Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Do nilia fvanden, laga ansvarsoch ersättnings-talan utföra. Efter i följd häraf, inför Kongl. HofRätten, emellan AdvokatFiskalsEmbetet och t. f. Domliafvanden föregången skriftväxling, hvarunder den sistnämnde sökt försvara HäradsRättens åtalade beslut, såsom med åberopade Lagstadgandet förenligt, och AdvokatFiskalsEmbetet deremot yrkat, att Domliafvanden måtte, i afseende å anmärkta förfarandet och de till stöd derför yttrade åsigter, behörigen tillrättavisas, samt derjemte åläggas, att till vederbörande gälda ersättning, har Kongl. HofRätten, i Utslag den 21 Maj sistlidna år, sig utlåtit och, med godkännande af hvad anmärkt och påstådt blifvit, funnit den af HäradsRätten, genom dess ofvanberörde beslut, antagna grund för beräkning af den sakfälldes kroppsplikt icke hafva varit med rätta förståndet af Lagens föreskrifter i detta afseende öfverensstämmande, samt i följd deraf icke allenast erinrat t. f. Domliafvanden om HäradsRättens omförmälda oriktiga förfarande, hvarigenom den sakfällde kommit att undergå hårdare bestraffning än enligt lag bordt äga rum, utan äfven ålagt Domliafvanden att ersätta den sakfälldes lidande med tio R:dr Banco samt godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för hans qvarliållande i häktet åtta dagar längre än vederbordt, med En R:dr 8 sk. samma mynt; hvaröfver bemälde Domhafvande anfört underdåniga besvär lios Kongl. Maj:t, sorn med dess Högsta Domstol, enligt den 21 derpåföljde Augusti meddeladt Utslag, ej funnit skäl att i öfverklagade
Emot Utskottets ofvanberörda förslag, oell såsom skäl för återremiss, liar hufvudsakligen anförts: att genom den bestämda föreskriften om ifrågavarande kostnaders fördelning på tjugo år skulle det åsyftade ändamålet af billighet och rättvisa mot boställsinnehafvare lätteligen förfelas, enär det nemligen kunde hända, att den, som emottagit ett boställe i så godt skick, hvad åbyggnaden beträffade, att några kostnader för byggnad under hans besinningstid icke ifrågakomme —• i hvilket läil någon ersättning till efterträdaren för uraktlåten byggnadsskyldighet icke vid afträdandet egde rum — men under det sista året finge vidkännas en större utgift för något allmänt byggnadsföretag, blefve berättigad til! godtgörelse för nitton tjugondedelar deraf utaf efterträdaren, hvilken just till följd deraf, att företrädaren behölt bygga så litet vid bostället, troligen snart finge till fullo utgöra sin årliga byggnadsskyldighet och möjligen i förskott ett och annat år derutöfver: alt då, genom Utskottets förslag, skulle boställshafvare tillförsäkras ersättning för hvarje, äfven den minsta, kostnad, som blifvit använd till de omförmiilda ändamålen, men dylika mindre utgifter sällan något år alldeles uteblefve, komme hvarje boställe att belastas med ett skuldregister, som med hvarje år blefve allt vidlyftigare och tarfvade sitt eget bokhålleri, derest oreda skulle undvikas: att besväret härmed ofta kunde uppväga de ringa utgifter, boställshalvaren kunde finna för godt att debitera bostället: att deremot Utskottets förslag uteslöt en del andra »extra utgifter», som en boställsinnehafvare kunde fä vidkännas, och i afseende å hvilka det vore lika billigt, alt han njöte godtgörelse: samt att, då dessa kostnaders beskaffenhet icke kunde i lagen vara föresedd utan borde för ernående af full rättvisa och billighet i ,hvarje förefallande läll pröfvas, det borde åt Syne-rätten, hvilken verkställer husesyn mellan afoch tillträdare, öfverlåtas att pröfva ej mindre verkliga beloppet af de kostnader, som föregifvas vara förskjutna, än ock i hvad män de kunna anses vara af beskaffenhet att böra af efterträdaren företrädaren godtgöras, och till huru stor del de böra på den ene eller andre belöpa; i hvilket sistnämnda hänseende inom Riddcrskapet och Adeln blifvit vrkadt, att till efterrättelse härutinnan bör tjena den grundsatts, som i 27 af gällande Militieboställs-ordning, sådan denna § lyder efter Kongl. Kungörelsen den 16 Oktober 1849, blifvit antagen,
Disa förklarar sändebudet, att hon är beredd att följa honom; de äro genast framme, sändebudet anmäler henne, och hon införes. Konungen råder henne falla ned och begära nåd, men Disa säger sig vilja bevisa hvad hon sagt; hvarpå konungen önskar veta, huru hon uppfyllt hans befallning. — Sc. 5. Disa förklarar nu, att hon kommit om qvällen, således ej om dagen eller natten, vid fullmånan, således ej i ny eller nedan, sittande i en vagn, dragen af två drängar och med ena benet öfver en vid sidan af vagnen gående bock, således hvarken gående, ridande eller åkande, utan både det ena och det andra, samt slutligen endast höljd i ett nät, och således hvarken klädd eller oklädd. Konungen, förtjust öfver detta prof på hennes klokhet, ger henne en gyllene klenod och lofvar att taga henne till drottning, om hon kan gifva ett bättre råd än riksdagen. Hon råder då, att icke döda det öfverflödiga folket, utan sända det norrut att odla de obebodda länder, hvarigenom sedan ökade skatter skulle inflyta; derföre borde konungen sammankalla allt svenfolk samt låta det kasta tärning om lif och död, och lifvet skulle skänkas dem, som förlorat, mot vilkor att draga mot norden; åt enhvar af dessa skulle så gifvas en handske, full med korn, yxa, skäckta och hornbåge. Rådet behagar konungen, och Siwold befalles utskrifva kallelsebrefvet. Fjerde akten. Konungen friar till Disa, och hofmästarinnan drager på henne gyllne kläder och sätter en krona på hennes hufvud. — Sc. 2. Under Siwolds ledning kasta bönderna tärning om lif och död. Jösse, som tappat, kommer i gräl med Nisse, som vunnit, och beskyllar honom kunna trolla och visst vara född i Tavasteland; de råka i slagsmål och kunna endast åtskiljas genom Siwolds mellankomst. Bönderna förklara sig icke vana att slå tärning, utan bedja att i stället få draga strå, hvilket beviljas dem. — Sc. 3.
Derjemte, och då en föreskrift om Forum för klagomål öfver Riksdagsmanna-valen rätteligen hörer till Riksdags-Ordningens 19 , tillstyrker Utskottet vördsamligen att i samma <jj., efter orden: »först afgående post öfversända ,<c följande mening måtte inflyta: »Öfver de val till Riksdagsmän för BorgareStåndet!, som, enligt 14 ,§■, inför Bergscollegium förrättas, må Besvär hos Konungen anföras inom den för dylika Besvär i allmänhet stadgade tid.a Stockholm den 10 Juni i8*8- N:r 55- Constitutions-XJtskottets Memorial till Riksens Ständer, angående åtskilliga med Representations-förslaget gemenskap ägande Grundlags-andr ing ar. Uti aflåtit betänkande under den 12 nästledne Maj, med förslag till förbättringar i National-Representationen, har ConstitutionsUtskottet redan anmält, att godkännandet af de å nyo redigerade §§. i Riksdags-Ordningen komme att medföra några fastän mindre betydliga förändringar i åtskilliga andra samma Grundlags rum. Dessa förändringar, jemte i 34 Coust. Utsk. Betärikanden. de ytterligare, som blifvit föranledda genom den, i följd at Vallöf!. Borgare-Ståndets återremiss, omarbetade och för Riksens Ständer under den 10 innevarande framlagda Redactionen af Riksdags-Ordningens 14 , får Ut skottet nu vördsamligen uppgifva, såsom förslag att i sammanhang med Representationsfrågan behandlas och afgöras. Den mening i i i Riksdags-Ordningen, aom följer efter orden: »med all skyndsamhet verkställas,« skulle erhålla sådan lydelse: Tillhörandes det Dom-Capit/cn att för Prestershapet, Academierna att för deras Deputerade , Iluf'lidstadrus Magistrat, att för dervarande Borgerskapets Bergs-Collegium att för Bruksegare och Bergs-ManufacturisLer, samt Land sköfding arna, hvar i sitt Län, att för Städernas Borgerskap och Menige Allmogen om sådana Valförrättningar , å
LY. E. 3. StatsUtskottets förslag till ökade stats-utgifter, om uppskof med slutligt afgörande deraf, tills frågan om värdet af det gångbara myntet blifvit afgjord. XXIV. 232. XXVI. R. i65. XLI. B. 248, 332. XLII. 5i. XLY. A. 328. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden innefattande hemställan om tillökt Betjening. I. B. 36q. A. 668. P.U. 5. — angående utbetalningen och redovisningen af Riksdagskostnadsmedlen. II. B. 269. VI. A. 204. É. 355. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss, angående sökt befrielse från tiondes utgörande, för Alun-tillverkningen vid Lowers Bruk, samt om uppmuddrande af hamnen vid Degerhamns Lastageplats på Öland. III. R. 233. Yl. A. 335. XVII. U. 324. XIX. A. 83. XX. E. 169. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Fändrick Munthes besvär, rörande utbekommande af skogsåverkans böter. III. B. 233. VI. A. 335. XI. E. 23i. — i anledning af väckt motion, att Konungens Befallningshafvandes sednast afgifne FemårsBerättelser måtte skyndsammeligen tryckas. VI. B. 152. VIII. A. 4o3. X. B. 261. XI. A. 148. XIII. E. 185. — rörande tryckningen och utdelning af 47° Konungens Befallningshafvandes FemårsBerätlelser, som framdeles afgifvas. YL B. i52. VIII. A. 4o3. X. E. 92.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Cederström, Rudolf: Då jag nu går att föreslå ett beslut, skiljaktigt från dem, som föregrde talare hafva tillstyrkt delta Stånd att fatta, utbeder jag mig en stunds benägen upmärksarobet åt de skäl, som grundlägga trin åsigt i ämnet. För alt rätteligen bestämma sitt omdöme i denna fråga, är enl. mitt förmenande nödvändigt, alt klart upfatta emancipationsfrägan i hela dess vidd, och icke blott hålla sig vid det, åtminstone skenbart obetydliga innehållet af det för oss framlagda betänk. Det torde anses obetydligt, enär af en reservant kunnat ifrågasättas, att ”Ctskrs beslut, om icke innefattande en direkt inskränkning i de rättigheter, Judarne f. n. inom vårt samhälle ega, likväl synes innebära önskan, alt en sådan måtte komma att ega Den 19 Mars f. m. 41 rum.” Jag kallarvdel obetydligt i hänseende till det möjliga resultat man i den närmaste framtiden kan förvänta af detsamma, emedan jag tror, att om det lägaes i Stapelstädernas Borgerskaps magt, att genom sitt yttrande föranleda jakande eller nekande svar pä en sådan begäran som här år ifrågasatt, så skulle svaret mångenstädes utfalla nekande, och då blefve resultatet intet annat än bibehållandet af närvarande förhållande. Men om resultatet sålunda i vissa hänseenden och för den närmaste framtiden visar sig obetydligt, så år derföre icke sagdt att betänk, ju ej torde innehålla frön lill hvarjehanda, längre fram märkbara ulvexler af betänklig art. Ty man får icke tillsluta ögonen för beskaffenheten af den motivering Utsk. använd!; huru mycken vigt man verkligen bör lägga på de motiver, som 8ro anförda, synes jemväl deraf att en värd emancipationsvän, Hr Frih. Hamilton bar ganska riktigt fästat upmärksamheten på, att dessa motiver äro af långt större betydenhet, än sjelfva det synbara resultatet. I det förtjenst fulla anförande, som Hr Gr.
Vid beviljande at detta betydliga anslag hade dock Rikets Ständer, i afseende å delsammas användande, fästat vissa grunder och vilkor, såsom att vid hvarje läroverk borde meddelas så milständig undervisning i de lill allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, som läroverkens omfång medgäfve, samt alt, vid den nya regleringen af elementar-iäroverken, en sådan förändring i deras styrelse borde vidtagas, att sakkunnige personer, äfven utom ecklesiastik-ståndet, mätte kunna deruti intagas. Medelst nådigt Cirkulär den 6 Juli 1849 bade Kongl. Majit äfven anbefallt vissa förändringar vid elementar-iäroverken i den af Rikets Ständer afsedda rigtning. Vid de läroverk,"der en villig verkställighet ai ilen sålunda anbefallda förändringen egt rum, bade ock sä väl undervisningen som disciplinen förbättrats; men dels genom det nådiga Cirkulärets obestämdhet i vissa vigtiga delar, och dels genom uteblifvandet af hvarje åtgärd till läroverks-styrelsens förändring i den rigtning, Rikets Ständer önskat, hade förbättringen på många ställen icke blifvit så genomförd, som Kongl. Majit och Rikets Ständer afsett.
Enligt den utredning, som kommit Utskottet tillhanda, är detta anslag, utöfver de vid föregående riksdagar beviljade, erforderligt för att med dylika kanoner och projektiler förse vissa uppgifna flottans fartyg, hvilka af dem ännu äro i saknad; och får Utskottet alltså tillstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t i denna del före slagit. c) Till den nya dockbyggnadens fullbordande 88,560 r:dr. Då den äskade summan afser fullbordandet af detta för sjöförsvaret vig figa arbete, hvilket icke utan betydlig olägenhet skulle kunna afbrytas, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja det begärdta anslaget 88,560 r.dr, att, under åren 1848, 1849 och 1850, med en tredjedel om året, utgå; dock att, vid liqviden öfver innevarande års anslag, afräknas det be lopp af 13,500 r:dr, sorn Rikets Ständer för ändamålet redan beviljat. d) Till gevärs anskaffande och förändring 30,000 r:dr. Enligt det förslag, rörande summansfördelning, som blifvit Utskottet meddeladt, skulle detta belopp komma att användas på följande sätt: För fullbordande af reparationer och låsförändringar af 1,330 gevär och 450 pistoler r:dr 10,000: — till ytterligare förändring af ett parti gevär . „ ! 0,000: — och till anskaffning af 500 st. nya gevär „ 40,000:
Nords t jer neOrd. O. J. La gerlieim, vid hvars åtagande, i egenskap af f. Ö. Ridd.secret., att fullända tryckningen af R. o. Ad:s prot. för sista riksdag, H. R. o. Ad., uppå Ridd.Utskts derom gjorda hemställan, låtit bero, under d. g i denna månad med döden afgått; så, och enär berörde prottstryckning icke hunnit att af Hr Just.rådet i lifstiden till fullo besörjas, utan, enligt inhemtad upplysning, spridda delar af protrn för Dec. månad 182g samt Jan., Febr. och Mars månader i83o ännu återstå otryckta, till ett antal af 70 ä 100 tryckta ark, har Utsk., genom nuvarande Ridd secretrn, låtit taga i förvar alla de bland Hr Just.rådets efterlemnade papper befintliga prot. och handlingar, hvilka i förutnämnde afseende tillhörde Riddarhuset, hvarförutan Utsk. hört Ridd.secret., huruvida han kunde åtaga sig att fullborda det ifrågavar. arbetet. Och som Ridd.secret. i anledn. häraf förklarat sig såväl villig som skyldig att efter riksdagens slut, och så snart de deraf ovilkorligen följande mest brådskande åligganden blifvit fullgjorda, med all skyndsamhet och möjligaste fullständighet besörja tryckningen af de ännu återstående R. o. Ad:s otryckta prot. för sista riksdag, har Utsk. ansett sig böra, med anmälan härom, till H. R. o. Ad. hemställa: Den i October c. m. 43 om icke R. o. Ad. skulle täckas godkänna denna utväg för fullbordandet af den ifråga var. prot:stryckningen. Slockholm d. 27 Sept. 1834- På RiddarhusUtskottets vägnar C. G. BEDYHLL. IV. F. Dalman.
Riksens Stander sig icke kunna bifalla Kommit-? terades framställning, att den af Kongsöhr till Stats-Verket ingående och för dess behof påräknade grrende-inkomst må anslås till större eller mindre del för Strömsholms Stuteris utvidgande, I afseende på de ytterligare medel till byggnadernes fullbordande samt andre utgifter i och för Stuteriets försättande uti fullkomligt skick, spm Komnaitterade förmält varg. nödige till belopp af gqoo R:dr, och hvarutaf Eder Kongl. Maj:t i Nåder äfven hifaliit 5000 R:drs utbetalning, bevilja Riksens Ständer afskrifning för detta förskott så väl sorn för de här ofyanpämnde till Byggnader mm. använde Summor, hvilka likaledes blifvit förskjutne att af Riksens Ständer ersättas, och få j underdånighet anvisa återstoden af det nu uppgifna behof eller Fyra Tusen R:dr att äfven utgå af enahanda tillgång eller Stats-Verkets Öfverskotts-medel på Inkomsterne för den förflutne tiden, likväl noder vilkor, att redovisning för alla dessa belopp, afgifves i föreskrifven ordning. Redan vid J8iä års Riksdag hafva Riksens Ständer vidtagit och i underdånighet anmält silf Beslut hurp Strömsholms Kongsgård bör styras och förvaltas, när Kommitterades befattning dermed upphörer. För Riksens Ständer återstår i. den delen nu icke annat, än att i underdånighet åberopa denna sin åtgärd, X sammanhang med förevarande ämne, och yid betraktande af den utomordentliga dödlighet på Hästarne, som visat sig vissa år vid Strömsholm, hafva Riksens Ständer icke kunnat underlåta att fästa uppmärksamhet på behofvet af Veterinär-kunskapens större befordran, så att skick* TJnderdiiniga Skrifvelser', 34!» 15ge Lazare deruti måtte danas. För sådant ändamål anse Riksens
Hvarefter Ha?is Excellence hemställde, om icke, med afslag å Utskottets Utlåtande, Ridderskapet och Adeln behagade bifalla hvad Kongl. Maj:t uti Dess Högstberörde Nådiga skrifvelse uti detta ämne föreslagit. Bi fölis. Hvarjemte Hans Excellence föreslog, att de öfrige Respective RiksStånden måtte inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den ro dennes afgifne, samt den 16 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 12 sistlidne 246 Den 18 Juna e. m. Maji meddeldte Betänkande, angående medel till S venska Theaterns underhållande. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Jag får förnya min tillförene gjorde anmärkning, att bevillning för rättigheten att besöka Theatern skulle x så måtto vara orättvis, att priset på Theaternöjet bletve derigenom olika, och dyrare ju mindre ofta man njöt det. Jag kan således ej frångå den tanka, att det skulle vara rättare, alt öka priset på EntreeBilletterna. Man torde invända: ”att Billetteprisens förhöjning skulle afskräcka ifrån Spectaclernes besökande.” Jag tror det icke: helst de för • i mögnare Theaterälskarne, och ännu mindre de, som blott vilja synas vara det, helt visst icke skulle låta det förhöjda priset afhålla sig, och för dem, som endast sällan hafva råd att bevista Spectaklei ne, hl ef det i alla fall mycket mindre kostsamt, än om de skulle erlägga en lika stor årlig afgift, som de, hvilka infinna sig der dagligen. Om också de dagliga Spectakelkunderna någon gång uteblefvo, skulle deras platser, tili större nytta och nöje för Publiken, säkert fyllas af sådana, som hittills varit utestängda, så ofta goda pjeser blifvit gifna.
Om nemligen obligationerna voro skrifna såväl på Svenska, som på sätt hittills iakttagits i våra statsobligationer, äfven på något annat, allmänt kändt Europeiskt språk, samt i öfrigt så inrättades, alt de åskådliggjorde huru mycket en obligation, t. ex. å 100 Riksdaler Svenskt Silfver specie, vore värd i Mark Hamburger Banko eller Preussiska Thaler, efter beräkning af den vigt finsilfver, som i hvardera af Bih. till B. St. Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 4 Haft. 7 50 Stats-Utskottets Betänkande N:o 89. dessa myntslag ingår, så skulle en så beskaffad obligation, enligt Utskottets förmenande, ilall den innehölle försäkran derom alt den, efter sådan beräkning, på utländsk ort hos vissa uppgifna bankirer vid förfallotiden inlöstes, och att årliga räntan på enahanda sätt godtgjordes, blifva i utlandet lika gångbar, som om obligationen vore utställd endast i någon af de ofvan uppgifna utländska myntsorterna. Men fördelen af obligationens utställande i Svenskt myntslag vore dock obestridlig, enär densamma blefve begärligare för Svenska kapitalister, helst innehafvaren af en dylik obligation — ifall, såsom antagligt är, åtminstone någon del af obligationerna här cjvarstannade —• kunde, i händelse af behof, föryttra densamma på den utländska penningemarknaden. Man undveke ock härigenom tväune slags Svenska statsobligationer, nemligen Svenska, så kallade inhemska, möjligen löpande med en kurs och Svenska utländska, löpande med en annan. Måhända skulle ock obligationernas förskrifning i Svenskt mynt, mera än något annat, medverka dertill alt kursen å valutor i Svenskt mynt blefve noterade på de utländska börserna. Då emellertid den invändning torde göras, att dylika obligationer icke kunde i utlandet blifva gångbara, anser sig Utskottet böra upplysa, alt Östgöta Hypoteksförening, efter dessa grunder, genom Johan Holm och Jones &
Då emedlertid Länens Riksdagsfullmägtige, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers å förra Riksdagen gjorda underdåniga hemställan, ytterligare yrkat, att jemkningen definitivt måtte för sig gå; och annan utväg att för närvarande vinna detta ändamål icke lärer finnas, än att all fordran frånträdes på hjelp i gamla roteringen afframdeles i skatt ingående nyhemman; få Utskotten tillstyrka den underdåniga anhållan af Rikets Ständer: att Kongl. Maj:t täcktes i ämnet höra Rotehåilurne vid Wester bottens Regemente samt, i händelse större delen af dem afsäger sig anspråket på biträde i gamla roteringen af de hemman, som efter en blifvande reglering i skatt ingå, låta en allmän och definitiv rotejemkning vid nämnde Regemente förrättas med användande af redan i skatt ingångne nyhem man; men att, om en sådan afsägelse icke sker, roteregleringen då måtte, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, provisionelt verkställas; och torde jemväl Rotehållavnes utlåtande böra in - Statssamt Allm. Ecsv. och O teon.-I'Isko Hens Utlåtande N.-o 36. o hem tas* och på lie flesles önskan få ankomma, huruvida jernkningen skall ske Regementseller Compagnievis, dock med bibehållande af de nuvarande districlen och rotarnes antal vid hvarje Compagnie, Alt en del nyhemman, som höra anslås lill hjelp åt svaga rotar, men, i anseende lill sin aflägsna belägenhet, ej kunna ulgöra roteringen in natura, i stället betala vacance-afgift, äfvensom att denna afgift, i enlighet med Kongl. Majlis
Betänkande N:o 46 Lunds slift, i fråga hvarom förekommer, alt i del sistnämnda bör forsing till ledia klockare-beställning valet föregå, hn/vn IVi pröfva t skålig t, med vndanriidjande af öiverklagade valförrättningen stadga, det bör kyrkoherden blund de sökande, föreslå församlingar/te 3:iie de mest ti enlig n och i alta a/seenden skickligaste, hvarefter å desse nytt val kommer att anställas" —; sä har, lill följd af el t uppenbart missförstånd af denna Nådiga resolution, Götheborgs Konsistorium den 6 Maj 1835 utfärdat ett sä lydande Cirkulär: ”Sedan Kongl. Majit, ined anledning af ett enskildt besvärsmål, uti Nådig skrifvelse lill Konsistorium den 24:de sisllidne Januari i Nåder stadgat, alt Kongl, resolutionen den 12 December 1734 rörande klockares tillsättande i Skåne, Halland, Blekinge och Bobus län bör lika tillämpas inom Götheborgs och Lunds stift; i fråga hvarom förekommer, att inom det sistnämnda förslag till ledig klockare-beställning bör valet föregå, har Konsistorium ansett sig böra härom meddela vederbörande kännedom, samt till följd af ofvannämnde Nådiga skrifvelse förordna, alt, vid inträffande ledighet af klockare-beställning i Hallands och Bohus län, pastor bör bland de sökande föreslå församlingen Irenne de mest tjenliga och i alla afseenden skickligaste, hvatefter val å desse kommer tilt anställas med iakttagande deraf, att pastor vid valet eger afgifva blott en embetsröst, hvilken alltså icke, såsom hittills, får beräknas till hälften emot församlingarnes afgiliia röstetal.”