Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I utlandet har på flere ställen inträffat, att kommunen tagit en dylik angelägenhet, som den nu ifrågavule, om hand. Sådant har t. ex. förhållandet varit i Edinburgh och Briissel; representationen vägrade att anslå medel till universiteter i dessa städer, men kommunerna sjelfva bekostade desamma. Afven i Löwen har ett likarladt förhållande egt rum. Men det var här katolska presterskapet, som började universitetets upprättande. Man finnér häraf huru vigtig frågan är, om staten ensam skall tillsläppa kostnaden, eller kommunen äfven bör deruti deltaga. Denna och flera andra vigtiga frågor har Utsk:t lemnat obesvarade, och det är dock högst nödvändigt, att de blifva vederbörligen utredde. Då nu motionären icke begärt några anslag, utan endast äskat utredning af förhållandena, synes det mig billigt, att man dervid läster afseende. Beträffande Gr. Björnstjernas vederläggning af de af motionären framställda skäl, får jag bekänna, att jag deraf icke funnit mig rubbad i mina åsigter. Gr:n har framställt Göteborg såsom en vida lämpligare plats för ett universitet än hufvudstaden, och dervid lagt vigt på den förstnämnde stadens förträffliga läge, med hänsyn till en framtida Skandinavism. Jag får uppriktigt säga, att jag hoppas, att Skandinavismens framtid mätte vara en sådan, som aldrig får någon ända. Bland de många skäl, Grin anfört såsom erbjudande faror för ett universitets anläggande i hufvudstaden, förekomma äfven förökad lefnadskostnad, förströelser, sällskapslikt, fara för studenternas sedlighet m. m. Alla dessa invändningar äro dock af en mera inbillad betydelse. Deremot har Grm fäst mera vigt vid ett uppträde, som nyligen tillställts af studenterna i quartier latin i Paris, och tyckes befara, att dylika oordningar äfven skulle kunna inträffa hos oss. Eftersom Gr:n frammanat detta röda spöke, vill jag då erinra om, att vi icke äro några Fransmän, och att vårt folks lugnare skaplynne är oss en borgen för att en dylik fruktan är öfverflödig. Gr.
Stat mägtat gifva, som vägen och vilkoren för idoghetens gång, under den styrande magtens förmynderskap, blifvit noga afmätte och inom trånga graqsor utstakade, samt den inhemska industrien och konstfliten, under skiåtvängets och det förbjudande Systemets envälde och onaturliga bojor fjettrade. Försvåradt under en tid af allmän förlägenhet, dl Btvillningt'Utskotttts Betänkanden. 45 höden* rop genljuda i FolkRepresentanternas Kammare och då, med alla tid efier annan uppsökta och begagnade vägar till förmögenhet, ytterligare kraftansträngningar torde återstå för Statskroppens uppräithållahde. Förnuftet och rättvisan synas derföre påkalla, att innan man beslutar en, äfven med förutsättande af dess billiga fördelning för Folket, tryckande beskattning, mart förut böra sorgfälligt undersöka Och Sarnvefsgrannt använda de icke direct betungande hjelpemedel, sorn Statens inre styrka erbjuder, att méd undanrödjartde af de Lagar, sotrl inom sig bara fröet till Samhällets förstöring, mart i öppnandet af en Vidsträckt verkningskrets för Folkets idoghet och arbetskraft, i en Utvidgad frihet i handel och näringar, Uppsöker de Sarina grundkällorrie för den Verkliga Samhällsförmågan, att gifva skatt till Statens Underhåll. Med skäl och icke utan hopp bör Svenska Folket af National.Representationen vanta kraftiga åtgärders Vidtagande i denna del, åtgärder, som, hvilahde på rätts-begreppet af Borgerlig frihet, icke mer stå i ett fiendtligt förhållande till den nationella rigtningen och med det samma till Svensk rätt och frihet. Men förnuftet och rättvisan bjuda lika oeftergifligt, att en billig och jemn fördelning af Statsbörderne är det enda vilkoret för möjligheten, att utgöra en bevillning, som påkallar den högsta kraftyttring och måste Utsträckas till många i betryck Vavande Samhälls clas Det är Utan tvifvel hvarje medborgares ovillkorliga pligt, att för siri del bidraga till Samhällets bestånd.
Banco, men kannan Brännewin til is st. s rst., härigenom förlorade hwarje köpare, om blott !8 kannor räknas af Tunnan, pä hwarje, z Rd. s; st.; icke nog med denna stadan; dranken som är lika nyttig för Kreaturen som denne nordens natur är stadelig för mennistorna sjelfwa, mäste särskilt köpas, ymnigt, upblandad med matten och transporteras länga wägar — Lyckligtwis är de fleste af deste swärigheter förekomne genom husbehofs - bränningen och pä naturs-rätt grundade förmäner, wunna i synnerhet om Lanotmannen förunnas bränna, när han behöfwer och med sädan redskap han finner förmänligast; samt sälja, der han fär afsättning. Jag anhäller at detta mitt anförande mätte förunnas granskning i samma Utstött som har sig updragit Herr Commerce-Rädets krlntrscböläs Memorial. Herr So2 Den 11 Augustt. Herr Grefwen och Landtmarstalken föreflog at dä detta Dictamen angingc ct af Herr?i-lnt!-8cl>ö!ll den 26 Iulii upläst, ochpa bordet lagdt Memorial, matte det, tillika med detta til samma Utstött, nemligen Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-Utstottet, remitteras. Samtpcktes. Uplästes följande: Transumt af Pro-tocollet, hällit hos Högwördige Preste-Ständet den Zi Julli 1809. S. D. Wid öfwerwägande af hwad Riksens Högloft. Ständers Banco-Utffott uti Pro. tocolls-Utdrag af den 28 i denna mänad samt Stats.
Sån * » * * 4,880. l. 9. c) @erjFilbe Slfgifter får Sån, löfte 6 bagar efter förfaHo# tiDevne # » * < # * <• * 1,394. 2. 3. d) Jöpra får 7t£bon 173. 35. _ e) SfuctionS^ropifton får afptttabe panter * * 3,283. 33. 11. ©umma 9t:br 20,790. 23. 6. Utgifter: $ r 1 8 2 8. a) 'Hftöniug odj ^enfioner < » * * DUfcr 25,812. 45. — b) Dmfoftnaber får ©frifunatetialer, QBeb, Sjus m. m. 2,228. 37. 6. c) ©tocffyolmS ©tabS anDet af Drbtnarie SluctionS^topi* fionen * * * * * * * * 638. 22. — ©umma 9v:Dr 28,680. 8. 6. 21 v 1 8 2 9. a) ^flåning od) ^enftoner » * * DUbr 25,278. 40. SKePiforerne Ijafma befåfft inrättningen od) bermib inf>dmtat en alb mån fånnebom om befi organifation, famt tagit i ågonftgte kummen, ber ^åanterne formaras. ■— 15 ~— Srebie Slffcelningett: r^raitbe f. b 5*1^1 “Discont •tjnxåttningcixne.
Bfhdes den 3 Äng. 1848 utfärdade, i Rådst.rättens protokoll intagna Kungörelse, som ock uti 37 § i Kongl. Kungörelsen den 12 Nov. 1831 om hvad i hänseende till farsoten cholera iakttagas borde, förklarades, i förmågo af detta ocdi ofvan åberopade lågröd), förutom hvilka något annat hvarken vore för i fråga varande fall lämpligt eller ens blifvit till stöd för åtalet åberopadt, Karantänsbefälhafvaren icke kunna till ansvar i målet fällas; hvarförutan Rådst.rätten ogillat dennes yrkande att, på grund af 7 § i förrberörde Instruktion, af mig undfå ersättning för sina i målet halda kostnader; så har Kongl. Hofrätten, efter vederbörandes hörande öfver de ömsesidiga besvären, funnit i anledning af Karantänsbefälhafvarens klagan öfver beslutet rörande hans invändning mot Just.Ombudsmannens behörighet att åtalet anställa, jemlikt 1 § i den fiir Just.Ombudsmannen utfärdade instruktion, ej skäl att i Rådst. - riittens beslut ändring göra; hvaremot beträffande Advokatfiskalens (å mina vägnar) förda talan. Kongl.
StatsUtskottet9 den 16 sistlidne Julii un* der N:o 325 aFgifne, samt den 22 derpåföljde e. m. på bordet lagde Utlåtande, angående ersättning för förlorade ängar m. m. vid granslinien mot Ryssland; blef samma utlåtande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet äterremiteradt. S. D. f. m. Efter hos Ridderskapet och Adeln gjord anmälan, att Lag samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens den 18 sistlidne Julii afgifne utlåtande öfver Kongl. Maj ts Nådiga skrifvelse, jemte åtskillige enskilde motioner, i frågan om näringsfriheten, samt om förslag till nya Handelsoch Handtverkeri - Reglementen blif-it till trycket befordradt beslöt Ridderskapet och Adeln, att utdelning af ett tillräckligt antal exemplar borde inom RiksStånden, så fort möjligt är, verksällas, samt att den till tryckning, papper och häftning åtgående kostnad borde af de till RiksdagsUtgifternes bestridande anslagne medel utgå ; uti hvilket beslut de öfrige Respective Riks tånden. skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. f. m. Föredrogos å nyo och biföl v - Prot. TJtdr• d. xi Aug. 1823. 68 J lös följande från nedannämnde Utskott inkomma, samt den 5 dennes e. m. på bordet lagde utlåtanden; Från Statssamt allmänna Besvärsock Ekonomiutskotten: Af den 16 sistlidne Julii: N o 370, I anledning af väckt fråga om biträde af Statsverket till Mossodlingar i Skaraborgs Län. Af den 23 sistl. Julii: N:o 571, I anlednig af väckt fråga om utgifvandet af en sä kallad Medborgerlig Cateches. Af den 18 sistlidne Julii: N:o 372, Öfver väckt Motion om, upp* rättande af ett Bolag till idkande af Handel å SydAmerica. Från Statsoch BevillningsUtskottet:
Cederströms handlingssätt att framdraga dessa data, tillika yttrat ett gillande af de omdömen, som bemälde Frih. fällt öfver StatsUtsk:s majoritet, så skulle jag i sanning ej hafva ånyo uppträdt; men jag finner betänkligt, alt de ifrågavarande acterne läggas till handligarna, med ett sådant allmänt bifall öfver det sätt, hvarpå Hr Frilen framställt sin anklagelse, emedan det icke kan döljas, att Frih. Cederström qvalificerat SlatsUtskis handlingssätt såsom brottsligt och såsom ett försök att störta grundlagarna. Hvad är det väl StatsUtsk. gjort, som så kan rubriceras? Visserligen medgifver jag, att mången obefogad anmorkn. utgått ifrån StatsUtsk. till Coust.Utsk., men det är icke deröfver, som man vill fälla den hårda domen, utan derför att man begagnat en olaglig form, och för alt bevisa delta, tager man fram ett prot.uldr., innehållande en a5 H. $1 4oa D e n 26 Maj. avis lill Coust.Utsk. Innebär då delta en sådan slör förnärmelse af lag? Af grundlagen finnes ingenstädes förbjudet, alt det ena Utsk. communicerar med det andra; ieke heller finnes Cons!.Utsk. undantaget ifrån sådana convmunicalinner. Icke vill jag påstå, att genom dessa prot.utdr. Const.Utsk. erhållit någon upplysning eller ledning för sina förhandlingar; men det är likväl ett factum, att SlatsUtsk. inom sig hade alt välja emellan den åtgärden, att i formlig anmäi kningsväg meddela Const.Utsk. dessa anmärkningar, eller den, att blott medelst ett prot.utdr. fasta Coust. Ulsk:s uppmärksamhet på tilldragelser, hvilka Const.Utsk., enligt SlalsUlskts förmenande, icke var i tillfälle ali känna.
Jag utbeder mig nu att i saken, och formen, få yttra hvad jag ämnat anföra. I den första frågan, huruvida en ledamot skulle vara berättigad att utesluta åhörarne, får jag instämma med Friherre Boije. Vi kunna erinra oss hvad som bandt vid denna Riksdag; jag vill ej ingå uti möjligheternes vida verld, utan endast bålla mig till verkligbeter Under denna Riksdag hafva vi haft exempel på, att Ledamöter blifvit af våra egna medlemmar hindrade, att fortsätta sina tal. Det skulle kunna hända, att en Ledamot, som uppträdde, på förhand visste, att ett sådant bemötande skulle honom vederfaras. Han torde hafva mod att det oaktadt yttra sig inför Ståndet allena, att tillrättavisa dem, som afbröto honom, och försvara sin yttrande rätt, fastän ämnet misshagade. Men både för Ståndets och sin egen beder skuld, torde han sky ett sådant uppträde i främmande vittnens närvaro. Om en sådan talare möjligen hade sanningens språk att föra, skulle det på sådant sätt få förqväfvas, 4a Den i April f. m. inom detta, till hennes framförande, fridlyste rum? Borde ej talaren hälldre vara berättigad, att ensam på förhand begära åhörarnes utelutande? Här har blifvit satt i fråga, att flere ledamöter borde förena sig med honom, antingen 3 eller 5, och man har trott, att uti flertalet skulle ligga större borgen mot missbruk af uteslutningsrätten. För min del tror jag det ej vara af särdeles vigt, om en eller några fordras till dess utöfvande, ty om man på alfvar befarar, att några personer skulle vilja sammansätta sig och tillintetgöra offentligheten för en hel Riksdag, så förslår antalet 5 lika litet sora 3 till någon motverkan. Ridderskapet och Adeln torde påminna sig, att de, som röstade emot offentligheten, vid voteringen derom, voro, om jag ej felar, i55 personer. Desse utgöra ett mer än 3o gånger större antal än 5. Om de bytte om, och blott hvar 3o:de gång begärde åhörarnes uteslutande, så blefve det ej för livar och en särdeles tungt, att bära den femtedel af allmänna oviljan, som hvar 3o:de gång kunde träffa honom.
Som denna votering utfallit med 73 Ja och få Nej, samt Ja således vunnit; alltså kommer utförsel-tullen för ett Lisp:d oarbetade Ben att ut sättas till 4 sk. Nionde Voterings-proposition öfver contra-proposition vid omröst ningen, angående tullbestämmelsen å Bränvin, samt irsta alternativet uti iorde Voterings-proposition hafva förfallit, sedan Ridderskapet och Adeln antagit Utskottets i detta hänseende gjorde inbjudning; och kommer, med anledning häraf, sistnämnde Voterings-proposition att lyda sålunda: Tionde Voterings-proposition. Den, som gillar Utskottets förslag, att Bränvin och Sprit, alla slag, af till och med 12 graders styrka, må beläggas med en infÖrsel-tull af 1 R:dr kannan, och det af högre gradtal med 1 Rrdr 24 sk , samt att den för Sprit till luktvattens beredning hittills medgifne serskilda förtullning må upphöra, och denna sprit, i förhållande till dess styrka, draga enahanda tull, som annat Bränvin, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, komma alla slags Bränvin och Sprit att beläggas med få sk. kannan vid införsel, då styrkan utgör till och med 12 grader, och med 1 R:dr 12 sk. kannan, då styrkan öfverstiger detta gradtal. Som denna votering utfallit med 72 Ja och få Nej, samt Ja alltså vunnit, komma Bränvin och Sprit, alla slag, af till och med 12 graders Styrka, att beläggas med en införsel-tull af Forstcirhta Stats-Utskoltets Memorial IV.-o 4og. 5 i R:dr kannan, och det af högre gradtal med i R:dr 24 sk., hvarjemte den för Sprit till luktvattens beredning hittills medgifna serskilda förtullning kommer att upphöra, och denna Sprit, i förhållande lill dess styrka, att draga ena handa tull som annat bränvin. Elfte Voterings-proposition. Den, som gillar Utskottets förslag, att införsel-tullen å Caffe bestämmes till 6 sk. per Skålp:d, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner
Landtmäteri-förrättuingar, om ändring af 20, 25 §§:ne i Taxan på arfvode för. III. B. 217, 389, 462. A. 463. Landlmäleri-Statcn, angående anslagen för. Se Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 71» Landllogsgärden, angående uphörande af. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 64. Lantingshausen, Grefve Eric Albrecht, yttrande. V. 335. Lappmarken, om fortsatt understöd af allmänna medel till fattige bland dess allmoge. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 160. Laske Härad, om särskildt tillägg lill Bankens lånereglemente, för beviljande af lån, emot inteckning i hemman belägna inom detta Härad. Se Fastighets-Låuefonden. Lazarettet i Lund, om anslag till. Se Lunds Lazarett. — Seraphimer-Ordens-, om uplåtande åt detsamma af plats för tvätt-inrättning från Kongl. Majtts och Kronans, af Kongl. Caiolinska Medico-Ghirurgiska Institutet disponerade egendom N:o l och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen. Se Slals-Utskottets Utlåtande N:o 148. — om anslag till. Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 160. Lefvande språk, om förhöjd lön åt Elemenlar-Läroverkens Lärare uti. Se Elementar-Läroverken. — om inrättande i Upsala af en ordinarie Professor uti. Se Universiteten. Lego-Stadga, om ändring i dess föreskrifter i afseende på orlofssedel-. Se Orlofssedlar. — angående ändring af eller tillägg till 2 Art. 5 §. af. Se Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 8. —• angående ändring af eller tillägg till 8 Art. 46 §. af. IX. B. 278. A. 347. Leijonanckar, Fredrik Wilhelm, yttranden. II. 287. Leijonhufvud, Friherre Axel Gabriel, yttranden.
Landtm, framställde, att under densamma blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s betänk., dels afslag derå med bifall till K. M:s i ämnet aflålna nåd. propos., dels ock återremiss. Propos. till bifall å LagUtskis förevar:de betänk, blef härpå framstäld och besvarad med starka nej, blandade med ja; hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s betänk, samt bifalla K. M:s deri omförmälda nåd. propos., och då härvid ropades ja, blandade med nej, förklarade det han ansåg denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. Gr. Lagerbjelke begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den, som med afslag å LagUtskis betänk. N:o 29, bifaller K. M:s deri omförmälda nåd. propos. om ändring i vissa delar af Kongl. Förorda, d. 13 Juli 1818, angide inteckning i fast egendom, voterar ja; den det ej vill voterar nej; Den 15 Juli. 419 Vinner nej, anser R. o. Ad. de emot Iltskss förenämnde betänk, gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer : Ja — 19. Nej — 23. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 9 och 12 dennes på bordet lagda betänk. N:o 30, i anledn, af väckt motion om rätt för part att återfå till öfverrätt ingifna handlingar. Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Hr von Troil, Sam. Gust., m. fl. ledamöter, nedannämnde d. 12 dennes första gången bordlagde utlåt.-n, betänkrn och naem., nemi. från S ta ts-U t sk o tte t: N:o 218, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Och få Revisorerne tillkännagifva, att den skuld för uppburet förskott, till Upphandling af Wallmar och Boij i Jemtland, stor 4,129 R:dr i4 sk. Banco, för hvilken Landshöfdingen och Riddaren von Törne sedan år 1822 till UtredningsDepartementet häftat, och hvilken balance i 1827 års RevisionsBerättelse anmältes, blifvit under den 9 April 1828 af bemälle Landshöfding contant inbetald. ( 76 ) UnderF ör följande under detta Departements förvaltning ställde Fonder, hållsnemligen Stats-anslagen för BevciringsManskapets ArtilleriHcistarnes Denarsamt temenRevisorerne öfverlemnade; men för MötesPassevolanceCassan hafva, såtel. som här framföre redan är anmäldt, några Räkenskaper icke blifvit Revisorerne tillstäldta. I sammandrag visa förenämnde Räkenskaper. Debet. Balance från 1826, fordringar.. För BeväringsManskapets underhåll. För Artilleri Hästarnes underhåll. För ExercitiaeEsqvadronernes underhåll. Debet. Balance från 1827 För BeväringsManskapets underhåll. För Artilleri Häs tames underhåll. För ExercilioeEsqvadronernes underhåll. Credit. Förskott emot framdeles ersättning för BeväringsManskapets Vapenöfningar, 1828 3o,ooo R:dr af Kongl. StatsContoret anordnade, hvilka bägge Poster, tillhopa utgörande i3o,ooo R:dr, jemte hvad från föregående tiden sig liärledt, blifvit i 1828 års Bokslut specifiqvet upptagne och redoviste. i Angående de, under rubrik: Anticipation, till Artillerillästarncs underhåll^ i Räkenskaperne derföre, bägge åren upptagne serskildta Summor, åberopa Revisorerne deras, i sammanhang med frågan om utlåningen ifrån Artilleri-Departementet till Mötes-Passevolance-Cassan, redan gjorda anmälan. Civil-Departementet.
N:o 150, i anledning af erhållna äterremisser af utlåtandet N:o 85, angående reglering af utgifterna under riks-statens fjerde Hufvudtitel, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, i fråga om 6 och 13 punkterna af utlåtandet N:o 85, bifalla Kongl. Maj:ts nådiga proposition, och i afseende på 16 punkten af samma utlåtande, icke allenast bevilja de af Kongl. Majit äskade och af Utskottet tillstyrkta löneförbättringar för Regements-skrifvare, Styckjunkare, Tygstatsmästare, Tygstatsgesäller och Gevärshandtverkare, vid Artilleri-regementena, utan ock bifalla att lönerna för officerarne vid dessa regementen uppföras å stat till de belopp Artilleri-kommitéen föreslagit, med undantag likväl af Ghefslönerna hvilka nedsattes från 4,360 till 4,100 Rdr, taffelpenningar och fouragsmedel inberäknade, samt af Underlöjtnantslönerna, hvilka nedsattes från 400 till 380 Rdr; hvarjemte Ridderskapet och Adeln vidblef sina, angående 11 och 23 punkterna af merberörda utlåtande, förut fattade beslut och ansåg förevarande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial: Prot.-Utdrag den 14 Juni 1851. 319 N:o 151, i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 88, angående reglering af utgifterna under riks-statens femte Hufvudlitel, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt, rörande 10:de punkten af nämnde utlåtande, förut fattade beslut, samt ansågs förevarande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D.
DANIEL FALLSTROM. elevskola och var kamrat med lilla Ellen och långa Helga. Så debuterade jag — det är en lustig historia, min debut, men den får vara till en anSå oförståndig hon varit, som hela morgonen grufvat sig för denna upptäckt! — Hon log åter friskt och gladt. — Först och främst bruka ju herrar i allmänhet sällan läsa det rent litterära i tidningen, dessutom stod ju detta » under strecket!, och sådant anses visst af skapelsens herrar vara något uteslutande fruntimmersaktigt. Ahnej, — det var ingenting att oroa sig öfver. Hon kunde tryggt börja sitt arbete igen liksom alla andra dagar; den utlofvade biografien måste hon afsluta i dag, hon visste, att det bråskade därmed, och på sista tiden hade hon verkligen varit lat och försum ' ig, ja, oförlåtligt lat. En stund flög pennan raskt utefter papperet, men så sjönk den åter ned. — Hvad var det hon skrifvit på ett ställe i skizzen? » Hon visste, att han älskade henne, » — ja, men hon visste också, att i verkligheten skulle de båda småningom glida undan hvarandra i det all lycka uppslukande konvenansens slaflif, hvari de båda voro inkastade. Hon visste, att i hennes sätt mot honom låg — mot hennes vilja — något kyligt, afvisande; hon sökte mildra det, men hon kunde det ej, det var den slöja, som hon måste kasta öfver sina varmaste, innerligaste känslor. Och han å sin sida syntes allt mera tyst och tilbakadragen; en osynlig mur hade rest sig mellan dem, snart skulle de vara lika långt skiljda åt, som om milslånga sträckor låge dem emellan. Det skulle gå med dem som med så många andra, ty » mötas och skiljas är lifvets gång », fast » skiljas och mötas är hoppets sång. » Skulle hon låta hoppet fullfölja sin sång? Eller skulle hon draga ett bredt streck öfver det sista årets ljufva och bittra dagar, stryka bort ur minnet alla de fina mjuka stämningar, som ännu dallrade inom henne, börja hvardagslifvet på fullt allvar, lefva blott för sitt arbete och för sin lilla klena syster, — aldrig mer öppna hjärtat för det ljufva, betagande medvetandet att vara älskad. Ja, ja, bäst att vara klok.
Förut var förhållandet att berättelserne hvarje gäng afgafs för 2:ne år i sender. Redan är 1844 var uppmärksamheten fästad på detta förhållande och på behofvet af ett skyndsammare aflemnande af berörde berättelse. Vid den tiden var dock förhållandet det, att en mängd oafgjorda mål funnos för en tid af 10 år tillbaka. Man ansåg då nödvändigt, att först undanarbeta denna balance som varit föremål för föreg:de Stats-revisorers anmärkmr. Om nu R. o. Ad. för sin del, anser lämpligt att till Konungen ingå med underd. skrifvelse för att begära vidtagande af en åtgärd, hvarom man redan galt i författning, så har jag visserligen ingenting deremot. Jag har endast ansett mig böra upplysa förhållandet och instämmer i öfrigt i Utsk:s hemstäl lan om tryckning af dessa berättelser och detta så mycket mer, som framställning derom blifvit af embetsverket sjelf gjordt, ehuru det hittills icke vunnit bifall. R. o. Ad. biföll ifrågavar:de 55 §. § 56. Bifölls. § 57. Hr von Troil, Emil: Afven vid denna punkt förekom någonting motsvarande af det förhållande hvarom jag vid föreg:de punkt talat, nemi. alt man helt och hållet förbisett hvad som kunnat tilldraga sig under den icke obetydliga mellantid, som förflutit från det sista af de år, som revisions berättelsen omfattar. Hade revisorerna och stats-kont. ägnat samma uppmärksamhet åt detta ämne, som det nu vill befrämja hos ifrågavande embetsverk, så hade man säkerligen kunnat fä förnimma att åtgärd vidtagits till undanrödjande af det öfverklagade förhållande att redogöraren lemnat varor till fån - 396 Den 1 Juli f. m. garna från sitt enskilta förråd, långt förrän anmärkn:n gjordes, äfvensom att hvad fångarne till förbättring af sin kost erhållit, inskränkt sig till bröd, svagdricka och s. k. bondost. Jag skulle derföre tro att den föreslagna skrifvelsen är fullkomligen öfverflödig, enär uppmärksamheten visserligen har varit och fortfarande är fästad pä detta vigtiga ämne.