Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsattes den i förmiddagens Plenum Började pröfning af Statsoch BancoUtskottens den i4 dennes under N:o 92 afgifne, samt den It) derpåföljde e. in. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om ytterligare anslag utaf allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande, så vidt den rörer ett förskott af 100,000 R:dr B:co. Herr Strålej Nils Wilhelm: Det är eii gammal erkänd sanning, i afseende på den enskilda hushållningen, att man vid användande af sina medel bör afse först det nödvändiga, sedan det nyttiga, och sist det blott nöjsamma eller praktfulla. Jag för min del har trott, att Statsoell BancoUtskottens Utlåtande grundade sig på denna allmänt erkända regel, hvilkenär lika användbar vid den allmänna som den énskilta hushållningen, och att man nu icke borde ingå i någon annan Öfverläggning, än om denna grnndsatts bör följas eller icke. Jag har icke trott, att man i främsta rummet kan sätta Götha Canal och anse densamma oundgängligen nödvändig för Sveriges bestånd, utan har förmodat, att detta främsta rum skulle tillhöra StatsRegleringen i Den 26 Mars e. m. g5 allmänhet. Götha Canal kan på sin höjd, enligt min tanka, anses såsom nyttig för det allmänna, och kommer således i andra rummet. Så har jag för min del fattat Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, och trott, att man kunde bifalla det, såsom en gärd åt förenämnde allmänna regel, utan alt ens ingå i undersökning, om Canalen bör fortsättas eller icke. Men discussionen har vändt sig så, att man sätter sjelfva hnfvudsaken i fråga, och jag tror, att, vid afgÖrandet af förevarande Utlåtande, hvar och en bestämmer sin tanka derom, efter den opinion han hyser, om Calial-arbetet i aljmänhot bör fortsättas eller icke:—I det afseen-' det skall äfven jag be, att få anföra några ord.
På deras tbeoretiska kunskaper bör derföre icke läggas alltför stor vigt, hvadan jag också af mången bört den önskan framställas, att man inåtte inskränka undervisningen så mycket sorn möjligt till fältet. Man börjar redan inkomma på en annan bana med dessa skolor just genom den myckna läsningen, hvilken långt ifrån att vara nyttig, snarare skadar Om man läser den för Landtbruksskolorna gällande instruktion, skall man finna på hvilket vidsträckt fält af theorier föreståndaren har att röra sig i afs. på elevernas undervisning och hvilka theorier i egentlig mening icke lemna dem någon nytta i praktiken. Jag fruktar derföre att i fall föreståndaren får ett större anslag, och icke behöfver beräkna att elevernas arbete på fältet skall ersätta honom den föda han gifver dem, komma de att belastas med en lärdom, som icke medför något gagn. Jag ber ytterligare att få fästa upmärksamheten på att det första anslag, som gafs dessa skolor, var 1,000 Rdr bko. De hafva f. n. 2,000 Ildr, och StatsUtsk. har nu föreslagit att detta anslag skall höjas till 4,000 Rdr. Det kan väl icke nekas, att detta är ett ganska vackert steg framåt på kort tid. Jag ber dessutom att få erinra derom, att anslaget på 6:to Ilufvudtiteln betydligt öfverstiger hvad K. M. äskat, nemi. med icke mindre än 921,200 Rdr. Vid sådant förhållande anser jag, att man bör hafva grundade skäl innan man än vidare öfverskrider den gräns, inom hvilken K M. ansett sig böra stanna. Jag anhåller således, att hvad StatsUtsk. har i öfverensstämmelse med K. M:s Propos. föreslagit, måtte af R. o. Ad. bifallas. Hr Fåhraeus, Joh. Fredr.: Det är icke längre sedan än vid 1841 års Riksdag, då fråga först väcktes Om inrättande på Statens bekostnad af s. k. lägre Landtbruksskolor. R. St:r beviljade då för 5 sådana skolor 1,000 Rdr bko årligen till hvardera. Vid nästpåföljande
Maj:t velat i afseende på Statsregeringen under Julje Hufvud*Tituln, deruti frågan om bestämmande af Flottprnes anslag intoge ett väsendtligt riam , meddela Utskottet, för att tjena till upplysning om de penning? utgifter hvilka för verkställigheten af de föreslagne artstalterne i sammanhang tued öfrige berjikningar 1 nämnde del kunde s,ynas Öga rum: hvarjemte och då, enligt hvad Kongl. Majit i Nåder erfarit fråga h6,s Riksens Ständer äfyen förekommit om allmänna Skogshushållningen och dess försättande i ett förbättradt skick, öfverlärnn^de Kongl. Maj:t till Stats-Utskottet att Communicera hvarf ofvannämnde b,etänknnden i Ekonomiske delar innehålla med Riksens Ständers Allmänna Besvärspeli Ekonomi-Utskott. Sedan Stats - Utskottet virf handläggningen af Stats-regleringen "under 3:dje Hufvud-Tituln, i afseende på anslagen för Försvars - Verket, begagnat sig af desse Handlingar samt tillstyrkt den af Riksens Höglofl.
Jag är i allo förekommen af den siste värde talaren och ber att få med honom instämma. Hr Cederschjöld,: Lika väl sorn Frih. Tersmeden, inser jag, att de enskilda bankerna måste komma i beröring med hvarandra, men deraf följer ingalunda, att de böra mottaga sådana papper, som icke medföra någon säkerhet och således icke kunna i behofvets stund realiseras. På grund häraf anhåller jag fortfarande om bifall till Utsk:ts örslag. Den 12 September f. m. 229 Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkanden om förändring af Utsk:ts förslag till den förev:de §:ns lydelse endast i afseende ä mom. litt, f. blifvit framställda, till följd hvaraf §:ns öfriga delar och nämnde mom. komme att göras till föremål för särskilda propos:r; hvarefter propos. på bifall till §:n, med undantag af merberörde morn., framställdes och med ja besvarades. Sedermera yttrade Hr Gr. o. Landtm., att, hvad beträffade mom. litt. f. hade yrkats dels bifall dertill utan förändring, dels af Hr Mannerskantz, att mom:t skulle erhålla följande lydelse: »om bankens rörelsegrenar; börande uttryckligen stadgas, att depositoch kreditiv-rörelse skall bedrifvas samt att bankens egna lottbref ej får såsom särkerhet för försträckning emottagas»; och dels slutligen af Frih. Tersmeden, att mom:t skulle lyda sålunda: »om bankens rörelsegrenar; börande uttryckligen stadgas, att bankens egna lottbref ej få såsom säkerhet för försträckning emottagas»; och som det af Hr Mannerskantz föreslagna tilläget af orden: »att depositoch kreditiv-rörelse skall bedrifvas,» kunde i mom:t införas, ehvad detsamma i öfrigt blefve oförändradt antaget eller underginge den af Frih.
4:o af samma dag med Handelshuset Godenius & comp., som utfäst sig, att till Banken, inom Juli månads utgång detta år, lefverera silfver till ett värde af 20,000 Rdr Specie, enligt den, genom ofvanåberopade Kongl. Förordning, fasställda myntfot, emot öfverenskommet pris af 128 sk. Banco för hvarje Riksdaler Silfver, samt under vilkor: a) att nämnde Handelshus skulle ega, att, såsom räntefritt förskott, beräknadt till 2 Rdr Banco för hvarje contraherad Rdr Silfver, af Banken uppbära 4°>000 Rdr Banco-sedlar, så snart säkerhet, bestående i fullgoda, löpande och behörigen transporterade reverser, derför blifvit aflemnad samt af Banco-Fullmäktige pröfvad och godkänd, och b) att Banken, utöfver det öfverenskomna priset 128 sk., skulle erlägga, såsom bidrag till transportkostnaden, 2 1/2 sk. Banco för hvarje levererad Silfver-Riksdaler. Varande härförutan, vid afslutande af hvart och ett af dessa contracter, följande gemensamma vilkor stadgade: a) alt leverancen skulle verkställas kostnadsfritt för Banken i silfverplanlsar, försedde med Kongl.
I sådant afseende och under hänvisande till den närmare utredning af frågan, som i bifogadt Statsräds-protokoll funnes upptagen, har Kongl. Majit nu i nåder föreslagit Rikets Ständer att lemna sitt bifall till bildandet af en pensionsanstalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes sjöfart använda segeleller ångfartyg, äfvensom för machinister och eldare å sistnämnda slags fartyg, inrättad i öfverensstämmelse med ett i den nådiga Propositionen intaget förslag till reglemente, samt att Rikets Ständer mätte medgifva, att till denna pensionsanstalt mätte, frän och med nästkommande är, af tullmedlen utgå ett emot den så kallade föringen — hvilken frän samma tid ej vidare skulle direkte till sjöfolket utbetalas — ungefärligen svarande belopp, hvilket, enligt de grunder förslaget innehölle, för närvarande bestämdes till 24,000 Riksdaler ärligen; och ville Kongl. Majrt, i händ' lse af bifall härtill, vara betänkt på att vid nästkommande riksdag framställa nådigt förslag om anvisande af det stats-bidrag. som för ändamålet ytterligare erfordrades. 1 afseende pä berörda förslag till reglemente får Utskottet här endast anmärka, att enligt detsamma skulle delaktighet uti ifrågavarande pensionsanstalt tillkomma, befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes fart använda 8 Stat s-Utskottets Utlåtande j\s> 172. segeleller ångfartyg, äfvensom inachinister oell eldare ä sistnämnda slags fartyg. Dessa personer skulle, med afseende på beloppet af dem tillkommande årliga pénsoner, indelas i fyra klasser, omfattande första klassen, med 100 pensioner å 160 R:dr, fartygsbefälhavare, som antingen aflagt sjöoflicers-examen eller ock undergått sjökaptenseller kofferdiskeppare-examen af första klassen; andra klassen, med 100 pensioner ä 120 R:dr, fartygsbefälhafvare, sorn aflagt sjökaptenseller kofferdiskeppare-examen af andra klassen; tredje klassen, med 100 pensioner å 100
Riksdag varda stadgade för låns upptagande i och för andra Contoirels tillfälliga behof, som möjligtvis härförutan icke kunna fyllas. Lärande den i oftaåberopade grundlagsstadgande omnämnde förseglade anordning å Stora Creditivets belopp böra af Rikets Ständer på vanligt sätt utfärdas, för att, genom Stats-Utskottet, Fullmäglige i Riksgälds-Contoiret tillställas. Slockholm den 2 Mars 1841. Stals-Utskoltets Utlåtande, N:o 455. Arik. till Exp. Vtsk. den 4 Mars, kl. to f. m. Utlåtande , i ättledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 410* angående ett föreslaget låne-understöd för Stads-Församlingarne i Carlskrona. (Rgs. Afd.) Högvördige Preste-Ståndet oell Välloflige Borgare-Ståndet hafva till StatsUtskottet återremitterat ofvanberörde af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallna Utlåtande, deruti Utskottet afstyrkt ett af Herr H. F. Christierson, till understöd för Carlskrona stads pastorat, föreslaget räntefritt lån å 20,000 R:dr. Emot afstyrkande af detta län och de, till stöd för Utskottets åsigt, anförda skäl, har blifvit erinradt, att, ehuru kyrko-angelägenheterna inom nämnde stad visserligen icke kunde, genom det föreslagna låne-understödet, ordnas på ett tillfyllestgörande och för framtiden betryggande sätt, vore detsamma dock af stor vigt for afbjelpandet af den nuvarande högst betänkliga förlägenheten och för beredandet af möjligheten att framdeles kunna tillvägabringa en än lamålsenlig och beståndande reglering af stadens kyrko-väsende. Prejudicatet vore icke vådligt, helst Rikets Ständer alltid vore i tillfälle att, för hvarje serskild fall, pröfva de framställda anspråken å enahanda understöd, samt bedöma de omständigheter och förhållanden, hvarpå sådana anspråk grundades.
Jag får ärar votera för afslag å denna StatsUlsk:s hemställan. Gr. Frölich, David: Det är möjligt, att en sådan framställning, som den StatsUtsk tillstyrkt, kunde i någon måtto anses obehöflig. Jag ponerar det endast derför, att det möjligen kan anses icke tillhöra mig att rikligt bedomina förhållandet, då jag icke varit ledamot af StatsUtsk., och då det torde vara allmänt kändt, att jag icke kunnat hafva tillfälle att så intränga i detaljerna, sura StatsUtsk. och revisorerne: men då StatsUtsk. funnit revisorernes anmärkn. vara sådan, att Utsk. kommit till en så beskaffad framställning, sorn Utsk. i första betänk, afgifvit och uti det sednare vidhållit; så hemställer jag till en hvar hvad följden skulle blifva, om R. St. underkände hvad Ulsk. tillstyrkt. Fråga är ju endast derom, att K. M. skulle erinra de förvaltande verken att iakttaga mera sparsamhet och hushållning. Man bör noga observera, att de termer Utsk. begagi3 H. 48 37S Den ia September e. m. nät icke innehålla någon slags accrimination raol de förvaltande verken; ty att förständiga dem att iakttaga hushållning, ar icke detsamma som att anklaga dem för misshushållning, och framställningen innefattar således egentligen ingenting annat, än hvad som bör följa af sig sjelft, men som intet förvaltande verk, då densamma kommer från deras principaler, hör taga så illa, att det vill motsätta sig densamma. 2 Stånd hafva redan instämt i Utsk:s mening. Skulle nu detta Stånd anse en sådan erinran icke böra äga rum, så hemställer jag, om icke allm. opinionen, som förmodligen icke gör sig det bästa begrepp om de förvaltande verkens ordentlighet och sparsamhet, skulle blifva den, att de förvaltande verken, hvilka motsatt sig ett sådant förständigande, derigenom skulle ådagalagt en afsigt att vilja hafva liksom ett nytt privilegium att handla emot R. St:s önskan i detta fall.
De allmänna beslut, som uti et Ständ fattas, äswensom hwad et helt Ständ, i egenskap af Riks, Ständ besiutil och annars rätt röra kay, meddeles de öfrige Siänden genom Utdrag af Protokollet. Will Ledamot, som ej i StändetS fattade beslut instämt, sin särskilda tanka hos de öfrige Ständen anmäla, stände det honom fritt, genom särskildt Memorial eller Diktamen till Protokollet, hwilket mä Ständers beslut x att Dcn 2i December. åtfölja. Lag samma ware, dä någon remisi gar frän RikS-Stand kill Ui^okl eller utlåtande ifrån Ukj^oll till NikS Srand; kunnandes dock cj i något fall utlakande eller besiul genom cnffild Ledamots eiler minoritetens protest eller reservation uppehäilaS. Af ProrocollS' Utdragen böra altid Fyra exemplar mssrifwas, af hwilka de Trenne asgä tell Med» Sländcn för att dcr» siädeS gwarblifwa och der Fjerde, eller sä kallad Löpare, kringsändes, pateknas i hwarje Ständ as Sekreteraren, samt stadnar stutligen hos Riddcrffapet och Adeln, för acr i dest Archiv förwaras. D sintoiu bör, enär mälet nägsr Uis^oe.' angar, ett exemplar detsamma äswen meddelas. Standen mä iämwal i fall deni lämpligt synes, genom ulffickade Depucalio, »er, sina besiul hwarandra tiilkannaglfwa; dock bör Prsrocolls Utdraget derom, eller i händelse sakens wigt fordrar en sadan ffyndsamhek, att det ej medhinnes, en af SeändctS Secreterare behörigen väteknad afdrift af dcn proposition, som bcflutct grundat, alkid tillika ätsölja, och as Ordföranden för Deputation t de änd^a Ständen högt upläsas. §. 58.
Fullmägtige icke bordt under hand låta verkställa ett så vidsträckt arbetsföretag, hvilket, enligt Herrar Revisorers förmenande, sannolikt aflupit med mindre kostnad om verkställandet deraf blifvit upplåtet på öppen entreprenad-auction, äfvensom Herrar Revisorer ansett, att framdeles blifvande reparationer samt lefverencer af consumtions-artiklar och andra förnödenheter för Banken böra, så vidt sig göra låter, efter anställande entreprenad-auction, upplåtas åt fri täflan. 100 Banco-Fullmägtige få, i anledning häraf, beträffande först de anmärkte brislfälligheterue vid Bankens Brandanstalter, tillkännagifva, alt nödige åtgärder blifvit, genom Bankens Brandstyrelse, vidtagne för desammas afhjelpande; Och hvad dernäst angår Herrar Revisorers anmäi kning, rörande den verkställde reparationen å Bancohusen, jemte den i samband dermed yttrade åsigt, angående sättet för reparationers verkställande och upphandling af consumtionsartikJar, hafva Fullmäglige, som deröfver infordrat utlåtande från ej mindre Chefen för Bankens Ekonomiärender, än äfven IJnderstyreisen, skolat, i öfverensstämmelse med innehållet af berörde utlåtanden, anföra följande: Uti Memorial af den 1 Februari 1837 begärde Chefen för Ekonomiärenderne Fullmägtiges föreskrift, huruvida den då ifrågakomne reparationen finge förrättas efter rakning under närmaste tillsyn af Bankens Conducteur eller om densamma skulle å entreprenad till den minstbjudande öfverlåtas; i anledning hvaraf Fullmägtige, med gillande af Chefens för Ekonomiärenderne dervid afgifne förslag, under den 2 i nyssnämnde månad och år, förordnade, att omförmälde reparation borde verkställas efter räkning , under tillsyn af Bankens Conducteur, som vid föregående Byggnadsföretag gjort sig fördelaktigt känd för skicklighet och noggrannhet i sitt yrke, enär arbetet derigenom, om äfven med något större kostnad, blefve pålitligare och omsorgsfullare utfördt.
Då R. o. Ad. vid behandlingen af de föregående HufvudTitlarne bestämt ExpeditionsSekreterarnes löner till det belopp, som nu gällande RiksStat uptager, eller 4,500 rdr rmt, så hemställer jag att R. o. Ad. måtte, med afslag å StatsUtsk:ts förslag i ämnet, för sin del besluta att ExpeditionsSekreteraretis i SjölörsvarsDep:tet lön må utgå med enahanda belopp, eller 4,500 rdr. Efter framställd, men med nej besvarad propos. å bifall till Utsk:ts hemställan i förevarande morn., gjordes propos. om afslag derå och bestämmande af lönen för ExpeditionsSekreternren till 4,500 rdr, dervid svarades ja. Mom. litt. c. Utsk:ts hemställan bifölls. 2:dra punkten, Förvaltningen af Sjöärendena samt AflöningsStaterna vid Flottans Stationer i Carlskrona och Stockholm samt depot i Götheborg. Mom. litt:s a, b och c. Utsk:ts hemställanden biföllos. Mom. litt. d. Hr Lilliehöök, Bertil: Uti det af StatsUtsk:t afgifne förslag i ämnet förekommer ordalagen: »i öfverensstämmelse med nu angifna grunder, dels ock att vid denna korps ledigblifvande tjenster, tills vidare och intilldess korpsens organisation blifvit slutligen bestämd, ej måtte återbesättas.» Som dessa ord skulle kunna gifva anledning till den tolkning, att någon upflyttning från en grad 188 Den 14 April f. tn. till en annan och dermed följande löne-tillökning icke skulle kunna ega rum, hvilket naturligtvis vore högst orättvist och för tjensten ofördelaktigt, får jag vördsamt föreslå en något förändrad redaktion af ifrågav:de punkt: »att R. St:r, jemte anmälan af de betänkligheter, som i ofvanuämnde hänseende förekommit emot godkännande af det nådigst framställda förslaget till förändrad organisation af Flottans Konstruktionskorps, i underd. anhålla, dels att vid nästkommande riksmöte få af K.
I Mars månad 1847 återvände han från det inre landet och hemkom i Maj samma år till fäderneslandet, medförande i 17 packlårar sina rika botaniska samlingar, innehållande öfver 2,000 arter samt 30,000 specimina, och utgörande frukten af hans mödor och vandringar under ett femårigt vistande i nöd och bekymmer under Brasiliens heta himmelsstreck. Utblottad på alla medel till hemresan, nödgades Widgren dertill upplåna - STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOn. BECKMAN, 1831, Stats-Ulskotlets Utlåtande, Jt/i 166. 21 ket af starka drycker är en källa till det djupaste religiösa, moraliska och ekonomiska elände, hvilket hotar den fattigare arbetande klassens hela välstånd och den vackra Svenska national-karakteren med förnedring; och en förening, som gjort till uppgift för sin verksamhet, att motarbeta denna national-olycka, kan ej af en ädel och upplyst representation lemnäs utan deltagande och understöd, eller den stora lifsfråga, som ligger i nykterhets-idén förbises. Det är från synpunkten af det christliga intresset och menniskokärleken och representationens egen värdighet, jag vördsamt föreslår Rikets Ständer att ställa den af Kongl. Maj:t äskade ringa summa till Svenska Nykterhets-sällskapets disposition, för utgifvande och kostnadsfritt spridande bland de fattigare klasserna af folket af mindre skrifter till främjande af nykterhet och ordentlighet» 20 Stats-UtskoUels Utlåtande, JM 166. men enär en fortsättning af artisten Mandelgrens undersökningar af våra kyrkors märkvärdigheter och teckningars uppgörande deröfver utan tvifvel är för den konsthistoriska forskningen gagnelig, föranlåtes Utskottet hemställa, att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:ts nådiga bepröfvande öfverlemna, huruvida icke artisten Mandelgren må för nu antydda ändamål af tillgänglige medel, tilldelas ett lämpligt understöd. Stockholm den 5 Juni 1851. Reservationer.
St:r, särdeles under nuv:de konjunkturer, böra för detta ändamål anslå 150,000 Rdr. Jag förenar mig med Frih. Klinkowström i begäran att K. o. Ad. måtte alslå Utsk:s hemställan. Frih. Alströmer: Jag får anmärka, att i Betänk, uplyses det frågan varit föremål för K. M:s pröfning så tillvida, att Chefen för EcklesiastikDeparf. till Utsk. aflutit en skrifvelse med tillkännagifvande, att underd. framställning blifvit gjord af Götheborgs stifts Consist:m om Nåd. Propos. till 11. St:r, ang:de anslag för nämnde ändamål till belopp af 200,000 lldr, »roen att K. M. efter vunnen kännedom att frågan redan blifvit gjord till föremål för 11. St:rs behandling, funnit den underd,framställningen icke föranleda annan åtgärd än att bandlingarne i målet till StatsUtsk. öfverlemnades.»- Jag vill icke påstå, att jag känner detta ärende så fullkomligt, att jag tilltror mig hvarken att förorda det eller icke, men kan något skäl förefinnas för 11. St:r att gifva en kommun anslag till sådana byggnader, så bör det vara åt Götheborg, ty det finnesicke någon stad i vårt land som gör så stora upoffringar för kommunens bästa som denna, och detta bör från R. 8t:rs sida uppmuntras. Hr Lilljehöök: Jag tillstyrker att detta förslag måtte be viljas på sätt Utsk. tillstyrkt. Det har redan förut blifvit uplyst att saken icke vore utredd. Jag fick nyss emottaga en anmärkn. af Hr Printzensköld derföre att jag åberopade såsom stöd för afslag af understöd åt byggnader, att haudlingarne icke voro aflemnade i StatsUtsk.; nu då sådana handlingar äro framvisade skall detta anslag, enl. Hr Printzenskölds åsigt, likafullt afstyrkas. Hr Printzensköld:
I jci cl g punkten cwitögs j med den förändring, att början af denna punkt kummer att lyda sålunda: "De ifrån Hospitalsoch Lazaretts-fonderna skiljda Curhus-medlen användas af en inom hvarje Curhus-District, jemnlikt Kongl. Majrts Nådiga Iiistruction för Carliusoch Lazaretts-Inrättniimarne af den 17 December 1817, tillförordnad Direction, och etc.” Femte punkten godkändes. S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 231, i anledning af de inom 2:ne Riks-Stånd framställda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 69, angående yrkad skattefrihet för intägterna å allmänningen Stöpen. Lades till handlingarne. N:o 232, i anledning af erhållen återreraiss af Utskottets under N:o 96 afgifna betänkande. Lades till handlingarne. N:o 233, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 153. Lades till handlingarne. N:o 234, med förnya dt summariskt förslag öfver Stats-regleringen. Återremitterades. N:o 236, i anledning al erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande, N :o 120. Ståndet biföll den af Lands-Kamereraren, Kammar-Rätts-Rådet S. Lindberg sökta befrielse ifrån all ersältnings-skyldighet, i och för den balans, numera aflidne Kronofogden i Halmstads Fögderi, J. B. Hofling, under utöfningen af nämnde tjenst, sig åsamkat. N:o 237, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Ulskollets Betänkande, N;o 157. Lades till handlingarne. N:o 238, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande, N:o 164. Ståndet godkände Betänkandet N:o 164 och Utlåtandet N:o 238.