Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Sveriges regering och Ständer i sednare tider älven börjat sålunda uppfatta denna vigtiga sak, bevisas bäst af de rikliga anslag, som beviljats åt elementarläroverken, och det åtminstone nödtorftiga understöd, som tilldelats folkskolan, — sjelfva hufvudkällan för folkbildningen, — och som derföre bort ännu kraftigare uppmuntras, än hvad hittills skett. Det är dock icke tillräckligt att blott försätta lärarne i en bättre och sjelfständigare ekonomisk ställning; det är ock af lika mycken vigt att befrämja sprid Bih. till It. St. N:o 270. ningen af sådana läroböcker och arbeten, hvilka äro företrädesvis egnade att framkalla en sann medborgerlig bildning och meddela sådana allmännyttiga kunskaper, hvaraf hvarje samhällsmedlem numera är i behof. Ett arbete af dylik beskaffenhet, hvilket, både för sitt sakrika innehåll och den derpå nedlagda mångåriga flit, är förtjent af den största uppmärksamhet, har nyligen utkommit i bokhandeln, under namn af “Den kunskapsrike Skolmästaren.65 Det är författadt af boktryckaren Carl Rosander i Stockholm, som gjort sig all möda ospard att, äfven med enskild uppoffring, göra detsamma så nyttigt och användbart sorn möjligt. Nämnda arbete, som af pressens mera framstående organcr blifvit på det fördelaktigaste recenseradt, lemnar en populär och kortfattad öfversigt af de för den allmänna folkbildningen nödigaste kunskapsgrenar samt bibringar sålunda ett tillräckligt mått af insigt i alla de ämnen, som för en medborgare numera ej få vara obekanta. Herr Ecklesiastikministern, som erkänt arbetets stora värde, bar också uppmuntrat författaren med 300 R:dr af det för sådant ändamål tillgängliga statsanslag. För att göra ifrågavarande förtjenstfulla arbete mera spridt och bekant, får jag derföre, i betraktande af den stora nytta, som dermed skulle beredas folkbildningen i allmänhet, härmed vördsamt föreslå, att Rikets Ständer ville för en gång bevilja ett anslag af 20,000 R:dr R:mt, på det att hvarje församling i riket måtte gratis bekomma ett exemplar deraf till sin folkskola eller sitt sockenbibliotek, der sådant finnes bildadt.
Det var förstås bortåt en tjugu år se’n den dödsfärden gjordes, men, att det var oknytt där vid bärget, det kunde mor Brita svära på. Var det kanske inte för jämnan, som om en skinnpäls och en röd lapplufva skymtade högst uppe vid bärgskanten, när hon under nytändningstid gick från föjset om kvällarne och kom att kasta ögonen ditupp? Jo, så sannt var det så, och herre jestanes, hvad det då gick fort att komma in i stugan. Om mjölken skvätte ur stäfvan, fick det inte räknas så noga en slik gång. Att Anders skrattade smått åt gumman sin kan en förstå. Han var ju karl och en duktig skogskytt till, som varit med både om björnjagt och påkadans med gråben, och då får en allt vänja sig vid olika slags trolltyg, utan att ta’ till bens för det. Förresten sa’ han nu som så, att skinnpälsen, som skymtade vid klyftkanten, troligast var vingarne af örnen, som höll till däruppe, och rödlufvan var väl något halfätet, bloddrypande smådjur, som skulle med i boet till örnungen. Brita trodde ändå, hvad hon ville, men hon lad’ int’ om’et vidare. Se’n, när barnungarne kommo till, hade hon int’ tid heller att kasta ögonen så vidt omkring sig, att hon fick se, hvar oknytt var framme. Det ena året gick just likt det andra. Än kunde det vara nog så lättsamt, när pärena gick till och Anders hade förtjenst vid flottningen. Än var det tunga dagar i stugan där, tunga och mörka som nöden sjelf. Och det kunde vara en enda natts verk en sådan natt, då frostdimman kryper upp ur myren och sträcker långa, kalla mördarearmar utefter kornkappland och päråker. Sådana frostnätter lämna ej endast spår i blaster och ax. Åhnej, djupare gräfva de sig i sinn och i skinn! Brita var inte stort mer än nio och trettio, när hon hade hela samlingar af rynkor kring ögon och mun. Främst i mun hade hon bara några svarta tandtaggar kvar, som blefvo mindre och mindre under striden med det hårda kornbrödet. Platt var bröstet och kullrig ryggen.
Nödvändigheten af denna rättighet torde ligga i öppen dag, och jag tror knappast att någon landshöfding skulle vilja fortfara med sin befattning, med mindre denna § får qvarstå. När man känner hur fåtalig vår polis är och huru benägna dessa personer äro alt upphäfva sig till småtyranner, kan man icke annat än önska att de må veta sin magt vara beroende af landshöfdingens förtroende. Sedan jag således genomgått de af Utsk:t anmärkta §§:na och sökt visa att det är af högsta behofvet på kalladt alt de qvarstå, hoppas jag att B. o. Ad., i likhet med beslutet vid (lera löregide rigsdagar, äfven nu behagade afslå förslaget, hvarpå jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtm:s propos. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Ehuru jag erkänner att de farhågor, som mot nuv:de landshöfdinge-instruktion, vid dess utfärdande, yppade sig, icke blifvit förverkligade, kan jag dock icke annat än biträda Utsk:ts hemställan att R. St:r måtte hos K. M. anhålla om nämnde instruktions öfverseende och omarbetande. I densamma förekommer nemi. stadganden, som äro rent principvidriga och följaktligen böra afskaffas. Af sådan beskaffenhet anser jag i synnerhet det stadgande, som berättigar landshöfdingen att utan föregången ransakning suspendera embetsmän. Låt vara att denna magt ytterst sällan användes, den förefinnes dock, och kan icke annat än väcka ovilja hos hvarje vän af ett lagbundet statsskick. Detta skäl synes mig vara fullt rättfärdigande för Utsk:ts hemställan, och får jag således yrka bifall till densamma, jemväl på den grund att den af 2:ne Stånd redan blifvit antagen. Hr Ribbing, Arvid: Såsom Gr.
Före ordinarie Bolags-stämma böra Revisorerne, jemte ett af Kongl. Maj:t ulsedt allmänt Ombud, sammanträda för att taga kännedom om Bankens hela ställning, samt granska ej mindre Bankens förvaltning i alla dess delar, än äfven dess säkerhets-handlingar. Öfver den sålunda verkställda revisionen afgifves berättelse, hvilken, sedan den vid Bolags-stämman undergått granskning, genast skall insändas till Kongl. Maj:t och, på Directionens föranstaltande , till allmänhetens kännedom befordras. Bihang till R. St. I0„ Banco* och . Lag-Utskottens . Memorial A':o 6. I7' §:- Bunk-Directiönen åligger att månadtligen lill Kongl,. Maj:t insända1 eli öfversigt af Bankens ställning samt dessutom ofördröjligen meddela alla de upplysningar, medi undantag'af hvad sem rörerenskildes.' förhållanden: till Banken, hvilka af Kongl. Majit infordras. Ställe sig ock Direclionen och' Bolaget noga: till: efterrättelse allt; hvad! i: denna' Lag; föreskrifves,. och' heror det: i1 annat: fall af, Kongl. Majit att, genom vite i penningar, tillhålla ■ Bolagett alt dött felaktiga : rättar eller, ock privilegium : upphäfva. 21- Capr. O in A c t i e - B a n k.. 18 §- För Actie-Banks stiftande fordras; att den af delegarne tecknade summa . uppgår till minst ^5o,ooo.;R:dr silfver; specie »9 §:
N:o 229, angule reserverandet af de vid 1840 och 1841 årens riksdag anvisade statsbidrag för Gråda canals fullbordande samt hamnanläggningen vid Alius och upprensningen af Roltne-ån. Företogs till pröfning StatsUtskis d. 15 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 230 i auledn. af erhållne återremisser å utlåt. Vid föredragning punktvis behagade R. o. Ad., utan discussion lägga till handlingarne alla de punkter, som vid pröfningen af utlåt. Nio 156 blifvit af dels samtliga dels 3 BiksSt. bifallne, och bifalla ej mindre Utskis i sistnämnde utlåt, afgifne och i utlät. Nio 230 vidbällne yttranden i afseende på 16 ooh 23 punkterne, än äfven Utskis i utlåt. Nio 230 förändrade tillstyrkanden i afseende på 31 och 38 punkterne, men uppstod discussion om nedanstående punkten 37ide punkten, fordras för styrelsen öfver allmänna vä goch vattenbyggnader. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Hufvudsakligen pä de skäl, hvilka jag tog mig friheten anföra och hvilka äfven af andra R. o. Adis ledamöter anfördes, då StatsUtskis första betänk. Nio 156 återremitterades, nemi. de mångfaldiga och ökade göromål, som detta nya embetsverk haft, och som med hvarje år stigit, vigten af dessa göromål och angelägenheten att dels chefen för verket och dels äfven districtcheferna hafva tillräckliga löner, får jag vördsamt tillstyrka R. o. Ad. att bifalla det förhöjda anslag K. M. har begärt, nemi. 9,766 ridr 32 sk. årligen under tre år. Uppå härefter af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. afslog R. o. Ad. Utskis yttrande i denna punkt samt beviljades det af K.
På dessa grunder anser jag Utskottet hafva bordt föreslå Rikets Ständer, att Banco Fullmäktige måtte åläggas, att, genom en efter handelsconjuncturen af passad vexelhandel, icke allenast söka vidmagthålla rörelse-capitalet vid dess nuvarande belopp, utan äfven så småningom öka detsamma; samt att de dervid möjligen uppkommande förluster och omkostnader böra minska Bankens behållna räntevinst; hvarvid likväl Fullmägtige skola, sä vidt det låter sig göra, genom de medel', den upplupne ränte-vinsten erbjuder, söka bibehålla handels-cursen så nära intill utvexlingspriset, som möjligt. Gränsen emellan Fullmägtiges och Deputerades verkningskrets bar Utskottet, som mig synes, ej med tillräcklig noggrannhet uppdragit. Jag anser Utskottet hafva bordt bestämdt yttra, att i alla händelser är det Fullmägtige, som besluta, och Deputerade, som verkställa. Från Malmö, Ystad och Landskrona torde i år till utrikes orter skeppas spannmål för mer än million R:dr silfver. Att dessa städer för sina vexlar skola betala commission i Stockholm eller Götheborg, är ej billigt. Ålägges Banco-Styrelsen att köpa vexlar i Malmö, när de erbjudas; så lärer nog äfven der vexel-rörelse uppkomma”. Af Herr Biskop Agardh: ”Detta vigtiga Betänkande utgår ifrån den för utsättnin - Banco-Utskottels MemorialN.o 22. i3 utsättningen, att Bankens vexel-köp sker i ändamål att underhålla en i Hamburg upplagd silfver-fond, på hvilken Banken skall draga vexlar. Jag anser, att dessa operationer kunna ske, antingen en sådan siifverfond finnes eller icke. Banken bör köpa vexlar, för att skaffa sig en säker utländsk fordran. Denna fordran behöfver icke nödvändigt förvandlas till ett upplagdt silfver-förråd, hvilket sannolikt icke kommer att finnas utan på papperet, då naturligtvis utställaren af depositions-beviset insticker det i sin rörelse, och detsamma dessutom icke skulle gifva någon ränta åt Banken, men väl åt utställaren af depositions-beviset.
Jag skulle dock icke vilja betvifla, att man må kunna finna åtminstone en ärlig man, hvilken kunde medfölja silfvertransporten såsom commissionär; och för att icke upptaga denna utväg, som man vill påstå lånar sig till lustighet, kan man ju låta silfret inpackas i fastager, förse dem med vederbörande consulers sigill, och låta bevakning medfölja transporten m. m. Hvad angår y:de punkten, synes det mig naturligt, att då Utsk:s förslag deri grundar sig på förutsättningen, att Bancostyrelsen skulle erhålla rättighet att utgifva nya sedlar i förhållande till metalliska fondens tillstånd, borde Utsk. ock uppgifva sättet för styrelsen att tillvägagå, i händelse utsläppningen af sedlar för något visst tidsmoment funnes vara för stor. Banken skulle nemi. då upplåna sina sedlar emot obli ga - Den 24 Juli c. m. gationcr, Hvilka hade den egenskapen framför sedlarna, alt de icke knnde presenteras till invexling i bancoluckan; men rörelsecapi talet minskades derföre icke, enär obligationerna fanne plats i den större rörelsen. Då BancostyreJsen åter märkte, att rörelsen önskade ett större antal transportsedel-, hade styrelsen tillfälle att utsläppa samma sedl^1, som hon förut indragit. Den mindre rörelsens behof intvingade då åter utur den större rörelsen de deruti använda obligationerna. Detta operationssätt är ingalunda påfunnet af Utsk. Det gagnas dagligen af den val kända Engelska banken och alla bankierer, som förstå att sköta en bank och icke låta e.onsiderationer bestämma deras verkningssätt. Jag vill hoppas, att Ständerna icke må binda händerna på Bancostyrelsen i fråga om så rättmätiga och erkända grundsatser som de nu omförmälda. Utsk. har vidare i 8:de punkten sagt, att lånerörelsens förminskning är en åtgärd, som i sista rummet, och endast då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrar, får vidtagas. Detta förslag har tillkommit såsom en concession för dem, hvilka kunna frukta, att nämnde, utväg möjligen komme att för tidigt begagnas.
Herr Lefrén, Johan Pehr, Å tvenne omständigheter får jag, i anledning af denna punkt, fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Den första att BevillningsUtskottet, så väl nu, som förut, ej gjort skillnad emellan, att Kongl. Majit är berättigad, i följd af reciprocitetsförhållande, att höja och sänka Tariffen; och den andra att man bort åkalla Regeringens medverkan, vid uppgörande af denna Tariff. Nu har detta blifvit förhlandadt. De 3 öfriga Stånden hafva icke biträdt Ridderskapets och Adelns beslut, att anhålla, det Kongl. Majit täcktes nedsätta Tariffen, då omständigheterne så kräfva, och hvaraf Utskottet nu tagit sig anledning, att framställa Ridderskapet och Adeln såsom det Stånd, Ridd, 0. Ad. Prof. XX. Band, HstaAfd. 14 210 l Ben 9 October e, m. hvilket i detta fall ensamt har skiljaktig tankat Jag får dock upplysa, att Utskottet i 8:de punkten uppgifver, att PresteStåndet åt Kongl. Majit uppdragit både att hoja och sänka tullen. Afven står i samma punkt, att BorgareStåndet bibehållit åt Kongl, Majit en dylik rättighet. När således dessa Stånd ej allenast bifallit Ridderskapets och Adelns mening, utan till och med åt Konungen uppdragit en dubbelt så stor rättighet, lärer vårt beslut endast stå i strid mot BondeStåndets. Jag tillstyrker derföre, att vi må qvar. blifva vid .vårt förra beslut; och anser det vara mera skäl inbjuda BondeStåndet, att antaga hvad de öfriga Stånden beslutat. Herr Hjerta, Gustaf: Jag anser det vara bättre, att ingå på de öfriga Ståndens mening, än vidhålla ett beslut, som tillkommit genom tvenne olika behandlingssätt. Jag ber, att få påminna derom, att sedan Ridderskapet och Adeln bifallit förra punkten, sorn förutsätter reciprocitetsförhåilanden, är det likgiltigt, om vi t denna punkt vidhålla det förra beslutet eller icke.
Lag af 1734 meddelar ej rågot stadgande som bestämdt utmärker, antingen den anser spel förbudet eller tillåtet i allmänhet , och flere slags spel gifvas och utöfvas i Fäderneslandet, hvilka i allmänna omdömet anses oklanderliga. - Att af föreskrifterna uti 1 §. 1 Cap. Jorda-Balken , om de der uppräknade fem laga fång till fast egendom, vilja sluta, som skulle något annat sättj ej gifvas att förvärfva dylik egendom, än der uppräknas, hvaraf följde, att spel vore uti detta lagrum indirecte förbjudet, vore att gifva Lagen den tolkning , sorn lade hinder i vägen för Lagens hufvudändamål , skyddande af de oberäkneliga och af mensklig förmåga i förväg ej omfattlige, skiljaktige sätt , på hvilka contracter och öfverenskomtnelser, äfven om fast egendom, blifvit och kunde blifva 44 Om fast egendoms försäljning a Lotteri. afslutade. Enskilde personer böra af Lag ej kunna hindras att afsluta comracter i öfverensstämmelse nied deras ömsesidiga behof och de förhållanden , hvaruti de kunna sig befinna. Fåfängt torde någon Lagstiftare söka bestämma skiljaktighetsrne af de öfverenskorrsmelser, hvilka endast vore att anses användbara uti de under samhällslifvets fortgång förekommande omvexlande händelser. Alla contracter oell öfverenskommelser med alla deras olika ciausuler och vilkor, måste anses lika berättigade till La gens sanction , så länge de ej innehålla något , som strider emot de allmänna rättsgrunder, på hvilka sjelfva Lagen och samhällsinrättningen hvila. Att åter af Lagens föreskrifter, uti flere dess stadgade olika bud, om ansvar och straff för list , bedrägeri och svtdc , leda den slutföljd, att, så vida spel kunna bereda tillfälle til! svek och bedrägeri , sjelfva spelet derigenom vore otillåtligt, uthärdar icke eller en närmare granskning. Sjelfva spelet och spelsättet kan derföre , att det är till sin natur äfventyrligt , lika så litet sägas innefatta bedrägeri, som något annat contract kan sägas utesluta all list derföre, att det grur.dar sig på de contraherendes säkrare beräkningar.
Det skall blifva högst interessant att slutligen erfara, om våra jurister vilja fästa afseende vid ett liks bekännelser, eller med andra ord, hvilken som skall anses gällande, antingen läkarens ed, som bestyrker dödstimmen, eller prestens, hvilken besvärjer tiden för den dödas bikt.” Jag bläddrade i de gamla handlingarna, de voro allesammans skrifna på engelska med denna långdragna, otydliga stil, som synes vara lika otreflig i alla land. Min nyfikenhet var imellertid väckt af den lilla tidningsartikeln, och jag beslöt att hopsamla alla papperen, som hade legat i ett öppet konvolut, och taga dem in i mitt rum för att se, om de egde något interesse. Jag stälde ljuset på golfvet, knäföll bredvid, och då jag fått alla bladen i ordning, ville jag stoppa in dem igen i karduspapperet, der de legat, men det fanns ännu något qvar, som låg i vägen, och då jag framdrog detta, fann jag det vara ett särskildt paket eller häfte, skrifvet på svenska med en helt annan stil, och öfverst på sned i hörnet stod ordet: ”Afskrift”. Förtjust att här kanhända finna en resumé af de svårfattliga engelska rättegångshandlingarna, tog jag alltsammans in med mig, drog det lilla, rankiga bordet intill sängen, der jag utbredde mitt fynd och började studera det lilla häftet. Jag fann snart, att jag bedragit mig i min förmodan om dess innehåll; det var alls inte något referat af rättegången, det var i stället en afskrift af den högtidligt besvurna bikt, som gifvit anledning till hela det mål, för hvars juridiska behandling papperen redogjorde, och slutligen på de sista bladen en kort berättelse om den dom, som fallit, och målets slutliga afgörande, skrifvet med blekt rödt bläck och tysk eller så kallad gammalsvensk stil, flera år efteråt som det tycktes, ty det var dateradt ”Skurups prestgård den 18 november 1816”.
Genom nådig remiss den 18:de Mars 1858, har Eders Kongl. Maj:t redan anbefallt Dess Sundhets-kollegium, att, efter vederbörandes hörande, afgifva underdånigt utlåtande öfver en af åtskilliga pastoratsboer inom Elfdals öfre tingslag, i anledning af inom BorgareStåndet vid förra riksdagen väckt fråga om en allmän reglering af provincial-läkarevården, den 10:de Februari samma år, gjord underdånig ansökan om anställande af en särskild Provincial-läkare inom nämnda tingslag. Sedan Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti sedermera till Kollegium afgifvet yttrande, angående den anbefallda allmänna regleringen af läkarevården, dels förklarat, att en särskild Provincialläkare för ifrågavarande tingslag, innefattande Ny, Dalby, och Finnskogs församlingar, med en befolkning af 9,801 personer, med station vid Dalby kyrka, vore särdeles behöflig, dels anmält, att tingslagets innevånare, vid den 11 Augusti hållet sammanträde, genom valda sockne-omhud, förklarat sig villiga, att, i närheten af Dalby kyrka upplåta och underhålla nödig bostad åt läkaren, och dels erinrat, att cn uti denna ort anställd läkare, efter all sannolikhet, icke kunde påräkna någon inkomst genom enskild praktik, har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för öfrigt, med afseende derpå, att Provincial-läkarne i Carlstad och Filipstad, i anseende till deras distrikters vidd och folkrikhot icke kunna medhinna att nöjaktigt besörja sjukvården derinom, ansett en ny extra Provincial-läkare höra anställas för Näs härad, med en folkmängd af 14,183 personer samt station på lämpligt ställe inom häradet, hvars innevånare begärt anstånd med heslutet angående frågan om läkarebostads anskaffande, och att den af Uddeholms bruksbolag redan på enskild bekostnad anställde
» Här har du en liten skalp-lock, eller kanske begagna indianernas damer icke sådan, » sade Ville och drog lekfullt ogenerad i en af systerns ostyriga hårtestar, fastän han för ett par ögonblick kände sig så pass besvärad, som det var förenligt med hans naturell. » Ja, jag gaf mig in på ett litet nachspiel i denna wigwam, då jag utrotas af Aktiebolaget Desinfection l rum, fartyg och bostäder, allt på stället — utan bortförande af möbler. Rikstel. — Kontor: Brunkebergsgatan 3 B. — Allm Tel. 7494. DUN 400 kom från Berling, » upplyste han sin mamma. » Mamma vill väl ha litet kaffe? » frågade Signe. » Nej, jag tackar så mycket! » sade modern eftertryckligt. » Jag sätter i alla fall på till en liten ters, » sade Signe och tände åter spritköket. » För när det kommer till stycket, så kan mamma i alla fall inte motstå kaffetåren. » » Jag hade nästan tänkt att absentera mig, sedan jag druckit ur den här sumpen; men då väntar jag. Och nu ha vi ju ' förkläde ', så nu finns det då inte det minsta att anmärka däremot, » sade Ville och nickade skälmaktigt åt sin mamma. Och så gick han bort och satte sig hos Gerda samt beundrade hennes bård och fingrade hennes garner. Gerda var litet afvisande och kort för hufvudet, men Ville var inte den, som lät sig afspisas så lätt. Slutligen pekades han också att narra Gerda att skratta, och därmed var isen bruten, och inom kort var hon midt uppe i ett af sina ordkrig med Ville, till större fromma för honom än för hennes dörrdraperi. Signe hade hämtat flere kaffekoppar. Olga förkunnade därpå med lifligare åtbörder, än som var fullt lämpligt för hennes filtkostym, att det var serveradt. » Nå, flickor, » sade fru Hallberg, sedan en god stund fått förflyta, efter det kaffet afdruckits. » Hinna ni med mycket? » Flickornas nålar, som långa, stunderna fått hvila, kommo plötsligt i fart.
För jordeboksverkets fortgång „ bestridande af kolonien S:t Bartlielemys förvaltningskostnader „ arbeten å och invid Wadstena slott „ ersättande af de förluster, indelningsoch ränte-innehafvare komma att vidkännas genom mjöloch såg-qvarnräntans upphörande, ett förslagsanslag af Ersättning till Stats-kontoret för förskottsvis bestridda utgifter För vårdandet och förökandet af Kamereraren Carl Sandbergs samlingar „ aflösning af Stade-tulleu, ett förslagsanslag af . • • • • Summa Under Åttonde Hufvudtiteln. Till understöd (ör högre folkskolor , folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet „ löneförbättring, utöfver minimi-lönen, 400 R:dr om året, åt examinerade folkskolelärare „ understöd åt sådana församlingar, som i följd af medellöshet icke kunna till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sin folkskolelärare • .. • Transport Stats-Utskottets Memorial N:o 225. 19 Anslag-, beviljade att utgå Anslag för en Summa år 1864. år 1865. år 1866. gång. anslag. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre. Transport Till inrättande inom Ecklesiastik-departementet af cn särskild byrå för ärenden angående folkskole-väsendet „ löneförbättring åt Suudliets-kollegii embetsoch tjenstemän , understöd lör den af Doktor O. Sandahl i hufvudstaden inrättade medico-pneumatiska anstalt För bekostande, i hufvudstaden, af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning „ underhåll al fri-elever samt för löntillökningar vid Institutet för blinda och döfstumma Bidrag för vård och skötsel af de i provinsen Helsingland af sjukdomen spetälska angripne personer, såsom reservationsanslag För flyttning af botaniska trädgården i Lund Till arfvode åt en Antiqvitets-intendent För Antiqvitets-intendentens resor m. m „ upprättande af förteckningar och beskrifningar öfver foru lemningar •