Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men nu, då de sade henne, att hon förlorat hans kärlek innan hon förlorat h o n o m själf, då tänkte hon, att där fanns intet, intet i hela vida världen, hvari hennes själ kunde finna ro utom i döden. Hade h o n varit man o c h riddare, skulle h o n döfvat sitt hjärtas ve i stridens eller händelsernas vilda vimm e l; hade h o n varit en ringa kvinna, skulle hon lämnat världen att låta sig vyssjas till ro af klosterklockans milda stämma. Men n u var hon en konungs maka, o c h därför var h o n d ö m d att dådlös dröja vid sländan, medan lifvet, det stora, sköna lifvet, i fröjd o c h smärta drog förbi därutanför. Då den lilla drottningen så kände, att hon ej kunde uthärda längre, o c h att bördan blef henne för tung, lade h o n sig ned att stilla bida den siste vän, s o m tiden ger. Och snart k o m han, den gamle, s o m så ljufligt väcker ur den korta, orofyllda dröm, de kalla lifvet, k o m trött och sudlad af vägens dam från ett stridsfält borta i Frankland, där skördeslagen måst falla täta. Men då han skådade den lilla drottningen, som blickade emot h o n o m så huldrikt, glömde han tröttheten och dammet o c h drog sitt rynkiga anlete till ett hjartevarmt leende, ty han var både stark o c h mild, den gamle, mild s o m den där m y c k e t lidit. Sin hemska lie hade han nogsamt g ö m t vid dörren och bar i sin skrumpna hand blott en högröd krans af vallmo, fridens ljufva blommor. Och fru Blanka tänkte i sitt sinne, att den gamle var så förunderligt lik riddar Tune, där han stod m e d sitt leende, rynkiga ansikte. — Riddar Tune har gått före eder till h i m - melrik. V i l j e n I så o c k äfven till det andra landet, fru Blanka? — A c k ja, jag har väntat eder så länge, så länge. — Edert timglas var ej utrunnet.
Nu har han endast uppläst ingressen till författningen, men ej upplyst, hvad författningen innehöll. Han torde således ursägta, att jag ej antager bevisningen, utan förnyar min anhållan om bifall till BaneoUlskis memor. * Den 4 INI a j f. m. Gr. Frölich, Dav., uppläste följande: Sedan a:ne Stånd redan återremitterat BancoUtskrs inejnor. N:o i3a, är det nära nog likgiltigt, huruvida B., o. Ad. bifaller eller också återremitterar detsamma. Ett annat sätt vore väl också möjligt, nemi. att, såsom ett 3:dje Ständ gjort, alldeles afslå det, och sådant hafva äfven Hr Stuart med några flera reservanter inom Utsk. yrkat; men jag skulle förmoda, att, sedan ropet om ”kränkning af grundlagarna,” vederbörligen uppburet af publicisterna, framträngt till Rikets yttersta gränsor, den påräknade effecten således är vunnen och återskallet endast matt vänder tillbaka med en portion sansadt förnuft, så torde äfven de mest radicala till slut vara belåtna, blott de få ändra ordställningen i den projecterade und. skrifvelsen, under pretext att undanrödja det förmenta ”förnärmandet af R. St:s värdighet.” Det torde emedlertid vara nödvändigt alt för en annan gång, då så enkla legala åtgärder som den, hvilken med denna motion åsyftades, framdeles komma i fråga, och man äfven då torde försöka att deråt gifva en politisk vigt, som den icke egentligen innebär, men endast af partisinnet kan få, utreda frågans egentliga natur. En sådan utredning torde isynnerhet vara nyttig för de representanter i en ominös framtid, som skulle känna sig frestade i anledn. af ett segrande partis hån, med biträde af de missleddas samt de likgiltigas instämmande amen-rop, att vika från sin öfvertygelse och sin pligt efter lag
Spanska får, finnas vid nedanskrifne Herr Bruks - Patronen Anders von Wahrendorffs gård, intyga undertecknade och kunna det med ed bestyrka, om så påfordras. Ökna den 30 Sept. 1811. Johan Olsson i Viholm. Malmstedt i Jäderstorp. Utgörande, enligt dessa Attester, antalet af får och gumsar vid omförmäldte flera Egendo. mar, nemi 189 st. Spanska, 56 st. Eiderstedtska, 30 st. Holländska och 35 st. Engelska, eller tillsammans 310 st, diverse sorter, utom de 29 Engelska får, som finnas pa Jåndön. Herr Assessor Lundeqvist, som af Biksdagsmannen Jonas Jonssons den 20 September ingifne Memorial undfått del, ansåg att derå så mycket mindre borde hafvas afseende, som vid hållna besigtningar, sådana omständigheter, som kunna lemna anledning, att Jonas Jonssons anförande vore med sanning öfverensstämmande, ej förekommit, hemställande tillika huruvida Jo« nas Jonsson kan undgå plikt och ansvar(, då han till denna dag kallad, utan bevisligt laga förfall uteblifvit , och sitt anförande icke med laga skäl och bevis beledsagat. Härefter blef Nämnden tillfrågad huruvida någon af dem hade sig bekant, att hö blifvit ifrån Lindö bortfördt? Hvarpå till svar lernna " des, Den 7 Juli - 887 des , att de derom icke hade den mindsta kunskap eller hört sådant omfalas. Krono-Fullmägtigen gaf ock tillkänna, att lian icke eller hort, det foder ifrån Lindön blifvit på andra ställen anvärnlt.
M.t föreslagit att höjas till 1,800,000 R.dr, som med afseende å de jemte tulluppbörden stigande afkorlningar, restilutioner och omkostnader samt aflöningar, af E. K. M:t funnits böra för verkets årliga behof afsällas. Antagande, alt någon minskning i förvaltnings-koslnaderna hör kunna ega rum, hafva Rikets Ständer trott, alt hela den föreslagna tillökningen icke torde behöfva anvisas, samt derföre beslutat, alt ifrågavarande förslagsanslag endast må ökas med 400,000 R:dr och således för nu ingångna statsreglerings-period lastställas till 1,000,000 R:dr årligen. 13:o Sedan Rikets Ständer bifallit öfverflyIlning från 7:de till 2:dra Hufvud-Titeln af de 6.000 R:dr, hvilka af den förra Hufvud-Titelns anslag till byggnader och reparationer i landsorterne afsetts för underhåll af Länsoch Kronohäkte!), har nämnde anslag blifvit å Sjunde Hufvud-Titeln med sagde belopp minskadt. 14:o 1 öfverensstämmelse med ett af Rikets Ständer falladt beslut, hvarom serskild underdånig anmälan tiil E. K. M:t ingår, har å denna Hufvud-Titel blifvit uppfördi ett årligt reservations-anslag af 75,000 R:dr R:mt, alt under den tid nu skeende Stats-reglering omfattar och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kassan lian påräknas, af E. K.
Kamrerarebefattningen derstädes, 300 Riksdaler om året blifvit Statsverket besparade; — att, enär vidare den hos sistbemälde Sekreterare tjenstgörande Kanslist hade en särdeles trägen tjenstgöring utan ringaste sportelinkouist, och denna tjenstemans vederlikar i de liesta öfriga Statens verk tillgodonjöte 1000 Riksdaler i årlig lön, billigheten syntes kräfva, att äfven hans lön till enahanda belopp förhöjdes; — att det för närvarande till tolf bestämda antalet Exsekutionsbeljenter, för hvilka löner äro å stat anvisade, sedan år 1813 förblifvit oförändradt, oaktadt under tiden Stockholms folkmängd ökats med mera än 30 procent och, i följd deraf, antalet af publika handräckningsmål, som af desse betjente skola utan serskild ersättning besörjas, i förhållande derefter tilltagit, hvilka omständigheter, i förening med andra uppgifna, nödgat Öfverståthållare-Embetet alt, med begagnande af den rättighet, Kongl. Bil. iV.-o 5 lill Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, örn Statsverket 1862. 17 Kongl, brefvet den 2 Juli 1858 medgifvit, fördela sex exsekutionsbetjenfs-löner på dubbla antalet betjente, hvarigenom antalet af desse ökats till aderton; men att, då likväl de otillräckliga löneinkomster, som på sådant sätt bereddes flertalet, föranledde täta ombyten bland personalen ocb svårighet att med lämpliga och pålitliga personer återbesätta uppkommande ledigheter, Ofverståthållare-Embelet funne sig böra förnya sin förr gjorda underdåniga framställning om anvisande af ytterligare fyra exsekutionsbeljenls-löner.
Delta behof kan således icke vara stort, destomiodre sorn, jemte postgången, flerfalldiga andra utvägar finnas för alldaglig cömmunication med residensstaden i alla riktningar af länet. Då utväg sålunda icke kan saknas för besvärens insändande till Landsh.embetéf, så återstår blott att Utröna Om klaganderne, hvilka hafvä 2:ne månaders rådrum till besvärens författande, böra ingifva desamma limmar förr än hittills ägt rum.' Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Bevilln.Ulskis förslag i 116 §:n. Ropades starka ja, blandade med några nej. Då fl r Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att ja öfverrösta t nej, begärde f^rih. Nauckhoff votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterispropnsilion: Den som bifaller Revilln.Utskts förslag i 116 §:n, voterar ia» den det ej vill , voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att fatalietiden för inlemnande af besvär öfver Taierts-comiteernes åtgärder bör vara sednast kl. 12 på dagen, dagen före den då Pröfn:s-comite'en' sammanträder. Efter voteringens slut, befirnnös rösterna hafva Utfallit, som föijer; Ja — 4°. Nej — ti. Förslagen i dessa §§:r biföllos. i 19 §:ii. Hr Printzensköld: Jag änser för nödvändigt ali i hvarje författning vara så kort som möjligt, emedan tydlighet derigenom beredes, och att de ord äro öfverflödiga, hvilkas borttagande hvarken rubbar meningen eller minskar tydligheten.
Majits Befallningshafvandes åsigt, då kunde sålunda fördelas, att de tre östra socknarne, eller Garn, Kårsta och Närtuna, komme att utgöra östra Länsmansdistriktet, och de öfrige socknarne, Gottora, Husby, Östuna och Lagga, vestra distriktet. Kammar-kollegium och Stats-kontorel hade uti afgifvet underdånigt utlåtande af den 30 sistlidne September, till förevarande underdåniga framställning tillstyrkt nådigt bifall, enär, i betraktande af den form och utsträckning, sorn Långhundra härad eger, det måste antagas, att, såsom Kongl. Majits Befallningshafvande vitsordat, en Länsman derstädes, hvars boställe vore beläget i vestra ändan af häradet, icke kunde med erforderlig verksamhet sköta sin tjenst inom östra delen af distriktet, samt den nu föreslagna indelningen af häradet i två distrikt, i afseende å lokala förhållanden, syntes destomera tjenlig, som nuvarande Länsmansbostället komme alt ligga nästan i midten af det ena, eller vestra distriktet, och de nya distrikten erhölle en folknummer, det vestra af 3,327 och det östra af 2,544 personer. Bil. N:0 4 till Kongl. Majds Nåd. Med afseende å hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt och hemstäldt, tillstyrkte Siats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t mätte af Rikets Ständer äska, att till aflöning åt en ytterligare Länsman inom Långhundra härad mätte ä stat uppföras: lön 700 Riksdaler och hushyresersättning, i likhet med hvad bestås de Länsmän, som sakna boställe, i nu gällande stat upptagen till 150 Riksdaler årligen.
Vt tålande, IS: o 206. svntes vara ej blott nyttig, utan äfven nödvändig af det skäl, att kela den special-förvaltning, som tillhör Stats-kontoret, horde lika litet, sorn hvarje annan förvaltning, undantagas från de vanliga granskningsåtgärderna, hvilket likväl för närvarande vore händelsen, dåt Öfver-revisions-departementet, viii sin granskning, i allmänhet endast lillsåge, att hvarje post vore försedd med Stals-kontorels anordning, behörigen qvitterad, men deremot icke kunde sträcka sin åtgärd lill kontroll öfver det anordnade beloppets rätta beräkning, i enlighet med fastställde stater o. s. v. och Stats-kontoret sålunda stöde i afseende på sina förvallnings-ålgärder i allmänhet under ingen annan revision, än den, som Rikets Ständers Stats-utskott eller revisorer verkställa, hvilken åter icke kunde sträcka sig lill specialiteter, helst om, på sätt Stats-kontoret yttrat, de s. k. kammavskrifvare-böckerna, hvilka likväl äro de enda höcker derstädes, som specielt upplaga anordnings-beloppen, skulle undandragas Rikets Ständers revisorers och Stats-ulskotts granskning; samt sluleligen att revisorerné, för sin del, ansåge nödvändigt, att vederbörlige reqvisilions-handlingar, såsom verifikationer, åtföljde den ifrågavarande hufvnd-boken, hvilket icke vore omöjligt, då det vid flere förvaltningar är vederlaget bruk, och t. ex. med Krigs-kollegii räkenskaper kunde verkställas Rörande nu ifrågavarande ämne har Stats-kontoret, uti afgifvet underdånigt utlåtande angående 1847 års stats-revisions-berättelse, trott, lill undvikande af ytterligare vidlyftighet, det göra tillfyllest alt åberopa, hvad Stats-kontoret yttrat i anledning af 18/p års revisorers framställning härom, hvarjemte Stats-kontoret förnyat sitt förslag, att åt kamererarén Fredin måtte uppdragas upprättandet af formulär lill hufvud-bok för Stats-kontorets enskilda rörelse.
Pariserjournalisten är född för sitt yrke, och journalist är han ut i fingerspetsarue. Hans stil är klar, logisk och koncis. » Koncontrera! » är redaktörens första råd till en adept. » Koncentrera, det gäller blott att koncentrera! » Och koncentrera måste han. I Frankrike skulle ingen menniska tröska igenom Standards 64 spalter. Hans artiklar äro aldrig tröttande. Pariserjournalisten sätter för sin artikel samma mål som Yillemessant hade för sin tidning: » att publiken må kunna läsa den från första raden till den sista. » Vanligen eger den en pikant tillsats af gallisk esprit, som är medfödd och som ej kunnat riktigt förvärfvas ens af Albert Wolff — » denne esprit ’ ns man, som aldrig varit spirituell », såsom Jules Lemaitre en smula för strängt benämner honom. » Ja, en talang är den franske journalisten », har jag här i Sverige hört framkastas, » men med hans moral är det, som det kan. » Och så tar man vanligen fram namnen Figaro och GU Bias. Hvarpå syftar man då? Jo, på systemet med betalade reklamer. Det är ett system, som vi svenskar ej praktisera, men som, enligt min mening, ej behöfver kallas klandervärdt. Stock-holmstidningarne omnämna ju aldrig hvarken en cirkus eller en ... orientalisk irrgångssalong, till hvilken man ej sändt dem entrée. Hvarför skola de då alldeles gratis utpuffa grosshandlar A: s moi * rétyger eller vinhandlaren B: s nyöppnade schweizeri? Att all * I förbigående anmärkt, är det en underlig ödets lek, att en af Frankrikes främsta kåsörer är tysk — Albert Wolff är född i Köln — - och att han förta till Paria genom en svensk. Det var i Düsseldorf 1855, som Wolff träffade Marcus Larsson. Denne ämnade sig till Paris, och som han ej kunde franska, bad han Wolff gora sällskap. Wolff gjorde det — med k vilket resultat, är bekant.deles gratis omnämna en god vara är mycket vackert. Men hvad är det annat än en present till fabrikören och handlanden?
Uppå sedermera framstäld propos. bifölls Ulsk:s förslag att införselstullcn å sirap alla slag mätte bestämmas till 3 sk. skålpundet. 28 Den 13 Juni. Slutligen förekom och bifölls Utsk:s uti 15 § af lulllaxeunderrättelserne intagna förslag att tullrestitutionen vid utförsel måtte bestämmas för 1 T& Topp-, Kandioch Kaksocker till 4 sk. och för 1 U krossadt Lumpsocker till 2 sk. 6 rst._ Frih. Cederström: Sedan R. o. Ad. nu genomgått de undantagna punkterne, rörande tullbevilhn, anhåller jag få fästa upmärksamheten på ett ämne, som med förevande betänk, äger elier måhända borde äga sammanhang. Utsk. har nemi. å första sidan af dess betänk, omnämnt en af mig väckt motion derom att hela den nu gällande tulltaxan måtte oförändrad bibehållas, men Utsk. har med tystnad förbigått en sednare punkt i min motion, hvilken punkt var ungefärligen så lydande: att R. St. med bestämmande af hufvudgrunderne för en blifvande tullbevillning, måtte hos K. M. i underddiet anhålla det K. M. ville till Rikets nästsammanlrädande Ständer aflåta ett från berörde hufvudgrunder utgående detaljeradt förslag i ämnet. Det lyster mig väl att veta, hvad Bevilln.Utsk. ämnar att göra i anledn. af denna del af min motion. Måhända ernar Bevilln.Utsk. sammanträda med Ekon.Utsk., för att besvara det återstående af motionen. I sådant fall har jag intet att invända, men skulle önskat, att, såsom i dylika fall är vanligt, Utsk., när det afsiagit motionens första del, tillkännagifvil, att det ernade öfver sednare delen i motionen inkomma med serskildt yttrande. Jag tager mig emellertid vid detta tillfälle friheten att till Bevilln.Ulsk:s här nämnde ledamöter göra en vänlig erinran, att Utsk. må vara betänkt uppå besvarandet af hvad i ofvanberörde hänseendet motioneradt och genom remiss Utsk. i laga tid behörigen delgifvit blifvit.
Huru föga han smickrade den förra, bevisa uppsatser, sådana, som den ”Om Allmänhetens Domsrätt i vittra mål”, eller den ”Om orsaken till den ringa afsättning, som Böcker äga i vårt land”170; öfverhufvud hans på så många ställen eftertryckligt uttalade spernere vulgus (i hans egen tolkning: ”förakt för all pöbeldom”. Hvad i sjelfva verket alla dugtiga män varit, – äfven då de inbillat sig vara demokrater, – det var i grunden också Kellgren: en aristokratisk natur. Men huru litet han bäfvade jemväl för den sednare allmänheten, den förnäma, intyga hans mot Swedenborgianismen, Magnetismen, Andebesvärjeriet o.s.v. rigtade angrepp. Ett drag af klandervärdt lättsinne var, – det måste medgifvas, – att om och mot Swedenborg sjelf tillåta sig en så oanständigt skymfande ton, utan den ringaste kännedom af hans skrifter. Jag hänvisar till Siarens af mig målade sanna bild, som väl torde hädanefter, mer än tillräckligt, uppväga den Kellgrenska carricaturen. Men man bör veta, att personer, som hyllade det Nya Jerusalems lära och profet utan att sjelfve känna dem annorlunda än ytterst ytligt, hade af oäkta Swedenborgianism, oäkta Mesmerism och några andra beståndsdelar sammanrört en art missfosterlig Mystik, med hvilken ej var så alldeles att narras: den ägde sina varmaste anhängare bland landets Stora; den räknade bland sina vänner en Ehrensvärd, i viss mån till och med en Höpken; den beskyddades någon tid, med den mest uppmuntrande gunst, af – Konungen sjelf. Deraf den häftiga ifver, som i Skaldestycket ”Man äger ej snille för det man är galen” sammanbinder hatet mot detta mystiska svärmeri med hatet mot det vittra. Sitt objectiva värde har nyssnämnda stycke, i följd af innehållets talrika grundheter och flackheter 171, längesedan förlorat; sitt subjectiva, eller värdet af sin ingifvelses brinnande sanningsnit och fosterlandskärlek, skall det alltid bibehålla.
R:mt 200,000 3,500 Summa b) För åtskilliga verk och inrättningar. Riksgäldskontoret: Kortkonvoluter Kortmanufakturstämplar Obligationer Räntekuponer Svenska Allmänna Hvpotheks-banken: 1 Obligationer och kuponer Transport J 1862. Blanketter. Ris. Blanketter. 47,500 70 — 3,325 — 1 — ^ - 5,331 _ 8,604 |io Bih. till It. St. Transport Kongl. Statskontoret: Skrifpapper Kongl. Postverket: Frimärken Kongl. Kommers-kollegium: Fabriksstämplar D:o Medianpapper Jernkontoret: Obligationer Stockholms Stad: Obligationer och kuponer Stockholms Hypotheks-kassa: Obligationer Kuponer Göteborgs Hypotheks-kassa: Obligationer Kuponer Smålands Enskilda Bank: Sedelpapper Wermlands Enskilda Bank: Sedelpapper D:o Stora Kopparbergs bergslag: Obligationer och kuponer Gefle—Dala Jernvägs-aktiebolag: Obligationer och kuponer Fyrverkeri-korpsen: Karduspapper Finska Förenings-banken: Vexelblanketter Skaraborgs Läns Brandstods-bolag: Assignationer Wadstena Enskilda Bank: Sedelpapper. Skånes Enskilda Bank: D:o Norrköpings Enskilda Bank D:o Kongl. Sjökarte-kontoret: Sjökort Skandinaviska Kreditaktiebolaget: Aktiebref Lunds Stad: Obligationer och kuponer Brandstodsbolaget för Elfsborgs Län och Dalsland: Obligationer Summa 1862- Blanketter. Ris. Pris Tillverkningsvärde. m -rTi •siy MdW3^av[a •’!H i Manaijauia 8981 l 0:\r jouoM^r s-pno^ni-o^ogi 44: Banko-Utskottets Memorial N:o 1. c) För enskilda personer: Notpapper Skrifpapper D:o D:o D:o Stort medianpapper Smått d:o Regalpapper Dokumentspapper Pi*PP Karduspapper Summa d) För Brukets eget behof: Omslagspapper Mellanläggspapper Bindblader Summa Summa Summarum 1862. Blanketter. Tillverk ningsvärde.
Slutligen ber jag att få tillägga några ord i anledn. af de oförskylda invectiver, hvarmed man nu och i föregående plena utfarit emot Utsk. Man har bland annat liknat detsamma vid ett VälfärdsUtsk. Om jag fäster mig vid sjelfva ordabemärkelsen, är liknelsen sann, ty Constit.Utsk. är och bör vara ett VälfärdsUtsk., bevarande med grundlagarnas helgd den allmänna välfärden; men åsyftar man deremot en jemnförelse med det fordna Fransyska VälfärdsUtsk., så är liknelsen orimlig. Ett sådant Utsk. kan här aldrig uppkomma, så länge Sverige äger en Konungamagt, hvilande på monarkiska institutioner. Men väl kunde det uppstå, om det någonsin lyckades vissa bemödanden att efter modellen af ett Fransyskt JVationalGonvent ombilda Svea Rikes urgamla och vördade Ständer. Man har äfven beklagat sig öfver den återhållande kraft, som finnes hos Constit.Utsk. nedlagd. Det är sannt, att Utsk. äger etr sådan kraft, och det bör jemväl utöfva den; men att beklaga sig deröfver, det är alt beklaga sig öfver beskaffenheten af våra grundlagar. Sist bar jag hört Hr Dalman ifrågasätta en propos., den jag är öfvertygad, att Hr Gr. o. Landtm, aldrig upptager, den nemi., att electorerna måtte välja nya ledamöter i Utsk., på det dessa må foga sig efter Ståndens befallningar, hellre än efter grundlagarnas föreskrifter. Jag känner icke uti hvilken grundlag Hr Dalman har kunnat linna stöd eller anledning till ett så sällsamt förslag. Uti den Svenska grundlagen finnes den åtminstone icke; men måhända uti den grundlag, Hr Dalman har in petto. Gr. Björnstjerna: Jag har med ledsnad hört, att Frih.
E. 34, — N:o ig4* i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till UllDiskontFondens förstärkning, samt UllCulturens och Ullproductionens befrämjande i Riket. IX. B. 433. XI. Å. 56. XV. U. 381. A. 409. XVI. E. 3. — N:o tg5. innehållande anmärkningsanledning emot Föredraganden för Handelsoch Finance-Ärendena. IX. R. 272. —• N:o 196. i anledning af väckt fråga om nedsättning i så väl StatsVerkets som Rotehållares årliga bidrag till indelta Infanteriets LilMundering. XII. 275. Å. 292. XIII. E. 235. XV. U. 62. A. 247. — N:o 197. i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för anläggandet af en vattenledning till Carlskrona. XII. A. 276. XIII. E. 90, — N:o 198. med förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, uti en serskild fråga, i anledning af Ullskottets Betänkande N:o 18, angående provisoriska ut - ( 20! ) utbytet af.den för General-Assistance-Contoret begagnade egendom, emot den Stockholms Stad tillhöriga f. d. så kallade Hessensteinska egendomen. XII. A. 276. XIII. StatsTJtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 19g. i anledning af väckta motioner om MötesPassevolance-afgiftens upphörande, samt om anslag utaf allmänna medel till Indelta Arme'ens vapenöfningar. XII. •— N:o 200. i anledning af Grefve II. v. Fersens motion, rörande de förändringar, som insmygt sig uti de af Konung Carl XI confirmerade och med allmogen upprättade så kallade knektecontracten. XII.
Det sades, att jag till - Den 16 April f. m. 443 styrkte sedelutsläppningen jast då när den var mest skadlig och när man svindlade i Skåne. Jag ville önska, alt svindeln holle sig inom landskapet och icke flyttade med Skåningarne äfvenledes till andra delar af Riket. Man säger, alt det finnes motsägelser i bancoreglem. Jag har nämnt det förut, men de kunna af BancolJlsk. rättas utan större svårighet, om den af mig föreslagna och hittills gällande proportionen fastställes. Ordalagen komma i sådant fall endast att rättas efter proportionen af 2 till 5 i st. f. den af 1 lill 4. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag begärde ordet när Hr Rosenblad yttrade, att man skulle minska lånerörelsen, då det var för mycket sedlar, och öka den då det faus för litet. Jag bekänner, att jag delar denna åsigt, men jag trodde, att jag skulle kunna vända den satsen emot honom sjelf, såsom den der hade försummat att följa den. lir Rosenblad har sedan ingått i ett rättfärdigande, grundadt på förhållanden, hvilkas riktighet jag icke är i tillfälle att bedömma, men om det så förhåller sig, så mäste jag erkänna, att Hr Rosenblad haft rätt, ty det är tydligt, att när man släppt ut för mycket sedlar, så att rörelsen icke kan väl upptaga dem, så måste man söka förekomma att icke den för stora sedelstocken vänder tillbaka och känner på bancoluckan för alt låta silfret gå ut. Man bör således söka förekomma, hellre än att söka afhjelpa, sedan skadan redan är skedd.