Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till dessa gynsamma förhållanden hafva samverkat dels jordbrukets bättre skötsel och de sista årens synnerligen förmånliga konjunktur för alla jordbruksalsters afsättning, dels de utvidgade rätfigheterne till sjöfarts idkande för landtmän, dels ock den större utsträckning, sorn näringarne i allmänhet vunnit. Arbetslönerne, som i denna landsort redan under en föregående tid, då tillfällen till arbetsförtjenst och tillgången å arbetsfolk stodo i ett sinsemellan mera afpassadt förhållande, visade någon benägenhet att stiga, hafva under de sista åren ytterligare stegrats, hvartill orsakerne äro att söka dels i de högre arbetslönerne i Norrige och Danmark, som lockat ett betydligt antal arbetsfolk härifrån till dessa länder, dels i de sistlidet år började jernvägsarbetena, som likaledes upptagit en icke ringa del af ortens arbetare-personal, men hufvudsakligast i den stegrade lefnadskostnaden. De för länet fastställda markegångspriser å årliga mansdagsverken hafva varit: år 1826 . 21 sk. 4 rst. 1827—1831 i medeltal 25 » 9§ » 1832—1836 » » 26 » 8 » 1837—184-1 » » 27 » | » 1842—1846 » » 28 » — 1847—1850 » i> 31 » 6 » 1851—1855 » » 32 » 9f » hvaraf sistnämnde år 36 » — § 3. Näring ar. Jordbruket är fortfarande länets hufvudnäring, opli sädesodlingen lemnar numera, äfven vid medelmåttiga skördar, icke obetydligt öfverskott utöfver w länets egen förbrukning. Otvifvelaktig! kan dock afkastningen blifva vida större, och all utsigt är förhanden, att den småningom blifver det i den mån allmogens håg för jordbrukets bättre skötsel, som af föredömen och en gynsam konjunktur märkbart lifvats, fortfarande underhålles. Bönor och andra skidfrukter odlas temligen allmänt, särdeles i södra delen af länet, hvarigenom ock under den härjande potates-sjukdomen nöden bland de fattigare jordbrukarne väsendtligen mildrats. Hampa och humle odlas inom detta län föga.
11 under vederbörande tjenstemän förbehållen rätt att derför åtnjuta den provision, Kongl. Maj:t kan finna skäligt i nåder bestämma. llos Bonde-Ståndet har, uti afgifvet och till Stats-Utskottet likaledes remitteradt memorial, Riksdagsfuilmäktigen Guslaf Bjerkander' från Skaraborgs län, som på anförda förmenta skäl afstvrkt Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:ts här ofvan omförmälda nådiga Proposition innehåller, angående jernvägs-stamliniers anläggning och utförande medelst statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, deremot förordat ett annat förslag till åstadkommande af jernvägs-änläggningar, enligt hvilket de för dessa företags tillvägabringande erforderliga medel skulle anskaffas genom aktieteckning, sedan kostnadsförslag blifvit uppgjordl och staten garanterat aklie-egarne ränta efter en viss procent-beräkning, i händelse aktieteckningen uppginge till det belopp, som erfordrades. Härigenom skulle alla, ända från millionären till daglönaren, kunna blifva intressenter uti ifrågavarande företag, och arbetshågen således ökas hos hvarje arbetare, enär han visste, att, i den mån han, emot statens räntegaranti, i sådana företag insatte besparingen af förtjensten å sitt arbete, kunde han bereda sig tillfälle att sjelf komma i åtnjutande af den genom detsamma frambringade afkastning. För den händelse åter att, vid anställande försök med den erforderliga aktieteckningen, sig visade, att denna icke skulle kunna erhållas, har samme motionär tillstyrkt antagandet af det förslag, Grefve von Rosen framställt, eller jernvägs-anläggningarnes upplåtande åt entreprenörer under vissa dermed förenade rättigheter och skyldigheter, emedan i sådant fall staten icke skulle behöfva vidkännas några kostnader för meranämnde anläggningar, utan endast medgifva, att, sedan entreprenörerne ställt full säkerhet för arbetets fullgörande, statens kredit finge begagnas för sammanbringandet af en del utaf de kapitaler, som härtill erlordrades.
Dito för granskning af medikamentsräkningar i Kongl. Stindhets-kollegiuin 200: 200: — Dito till e. o. Adjunkten Doktor D. O. Lundberg 133: 16. Understöd ät Magister Siljeström för företagande af en utländsk resa, 500: — Reseunderstöd till Artisten Mandelgren 200: 200: — Lönetillökning till Riks-arkivarien tn. ni. Nordström 700: Lösen för en till Naturhistoriska Riksmuseum försåld växtsamling 200: — Till inlösen af Kronan hembjudna jordfynd 619: 45. 10. — Till inköp af inventarier i den utvidgade lokalen för Carolinska Medico kirurgiska institutets bibliotliek - 600: — Till betäckande af kostnaden för verkställande observationer af vattenhöjdens förändringar vid rikets hafskuster : 400: Gratifikation till Boktryckaren Deléen 300: 300: — Dito till Konduktören .1. A. Aleander 100: 100: — Dito till åtskilliga e. o. tjenstemän in. fl. inom Ecklesiastik-departementet 483: 16. — 600: — Till åtskillige personer, för biträde vid uppgörandet af förslag till eleinentar-läroverkens ordnande, 1,100: Till nykterhetens befordrande 500: — Till Bestyrelse!! för ett allmänt Svenskt läraremöte i hufvudstaden , 333: 16 Till Chefen för Ecklesiastik-departementet, för ett af Kongl. Majit kändt behof, emot underdånig redovisning, - — 1,000: — BelöningsmedaTjer, smärre understöd och diverse mindre utgifter 449: 22. 7. 257: 31 Summa 6,586: 4. 5. 7,514: 26. 4. Utaf 1848 års utgifter ersätter årsanslaget 5,486: 4. och reservationerna från föregående åren 1,100: 31 — Af bfispnrinqarne : ä 2:drn hufvudtiteln.
Hr von Hartmansdorff, Aug.i Jag tyckte mig i går finna att Gr. af Ugglas icke var tillstädes när R. o. Ad. fattade det beslut, emot hvilket han sig nu reserverat. Om det förhåller sig så, hvilket Grin sjelf bäst kan uplysa, anser jag hans reservation stridande emot 20 § Riksd.-Ordn. Han har rått att till prot. förklara det han var frånvarande, men icke mera. Förra gången, då en sådan fråga rörde Hr Stjernsvärd, förklarade Hr Frih. o. Landtm, sig anse Grundlagen icke vara så tydlig, att han kunde vägra införande af reservationen, utan öfverlemnade till Ståndet alt bestämma hvilket beslut, sorn skulle fattas. Ståndet ansåg Hr Stjernsvärds reservation böra uteslutas. Jag förmodar alt Ståndet icke behandlar den ena ledamoten annorlunda än den andra, samt att den sednare reservationen följaktligen röner samma öde som den förra. Gr. af Ugglas: Förhållandet är verkligen att jag icke fans på min plats när motionen afgjordes. Hade jag likväl, i st. f. att hafva min plats här, haft min plats på nedersta bänken, så hade jag kunnat aflemna min reservation. Dessutom får jag fästa den siste värde talarens upmärksamhet derpå, alt jag i gårdagens plenum mundlligen reserverade mig, med anhållan att i nästa plenum få aflemna min skriftliga reservation. Jag tror mig således ega rätt alt lill prot. densamma aflemna. Frih. Raab, Adam Christian: Hr von Hartmansdorff har förmodat alt Ståndet icke vill behandla den ena ledamoten annorlunda än den andra. Jag hoppas och förmodar detsamma. För några plenidagar sedan var Hr von Hartmansdorff icke närvarande, men lät ttpläsa sina anföranden.
Uti den församling jag tillhör, der läseriet började för ungefär fyra år sedan, trodde presten i början alt det skulle verka en välgörande uppskakning ur den vanliga andliga likgiltigheten, och han emottag med välvilja de främmande aposllarne, i tanke att kunna under sin egen ledning med deras biträde verka stora ting inom församlingen, samt biel derföre också mycket hyllad af de kringvandrande predikanterna, som genast tillförsäkrade honom ”saligheten”. Men det dröjde icke länge innan han insåg det öfverdrifna uti deras ytterliga sätt alt gå tillväga och det förvillande i deras läror, som icke grundade sig på någon sann upplysning, och han drog sig snart tillbaka samt vände sina egna varningar och föreställningar mot dessa predikanter sjelfva. Detta bade den verkan, att de genast togo tillbaka sina vitsord om hans salighet, ty de tåla icke ringaste motsägelse, och en af dem skickade honom tili och med skriftligen den förklaring, att han, presten, ”förlorat all delaktighet i Christa”. Samma prestman har, vid min afresa till riksmötet, allvarligt uppmanat mig att vid riksdagen söka verka för någon åtgärd att lagligen ordna kolporlörsväsendet. Sådana företeelser äro icke enstaka inom ett eller annat pastorat, utan en allmän klagan förljudes, och vid Carlstads stifts sednaste prestmöte, som var talrikt besökt, uttalades mycken betänklighet i afseende på denna sak och enhällig åsigt alt det vid blifvande riksmöte borde föreslås och utverkas någon begränsning, hvarjemte, om jag ej misstager mig, prestmölen äfven i andra stift uttalat enahanda öfvertygelse. Prestmöteis i Carlstad omdöme kan anses innefattas uti följande yttrande, enligt hvad jag i en tidning sett refereradt: ”Hvad beträffade det så kallade kolpor törsväsendet, så lemnades derom icke synnerligen godt omdöme, mer än frän 2:ne socknar, der det skulle hafva frambragt utomordentligt goda frukter. Annars hade dessa sjelfkallade eller Evangeliska Fosterlands-stiftelsens utskickade lärare framfarit på ett sätt, som icke synnerligen hedrar det respektiva sällskapets förmåga att pröfva andarna, Kolportörerne sakna insigt och framfara med oafvislig! nit.
Som nu Riksboksluts-contoret får denna handling i September månad, så har det fått densamma tidigt nog, för att fullgöra de arbeten, som erfordras vid rikshufvudbokens afslutande, hvaraf följer, att det skäl, på hvilket Utsk. fotat sin framställning, torde förfalla. Vid behandlingen af denna fråga hade det föröfrigt icke bort undfalla det fl. Utsk., att frågan om en förändrad tid för räkenskapernas algifvande för närvar, är under öfverläggning, äfvensom alt en dylik fråga under sisth riksdag var vackt, men att den då icke ledde till något resultat. Att nu vilja för ett särskildt fall tillvägabringa en förändring, hvarigenom bela den nu för räkenskapsväsendet gällande ordning skulle rubbas, utan att likväl förut hafva vidtagit sådane förberedande åtgärder, hvilka skulle kunna göra en sådan förändring möjlig, det anser jag icke vara väl betänkt, hvarföre jag äfven ur detta skäl tillstyrker afslag å denna § i Utsk:s betänk. Frih. Cederström: Den siste talaren har rätteligen upp lyst, att specialräkenskaperne, som afgifvas i September månad, äro in duplo, hvaraf det ena exemplaret går in till Slatscont. och det andra stannar i landscont., för att tjena till grund för landsbokens afslutande. Det är någonting mera än besynnerligt, alt StatsUtsk. tror, att landscontoret skall kunna uppgöra och afsluta landsboken till den 1 Januari eller 1 Februari, i händelse det skulle fördröjas till den sista September med special-räkenskapernas afgifvande. Ett sådant förhållande är nemi. icke förenligt med den ordning för uppbördssättet samt för resternas indrifvande, som finnes i landet fastställd, och att föreställa sig, att landsböckerna skulle få i ofullständigt skick inkomma, dermed lärer väl icke någon fördel vinnas.
Uppå de utelöpande Banco-Altesterne för Götha Canal Bolags Discont har någon ränta icke blifvit uti förre Directionens Hufvudbok inberäknad eller utbalancerad till den 1 October 1818, hvaremot sådant skedt å dem uti Malmö Discont, och är räntan för de sistnämnde beräknad till d. 1 October 1817 eller till samma tid, som blifvit stadgad i afseende på Ränteberäkningen å 3 proCents Reverserne. Stockholm den 26 Februarii 1823. J. Wa Ilmo. Vidimeras Fr. BergstrSm. (Tillhör Stats-Unkotlols Betäftlcanden, paj. ij5j, 4:|tc Sami.» 2:dra Bandet.) V er if. N. N. Lazarett. D e t. Balance från år oooo: Innestående odisponerade Contaitte medel: i Landt-Ränteriet - —. — lios Syssloman af Treskillings-afgiften: hos Kronofogdarne i Städerne - — .—. Restantier hos de Skatt skyldige - oo: oo, • oo: oo, oo: oo, —• oo, oo, — oo: oo, -ooo: oo, — Utlånte medel, Capital Utlupen obetald ränta Obetalte underhållsersättningar - ooo: oo, •— - oo: oo, — -ooo: oo, ■ oo: oo, Summa behållning, oberäknadt Fastighet, Inventarier, Ved och Medicamenter J Årets inkomster:
Stockholm den 18 December 1860. C. d' Orchimont. — 304 — Kongl. Krigs-kolicgii Fortiiihat ioiis-a l'd e hiings underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af denna Afdelnings räkenskaper för år 1858. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Rikets Ständers Revisorer hafva vid granskning af Krigs-kollegii räkenskaper för år 1858, i hvad Fortifikations-afdelningen rörer, dels uti 4:de § uttalat den förmodan, att erlagda hyresbelopp för vedbodar å Carlstens fästning ecb för ett vaktrum å Skansen Lejonet vid Götheborg bordt kunna stats-verket besparas, dels enligt S:te § framställt den åsigt, att det för Eders Kongl. Maj:ts Andra Lifgardes kasernbyggnads-kassa varit fördelaktigare cm dess skuld till Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan Josefinas pensions-inrättning, 2,250 E:dr R:mt, åtminstone till hagon del genom afbetalning minskats, i stället för att i kassan innehafva kontant behållning af 2,222 R:dr 67 öie R int, enär detta belopp synes hafva varit större, än hvad för nödiga utgifters bestridande erfordrades, dels uti ter för Slitehamns fästnings-byggnad.
Utom det att Revisorerne, genom beräknandet af t vän ne års sex procents ränta å kostnadsvärdet af den lill Liljewalch öfverlåtna Spanmålen, nedsatt de af Eder Kongl. Majrt för Liljewalch bestämde betalningspriser, änskönt Revisorerne annars hyllat den idee, att bidrag, som åt enskilde meddelas för anskaffandet af undsättningsspanmål, böra vara räntefrie, förekommer den af Revisorerne såsom ofelbar gjorda förutsättning, att Staten af undsättningstagarne haft att till fullt belopp återbekomma betalningen för meränämnde 7,000 Tunnor Råg och Korn efter det af StatsContoret calculerade medelpris, 9 R:dr 6 sk. 4 *'• Per Tunna, så vida icke öfverlåtelse!! till Liljewalch ägt rum. Värdet för ifrågavarande 7,000 Tunnor Råg och Korn, efter g R:dr 6 sk. 4 rTunnan, skulle hafva utgjort en summa af 63,923 R:dr 29 sk. 4 r>5 oc^ enär Spanmålen af de nödlidande skulle uttagits under vintern och våren 183.4., hade det förhållande inträffat, att, i händelse öfverlåtelse!! lill Liljewalch ej mellankommit, Länens undsättningsskuld lill Kronan ökats med nämnde belopp, hvarå förmodligen, i likhet med hvad som skett med den öfriga skulden, jemlikt Rikets Ständers under senaste Riksdag fattade och af Eder Kongl. Majrt uti Nådigt Bref den i3 December 1834 meddelade beslut, en tredjedel kommit till afskrifning. I så beskaffadt fall visar sig, att öfverlåtelsen lill Liljewalch lemnar ett fördelaktigare resultat, helst för öfrigt ganska tvifvelaktigt förekommer, om Staten någonsin till fullo kan påräkna återbekommandet af de f af äldre skuldbeloppen, som undsättningstagarne böra betala. Huruvida, enligt llevisorernes förmodan, en öppen täflan om öfvertagandet af oflanämnde Spanmål bordt leda till ett för Statsverket fördelaktigare resultat, än som uppstått genom öfverlåtelsen lill Liljewalch, är jemväl ovisst.
Före - Dm iZ Julli. ryz Föredrogs ä nyo Herr ^ilsvrbjel "8,^an, den 62 Junti uplästa och pa bordet lagda Memorial om besparingar för Staten genom indragning af sysilor, och remitterades til Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstottet. Uplästes följande Memorial af Grefwe körner, L^rl 8teI1.TN, I anledning af Herr Lllfverlffslms Memorial, som föresiär flere indragningar af TMstemän lil förmän för Statswerket, utbeder jag mig fa yttra mina tankar blott i anseende til hwad som rörer Iägeri-Staten. Herr SilkvLiNjslm bar innerligen derutinnan gansta rätt, at denne Ämbetsmanna - Corps stulle kunna indragas, men troligen icke förr, än Riket fär en annan Skogsordning, ty sä länge en lag är uu sin lifaktighet, mäste personer finnas, hwilka werkställa de föreskrifter den stadgar ät samhället. Första frägan torde säledes wara, om wär närwarande stogsordning är lämpelig och upfyller sit ändamäl. Skall jag härwid rävsräga min enstilta öfwertygelse, blifwer swaret icke förmänligt för denna lag, utan twärtom jag anser wära Skogsoch Jagt-författningar icke allenast bidragande til stogarnes och Iagtens ärliga förmindstande, utan äfwen för allmänheten af en tryckande beskaffenhet. Framfarne Regenter bafwa genom stränge, wivlöftige och wal strefne Författningar gansta ofta lätit utfärda förnyade Skogs-ordnin ar, alltid 174 Den 15 I"lik. alltid under de mest wälgfrande afstgter för stogarnes conservation; men erfarenheten har wisat, at just detta stranga band haft motsätta följder, och tp wäro äro skogarne, detza Rikets herrligheter, nästan allmänt förstörde.
Banken bör, för att kunna obehindradt uppfylla dess förbindelser, och vidmaglhålla en god opinion om dess ställning, så vigtig för dess credit, vara fredad för möjligheten af betydliga förluster. Erfarenheten har visat, att förluster äfven indirect kunna tillkomma för Banken genom försummelse ofth tillgrepp i orterne, och de årliga afkortningar, som måste äga rum vid BancoDisconten, äro en ytterligare varning, att ej blottställa Banken för nya hittills okände vådor, hälst i en lid, som ej vill utmärka sig för den redbarhet och moralitet, hvilka berättiga till förtroende. Långt ifrån att åberopa praxis inom DiscontVerket till mönster, vore jag snarare hågad till den hemställan, att se - Den 17 Augusti f. m. »99 dan detta Verk na mera sorterar under Banken, tvistiga frågor, som med dess lånerörelse äga gemenskap, äfven borde slitas vid Bankens forum. — En flerfaldigt ökad kostnad måste äfven tagas i beräkning. Kronans Ombudsmän äro af tjenstepligt skyldige att föra Kongl. Maj:ts ocb Kronans talan, men lära icke undgå, att för den möda de hafva för Banken, densamma hederligen taxera, och då Banken icke såsom en enskilt kan efter behag låta en dess rätt rörande sak förfalla, eller åtnöjas med första Domstolens Utlåtande, utan, med perspectivet af Revisorers och BancoUtskotls granskning, nödgas i hvart tvetydigt fall i laga väg anmäla och till högsta ort, om Banken förlorar, fullfölja sin talan, så skulle, om Bankens kärande-talan upptoges vid dess vederparts forum, vid flere händelser då Banken möjeligen omsider hlefve den tappande, Banken hafva ådragit sig betydliga omkostnader, hvilka äfven enligt Utskottens åsigt icke kunna vederparten påföras. Genom bibehållandet af Bankens nuvarande särskilta forum, skola många oskäliga tvister förekommas, och derest tvister emellan DiscontVerket och dess låntagare äfven hänfördes dit, skulle troligen desse till stor del försvinna.
Redan vid 1S09 och rgio arens Riksdag 144 Underduniga Skrifvelser'. anmälte hos Kongl. Maj:t’ Riksens Ständer si* underdåniga önskan om en fri handel med Tackjern inom Riket oell uppgåfvo underdånigt Förslag med de vilkor, hvarunder Riksens Ständer för sin del ansågo densamma kunna tillåtas. Det ar jemväl Riksens Ständer bekant, att Kongl. Maj:t häröfver i Nåder inhämtat Dess och Rikets Bergs-Collegii jemte flera vederbörandes underdåniga yttranden och förklaringar , samt att dessa ifrån Bergs-Collegium till Kongl. Maj:t inkommit. Men, som den af Riksens Ständer i hufvudsaken önskade åtgärd ännu icke följt, få Riksens Ständer i underdånighet förnya hvad de tillförene härutinnan hemställt och lika underdånigt anhålla, att E. K. M., med afseende ji de önskningar, som äfven sedan år 1809 vid flere Riksdagar varit hos Riksens Ständer försporda, må täckas fatta Sitt Nådiga Beslut till befrämjande af en friare Tackjernshandel. Riksens Ständer framhärda etc. t N:r 74. Uppl. och gotik, hos Ridd, och Ad, d. 3i Mars 181SÖfriga 11 iks-Stånden den 1 April. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse avgående förbättrad reglering af Posterne i Riket samt undanrödjande af vissa olägenheter vid Postföringen emellati Norrige och Dannmark. Hos Riksens Ständer är klagan förd, ej mindre olver de olägenheter, son» tillskyndas de Bref - Underdåniga Skrifvelser. P>refvexl.imle i åtskillige orter af Riket genom Posternfes långsamma gång , än öek öfver dem , sorn de skjutsskyIdige i vissa orter lå vidkännas genom närvarande reglering af Postföringen emellan Norrige och Dannemark.
K. M. har endast föreslagit, att densamma i de väsendtligaste delarne mätte bibehållas, och lemnar således öppet för R. St. att derutinnan kunna göra åtskilliga tillägg. Vidare får jag fästa uppmärksamheten derpå, att när alla tullafgifter varda borttagna å exporten, så behöfves det sannerligen att man ökar importtullen, för att derigenom ersätta den betydliga summa, som exporttullen förut inbringat. Dessutom finnes del flera bestämda felaktigheter i Ulsk:s betänk. Så t. ex. har manufactursmidet nu icke blifvit förtulladt med mera än 8 lödr 1 ti sk. per 212 Den 11 Januari e. m. Sfå eller en sk. per få. Det är sådana fel, som behöfva rättas. A andra sida har man yrkat, att gå igenom Utsk:s hela förslag och dervid egentligen stödt sig derpå, att man ville göra det, för att befrämja näringarnas skydd: men de fördelar, som man härmed har åsyftat för att befrämja näringarne, kunna vinnas under det man genomgår det förslag, som Gr. Cronhjelm framställt, emedan det omfattar sådana artiklar och fabrikater, som förtjena någon uppmärksamhet. Hr von Hartmansdorff bär visserligen yttrat, att meningen icke vore alt genomgå hela tulltaxan, utan endast de punkter, deruti Utsk. föreslagit någon förändring; men om man nu går igenom dem, hvem hindrar då att icke åtskilliga talare skulle kunna få fram sin vilja att öka punkternas antal med den ena efter den andra, och på det viset skulle vi kunna få 864 artiklar till öfverläggning, lika sä väl som vi kunna få 164, som Utsk. föreslagit förändring uti. Jag har egentligen begärt ordet för att visa, att man ganska väl med de satser, Hr von Hartmansdorff yttrat, dem jag visst icke ogillar, kan bifalla Gr. Cronhjelms förslag, emedan de artiklar, som äro förbigångna, icke äro af betydenhet. Hr von Hartmansdorff har upptagit och uppräknat dessa artiklar. Jag är i anledn. deraf verkligen nödsakad alt gå tillbaka till samma artiklar och visa, alt de icke hafva den betydenhet, som den värde talaren velat gifva dem.
Preste-Slåndet den 21 -r~ — Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående 2:ne byggnadsanslag för Ultuna landtbruks-institut. (Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 110.) S. A. K. Uti en till Rikets Ständer den 16 sistlidne Februari aflåten Nådig Proposition har, i anledning af styrelsens öfver Ultuna landtbruks-institut gjorda underdåniga framställning otn behofvet af så väl en ny ladugårds-byggnad, som en mejeri-inrättning vid Ultuna, och sedan Öfver-lntendénts-Embetet afgifvit underdånigt yttrande öfver de i sådant afseende uppgjorda ritningar och kostnads-förslag, E. K. M:t behagat föreslå Rikets Ständer, att till institutets disposition för uppförande vid Ultuna af en ladugårdsoch en mejeri-byggnad efter de ritningar, sorn kunde komma att vinna E. K. Maj:ts Nådiga fastställelse, anvisa en summa af 25,000 R.dr. Efter öfvervägande af hvad handlingarne i detta ärende innehålla, hafva Rikets Ständer funnit ådagalagdt, ej mindre behofvet, att, i stället för det vid Ultuna institut nu befintliga ladugårdshus, hvilket, i anseende till dess osunda läge samt bofälliga och i öfrigt mindre ändamålsenliga skick, ingalunda kan anses motsvara fordringarne å en så beskaffad statens mönster-inrättning, som nämnda institut jemväl i detta hänseende bör vara, en ny ladugårds-byggnad derstädes å ett för en sådan byggnad tjenligare ställe uppföres, helst, enligt hvad institutets styrelse till E. K.