, som det ock verkligen är. Mine Hrr! Jag hemställer till Eder, hvar skall man stadna, om man börjar att kalla en mängd af naturliga förhållanden i lifvet för »heliga»! Associationer, som äro fritt ingångna och ärligt handhafda, hvad man företager sig, med ett ord, hvilka associationer som helst skulle, man således, ur denna synpunkt betraktadt, kunna kalla för »heliga» saker; men att äktenskapet till dess yttersta princip, till dess egentliga grund icke iir annat än en »naturlig» sak, lärer väl ingen, som med ofördunkladt öga vill taga dessa förhållanden i skärskådande, kunna förneka. Vi se häraf, att ytterst ligger skilnaden mellan det naturliga eller borgerliga äktenskapet, och det af kyrkan bemedlade, deruti, att man kallar det sednare för en »helig» sak, då likväl äktenskapet endast är och aldrig kan blifva annat än en »naturlig», en helt och hållet konventionel sak. Beträffande hvad Frih.
Men det medel motionären till ändamålets vinnande föreslår, synes deremot Utskottet hvarken i allmänhet lämpligt eller förenligt med åtskilliga förhållanden, som hafva sin grund i vår kriminal-lagstiftning och skola här nedan vidröras. Utom det orimliga deri, att tillämpningen af motionärens förslag skulle leda dertill, att en person, hvilken för ett begånget svårt brott lidit fästuingstraff i tio år, skulle genast efter upphörandet al bestraffningen, såvida han derunder uppfört sig väl, återställas i alla de medborgerliga rättigheter en oförvitlig vandel medförer, företer nämnda förslag liera praktiska svårigheter, som icke torde kunna hiifvas. Det lärer nemligen icke konna antagas för säkert, att det frejdebetyg en person, hvilken under loppet af tio år tilläfventyrs vistats på många olika orter, erhåller på det ställe, der lian efter nämnda tids förlopp 8 Sammansatta Lagsamt Allm. Besvo. Ekon.-Utskottcts Betänkande N:o 30 uppehåller si", innefattar ett riktigt vittnesbörd om hans vandel under de tio åren. De betyg han medför från det ena stallet till det andra grunda sig oftast på den endast negativt bevisande omständigheten, att han icke veterligen varit för något brott sakförd. Visserligen är det föreskrifvet, att tjenstehjon, som ämnar Hytta ur en församling, icke får meddelas prestbevis, förrän det uppvisat sitt afskedsbetyg från husbonden; men flertalet af för gröfre brott dömde personer utgöres icke af tjenstehjon; och äfven beträffande dessa kan, i anseende till det mindre tillförlitliga i de numera utfärdade orlolssedlar och afskedsbetyg, någon väsendtlig rättelse af de sednare icke vinnas. — Men om också en persons frejd under tio år efter ett begånget vanhedrande brott varit den bästa, skulle det likväl icke vara riktigt att förbjuda allt omnämnande i hans frejdebetyg af förbrytelsen, enär ingen själasörjare lärer kunna åläggas att intyga, det en för brott straffad person aldrig varit för sådant tilltalad.
Redovisningen Litt c. (^Bankens förhållande till Sedelinnehafvare) uppställes likaledes summariskt, på grund af Specialerne, uti Bankens Sedelbok. 1:0 Sedeltillverknings-Specialen har så många Contos med Debet och Credit, som erfordras för att, efter tidsordning, redovisa alla serskilda handläggningar, ifrån och med befalld Sedelpappers-fabrication, till oell med den sista namntekningen, hvarigenom en sedel göres fullt färdig; och så många längder eller numeroch valeur-listor med blott Credit, sorn erfordras för att fördela efter numer och datum denna samma redovisning, såsom ock aflevereringarne till allmänna Sedelmagasinen pä de 0» lika Sedelslagen. 2:0 Sedelinlösnings-Specialen har blott ett Conto med Debet och Credit, för att redovisa de till slutlig granskning och korsning utlemnade förslitne Sedlar af alla slag, och utlevereiingarne deraf, efter tidsordningen; men så många längder med blott Debet, som erfordras, för att fördela denna redovisning, såsom ock summorne af emottagne förslitne sedlar, af förbrände sedlar och af till RäkenskapsArchivet lemnads sedlar, efter de olika sedelslagen. Längderne uppsummeras hvar för sig veckovis. De hafva sin summariska control, dels i Specialernes Contos, dels i MagasinS'Bokens Contos, för samma tidrymd.
Jaktbåtsman och Roddare 20. tillsammans 354; ett antal som vid discrelions-utdelningen för år 1837 linnes ökadt till 409, — allt oberäknadt alt, under årenäs lopp, en mängd ringare betjente kommit i åtnjutande af tillfälliga discretioner och extra traktamenls-ersättningar. Beträffande Revisorernes yttrande om ”synnerlig frikostighet” vid extra anslagets användande, så vidt dermed afses de särskilta gralificationernas belopp, torde, enär någon anmärkning i delta ämne tillförene icke ägt rum, det vara tjenligt att med gratificationslistan för år 1836 jemföra dem för en äldre lid, exempelvis de 8 år som förflöto näst förr än Tullverkets Styrelse erhöll dess nuvarande organisation. Det befinnes då, livad de af Revisorerne särskilt citerade embetsoch tjenstemän angår, att åt Styrelsens Secreterare den 20 Februari 1837 anordnats 100 R:dr, men alt f. d. Gencral-Tull-Direclionens Secreterare, hvars befattning var af mindre trägen beskaffenhet, för åren 1817—1824 undfått i 2:ne år 200, i 3 år 230 och i 3 år 400 R:dr hvartdera året; — att samme Advokat-Fiskal, åt hvilken den 20 Februari 1837 anslogs 150 R:dr, för de 5 årena 1820—1824 erhållit 200 R:dr årligen;—och att åt Tulldistrikt-Chefen i Vestra distriktet, som tillträdde denna sin befattning år 1826, för år 1836 anordnats 300 ll:dr, — hvaremot hans år 1817 utnämnde närmaste företrädare, hvars verkningskrets och befäl voro mindre omfattande, för åren 1817—1824 årligen åtnjutit 500 R:dr, änskönt denne, med lika Ordinarie lön som Slaten för embelet nu består, äfven af Expeditions-afgifterna i Götheborg uppbar en andel, hvilken, då embetets nuvarande innehafvare detsamma tillträdde, öfverflyttades på hans underordnade.
Riksdag varit under de allmänna Fyringsmedlen innebegripne, synes mig oslridigt deraf följa, alt de böra äfven nu, till Lotsverkets och Fyrinrättningens förbättrande anslås, hvadan jag hos Herr Grefven och LandlMarskalken vördsamt får anhålla om proposition till Ridderskapet och Adelli, huruvida Ridderskapet och Adeln vill bifalla, att Danska Fyringsmedlen g,333f R:dr må, för deras egenteliga ändamål, Fyrarnes förbättrande, till nästa Riksdag utgå. Herr Riben, Carl Wilhelm: Efter uppläsandet af det interessanta och på facta rika yttrandet af Herr Bruncrona, hvilket Ridderskapet och Adeln hört, har jag obe - 84 Den 3o April f. m. tydligt eller intet att tillägga. I det slunk vårt StalsVerk nu står, är det visserligen ganska vördnadsvärdt af Utskottet, att vilja för detsamma bibehålla de c)333 R:dr 16 sk., som från Danska Regeringen länge betalts, men å andra sidan måtte jag säga, att jag ej utan ledsnad pag. 223 och 224 af Utskottets sednare Utlåtande läst den beskrifning Utskottet der framställer på Lotsoch Fyr-Inrättningarnes skick, hvilken beskrifning ej inträffar med verkliga förhål* landet. StalsUtskottet har beskrifvit dem vara komna till en sådan höjd, att det skulle fordras obetydligt alt bibehålla dem vid hvad de nu äro, eller att gifva dem den högsta möjliga förbättring. Förhållandet är likväl sådant, att deras beskaffenhet är under hvad den borde och kunde vara, och långt under hvad i andra länder, till och med våra närmaste grannstater Dannemark och Norrige äger rum. Den Authoritet, som Kongl. Majit anförtrott styrelsen öfver Lotsoch BåkVerket, har gjort allt hvad af menniskor göras kan, men det gamla ordspråket har sannats: att man kommer icke långt med två tomma händer.
Utskottet, som från Riksgälds-kontoret fått emottaga upplysning om hvad, StataUtskottets Utlåtande Jfå 29. 31 efter 1865 års revision, i detta ämne ytterligare förekommit, har af erhållna handlingar inhemtat, att efter fortsatt skriftvexling med Schröder och sedan Fullmägtige, med anledning af en från Schröder derom gjord framställning, under den 20 November meddelat en sådan bekräftelse af Fullmägtiges den 30 förutgångna Oktober aflåtna skrifvelse, att Fullmägtige, då några andra obligationer för 1864 års lån än de, som utfärdats för den fixt öfvertagna fjerdedelen, icke blifvit från Riksgälds-kontoret utlemnade, förklarat sig följaktligen icke kunna från Schröder förvänta andra å Pund Sterling utställda obligationer, än de, som för samma fjerdedel utgifvits, slutades denna bytesaffär dermed att Schröders s. k. scrips den 21 nästlidna December blefvo, genom Kongl. Utrikes-departementets föranstaltande, till honom återställda af Kongl. Svenska Beskickningen i London, som deremot fått af Schröder i utbyte emottaga obligationer af 1864 års fixa låneandel till ett specificeradt belopp af 45,000 Pund Sterling; och hade sistnämnda obligationer sedermera, den 8 innevarande månad, blifvit från bemälda Kongl. Departement till Fullmägtige öfverlemnade.
Mörner uppläst, bar R. o. Ad. förmodligen funnit, att samma olägenhet, som man vill afhjelpa i afseende på utväljande af landtmätaren, qvarstår i alla fall i afseende på sjelfva skiftet, ty om uti en by af 15 eller 20 mantal, innehafvaren af ¥'j mantal begär skifte, så äger han vitsord i lagen. Jag kan icke för min del finna den ringaste rättsgrund, hvarföre det ena skulle borttagas mera än det andra, och å andra sidan finner jag icke eller rätt eller ens tillåtet, att såsom motiv för en lagförändring antaga en möjlig brottslighet hos tjenstemän, nemi. alt en landtmätare skulle öfverenskomma med en delägare till de andras förfång. Det är vigtigt att man icke lägger hinder i vägen för skiftenas fortgående utan alla omgångar, och utan någon begäran om uppgifter på andra personers önskningar om andra landtmätare, hvilka endast åstadkomma villrådighet hos Konungens Bef:h:de. Jag fortfar i mitt yrkande om afslag, och finner en återremiss alldeles onödig, isynnerhet som de andra Stånden lära afslagit betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Jag biträder i allo den siste talarens yttrande, ty det är högst vigtigt, att man icke lägger några hinder i vägen för skiftesverket i Riket, hvilket vi utan tvifvel hafva att lacka för en ökad produelion. Bien vi känna också något hvar, som hafva landlegendomar, der skifte framgått, att de delägare, som icke från början begärt skifte, sätta sig, hvad nian säger, på tvären och inleda tvister, som förnyas och stundom fortgå ända till dess hela förrättningen är slutad. Bien några få år derefter äro de alla glada och nöjda att skifte skei t.
Antagom att så skett; men jag befarar att denna korps blifvit allting annat än flygande, tvungen, som den varit, att stadna vid hvarje vattendrag, som i denna trakt ofta förekomma, för att se sig om, huru den skulle kunna passera detsamma, i saknad af hvarje medel dertill än hvad som för tillfället kunde erbjuda sig, men som alltid måst blifva förbundet med förlust af en dyrbar tid, så framt nemi. icke Danska arméen kunnat aflåta någon del af sina ingeniörtrupper jemte bromateriel, som dock troligen icke kunnat ske, utan att i viss mån se sina egna operationer förlamade, hvarigenom lätteligen kunnat inträffa att den Svenska fördelningen i sjelfva verket icke blifvit någon hjelp och att vi uti ett sådant företag möjligen kommit att inlägga föga Den 26 Mari f. m. 303 ära, hvaremot, om den äfven haft sitt genieväsende val ordnadt, Svenska fördelningen, jag är viss derom, med heder och utmärkelse skulle uppträdt på krigstheatern, lifvad, som den var, af den bästa anda och väl öfvad — ehuru icke att gå på vattnet. — Det stadnade denna gång vid blotta talet och rätt allvarliga bekymmer hos den, sorn i egenskap af Chef för Ingenörsväsendet skolat åtfölja fördelningen och med så godt som inga medel i hand besörja dessa högst maktpåliggande angelägenheter och derföre uppbära ansvaret. Vid de båda här anförda krigstillfällen var dock endast fråga om att uppträda som allierade med andra armé-korpser. Men för att klart kunna inse denna frågas fulla vigt för oss sjelfva, så föreställom oss att vi blifva anfallna å vårt eget land af en öfverlägsen och väl rustad fiende, hvars framgångar vi svårligen då lära kunna mota genom strid å öppna fältet, utan måste väl i sådant fall och försigtigtvis inskränka oss till det s. k. lilla kriget, eller att medelst spridda mindre korpser operera mot fiendens rygg och flanker, hvartill dessutom landets natur är särdeles gynnsam.
Vid förnyad föredragning fanni Bonde-Ståndet för godt att låta bero vid Stats*; Utskottets ytterligare Utlåtanden: N:o 244, * anledning af väckt motion om Statsanslag för utgifvandet af nyttiga böcker 5t de fattigare folkclasseme ; och N:o a46, i anledning af väckta motioner bm förökade anslag för vissa Uäro-Inrätt»ingar, m. m. S. D. Föredrogos £ nyo och lades till Handlingarne Stats-Utskotteli ytterligare Utlåtanden : N:o 242 \ i fråga om publikt understöd 5t Författaren af Svenska Folkets Historia; och Nio 243, rörande anslag af Statsmedel lör författandet af en fullständig Historia om Konung Cari. den ii:tes regering, samt den så kallade frihetstiden. S. Ui Vid yt'erligare föredragning af Stats - Utskottets förnyade Utlåtanden, N:o 241 , om hegardt fortfarande löne-anslag åt Ijärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk, och N:o 245, om fortfarande anslag för Elementareller Prof - Scholan i^Stock - 76 Prot. Utdrag den 8 October »8jg. holm , fann Bonde-Ståndet för godt att afslå hvad Utskottet i dessa ämnen tillstyrkt, S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o 23i, i anledning af Herr von Hart' mansdorjfs motion , att Manufactur-Discontfondens räkenskaper må undergå granskning i Kongl. Kammar-Rätten p och N:o 202, i anledning af Riksdags Fullmägtigen Eric Svenssons motion , rörande Garnizons-Sjukhusbyggnaden i Stockholm. S. D. Constitutions-Utskottets, i Memorial N:o 49, afgifna förslag till Voterings-Proposition, i en till förstärkta Constitutions-Utskottets afgörande öfverlemnad fråga om förändrad redaction vid början af 5:te Mom. 14 Riksdags - Ordningen , blef af BondeStåndet giliadt. Från Högloflige Ridderskapet och Adeln* S. D.
Löneförhöjning åt 5 Hof-Rätts-Råd, R:dr till 5,000 R:dr Dito åt 5 Assessorer, ä 500 till 4,500 R:dr < Dito åt 5 Assessorer å 500 R:dr, eller Indelta Räntor (Justitie-Statens) upptagas Tpt.| 677,961137| 5,696|14| 683,657151| Stats-Utskottets Utlåtande N:o 3fl. Andra Hufvud-Titel. 19 Departementet. 22,200 raren och Bvrå-Ckefen 500: 15,900 Förslag till blifvande Riks-stat. Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. R:dr till 2,500: — R:dr, eller från 4,000 R:dr ; 2,500: — It:dr, eller från 3,500 R:dr till 2,500: - 7,500: — 600: — Norrbottens Län (i stället för den nu sorn afskaffas) oförändrade. R:dr till 4,000. 2,500:— 7,500: - oförändrade. I 1861 års Riks-stat anslår. Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. Tpt. Nuvarande beloppet Tillkommer: Löneförhöjning åt 2 Hof-Rätts-Råd, till 5,000 R:dr Dito åt 2 Assessorer å50|0 till 4,500 R:dr Dito åt 2 dito å 50 till 4,000 R:dr Indelta Räntor (Justitie-Statens) upptagas Krigs-Hof-Rätten Fångars vård och underhåll (nu FörslagsSåsom bestämdt anslag upptages enligt Kongl. Propositionen N:o 1 „ Dito N:o 57, till Såsom Förslag s-anslag • Yård och underhåll af Länsoch Kronohäktet, Medico-legala Besigtningar, Förslag s-anslag
Utskottens så beskaffade Förklarande intogs, i Banco Reglementet, för att tjena till rättelse för Hanco-Styrelsens åtgärder. Sedermera har likväl inträffat, att uti en Rättegång ernc-llan Hans Excellence Stats Rådet rn. m. Herr Grefve Rudolf Cederström, i egenskap af Förmyndare för Herr Stallmästaren Friherre Anders Cederström, å ena, saint Banquen ?i andra sidan, angående ett af den sistnämnde på Bariquens Auction den 9 Oct. 18.16 verksteldt inrop , af en honom förut tillhörig men för bristande inbetalning lagligen uppbuden och forsåi'd Fastighetj Kongl. Maj:ts Högsta Domstol, under5 Ilvars pröfning målet sluteligen kommit, medelst Nådig Dom den 26 April 1820, ansett B.n-quens på grund af ofvanfurde Författningar fullf.djJe yrkanden om liquiden m. in. för det ifrågavarande inropet, enligt hvad orden lyda, ’'såsom stri”dande både mot Allmänna begreppet om onu*’digheten af egtie fordringars utgifvande och emot ’’den åberopade Kongl. Författningen af deri 19 ”Aug. 1789 samt hvad äfven tillförene varit öf«- tMigt, icke kunna vinna bifall;’’ men pi dea Bdtico Utskottets Betänkandtn. *3} grund att 'Hans Exellence Kerr Stats-Radet Grefve Cederström iätit KonglIIof-Räitens gifne
Då, till följd af Ugarphs ofvan omförmäldte förfarande, flerfaldige tviste-frågor och rättegångar uppstått, hvaråt en noggrann och oaflåtlig uppmärksamhet måst egnas, och det dessutom, för bevarande al Discont-Verkets rätt och bästa, i afseende på dessa lån, varit nödvändigt att genom en pålitlig person inhemta närmare upplysningar i orten öm dervid förekommande högst invecklade förhållanden, har Discont-Directionen åt en dess Ledamot uppdragit handläggningen af ifrågavarande mål och hvad dermed gemenskap eger, för hvilket uppdrag fullständig redovisning blifvit Utskottet meddelad, uti en af bemälde Ledamot, angående ifrågavarande Lån, angifven Tabellarisk Berättelse, hvaraf Utskottet inhemtat, att de från Discont-Verket utgifne Lån, som det ålegat Kronofogden, Assessoren Ugarph att indrifva, men för hvilka han uragtlåtit att behörigen redogöra, uppgått 6 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 7g. till ett antal af 56 st å ett sammanräknadt capital-belopp af B:co R:dr 25,618: 5. n. hvaraf likväl i följd af vidtagne ändamålsenliga och kraftiga indrifningsåtgärder, blifvit, före nästlidet års slut, till fullo inbetaldte 3i st. å tillhopa 10,988: 24. — samt derjemte, i afbetalningar å de öfrige influtit sammanräknadt . • * • 3,115: i3. — j4,io3: 37. — så att af samtlige lånen, vid sistnämnde tid, icke återstodo mer än 25 st. å tillhopa R:drii,5i4: 16. 11. Och hafva under loppet af detta år ytterligare blifvit liqviderade 4 st* lån med tillsammans 1,800: — samt i afhetalningar å de öfrige influtit . 1,122: 32. 8. 2,922: 32. g. hvarigenom nu qvarstående 21 stlånblifvit minskadetill BcoRdr8,59i: 32. 3.