Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J afseende å denna sednare må det tillåtas mig anföra, att Utsk. i allmänhet ansett bäst vara, att vid de hvilka till innehållet icke blifvit förändrade, äfven den gamla redactionen bibehålies, der icke förändring varit synnerligen af behofvet påkallad; och detta af orsak, att då under de flera år den 7 H. 55 434 Den 29 Maj. gamla sladgan varit gällande, de misstydningar, hvartill ordställningen möjligt kunnat föranleda, blifvit af de vederbörliga auetoriteterna förklarade, och hvilka kända prsejudicater lända till tolkning äfven hädanefter, då deremot förändrade ordställningar, endast för att uttrycka samina sak, ofta föranleda ny misstydning. Så är t. ex. 5 >°8 nära oförändrad; och delar jag icke de farhågor en värd talare antydt, alt densammas tillämpning skulle nu försätta ägarne af de deruti omnämnda åbyggnader i nödvändighet att låta nedrifva desamma samt försälja teglet. Under den tid nlivar. förordning varit gällande, har denna § icke förorsakat något dylikt, såvidt åtminstone af Utsk. erfarits, och torde ej heller slik fara vara nära för handen. I afseende å redaclionen af de §§:r, hvilka till följe af förändrade stadganden blifvit införda, är jag öfvertygad, att af Utsk. med tacksamhet emottages hvarje förslag till förbättring, då det nemi. innebär en verklig förbättring. Vid närmare granskning hoppas jag det skall förnimmas, att Utsk. ej så helt och hållet förbisett hvad till vinnande af tydlighet i uttrycken erfordras, såsom t. ex. emot §:n 54 anfördt blifvit , och hvilka nnmärknrr vid blott ett uppmärksammare genomläsande af §:n torde förfalla. De uti betänk, föreslagna nedsättningar uti bevillningen, äfvensom befrielser derifrån hafva varit föremål för ganska olika klander, då värde talare ansett, dels att inga nedsättningar borde komma i fråga, dels att de föreslagna vore alltför ringa, samt dels slutligen att andra än de af Utsk. uppgifna borde företrädesvis äga rum. — Så val K.
Jag begagnar tillfället att genast få erinra min värde motståndare, det jag aldrig har sagt att frågan icke är vigtig, utan har jag blott velat framhålla, att då han sjelf helst önskat att frågan nu icke blifvit vackt, och då han sjelf dertill är angelägen att icke synas vilja redan nu föranleda någon ändring i K. M:s redan lättade beslut, han då äfven skulle med lika god, om icke bättre, konseqvens kunna lorena sig med mig om yrkandet att frågan för det närv:de må förfalla. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å Utskits förevarande hemställan, om hvars antagande icke någon ledamot anhållit, hade yrkats dels att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, skulle bifalla följ:de utaf Hr af Klint, i hans vid Betänkt fogade reservation, framställda förslag: »att R. St:r skulle i underd. anhålla, ,det K. M. vid krigsskolans slutliga ordnande behagade, med bibehållande af den redan år 1835 stadgade grundsats för kompetens till officersbelbrdran, nådigst anbefalla att studentexamen eller deremot svarande afgångsexamen från rikets högre elementarläroverk skall fordras såsom vilkor för inträde i krigsskolan»; och dels endast afslag å Utskits hemställan. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, sedermera propos. Den 1 April. 403 propos. på afslag derå och antagande af Hr af Klints reservation, då svaren utföllo med många ja och nej i blandning, vidare propos. på afslag å meranämnde hemställan, hvartill likaledes svarades många både ja och nej, samt slutligen förnyad propos. på afslag derå och bifall till Hr af Klints reservation, hvilken propos. besvarades med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten.
Men jag hemställer, om icke Den 3o October f. m. 377 saken skulle kunna hjelpas på ett ännu enklare sätt, nemligen att för sådana varor, å hvilka eljest en medeltull skulle bestämmas, tullen kunde erläggas in natura till vissa procent af varan. När 100® infördes, erlades i tull 5 ®, och så vidare, in natura. Sedan skulle tullintägten säljas på auction, antingen på stället eller annorstädes. Då skulle allt besvär för Tullbetjeningen undvikas, största säkerhet vinnas att Kronan finge sin rätt, och anledning till underslef förekommas. Hvad för öfrigt den andra frågan angår, att ingen motsägelse skulle finnas emellan de båda Grunderne, så öfverlemnar jag åt hvar och en opartisk att döma derom, när det står i den ena, att varor af olika beskaffenhet skola åläggas medeltull, och i den andra vissa procent af varans värde. Uppå derefter gjord framställning, blef g:de BevillningsGrunden af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Cederschjöld reserverade sig emot Riddei skåpets och Adelns beslut. io:de BevillningsGr unden. Att den fastställda tullprocenten utsältes till bestämdt belopp uti Riksdaler, skillingar och runstycken, efter mått, mål och vigt, pä alla sådana varor, hvilka icke äga hufvudsaklig skiljaktighet i qvaliteten; 378 Den 3o October f. m. i hvilken senare händelse de måste förtullas efter värde, och tullen bestämmas till viss procent af detta värde. Herr Lefrén: Jag tror, att i denna Grund fattas något, samt att näst efter orden: efter mätt, mål och vigt, borde stå: eller stycketal. Sådana varor finnas, hvilka ej kunna beräknas hvarken efter mått, mål eller vigt. Herr Munck af Rosenschöld: Jag får förklara min tillfredsställelse deröfver, att denna Riksdags Bevillningsutskott behagat fastställa tullprocenten efter mått, mål och vigt, hvilket jag vid sista Riksdag föreslog, ehuru det icke blef af dåvarande Bevillningsutskott eller Ständerne antagit.
I principen funnes intet annat rättesnöre för tjenstemäns beskattning än lönebeloppen, så vida icke tjenstemannen förde ett sådant yppigt lefnadssätt, att det måste förutsätta antingen enskild kapitalförmögenhet eller benägenhet att lefva på skuldsättning, och i begge dessa läll förtjenade han att drabbas af högre beskattning, men icke då han endast lefde på sina knappt tillmätta löneinkomster. Pä grund af det sålunda anförda har motionären föreslagit att ur Bevillningsförordningen måtte utgå bestämmelsen om hyresbeloppets läggande till grund lör taxering, när frågan angår löntagande embetsoch tjensteman samt betjente i Stockholm, vare sig att de tillhöra hof-, civil-, militäreller ecklesiastik-stat eller åtnjuta lön af nämnda stads egna drätselverk eller inrättningar.
Då likväl, mine Hrr, de personer, som utträdt ur Arméens leder och lemnat rum för en stor del af eder, icke gifva någon anledning att blifva åsidosatte, ej eller det manskap, för hvilket intet blifvit afgjordt, så är det ur denna synpunkt, som jag förenar mig med Hr Bildt i den begäran om återremiss, som han framställt, och jag gör det under förhoppning, att StatsTJtsk. med den rätt, som detsamma tillkommer, må föreslå någon åtgärd för afhjelpande af den nödställda belägenhet, hvaruti de redan afskedade sig befinna. Hr von Knorring, Erik Osear: Då redan tvenne talare utvecklat skälen för en återremiss af Da morn., har jag intet annat att tillägga, än en anhållan att få förena mig med dem. Jag måste bekänna att det förundrar mig, att StatsUtsk. velat sätta de officerare, hvilka redan tagit afsked och till en del bevistat fälttåg, i mindre fördelaktig kategori, än dem, sorn' ännu äro i tjenst, och som hädanefter taga afsked, men icke bevistat fälttåg. Jag kan således icke med min röst bidraga till gillandet af en sådan orättvisa emot de redan afskedade. Då jag icke vill uptaga tiden, och ehuru jag skulle haft åtskilligt att anmärka emot Utsk:s förslag, så, enär jag till följd af tjenstgöring icke haft tillfälle att noggrannt genomgå Betänbdet, inskränker jag mig till att förklara, det jag helst önskat att 6:te mom. icke funnits. Hr Erih. Stael von Holstein, Fab. Wilh.: Uti den af Hr Bildt begärda återremiss instämmer jag. Jag kan icke finna annat, än att det skulle vara den mest skriande orättvisa, om man skulle föreslå en pensionsförhöjning endast för de framdeles afskedstagande. Flere af dem, som redan tagit afsked, hafva bevistat fälttåg, och hvarföre skola de bibehållas vid den lilla pension de hafva, utan att erhålla någon tillökning deri? Hr Bildt har likväl endast begärt återremiss af l:a morn.; men bifall till alla de öfriga.
Då Komitén tillika erfarit, att denna korvett har ett godt ångmachineri, med hvilket den gör 10 knops fart, och tillika är ett godt segelfartyg, har Komitén, under antagande, att kostnaden ej öfverstiger det uppgifna beloppet af omkring 165,000 R:di-, hvilket icke utgör öfver en tredjedel af fartygets hela kostnad, trott sig böra i underdånighet tillstyrka den ifrågasatta förändringen, hvarigenom detta fartyg anses blifva fullt lämpligt för de ändamål, som åsyftas med den nu ifrågavarande certen. Bland den tredje eller ångskonert-certen har Komitén ansett kunna inberäknas ångkorvetten Orädd, ångfartyget Valkyrian och postångfartyget Drottning Lovisa, hvilket sistnämnda, ehuru icke tillhörande flottans fartyg, Komitén likväl trott kunna, i händelse af inträffande krig, tagas för sjöförsvaret i beräkning, så att af denna cert endast ett fartyg skulle, under den förutsatta öfvergångsperioden, behöfva anskaffas. Till de hufvudsakligen för försvaret i skärgårdarne och å de större insjöarne afsedda fartyg har Komitén ansett kunna hänföras kanonångsluparne Hogland, 19 Svensksund, Carlsund, Motala, Aslög, Astrid, Ingegerd och Sigrid, jemte 2:ne dylika af jern, under byggnad, samt kanonångslupen von Sydow; äfvensom postångfartyget Polhem torde under krigstid kunna för enahanda ändamål påräknas. Dessa fartyg kunna visserligen icke numera betraktas såsom fullt tidsenliga stridsfartyg, då de sakna skydd af pansarbeklädnad; men då deras storlek är så beräknad, att de kunna användas på de större insjöarne, der de icke behöfva befara att möta pansarbeklädda motståndare, samt det dessutom äfven framgent måste finnas många uppdrag både under krig och fred, hvartill de med fördel skulle kunna användas, så synas de lämpligen kunna inberäknas bland nämda klass af fartyg samt böra tillsvidare i tjenstbart skick underhållas, utan att dock Komitén anser sig böra i underdånighet tillstyrka byggandet af flera dylika.
99 §, angående de särskilda anslagen för Landtförsvaret tillhörande föremål, grundar sig på Rikets Ständers, jemlikt nedannämnde .Utlåtanden och Memorialer, fattade beslut, nemligen: l:a morn., angående inköp af artilleri-hästar, 25 punkten litt. b i Utlåtandet JM 71, sid. 49; 2:a morn., angående ammunitions-vagnars anskaffning, punkten litt. a i sednast åberopade Utlåtande, sid. 69; 3:e morn., angående refflade infanteri-gevärs anskaffning, samma Utlåtande, sidd. 69—70 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memoral JM 172, sidd. 12—13; 4:e moni., angående fortsättningen af Carlsborgs fäslnings-byggnad, samma Utlåtande, sidd. 70—71 och Förstärkta Stats-Utskottets ofvanåberopado Memorial, sid. 13; 5:e morn., angående fäslnings-byggnads-arbelena vid Carlskrona, meranämnde Utlåtande, sidd. 71—72; 6:e morn., angående fäslnings-byggnaden vid Waxholm, samma Utlåtande, sidd. 71 —72; 7:e morn., angående befästningarne på södra sidan af Stockholm, Utlåtandet JM 256, sid. 10 och Förstärkta Stats-Utskottets Memorial JM 276; 8:e morn., angående befästnings-arbetena vid Slite på Gottland, Förstärkta Stats—Ulskottets Memorial JM 172, sidd. 13—14; 9:e morn., angående arrendeoch hyrcs-medlen från Kalmar förra fästningsvallar, Stats-Utskottets Utlåtande JM 224, sidd. 8—9; 10:e morn., angående material-förråd för Arméens fältbrygge-utredning, Förstärkta Stats-Utskottets Memorial JM 172, sid. 14; ll:e morn., angående kasern-byggnad på Ränneslätt, Utlåtandet JM 71, sid. 77; 12:e morn., angående förrådshus för bevärings-manskapets materiel, Förstärkta StatsUtskottets Memorial JM 172, sidd. 14—15.
Utlåtande, i anledning af erhåltne återremisser å Statsutskottets betänkande N:o 67, angående indragning af Wermlands Fältjägare-regemente. Förenämnde betänkande, uti hvilket Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer, dels att till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med anhållan, att Wermlands Fältjägare-regemente måtte successivt indragas, samt de derigenom blifvande besparingar komma statsverket till godo, dels att vid nu uppgörande statsreglering fortfarande uppföra det å gällande riksstat för regementet upptagna anslag 25,684 rdr 16 sk., har blifvit bifallet af Bor - 8 StalsUtskottets Utlåtande, N:o 138. gareoch Bondestånden, men deremot återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet.
Ståndet det förslag, som innefattas i Herr Friherre Nordenfalks, J„ reservation i ämnet; och Memorial JVs 19. i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga om Betänkandet JVs 10, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditivrörelse samt om användande af upplupen bankoviust. Prot.-Utdrag den 17 Mars 1866 211 Första punkten bifölls, andra punkten afslogs och tredje punkten lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Memorial: JVS 32, i anledning af återremiss al Lag-Utskottets Betänkande JVS 11, öfver väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka Lades lill handlingarne; och JVs 53, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVs 13, öfver dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en för fattning angående arfsrätt för oäkta barn, dels ock enskild motion i samma ämne. Med bifall till Memorialet antog Ståndet Kongl. Maj:ts omförmälda nådiga Proposition. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottets Betänkande JVs 3, i anledning al väckt motion om antagande af ny kyrkolag, blef samma Betänkande återremitteradt. Från Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Vid nu skedd föredragning godkändes Banko-Utskottets: Memorial
Rundtomkring stod i yppig sommarfägring kardborre, hallon och nässelbuskar, bolmörten frodades i husknutarne, här och der lågo större och mindre sophögar, på hvilka fiskhufvuden och potatesskal syntes bredvid utregnade och utslitna skodon, disktrasor och porslinsfragmenter. På förstuguqvisten var en hop gamla tröjor och kjolar utbredd, och på ett tåg, spändt tvärsöfver till närmaste björk, hängde några orena barnkläder fladdrande för vinden. Peltonen strök sitt mörka, lockiga hår ur pannan, log mildt mot lille Heikki, som satt i sanden och täljde en båt åt Clara, böjde sitt hufvud för att komma genom dörren, hvilken han öppnade helt sakta för att ej skrämma den nyfödde, som den tiden brukade sofva inne i rummet. Stugan var mörk och upptogs till ena hälften af den stora sotiga spiseln. Midt för fönstret stod ett bord och på golfvet framför sängen en liten vagga, hvars medar voro borta. På kanten af den långa och breda sängen satt hustrun, en ännu ung och vacker qvinna med en stor svart karl bredvid sig. Han höll henne om lifvet med ena handen, med den andra balancerade han ett téfat, hvars mörka rykande innehåll han blåste på för att få det att kallna. Peltonen uppfattade genast situationen. Det der hade han sett så många gånger förut, det kunde numera icke ändras. Est-Lasse var hustrun kär, sådana der svarta, långa karlar med ögon som kol och stora glupande läppar äro alltid qvinfolk i smaken. Och så var han spelman och kunde visor, det är talangen som gör sådana herrar oemotståndliga. Han söp och slogs, det rörde henne ej, kärleken är ju långmodig och förlåter. Han lurendrejade på sin segelbåt in förbjudet gods från Reval till helsingforska skärgårdsbor, var djerf och lät sig aldrig fångas af tullsnokarne, det var hans dygder. Somliga sade att han stal, men det var måhända förtal, och ingen kunde med säkerhet säga om han varit fast, ehuru några i allra största hemlighet påstodo att han varit sibiriefånge för mord och rymt samt derför ej kunde bo i sitt hemland på andra sidan finska viken.
Majit, som redan uti sin till Rikets Ständers Stats-Utskott den 30 sistlidne Oktober aflåtna nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, med anledning af förevarande fråga, förklarat sig anse öppnandet af lättare kommunikationsled från det inre af Jemtland till hamn i Norrige vara synnerligen förtjent att med allmänna medel understödjas, har nu, efter ^pröfning af den för arbetets utförande upprättade plan, ytterligare tagit detta ärende i nådigt öfvervägande, och vill, med afseende å de stora och vigtiga fördelar, som måste härflyta af den, genom öppnandet af ifrågavarande kommunikationsled, lättade förbindelsen emellan de nordliga kusterna af Nordsjön och Östersjön samt emellan Sveriges och Norriges i dessa trakter belägna landskap, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att, under förutsättning, att transportleden inom Norrige, jemlikt Kongl. Majits i sådant syfte redan till Norriges Storthing gjorda framställning, varder samtidigt fortsatt och fullbordad till lämplig punkt vid Nordsjön, bevilja ett statsanslag, utan återbetalningsskyldighet, af Etthundra Sextiotretusen Riksdaler B:ko, motsvarande den af Distriktchefen, Majoren Leijonancker beräknade kostnaden för de emellan Bräcke och Norrska gränsen erforderliga arbeten, att utgå till det bolag, som bildat sig för kommunikationsledens anläggning emellan dessa punkter, under vilkor att bolaget dels besörjer arbetets verkställande enligt den af Majoren Leijonancker uppgjorda plan och inom den tid, som af Kongl. Majit kan varda bestämd, dels ock åtager sig att för trafikens behof anskaffa ångeller segelbåtar i sjöarne, samt stationshus och magasiner vid omlastningsställena, äfvensom att för framtiden underhålla transportleden i fullständigt skick, emot rättighet att, efter af Kongl. Majit i sådant afseende fastställd taxa, uppbära afgifter för trafiken på linien. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 89. De till detta ärende hörande handlingar och kartor skola tillställas det Utskott, till hvars behandling frågan varder öfverlemnad. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra OSCA R.
Yid förnyad föredragning af StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial; N:o 194, med förslag till samtnanjemkning eller vo'ering i följd af skiljagtiga beslut, i anledning af Betänkandet N;o 89 och Utlåtandet N:o 162, fann Ståndet för godt, att a/slå den framställde inbjudningen och godkände voterings-propositionerne. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekononr-Utskottens Memorial N;o 16, i anledning af Rikets Ständers i vissa delar fattade beslut, angående grunderne och vilkoren för Bränvins-bränningens utöfning samt afgifterne derför. Den 15 Maj 1 8 4 1- Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterades Banco-Utskottets den 8 och 12 dennes på bordet lagde Memorial N:o 176, med förslag till reglemenlariska föreskrifter, motsvarande 3:dje Artikeln 2:dra Afdelningen i nu gällande Banco-Reglemente. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens d. 11 och 12 dennes på bordet lagde Memorial N:o 194» med förslag lill samtnanjemkning eller votering i följd af skiljagtiga beslut, i anledning af Betänkandet N:o 89, och Utlåtandet N:o 62, blef den föreslagna voterings-proposilionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Då nu ånyo föredrogs Bevillningssamt Allmänna Be svärs» och Ekonomi-Utskottens d. 11 och 12 dennes på bordet lagde Pro\ Ut dr, den i5.
Limnell som vid nu upphunnen ålder af 84 år alltmer har behof af hvila, förklarat sig sinnad att från sina vid Akademien innehafvande tjenstebefattningar taga afsked, så framt någon utväg kunde beredas att för hans återstående lifstid bibehålla honom vid de löneinkomster, han på Akademiens stat för närvarande uppbär, och dem han för sin lifsbergning icke kan frånträda; med anledning hvaraf Akademien underdånigst anfört, att, ehuru bemälte Professor visserligen ännn icke saknar all förmåga att fullgöra de tjensteåligganden, dem han under 38 år med utmärkt nit och skicklighet bestridt, Akademien icke desto mindre funnit sig böra vitsorda billigheten af det skäl, hvarpå hans framställning sig grundar, och att Akademien så mycket heldre önskade att deråt kunna bereda framgång, som genom den åldrige och förtjente lärarens afsked ett efterlängtadt tillfälle yppades att, till båtnad för Akademiens läroverk, använda någon af de yngre förtjenstfulla konstnärer, som Akademien med tillfredsställelse räknar bland sina medlemmar; men då Akademien saknar alla utvägar att, vare sig af enskilda medel eller genom den vid Akademien stiftade pensionskassa, hålla Professor Limnell skadeslös för de löneinkomster, dem han genom sitt afskedstagande skulle förlora, och hvilka utgöras af en lön som Dekorationsmålare, 300 R:dr, och ett arfvode såsom Professor för Teckningen, 430 R:dr, har Akademien hos Eders Kongl. Maj:t underdånigst hemställt, huruvida icke Eders Kongl. Maj:t, i betraktande såväl af Professor Limnells höga ålder och långa tjenstetid, som af den betydande fördel, hvilken genom hans afgång blefve Akademiens undervisningsverk tillskyndad, skulle i Nåder täckas vid hans afskedstagande tillförsäkra honom en hans förenämnda löneinkomster motsvarande gratifikation af extra medel, eller ock genom Nådig proposition till Rikets Ständer utverka hans öfverflyttande på riketr allmänna indragningsstat för samma, till 730 Riksdaler banko uppgående, inkomstbelopp.
Jag vill emedlertid erinra derom, att det ej är längre tillbaka än under sednaste plenum, som R. o. Ad. beviljade en löneförhöjning åt rektorerna vid de femklassiga läroverken efter en tjenstgöringstid af endast 10 år; och denna fråga var dock väckt af enskild motionär. Motionärens framställning afser att bereda löneförbättring åt ytterligare 10 i tjenst anställde provincialläkare; men då grunden till det antal af 20 provincialläkare, för hvilka K. M:t vid sistlidne riksdag behagat föreslå löneförhöjning, påtagligen varit, att antalet provincialläkare då inom riket var omkring 100, att således hvar femte skulle komma i åtnjutande af ifrågavarande förmån, och då genom de beslut, som vid denna riksdag redan blifvit fattade, 624 Deu 28 April f. m. de ordinarie provincialläkarnes antal kommer att uppgå till omkring 125, anser jag det enligt samma grund vara lämpligast, att löneförhöjning äfvenledes nu beredes livar femte af dem; och vågar jag i Öfverensstämmelse dermed föreslå, att R. o. Åd., med afslag å Utskits hemställan, täcktes så till vida bifalla den väckta motionen, att en löneförhöjning af 500 rdr beviljas för fem af de ordinarie provincialläkare, som varit uti ordinarie eller extra provincialläkaretjenst anställde, efter de 20, för hvilka förmån af dylik löneförhöjning redan är beviljad, samt att för detta ändamål anslås 2,500 rdr. Hr Montgommerie-Cederhjelm: Af samma anledning, som jag afstyrkt bifall till en föregående motion angående inrättande af en ny profession i geologi, nemligen att frågan derom blifvit väckt af enskild motionär, måste jag äfven nu motsätta mig det af Hr Huss framställda förslag och yrka bi fall till Utsk:ts hemställan. Det skäl, Utsk:t anfört, eller att Utsk:t anser frågan om förändrad lönereglering för Statens tjenstemän i allmänhet icke böra hos R. St:r förekomma till af görande, innan dessa frågor, efter vederbörandes hörande, varit föremål för K.