Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Memorialer och Utlåtanden: - Prot.-Utdrag den 17 December 1859. 149 N:o 5, i anledning af Borgare-Ståndets remiss af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående grunderna för en förändring i sältet för utgörande af'Presterskapets aflöning, till Stats-Ulskottet. Lades till handlingarne. N:o 6, angående riksdagskostnadernas bestridande. Bifölls. N:o 7, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns ökade riksdagskostnader. Borgare-Ståndet bestämde riksdagskoslnads-ersätlningen för Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän till 750 Riksdaler Riksmynt i månaden för hvardera. N:o 8, angående förskott å aflöningen för den bos Riks-Slånden och Ut skotten anställda betjening. Bifölls. N:o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om användande af en del utaf dc till fångars vård och underhåll anslagna medel för nödiga nybyggnader vid fästningsfängelset i Landskrona. Återremitterades. N:o 10, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om ersättning lill Kronofogden Anders Bhodin för loontante medel till eli belopp af 1,9 71 Riksdaler 71 öre Riksmynt, som blifvit en krono-brefbärare genom rån fråntagna och derefter måst af Rhodin återgäldas. Bifölls. N:o U, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående användandet af de på anslagen lör Nockebyoch Drottningholms-broarnes ombyggnad uppkomna öfverskott. * Bifölls. och N:o 12, angående väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar af landets kyrkliga, judiciela och administrativa indelning.
Den nu världsberyktade konstnärinnan, som just återvänder från ett triumftåg genom Österrike, Schweiz och Tyskland för att i Moskva, där hon numera äger sitt hem, vid den förestående kejsarkröningen biträda vid utfö- randet af festkantaten, är visserligen icke förut obekant för Stockholms musikvärld. Många år äro dock nu gångna, sedan hon lät höra sig i vårt land, då en ännu helt ung och i stark utveckling stadd nybörjarinna; hon återkommer nu som den mognade, sina rika medel fullt behärskande artisten. Alma Fohström, som är Helsingforsbarn, erhöll sin första utbildning af den berömda sånglärarinnan i S:t Petersburg, fru Nissen-Salomon från Göteborg, hvilken tyvärr allt för tidigt gick hä- dan; efter henne existerar i Ryssland ingen jämnbördig sånglärarinna. Alma Fohström är en af hennes sista elever. Efter fru Nissen-Salomons bortgång begaf sig den unga konstnärinnan för sin vidare utbildning till Italien, där hon åtnjöt undervisning af professorerna Lamperti och Tryckeri gåfvo hennes stämma den sista Varesi, hvilka, så att sä konstnärliga slipningen. Alma Fohström beträdde för första gången en storstadsscen år 1884 i Berlin, hvarvid hon utförde titelrollerna i operorna » Lucia » och » Sömngångerskan ». Sällan har det väl lyckats en ung, dittills fullkomligt obekant främmande sångerska att från första stund inhösta så rika triumfer i den kritiska tyska rikshufvudstaden som dem, hvilka kommo Alma Fohström till del. Det ges väl numera knappast något låifd, som konstnärinnan på äma jpdsträckta resor icke berört. * ^E£ter sina framgångar i Berlin engagerades hon af den kände impressarion Mapleson för en turné genom Amerika, hvilken under åren 1885 och 1886 utsträcktes till Skotland, Irland och England, där hon på Coventgardenteatern i London delade repertoar med själfva Adelina Patti. Ar 1887 gaf hon gästroller vid hofoperan i Wien, i Prag och i åtskilliga italienska och tyska städer. Aret därpå återvände hon på nytt till Amerika för ett engagement vid Metropolitanoperan i Newyork.
Dessa sinliga momenter göra samvetet beroende af tillfälliga omständigheter, bildningsgrad, naturanlag etc., hvarmed dess renhet och därmed ock dess duglighet såsom absolut norm för det sedliga lifvet blifver problematisk. Därefter uppställer Fichte för sig den frågan, hvilket det objektiva kriteriet på riktigheten af den nämda subsumtionen är eller huru den handling måste vara beskaffad, som ligger inom den af idéen om absolut själfständighet bestämda raden af handlingar. Härpå svarar Fichte, att handlingen måste vara sådan, att i den samma objekten behandlas efter deras fullständiga ändamål i afseende å urdriften, hvilket innebär, att denna drift tillfredsställes med hänsyn till sin totalitet. Urdriften i dess totalitet är urdriften med hänsyn till de ursprungliga inskränkningar, som måste finnas hos densamma såsom fordrade af reflexionens lag eller såsom själfmedvetandets betingningar, hvilkas upphäfvande urdriften icke kan fordra, emedan därmed skulle följa förnuftsväsendets upphörande. Alltså utföres svaret på den uppstälda frågan fullständigt, om urdriften hänföres på de nämda själfmedvetandets betingningar58. — Härvid märkes, att det synes problematiskt, huruvida verkligen på Fichtes ståndpunkt objektet kan tillskrifvas ett totalt ändamål. Detta är nämligen möjligt endast, om objektet kan betraktas såsom ett helt i egentlig bemärkelse. Men såsom förut uppvisats, är objektet, om det betraktas såsom sådant, satt såsom för jaget yttre och främmande, och då all totalitet är endast i jaget, är det satt såsom främmande för hvarje totalitet. Vidare synes det omöjligt, att urdriften själf skulle kunna betraktas såsom en totalitet, om den samma vid sig har en inskränkning såsom själfmedvetandets betingning. Denna inskränkning är nämligen också en inskränkning i den själfbestämdhet, som tillkommer urdriften såsom sådan, och gifver åt den samma därför emottaglighet för bestämdhet af något för den själf yttre och främmande, hvarmed också totalitet såsom inom-sig-slutet-vara är därifrån utesluten. Jämföras de nu gjorda kritiska undersökningarne af Kants och Fichtes läror om den moraliska driften och känslan, gifver sig lätt vid handen, att de svårigheter, som förekomma hos Kant, återkomma i oförminskad grad hos Fichte.
Angående ständiga Tionde-sättningar för de Räntegifvare och Räntetagare, emel - Den 17 Jpril e, rn. lan hvilka någon öfverenskommelse i detta hånseende ej kunnat träffas. Upplåstes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUti kottet inkomne förslag till Riksens Stånders underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj;t: N;o 29 Angående ett beviljadt förskott å den summa, som till godtgörande af kostnaderna vid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens utrikes resa m, m. framdeles kommer att bestämmas. Angående medel till bestridande af kostnaden för tryckning utaf vissa Committerades förslag till en förändrad organisation af åtskillige Rikets Styrelseverk m. m. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 17 April 1820. S. D. Upplåstes de öfrige Respective RiksStåndens ProtocollsUidrag ajf den 4, 7 och 1 x dennes, innefattande anmodan till samtelige Utskotten, från Fråsteoch BorgareStånden, att hädanefter till RiksStånden insända sina Betånk&nden och Utlåtanden skrifteligen, så ofta de icke , åtmindstone inom åtta dagar ifrån justeringen, kunna tryckta meddelas; samt från 442 Den 17 April e, ni.
I D U N 1897 Knaggatorparens Elin blef sjutton och ett halft och vår Nils, som gick i Östervångsskolan och där blef god kamrat med den hostande Birkegårdspojken, strök med samma vår som han. Nu har min son börjat försöka med Västerhultsskolan, men jag » vet att dit komma Moss-Olaus barn, och deras mor har hvad som kallas galopperande lungsot, och nu få min son och svärdotter se hur det går med deras Hans och Sofia. » » Men, kära hjärtans farmor, det skall j u så vara, vet jag, barnen måste vi skicka till skolan, » invände svärdottern i slö ton. » Skall det så vara! » tog gumman i och hennes ögon blixtrade. » Skall det så vara och förblifva, att de arma fattiga barnen skola under sex eller sju års tid rifvas upp ur bäddärne höst och vinter i kolmörka morgonen och jagas ut på vägar och stigar för att fösas ihop med sjuka och friska, med dåligt och godt, allt som det bär till, bara för att sitta och dåsa af trötthet och ledsnad? Skall det så vara, att de på kvällarne, när de knappt kunna hålla ögonen öppna eller sina egna kroppar upprätta, måste sitta och mumla ur den ena boken efter den andra, utan att bli en smula vettigare den ena terminen än den andra? — Ja, jag säger än en gång: Titta ni stort på mig! Men jag har aldrig blifvit tvingad till läsning och därför älskar jag kunskap och läser både tidningar och böcker, så många jag kan få tag i, och ingen skall inbilla mig, att det är nyttigt tvinga alla barn till samma böcker, för se, den häst som man skall piska fram till krubban äter inte ur den, om hon så vore bräddfull af stridaste hafre. Nu har jag läst att vår käre, välsignade konung vill skänka hela sin rika jubileumsgåfva tillbaka till sitt folk, på det att här i landet skall kunna upprättas anstalter för lungsjuka personer.
St. itu äska de för denna inlösning erforderliga medel, samt enär några för ändamålet disponibla tillgångar icke eller finnas, har K. 31. icke kunnat fästa nåd. afseende å hvad Förvaltningen i detta afseende föreslagit.” Uti eii särskild bilaga äro upptagna de arbeten, af hvilka Sveriges sjö-atlas för närvar, består, äfvensom ett summariskt förslag öfver värdet af dessa och öfriga till sjöchartverket hörande elfecter. Stockholm d. 12 Aug. 1844. E. G. af Klint, Capitaine vid K. 31. Flotta. Bilaga N:o 1. Generel Charta till Sveriges sjö-atlas; l:a delen, graverad 1797. — Ny. 2. D:o d:o 2:a delen, graverad 1793. — Försliten till ^'jtidel. , 3. Pass-Charta öfver Kattegatt, graverad 1782. — Halfsli ten, illa medfaren genom gjorda rättelser. , 4. D:o d:o Belterne, Sundet och S.V:a delen af Ö stersjön, graverad 1783. — Halfsliten, nödig att retouchera, plåten på baksidan skadad af djupa gröpper, till hälften af plåtens tjocklek. „ 5. D:o d:o S.O:a delen af Östersjön; graverad 1785, förbättrad 1788, retoucherad 1796. — Till |:delär försliten, har flera gropar på baksidan. „ 6. D:o d:o 31idden af Östersjön tillika med Rigiska viken; graverad 17S8, förbättrad 1792, retoucherad 1794. — Till |:delar försliten, några gropar på baksidan. , 7. D:o d:o Norra delen af Östersjön, Alands haf, Sö dra delen af Bottenhafvet; graverad 1789, förbättrad 1791. — Nära halfsliten, har flera gropar. „ 8. D:o d:o Finska viken; graverad 1788, förbättrad 1791, retoucherad 1796.
Dervid kunde man icke häller underlåta den i Ryssland öfliga officiela komedien, som hade till syfte att framställa reformen i folkmassans ögon såsom en ädelmodig handling af adeln. Regeringen föreslog genom generalguvernörerna adelsförsamlingarna i de skilda guvernementen att till zaren inlemna en adress, hvari de uttalade sin önskan att få upptaga en diskussion öfver » Åtgärder till förbättrande af de lifegna böndernas ställning ». I Ryssland är ett » förslag » från regeringen liktydigt med en befallning. Nu började anhängarne af lifegenskapens afskaffande fatta mod och sända adresser i be-rörda syfte. Och » villfarande adelsmännens billiga begäran », såsom orden lydde i sårens manifest, befalde han att en komité af ombad för adelsmännen skalle tillsättas i hvaije gavernement för att utarbeta vilkoren för befrielsen. I komitéerna bildade sig snart två partier — motståndarne till reformen ooh minoriteten — dess anhängare. Men det är klart att desse s. k. &gt;röde » skalle en masse utgå från samma adelssynpunkt. Regeringen, som hade den afgörande rösten, lyssnade till alla menin-garne. På Alexander II: s personliga befallning utdelades t. o. m. och lästes i redaktionskommissionen, som hade sina «amman-träden i S: t Petersburg, den af den landsflyktige Herzen i London utgifna » Kolokol » (klookan). Men det är klart att reformen ikulle blifva en kompromiss mellan de olika meningar, som gjorde sig gällande i adelskomitéerna. Lifegenskapspartiet underkastade sig den fatala nödvändigheten » af den orätt adeln skulle lida », men ville åtminstone bevara åt sig all jorden ooh endast frigifva böndernas boningar. Men mot dessa anspråk uppreste sig hela pressen ooh den allmänna opinionen, och efter mycken tvekan beslöt regeringen, att bönderna tillika med deras jord skalle blifva fria. Detta beslat dikterades af den obevekliga nödvändigheten. Enligt böndernas åsigt utgjorde — såsom vi redan hafva sett — all jorden deras egendom.
Den, som bifaller Bevilln:s-Utsk:s hemställan ifråga om införsels-tullen å Spanmål, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. alt införsels-tullen bör till hälften af dess närvarande belopp nedsättas å Spanmål, alla slag, med undantag af Hvete, samt att å sistnämnde sädesslag nu stadgade införsels-tull må bibehållas. Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 72. Nej — 30. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Speglar och Lampeller. Utsk:s förslag bifölls. Stearin. R. o. Ad. ansåg pröfningen af Utsk:s förslag böra upskjutas till beslut blifvit fattadt ifråga om artikeln Talg. Sten. Utsk:s förslag bifölls. Strumpor. Sedan en talare yrkat den förändring i Utsk:s förslag att införsels-tullen å Bomullsstrumpor måtte bestämmas till 1 R:dr 8 sk. pr It, men denna förändring af en annan ledamot blifvit bestridd, blef Utsk:s förslag af R. o. Ad. bifallet. Slrumstickor, Strängar och Stål. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Härefter företogs till pröfning och bifölls Utsk:s i afseende på artikeln Fjudrar afgifne förslag, hvarom R. o. Ad. hade inskjutit att besluta, tills artiklarne Jern och Stål blifvit behandlade. 86 Den 10 Maj f. m. Stålarbelen, ej specificerade. Sedan en talare yrkat bibehållande af nu stadgade införselstull, men en annan förordat bifall till Utskrs förslag, blef propos. lill bifall å sistn. förslag framställd och besvarad med starka Ja, jemte ett eller annat Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Sågblad och Såpa. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Talg.
Oj r* o B CD B S5: § ^ P■ Oj ct-§ sl §•? Militärstaten. Indragne löner och arvoden ni m. För 1 Förste Major . PENSIONERINGEN. A. Officerares och underofficerares pensionering. Då det underdåniga utlåtande, kommitterade hafva att afgifva i detta ämne, är till en del föranledt af Rikets Ständers hos Eders Kongl. Maj:t gjorda framställning om en ny reglering af pensionsväsendet för arméen, anse sig kommitterade böra först i underdånighet omförmäla hvad i denna fråga förekommmit, innan densamma blifvit till kommitterades behandling i nåder öfverlemnad. ] deras underdåniga skrifvelse af den 5 Oktober 1860, angående regleringen af utgifterna under riksstatens 4:de hufvudtitel, förklarade Rikets Ständer sig, beträffande arméens pensionering, icke hafva kunnat undgå att fästa uppmärksamhet på det, älven vid förra riksdagen anmärkta, förhållande, att pensionsväsendet för arméen, sådant det nu befunnes, vore förenadt med väsendtliga olägenheter, som dels gjorde förvaltningen mera invecklad än nödigt, och föranledde ökade kostnader, dels ock motverkade det för staten vigtiga ändamål, som med denna pensionering hufvudsakligen åsyftades. Redan den omständighet att vid hvarje riksdag statsbidrag måste beviljas för upprätthållande af den, arméens pensionskassa efter gällande stat åliggande, pensionering, samt att medel behöfde särskildt anvisas för pensionernas ökande, ådagalade behofvet af en ny och omfattande reglering al pensionsväsendet. Härtill komme dessutom åtskilliga andra förhållanden, hvilka läte detta behof ännu tydligare framstå. 1 sådant hänseende kunde anmärkas det olämpliga deruti, att pensionerna utginge ur två särskilda fonder, nemligen dels af arméens pensionskassas egna medel, jemte det statsbidrag, hvaraf den i sednare tider varit i åtnjutande, dels ock af det särskilda kreditiv, som för tillämpning af den förhöjda pensionsstaten måste på riksgäldskontoret anvisas.
Ståndets bifall, så <i'r Utskottet ful Ikorn li. gert förvissad! derom, att Kongl. Maja och Kronan, i storf af äldre förbindelser, ansvarar för X/i(-Munderingen, till hvilket bidrag T\:de! af Mupd.eringens help värde årligen öfverlämnäs till Reklädoads-Cas.san, samt att samma Mundering utgöres på det sätt, att Tropparne, hvarken i fredseller krigs-tidef, sakna nödig beklädnad, utan att Rotehållarne till större bidrag böra anlitas, än hvad de förslagsvis anses förpfigtade; och ehuru Utskottet, för sin del, anser de rtq föreslagna förändringar allmännast öfverensstämma med RotehåHares fördel, tror Utskottet likväl, att, å särskilta orter, der öfverepskommelser imellan Rotehållare och Soldater, angående Släp Munderingens anskaffande, på det sättet äro iugångne,' att Soldaten endast en gång, vid antagandet af Roten, föfses med kläder, men sedermera mot Spannmål samt vissa psrsedlar af Ull, Väfnad m, rn, kläder sig sjelf, Rotehållare, af fruktan för drygare kostnader, skulle med mindre beredvillighet den nu föreslagna Beklädnäds-skyldighet sig åtaga: och Utskottet har derföre ansett sig endast vilkorligen höra framställa detta förslag , så att det ej må Vara förbindande för alla InfanteriRegementernas Rotehållare, utan må det vara deras ratt, att, häröfver hörde genom Kongl. Majus Befallningshafvande, sjelfve förklara, om de äro nöjde att häruti inga, eller, i vidrigt fall, med Kongl» Majus Befallningshafvande öfverens. Ven 28 Jani. 1353 enskomrna om de vilkor, som Rotehallarne kunde vilja föreslå, och Kongl, Majit skulle täckas godkänna, Hvilket dock, jemte 3sne Utskottets Leda" möters särskildta yttranden, till Riksens H glofl. Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlemnäs.
Ut Supra. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 17 dennes första gången upplästa utlåtanden: 1:0 Öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den l Juni, om Gårdfarihandel^ 2:0 Öfver Majoren Ankarloos Memorial, rörande ändring i Allmänna Enskiftes-Stadgan i afseende på delning Skogsmark. Ut Supra. Den 2i Juli e. m* Utdrag aF Protocollet, hållet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum e. in. den 2o Juh 1815. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 17 Juli på Bordet lagda Memorial, af den 13 nästföregående, i i anledning af återremissen af Utskottets Memorial, om Malmö DiscontVerks utlåning i 3 procents reverser, bier detsamma af Ridderskapet och Adeln bifallet; nied den tilläggning, att hos Kongl. Majit i underdånighet måtte anhållas, det Hans Majit behagade låta anställa laglig undersökning om Malmö DiscontDirections förhållande i afseende på berörda DiscontVerks förvaltning. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 15 Juli afgifna och den 17 på Bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Mairts Nådiga Proposition, angående understöd för Hjelmare SlussVerk. Likaledes föredrogs å nyo och lades till handlingarna samma Utskotts, äfven den 15 Juli afgifna och den 17 på Bordet lagda, utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Löfås Silfververk. Ut Supra.
Vi se ett inhemskt bevis under den så kallade frihetstiden lior lill Conslilulions-Ulskottets Memorial; IV.-o 26, då Piidderskapet och Adelns öfvervägande inflytande förvandlade Ståndsrepresentationen till ett enkatnar - system. Partier styrde Sverige; Frankrike och flera Stater hafva lemna t varnande verkningar deraf åt folken. Oin man i Sverige äfven kunde, genom representationens inre sammansättning, förekomma, att den ensidighet, jag befarar, Liefve af förstörande art, så hyllar jag dock ingen ensidighet, och man bör ej förbise, att faran skall antaga mer än en skepnad under seklers lopp, och att en tid kan komma, utmärkt af ett belt annat lynne, än det nu rådande. Det man kallar ’’allmänna opinionen” kan icke hindra sin egen kastning. Dess varmaste beundrare torde vara rätt obekanta med sjelfva källan, som är denna flods sanna ursprung. Faran af ensidighetens välde kan, enligt min förmening ,endast derigenom förekommas, att de stämmor, hvilka icke anslås af enskiltes intressen, utan äro upphöjda öfver hvarje yrkes anspråk och fördelar, nödvändigt skola höras och ega magt inom representationen. Om denna sanning gäller för alla tider, huru mycket mera bör den ej framhållas, då man Synbarligen går ett reformdigert tidskifte till'mötes; utmärkt mera af begär att upplösa, än af förmåga att bilda. Hvem skulle då våga att hvälfva hela ansvaret af samhällets bevarande från inflytelsen af opinionens kastning ensamt på Konungamagten l Konungens Majestät höfves det icke att vara minoritetens ständiga sakförare, den må befinna sig på den progressiva eller på den conservativa sidan; ej eller att vara ett viljelöst verktyg för majoriteten. Dessa åsigter hafva bestämt mig för en representation, som ej blott till sin yttre delning och till namnet, utan i sjelfva sitt innersta väsende, består af tvänne Kamrar, och följagtligén, under vexlande skiften, aldrig upphör att verka så, sorn ett tvåkamar-system visat sig göra, enligt häfdernes intyg.
Utlandet lemnar härför mycken bepröfvad erfarenhet att rådfråga genom de dels utefter befintlige jernvägar, dels med ångbåtslägenheter redan ordnade postförbindelser. Revisorerne äro förvissade, att genom här angifna förslag den med skäl öfverklagade postskjutsen skall minskas, på samma gång den brefvexlande allmänhetens fordel befrämjas. Post-verkets säkerhetshandlingar bestodo inventeringsdagen, den 27 September, af obligationer med Revisorerne anse sig härvid böra anmäla, att obligationerne, löpande med 41 procent, blifvit inköpte utan kapitalrabatt och att de med 4 procent till omkring 91 j procent af nominella värdet, ett så mycket anmärkningsvärdare förhållande, som man icke lärer få antaga, att dessa obligationer, i händelse behofvet påkallade en försäljning af dem, kunna betinga det nominella värdet, hvarförutan ej torde böra förbises, att kursnoteringar i Hamburg på likartade värdepapper vida understiga här omförmälda. Med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-Rätten, upptager denna räkenskap inkomster och utgifter på sätt nedanstående tabell visar: § 20 5 procents ränta 4i d:o d:o 4 d:o d:o Nominelt värde. Summa Runt R:dr 771,000. 715,718. Kongl. Tull-verket. Debet. Balans från år 1857: Tillgångar iivh. 394,994: 52. Sjötul!s-medel: För inkommande varor » utgående dito Nederlags-rekognition Transito-afgift Konfiskationer Böter Straff-tull Strandvraks-medel Abandonerade varor Natt och år ståndne varor Extra inkomster Observations-medel Fyroch båk-medel Dito omforing från sjötulls-medlen. Skulder Credit. Balans från år 1857: Skulder Afkortning ar, bestående uti restitutioner, beslags-andelar m. m., af sjötulls-medlen » fyroch båk-medlen » handelsoch sjöfarts-fondens medel » diverse verks medel Summa 151,112: 15. 631: 64. 1,219: 92. 734: 47.
Äfvenledes hafva till Utskottets handläggning blifvit remitterade följande inom Borgare-ståndet väckta motioner: a) af Herr Sundler, som hemställt, att, för inrättande af en slöjdskola på lämpligt ställe inom hvarje län, der sådan ej förut finnes, måtte anvisas ett årligt anslag af, till en början, högst 1,000 r:dr för hvarje skola, samt att, hvad Elfsborgs län anginge, en dylik undervisningsanstalt måtte anläggas i Borås; b) af Herr Hörnstein, som föreslagit, att ett anslag af 1,000 r:dr måtte beviljas för en slöjdskola i Örebro; c) af Herr Sjöqvist om en dylik skolas anläggande i Wexiö; d) af Herr Almgren, som begärt, att, för inrättande af en slöjdskola uti någon af de i Dalarne norr om Fahlun belägna socknar, äfvensom i Marks härad af Westergöthland, uti hvilka skolor undervisning kunde lemnäs i de inom orterna brukliga handaslöjder, måtte anvisas ett årligt stats-anslag af 2,000 r:dr för hvartdera af dessa läroverk. Bland åtgärder, som måste verksamt bidraga till den inhemska näringsflitens utveckling och förkofran, bör, efter Utskottets tanka, onekligen räknas inrättandet af slöjdskolor eller undervisningsanstalter, hvarmedelst personer, som egna sig åt fabriksoch handtverks-näring eller husslöjder, komma i tillfälle att, äfven utan förut inhemtadt större kunskapsmått, förvärfva sig insigt och öfning uti sådana lill deras yrken hörande praktiska ämnen, hvarom kunskap icke vinnes pä verkstäder eller i fabriker, och hvilka icke heller egentligen utgöra föremål för den undervisning, som vid de tecknologiska läro-anstalterna meddelas. Inrättandet af dylika slöjdskolor, hvilka för närvarande här i landet nästan helt och hållet saknas, synes följaktligen, efter Utskottets tanka, vara att hänföra till sådana åtgärder, som böra genom bidrag af allmänna medel understödjas och befrämjas.