Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så väl för undanrödjande af dessa hinder mot en lättad gemenskap omförmälde orter emellan, som för att afhjelpa oiugenheterne af icke sällan timade skadliga öfversvämningar på de vid elfven samt dermed sammanhängande sjöar och vattendrag befintlige lågländta ägor, hafva tid efter annan undersökningar på Statens bekostnad blifvit anställde, men de kostnader, som ett sådant företag måste komma att medföra, hafva hittills hindrat utförandet af annat än mindre rensningsarbeten på vissa ställen i elfven, hvarigenom nedanför belägna ägor sannolikt tillskyndats skada i samma mån som de ofvanföre varande deraf hemtat fördel. Elfrensningarnes utförande efter en fullständig plan skulle otvifvelaktigt 5 håde skyndsammare, säkrare och med mindre kostnad afhjelpa öfversvämningarnes olägenheter, än om sådant delvis sker i den mån den ena menigheten på ofvan nämnde sätt tvingar den andra att med egen kostnad eller Statens bidrag leda elfvens flöden ifrån sina ägor till andras, och om efter inträffade missväxter Staten kunde på sådane företag nedlägga medel, skulle den fattigare befolkningens behof af understöd i väsendtlig mån afhjelpas, på samma gång de skadliga verkningarne af Dalelfvens flöden undanröjdes. Till följd af de sednare årens ringa nederbörd hafva dock öfver svämningar af någon mera betydenhet derunder uteblifvit, men vanligen stiger elfven öfver sina bräddar t vänne gånger om året, i anseende till den olika hastigheten af snöns smältning å fjellen och i dalarne. För det närvarande begagnas af detta stora vattendrag till varutransporter den del, som ofvanföre Grådafallen sträcker sig till Siljan samt derifrån till Orsa sjön, vidare emellan Gagnefs kyrka och Båtsta i Stora Tuna socken, äfvensom i mindre mån på sjön Runn, som vid Thorsångs kyrka har förbindelse med Dalelfven, samt emellan Husby kyrka och Grådö i Hedemora socken.
Då de nu församlade voro, frågade de honom, sägande: Herre, skall du i denna tiden upprätta igen Israels rike? Då sade han till dem: Det hörer icke eder till att veta tid och stund, som Fadren hafver satt i sine magt; Men I skolen undfå dens Helga Andas kraft, som öfver eder komma skall; och skolen vara min vittne i Jerusalem, och i hela Judeen och Samarien, och ([sedan]) intill jordenes ända. Och när han detta sagt hade, vardt han i deras åsyn upptagen; och en sky tog honom bort utaf deras syn. Och som de uppsågo i himmelen efter honom, vid han uppfor; si, två män stodo när dem, klädde i hvit kläder; De der ock sade: I Galileiske män, hvi stån I och sen upp i himmelen? Denne Jesus, som upptagen är ifrån eder i himmelen, han skall så komma, som I honom sett hafven uppfara i himmelen. Sedan gingo de till Jerusalem igen, ifrå berget som heter Oljoberget, hvilket ligger ifrå Jerusalem vid en Sabbaths reso; Och då de inkommo, stego de upp i salen, der de stadigt blefvo, Petrus och Jacobus, Johannes och Andreas, Philippus och Thomas, Bartholomeus och Mattheus, Jacobus Alphei och Simon Zelotes, och Judas Jacobi. Alle desse voro stadigt tillhopa, endrägtige i böner och förmanelse; samt med qvinnomen, och med Maria, Jesu moder, och med hans bröder. Uti de dagar stod Petrus upp ibland Lärjungarna, och sade; och var hopen af namnen tillsamman vid tjugu och hundrade: I män och bröder, den Skriften måste fullbordas, som den Helge Ande långo sagt hade genom Davids mun, om Judas, som deras ledsagare var som grepo Jesum. Ty han var räknad i vårt tal, och hade fått med oss detta ämbetet. Och han förvärfde en åker för orättfärdig lön; och upphängde sig, och remnade midt itu, och alla hans inelfver gåfvo sig ut.
Maj 1826 tydligen bestämmer, det ”alla anmärkningar ”om utbyte af från stamrotarne aflägsna hjelprotar, samt om roteflyttningar i allmänhet, böra ske hos Konungens befallningshafvande i länet, som, efter att såväl den ”rotehållare, med hvilken rote-flyttningen är i fråga, som äfven soldaten eller båtsmannen, då någotdera nummer icke är vakant, hörde blifvit, samt vederbörande ”regementseller korps-chef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, eger att, efter förekommande omständigheter och gällande författningar, i anledning deraf, meddela ut”slag, hvilket dock bör Kammar-kollegii pröfning underställas”; hvarförutan Kongl. Maj:t genom lemnade föreskrifter, uti nådigt bref till landshöfdingarne af den 2 November 1833, äfvenledes sökt att ifrågavarande olägenheter afhjelpa; och få Utskot - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 11. 3 ten, i anseende härtill, samt enär det är vederbörande obetaget att, för rättelse uti de af motionärerne antydda missförhållanden, begagna den väg, sorn är i sådant hänseende anvisad, hemställa, att motionen äfven i denna del ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 1 Maj 1848. Arik. till Exp.-utsk. den 3 Maj, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bestämmande af 'premier för dem, som anställa försök att bereda socker af potatis. Vällofl.
I afse ende på Herr Hjertås anmärkning om Ordinarie Räntan, får jag äran upplysa, att vid flere Riksdagar den grundsats blifvit följd, att hvad som förut af Slatsinkomsterne användts till utgifters bestridande, under benämning af anordning utom Stat, borde på RiksStaten såsom inkomst upptagas, och deremot ett lika belopp på behörig Utgiftstitel uppföras ; att tillökning i inkomst eller utgift härigenom icke beredes, äfvensom Kgl. Maj:ts och Rikets Ständers dispositionsrätt öfver anslagen icke förminskas; men att det är ledande till ordning inom Statsverket, att hvad som utgör en inkomst bör såsom inkomst synas på ena stället och såsom utgift på det andra, jag tillstyrker således bifall af StatsUtskoltets Betänkande i denna deb tians Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Herr Hjerta föreslagit, bifalla StatsUtskottets, i dess första Betänkande, rörande denna Titel, gjorde förslag, med den förändring, att markegångsvärdet, 9000 R:dr, å Strömsholms Stuteris på Stat uppförde hemmansräntor borde qvarstå bland den behållna delen af Ordinarie Räntan. Ropades starka Ja, jemte några Nej. 21 H. 11 Den 24 April f. m. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att, sorn, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den framställda propositionen. 2:0 AfradsSpanmålen; och 3:o Krono-TiondeSpanmålen. Hvad Utskottet, i afseende å dessa 2.*ne Titlar, i dess första Betänkande föreslagit, blef af Ridderskapet och Adeln gilladt. 4-‘o Kronooch KyrkoTionde-lösen j efter bestämda priser. Herr Hjertaj Gustaf: Jag får ytterli gare, och likasom då första Betänkandet förevar, anhålla, att den föreslagna undersökningen måtte afslås.
De korta satserna Axel skrifvit ljödo oupphörligt för henne. Om natten kunde hon icke sofva, och om morgonen var hon nästan sjuk. Nej, hon måste hafva visshet, kosta hvad det ville. Så kastade hon något kläder i en liten kappsäck och gjorde sig brådskande i ordning att resa. » Skall fröken fara bort? » frågade Hanna, som med förvåning såg dessa plötsliga förberedelser. » Ja, på ett par dagar bara. » » Då följer jag med. Fröken får inte resa ensam, hon kunde bli sjuk. » » Nej, jag kan inte taga dig med, det borde du väl förstå, » svarade Kerstin nervöst. » Du får stanna hemma och vakta huset. » » Jo, det skall jag, det kan fröken lita på, » sade Hanna med en ton af beslutsamhet, som om hon väntade minst ett anfall af ett röfvarfölje. Brådskande begaf sig Kerstin på middagen ned till stationen. Hon hade icke råd att taga snälltågsbiljett, utan måste resa på blandadt tåg. Min Gud, hvad det kröp långsamt framåt, och hvad det dröjde länge vid stationerna. Ändtligen, sent på aftonen, nådde hon Upsala. Hon hade aldrig varit där förr, och staden föreföll henne så stor och vidlyftig i jämförelse med det lilla samhälle, där hon var född. Hvad det fanns många värdshus, tyckte hon, och när hon passerade dem, hörde hon från alla uppsluppet skämt och glam. Hon frågade sig fram till den nation Axel tillhörde. Äfven där var upplyst, äfven där festade man. Hon träffade en vaktmästare, som upplyste henne om kandidat Filéns adress. Han bodde långt ut på Svartbäcken. » Vet ni, om han är sjuk? » vågade Kerstin fråga, fastän hon kände, hur hon rodnade. » Sjuk? Nej, inte det jag vet. Han gick härifrån för en timme sedan. » 183 Det var ingen lätt sak att hitta fram till det hus, där Axel, enligt de upplysningar hon fått, skulle bo. Det var en stor, kasernlik byggnad, som såg dyster och föga inbjudande ut. Det lyste ur ett och annat fönster. Hon fick trefva sig fram genom långa korridorer. Slutligen nådde ljudet af högljudda röster hennes öra. Hon gick ditåt. Ljussken genom springan på en dörr ledde hennes steg. Hon stannade därutanför.
Uppå derefter af Herr ‘Grefven och LandtMarfkctlken gjord proposition, fann Ridderskapét och Adeln för godt , att Statsoch Oecono mieUtskottens ifrågavarande Utlåtande, i anledning af de dervid gjorde anmäfköingsr, till Utskotten återremittera, Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtandens Från Stats-Utskoltef. Af den 31 sistiedne Juliis N;o 37§. I frågan om pension tili fram* Ridi. 0. Ad. Fröt. VII. Band» 86 402 Den I] Augusti e, m. lidne RiksRådet Grefve Liljencrantz^ dotter, Friherrinnan M. C. Tornerhjelm. I anledning af RiksdsgsFulImägtigen Pehr Pehrson för sig och med löftesman sökte befrielse från betalning af bristande arrende för Wendtholms Hofstalläng. Angående förrättad granskning af TullVerkets Räkenskaper. Från Stansamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Af den 23 sistledne Julii: N:o 377. Öfver väckt motion, rörande grunderne för Inrättande af Rikets försvarsstyrka. Af den 30 sistledne Julii: N:o 381. I anledning af väckt motion, i afseende på att tillvägabringa en öfvergång af de mera bildade Folkclasserne till de produce tiva. I anledning af väckt motion, om upphörande af KrigsAcademien m ra. Från Bevillningsoch LagUtkatten: Af den 31 sistledne Julii: N;o 28’ Öfver väckt motion, angående ' Dtn 11 Augusti e. m, 403 yrkad nedsättning uti nu stadgade böter för för-2 summelse att anmäla sig vid Mantalsskrifning, och att sättet för besvärs anförande öfver Kon* ungens Befallningshafvandes Utslag, angående sådane böter, måtte bestämmas. Från Banco-Utikottet: Af den 7 dennes: N:o 42.
Författningen förbjuder icke heller att hemmansdelar, som vid dess utfärdande voro klufne i för små lotter, få säljas och lagfaras. Det är således blott emot de hemmans-klyfningar, som efter dess tillkomst ske ”genom köp, skifte och gäfva”, man sökt nedlägga hinder. Men hurudant är detta hinder? Det upphäfver icke rättigheten för myndige personer att träffa aftal om jord; och hemmans-klyfningar ske således fortfarande lika väl som förut, emedan ingen kan hindra köparne att ega och innehafva hvad de köpt, om ingen derå väcker lösnings-anspråk. Hindret skulle bestå deruti, att de nya egarne ej få lagfart. 56 Sammansatta Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Bet. Men hvad vinner samhället häruppå? Jo! att, utom den osäkerhet, hvaruti egaren af en mindre jordlott lelver i anseende lill faran för lösnings-anspråk, han försättes uti en ny fortfarande osäkerhet i afseende på börds-anspråk, hvilka hli farligare ju längre eganderätten ulan alt få befästas med lagfart fortfar, enär jorden oupphörligt stiger i värde. Delta är således den beprisade säkerhet i jordafång, man vunnit genom 1853 års förordning. Den nekade mantalsskrifningen betyder lika litet, emedan eganderätten icke upphäfves derför alt egaren ej får skrifvas såsom egare. Föreskriften om förre egarens skyldighet att fortfarande ansvara för hemmanets utskylder, är af samma betydelse. Det händer ock icke så sällan att förre egaren är insolvent, och staten blir väl då häst belåten med att hålla sig till rätte egaren. Men af alla föreskrifter är ingen olyckligare än den, att, om genom laga kraft egande beslut blir förklarad! att ifrågasatt klyfning ej tillåtas inå, köpet skall gä åter! — Jag vill upplysa förhållandet med ett exempel: A säljer till B en hemmansdel, mindre än som får klvfvas utan föregången undersökning. B söker lagfart, men denna afslås, till följe af författningens föreskrift. Han begär då undersökning; men undersökningsmännen förklara honom obesuten på hemmansdelen.
Med antagande af sådana förhållanden och under förmenande, dels att den egentliga storsillen af endast tillfälliga orsaker besökte den Bohuslänska kusten, dels att den småsill, som i sednare tider hufvudsakligen förekommit, utgjorde ej allenast yngel af storsillen, hvilket erhållit olika benämningar såsom sillstagg, sillmör, m. m., utan äfven ett eget slag, kalladt loddeller lott-sill, som ansetts inhemskt i Bohuslänska skärgården, har sillfisket derstädes bedrifvits i ändamål att erhålla den högsta afkastningen och den största ögonblickliga vinst, men utan afseende på angelägenheten att tillika bereda åt fisket den möjligaste varagtighet. Denna vid sillfiskerien i Bohus Län följda grundsatts, som i sin utveckling och tillämpning väsendtligen lärer bidragit till afkastningens förminskning, synes likväl hafva varit hemtad från missförstånd och fördomar om sillens lefnadsvanor. Det har nemligen, genom i sednare åren i Bohuslänska skärgården verkställda undersökningar blifvit af flere förtjenstfulle vetenskapsmän ådagalagdt, att någon gemensam sillstam, hvarifrån de talrika stimmar, som visa sig vid Europas Norra och Vestra kuster, ansetts hafva utgått eller blifvit utjagade, hvarken hade sitt hemvist i polar-hafvet eller något annat haf, utan att det funnes en större eller mindre olikhet emellan den sill, som träffas vid olika kuster af verldsdelen, samt att hvad Skandinaviska hallon ensamt beträffar, flera 28 Statssamt Allm. Best.- och Ekon.-Utshottens Bleänkandc, N:o 71. varietetcr förekomme, bland hvilka ilen, som ingick i Bohus-skären hade sill stamhåll i Kallegal 1, men alla tillhörde en och samma art, med undantag af den så kallade skarp-sillen, hvarjemte den så kallade lodd-sillen, som icke innehade stor-sillens vanliga längd, äfven ansågs vara yngel af den sistnämnde.
För vinnande af detta ändamål hade Kongl. Majit ansett lämpligt att, i närmaste öfverensstämmelse med Kommitterades förslag, vid hvartdera af Rikets universiteter inrättas ett Lärare-seminarium med tvänne afdelningar, en Filologisk för klassiska och främmande lefvande språk samt modersmålet, och en Matliematisk-Naturvetenskaplig för mathematik och naturkunnighet. Uppsigten och ansvaret vid seminarierna borde i första rummet tillhöra vederbörande univers i tets-professorer, men, under deras ledning och i samverkan med dem, arbetet tillika utföras af yngre akademiska lärare. Lärokursen syntes kunna bestämmas till två år, hvaraf likväl icke finge dragas den slutsats, att den akademiska studie-kursen skulle för skolläraren blifva lika mycket förlängd; ty om de vetenskapliga öfningarne inom seminariet, såsom lämpligast syntes vara, genomgingos under de sista tvänne åren före filosofic-kandidat-cxamcn, kunde de i allmänhet icke anses medföra någon tillökning i den tid, som nu beräknades vara för studierna till graden erforderlig, utan endast åstadkomma en nyttig förändring af det sätt, hvarpå dessa studier bedrifvas. Yidkommande sjelfva beskaffenheten af de öfningar, hvilka vid seminarierna borde förekomma, hade Kommitterade, ehuru de ansett det tillhöra universiteterna 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. sjelfva att utarbeta och Kongl. Haj:ts nådiga pröfning underställa ett fullständigt förslag i detta hänseende, likväl angifvit grunddragen af deras verksamhet tillräckligt, för att deraf kunna beräkna de lärarekrafter, de komme att taga i anspråk, äfvensom kostnaderna för deras inrättande. Inom den filologiska afdelningen skulle nemligen med öfningarne komma att förfaras på samma sätt, som vid redan befintliga och länge pröfvade anstalter af samma slag i andra länder.
Uppl. öi gödk; hös Ridd. ö. Ad. d; 20 Öct; i82^1 Préste-Ståndet d; 23 Börgare-Ståndét d. 23 •—- ■—• Bortdé-Ståndét d. 23 ■—■ —- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse ani gående verkställigheten ttf Riks-Hufi>UdBuken nii nii S* A. Kl Sedan, i anledning äf Riksens Ständers, uti underdånig Skrifvelse den 25 Junii 1818, gjor-a da hemställan, 2:he efter hvardera af uppgifné särskilde methoder uppgjorda Bokslut blifvit granskade af Riksens Ständers till öfverseende äf StatsBancoöch Riksgälds-Werken* år 1820* samlade Revisorer* hvilka uti deras berättelse öfver verkställd granskning af Stats-Werkets Räkenskapér och Rorvalthihg* dels anmält* att de* efter jemriförelse af hvartdérä Bokslutets beskaffenhet* på anförde skäl, funnit det, söm blifvit af É* K. Rids oell Rikets Stats-Coritoir föreslaget och utfördt, égä företräde* samt i följd deraf, tillstyrkt antagande af den till detta Bokslut uppfattade plan* såsom grund för arbetets fullföljande, dels ock i åtskilliga delar af Rikets Uppbördsoch Rédögörelse-Werk föreslagit ändringar, åsyftande ért större fullständighet i Riks-Bokslutet; hvarfter och på grund af É. K; M:ts öeh Rikets Kammar-Collegii öch Kammat* TJtiderddnlga Skrifvelser'. C87 Rätts 1 ämnet äfgifne underdåniga Utlåtanden, derutinnan det, genom Stats-Contöirets försorg, författade boksluts företräden äro närmare utredde och en ytterligare förändring uti Redogörelse-sättet uppgifven, f£. K. Ml( under den 12 December 1821 1 Nåder fötordnat, att LandtRäkenskapeme
Ständer den underdåniga önskan, att den till alla varor utsträckta Nederlags - frihet , som i förenämde anie Städer, är tillåten, måtte hädanefter inskränkas; så att alla till införsel ot'h förbrukning inom Riket förbudne främmande Manufactur-varor och öfverflöda - articlar måtte ifrån densamma uteslutas. Skulle omständigheterna ej medgifva, att, under den i tractaten med England betingade tid, ett slikt undantag kan äga rum i afseende på sådana producter och förädlingar, spm tillhöra berörde Eand och dess Colonier, anse Riksens Ständer likväl den förhoppning återstå, att Sveriges Nederlags-rörelse må i öfrigt kunna undergå de inskränkningar, sorn Rikets fördel fordrar, och erhålla en rigtnmg, som närmare svarar mot ändamålet, saint i allmänhet sådana föreskrifter meddelas, som medföra någon större säkerhet mot missbruk och underslef vid dess bedrifvande Då föremålet för ali Nederlags - handel naturligtvis måste vara att befrämja afsättnin gett - 140 JDen 4 Augusti. gen på de varor som Inga i denna rörelse, så foijer deraf, att de redbara fordelar, som der. af uppkomma, egenteligen tillskyndas det land, der dessa handels-articlar äro producerade , samt att den Stat, der dylika upplag i sådan afsigt medgilvas, ej kan annorlunda anses, än somen ny Marknadsplats af mera beqvämt läge och med lättare tillfällen till afsättning, oah att således, då en slik ny utväg uppnäs till föryttrande af främmande varor af enahanda art med dem, som i Nederlags-orten i mängd framalstras, och hvilkas prqduption kan okas, en piik anstalt måste blifva för landets egna Näringar af en skadlig verkan i den man af* sättningen pä dess producter mindska-s, hvilket alltid måste inträffa, så framt ej köparens behof öfverstiga alla de medtäflande Ländernas sammanräknade tillgångar. Riksens
s Qvinnan i skriften, som varit gift med sju mäil här i verlden, hon stod undrande och spörjande hvilken som skulle ha rätt till henne i den andra. För edra förförare stälde sig saken ändå kinkigare, ty de finge göra sig den frågan redan här på jorden. Hvem skulle ha dem, den första eller den sista af deras offer? Skulle de gifta sig med och ski \ ja sig frän dem i ordning bokstafseller anciennitets-för att t ge sina barn faderns namn », eller skulle ni vilja att de skulle utvandra till Amerika och bli mormoner för att på så sätt skaffa dem alla på en gång, » äktenskapets upprättelse »? Det medlet vore åtminstone radikalt nog, hur pass sedligt det blef från hvilken synpunkt som helst, det vill jag lemna derhän. Men, skämt åsido, sakens vigt kräfver allvar och vördnad, äfven om sätten att behandla den ej alltid gjort det. Om våra välmenaude och aktningsvärda qvinnofrågsvurmar ville se saken från flere sidor än dessa och ge den andra uppslag än de hittills gjorda, så skulle de säkerligen göraren god gerning utan att sjelfva blottställa sig för åtlöje. Jag är blott åskådare af striderna, deltager väl i dem med mina symeller antipatier, men vill alls ej göra anspråk på att vara medkämpe och fackman der. Men för min, den utomståendes, blick synes det som skulle man för det första dra en bra mycket mera konseqvent konklusion ur sina premisser och fö » det andra bra mycket snarare hinna till målet för sin sträfvan, tidens uppfostran till en % human och sedlig uppfattning af mannens och qvinuans lika rätt och lika skuld i förhållandet till hvarandra, om man i stället för att ifra för den allena saliggörande » upprättelsen genom äktenskap » och att syssla med det ofruktbara arbetet att predika för libertinen eller det obehöfliga att göra honom föraktad, riktade sin sträfvan på att förmildra domen öfver de qvinnor som blif-vit hans offer och att upplysa dem och hjelpa dem i deras försvar.
Al.4d:I8 /Vac/c^cr cKvr/vs/xe kr// /ib/skv Kcrörc/s/', a/cFcr6»c/e c/sl ^ccxk^cr//x-/Vrc/»me> r.'/c/ ^SA-snrercks, /cc-///rc, / /ö//c/ cr/' cr/k r/r^ä /cci //dvk-ccccccc»ee-a/g'c//v-i.'»//krack6»v ^o^/ä/r^n///^, /ramnrcr crkk k/// <7rrva//e, / äke/^cr,- r-e» d/koc/c/co/,»^ 8/o/k c/e» /j d/cc/ 18/jo. 8edan Kongl. ÄIaj'.t, uti lVädig 8krifvelse af den 17 slstlidns Nars, gifvit Rikets 8tänder tillkänna, burusom ätskilligs Kustballars vid Lobus I.äns Regemente» 8ödra Lataillon, i anledning al till dem framstäldt förslag om förlängning pä 2 ar ak de med innevarande är tilländalöpande, med dem upprättade Däst-vacance-conIrsct, förklarat sig icke kunna pä berörde förslag inga; samt att Kongl. Alajtt funnit en ak Lustbällarns för 20 nummer vid kräkne Lompagni af nämnds Regemente sedermera gjord underdånig ansökning, gtt, med äterkallsnds sk denna deras vägran, 8/r^r/r-e/se, 7^:o 6c> fä antaga det ak kongl. Nsj:t framställda förslaget, icke kunna i annan bändelss br fsllas, än sä vicia ds rustande för lis öfriga 38 Rusllralls-nummsr, lrvilka vägrat att contracten förlänga, i berörde ansökning 8ig jemväl förenade; 83 Irar kongl.
Då f. d. Kongl. Famillens underhåll sålunda - Deri 2 Juli. landa blifvit af Riksens Ständer faststäldt till viss summa, och af den dervid antagne princip följt, att om dess enskildta förmögenhet då varit större, än förrberördt är, hade Statens bidrag till bristens fyllande blifvit så mycket mindre; så anser Stats Utskottet på grund häraf, att när förre Kongl. Famillens förmögenhet nu är ökad, Stats-Verkefs tillskott bör i samina man mindskas, samt att enligt ofvanförmäldte vilkor för erkännandet af f. d Kongl. Famillens ifrågavarande arfsrätt , den från Danmark införde Brudskatts-sumroan 100,000 R:df bör tilläggas dess enskildta förmögenhet, som derigenom blif-. ver 781,419 R:dr 1.3 sk. 11 rist., hvarigenom, med beräkning af 6 procent renta å denna tillökning af 100,coo Rulr, liela reute-tillgången uppgår till 42,168 : 34, V äfvensom interesset å Vederlagssumman , likaledes beräknadt ä 6 procent, kommer att, så länge f. d. Konungen eller Drottningen eller någondra af de i Sverige födde Kongl. Barnen lefva, öka deras rente-medel med - 6,000: Och blifver alltså det belopp Stats-Verket till fyllnad i undérhålls-summan kommer att årligen utgifva - j 18,497: 45, 3.