Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Carlstens fästningsbyggnad, angående anslag till Carlsson, I. A., Lagman, angående pension åt hans enka Christianstad, angående understöd till följd af kolerafarsotens härjande derstädes . » Voterings-proposition angående dito . » utgången af voteringen Cederström, Anna Marg., Presidents-enka, angående pension till Civil-departementet, angående anslag under D. Dagsverksskyldighet till Kungsgårdar och andra kronolägenheter, angående » angående återremiss å dito Daleljven, angående flottbroar öfver . » angående upprensning af samt en jernväg till Norberg Dana-arf efter enkan Ekedal, född Nordenberg » » jungfru Catharina Tinglöf » » Serafia Lindskog . » . » Lena Hansdotter . » » Föraren Pihls frånskiljda hustru Charlotta Kindberg Danska Riksdags-bibliotheket, angående öfverlemnande af riksdagshandlingar till .. 5 Dikning af åkerjord, angående understöd för Dislinktions-korporaler, angående arfvoden till Drafven, angående sänkning af Drottningholms bro, angående anslag för Döfstumma och Blinda, angående anslag till Institutet för » » angående understöd för undervisning åt Utlåtandets Nummer och Moment. 102. 124 pag. 7. 157. 136 pag. 19. 148: 67, ioo. 148: 101. E. Ecklesiastik-departementel, angående utgifterna under .148. Edenhjelm, f. d. Landshöfding, angående eftergift af ansvar i Langletska balansmålet .191. Edsviken, och Norrviken, angående en kanal-anläggning mellan 158: 31. Ekedal, enka, angående dana-arf efter . 28. Ekendahl, C., Lektor, angående pension till hans enka . .167: 103. Ekenmark, Lovisa Maria och Hedda Christina, angående pension till 167: 108. Ekenstam, J. af, angående eftergift af ansvar i Bergvallska balansmålet 50. Ekesjö, angående statsbidrag för tomtreglering och nybyggnad i . 83. Elementar-läroverken, angående anslagen till 148: 32.
St:r bestämd» infördes orden: »med en minskning af 5 proc. till betäckande af kontrollkostnaden»; dels af Gr. Sparre, att Utsk:ts hemställan måtte bifallas med följ:de vid slutet fogade tillägg: »utan att något undantag vid utförsel sjöledes till Norge må ega rum»; dels ock slutligen, att Betänkd skulle till Utsk:t återremitteras; och torde det vara lämpligast, att beslut först fattades öfver Utsk:ts hemställan, med R. o. Ad. förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva det af Gr. Sparre föreslagna tillägget. Ropades ja. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskds hemställan oförändrad, hvarvid sva - 220 Ben 11 Maj. rades mångå ja jemte ett eller annat nej, sedermera propos. på bifall till densamma med den utaf Gr. af Ugglas föreslagna förändring, då svaren utföllo med många nej jemte ett eller annat ja, och slutligen propos. på Betänk:ts återremitterande, hvilken propos. med nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad förnyats samt med många ja jemte ett eller annat nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på antagande af det utaf Gr. Sparre föreslagna tillägget; och blef denna propos. med ja besvarad. Föredrogs ånyo sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 7 och 8 dennes bordlagda Betänk. N:o 1, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning. Gr.
Den, som förklarats ovärdig att i Rikets tjenst nyttjas, varde afsatt från det eller de embeten, han innehafver, och må ej embete, tjenst eller annan allmän befattning vidare utöfva. » Justitieråden Quensel och Adlercreutz lemnade ifrågavarande §§ utan anmärkning. 17 §. Högste Domstolens fleste Ledamöter yttrade: »Det här föreslagna stadgande synes lemna rum för villrådighet om dess rätta tillämpning i det fall, att en person, som på ordinarie stat innehafver en tjenst, men är förordnad att sköta en annan, under utöfning af denna sednare förbryter sig så, att embetets förlust antingen ensamt eller i förening med 8 ovärdighet att i Rikets tjenst nyttjas, derå följa bör. Om t. ex. en Notarie i Hofrätt är förordnad att förestå en domares befattning och dervid förbryter sig, huru skall han då dömas? Såsom varande ordinarie tjensteman och således i besittning af embete, synas ordalagen i 1T § ej gifva anledning att å honom tillämpa, hvad der sägs; men om så vore meningen, skulle förbrytelsen, om den ansågs böra föranleda mistning af embete, komma att blifva alldeles straifri. Enligt 16 § medförer nemligen denna påföljd endast förlust af det embete, hvari den dömde sig förbrutit, och han skulle således, oaktadt det i Domareembetet begångna felet, vara berättigad att vid Notariesysslan bibehållas. Antages åter, att hvad 17 § innehåller, är tillämpligt, så snart den, som förbrutit sig, ej är i besittning af det embete, hvari förbrytelsen ägt rum, synes den föreslagna strafftillökningen, för det fall att med embetets förlust är förenad ovärdighet att i Rikets tjenst nyttjas, ej vara lämplig, då den dömde innehar annan tjenst, som han på grund af denna påföljd komme att förlora. Med afseende härå och till följd af den föreslagna ändringen i föregående §§ hemställes, att 17 § måtte erhålla denna lydelse:
Dm 2 yanunrii. gra nya förmoner, nu är den mest vanlottade delen af Rikets Krigsmagt; att Öfveroch Under-Befälet vid Infanteriet ökades med | del, år 1813, utan att dertill erhålla vidare anslagän 8 Penninge-Löner af 200 R:dr hvardera, och några RoteLöner , tagne på bekostnad af Trouppens styrka; och att h varje Indelt Infan'terieRegemente för närvarande äger på Stat ett antal af 45 Officerare och 60 Underofficerare, utan att äga Indelningar för mer än 3» Officerare och 40 Underofficerare, så att massan af Indelta Befälets Lönings-vilkor, i följe deraf, undergått en förminskning af nära J:dél , då alla PenningeLöntagare tvärtom erhållit en förhöjning af minst ä-:del., Jag begagnar detta tillfälle för att göra Riksens Ständer uppmärksamme på den verkligt bekymrande ställning, i hvilken en del Capitainer, men isynnerhet Subalternoch Underofficerare vid Indelta Arméen sig för närvarande befinna, hvilka, i afseende å deras högst otillräckliga Lönings-vilkor, visserligen nu voro lika berättigade och lika i behof af en Löne-förhöjning, sorn Penninge-Löntagare det voro vid 1815 Ars Riksdag; hvilket i synnerhet skönjes, då man ihogkommer, att vid hvarje Indelt Infanterie-Regemente det finnes 8 Capitainer med Lieutenants Löner, och 1 Capitaine med endast Fändriks Lön; 7 Lieutenanter med Fändriks Indelningar , och 5 Lieutenanter med endast Underofficers; 8 Fändrikar med PenningeLöner, och 4 med Underofficers, samt 60 Underofficerare med en ; * 1. ; Dm 2 3'annarii.
En talare har sagt, att i en monarkisk stat måste det finnas höga embeten. Jag hade trott att en monarkisk stat, likasom hvarje annan, egentligen fordrade nödiga embeten. I annat fall skulle biskops-embetena endast vara att betrakta såsom en slags statoch kyrkolyx. Sådant vore att gifva vind i seglen åt dem, som vilja afskaffa dessa embeten, och detta lärer väl ej ha varit den värde talarens mening. En annan talare har yttrat, att dugligheten hos embetsoch tjenstemän bör belönas med höga inkomster. Att Biskoparne, dessa lärdomens högsta representanter, icke genom höga inkomster böra belönas, har redan Gr. Liljencrants bevisat. Jag vill endast tillägga, att jag omöjligen kan betrakta biskops-embetena, i fall de skola hafva någon kyrklig betydelse, såsom några lärdomspensioner, likasom jag i allmänhet anser det vara ett olyckligt förhållande, att hvad man kallar lärdom, d. v. s. skolförtjenster, skall belönas med kyrko-embeten, hvarigenom man, såsom en författare uttrycker sig, vill utströ psedagogiska tröttheter kring landet. Vidare har man sagt, att det icke skulle vara grannlaga af de öfriga Stånden att taga initiativet i en sådan fråga som denna, utan att man borde vänta tills det Högv. Ståndet sjelft komme in med en anhållan i detta ämne. En sådan utväg vore visserligen för Ståndet den beqvämaste; men jag fruktar att man finge vänta alltför länge innan en dylik anhållan blefve synlig, och jag tror att äfven församlingen, som representeras af de trenne andra Stånden, hafva ett ord med i laget. Frih. Cederström har, ibland de skäl han anfört emot Betänk., äfven sagt, att det är billigt och lämpligt att Biskoparne olika, och högre än Landsinne, aflönas, emedan deras stift äro mycket olika i omfång, till följd hvaraf den ena Biskopen har ett mycket större distrikt att genomresa än den andra.
13 inkomster icke borde tagas i betraktande, utan lämpligast anses såsom medel att på ett rättvist sätt reglera förhållandet emellan det större eller mindre arbetet inom olika distrikt; att resekostnadsersättningar så mycket heldre borde beredas Kronofogdar och Länsmän, som det nu vore den overksamme eller den med lättaste tjenstgöringsskyldigheten förenade, som i sjelfva verket vore den bäst aflönade, då deremot den nitiske, i stället för uppmuntran, hade att vidkännas dryga ekonomiska förluster såsom en följd af sin verksamhet; att godtgörelse lör skrifmaterialier och skrifvarebiträde, der sådana kunde anses erforderliga, skäligen borde Landtstatstjenstemännen förunnas; att de beräknade hyresersättningarne syntes vara alltför ringa, men deremot boställsafkastningen i allmänhet alltför högt beräknad; samt att, då Kronofogde-, Häradsskrifvareoch Länsmaustjensterne, allt mer och mer, öfverhopades med en mängd ansträngande göromål och, i vanliga fall, såväl kroppssom själskrafter långt före den nuvarande pensionsåldern blefvo otillräckliga för fullgörandet af tjeusteåliggandena, ifrågavarande tjenstemän, synnerligast för Statens eget bästa, borde kunna, efter 35 års tjenstgöring och 60 lefnadsår, på allmänna Indragningsstaten uppföras. ”Enligt gjord uträkning efter den för innevarande statsregleringsperiod fastställda stat, utgör beloppet af de extra inkomster, som under lönerna äro inräknade, för Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän, tillhopa 58,574 Riksdaler. För öfrige Landtstatstjenstemän äro extra inkomsterna beräknade till 40,130 R:dr, så att hela beloppet af extra inkomsterna för Landtstaten utgör 98,704 R:dr.
För att anställa den hos Herr Majoren och Riddaren Stjernsvärd begärda profbränning, lät välbemälte Herr Major i min närvaro uppmäta 6 rågade tunnor Potatoes, å 36 kappar tunnan, hvilkas vigt fanns utgöra 93 lissp., eller 15 och ett halft lissp. tunnan, sedan de från sand och jord blifvit med en qvast väl afsköljde uti en dertill inrättad vattenho, ett qvarter från hvars botten en rist af trädspjelor var insatt till orenlighetens afledande. Härförutan uppvägdes 14 och ett halft lissp. gröpt Malt, af hvilka 9 och ett fjérdedels lissp. jemte ett halft lissp. Hvetemjöl användes till jästbrygd. Potäterne lades uti ett vid mäskpannan stående rundt kar af 9 qvarters högd, jemnt så stort, att potäterne deri kunde få rum, och uti hvilket kar kokning*n 'förrättades medelst vattenångor ifrån den med enlag sjudande mäskpannan, sorn ingingo i Fotatoeskaret genom en från mäskpannans lock till locket af nämnde kar anbragt imledare, ett kopparrör af 4 å 5 tums diameter. Mäskpannans och karets lock blefvo med deg väl 278 Dm 29 Mars. tillsmetade, äfvensom rörets mynningar. Meranämnde kar är försedt med tvenne bottnar, den öfre tätt genomborrad med hål, till vattenpartiklarnes frånskiljande, och nedre botten med ett ännu större hål, hvarigenom de efter hand kunna utrinna» Sedan Potäterne blifvit mörkokte, hvartill åtgingo 2me timmar, blefvo de öfver mäskkaret söndermalne uti en dertill inrättad qvarn, som utgöres af tvenne mot hvarandra gående slätsvarfvade trädval. sar, och hvilket verkställdes på något mindre än en timme. Till den nu i mäsk-karet varande Maltoch Potatoesmassan insläpptes varma enlagen. Mäsket blef derunder väl omrördt och afkyldes med kallt vatten till lagom tjocklek.
Att, på sätt en talare anmärkt, det skulle ligga något binder för donationens mottagande deruti, att donator lefver och att han förbehållit sig 5 proc. under sin lifstid, kan jag för min del icke eller finna, så mycket mindre som donationer, som varit åtföljde af ett sådant förbehåll, ganska ofta blifvit mottagna, och jag erinrar mig bestämdt, huruledes en grosshandlare i Stockholm skänkte Allmänna Barnhuset en egendom, med vilkor att under sin lifstid erhålla 5 eller 6 proc. ränta på det kapital, som genom försäljning af fastigheten kunde upkomma. Mannen är nu död och kapitalet tillhör Barnhuset. På detta sätt kan det tillgå och tillgår äfven vid många tillfällen. Vidare har det nog oväntadt blifvit yttradt, att det skulle strida emot R. o. Ad:ns värdighet att emottaga en sådan gåfva som den ifrågav:de, och efter detta yttrande hafva reflexioner förekommit, sorn jag för Riddar husets skull önskat hade uteblifvit. Man bör afhålla sig från att anställa reflexioner, då de äro obehöriga; ty eljest inträder man på personlighetens område. Den tid, som donator ulfäst för beloppets förräntande, är visserligen ganska lång; men möjligen kan den genom närmare samtal och öfverenskommelser med donator ganska betydligt förkortas. Riddarhuset har nu stått i mer än 200 år, och, så vidt mig är bekant, har ingen af dess fonder hvarken genom R. o. Ad:ns eller Direkltns förvållande gått förlorad. Jag tror och eger den förhoppning att kommande generationer efter oss skola vara lika sorgfälliga som vi att bevara R. o. Ad:ns ans:de och de tillgångar, som äro ställda under deras förfogande. För min del skulle jag önska, att, med de modifikationer, som möjligen kunna åvägabringas, Riddarhuset skall kunna blifva egare af denna fond. Om den förvaltas ett större antal år, utan att sälta Direklm i tillfälle att kunna utdela något af dess inkomster, så är det gifvet, att, när en gång den tiden inträffar, så många fördelar för R. o. Ad:ns då lefvande medlemmar skola upsla, att det icke vore skäl 22 Den 1 September. att lemna ett sådant till sina följder välgörande anbud obegagnadt.
Domare, för att tilltala honom för fel eller brott i e/nbetet, samt att Domaren, i och jör embatets skalf står under vederbörande Hofrätts och Justitice-Cahcellers-embetets inseende', så, enär samma Författning tillika bjuder, att den enskilde part, som förmenar sig vara förorättad af Domaren i embetet, eger att sådant LagUtskotlets Betänkande N'.o 1J$. 11 i Hofrätten, hvarunder Domaren lyder, eller hos Justitije-Cancelleren anmäla; att det sedan tillkommer Hofrätten eller Justitite-Cancelleren att vidtaga den åtgärd, hvartill omständigheterna föranleda; att, om det, som emot Domaren anmäles eller eljest i anledning af förekomne mål sig yppar, finnes vara sådant, att det förtjenar serskild beifran, saken skall lemnäs till vederbörande Advocatfiscalseller tillförordnad serskild Actors utförande; och att, om angifvaren förmenar, att Hofrätten eller Justitise-Cancellersembetet ej gjort å hans anmälan sådant afseende, som han ansett den förtjena, honom är obetaget, att deröfver hos Kongl. Maj:t föra den klagan, hvartill han finner sig vara befogad; saint dertill kommer ej allenast, att Regeringsformen i 96 §. förordnat JustitisB-Ombudsmansembetet, till hvars åligganden det hörer, att hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsman, samt att vid vederbörlige
Af stadens odlade jord användes en mindre del till kål och kryddgårdar, det öfriga besås vanligen med Korn livart 7 och 10 år, och igenlägges derefter för höväxt. I saknad af muhlbete för boskapen, sorn derföre alla tider af året måste underhållas med foder, är all odlingsbar mark tili ängar och beteshagar inhägnad. Allmänna inrättningar för undervisningen äro: ett Gymnasium jemte Lärdomsoch Närings-skola samt en i Fattighusets lokal inrättad så kallad Fattig-skola, uti hvilken sednare emellan 60 till 90 fattiga barn erhålla undervisning efter Bell-Lancasterska methöden, af en dertill antagen, med lön äfven af staden försedd Lärare. Här finnes äfven ett Boktryckeri, som drifves af en sättare och tvenne tryckare och hvars ägare är Redaktör af en mindra Tidning af fosterländkt syfte, samt egentligen beräknad att bland Norrlands invånare sprida nyttiga underrättelser rörande provinsens Ecclesiastika, Agronomiska och Mercantila förhållanden. För Sjukvården är här en Läkare anställd, som njuter aflöning af staden, hvilken gemensamt med Länet har ett Lazarett, der, genom aflidne Rådmannen E. Nybergs i lifstiden gjorde testamentariska disposition, tvenne frisängar underhållas för fattiga sjuka bland stadens invånare. Fattigförsörjning:
Riksgälds-kon toret tillkommande öfverskott å samma års stats-inkomster.. f) förskjutna kostnader för innevarande riksdag g) diverse oredovisade förskott h) lyftade kreditivsummor lånet skuld för uppdebiterade obetalda räntor, mhållning å Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 ders Bank R:dr » » » 742,500: — 30,000: — 157,000: — 333,333: 33. 715,097: — R:dr 1,977,930: 33. R.dr 7,319,533: 76. 3 — 18 — De inom linien upptagna fordringarne, hvilka vid 1858 års slut uppgingo till R:dr 6,489,425: 78. hafva under sistlidet år minshats genom verkställda afbetalningar af 1,335 R:dr 9 öre å de vid 1853 och 1854 års riksdag anvisade kreditiver för upprätthållande af Sveriges neutralitet samt för vidtagande af utomordentliga anstalter till rikets försvar, hvaremot det inom linien balanserade fordringsbeloppet ökats genom verkställd utbetalning till bestridande af 1858 års kostnader för kolonien S:t Barthelemys förvaltning, 23,312 R:dr 37 öre; och uppgick balanserade beloppet vid sistlidet års slut till » 6,511,403: 6. Riksgälds-kontorets utbalanserade Fordringar samt öfriga Tillgångar. Fordringar för meddelade lån under längre lid samt för vissa bestämda ändamål. vid vid , 1858 års slut. 18o9 ars slut. a) Byggnadslån: Till Upsala Akademi, å 75,000
Ja jemte många Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Härvid begärdes votering, och då, sedan såväl Frih. Raabs och Gr. af Ugglas’s förslag lill tullnedsättningar som yrkandet om tullfrihet blifvit ifrågasatte att införas uti contraproposm, samt, efter derom framställde propos:r som besvarades med blandade Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade att lian funnit propos:n om det af Gr. af Ugglas framstäldta förslags antagande till contrapropos. besvarad med öfvervägande Ja, begärde Frih. Haab votering om contraproposm. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som till contrapropos. vid äskad votering ronde bifall å Bevilln.Utsk:s förslag till utförsels-tullsatser å artikeln Ved, antager Gr. af Ugglas förslag, att för Björkved 1 H:dr, för Ekoch Bokved 1 R:dr 12 sk. och för alla andra slag ved 20 sk. bestämmas såsom utförsels-tull pr famn, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages till contrapropos. det af Frih. Raab framstäldta förslag, att för Björkved 30 sk., för Ekoch Bokved 1 R:dr och för alla andra slag ved 18 sk. bestämmas såsom utförsels-tull pr famn. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 41. Nej — 24. Sedermera uplästes till justering och godkändes en sålydande voter:s-propos.: Den, som bifaller Bevilln:sUtsk:s förslag till utförsels-tullsatser å artikeln Ved, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. att för Björkved 1 R:dr, för Ekoch Bokved 1 R:dr 12 sk. samt för alla andra slag ved 20 sk. böra bestämmas såsom utförsels-tull pr famn. Vid denna voterings slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 33.
Utskottet föreställer sig, att i hvarje församling kan finnas ett antal personer, hvilka dels af samvetsskäl, dels af andra giltiga anledningar kunna önska få begå den Heliga måltiden, efter gammal sed, omedelbart efter söndagens HögmessoGudstjenst; och deras önskan torde desto mindre böra undertryckas för det de tillhöra minoriteten inom församlingen, som det icke någonstädes lärer kunna visas vara förhållandet, att hinder för beständigt möter att å söndagar i vanlig ordning utdela den Heliga Nattvarden åt ett mindre antal gäster. Hvad åter angår anställandet af Nattvardsgång äfven å söcknedagar, lärer sådant redan vara brukligt i städerna, hvadan det ej synes vara skäl att, om ett undantag från kyrko-ordningen nu skulle inedgifvas, förneka landsbygden den förmån, som häraf kunde uppslå, helst de omständigheter, som föranleda ifrågavarande afvikelse, tilläfventyrs göra det vida mindre lämpligt att anställa Nattvardsgång å söndag före Högmesso-gudstjensten, än å en särskild dag. I enlighet med hvad sålunda är anfördt, går Utskottet att framlägga förslag till snmmanjemkande af de olika meningarne; hemställande i sådant afseende, att — med frångående å Borgare-Ståndets sida af ordalydelsen uti dess redan lättade beslut — Rikets Ständer för sin del måtte besluta utfärdandet af en författning hvarigenom stadgas, att om i någon församling, vid vissa tillfällen och med afseende å särskilda omständigheter, det må anses nödvändigt, att Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 29. 3 Nattvardsgång anställes å annan tid, än i sammanhang mecl den allmänna Högmesso-Gudstjenslen, Pastor eger att med församlingsboerna derom öfverenskomma. Stockholm den 11 Juli 1860. Reservationer: af Herr von Knorring, 0. af Herr Biskopen Anjou och Herr Doktor Sundberg, hvilka förmält sig vilja vidhålla det yttrande Utskottet i dess förra Betänkande i ämnet afgifvit. Ank. till Kxp.-Ulsk. deri 31 Äng. 1860, kl. lif. m.
Utskottet derigenom dels berättigadt att på grund af motionens innehåll taga i betraktande vissa till skogslagstiftningen hörande frågor, deruti, vid ämnets föregående behandling, såväl inom som utom representationen skiljaktiga meningar försports, och som torde böra bringas till afgörande, innan önskadt slut i saken kan vinnas, dels ock förbundet att, i sammanhang med bedömandet af öfriga motioner i ämnet, meddela yttrande öfver de af Herr Ljungberg tillstyrkta afvikelser från Skogs-styrelsens förslag. Det är följaktligen under förbehåll att derigenom hinder icke må läggas för pröfningen af vissa särskilda till skogslagstifningen hörande frågor, som Utskottet vördsamt hemställer, att Rikets Ständer icke måtte fästa afseende å Herr Ljungbergs motion, såvidt derigenom äskas en fullständig pröfning af dt ifrågavarande författning s-förs lag en. Utskottet anser sig ej heller under frågans nuvarande ställning kunna till styrka Rikets Ständer att bifalla det af Herr Witt, jemte uppmaning till Rikets Ständer ”att vid innevarande riksdag i alla med skogsvården sammanhängande frågor söka hämma skogens förminskning” — hvilken del af motionen icke synes innefatta något sålunda bestämdt yrkande, att Utskottet behöfver deröfver särskildt sig yttra — tillika väckta förslag: ”att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit framställa en underdånig önskan, att nästa riksdag ett förslag till skogslag, grundad på den sats, att skogen ej eges af nu lefvande generation, måtte blifva Ständerna meddeladt”. Utom det att, derest en önskad lösning af frågan skall kunna vinnas, man otvifvelaktigt måste såsom utgångspunkt fasthålla de betydliga förarbeten, hvilka, på sätt ofvan förmäles, redan blifvit verkställda, fia - 8 Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.