Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit, ocb enär upplyst är, att en utvidgning al denna välgörenhetsinrättning är af synnerligt behof påkallad, får Utskottet, i enlighet med motionärernes derom gjorda framställning, tillstyrka, a) att Rikets Stander måtte bifalla en årlig förhöjning af 3,535 R:dr 16 sk. i anslaget för döfstumma, mot vilkor, att ett tillökadt antal af 15 gratister eller en från hvarje stift och en från Stockholms stad blifva vid nämnde institut emottagne till vård och underhåll; b) alt Rikets Ständer må till understöd för den under styrelsen öfver ofvanberörde institut ställde serskilda undervisningsanstalt för blinda, bevilja ett ytterligare anslag af 3,000 R:dr emot enahanda vilkor, sorn i föregående moment blifvit föreslaget för döfstumma. Efter en utförligare utveckling ej mindre af den beklagansvärda belägenhet, hvari lapp-allmogen sig befunne, än ock de orsaker, som dertill varit vållande, har biskop Bergman uti en bos högvördige Presleståndet väckt och lill Stals-Utskottet remitterad motion, deruti bernälde riksstånd enhälligt instämt, föreslagit, att till denna lapp-allmoges räddning från undergång Rikets Ständer måtte anvisa af statsmedel ett ärligt, understöd af 1,200 R:dr, att på uppgifvet sätt fördelas emellan de mest nödlidande inom de serskilda lappmarkerne. Enligt hvad Utskottet inhemtat, hafva, ehuru utan framgång, vid föregående riksdagar framställningar äfven blifvit gjorde om allmänna medels anvisande till för bättrande af lapp-befolkningens nödställde belägenhet. Att denna tid från tid förvärrats, äfvensom befolkningen förminskats, är ett allmänt kändt förhållande. Orsakerne härtill tordfe vara flere, men den förnämsta måhända böra sökas i de tätare nybyggesanläggningar, som i dessa trakter egt rum på sednare tiden, och hvarigenom detta nomadfolk allt mer ocb mer blifvit undanlrängdt åt fjellen, och rättigheten till deras vidsträckta betesmarker förnärmad.
Oaktadt jag lofvade att skona Ståndet från en föreläsning i Hygiseni måste jag med några ord besvara Hr Printzenskölds till mig framstälda fråga. Jag anser detta ämne vara af allt för stor vigt för att anslå den skämtsamma ton, som Hr Printzensköld sig tillåtit äfven om jag vore begåfvad med hans oefterhärmliga humor. Jag får således svara den värde talaren, att jag anser icke blott luften utan äfven dessa bänkar utan ryggstöd skadliga för hälsan, i hvilket afseende jag måste uplysa, hurusom muskellager gå utåt ryggraden långs båda sidorna derom. Dessa musklor äro i en beständig verksamhet, då kroppen hålles rak, och då är det äfven klart, att, om en sådan muskel allt för länge anstränges, den skall mattas eller förslappas, hvilket inträffar just derigenom att barn länge hållas sittande i rak ställning. Således då Dan ?1 November c. m. 607 gossen suttit en stund i denna ställning, sjunker lian slutligen tillsammans, hvilket medlör en inplattning af bröstet, så att lungornas verksamhet icke är densamma som i kroppens otvungna tillstånd. Blodcirkulationen i hjertat måste för ögonblicket afstanna, hvilket kan förorsaka menliga följder lör hela lifvet. Hr Printzensköld: Alla dessa af den mycket kunniga läkaren omordade olägenheter afböjas om gossarne få tillfälle som man säger att rusta om med hvarandra i skolan eller också få vara ute på marken, och genom hvarjehanda gymnastiska öfningar återställa den hälsa, som de under några timmars sittande i skolan kunna förlora. Sedan härefter
Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG9:de årg. Utgifningstld: Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Redaktionssekr. : J. Nordling. (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. hvarje helgfri fredag. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Grefvinnan Anna Douglas, född Ehrensvärd. (jedan ännu såväl den sällskapliga som den politiska säsongen i vår hufvudstad står i sitt fulla flor, hafva vi nöjet för våra läsarinnor framställa bilden af en bland dess mest lysande stjärnor: grefvinnan Anna Douglas, född Ehrensvärd, h. excellens utrikesministerns maka. Med oöfverträffligt behag har grefvinnan Douglas upptagit härskarinnespiran i utrikesministerhotellet vid Blasieholmstorg, och de fester, som till dess strå- lande gemak församlat den högsta societetens och politiska världens elit, ha, ej minst på grund af värdinnans intagande egenskaper, räknats till den snart gångna vinterns förnämsta sällskapliga succéser. Man är visserligen något trångbodd i utrikesministerhotellet, ty detta » boställe » åt Sveriges andre excellens daterar sig ej från i går. Alla arkitektoniska anordningar i det inre, ej minst bottenvåningen, förstugan och trappuppgången, erinra om något » gustavianskt ». Men denna omständighet bidrager endast till att göra ministerhotellet mera hemtrefligt och låta lyxen så att säga amalgameras i den stämning af gammal herregård, som verkar så inbjudande oeh fängslande på besökaren. Hans excellens med grefvinna bebo våningen en trappa upp, som är fullständigt modernt inredd med all den komfort och smak man kan vänta ' sig att finna hos personer i denna samhällsställning oeh med denna bildning. Att konsten och konstindustrien i vidsträckt mån fått bidraga till förskönande af detta hem, torde lätt inses.
För LINNEA, Tidning för barn oeh ungdom, utgifven af Erik Regina. Undert. eger en fyra år gammal piipegoja. hona, grön m e d gult bröst. Den kan endast säga » pappa » och skrattar. Ä r det hopp om att kunna lära den tala, och på hvad sätt bör det gå till? Rn. H v a d användes för materiel till glödritning; hvar får det köpas, och hvad kostar det? Poverina. Följa några förmåner af att vara medlem af Kvinnoklubben, och huru skall man vinna inträde? Poverina. V i l l e någon af Iduns ärade läsarinnor ge upplysning om hvar verkligt crémefiirgadt bomullsgarn, i likhet m e d de till salu créraefargade gardinerna i butikerna, fins att få? m. fl. — Rikt illustrerad R o a n d e och Helt år Ur pressens » Man kan än denna. » N:r 3 3 7. •Isis TJnveiled » äro ännu ej öfversatt till svenska. Om ni är intresserad i teosofisk riktning gör ni klokast vända eder till Teosofiska samfundets skrifter. N i kan däri finna svar pä lifvets viktigaste frågor, om ni (Forts, å följ. sida.) Annonspris: 25 Öre pr petitrad ( LED / GA PLATSER. Effa. En nyligen Ull Stkhlm iivflyttad ung enka. Adlih. N:P 3 0 5 - Hornspån finnes hos en del frö- handlare, exempelvis ' Stockholms Fröhandel » och Göteborgs trädgårdsförening. — S. k. foderbenmjöl eller ångprepareradt benmjöl är bäst. IViola. Hilda Gustafsson-Winborg, A n a &amp; Karlslund, sänder m e d nöje fullständiga mönster till s. k. reformdräkt, om Tekla uppger sin adress. Trefliga och billiga köksgardiner göras af oblekt domestik, kantade med röd bomullstwills. Jag har sådana långgardiner m e d en halfkvartets bred kant, och de taga sig mycket bra ut. Adlih. Om » gammal prenumerant » vill uppge namn och adress i bref till » Husmoder, pöste restante, Stockholm », kan hon erhålla svar på sin fråga m. fl.
Som ni vet, var det Luther, som tog bort mellantillståndet;» (det visste jag naturligtvis inte!) »vi ha bara satt dit det igen, det är alltsammans. Men nu måste jag aflägsna mig. Jag hoppas vi ska ha bättre lycka nästa gång. Sist fick vi ett det vackraste latinska poem af Blanch. Mjuka tjänare!» Så där är det, man ska alldrig, inte ens i botten af sina tankar, anklaga höga öfverheten. Den vet alltid hvad den gör. Latinet är inte ett språk för denna världen utan för den tillkommande! Därför kallas det ett dödt språk. Nu vet jag det! Obegripligt hvad det är uppfostrande att resa! Man får lära af allt! – och alla. Till och med af andar! Tre dar senare. Bjudningsbrefvet till bröllopet är af kremfärgadt, tjockt siden med guldtryck. Ja, när man är så rik, så kan man ha råd att kosta på sig hvad som hälst, men nog tycker jag det är bra öfverflödigt. I dag fick jag ett litet bref från fru Halle med förfrågan, om jag vill öfvervara en enkel familjefest den 11:te. Således fyra dagar före Brukspatronsbröllopet. Visst vill jag, fast jag har förfärligt ondt om tid! Naturligtvis tycker man det är roligt att ha med sig litet smått hem åt en och hvar, men som Gustaf varit i snåltagen, har det varit en riktigt tröttsam vecka. Han bara talar om de där realisasjonssakerna, men det säger jag rent ut, att värre smörja hade vi alldrig kunnat råka ut för. Jag begriper inte hvar vi hade våra ögon, och lika litet att ett sådant skoj kan få fortgå! Hvad ska det bli för barn af fäder, som står och ljuger så rent förfärligt dagen lång! Naturligtvis lögnare. Får de sedan i sin tur fortsätta med »realisasjonerna», så slutar väl den därpå kommande generasjonen med att realisera sin egen pappa och mamma och fosterlandet med. Det skulle alls inte förvåna mig! Och så harmen därtill för alla som blir lurade. Emellertid tog jag saken lugnt, så länge jag hade en slant kvar af mitt eget. Men nu är jag också så pank som en skolråtta! Men skräp! Roligt har jag haft för hvar styfver, och narr den som sörjer runnet vatten.
Hvad beträffar den af Hr Stuart gjorda erinran, att det vore obilligt att göra en sådan resumé', emedan det möjligen skulle kunna hända, att dess införande ådroge den ansvarige tidnings-redacteuren åtal, så kan jag icke föreställa mig, att något skäl till en sådan farhåga är för handen; ty jag begriper ej, huru sådana yttranden kunna fällas inom ett RiksSt., att en tidningsredacteur skulle kunna blifva actionerad, derföre att han i sin tidning infört en resumé af hvad som derstädes blifvit taladt. Sådant tror jag vara alldeles exempellöst, och jag skulle derföre vara mera böjd att tro, det talaren hade skämtat, än att han på allvar skulle hafva framställt något sådant. Man har äfven framställt, att det skulle blifva svårt att finna tvänne tjenliga -personer för dessa referent-platser. Jag är ej af denna tanke, utan tror att om R. o. Ad. bifaller förslaget, så skola en mängd personer anmäla sig såsom sökande, och deribland personer med verklig skicklighet; så att jag alldeles icke befarar, att man ej dertill skulle kunna erhålla dugliga personer, äfven om arfvodet nedsattes till 100 r:dr b:co i månaden. I afseende på hvad här i öfrigt blifvit yltradt, att det ej skulle finnas tillgångar till detta företag, så tror jag detta inkast redan vara af de flera talare, som sig derom yttrat, så fullständigt vederlagdt, att jag endast anser mig behöfva tillägga, att den kan bestridas af Riddarhus-cassans fonder, hvilken är så betydlig, att densamma, enligt hvad kamereraren, inför Utsk. hörd, uppgifvit, äfven om räntan å hela dess lånefond nedginge till 5 proc., är tillräcklig att Deni Augusti. bestiida alla erforderliga utgifter, och derutöfver lenina ett årligt öfverskott af 1000 r:dr b:co. Således är ingen anledn. för banden atl befara, del tillgångar ej skulle finnas. På dessa och öfriga skäl, som af flera talare blifvit anförda, får jag tillstyrka bifall tili Gr. Sandels’ förslag. Gr. Horn:
Sig icke kunna den önskade indragningen i nåder bifalla. 10:o KrigsAkademien skulle förblifva i sitt närvarande skick, intilldess en allmän reglering kunde ske' af Rikets uppfostringsoch undervisningsanstalter. 13:o Sedan, i anledning af Rikets Ständers vägran att bevilja det för Exercissquad roner äskade anslag, KrigsKollegium med infordradt underdånigt utlåtande inkommit, föredrogs frågan härom ånyo den 27 Juli 1841; och enär Rikets Ständers uti skrifvelse den 30 December 1840, angående anvisande af ett årligt anslag af Statsmedlen såsom ersättning för den dittills erlagda mötespassevolansafgiften, bland annat förklarat, att de till Kongl. Bil. till R. St. Just. Omludsm. Etnb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 17 Maj:t i underdånighet öfverlemnade att använda berörde anslag för indelta armeens vapenöfningar, på sätt Kongl. Maj:t för ändamålets vinnande funne nyttigast, förordnade Kongl. Maj:t, att all den kostnad för indelta KavalleriRegementenas och Corpsernas ExercisSquadroner eller rekrytoch remontmöten, som, efter pröfning af Sqvadronernas styrka och öfningstid för hvarje år, ansåges oundvikligen höra äga rum, skulle, så vidt det uppå 3:die Hufvudtiteln härför bestådda särskilda anslag 22,000 R;dr årligen icke funnes tillräckligt, från och med år 1841 och intilldess sistnämnde anslag kunde O ' O varda i förhållande till verkliga behofvet förböjdt, utgå af vederlaget för den upphörda mötespassevolansen. Den i gamla passevolanskassans räkenskaper, såsom fordran för de under äldre år gjorda försträckningar till ExercisSqvadronernas underhåll, balanserade summa 5,333 R:dr 16 sk., till hvars återgäldande tillgång saknades, skulle få afskrifvas. 14:o En tillförordnad särskild
Jag tror det ej vara lämpligt och vill framlägga mina skäl. Första och väsendtligaste skälet är den inskränkning i Konungamakten, som derigenom skulle uppkomma och redan af andra talare blifvit omförmäld. Ehuru Svenska folket med Konungen delar den allmänna lagens stiftande: så har det likväl velat att Han skall deltaga icke blott i lagens skipande och den tolkning deraf, som dymedelst dagligen förekommer, utan äfven enl. 21 § R.F. i de förklaringar öfver lagens _rälta mening, hvilka domare och embetsmän kunna begära. Är Konungen icke tillstädes i Högste Domstolen, hvarest sådana förklaringar böra afgifvas: sä skola Hans 2:ne röster likväl inhemtas och be räknas. Ehuru Han begärt att frän sin domare-befattning befrias, hafva dock Ständerna vägrat deras samtycke dertill, emedan Svensken från uråldriga tider önskat, att hans angelägenheter måtte i alla hänseenden slutligen pröfvas, icke af Herrarne, icke af mångväldet, utan af Konungen. I fråga om den ekonomiska lagstiftningen deremot är Konungen enväldig och påbjuder der Författningar, utan Ständernas deltagande. Är det då lämp - Deli 12 Juli f. m. ligt att afgörandet af tvister om dessa författningars råtta förstånd och mening, om missbruk dervid eller misstydning deraf, icke skulle tillhöra den, som stiftat lagen, Konungen, utan öfverlemnas åt en serskild myndighet, i hvilken Han ej har inträde eller, frånvarande, äger någon röst, såsom i fråga om lagförklaringar, utan där Reg.-R:n skulle kunna, Honom ohördan, tillämpa ekonomiska författningar, stridande mot hans, lagstiftarens, mening? Om Konungen icke skall pröfva besvärsmål i förvaltnings-ärenden: så kommer Han med detsamma att förlora kännedom icke allenast om bristerna eller fördelarne i den ekonomiska lagstiftningen, den Han sjelf allena skall rätta och förbättra, utan äfven om felen eller förtjensterna hos de embetsman, hvilka skola dithörande författningar tillämpa. Om den ene eller andre är försumlig eller vrångvis, hvilket ofta nog i besvärsmål rödjes: så vet Konungen intet derom, utan de kunskaper
Ekon.- och BesvärsUtsk., förklarat, att detta båtgille svårligen kan umbäras för trafiken derstädes, och detta, ehuru han är en af dem, som skatta mest dertill, och som skulle hafva det största men deraf, om dess monopolium verkligen vore så tryckande. Detta är det hufvudsakligasle som jag i sjelfva frågan har att anföra, och hvarföre äfven jag delat den öfvertygelse, att R. St. ej bor - 3o D e n 3 Juni f. m. de vidtaga någon åtgärd, sorn möjligen kunde leda till stort men såväl för enskildes rätt, som ett helt samhälles intressen. Hvad åter det af någon, om jag ej misstagit mig, här fällda yttrande beträffar, att Utsk. genom detta betänk, skulle hafva visat sig äga någon förkärlek för monopolier i allmänhet; så får jag för min enskilda del förklara, och tror att äfven Utsk. delar denna åsigt, att jag är så stor hatare af allmänna monopolier som någon, då jag anser dem för en fri utveckling af all näring i högsta måtto skadliga, men att jag trott, att ett annat förhållande ägde rum, då frågan rörde, ej ett allmänt monopolium, som hvar och en kan till dess skadlighet bedömma, utan ett enskildt samhälles, en enskild corporations förhållande och rättigheter, i hvilka jag befarat, att ett ingripande af R. St., utan föregående undersökning och derpå grundad sakkännedom, skulle kunna inverka menligt, om ock stödt på en i det hela fullkomligt riktig princip. Jag har trott, att vid sådana enskilda frågor den rätta vägen för dem, sorn önska ändring i saken, vore att först vända sig till K. M. med und. anhållan om undersökning af ämnet. Om sedan K. M. skulle finna saken tarfva en ändring eller ett afskaffande af rättigheter, som äro tryckande för andra medlemmar af samhället, och i följd deraf ville meddela densamma till R, St., så vore R. St., men också då först, i tillfälle att med sakkännedom uttala sin åsigt i frågan. Frih. Cederström, Jacob, begärde alt erhålla underrättelse, huru detta mål hos de öfriga Stånden blifvit afgjordt, Undert.
Hr Lagerhjelm*, Pehr, den 7 dennes e. 111. på bordet lagda motidn, ang:de oinskränkt vågföringsrätt för vissa härdar, samt om nedsättning af den hammarskatt, som utgår med 2 Sfå per 100. Hr Frih. o. Landtm, föreslog remiss af denna motion lill StatsUtskottet. Ropades ja. Hr Lagerhjelm, Pehr, begärde, att motionen äfven skulle remitteras till Allm. Besvärsoell Ekon.Utsk., emedan den första frågan vore af ekonomisk natur. I anleda, häraf, blef motionen remitterad äfven till Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Till StatsUtsk. remitterades nedannämnde den 7 dennes t. m. på hordet lagda motioner, nemi.: Hr Dalmans, Johan Gustaf Georg, om inköp af det s. k. Oxenstjernska archivet på Tidon; Hr Freijdenfelts, Fredr., om årligt understöd åt Hr A. P. Bromander; Frih. Rålambs, Glaes, om anslag af medel, dels till skrifmaterialier, dels till ersättning för skrifvarbiträde åt vaktmästare vid länshäkten; Frih. Raabs, Adam Christian, 0111 årligt understöd åt aflidne Protocolls-secreteraren Borgs enka; Hr Hjertås, Lars, om upphörande af den s. k. vexelcon troi I curs-bela t trängen; Hr Stuarts, Fredr., om försäljning af Kronans fisken; Densammes, 0111 anslag till aflönande af eti vice advocatfiscal samt några kammarskrifvare i Kammar-colhm. Ilr Nordensköld, Otto Gustaf, uppläste följande:
Decimalsystemet för myntet står, såsom Hr von Kraemer redan anfört, icke i samband med det för mått, mål och vigt; men längdmått, ytmått och rymdmått, de stå i samband med hvarandra. Här har blifvit taladt om svårigheten att införa meter-systemet i Frankrike. Det har icke berott af någon deci mal systemets svårighet, utan derpå, att metern var en för Fransyska nationen fullkomlig okänd enhet. Metern var nemi. 5,-055 af jordme ridianens quadraut. Jag vet icke om denna meter kunde med lätthet jemföras med det gamla Franska måttet, men jag befarar att denna jemförelse var sväiv och att antaga en sådan enhet kan ej vara annat än opraktiskt. Hr von Kraemer har förordrat ett annat system för längd, ytoch rymdmått, grundadi på sekundpendelns bestämda längd. Den värde talaren har dervid begått ett misstag, ty om Hr von Kraemer studerade fysiken, så skulle han finna, att sekundpendelns längd är olika vid jordens olika latituds-grader. Jag hade visserligen heldre önskat den af Frih. Wrede vid en föregule Riksdag ursprungligen föreslagna myntenhet, men när det icke låter sig göra, så slutar jag mig till dem, som här förordat det Kongl, förslagets antagande. Hr Aminoff, Joh. Fredi.; Sedan Hr Gr. 0. Landtm, i sin framställning föreslagit, attR. 0. Ad. till en början ville yttra sig om nyttan eller icke nyttan af Decimal-räkningens införande uti Rikets mynt, vill jag för det närvarande inskränka mitt anförande inom denna fråga. Jag erkänner gerna, att man med mycken sakkännedom och vetenskaplig utredning anfört åtskilliga tänkvärda anmärkmr. mot Décimal-systemet. Men det är en gammal sanning, att, när man icke vill en förändring, upsöker man alla möjliga medel för att visa dess olämplighet och oduglighet m. m.; och orsaken härtill är, att man blifvit liksom fastvuxen vid de fordna vanorne till de.n grad, att man icke vill göra sig möda undersöka fördelarne af en föreslagen förändring, och derför klandrar densamma.
Som, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, hö i Gottlands län under de sednare åren stigit högst betydligt i värde, så att markegångs-priset derå, som åren 1814—1823 i medeltal utgjort 6 sk. 4 rst. per lispund, under åren 1844—1853 uppgått i medeltal till 9 sk. 9 rst. per lispund, och med tämmelig säkerhet antagas kan, att vid ett förbättradt landtbruk detta värde kommer att i framtiden än ytterligare stiga; så och i följd af Rikets Ständers här ofvan uttalade åsigt om dagsverks-räntans upphörande, hafva Rikets Ständer funnit hö och dagsverken icke vidare böra uti detta län såsom hufvudränte-persedlar bibehållas, ulan i stället utbytas, det förra emot andra dylika och det sednare emot penningar; och då priset å smör jemväl, fast i mindre grad, stigit, men sådant i högst obetydlig mån varit förhållandet med fläsk, anse Rikets Ständer de hufvudpersedlar, hvilka icke komma att bibehållas, lämpligast kunna förvandlas hälften till spanmål, en fjerdedel till smör och en fjerdedel till fläsk. Rikets Ständer hafva alltså, i öfverensstämmelse för öfrigt med hvad E. K. M:t i Nåder föreslagit, för sin del beslutat, att: l:o. Såsom hufvudränte-persedlar inoni Gottlands län bestämmas: spanmål, smör och fläsk; Bih. till B. St. Förslag till underd. Nuvarande ränte-persedlarne spanmål, smör och fläsk bibehållas med blott de förändringar, som blifva en följd af i allmänhet gifne föreskrifter och hvad bär nedan i denna punkt vidare stadgas. Talg, får, lam, strömming och hö förvandlas hälften lili spanmål, en fjerdedel till smör och cn fjerdedel lill fläsk. Spanmålen utgöres med hälften råg och hälften korn, dertill jemväl förutvarande hvete och hafra reduceras; 3:o.
Niddcrskapet och Adeln om icke detta amne ar as den angelägenhet, ar det ge, nast borde til afgörande företagas. Riddecffapec och Adeln hördes häruti allmänt instämma. Friherre 8i!kverscbölä tilläde, at ämnet mors sa mycket wigtigare, som twänne af RidderstkapetS och Adelns Fullmägtige i Riksgälds-Oontoirer moro här wid Riksdagen närwarande: och om dek ansageS nödigt ak Herr lVlgjaren Ltacl afhölle sig frän befattningen med Riksgälds-OnrairetI göromål, sa hade Ridderskapet och Adeln i Stockholm, alldeles ingen Fullmägtig af sic Stand. Hans LxcsIIsnes Herr Grefwen och Land t - Marskal ke» gsorde krojaoliiivn, at detta mål genast skulle företagas, hwilken med enhälligt Ja besvarades. Dä det nu ar afgjordt at saken skall företagas genast, urber jag mig ak fa anföra nagra ord: dä man atagit fig en föregående skyldighet, tror jag, at densamma framkör alla rättigheter bör upfyllas, äkmindstone jag för min del skulle i femma belägenhet ej anse mig kunna tiltrada min Rtksdagsmanna rätt, förr, än lag för mig wisat redo, och min Kiksdagsmanna-rätt kunde ända likawäl pä Riddarhuset iakttagas. ^ag får allrsä j ödmjukhet hos Hög. koft. Ridderskap» ock Adeln hemställa, om icke dä lVlg^o, 3»ael tils widare mäste wara jäswig, at fit Fullmägtigskap utönva, de här nanva,anoe RidderskapetS och Adelns Fullmägtige mätte wänligen anmodas, at med första sig kil Slockholm begifwa och lillråda sörrvallningcn af Rckögälds-Lomolksrs göromäk. Herr Grcfwen och Landt-Marffalken.
Benedicks finnes hafva afslutat den öfverenskommelse, att å hvardera sidan skulle utses 3:ne redlige, upplyste och skicklige män, hvilka sex personer sig emellan borde välja den 7:de, alt desse 7 personer skulle äga att enligt Lag och bästa öfvertygelse, samt, i händelse af yppande skiljaktighet, på det sätt, hvarom de fleste rösterne voro ense, afgöra åtskillige, under deras pröfning skjutne, i öfverenskommelsen upptagne, stridige poster å ett belopp af Summa B:co R:dr 132,008: 27. 10.; BctSnkanden, N:o i o r. 85 att efter afdrag af desse 132,008 R:dr 27 sk. 10 r:st. från den fordrade summan 530,240:29. återstående beloppet af 398,232 R:dr 1 sk. 2 r. B:co ansågs, å K. M:ts och Kronans sida, böra såsom ostridigt H:rr Michaelson & Benedicks tillkomma; hvarvid tillika erkändes och skulle iakttagas att ränta, såsom beräknad å alla Capital-poster till 1825 års slut, å ena sidan af H:rr Michaelson & Benedicks skulle godtgöras för den redan den 4;de förutgående Nov. Jyftade Summa R:dr 206,666: 32. och å den andra af K. M:t och Kronan ytterligare borde gäldas för återstoden till d. 3 Febr. 1826, då H:rr Michaelson (St Benedicks emottagit R:dr ig3,333: 16.; att å ömse sidor Parterne skulle åtnöjas med det utlåtande, de utsedde