Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Hans kommer hastigt in från sitt rum i svarta byxor och väst, men i sammetsrock, med frack och klädesborste i handen.) HANS (tvärt). DE FÖRRA. HANS. Hvar är Anna? LEONORA (reser sig upp). Jag skall strax kalla på henne hvad vill du? HANS. en stor fläck på uppslaget, som hon inte tagit ut, Det är min frack. (Visar henne den.) Här är innan hon hängde in den. Jag har försökt med borsten, men det duger inte det får lof att vara benzin. LEONORA. Nu skall jag... 108 KATRINE (tager fracken ifrån henne). ha ondt om tid. Jag skall strax fråga Anna, hvar hon har benzin... (Går in i matsalen.) Nej, låt mig få den. Både du och jungfrurna Åttonde scenen. HANS och LEONORA. HANS (mäter henne med ögonen; barskt). dig i ordning? Så du ser ut? Har du inte haft tid att göra LEONORA (vårdslöst). Nej, jag har varit ute hela eftermiddagen. (Vill gå.) HANS. tänkt att vänta tills i afton, då vi riktigt kunde vara i fred... LEONORA. Nej, stanna. (Tiger, tvekar.) Jag hade annars Du har något att tala med mig om HANS (med plötslig häftighet). måste tala med dig. Ja jag har något att tala med dig om. Jag LEONORA (motvilligt). har tusen saker jag ännu måste se till, och det dröjer inte länge, innan de främmande komma. Just nu? Kan det inte uppskjutas, Hans? Jag 109 HANS. sysslor, tycker jag. Du har ju haft hela dagen på dig att sköta dina LEONORA (otåligt). frukosten. (Vill gå.) Jag säger dig ju, att jag har varit ute ända sedan HANS. har haft att uträtta i hemlighet och, efter hvad man säger, så godt som förklädd? LEONORA (kallt). Är det så underligt, att jag vill veta, hvad du kommentarier öfver min stackars toalett? Och jag, fallande. Jag trodde för resten, att du i dag hade andra och viktigare saker att tänka på. HANS. Å, jag ser.
versitet, eller i fråga om främmande språk af annan godkänd språklärare. — I ansökan De, som äro i saknad af ofvannämda bör stå, vid hvilket postkontor ni företrädesegenskaper torde icke göra sig besvär. vis skulle vilja genomgå elevkursen. Kursen (G. Osäkert är dock om ni blifver antagen till elev, ty efter juli 1886 skulle tills vidare ej några elever mottagas. — Jag En anspråkslös och van lä- vill råda er till, att innan ni insänder ansökan först tala vid någon postmästare om rarinna sökes för tvänne mindre saken. Anna. flickor. Undervisning bör kunna mede. o. postexpeditör. Ljusgult gardintyg särdeles vackert, starkt och passande till finare fiskgarnsspetsar, kan för 60 öre pr aln erhållas genom fru Bergengren, Gemla. H:r I 47. Bummen i en munkpanna fyllas till hälften med vatten, pannan sättes pä elden och då vattnet kokar upp, islås ett ägg i hvarje rum och kokas i två minuter. Äggen upptagas med en flat sked och blifva, så behandlade, mycket vackra. Gammal husmoder. Stina kan, som jag, använda sina blomsterkort till en s. k. makaris-bukett ». Tag derjemte pressade, gula ormbimkar, tallgenom fullt Iduns med godt lynne, ej allt för ung, kunnig att förestå och på egen hand sköta såväl finare som enklare matlagning, bakning, slagt etc. samt villig att biträda med sömnad och andra inom hus förekommande göromål, kan den 34 nästk. oktober erhålla plats i landthushåll i närheten af Linköping. Goda rekommendationer erfordras. Svar med uppgift om ålder, lönepretentioner samt fotografi, om det finnes, sändes till » Ordentlig », Bankeberg. [319] En något äldre, barnkär och pålitlig, barnjungfru samt en husjungfru, kunnig i tvätt och strykning, erhålla platser den 24 nästk. oktober i närheten af Lidköping. Goda rekommendationer erfordras. Svar med uppgift om ålder o. lönepretentioner sändas till » N. N. », Bankeberg. [320] sig att undervisa barn i handarbete. Keflekterande härå torde sända svar, märkt » Malvina », Skönvik, p. r. (G.
Majit dermed har för afsigt, att de för ”HögstSalig Hans Majit Konungen och Hen”nes Majit Drottningen hittils gjorde Statsanslag må till och med nästkommande Martil ”Månads slut utan förändring utgå, för att an, ”vändas till utgifter, som med Deras Majestä, ”ters Hofhållning äga gemenskap. StatsUtskottets Betänkanden. (joi ”Kongl, Majit förblifver $Cc. Datum vit ”Supra, CARL JOHAN. C< Klintberg ” Afskrift. ”Transumt af GiftermålsContraflet emellan ”Hans Kongl Höghet, Hertig CARL af Södermanland och Hennes Kongl. Höghet ”Hertiginnan af Södermanland, HEDVIG ”ELISABETH CHARLOTTA. 8- Art, ”Fl JL/erest den Gudomliga Försynen sä skicka ”skulle, att Hans Kongl. Höghet Hertigen af ”Södermanland komme att upstiga pä den Kongl. ”Svenska Timonen och Hennes Durchl. seder”mera, såsom Svensk Drottning blefve försatt ”i EnkoStånd, skall Hennes Durchl. utom det ”i föregående Artikel omnämnde Enkosäte njuta ”T re H undrade' Tusende Daler Silfvermynt ”eller, i Speciemynt beräknadt, Sextio Tusende ”Riksdaler Banco, hvilket är hvad Hennes ”Kongl. Majit nu varande EnkeDrottningen, en”ligt Riksdagsbeslutet af år 1772 i årlig In”komst tillagdt blifvit. Häremot förbinder sig ”H ennes Durchl. Prinsessan HEDVIG ELIASABETH CHARLOTTA att utan Sveriges ”Rikes Regerande Konungs Ja och Samtycke, ”icke begifva sig utom Riket, eller under hvad ”förevändning som hälst vara kunde, anställa 6o2 StatsUtshottets Betänhanderii ”någon resa till främmande orter. Skulle an’’nat ske, mister Hennes Durchl. alt det underhåll, och den Hofhållning, som Henne an”slagen varder och här ofvanföre omnämndt ar. Vidimeras. Goran D. Wåhlberg ”Prot. Secret. och t. f.
Då deremot Utsk:t genom det tillagda vilkoret: »likväl utan rättighet att uppflyttas till högre lönedrad för lektorer, förr än efter 10 års tjenstgöring såsom lektor», i viss mån omintetgjort fördelarna af den föreslagna förändringen, och detta villkor vid många tillfällen skulle föranleda till en bestämd orättvisa, anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag, med uteslutande af nämnda vilkor. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Ilr Gr. o. Landtm, upptagit det derunder gjorda yrkandet om bifall till Utsk:ts hemställan, me’d uteslutande af slutmeningen: »likväl utan rättighet alt uppflyttas till högre lönegrad för lektorer, förr än elter 10 års tjenstgöring såsom lektor»; framställdes först propos. på bifall till Ulsk:ts hemställan i dess helhet, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall dertill, med uteslutande af ofvanberörde mening, hvilken propos. med ja besvarades. Utsk:ts hemställanden biföllos. 76 Don 22 Augusti f. m. 57:de punkten samt 20:de punkten jemte förslaget litt. i af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. Frih. af Ugglas: Genom en origtig kommatering är meniugen i denna punkt icke sammanhängande. Det komma, som blifvit placeradt efter ordet »löneförhöjning», borde nemi. förflyttas efter orden »hvart femte år.» Med denna rättelse anhåller jag om bifall till den nu föredragna punkten. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , afslog R. o. Ad. Allin. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i ämnet gjorda förslag samt biföll Stats-Utsk:ts hemställan, med den rättelse, att det efter ordet löneförhöjning genom tryckfel insatta komma borttogs och samma skiljetecken infördes efter orden: hvart femte år. Frih. af Ugglas: Motionären, Kyrkoherden Wennerström, har fiireslagit, alt för berörde ändamål ett reservations-anslag af 12,000 rdr måtte för nästa slatsrcgleringsperiod ställas till K.
Det var en grundlig och omfattande kurs, den unga sångerskan här pLIAS fick genomgå, och efter dess slut erhöll hon på anbefallning af sin lärarinna introduktion hos den kända förläggarfirman Ricordi i Milano. En af denna firmas medlemmar, Giulio R i - cordi, har skapat sig ett aktadt namn såsom författare af en hel del uppsatser i musikaliska ämnen i den mycket spridda facktidningen » Gazette musicale » och är dessutom en ansedd sångundervisare. Hos honom erhöll den unga sångerskan den sista efter italienska fordringar lämpade utbildningen och inöfvade särskildt på det omsorgsfullaste sätt det parti, hon valt vid sitt första uppträdande å svensk scen. Det är också en i detalj utarbetad prestation och hvad särskildt den stora cavatinan beträffar, är det endast få sångerskor, som utföra den i så fullkomlig Verdi-stil samt i den rätta tonarten. Vid sin debut i detta parti erhöll sångerskan också ampla loford af den italienska pressen. Hon sjöng sedan med stigande framgång på ett stort antal italienska scener och erhöll till sist i februari 1889 en flere gånger upprepad kallelse att i hufvudpartier uppträda å Italiens största teater, San Carlo i Neapel. Detta anbud afslog hon dock, fastän Ricordi tillrådde henne att antaga det. Utom Italien har fru V.-H. hittills endast uppträdt i Spanien och Belgien, men med samma framgång som i det förstnämnda landet. I september skall sångerskan börja sitt engagement vid Théatre de la Monnaie i Bruxelles, hvilken scen som bekant räknas bland de förnämsta i Europa. Enär sångerskan numera kan sägas vara af skandinavisk nationalitet, har hon redan nu velat uppträda å Skandinaviens förnämsta sångscen. Det nämndes här ofvan, att vår operas nuvarande gäst äger till sitt förfogande en förträfflig stämma. Denna har en betydande höjd, så att den utan ansträngning sträcker sig till trestrukna d eller ännu högre och med lätthet slår en drill vid trestrukna c, men den äger på samma gång vackra djupa toner. Dessutom är den både fraiche och af en betydande volym och bärkraft, så att den gör sig gällande äfven i komplicerade finaler, hvilket bland annat visade sig i tredje finalen i » Den vilseförda ».
Med anledning deraf, och föreslående af det tillägg till 11 Cap. i §■ RäiregånesBaiken, att i stärn, ningen, skulle piiståendet fullständigt tune fat/as, ti 11- styrkes vidare, att föreskrifterne till person - Bil, till Ridd. «. Ad, Pr. 2 Band. 2 8 434 Den 3 Martil, lig inställelse eller fullmägtiges ställande vid Domstolarne torde undergå en sådan granskning, att i de fleste fall, inställelse för svarande parter personligen, eller genom fullmäktige kunde undvikas, och parterne vid HäradsRätterne vara berättigade, att efter, af svaranden vid uppropet afgifveo stämning och ikrifteligt eller munteligt yttrande till besvarande deraf, kunna, utan ansvar vara ifrån tinget frånvarande, med förbindelse likväl, om HäradsRätten i afseende på vittnesmål eller nödige upplysningar ansåg begge parternes närvaro nödig, för svarande parten att på HäradsRättens kallelse, och på kärandens förskjutande kostnad, sig inställa. Då rättsfrågor kunna förekomma hos Landshöfdingar och i Rikets Collegier, af lika så grannlaga och invecklad beskaffenhet, som vid HäradsRätterne, synes, med undantag af de förre fall, då HäradsRätt kan finna personlig inställelse nödig, att en svarande icke mera bör besväras med personlig inställelse vid vite, vid underdomstolarne än hos Landshöfdingarne och Collegierne, utan målen kunna afgöras på för handen varande skäl, om ej svaranden sjelf vill bevaka sin, på målets behandling, beroende rätt.
R:dr, hvaremot Sveriges bidragsbelopp i medeltal utgjort 297,000 R:dr, och alltså det förstnämnde, svarande endast till omkring |:del af det sistnämnde, har Utskottet ej kunnat undgå anmärka och till Rikets Ständer anmäla nämnde ur allt förhållande dermed stående återbäring till Norrska Statsverket för dess deltagande i expeditionen år 1828, som för Convoy-Commissariats-fonden varit omkring 36,000 R:dr drygare, än den borde hafva varit, efter det förhållande, som en gång varit stadgadt genom åberopade Kongl. Beslutet af år 1S25; och Utskottet kan ej underlåta, att, i anledning af denna år i832 gjorde utbetalning, tillstyrka Rikets Ständer: alt bos Kongl. Maj:t, jemte anmälan, alt berörde förhållande fästat Rikets Ständers uppmärksamhet, framställa den anhållan, att i dvlike frågor hädanefter Kongl. Maj:t täcktes icke medgifva Norrska Stats-Verket sådane fördelar på Sveriges bekostnad.
Friherre Cederström, Jacob: Bland de anmärkningar, som blifvit gjorde vid StatsUtskottets Betänkande, har jag ej funnit den otn bristande undersökning angående nyttan af den föreslagna hamnbyggnaden. Det hade likväl tillhört Utskottet att utreda till hvad grad företaget år båtande, på det man måtte komma i tillfälle att riktigt bedöma i hvad mon Staten dertill borde bidraga. Jag skulle derföre tro anledning vara förhanden till återremiss, så mycket mera som de skål Grefve von Platen och Herr Tham anfört åro ganska vigtige. Det skulle ju vara möjligt, att Tabergs och Lerbäcks Bergslager samt Jönköpings stad, om de blefvo hörde, inskränkte sig att begåra kostnadssumrnan blott såsom lån, eller åtminstone i ganska betydlig mon deltaga i omkostnaderne. Alla dessa upplysningar saknas och dem kunna Utskottet utan svårighet förskaffa sig. Det finnes ingen anledning att vägra det begärda understödet, om genom den fördel, som Provincen derigenom beredes, en större i framtiden äfven tillskyndas Staten. Jag förenar mig således med dem, som begårt återremiss af Betänkandet. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: Jag instämmer till alla delar uti hvad Herr af Uhr anfört. Jag kan ej neka, att jag ett ögonblick tvekade om återremiss borde medgifvas eller ej, på den grund, att man ej yrkade en bestämd 122 Den 4 April c. m, omarbetning af Betänkandet, utan blott uppskof med afgörandet, i aivagtan på möjligheten att framdeles finna utväg till ändamålets vinnande. Men i anledning af hvad Herr Hjerta anfört, finner jag att en återremiss ej skulle tjena till något, då jag ej kan begripa huru man skulle kunna uppgöra en financeplan, hvarigenom alla, som vid innevarande Pviksdag begärt understöd, skulle få deras önskan tillfredsställd.
Såsom man häraf finner torde mannen, ehuru onekligen rikt begåfvad och kunnig, särdeles i språkväg, stundom ej hafva varit vid sina sinnens fulla bruk, något som äfven Schröderheim på ett annat ställe antyder. Han förde ett mycket skiftesrikt lif, och var till och med 1779 dömd till döden för en artikel, som han skrifvit i Stockholmsposten; erhöll dock icke allenast nåd, utan äfven flera prof på konungens välvilja. Halldin dog år 1825 i Stockholm i den höga åldern af 88 år. Efter Gustaf III:s död, medan hertig Carl förde styrelsen för den minderårige Gustaf IV Adolf, uppträdde strumpväfvaren Anders Collin. Han hade af Gustaf III blifvit upphöjd till tromansrang genom titel af kongl. bibliotekarie, emedan – han hade en hylla böcker, Jakob Böhmes skrifter och dylika. Ordensvurmen och hertig Carls högra hand Reuterholm begagnade sig en gång af denne man, för att bota hertigen för ett grubbleri, hvilket gunstlingen sjelf hos honom uppväckt, för att afhålla honom från regeringsärenderna. Detta grubbleri vände sig omkring den frågan, om den aflidne konungen vore salig. Då till följd af detta grubbleri fråga började uppstå om att infordra läkares yttrande, huruvida riksföreståndarens helsoskick var så godt, att han kunde anses förmögen att föra regeringen, insåg Reuterholm nödvändigheten att bota detsamma. Reuterholm, som gick till ingen, som mottog ingen, som sågs hos ingen mer än hertigen, gick nu till gesällen och satt med sitt blåa band i hans yttre rum, medan gesällen – beredde sig genom bön till excellensens emottagande – eller tvärtom. Flera, som ville träffa samman med “Storviziren“, infunno sig snart också i kongl. bibliotekariens förmak, och mannen fick ett tillfälligt anseende, hvilket ingaf hertigen ett stort förtroende för denne “biskop i nya kyrkan“.
Grundlagen tyckes dock stadga ganska starka garantier mot förhastade beslut i afseende på dessa förändringar; den stadgar sålunda i 81 §, att då Konungen vill föreslå ändringar i grundlagarne, så skall Han höra Statsrådet och derpå öfverlemna sin propos. i ämnet, hvilken af Ständerne, utan att någon öfverläggning derom får ega rum, genast bör till Const.Utsk. öfverlemnas. Detsamma stadgas äfven i 56 § och den 81 säger bestämdt, att frågor i dessa ämnen, få icke i Stånden väckas. Dessa bestämda stadganden tyckas helt och hållet förneka rättigheten, alt, på grund af gemensamma tankar, komma frammed förslag, som aldrig varit Coust.Utsk:s pröfning underkastade. Man känner, att förslag, väckte inom Utskm af Riksdagsmän, aldrig komma lill Ständernes kunskap, derest de icke af Const.- (Jlsk. godkännas, samt att endast K. propos:r äfven mot Ulsk:s afstyrkande, kunna med 2:ne Stånds beslut blifva hvilande. Hela 56 § visar tydligen marchen för behandlingen af frågor, som röra förändring i våra grundlagar, — visar tydligen, att man vid den slutliga behandlingen, omöjligen kan komma till något annat förslag än det som en gång af Utsk. är godkändt. Nu stadgas tydligen i den 56 §, att, om inom Stånden anmärkn-.r vid ett Ulsk:s förslag, göras, så skola de, hvilka hvarje RiksStånd förklarar utgöra dess gemensamma tanke hänvisas till Const.Utsk. Jag hemställer till en hvar, då emot ett förslag, hvilket sorn detta, talar om inrymmande af plats i de 4 nuvarande Stånden åt hittills orepresenterade medborgare, anmärkmr göras, hvilkas godkännande skulle medföra uphäfvande af hela vår ståndsordning, 312 Den 28 Maj e. m. huruvida icke sådane kunna kallas nya förslag men ingalunda anmärknrr. Jag kallar dem nya förslag, hvilka enl. 81 § icke få väckas. Derpå kan svaras, förslaget är icke nytt, det står i en reservation: detta förslag i synnerhet och denna reservation är aldrig känd af Const.Utsk., den sednare der aldrig upläst.
Till be rörde åtgärd anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständers bifall; varande derföre, uti bilagde tabell, under titel: ”Utflyttningshjelp efter laga skiften, förslags-anslag," utförd en summa stor 46)000 R:dr. b) Uti en från Ronde-Ståndet remitterad motion af Andreas Bengtsson från Jönköpings Län, har yrkats, antingen att serskildt för nämnde Län, hvars allmoge vore mycket fattig, mätte beviljas 5,000 R:dr, såsom tillökning i de utflyttningsunderstöd, hvilka der ifrågakomma, eller ock att anslaget i allmänhet för utflyttningshjelp måtte med en 3:del ökas. Då, genom anslagets förändring till ett förslags-anslag, tillfälle blifvit Kongl. Maj:t lemnadt att fylla de behof, som pröfvas oundgängliga, och Jönköpings Län, lika med öfriga Rikets Län, icke lärer blifva i mistning af hvad för detsamma i utflyttningshjelp kan komma att erfordras, afstyrker Utskottet bifall å motionen. 6:0 Anslaget till Vägar och Communicationer : För underhållande af den sedan år 1812 på Statens bekostnad anlagda väg emellan Dalarne, Helsingland och Jemtland, har Kongl. Maj:t uti den Nådiga Propositionen (pag. 28—3o), af deruti upptagna skäl, äskat 1800 E:dr åi ligen, att tills vidare utgå. Hvarjemte Utskottet erhållit remiss dels ä Sven Jonssons frän Jemtlands Län motion, med yrkande, att, utöfver hvad Kongl. Maj:t för ifrågavarande väghållning begärt, anslag måtte af Rikets Ständer beviljas för den del af berörde väg, som kallas kVenulalsvägen; dels å Jon Olssons från Gefeborgs Län i ämnet afgifna yttrande. Likaledes äro till Utskottets handläggning öfverlemnade: J. J.
Jag kan derföre icke annat än tillstyrka bifall till Utsk:s förslag uti detta betänk. Frill. Hermelin, Au g. Söderling: Jag har upplrädt för alt vördsgmt tillstyrka bifall lill Ekon.Utsk:s utlåt. Jag har väl hört en värd talare här framställa några invändningar deremot, men jag kan för min del ej deraf blifva öfvertygad, att icke Utsk. haft skäl lill sin nu gjorda framställning. — Här har blifvit sagdt, att Staten icke bör ingripa tili enskilda företag. Jag frågar, om man kan säga, att sådana inrättningar, som kunna befrämja sparsamhet och omtanka, icke omfatta samhällets utveckling och utgör föremål så väl för allmän som för enskild uppmärksamhet? Vidare har det blifvit sagdt, att den gjorda hemställan skulle föranleda till statsutgifter. Den siste värde talaren har redan besvarat denna del af invändningen och upplyst, att det icke kan vara fråga om några andra utgifter, än dem, som äro nödiga för frågans utredning. Dessa utgifter blifva af ringa betydenhet mot den ofantliga nyttan, sorn af den ifrågavar. anstalten skulle i framtiden beredas. — Ytterligare får jag till stöd för min åsigt åberopa Den 22 Februari. 363 hvad II. St. vid föreg:de tillfällen ansett vara lämpligt uti en med denna nära likartad fråga, jag menar i afseende på sparbanksinrättningarna. De äro af långt enklare natur, men icke deslomindre tillstyrkte Ekon.Utsk. vid 1818 års riksdag, att hos K. M. begära att sakkunnige män måtte förskaffa sig tillförlitliga upplysningar om dessa inrättningar. — Jag bar ett ytterligare skäl, hvarföre jag anser att denna fråga bör först i sin helhet företagas och undersökas, nemi. att det vore en stor vinst för landet om inrättningen kunde åstadkommas i större scala, och jag skulle tro, alt om ett fullständigt förslag erhölles, så skulle man på ett lämpligt sätt motarbeta mindre inrättningar utaf ifrågavar. beskaffenhet, hvarom fråga varit t. ex. i Jönköpings län. Jag anser nemi. icke att man bör för hvarje län eller i mindre districter hafva sådana inrättningar. — På dessa skäl får jag yrka bifall lill Utsk:s betänk.
På sätt vid alla öfrige under innevarande Riksdag beviljade Extra Stats-anslag blifvit stadgadt, komma jemväl, i afseende på nu ifrågavarande i och för allmänna arbeten medgifne Stats-bidrag, följande vilkor att tillämpas, nemligen : l:o att, der ej annorlunda finnes serskildt föreskrifvet, de anvisade beloppen komma att utgå under åren 1841—1844 med en fjerdedel årligen; dock att de medel, som ett år reserveras, må kunna under ett följande år disponeras; 2:o alt medlen endast må reqvireras i mon af behof att dem använda, hvarom E. K. M. torde i Nåder meddela vederbörande auctoriteter nödiga föreskrifter; Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, Tf.o 406. 3:o att de besparingar, som uppkomma å anslagen för hvarje serskildt föremål, icke må i annat fall, än der sådant uttryckligen är medgifvet, kunna disponeras till något annat behof, utan oafkortade reserveras till kommande Ständers disposition; 4:o att afbetalningar och räntor å de summor, hvilka såsom lån anvisas, komma att till Riksgälds-Contoiret ingå. Slutligen anhålla Rikets Ständer i underdånighet, det täcktes E. K. M. icke allenast anbefalla vederbörande att lemna Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse, vid hvilka tidpuncter de anvisade anslagens lyftning erfordras, utan ock, i händelse något anslag af en eller annan anledning icke skulle komma att användas, i Nåder låta bemälde Fullmägtige derom undfå kännedom Stockholm den 14 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Juni x84t. Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående vilkoren för nedläggandet af Norrtelje gevärs-f adori. (Stats-Utsk. Uti.
Upplästes och lades på bordet följande Memorial från OeccnomieUtskottet: J.Q Af den i Juni, angående väckt fråga, att uti Stora Kopparbergs Län, likasom uti alla öfriga Länen i Riket, betalning för Fångskjuts kunde erhållas till enahanda belopp som för Kronoskjuts, och för Krono» brefbäring till hälften deremot; och förmäler Utskottet sig redan den 18 sisth Maj hafva yttrat sig öfver frågan om Krono bref. bäringen; hvad åter Fångskjutsen angar, anser Utskottet sig så mycket mera hafva anledning tillstyrka bifall till hvad i detta ämne blifvit föreslaget, som sådant är i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majrt, genom Nådig Kungörelse af den io September i8f2, förordnat, utan att Ut» skottet har sig bekant, det någon särskildt Författning eller Hemmans-ägarne emellan träffad öfverenskommelse deruti gör undantag för Stora Kopparbergs Län. j;o Af den 6 Juni, angående väckt fråga om befrielse för Hemmansägare på Gottland, som äga Kalkmylla eller Kalkstensbrott på sina ägor3 från skyldigheten att till Den 8 Juni. e. m. 185 begagnande deraf begära Konungens Befallningshafvandes tillstånd; yttrandes sig Utskottet, uppå anförda grunder, vid detta ämne icke kunna lemna någon åtgärd. Upplästes och lades på bordet ett Memorial från OeconomieUtskottet, af den 6 Juni, innehållande utlåtande öfver de anmärkningar, som blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande om yrkade indragande af 5 Helge* dagar; förmälandes sig Utskottet, af anförda orsaker, icke hafva funnit skäl att böra ändra sitt förra Betänkande. Grefve Lantingshausen, Albrecht: Jag kan ej obemält lemna den sällsamma händelsen, att Herr Öfverlntendenten Thoms Memorial, som gifvit anledning till återremiss af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande , angående 5 af våra Helgedagars afskaffande , blifvit tryckt med anonyma tilläggningar.