Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet skulle öfvervara oell granska afslutet af Tumba Bruks räkenskaper för innevarande år, vördsamt öfverlemna en specifik uppgjord redovisning derför, samt i aila fall, så snart alla räkningar hunnit uppgöras, och beslut angående nya Sed - 12 Bil. till Banco-Utskotlets Memorial N.-o 90. larna fattas, öfverlemna en provisionel calcul öfver dessa kostnader, hvarvid jag bör nämna, att en beställning från Frankrike af Formar, Messingsduk och flere för blekning och färgning införskrifna materialier, icke ännu anländt, men vid första öppet vatten torde inträffa. Stockholm d, i3 Nov. 1828. Professoren G. E. Pasclis Berättelse till Herrar Fullmägtige uti Rikets Ständers Bank„ Under mitt vistande i Paris erhöll }ag, i början af år 1825 , från Banco-Styrelsen det uppdrag, att vid de Franska PappersBruken inhemta kunskap om de der införda förbättringar i Pappers-till verkningen, och isynnerhet om sättet att bereda det tunna och sega papper, sora af åtskilliga Banker nyttjas till Sedlar, — Jag kände mig så mycket mera villig att häruti söka uppfylla Banco-Styrelsens önskan , sorn Bil. till Banco-Utskottets Memorial N.o fjo. 13 den rörde ett ämne, hvilket ingick i min resas ändamål; och bemödade mig derföre först alt i Paris samla alla de upplysningar härom, som jag kunde erhålla. Men de underrättelser, hvilka jag fick, voro högst ofullständiga , och mina försök att få se tillverkningen af Pariser-Bankens Sedelpapper misslyckades alldeles. — Jag beslöt då att besöka det Montgolfierska Pappers-Bruket S:t Marcel vid Annonay, ett ibland de största i Frankrike. Vid min ankomst dit, erhöll jag den underrättelse, att der fordom blifvit tillverkadt papper af samma slag, som nu nyttjas till Pariser-Bankens Sedlar; och mantillätmig icke allenast, att i flere dagar bese Brukets verkstäder och inrättningar, utan lemnade mig äfven upplysningar örn Sedelpapperets beredning, hvaraf man icke tycktes göra någon hemlighet, sedan denna tillverkning här hade upphört.
Afven sådana mindre kärl, såsom ankare (15 kannor), torde böra räknas hit, hvarföre vi nedsatt minimum betydligt, under hvad 1826 års förslag innehåller. Deremot hafva vi icke ansett skäligt, att några förvaringseller transportkarl med kronomärke förses, enär de då skulle möjligen kunna anses såsom målkärl. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 62. 35 må det icke vägras emottagaren, att genom uppmätning eller vägning, efter godsets beskaffenhet, sig om innehållets tillräckliga myckenhet öfvertyga. Om Mätning och Vägning. § 9. d) Vid uppmätning af torra varor skall, så länge varans mängd det medgifver, det största målkärlet alltid begagnas, efter den i § 6 anförda ordning. b) Vid mätning af sådana varor, som genom olika ifyllningssätt blifva mer eller mindre packade, såsom spanmål, salt, m. m. skall den, som förrättar ifyllningen, stå helt nära målkärlet, dock utan att under ifyllningen vidröra detsamma, och närmast öfver kärlets brädd inösa från skofvelbladets ända så mycket som skofveln rymmer, utan något slags kastning eller skofvelns högre upplyftande, samt utan att kärlet på något sätt skakas. När målkärlet på detta sätt blifvit öfverfyldt, får'icke någon strykning, än iniuidre tillpackning ske med skofveln eller^jpå annat sätt, utan strykes innehållet jemt med ett strykbräde, sorn är tillräckligt högt för att hindra råtgans återfall. Strykbrädets undre sid^, sorn skall vara rak efter längden, meja' icke skarpkantig, utan afrundad vinkelrätt mot längden, och icke tjockare än 2 tum, nedsättes på en afjdirlets yttre bräddar, samt fdj res sajrta fram på de tvänne derifrån utgjorde bräddar, till dess ien fjerde ^.{jfadbfen är passerad.
Så t. ex. i detta Inpromtu: Vissa fruar vilja veta, Hur min hjerna skapad är, – Om hon engång öppnas lär; Men derhos kan mig förtreta, Att ej någon vill utleta, Hvad mitt hjerta helst begär. Många stycken utgöra bekännelser om ett behof af Kärlek, hvilket visserligen är menadt allvarsamt. Så begynner han en visa med denna stroph: Fromma själ och ljumma hjerta! Du blir ej, som jag, förtärd; Fri från kärlek, fri från smärta, Lefver du en stilla verld: Ingen oro plär dig tvinga, Men du mister mycket godt; Ty, om plågan är dig ringa, Så är ock ditt nöje smått. Likaså slutar han ett af de glädjeqväden, som han plägade dikta öfver Hofvets utflyttningar till lustslotten, med denna önskan: Var, Himmel, i sommar en jordenes vän: Gif sällhet med gräset; och glöm icke Den, Som än icke fått en Herdinna! Resultatet af alltsammans blef dock den fortfarande villrådighet, som med så lifligt bryderi yttrar sig i den fordom allmänt sjungna visan: Kulna höst, med regn och töcken, Bara backar, torra trän; Ängar, magra som en öcken, Tomma fält och fåglaskrän; Isbelupna kärr och hagar, Mörka gång och hala stig; Långa nätter! korta dagar! Sägen: skall jag gifta mig? Fördelarna och betänkligheterna deraf ser man i det följande uppräknas, skildras och ömsesidigt afvägas; men hela rådslåendet lyktar med intet annat beslut, än utropet: Gud vet, om jag gifter mig! Gud visste det: och det skedde – aldrig. Gunst och Vänskap fingo, så godt de förmådde, gifva honom ersättning. Enligt Tessin, som härutinnan visst är trovärdig, skall han såsom högre Ämbetsman varit föga gagnelig. Hans i allmänhet icke talviga tunga – en egenskap, hvari Tessin jemnför honom med La Fontaine – uttryckte sig på främmande språk med möda. Han förstod flera sådana; men talade intet af dem färdigt.
Jag tror det således ligga i sakens natur, att man i detta afseende har ingen ting att befara; och jag tillstyrker derföre vördsamt afslag å Ut-» skottets förslag i denna punkt, D e n 3o 0 c t o b e r f. m. 4a3 Herr Tham: Man har mycket omtalat beslutet i detta afseende vid sista Riksdagen. Jag anser mig derföre böra upplysa, att 33f procent då fastställdes. Bevillningsutskottet har sålunda, långt ifrån att försämra förhållandet, förbättrat detsamma. Jag förenar mig med Friherre Åkerhjelm af två skäl. Först emedan värdet på böckerna sättes efter ägarens egen uppgift, och blir sålunda ganska obetydligt; detta gäller äfven om utländska böcker; och för det andra, emedan om Friherre Akerhjelms förslag antages, det möjligen kan bli föremål för afgörande i Förstärkta StatsUtskottet, ty Borgareoch BondeStåuden, som, enligt hvad jag tyckt mig finna, äro tern ligen hållfasta i sina beslut, hafva bifallit Utskottets förslag eller 25 procents tull. Skulle återigen Ridderskapet och Adeln icke fastställa någon tull, kommer troligen 2,5 procent att inom Förstärkta StatsUtskottet blifva gällande. Herr Munck af Rosenschöld: Jag vill blott hemställa, huru förhållandet skall blifva, om Svenska böcker i Finland eftertryckas och hit införas. Ett sådant våldförande af äganderätten har sysselsatt flere länders uppmärksamhet. Jag känner t. ex. med säkerhet, att då interessanta och mycket säljbara verk i Paris utkomma, eftertryckas de på ganska kort tid i Brussel, sändas derpå lill Paris, och säljas der för lindrigare 4^4 Den 3o October f. m. pris, än sjelfva original-upplagan. Jag tror, 9tt Svenska böcker sorn äro eftertryckta, icke böra få införas i Sverige, om icke föi> lägga ren sjelf ger tillstånd dertill. Friherre Åkerhjelm: Jag har redan uttryckt min princip om fastställandet af en lägre tull, än den Utskottet föreslagit; men deremot kan jag icke medgifva nyttan att alldeles borttaga tullafgiften.
Likväl är det just dessa sistnämnda, som jag i all min dar haft ett särdeles tycke för, och jag tror knappt det finns ett enda gammalt hus här i Stockholm, som jag icke med intresse beskådat ifrån alla håll. Jag menar nu icke alla gamla trärucklen, som på sin höjd kunna skryta af ett sekels ålder, utan dessa vördnadsvärda, höga, ståtliga byggnader – med sina stensirater och ornamenter, fruktoch löfguirlander och sina refflade eller vridna pelare, som uppbära porthvalfvet – hvilka alltid ha förefallit mig så mystiska, så fulla af ett oförklarligt intresse. Det är isynnerhet ett, som framför alla de öfriga ådragit sig min uppmärksamhet. Dess dystra och mörka framsida, prydd med gråa sten-ornamenter i fantastiska sammanställningar, grupper af vapen och rustningar, och grinande hufvuden, fula som elaka andar, hvilkas kroppar jag ständigt föreställer mig ha’ blifvit inmurade, så att endast hufvudet är synligt, ty det framstår omedelbart ur leret, som hvarje ögonblick tyckes färdigt att uppsluka äfven denna sista synliga del af den inbillade varelsen – de groteska carryatider, som på sina axlar uppbära porthvalfvet, hvilket är oproportionerligt lågt emot husets storlek, dess spetsiga gaflar och små fensterrutor, och slutligen dess ensliga och mörka läge, – allt detta tillsammantaget gjorde ifrågavande hus till ett föremål för min synnerliga förkärlek. Nästan hvarje gång jag vandrade ut, utan någon bestämd afsigt, styrdes mina steg, liksom ovilkorligt ledda af en hemligt makt, åt detta håll, och då jag vaknade ur min tankspriddhet, fann jag mig alltid stående vid dess väl igenlästa port, och helt naturligt och omedvetet vände sig då mina blickar uppåt på den stentafla, som, inmurad deröfver, framställde några otydliga och nötta spår, troligen af ett vapen, hvars sinnrika andemening nu icke kunde ega ringaste anspråk på att blifva förstådd; och den omskrift, hvaraf der och hvar fanns några nästan utplånade drag, förblef, trots mina ständigt upprepade bemödanden, alltid lika dunkel.
Dä först visar sig, hvad den offervilliga kan åstadkomma i en aldrig förtröttad vård af den lidar.de. Hit räkna vi alla de hjälpmedel ", som finnas till häfvande eller lindring af plågorna eller till påskyndande och säkert återvinnande af hälsan, såsom inpackningar, kompresser, sittbad, halfbad, ångbad etc. Beträffande dieten, som den sjuke bör iakttaga, får denna ej vara hetsig och bör därför bestå af okryddad föda, så mycket som möjligt vegetabilisk. Oafsedt att köttätandet ofta starkt befordrar utbrottet af många sjukdomar, är det ovederläggligt bevisadt, att flere sjukdommar genom vegetarismen jämförelsevis lätt kunna häfvas och botas, ifall någon bot verkligen är möjlig. Dit höra alla febersjukdomer, tuberkulos, magsjukdomar, njurlidanden, gikt och reumatism, skörbjugg, nervsvaghet o. s. v. Vidare bör ifrån sjukkosten uteslutas njutningen af te, kaffe, vin, öl och bränvin — tobak och cigarrer medräknade. Alla dessa saker duga icke mycket till för friska och kunna således så mycket mindre vara lämpliga för sjuka. Af de vanliga kryddorna inskränkes användningen af salt till det allra minsta möjliga, ättika, senap och peppar etc. undvikas helt och hållet. Som dryck mot törst användes klart, friskt brunnsvatten, för omvexligs skull då och då bl ndadt med någon fruktsaft. Att rekommendera är att klunkvis dricka friskt vatten, särskildt för alla som lida af dålig matsmältning. I stället för te och kaffe ger man den sjuke god, söt mjölk och tjärnmjölk samt dekokt eller välling på hafre-, korneller klimjöl. Frukt borde ej saknas i något sjukrum och i alla former, färsk, kokt, torkad eller inlagd, gifvas den sjuke, så mycket han själf önskar. En sjuk har vanligen ingen eller helt liten aptit. I detta fall bör man likväl akta sig för att mot hans vilja truga på honom mat eller dryck, emedan matsmältningsorganen ej tjänstgöra ordentligt och den sjukes plågor så- lunda endast ökas. — Aldrig får en sköterska låta narra sig af den sjukes skenbara svaghet att genom kraftig näring söka stärka honom — ofta nog bakom läkarens rygg • — hvilket sedan regelbundet har patientens försämring till följd.
N:o 38, i anledning af väckt fråga om inrättande af en skola i staden Borgholm. N:o 39, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för bedömandet af saltpeters halt och beskaffenhet. N:o 40, i anledning af väckt fråga om Lunds Stifts fördelning i tvänne Stift. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Statssamt Allmänna Besvärsosh Ekonomi-Utskottens den 23 dennes, på bordet lagde Betänkanden: N:o 27, i anledning af väckt fråga om anläggning af en Köping i Wittsjö by af vestra Göinge härad af Christianstads Län samt inrättande af ett Post-Contoir derstädes. N:o 32, i anledning af väckt fråga om Smålands Hussar-Regementes afsittning emot eidäggande af liäst-vacans-afgift. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banco-Utskottets den 23 dennes på bordet lagde Betänkanden: ► N:o 82, i anledning af Riksdags-fullmägtigen G. B. Apelqvists motion, angående nedsättning i räntan med] en procent å alla lån, som från Rikets Ständers Bank eller de derunder lydande Låne-Contoiren utgifvas. N:o 85, öfver väckta motioner, angående låns utgifvande från Banken emot pant af storskiftade hemman i Dalarne. N:o 86, öfver väckt motion, angående förskotts-låns meddelande från Banken för strömrensningar, sjö- och myr-aftappningar samt i stort företagna odlingar. N:o 88, i anledning af väckta motioner, dels om inrättande af LåneContoir i hvarje provins, dels om tillökning i discont-fonden och nedsättning af räntan för discont-lån, m. m. S. D. Återremitterades Banco-Utskottets den 23 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 83, öfver väckt motion, angående låns utgifvande från Rikets Ständers Bank emot första inteckning uti fast egendom på landet" till belopp af fastighetens halfva taxerings-värde.
R:dr för tusende af egendomsvärdet i likhet med de i 2 Art. 4 §. upptagne Bergverk, Fabriker, Verk och Inrättningar, hemmanen mast utgöra närmare dubbel bevillning än vara borde, jemlikt antagen beräkningsgrund1, sedan genom nedsättning i, spannemålspris, hemmansvärdet i allmänhet fallit 124 Den 12 Maji f. m. (ill hälften af det, hvarpå nuvarande bevilja mngsberäkning grundades, så hade det varit a't tormoda, att Utskottet skulle meddela ett omdöme om detta förhållande, och i samman-* hang dermed och i afseende på hemmansägares lidande de föiflutne lern heviliningsåren, genom öfverbeviilning, samt den utsigten tor ramt den, stt af lika och fortfarande anledning, egendomar komma att sakna de högre vården de förr ägt, förklara, det en annan grund och lägre beräkning af bevillning j'6r Jordbruk borde äga runi, än, i ajfeende på de flere page egendomar, forn i förberörde z Art. 4 §. äro upptagne, i afseende på den olika säkerheten af deras värden och den uppkommande olika inkomsten, hvarföre i förening med billighet, bevillningsprocentm borde fä bestämmas lägre för värdet af hemman Och qvarnar hvilka sednares värde äfven bero af Spannemålsvärdct, än för annan slags egendom; att, om a R:dr af tusende fortsattes, att antagas till grund för bevillningen af omnämnde egendom i 2 Art. 4- borde blott, hälften deraf, eller högst -§, en Riksdaler Sexton sk. för tusende af hemmansvärdst bestämmas för Jordbruk och Qvarnar, och hvarom nu, så mycket mera, varit att förvänta ett yttrande och förslag, som jemförelsen till bevillningsprocent emellan egendomar af olika beskaffenhet, otvifvelagtigt ingår i beräkning, vid pröfningen af bevillningsgrunderne och hvarom, såsom i hufvudgrunderne ingående och aldeles icke det reglementarisk» tillhörande, ett förmodade yttrande af Utskottei Den |2 Maji f m. 125 äynes mig böra nu äskas.
Denna erfarenhet lärer, att, i de stater, hvilkas arméer, likasom vår, skola vid krigets utbrott i sina leder införlifva en talrik reserv .eller beväring, har man, med afseende på omöjligheten, att. sedan kriget börjat, organisera och fnllbilda Ingeniör-trupper, ansett nödigt att redan på fredsfot gifva dessa trupper den styrka, som någorlunda motsvarar den till krigsfot förstärkta härens. Chefen för Ingeniör-eorpsen, General-majoren Meyer, har uti en till Chefen för Landtförsvarsdepartementet år 1851 inlemnad, jemväl tryckt promemoria, klart och fullständigt ådagalagt desse truppers nytta och nödvändighet samt derjemte, på grund af hvad i andra länder pröfvats dugligt, uppgifvit den för Sverige mest ändamålsenliga organisation af dylika trupper; hvadan jag, till undvikande af allt lör stor vidlyftighet och då jag till alla delar instämmer uti de äsigter, som finnas uttalade uti nämnde, -af mig fördenskull nu äfven åberopade promemoria, hvilken jemte öfriga i detta anförande omförmälde utredningar lärer få till vederbörligt Rikets Ständers utskott öfverlemnas, underdånigst anhåller att derpå få stödja det förslag, jag nu vågar framställa i afseende på såväl ifrågavarande truppers organisation, som beräkningen af de dertill erforderliga kostnader. I öfverensstämmelse med omförmälda grunder borde Svenska Ingeniör-truppernas styrka, belälet inberäknadt, blifva 388 personer, — ett antal, som ej bör minskas, utan att bryta mot alla antagna och af erfarenheten godkända förhållanden. Så väl med afseende på denna trupps verksamhet, som ock för att, så vidt möjligt är, minska dess underhållskostnad, blifver rättast att fördela antalet på tre kompanier, hvilka sedermera under benämning Sappör-bataljon skulle utföra alla de ej mindre sappörer och minörer, än pontonierer tillhörande arbeten. Underhållskostnaden för en sådan bataljon uppgår, enligt de merberörda promemoria åtföljande detaljerade beräkningar, till 55,339 Ridr 12 sk. 10 rist.
Förslagsanslaget upplages oförändradt 1,120,000: — Vård och underhåll af Länsoch Kronohäkten, Reservationsanslag 1,303,227 R:dr 5,903 öre! Skrifvelse, N:o 23. 19 Transport Sico-legala besigtningar, Förslags-anslag . ifmaterialier och Expenser, Ved, in. m., Förslags-anslag . eoch Traklaments-penningar, Förslags-anslag ättning åt domare, viltnen och parter, Förslags-anslag . ätlning till personer, menigheter eller allmänna inrättningar pr dem genom nja Strafflagens införande frångångna bötes (ndelar, Förslags-anslag [ra utgifter, Reservations-anslag Penningar. R:dr 5,903 89 Summa Riksmynt. Itgörelse i följd af exproprierad jord från bostället Lindof i Botkyrka socken uppförande af en ny arkiv-byggnad för Göta Hof-Rätt och mbyggande af den Hof-Rälts-busets tomt omgifvande kaj; är år 1867 tillbyggnad vid kronohäktet på Långholmen ; för år 1867 uppförande af nytt kronohäkte i någondera af städerna ludiksvall eller Sundsvall; för år 1867 Summa Riksmynt. Skri frelse, N:o 24. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Febr. 1866. Preste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 24 Bikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Tredje Hufvudtitel. (Stats-Utskoltels Utlåtande N:o 27.) S. A. K. För Tredje Hufvudtiteln, innefattande anslagen till Ulrikes-deparlementet, äro i nu gällande Riks-stat uppförda tillsammans 479,200 R:dr; och har, i likhet med hvad vid sednaste treSriksmöten blifvit äskadt och af Rikets Ständer beviljadt, E. K.
St:rs beslut, skulle Utsk. vara R. St.:rs principal, då likväl RiksStin äro Utslcs principaler. Att gifva åt besluten, som Stånden fattat, en sådan ordalydelse Gr:n önskat, tillkommer icke Utsk. Utsk. äger endast att upfatta besluten så som Stånden dem fattat, men alldeles icke att gifva dem någon tydning. Det är klart, att den som lika med Gr:n röstat emot hufvudfrågan, skall vara intresserad af att få voterisproposin så upställd som Gr:n föreslagit; men jag måste erinra, att Utskis åliggande är, att vid frågors behandling, sedan Stånden fattat sina beslut, söka sammanjemka dem derest sådant låter sig göra och att upstalia voter:spropos:r, men Utsk. äger ingalunda någon rätt att ändra ordalydelsen i något Slånds beslut. Föröfrigt har man ansett besynnerligt, att Frih. Tersmedens förslag nu icke kan afgöras. Jag har redan uplyst, att då man på Afdelningen hade upgjort ett lika förslag som det af Frih. Tersmeden framställda, så ogillades detta i Utsk:s plenum af dem, hvilka hysa lika åsigter med Grin, hvilka påstodo att BondeStis beslut icke borde inkomma i voterisproposm och att frågan om de 7,000,000 Rdr vore afgjord genom 3 Stånds beslut. Man finner vid nogare betraktande andemeningen med Frih. Tersmedens förslag, hvilket VIII H. 2 1* Den 1 Augusti f. m. jag icke vill motsätta mig. Jag skall icke heller strängt motsätta mig ett Ståndets beslut att frångå det vanliga föredragningssättet och öfvergå till 3:dje punkten, emedan, om Ståndet delar Frih:ns åsigter, göra de sig nog gällande vid voteringen i förstärkta Utsk. Men jag har volat visa, att genom ett sådant förfarande man förqväfver BondeSt:s rätt alt få sitt beslut in i voter:spropos:n.
Beträffande åter de kontanta penningebelopp, med hvilka innevånarne i åtskilliga socknar af Allbo härad förbundit sig bidraga till expropriations-kostnadernas betäckande; så har Utskottet inhemtat att, sedan Chefen för Statens jernvägsbyggnader i skrifvelse af den 3 sistlidne Oktober anmodat Konungens Befallningshafvande i Kronobergs län att från Stenbrohult, Wieslanda, Blädinge och Aringsås socknar indrifva och till honom insända de kontanta medel, dessa socknar åtagit sig att såsom bidrag till expropriationskostnaden utbetala, utgörande tillsammans 4,550 R:dr R:mt, så vore nödiga åtgärder vidtagna för medlens indrifvande. Deremot hade för öfrige socknar inom Allbo härad, hvilka förbundit sig lemna dylika bidrag, nemligen Aneboda, Slätthög, Moheda, Öhr, Qvenneberga, Hjortsberga och Lekaryd, bidragen ännu icke kunnat utfordras, då de vilkor, hvarunder desamma blifvit utlofvade, ännu icke gått i fullbordan. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. Vid nu upplysta förhållanden anser sig Utskottet, med afseende på de af vissa socknar inom Allbo härad utlofvude kontanta bidrag, böra hemställa, 2:o att Rikets Ständer behagade uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla vederbörande att, i den mån sådant lagligen kan ega rum, indrifva de af åtskilliga socknar inom Allbo härad i ofvannämnda hänseende utfästade bidrag till expropriations-kostnadernas betäckande samt derefter till Riksgälds-kontoret leverera de inflytande medlen, för att redovisas bland de för jernvägsbyggadcrna afsedda tillgångar. Af de uppgjorda kostnadsförslagen har väl icke kunnat inhemtas, huruvida och till hvad belopp deruti ingått kostnaden för den jord, som erfordras dels för jernvägens ledande inom staden Jönköpings område, dels för den station jemte reparationsverkstad, sorn i nämnde stad kommer att anläggas.
Bonde-Ståndets pröfning. Stockholm den 28 Januari 1845. STOCKHOLM, I. 1 Lagtomt Allm. Bese.- och Ekon-Utskottens Betänkande, N:o so. N:o 30. Ank. till Exp.-Ulsk. den 24 Mars, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta frågor om förändringar i Stängsel-Förfättningarnc. Till Utskottens behandling hafva blifvit öfverlemnade följande, i ämnet väckte, motioner, nemligen; •j ,1:0 af.?I.err Grefve kagerbjelke, G„ som anfört, alt Kongl. Maj:t 7ld da Resdagar, genom Nådiga Propositioner dm 31 Decem ber 1828 och den 22 Februari 1834, till Rikets då församlade Ständer ötverlemnat förslag till ny Stängsel-förordning, byggd på hufvudsakligen enahanda grunder, som uti Lag-Comiteens förslag till ny Civil-Lag uti 5 <^ap.