Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mast salunda i Nader förordnadt, och med åberopande af derwid förckomne bewekande omständigheter, som Kongl. Majit härigenom welat underrätta Riksens nu församlade Ständers SlatS-Utffott om detta måls beskaffenhet och närwarande stick, samt öfwerlemna dertill hörande Handlingar, pa det Utstvttet ma kunna hos Riksens Ständer förestå och uppgifwa hwad härutinnan pa deras pröfning och godtfinnande beror, och hwaröfwer . Kongl. Mant sedermera förwäntar Riksens Ständers underdåniga yttrande." ''Kongl. Majit förblifwer rc." Stats-Utstottet har wid förehafwande häraf funnit detta mål af den bestaffenhet, alt annan åtgärd derwid af Riksens Högloft. Ständer icke lärer kunna widtagas, än att till Kongl. Maj:t i underdånighet öfwerlemna art efter sig företeende omständigheter och såsom Kongl. Majit i Nader godt finner Stabecks ansökning med stut afhjelpa. Hwilket tili Riksens Högloft. Stander wördsammeligen hemställesOrebro den 29 Julli i8i Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prest-Ständets Lcdammagnar, Ledam. magnar, KL. v. 6ust. KLurra.7. Pä Wällofl. Borgare-TtänPä Hederw. Bonde-Ständets Ledam. magnar, dels Ledam. magnar, öVeAelin.
Jag frågar den värde tal:n, som framkastat denna anmärkning, hvar det står skrifvet, att staten alltid skall hålla dem tillhanda med skrifkartor; det vore särdeles intressant att af någon embetsman få inhemta upplysning om, med hvad rättighet de ens kunna fordra något sådant. Hr Printzensköld har äfven yttrat, att det vore staten ovärdigt att se på några tusende rdr, då derigenom vissa embetsmäns göromål i väsendtlig mån skulle betungas. Jag anser Hr Printzensköld genom detta yttrande besegrat sig med sina egna vapen. Nyss, då det var fråga om 9000 rdr, då ansåg Hr Printzensköld, att Oell 25 Maj. 451 man för ingen del borde åstadkomma statsverket denna förlust, nu då det är fråga om nästan 4 gånger så mycket, då talas det om lappri-summor för staten etc. etc. Som för öfrigt Gr. Lagerbjelke så öfvertygande vederlagt den värde talarens anförda skäl, vill jag ej längre uppehålla tiden, utan inskränker mig endast, i anhållan om bifall å Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Det enda skäl, Utsk:t anfört för dess nu afgifna förslag om skrifkartornas borttagande, har varit den ekonomiska vinst, som derigenom skulle tillskyndas statsverket. För min del är jag öfvertygad, att en sådan förändring skall, i stället för någon vinst, bereda staten en förlust, ej obetydligt större, än den kalkylerade besparingen på kostnaden för kartornas tillverkning. Skrifkartorna användas hufvudsakligen dels af embetsman i statens embetsverk här i hufvudstaden och några andra städer och dels af domare i orterne och landsortsstäderne samt af tjenstemän, anställda vid landshöfdinge-embetena. Om den föreslagna indragningen af skrifkartorna skulle verkställas, måste naturligtvis behofvet för expeditionernas utskrifning komma att afhjelpas genom användandet dertill af annat papper, som ej vore stämpladt. Under nuv:de förhållanden förses statens embetsverk med papper på det allmännas bekostnad.
Ständer afgifwande betänkande om Allmänna Skogshushållningen, i denna omständighet redan fattat sitt beslut. Hwilket allt till Riksens Högloft. Ständers Eget star. städande wördsammeligen öfwerlemnas. Stockholm den ro Martii rSio. Pä HögloftRidderstapetS och Adelnö wägnar Joki. 6. Oxenstierna. Pä Högwördige Preste-Ständets wägnar ^ o t,. L. N n I t. Pä Wällofl Borgare-Ständets wägnar 0. ^s. 8ctiöntierr. Pä Hederwärda Bonde-Ständes magnar L. Lri esson. k. kftstre!. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Dcswärsroch Leconomie - Utstötts Betänkande angäende sättet för wcrkställande af uphandlingar för Kronans be? Dm 6 April. 213 kesos samt försäljning af dest umbärlige persedlar. De frän de Respective Riks-Ständen ankomne Handlingar, hwilka föranlcdt detta Utskottets yttrande äro: r:o Memorial af Herr Ofwcrsie-Licutenanlen och Riddaren kL. Ottpenvalclt, innefattande yrkande, art Kronans behofwer hädanefter endast genom anställande Nuetioner mätte uphandlas, samt all införskrifning af Utländska kläden till Armsens behof hädanefter iiphöra. 2:0 Memorial af Herr Erfwersten och Riddaren k-Ull Zcbiitrorcrsnt?, innebärande wederläggning och anmärkningar wid Herr Orip-n^vsläts berörde Memorial sam^ Förflag att Kronans uphandlingar mätte warkställas genom förseglade anbud, hwilka inom wist utfatt dag skulls wara aflemnade. z:o Memorial af Herr Krigs-Rädct Grefwe 6.
Län uppburit i contant inkomst af dem tilldelade indelta räntor och kronotionde; men då, såsom ofvanberördt är, Utskottet funnit sig böra, utan en sådan förberedande åtgärd, afgifva det förslag, sorn nu för Rikets Ständer vördsamt framlägges, hemställer Utskottet, att Herr v. Troils motion måtte få förfalla. I händelse Rikets Ständer lemna sitt bifall till samma förslag ska il Utskottet inkomma med vidare utlåtande i afseende å beredande af tillgång för de förskotter, hvilka Stats-Verket, i följd deraf måste sig ikläda. Slockholm den 21 April 1845. Reservation af Herr Norin, med hvilken Grefve . Suarre och Herrar Schartan, 7 t Kjellberg, Valleij och Sundler sig förena.!: ”Då jag icke i alla instämt med Utskottets pluralitet och ej kunnat undertrycka min önskan att få, vid denna Riksdag, af Rikets Ständer ånyo pröfvadt det förslag, 1840 —1841 årens Stats-Utskott i detta ämne afgaf och hvilket då af Borgareoch Bonde-Stånden godkändes; så anhåller jag nu, alt såsom min reservation få upptaga Inkomst-afdelningens projecterade utlåtande, såsom hufvudsakligen instämmande med det af a:ne Riks-Slånd vid nästlidne Riksdag uti denna vigtiga fråga fattade beslut. Afdelningens förslag lyder nemligen sålunda: ”De ämnen, hvilka uti ofvanberörde motioner och förslag förekomma, hafva vid flere föregående och äfven vid sist hållna riksmöte utgjordt föremål for Rikets Ständers uppmärksamhet, och Utskottet anser sig derföre kunna, till undvikande af allt för stor vidlyftighet, hänvisa till äldre Riks - 12 Stats-Utskottets Ullätande, N:o 28J. dags-förliandlingar och serskilt till 1840—\\ årens Stats-Ulskotts utlåtande N:o 170.
Sned stöd af deras Instruktioners lydelse, fernot slutet af förlidet år underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t afgå, rörande val af Revisbrer till öfverseende af Banco-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning För år 18i5 , på sätt och i den ordning Rikets Ständer vid sista Riksdag stadgat, samt Kongl. Majus nådiga Kungörelse af den 2 2 Dec. 1818 intlefattat. Bahco-Utskottét, som funnit det vara med Rikets Ständers afsigt och syftemål enligt, och för en fullständig öfversigt af Banco-Verket nödvändigt, att Utskottet denna gång, likasom under sista Riksdag, medelst inom sig utsedde Deputerade besörjer Revisionen af Bankens Diskont och att således särskildte val till desse Revisioner, endast kunna komma i fråga emellan Riksdagarne; har i följd deraf, anmodat Herrar Banco• Fullmäktige att oförtöf - Banco Utskottets Betänk anden. vadt och innan nådig befallning om vals anställande afgår, hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifva, det någon särskild Be* visions-förrättning vid samma Diskont nu under Rikets Ständers sammanvaro ej funnits behöflig. Hvilket förhållande Utskottet ej bordt underlåta att härigenom hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. Stockholm d. 4 Febr. 1823. På Högh Ridderskapet och Adelns Uedamöters vägnar, E. Q. Adelsvärd. På Vallofl. EorgareStåndets Eedamöters vägnar, Fr. J. Lundgren• På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vagnar, E. C. Almquist. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar, And. Joachimsson. G. Helsingius. N:o S. Ankom den 24 Mart 1323. Betänkande till Rikets Höglofl. Ständer, i anledning af deras Revisorers den 15 December 1820 och den 16 December 1822 afgifne och till Utskottet remitterade Berättelser angående Bancö-Verket.
StatsUtskottets nu till afgörande förekomna Betänkande om Statsinkomsternas beräkning och fastställande till nästa Riksdag, får jag den äran vördsamt un* derställa Hoglaft. Ridderskapet och Adeln följande: Uti 20 mom. uppföres, under titel: Dödr. falls och A vancements-Besparingsmedel, en årlig inkomst af 25,000 R:dr, med följande upplysning och erinran dervid-' ”Dessa medel beräknas vid ledigblifvan-' ”de Embeten och Tjenster förden tid, då lö”nmgsinkomsterne, i grund af Författningarna , ”böra komma Kongl. Maj: t och Kronan directe ”till godo, och icke tillfalla Nådårsfonden; ”äfvensom om någon syssla med indelt eller ”oindelt lön eller arfvode på Stat någon tid "kommer att stå vacant , så innehålles och ”beräknas lönen Kronan till godo, intill dess ”sysslan varder åter besatt,” vLönebesparingsoch Avancements medel hafva ^icke förut varit i Stat upptagne ibland Statsver”kets ordinarie eller ständiga inkomster, utan bland ,’de tillkomna eller tillfälliga; men StatsUtskottet .”har likväl ansett dem vara af den egenskap, Den 15 Juni. 299 *'att de kunna och böra i Stat upptagas och ”beräknas.” ”Efter de uppgifter StatsUtskottet härut* ”innan erhållit, och uppgjord calcul öfver förhållandet under de föregående åren, har Statsutskottet, efter en medelberäkning af denna ”inkomst för de sednare åren, nu ansett sig ”kunna föreslå, att den må i Stat upptagas ”till följande belopp, nemligen:v ”Af Indelta Arméen 15,000, ” Värfvade Dito 5000. ”samt Civil och LandtStaterna 5000. Tillhopa 25,000 R;dr.” Frågan om Dödsfallsoch Avancement»-1 besparingar uppstod äfven vid Riksdagen 1S09 och 1810 genom anmärkning från det Vällofl.
Den as sjukdom eiler ra lare af sjnkhnölnft bortryckte soldaten eller matrosen har ej blott kostar staten i mediccimenlcr och sjukwärd, »stan en annat» »näste skaf. Den 28 Maji. staffas i dest ställe, merendels mindre öfvad i tsinsten 06) mindre härdad mot krigets strapagerSäledes icke blair menstligheten, utan oeconomi och ds gennykkg fordra, ätt man b.warar soldaten sök sjukdom och död. Hade ti'! exempel de pengar, som ätoingo till wista landtwärns batailloners lakade och meditinalkistor, anwandrs pä kläder, strumpor och st'or, sa hade wäl ända en del astidit, och Laufke esler konstens restor, men större delen hade Undgäkt art sjukna och nn warit wid lif» I en grasterauoe sättstukdom gör en duglig corporal, som Med stränghet »verkställer ordres om wädring och renlighet, mera nytta, an hwilken läkare som hälst utan venna åtgärd. Också är gemenligen dödligheten mindre i de små, ehuru ofra mindre wäl inrättade regements hospualcr, ätt i de stora allmänna hospualer, och w> ha sert wista c rpser jemförelsewis stönade för förödelse af sjukdom, genom a t de händelswis moro för långt ifrätt de allmänna hospikalerna för att kunna dikföras. Sjukdomar förorsaka ock i allmänhet mindre dödlighet bland kavalleriet, ty dec kan lättare föra stna mindre snärt sjuka med sig.
Såsom skäl för dessa förslag hafva dels uppgifvits enahanda omständigheter, som Friherre Raab uti sin motion anfört, dels för öfrigt erinrats, hurusom kändt vore, det Kronans utarrenderade egendomar i många orter sköttes på ett sätt, som ingalunda vore förenligt med en god hushållning, utan tvertom medförde allmän eller nationel förlust. Vidare hafva motionärerne yttrat, att Staten i arrende-afgifter af dessa egendomar i allmänhet ej åtnjöto tvä procent och ofta ej ens en procent af egendomarnes värde, hvaremot, om desamma försåldes, Staten icke allenast skulle bekomma en köpeskilling vida öfverstigande det kapital, som motsvarade de nuvarande arrendena, utan ock, genom egendomarnes förbättrade skötsel och uppodling, af dem i ali framlid erhålla en vida större afkastning. Den genom förevarande motioner Rikets Ständers afgörande å nyo underställda fråga, angående försäljning af alla sådana Staten tillhörande egendomar, som icke äro ål vissa inrättningar upplåtna, eller för särskilda statsbehof anvisade, har sedan längre tid tillbaka utgjort ett ofta förekommande ämne för ölverläggningar både inom och utom representationen; men de härom framställda förslagen hafva dock hittills icke lyckats tillvinna sig Rikets Ständers bifall. Nuvarande Stats-Utskott, som för behandlingen af de rörande omförmälda vigtiga ämne under denna riksdag lörnyado framställningar, önskat kunna meddela en fullständigare och till - Stals-Utskotlets Utlåtande JW 300. 5 förlitligare utredning deraf, än den som vid samina frågas handläggning under föregående riksdagar lemnats och föranledt då fattade beslut, har derföre, med iakttagande af föreskriften i Riksdags-Ordningcns 42 §, anhållit om Kongl. Maj:ts
Der flöt en planka, ny kraft eldade honom; han såg äfven Klas simma ditåt: de skulle båda bli räddade. Klas når först fram. Sigfrid med ansträngande af sina sista krafter strax derefter. Men två äro för många. Plankan bär endast en. Sig sjelf icke mägtig, i dödsångestens raseri stöter Sigfrid vännen derifrån. Det är icke svårt, de stela händerna släppa sitt tag, med en sista blick, den Sigfrid aldrig skall förgäta, sjunker han och försvinner i djupet. Nu hör man nödsignaler, svar; hafvet fylles af båtar, man skall finna Klas, rädda honom, så fort drunknar ingen menniska, dermed lugnar Sigfrid sitt samvete. Men plötsligt står hans gerning klar för hans själ, som för en den der vaknar ur ett rus. Hjelpa kan han ej, han drifver redan långt från platsen, sjelf en drunknande. Först om qyällen blef han funnen i det Inga ofrankerade försändelser lösas. eländigaste tillstånd, krampaktigt tryckt intill plankan. Innan man hunnit föra honom i land, har han förlorat sansen. Då han åter kommer till sig sjelf, står hans hustru vid bädden, Flere veckor sväfvade han mellan lif och död. Hans första ord rör Klas. » Han har försvunnit », säger fru Käthe, » nästan alla passagerare ha gjort det. Kanske i det hela en lycka för honom; hvad hade han att vänta af lifvet? Gud vare lof, att du är räddad! » Han säger icke amen dertill, utan: » om jag blott visste, att Klas lefver. » Det blef hans beständiga fråga. Då han blef bättre,anstälde han sjelf efterforskningar, utfäste de största belöningar. Dock var intet spår af Klas att upptäckta. Han var som förvandlad, hans hår grånadt, blek, hopsjunken, som bure han ett dödligt gift inom sig. En mängd läkare skötte honom och ordinerade fåfängt otaliga ting. — Han är nu hemma. Hustru och dottter egna honom oaflåtlig omsorg, men förmå intet öfver honom. » Denne olycksalige Klas, » suckar fru Käthe, » han är skulden; detta är ju mycket värre, än då han var här.
Enligt hvad den nådiga propositionen vidare gifver vid handen, skulle ifrågavarande pensionsfond bildas på det sätt, att besparingarne å de vid sistlidne riksdag till Kongl. Majrts disposition ställda anslag till understöd för folkskolelärares aflönande, hvilka besparingar förslagsvis beräknats att vid innevarande års slut utgöra ett sammanräknadt belopp af 66,000 r:dr, skulle från och med år l84p förräntas lill fyra för hundrade om året samt räntan årligen läggas tdl kapitalet och äfven förräntas, hvarigenom uppkomme 4 Stats-Utsk:s U(lutande, A:o 118. ett kapital, som vid början af 1872 eller det år, då, i anseende till det för pensionsrätten föreslagna vilkor af trettio års tjenstetid såsom folkskolelärare, pensionering utur berörda fond först kunde komma i fråga, uppginge till 162,671 r:dr. Med antagande derjemte, att den uti 2:dra punkten af Kongl. Maj:ts nådiga proposition omförmälde årliga afgift lill pensionsfonden af 3 r:dr komme att från och med 1849 årligen utgå af omkring u,45o församlingar, samt på lika sätt som ofvannämnda besparingar förräntas, skulle såmedelst bildas ett kapital, hvars belopp vid 1872 års ingång utgjorde 269,141 r:dr. Om härtill läggas förrberörde 162,671 r:dr, e''hålles en totalsumma af 431,812 r:dr, hvilken, efter fyra procent, gåfve en årlig ränta af 17,272 r.dr, och då högst få från skollärare-seminarier utexaminerade skollärare blifvit tillsatte åren 1842 och 1843, skulle denna ränta, innan betydligare anspråk på pension kunde ifrågakomma, hafva stigit åtminstone till 17,650 r:dr. hvilket belopp tillika med församlingarnes årsafgift, 7,35o r:dr, lemnade en för pensioner användbar årlig summa af 25,ooo r:dr.
Onsdagen den aa Juli i84o. Plenum kl. 9 f. m. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande tvänne anföranden: 1. Det är med anledn. af nli på Ståndets bord hvilande Den 22 Juli f. tn Allra. Besvärsoell Ekon.Utsk:s betänk. N:o 73 jag begärt ordet.
Efter mindre gynnande sädesskördar, då brännvinsbränningen hos oss inslälles, märkes alltför väl, huru Norrska brännvinstillverkningen med dubbel kraft forceras; och de stora Norrska brännvinsfabrikanterne synas då genast hafva i beredskap en mängd brännvinskärl , afpassade elter den tillåtna införsels-qvantiteten hos oss, för att dermed förse vår i mängd tillströmmande allmoge. 4 > 4 Den sj Juni f. ra. Under mina många, mödosamma och nästan alltid fruktlösa resor vid gränsen, i afsigt att kunna förekomma otillåten införsel af brännvin m. m., har jag alltför ofta med ledsnad fått erfara med hvilken färdighet vår allmoge lärt Sig eludera tullförfattningarna emot Norrige, så att en otillåten införsel opåtaldt och öppet sker, under skydd af samma författning, som var ämnad alt förekomma den. Jag, så väl som den vid gränsen posterade tullbevakningen i allmänhet, har ofta fått erfara, att större brännvinsfastager blifvit från Norrska städerna upptransporterade till gränsen, och der påfyllda mindre kärl, samt af bönder, torpare, drängar och pigor öfverförda, under föregifvande att hvarje tillåten andel vore den forslande tillhörig, ehuru det sannolikt och säkert varit, att hela foran var en enda ägares tillhörighet. Under sådana förhållanden blir alltid en nitisk tulltjenslemans piigter ganska ledsamma; ty den oftast obildade trafikerande roar sig åt att kunna bedraga, smäda och skymfa den, som, oftast med uppoffring af vida öfver råd och lägenhet, sökt visa mesta uppmärksamhet i tjensten, under det att andra, hvilka icke lärt känna rätta förhållandet, likväl torde anse den mest nitiska tjenstemannen för en efterlåten oduglig tölper. Årligen tilltager i stor scala detta olyckliga handelsförhållande, dock mest under de år, då brännvinsbränningen hos oss är förbjuden, efter inträffade roissvexter.
Drängar och Pigor tjenstgörande eller afskedade Krigsmän icke denna befrielse till godo, utan taxeras enligt 2y §. med mindre —• 4:de Kronans och Statens jemte andra till allmänt behof anslagne byggnader, verk och inrättningar; den del af städernas jord, hvaraf inkomsten utgår till aflöning åt de städernes Tjenstemän, hvilka till bevillning för deras löneinkomst sjelfve taxeras; Sockne-magasin — —• mom. Kronans och Statens jemte andre till allmänt behof anslagne byggnader, verk och inrättningar, hvarunder likväl icke må inbegripas sådana, hvarigenom hyresmedel eller annan inkomst till enskilde personers eller corporationers förmon inflyta; den del af Städernes jord, hvaraf inkomsten är anslagen lill aflöning åt de städernes Tjenstemän, hvilka till Bevillning för deras löneinkomst sjelfve taxeras; District-och Sockne-magasin 6:e mom. Skole-inrättningar för den afSkole-inrältningar för den afkomst —• — —' —■ — —- komst —• då den öfverstiger 200 då den öfverstiger Etthun R:dr —- —• —■ — —• —f drade Riksdaler. —• — Då Höganäs Stenkolsgruva, Såsom varande af en större patriotisk och för Riket gagnelig omfattning, vid sistlidne Riksdag blifvit ifrån Bevillning efter 2:a Artikeln frikallad, enligt 162 §. 5 mora., och som de skäl, hvilka påkallat ett sådant stadgande, ännu äro gällande, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att nämnde befrielse jemväl får intill nästa Riksdag tillgodonjuta*. Bevillning*- Utskottets Betänkande Nio 38. Uti en till Utskottet från Hedervärda Bonde-Stundat remitterad motion, Lar Johan Bengtsson från Vester-Norrlands
Maj t böra göras til en snar werkställighets befrämjande ; Hwilket alt Riksens Högloft. Ständer wördsammeligen underställes; Och önskar Stats-Utffottet, at, ifall förslaget gillas, fä Den IS Augnst?. lOl? den äran framdeles upgifwa de omständigheter, som, i anseende til tltförandet, äterstä at bestämma. Ar och dag Ut supra. Pä Befallning, dt. krö cletius. Begärdes pä Bordet. Friherre ^xel, begärde at detta Protocolls-Utdrag mätte tryckas. Ätffillige instämde häruti. Herr Grefwen och Landtmarskalken yttrade sig, at han i anseende til ämnets wigt hade önskät, at detta Protocolls-Utdrag snart mätte kunna företagas; men hemställde likwäl frägan om tryckningen til Ridderffapet och Adelns bifall. Ropades Ia. Hans EMence Herr Grefwe kuut K instämde äfwen i frägan om tryckningen; men önskade at den mätte ffyndsamt kunna för sig gä, pä det saken mätte snart kunna företagas och afgöras, hwartil orsakerna nogsamt stöde af sjelfum ProtocoM Utdraget at inhemta. Herr Landtmarskalken anmälte, at Friherre t-^llenkrook tilkännagifwit förhinder at längre kunna wara Ledamot i Allmänna Beswärsoch Oeconomie Utskottet, samt Grefwe Strömfelt, RLN5 kreäric, i Expeditionsoch Lagutskotten. Grefwe De Ig, 6g,r6ie, sLcob, tilkännagaf, säsom Ordförande för Bewillnings-Utskottet, at Grefwe ttmnilton, ^xel, Fullmägtig Ändra Bandet. 128/129. för 1013 Den 15 Augusti. för Friherre inikk-n^ren, äfwen mätte för en angelägen resa lemna sit rum i berörde Utskott.
Axel inlemnadt sålydande mern. Af enskilda angelägenheter förhindrad, alt efter snart tilländalupen permissionslid ålerinställa mig till tjenstgöring inom H. BankoUtsk., måste jag hos H. R. o. Ad. anhålla, att med bevarande af min riksdagsmannarätt få afsäga mig min plats, såsom ledamot i nämnde Utsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Föredrogs ånyo StatsUtsk. d. 16 och 19 dennes på bordet lagde utlåt. n:o 82, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStalens Första hufvudtitel. Då härvid de 4 första punkterne af detta utlåt., ang:de l:o anslaget till II. K. II. Kronprinsens hofhållning, 2:o anvisning af 18,000 r:dr lill handpenningar för H. K. II. Kronprinsessan, 3:o ett af Hr Rääf, Leonh. Fredr, föreslaget anslag till DD. KR. IIH. Arjfurstarne och H. K. II. Prinsessan, samt 4:0 en af Uts/e. föreslagen tillökning af 10,000 7':dr, i anslaget ut DD. KK. lill. Arffurstarne, uti ett sammanhang uppå derom af H. Ex. Hr Frill. o. Landtm, gjord hemställan, företogos till pröfning, yttrade sig: Hr Rosenblad, Bernh.: StatsUtskis hemställanden i 3:dje och 4:de punkterna stå verkligen, såsom en reservant anmärkt, icke i den ringaste harmoni med hvarandra; men dä 3:dje punkten icke kan annat än finna motsägelse utaf hvar och en, som ser att Sverige är monarki, och många lära väl icke linnas, som önska ett annat förhållande, så skola vål R. Sl. iakttaga hvad de monarkiska förhållandena kräfva.
Erfarenheten må säga dem, huruvida den, som har sig uppdraget, att åtala bristande eller uraktlåtne uppbördskontroller, någonsin besvärat dem med anmärkn.-r äfven vid de tillfällen dä resterne vida öfverstigit 500 r:dr, med mindre än att misstanka om balance hos uppbördsmannen varit för handen; ty det ligger klart i sakens natur, att om resterna fullständigt och på lagligt sätt äro verificerade, så göres af restransakning ej något behof. Och ingen åklagare med eftertanka och urskiljning, tillåter sig då alt uppträda med anklagelse emot en landsh., för det han ej låtit anställa en utredning, som i sjelfva verket ledt till ingen nytta. Men stadgandet bör qvarstå för den möjliga händelse att en landsh. kan vara nog försumlig, att icke med den uppmärksamhet följa uppbördsförvaltningen, som utgör en af hans vigtigaste embetspligter. Den 2 Augusti. lil Hr von Hohenhausen: Jag skall icke trötta R. o. Ad. med att anställa en disputationsakt med Hr Printzensköld, men som det vore möjligt, att de, som förde proh, hafva uppfattat mitt yttrande på samma sätt som han, så vill jag ytterligare nämna några ord, till utvecklande af min mening. Då Hr Printzensköld gerna medgaf mitt yrkande, att ordet ”ovilkorlig” togs bort emedan författningen ändock blef alldeles sådan den var förut, sä förglömde han, att jag tillika föreslog det vilkor dervid, alt vid slika tillfällen K:s bef:de borde göra en hemställan till K. kammar-colhm om befrielse ifrån åiiggandet att verkställa restransakningen pä uppgifna skäl. Detta vill jag naturligtvis hafva infördt, och dä blir icke författningen sådan den förut varit. Det är derpå jag velat fästa uppmärksamheten.