Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JVs 54, i anledning af återremisser af Utskottets Utlåtande JVs 42, öfver väckt motion om utvidgad religionsfrihet. Lades till handlingarne. Från Vdllofl. Borgare-Slåndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Beviilnings—Utskottets Memorial, JVs 16, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående allmänna bevillningen, afslog Borgare-Ståndet inbjuriningarne, sidd. 2 och 4, men godkände memorialet i öfrigt, utom hvad angår Utskottets, sid. 4, rörande § 25 gjorda anmälan, hvilken lades till handlingarne. S. I). Föredrogos och godkändes Bevillnings-Utskottets: Betänkande JVs 17, angående tullbestämmelserna för artikeln bränvin och sprit, m m.; samt Memorial JVs 18, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i en tullregleringsliåga. S. D. Föredrogs ånyo LogUtskottets Utlåtande, JVs 48, i anledning af återremisser af Utskottets Betänkande JVs 21, i fråga om tillägg till lagstiftningen angående äktenskapsskilnad. Med afslag å detta utlåtande godkände Ståndet det författningsförslag, som innefattas i Herr Car/éns vid utlåtandet fogade reservation, dock med slutmeningens förändring till följande lydelse: — vederbörlig domstol, sorn, sedan bevis blifvit företedt om undergångna sådana varningsgrader, som 14 Kapitlet 1 § Giftermålsbalken anvisar, må döma till skilnad i äktenskapet; och skulle de öl riga Riksstånd e n vänligen inbjudas att i detta beslut sig förena. S. D. Föredrogos ånvo Lag-Utskottets Memorial JVs 49, i anledning af återremisser af Utskottets Betänkande JVs 55, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Bifölls. Betänkande JVs 50, i anledning af väckt motion om utsträckning af tiden, inom hvilken Underrätts s. k. småprotokoll skola till Hofrätt insändas.
Den värde Grefven har framställt, om jag icke borde ådagalägga mine högre åsigter i Politiken, innan jag klandrade dem, sorn blifvit af Styrelsen följde, Jag hemställer, om väl detta kan vara yttradt i annan afsigt, än att fästa löje på min person; och jag underkastar en hvars omdöme, om jag genom mina yttranden gifvit någon anledning till den förmodan, att jag gör anspråk på att stifta några nya politiska Systemer. Men jag tror, att mycket kunde vara att anmärka vid Ministerens politiska System, de få gångor det varit synligt att Sverige följt något sådant. Äfven denne Talare har anmärkt, att jag motsagt mig sjelf, då jag förklarat mig tro, att ej något hinder mötte Skeppshandelns afslutande och bestånd. I anledning deraf får jag blott upprepa, att Den 19 M a j i f. m. detta Sr min öfvertygelse, och att jag förr låtit afhugga min högra hand, än jag underskrifvit den ömkliga återgångsacten af Skeppshandeln. Men jag kan härvid icke underlåta att yttra en aning om den tillfredsställelse vi skulle äga af att se StalsRådets Protocoll i detta ämne; ty jag tror, icke utan anledning, att Styrelsens Öfverhufvud denna gång varit af helt andra tankar, än Hans Rådgifvare. Här har blifvit af den värde Talaren erindradt, att man äfven förr, vid stora Politiska händelser, varit af andra tankar. Jag vet ej visst, om afsigten med detta yttrande är alt segrande rigta sig mot mig; men i den händelse får jag yltra, att om vid den tid, dä jag ännu var i tillfälle att inför Styrelsen söka göra gällande några Politiska ideer, mitt råd varit i strid med deras, som följdes, så frågar jag, om icke, när resultaterne af de mest lyckliga händelser ej blifvit större, det då varit anledning snarare att berömma, än lasta den, som vågat, under så beskaffade omständigheter, fästa mera vigt på hvad som kunnat äfventyras, än på det som kunde vinnas, serdeles då den mening, som man nu vili ogilla, var så utan allt inflytande.
R:dr 80 öre för åren 1849 med 1878, samt 274 R:dr 50 öre för år 1879 6,045: 30. » deltagarne i rensningen af Storån i Svartarps och Lekaryds socknar af Tveta härad, å 9550 R:dr; dito dito af 477 R:dr 50 öre för åren 1850 med 1879, och 477 R:dr för år 1880 10,982: — » strandegarne vid sjön Nätaren i Barkeryds och Jersnäs socknar af samma härad, för sänkningen af nämnde sjö samt Bruksoch Rekebo-åarne, å 3,976 R:dr 33 öre, dito dito af 198 R:dr 82 öre för åren 1850 med 1879, och 189 R:dr 61 öre för år 1880 4,572: 60. » deltagarne i aftappningen af Stensjön och Laggarbosjön i samma härad, å 4,500 R:dr, dito dito af af 225 R:dr för åren 1851 med 1880, och 224 R:dr 77 öre för år 1881 5,399: 77. » Sven Johannesson i Krökesbo, för sänkningen af Hökasjön i Forserums och Barkeryds socknar, å 805 R:dr 50 öre, dito dito af 64 R:dr 46 öre för åren 1852 med 1865, och 32 R:dr 23 öre för år 1866 613: 64. » deltagarne i utdikningen af Barkerydssjön, jemte deromkring belägna kärr och mossar, i sistnämnde socken, å 1,500 R:dr, dito dito af 120 R:dr för dito, och 60 R:dr för år 1866 1,020: — » dito i sänkningen af sjöarne Or och Bunn samt Öfra och Nedra Qvarnsjön inom Wista och Norra Wedbo härader, å 7,562 R:dr, dito dito af 604 R:dr 96 öre för dito, och 302 R:dr 48 öre för år 1866 5,142: 17. Transport: 3,657,079: 35. 7,399,707: 39. 1,392: — 3,600: — 1.176: — 5,770: 50. 10,504; 50. 4,373: 78. 5,174: 77. 549: 18. 900: — 4,537: 21. 7,437,685: 33. __ 33 — Transport: 3,657,079: 35. 7,437,685: 33. till deltagarne i sänkningen af Aneby, Flisby och Wesselda sjöar samt upprensningen af några dermed sammanhängande mindre vattendrag inom Bredesta, Lommaryds, Bälaryds, Flisby och Solberga socknar, å 21,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å lånesumman, under 14 \ år från 1851 års slut, 14,593: 95. 13,205: 81. » Johannes Pettersson och Johannes Andersson i <Hunnestorp,
Beträffande åter tross - passevolance - cassan , så hade Krigs-eoll:m upplyst, att under den tid, som förflutit sedan bevärts-manskapets underhåll under de årliga vaperiöfningarna åt collegium uppdrogs och nya passevolance-inrättn:n infördes, erfarenheten ådagalagt, huru högst angeläget del vore , alt collegium till sin disposition ägde en fond, som vid inträffande tillfällig brist af medel för ej uppskof tålande 48 Den i Juli f. ra. utgifters bestridande, kunde på kortare tid anlitas om lånebiträde, och collegium afstyrkte derföre all insättning på lånebankens räkning äfven af tross-passevolanee-cassans medel. — Likväl och derest K. M. skulle finna lämpligt att trosspassevolance fonden finge åtnjuta någon ränta för den behållning, som i banken för dess räkning innestode , tillstyrkte collegium, att när fonden icke behöfver anlitas , utlåning måtte få ske mot 3 proc., och återbetalning vid anfordran till ganda passevolance-cassan. — Konungens rådgifvare funno sig, vid målets afgörande, icke af R. St:s i obestämda ordalag affattade skrifvelse hindrade att, på grund af Krigscollegii väl grundade hemställan, medgifva, att tross-passevolance-cassans disponibla medel finge göras fruktbara genom utlåning, antingen till gamla passevolance-cassan eller till handels-disconten; och att denna åtgärd icke skäligen bort föranleda till någon anmärkn., är redan till fullo ådagalagdt af de Utskts betänk, åtföljande reservationer. 36: te punkten. Konungens rådgifvares förfarande i afseende på afskrifningen af en Jemtlands reservmedels-cassas fordran har blifvit förklarad stridande mot gällande författningar; men så är dock icke förhållandet. Som Utsk. icke uppgifvit hvilka de författningar äro, som skola blifvit öfverträdda, saknar jag anledn. att ingå i någon utförlig vederläggning.
Då jag nu öfvergår till granskning af det ofta upprepade påståendet, att man nödvändigt måste skydda specielt den näring, som nu närmast är föremål för öfverläggning, nemi. jordbruket, så beder jag att dervid, i fråga om ordningen, få följa den framställning, som af den nyssnämnde värde reservanten i detta ämne blifvit gjord, och som onekligen har den stora förtjensten att på ett klart och lättfattligt sätt sammanföra allt det förnämsta, sorn kan sägas till försvar för den åsigt* han förfäktar. Detta är en verklig förmån för diskussionen, som derigenom vinner i enkelhet och reda. Den värde reservanten börjar sin framställning i detta hänseende med en antydan, att det nu gällande systemet, som medgifver tullfrihet för de vigtigaste lifsförnödenheterna, otvifvelaktig! härleder sig från de för vårt landtbruk så gynnsamma åren, hvilka föregingo 1857 års tulltaxa, och att det var ett misstag att grunda lagstiftningen på dylika exceptionella förhållanden. Då jag haft någon del i behandlingen af dessa ärenden, får jag förklara att, åtminstone hvad mig vidkommer, den uppgifna orsaken icke varit den hufvudsakligen verkande. Skälet, hvarföre jag ansett och anser att iandtmannaprodukter icke böra draga någon tull, ligger deruti, att, efter min åsigt, man icke bör, utöfver nödvändigheten, fördyra lefnadsbehofven, och att således dessa effekter icke utgöra några lämpliga föremål för beskattning, — hvilken beskattning i sådant läll, till ojemförligt största delen och i ett alldeles omvändt förhållande till hvad som är billigt (ty den fattige konsumerar mera af dessa 506 Den 27 Maj t. m. varor än den rike), faller på den mindre bemedlade befolkningen. Det är rättvisan och billigheten af denna grundsats — och detta går ju framför allt! — som ledt mina åsigter i ämnet, och jag har trott mig så mycket hellre kunna följa och tillämpa dessa grundsatser, som förhållandena, enligt hvad jag straxt skall visa, lyckligtvis äro sådana, att ingen derigenom blifver lidande eiler förnärmas.
R:dr, svarade 1 år, från och med 500 till 600 R:dr x år och arne månader, från och med 600 till 700 R:dr 1 år och 4 månader och såvidare med tillökning af *:ne månader för hvarje 100 R:dr, så att ett år och 6 månader svarade emot ett varuvärde från och, med 700 till 800 R:d, 2 år mot ett värde från och med 1,000 till 1,100, och 3 år emot ett varu-värde från och med 1,700 R:d och derutöfver; likväl linge ingen hållas till allmänt arbete längre än 3 år, om ock den förbrutna varan i värde uppskattades till mera än det emot sådan arbetstid svarande högsta belopp. Och skulle, sedan allmän arbets-inrättning nu mera blifvit verkstäld i Vadstena, uttryckligen förklaras, att bestraffningen af allmäut arbete borde af den brottslige uthållas, antingen vid nämde Inrättning eller vid den i Carlskrona. I anseende till brottets svårare egenskap, då det antingen flere gånger föröfvades ^eller äfven första gången borde umgällas med urbota straff, fann Kongl. Majtt rättvist, att i alla de fall då sistnämde ansvar, egde rum, förbrytarens namn och straff borde komma till allmänhetens kunskap och i sådant afseende kungörelse derom införas uti Inrikes Tidningarne samt på enahanda satt förfaras, då någon 2:dra gången blefve Proposition om Lurendr• o. Tullförsnillning. 747 dömd för lurendräjeri eller tullförsnillning , hvarvid varans värde uppginge till 50 Rrd eller deröfver. Ifrån stadgandet i 5:te Mom. af förenämn. de Art:s 1 §, rörande ansvar för delagtighet i lurendräjerioch tullförsnillnirigs-brott , skulle följande mening, såsom öfverflödig, uteslutas , nemi, ’’Är någon eljest till gerningen mindre vållande eller har han vetat förut, att den var å färde och det ej uppenbarat, plikte med fängelse eller penningar efter omständigheterna.”
På Hederv. Bonde-Ståndets vägnar: Joh. L. Wiklund. Pehr Nilsson. Anders Nilsson. Pehr Olsson. Carl Bergman. Samuel Andersson. L. G. af Silén. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl. Ständers Herrar Revisorer, vid granskning af Stats-Verkets Räkenskaper och Förvaltning den 2 November 1822. S. D. Då Herrar Revisorer fattade Dess beslut, att hos RiksensHögloft. Ständer föreslå, att när hädanefter, likmätigt 63 §. i RegeringsFormen, det mindre Creditivet bestämmes, dervid tillika må fästas det vilkor, att öfver medlens användande, när sådant kan i stadgad ordning fordras, bör uppgöras särskild och specie] Redovisning, för att sedermera till Riksens Ständers eller Deras Revisorers granskning öfverlemnas, yttrade Herr Grosshandlaren Svedelius: ”Enär det af Herrar Revisorers ( 544 Riksens Ständers pluralitet tagne heslut, att uti den till Riksens Ständer afgifvande Berättelsen föreslå ratt när Creditiv afsättas, för att för utomordentliga hellof af Kongl. Majrt begagnas, Riksens Högloft. Ständer i de fall, då Creditiv må användas, tillika stadga, att särskild redogörelse för sådana medel skall afgifvas, utan sammanblandning med Statsanslagen, för att sedermera af Riksens Ständer eller deras Revisorer granskas; får jag anmäla min reservation oell såsom grund för densamma åberojia min, under öfverläggningarne i detta ämne, motiverade öfvertygelse, att sådane förslag, som åsyfta nya stadganden af Riksens Ständer, synas mig ligga utom gränsen af de åtgärder, som genom Instructionen äro Revisorerne anförtrodde. ” Herr Bergs-Rådet m. m. af Robsony Herr Dom-Prosten. m. m. Doctor Wijkman> Herr Contracts-Prosten Forssander, HerrContracts-Prosten Jacobssen _, Herr Handelsman Kursell och f. d.
Utskottets förslag, att utförsel-tullen å denna artikel skulle utgöra 6 sk. § r:st per LM., är bifallet af 3:ne Riks-Stånd; men som Ridderskapet och 8 Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o 49- Adéln nedsatt denna tull till 3 sk. LM.', så, i fall denna mening vidhålles, föranleder sådant votering öfver följande proposition: 4:o. Den, sorn gillar Utskottets förslag, att utförsel-tullen å Aska, af nämnde slag, må bestämmas till 6 sk. 8 rist. per LU., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer denna tull å nämnde vara att utsättas till 3 sk. LK. Bark, Ek-. Den af Utskottet å en tunna Ekbark, med 2 R:drs tull värde, föreslagne utförsel-tull af 24 sk., är gillad af 3:ne Riks-Stånd; men då BondeStåndet bestämt tullvärdet till 1 R:dr och utförsel-tullen till 12 sk. tunnan, så får Utskottet, för den händelse att detta beslut ej frånträdes, föreslå en så lydande voterings-proposition: 5:o. Den, som vill, att, jemlikt Utskottets förslag, utförsel-tullen å en tunna Ekbark, med ett tull värde af 2 R:dr, skall bestämmas till 24 sk., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer utförsel-tullen å en tunna Ekbark, med ett tull värde af x R:dr,att utsättas till 12 sk. Beck, i tunnor. Utförsel-tullen å en tunna Beck, som Utskottet föreslagit till y2 sk., är godkänd af 3:ne Riks-Stånd; men som denna tuli blifvit af Bonde-Ståndet nedsatt till 8 sk., per tunna, så lärer, om detta beslut vidhålles, votering böra anställas öfver följande proposition: 6:0. Den, som gillar Utskottets förslag, att utförsel-tullen å en tunna Beck må bestämmas till 12 sk., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej.
Och då han ingenting finner att svara och bara står der och betraktar henne, går hon med en underligt tung och släpande gång in i bersån, skjuter fram ena stolen åt honom och sätter sig trött i den andra. Han tager plats midt emot henne; och der går en liten stund, hvarunder allt är så tyst i och om dem, som om tidshjulet stannat. Derpå säger hon, klanglöst och likgiltigt som förr: «Ja, här är mycket annorledes. De andra äro döda; och jag sjelf är bara till hälften ännu bland de lefvande, — som ni ser.» Han känner sig som stel af köld i sin själ och som lam i sin tunga; detta onaturliga lugn tyckes honom ohyggligare än det osköna utbrottet af ett lidande, ohyggligare än sjelfva vanvettet. Han blir plötsligt helt rädd, rädd för han vet inte hvad, rädd för henne och för sig sjelf och för lifvet; och han följer utan reflexion en impuls att bryta detta lugn, hvilket står ut emot honom som lukt af lik, som ett pust af döden. «Har jag skuld?» säger han hest och andfådt. Hon sitter stum och blickar ut framför sig, der Lac Leman ligger grön och kall och Dent du Midi står hvit och kall upp i solljuset och den blå himlen. «Skuld?» säger hon om en stund, — och det kommer ett intryck derinne i blicken, som om hela det stora natursceneriet speglade sig deri. «Skuld? Hvarför skuld? Hvad är skuld? Lifvet har runnit ut ur mig; det är allt, — allt hvad jag vet. Ni har tagit, som jag har gifvit, — det låg alltsammans djupare än att man kan tala om skuld. Kan man ens tala om kärlek? Då var det en kärlek, som hade sina källor i större djup än blott i min egen varelse. Älskade ni mig? älskade jag er? Kan ni svara på det? Jag kan det inte. Jag vet blott ett, att från det ögonblick, då ni kom ned och jag mötte er derinne i korridoren och tog er hand, — från det ögonblicket kände jag som en sluss öppna sig i mig, och jag drogs och sögs sjelf in mot er i malströmmen af den varma kraft, som gick från mig till er.
Zola gifver oss icke och kan icke gifva oss en totalbild af andra kejsardömets samhällslif; han är orättvis, måste kompletteras t. ex. med Dumas fils, About, Feuillet och Erckman-Chatrian af den, som vill hafva en oväldig syn på Napoleon den III: s märkliga tid, men Kielland har verkligen lyckats gifva oss en hel afspegling af nutida norskt lif i sina skildringar från den stad vid hafvet, der alla hans romaner med ett enda undantag försiggå. En hel stad har han gifvit oss, skildrat den från alla synpunkter, och vi känna den och alla dess menniskor, vi känna dess byråkrater och dess proletärer, dess prester och dess oppositionsmän, dess qvinnor och dess ungdom, dess handelsmän och dess bildningsaristokrati, med ett ord alla Me skiftande typerna, som förekomma i ett något mera betydande samhälle, och icke nog dermed, vi känna äfven dessa menniskors inre, deras tankar och åsigter, hela det andliga lifvet i en ort som denna, dit endast svallvågorna af den moderna kulturen nå, en stad, som äfven i sådant hänseende utgör en spegelbild af hela sitt fosterland, ett land, ^dit “, som en annan stor norsk nutidsskald sagt, “ de öfver-lefda idéerna komma för att dö en långsam strå-död. “ Framför oss hafva vi hela staden, dess city med sina handelslokaler och kontor, de gamla egendomarne utanför tullame med sitt solida, gammaldags herrgårdslif, varfven, fiskläget och sjöbodarne vid stranden, der en doft, blandad af hafs-sälta, sill och tång, slår emot en. Och alla dessa bygningar känna vi mer än blott till utsidor och fasader, vi känna dem, som om samma medel stått Kielland till buds, som Asmodeus använder i Le Sage ’ s “ Le diable boiteux “, att kunna lyfta af taken och osedd se och ohörd höra, hvad som passerar inne i husen. Men detta samhällsskildrande drag är blott en, om också den största sidan af diktarens verksamhet, den andraär det sociala, kriticerande, diskussionsuppväckande element, som ingår i alla hans större arbeten.
Skandinavien bör göras fullt färdigt till segelskepp, men deremot funnit sig icke kunna bevilja det äskade anslaget för nybyggnad och komplettering al eli snabbgående chefs-ångfartyg, för denna stalsregleringsperiod anvisat medel för följande nvbyggnads-arbeten, nemligen: a) lill nybyggnad och fullständig komplettering af en ångfregatt af bästa modell för machin om 300 ä 350 hästars krall 1,263,739: —- b) till nybyggnad och fullständig komplettering af 6 stycken äng kanonslupar 750,000: — c) till linieskeppet Skandinaviens komplettering till segelskepp, 109,958: — äfvensom för auskafluiug af en eller flere roddkanon-båtar af ändamålsenlig modell 42,000: — eller tillsammans R:dr 2,165,697: — Då Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 195. 105 DS emellertid å Hufvud-lileln finnes uppfordi ett anslag för flottans nybyggnad af 162,000 II:dr år ligen, utgörande för tre år 186,000 R:dr, erfordras således till betäckande af berörde kostnad en fyllnadssumma af 1,679,697 R:dr, hvilken summa Rikets Ständer för nu ingångna stalsreglcrings-period beviljat ali med J årligen från Riksgäldskontoret utgå. B) för åtskilliga angelägna by gg ri ads-arbeten och anskaffningar vid flottans stationer 239,790 R:dr. Enligt hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena i underdånighet anmält, erfordrades vid flottans stationer åtskilliga synnerligen nödiga byggnads-arbeten, jemte diverse anskaffningar, för hvilkas åvägabringande tillgång icke kunde af ordinarie statsmedlen beredas. De mest, angelägna af dem finnas omförmälda i Deparlemenls-chefens betänkande, der äfven de behöfliga anslags-beloppen äro upptagne.
Då jag emellertid nu finner alt Ridd.Utsk. icke ansett sig kunna göra afseende på motionen, och det är alt förmoda att majoriteten af R. o. Ad. kommer att gilla hvad Utsk. föreslagit, så tröstar jag mig med att, i konseqvens med denna känsla, äfven R. o. Ad. måtte komma att antaga en annan motion gjord af Hr von Hartmansdorff, som går djupare till roten och under hopp om att den vinner R. o. Ad:s bifall och att således bänkm;s-valen måtte komma att hell och hållet försvinna, sä skall jag vara den första som yrkar bifall till hvad Ridd.Utsk. tillstyrkt, eller att min motion mätte blifva afslagen. Uppå härefter framställd propos., blef Ridd.Utsk:s meni. N:o 4 af R. o. Ad. bifallet. Justerades ett prot.utdrag, ang:de remissen af Gr. Frölichs denne dag väckta motion. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 15 Januari 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för d. 12 samt pleniprot. för d. 4 dennes. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att Frih. Fleetwood, Fredr. Ulr. Miles, såsom ledamot af Allm. Resv.- o. Ekon.Utsk. begärt och erhållit 3 veckors ledighet, räknad frän och med d. 17 dennes, samt anmodade Hrr electorer att till följe deraf sammanträda till val af en ledamot i nämnde Utsk. under ledighetstiden. Företogs val af en bänkman inom 9:de Eänkm:s-afd. efter N:o 9 Hr Ulfsparre, Sigge; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 11 Hr Ronde, fullm. Frih. Bonde, Knut Philip, med 9 röster. Den 15 Januari. 101 Föredrogs och bifölls Const.Uisk:s d. 12 dennes på bordet lagda mern.
Ständer vid sednaste riksdag blifvit för åren 1854—1857 till allmänna arbeten anvisade, Styrelsen algifvit dels en förteckning å de kanal-, slussoch jernvägs-anläggningar, hamnoch brobyggnader, vägarbeten och vattenaftappnings-företag. för hvilka arbetsplaner blifvit tid efter annan upprättade, och, jemte ansökningar om statsbidrag lör utförandet, till Styrelsen ingifne, dels ock underdånigt förslag å de summor, sorn af allmänna medel skulle erfordras för samma arbetens understödjande, hvarvid Styrelsen, i likhet med hvad i föregående dylika general-förslag egt rum, upptagit arbetsföretagen i tre klasser, nemligen i l:a klassen de arbeten, hvilka, såsom varande af allmännare vigt, syntes företrädesvis förtjena bidrag från statsmedel, i 2:a klassen sådana företag, som väl vore af vigt, men jemförelsevis i mindre mån än de förstnämnda berättigade - Bil. Ni 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Hvad ar, som ger hvar enskild menniskoande rättighet att evigt och medvetet fortvara i alla lifvets vexlingar? På Göthes st8ndpunkt synas mig massorna flyta i hvarandra såsom i forntidens panteism; endast den stora talangen, den starka viljekraften stå qvar som skimrande stjernor och tvinga de lägre att tjena sig; ondt och godt betyda föga i denna verldsordning, k ' arleken har der ingen tron och de enskilda lifven uppslukas af de allmänna. &gt;Du gode Gudl Vore det så - icke skulle jag knota för mig; jag har älskat och tillbedt, t h k t och njutit; - lifvets basta dryck har jag smakat, och skulle, om jag måste aterlemna lifvets gåfva, saga: Tack för den! Jag ville ej ha varit den förutan; min glädje har varit större an mitt lidande! * Nej, for mig skulle jag ej klaga, men klaga och knota skulle jag dock för alla d e vasen, som har lefvat utan glädje och gil bort utan fullbordan. I den eviga rättvisans namn, som i djupet af min sjal ropar högt på likhet och sällhet for alla, skulle jag klaga. Goda, heliga, eviga rättvisa! Du skall icke göra det sa. Du skall icke lemna ofullandadt ett enda lif, ett enda behof, som utgick från dig, det tror jag innerligen och vill nu söka livad vi kunna veta härom - söka bringa till någon klarhet hos mig personlighetsbegreppetx Och hon sökte hos den ena tankaren efter den andra, Stenens, Atterbom, Hegel, men förgafves, och vande si sitt sökande till kristcndomen. sDu sade en gångs, fortfor hon, spå min fråga: Irpad har " iimr kar r~ddatpersonIrgRcten " .~ Jesus egentligen gjort? * Detta vill val saga, att han räddat den icke blott för förestallningen, for begreppet, men just i dess innersta och verkliga -