Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Koppar, i Borgare-Ståndet: att införsels-tullen å Bleck och Spik bör nedsättas till 8 R:dr 16 sk.; och i Bonde-Ståndet: att nuvarande tullbestämmelser å rå koppar ej bordt förändras. Korkar , i Borgare-Ståndet: att desse böra åsättas 32 sk. värde och 4 sk. tull Kort, i Borgare-Ståndet: att förbudet mot införsel deraf bör fortfara. Kreatur, lios Ridderskapet och Adeln: att det ej vöre väl beräknadt att, på sätt som skelt, höja införsels-tullen derå, enär, hvad angår Hästar, dessa lätt kunna smugglas, och Kor äfvensom Får äro af nöden för racers förbättrande, hvadan de senare, likasom tillförne, borde få införas, mot \ af den i taxan bestämda tull; och i Borgare-Ståndet: att alla slags kreatur böra så vid insom utförsel åtnjuta tullfrihet, enär import deraf sällan lärer ske i annat ändamål, än till racers förbättrande. Krita, i Borgare-Ståndet: alt följande tnlibestämmelser derå mätte antagas, å den omalna 8 sk. och å malen 16 sk. tunnan samt å röd och svart 3 sk. värde och 6 r:st tull W; och i B onde-Ståndet: att å det sistnämnda slaget gällande taxas bestämmelse mätte bibehållas. Kummin , hos Borgare-Ståndet: att derå måtte bestämmas 13 R:dr 16 sk. värde och 1 R:dr införsels-tull tunnan.
Att den brärvvins-bevillninp, som Rikets nu församlade Ständer sig åtaga, må, på samma sätt som allmänna bevillningen, ingå till RiksgäldsContoret, hvars bidrag till Slats-behofvens fyllande från och med det år, då förstberörde bevillnings-afgift kommer att utgå, följaktligen bör ökas med det belopp, hvartill denna inkomst vid nu förestående Stats-reglering varder beräknad; äfvensom att åt Bevillnings-Utskottet uppdrages att, till iagttagande i den nva författningen om bränvins-bränningsutöfning samt afgifterne derför, föreslå de härigenom föranledda förändringar i föreskrifterne angående ifrågavarande afgifters emottagande och controllerande m. m.; 6:0 Att de å Tull-, Salu-Accis-, Post-, Chartos-Sigillatasoch Bränvinsbevillnings-medlen uppkommande restantier, böra ingå till Riksgälds-Contoret, som sedan håller Stats-Contoret ett motsvarande belopp tillhanda; men deremot alla öfriga rester, såsom tillförene, inlevereras till Stats-Contoret; samt, 7:0 Att Rikets Ständer å Riksgälds-Contoret anvisa ett creditiv af 666,666 R:dr 32 sk. Banco årligen, för att af Kongl. Stats-Contoret, på dess reqvisition, lyftas; börande efter hvarje års slut de å creditivet lyftade medlen intagas i den liqvid, som emellan båda Contoren uppgöres, vote - Siats-U/skottets Memorial N.o 207. 9 volerar Ja; Den, del ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit de af Utskottet i förrberörde hänseenden framställde förslag.
Den af Utskottet uti 2 i;sta punkten af Utlåtandet N:o 44 gjorde' hemställan, om successiv indragning af Lif-BeyäringSrRegementet,har,\medi Stdts-Utskottets Memorial, TV; o 3oi. 27 den föiändring, i afseende å Befälets avancement, som innefattas uti Utlåtandet N:o 202, blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden bifallen, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagen. I följd häraf föreslår Utskottet, att votering må anställas, enligt följande proposition: Den, som gillar hvad Stats-Utskottet uti 2 irsta punkten af Utlåtandet, Nro 44 hemställt, i afseende å successiv indragning af Lif-Bevärings-Regemenlet, med den förändring i fråga om Befälets avancement, sorn innefattas i Utlåtandet N:o 202, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer denna hemställan ätt förfalla. 27:0 Den af Kongl. Majrt äskade tillökning af 1,897 R*'dr sk. 4 rst. uti anslaget för Gottlands National-Beväring, åsyftande förbättring uti de till Under-befäl och Spel vid Infanteriet och Jägarne utgående löner, hade blifvit af Utskottet afstyrkt, hvilket jemväl Borgareoch Bonde-Stånden gillat; men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva deremot samma tillökning bifallit. I enlighet härmed föreslås voterings-proposition af följande innehåll: Den, som, med gillande af Stals-Utskollets yttrande, afslår den af Kongl. Majrt uti anslaget för Gottlands National-Beväring äskade tillökning af 1,897 R;dr 37 sk. 4 rst. till löne-förbättring för Under-Befäl och Spel vid Infanteriet och Jägarne, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer berörde anslags tillökning alt ä Stat uppföras. 28:0
Det vore oklokt att vidtaga åtgärder, hvarigenom sådana lagbud bibehölles i verksamhet, sedan de förlorat sin betydelse i förhållande till det allmänna sedliga tillståndet inom Staten, och det har derföre varit välbetänkt, att genom förändrade stadganden om åtnjutandet af böter, som härröra af de till allmänna Strafflagen hörande brott och förseelser, borttaga eggelsen för åklagare att anställa åtal för sådana förseelser i andra fall, än då sårad rättskänsla dertill föranleder. Med de ansvarsbestämmelser, som innehållas i Iiättegångs-Balken och de ekonomiska författningarne är ett helt annat förhållande. Dessa stå alldeles icke i något sammanhang med den fortgående sedliga utvecklingen, utan äro allenast medel för vissa, särskilda Statens ändamål — vapen i Statens hand att tvinga den enskilde till medverkan för allmänna ändamål, oberoende af alla individuela föreställningar och begrepp om det i hvarje enskildt fall rätta och förnuftiga. De särskilda ansvarspåföljder, som innehållas i Rättegångs-Balken äro sålunda medel att åstadkomma ordning i lagskipningen, och det kan aldrig vara annat än Statens mening och intresse, att dessa bestämmelser varda strängt och oeftergifligen tillämpade i hvarje särskildt fall, der den stadgade ordningen af den enskilde åsido sattes. Dessa stadganden kunna icke blifva föråldrade, så länge gällande rättegångsformer bibehållas. Om deras tillämpning komme ur bruk, kunde sådant ej anses för annat än oordning och uppmuntran till åtalande af dem kan således i intet fall skada. Bland de ekonomiska författningar, genom hvilka är stadgadt, att böter, som efter dem ådömas, till viss del tillfalla åklagaren, intages främsta rummet, med fästadt afseende å freqvensen i deras tillämpning, af de stadganden, hvilka tjena till financiela ändamål, nemligen tullförfattningarne samt författningarne angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Så länge det är nödvändigt att genom en beskattning, som förutsätter vissa inskränk - Sammans, Statsoch Lag-UlsUotleis Betänkande N:o 43. 5 ningar i rättigheten till handel och näring, bereda Staten inkomster, lärer det äfven vara ett behof att genom de verksammaste medel motarbeta öfverträdelse!- af dertill hörande föreskrifter.
Flere ledamöter ropade på votering, hvarefter och sedan Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt R. o. Ad. egde att bestämma, hvilketdera af de öfriga vrkanderne skulle ingå i kontra-proposm vid den begärda voteringen, särskilda hemställanden om intagande i kontra-proposm af Hr Nordenfelts, Frih. af Ugglas' och Gr. Mörners yrkanden hvar efter annan gjordes samt med blandade ja och nej besvarades; hvaruppå och efter det att ånyo framställd propos. på inrymmande i kontra-proposm af Hr Nordenfelts yrkande jemväl med blandade ja och nej besvarats, propos. på Frih. af Ugglas’ förslags intagande i kontra-proposm förnyades och likaledes besvarades med ja och nej i blandning; och lorklarade Ur Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedan votering om kontra-proposms innehåll blifvit begärd, uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som vill, att viii blifvande votering om bifall till StatsUtsk:ts hemställan i 33:dje punkten af Utlål:t N:o 141, kontra - SOÖ Den 5 September e. m. propostn skall innefatta bifall lill punkten, med det af Frih. af Ugglas föeslagna tillägg, röstar Ja; Oen det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till kontra-propos. vid nämnde votering bifall till punkten, med det af Ilr Nordenfelt yrkade iillägg.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 7. Nej — 44. Upplästes och godkändes följande propos. för hufvudvoteringen. »Oen som bifaller 33:dje punkten i Stats-Utsk:ls Utlåt. N:o 141, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. punkten med följande tillägg: »dock att de medel, hvilka för anläggande af kanaler förbi Luleå elfs forssar kunna af R.
Stadga i förevarande ämnen kommer att, på sätt i Betänkandet, N:oig, omnämries, blifva utfärdad. Hvad dernäst angar de uti Vallofl. Borgare-Ståndet gjorda framställningar om Sportel-Taxan samt tullfrihet för en del å Insjöarne transporterade varor, så är det forsta en fråga, sorn med Förpassnings-Taxan icke har egentligt sammanhang och hvarom Utskotten således destomindre anse sig böra något Utlåtande meddela, sorn motion derom i behörig ordning icke blifvit väckt, och den andra hörer till de ämnen, hvarom Utskotten anse, att Kongl. Maj:t, efter inhemtande af alla nödiga upplysningar, lärer på ett med Rikets väl och den inre handelns förkofran förenligt sätt i Nåder besluta och föreskrifter meddela; åberopande Utskotten för öfrigt Be Bi/i, till R. St. Uti. N:o ag. tänkandet N:o ig, hvilket med den deri nu föreslagna förändring vördsamt å nyo framställes till Rikets Högloflige Ständers pröfning och godkännande. Tvänne härvid afgifna Reservationer bifogas. Stockolm den 19 December 1829. Resevationer: 1:0 Af Herr Ribbing, Arvid: I afseende pä Skeppares och Formans skyldighet att hafva Tullpass å medförande varor, hafva Utskotten ansett, att böterne, för försummelse härutinnan, horde nedsättas, för Forman till 3 Rdr 16 sk. Banco, men med 20 Rdr utgå, om någon af de Formannen meddelade forsedlar innehölle anmaning att taga Tullpass. För att detta drygare ansvar skall kunna drabba Formannen, skall han således sjelf framdraga de forsedlar, hvilka kunna vittna emot honom såsom bevis, att han erhållit anrnaningar att iakttaga hvad han försummat i afseenae på uttagande af Tullpass, Att antaga, det en anklagad, på detta sätt, skall fälla sig sjelf, är i sanning ett stort bevis på godtrohet hos Rikets Höglollige Ständers Utskott, Och då de Högloflige
Genom meddcldte Protocolls-Utdrag ifrän de Refpets tive Riks-Stönden har till det förstärkta Stats-Utffottcts afgörande genom votering, blifmit hanwist den inom StänLen upkomne fräga, huruwida upgifterne till TaxeringsCommittserne stola wara Specifigue eller generelle. Och i följd häraf har omröstning uti det förstärkta StatsUtskottet, efter fledd utlottning af en Ledamot, i dag blifmit anstald öfwer följande voterings proposition: Den, som bifaller, att upgifterne till Taxerings Lom» - Den 16 April. 84? Lsmmitcerne skola wara sä generella, som Borgare och Bonde-Ständen, likmätigt Bewillnings » Utskottets För» slag, beflutit, strifwer Ia; Den Set ej will, skrifne^ Nes; winner Lies; sä kommer deffe upgrfker, att blifrvcr sä Gpecifiqua, som Rid-erftapet och Adeln dem antagit. Efter werkstäld omröstning befunnos wid voterings» Scdlarnes öppnande 74 Ja och 45 Nej; Och som I» sä' lebes wunnit; Sä kommer upgifterne till Ta.reri»gs-Com mittöerne, att blifma sä generele som Borgare - och Bon, Le-Ständcn, likmätigt Bemill ängs - Utskottets Förflag beflutit. Stockholm den 14 April iZio. Pä HöZlofl. Niddcrsiapcts och Adelns Ledamöters magnar L 1 ne 8 Fleming, Pä Hkgwördige Preste-Ständets LedamöterS magnar 1 k. e i 6 m a a. Pä Wällofl. Borgare-Ständeks Ledamöters magnar Larlkreär. lä, A n 6 b er §. Pä Hedermärda Bonde-StändetS LedamöterS magnar ^on jonsson. !4. ^röäellUL.
Den verkar för att stämma allmänna opinionen till förnian för gvinrians rätt och söker ratt väcka och underhalla intresset för alla politiska och sociala fragor *. Föredrag och diskussioner hallas tv % ganger i manaden. Vid dessa har man sista tiden diskuterat fragan om hvacl som kan göras för att fGrb5ttra qvinnans ekonomiska ställning. I Helsingör Gppnades i Maj detta ar en qvinlig läseförening. soni har läsesalong och bibliotek samt later halla föredrag. Qvinliga studenter. Examen artium (studentexamen) har i Sr tagiu af 5 qvinliga studenter, hvilka alla tindergingo nämda pröfning vid frijken N Zahles skola. Frankrike. ~e,innukon&amp;ess. En korrespondent till Droit des fcmmes föreslir, att en internationel kongress nästa ar matte hallas i Frankrike i och för qvinnofragans främjande. Quinlipo srirdenter. Ett stort antaL qvinnor studera f. n. vid universitetet i Paris, af hvilka dock de flesta äro utländskor. 5 af dessa studentskor idka astronomiska studier, men de flesta, ej f * re Xn 103, studera medicin. Endast 8 af dessa senare äro fransyskor. 76 2ro ryskor, 3 österrikiskor, i turkinna, r indiska, o. s. v. - Under de sista 7 aren hafva i 8 doktorsdiplom utdelats vid detta unisversitet. Italien. Qui~~nans rUsIräï /. Vid senaste generalkonferensen i Florenz beslöto Valdenserna, att qvinliga fönamlingsniedlemmar efter fykla zr Sr skola ega rtittighet att rösta, men icke att yttra sig vid kyrkomöten. QvinIipo litografer. SSaväl i Rom som i Korigo arbeta äldre och yngre qvinnor vid litografiska anstalter och harva godt beröm om sig. Spanien. Senora Doloris Leonardi Casanovas hm icke länge sedan tagit sin medicinska grad i Barcelona. Det säges, att hon vid 317 r 8 Brs alder Ilörjade sina studier vid iniiversitetet samt aflade sin första examen vid 1 3 3.r.
Oktober afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, ibland annat, anmärkt, dels att i Kammar-rättens expensmedelsräkniug utgifterna icke blifvit under särskilda rubriker efter deras olika beskaffenhet sammanförda, och dels att det, enligt Revisorernes förmenande, befintliga stadgande, att Kammar-rättens granskning af räkenskaperna för allmänna medel borde föregå Rikets Ständers Revisorers, så ofullständigt tillämpades, särskildt hvad rörde länens landsböcker, att vid de sednaste 5 statsrevisionerne ingen gång ens hälften af dessa hunnit att före statsrevisionens början i Kammar-rätten genomses, hvadan önskligt vore, att anledningen till detta missförhållande på lämpligaste sätt för framtiden undanröjdes; så har Eders Kongl. Maj:t, genom nådig remiss den 21 335 — i samma månad, täckts anbefalla Rammar-rätten, att med utlåtande i dessa ämnen till Eders Kongl. Majt i underdånighet inkomma. Till åtlydnad häraf, får Kammar-rätten i underdånighet anmäla, att, hvad rörer Kaminar-rättens expensmedelsrakning, Kammar-rätten, efter att hafva hört vederbörande redogörare, förständigat honom att hädanefter vid ifrågavarande räknings uppställning iakttaga att utgifterna blifva ordnade under vissa titlar och sammanförda såsom Rikets Ständers Revisorer begärt.
Genom att antaga PresteSt;ts beslut att öfverlemna obligationerna åt respektive bolaget sjelft, för att af det försäljas, skulle följden blifva att bolaget upbjöde all sin förmåga att få dem sålde, och då penningeslällningen inom Sverige f. n. icke är så gynnsam, kan försäljningen icke ske utan förlust, bestående i rabatt på obligationerna. Man skulle derigenom äfven motverka inrättandet af en hypotheksbank i riket och möjligen åstadkomma ett nytt skuldsättnirigssystem, hvilket endast kan rättfärdigas af en förtviflad politisk ställning. Vore det åter fråga om att landets existens på ett eller annat sätt hotades, skulle jag icke sätta mig emot PresteSt.-ts förslag, men att för industriela ändamål förstöra grunden för all industri: en väl ordnad kredit, dertill kan jag ingalunda lemna min röst. På de skäl, jag nu anfört, och då Utsk:t ansett att R. St:r borde vänta till en kommande riksdag med Upsalabanan, på det att frågan om sträckningen deraf må kunna blifva utredd, får jag anhålla om bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt. Gr. Taube: Hr Akerman tillstyrkte så till vida denna hana, att han förklarade det han ansåg att densamma företrädesvis framför de andra banorna borde understödjas. Hvad sjelfva låne»operationen angår, väntade jag mig ej annat än att den värde talaren icke skulle anse lämpligt att uptaga lånet inom landet, då man känner hans smak för utländsk skuldsättning. Samme talare bär vidare sagt, att det f. n. icke ens är möjligt att placera inteckningar till 6 proc., och att det vore sannolikt att man icke skulle kunna försälja obligationer till större belopp än några 100,000 rdr inom landet. Jag får då uplysa derom, att för Upsala gasverks räkning sådane äro försålde blott inom Upsala till Deri 5 September f. m 31 ett belopp af 120,000 rdr med 6 proc., en visserligen hög ränta, men man mäste dock medge att säkerheten måste vara större, när staten garanterar obligationerne, än då ett enskildt bolag ansvarar derför.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag af inflytande tullmedel till aflöning åt en handtverks-föreningens ombudsman i Stockholms packhus. (U. A.) Till handläggning hos Statsutskottet har blifvit remitterad en inom Borgareståndet af Herr Spångberg väckt motion, deruti anförts, att, sedan handtverks-societeterna i hufvudstaden, med stöd af 9 § i underrättelserna till gällinde tulltaxa, under åren 1845 och 1846 bekostat aflöning åt en person, som, å dessa societeters vägnar, varit anställd i Stockholms packhus, för att tillse, det de till hvarje yrke hörande varor blefve under riktiga benämningar förtullade, denna ombudsmannatjenst visat sig ega ett för de inhemska handtverkerierna fördelaktigt inflytande, i thy att icke allenast en betydlig tullförhöjning å importerade handtverksartiklar, vid deras tullangifning, genom den sålunda vidtagna bevakningsåtgärden, blifvit åstadkommen, utan äfven importörerna, i följd deraf, sett sig föranlåtna att, till undvikande af andra personers anbud å efter nedsatt värde angifna varor, sjelfva till möjligen högsta värde låta sina varor förtulla, såsom bevis hvarpå åberopats, att värdet af de från Maj till December månad 1845 till förtullning anmälda handtverkerivaror, hvilket värde uppgifvits till endast 2,064 r:dr 8 sk., blifvit, genom ombudsmannens bevakning, vid uppbuden, förhöjdt till icke mindre än 4,706 r:dr 32 sk. och således till vida mer än dubbelt emot hvad staten, utan denna bevakningsoch kontrollerings-åtgärd kunnat påräkna. Då emedlertid denna kontroll, efter utfärdandet af Kongl.
Majit läckts föreslå Rikets Ständer, att den Guvernören å meranämnda ö, Öfverste Haasum, vid afskedstagande! tillförsäkrade pension af 4,500 R:dr å allmänna Indragningsstaten mätte under derför i öfrigt bestämda vilkor, varda förhöjd till 6,000 R:dr R:mt. 302 Expeditions-Utskottels Förslag lill linderö. Skrifvelse N:o 205. Med afseende å hvad E. K. Maj:t sålunda till stöd för denna framställning anfört, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, att den äskade pensionsförhöjningen bevilja. 49:o. Genom en den 23 December nästlidna år lill Rikets Stander aflåten nådig Proposition har E. K. Maj:t meddelat, att förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin Gustaf Meurk, som, (Ödd den 29 December 1793, blifvit genom Konstitutorial den 28 December 1820, från kanslisttjenst bos dåvarande allmänna Magasins-direktionen befordrad och förordnad till sin förstnämnda nuvarande befattning, underdånigst anhållit, att, i anseende till behörigen vitsordad sjuklighet, varda frän Magasinsförvallarebeställningen entledigad, med rättighet att under sin återstående lifstid få uppbära de samma tjenst åtföljande årliga löneförmåner, utgörande arfvode, stort 250 R:dr, och hushyresersältning 50 R:dr Runt; öfver hvilken, af E. K. Maj:ls Befallningshafvande i Södermanlands län förordade, ansökning jemväl Statskontoret sig i underdånighet utlåtit; och enär, enligt hvad upplyst blifvit, Magasinsförvaltare:!
– Och hvad svarade Ni? – Att H. M:t drottningen utan tvifvel skulle finna planen god och i nåder behaga sluta sig till sällskapet. Detta roade synbart kungen. Förmodligen blefve det ett streck i räkningen för grefve Holck, om E. M:t reste med. – Då skall jag med, om det än bär till Antipoderna! – Hon nickar energiskt. – Den här gången skall det icke lyckas den uslingen att utestänga Danmarks drottning. – Gif mig er arm och för mig till de kungliga gemaken. Och timmarna svinna som vaxet i ljusen, hvilka flämta i dammet från de dansandes skor. Glädjen, som nått sin höjdpunkt, bär jordens stoft på sina vingar. Det gäspas redan bak maskerna i smyg. En haremsdam med svällande former och eldiga ögon bjuder Youssouf till dans. – Fordom var jag en gudinna – hon hviskar sakta i hans öra – men nu är jag vorden kvinna – och tillhör ditt folk! På nattduksbordet i Struensees sofrum brinner ljus ännu klockan fyra på morgonen; han själf ligger med händerna sammanknäppta under nacken och stirrar upp i mörkret under sänghimmeln, som om han ansträngt sig att skåda in i framtiden. Nyss har en ung drottning med lidelsefulla ord låtit honom förstå, att han funnit nåd för hennes ögon; men medvetandet därom tycks ha lämnat hans inbillning oberörd, ty ingenting i hans ansikte vittnar om, att han tänker sinnesretande tankar eller drömmer om lyckan. Väl har han bemödat sig om att vinna hennes förtroende och bevågenhet – men aldrig har han velat tända hennes kärlek! Af ren våda har detta skett. Oförsiktig har han varit, utan tvifvel. Han visste redan från början, att hon icke var skapad för en nunnas ensamma klosterlif, och han borde måhända ha tagit sina mått och steg för att dämpa hennes känslors hetta? Dock – i så fall hade säkerligen en annan blifvit föremål för hennes passion. Och att någon trängde sig emellan dem, kunde han icke tillåta. Han hade trott, att vänskapen, om den en gång förenade dem, samtidigt skulle bilda en brandmur mot lidelsen; men i natt har han sett lågorna slå högt mot skyn.
Har jag inte rätt till att se på min egen pojke? Hva? Kanske jag inte är herre i huset själf? Hva? – Ja, men Erikson, du ska väl styra dig, vet jag. Hvad är det, du väsnas för? Är det någon, som har sagt något ondt åt dig? Han slog näfven i dörren, så att det skallrade i hela huset. – Tyst, röt han. Och innan Tea rätt visste, hur det gick till, kände hon, hur han tog tag i henne och skakade henne af alla krafter. Därpå ett tungt slag öfver ena axeln, och så kastades hon handlöst baklänges mot träsoffan. Hon hörde, hur han med all kraft smälde igen dörren, när han gick ut ur köket. Hon satt stilla på soffan, dit han skuffat henne, hennes hufvud sjönk ned mellan hennes händer, hon vaggade fram och åter i förtviflan, och hon grät heta, bittra tårar. Hon snyftade som ett barn. Åh, att han kunnat det. Att han kunnat det. Hon grät ej öfver smärtan af slaget. Men hon grät öfver sin skam, och hon kände en gränslös förbittring, som förekom henne omöjlig att försona. Han hade slagit henne. Hon hade hört och visste, att män af deras klass brukade slå sina hustrur, men hon hade aldrig tänkt, att det skulle drabba henne. Hon gick fram till vaggan för att tysta barnet, som ännu skrek. Men hon kunde knapt få fram ett ord för snyftningarna, som skakade henne. Han hade slagit henne. Och hon hade ej höjt sin hand till motvärn. Hon hade ej ens försökt att försvara sig. Hon hade låtit slå sig som en hund. Hon kände en brännande ånger, att hon ej gjort honom något ondt, åt minstone när han vände ryggen till och gick. Kastat något på honom. Omsider blef hon lugnare. Han var ju full, och då vet man ej, hvad man gör. Han var ju eljest så god mot henne. I morgon skulle det vara bra igen. Han skulle kanske säga henne ett vänligt ord, och då skulle alt vara som förut. Hon torkade af tårarna. Hennes andedrägt gick jämnare, och hon talade sakta med barnet. Men så kom den bittra känslan öfver henne igen. Om han också tusen gånger blef god igen, och om intet fans kvar, som påminte om det skedda, han hade dock slagit henne.