Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko R:dr 2,500, eller efter pari kurs till R:dr Bunt 10,000. Beträffande sättet för desse tjenstemäns anställning, så ehuru rälta tidpunkten för afgörande! af frågan derom inträffar sedan de för dem begärda lönebelopp blifvit beviljade; torde jag dock böra hafva Nåden nämna, att dermed synes mig kunna sålunda tillgå, att sedan befattningarne af Utrikes-Departementet blifvit förklarade lediga, de till Departementet inkommande underdåniga ansökningar öfverlemnas såväl till Chefen för Eder Kongl. Maj:ts Ecklesiastik-Departement, sorn till Eders Kongl. Maj:ts Norrska Regerings Kirkeoch Undervisnings-Departement, hvarefter, och sedan de yttrat sig om den eller de sökandes kompetens eller tjenlighet till platsen, Eders Kongl. Maj-.ts uppå Stats-Ministerns för Utrikes-Ärenderne underdåniga föredragning, fattar sitt Nådiga beslut. Fensions-Statcn. Såsom jag redan baft Nåden anmärka, hafva pensioner till de diplomatiske tjenstemännen sedan lång tid tillbaka blifvit anordnade å anslaget till Minister-Staten, äfven Bil. N:o 2 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1856. 49 då de vid afskedstagande!:, eller vid tillfälle af rappel, skulle varit berättigade att, i likhet nied andre Civile tjenstemän, erhålla pension å Allmänna Indragnings-Staten; och hafva de Diplomatiske Tjenstemännens Enkor jemväl å Minister-Staten erhållit pensioner.
Ukstvtkcr lilstandigr, ok rilstyrka förhöjning i stjulslegan o Eandet, fa wec jag, för mindel, icke hwaristön Ukstottct hämtat sm tilständitzhek ak kilstyrka förhöjning i Legan för Stads, stjuksen. Tilstandigheren mäste, i mm tanka, i anseende kil bada falken wara lika, om också, sedan den wore mcdgiswcn, billigheten skulle dem emellan göra reagon skillnad. Friherre I>snringsbsuisn erinrade, o t dek wore mycken alstillnad emellan sondek och Städerna, i hwilka ftdllare swarigheten at hälla Hästar wore wida större. Hans lllxesllsncs Herr Grcfwcn och Landt.Marskalken giorde proxc-iiiion til bifall pa 14. §., hwiiken med Ja beswaradeö. 15. §. uplästcs. Herr lcke^ksnsträlä, .4.äo!xk, upläste följande: Wid nu up.läste 15. §- anhäller jag ödmjukeligen , at fa göra följande erinring. Uti §. star: Ej mä flere än en Resande färdas efter en häst. Detta är alldeles i sin ordning, da den Resande medförer saker efter den utsatta wigten, men det gifwes Resande, som kunna haswa ringa eller intet at föra, och tyckes det wara obilligt, at twänne sädane stola taga hwar sin häst; haldst Let ej ar nägot owanligt, med bestedlig körning, at twänne Resande tillika med Skjutsbonden färdas pä m kärra, som den sednare merändels gar 768 — upföre backarna; underställe^ derföre i ödmjukhet, om ej kunde tilläggas: dä twaNne Resande komma, hwilka tilsammans ej föra mer än i L 2 LiSpunds wigt, mä de nyttja en hast, och i samma proportion fyra Resande pä en bondmåg» med twänne hästar; den skjutsande alltid tillätet at medfölja.
Ståndet biföll den i mom. litt a) gjorda hemställan, men afslog Utskottets tillstvrkande i mom. litt. b. •i 99:de lOl.sta punkterna. Utskottets hemställanden bföllos. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BI HANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll y yid Lagtima Riksdagen i Stockholm åren 1828 och 1829. Siuntre Sam linsen, jFövstai afdelningen, innehållande Lag-Utskottets Memorial, Utlåtanden* och Ba tänkanden. Ändra Bandet. Folsta Häftet. Ahkom till Exped. Utskottet den f Maji 1819. Betänkande öfver RiksdagsFullmägtigen Herr Wilhelm Rydströms Motion om ändring och tillägg i 8 §. af 17 Cap. RättegängsBalken, Uti Memorial, som Vallöf!. BorgareStandet, d. 30 sisth December, till Dag.Utskottet remitterat, har Herr Rydström anmärkt, att Dagen i 8 §• af 17 Cap. RättegårigsBalken tillåter, att vittne, emot hvilket anföres jäf, som ej genast kan fulltyga®, icke dess mindre må, vid Domstol pd landet, under förbehåll af jäfsrätt, för dödsfall skull, edeligen afhöras, men deremot bjuder, alt, om en sådan jäfs-anmärkning göres vid Domstol i stad, Domaren shall förelägga viss dag till jäfvets bestyrkande.
– Jag är Lina Andersdotter, marodörernas dronning, och nu tar han med sig fem man och följer oss. Han såg på sin kapten, den oförvägne Jakob Elfsberg, och såg på hennes vackra ansikte och på sina knektar. Hvad det led ställde sig dessa omkring henne med sina musköter, och kvinnorna beväpnade sig med piskskaft och påkar. Om natten, när brandskenet färgade himmelen, steg konungen nyfiken i sadeln, och då den vilda hopen kom tillbaka med fullastade vagnar och oxar och får, jublade tropparna allt högre: – Vivat kung Carolus! Vivat dronning Carolina! Kvinnorna trängdes kring konungens häst, så att lakejenia måste hålla dem tillbaka, och Lina Andersdotter gick rakt fram emot honom för att få sitt handslag. Men då reste han sig i stigbyglarna och ropade öfver kvinnornas hufvud till korporalen och de fem soldaterna: – Det är bra maroderadt, gossar! Från den stunden ville hon aldrig höra konungen nämnas, och hvar hon mötte en man, slungade hon honom sina argaste otidigheter rätt i ansiktet, antingen han var simpel knekt eller general. När Malkum Björkman, den unge men för sina bragder och sår redan beryktade drabanten, räckte henne handen, lade hon i den hånfullt sin tomma och trasiga börs, och aldrig blef hon ondare än när hon hörde generalmajor Meyerfelt hvisslande rida framför sina dragoner eller igenkände öfverste Grothusens brungula kinder och ramsvarta peruk. Men låg en sårad stackare vid vägen, då bjöd hon de sista dropparna ur sin bleckflaska och lyfte honom på sin vagn. Frost och rispor barkade snart hennes kind. Högt på trosskärran satt hon med sitt piskskaft och kommenderade hela den galna eftertroppen af lösa kvinnor, lagvigda hustrur och tjufaktiga sällar, som strömmat till från östan och västan, och när om nätterna eldskenet steg på himmelen, då visste soldaterna, att drottning Carolina var ute på plundringsfärd. När efter dagar och år och efter det lustiga vinterkvarteret i Sachsen tropparna så tågade mot Ukraina, befallde konungen, att alla kvinnorna skulle lämna hären.
Landets ännu ouppfyllda Uilbehof af inhemsk afvel, Yllernanufacturens ständiga framsteg, och den vidsträcktare utsigt verldshandel öppnar för Ull ens afsättning, — alla omständigheter gemensamt förenade sig till lofvande förhoppningar om framgången af de anstalter, som för närvarande kunde till den inhemska Fårskötselns befrämjande vidtagas, hvartill äfven väsendtligen bidroge den håg och den täflan, hvarmed densamma blifvit af upplyste Landtbrukare i flere orter af Riket idkad. Med afseende å den ledning förenämnde åsigler lemna för bedömandet af den ih - 6 K. M, Nåd. Skrifvelse, N.o 44, hemska Schäferi-näringens nuvarande tillstånd och dess behof af understöd till vidare förkofran, har Cornrnerce-Collegium i underdånighet ansett, att fullföljandet af den väg, hvartill början redan är gjord medelst anläggning af Stam-Schäferier af passande Får-racer, utan tvifvel utgjorde den första och säkra grundvalen för all ändamålsenlig förädling, men att den nuvarande UU-Discontfondens användande till detta ändamål vore af flere skäl olämpligt, helst denna fond, med några jemkningar, ännu kunde blifva i samma väg sorn förut af verklig nytta för den inhemska Ullproductionen, och svårighet icke borde möta att uppfinna andra medel till Stam-Schäleriers anläggande, i den mon de pröfvades nytlige, hvarvid dessutom endast det första ullägget för inköpet borde komma i fråga, enär anledning gafs till den förmodan, att dessa Slam-Sehäferiers underhållande skulle af den enskilde med fördel kunna öfvertagas. Commerce-Collegium, som alltså hyste den lankan, att Ull-Disconten äfven för framtiden borde bibehållas för sitt ursprungliga ändamål: Ullhandelns underlättande genom lån emot låg ränta, har likväl ansett densamma i sin närvarande författning förfela denna bestämmelse hufvudsakligen derige - K. NL Nåd. Skrifvilsi. N:o 44. 7 nom, alt producenten vore utestängd från Låne-rättigheteu.
BancoUiskottet, deruti för båda Verken öfverensstämma, att Sessioner ej må hållas då Fullmägtig för ettdera af de fyra Riksåtånden icke är tillstädes, ellef beslut i vigtigare mål fattas, så framt icke minst tvåtredjedelar af Fullmägtige äro närvarande, så lärer, enär tjuguen Fullmägtige af alla Stand vid ifrågavarande tillfälle voro tillstädes, denna endast på falska slutsatser och godtyckliga förklaringar grundade anmärkning desto mer böra förfalla, sorn det icke var något nytt val, utan blott en verkställighets åtgärd, som utgjorde föremålet för Fullmägtiges sammanträde. Dessutom torde här böra erinras, att om Fullmägtiges fulla antal för en sådan händelse vore af nöden, skulle det ofta blifva en physisk omöjiighet för Fullmägtige, att, vid förekommande fall vidtaga de i JustitiaeOmbudsmaanens Instruktion dem anbefalde åtgärder, så länge Reglementet icke förbjuder Fulimägtig, att blifva sjuk, eller på permission resa bort 14 Den 3 October f, m. och Fullaiägtige8 Supplsanter från de flesté Stånd endast genom Fullmägtigs afgång kunna tili tjenstgöring inkallas. Sluteligen har jag, i afseende på den ofvan anförde liknelsen angående Husbonden och Inepectoren, trott mig endast böra förklara* att.Styrelsen öfver Banco-och RiksgäldsVerken utgöres af fria och sjelfständäga män, hvilka, undsr utöfningen af deras från Medborgerligt förtroende härflytande kall, utan all beröring med Husbondaväldets rörliga Satelliter, med Lagen till rättesnöre och kraft att följa den, äga en säkerhet och fasthet, som sätta dem öfver en Herres enskildta godtycke. Sådane äro mina åsigter af förevarande fråga, sådane de bevekeleegrunder jag följt hos de förenade Fulimägtige öfver Banco-och RiksgäldsVerken. De stödja sig på Lag, pligt och öfvertygelse.
Atager sig åter beväringsfurir att, efter det hans beväringspligt upphört, fortfarande under loppet af minst sex år qvarstå såsom bevärings-underofficer och under tiden årligen göra beväringsmötena med andra klassen, kan han icke blott till sergeant utan äfven till beväringsfanjunkare konstitueras, samt såsom sådan under samma vilkor i öfrigt, som för underofficerare vid regementerna äro föreskrifna, af regementschefen föreslås till bevärings-officer i Armén, utan att hafva genomgått de för befordran till officer i allmänhet föreskrifna examina. I krigstid gälla för bevärings-underofficerare samma föreskrifter och förmåner i afseende å rätt till befordran, som för regementernas underofficerare. Sina konstitutorialer erhålla bevärings-underofficerare utan lösen. 2:o Godlgörelse för marschoch möteskostnader. Beväringskorporaler och beväringssoldater erhålla i ersättning för marschen till och från möte, oberoende af våglängden, hvar och en 5 Riksdaler Riksmynt i ett för allt, Underhållet under mötet och fälttjenstgöringen utgår i likhet med hvad för öfriga beväringsmanskapet gäller. Beväringskerporalerna erhålla derutöfver förhöjd eller lika stor portionsskilling, som regementernas vice korporaler. Den till beväringsfurir eller högre underofficers grad befordrade eliten erhåller efter gällande resereglemente ersättning 63 för skjutsen til! och från mötesplatsen, jemte aflöning under resan samt mötesoch fälttjenstgöringstiden med samma belopp, sorn utgår till motsvarande grad af regementernas underofficerare. Rese-ersättningen får likväl ej beräknas för längre afstånd från mötesplatsen än 8 mil. 3:o Beklädnad Beväringskorporaler och beväringssoldater erhålla, i likhet med det öfriga beväringsmanskapet, beklädnad och öfriga persedlar samt ersättning för begagnandet under mötena af egna skjortor, strumpor och skor; och bevärings-korporaler bära samma distinktionstecken, som vice korporaler vid regementet eller corpsen.
Motion N:o 39. Sammans. Statssamt Lag-Utsk. Betänk. N:o 35. R. St. underdån. Skrifv. Domstolarangående förberedelser till ändringar i deras organisation och verksamhet. Motion N.o 241. Dop, angående giltigheten af Kongl brefven den 7 Juni 1733 och 24 Januari 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordrande till dopet. Motion N:o 240. Lag-Utsk. Betänk. N:o 73 och Meni. N:o 82. 13 Döfstumma, om anslag till understöd för ett af Mamsell Jeanette Berglind i hufvudstaden inrättadt barnahem med skola för. Motion N:o 158. StatsUtsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Döfstumma och blinda, om förhöjdt anslag till allmänna institutet för. Motion N:o 275. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 139 och Mern. No 170. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. E. Edc-forssar, angående kanal förbi. Se Lule eif. Edgång, om inskränkning af den lagliga, om revision af gällande edsformulärer och afskaffande af edsförpligtelse!’. Motion N:is 17 och 152. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 23 R. St. under dån. Skrifv. Ekesjö- om dess befrielse från framtida underhållsoch byggnadsskyldighet för dervarande elementarläroverkshus och kostnadens bestridande af stiftets byggnadskassa. Motion N:o 292. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. — Om anslag till uppförande af nytt gymnastikhus för elementarläroverket i. Motion N:o 293. Stats-Utsk. Utlåt N:o 139 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv.
f. Braunerhjelm, änkegrefvinnan von Essen, f. Reuterswärd, änkefru Follin, f Lewenhaupt, grefvinnan Rappe, f. Sparre, friherrinnan Ridderborg, f. Koskull, grefvinnan König, f. Wrangel, kammarfröken Eketrä, fru Petrelli, f. Eketrä, öfverstelöjtnant Gyllenram, öfverstekammajunkaren grefve Brahe, öfverstelöjtnant Lagercrantz och landshöfding Malmborg; norska: fru Augusta Morgenstierne. f. Stäng, hofstallmästare Sverdrup och öfverstelöjtnant Hals; danska: comtesse Scheel, ministern kammarherre Hegermann Lindencrone och kontreamiral Koch. De öfriga fem, s o m aflidit, voro svenskarlie kammarherre grefve Gyldenstolpe och kapten Tornerhjelm o c h danskarne hoffröken Adeler, löjtnanten baron Wedel Wedelsborg och löjtnant Marcher. Selma Lagerlöf och köpenshamn studenterna. Danska studentersamfundet hade i lördags sammanträde i Köpenhamn, hvarvid den svenska författarinnan Selma Lagerlöf var närvarande. Hon uppläste därvid under stor uppmärksamhet och mycken munterhet en otryckt novell. IDUN Im4 lin basar till förmån för Brefbärarnes sjukoch begrafningskassa anordnas härstädes i början af april. Att ändamålet bär mera än mångenstädes är synnerligen behjärtansvärdt behöfva vi väl näppeligen påpeka. Vi äro säkra o m, att en hvar skall skynda att med sin skärt bidraga, då det gäller dessa allmänhetens tjänare, hvilkas inkomster ej äro synnerligen stora i förhållande till deras ansträngande arbete. 79 vid sitt första uppträdande med det lifligaste bifall af den talrika publiken. K. operans nyaste program upptager Glucks härliga opera » Orfeus », i hvilken rollerna innehafvas af fruarna Linden och Sterky samt fröken Holmstrand; vidare Hummels 1-aktsopera » Mara » med fru Brag samt hrr Bratbost o c h Söderman. Vi återkomma i nästa nummer till ett närmare omnämnande af det intressanta programmet. K.
Om detta ej är möjligt, ligger då icke mera varsamhet i det förslag, enl. hvilket det beror på qvinnan sjelf att blifva mvndig eller icke. 2:ne år må väl icke anses förmvcket, för att X 11. ' 16 242 Den 12 December e. m. qvinnan skall kunna erhålla den för hennes myndighet nödiga upfostran och denna tidrymd återstår icke intill nästa Riksdags början. Samme talare har äfven sagt, att det vore besvärligt för qvinnan att ständigt bära på sig ett prot.-utdr. utvisande hennes myndighet. Kan väl detta vara så besvärligt för henne, enär det endast ifrågakommer vid tillfällen, då hon måste bestyrka sin myndighet. En annan talare har icke kunnat fatta min definition på liberalism. Jag ursäktar honom härför, ty jag har icke lem nat någon sådan. Jag sade endast, att de ledamöter, som talade för bifall till K. M:s Förslag, voro mindre liberale än de som yrkade bifall till Utsk:s, emedan det sednare lemnade qvinnan öppet att sjelf bestämma, huruvida hon vill komma i åtnjutande af denna rättighet eller icke. Jag anhåller om bifail till K. M:s Förslag. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Hr Printzensköld har till mig framställt en fråga, som visserligen icke behöfver något svar, men då jag i alla fall ansett mig föranlåten att begära ordet, vill jag besvara den värde talaren dermed, att han ofullständigt upfattat mitt yttrande. I detsamma framhöll jag svårigheten att åstadkomma bevisning om myndigheten, hvilken åter Hr Printzensköld icke ansåg besvärlig, och han talade derefter om qvinnor, som sedan de förklarat sig vilja begagna sig af sin myndighetsrätt, blifvit i myndighet försatte. Just detta qvinnans förklarande, att hon vill blifva myndig, innefattar enl. min åsigt de egentliga olägenheterna i Utsk:s förslag; ty enl. detsammas ordalydelse skall hvarje qvinna, som vill blifva myndig, derom göra anmälan hos HäradsRätten. * Detta är ett åliggande för flertalet af qvinnor, hvaremot det måste vara ett ringa antal, hvilka anmäla sig att blifva omyndiga.
Bok är upptaget ett belopp af B:dr 3,916: 41. 11. såsom influtet genom försäljning i Toulon af en del utaf Orphés laddning, och i i83oårs, — likaledes en summa af R:dr 1,448: 43. 8., utan att det synes, att Revisorerne haft tillfälle eller funnit anledning närmare undersöka, hvarifrån dessa inkomster sig härledt. Denna samma conto för Algierska Freds-Vcrket har ytterligare år i83i fått sig godtgjorde influtne försäljningsmedel af ett partie bjelkar, hvilka äfvenledes varit för oftanämnde expedition till Algier år 1827 upphandlade, men icke blifvit afsände, utan här qvarlegat och flere år derefter öfverlåtits på Förvaltningen af Sjö-Ärendena, emot R:dr 1,613: 39. 9. Ehuru dessa effecters inköpskostnad var inberäknad uti förenämnde år 182^7 på Algierska Freds-Verkets Kostnads-Conto uppförde summa för expeditionen med Skeppet Orphé, har dock inköpskostnaden sedan aldrig blifvit derifrån åter afförd, ej heller äro dessa effecter på något sätt synlige i någon Bok. Ett aldeles lika förhållande inträffar med ett mindre parlie Jern, som år 1827 varit uppköpt för expeditionen till Algier, men aldrig blifvit afskickadt, utan enligt derom, vid nu gjord efterfrågan, erhållen upplysning, varit qvarliggande här på vågen, och långt omsider blifvit till en del åter försåldt genom tredje man, men till en del ännu är alldeles odisponeradt, utan alt i Räkenskaperne för dessa senare åren hvarken denna försäljning finnes redovisad, eller behållningen balancerad. Om dessa förhållanden har Utskottet endast på det sätt fått kännedom, alt man jemfört alla de 1827 års expedition påförde inköp emot de öfver försäljningarne af laddningen under senare åren inkomne Räkningar, enär någon serskild Conto för upphandlade effecter och deras disposition till afsändning eller qvarliggande här icke blifvit förd, mindre någon serskild
Att nu tillintetgöra hela saken och, såsom Utsk. gjort, lemna den åt framtiden och tänka att vid den allmänna reorganisationen af Embetsverken få väl också Kyrkans angelägenheter arrangeras efter husbehof, anser jag icke vara lämpligt. Redan under den store Gustaf Adolphs tid erkändes behofvet af att äfven de stora biskoparne och de vördiga kyrkoherdarne hade en auktoritet öfver sig, som till någon del modererade deras makt. Att nu upgifva detta förslag och tro att saken ordnar sig sjelf, är visserligen ett mycket beqvämt sätt, som utvisar att man icke rätt senterat hvilken stor vigt som ligger uppå inrättandet af ett dylikt Embetsverk. Jag vill icke besvara den gjorda anmärkmn, att då 3:ne Stånd fattat enahanda beslut i frågan gäller vårt ingenting. Detta vet jag ganska väl, men då inom R. o. Ad. icke allenast vid denna utan äfven föreg:de Riksdag, yttrat sig ettså bestämdt, afgjordt, ärligt intresse för Kyrkans angelägenheter, att skrifvelser från utländska auktoriteter ingått för att komplimentera R. o. Ad. för deras visade intresse, anser jag det vara konseqvent handladt, om R. o. Ad. icke helt och hållet lade denna fråga åsido, utan inginge på Hr Ribbings förslag. Ar det så att vår mening undertryckes hafva vi likväl uttalat vårt hjertås innersta tankar. Hr T ersmeden, Pehr Reinhold: Den åsigt jag hyser i denna fråga torde vara alla de ledamöter bekant, som bevistade förra Riksdagen, vid hvilken jag understödde den då af Hr von Hartmansdorff i ämnet väckta motion. De skäl som här blifvit mot densamma förebragte, kan jag icke finna tillfredsställande, enär de gå ut på att söka visa det reformen icke skulle vara behöflig, då man nu är på väg att åvägabringa en kyrklig representation. Detta är likväl tvenne olika saker, den ena rörer nemi. den lagstiftande makten, den andra den administrativa.
I första rummet förekommer, att den sednare tidens fordringar på flera och fullständigare tillfällen till inhemtande af de kunskaper, hvilka, mindre beroende af egentligen klassisk undervisning, anses grundlägga allmän medborgerlig bildning, icke kunnat under hittills varande förhållanden i behörig mån efterkommas vid de sparsamt utrustade och till följe deraf stundom mindre anlitade, stundom åter öfverfylla, s. k. Apologist-skolorna. Den aflöning, sorn varit bestådd elementarläroverkets tjenstemän, har, med undantag för lektors-beställningarna öf\erhufvud samt för en och annan rektors-plats, varit ytterst knapp och otillräcklig, samt derigenom mindre egnad att qvarhålla läraren med arbetslust och intresse vid sitt hedrande och vigtiga kall, än att egga honom till en orolig längtan efter annan och bättre utkomst. Det sätt, hvarpå bristen blifvit fylld, den förhöjda tjenstårsberäkningen inom kyrkan, hvarmedelst lagen förklarat, att sysselsättningen med ungdomens undervisning i de första grunderna af vissa språk och vetenskaper är en dubbelt så god, eller åtminstone hälften bättre beredelse till ett pastors-embetes bestridande, än sjelfva den presterliga tjenstgöringen i församlingen, har genom sjelfva sin beskaffenhet icke kunnat verka fördelaktigt hvarken på den ena eller den andra arten af tjenstebefattning. Serskildt, och i sammanhang med den sednare tidens ökade anspråk på presterlig bildning, skall af detta missförhållande den för församlingen högst menliga verkan icke kunna i längden uteblifva, att bättre begåfvade ynglingar afskräckas från ingåendet i församlingens tjenst, der en tarflig bergning vid någon svagare lägenhet väntar endast den sena ålderdom, som redan begynt förlora förmågan till embetets bestridande. På grund af alla dessa förenade skäl och omständigheter, har Utskottet föreställt sig, att, äfven vid nuvarande ringa tillgångar, statens medel icke lätteligen skulle kunna till vinnandet på en gång af flera vigtiga ändamål användas, än om de afsåges till ett slutligt ordnande af eiementar-läroverken i riket.
Kostnaden härför hade Rikets Ständer ansett böra bestridas af det å 4:de Hufvudtiteln till Arméens vapenöfningar uppförda förslagsanslag, vid hvars bestämmande desamma blifvit tagne i beräkning; och hade slutligen, med anledning deraf att Kongl. Majit vid sin nådiga framställning om fouragerings-bestyrets öfvertagände af Statsverket fästat det uttryckliga vilkor, att denna förändring skulle komma att fortfara endast så länge, som nödige medel å 4:de Hufvudtiteln funnes för ändamålet anvisade, Rikets Ständer detta förbehåll godkänt. Hvad sålunda anfördt blifvit och af handlingarne inhemtats har Sammansatta Statssamt Allmänna Resvärsoch Ekonomi-Utskottet tagit i öfvervägande, äfvensom Utskottet tagit kännedom om beräkningar som motionären företett, grundade på uppgifterne i Landshöfdingarnes femårsberättelse!-, enligt hvilka beräkningar dels roterings-kostnaden i Jemtland utginge i ett förhållande af 1 till 47 å fastighetsvärdet, medan i öfriga delar af Riket det minst gynnande förhållande, det i Jönköpings län, vöre efter 1 på 54 af fastighetsvärdet, och det mest gynnande, nemligen i Wermlands län efter 1 på 236 af berörde värde; dels med hänsyn till folkmängden Jemtland uppsatte en indelt soldat på 74 innebyggare medan förhållandet i hela Riket vore ungefärligen det af en soldat på 100 af befolkningen.