Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s enskilda öfvertygelse i afseende på spärrningsanstalterna; men detta förslag innehåller bestämdt, jemte uttrycket af denna opinion, en underd. anhållan hos K. M., att spärrningsåtgärderna måtte# inställas. Jag har väl för min del ingenting emot, att R. St. ingå till K. M. med en sådan anhållan; men jag tror ej, att den står i full öfverensstämmelse med de beslut, RiksStm fattat. Gr. Del) i3 September. Gr. Frölich: Jag har redan vid flera tillfallen haft äran att i detta ämne tillkännagifva min opinion, att ordalagen uti ifråga var. lind. skrifvelse äro mindre väsendlliga, enär det i alla fall ej kan komma i fråga att förestafva K. M. de åtgärder, hvilka Han i detta afseende kan tinna för godt att vidtaga. Deremot skulle jag tro, att skrifvelsen ej borde varå behäftad med sådana språkfel, som I.unde kasta någon ridicul på R. St. Att säga, litt ett ställe föranstaltar om åtgärder, hörer till ett sådant sätt att uttrycka sig, som jag ej varit van vid; och jag tror, att man kunde afhjelpa detta språkfel, så att ingen förändring i meningen uppkomme, utan man endast blefve af med språkfelet. För resten får jag tillagga, att jag anser de tillstyrkanden, sorn sk rifve Isen innehåller, vara mindre väsendlliga, såsom säl erna nu stå, emedan K. M. af de, efter det motionen väcktes, förändrade omständigheterna nogsamt lärer finna, hvad afseende derpå bor fästas och hvad [Jan i sin vishet har alt göra. Sedan choleran sprid t sig så vidt kring landet som nu, lärer det vara nästan öfverflödigt att fasta K M:s uppmärksamhet på hvad som är den allmänna opinionen; men jag anser nödigt, att språkfel i R.
Elt sådant afvikande från välgrundade föreskrifter kan icke annat au svårt inverka på Bankens kredit och säkerhet för framtiden, och bör derföre icke af Ständerna bifallas. Jernvägslåuet må bifallas nu, emedan tiden för dess afslutande brådskar. Det må uptagas till det belopp, som erfordras för jernvägsarbetenas fortsättande; men Bankens vinstmedel lemnäs i fred till användande för Bankens förstärkning och konsoliderande, hvilket icke kan ske genom Bankens deltagande i jernvägslånet, emedan Banken behöfver en Reserv-fond, som i hvilket ögonblick som helst kan förvandlas till silfvervaluta, hvilket ei kan ske, om deri består af Statsverkets obligationer. Jag föreslår derföre vördsamt, att Högloft. R o. A. för sin del besluter: att 2 § 4 morn. i Instruktionen för BaukoUtsk:t skall tjena till efterrättelse; > åberopande mig för öfrigt Hr Doktor Sandbergs reservation, som är väl grundad oell visar skyldig omvårdnad om Bankens sanna bästa och allmänhetens säkerhet. Gr. Liljencrants: Grunden för den framställning, som BankoUtsk:t här gjort, synes mig ligga i öppen dag. När If. M:s Nåd. Propos. om medels anskaffande till jernvägsbyggnader blef afgifven och hvilade på Ständernas bord, samt sedermera i sin ordning remitterades, utgjorde densamma, så vidt jag kunde fatta, föremål för en allmän tillfredsställelse, hvilken äfven jag delade. Det var för ej längesedan en sällsynt företeelse att Bankovinsten kunde föreslås till användande för något annat ändamål än till bestridande af de löpande statsutgifterne, och således, var det-för mig en särdeles fägnad att då finna, det denna Bankovinst kunde användas att betrygga Bankens säkerhet och förmåga att uplylla sin första skyldighet, d. v. s. uprätthålla myntvärdet. Detta var, från min sida sedt, orsaken till min belåtenhet. Jag är af alldeles motsatt åsigt emot den, som af den siste talaren yttrats, att nemligen Bankens deltagande med sin vinst uti nu ifrågavarande statslån icke skulle kunna förmå att i sin mån betrygga Bankens säkerhet.
Efter pröfning af en hos Preste-Ståndet väckt fråga om fastställande af en Termin, då den gamla Psalmboken kunde öfver hela Riket aflysas från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten, hafva Rikets Ständer, till vinnande af det ändamål, att den tillbörliga enhet i Gudstjensten, som, hvad Kyrko-Sången angår, redan i flera år Församlingarne emellan varit saknad, må varda återförd, trott sig böra hos Eder KgL Majit i underdånighet anhålla, det Eder Kgl, Majit täcktes 1 Nåder förordna, att den år 1819 af Eder Kongl. Majit i Nåder gillade och stadfästade Nya Psalmbok bör, vid det Kyrkoår, sorn. i833 ingår, i hela Riket ovilkorligen vara till bruk vid Allmänna Gudstjensten antagen. Rikets Ständer framhärda etc. Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. Nio 4l• 93 N:o 4*- Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 9 April 1829» Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 13 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse , an gående afskrifning i räkenskaperne utaf Nummer-Lotteriets fordran hos Harnnhjggnads-Directionen i Helsingborg. S. A. K.
Jag vill endast fästa mig vid olämpligheten af, att försökande till en tjenst, Born man med så mycket skäl önskar beklädd endast af en skicklig, rättskaffens och patriotisk man, såsom vilkor, föreskrifva en uppoffring af medfödda rättigheter till deltagande i Lagstiftningen, en afsägelse af rättigheten att dervid fritt och oförställdt få yttra sig i Fosterlandets angelägna ärender, och i sin mohn äfven medverka till ett godt och för Fosterlandet lyckligt resultat. Jag anser åtmindstone för min del denna fordran vara den hårdaste, som af en Svensk Adelsman kan göras, och förmodar, att den skall afskräcka många från anmälan till RiddarhusSecreterare-tjensten vid inträlfande ledighet, åt hvilka Ridderskapet och Adeln eljest skulle kunna hafva skäl, att anse för en lycka att få uppdraga den, men hvilka, brinnande af nit för alla goda sakers framgång, och förkastande, såsom sig mindre värdig, den utväg, att medelbarligen verka derföre, då de känna sig äga förmåga, och veta sig äga rättighet, att få göra det öppet och oförställdt, hellre skola söka, att emellan Riksdagarne gagna Fosterlandet i någon annan Embetsmanna-väg, som icke betager dem rättigheten, att äfven såsom Riksdagsmän helga samma Fosterland sitt nit och sina kunskaper. Jag finner äfvenledes ganska inconsequent, att, genom sjelfgjorda föreskrifter, från Den 30 Maji. från sig utesluta en dertill genom födseln be-! rättigad Ledamot, till hvars skicklighet och kunskaper man hyser nog förtroende, för att lemna honom den enda syssla Ridderskapst och Adelr. kan bortgifva, och af hvars deltagande i öfveriäggningarne roan således synes icke böra kunna vänta sig annat än nyttiga upplysningar och mogna rådslag, helst dä hans närmare befattning med Riksdägsärenderne sätter honom i tillfälle, att af deni taga närmare kännedom, än de fleste andre.
I hvad mån undervisningen i de numera allestädes ordnade folkskolorna må bidraga till moralitetens förbättrande, 8 torde ännu vara för tidigt att bedöma, meri mången anser denna inrättning, sådan den nu är ordnad, icke uppfylla hvad dermed åsyftas. Hos allmogen, särdeles den äldre stammen, är den fordna enkelheten i lefnadssätt och klädedrägt i allmänhet ännu rådande, ehuru undantag härifrån inom vissa trakter och synnerligast hos ungdomen visat sig, hvilket sednare väl hufvudsakligen må anses härröra från lättsinne ocL efterapningsbegär, men i viss mån torde stå i sammanhang med det välstånd, som under sednare åren sträckt sig vida omkring. Detla åter har varit en följd af de särdeles gynnsamma förhållanden, sorn derunder in träd t, då landtmannen icke allenast hugnats med goda skördar, utan ock kunnat afsätta sina produkter af alla slag till förut oerhörda priser, så att hvarje omtänksam och ordentlig landthushållare kunnat förvärfva, om icke större förmögenhet, åtminstone full bergning, jemte något öfverskott, som satt honom i tillfälle, att. genom utvidgning och förbättring af sitt jordbruk, betrygga sin framtid och lägga grund till ytterligare förkofran, likasom det sålunda föranledda be hofve t af ökadt arbetsbiträde medfört förbättring i daglönarens och öfriga arbetsklassers belägenhet. Verkuingarne häraf hafva också visat sig deruti, att enskilda förbindelser med större lätthet än tillförene kunnat fullgöras och att lagens tvång mindre ofta behöft anlitas. Sålunda då lagsökningsmålen bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande år 1853 utgjorde 4,792, deraf 2,806 fullföljdes och afgjordes medelst fastställande till betalning af ett skuldebelopp, stort 234,957 Riksdaler, var antalet af sådane mål under år 1855 allenast 1,827, de fullföljda målen 991 och den fastdömda skuldsumman 79,146 Riksdaler banko.
Han vare ock forpligtad, vid påföljd, sorn för andra fel i tjensten, att enär han , antingen vid värdering af hemman och lagenheter eller annars, anser Kronans rätt vara förnärmad, sådant jemte skälen för sin tanka i Protocoilet anmärka; skolandes Berednings-Carriihittéen vara K . förbunden , att de gjorda anmärkningarna gran» ska, och utlåtande deröfver i Protocoilet meddela. 30 Morn. Den, som till Ledamot i Berednings Committée blifvit vald, må detta förtroende utan laga förfall sig icke afsäga, ej eller utan anmälan deraf från Committéen uteblifva. Sker det likväl, tillkalle Committéen genast annan Ledamot af den class, hvartill deu uteblefne hörer, och ersätte han den tillkallades resekostnad och tractamente , detta sednare beräknadt till Två E:dr om dagen. Berednings Committéen fortfare likväl med dess arbete imedlertid och till dess den nya Ledamoten hinner ankomma, så vida, Ordföranden inberäknad, fyra Ledamöter äro tillstädes. 31 Mom. De hos Berednings Committéen förde Protocoll och Längder, sedan de blifvit bebo - 3oa Hen 2 Juli. behörigen justerade, samt af Ordföranden och eune Ledamöter åtecknade , skola , jemte Mantals-Längden och dess Bilagor, af Häradsskrifvaren emottagas, för att Taxerings Committéen tillställas. 32 Mom, Enär en Socken är belägen i Hera Härader, utser den likväl blott en Berednings - Committée; men vid Taxeringen anses hvarje person och egendom höra till det Taxerings-district, der personen bor och egendomen är belägen; till följe hvaraf BeredningsCommittéen i en sådan Socken skall noga urskilja, hvad till hvarje Taxerings-Cornmittée hörer, och behörig Längd för dess district till hvardera öfverlemna, äfvensom hvarje Ledamot i en sådan Berednings Committée anses tillhöra den Taxerings-Cornmittée, i hvars district han är bosatt. 33 Mom.
För sistberörde ändamål anser Kongl. Maj:t staten böra förses med reserv-lager af spanmål, att i nödens stund anlitas; men dessa spanmålslagers särskilda bestämmelse, sättet för desatnmas bildande och de noggrannt utstakade gränsorna för användandet deraf böra tillika undanrödja all farhåga, att sådana lager komma att lända till förläng för den enskilda spanmålshandeln. Staten bör ej, af hvad anledning eller förevändning som helst, inlåta sig i annan handel med spanmål, än så vidt upphandling erfordras till reserv-lagrets fyllande. Företrädesvis bör denna upphandling verkställas genom offentlig auktion å sådana tider och orter, att varan kan till billiga pris påräknas; hvaremot försäljning eller utleverering från reserv-lagret endast får ske såsom en åtgärd för behöfvandes undsättning och emot de för året gällande markegångspris, hvilket åter förutsätter att spanmålen, såsom anskaffad under de år, då skörden varit förmånlig, skall kunna till nyssberörda pris utan förlust afyttras. Undsättningarna från kronans reserv-lager böra helst utlemnas länsvis, sedan Kongl. Maj:ts befallningshafvande, angående verkliga behofvet och sältet för undsättningens användande bort sockne-nämnderna i länet, eller, der så nödigt finnes, med tillkallade ombud från dessa nämnder, öfverlagt i ämnet; Kongl. Majit likväl obetaget alt annorlunda förordna, då Kongl. Majit anser behofvet af en större skyndsamhet eller andra bevekande omständigheter sådant påkalla. lteserv-lagret, hvars samlande bör ske småningom, skulle till största delen bestå af riad eller torkad säd, hvilket blifver verkställbart i den mån torkinrättningar vid krono-magasinen hinna anläggas. Derest, under liera på hvarannan följande, goda år, försäljning eller utleverering åt undsättningstagare icke skulle från reserv-lagret ega rum, kan omsättning deraf vinnas medelst tillhandahållande af spanmål åt värfvade arméen och flottan äfvensom åt fångar, för hvilka alla behof, uppgående till mer än 30,000 tunnor årligen, någon särskild upphandling icke behöfde göras, om 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Och Herren sade till honom: Jag hafver hört dina bön och begär, som du för mig bedit hafver, och helgat detta huset, som du byggt hafver; så att jag skall sätta der mitt Namn till evig tid, och skola min ögon och mitt hjerta vara der alltid. Och du, om du vandrar för mig, såsom din fader David vandrat hafver, med rättsinnigt hjerta, och rättfärdighet, så att du gör allt det som jag dig budit hafver, och håller min bud och mina rätter, Så vill jag befästa dins rikes stol öfver Israel i evig tid, såsom jag med din fader David talat hafver, och sagt: Dig skall icke fattas en man på Israels stol. Hvar I ock vänden eder tillbaka ifrå mig, I och edor barn, och icke hållen min bud och rätter, som jag eder föresatt hafver; och gången bort och tjenen andra gudar, och tillbedjen dem; Så skall jag utrota Israel ut af det land, som jag dem gifvit hafver; och det huset, som jag mino Namne helgat hafver, skall jag bortkasta ifrå mitt ansigte; och Israel skall vara till ett ordspråk och fabel ibland allt folk. Och detta huset skall förfalla, så att alle de som gå der framom skola förundra sig, och hvissla, och säga: Hvi hafver Herren desso lande och desso huse så gjort? Då skall blifva svaradt: Derföre, att de Herran sin Gud öfvergifvit hade, som deras fäder utur Egypti land förde, och tagit sig andra gudar, och tillbedit dem och tjent dem; derföre hafver Herren allt detta onda låtit komma öfver dem. Då nu de tjugu år framlidne voro, i hvilko Salomo de tu husen byggde, som var Herrans hus, och Konungshuset; Till hvilket Hiram, Konungen i Tyro, Salomo cedreträ, och furoträ, och guld, efter allt hans begär skickade; då gaf Konung Salomo Hiram tjugu städer i Galilea land. Och Hiram drog utaf Tyro, till att bese de städer, som Salomo honom gifvit hade; och de behagade honom intet; Och sade: Hvad är detta för städer, min broder, som du mig gifvit hafver?
E. Palmgodt Kaffe-Aktiebolag *, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast För en ä två damer, som önska si g lätt hem på landet, där tillfälle gifves att gren i Stockhol m anordnade kursen i språkdessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och syssel s ättni n g, finnes en liten affär al t öfverdel t aga i hush. - göromål. Pris 35 kr. pr undervisning under instundande sommar, månad. Piano finnes. bästa kaffetillsättning. taga (i hufvudstaden). Kontant endast nå- äga Svar till » Våren företräde. gra hundra kronor. (782) ngar insändas före 1 juni till Stysnart inlärda. Svar till » Trefnad », Iduns relsens ordförande ingeniör É. STRIDSRAN DEN 16 MAJ kan god inackordeexpedition. BERG, Trollhättan. (G. A. G. 967) F ring erhållas på Östermalm i familj, där ungdom finnes. Svar adresseras till StureMilowska helpensionen f ö r flickor MODIST, fullt kompetent, erhåller årsplats från 1 juli, parken 7, Postkontoret Karlavägen, p. r. då ansökan med uppgift om lönevillkor och Prospekter sändas och nya elever motson, Lysekil. (757) läkare eller där sådan finnes i närheten. tagas af Cecilia M110V7, Skolans föreståndarinna. af järn, hopfällbara, ny förbättrad modell, Svar med prisuppgift m. m. torde sändas Sköfde i april 1899. LATS finnes nu genast för en glad, snäll mål a de, kosta endast 3, 7 5 kr. stycket. Vid till Pöste restante, Bergs poststation. (769) Referenser: Generalskan Ericson, Friherrinnan Frölich, Fru Augusta Mannerfelt Sköfde; Doktorinnan Steinmetz, f. Brummer, Fru Lind af Hageby, Fru Asklund, f. Kuyrekvisition af minst ett hälft dussin levereP och treflig flicka att på egen hand sköta ras stol a rne fraktfritt vi d rekvi r entens närmi n dre hushåll (tre personer).
Denna fråga'bar först uppkommit, sedan R. St. vid sista riksdagen började att beräkna inkomsterna så högt, att inga öfverskott af någon betydenhet kunna uppkomma; ty så länge öfverskott finnas, kan ingen sådan brist uppkomma, som behöfver af Riksg.cont. ersättas. Men när man medgifver, att öfverskotten alltid i främsta rummet böra betäcka dylika brister i utgifterna, så frågar jag: hvar ligger väl den större controllen, att Regeringen icke skall öfverskrida de fastställda anslagen, då den för bristens betäckande har öfverskott att tillgå, än om Riksg.- cont. får åliggande att ersätta den? Historiken af denna fråga är för öfrigt, att den alldeles icke från början kommit från StatsUtsk., utan härrör från en af Riksg.cont:s fullmägtige gjord anmälan om i832 års statsbrist, dervid någon betydlig dissensus bland fullmägtige icke heller lärer hafva ägt rum, enär ingen af dem bifogade särskild tanka. Men deremot var fullmägtiges anmälan åtföljd af ett utlåt, från comiuissariatet, af innehåll, att den nu gällande § föranledi en misstydning, som ansågs ofördelaktig för Riksg.- cont.; och som fullmägtige icke bade yttrat sig öfver denna af commissariatet framställda åsigt, ansåg StatsUtsk., att fullmägtige deröfver holde höras och uppgifva, om någon iyS Den aS April c. ra. tvetydighet förefanns, samt i sådant fall sättet att förebygg ga den för framtiden. Af denna anledn. inkommo fullroägtige med samma förslag, som Utsk. nu framlagt för R. St'; och hvar och en lärer lätt finna, att fullmägtige icke sjelfva skulle hafva uppgifvit förslaget, om det vore menligt för Riksg.cont. Häraf visar sig också bäst, att ingen elak afsigt å StatsUtsk:s sida legat till grund för dess betänk. För min del finner jag ingen våda deri för Svenska folkets rätt att sig sjelf beskatta, ty denna rättighet utöfvas på helt annat sätt och försäkras icke genom en § i Riksg.cont:s reglemente; vore den ej bättre föryarad, skulle den vara så godt som ingen.
På dessa grunder skulle jag leda till det förslag, att alla lån på effecter skulle utgifvas i räntemynt, om jag ej ansåg försigtigheten fordra, att endast försöka i smått, på sätt jag i motionen N:o i vördsamt föreslagit; hvadan desse reflexioner hufvudsakeligen blifvit anförde till styrka för införandet af det mynt , som sålunda blifvit föreslagit på försök. Men af det resultat i afseende på en blifvande realisation, som har ofvan uppkommit, att nemligen Bancösedelstocken skulle i möjligaste måtto bibehållas oförändrad intill 950 Ben 2 8 Februarii dess realisation kunde inträffa, föres jag på motionen N:0 6. Till bibehållande af en i det närmaste, oförändrad BancosedeRtock» föreslås vördsamjt att Bankens länebitrgden til JernContoiret, Manufactur Discont en, Strömrensningarne och Götha Canal varda o förryckte bubehållne intill nästa Riksdag. Denna motion torde till BancoUtskottet Varda remitterad Till beredande ar en sjelfständig Bankinrättning erfordras vidare att StatsVerkei för evärderliga tider varder från Banken åtskild. Genom successiv afbetalning på StatsVerkets skuld till Banken, eller samma skulds totala afskrifning, afhugges denna knut, men upplöses icke; ty så länge Riksens Högiofl, Ständer äro nödsakade att ställa creditif på Banken, underhålles denna förening i. sjelfva verket. Att utställa detta, creditiv uti Statsobligationer , synss ej öfverensstämma med dea fordran Kongl. Majit måste göra af Riksens Ständer, att nemligen äga en oafkortad til 1— gårrg att påräkna i händelse af krig , och. Statsobligationers värde kan icke på förband beräknas} således .ej deras tillräcklig - Den 28 Februarii, het bero uppå ett i förhand bestämdt belopp. Dessa inkast låta icke afvisa sig genom hvilken konst sorn helst i financeuppfinning; ty endast vara, eller varurepresentanter äga bär vitsord; en krigsCassa mäste bildas, en slutföljd» sorn leder mig lill motionen N:o ?.
Banco-Utskottet anser, att det i allmänhet vid närvarande förhållanden , då Banco-Verkets ränte-revenuer för hvarje år skola till bestämda ändamål afsättas och disponeras, är af hufvudsaklig vigt, att ej blott förvaltnings-kostnader, utan älven årliga förluster, så vidt deras belopp är kändt och utrönt, dessförinnan blifva afdragna på årsvinsterna, och tillstyrker, enligt denna grundsatts, nu till en början, hvad Banco-DiscontVerkets beräknade vinst för år 1828 beträffar : att å detta vinstbelopp, som i det hela utgör R:dr 242,167: 23: 6., må afräknas så väl ofvannämnda afskrifnings-summaR:dr7, 141: 20: 3., som de uppgifna osäkra fordringarna R:dr 54.161: 7: 4 med tillhopa R:dr 61,802: 27: 7, då återstoden af samma vinst utgör R:dr 180.864: 43: 11, derutaf hälften, eller R:dr 90,432: 21: 11, nu genast, och andra hälften R:dr 90,432: 22, inom nästa September månads slut, bör ifrån DiscontVerkets Vexel-Banco-Räkning ut - a6 Banco-Utskottets Betänkande N.-o 72. assigneras och till Bankens disposition ingå. Äfvensom : att sedermera på enahanda sätt förhålles, så att beloppet af hvad som vid de årliga Revisionerna ytterligare varder anmäldt, att utaf Verkets utestående fordringar såsom osäkert afioras från capitalraknin gen, alltid må i samma mon för året minska den vinst-summa, som Discont-Verket eger att till Banken leverera, fastän, såsom hittills, slutlig afskrifning af fordringarna icke eger rum förr, än efter skedd anmälan och fattadt beslut hos kommande Ständer.
Är tjenstehjon försumligt, gensträfvigt eller oordentligt och låter det sig ej rättas, efter ty i 5 § sägs, eller visar det sig otroget, okunnigt eller eljest odugligt i tjensten. varde på husbondens begäran derur vräkt med förlust af hela lönen samt erhålle sådant betyg, det förtjenar: ersätte ock husbondens skada. Vili husbonde hos domaren tilltala tjenstehjon för fel eller förbrytelse, då skal! i 4 § sägs. Enär de yttranden, hvilka Utskottet under andra och tredje punkterna afgifvit, vunnit två Riks-stånds bifall, samt yttrandet i fjerde punkten väl blifvit af två Riks-stånd återremitteradt, men af ett Riks-stånd bifallet och af ett afslaget utan att detta Riks-stånd i stället fattat något beslut, lära återremisserna i dessa delar icke till någon Utskottets vidare åtgärd föranleda. Reservationer: Åf Herr Grefve Sparre, Erik: ”Ehuru jag, lika med Sammansatta Utskottet, anser inskränkning elier rättare en vänsendtlig förändring böra ega rum i den husbonde nu medgifna rätt att tilldela sitt tjenstehjon husaga, har jag likväl ej kunnat biträda Utskottets förslag i afseende på sättet för tillvägabringandet af en sådan inskränkning. Santmans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Meni. De i gällande tjenstehjonsstadga, beträffande förrberörde rätt. förekommande bestämmelser stå icke isolerade från hvad samma stadga i öfrigt innehåller angående husbondes och tjenstehjons ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, och kunna således icke, såsom Utskottet synes föreställa sig, borttagas, utan rubbning af författningens sammanhang, eller utan inverkan på hvad den eljest stadgar.