Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hedin skämtade, ung då, Hvasser tjusade m e d sitt snille. Fredrikson gjorde sina första eleganta steg i hans salong, o c h Olle Strandbergs o c h Oscar Arnoklssons stämmor ljödo stundom där. Det var konstnärsluft i det Almlöfska hemmet v i d Fyrverkaregatan. I Paris lärde han mademoiselle Mars att förstå svenska, då han på en soaré reciterade Tegnér, o c h i Stockholm lärde han ingen m e r o c h ingen mindre än sin lärjunge — Johan Olof Wallin, att uttala det svenska språket rätt. Han tog nämligen lektioner för A., o c h det borde äfven våra mindre begåfvade präster taga ad notam. Ty är en ' predikan aldrig så väl skrifven, gör den ändå ej sin fulla verkan, o m den inte framsäges väl. När Nils W i l h e l m fyllde 75 år, fick han af sin beundrarinna Elise Hvasser en käpp, föreställande ett halmstrå, m e d guldknapp på, m e d d e v i s e n: » Sådan gubbe, sådant stöd. » A f Emelie Högqvist hade han förut från Italien erhållit en dylik, sammansatt af fem träslag, på hvilken det endast stod: » Sveriges ende skådespelare. » K ä p p e n äges n u af en hans dotterson, grosshandlaren Leonard Colldén. God vän m e d Carl X V, var han äfven g o d vän m e d sin granne, excellensen Manderström, o c h i deras o c h andra remarkabla personers sällskap tillhörde han det kanske mindre kända sällskapet » Ankan Bloms bekanta, » en kägelklubb, s o m höll till på Stallmästaregården, m e n dess emellan hade sammankomster å k. slottet. När slutligen A l m l ö f efter en lång, ärorik o c h aktningsvärd bana ändade sitt lif, då satt komikern Knut vid hans dödsbädd o c h läste » Fader vår », o c h han läste det så, som han aldrig gjort i någon scen å teatern. • N. W. Almlöf d o g i n:o 14 B Nybrogatan, 2 tr. upp, o c h därifrån fördes under stora sorgebetygelser hans stoft till Nya kyrkogården.
Statsoch Eevlllnings-Utskottens Utlåtande, Nio 97, angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län, blef, vid förnyad föredragning, af Ståndet återremitteradt. S. D. Då nu å nyo företogs Lag-Utskottets Utlåtande, N;o 137, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 57, angående väckt fråga om utfärdande af en Lag, som föreskrifver, luiru a£- handlingar om så kallade undantag eller fördel, samt om upplåtelse af nyttjanderätt till jordadel, skola lagföljas, beslöt Ståndet, att hädanefter afhandlingar, hvarigenom egandexätt till Hemman afhändes, med förbehåll om undantag eller andra fördelar af det upplåtna Hemmanet, specifique uppgift bör intagas på alla de betingade förmonerne; och skulle Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Väl, loflige Borgare-Ståndet inbjudas att rned Bonde Ståndet förena sig i detta beslut. S. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet : Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ett tillägg vid 88 Regerings-Formen, lill Stats-Utskottet: 3S Prat. Utdrag den n December l8ag* Kongl, Majus Nådiga Skrifvelser; ilo angående det å Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel uppförda anslag till Durch’, marche-kostnader; och a:o i anledning af väckt fråga om lättad utväg till låneludrag åt Fastighetsegare, © S, D. A nyo föredrogos och biföllos Lag-Utskottens Betankanden? N:o i38, öfver Herr P, G, Ceder schjolds motion om ändringar i Kongl, Förklaringen den ?3 Mars 1807} No 139, öfver Herr F. L. Rosenqvists motion om stiftande af en Lag, som stadgar ersättnings-skyldighet för Domare, hvilken meddelar part origtig hänvisning till ändrings sökande, och derigenom tillskyndar partén qnödiga kostnader; N
Den 20 December. 501 I framsta rummet vill jag på det varmaste förorda, att jernvägsmaterielen ofördröjligen så ökas att statsbanorna må kunna behörigen besörja all den trafik, som dem erbjudes, att frakt kostnaden i sammanhang dermed, så snart som möjligt, nedsättes för alla tyngre varor till det belopp, att den icke må blifva dyrare än i andra länder, hvarigenom producenterna af våra exportartiklar — med i allmänhet längre distanser — icke kunna täfla på verldsmarknaden, att sålunda frakten, som i England redan flera år icke i allmänhet beräknats högre för tunga varor, t. ex. malm, jern, stenkol, än ett öre per Svensk mil, och lärer äfven i Norge blifvit nedsatt till ungefär detta belopp, måtte älven här dertill nedsättas, samt att man blifver satt i tillfälle rätt bedöma hvad hvarje stambana redan nu kan afkasta, då den skötes med tilläcklig materiel. Dernäst och hvad angår stambanorna, får jag för min del tillstyrka: att R. St:r nu godtgöra felet vid förra riksdagen, att icke, framför flera andra, då lemna tillräckligt anslag till Arvikabanans fullbordande; men att R. St:r vid denna riksdag sedermera icke lemna vidare anslag åt någon stambana. Mitt förnämsta skäl härtill är det financiella. Jag tror, att sedan, efter afgifvande af K. ,M:ts Nåd. Propos:r N:ris 47 och 48, Riksg.-Kont. lärer afslutat kontrakt ang:de återstoden af det år 1863 beslutade jernvägslånet, 35 millioner, det icke nu går an, att genast åter uppträda på penningemarknaden, den utländska eller den inhemska, såsom lånsökande för mera än de jemförelsevis obetydliga belopp, som, på kort tid, måhända erfordras till komplettering af jernvägsmateriel och fullbordande af Arvika-banan.
Collegium ansett skäl och anledning vara 386 Stats-U tskottets för Jemtlands Län, att vid detta tillfälle fä komma i åtnjutande af lika förmån, som blifvit Westerbottens Läns Innevånare i Nåder förunnad. Hvad först angår den ifrågakomne befrielsen för Norrbottens, Westerbottens och WesterNorrlands Läns innebyggare från skyldigheten att bygga och underhålla deras LänsFängeiser; så har, med fästadt afseende å det härvid förekommande förhållande, att med undantag endast af de Norra Länen, Innevånarne i Rikets öfrige Län blifvit befriade från byggande och underhållande af deras LänsHäckten, Utskottet funnit billighet och jemnhet i rättigheter Medborgare emellan påkalla , att enahanda befrielse må de förstnämnde Länens Innebyggare tillgodokomma; i följd hvaraf Utskottet föreslår: alt, emot det allt anspråk å ersättning för uppförande af sjelfva Fängelsehusen uti ifrågavarande , elier Norrbottens, Westerbottens och WesterNorrlands Län förfaller och ej eller hvarken nu eller framdeles får väckas, Slaten må öfvertaga oell hädanefter ensamt bekosta underhållet af LandsFängelserne i desse Län, på sätt med de i Rikets öfrige Län varande dylike Byggnader äger rum. Vidkommande derefter frågan om uppförande för allmänna medel af ett nytt Länshäckte i Jemtland, i det nedbrändas ställe; så och då, jemlikt hvad ofvan förmäldt är, K. M:t år 1819, i anseende dertill, att det då nyligen i Westerbottens Län på innevånarnes bekostnad uppförde Häcktet genom vådeld afbrunnit, täckts till understöd för återuppbyggandet deraf be - Betänkanden, N:o 21 f. 387 vilja en Summa af i,5i4 R:dr 7 sk. 5 r:st., utgörande hälften af hvad, enligt kostnadsförslag, erfordrades till en sådan Nybyggnad; får Utskottet vördsamt hemställa, att R. H.
Andra skäl kunde äfven anföras för en utsträckt valrätt, men disenssionen har varat så länge, att det icke är skäl alt upplaga liden dermed. Hr af Uhr, Gust.: Så snart fråga är om valrättens utsträckning öfver hela landet, så fruktar man för pressens inflytande; men finnas då icke tryckpressar inom hvarje valdistrict? Skall icke den kraft, som ligger i pressen, utöfva sitt inflytande, då den kraften har en liten numerär alt verka på? Det vore just för alt emancipera sig ifrån det inflytande, som pressen kan utöfva, som man borde antaga större valdistrict. Jag måste upptaga en redan besvarad anmärkning. Då det är exempel på, att ledamöter af detta Stånd, som bo inom samma län, icke känna hvarandra; så måste detta vara ett cardinalskäl, hvarför det må tillåtas alt välja utom länet, på det att man ej må nödgas lemna sin röst åt den man icke känner. Det är ju alldeles orimligt, att jag skall nödsakas välja på folk, som är mig alldeles obekant. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Ibland de skäl, som man anfört för och emot Frih. Hamiltons förslag, saknar jag D e n aS 0 c t o b c r f. m. ett, hvars verklighet jag får underställa enskildt hvar och en af de herrar, sorn votera i frågan mellan allmänna val oell val classvis, nemi. att de, som votera för dessa sednare och derigenom inskränkt valrätten, förutsatt sig äga rätt att utsträcka valbarheten. Jag bör erinra om de motiver, sorn legat till grund för hvars och ens votering, och jag kommer att votera för valbarhetens utsträckning. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den del af Frih. Hamiltons förslag, som blifvit för R. o. Ad. föredragen, vore följande: Het är Ståndens valmän obetaget att till representant för Ståndet kalla äfven en ej till Ståndet hörande medborgare. Frih. Hamilton hade likväl yttrat, att han afstod från delta förslag, då han fann del icke vara öfverensstämmande med pluralilelens tanke; hemställande alltså Hr Landtm., om Ståndet ansåg det förslaget borde förfalla.
Nådiga proposition i detta ämne; hvilket underdåniga Förslag Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, behagade i Nåder gilla, sadant det är Protocollet bilagdt; och Kongl. Maj:t befall, te, att Nådig Proposition lill Rikets Ständer skulle i öfverensstämmelse dermed på vanligt sätt expedieras. Ex Prolocollo Bernh. Beskow. Kongl. Mafts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ytterligare anslag far fullbordandet af Götha Canal; Gifven Stockholms Slott den 27 Februarii 1823. H os Kongl. Majtt har Götha Canal-Directionen, på Bolagets vägnar, i underdånighet anmält behofvet af ytterligare bidrag till Canal-byggnadens fullbordan: i hvilket afseende Directionen, till grund för kostnadsberäkningen, anstält en ny fullständig undersökning af det återstående arbetet. Enligt denna undersökning uppgår hela kostnaden för Götha Canal till 7,911,547 Riksdaler och då den redan färdiga delen kostat 5,623,348 R:dr utgör den summa som för återstoden erfordras 2,388,199 R:dr, hvaraf omkring Proposition angående Götha Canal. 667 238,199 Rtdr kunna påräknas af nuvarande behållningar i förråds persedlar och in ventarier, så att för Canal-arbetet, ifrån och med detta år till dess fullbordan, efter nu uppgifven plan, ett anslag af tillsammans 2,050,000 R:dr är nödvändigt. Uti de år 1815 uppgjorda Calculer öfver arbetskostnaden, voro af berörde summa 1823 och 1824 års ännu icke begagnade byggnads biträden ,. med 300,000 R:dr för hvartdera året eller tillsammans Goo.ooo R:dr, inbegripna.
St. att såsom deras Just. ombudsman hålla hand öfver lagarnes efterlefnad. Och det var först sedan han, efter en noggrann genomläsning och granskning af alla till delta mål hörande handlingar, gifvit sitt bestämda tillstyrkande, och jag derjemte förvissat mig om tilla de öfriga Statsrådens härmed sammanstämmande tanka, som jag trodde mig kunna och böra afgifva det yttrande, hvilket, i Statsrådets gemensamma namn, i Statsrådsprot. förekommer. Jag har trott mig böra nämna detta mitt förfarande, för att ådagalägga, att jag i delta mål icke gäll lättsinnigt och obetänksamt tillväga. Emedlertid vet jag dock ganska väl, att den försigtighet jag sökt iakttaga, om den ock i subjeclivt hänseende skulle kunna till mitt urskuldande anföras, likväl alldeles icke utgör ett bevis pä sjelfva åtgärdens riktighet i och för sig sjelf, om hvilken dock här hufvudsakligen måste vara fråga. Jag går derföre nu alt undersöka huru härmed förhåller sig, och att för delta ändamål företaga en närmare granskning af alla de skäl, på hvilka Con;.!.- Utsk. grundat sitt ogillande af denna åtgärd. Utsk. börjar med följande ord: ”Om nu än för fullkomligen säkert må antagas, att i detta särskilda fall försäljningen beredt liospitalsinrättningen en verklig fördel, tror dock Const.Ulsk. i allmänhet den grundsats böra vidhållas, att fromma stiftelser icke utan äfventyr för eget bästa kunna afhända sig ägande-rätten till deras jordegendomar. Såsom ledande till ett menligt prejudicat måste alltså Statsrådets yttrande i det nu omhandlade målet kunna anses mindre välgrundad!.” Om Utsk. här ej på ett fullkomligen bestämdt sätt erkänt, att ”i detta särskilda fall försäljningen beredt liospitalsinrättningen en verklig fördel”, synes det dock åtminstone temmeligen benäget att medgifva detta. Det är således icke med afseende på någon förlust, som hospitalsinräl(ningen lidit, som Utsk. ansett sig böra ogilla åtgärden, utan egentligen med afseende på den af Utsk. angifna grundsats, hvilken Utsk. troi i allmänhet böra vidhållas.
Majrt sålunda i nåder föreskrifvit, hade ärendet undergått erforderlig beredning, dervid fullständigt förslag till förnyad tulltaxa blifvit utarbetadt; och utbad sig föredragande departementschefen, statsrådet Munthe, att till en början och med hänsigt till de åtgärder, som med tullregleringen under den senast förflutna tiden ägt rum, få i underdånighet erinra, hurusom, sedan Kongl. Maj:t år 1859 uppdragit åt en särskilt kommitté att öfverse då gällande 1835 års tulltaxa och uppgöra förslag till de ändringar i densamma, som kunde anses af behofvet påkallade, nämnda kommitté, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte redogörelse för tull-lagstiftningens gång under det sistförflutna århundradet, utvisande huruledes nämnda lagstiftning, hvars ändamål ursprungligen endast varit att bereda staten inkomster, under tidens lopp tillegnat sig en fortgående prohibitiv rigtning, först i afsigt att, medelst derigenom åstadkommen inskränkning i utländska varors förbrukande, vända handelsvågen till rikets fördel och qvarhålla det metalliska myntet inom landet, samt sedermera, för att, genom på denna väg lemnadt skydd och uppmuntran åt inhemska slöjder, göra sig oafhängig af andra länders industri, dels sökt genom sammanställning af de näringar, som fortfarande njutit förbudsskydd mot utländsk medtäflan, med dem, som antingen aldrig varit i besittning deraf eller för hvilka detta privilegium upphört, sedan efter år 4825 tull-lagstiftningen tagit en för handelsfriheten mera gynnande rigtning, ådagalägga, att de förra i allmänhet icke vunnit någon mot behofvet svarande tillväxt, men att deremot de senares tillverkningar, oaktadt den utländska täflan de haft att uthärda, såväl till myckenhet som godhet tilltagit, samt dels, i afseende på handelsrörelsens resultater, fästat uppmärksamheten på den betydliga tillväxt, som afsättningen utrikes af svenska jernverksoch skogsprodukter vunnit 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
sarnt olinge l^ra Iremmansdelar, dilllio^a ntForancle ^ulels rote, vid n^c sammansattninA af andrs inom Ke^emendet vid detta tillfälle lrrutna rotar, såsom fyllnad i desse sistnäwride, in»ädt; att ruden lV:o 8o vicl 8Ii^tts Oom^gAni, efter 8lieclcl utlarvtnin^ af flefriade, eller till annan rode foi flyttade l odedeiar, dädanefter mä utföras af: ll^m 5, Idilia IVlarliie ^ mantal, indeladd dill /^:dels mantal, saint I^:o 6, lindem ^ mantal, indelat dill ^nleliir. tillsammans trode; att, i öfverensstämmelse med Ixon^l. Zrelvet den 2 IVlars >838, lorldifva ständigt vaeant, emod erla^Aande ärligen af sex dunnur s^anmäl, Ilälldeu rä^ oell dälften liorn, för liei rode rälinadt; std roden lX:o 121 vid 8Ii^dts (lompsAni dädanefter mä utföras af: Mo 6, Losar^l, i mantal, indeladt dill ^zNlelar. I^:o 8, ididem, ^ mantal, d:o dill ^ , ^:o 6, Idilia Narliie ^ mantal d:o till ^:dei.
Jag hade en dunkel föreställning om, att de zigenare, som hålla sig tillsammans, hafva en chef och sina egna lagar och seder, hvarefter de lefva, anse sig stå vida öfver dem, hvilka liksom vi voro ensamma och öfvergifna, och det var troligen derför, som min mor icke ville närma sig dem, liksom jag förmodar, att om hon kunnat undkomma Andrew, hon helst skulle velat vara alldeles ensam. En stund derefter lyste deras eld genom dimman, de hade lägrat sig för natten på något afstånd ifrån oss, deras två små lurfviga hästar spändes från vagnen, der barnen åkte, och jag kunde otydligt höra deras skratt och utrop, och klingandet af de små klockorna, som voro fästa på en rem omkring halsen på den magra, fläckiga åsnan, hvilken bar deras packning. Min mor hade lindat kappan omkring hufvudet och lagt sig ned igen, men jag hörde, att hon suckade tungt och hela hennes kropp skakade som at våldsamma snyftningar. Kanhända mindes hon sin första ungdom och den mördade mannen i Bakonayskogen, jag vet det icke, men så länge jag var vaken, hörde jag dessa suckar, och det var kanhända denna otydliga föreställning, som var orsaken till, att minnet eller drömmen äfven för mig återförde en del af den scen jag der sett. Jag hade sofvit länge, då jag tyckte mig vakna vid ett halfqväft utrop. Jag vet imellertid icke, om jag verkligen var vaken eller ännu drömde. Då man sofver i mossan under dimmans fuktiga täcke, äro sömn och vaka så förblandade, att man icke rätt vet, hvilka af de bilder, man ser tåga förbi i dunklet, äro inbillningens eller verklighetens. Jag tyckte mig imellertid, då jag blickade upp, se samma man, hvilken jag i min första barndom sett falla träffad af min mors dolk, nu stå lefvande bredvid henne i den bleka otydliga morgongryningen, och nu, liksom då, kysste hon hans händer och kläder under tårar. Jag ville vakna och resa mig upp för att öfvertyga mig om sanningen häraf, men i stället somnade jag djupare in, och drömmen eller synen försvann.
Man kan ju för natten ha sängmattor af ylle, som borttagas på dagen. För dem, som föredraga rena golfvet, är det att underkasta sig den osunda skurfukten, som ej försvinner på en dag. För att i möjligaste måtto reducera dammet i barnens rum till en bråkdel af hvad som finnes i den öfriga våningen, så ombedjas innerligen alla mammor och deras ställföreträdarinnor att ej belamra väggarna i de små älsklingarnes rum med » gräs oeh strå » eller å byråar och skåp med » gubbar », ty de äro trogna damförvarare. Samma förhållande med de charmanta draperierna, stilenligt anbringade för fönster och dörrar, man må nu ha kommit öfver dem för huru fabulöst billigt pris som helst på den eller den fashionabla realisationen. Skyll sedan på dammet, då man gör allt för att locka det till sig, bereder härdar för dess fortkomst och tillvaro. Draperier äro endast på sin plats i praktvåningar, men alldeles omöjliga i barnkammare. J u enklare ett barnrum är möbleradt, desto hälsosammare och för barnen trefligare är det ock. För att under natten skydda våra små för direkt inandning af otjänliga och osynliga i alla bostäder befintliga mer eller mindre skadliga bakterieatomer är bra att bädda hufvudgärden så, att ansiktena vetta åt kakelugnen, ty dit drager sig som en ström allt dam, natt såväl som dag, vare sig spjället är öppet eller slutet, emedan såväl oorganiska som organiska kroppar sträfva efter värmen och ljuset. N u slippa de ligga motströms och undgå därigenom, äfven om de andas med öppen mun, att inandas de hotande partiklame. Salongen eller förmaket, detta den fina smakens profkarta, är i många hus inredt som ett fullständigt museum och måste då städas som ett sådant höst och vår! I åter andra hus är det nästan att betrakta som ett hotel. Där » tar man in », viss på att träffa den goda vännen då, en annan då, värdfolket frågas ej alltid efter. Där är ett kommande och gående hela långa förmiddagen, som räcker i fina hus till kl. 4 — 5 e. m. Glädjen och dammet stå högt i sky, hand i hand vandra de in, men ut? Dammet stannar troget kvar.
Statssamt Allm. B csn.- o. Oec.-Ulsk. UllN.-o q3. i5 Emoi Utskottens hemställan, att Dykerioell Bergning?-försorgen må ål tvånne elier flere å Rikets kuster, dislrictvis bildade Bolag upplåtas, halva förenämnde Talare nästan enhälligt erinrat, att, genom en sålunda spridd och osammanhängande anstalt, frivilliga föreningar till Dykerioch Bergnings-försorgens öfvertagande endast kunna förväntas uppå de kuster af Riket, hvarest strandnings-håndelser oftast inträffa, och företaget alltså kan åt Bolaget lofva en större vinst, h varemot andra vidsträckta stränder, och serdeles de vid Pukets Nordliga kuster, sannolikt skulle komma i saknad af alla anstalter till sjönödlidandes hjelp; såsom följd hvaraf allt yrkadt blifvit, att befattningen med bergning af strän-* dadt skepp och gods matte åt ettj enda Compag-» nie eller Bolag varda ofverlemnad, hvars förnämsta åliggande borde blifva, alt, på alla punkter af Rikets hafskust, från Haparanda tili Strömstad, åt sjö-nödlidandes räddning, till lil och egendom, foga verksamma anstalter och den sorgfålligaste vårdnad. Utskotten hafva, vid denna frågas upptagande till förnyad pröfning, så mycket hellre ansett sig böra frånträda dess förut gjorda hemställan, och deremot förena sig i den inom 3me Riks Stånd, med så mycken enhällig»* het. yttrade mening, sorn de skål, hvilka, till |6 Siatssamt Ålim. Resv.-o. Oec.-Ufsk. TJtll4N:o\g3, slödi derföre, blifvit framställda, icke kunna motsågas, samt många Ledamöter af Utskotten, enligt livad de vid förra Betänkandet fogade Reservationer utvisa , redan då delat den tanka, hvilken inom de trenneRiks-Stånd, som återremiss Beslutat, visat sig vara allmänt hyllad. Utskotten hafva alltså till Rikets Höglofl. Siånders
De skäl , som vidare anföras för afetyrkandet, äro hufvudsakligen : l:o ”Att Gottland skulle blifva en ne» derlagsplats för Iurendrägerivaror , som dermed skulle förse de öfrige Svenska Städerne-” Att denna fruktan , åtminstone i hänseende till Gottland , är utan grund , finnef hvar och en , som nemligen utan fördom bedömer saken, då han betraktar detta lands från Sverige afsöndrade belägenhet, hvilket gör det lika svårt att derifrån till fasta landet insmyga varor, som från de flesta vid Östersjön belägna länder, att förtiga Danmarks och Finlands ojemförligt närmare läge. %ojBiLt.Bevilln».Ällm>Besv.o.Oee.Utsk.Bet.'Noi^ Detta har i Oeconomie-Utskottets första Be-, tänkande är 1825 blifvit ådagalagdt. Jag får blott tillägga , i anledning af den fruktan jag äfven hört yttras , att om smygbandeln, medelst vanliga fartyg, vore lättare att förhindra , sådant dock vore oändligen svårare, då dessa företag skedde med små farkoster eller båtar , hvilket man trodde från Gottland lätteligen skulle kunna verkställas; att sådane företag äro med för stor fara förknip«* pade, under en 12 å 15 mils fart i öppna sjön, med alla derifrån oskiljaktige väderö och den af förslaget lofvade vinsten, i förhållande till risquen, för ringa, för att någonsin, reta någon, med alldrig så liten beräkning, till företag. Den fruktanatt från Gottland, om ock denna ort vore med än så mycket förbudna varor uppfyld , Sverige skulle af sådana blifva öfversvämmadt , saknar således all grund, 2:0 ”Omöjligheten att så befästa hela fin , att den aflägonar all fruktan för fiendtlig invasion.”
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 18 sistlidne September, under N:o 72, afgifna och, den 2 dennes e. ro., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Majas Nådiga Proposition om den så kallade Mötes-Passevolancen för de indelta Regementena, samt flera i detta ämne väckta enskilda motioner. 188 Prat, Utdrag den 26 Ocioltr l8ag. S, D, Remitterades till LagUtskottet s Herr Rothliebs, Carl Fredrik, anföran2 ide, innefattande anmärkningar vid Lag-Utskottets, under N:o 89, afgifna och, den 20 dennes e. m , till Utskottet återremitterade Bej tänkande, i anledning af åtskilliga motioner om indragning af Lagmansoch Kämnersxätter samt serskilda Domstolar, så ock om förändring i vissa Domstolars organisation» och 1 ItättegångsOrdningen m. m. S. D. Då nu å fiyo föredrogs Lagsamf Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 15 dennes, under N:o 64 afgifna och, den 19 derpåföljde e. m., på bordet lagda Förslag till jemkning uti Riks-Slåndens beslut, i fråga om förändrad redaction af sista punkten i 1 §. 15 Cap. Byggninga-Balken m. m.; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde förslag icke erfordrade någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln, S, D. Remitterades till Statsm samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Friherre TVr angels, Henningdeu 23 dennes f. m., på bordet lagda anförande, in - Pro i. Utdrag den 26 Öctöber 1829. 189' befattande hemställan , ätt bemälde Utskott mätte anmodas, att inom ätta dagar inkomma med Utlåtande öfver Friherre Wirangels till Utskotten remitterade motion, angående Skånska Roteringen. S. D.