Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. måtte inbjuda de öfriga RiksSttn alt instämma i Ståndets fattade beslut ang:de uteslutande af orden — utan oafkortade reserveras till kommande Ständers disposition — utur 3 punkten af de uti StatsUtsk:s utlåt. N:o 435 å 14 sidan föreslagna allmänna villkor för de anvisande ex t ra-statsans lagen. Uppå derefter framställd proposition, beslöt R. o. Ad., att en sådan inbjudning, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, skulle afgå. Sedan detta beslut blifvit införd t i det af de nu upp - D c n i April e. m. 59 lästa prot.utdr., sorn angick utlåt. N:o 4^5, blefvo de alla af R. o. Ad. godkända. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtsk:ns den 20 sisth Febr. och den i sisth Mars på bordet lagda ”utlåt. N:o 144 * anleda, af gjord framställning om sammanslående af de bancoräkningar, hvarå det Manufacturdisconten beviljade understöd i Banken är anvisadt, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärs-och Ekon.Utskms den 20 sisth Febr. och den 1 sisth Mars på bordet lagda betänk. N:o 11, i anledn. af åtskilliga motioner örn ändringar i K. förordn. till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor, af den 12 December i835. Frih. Leijonhufvud, Ab raham: Jag anhåller om Hr Frih. o. Landtnäs samt Ståndets tillstånd att i ett sammanhang få yttra mig öfver detta betank. Det innefattar visserligen flera mom. i §§, men dessa sammanlöpa så med sjelfva grundprinciperna, att jag anser det nödvändigt alt yttra mig öfver det hela jemte framställandet af mera speciella anmärkn.T.
Den 20 2lpril 1850 om befrielfe i roijjt fall från mantalspenningar^ utgöranDe; 22:o af famina Dag, i anleDning af verFftällD granfFning af De unDer hommer fe»l?olIegii förvaltning ftällDa fonDer; 23:o af Den 2 2lprtl famina år, angåenDe refTitutton till SFegementS» jFrtfvoaren 21. ®. Snell af för l)ögt beräFnaD od) erlagD lönebevillning; 9Uf«bag«.$8eflut 1851. 27 24:o af famma bag, angående afföntring af jörb från f. b. Söjtnantä* boflället ii)ib ‘äBejlgötba-.SDalö Rgemente, ©tömmen 9?:o l, till uttvibganbe af Scrné fötfamltngé fyrfogårb; 25:o af famina bag, angåenbe upplåtelfe af jörb från £rumjIagare*bo> ftällct tvib kalmare Dvegemente, Olilla Dfna 9?:o 2 i 3önföpingö Sän, till plan för focfnefluga od) (Tolfuö åt £)fna förfamling; 26:o af famma bag, angåenbe gobtgörelfe till arrenbatorn 21. ©öberfyoly fot ben ivib l)anö tillträbe till arrenbet af .^ungöbergö fungögårb befunna fnöröta; 27:o af famma bag, angåenbe utbyte af .^apcllanö-.boftäliet <2BijFert)b 91:0 2 emot $rumpetare
Valet till banko-fullmägtige sker, medelst slutna sedlar, sålunda, alt först utses den, sorn bland fullmäktige skall blifva ordförande, och sedan de Öfriga sex; tillkommahdé fullmägtige att sjeifvé, Månd sig, välja en vice ordförande att föra ordet, där hillder för ordföranden intraffå. 38 Konstitutions-Utslwdets Memorial, N:o 12. § 126. Riksförsamlingens fullmägtige i Riksgäldskontoret, hvilka böra vara sju, väljas, å lagtima riksdagar, af samma valmän och på enahanda sätt, som nästföregående § föreskrifver; gällande äfven i afseende på ordförande och vice ordförande lika stadgande för fullmägtige i Riksgäldskontoret, som för bankofullmägtige, enligt nämnde paragraf, eger rum. § 127. Å hvarje lagtima riksdag förordnar Riksförsamlingen revisorer till ett antal af aderton för hvart år, hvilka till halfva antalet af hvardera Kammaren utses, att enligt Regeringsformen och serskild instruktion granska Statsverkets, Riksbankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning. Hvarje revision skall omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående revisorer icke blifvit granskade. Revisions-förrättningen tager årligen sin början den lä September. Ej må någon revision öfverskrida en tid af två månader. Revisorerne välja sjelfve inom sig sin ordförande, hvilken tillkommer afgörande röst, derest, vid omröstning bland revisorerne, rösterna för tvenne skiljaktiga meningar utfalla lika. De anmärkningar, som revisorerne finna sig befogade att i sin berättelse till Riksförsamlingen framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag Öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. § 128. Till fullmägtige i Riksbanken och Riksgäldskontoret, samt till revisorer af Statsverkets, Bankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, skola ej andra väljas, än sådana, som kunna vara riksdagsmän och ledamöter af Utskott. Ej eller må till revisor utses den, som vid något af dessa verk är redovisande eller löntagande. § 129.
Samtlige Riks-Stånden hafva till Bevillnings-Utskottet återremitterat förenämnde Betänkande, hvilket likväl i vissa delar blifvit af Högvördige PresteStåndet definitivt afgjordt, på sätt Utskottet skolat här nedan vördsamt anmäla. 1. Art. pag. 5. Inom Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr Halling, under förmenande, att Utskottet bort lemna afseende å Herr Prosten Hallbecks motion, föreslagit, att sista momentet af denna Artikel måtte erhålla en så lydande redactions-förändring: ”Denna afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid af handlingar om öfverlåtelse af fast egendom, ega en årlig inkomst af 100 Riksdaler_, äfvensom af dem . hvilka efter 2ulra Artikeln utgöra bevillning för fast egendom af öfver 100 Riksdalers värde /’ hvarmed Herr Hallgren sig förenat; och inom Hedervärda BondeStåndet hafva af åtskillige Ledamöter anmärkningar blifvit framställde, åsyftande likstämmighet i grunderne för bevillningens utgörande af undantagsegare och löntagare. Vid öfvervägande häraf har Utskottet funnit behofvet påkalla någon förändring uti förevarande stadgande, och får derföre vördsamt föreslå, att ofvannämnde moment må erhålla följande lydelse; denna afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega en årlig inkomst af 100 Riksdaler, äfvensom af dem, hvilka efter 2;dra Art. utgöra Bevillning för fast egendom af öfver 100 Riksdalers värde, rörelse eller lön. Bihang till R. St. Art. 2 §. pag. 6.
R:dr 58 öre, ett belopp af 3,747,794 R:dr 38 öre, deruti det från Wadstena Krigsmanshus-kassa aflemnade orubbade kapital, 205,307 R:dr 73 öre, är inbegripet; och som Arméen för bestridande af utgifterna, 17,804,367 R:dr 5 öre, tillskjutit genom egna bidrag 9,374,381 R:dr 27 öre, utöfver erhållna statsbidragen 8,429,985 R:dr 78 öre, lärer statsverket af nämnde förmögenhet ej anses äga större belopp än berörda kapital, 205,307 R:dr 73 öre, men delägarne i Kassan återstoden, 3,542,486 R:dr 65 öre. Uti denna utredning är hvad å det kreditiv af 150,000 R:dr, som af Rikets höglofl. Ständer för år 1857 och följande år anvisats till fyllnadspensioner åt Arméens Befäl, för åren 1858 och 1859 blifvit användt med 56,707 R:dr 5 öre icke inbegripet. Stockholm af Kongl. Arméen* Pensions-kassas Revisionsoch Bokhållare-kontor den 12 September 1861. X. Lidbäck. i i vit * 0<18I lii W* oiiiiiboiJi) -‘ ••c i /:" ny. ..fri .m *i \' i i* >j. :.b! :r") ■ ' nr,8 V''. ^*»o fi«- >> finlöf Hl-V »Ixrjj-Qji ?i)i lif. l»i •
Actie-ägarne förbinda sig att genom sina bidrag bekosta ej allenast 4: af den blifvande verkliga anläggningskostnaden, utan jemväl allt , hvarmed densamma möjligen skulle komma alt opåräknadt öfverstiga det blifvande förslaget, som här provisionel upptages till maximum 400>000 r:dr b:co. 5:o Ifrån det att vägen är färdig, öfvertager bolaget väghållnings-skyIdigheten, emot alt hvarje socken för hvarje aln, som å gamla vägen underhållits, lill bolaget årligen erlägger en sk. b:co, eller deremot svarande byggnads-raaterialier in natura. 6:0 Några vägpenningar komma icke alt erläggas; men för hvarje skepptd malm, tackjern, stångjern, koppar eller andra metaller betalas för hvarje mil, som af vägen begagnas, en half sk. btco, och som vid vågarna eller lastage-plalser11a uppbäres. Andra Alternativet. Plan för tillvägahringande af en chaussée emellan Westerås och Fahlun med 2.ne ulgreningar. 1:0 Ett bolag formeras på actier, som öfvertager verkställigheten. 2:0 Bolaget utstakar och afväger den blifvande comrnunicalions-linien i den fullständiga detalj, som är tillräcklig för uppgörande af arbetsplan med tillhörande kostnads-beräkningar, för att K. M. i und. föreläggas. 3:o Bolaget åtager sig ovillkorligen att inom tio år besörja verkställigheten emot en summa, stor a32,5oo r:dr btco statsbidrag, som nu på en gång ställes till bolagets disposition, utan allt vidare tillskott å Statens sida, om än de verkliga kostnaderna skulle öfverstiga de uppgjorda beräkningarna, 4:0 Innan lyftningen af första årets anordning, skall bolaget genom trallade öfverenskommelse!' praestera full visshet derom, att anläggningen kommer att åtnjuta evärdeligt underhåll, utan att vägpenningar erläggas, eller att Staten med underhållet betungas. a3S Den a3 Maj. 5:o Utun något vidare anspråk bekostar bolaget jemväl alla jord-ersättningar, sedan K.
Det liar väl efteråt sökt ikläda detta förslag formen af en förfrågan, för att derigenom undgå beskyllningen att ej hafva iakttagit 37 § Riksdagsordningen; men jag hemställer, om icke, på detta sätt, hvarje Utskott kunde väcka frågor till afgörande i RiksStåndens plena, i fall oformligheten deraf vore afliulpen dymedelst, att de framställdes i form af förfrågningar. Jag anser det ifrågavarande Memorialet vara oformligt och constitutionsvidrigt, samt derföre böra afslås. Återremiss deraf kan ej komma i fråga, emedan sjelfva Memorialet är stridande mot våra constitutionella former, och således ej kan genom ny bearbetning af Utskottet förändras. Friherre Cederströms Jacob: Ehuru ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial nyss blifvit för Ridderskepet och Adeln uppläst, synas dock de siste värde Talarne icke hafva tydligt uppfattat dess innehåll. Detta är, klart framställdt, en förfrågan af Utskottet, enligt dess pligt, huruvida Utskottet får i Riksdagsbeslutet utsätta den i5 Januari 1835 till Ständernes nästa sammanträde, eller om annan dag dertill bestämmes. Då dagen bör inflyta i Riksdagsbeslutet, och Ständerrie ickesjelfve ännu bestämt och låtit Utskottet veta, hvilken dag skulle der nämnas för början af Den iu Februari i f. ni. nästkommande Riksdag, var Utskottet pligtigt att derom förfråga sig; och delta har nu skett. På samma sätt förfrågade sig hos RiksStånden Expeditionsutskott vid förra Riksdagen, ehuru någon dag för det blifvande Riksmötet då ej föreslogs. Men det, att Utskottet nu omtalt dagen, är alldeles likgiltigt; ty Ständerne hafva ju alltid qvar sin rätt att besluta och utsätta en annan dag. Gerna må Utskottets Memorial sålunda förkastas, att en annan dag för nästa Riksdags början bestämmes; men ingalunda kan det förklaras ogiltigt, och Utskottet beskyllas för grundlagsvidrigt förfarande, enär 4.9 § Riksdagsordningen berättigar hvarje Utskott alt hos Stånden göra förfrågningar.
Visserligen har Hr Printzensköld i sjelfva sin tjenstebefattning en rättmätig fordran på förtroende framför mig; men jag ber honom dock icke taga illa upp, att jag det oaktadt ej är säker på hvilkendera af oss har rätt; men vid justeringen skall jag, ett af två, antingen bevisa att jag har rätt, eller medgifva att jag har orätt. Hr Ribbing: Jag kan icke annat än förundra mig på det högsta, all de ledamöter, som yrka häradshöfdingen. räntans bibehållande, göra allt sitt till, för att bevisa huru ojemnt och orätt denna skatt hvilar på de Sveriges innebyg-t gare, som draga densamma. Desse herrar erkänna, att i åtskilliga landsorter är denna skatt pålagd, i andra icke; de.- erkänna vidare, att denna skatt är lagd lika dryg på säteriägaren, på ägaren af flera mantal, som på torparen och den som sitter i kojan. — Sedan de allt detta fullgjort, påstå de likväl, att det skall qvarstå, som de bevisat vara orättvist. Jag kan således icke annat än på dessa, af dem anförda, väl grundade skäl, begära att Utsk:s betänk, måtte bifallas. Hr Printzensköld: För att bestyrka riktigheten af min uppgift och tillfredsställa Frih. Boye, får jag hänvisa honom till 2:ne af K. M. under den 21 Dec. i83g utfärdade bref i atdedn. af Kammarherren Gr. Wachtmeister besvär öfver Kammarrättens utslag, hvarigenom han blifvit ålagd att betala denna ränta för dem, som bo på hans gård. Endast säteri-jord är befriad från en sådan skatt. Frih. Boye: Jag tackar Hr Printzensköld för det lian så jemnat och delat rätt och orätt mellan oss. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s i utlåt:na N:o 64 och 226 framställda förslag, rör:de lagmansoch häradshöfd in ge-räntan. Ropades ja och nej.
Så länge detta icke kan ådagaläggas, måste det äfven vara riktigt och lagligt, att detta sednare förslag blifver föredraget, och om än icke antaget, dock får utgöra föremål för votering. H. Ex. Hr Gir. o. Landtm, yttrade, det han ansåg sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, ali Gr. Lagerbjelkes förslag i första punkten jnnehölle alldeles detsamma, som Hr Cederschjöld hade föreslagit och R. o. Ad. nyss beslutat. H. Ex. föreställde sig således, att det beslut R. o. Ad. fattat, icke försatt frågan i annat skick, än som skulle ägt rum, derest R. o. Ad. företagit Gr. Lagerbjelkes förslag till pröfning punktvis och bifallit samma punkt. Genom ett sådant afgörande af första punkten hade icke de öfriga kunnat vara afslagne; och saken vore icke annan i detta ögonblick. Den 18 April e. m. 5C7 Gr. Mörner: Efter elen förklaring, som H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, nyss liar afgifvit, vill jag endast hemställa till de Hrr, hvilka reserverat sig emot det genom den sista voteringen af R. o. Ad. fattade beslut, troligen af det skäl, alt de ansågo all vidare möjlighet afskuren att få något tillägg till den då af R. o. Ad. beslutade gemensamma lankan, huruvida de icke numera skulle vilja afstå från sina reservationer, sedan en väg i nämnde afseende blifvit för dem öppnad, hvilken de då förmodligen icke sjelfva anade, men som de nu finna så tydlig och klar. Hr Mannerskantz: Om Hr Cederschjölds förslag icke afskildt alla andra, så må Hr Cederschjöld tillskrifva detta sig sjelf, som icke så uppställt detsamma. Gr. Spens har upplyst huru förslaget skulle varit beskaffadt för att hafva åstadkommit en sådan verkan. Gr. Mörner äfvensom
St. 2 Statsoch Be o i. lin samt Allm. Besa, och Ekon.-Utsi. Memorial, N\o 208. verskott först utgått restitution af prqductions-skatten för hvarje kanna bränvin, sorn bevisligen blifvit till utrikes ort exporterad, för hvarje år fördeladt emellan städer oell socknar 1 hela Riket efter hvarderas totala iolkmängd, enligt nästföregående årets mantalslängd, för att inom hvarje stad och socken användas till fattigvården och andia communala behof. Utskotten, som ansett sig icke böra besvara denna motion förr, än Rikets Ständer fastställt beräkningen af husbehofsbränneri-medleii, hafva densamma i öfvervägande tagit; och som bränvinsbpvillningen icke blifvit al Rikets Ständer beräknad tili högre belopp än 700,000 R:dr B:co, samt Rikets Ständer, så väl vid detta, som föregående Riksmöten i allmänhet antagit den grundsats, att icke anvisa möjligen uppkommande öfverskott förrän de fal i I vit kände; alltså, och enär Herr Hallinss berörde förslag dessutom grundas på ett för hållande, som icke inträffat eller att bränvins-bränningen skulle blifva en fri näring med beskattning af 4 sk. för hvarje kanna, som ansågeS kunna tillverkas, samt, hvad angår förslaget, angående restitution af bränvins-skalten för hvarje kanna bränvin, som visas vara till uländsk ort exporterad, en sådan restitution, derest något öfverskott icke uppkom ine, skulle komma att medföra en direct utgift för Staten , finna Utskotten Herr fl atlings ifrågavarande motion icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 8 Juni 1841 • N:o 208. Ank. till Exp-Utslc. den 9 Juni iSjji, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 133.
Den ande, opinion, fördom, som råder inom Adelståndet, har man sett dertill leda jemte vederlikars exempel; men Ståndet minskadt i dess ungdom, den nya Adeln missnöjd, vanlottad i jemförelse med den gamla, dess söner oädel, skola ej finna samma retelse, samma anledningar att beträda den bana, som de skulle valt och fått välja, om deras vilkor varit enahanda med den gamla Adelns. Jag anser således den nya ordningen äfven från denna synpunct felaktig och nu böra ändras. Hvilka nya förhållanden uppkomma vidare häraf? Förut belönte Konungen kyrkans hufvud, herrar Biskopars förtjenster, då han skänkte deras barn Adel - 646 Riksdagen 1812. skap. Så uppsatte som de äro i värdighet i Riket hafva de rätt till denna hugkomst, och Riddarhuset har från denna stam blifvit riktadt med värdige medlemmar. Nu är denna belöning förnekad. En Biskop har nyligen för sin person fått Adelskap, hvaraf han i sin lifstid hvarken har nytta eller glädje. Ansedde Borgmästare fingo också tillförene denna nåd för deras barn. Likaså Borgare, som genom försträck och understöd till Kronan, en vidsträckt handel och industrie gjort sig af Riket förtjente. Få lära nu vara uppmuntrade och se sig belönte med den inskränkning, hvarmed Adelskapet nu förlänas. Konungens rättighet är honom i sin fullhet betagen, och välförtjente medborgares hopp och önskningar svikne.
Bonde-Ståndet af den 4 och 21 September samt 2 Oclober, Riksens Ständer fattat deras beslut till bifall eller förkastande af de från nästförlidne Riksdag hänskjutna och hvilaude förslag lill ändringar i Grundlagarne, får Utskottet, i likhet med hvad vid föregående Riksmöten iakttagits, härjemte till Riksens Ständer vördsamt öfverlemna en efter ordningen i förut afgifna förteckningar inrättad uppgift å dem bland berörde förslag, som vid innevarande Riksdag blifvit af samtlige Riks-Slånden gillade och godkände. Bland de af Riksens Ständer af slagna Grundlags-ändrings-förslag förekomma 2:ne af Kongl. Majit till Riksens Ständer vid föriidne Riksdag afla tua Nådiga Propositioner, Hendigen N:o 74 om upphörande af Konungens tvänne röster i Högste Domstolen, och N:o 75 angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af samma Domstol; och lära skälen för Riksens Ständers beslut i dessa begge mål komma att till Kongl. Majit i underdånighet anmälas i den ordning 81 § Regerings-Formen föreskrifver. Stockholm den 10 October 1844. Bih. till R St. Uppgift å de från nästlidne Riksdag hvilande förslag till Grundla gs-ändringar, som vid innevarande Riksdag blifvit af Riksens Ständer godkände. A. Blund de i Constitutions-Utskottets Memorial N:o 3 den 16 sistValne Augusti anmälda; 2. Förslaget om ändring af Regerings-Formens § 4 genom borttagande af orden ”Frälse eller Ofrälse”. Regel in gs-Form en. § 4. Sednare Perioden. Inhemta dock i de fall här nedanföre stadgas» underrättelse och råd af ett Stats-Råd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, er färne, redlige och allmänt aktade infödde Svenske män af den rena Evangeliska Läran. 8. Förslaget, att ledamot af Stats-Rådet, eller af Högste Domstolen, ej må tillika annat embete utöfva. Regerings-Formen. § 34.
Rdr, hvilket belopp ock är detsamma som vid sista Riksdag beräknades såsom erforderligt för underhållet af den beklädnad för beväringsmanskapet, hvartill Rikets Ständer då beviljade medel. Då detta anslag äfven för framtiden blifver nödvändigt, hemställer jag i underdånighet, det framställning till Rikets Ständer måtte få ske om berörde extra anslags-belopps uppförande på ordinarie stat, hvadan det här utföres med 27,333: 16. — Som årliga underhållskostnaden för hus och byggnader, hörande under Intendents-Afdelningen, kommer med afseende å jemt stigande pris å raaterialier och arbetslöner att mycket öfverstiga den i staten nu uppförda, föreslås ett ökadt anslag dertill, med 2,000. tillhopa B:ko R:dr 56,051: 35: 8. hvilket belopp genom någon förminskning å Intendents-Afdelningens andra titlar väl skulle nedsättas till 56,033: 33. — men då härvid måste tagas i betraktande, att Intendents-Afdelningens behof i det hela blifvit beräknade efter en förmodad tillgång från nuvarande Riks-Statsanslaget med 454,566: 15. samt att sedan Artilleri och Fortifikations-Afdelningarne af anslaget erhållit sina andelarmed tillsammans 250,347 Rdr, icke mera å- Transport 454,566: 15. 56,033: 33.— 13,500: 1,330,958: 99%. Bil. M 3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. M J. om Sint sverket 1836.
I synnerhet har Herr Hjerta sökt fästa Utskottets uppmärksamhet, dels på vigten deraf, att icke sälta för hög lull på sådane utländska artiklar, hvilka, ehuru ej utgörande egentlige råämnen, likväl äro ämnade till ytterligare förädling inom landet, såsom färgämnen, garn, läder, hattfelb m. £1., dels på nödvändigheten af exporttullens upphäfvande å våra egne tillverkningar, för alt bereda möjligheten af en concurrence på verldsmarknaden. Ehuru Utskottet icke kunnat undgå att erkänna rigligheten af den princip Herr Hjerta yttrat, har Utskottet likväl icke ansett tiden ännu vara inne att alltför mycket nedsätta tullen å sådane varor, som inom landet kunna tillverkas, helst det icke lärer kunna nekas, att inskränktare capitaltillgångar inom landet och anläggningarnes i följd deraf mindre omfång göra det för vare Näringsidkare nödvändigt att beräkna en större förtjenst å deras produeter, än den, hvarmed utländningen med mera penninge-tillgångar och mångdubbelt större anläggningar kan vara belåten. Utskottet tror sig således hafva gjort allt hvad möjligen nu kunnat göras, då Utskottet på sådane Bevilln.-Ulskoltets Utlåtande N.v 4-5. nödvändighets-varor och artiklar, hvilka till erforderlig mängd icke inom landet kunna produceras och tillverkas, föreslagit någon, ehuru ringa nedsättning i tullen; men derigenom har Utskottet ock satt sig i nödvändighet att för andra artiklar, hvilka kunna betraktas såsom öfverflödiga, höja afgifteu för att betacka hvad genom förenämnde nedsättning skulle gå förlorad t uti intraden, hvars uppgående till beräknadt belopp är af största nödvändighet för Stats-behofvens fyllande. — Hvad åter angår export-tullen, så utvisar förslaget, alt Utskottet borttagit densamma för de fleste varuartiklar och åter nedsatt den för alla dem, hvilka icke såsom rudimaterier äro nödvändige för landets eget behof eller lemna öfverskott till export, utan men för väre egne Fabriker och Näringar.
Det oförvillade omdömet skall i Konungens rådgifvares förhållande härutinnan icke undgå att finna ett illa doldt öfverträdande af Ständernas beslut; och stagandet om extra arfvode för förrättningar i styrelsens uppdrag för det allmännas behof skall dessutom klart öfvertyga en hvar, att genom denna organisation vållats staten särskildt utgifter, hvilka just med anslaget bordt betäckas. Från hvilken synpunkt rådgifvarnes förhållande än må betraktas, ställer detsamma sig på samma linea med regleringen af bergslags-staterne. En särskild uppmärksamhet ådrager sig otvifvelaktigt korpsens ordnande på militärisk fot. Nyttan deraf hemtas endast derifrån, att arbetskommenderingar från arméen skulle lättare hållas till lydnad utan biträde af arméens officerare; men om andra arbetare kunna hållas till ordning af civile personer, måste desse väl ännu lättare kunna göra sig gällande hos dem, som äro särskildt inöfvade och tillvande vid lydnad och disciplin. Olägenheterne af den militäriska organisationen synas icke hafva kommit under något betraktande, ehuru de äro nog uppenbara, åtminstone uti svårigheten att lämpligt använda den största skickligheten och att med korpsen förena den duglighet, som annorstädes vunnit en måhända öfvervägande utbildning, likasom att under dylika tillfälligtvis tillgänglige personer af utmärktare förtjenst kunna underordna korpsens mindre erfarne medlemmar. Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar hade i underdånighet gjort anhållan, att Kongl. Maj:t måtte godkänna, det Konungens Befallningshafvande i Wenersborg och Carlskrona utbetalt för fängelse-byggnader i nämnde städer de belopp, som för de särskilda fängelsebyggnaderna derstädes blifvit använda utöfver de uppgjorda kostnadsförslagen, samt tillåta att hvad ytterligare för desse byggnaders fullbordande oundgängligen erfordrades, kunde från samma ränterier få förskottsvis utgifva, emot framdeles skeende ersättning af det anslag rikets år 1851 församlade Ständer för cellfängelsers uppförande beviljat.