Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. böra ingå till K. M. med skrifvelse i detta ämne beror efter min infattning derpå, huruvida man anser saken vara af vigt eller icke. Såsom jag i mitt förra anförande hade äran yttra, hafva åsigterna i detta afseende varit olika. En tid ansåg man det vara mer eller mindre likgiltigt, hvad Bibeln innehöll. Bibeln var en bok såsom andra böcker och om man lärde känna dess verkliga innehåll eller 13 J Dea 14 Janu ari. ej, vore likgiltigt. Nu deremot liar man råkat in i ett annat skede, som för framgången af saken är mvcket vådligare. Man önskar icke att en Bibelöfversättning skall komma till stånd, man anser det farligt, om en sådan skulle, såsom de lärde påstå, blifva i betydlig mån olika den nuv:de. När saken kommit på en sådan ståndpunkt, tror jag det vara vådligt afslå Betänk:det, Det skulle visa en särdeles stor indifferentism mot den verkliga sanningen. Att en sådan indifferentism finnes, derom är jag fullt öfvertygad. Mången anser kyrkan och religionen för ett slags polisinrättning, tjenlig att hålla packet i styr. Ju större yttre lugn och ordning, desto bättre, äfven om detta lugn vore dödens lugn. Ett afslag å Betiinkit skulle gifva ytterligare styrka åt en sådan åsigt. Hr Tham har citerat en författare, som omtalar att han käti, de sig vida mera inspirerad vid öfversättningen, när han utöfvade sitt embete, än då han var derifrån befriad. Detta embete var troligen själavården eller kyrkoherdebefattningen. Nu hemställer jag till en hvar, som har kännedom om en pastors göromål, huru mycken tid han har att egna sig åt dessa göromål? Det är möjligt att han kan sysselsätta sig med Bibelöfversättningen, men det embete, som skulle inspirera honom till arbetet, det handlägger han då icke. Jag känner det icke specielt, men jag tror att en föregående talares yttrande anspeglar derpå att en af Kommissionens ledamöter f. n. är Riksdagsman.
Af hvad äfven redan finnes anfördt ang:de arméens sammansättning i reg:len och corpser, dess rekrytering, aflöning, beklädnad, organisationen af generalitelet och generalstaben m. m., hvilket allt i Regeringens propus, i allmänhet är lemnadt i sill nuvar. mindre ändamålsenliga, men kostsamma och såväl allmänna som enskilda olägenheter medförande skick, kan slutas till det otillfredsställande deri. Jag anser mig endast böra tillägga, hvad de afsedda större öfning slö gr en beträffar, att deras nytta åtminstone är tvifvelaktig, om de skola utföras på bekostnad af den allmänna beväpningens individuella öfning. Alt de olika vapnen böra, emellanåt, öfvas tillsamman; alt fälttjenst, äfven i större skala bör ofras; sådant erfordras visserligen för alt befälet må praktiskt utbilda begreppen derom. Men detta kan säkerligen, med vida mindre kostnad för slaten och landet åstadkommas, om hela militär-organisationen enkelt hvilar på beväringsprincipen, än om man skall låta värfvade och indelta trupper lemna sitt kasernoch torp-Sif. Detta, äfvensom alla öfriga lätt i ögonen fallande fördelar af en konseqvent tillämpning utaf de grundsatser jag i början af denna framställning uppställt, såsom en grundval för en ändamålsenlig organisation af landtförsvaret, torde bäst inhemtas vid belraklandet af de detalj-förslag, tabeller och motiver, som härefter meddelas; och hvaraf såsom resultater finnes följande:
Allmänna Fattigvården i Stockholm Dito i Landsorterne Lazarettet i Stockholm - v llospitalers och Lazaretlers underhåll „ Stora Barnhuset i Slockholm Summa Banco R:dr 61,970: • hvartill kommerr Indelta Räntor_, Krono värde 7,954 R:dr, hvaraf 1,875 ulan förvänd lig utföras med 1,375: — och 6,579 med dito å 5 R:dr 32,895: —o j ^r.Q. Indelt spanmdlj 13,078 tunnor ä 5 R:dr 65,3go: Summa Banco R:dr 161,63o: Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 October 1834- s54 Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse N.-o i5g. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Oct. i834> Prcste-Slåndet den 21 Burgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel. (StatsUtsk. N:o 85.) S. A. K. Vid sistförflutne Riksdag beviljade Rikets Ständer å Sjunde HufvudTiteln, innefattande Pensions-Staterne, en tillökning i anslaget till militaire Embetsoch Tjenstemäns enkor och barn af 7,000 R:dr, eller från 16,000 till 23,000 R:dr, alt tili nästa Riksdag utgå, då en bestämdare reglering kunde Rikets Ständer föreläggas, efter utrönande af behofvet i denna del, hvilket ansågs framdeles kunna förminskas i den mon Armeens Pensions-Cassa, genom miiitaire Embetsoch Tjenstemäns egne bidrag, blefve i tillfälle, att åt flere enkor och barn meddela understöd; men som E. K.
Memorial, med förslag lill volerings-proposition i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut i fråga om anslag till beredande af tillfälle för Officerare af Arméen att ingå i utländsk krigs-ljenst. (U. A.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakomne Protokolls-utdrag, halva, vid föredragning hos Riks-Stånden af Utskottets Utlåtande N:o 76, innefattande tillstyrkande, att ett anslag af 9,000 R:dr Riksmynt måtte af Rikets Ständer för hvartdera af åren 1058, 1859 och 1860 å Riksgälds-kontoret anvisas för alt, stäldt lill Kongl. Maj:ts disposition, användas till understöd åt Officerare af Arméens särskilda hufvudvapen, hvilka inträda i aktiv krigstjenst hos någon krigförande, i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, med rättighet för Kongl. Majit att hvad af anslaget inom ett år kan komma att besparas, få ett följande år för ändamålet disponera, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, att ett anslag, af det förra Ståndet bestämdt till 18,000 R:dr, och af det sednare till 9,000 R:dr, må af Rikets Ständer för hvartdera af ofvannämnda tre år å Riksgälds-kontoret anvisas för att, stäldt till Kongl. Majits disposition, användas till understöd åt Officerare af Arméens särskilda hufvudvapen, hvilka inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, hvars armé till större eller mindre del befinner sig på krigsfot, med rättighet för Kongl. Majit att hvad af anslaget inom ett år kan komma Bih. till R. St.
IVlin körsälrran cierom, att ^ag längt ikrän att vilia vä^ra Nitt bikall till livaci bag kinner nyttigt tor nationen nu oell framgent; men bag anser bär siligten bjucla att ät en lrvar lievara rle rättigbeter, 8om Oruncilagarne belgat. Det var Irronobönrlerne, 80m, gemensamt mect sliattebönrlerne, ät fralsellemmans-egare bereclcie vali ätt oeb valbarbet; oell bag anser lie tvanns körstnämncie elasserne, säsom utgörande lien egentliga stammen kör öonöe-8tänÖ6t, ega ett ostricligt »lisslrälr slä fullt ätnjutsnlle ak cleras rätt. Dä bag cten 5 biovember 181 o besvor Oruncilagarne, vttracle bag till Donlie-8tän<iet köljanrle: "Oell b, relilige Danne"niän ak Lonlie-8tänclet! bag liar ökverallt Iiört berömmas cie egenslrasler, "som utmarlra Dber. bag ser meri lillig sinnesrörelse clet svnnerliga vär"rle, läclerneslanllet Dcler egnar. De törljena oeli clenna gäril -le IVIän, ''bvillra annars slriktevis nära 8taten oell utgöra liess värn. Dortkaren att, genom "Lcler iclogbet oell genom utökningen ak ellristeliga cl^gcler, be<lra rlet n^t"tiga oell alitningsvarcliga 8tänci, till bvillret b ilören. Dcler l<oni,ng vilmar som en tar öfver bbira rattiglieter. bläns IViastt sliall tilläta !Viig, att "dela Dess ömma omvärönalt kör leiler."
Jag hemställer, huruvida icke Herr Cederschjöld skulle vilja frångå sitt förslag, som ej tjenar till annat, än alt vi nu klockan i nödgas votera öfver contra-propositionen, för att sedermera kl. half 3 votera öfver hufvudsaken, då salen förmodligen blifver nära tom.. Grefve Horn: Då Grefve af Wetterstedls förslag, som emot all min förmodan kommer att utgöra contra-propositionen, innehåller, att Ridderskapet och Adelil skulle låta hero vid de öfrige Ståndens heslut, men jag icke bär mig bekant, alt officiel underrättelse om detta beslut från de öfrige Stånden ankommit, anhåller jag att i contra-propositionen må bestämdt intagas den i5 Januarii i835. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt: Som jag uppgifvit förslaget till contra-propositionen, torde det äfven vara mig tillåtet att få bestämma ordalagen för densamma; men jag bar icke uppgifvit, och kommer ej att uppgifva de ord Grefve Horn senast önskat lillagde, rörande intagande af den dag, som de öfrige Stånden bestämt. Jag fortfar derföre att yrka det contra-propositionen må inskränkas lill de orden, att Ridderskapet och 2(6 Den 11 Februarii f. m. Adelil, för dess del, låter bero vid de öfrige Ståndens i ämnet fattade beslut. Grefve Horn: Då Ridderskapet och Adeln går att gifva sin opinion tillkänna i ett så vigtigt ämne, som det närvarande, synes det vara Ståndet värdigt att uttala denna opinion med mera bestämdiiet än dessa vagn» uttryck innehålla, som Grefve al Wellerstedt föreslagit för en opinion, hvilken för Nationen måste blifva högst oväntad. Att låta bero vid en sak vill säga detsamma, som att icke befatta sig dermed, och således här, att Ridderskapet och Adeln ej skulle vilja gifva sin mening tillkänna, hvilket likväl, enligt Grundiagen, är Rikets Ständers, och således jemväl hvarje RiksStånds rättighet och pligt.
+ Rengör mattor efter föregiiende desinfektitn fr&amp;n damm och smuts enligt ny metod; Rengör möbler, sangoch ghgkläder från mal och ' andra parasiter;:. tagel och renar fjäder medelst iiykonstruerade m asliiiier. I t t Reder 4. i $. PeZs~e+~k och mattor emottggas t a 7comsemering emot mal. Hämtning och hemsändning inom Stockholm kostnadsfritt. - onto or: Ilkottninggatan 23, 2 tr. upp. Allm. Telefon 73 73. i 6 e i + 4 a li " &gt; * edvi7~ " a-B~emer-P6r7izcn,dets hyrd mottagas i P&amp;róm&amp;ets nwmtitZ~ahga~ * till &amp; +zt / r.d&amp;de ' Sjukkassa. Skjuksköterskor. med goda .betyg öfver ge~iomgåi~gna ltirokurser och utöfvad praktisk verksamhet finnas anrnillda å Fved~llea-B~wmevlWr7,zcndets _; B ~ T &amp;, 54 Drottninggatan, 1 tr. Allm. - - ' Wimko$&amp;&amp;, P P P .., 45-ilsmakande, lira ftigt närande, hals; osain! ' F~ ?ordad af professorernn Olof Haiiiinarsteu, C. E. Bexgstrmd, ined: ' d: r. CK. Eni. Ha,gdalil ni. fl. ~ ' Hiilsoviiiriieii, tidskrif t for alliiiiin och enskil r1 1151 so~A,rd, ryttrm i sit ' t niiiiimer för den 1 febpiiari följande:. ' .. dli,mZeles r&amp;lirmciZe oc7~ .v&amp;rder.i7ct sc (iso&amp; ett 7co~t,oen&amp;erudt.
Det anslags måtta sorni motionen begäres, har äfven väckt min uppmärksamhet; hvartill kommer att anslaget å Stat för Ledamöterne af fria konsternes Akademi, icke på längre tid undergått någon förändring, under Myntvärdets oafbrutna fallande. På dessa förenade skäl, och då den Allmänna Opinion odeladt stadgat sig för de utmärkta Konstnärer, hvilka kommit i åtanka vid denna motion, anser jag mig böra för densamma tillstyrka bifall, i det säkra hopp att Rikets Ständer icke äro likgiltiga om Landsmäns förtjenster och den ära, som derifrån tillflyter nationen sjelf. Häruti har Herr Lagman Noreas instämt. Utlåtande, angående ifrågaslälld belöning för Assessoren J. P. Juringius. (U.-A.) Uti Memorial, som Högloft. R. o A. till Utskottet remitterat, har Herr Peresvetoff Morath, C. A., andragit, huruledes Assessoren J. P. Juringius vore en bland dem som för nyttiga uppfinningar sig kanske mäst utmärkt och dervid haft hvarken enskild kostnad eller möda ospard. Och har, med uppgift å beskaffenhe - Betänkande», N:o 174. 47 ten af 4 s& kallade Patentcr, dem Juringius, med anledning af Kongl.
En usling, som ensam nostukar sa mycket bränwin, som för tio andras mäneliga behof kunnat wara rillräckeligt, försattes i en yrsel, som genom wanckn-, blir för honom erc angenämt ulftand; beröswav förstånd, sansning och krafter, dignar han stuteljgen i en dwala, hwarifrän han knapt upwaknar, förr än ett nytt rus störtar ho» nom i samma nesliga belägenhet. Hans hustru och barn sörsmägka emedlertid i saknad as liswets nödwän» digasts behof, bliswa ofta af en ursinnig man och fader barbariskt behandlade, samt mäste siuteligen öka tiggarehopen, till hwilkens dagelig» förökande fylleri utan twiswel mäst bidrager. Huru lyckligt, om ett sadant menssligheten förnedrande misibrnk af denna för» föriffa wara krurde förekommas med bibehållande af desi mäktliga omvändande! Huru mänga olyckor, huru mänga brott skulle dä ej afböjas! huru mänga lif räda das! Manne dcua ej ffulle kunna winnås, om krogar, åtminstone i Städer förbyttes till salubodar, där bränwin försåldes wid en lucka säsom bröd nu säljes i Ba» garbodarne, och där sälcdes rj gafwes tilfälle, atk pä en gäng förspilla egendom, tid, hälsa och sjelfwa lifwet? Detta förflag är icke nytt, men har aldrig blif, wit undersökt, mredt, än mindre werkstäldt. Det torde dock förtjena att närmare pätänkae. Mätte aldrig för hwad financiel winning, för hwatz poli - H28 Den 19 December. politisk afsigt st)'N hätst^ genom försatkningar eller inrätte ningor. en last befrämjas, moder kil! sä Niänsia andra, en last, som redan bland de ringare folkklssi-w.blilwir sä astman, och hotar med en oboklig skada bade deras »hy, signe och moralike!
Detta är Mathematik: som Min Herre med skäl citerar205. Visst är det indifferent, om en Skomakare är en Plato, endast han gör sitt arbete habilt. Deri har min Herre rätt; och detsamma är med en Mathematicus. Men också, utom den vetenskapen, ligger i alla andra vigt på personen. Min Herre har knappt två afgjorda sanningar i Politiken; i Financen, ingen. Att betala sin skuld, är ingen finance: det är den simplaste räkning, eller mathematik, i verlden. Antingen kalla nu alla sciencer Mathematik; eller ock ligger i alla andra mera visshet – mera nämligen hos personen, än uti saken. Jag ville i Skara äfven inrätta ett Sällskap pro Sensu Communi. ”Vett och Verksamhet” hade jag till valspråk; Kung Fredrik II till Heros; och den 24 Januari till samlingsdag (födelsedagen på engång för två)206. Några gånger voro vi tillsammans. Jag skref något, som nu är undanlagdt. Men min kärlek för Sundt Förnuft är qvar. Till Tham. Stockholm den 20 Augusti 1792. Jag tackar Gud för det ”behof att höra något från mig”, som han gifvit åt en Man, hvilken annars är så långt öfver alla behof. Men han – Gud – består sig sjelf denna yppighet af ett stort hjerta, att fråga äfven efter det minsta. ”Beviset mot Adelskap”207 är utur min skola. Men ur min, som ur allas skolor, kommer ingenting bättre, än Vår Herre lät det göras. Alla slags hufvuden gå i skola. Boken är ett rafs af mina conversationer. Auctor är en Medicinæ; Doctor Philipson. Han har gjort ett hocus-pocus-recept af mina icke så dåliga ingredientier. Får jag trycka M. N. Herres Antidotum, fastän det är något emetiskt? Med – till slut – några ideer af mig till högre eftertanka? Det är: ett rigtigt Med och Mot i frågan; så att riksdag i Nationen kan bli öfver ämnet. — Zibet är en tankekruka. Han har mycket af en lång uppfostran i verlden; men ingen själ. – Min gamla, sanna, alltid lika heliga vördnad till Hennes Nåd!
Frölich deruti, att det finnes vid denna riksdag frågor af den mest maktpåliggande art, som företrädesvis påkalla Ständernas uppmärksamhet och angå grunderna samt principerna, hvarifrån alla förbättringar i vårt land böra åtgå; men jag tror likväl icke, att man derföre får åsidosätta alla praktiska frågor, ty efter mitt omdöme finnas ämnen af sådan vigt, att de äfven vid denna riksdag fordra Representationens uppmärksamhet, och deribland räknar jag förevar, fråga, samt förbättringar i fattigvården. Jag tror således, i öfverenssstämmelse med den åsigt jag i sistnämnda ämne yttrat, mig äfven nu böra tillkännagifva den önskan, att det Utsk., hvartill denna fråga blifver remitterad, mätte göra sig den mödan att utreda ämnet och ställa sig i beröring med det Utsk., som disponerar stats-anslagen. Jag tror besparingar icke här vara på sitt ställe, då de hindra oss att komma till någon verkligt statsklok åtgärd, hvilken, om den blifvit väl uttänkt, icke bör kunna mycket misslyckas. Jag anhåller således, att Lagoch Ekon. - fJtsk:n må, vid behandlingen af denna motion, sätta sig i beröring med Stats-Utsk. Hr von Troil, Emil: Då discussionen öfver den föredragna motionen utsträckt sig till correct.systemets flesta delar; då detta systeme, för det närvar., utgör den vig tigaste af våra samhällsfrågor, näst efter de rent conslilutionella; och då likväl ingen framställt det, som, enligt mitt förmenande, utgör hufvudsakliga anledningen till de bedröfliga resultaterna: så har jag äfven ansett mig böra bryta tystnaden. Alt våra correct.inrättn:r äro misslyckade, derom höres numera blott en enda röst. De förtära Statens Den i5 Februari f. ra. 39 inkomster vida utöfver hvad sorn varit förn (sedt; de förtära livad som är dyrbarare, nemi. sedligheten hos en betydlig del af arbetsclassen ; de utsända öfver stad och land en verklig syndaflod af förderfvade uslingar, som störa allmänna säkerheten.
Malm till en enda smältning, redan kostat Interessenterne 60,000 R:dr B:co, en Summa, som säkert fördubblas eller tredubblas innan företaget hinner till fullbordan. Beträffande de anmärkningar, som Herr Reutersköld funnit sig befogad att göra vid Skattläggningen af ifrågavarande Verk, så, ehuru någon Discusion i anledning deraf ej kan äga rnm, enär denna fråga är aldeles afslutad, genom Kammar-Collegii den 20 October och 26 November 1816, enligt Kongl. Majrts gifne Nådiga Beslut, utfärdade Skatteköps Bref, så må likväl tillåtas mig anföra hvad jag trodt kunna bidraga till förhållandets närmare utredande. Herr Major Reutersköld har ansedt, att vid Skattläggningen ett utrymme af 20)297 Tunneland Mossar och Berg orätt blifvit afdragne såsom impedimenta. De som besökt denna aflägsna Bergslags-Ort och sett dess Mossar, hvilka utan ett enda träd, utan ett enda grässtråd och tätt uppfyllda med" små , nästan bottenlösa, Sjöar, ej kunna beträdas hvarken af Människor eller Kreatur utan fara att alldeles nedsjunka, och de som sedt denna Orts Åttestupor och dess stora sträckor uppfyllda med ofanteliga Stenar, emellan hvilka en Människa omöjeligen kan tränga sig fram till de här och där stående uttorkade träden, skola ej dela den värde Ledamotens tanka. Herr Den 2 Februarii, 49 Herr Major Reutersköld har vidare funnit, att af den återstående rymden alltför stort Utmål blifvit Hemmanen vid den skedde Skattläggningen tilldeladt. Jag medgifver att detta Utmål kan synas öfverflödigt för den, som kan hända föreställer sig Jordmonen öfver allt lika bördig som i Stockholms och Upsala Län. Skilnaden är likväl så stor, att då 40 år räknas i dessa Län såsom vanlig Åierväxt-tid lör Skog, som skall kunna till kolning användas, kan deremot för Helleforss Verket, hvars hela Område består, med få undantag af de magraste Sandhedar, med säkerhet omöjeligen antagas mindre än en tid af mer än 100 år.
De officiella uppgifter jag af en mäklare erhållit å medelpriset för alla å Stockholms börs uppgjorda Den 7 Februari e. ni. 383 bränvinsslut från den 1 Juli 1860 till den 31 Dec. 1865, utvisa, att medelpriset utgjorde för: år 1860, 1.4i, » 1861, 1,65, » 1862, 1,47, » 1863, 1.47, » 1864, ),3i, och » 1865, eller det år, då Franskt bränvin, i följd af de ned tryckta priserna i Frankrike, möjligen kunde säljas bär för 1,63, 1,26, allt detta för en kanna af 50 proc. styrka, (utom för 1860 och 1861, då sprithalten är beräknad till 6 grader). Då man nu betraktar dessa fakta, hvilka äro dels hemtade ur officiella uppgifter, dels meddelade af fullkomligt trovärdiga personer, och finner dels att pris-skillnaden mellan Franskt och Svenskt bränvin f. n. är så stor, som mellan 1,03 och 1,26, dels att priset på det Franska bränvinet, beräknadt efter ett ovanligt lågt inköpspris, uppgår i det aldra närmaste till samma belopp som Svenskt bränvin under de sednare 6 åren högst gällt, så torde man inse att vår Svenska bränvinsnäring ej behöfver befara någon konkurrens med Franskt vindrufsbränvin. Jag öfvergår nu till det förfalskade bränvinet. och ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att Frih. Klinkowströms uppgifter rörde endast sådan förfalskad vara, ty fastän Frilen väl benämnde den för vindrufsbränvin, så framgick af hela hans framställning oförtydbart att fråga endast var om bränvin tillverkadt af hvitbetor och sedermera försatt med drufmust, eller m. a. o. om en vara, som, enligt traktaten, icke får införas emot den lägre tullen. Med uppgift att en hectoliter dylikt bränvin å 90 proc. skulle kunna i Frankrike inköpas för 35 fr., förklarade Hr Frihm att varan här hemma skulle kunna säljas till 1,22 per kanna af 50 proc. styrka.
Afdelningen: W&WMMT', Rikets Ständers Bevillnings-Stadga, Riks-Stat saint Förslag till Förordning angående Stämplade Pappers-Af giften, jemte Riksdags-Beslutet. St i £ e $ itan^eré pfttnllninfl för ar 184» odj De pdfoljouDe intill flutet of Det or, Do en fprnt)oD §$eftnnnin$d:0toDoo of 9tifetö ®tdnDer tuorDer nittonen; ©jorD pcf> fontttjcft n>iD Itrtimo 9tif$Do$eit i (Stocholm Den 15 SDioi 1845. 25ewtllntng0r5ovorl>ni«igeii. %M till allman Uttima 9W*t>acj fammam fallate od) f;dt i €tocff;olm fotfamlate (Stdntet/ gore YO e t c i* l i q t: art, fcoan (2öi, jemlift Sugering^ormené fbvciTriftcc, granjfat 0tair?^cvFvt'5 tillflanD ecb brifter, anilagit fär|TilDa fummet till bel)ofwen£ fpllanDe od) atagit Cjj en Deremot fwaranDe 53ca>iIlning af Gn billion ©ju* bitnDvaDe trettio ?ufen Sufécakr 53anco, obcräfnaDt
Jag förmodar, alt icke blott de ledamöter af II. o. Ad. som äro embetsman, utan hvar och en annan, som bar egendom och någon kunskap om dylika ärenden, veta, att denna gång af ärendena hittills blifvit iakttagen. Att den nu skulle uraktlåtas, när ett ärende förekommer af så vidt omfattande och genomgripande beskaffenhet, att maken icke blifvit sedd sedan Carl d. XI:s lid, vore förvånande. Frih. Cederström har således icke saknat goda skäl för sin erinran, uti hvilken jag instämmer. Hr Sandströmer, Anders Peter: I anledn. af de anmärkrnr, Frih. Cederström, Jakob, och Hr von Hartmansdorff framställt, som skulle detta ärende icke hafva varit föremål för vederbör. embétsverks granskning och utlåt., innan detsamma öfverlemnades till II. St., ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, alt, enligt hvad af comiterades betänk, upplyses, kammar-coll.nn, Statskont. och kannnar-rätten hafva yttrat sig i de fleste af de frågor, sorn varit föremål för nämnde betänk. Sålunda har kammarcolkm redan år 1828 upprättat förslag till förenkling af räntepersedlarne samt vederbör, embetsverk afgifvit yttranden i fråga om indelta räntornas indragning, äfvensom kannnar-rätten och Statskont. utlåtit sig om förändring i debitering af uppbörd och redogörelse. Jag tror således att alla formaliteter blifvit iaktlagne. Frih. Cederström: Det var icke oväntadt, att den siste värde talaren ansett ämnet vara ut tömd t inom colhnes område och att comiterades åtgärd således är en sammanfattning af förut utarbetade ämnen; men som den värda ledamotens yttranden öfver colhnes redan gifna yttranden i frågan svårligen kan antagas till någon ledning för 11. St:s omdöme öfver comitéens förslag, helst det är öfver detta, icke öfver andra projekter, som 11.