Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anslagsbel öppet är af samtliga Riks-Stånoeu höjdt till 150,000 Riksdaler och Utskottets hemställan i öfrigt är godkänd af Ridderskapet och Adeln, äfvensom af Preste-Ståndet — af det sistnämnda Riks-Ståndet dock med följande tillägg i afseende på vilkoret, att församlings mot folkskoleafgiften' svarande tillskott bör vara användt till examinerade lärares aflöning vid egentliga folkskolor: “så vida icke Kongl. Majit, på grund af upplysta förhållanden, finner för godt från detta vilkor befria." Borgareoch Bonde-Stånden åter hafva beslutat att anslaget skall användas till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet uti de församlingar, hvilka till lärares eller lärarinnors aflöning redan tillskjutit, eller åtaga sig tillskjuta lika stort belopp, som den till församlingen öfverlåtna andel af personliga skyddsafgiften utgör. Med hänseende till hvad sålunda förekommit, torde först, för bestämmande af kontraproposition i den blifvande hufvudvoteringen, omröstning bör anställas enligt följande proposition: “Den, sorn vill att till kontraproposition i hufvudvoteringen antages Ridderskapet och Adelns beslut, att det af Rikets Ständer bestämda anslag till folkskoleväsendets utveckling och förbättring skall utgå efter de grunder, som för delfåendet af dylika understöd för närvarande äro fastställda, endast med iakttagande af de förändringar, som, på sätt i 73:dje punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 iuhemtas, Kongl. Maj:t funnit i sådant hänseende nödiga, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
I anledning af denna underdåniga anmälan och sedan Handels-Socieleten i Götheborg jemväl i underdånighet anhållit om åtgärders vidtagande, for att med början af 1844 års segelfart återställa oinförmälde ångbåls-communication, antingen medelst Engelska ångfartyg, på sätt under flera föregående år egt turn, eller ock genom tvänne, Svenska Postverket tillhöriga, ångfartyg, samt ÖfverPost-Directeurs-Embetet, öfver denna ansökning bordt, uti underdånigt utlåtande aufört, att, med afseende dels å den dryga kostnaden, tili hvars betalande Postverket saknade tillgång, och dels å det minskade behofvet af direct postcommunicution med England, sedan postföringen öfver Hamburg eller Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-V(sköttens Utlåtande, N.o 9 4' eller Altona redan blifvit eller komme att snart blifva väsendtligt förbättrad, Öfver-Post-Directörs-Embetet icke kunde tillstyrka bifall till Götheborgs Handels-Societets omförmälde ansökning; hade Kongl. Maj:!, genom Nådigt Bref af den 17 Maji sistlidne år, förklarat, att, vid de för handen varande förhållanden, någon vidare åtgärd i afseende å meranämnde Postcommunication ej kunde då för närvarande ega rum, till följd hvarafGötheborgs Handels-Societets berörde anhållan jemväl förfölle. Derefter har uti Januari månad innevarande år bemälde Handels-Societet å nyo inkommit till Kongl. Maj:t med underdånig ansökning om återställande af den upphörde Åugbåts-communicationen emellan Götheborg och Hull samt föreslagit, att den skulle med Svenska Postverkets Ångfartyg besörjas.
Institutet utgår ett arvode af too R:dr, hvilket af Major Mechanicus Gierss innehafves, men, enligt Kongl. Brelvet den 8 Juni 1826, kommer att vid hans afgång Stats-Verket besparas, för en lärare i macbin-ritning, ett arvode af 100 R:dr, som för närvarande äfven är släldt till Directionens öfver Technologiska Institutet disposition, och åtei’stoden tili t vänne stipendier, ett å 60 och ett å t\o R:dr, att af Kongl. Land tbruks-Åcademien disponeras; har Utskottet funnit skäl tillstyrka Rikets Ständer, att det för Mechaniska Skolan uppförde anslag 3oo R:dr må ifrån io:de Hufvud-Titeln alldeles utgå, med iagttagande, att det af Majoren Gierss å Kongl. Technologiska Institutets stat innehafvände arvode 100 R:dr, äfvensom de 100 R:dr, sorn af nämnde Institut disponeras, enligt hvad Utskottet, i dess utlåtande angående cpde Hufvud-Titeln, äfven tillstyrkt, öfverflyltas å denna Titel, för att fortfarande utgå till berörde Instituts behof, mende återstående 100 R:dr, med afseende derpå, alt Kongl. Landtbruks-Academiens egna tillgångar torde kunna och böra bekosta de stipendier, sorn af Academien tilldelas, blifva Slals-Verket besparade. I de delar, hvarom Utskottet icke här förut sig yttrat, gro anslagen-, jemlikt hvad närlagde Tabell utvisar, oförändradt bibehållne. Stockholm den i5 April 1840. •Slats-Utskoltels Utlåtande, N.-o 62. 15 Reservationer. Vid irsta ptinklen , lil t. b. 1 frågan om vinsäds-anslag lill Sophiae Magdalena; och Ulricae Eleonora; församlingar. Af Herr Biskopen m. m.
Hartmansdorff har väl sagt, att ingen större tydlighet skulle åstadkommas genom mitt förslag, att anmärkningarna icke finge sträcka sig till ämnen, som lage utom gränsen nf Utskrs förslag. Det exempel, Hr v. Hartmansdorff i detta afseende framställt, vill jag icke disputera tillämplighet, emedan vid denna riksdag tydligen blifvit ådagalagdt, att man någon gång tolkat anmärkmsrätten för vidsträckt, likasom den å Constit.Utsk:s sida blifvit i den inskränkta bemärkelse, sorn icke kan vara grundlagens mening. Jag har velat gå en medelväg och på det sättet åstadkomma en inskränka i den rättighet, som man å ena sidan trott sig äga; men å andra sidan förekommer, att Constit.Utsk. skulle kunna säga, att man icke får göra andra anmärkntr än sådana, som afse redactionen. Jag vädjar till hvem som helst, om, derest Constit.Utsk. nu inkom me med förslag till ändring i den §, som handlar om förstärkta StatsUtsk:s organisation, det kunde anses såsom en anmärkn. vid detta förslag, att något Stånd förklarade för dess gemensamma tanka, att ett särskildt Utsk. skulle organiseras för behandlingen och afgörandet af sådana frågor, som tillhöra förstärkta StatsUtskts afgörande. Efter den tolkning, jag för mig uppgjort af stadgandet i afseende på anmärknrsrätten, tror jag, att en sådan anmärkn. vore utom förslaget och således icke •tillåten. Det måste bero på hvars och ens omdöme att tillämpa ett stadgande, som aldrig kan göras fullkomligen klart; men jag tror också, att, om man samvetsgrann! vill inskränka sig till det, som iigger inom ämnet, det icke skall blifva svårt för någon att urskilja, hvad som dit hörer eller icke. Jag har velat nämna detta såsom en ytterligare förklaring öfver de skäl, hvarför jag anser den förklaring, jag gifvit öfver begreppet anmärkn., vara den, som väsendtligast bör ifrågakomma. Hr Dalman: Den hufvudsakligaste anmärkn. mot mitt redactionsförslag är den af Hr v. Hartmansdorff, att det vore obilligt, då vanliga frågor förfalla, när två Stånd stadna emot två, att icke grundlagsfrågor vid enahanda förhållande skulle förfalla.
Åi* 1807 beviljades fulltalig arbets-commendering , hvars både håg och förmåga ej längre än till medlet af Augusti fick begagnas, då utom I20 mans qvarstadnande , de öfriga afmarcherades och ersattes af 676 Franska Krigsfångar, hvilkas ovana, håg, och oförmögenhet vid sådan Sysselsättning snart vöfvertygade om den ringa framgång arbetet af deras biträde hade att förvänta. Den 7 Juli. 837 •vanta. Är 1808 saknade ock Canal-arbetet Kronans manskap, men måste i deras ställe begagna Rysska Krigsfångar, hvilka hvarken till skicklighet eller förmåga i arbetsväg med Svenskar kunna jemföras. Är 1809 saknade Canal-arbetet så väl eommenderadt svenskt arbets-manskap som Krigsfångar och arbetet framskred då i mån af hvad få enskilte förmådde åstadkomma. Ar 1810 fick Canal Verket under vanlig påräknad arbetstid använda600 mans arbets-commendering och lika så var tillställdt år 1811, men bland den då lika talrika commendering inträffade liksom i Södertelje och kringliggande orten epidemisk sjukdom, som emot slutet af Juli månad så tilltog, att nära 3:dje delen af detta manskap , dels måtte Inrymmas på sjukhusen , dels afhålla sig från arbetet , hvilket förhållande föranledde till hemmarche-ordres , och deras verkställighet mot slutet af Augusti månad. Är 1812 visade sig vid arbetets början gladare utsigter. 700 man utgjorde arbetsstyrkan och verkan af deras användande var fullkommeligen tillfredsställande, men upphörde den 4 Aug., då annan bestämmelse förorsakade dessa 700 mans afftiarche. r> Ar 1813 begagnades 3 manider af vintern 100 man, af Finska Gräns-compagniet, till arbetet , och omkring 400 samma års sommar af Kronans manskap; samt så mångå Dalkarlar och enskilta arbetare som mot skäliga vilkor dertill kunde förmås, och hvilken utväg alltid begagnats till arbetets fortgång, äfven då tillgång på arbets - Ven 7 Juli, grbets-commendering gjort enskiltas användande mindre behöfveligt.
Genom nådig Re.niss af den 28 sistlidne December, har Eders Kongl. Maj:t i nåder behagat infordra mitt underdåniga Utlåtande öfver Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers Berättelse, angående verkställd granskning af Artilleri-stabens räkningar för åren 1844 och 1845, hvaruti, i afseende på gjorda utbetalningar af det anslag, som, likmätigt Kongl. Brefven den 19 Februari 1831 och den 16 Augusti 1836, af General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet disponeras, Revisorerne yttra, att de beviljade gratifikationerna synas vara utgifter alldeles främmande för detta anslag, såsom, enligt ofvan anförda Kongl. Bref, endast afsedt till läroböckers inköp jemte anläggandet af ett lithografiskt tryckeri. I anledning häraf, får jag underdånigst anföra, att Kongl. Brefvet den 16 Augusti 1836 bifaller, att det ifrågavarande anslaget får begagnas icke Blott för anskaffandet af materiel till ett lithografiskt tryckeri, utan jemväl för materielens underhåll och sjelfva lithografieringen, hvilken verkställes af personer, som derför undfå antingen årliga arfvoden eller tillfälliga gratifikationer. Stockholm den 7 Januari 1848. A. von ARBIN.
Hade Konungen till Sländerne öfverlemna! ett förslag om en fästnings raserande, så hade ju saken också varit naturlig, alt Sländerne så vidt ske kunnat, äfven skolat och bort deröfver fälla ett omdöme, emedan grundlagen uttryckligen stadgar, att, om Konungen vill, i frågor som denna, med Sländerne rådslå, så är Honom sådant obetaget, då saken skall behandlas så, som när den i motionsväg hos Sländerne väckes. Förberörde jemförelse blir således ingalunda något stöd för det yrkade bifallet, och jag förblifver alltså vid min åsigt, att Sländerne äro alldeles obehörige att, på sätt och i den ordning frågan nu kommit under deras behandling, med densamma sig befatta, anhållandes alt Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. att detta mern. ej mätte till någon åtgärd föranleda. F/ih. Klinkowström: Man har här gjort jemförelser för att bevisa riktigheten för aflåtandet af en skrifvelse af innehåll som den föreslagna då Konungen i fråga om afhändande ifrån kronan af lägenheter, henne tillhörande af ojemförligt mindre vigt än en fästning, derom tillfrågat Ständerne, hvarå som bevis anförts försäljningen af Fateburshuset och ilofjaktvarfvet: just denna omständighet stärker min sats i st. f. att försvaga densamma; ty just för den orsakens skull att afhändandet af en kronolägenhet är en sak, hvars nytta eller skada för Staten kan af Ständerna bedömmas, — just derföre hafva de äfven i sådane frågor blifvit tillsporde. När jord, tillhörande en fästning skolat kronan afhändas, Den 5 Å ligusti. 99 hafva Ständerne derom blifvit tillfrågade, men frågan huruvida en fästning skall uphöra att räknas lill rikets försvar, derom har Konungen icke rådfrågat R. St. emedan Han icke bör göra det och grundiagsenligen har rätt att derom sjelf bestämma. Dessutom tror jag det vara oriktigt att påstå det Ständerne i en sådan fråga böra höras, enär jag vågar hysa den öfvertygelse att R. St. såsom sådane i allmänhet icke ega kännedom i dithörande ämnen. Gr.
Till fullständigande af de Zoologiska samlingarnc vid Universitetet i Upsala har E. K. Maj:t, uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, begärt ett anslag för en gäng till belopp af 2,000 R.-dr; — och hafva Rikets Stander, med bifall till denna nådiga framställning, anvisat berörde 2,000 R:dr alt från Riksgälds-kontoret utgå. 7I:o. Hos E. K. Maj:t hade Consistorium Academicum i Upsala i underdånighet anmält, hurusom de tvänne inom nämnda stad befintliga Sjukhusbyggnader, den ena afsedd för Akademiens eget Sjukhus på 45 sängar, den andra för länets Lazarett och Kurhus på tillsammans 52 sängar, båda voro så väl till läge och inredning mindre lämpliga, som äfven lill utrymmet alltför inskränkta för stadens och ortens behof, samt att underhållet af de befintliga sjuksängarne icke obetydligt fördyrades genom deras fördelning på två särskilda sjukhus med helt och hållet skild förvaltning och ekonomi. För aflijelpande af dessa olägenheter hade plan blifvit uppgjord till en för båda sjukinrältningarne gemensam byggnad, beräknad för ett sängantal af omkring 150, samt utrymme för 200 sängar. Denna plan vore så tillvida al' länets Deputerade gillad, alt vid det sammanträde, då den nu gällande, endast sjelfva sjukvården afseende, förening mellan länets och Universitetets sjukhus beslöts, uttrycktes den gemensamma önskan, att en förening till en samfäld inrättning under gemensam styrelse i framtiden skulle kunna åstadkommas. För uppförande och inrättande af den föreslagna nya sjukhusbyggnaden, för hvilken Universitetet skulle upplåta den tomt, der dess Exercitii-hus nu äro belägna, erfordrades en summa af 161,146 R:dr, och dessutom 32,016 R:dr för nödiga byggnader och förändringar i husen på den Universitetet tillhöriga, nu odisponerade gärd, der kemiska institutionen förut varit belägen, och som, ifall den föreslagna nya sjukhus-inrättningen komme lill stånd, är föreslagen att disponeras lill lokal för exercilii-mästarne samt deras institutioner.
De af Riksens Ständer vid sista Riksdag beviljade tillökta anslag för Kongl. Slottet samt de publika husen i Hufvudstaden, hafva ärligen blifvit på det sorgfälligaste för ändamålet använ; 8o8 Proposition om Statsveriets tillstånd oth lehöf . de, och ehuru i anseende till de betydliga reparationer, som, sedan förra åren, genom försummad •vård och förbättring å desse byggnader tillkommit, äfvensom den betydliga reparation, som å Kongl. Slottet varit nödig, Anslags-Summan vissa år icke räckt till de nödvändigaste reparationerna, hvilket äfven föranlåtit Kongl. Maj:t att fril takens täckning , så val å Kongl. Slotten, sorn å Hennes KonglHöghet Prinssesan3 Palats, använda tillsammans 62 »Sto 8 \£ gammal koppar af Allmänna Magazins-Inrättningens äldre förråd, som för Inrättningens räkning icke kunnat begagnas, mot disposition hvaraf, utan särskild ersättning till Ivlagasins-fonden, Riksens Ständer icke lära finna något vara att anmärka, då denna koppar blifvit till ett allmänt och nyttigt behof använd; så förmodar Kongl. Maj;t likväl, att, med iakttagande af den noggranna hushållning och controil, i afseende på medlens tillbörliga användande , som hittills egt rum, och under vilkor , att hvad å byggnadsanslaget för de publika Husen i Landsorterne något år kunde öfverblifva, rhå härtill disponeras, berörde byggnads-anslag skola för framtiden blifva åt de afsedde ändamålen tillräckeligo. En betydlig utgift förestår dock i afseende på den vid Kongl. Slottet varande så kallade lejonbacken , hvars murar, i anseende till den otjenliga sort sten, hvarafde äro uppförde, till större delen äro af tidens åverkning mer och mindre skadade och fordra ombyggnad. Kongl.
Besvärsoch Ekon.Utskrs den -i3och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 24., i anleda. af väckt fråga om närmare bestämmande af sättet för kolmätning i bergslagerna. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Ifall R. o. Ad. skulle bevilja återremiss af detta betänk., skulle jag önska, att äfven Westmanland malte komma i åtnjutande af den rättvisa, som stämplade kolskrindor medföra. Frågan om stämpling af kolskrindor eller kolryssjor har synnerlig gemenskap med den af Konungen anbefallda undersökning till ernående af förbälliade stadganden, i afseende på kolhandeln. Jag anhåller om återremiss, af den anledn. jag ofvan haft äran } tira. Frih. Cederström, Jacob: Utsk:s tillstyrkande af bifall till motionen om bestämmande af sättet för kolmätning inom Stora Kopparbergs län, är väl grundad!; men det förundrar mig, alt Utsk. icke funnit anledn., att göra samina tillstyrkan för alla bergslager inom Riket, ty jag tror, att sådant skulle medföra allmänt gagn. Jag förenar mig alltså med Frih. Ridderstolpe i begäran 0111 återremiss, på det Utsk. måtte föreslå en allmän föreskrift, att kolskrindorna mätte blifva krönta. Hr Westfelt, Nils: Utsk. har icke mottagit motioner i detta ämne för andra bergslager, mer än denna, för Stora Kopparbergs län, af Riksdagsm. Lars Boethius, och har således icke kunnat ingå i någon pröfning om förhållandena på andra orter eller ansett sig, för egen del, böra tillstyrka något utöfver hvad motionen åsyftat. Jag tillstyrker likväl, lika med Frih. Cederström, att stadgandet härom bör sträcka sig till alla bergslager. Frih. Cederström: Man kan visserligen säga, att Utsk. egentligen icke har någon motionsrätt, och att, då motionen inskränkt sig lill förhållanden inom Stora Kopparbergs län, Utsk. måst hålla sig derinom; men på det Utsk. må kunna yttra sig om fördelen häraf för samtliga bergslagerna, och med anledn. deraf föreslå R.
Med afseende å svårigheten för vederbörande tulladministrationer att tillförlitligen urskilja de äkta och oäkta slagen af broderade guldeller silfverabeten, och då det vida mer vore det derå nedlagda arbete, än sjelfva ämnet, som bör utgöra föremål för tullbeskattningen, torde någon betänklighet icke möta för bägge slagens sammanfattande under gemensam tullbestämmelse, och införselsafgiften, som nu utgör å de äkta 32 och å de oäkta 20 sk. lodet, men af Tullkommilteen varit föreslagen till 20 sk. å de förra och 13 sk. 4 r:st. å de senare, få antagas till ungefärliga medeltalet deraf eller 16 sk. lodet. Bröde rduk, marle och stramalj. Brundier. Brännvin och sprit. 28 Kongl. Maj:!,.t Nåd. Skrifvelse, N:o 40. För andra slag, som nu förtullas med 53 V* procent af värdet, synes, i öfverensstämmelse med hvad Tullkommitteen hemställt, enahanda tull böra äga rum, som för det tyg, hvarå broderiet är anbragt, med tillägg af 20 procent. I likhet jemväl med Tullkommitteens förslag och förhållandet i Norrige torde brodérduk, marle och stramalj, som nu är upptagen till särskilt tullbehandling efter de olika ämnen, hvaraf den består, lämpligen böra inbegripas under väfnader, och hänvisning derom i noten meddelas. Likaledes föreslås att brundier måtte på enahanda sätt hänföras till plommon.
Det andet og inest virkningsfiilde nioment var stiidenternes fakkeltog og sang. Det var et stolt ' og skjönt syn alle de röd' flaininende fakler, plantede i den livide siie, mens sneen dryssede ned over dem, og faneriie og standarterile, som blev löftede höit og svingede under liiirraraab, livergang fru Collett og Ibsen viste sig ved vindiierne. I fakkeltoget bernzerkedes inange af de mere freinragende kvindelige stiidenter. Menneskemassen paa gaden var saa t a t, a t det var iiraad a t komme gjennem den. E n deputation fra studenterne gik op til frii Collett, som inodtog dem i vestibulen. Stiidentersamfundets formand sagde nogle smukke ord, livorpaa fru Collett bevaeget takkede og fra sangerne löd nu, saa det hörtes gjennem alle sale: » Norges bedste vzern og fcesten, en af Wergelands mest kjendte sange. Frii Collett blev saa bevzeget, a t de nmstaaende siden ikke kunde fortzelle derom iiden taarer. Saa spilte fru Nissen, so111 altid skjönt, som altid modtaget med jubel. Det tredie moment var talerne, sangen og hilsnerne ved ' desserten. Talerne blev lioldt fra theatret, hvad ineget forhöiede deres virkning, baade for öie och ' öre. Hoveiitaleren var professor DietricAson, ' som i liöitstemde ord tolkede fra Colletts betydning. Hans tale, der var ve1 skikket baade til a t glade fra Colleft og tiltale tilliörerne, slog ineget an og blev iiiodtaget med livlig applaus og ledsaget af fanfarer fra orkestret. En stemningsfuld sang s£ den bekjendte og yndede signatur E.
Till stöd för StatsUtskis nu framlagda förslag, har Utskis här närvarande ledamöter redan så fullständigt yttrat sig, att jag icke tror, det något vidare kan tilläggas. Det omordade ämnet är mig emellertid något bekant, emedan jag hade tillfälle att inför K. M. föredraga R. St:rs skrifvelse derom, och det är derföre jag ansett mig icke böra underlåta att uttala min mening i frågan. Vid granskningen af handlingarne bildades hos mig den öfvertygelsen, att den ifrågavarande jernvägen är en bland de v ig t igast e i vårt land. Jag har under detta år företagit resor så väl i Gestrikland som i Dalarne samt der på nära hall erfarit de svårigheter och motgångar bolaget haft att bekämpa, den skicklighet och drift hvarmed arbetet icke desto mindre fortgått och till en del fullbordats, de stora upoffringar bolaget för sådant ändamål måst underkasta sig samt den utomordentliga nitälskan som inom alla samhällsklasser derstädes uttalat sig för jernvägens bringande till stånd. Då dertill kommer, att det s. k. understöd som StatsUtsk. tillstyrkt är förenadt med sådana vilkor, att Staten icke kan komma att derpå något lida, likasom att det icke kan vara något prejudikat för framtiden, så tvekar jag för min del icke att förena mig med de Hrr, som yrkat bifall till StatsUtskis förslag. Gr. Hamilton, Malcolm: Efter hvad af den siste värde talaren blifvit yttradt, kan jag visserligen hafva föga att tillägga; men jag ber dock att få fästa upmärksamhelen derpå, att den jemförelse, som Frih. Cederström updragit icke här är tillämplig. De ansökningar, hvarom han talat, hafva icke blifvit gjorda på andra vilkor, än förut varit angifne, hvadan Staten alltid skulle Den 19 Decemb er. 543 komma att göra en upoffring. Delta är icke här förhållandet. Visserligen är det möjligt, att Staten kan komma att få betala mer än 5| proc. för de penningar han kommer att uplåna; men jag hoppas dock att sådant icke kommer i fråga.
Dom eller Utslag, i anledning af framställda förslag angående förändradt sätt för utgifvande deraf i Rådstufvu-Rätt och hos Öfver-Ståthållare-Embetets Kansli: B. II. 612, 620; III. 177, A. 177, E. 429. Domkyrkooch kyrko-hemman, i anledning af väckt motion om skattelösen af alla inom Lunds Stift belägna sådana hemman med flera lägenheter: B. II. 155, 158, A. 158. Domsrätt, universiteternas disciplinära olver de studerande, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser i afseende derpå: B. II. 658; III. 128, 473, A. 473; B. IV. 400; V. 42, A. 42. Drakenberg, Carl Wilhelm, dess yttrande: I. Dreijer, A., Expeditions-Chef m. m., Expeditions-Utskottets förslag till förordnande för honom att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Suppleant: II. 299. Ducker, Grefve Johan Henrik Walter, dess yttrande: I. 446. Du Rietz, Fredrik Gustaf, dess yttranden: I. 51, 100, 109. Duvall, Friherre Carl Gustaf, dess yttrande: I. 109. Dylta svafvelbruk, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i fråga om inlösande af de så kallade frisoknarnes tjenstbarheter till nämnde bruk: B. V. 551, 560, 563, A. 565, B. 608, 624, A. 624, E. 701. Döbeln, Ernst Georg von, dess yttrande: I. 430.