Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om denna satts antages såsom riktig, synes ock deraf böra följa, att nu ifrågasatta inkomster med större skäl skola anses böra tillfalla de inom Stiften organiserade Enkeoch Pupill-fonder, än Stiftens byggnadscassor, helst som äfven i della fall, så framt det goda syftemålet skall kunna ernås, upjoffringar å Presterskapets sida derefter likasom tillförene blifva oundgängligen nödiga, Ut - 4 Allm, Besv.- och Ekon.-TJtskotlets Betänkande, N.-o 55. slottet anser således motionären icke hafva saknat gillig anledning till sin nu gjorda framställning, den Utskottet jemväl önskade kunna i allo biträda; men,'då å andra sidan förekommer, att de allmänna Läroverkens byggnadscassor, enligt hvad Utskottet bar sig bekant, i de flesta Stift ännu icke upphunnit det belopp, att de, utan skada och afsaknad, kunna för framtiden umbära ifrågastäilde intrader, derest ej ersättning derför genom statsanslag blefve dem förunnad, finner Utskottet sig icke kunna annorlunda än vilkorligen motionen förorda, i så måtto, att Utskottet vördsamt hemställer Lill Rikets Ständer, att de ville hos Kongl. Majit göra underdånig framställning derom, alt inom de Stift, der de allmänna Läroverkens byggnadskassör redan uppgå, eller då de uppgå till det belopp, som för det med dem afsedcla ändamålet finnes erforderligt, samma privilegium i afseende å inkomster af ecclesiastike lägenheter, som för närvarande, enligt 2 Sect. 3:dje Cap. 1 §. af nu gällande Nådiga Skolordning, tillkommer de allmänna Läroverkens byggnadscassor, må öfverflyltas på Ecclesiaslik-stalens Enkeoch Pupil-fonder inom det Stift, dit lägenheten hörer, dock, under förbehåll, att, derest, genom oförutsedda händelser, byggnadscassorna framdeles deraf å nyo komma i behof, på Kongl. Ma:Is Nådiga pröfning då må bero, huruvida dessa inkomster åter böra för någon tid dem tillfalla. Stockholm den 21 October 1844.
LEK-KAMRATEN tecknar åt barnen att bli stående; går fram och torkar svetten ur pannan på Lagmanskan. Stig upp och var icke ond längre! TREDJE AKTEN LAGMANSKAN reser sig. som lockar mina barn på orätta vägar! Hvem är det? Jaså, det är gunstig herrn LEK-KAMRATEN. ten ur din panna och reser upp Dig när Du dignat, och Du lönar mig med bannor. Gå, gå! LAGMANSKAN bort och går ut. ERIK OCH THYRA fram. Gå, otacksamma qvinna! Jag torkar ångestsvet ser häpen på honom; derpå slår hon ner ögonen, vänder sig ERIK. hon är stygg. Men det är synd om mormor i alla fall, fastän THYRA. Det här är tråkigt, och jag vill gå hem. LEK-KAMRATEN. mer en annan bekant. Vänta litet! Inte vara otåliga! Se der kom LAGMANNEN på landsvägen. LEK-KAMRATEN. Han vinkar med handen; solkatten faller på Lagmannen så att han vänder och går ut. Han får icke komma hit och orena källan. ADVENT Det är vackert att Ni tycker synd om de gamle, barn, men Ni måste tro att jag handlar rätt. Tror Ni det? ERIK OCH THYRA. Ja, vi tro, vi tro! THYRA. Men jag vill gå hem till mamma. LEK-KAMRATEN Du ska få gå. Den Andre synes i fonden och går bakom buskarne. LEKKAMRATEN. Ty nu måste jag gå; det ringer snart Angelus... ERIK. Hvart ska gossen gå då! LEK-KAMRATEN. dit Ni ej få följa. Men när jag nu lemnar Er här, Jag har andra barn att leka med, långt borta så glöm icke hvad jag sagt Er att Ni inte få röra trä't. ERIK. det blir mörkt straxt. Vi ska lyda! Vi ska! Men gå inte bort, för TREDJE AKTEN LEK-KAMRATEN. sin aftonbön har intet, intet att vara rädd för. THYRA. Nåå! Den som har godt samvete och kan läsa När kommer Du igen till oss, gosse? LEK-KAMRATEN. God natt, små vänner!
Till dessa anmärkningar har jag funnit mig föranledd af ett i ali0an"a tidningarne nyligen infört klander öfver Länets Executions-verk ftin ^Vartl!^ anledning skall varit hemtad från sista Revisorers anmärk - j § vid Banco-discont-verkets räkenskaper samt något beslut af Stock la j3* Stads Justitie-Collegium och Förmyndare-kammare| att till Werm' gotl *emna oc^ e^iuru jag icke på annan väg erhållit del af nå' då . a"toärkning uti det ifrågavarande afseendet, tror jag mig böra under her,^St uPPtysa» att Banco-discont-verkets äldre, på utsökning inom Lane oaue*'^e fordringar för närvarande icke uppgå till betydliga belopp; ali gar a^a de svårigheter som mött vid indrifningen af lagsökta fordrinr'nga fSC°nten ,^'kva* derpå under de sistförflutna tio åren gjort ganska fluster i jemförelse med dem som detta verk, efter hvad jag tror mig veta, fått vidkännas å lån utlemnade både i flera andra provinser och i hufvudsladen och att de betydliga öfverräntor som från detta Län till Disconten ingått, på mängden af de lagsökta lånen torde dessutom fullt ersätta om icke öfverstiga förlusterna på ett och annat lån. Justilie-Collecium och Förmyndare-kammaren hav raig veterligen bär i Länet endast förlorat på tvenne lån några hundrade Riksdaler räntemedel, derigenom att de för Lånen intecknade fastigheterna, som i mät gått, icke hunnit säljas innan ränta för längre tid än trenne år upplupit och köpeskilling*'11'11® icke varit tillräckliga att betacka det oprioriterade öfverskottet å ränta11’ men för dessa förluster hade sannolikt Justitie-Collegium och Förmyndarekammaren varit fredad om lagsökning ägt rum, så snart betalningen af 1 eller i års ränta 'blifvit åsidosatt. Skulden dertill kail billigtvis icke skjutas på Länets Executions-verk. Carlstad å Lamk-Cancelliet den 3i December i833.
Dina gäster skulle bättre än du anar genomskåda dina ansträngningar, hvilka ej stode i jämnviktsförhållande med dina lefnadsvillkor, och ej allenast din af sikt att imponera skulle förfelas, utan du skulle måhända rent af förefalla dem en smula komisk, för att icke säga — tragikomisk. Hvar bjudning kräfver med nödvändighet en återbjudning, hvadan försiktigheten bör mana oss att af böj a hvar och en sådan, som vi allt för dyrt komma att betala. — Hvilken form ett af böj ande bör taga eller huru en biljett vid ett tillälie af denna art bör affattas, varierar allt efter de särskilda omständigheterna och må af hvars ens egen takt och omdöme afgöras. — Undantag gifvas från denna som från alla regler. Man kan mottaga inbjudning till en bröllopsmåltid eller en bal äfven i de rikaste familjer, ty det är en gång för alla fastslagen ordning, att en fest af nämnda slag ej behöfver återgäldas; släktingar emellan, där förhållandet är allt för intimt för att det kan blifva fråga om ceremonier, har regeln naturligtvis ej sin tillämpning; likaledes dinerar en tjänsteman hos sin chef, utan aut detta ålägger honom någon skyldighet att gifva middag för denne. Apropos kan en liten anekdot från andra kejsardömet anföras: Marskalk Pélissior såg sig nödsakad tillrättavisa en ung militär, som af egenkärlek låtit sig förleda att för regementschefen och andra höga officerare gifva en splendid supé, för hvilken depenserna ej stodo i rimligt förhållande till hans inkomster. Till sitt försvar anförde löjtnanten, att dessa herrar förut bjudit honom och att höfligheteu fordrade, att han i sin tur såg dem hos sig. » Har man hört på maken? » utbrast marskalken; » jag var befalld till middag hos kejsaren för fjorton dagar sedan, skall jag kanhända också bjuda igen? » — Men utom i nu nämnda fall råder i detta afseende ett ömsesidighetsförhållande. Det finns en del folk, som förblandar ett belefvadt väsen med ett stelt sätt. Rädda att säga eller göra något, som kunde anses ej fullt passande, omgifva de sig med ett lager af kyla, som verkar i högsta grad obehagligt och frånstötande.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Rag-Utskottets den 3 sistledne Februari afgifne samt den 19 och den 24 eftermiddagen i samma månad på bordet lagde Utlåtande i anledning af återremiss, rörande tiden för Kungörelsers uppläsande under Gudstjensten, blef, med godkännande af Bag-Utskottets utlåtande, Utskottets den j6o Prof. Utdr. d. s Mars i8t8i 17 sistledne December först afgifne Betänkande i detta ämne af Ridderskapet och Adeln bifallit, S. D. Föredrogos å nyo och bifollos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 24 sistledrie Februari, eftermiddagen, på bordet lagde Uilåtande, nemligen: Från Allmänna Besvärsoch Economi-Ut skottet af deri 10 sistledne Februari, 1:0. Rörande förslag till en jemnare fördelning af Väghållnings-skyldigheten vid och omkring Norbergs Grufvor. 2:0. I anledning af väckt fråga om KronoUppbördens öfverlemnande till Kyrko-Rådet i hvarje Församling. 3:0. 1 anledning af gjordt yrkande, att Förläningsoch Rönings - Hemmanen i Halland må tilläggas samma förmoner sorn Krono-Hemmannen i allmänhet, eller fa lösas till Skatte. Från Stats Utskottet af den 16 sistledne Febr. 1:0. Angående Riksdagsmannen Frie Svenssons Memorial, om förvaltningen af Kronans Upplags-Magazin rn. m. 2:0 Ofver Herr Majoren m. ra. Friherre Fredric. Hjertås motion om ytterligare bidrag af medel för Söder Telje Canal-inräftnings fullbordande. 3:0. I afseende på Herr J. U, Witibergs motion om lånerättighet i Manufactur-Disconten för Skepps-Varfsägare. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Economi-Utskottets den 10 sistledne
Denna.förenkling, hvars grunder jag nu antydt, återfinnes vid alla frågors behandling så väl grundlagssom andra lagfrågor. Dessa senares behandling har dessutom erhållit en serdeles ändamålsenlig utveckling derigenom, all sedan sjelfva §:n i lagförslaget blifvit af Riksnämnden discuterad och afgjord, så voterar Riksnämnden öfver lagförslaget i sin helhet så som det då ser ut med de beslutade förändringarne, så att den orimlighet, som verkligen nu existerar att ett lagförslag kan af R. St. godkännas, utan att någon verkligen godkänner förslaget, är bortfallen. Att en sådan orimlighet nu kan inträffa inses lätt när man föredrager ett betänk. §:s-vis, och den ena åsigten segrar vid en och den andra vid en annan §, och på detta sätt, besluten i afseende på principerna för de särskilda §§:ne, gå såsom vågor ifrån A till 0. Då jag är öfvertygad att hvar och en af R. o. Ad., innan han lägger en ja — eller nejsedel vid den slutliga voteringen har noga jemfört det nu befintliga med det föredragna förslaget, så är det onödigt att nu ingå i några flera exempel. Jag har blott velat anföra detta, för att visa huru betydligt enklare arbetssättet efter det nu ifrågavande förslaget skulle vara, än det är efter vår nuvarande Riksd:sOrdn. Efterser man på hvad sätt Utsk. infört de orepresenlerade uti representationen, så finner man att Utsk. äfven i denna punkt gått till väga med särdeles varsamhet och klok omtanka. Till inträde i Den 15 Februari f. m. 39 representationen liar Utsk. föreslagit de embelsoch tjenstemän, som ega fastighet; alla de fastighetsegare, som varit embetseller tjenstemän; medlemmar af lärda Akademier inom Riket, som förut icke haft representationsrätt; skollärare, egare oell fidei-komraissi 11 neliafvare af bus eller tomt i stad eller köping samt fabriksidkare pä landet.
I ll \ \ !i rn.i s^annuvBii mmsaSNrjtniwBiit PROTOKOLL VID lagtima Uikidage» i l^loeliliolgii Åren 1859 och 1860* PO SISTA SAMIAftCiKN. 1 Kongl. Maj.ts Nödiga Propositioner och Skrifvelse jemte Utdragen af de inför Kongl. Maj:! t/ti Siats-Rådet i ämnet förda Protokoll. KONGL. MAJ:TS Nådiga till t)© ®IKBS§ SSAHi®Baf angående Statsverkets tillstånd ock behof: Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. STO C KKOL VI. 1859. Kongl. Mnj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket. 1859. I Nio 1. Ank. till Exp. Utsk. d. 1 Nov. 1859, kl. 1 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående Stats-Verkets tillstånd och Lehöf; Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. I öfverensstämmelse med Grundlagens föreskrift afgifver Kongl. Maj:t härmed Nådig Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, hvarvid, i afseende å de urliga ordinarie och extraordinarie inkomsterna, Kongl. Maj:t ansett sig böra antaga beräkningen på följande sätt: i:o. Ordinarie
På Dalsland, der jerntillverkningen är betydligast, och der ej mindre god vattentillgång än betydliga skogar synas erbjuda tillfälle till utveckling för denna näring, ehuru de senare, särdeles i brukens närmaste granskap, äro starkt anlitade, och kolpriserne derigenom äfven betydligt stegrade, så att i senare tider stenkol blifvit använde, — hämmas utvecklingen jemväl af brist på kommunikationer. Då nemligen de flera ända till 12 mil in i landet gående sjöar och vattendrag, som genomgå provinsen, icke äro genom kanaler sins emellan förenade, så måste såväl tackjern som äfven till en del stenkol genom flera omlastningar, dels land-, dels sjövägen uppföras till bruken, samt tillverkningen åter utföras till Wenern, ehuru, på sätt i det följande skall anföras, detta behof med en jemförelsevis ringa kostnad kunde afhjelpas, oell hvilket för jernhandteringens och för den i allmänhet fattiga ortens bestånd är oeftergifligt, 14 Elfsborgs län. Stenbrott. Bomullsspinnerier. Yäfverier. Färgerier. äfven med afseende på transporten af trädkol från aflägsnare trakter till bruken. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande kan för den skull icke underlåta att på detta för ortens framtid så högst vigtiga ämne påkalla Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet. Vid foten af Hunneberg finnas flera kalkstensbrott, som brännas vid 11 stycken kalkugnar, hvarjemte vid Vargön finnes ett i senare tider anlagdt cementbruk med icke obetydlig tillverkning jemväl för utrikes orter. Skifferbrott finnas flera på Dalsland, bland hvilka de vid Kjellsviken och Halängen i Dalskogs socken lemna den största tillverkning; denna föres landvägen till Sunnanå hamn och afsättes till stor del utom länet. Ett mindre qvarnstensbrott finnes likaledes i Dalskogs socken, och tälgstensberg flerestädes å Hörra Dalsland. F) Fabriker. Bland fabriker intaga Bomullsspinnerierna första rummet. Enligt hvad tabellen N:o 7 utvisar, sysselsättas vid fyra af de inom länet befintlige fem mekaniska spinnerier (ett mindre vid Trollhättan är ej i gång) 1,018 arbetare.
Sedan Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o Så. 9 Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla dessa frågor, hafva Utskotten sammanträdt och tagit desamma i öfvervägande. Vid afgifvandet af sitt utlåtande i frågan få Utskotten först erinra, att sedan chefen för ccklesiastik-departementet, enligt hvad protokollet för ecklesiastik-ärendena af den 9 sistlidne November innehåller, hos Kongl. Majit angilvit behofvet af en öfver-styrelse för undervisningsverken, Kongl. Maj:t uti sin nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof gifvit Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Maj:t icke funnit skäl att rörande detta behof för närvarande göra någon framställning till Rikets Ständer, hvaremot Kongl. Maj:t, på sätt här ofvan är nämndt, äskat ett serskildt årligt anslag al 3,000 r:dr för bekostandet af det biträde, som för skolväsendets ordnande komme att lemnäs af personer, som i ämnet egde speciel kännedom och erfarenhet. Då nu Rikets Ständer redan bifallit Stats-utskottets uti betänkandet N:o 124 gjorda tillstyrkan, att såväl det öfverskott, sorn kunde uppkomma å den med skolafgifterna afsedda statstillgång, som ock besparingarne å elementar-läroverkens anslag, mätte användas till arbetsbiträde, till resekostnader, äfvensom till öfriga för den nya organisationens verkställande nödiga utgifter; så och enär Kongl. Majit eger att så, som Kongl. Majit anser lämpligast, ordna tillsynen öfver rikets läroverk, finna Utskotten sig böra hemställa, att dessa motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 25 Augusti 1848. Anie. till Eocp.-utsk. den å9 Aug., kl. t e. in. Utlåtande, t anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande föreskrifter för stämmo-böters fördelning. Uti serskilda, inom hederv.
Eller ssdana st %tliga teckningar som den i saknadens, friskhet nedskrifna karakteristiken ofver den nyss aflidna grefvinnan Sommerhjelm, daissjalfva stilen tagit intryck af den .aAidnas karnfulla 2 storsvenskhet)) och fhtt nhgot af 1600 talets egendoinliga blandning af k&amp;f kraft och enkel, trohjartad innerlighet: ~ H o n var en fru i sitt hus, sB som f B iiro det, ined rgaininaldags kraft och g a m a l d a g s giistfrihet, och ansAgs af alla dar som en forsyn. Af godsets underhahande kallades hon ' herr gref&amp; m a J. Och hon var a&amp;. For grannar och bekanta var hon en kostelig fru, och hennes skamt och hennes allvarliga ord citerades med samma noje. Men hvad rikedom hon hade i sitt hjiirta, i sitt goda, rediga hufvud, ' det vet allena kanske den van, som 11on uteslntsnde kallade sin. Och nu bars hon ut ur sitt hus, stuin i. den svarta kistan, genom a l l h af dunkla granax, under dodspsallners .sang. Kring likvagnen, dragen af hennes fyra hvita vagnshastar, flockacle en brolcig rnangd.~ Det ligger ofver dennn skildring nigot af samina stilla, niistan manliga undergifvenhet, som tagit sig ett s&amp; gripande uttryck i den aldsta svenska psalm vi aga:)) ty clagen han ar dock aldrig s t 1 8 n g ~ etc. - Hnr misslyckad ar icke i jiirnforelse harmed teckningen af den gamle karolinen general Herkules i)) Syskonlif)), med hvilken hon dock pAtagligen velat Astadkornma nlgot lilmaride! I: Det har fornt pApekats, att biografien saknar ofverskAdlighet i f rtga oin framstiillningen af Fredrika Bremer slsom romanf orf attarinna.
Hushållnings-Sällskapet har jemväl åt denna binäring, som ansetts kunna blifva af icke ringa betydenhet i framtiden, egnat omtanka och vårdnad samt i sådant afseende år 1860 antagit en biskötare för länet, hvilkens föregående undervisning af Sällskapet bekostats, med årlig lön af 350 R:dr R:mt och med skyldighet att hemma lemna kostnadsfri undervisning i biskötseln, äfvensom att vid påfordran gå reqvirenter tillhanda utom sitt hemvist, emot visst belopp i dagtraktamente, som af Sällskapet bekostas, samt mat och husrum af den, som använder honom. Föreningen för trädplantering i Skara lemnar äfven undervisning i biskötseln, enligt den nu allmänt förordade Dzierzonska methoden. Denna binäring synes således hafva en lofvande framtid inom länet. Skaraborgs län. Epizootier. Veterinärskola. Nyodlingar. Vattenaftappningar. 21 Under Juni månad år 1856 infördes från England till egendomen Österäng 21 stycken ungnöt, hvilka placerades på de egendomen underlydande särskildt bebyggda gårdarne Gastorp, Nygården, Gamlegården och Malma. Ingen sjuklighet upptäcktes bland berörde kreatur förr än i medlet af September månad samma år, då en qviga af de ofvannämnde vid Gastorp befintliga kreaturen fick hosta och feber, utan att likväl någon sjuklighet på inelfvorne förmärktes. Den 22 Oktober insjuknade med enahanda symptomer en oxe, hos hvil ken vid undersökning befunnos de vanliga tecknen till elakartad lungsjuka, hvaraf en del derstädes slagtade kreatur jemväl upptäcktes vara i än högre grad besvärade.
StalsUtskottets den 10 dennes under N:o 535 afgifne, samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utekottets förut meddeldte Betänkande, angående väckt fråga om Revision af Läst-Afgifts-Fondens förvaltning. Herr von Hartmansdorff, Auguft: SiatsUtskortet har anfört, att närvarande fond icke vore undantagen från all Revision, emedan den granskas af KammarRätten. Förhållandet är sådant, att denna Fond icke finnes upptagen på den Förteckning, som är uppgjord öfver alla de Räkenskaper, sora årligen skola granskas, utan det beror på Kongl, Maj:ts välbehag, att för hvarje gång skicka till Kammar-Rätten ett Bref, hvarigenom Han uppdrager åt KammarRätten i allmänhet eller åt några af dess Ledamöter särskildt att förrätta granskningen. Så har det skett i flere år, men, om ett sådant Kongl. Bref uteblifver, så uteblifver äfven granskningen. StatsUtskottet har anfört att, emedan förra Ständer icke yrkat, att desse Räkenskaper skulle granskas, så skulle man nu handla mot föregående Ständers Beslut, om man stadnade i en annan mening. Vill man fästa sig vid sådane skäl, så kan man, i afseende på stridiga beslut, rörande Räkenskapsgransk ning, lika väl som till förra Riksdagen bålla sig tillden jyen 20 October /, ni. närmaste tidepunkten, och dl står förevarahdé Betänkande i strid med det Beslut Riksens Ständer fattat vid denna Riksdag om alla offentligt medels granskning. Hvad angar behofvet att gran.1 ska, huru fonden förvaltas, torde det tillräckligt visa sig genom den uppgift jag hemtat utur (Granbergs Statistik, att Lästafgiftsfonden, ehuru anslagen till hemförskafiande af Svenskt Sjöfolk; sorti genom olyckor kommit att Utrikes qvarstadna, har likväl blifvit använd till Lönebidrag för Finance-Expeditionens Tjenstemän.
Hennes bild stod för honom som en urblekt fotografi med suddiga konturer som en han hade känt någon gång ett annat år Han hade blivit sömnig. Valven voro så höga och mörka, och orgeln spelade så sakta... Det lät som susande träd i en skog. Kanhända spelade den icke alls... Han visste icke själv hur länge han hade suttit, då han spratt till vid att någon rörde honom. En man stod bredvid honom och ruskade honom i armen. Kyrkan skall stängas, sade han. VII Gatstenarna brände under fotsulorna, och husens väggar glödde vita som aska. Staden låg i sommardvala, domnad av hettan under en egyptisk himmel. Människorna förbannade solen och smögo sig framåt i skuggan, varhelst en mörk strimma stod att få, tätt under murarna och djupt inne i alléernas skymning. I Webers våning var det tyst. Professorn hade rest till Tyskland, Greta var i Skåne. Fru Weber satt i ett soffhörn i sängkammaren och läste Thomas a Kempis och grät. Det kunde emellanåt hända henne, att hon med en gång kände sig så ensam och övergiven mitt i sin familj, att hon icke visste någon annan råd än att gråta. Hennes barn växte ifrån henne. Vad visste hon om deras vägar? Det föll över henne en frossbrytning av ångest, var gång hon tänkte på allt det onda, som nästa morgon eller nästa nyår kan hålla i beredskap åt oss, utan att vi veta det och utan att vi kunna göra något. Fröet är kanhända redan sått, kanske i går eller i förrgår, kanske också någon hemlig olycksdag för många år sedan, det gror i tysthet, och en dag skjuter det upp med giftiga blommor och grönsvarta bär... Men Tomas låg på soffan i sitt rum. Han hade rullat ner gardinen, oaktat det var mitt på förmiddagen och hans rum låg åt skuggsidan, ty den motsatta väggen stack och pinade hans ögon med sitt vita eldhav. Den bok han nyss tagit ner från hyllan hade fallit på golvet. Han kunde icke läsa. Märta... Vad trodde hon, vad tänkte hon om honom? Gång på gång hade han satt sig ned för att skriva något till henne, och han hade grubblat och tänkt och icke funnit några ord.
Uppläst hos Ridd. och Adeln d. 2z Mai,'. s Preste-Ständer den LZ Borgare-Ständet d. 2; , Bonde-Ständct den 2; - »« Stsrmägtigste Allernädigste Ronung! ^enom Nådig Proposition af d. 22 sistledne April har Eder Kongl. Maj:t täckts till N kstns Ständers öfwerläggning hänstjuta, huluwida någon än, dring borde widtagas uti hwad hittills bliswit för, vrdnadt om accordsersältningakne til! Officerarne aj f. d. Finsta Armeen. Wid 1829 och i8»o arens Riksmöte, hade Riksens Stander ej allenast i Riks, staten anslagit en ärlig Summa till fördelning emel, jan Ve Officerare as Fmsta Armeen, som stod» t waman att införlifwas med den pä stat »varande Swensta Krigsmakten, utan afwen i afseende !>' Den rz Maji. zry Finsta Armeens upplösning af Statswerket bewiljak accordsersätlningar till dem, hwilka enligt AccordsReglementet äro för sine tjenster dertill berättigade, med förbehåll likwäl, att de åtminstone z:ne är k Rikets tjenst qwarbleswe; i sammanhang härmed hade Eder Kongl. Majst i Näder förordnat att för de Finsta Officerare, som genom transport eller befordran lill sädana Militaira beställningar, hwarföre accord erlägges frän erfpectance-lönen afgä, stulle accordssumman förstjutas, med de »villkor, att vin den befordrade eller transporterade afginge frän stensten innan Statswerket genom den indragna exspectance, lönens besvaring, wunnit full ersäkting för För? stöttet, Statswerket borde medelst inteckning försäkras, att genom det ester honom utfallande accord, erhålla fyllnad i sadan bristande ersättning.