Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samtliga Riks-stånden hafva till Stats-utskottet remiferat högslberörde, under N:o 8 uti 1 sami. 1 afd. af bihanget till Riks-ståndens protokoll intagne, nådiga proposition, som hufvudsakligen innehåller, att sedan, — med hänsigt till dels det nuvarande mynthusets lämplighet såsom gemensam lokal för statsdepartementernas expeditioner, dels angelägenheten att förekomma den eldfara, som genom myntverkets läge uppstått for den tätast bebyggda delen af hufvudstaden jemte flera publika byggnader, dels slutligen behofvet af ökadt utrymme för nämnde verk, hvilket behof blifvit mera känbart, sedan den så kallade mindre mynttomten roed derå befintliga, till boställen för en del af myntverkets tjenstemän upplåtne, byggnader, och hvilken tomt dessutom lemnat plats för upplag af den för verket erforderliga ved, måst till Stockholms stad, för uppförande af en ny fängelse-byggnad, afträdas, — Kongl. Maj:t funnit det vara af serdeles vigt, att myntverket, jemte det dermed förenade kontrollverket, blefve till annat för dem mera passande ställe lot flyttad t, samt tillfälle jemväl yppats alt, på billiga vilkor, anskaffa en för Statsoch Banko-Utsko lcns Utlåtande, N:o 3/f. 3 detta ändamål behöflig, i alla afseenden tjenlig lokal, nemligen den å Kungsholmen belägna, för bruksidkare!) S. Owens faktori tillförene begagnade egendomen Niis 1, 2 och 8, hvilken erbjöd den fördel, att derstädes redan befintliga byggnader kunde till betydlig del för myntoch kontrollverken användas, under det att återstoden lemnade materialier för de byggnader, sorn brliöfde ånyo uppföras; så hade Kongl. Majit, enär ifrågavarande lokals försäljning till enskild person icke syntes böra äfventyras genom uppskof med köpets alslutande för kronans räkning, under den 9 Februari sistlidne år anbefallt
I afseende på hvad Friherre Sprengtporten nyss yttrat, och hvilket är ett upprepande af hvad lian förut anfört, att nemligen ett correctif skulle behöfvas emot förändring af redan skedde storskiften, och att Utskottens ifrågavarande tillägg till 12 §. i 12 Cap. innefattat ett sådant; så tror jag ej att detta correctif vinnes genom antagande af berörde tillägg, ty jag har visat, och flere andra värde Ledamöter hafva ock deruti instämt, att det är omöjligt att pröfva, om de, hvilka skola undergå skifte, äga förmåga att hära kostnaden eller ej. Att correctivet skulle ligga uti orden: utan att bereda någons skada eller Jörlust, kan jag ej eller finna, ty om desse ord åsyfta den rubbning i jordägarens förhållanden, som ett nytt skifte alltid har med sig, så skulle deraf följa att aldrig något skifte komrae att äga rum. Att genom ett vederbörligen verkstäldt skifte någon skada eller förlust jordägare tillskyndas, får, såsom jag förut anfört, icke antagas. Jag tror således ej, att något genom desse stadganden skulle i det åsyftade ändamålet vinnas. Jag har deremot framställt ett annat correctif, som mig synes tillfyllestgörande, det nemligen, att de delägare, som ej önska det nya skiftet, uppskjuta med sina lotters mottagning, tills de dertill finna sig befogade. Den 27 Augusti f. in. "9 Grefve Speris: Jag liar hegart ordet andra gången, för att åtminstone göra mitt till, att icke Ridderskapets och Adelns meningar i denna del måtte befinnas treskiftade, när votering inträffar i denna fråga, som jag‘anser så vigtig, att den ej utan en sådan kan afgöras. Det är naturligt, att med den åsigt, från hvilken Herr Danckwardt, Friherre Wrangel, Grefve Posse och Friherre Anckarswärd utvecklat sina skäl, är borttagandet af både den meningen: de med skiftet förenade kostnader och delägarnes förmåga att dem bestrida, samt meningen: utan att bereda någons skada och förlust, men bibehållande af orden: i allmänhet, det enda consequenta.
— Då kommer man icke att, såsom hittills, betrakta förbudens upphörande och tullinkomsternas förökande såsom ändamål, och näringarnas öde såsom en likgilltig sak, med hvilken man efter behag kan leka och experimentera; då kommer man att städse göra sig den fråga: hvad är för inhemska näringarnas bestånd och förkofran nyttigt? och ifrån denna stund har man vederbörligen inrymt främsta rummet åt det allm. s ta t s-i nt resse t, samt anvisat consumentoch minuthandels-intressena det underordnade rum deni rätteligen tillhör. Denna omständighet är af vigt alt närmare utreda, hvarföre jag utbeder mig att ännu ett ögonblick få påräkna R. o. Adis benägna uppmärksamhet. Inom hvarje land finnas 2:ne slags consumenter: 1:0 consumenter, som icke äro näringsidkare; 2:0 - consumenter, som tillika äro näringsidkare. Till den förra classen höra egentligen capitalisterne, som lefva af sina penninge-räntor; embetsoch tjenstemän, som lefva af de löner de åtnjuta för det immateriella arbete de åstadkomma; samt slutligen minuthandlarena, för sä vidt de åt de förra tillhandahålla consumtions-artiklar; — ty för så vidt de hålla sådana artiklar till salu för consumenter, som derjemte äro näringsidkare, hafva de ett bestämdt intresse att se näringsidkarenas fortfarande bestånd skyddadt och försäkradt, emedan minuthandelns sanna intresse är att se sina kunders antal och förmåga att köpa stiga. D c n 29 J u li f. ni. 3i5 Den af sina räntor lefvande capitalisten, äfvensom löntagaren, äger ett bestämdt intresse att yrka och försvara det fria import-systemet, afskaffandet af all tull å inkommande varor; äfvensom att se penningeräntans oell lönernas belopp i beständigt stigande. Men billigt frågas, om capitalistoch löntagare-intresset kan och bör anses vara Statens intresse. Jag nekar detta bestämdt, samt gör det med så mycken större opartiskhet, som det är mitt eget personliga intresse jag såmedelst nedsätter och underordnar hvad jag anser stå högre: nemi. Statens — Svenska folkets allmänna intresse.
Den besynnerliga affi didion Hr von Hartmansdorff haft alt nämna Hr Hjerta och mig ensamme, såsom de der begärt en propos. motsatt emot hans, ehuru mångå andia yrkat densamma, har troligen icke undfallit Ståndets uppmärksamhet. Jag är hvarken sårad eller smickrad deraf, men jag ber att få förklara Hr von Hartmansdorff, att jag har Gudi lof från första stunden jag Lief riksdagsman aldrig vetat af någon slags skyldighet att votera med något visst parti, utan när Hr Hjerta har rätt gifvetjag honom rätt och när Hr von Hartmansdorff har orätt, hvilket icke så sällan inträffar, så gifvetjag honom orätt, och jag tackar Gud för, att jag kan sluta min riksdagsmannabana lika så sjelfständig, som Ilr von Hartmansdorff någonsin kan blifva. Gr. von Platen, Baltzar: Det kan icke falla mig in att tro, det jag skulle kunna lyckas att reda denna fråga bättre än de personer, som med så mycken större riksdagsmannaval^, under nära 3 timmars tid, dermed sysselsatt sig, dock såsom mig tyckes utan framgång. Jag har endast begärt ordet för att i denna sak gifva tillkänna min enskilda öfvertygelse, äfvensom för att hemställa lill de ledamöter af delta Stånd, som yttrat sig för Hr von Haitmansdorffs förslag, och hvilka tillika aro ledamöter af det förstärkta SlatsUtsk., huruvida det verkligen är deras uppriktiga tro, att, om R. o. Ad. lemnar ett så beskaffad! svar, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, deraf kan följa en votering inom det förstärkta Ulsk. Jag skulle icke tro att detta kommer alt ske, icke på den grund att jag förut sätter någon undei stucken mening hos det ena eller andra Ståndets ledamöter, utan derföre att saken tyckes mig nu slå i alldeles samma skick som förut; ty något svar på inbjudningen lemnäs icke dermed att R. o. Ad. förklarar att delta Stånd icke anser grannlagenheten fordra att uppskjuta voteringen lill dess det yttrat sig öfver inbjudningen.
Maj:ts Nådiga Skrifvelser, angående Dahlby och Flyinge Kungsgårdar; Löfås Silfververk ■ samt skedd undersökning om Kronans förpantade Hemman och lägenheter. 7:0 Injiämmande uti den af BondeStåndet beslutade underdåniga anhållan hos Kongl. Maj.t i afseende på Ståndets förhjelpande till rättigheten att, med undantag af Secreterare», efter eget val tillsätta sin CanzliBetjening vid Riksdagarne och således jemväl Ståndets Notarier, äfvensom till denna rätts obehindrade utöfvande i framtiden, samt uti Ridderskapets och Adelns beslut alt de af vissa Comitterade uppgifne förslag till en förändrad organisation af åtskilige Rikets StyrelseVerk, borde genom Särskildta Utskottets föranstaltande till trycket befordras, samt StatsUtskottet anmodas att till trycknings-kostnadens bestridande utse nödige medel. 8:0 Anmodan till ExpeditionsU^Jkottet att uppsätta en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit innehållande namnen på samtlige RiksStåndens Ledamöter uti Hemliga Utskottet. f);o Vägran att in flämma i Ridderskapels och Adelns återremlss af Banco Utskottets 0cn 27 Maji J. rita Betänkande N;o 5, i anledning af vackt motioa örn publicitet af Bankens angelägenheter. ro:o Förblifvande vid Ståndets fattade beslut i anledning af Statsoch BaneoUtskottens förra Utlåtande rörande tiden och sättet för indrifningen af Götha CanalBolags, Götheborgs oell Malmö f. d. DiscontVerks ännu utestående fordringar. 11:0 Beroende vid hvad Stats-Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten yttrat, rörande Prosten Sundii till nämnde Utskott remitterade motion, om fördelningen utaf afgifterue till Vadstena Krigsmanshus och Amiralitets KrigsmanshusCassorne; och i*;o Läggande iill Handlingarne, af StatsUtskottets Utlåtande i anledning af våckt fråga om förskotts anvisning å den Summa Riksens
Då denna makt i en rå eller nyckfull husbondes hand lätteligen kunde leda till missbruk, hvarpå talrika exempel förefunnos, samt stadgandet i tö kap. 2, 3, 4 och 9 §§ missgernings-balken i allt fall ansåges gifva husbonden all nödig öfvervigt öfver tjenaren, har motionären, under åberopande jemväl deraf, att husagan, den han ansåge såsom en återstående lemning af träldomen, blifvit afskaffad hos de båda nationer, som uti Europa gått i spetsen för civilisationen, nemligen i Frankrike och England, äfvensom i hela vestra och södra Europa, föreslagit, att stadgandet i 14 kap. 5 § handels-balken samt föreskriften i nu gällande Jegostadga, om rättighet att tilldela tjenare husaga, måtte upphäfvas; samt från Hedervärda B onde-ståndet af Riksdagsfullmäktig en Gustaf Glad från Westerbottens län, sorn, ehuru han erkände, att husagan, derest den med måtta och på ett förnuftigt sätt användes, icke vore att anse såsom någon för svår bestraffning, likväl, vid betraktande, dels af den omenskliga behandling, Lagsamt Allm.
Jag känner visserligen, att de icke hade medfört någon verkan inom Utskottet; men de hade likväl bidragit till bibehållande åtminstone af någon delaf representationens värdighet, samt af en rättegångsform, som är oss i lagen medgifven, men blifvit oss betagen genom Lagens tillämpning. Jag D c ii 21 J M I i i f. in. nekar icke, att jag fruktar, mer än allt annot, (let envälde man sålunda upplåtit åt ConstitutionsUtskottet. Jag bekänner, att jag icke så mycket fruktar Folkförsamlingarnas misstag, der mängden är samlad, ty der ligger alltid den naturliga känslan för rätt hos plural i teten. Men när man öfverlemna!’ en sådan magt åt ett ringa antal, så kan den dag uppgå, då man ångrar hvad man gjort, då sjelfva den Minister, som nu är Utskottets anhängare, kanske skulle blifva den, som mest önskade, att denna magt vore mindre, och att controllerna derpå voro större. Om den hoppgifvande inbillningen tänkte sig en Minister, sorn, med en Carl den XI:s hushållsanda, gjorde öfverflödiga tjensters indragning till ett system, under alfvarlig uppmärksamhet på tjenstepligternas uppfyllande och utöfning; om man tänkte sig en Minister, sorn kraftfullt antoge näringsfriheten såsom grundsats, under skråinteressets förbiseende, en Minister, hvars StatsRådsProtocoller kunde innebära den tanka, att Sverige icke behöfver sina tolf Biskopar, och att denna Statsluxe hos oss arden lättaste att afskaffa; en Ministére, som bland annat tänkte sig nödvändigheten, att med billighet stadga en gräns för Presträttighetemas utgörande; då skulle vi kanhända få se Prestvälde! inom ConstitutionsUtskottet taga en annan vändning, och Ministéren behöfva både representationens och allmänna opinio - Den i\ Julii f. ni. 7< riens biträde emot ConstitutionsUtskottet, likasom jag nu anser representationen vara i behof af opinionens stöd, emot både Ministere och Utskott.
Att fötterna, som äro instängda inom sin varma beklädnad, behöfva härdas, är nog en sanning, och följes vår pastors välmenta råd utan öfverdrift, böra dylika försök ej kunna skada. Han låter sina patienter gå barfota i vått gräs, likgiltigt om detta fuktats af dagg, regn eller vattning. Promenaden utsträckes från en kvart till tre kvarts timme. Fötterna få härefter ej aftorkas, utan förses genast, så våta de än äro, med torr fotbeklädnad, härefter följer nu en andra vandring med beklädda fötter på torr, sandad eller stensatt väg, som fortsattes, tills fötterna blifvit torra och varma. Vi kunna för vår del ej inse faran af detta bruk, liksom ej heller af » paterns » råd att uti en balja vatten äfven under vintern röra sig af och an så långt utrymmet kan medgifva. Till slut några ord om ett nytt härdningsmedel af utomordentligt god verkan hos de svaga och ömtåliga, hvilket vinnes genom s. k. kolsyrade saltbad. Kolsyran, som i badet utvecklas, lägger sig som milliarder små glasblåsor på hudytan. Gaser äro som bekant dåliga värmeledare, vi äro sålunda i badet iklädda en formlig gaspels. På sådant vis blir hudens temperatursinne så omgestaltadt, att vi kunna fördraga tämligen låga värmegrader under nämnvärdt långa tidsmoment, utan att vi i badet frysa, såvida man där håller sig absolut stilla. Badet är dessutom mycket nervstärkande, genom sin kalla temperatur oeh sin salthalt. De tagas från 33° — 25° och 10 — 20 min., efterföljas ej af kalla duscher; efter badet bör man hvila en halftimme i filt. Kolsyrebad hafva nu börjat att beredas genom s. k. flytande kolsyra, och allt efter som dc tekniska anordningarna fullkomnas, böra de äfven kunna blifva billigare. Detta är äfven de hjärtsjukas bad, hvilka i tusental uppsöka källorna och baden i Nauheim, en kurort i Tyskland, från hvilken typen för dessa bad hämtats.
St. aflåta skrifvelser 2:ne riksdagar efter hvarandra i samma ämne, och derföre lilstyrker jag afslag å betänk. 3 H. 20 306 Den 1 Februari e. m. Hr af Harmens: Visserligen fäster jag icke synnerlig vigt dervid, om den föreslagna skrifvelsen kommer att afgå eller icke, men jag har tillstyrkt den af det skäl, alt sedan den förra skrifvelsen afläts lill K. M., förändrade förhållanden kunnat inträffa, så alt någon lokal för det här afsedda ändamålet blifvit ledig, hvilket synes mig utgöra ett ytterligare stöd för en dylik skrifvelse. Finner K. M., ali lokalen kan inrymma oftanämnda kansli, så hafva R. St. endast afgifvit en påminnelse att samma lokal måtte begagnas. Jag tillstyrker således bifall till Utsk-.s förslag. Hr von Troil: Jag skulle tro, att ifrågavar. skrifvelse har så mycket mindre skål för sig, som, på grund af R. Sius vid sisth riksdag aflåtna skrifvelse, K. M. i ämnet infordrat utlåt, från Öfverlnl:s-emb. hvilket i afgifvet mern. yttrade, alt endast en lokal vore tillgänglig och belägen på Blasieholmen; men som 2:ne Embetsmyndigheler här i staden, nemi. Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader samt ÖfverStålh.-embelrs kansli voro i behof af lokaler, men läget icke för sistnämnda myndighet vore lämpligt, tillstyrkte Öfverlnt:s-emb., att den enda tillgängliga lokalen mätte uplåtas åt Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader. Då således utredt är, att i Kronans hus utrymme saknas för nämnda Embetes kansli, anser jag skrifvelsen öfverflödig och förenar mig med dem, som yrka afslag å denna punkt i betänk. Frih. Sprengtporten: Jag är i ämnet ointresserad och har blott velat lemna en uplysning, den jag ansåg saknas. Skrifvelsen anser jag oskyldig och derjemte öfverflödig och, såsom mindre väl grundad, afstyrker jag den.
St:r, för påbörjande och fortsättning af arbetena å vestra stambanan från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, måtte, till utgående under innev:de samt nästk. 3:ne år, eller under tiden till 1860 års slut, anvisa en sammanräknad anslagssumma af 5,679,000 Rdr, och för fullföljande af samma banas anläggning genom Westergöthland till och förbi Götha kanal 7,610,000 Rdr, äfvensom för fullbordande af bangården jemte verksläderne i Götheborg 465,000 Rdr, eller tillsammans 13,754,000 Rdr Rmt.» Hvad angår sista delen af denna punkt, eller anslaget af 465,000 Rdr till bangård och verkstäder, så bifölls den af alla 4 RiksStrn och derom bar icke upstått någon meningsskiljaktighet, men behandlingen af punkten i öfrigt blef den, att BorgareSt biföll punkten i dess helhet; BondeSt. biföll första delen eller anslaget af 5,679,000 Rdr, och sednare delen endast med den förändring, att - anslagssumman af 7.610.000 Rdr, uedsattes till 5,210,000 Rdr; R. o. Ad. biföll, i st. f. första anslagssumman och med förändring af redaktionen, ett anslag af 13 000 000 Rdr, samt afslog den sednare anslagssumman af 7,610.000 Rdr, och samma beslut fattades äfven af PresteSt. R. o. Ad. och 'jag tror äfven PresteSt. delade frågan vid de särskilda voteringarne. Discussioner, omfattade väl 6:te punkten i dess helhet, men enskild ledamot begärde att vid propos:nes framställande frågan skulle delas. Den omständighet, att en enskild ledamot gör en sådan begäran, efter hvilken Ståndet måste foga sig, kan naturligtvis icke hafva någon inverkan på ett annat
Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga al de åttonde hufvudtiteln tillhörande anslagsfrågor. l:sta och 2:dra punkterna. De föreslagna voter:s-propos:na godkändes. 3:dje punkten. Lades till handlingarne. 4:de punkten. Voter:s-propos:n godkändes. 5:te punkten. Utskds hemställan bifölls.. öde och 7:de punkterne. Voter:s-propos:na godkändes. 8:de punkten. Frih. af Ugglas: Anledningen hvarföre adjunkterna vid Carolinska institutet icke förut uppburit lika aflöning med adjunkterna vid universiteterna, har uppgifvits vara den, att de förstnämnde icke haft samma ovilkorliga skyldighet att hålla föreläsningar, som ålegat universitets-adjunkterna. Men då de numera erhållit samma löneförmåner, synes mig att de äfven böra hafva samma föreläsningsskyldighet, och jag får derföre anhålla att R. o. Ad. ville, i enlighet med Utskds hemställan, biträda det af Borgare-St. i detta afseende fattade beslut. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos. , bifölls Utskds i denna punkt gjorda hemställan. 9:de punkten. Voter:s-propos:n godkändes. Lades till handlingarne. lide punkten. Voter:s-propos:n godkändes. Utskds hemställan bifölls. Frih. af Ugglas: £>å denna fråga förra gången förevar till behandling, blef den återremitterad, på det Utsk:t ånyo måtte taga i öfvervägande billigheten af denna motion. Förslaget afser att de lärare, som, före den nya anordningen med läroverken, såsom »kolleger» skött en »lektors» åligganden, måtte få beräkna denna tjenstgöring vid fråga om uppflyttning till högre lönegrad.
Dessa länder äga ju, likasom Sverige, constitutionelie styrelseformer, ochiäro ju likasom Sverige , Monarkiska Stater, och jag känner intet historiskt factum som bevisar att denna ifrågavarande offentlig-: het under revolutionsfria tider bland deras lagstiftande församlingar in lort demagogien i Nationalrepresentationen, gjort demagoger till representanternes principaler, förvandlat patriotismens rena språk, i våldets rysvärda utrop, förstört samhällets lugn och revolutionerat Staten. Jag känner ej något sådant factum, emedan jag ej tror mig böra framställa Staters, i revolutionstillstånd förelällne uppträden, der alla tillfällen af upprörde sinnen begagnas för att störa ordningen och tillfredsställa enskilte begär på det allmännas bekostnad, när jag talar om stadgandet af en författning som står i förening med Statens Grundlagar, Nationens upplysning och lugna sinnestillstånd* Jag tror mig ej, för bevisningen af mm sats, böra söka jemtö reiser bland händelser, förhållanden och tidskiften som ej äga likhet, eller öfverensstämmelse med de närvarande. Jag talar ej till känslan och inbillningen, för att genom olämplige exempel, pathetiskt fratnttällda, uppröra och förfära dem, jag talar till 88 Den 3 Februarii, det lugna, eftertänkande förståndet, och jag frågar det, om närvaron vid våra öfverläggningar, af ett inskränkt antal tysta åhörare, som vi sjelfve valt, skulle leda till samma förskräckande uppträden i Sverige, som den franska frihetsyran tillvägahragte i Frankrike, under ett flerårigt revolutionstillstånd Äga vi då icke mera lagar och Styrelse som åtlydas? är då vårt land ej mera bebodt af enci* vilicerad och redligt sinnad folkstam? äga vi inom oss, minsta spår till de länge arbetande driffjädrar i Franska Nationens sinnen, till de missbruk af magtägande, som gjorde Revolutionens utbrott der, omöjlige att förekomma, om än stormande Nationalförsamlingar, och framträdande demagoger ej bidragit till deras grymma fortsättning Och kunna vi frukta, att införandet, af en på varsamma grunder hvilande liberal inrättning, skulle ådraga oss samma öde? Jag har åtminstone ej, af detta ämnes, i sig sjelft rena beskaffenhet, kunnat göra mig dylika föreställningar.
Om orsakerne härtill sammanstäm - 37 ma de Handlande alla i den mening, att den tillförene lifliga varuomsättningen emellan denna stad och ofvan belägne Bergslager svårligen kan för närvarande återvinnas, dels af nyssnämnde brist på kapitaler, dels ock emedan bruken, i stället för att fordom väsendtligast från stadens Köpmän hemta sina förnödenheter af spannmål samt viktualier och andra varor, numera inköpa dessa direkte från aflägsnare orter och mestadels ifrån Stockholm; hvartill kommer en ökad landthandel, som jemväl ifrån flere städer i Länet blifvit nyligen anmäld till allmän åklagares beifran, samt tillopp de sednare åren af många Handlande under härvarande marknader, hvilka då äro försedde med alla de viktualieoch kryddkramhandelsvaror, hvaråt stadens handel numera uteslutande rigtas, undersälja äfven de lägsta här gängse priser och tillskynda härvarande Köpmän en icke ringa inskränkning i deras rörelse. Dessa omständigheter äro dock icke enda orsaken till den härvarande handelsklassens numera otvifvelaktigt nedsatta ställning, vitsordad jemväl deraf, att under sednaste året tre konkurser inom samma klass inträffat. Handtverkerierne drifvas för det mesta med omsorg och skicklighet. Fortfarigt utmärker sig deribland Schatullmakare-yrket, hvars flere idkare prestera utmärkt vackra och äfven varaktiga arbeten, utan att likväl numera bland dessa efterfrågan göres på dem af ahlrot, deraf tillförene en mängd afyttrats till England, Frankrike och andra främmande länder. Sedan Bolaget för Ångbogsering på norra sidan af Mälaren, som utöfvade ett menligt inflytande på denna stads sjöfarts-inkomster, med år 1842 upphört, så bildades den 1 Mars 1843 ett af ortens flesta bruksegare och några af stadens invånare efter aktieteckning sammansatt Rederi-bolag, hvilket enligt antagne reglor numera fullgör stadens urgamla befraktningsåtaganden, och hvartill under sistnämnde år kom en ökad liflighet derigenom, att Ångfartyget Freja härifrån öppnade och underhöll en regulier kommunikation med hufvudsteden, ehuru detta första så beskaffade försök syntes lemna föga vinst för fartygets egare.