Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med stöd af gällande föreskrifter, hafva Fullmägtige berättigat Skånska Hypotheks-Föreningen och Bruksegares IJypolheks-Kassa, alt fortfarande intill nästa Riksdag begagna Kreditiv å Banken til! ett belopp för demhvardera af 300,000 R:di ; hvarförutan Fullmägtige, uppå derom gjord ansökning och emot ställd säkerhet, förunnat Östgötha Hypotheks-Förening Kreditiv å Banken A 200,000 R:dr; varande sålunda den af Rikets Ständer till Kreditiv åt fl y potheks-F öreni tiga r anvisade summa af 800,000 R:dr för det afsedda än* da m alet dis po n e ra d. Uppå Direktionens för Skånska Hypotheks-Föreningen framställning, att då Krediliv-rätt å Banken blifvit, jemlikt innehållet uti 1 Mom. af BankoReglementets 199 §., Föreningen beviljad endast lill nästa Riksdag, men Föreningen fortfarande vore i behof af enahanda rättighet, ytterligare utsträckning af tiden för Kredilivets begagnande måtte beviljas, hafva Fullmägtige meddelat det svar, alt de ansågo Direktionen, på grund af dess lill Banken sednast afgifne förbindelse med dertill hörande säkerhels-handlingar, vara berättigad, att, i den ordning, gällande Banko-Reglemente bestämmer, uti Banken fortfarande begagna Kreditiv, intilldess Fullmägtige, efter ei ballen del af Rikets näst sammanträdande Ständers beslut, i fråga om Kreditiv Rsvi'serérne? Berätt. äng. Beinkoverliet. ^ 42 liil Ilypolheks-Föreningar, med föranledande af samma beslut, komma i tillfalla att lemna Direktionen underrättelse örn hvad då iakttagas bör. O Såsom folii-afgift för begagnade Knssa-K red ili v bar ingått, år 1846 R:dr 30 och under förra hälften af innevarande år R.dr 4 Banko. Angående Bankens Diskont-rörelse. §. 38. Af de granskade rnkensfeaperne för åren 1845 och 1846 inhemtas nedan upptagne förhållanden:
STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. N O R D L I N G, ALLM. Ty få dess äro matt d e s o m v e t a, att opalfärgade, ur böljor u p p s t i g a n d e lervallar i d y l l e n i ett och att landskap Få äro de Nordkap men svensk af ett fortfarande kyrkan har den erbjuda, nordiska färger kust närma det att ett Gyllene Hornet, och dagrar. Brahe endast Och på 1500-talet uppfört Nu nöjesetablissement blik söker. ett observatorium, af af hararne klöfver mumsa under slott lummiga kålen. och Ty Hven är På från ter, Då kommer Mot Då brogerna jordens mäktigaste en dag glömt purpurns fladdra för S:t Hubertus sin ombord, tvång kan hyllning. vinden. ståtar Äreporten F. E. Arvidsson foto. H. M:T KONUNGEN I JAKTDRÄKT. med ni lust till m ö t e. att följa m e d? jakten kung och främst jägarblod sin j ä m n a gång backe Gliicksborg är i ledet, m e d skämt på i kinden, just sådan Frans E. Arvidsson i Landskrona h o n o m på kornet. är son, jägare. jakttur. Hurtig fader, k u n g rocken, Och G a m l e prins H a n s af o c k v i d g o d vigör, m e n ej så Kronprins Frederik och hans d e n ståtlige prins Christian hafva däremot och okonstlad s o m sin m o r - Carl, slänger prins när undan för den sundet lätta brisen sidan vattnet drager sig d e n sveni gult o c h ljusblått. Midtöfver septembersolen Christian jaktbäddar för hett. Hvem då? H a n är vid ett bame om och ned sådan kan han i hakan. Ingen kan han sex timmar vandrat mark. k u n g vi h a! har att i oländig Det och l y n n e o c h skämtar m e d gubflickorna på honom, mig. men ångbarkassarne och nyper märka upp tiden strålande nasist från septembersol och kungsväder. mulen backen.
man vet aldrig, hvar sädeskornet faller och slår rot. » » Käre Harald, du är alltid så god, » sade hon rörd och stängde dörren. Lilla fröken Rosalba åt af alla de framdukade assietterna med strykande aptit och lät maten tysta munnen. Hon hade ej fått någon middag i dag, omtalade hon liksom till förklaring. Efter måltiden läste hon till fru Elsas glada öfverraskning en tyst bordsbön — visserligen kort och slarfvig, men det var i alla fall en bordsbön, det skulle hon inte Eli O^od koiin kafffi. å XlZoS Z^ Sedan bad gästen att få gå ut och se på trädgården. Den var snart besedd. Grönsakslanden och blomsterrabatterna intresserade henne ej särdeles. Sä mycket svårare var det att få henne ifrån krusbärsbuskarna, fastän bären ännu ej voro riktigt mogna. Hon proppade i sig oerhörda kvantiteter däraf och förklarade, att krusbärskart var det bästa hon visste. Plötsligt såg hon upp från sin trägna sysselsättning, lyssnade och frågade: » Hvad är det för ett läte? Är det ett lam? » » Nej, » svarade Elsa, » det är en bock. arrendatorns pojkar ha en bock, som betar där ute i inhägnaden bakom trädgården. » » Ä r han ond? » » Nej, bara mycket lekfull. Han är helt ung. » » Den måste man se! » Och innan Elsa visste ordet af, hade hennes gäst sprungit fram till stenmuren och tagit en sats öfver den; att döma af hennes rop och skrattsalvor befann hon sig redan tete-å-tete med bocken. Elsa måste naturligtvis bege sig efter, men hon ansåg det mera förenligt med sin värdighet att gå den vanliga vägen genom trädgårdsgrinden. Då hon kom ut i den lilla hagen, brusade den vilda jakten förbi henne: fröken Rosalba kiknande af skratt, med flygande kjolar och lossnad hårfläta, bocken efter med de vildaste, uppsluppnaste kaprioler. » Han vill buffas! » ropade Rosalba mellan skrattrullad erna, i det hon vek undan för sin förföljare med en tvär, skicklig vändning. » Han vill bu buff uffas! Å, så lifvadt! » » Nisse! » ropade Elsa i strängt tillrättavisande ton. » Nisse, var stilla!
(Besvarad i Bevillnings-Utskottets Betänkanden N:ris 14, 23. 30. m. fl.; Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden N:ris 4, 10, m. fl.; och Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 20, m. fl ) — Hr Montgomery, C. II., rörande bränvins-bräunings bedrifvande endast i större brännerier: I. 160, R. 223- (se Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden N:ris 4, 9, 10 och Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 30). — Hr Montgomery, G., om förhöjning af pensions-beloppen för de civila och militära embetsoch tjenstemän, hvilka erhållit afsked löre den sednaste pensions-regleringen: I. 126, R. 127. (se Stats-Utskottet» Utlåtanden N:ris 84, 85, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens 4:de och 5:te Hufvud-Titlar, samt N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel).
Förslaget antogs omisstänksamt och jag kilade af för att söka upp vännen Ole Skar, och af honom fick jag anvisning på Johannesens hotell; »folkhögskolefolk brukar bo der, så ni får det bra», sade han. Och bra fingo vi det i de af renlighet skinande rummen och i våra tre sängar, i hvilka det ej blef kandidatens lott att sofva allena. I Norge tycktes tvåmanssängen vara en högt värderad möbel. Det skall ju vara så orimligt dyrt att resa i Norge; jag skall samvetsgrant lemna uppgift på alla våra utgifter för kost och logi under hela resan, så kan den ärade läsarinnan sjelf döma. Te med ett väldigt fat smörgåsar med kött, ost och korf till aftonmåltid, och till kaffet följande morgon en lika stor portion jemte hvetebröd, samt dessutom minst ett dussin smörgåsar till vandringskost. För allt detta, logi inberäknadt, betalte vi per hufvud 1,30 kr., (säger en krona och trettio öre) samt frakt för kofferterna från Lillehammer till Skjäggestad 50 öre. Man riskerar ej att gå vilse i stadens enda gata, och då vi sågo forsen rusa fram der, dömde vi af dess upprörda tillstånd, vigtiga brådska och skummande vältalighet, att den genomgått diverse fall från höjderna ofvanför det egentliga samhället. Vägledda af dånet, liksom en ärad allmänhet af en rasande rabulistisk »ledare», kommo vi på åtskilliga afvägar, innan vi i den ljusa sommarqvällen kunde med egna ögon se de i reshandboken omtalade vattenfallen. Att vi med en dylik ledning kom på galen sida om saken, var temligen naturligt, och att vi fingo både klättra och krypa innan vi kommo till den rätta synpunkten, låg äfven i sakens natur, d. v. s. i den natur, som omgifver fallen och som utgöres af skog och klippor. Men på alla våra slingrande stigar doftade Linnæa borealis; månen log ett nyglänsande leende öfver skånskornas första försök i högre bergsstigningskonst, stjernorna stötte hvarandra på armbågarne och skälfde af skrattlust öfver vår förtjusning, medan vår egen munterhet smittade fallen så de sprutade oss midt i ansigtet.
Afd ) Med anledning af Öfver-Ståthållare-Emhetets derom i underdånighet gjorde hemställan, har Kongl. Majit, uti .Nådig Proposition af den 17 nästlidne October, (införd under N:o 84 i i:sta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocolh) föreslagit, att Rikets Ständer, för vidmagthåliandet af den här uti hufvudstaden, i f. d. Generai-Assistance-Conloirets ställe, inrättade Pantlåne-anstalt, malte medgifva, alt det, utaf Riksgälds ö - Stats-Ut slottets Utlåtande, N:o 4o5. 5 Contoirets mede], Entrepreneuren af denna Inrättning, under 10 år, eller till och med deri i Juni 1843, beviljade låne-understöd af 100,000 R:dr må, under ytterligare 10 års tid, få af honom innehafvas och begagnas; hvarjemte Kongl. Maj:t till Rikets Ständers pröfning och behjertande öfverlemnat, huruvida icke, såsom ett medel att tillvägabringa nedsättning af räntan å eller afgifterne för de från Inrättningen utgående lån, fortfarande ränlefrihet för lånebidraget må ega rum. Stats-Utskottet, till hvars utlåtande denna Nådiga Proposition’ blifvit af Riks-Stånden remitterad, har i behörigt öfvervägande tagit, ej mindre hvad desamma och deraf inom Borgareoch Bonde-Stånden föranledda yttranden innehålla, än äfven, hvad rörande samma amne vid de arne sistförflutne Riksdagarne förekommit. Och då Utskottet nu går att yttra sig, angående fortfaiandet af ifrågavarande allmänna låneunderstöd, anser Utskottet sig böra upplysningsvis erinra, hurusom Kongl. Majrt, vid sista Riksdag, likaledes i Nåder föreslog Rikets då församlade Ständer] att förklara Entrepreneuren af nämnde Inrättning berättigad att, under 10 års tid, räknad från den 1 Juni 1842, bibehålla den derför anslagna räntefria lånefond; men hvartill bemälde
Borgare-Ståndet har deremot ansett momentet böra hafva följande lydelse: »En »hvar myndig svensk undersåte, som, enligt § 3, är medlem af en stads-kommun och »icke är på restlängd öfver oguldna stadsutskylder uppförd, eger, i enlighet med före»skrifterna i denna förordning, vid allmän Rådstuga deltaga i öfverläggningar och be»slut i alla de staden rörande angelägenheter, hvilka icke, enligt rikets grundlagar, äro »vissa klasser af stadens medlemmar särskildt förbehållna.» Då emellertid Utskottets förslag till ifrågavarande moments lydelse redan blifvit af 3 Riks-Stånd godkändt, lärer Borgare-Ståndets ofvan anförda särskilda beslut icke kunna till någon Utskottets åtgärd föranleda. 4 0 § mom. 2 har uti Utskottets förslag följande lydelse: »De särskilda afgifter, som utgå för tillverkning eller försäljning af bränvin eller »andra brända eller distillerade drycker, medföra ej rösträtt.» 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. Denna lydelse har blifvit godkänd af Presteoch Bonde-Stånden, hvaremot Borgare-Ståndet ansett orden »tillverkning eller» höra utgå, samt Bidderskapet och Adeln förkastat hela momentet. Då således momentet år godkändt af tre Stånd, utom i hvad detsamma innehaller derom att de särskilda afgifter, som utgå för tillverkning af bränvin eller andra brända eller distillerade drycker, ej medföra rösträtt a allmän Rådstuga, har Utskottet att utlåta sig endast beträffande sistberörda del af momentet. Denna del ar visserligen endast af tvänne Stånd, nemligen Presteoch Bonde-Stånden, godkänd, men då Utskottet icke kan underlåta att fästa afseende dervid, alt, i följd af tre
Utan att jag vill göra någon jemnförelse emel - Den a6 Maj e. m. lan ledamöternas inom dessa verk olika göromål till mängd och natur, torde det göra tillfyllest anmärka, att K. Kammarrättens ledamöter utgöra nu till antalet endast 7, med en underlydande pei-sonal af 47 personer, då antalet af K. Svea Hofrätts ledamöter utgör 24, nemi. 11 hofrättsråd och i3 assessorer, med en underlydande personal af blott 3i personer. Häraf visar sig, att betjeningen i Hofrätten, som är föga talrikare än ledamöterna, äger förhoppning att vidunga år vinna denna befordran och kunna således vara belåtna med en mindre lön, helst de i alla fall hafva vida större utsigt att hinna till rådslön än i K. Kammarrätten, hvarest betjeningens antal är nära 7 gånger större än ledamöternas. Dessutom bör härvid tagas i betraktande, att secreteraren, advocatfiscaler och commissarie!- ogerna emottagit iedamotsplatsen, då dermed endast åtföljde assessorslön, föga öfverstigande de förras lön, och att anslåendet af rådslöner var enda vilkoret, hvarunder man billigen kunde fordra, att domstolen skulle handlägga mer än dubbelt antal af mål med en inskränktare personal.
I detta capitel, som heter ”Regering”, är planen, att söka det sanna idealet för all sådan; hvilket den ”republikanska Allviljen” icke kan innehålla: ty ”Menigheten är ett stort ord, som betyder Pluralitet; och Pluralitet ett stort ord, som betyder segrande Parti; och segrande Parti är ofta det, som jorden har mest skändligt”167. I en slik Vilje-Regering – det är, en Republik – är hvar och en mest i fara att styras af andras Vilje. Just i den mån, som han har mera dygd än de andre (hvilket naturligen skiljer en man från mängden), kan han lättast råka att vara i en Minoritet, och att således, i stället för glad frihet, lefva i harm och tvång: ty, ”så vida Vilje sättes mot Vilje, göra de Sämre uppenbart Mängden, och de Bättre blifva evigt en Minoritet; hvadan till slut följer, att då Allviljen – ehuru i sig sjelf en lögn – synes regera, utstöter den de Bättre och lemnar de Sämre åt sin yrsel”. Det sökta regeringsidealet är alltså, icke Allas Vilje, utan Allas Vett – eller ett sannt uttryck deraf, constitueradt till en verklig Regering. Grundvalen blir här, icke röst af Vilje, utan röst af Vittsord; icke ett vittsord om mark och öre, det är, om Penning-värde; utan om dygd och duglighet, det är, Manna-värde. Regering, i sin rena och högsta mening, är då således ”makten att i samhället realisera alla sanna och kända proportioner, enligt ett constitueradt Vittsord. Och att realisera proportioner består förnämligast i att gifva dygder sitt ställe, eller i hvad man (mera osäkert) kallar att belöna förtjenster”. Sådan realisering sker icke bättre medelst Frihetens, Jemnlikhetens och Contractets principer, än medelst Viljens: ty, liksom äfven Galningar hafva vilje, och äfven Bofvar göra contract, så är Jemnlikhet en lögn ända tilldess att icke
Sjölagen af år 1667 utmärker sig i det formela för samma korta och kärnfulla språk, som återfinnes i de flesta af våra äldre lagar, ehuru den icke kan tillerkännas den precision och logiska klarhet, hvarå prof gafs i den allmänna lag, som 67 år sednare blef antagen I afseende å uppställningen är den indelad i balkar och kapitel, i likhet med både de gamla lagarne och den afår 1734; men ehuru hvarje kapitel har sin öfverskrift, som tydligen anger innehållet, får man ofta i detta sednare söka förklaring öfver sjelfva balkarnes benämningar såsom t. ex. »Bodmeri», »Ammiralskaps» och »Skeppmåla» balkarne. I fråga åter om innehållet och i hvad mån det Kongl, förslaget derifrån afviker, torde Utskottet hufvudsakligen böra fästa uppmärksamheten derå, alt samtliga föreskrifterna i 11, 15, 16, 18, 19, 20 och 22 Kapitlen Skeppmannabalken om: »Skeppsfolks matordning och dobbel, Skeppsbarberare, Skeppares pligt vid bevärde skepp, skeppsbåt och annan redskap, förbud mot så kallad döpning och uttagande af sådane böter, som skeppare under resa eger ålägga besättningen» blifvit i det Kongl, förslaget uteslutna, enär de till största delen blott innefatta reglementariska stadganden, som dels redan finnas i ännu gällande Kofferdi-reglemente af den 50 Mars 1748 med dithörande författningar, och dels skäligen kunna anses af mindre vigt, då, på sätt H.
De öfriga delarne utgöras alltid af mindre befaret, och äfven vid sjölifvet alldeles ovandi folk. Denna indelning är en följd ej allenast af bristande tillgång på fullgode sjömän, utan göres äfven under vanliga förhållanden, med beräkning att efter hand till sjömanskap inöfva de obefarne. Jag har trott det vara af interesse att förberedande fästa upmärksamheten på dessa förhållanden. Jag anför nu ur nämnde »Teckningar» följande utdrag, som börjas med den frågan: — »Hvilket land i verlden kan, i förhållande tili folkmängden, erbjuda ett så stort antal sjöfolk till dess tjenst och försvar som Sverige?» Men det är med denna, som med så många andra rikedomsoch tillgångskällor i vårt Den 28 Januari e. m. 175 land, att den lemnats obegagnad, ehuru liggande i öppen dag, under det att man klagar öfver brist och fattigdom! Huru skulle Frankrike linna så stor tillgång på iner och mindre dugligt sjöfolk, till ett antal sorn nu torde upgå till 150 000 man, om ej denna, tvåhundra år gamla, inrättning der funnes, sorn kallas njnscriplion Maritimen, under hvilken lyda alla de män, emellan 18 och 50 års ålder, som idka sjöfart och fiske i hafvet, och så långt upp i floderna, som tidvattnet når; oell hvilken ovärderliga institution våra grannstater Danmark och Norrige, under namn af Enrollering, långt före detta, med nödiga lokaijemkningar tillegnat sig. För Preussens nybildade marin är samma sjö— inskrifnings-system infördt. Alla sjömän, fiskare, flodskeppare samt annat folk som tillhöra sjön, hafva, till en början, emellan 19 och 23 Ars ålder, tre års tjenstskyldighet vid flottan, efter behof och påkallande från Amiralitetet. Fnrtygs-besättningarne utgöras af en tredjedel nyskrifna o. s. v. Likaså lärer nu äfven Nederländerna uprätta en sjömil is, sålunda, att. en del af den årliga utskrifningen, matroser, sjömän, fiskare in. fl., bestämmas för flottan med kortare (4-årig) tjenstetid.
Flitiga tvättningar m e d iskallt vatten m e d följande kraftig frottering pläga ofta afhjälpa obehaget. Aurora. Ja, i detta fäll skulle hypnotism möjligen kunna göra nytta. M e n dessutom bör h o n framfor allt ha en förståndig psykisk behandling i hemmet, hvarjämte hennes kraft e r böra, så vidt möjligt, höjas genom stärkande föda och lämplig medicin. Fru F. A n v ä n d m e d de förändringar, som falla af sig själfva, den behandling, som föreskrifvits för A. N — i i ri:r 1 och för S. B. i n:r 5. Envis hosta. Oss synes, s o m o m här blifvit gjordt allt, hvad som kunnat och kan göras. » Ömtåligheten » kvarstår mycket länge, och möjligt är, att n i först i s o m m a r kan vänta grundlig förbättring. Hulda. A n v ä n d den behandling, som finnes föreskrifven för E. E. i n:r 7, och ingnid hvarje afton en salva af en del fälldt svafvel på 30 delar vaselin. Karl Gustaf. Bref pr posto. Prisfrågor XIII — XV. kr. kr. kr. kr. kr. kr. kr. A e l x, Alibi k C:o, Prospekter kurslistor till landsorten sändas på begäran och grannländerna. En 16 års flicka p. r. och [1652] Doktor A. Afzelius [1535] Panorama mternational, Hamngatan 1 8 B, 1 tr. upp. D:r ERNST SALÉN, Ögonläkare. Denna vecka: Serien af Nästa vecka: Tyrolen. Kina ooh Japan. lista Doktor Cai ?I piensbuzg 33 Drottninggatan 33. domar. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. förbehållande vi oss att på öfligt sätt få efter godtfinnande begagna oss af äfven ej belönade skrifvelser. P å konvolutet sättes ordet: Täflingsskrift.) Huru vä / vas flossaväfnader, huru solfvas de oeh trampas?
De misshushållningar, som dervid ägde rum, drabbade icke Banquen men Nationen ; Capitalisten, enär den öfver klöfvan utsträcktes, Näringsidkaren, enär genom åter indragning alla värden rubbades. De vinster, som dels den yttre Handeln, dels BancoOperationerna gåfvo, stadnade inom inskränkta omloppsbanor. Landet förblef ouppodladt, dess Innebyggare likasom Uppstädernes förbi efvo fattige och sjelfva Staten förblef i visst afseende under Banquens förmynderskap, i så måtto nemligen, att aldrig Statens större behof kunde af sjelfva Folket fyllas och attBan - 544 ^>en *5 April. quens Creti i [rörelse hindrade grundläggningen af en Creditrörelse för Staten. Med främmande Penningar och såsom befordrare af främmande Makters Politiska afsigter, åter upphöjde Gustaf den LII sin Stat till Sjömakt. En följd häraf blef återupplifvandet af det AdministrationsSysteme, som Carl den XI:te antagit, ehuru nu under helt andra förhållanden. Sverige skulle åter bli activ Handels-Stat. Också fördubblades HandelsFlottans Lästetal inom i3 år, men Spannmålsimporten föröktes i lika förhållande. Händelserna tycktes vittna, att Gustaf misstagit sig. Inom i5 år var Sjömakten skapad och förstörd, och sedan Americanska Kriget och Sillfisket upphört att lifnära den activa Handeln, sedan Rörelse-Capitalet ifrån sitt maximum af 8 Millioner sänkt sig till 54, sedan Spannmåls-importen successivt stigande under hela denna period, under tiotalet från 1781 till 1790 uppgått till 7,741,47° T:r, är det väl mer än sannolikt att den crisis inom Myntväsendet, som nu föres på räkning af 1788 års Krig, af sig sjelft inträffat, om än aldrig något Fredsbrott ägt rum. Jag kan och jag vill icke dölja, att det oroat mig att finna det de Högloflige Utskottens åsigt om orsaken till Myntväsendets närvarande skick, varit, icke den som jag nu sökt framlägga, utan enahanda med den söm 1765 års Ständer ägde.
Men det har varit benämningen af Kongl. Majus och Rikets Collegium som utmärkt de Verk, hvilka hörde till RiksCollegierne, och det är utan tvifvel dessa Verk, som man haft i syfte, då ros §. i Regeringsformen författades. Det är för öfrigt genom de Collegierne tillagde rättigheter och beskaffenheten af deras åligganden, som de utmärkas, hvilka egenteligen böra ibland RiksCollegierne upptagas, och det hufvudsaklig» kännetecknet i detta fall är, att de utöfva Domsrätt, och, enligt gifna föreskrifter och författningar, äga att besörja vissa grenar 54* Ven Ii /unn /, mi if Statsförvaltningen,! Allt datt» inträffar med både StatsContoiret och Förvaltningen för Sjö— ärenderne. Herr Schutzercrantz, Herman: Med hvad Herr Grefve Mörner si grundeligen och upplysande anfört, förenar jsg mig till alla delar* Jag kan ej föreställa mig att blott benämningens olikhet af Publika Verb, hvilka annars äga lika ansvariga befattningar, bör åstadkomma någon skillnad dem emellan. Hvad Förvaltningen af Sjö-ärenderne angår; får jag upplysa, att detta Verk har kommit i stället för det fordna AmiralitetsCollegium, åger i följd af dess Instruction lika prerogativer med det-, aamma, samt utöfvar Domsrätt i flera mål. Friherre Wr angela Henning: Enligt min öfvertygelse, är den af Utskottet foreslagne redaction eå fullständig, att jag önskar dess antagande, blott med tillägg af Friherre Åkerhjelm* gjorde särskildta förslag. Hvad åter ang&r att så uppställa redactionen af 102 att någon förändring deraf ej skulle behöfvas, i händelse CollegialStyrelsen framdeles komme att undergå förändring; tror jag att uppfyllandet af en sådan önskan tillhör omöjligheten; jag åtminstone kan ej fatta, huru Utskottet skall hunna göra sådant; och skulle det ske, må jag tillstå, att Utskottet öfverträffade *11 känd mensklig förmåga. Friherre Åkerhjelm: Friherre Wrangel har förekommit mig uti hvad jag egenteligen ville yttra.