Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfvenledes godkändes den föreslagna underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att, för erhållande af lättare öfversigt vid revisionen, de af detta förslagsanslag utgående summor måtte under sina serskilda rubriker och titlar i räkenskaperna redovisas. b) Till reseoch Tractamentspenningar i Civila ärenden. Ståndet biföll, i enlighet med Utlåtandet N:o 40, att 12,000 R:dr må, till förenämnde ändamål, förslagsvis, å Stat uppföras. 19:o I afseende på hvad af Utskottet finnes föreslaget, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pensionering af vissa tjenstemän vid Landtstaten, fann Ståndet för godt, med iagttagande af hvad förut är stadgadt i afseende å lefnadsoch tjensteår, densamma sålunda bestämma: För Lands-Secreterare och Landskamererare 1,200 R:dr „ Landt-Räntmästare och Kronofogdar 800 „ „ Häradsskrifvare . 600 „ S. D. Sedan, till följd af Kongl. Maj:ts den 4 dennes till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse, om val af ett Hemligt Utskott, Siandet tilldess Electorer öfverlemnat att ledamöter af Ståndet uti nämnde Utskott utse, hade Ståndets Electorer denna dag, vid hållet sammanträde, verkställt nämnde val, hvarigenom, enligt inlemnadt och nu uppläste Protocoll, voro till ledamöter af Ståndet uti Hemliga Utskottet utsedde: Biskopen m. m.
Skulle ytterligare eftergifter, emot förmodan, komma att af Frankrike äskas, lära sådana frågor i allmänhet böra blifva föremål för särskilt underdånig framställning. Endast för några få redan behandlade artiklar, i afseende å hvilka de af Svenske underhandlarne förslagsvis uppgifne tullbestämmelser redan 67 blifvit af de Franske fullmäktige antagne eller ännu lägre yrkade, men icke ansetts böra af komiterade biträdas, hafva komiterade likväl, då dessa artiklar hvarken för Svensk industri eller för Statskassan äro af någon mera framstående vigt, trott sig böra underdånigst hemställa, att Eders Kongl. Maj:t redan nu måtte meddela de Svenske underhandlarne bemyndigande att, utan särskilt hemställan, göra de vidare medgifvanden, som må finnas oundgängliga, på det traktatens afslutande ej må af sådana jemförelsevis obetydliga frågor blifva fördröjdt. Dessa artiklar äro: Konserver, Champignoner och Tryffel, Perlemor, arbetad, oinfattad, Perlor, oäkta, Glas, Bijouteri-varor, af annat ämne än Guld och Silfver, Blommor, konstgjorda och delar deraf; Plymer, Håreller Tagelarbeten; Tvål, Lack, Korgmakare-arbeten, Trädvaror, nemligen Svarfvare-arbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering, Leksaker, Lackerade arbeten, Askar och Dosor, Etuis, Borstbindarearbeten med infattning af ben. För att bereda en öfversigt af det inflytande på Statsverkets inkomster, som de tillstyrkta förändringarne i tulltaxan kunna beräknas utöfva, hafva komiterade låtit upprätta underdånigst bilagde uträkning, grundad på införseln år 1862, hvilken införsel utgjort ungefärligen medeltalet af de 3 årens 1860, 1861 och 1862. Att sådane beräkningar, ehvad flere eller färre förflutna års handelsrörelse tages till grund, emellertid aldrig angifva det verkliga resultatet af förändrade tullsatser, har en lång erfarenhet nogsamt ådagalagt.
Dock tillägge Konungen honom, eller dem hvardera, en årlig pension till lönens halfva belopp, Ej må Riksförsamlingen ingå i någon serskild pröfning af Högsta Domstolens R. F. § 104 beslut, eller någon allmän öfverläggning derom uti Nämnden förefalla. § 85. Å hvarje lagtima riksdag förordnar Riksförsamlingen, på sätt i Riksdags-OrdR. 0. § 68 G8 Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse, N:o 83. ningen är stadgadt, levisorer, att, enligt serskild instruktion, granska Statsverkets, Riksbankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, likväl, hvad Statsverket angår, utan rättighet alt meddela föreskrifter eller förändringar besluta. Hvarje revision skall omfatta ett års afslutade räkenskaper. Revisionsförrättningen, till hvilken revisorerne böra af Konungen kallas, tager årligen sin början den 15 September eller, om helgdag då inträffar, dagen derefter, och skall inom två månaders tid vara fullbordad. R. O. § 50 Vid granskning af Statsverkets räkenskaper böra revisorerne efterse, huruvida mom. 2. gjorda eller förordnade utbetalningar af statsmedlen icke öfverstigit beloppet af de hufvudlitlar, hvilka uti nästförflutna riksdags statsreglering blifvit fastställda, samt om de äro grundade på behörigen upprättade stater, eller å Konungens med vederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar och styrkta med behöriga qviltenser af dem, som medlen emottagit. Skulle, emot Riksförsamlingens beslut, någon af de till en hufvudtitel anslagna summor befinnas dragen till annat ändamål, än som under hufvudtiteln hörer, eller något af Riksförsamlingen faststäldt anslag vara öfverskridet, skola revisorerne, i sin berättelse till Riksförsamlingen, härom göra anmärkning mot den embetsman, som anordningen kontrasignerat. De anmärkningar, som revisorerne finna sig befogade att framställa, skola, sedan förklaringar deröfver inkommit, å nästföljande lagtima riksdag öfverlemnas till vederbörande Utskotts granskning och vidare behandling. § 86. R. F. § 103.
Såsom direct inverkande på handteringen är utan tvifvel de vid Grufvorna inrättade Scholor, hvarest tillsammans circa 170 barn njuta undervisning, äfvensom den af Bergmästaren von Scheele vid Persberg inrättade Grufvu-Drängs-Schola, hvarest lemnäs undervisning i grunderne af Geometrie och Grufvubrytningskonst, egentligen för dem, som skola användas till förmän vid Gruf-arbetet. Då någon blåsnings-iournal ej föres vid alla de hyttor, hvarest Bergsmän idka blåsning, kan man ej annorlundu än calculalionsvis bestämma tackjernstillgången, och är den beräknad efter 18 Skepprd per dygn vid alla de hyllor som antingen uteslutande eller till störste delen agas af Ståndspersoner, och 17 Skepprd för de hyttor som till största delen eller ensamt innehafves af Bergsmän. Men för Uddeholms Bolags hyttor är tackjernsvinsten uppgifven sådan densamma verkligen utfallit och — 39 raan finner deraf, att i medeltal vid dessa hyttor blifvit producerade iS| Skepp:d per dygn. Om man efter gammal praxis beräknar i Tunna malm för tillverkning af i Skepprd Tackjern, så uppstår en skillnad emellan malmens och tackjernets medeltal af endast 3,965, hvilken man kan anse såsom alldeles ingen, emedan vissa malmer gifva så mycket mer än 5o procent att denna skilnad derigenom betäckes, och för hvad som af malmen afyttras till Carlskoga Bergslag motsvarar säkerligen de icke angifne qvantiteter malm, som vid diverse mindre grufvor blifvit plockade och vaskade. I afseende på blåsningarnes afeller tilltagande lemna följande uppgifter den bästa öfversigten. Under åren 176t—70 utgjorde Blåsningsdygnen i medeltal 4.110.
Maj:t föreslagit, äfven nu böra upptagas till . 128,000: 6:o. Silfvertionde, myntarelön och slagskatt, som vid sista Statsregleringen beräknades till 9,500 R:dr, har under de fem åren 1847 till och med 1851 i medeltal uppgått till 10,931 R:dr och torde således, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, kunna upptagas till 10,500: 7:0. Koppar-räntan, som vid sednaste riksdag upptogs till 500 Sk€f. efter ett värde af 130 R:dr Skedet eller 65,000 R:dr, har utgått: År 1847 . med 486 Sk ii. försålde lill R:dr 65,997: 68,254: 77,700: 83,080: 82,591: , betydligt stigande „ 1848 „ 558 „ „ 1849 „ 594 „ „ 1850 „ 655 , , „ „ 1851 „ 636 „ „ „ och har Kongl. Maj:t, enär tillverkningen vore och priset jemväl derå den sednasle tiden varit högre än förut, föreslagit denna Statsinkomst till 82,000 R:dr. Härvid förekommer väl, att, derest Rikets Ständer, på sätt Utskottet i bilagde denna dag afgifna utlåtande Litt. B. tillstyrkt, bifalla Kongl. Maj:ts aflåtna Nådiga Proposition om nedsättning uti afraden utaf Fahlu Bergslag för Stora Kopparberget från' hvart 10:de lill hvart 30:de SkUf af tillverkningen, härigenom en betydlig minskning å denna inkomsttitel skulle uppkomma. Transport R:dr 3,619,233:16. — 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 64. Transport R:dr
BancoUtskottets Betänkande till Rikets Ständer, rörande väckt fråga, huruvida för de Fastighetshandlingar, hvilka i brist af iånetillgång blif-j vit i Banquen qvarliggande, lån af de nu anelagne fonder må företrädesvis meddelas, yttrade RiksdagsFullmägtigen Johannes Andersson ifrån Skaraborgs Fän: ”ali, dåde personer, sorn år 1820 i behörig ordning sökt, men i anseende till Fänefondens otillräcklighet, éj kunnat erhålla lån, med betydliga kostnader förskalfat sig erforderliga handlingar, RiksdagsFullmägtigen för sin del ansåg, billigheten fordra, det rättigheten tillerkändes nämpde lånsökande, att, på deras år 1830 inlemnade; 2S,| Banco-Utskottets Betänkanden. ännu i Banquen qvarliggande handlingar, så vida de befunnos fullständige, af den nya fonden företrädesvis erhålla lån emot de vilkor, som uti Författningarne, rörande den förra Fastighetsutlåningen stadgades-, samt att först derefter lån måtte beviljas efter de föreskrifter, som för den af Ifikets Ständer beslutade nya utlåningen komma ali fastställas.” Och förbehöll sig lii ksdagsFul! mägtigen , att denna dess särskilda mening skulle åtfölja det nu justerade Betänkandet, Ut supra. «sr tln fidem Protocolli, G. Helsingius. Ständer, om uldrbetande af ett Sammandrag utur den af framlidne Banco« Commissaritn Fredric Silfverstolpe författade omständeliga Historia, rörande BnncoVerket, jemte en ändamålsenlig fortsättning för den, efter dr 1800 framflutna tid. Hin Historia om Sveriges Bank, hvilket Vérk^ i anseende till dess inflytelse, både på Allmänna penningeställningen och enskildta förhållanden, samt nära samband med det helag be - Banco-Utskottett 'Bttänkandtn**Si bestånd, Från början varit oell ännu är en af de vigtigaste bland härvarande Samhällslnrättningar, blef redan för mer än 30 år tillbaka påtänkt och behöflig ansedd.
Häraf följer, att om runristaren menat uttrycket ub ubsa sakar, så kunde han enligt sin genom inskriften fasthållna regel icke skrifva det annorledes än ub sakar, emedan han annars skulle ha omedelbart satt intill hvarandra två ub och två sa (ububsasakar). Under sådana förhållanden är det ej blott en rättighet, utan en skyldighet att taga i betraktande det ena alternativet såväl som det andra, synnerligast som de icke utesluta, utan väl förlikas med hvarandra. Ub ubsa sakar betyder: »genom grymhets förvållande». Uttrycket upplyser oss om att det dödssätt, som Varins son Vamud såsom fånge underkastades, var ett sådant, hvilket särskildt kunde betecknas som föreskrifvet af grymhet. Må vi nu erinra om hvad de isländska traditionerna förtälja om deras Ragnar Lodbroks sista öden: att han hade aflägsnat sig från sin här genom att ensam tränga in i Ellas fylkingar, fällande med egen hand en mängd fiender, tills han vardt innesluten mellan sköldar och på sådant sätt tillfångatagen, hvarefter han kastades i en ormgård och dog där. Denna berättelse ej allenast förliker sig med hvad Rökstenen meddelar om Varins sons sista öden, utan förklarar också de uttryck runristaren valt, då han ville hänvisa på dem. Sedan omständigheterna vid Vamuds död blifvit antydda, kommer den på det fornsvenska språket ståtligt klingande strof, som visar oss hjälten högsatt i full rustning med skölden gördlad öfver axeln och med sin häst Gote som ledsagare i döden. Den isländska romanen om Ragnar Lodbrok försäkrar, att sedan konung Ella fått veta hvem den i ormgården omkomne stridsmannen var, gjorde han allt för att blidka och försona Ragnars söner. Därtill hörde i främsta rummet en ärande högsättning. Rådde öfver Reidhafvets stränder Thiaurik, sjökämpars käcke förare. Rustad å gångarn Gote nu sitter, gördlad med skölden, hjältarnes höfding. Vamud kallas här Thiaurik(r).
Provision, stämpel och porto till bemälde handelshus 6,334: 1. Omkostnader för det under året indragna silfver 22,718: 66. Mäklare-kurtage 8,818: 7. Arfvoden i Stockholm 11,120: — „ i Götheborg 1,300: - Diverse utgifter lil: 20. Véxelblanketter, telegraferingskostnader mm M86; - 52,123: 84. Vinsten har sålunda uppgått till 127,724: 69. Summa R:mt 179,848: 53, 40 _ZV otesterade vexlars inberäknande i metalliska kassan och deras nu återstående belopp. Lättnad vid liqvid af protesterade vexlar. Grosshandlande Schartau och Arfwedson hafva fortfarande, i egenskap af deputerade, besörjt Bankens vexel-ärenden, med undantag för en tid af omkring sju veckor, då under den sednares ledighet Professoren Selander såsom deputerad tjenstgjort. De med köp och försäljning af vexlar i Götheborg föi’enade bestyr hafva varit anförtrodda åt Grosshandlande Ghr. Arvidson och A. W. Levgren, af hvilka den förstnämnde är Ledamot af Direktionen öfver Götheborgs Låne-Kontor; hvarjemte Grosshandlaren Jonas Kjellberg varit utsedd att nämnde bestyr öfvertaga vid tillfällen, då någondera af de tvänne förre derifrån förhindrats. § 22. Oaktadt sednast församlade Revisorers i § 22 af berättelsen deremot framställda anmärkning, hafva Fullmägtige, på de grunder deras vid nämnde berättelse fogade förklaring innehåller, låtit i Bankens metalliska kassa fortfarande inberäkna beloppet af förfallna och för bristande betalning protesterade vexlar; hvilket undertecknade, Revisorer, anse vara destomera betänkligt som derigenom Bankens sedel-utgifning kommer att grundas på en i metalliska kassan upptagen tillgång, hvilken är af osäker beskaffenhet.
Dessa personers rättighet till en lika Lönförhöjning, sorn deras vederlikar erhållit, synes likväl grundad, lieldst Kongl. Majit genom ofvan högstberörde nådiga Bref af den 3 December 1812 och 24 Februarii i8i3 förklarat dem böra åtnjuta lika Löner med hvad för enahanda grader i Kongl. Svea JlofRätt bestods; hvarföre Stats-TJtskottet finner skäl tillstyrka en sådan Lön-förhöjnings uppförande på Stat, utgörande för Actuarien 74 Ridr 38 sk. 5 rist., derunder begripue 8 Tunnor Spannmål, 5 Cancellister hvardera 36 R:dr 12 sk. 10 r:st med \ Tunnor Spannmål derunder, Vaktmästaren 35 Ridt* och deruti beräknade 4 Tunnor Spannmål samt 3:nc Hof-Rätts-Postcr 02 Ridr 02 sk , 1322 Stats-Utskottets Betänkanclen. med 12 Tunnor Spannmål deruti begripiie, eller tillsammans 38p R:dr 6 sk, 7 r:st med derunder beräknade 44 Tunnor Spannmål; men någon ersättning för denna Lone—ski]jnad under den förflutne tiden lärer icke böra ega rum, enär en Riksdag förflutit sedan Lön-förhöjningen beviljades, utan att anmälan om förhållandet blifvit gjord. 17:0 Likaledes bar Kongl. Maj:t uti Dess nådiga proposition tillkännagifvit Öfver-Intendentens underdåniga anhållan, om Löntillökning för dess Secreterare och Cancellist, hvilkas Löner, enligt nuvarande
denna exposition icke sb blodig som sin föregångare 78, men. nog vor0 motiven med en viss förkärlek valda fr&amp;n uppskakande tilldragelser ur både forntid och nutid. Men jamts dessa historiska motiv var det förvånande att se nymfer och .fauner, Bacchus och Apollo g&amp; igen öfverallt, och nymferna vor0 ofta lika onaturligt sockerbagar-rosenröda som någonsin på 1700-talet. Näx man annars går och ser p&amp; taflor, tycker man helt lingnt att det är " bran och nintressantn - men här ger det. oupphörligt ett " ssst " i en, man får hjärtklappning, blir yr i hufvudet, och en bild bränner sig fast i hjärnan för manader och år. Jag tror det &amp; r derför att det ligger en lidelse, e n passion. i den franska konsten, som vi inte alls äro vana vid. Nan förstår att ett folk som skapar en sådan konst måste ha haft en lidelsefull historia: och att andra sidan ett folk, som stundligen mättar sina ögon med denna konst, måste lara sig att i det verkliga, lifvet ej rygga tillbaka för det. djärfva och våldsamma. Hos oss ligger det i blodet en läng-. tan efter lugn trefnad, hos den romaniska racen en längtan efter det uppskakande, det fantasiretande - det ar så, naturligt att konstnärsfolket ocksh ar revolutionsfolket. E n ung engelsman stod på tröskeln till en af salongerna, niistan medvetslöst försjunken i betraktandet af &amp; n tafla derinne. J a g följde riktningen af hans blick och blef ocksk fastnaglad. Den taflan behöfde ingen öfverskrift. Man såg ' genast att den förestalde Cesars död. Uan s&amp;g sjalfva rus.ningel2 af alla de sammansvurne mot den dödsdömde, det var en fart i de hvita togorna, som f r i n alla sidor af templet strömmade tillsammans mot den ende, den ensamme!
Dessa omdömen hafva in.g&amp;tt till Ecklesiastilcdepartementet och iiro dar tillgängliga för den som iiitresserar sig för hvad man har att vänta från prästerskapet med afseende på det vidlyftiga förslagets tilleller afstyrkande. För oss bvimor fäster sig intresset hufvudsakligast vid vigselfors~zzciiiwt. Redm 1 S 7 3 var en ändring af detta ifrågasatt och Tidskrift för Hemmet yttrade sig da tillika med den större tidningspressen kraftigt emot densamma. Nu kommer frkgan tillbaka och detta i skarpt forin. &amp; €ven Dagny skall, med d l t det allvar den viktiga saken kräfver, upptaga och söka belysa densamme. Till en början meddelas hkr till lasareiis jämförelse och begrundning, det nya andringsförsleget, satt i bredd med det nuvarande, hvilket varit i bruk inom kyrkan allt sedan 181 1, siledes i snart ett sekel. Vigselformuläret, eldigt ckss ssz1~ucwaizde lydelse: enligt det gzpa iilzcZt " i~~gsföl1sluget: Äktenskapet iir af Gud själf stiftadt till sainli5llens besthd och till förenade inakars inbördes hjälp, att lätta lifvets mödor, ' mildra mötande bekymmer och igenoin en sorgfiillig uppfostran bereda efterkominandes sällhet. Denna stiftelse är helig: heliga dess förbindelser, heliga dess iindainål. Mannens plikt ar att älska ocli ära sin liustru och genoin förs t h d ocli välvilja mer och iner söka viiina lienlies förtroende. Sh bör ock liustrlin ined kärlek och tillgifvenhet möta sin inan, ijint deltaga med lionoin i omsorgen o111 deras h ~ i s och s&amp; skicka sig, att hon in&amp; tiickas deii make, Iivilken hon gifvea iii. till Iijiilp.
Och såsom Vi Oss värd efterkommande Konungar och Sveriges Krono ncidi gs t förbehålle* att Vele och skole hafva makt, när Oss Och them fdlUf liigoch behagligt berörde Gods emot förrialde Etthundrade Tusende R.dr Trettio Sex öres Två och Tvåtredjedels penningar Silfverin)'ni s restitution till hönoiri Daniel Schlegel ellef hans Hustru Och Arfvingar, att äteroch igenlösa pä hviltet Jall, hail ellef de , efter undfängeh nöjaktig betalning skola vara skyldige, utdn gensaga t hesa nana att ajsta oell afträda. Jag nr ej någon klyftig tänkare elier djup forskare i mål , sorn ligga utdrn kretsen af det yrke, sorn Utgör min bestämmelse, men läflar likväl med hV3rjs Svensk medborgare i enkla och redbara tänkesätt och nitälskan för Kongl, Majus Och Kronans rätt, och med dem stiger jag frå n såsom Ledamot i det Stånd hvarpå till större Bihang till Riks. Si. Prat. rjiy-ists. -fide Sami. N:r 1S7. r$i. »49° Stats-Utskottets Betänk andin'. delen hela Samhällsstyrkan hvilar, för att lägga denna abalienationsakt i öppen dag, i det säkra hopp att wina Respectiva medbroder, lika med mig skola finna att tillgångar för Staten skola öppnas genom denna afhandling» allvarsamma och oväldiga skärskådande. —■ Ordalydelsen af detta Document är af så påtagligt och tydligt innehåll, att jag ej tror mig vara i behof af något vidlöftigare andragande för återlösen af detta Kronans Gods, an att då Hennes Majit Drottning CHRISTINA bortförlänt mer* berörde Gods och Egendom till Ekonomioch Kammar-Rådet Herr Daniel Schlegel dess Barn och Arfvingar, med förbehåll för Svenska Konungar och Kronan att dem igenlösa, när de behagade, och en sådan grund är lagd för frånskiljandet af dessa gods, så lärer ingen fråga rimligen kunna uppstå om rättigheten.
» Det skall gå bra för oss, skall du få se, ty för det första tror jag ej, att vår doktor förstår sig på den här saken, så jag skall resa m e d dig till hufvudstaden till en b e r ö m d läkare o c h höra h v a d han säger, innan jag tror, att du skall blifva blind hela din lifstid. » H o n blef då litet muntrare. » frågade hon. » Lämna den saken åt mig, det skall jag nog ställa o m på ett eller annat sätt. » Sanningen att säga, visste jag ej det ringaste, huru det skulle gå till, men jag har den fasta öfvertygelsen, att en stark vilja öfvervinner alla hinder. H o n tog upp sitt arbete, men jag tog det ifrån henne. » Du får ej taga ett enda styng, Lettie, » sade j a g; » d u kan ju hellre spela o c h sjunga litet eller gå ut i ^friska luften; du har blifvit så blek o c h mager på senare tiden; hvila dig nu, jagskall nog hinna m e d det ändå. » » Men det är ännu så m y c k e t kvar, Jane. » » Ej något för dig, Lettie; så kyss mig nu vackert o c h gå din väg. » » Och du tror ej m y c k e t på, hvad doktorn sagt? » frågade h o n oroligt. » Nej, inte det ringaste. » När h o n då hörde mig vara lugn o c h glad — ty min oro dolde jag för henne — gick h o n ut, tröstad o c h hoppfull. Men själf fortsatte jag m e d min sömnad o c h mina sorgsna tankar till långt in på natten, m e n ofta måste jag låta mitt arbete hvila för att borttorka de frambrytande tårarne. Lettie var endast sjutton år o c h jag några år äldre. V i b o d d e uti en liten stuga m e d tre rum, omgifven af en nätt trädgård utanför staden. Många människor sade till oss, att vi sä- kert skulle få större förtjänst, o m vi flyttade till staden; m e n både Lettie o c h jag föredrogo den plats, där vi v o r o födda, så vi hvarken önskade eller tänkte på någon flyttning.
Propositioner och skrifvelser, Kongl. Maj:ts nådiga: — N:o 57. till Rikets Stan ler, med förslag till förnyad Förordning angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart. lil. 315. R. 318. V. 39. A. 43. E. 175 — N:o 58. till Stats-Utskottet, angående sökt förhöjning i anslaget för Svenska Trädgårdsföreningens Elev-skola. Se Statsutskottets Memorial N;o 122. (23:o). — N:o 59. till Rikets Ständer, med förslag till Författning, angående ansvar, för förfalskning och bedrägeri. III. R498- Se vidare Lng-Utskot.tets Memorial N:o 40. — N:o 60. till Rikets Ständer, angående den så kallade Kurhusafgiften. III. 412. R. 498, 499. R. 500. VII. 309. A. 357. VIII. E. 103. — N:o 61. till Stats-Utskottet angående ytterligare anslag för fullbordande af nya lärohus-byggnaderna i Wexiö och Wisby, samt anslag till utvidgande af lärooch gymnastik-husen i Nyköping. Se derom Stats-Utskottets Memorial N:o 148 (103:o & 104:o). — N:o 62. till Rikets Ständer, om indragning till Kronan af den ränte-ved, som är anslagen för Wisby så kallade kronokalkugn i Gottlands län, dels om ersättning derför till kalkugnens ägare. III. 412. R. 498. VII. B. 46, 309, 369. A. 371- VIII. E. 103. — N:o 63 till Rikets Ständer, angående pension från Rikets Allmänna Indragnings-stat åt Kanslisten i Justitie-Revisions-Expeditionen Eberhard Liljewalch och Kopisten i samma Expedition Wilhelm Norström.