Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Instämmande i motionärens yttrade åsigt om angelägenheten deraf, att undervisningen i folkskolorna roed omsorg och nit handhafves, anser Utskottet dock det i sådant hänseende nu väckta förslag icke vara för ändamålet lämpligt. Om äfven lärjungar vid samma läroverk genom utlastade belöningar kunna uppmuntras lill flit och framsteg i studier, torde det likväl vara tvifvelaktigt, huruvida genom samma medel en lifligare verksamhet och täflan kan åstadkommas genom olika, från hvarandra aflägsna Stats-Utskoltels Utlåtande, N:o 17 S. 7 läroanstalter. Pröfningen af de vid särskilda skolor anställda lärares ådagalagda flit och skicklighet i undervisning torde äfven blifva förenad med svårigheter, och att grunda densamma hufvudsakligen på de förda journalerna öfver undervisningen synes föga tillförlitligt. Myndigheter, hvilka icke varit i tillfälle att taga närmare kännedom om hvarje skollärares verksamhet och förmåga, skola vid en dylik pröfning svårligen kunna undvika misstag. Men en vid dessa allmänna täflingar liden orättvisa komme, utan tvifvel, långt ifrån att lifva lärarens nit, i stället att göra honom mer likgiltig för sina pligters uppfyllande. I betraktande af dessa omständigheter, får Utskottet hemställa, att ifrågavarande motion ej må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 4 Juli 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. StatiUUkolteU Utlåtande, N:o 176. I N:o 176 Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Juli 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:a 64 angående beräkningen af Stats-verkels inkomster och vissa till samma Betänkande hörande bilagor. (L A.) Sedan Stats-Utskottets ofvannämnda Betänkande, äfvefisom åtskilliga af de dervid såsom bilagor fogade särskilde utlåtanden, blifvit från Riks-stånden tili Utskottet återremitterade, får Utskottet härmed i ett sammanhang afgifva det förnyade Utlåtande, hvartill de gjorde anmärkningarne föranleda:
StatsUtsk:t synas hafva räckt hvarandra handen på, att utestänga dem af arméens befäl, som gått ur tjenst innan 1858, och af hvilka många deltagit i fälttåg mot rikets fiender, från förmåner beviljade det befäl, som efter nämnde tidpunkt tagit och hädanefter taga afsked, bland hvilka få af erfarenhet veta hvad en campagne vill säga. Utsk:t finner i denna — om jag så får uttrycka mig — bakfram vända partiskhet ingen orättvisa, hvilket skulle bibringa ett slätt begrepp om dess rättskänsla, så vida ej Högloft. Utsk:t omedelbart efter uttalandet af denna sats medgåfve, eller, som orden lyda, icke förnekade billigheten deraf, att ifrågav:de äldre pensionärer kunde komma i åtnjutande af någon förhöjning i dem tilldelade pensionsunderstöd. Logiken mellan rättvisan och obilligheten, som Utsk:t funnit i samma sak, är icke det minst anmärkningsvärda och minst 172 Den 14 April f. m. haltande i utlåtandet rörande punkten om arméens pensionering. Det är hufvudsakligen fotadt på gagnet för arméens tjenstbarhet af det nya pensioneringssättet, och detta gagn anser Utsk:t bevisadt af Chefens för LandtförsvarsDepart:t yttrande till StatsRåds-protok., att resultaten af detta pensioneringssätts tillämpning i allmänhet skall visat sig tillfredsställande j oberiiknadt att detta uttryck i och för sig sjelft är allt för elastiskt, att derpå bygga beslutet i en statsregleringsfråga af det inflytande och vigt för en hel samhällsklass som denna. Erfarenheten och resultaten äro också äfven i förev:de fall af helt annan beskaffenhet än den bemälte Hr Departementschef åberopat. Må den i afseende på ett eller annat Reg:te hafva visat sig tillfredsställande, så finnes dock andra, ja! möjligtvis flertalet, derest alldeles motsatt förhållande eger rum. Inom Skaraborgs Keg:te, der jag haft äran tjena 33 år, tjenar fortfarande qvar 9 officerare, af hvilka 1 är öfver 60 och de andra 8 närmare 60 än 50 år.
Ledamöter vid sistlidne ffiksdag yrkade brännvinsbränningens totala inställande, hvilket visserligen aldrig blifvit yrkadt, om den för städerna Vöre så oumbärlig, som det nu påstås, Af dessa skäl hade må hända Utskott tet kunnat hemta anledning tillstyrka, atl brännvinsbrännings rättigheten borde städerna helt och hållet frånkännas; men Utskottet har sorgfälligt undvikit de förslag, hvilka icke tydligen utmärkte, att Utskottet lika noga iakttagit den ena, som den andra medborgarens bästa; och det är der - p88 -Besv, och Ekon. (Jtsk. Betänkande»» före, som Utskottet, utan afseende å de särskildta förhållanden, hvaruti den jordbrukande Stadsboen och Landtboen sig befinna, ansett sig böra föreslå, att brännvinsbränningen må få utöfvas efter lika grunder i staden och på landet. — Enligt Kongl, förordningen den 6 Sept. 1815 hafva städerna ostridigt kommit i åtnjutande af en större förmån än landet, och den jemnkning i detta fall, som Utskottet åsyftat, kan sä mycket mindre, på sätt af flere blifvit anmärkt, vara stridig mot den allmänt yrkade näringsfriheten, som denna frihet måste grunda sig på likhet i rättigheter, eller samma grund, hvarpå Utskottet byggt ifrågavarande förslag, samt säkerligen kommer att stödja sitt utlåtande i frågan om en utvidgad näringsfrihet. Utskottet, som icke kan förneka den sanningen, att städer äro tillkomne för landets skull och icke tvärtom, samt att brännvinsbränning är en för jordbrukets uppkomst oundgängelig handtering, har, af hvad deremot blifvit invändt, icke kunnat hemta några skäl att frångå, hvad det i sitt förra Betänkande, så förenligt med billighet och rättvisa, föreslagit, att, nämligen brännvinsbrännings rättighet icke bör tillerkännas städerna för andra grunder, än dem, efter hvilka landet densamma åtnjuter, och att i följe deraf brännvinsbränning i städerna hädanefter må utöfvas, icke, såsom hittills É«sv. oclt Ekon. tTtsk. Eetänkanden.
Om Lära. 1, Hvarje Handtverkare och Fabrikant har rätt, att ingå öfverenskommelse med personer af båda könen och af hvad ålder sorn helst, äfven minderåriga, för att undervisa dftn i sitt ytke emot åtagande äfdessa altar - Beti ii April e. ni. 205 betå hos Mästaren en viss tid, som dock icke får öfverskrida 5 årj med förbehåll: a) Att öfver denna förbindelse upprättas contract, som innefattar alla öfVerenskömna vilkor, och af båda Gontrahenterne underskrifves* b) Att Contractet dessutom å Lärlingens vägnar undertecknas af elne utaf honom kände personer, af hvilka i händelse han är omyndig, den ena bör vara hans Får, Mor, Förmyndare, eller nära anförvandt^ om sådan finnes. c) Att deri genom Cöntractet irtgångne förbindelsens uppfyllande icke göres gällande förr än efter en månads proftid, som Lärlingen hds Mästaren tillbragt. * d) Att Contractet Uppvisas, gillas och inregistreras hos vederbörande Magistrat ellef LafidshöfdingeÉmbete, inom 8 dagars förlopp, räknade från den, då de* anses gällande. 2. Mästaren bör hafva omsorg öm sin Lärling, behandla honom med välvilja ,* icke af honom fordra ett arbete, som öfverstiger hans krafter och förmåga, eller uppoffra hans tid med sysselsättningar, som icke tillhöra handteringen. Lärlingen bör å sin sida visa srn Mästare aktning, lydnad och erkänsla* äoS Den jfi April e. ni. uppmärksamhet för hans lärdomar, och noggranhet att uppfylla kina skyldigheter. 3.
från originalhandskriften, af tíerman A. Ring . ^ 420 Misericordia, svensk originalberättelse af Ernst Arpi ... 445 Annu en gang en akademisk prisfråga jemte ett inlägg af lektor ^ A. E. Holmgren 484 J. P. Jacobsen, minnesruna af Oscar Levertin .. 497 Från operasäsongen af Volontaire .. 500 Stockholms teatrar af ClaSs Lundin .. 505 Jjjn Linnéan före Linné, af Albert Sebcrg ... 520 En episod från Victor Hugos unga dagar, af Karl Warburg 534 Författare-revolutionen (humoresk .. 549 En amerikansk tidningsman, af Magnus Elmblad 579 Synpunkter, något om författare och granskare, af en obsérvalor ... 619 Ett merkantilt jubileum, af Helen Zimmem 642 Holbergqjubiléet och dess literatur af K. A. Winter-Hjelm .. 648 Om » förklädnad och skyddande likhet » inom pressen. Blick på Aftonbladet förr och nu, af Scctvola . 663 » Hur man gör godt » (drama af fru Edgren), af Cla£s Lundin . 678 Guldägget, som glashönan värpte, noveU af Ernst Arpi 693 Politiska masker och ytterligheter, några iakttagelser af Scaevola ... 721 General Grant, en minnesrpna 731, 832 Moderna verldsförbättrare. Henry George, af Karl af Geijei ' stam 748, 859 Kgl. akademien för de fria konsterna i kampen för tillvaron, af P. S. 764 Profstycken ur en Heine-öfvereättning, af Herman A. Ring 777 Literära stroftåg i Paris och London, af » Dagens Krönikas » utgifvare 781 Den uppgående stjeman. Några drag ur Christine Nilssons ungdom, af Frithiof Oronhamn 793 August Strindbergs » Utopier », anmälda af Karl Wåhltn____ % 800 Jordans » Brytningar », anmälda af Gottfr.
De orter, där redogörelser sålunda lämnats, l i a f ~ a varit Oariestad, Skara, Lidköping, Karlstad, Filipstad, Kristinehaiiin, 9111fi1, Uddevalla, Venersborg och Borås. Som Zä~zsombzccl f&amp; stipe~~diefoizden~n ~ e r k: a f ör Skarabrgs liiii fru Betty Bolinder, Mariestad; för T7iiriiilands län biskopinnan Clinrlotta Iiundgren, Karlstad; för Elfsborgs lan fru Karin Hyding, Venersborg. Till orclfö) - aszde i de lokaln komitdema iiro följande danier utsedda: fru. Maecliel, Karlstad; fru Geijer, Kristinehamn; fru Rallstenius, Filipstad; do~nprostinn~ii Linnarssoii, Skara; borgniastarinnan Vennerns, Lidköping; landshöfdingskan Lotliigiiis, Tenersborg; borgmästarinnan Wendt! Borås. Följande personer hafm godlietsfiillt %tagit sig att vara Freth-ihvBremer l ?örbzc~ztlefs oiizbucl i de stader, diis de äro bosatta: fru dndriette Florén, Mariestad; fröken Elin Tgbom, Skara; fru Lotten Fischer. Lidköping; fröken Louise Heurliu, Amtil; fröken Olga Tengström, Ve~zersbwg; fröken Ingeborg Sandegren, Uddecalla; fröken Sophie Uggla, Borås. F.ör det stora intresse, so111 visats Förbundets sak; och det välvilliga tillmötesgående, som kommit dess representant till del, sihk1 fyån pressens in %lsinan som från enskilda personer och familjer å de olika orterniil, ' frambäres härmed ett hjiirtligt taek. Mrlitloc7cska stipendiet har i år, i likhet med föregående år, tilldelats fil. kand. fröken Wilhelmiiia Ohlson för fullföljande af sina studier vid Lunds universitet. ' Elr gilfva af 300 7w.
LagUtskottets N:o 97, I fråga Om upphäfvande af Öfreoch Nedre Borg Rätter ne, samt RiksMarskalksÄmbetets befattning med skuldfordringsmål. f N;o 100, Om bestämmande af en viss grund för Fastighets värde vid Bouppteckningar. m. m. Och N:o ioi, Om Häradshöfdinges skyldighet, att vid hvarje Tings slut, meddela Presterskapet HäradsRättens beslut angående dem som blifvit sakfälde eller under framtiden ställde jemte Extracter af Saköreslängderne öfver de kyrkan och de fattige tilldömde böter. 338 Pro t, Utdr. d. 28 Junii 1823» Från Fällofl. Borgare Ståndet. S. D. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande N:o 227, Litt. C. i afseende på frågan om Decharge för Directionen öfver Götha Canal Bolags f. d. DiscontContoir i Götheborg, föredrogs å nyo och bifölls. S D. Eöredrogos ånyo och biföllos följande Betänkanden: Lagoch Ekonomiutskottens: N:o 51, Om yrkad tillämpning af 25 Cap. 1 5- ByggningaBalken på alla för varutransport nödiga vägar. Ekonomi-Utskottets N:o 104, i väckt fråga, om upphäfvande af Hemförare BåtGiliet i Götheborg. N:o 106, Om föreslagen förändring uti examina , för inträde i de civila Ämbetsverken. N:o 107, I väckte frågor om ett förbättradt Scholväsende uti Landtförsamlingarne. Trot. Utdr.jL 28 Junit 1825. 389 S. D. Återremitterades vid förnyad föredragning N:o 92, Lagoch EkonomiUtskottens Betänkande i väckta frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Ekonomiska och politiska Författningar m. m, Njo ioi. Ekonomiutskottets, öfver föreslagne ändringar uti Författningarne rörande Husbehofs Brännvins-Bränningen och dermed gemenskap egande ämnen.
tryckte ännu en gång min hand och Ett år eller något mera förrann, hvarun der j a g förlorade den unga skådespelerskan ur sikte annorlunda, än att j a g af tidningarna erfor, att hon gjorde stora framsteg i teaterpublikens gunst, i synnerhet genom ett älskligt, vinnande behag och någonting käckt och hurtigt i framställningen, som ryckte åskådarne med sig, men äfven, då rollen så kräfde, något tragiskt, känslofullt, som rörde och bragte fram medlidande. Så försvann plötsligt hennes namn från tidningsspalterna. Jag antog, att hon rest utomlands för att studera konsten, och jag glömde för andra och annat alldeles bort den lilla skådespelerskan, då jag en dag mottog en liten biljett med poststämpel från nå- gon plats i Sverige, som jag endast kände så mycket, att den låg i Småland. Och biljetten innehöll dessa ord: | Cakes o. Biscuits öfver hela riket. » Min välgörare! Jag vill bereda en mig nära stående persom glädje ocb ber därför, att ni vänligast gör en tur under sommarferien ned till — b o l, närmaste järnvägsstationen — y d. V a g n skall där hemta er till Eder elev i lifsglädjen ». E j en rad mera. Jag läste om den lilla, med elegant fruntimmersstil skrifna biljetten flere gånger, utan att ännu kunna komma på tanken om, hvem brefskrifverskan månde vara. Men om några dagar började verkligen mina sommarferier, och jag beslöt att resa efter den angifna adressen. Där lockade mig kanske ett äfventyr. Och jag for. Efter det j a g tillbragt natten å ett järnvägshotell, for jag en den härligaste sommarmorgon till — y d station, där ett elegant ekipage med kusk och betjänt väntade. Jag antog, att det var mitt, och fick bekräftelse därpå och steg i, medan betjänten bugande helsade från » hennes nåd », att hon beklagade sig vara förhindrad från att själf mottaga herrskapets ärade gäst. Vagnsdörren slog i, betjänten hoppade upp och tog plats bredvid kusken, piskan smällde, och de eldiga springarne föllo i snabbt traf.
Men arbetet kan och måste ses under tvänne synpunkter; antingen går det ut på production af rudimaterie!', eller på dessa rudimateriers omsättning och förädling. Det förra verkställes genom den egentliga jordbrukaren, det andra af Handlande och Manufacturister. På samma sätt är det personliga värdet af tvänne slag, beroende antingen på inre egenskaper; lärdom och upplyft anda, eller på yttre: tapperhet, upplyst nit i statsrådslagen o. s. v. — Dessa fyra utgöra Slatslifvets elementer, kunna omöjligen vara hvarken flere eller färre, och äro således det, som genom Ständerne måste representeras. Att hos oss det varit meningen att, med våra fyra Stånd, representera dessa Elementer, då BondeStåndet skulle föreställa Statens production; B01- gareStåndet, Statens förädling af sin production; Preste-Slåndet, Statens lärdom; och Adeln Statens ära, ar lika påtagligt, som att de nu mera, till följe af vissa utaf tiden framkallade förändringar, icke alldeles adequat och fullständigt uttrycka den idee de skulle uttrycka. Jag upprepar således ännu en gång, att jag, för mili del, anser det högst berömligt af Högloflige ConstitutionsUtskottet, att det icke föreslagit någon förändring i det grundväsendtliga af våra Ståndsförhållanden och således alldeles lemnat utan uppmärksamhet de framställningar om en omstöpt organisation hvilka då och då låtit förnimma sig. Hufvudsakligast vända sig dessa framställningar omkring tvänne åsigter. Enligt den ena, Önskas att till de redan varande fyra, skulle läggas ännu ett 372 Den 37 Maji. femte Stand, hvilket enligt några skulle utgöras af jordägande så kallade Ståndspersoner, enligt andra åter af ofrälse Militaira och Civila embetsman. Fördelen af detta feinte Stånd, menar man, skulle visa sig deri, att aldrig mera två Stånd skulle stanna mot två, emedan det egenteligen, om det kom att bestå af jordägande Ståndspersoner, skulle i alla vigtigare fall, hafva samma interesse med Adeln och BondeStåndet och med dessa rösta lika.
Om nian ingari ännu något Ångfartyg var färdigt i Sverige , hade begärt nedsättning i Lotsoch Båkafgifterne för de blifvande Fartygen , skulle det icke hafva förundrat mig, men att man nu, sedan Ångfarten kommit till stadga, vill bereda Ångfartyg frihet från afgifter, sorn i allmänhet af sjöfarande erläggas, det förundrar mig så mycket mera. Man bevisar med calculer att Ång - fartygen betala tre gånger mera i afgift er, än seglare. Det trör jag vål, men de göra ock tre gångor flere resor. Det finnes ett ångfartyg som gifvit 06 procent uti ren vinst. Andra finnas kanske, sorn gått med förlust, mea det år ock händelsen med andre fartyg, och på den goda våg, som ängfarten redan år, kan jag ej annat ån afstyrka befrielsen. Å hvad Betänkandet i öfrigt innehåller, Ridderskupets och Adelns bifall* Hörr von Hartmansdorff t Auguji; OeconomieUtskottet har uti sitt betänkande, föreslagit att Riksens Ständer skulle hos Kongl. Majit anhålla 0111 den föreslagna nedsåttningen af Lotsoch Båk-afgiftern.e för ångfartyg. Efter mitt begrepp år en sådan nedsättning i afgifter lika litet sorn deras höjande Konungens ensak att bevilja. De utgöra en del af beskattningen , och följnkteligen ingår deras förändring uti det hela af Riksens Ständers eller Svenska Folkets beskattnings-rätt. På sådan grund hafva ock dessa afgift er, vid denna Riksdag blifvit af StatsUtskottet till ett bestämdt belopp bland inkomst-litlarne upptagne. Det Den 9 St/j te inbur e, ni. 347 en motsägelse emellan detta betänkande och StatsUtskottets åtgärder, hvarföre jag hemstäl. ler om det icke vore rigtigt att detta betänkande, emedan det angår en bestämd Statsinkomst, måtte till gemensam behandling af Statsocbi OeconomieUtskotten återremitteras. Herr Tham, Wollrath: Om man kunde antaga, att de ångfartyg, sorn göra resor till främmande
Ett förbund med en mäktigare stat nära belägen, måste för Rikets närvarande tid och framtid vara af vida större betydelse än ett kort krig med en aflägsen stat; ett förbund med en stor stat af mera vigt än en förändring af en obetydlig författning; och det lärer då icke kunna bestridas att det ligger en stor oegentlighet i våra grundlagar, att icke samma föreskrift, som gäller för beslutande af krig eller fred eller den minsta författnings utfärdande eller förändrande eller lyftande af några tusen Rdr på ett kreditiv, äfven gäller för afslutande af förbund. Man har sagt att det nuv:de sättet för underhandlingars bedrifvande är nödvändigt för att dervid hemlighet må bibehållas, men denna anmärkn. härleder sig derifrån att man icke rätt upfattat förslaget. Enl, detta skulle 11 § blifva oförändrad; enl. samma 11 § har Konungen rätt att behandla de ministeriela angelägenheterne på sätt honora godt synes, sedan han hört råd af Utrikes StatsMinistern och ett till kalladt StatsRad, hvilka härför stå i ansvar. Grundlagen har ansett dessa frågors särskilda natur fordra denna särskilda befattning. Konungen beslutar sig till att börja en underhandling, han fortsätter densamma; allt tillgår efter 11 §, men då det slutliga ögonblick inträffar, då afgöras skall, huruvida ett förbund bör blifva för Rikets framtid bindande eller icke, då skall Konungen, enl. det nya förslaget, höra samtliga StatsRådsledamöterne, der icke laga förfall eger rum. Det måtte väl vara rätt att, då det anses nödvändigt och nyttigt att Konungen hör samtliga StatsRåden, innan han utfärdar en författning, innan han lvftar ett kreditiv, förklarar krig eller slutar fred; Han äfven hör samma råd, samma ansvar finnes, innan ett så väsendligt beslut som afslutandet af ett förbund fattas; — men man kan derföre icke påstå att hans makt blifver förminskad. Detta kan jag åtminstone icke inse och en sådan sqvalleraktighet, som man här velat påskina, vill jag icke lägga Konungens Rådkammare till Den 25 Jnli f. m. 493 last; oell skulle något sådant inträffa, är det endast ett bevis på, att Rådkammaren genast bör uplösas.
Jag har således ansett nödigt att göra anmärkn.; den gäller för 4:de hufvudtiteln lika väl som för den 5:te, och bör icke underlåtas på någotdera stället. Frih. Tersmeden: Det kan visserligen synas som om Hr von Hartmansdorff och Frih. Cederström hade rätt i sin anmärkn., men förhållandet är bibehållet, såsom det förut varit. K. M. har icke framställt någon propos. om ändring deruti, och derföre har Utsk. icke funnit skäl att tillstyrka någon sådan. Detta hindrar visserligen icke, att denna punkt kan återremitteras, men jag fruktar att deraf icke Olifver något resultat. Frih. Cederström: Jag anhåller att få tillägga några ord i anledn. af den siste värde talarens yttrande. Det följer ju alldeles klart af sig sjelf, att om det fordras mera skrifmaterialier, ved och ljus inom ett embetsverk, än man förut bestämt, en sådan brist måste fyllas genom anvisning på anslaget för oförutsedda militärbehof, och att sålunda en förminskning sker i delta anslag, som af Konungen hade kunnat bättre användas. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s under litt. g) i 6:te punkten afgifne yttrande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Ropades ja och nej. Propos. å bifall till samma yttrande biet derefter framställd och besvarad med starka nej, blandade med många ja. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle icke tro den omständigheten, att enskild riksdagsman framställt något förslag, böra föranleda R. o. Ad. att låta den falla. Om Ståndet nu gör det, då frågan är om landtförsvaret och der kostnaden måhända är mindre; så har Ståndet, så att säga, på förhand afgjort den för sjöförsvaret, der kostnaden stiger till 11,000 r:dr, och likväl torde ingen titel hafva blifvit så sparsamt begåfvad ej mindre vid denna än vid föreg:de riksdag. Blifver StatsUtsk. vid ålerremissen obe - Den 24 0 etober. 303 vekligt; så är det dess sak.
St. anslås till allmänt nyttiga ändamål, Första frågan är ju här, huruvida bankens fond skall förstärkas eller icke. Det synes mig således också vara första frågan, sorn skall underkastas vår pröfning. För att en gång vinna slut på denna sak, som redan tyckes hafva nog länge varit föremål för R. o. Ad:s öfverläggning , får jag anhålla att Hr Frih. o. Landtm, täcktes göra propos. till R. o. Ad., huruvida Ståndet anser BancoUtsk:s förslag om bildande af en reservfond böra bifallas eller icke. Sedan Ståndet derom beslutat, torde det för Ståndet vara tid att ingå i pröfning, huru medlen, i händelse hela bancovinsten kommer, att gå till allmänt nyttiga ändamål, böra användas. Då flere talare ännu anmält sig, och tiden var långt liden, uppskjöts fortsättningen af detta måls pröfning till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f lill 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Sil/vcrslo/fjii. 220 Den 21 November e.m. Lördagen den 21 November i84o. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes den på förmiddagen började pröfningen af BancoUlsk:s den 7 oell 16 dennes pa bordet lagda utlåt. N;o 109, i anleda, af de inom samtliga PiiksStrn framställda anmärkn:r vid IJtskis under N:o 64 afgifna betänk., ang:de utgifvande från banken af dess, enl. i83g års bokslut, utöfver grundfonden bebållna räntevinst ocb capital-öfverskott. Hr Stuart, Carl G ust.: Det var i sanning för mig, såsom ledamot af BancoUtsk., högst oväntadt att få böra Utsk. i förmiddagens plenum utgöra föremålet för åtskilliga beskyllningar utaf en af samma Utskis medlemmar. Denna ledamot har nemi. påbördat TJtsk. att hafva för R.