Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad särskilt angår de sämskade slagen, har väl hos komiterade blifvit uppgifvet, att beredningen af dem skulle lemna vida mindre utbyte af råvaran än sulläder och äfven erfordra mera arbete och större konstfärdighet, och att sämskade hudar och skinn derföre snarare borde tullbehandlas lika med »pergaments-, färgade, pressade och tryckta skinn samt saffian och andra finare skinn;» men då de angifna omständigheterna icke nödvändigt innebära, att sämskade hudar och skinn, som i Tyska Tullföreningstariffen äro sammanförda med sulläder, och hvilka ända sedan 1841 års taxereglering härstädes haft sig åsatt enahanda införselstull som detta, under det att finare skinn varit betydligt högre tullbeskattade, äro i värde närmare jemförliga med dessa och böra draga en med dem lika hög tull, hafva komiterade icke funnit anledning att för närvarande någon dertill ledande åtgärd tillstyrka. Beträffande deremot såväl pergamentsmed de flere nyssberörda finare skinnslagen, som ock de till rubriken »andra slag» hörande sorterne, så, enär, angående dessa, blifvit upplyst, att varubenämningarne icke alltid lemna nödig visshet, hvilkendera af de olika tullsatserna som rätteligen bör tillämpas, hvartill kommer, att så väl å de högst tullbeskattade, hvilka i öfrigt icke äro föremål för någon mera utbredd tillverkning inom landet, som äfven å de till »andra slag» hänförliga smorlädersoch vaxlädershu - 39 darna, hvilka ega en stor användning och förbrukning, tullafgifterna funnits i allmänhet öfverdrifna, hafva komiterade trott lämpligast vara att under den generella rubriken »alla andra slag» sammanföra begge de två sednare rubrikerna med en gemensam tullsats, och ansett denna kunna till en början antagas till 30 öre, men år 1868 nedgå till 20 öre skålpundet.
Utskottet har ingalunda förbisett, att svårigheter härvid skola möta, och att på ett och annat ställe entreprenader tilläfventyrs alldeles icke kunna åstadkommas, lill följd af locala förhållanden, som isin mångartade olikhet omöjligen kunna med någon säkerhet på förhand beräknas; men Utskottet anser det ingalunda alltid inträffa, alt svårigheten blifver större, i den nion trafiken är ringa och skjuts-inrättningen således mera sällan anlitas. Just till följd deraf kan skjutsbestyret lättare förenas med andra förehafvanden , och mångenstädes är det mera begärligt, der det utan olägenhet kan bestridas såsom en bisak, utan vidsträckta förberedelser och förlag, hvilket erfarenheten redan visat, då skjutsningen å de föga besökta vägarne blifvit frivilligt öfvertagen, utan alla tillskott af de skjutsskyldige-; men om också entreprenader på sådane ställen uteblifva, må anstalten på det hela ingalunda anses derigenom förfelad, ty det är mindre vigligt att der vinna förändring, då tvångskjutsen är mindre tryckande och förderflig, i den mon den föga anlitas, och det lärer alltid kunna förutsättas, att hållskjuts på de sällan befarne vägarne aldrig må komma i fråga. Skjuts-lagen hafva hittills väl haft skyldighet, men ingen uteslutande rättighet att skjutsa.— Föreskriften, alt skjutsningsbestyret ovilkorligen skall öf vevlåtas åt entrepreneur, der det kan ske, utan tillskott af skjutslagen, är således ingen rätts-kränkning, och skjutslagen underkastas icke eller derigenom något förmynderskap, då dem är fullkomligt obetaget att deltaga i täflan om de frivilliga betingen. Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottets isr Utskottet har föreslagit höjning af skjutslegan såsom ett vilkor för entreprenader, . emedan Utskottet ansett ett sådant vilkor oundvikligen nödvändigt, då erfarenheten visat, alt entreprenaden för den nu varande legan sällan kunnat åstadkommas eller ega bestånd, utan oskäliga tillskott af de skjutsskyldige. Till följd af olika locala förhållanden, är likväl beliofvet af en sådan höjning väsendtligen olika.
Att det icke för egen del dispo“nerar öfver lånets ifrågasatta belopp, synes klarligen af den vid dess första “uppträdande den 8 dennes begärda betänketid; det synes vidare deraf, att det “nu af det ifrågasatta lånebeloppet, 10 2/3 millioner Riksdaler, icke tilltror sig “med visshet kunna anskaffa mer än 8 millioner och förbehåller sig ny betänke“tid till den 31 Januari för 2 2/3 millioner; det synes ytterligare deraf, att lånet “skall ställas i Tysk valuta och penningarna anskaffas från utrikes ort; det synes “slutligen ock af de dryga lånevilkor det uppställer, ty penningarna skola komma “från andra hand. Behöfde då Riksgälds-kontoret begagna sig af denna bolagets “kostsamma bemedling ? För min del svarar jag derpå ett bestämdt nej, och får i “detta afseende åter erinra om det anbud af en kredit på 600,000 Pund Sterling, att “indragas inom sex månader, hvilket af öfvertagarne af detta års Engelska lån “blifvit, i förening med förslag om förlängning af optionstiden, den 8 dennes “framlagdt och hvarom jag i mitt memorandum till protokollet för samma dag “yttrat min mening, den jag ock här får åberopa. Jag betviflar ej, att ju icke “detta anbud ännu skulle stå öppet, om Fullmägtige, med afslag på Kredit-bola“gets nu föreliggande förslag, velat ånyo upptaga detsamma. Lika stort belopp, “men åtföljdt af betydligt mindre kostnader, skulle derigenom genast kunnat erhållas till Riksgälds-kontorets disposition och hela den temporära affären så Bilt. till R. St. Men äfven om Fullmägtige icke “velat begagna denna så enkla utväg till de erforderliga medlens anskaffande, “återstod ju den, att åtminstone göra ett försök till omedelbar uppnegociering “af ett temporärt lån utrikes, och sannolikt hade lånevilkoren då kunnat ställas “på en mindre dryg och mindre ostensibel fot än den Kredit-bolaget nu fram“hållit.
än egare af större lägenheter. Utskottet, som i sitt Betänkande med» gifvit, att matlagsberäkningen icke i allmänhet är en tjenlig grund för allmänna besvärs och utskylders fördelning, men tillika sökt visa, att nämnde grund i förevarande fråga ej saknar billighet, har ej funnit sig af då anförde anmärkningarne föranledt, att frångå sitt förut afgifna yttrande, hvilket förnämligast utgår från den åsigt, att, så länge Bågen godkänner och bibehåller matlagsberäkningen i flere andre lika beskaffade fall, serskild förändring at Lagens stadgande i denna del 40 Lag-Utskottets Betänkande N:o 106. ej är lämplig. Och som motionen, enligt hvad liär ofvan är tillkännagifvet, redan blifvit hos tvänne Riks-Stånd, med bifall till Utskottets tillstyrkande, afslagen, i följd hvaraf frågan, jemlikt 87 §• i Regeringsformen, förfallit; så lärer omständligare svar på antnärkningarne icke anses af nöden. Stockholm den 84 September lfcag. Ankom till Éxped.-Utsk. den I October 1S29. Betänkande öfver Riksdagsfullmägtigen Herr P. Winbladh s motion, om bestämmande af viss tid) inom hvilken dom i utförd sak skall fällas och ut* 1 gifvas. H os Vällofl. Borgare
Har man icke tillgång på matolja — en vara, som emellertid såsom läkemedel är af den art, att den bör finnas i hvarje hem — så kan man reda sig någon tid med terpentinolja. Detta ämne, som äfven är ett i många fall utmärkt botemedel, torde finnas temligen aDmänt eller kan åtminstone lätt anskaffas. Vid användningen genomdränkes en sockerbit med oljan samt söndertuggas, naturligtvis utan att det söndertuggade utspottas. Ny uppkommen hosta eller för talandet hinderlig struptorrhet botas genom nämda medel lätt nog. Medlet bör emellertid, särskildt så- som starkt urindrifvande, endast i nödfall eller ock af erfarnare person användas samt då alltid med stor försigtighet. Användt utvärtes och då ungefär på samma sätt som matolja, är Matolja, som användes såsom läkemedel., bor antagligen helst köpas på apotek. Ofvannämda medel äro vid många tillfällen och af flere personer använda samt befunna verksamma. Ove, FRÅGOR. Huru skall jag kunna lätt och billigt förfärdiga en eldskärm? — Hvar får man köpa jernsängar, ock hvad är billigaste priset på dem? — Hvar kunde man bäst låta försälja väl gjorda blombuketter af papper samt grafkransar? Greta. Till hvem skall en ansökan om att komma in som elev vid Koda korset i och för utbildandet af sjuksköterskor ställas? Om ett snart svar beder ödmjukast. Huru rengör man bäst hvit korall? Elsa. Hur bär man sig åt vid pressning af t. ex. blåklockor för att hindra färgen att gå ur dem? Elsa. Hvad skall man göra vid klädes - linor, som smita, så att det blir gula ränder i tyget? Elisabeth. Hur bör man gå till väga vid tillagandet af pannkakor, så att de ej fästa vid järnet? Elisabeth. Skulle någon af Iduns läsarinnor i nästa nummer godhetsfullt vilja gifva mig anvisning pä " en egendomlig, vacker och billig nålbok? En dito visitkortsbok? Huru göres bläck af berberis? Dito af blåklint? Hvilken är den bästa användningen för rosenblad? Huru flätar man korgar af vide? Hvartill kan man använda » skägget » på björk och gran? Thyrv.
Sedan Kongl. Maj:t, till en rättvis belöning för de utmärkta förtjenster, sorn under fullbordandet af Vestra stambanan och arbetet å öfriga Statens jernvägar ådagalagts al Chefen för Statens jernvägsbyggnader, föreslagit Rikets Ständer, att åt honom, vid afskedstagandet, anslå ett belopp af Tio Tusen Riksdaler, i årlig pension, den man bör förmoda, att Rikets Ständer, ehuru under djupt känd afsaknad af denne embetsmuns sällsynta förmåga, vid fortsättningen af ifrågavarande arbetsföretag, lära med beredvillighet bifalla, för att dymedelst gifva ett uttryck åt sin högaktning för hans lysande snille i det tekniska, hans lyckliga ordnande kraft och hans utomordentliga talent i egenskap af verkställande magt; — så ledes tanken nästan ovilkorligen tillbaka till den tidpunkt, då tänkesätten i afseende å jernvägars användbarhet i vårt land voro helt annorlunda stämda, än de äro nu, och då ett motstånd af landets mest inflytelserika och ansedde män inom och utom representationen måste brytas och öfvervinnas medelst en i detta afseende högst ovanlig, öfverlägsen och i synnerhet under dåvarande förhållanden ovärderlig förmåga, att, genom sanningens segrande bevisningskraft och den outtröttligaste nitälskan för det stora målet, elda och lifva nationen för dess förverkligande. Härtill fordrades ock en, alla fördomar, alla inrotade betänkligheter och vidriga föreställningar, än med mild öfvertalningsgåfva, än med den klara beräkningens genomträngande belysning segerrikt bekämpande argumentationsstyrka. Dessa på den tiden för jernbaneväsendets framgång oundvikliga egenskaper innehades till vår lycka och utöfvades af en man, hvars förtjenster i sådant hänseende böra af oss tacksamt erkännas.
Ibland desse må vid detta tillfäll® endast nämnas om tillåtelse för HandtverkeriIdkare, att under visse vilkor få på en gäng förena utöfningen af flere särskildte handterin» gar; om rättigheten att på landet anlägga och drifva åtskiiiige sådane handtverk, hvilkas idkande är efter nu gällande Författningar avil* korligen inskränkt till Städerne och slutligen om nödvändigheten af en uttryckelig lag, som undanrödjer alla tvifvelsmål om Slöjdeldkares rätt, att i hvad Stad som helst inom Riket få föryttra egne tillverkningar, och som tillika •berättigar handlands att dylike inhemske Slöjdearbeten uppköpa och deni till salu hålla' utan afseende på den inrikes ort, hvarifrån de kommit. Då jag varit Ledamot af den Comitté, som haft sig uppdragit att utarbeta ifrågava - Den 7 April f m. 79 rande Förslag, tillhör det icke mig, att fälla något omdöme om dess större eller mindre användbarhet. Det öppna förklarande torde likväl kunna mig tillåtas, att Herr Grefve Posses upptäckt af en deruti rådande så kallad skråanda, förekommit mig lika oväntad, som min önskan är liflig att för Rikets Plöglofl. Ständer måtte framläggas ett Förslag uppgjordt efter andra mera liberala grunder, men tillika vittnande om den varsamhet och moderation vid ämnets behandlande, som i frågor af sådan beskaffenhet, som denna, äro så nödvändiga. Jag anhåller vördsamt att detta mitt memorial må till allmänna Besvärsoch EconosnieUtskottet remitteras. Herr aj Ek en fl ani, Israel: Då den visligen (jden 3 dennes) beslutne förkortningsmethode uti justering, genast verkställdes med ProlocolleLför eftermiddagen den 5 Mars; då jag således ej hade tillfälle, att i RiddarhusCancelliet, förut taga kännedom af det tili justering beredda protocollet, och då jag ej agde någon anledning, att yrka ett verbalt uppläsande af Discussionen rörande låttning af mål emellan HofRätternes Ledamöterj så har jag ej förr än efteråt kunnat komma i erfarenhet af den ordställning, samma protocoll innehåller.
Det är blott i ett enda fall då mantalsskrifningsorten är grunden för en persons bostad, och det är i afs:de på konkurs, i afs:de hvarpå också en ändring är ifrågasatt i det förslag till ny konkurslag, sora snart kommer att framläggas till R. St:rs pröfning. Det kan ofta hända att en person ingenstädes blifvit mantalsskrifven och det är derföre egentligen den ort, inom hvilken han är boende, som inom lagstiftningen i alla länder bestämmer en persons forum. Således torde ordet »bosatt» vara alldeles tillräckligt, för att tydliggöra i detta afseende. Hvad r>pi) 27 Juni f. m. 30ft Hvad ordet »magistratsperson» angår, instämmer jag i hvad Hr Munck af Rosenschöld derom yttrat oell anhåller med honom 0111 afslng å Betänkit. Hr Dalman, Wilh. Fredrik: Jag instämmer desto heldre med de tvenne siste värde Iniarne, som jag icke anser något skäl förefinnas att inskränka valrätten, utan att man tvärtom bör utvidga densamma. Hvad den af Utsk:t föreslagna ordalydelsen af 14 g vidkommer, finner jag den icke riktig, och då Högsta Domstolen på fullt tillfredsställande sätt förklarat ordet »bosatt», torde icke någon anleda, til! förändring förefinnas, hvarföre jag tillstyrker att 11. o. Ad. måtte förkasta Konst.Utskits förslag. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef i fråga Vide grundlagsändringsförslag af R. o. Ad. förkastadt. Föredrogs ånyo Konst.Utskits den 16 och 22 dennes bordlagde Mern. N:o 34, med förslag till tillägg uti 73 g R. 0., ang:de förstärkning af sammansatt Utsk. Hr Hjärne, Harald: Förmodligen har den grundlagsför ändring, vi för 2:ne riksdagar sedan antogo, att nemi. sammansatt Utsk. skulle ega rättighet att afgifva Betänkm direkte till R. St:r, föranledt till den nu föreslagna förändringen af 73 g R.
Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till bifall å EkonomiUtskottets ifrågavarande Betänkande. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr von Hartmansdoiff hegärde votering. 11 II 15 * 228 Den 6 Februari i f. m. Herr Riben: Jag medger inconseqvcncen deri, att den, som nyss yrkade bifall, nu talar för en återremiss, helst jag tror, att saken icke är så utomordentligt vigtig; om Herr von Hartmansdorff icke vill afstå från votering på andra vilkor, skulle jag tro, att en återremiss åtminstone icke kan göra något ondt, men väl spara oss tid; och derföre får jag anhålla om proposition derå. Grefve Spens, Carl Gustaf: Det kan visst icke falla mig in att vilja disputera, det Ja-proposition må blifva på bifall; men jag hemställer till den, som begärt votering, om icke Nej-proposition må blifva på afslag. Detta kommer här i sjelfva saken på ett ut, och i annat fall skulle vi kunna få en votering till, när Betänkandet återkommer. Grefve Posse: Äfven jag skulle visserligen kunna gå in på en återremiss, men då jag är fullt öfvertygad, att votering om denna fråga ändå mäste ske, när Betänkandet återkommer, vore det så godt, att nu genast skrida dertill. Friherre Anckarswärd: Jag förenar mig med Grefve Posse, och skulle tycka att en votering kunde undvikas, då BondeStåndet redan bifallit Utskottets Betänkande. Men om den Ledamot, som begärt voteringen, icke vill derifrån afstå, är det Den 6 F e b r u a r i i f. m. utan tvifvel bättre att votera nu, än att få en ytterligare debatt om ämnet. Herr Tham: Jag önskar allenast få nämna att jag icke anser denna sak så obetydlig, att det icke i jemförelse dermed är ännu obetydligare, att använda 2 eller 3 timmar om en votering derom. Jag anhåller, att Ja-proposilionen måtte blifva till bifall på Utskottets Betänkande. Herr Rosenblad:
Lag-Utskottet : l:o Eric Mannens från Upsala Län sedan den 29 sistlidne Februari på bordel hvilande motion om inskränkning i Gårdfari-handlares rättighet till utfående af deras fordringar i utsöknings-väg, jemte de, i anledning deraf, i dag afgifne yttranden; och 2:o Jan Anderssons från Westerås Län, af Anders Jansson från samma Län biträdda motion, angående vidtagande af ett lagstadgande, hvarigenom bestämmes sättet att communicera testamente med tili namn och vistelseort okände arfvingar. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoiten: l:o Pehr Sundströms från Vester-Norrlauds Län motion, angående förändring af 8 Cap. 1 §. i Kongl. Förordningen om Skiftes-verket i Riket den 4 Maj'1827. 2:o Anders Anderssons från Östergöthlands Län af Johannes Christoffersson från Kronobergs Län och Håkan Nilsson från Skåne biträdda motion, angående förändring af 53 och 56 §§. Kongl. Skogs-Ordningen den 1 Augusti 1805, i afseende på rättighet till svedjande. 3:o Jan Anderssons från Westerås Län af Anders Jansson från samma Län biträdda motion, angående förändring i fördelning af åtskilliga servituter å jordlägenheter, såsom afgifter för brandstod och Riksdags-Fullmägtigskap, m. m. So Prot. Utdr. d. 4 Mars 1840. 4:o Johannes Anderssons från Upsala Län af Anders Jansson frän Tuna i Östergöthland biträdda motion, angående fördelning af Härads-Allmänningar emellan alla socknar inom Häradet. Banco-Utskottet: Sone Pehrssons från Skåne motion, angående inrättande af Baneo-LåneContoir i flere Provinser, m. m. Bevillnings-Utskottet: l:o Olof Carlssons från Wermland, af Jöns Ersson derstädes biträdda motion, angående l:sta Artikelns uti nu gällande Bevillnings-Förordningen uteslutande, ur den blifvande Bevillnings-Stadgan; och 2:o Petter Claessons från Elfsborgs Län af Hindric Hansson ocb Johannes Pettersson från samma Län, samt Peter Mårtensson från Jönköpings
Det synes mig som man fattat delta beslut, för alt göra Riksgälds-Conloirels Obligationer lill mynt, och då skulle jag tro, att allmänheten borde försäkras om inlösen af dessa sedlar. Från denna synpunct synes det mig, som det sednare beslutet påkallar den åtgärd, alt Riksgälds-Contoiret öfverlager dessa medel, hvarigenom man undviker den motsägelse, att låna in till en Cassa, och låna ut afen annan. Den utlåning Stats-Ulskottet föreslagit är äfven lill sin form obestämd. Jag förenar mig med Herr Hjerta, och tror att denna obestämdhet ej kan instämma med öfrige beslut och förhållanden. Det vore svårt att bestämma, huru vid en sådan utlåuing borde tillgå. En del af capilalet skullejsåledes blifva fästadt, och blott en del kunna utlånas. Under sådune omständigheter blefve denna utlåning af annat förhållande än andra cassors, och man kunde visserligen ej med säkerhet beräkna, att hela fonden skulle kunna placeras under sådane vilkor, att en del deraf skulle vara 3sS lien ig November e. m disponibel. Om då blott en del placerades, och en annan icke, sä vinnes ej det ändamåiet, att få fonden i allmänna rörelsen. Om hälften af fonden placeras till 6 procent, eller hela fonden till 3 procent, så medför detsamma Räntevinst, men det är mera enligt med princip, att fonden af Riksgäids-Conloiret disponeras. Således förenar jag mig med Herr Hjerta i begäran om återremiss, och att medlen måtte anländas så, som lian föreslagit. Grefve af Uggla s , Gustaf: Salt-. pster-fonden har varit stäld under Kongl. Majrts disposition och granskning af Riksens Ständer oell Deras Revisorer. Detta sätt för Fondens förvaltande har ej blifvit ändradt uti den Skrifvelse, sorn redan till Kongl. Maj:t afgått. Jag underställer då, om en ny föreskrift i afseende på fondens disposition nu lämpligen kan göras.
Momentet, att räkna ifrån början, eller i det 3 på pag. 4, står: då Utskotten trott sig knnna föreslå ut”vägar att anlita Eanquen, hafva Utskotten til”iika , såsom ett oeftergifligt vilkor, stadgat, ”att ett sådant biträde icke skulle åstadkomma ”någon permanent tillökning för BanquensSedel stock. ” Af så väl Constructionen, som den omtändighet, att detta här nämnda stadgande innom Utskotten omtalas, såsom samtidigt med beslutet att anlita Banquen, och således senare än antagandet af den urprincip, som man pä första sidan underrättar oss om, att Utskotten vid sina första Sammanträden stadgat, då det säkerligen ej kan ha varit afgjordt, att Banquen ensam kunde anlitas Äf allt detta skulle man kunna sluta, att den i 2 momentet omtalta principen är något annat änden, som här nämnes. Dock, som både jag och, som jag förnummit, flere andra icke hafva kunnat gissa oss till af sjelfva Förslaget någon annan principe, än den i detta i5:de Momentet nämnda, har jag trott mig kunna taga för afgjordt , att denna felaktighet hufvuksakligen är i stilen, eller/ormen. Jag vill således lemna detta, med tillägg af den önskan, atf, vid ett blifvande förnyadt Betänkande, Utskotten behagade afdela det i puncter; emedan det synes föga troligt, att något FinanceFörslag hos Ständer, som icke blott samtycka, kan gå igenom utan debatte öfver hvar punct serskilt.
Som jag för öfrigt hört betänkligheter yttras om sättet, huru ett sådant Lagförslag skulle af Riksens Ständer kunna granskas och antagas; torde jag få uppgifva, huru jag föreställer mig, att det, enligt våra nuvarande former, skulle 64 Den 39 December f. m; lämpligast kunna ske. Jag anser nemligen Grundlagsenligast, att förstärka Lagutskottet till den numerär, att det upptoge hela det fåtaligaste RiksStåndet, på det att de idéer, som der antoges, måtte så litet som möjligt rubbas i Ståndens plena, och saken följaktligen kunna afgöras med erforderlig Öfverensstämmelse, i någorlunda likhet med hvad som skedde fordom, då vår nu varande Lagbok pröfvades af alla 4 Stånden gemensamt. Men dessutom borde de beslut, sorn Rikets Ständer då kommo att fatta, blott blifva provisoriska, och öfverlemnas till LagCommittéens skärskådande. Det är nemligen omöjligt för Riksens Ständer att i ett vidlöftigt lagverk fatta fullkomligt conseqventa beslut. Pluraliteten inom Stånden förändras ifrån den ena dagen till den andra; så, ej sällan ifrån den ena timmen till den andra. Jag har trott mig nu böra nämna detta, emedan jag till äfventyrs icke mer är till, då Lagförslaget till egentlig granskning och antagande omsider förekommer. Herr Stråle: Jag måtte ej nog tydligt hafva uttryckt mig, då jag nämnde om Lagstiftaren, och de kunskaper densamma borde hafva. Jag talade ej om Riksens Ständer såsom deltagande i Lagstiftningen, utan om den, som skall skrifva Lagen; och ias Den 29 December f. m, 65 jag tror icke, att jag dervid öfverdrifvit fordringen på de egenskaper, som dertill fordras. Hvad det uppgifna partiela antagandet af vår nu varande Lag beträffar, bekänner jag, alt jag ej bestämt vet, huru dermed tillgick; men den anbefaltes icke styckevis till efterlefnad utan utfärdades hel till allmän rättelse vid en Riksdag, nemligen 1734.
I afseende å räntornes beräknande förekommer, att de indeldte blifvit i Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition upptagne till enahanda belopp, som vid sista Riksdagen, eller 1,390,295 R:dr. Dessa räntors uppförde värde verBih. till R. St, Prot. 1840. 4 Sami, 1 Afd, 26 Haft, 1 2: Stats-Utskottels Utlåtande, N-o 64. kar val icke hvarken till öfverskott eller Brist, enär de till, motsvarande belopp ingå uti utgifts-beräkningen, men. då emedlertid; rättast är, att de beräknas efter deras verkliga: värde och detta, under den här förut omförmälde tid, per medium utgjort 1,772,637 R:dr, föreslår Utskottet, att de uppföras till 1,770,000: Då dem öfriea eller Kronan Behållna delen af be O rörde räntor, som vid sista.stats-regleringen beräknades till 507,'000 R:dr, per medium uppgått till 561,058 R:dr, hemställer, Utskottet, aLt dessa räntor må uppföras till 560,000: 2:o. Afrads-Spanmålén ,. eller Slats-Yerkels behållna spanmål af Ordinarie Räntan, upptogs i nu gällande statsreglering lill 39,400 l:r, som beräknades till 197,000 R:dr. Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga.