Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det synes sålunda vara uppenbart, att Landlmäteri-fiskalen icke, genom förslaget om skrifvarebiträde^ utbytande mot en Ingeniör, erhåller nödigt aibetsbiträde för åstadkommande af någon vidsträcktare tillsyn än hittills öfver landtmälarnes tjenstgöring och arfvodestaxans tillämpning. Då den förevarande frågan om kontroll är af desto större vigt för rikets jordegare, som desse torde utbetala omkring en million R:dr årligen för landtmäteriförrätlningar; så lära Statsmagterne icke böra med likgiltighet åse ofvan omnämnda betänkliga förhållande nied en stor del af arfvodesräkningar. Det torde vara obestridligt alt det fordras speciela insigter och praktisk erfarenhet i landtmäleriet för den, som skall med verkligt gagn deltaga i arbeten för en allt omfattande tillsyn öfver landtmätarnes tillgöranden i tjensten. Hvilken behandling andra väckta förslag om landtmäleriet än må erhålla, vågar jag af anförda skäl vördsamt föreslå: alt, med bibehållande af anslaget till skrifvarebiträde elier renskrifning i General-landlmäleri-kontoret, åt, bland andra, Landlmäteri-fiskalen, i öfver ensstämmelse med Justilie-kanslcrs-embetels underdåniga framställning, Rikets Ständer måtte anvisa 2,000 R:dr ll:mt årligt anslag, att å kontorets ordinarie slat uppföras till aflöning åt särskild amanuens eiler biträde hos Landlmäteri-fiskalen. Om remiss häraf anhålies. Stockholm den 2G November 1802. C. G. Sköldberg, från Nerikes lån. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Eric (Ionsson från Westmanlands län, om tillägg till och ändring i Kongl. Förordningen om eyors fredande mot skada af annans hem djur samt om stängselskyldighel den 21 December 1857. I afseende på frågor om egers fredande mot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighel återstår visserligen åunu en och annan bestämmelse, somicke nog tydligt innefattas uti Kongl.
Och n är s&amp; närmare .tjugu &amp; r efter den ofvannärniida instruktionens utfärdande Stockholms stads fattigvårdsnämnd hade att afgifva utlatande rökande ' förslaget till lag om kviums. inväljande i fattigvirdsstyrelse, hade man kommit s&amp; lin@ bakut, att niimn den fann sig föra$hteii att afstyrka fökslaget! Den har sedan med orubblig konsekvens vidhållit denna sin ståndpunk$. Denna konsekve~is iii * emellertid fran en annan synpunkt .en besynnerlig inlronsekvens. T y i praktiken har man icke billler har i Stoclrholm kunnat undvara kvinnans bitriide. Fattigvårdsaairinden räknar - det som sin särskilts f örtjänst att några af försatnlin~ar~ias fattigvkrdsstyrelser för tillsyn öfver de fattiga anvärida s. k. församlingsdia.konissor. Ja, e11 ledamot af fattigvårdsstjrelse skrifver .följande. oid, - i hvilka sannolikt hvar och en enskildt af fattigvårdsnamndens. ledamöter ar villig att inst5mma: rfattigvård utan stöd och bi' stand af våra kvinnor rent af förefaller som .en otankbarhet ». Och dock drager just den som yttrat dessa ord hiiftigt i harnad mot tanken pk att geuom kvinnans inväljande i fattigvårdsstyrelse eller nämnd skänka h-ne. stödet af lagens ansvar och förplilztelser. Hon är nog bra, men. blott slsom frivillig. » Oombedd och oansvarig »., då ar ho11 förtrilff lig. Men dörren. ' till lagligt delta.g ?nde ', i f attigvardens rådslag och beslut hklles. omsorgsfullt tillsluten. Sker detta '. af en onödig ömhet för kvinnans kvinlighet eller af en h d f t omedveten - fruktan för hennes kritik? I alla händelser gäller det n u att skapa eii opinion som - vederbörande icke längre 1mnn.a motstå,. Erwt Beclcman. Ur de senaste arens litteratur i kvinnofrågan. (Forts. frhn ' haft.
Jag är innerligen öfver tygad 0111 att Hr Hjerta ännu får skrifva i mer lin 10 år, innan lian förmår taga bort Svenska folkcls håg att förblifva - Peo aS Octobet fc m. Sag ta vid monarkien, eller förmår ott republikanisera Svenska nationen, lledan sorn pojke läste jag Montesquieu, och jag liar ratt alt följa hans lära. Jag har trott, att Sverige beliöfver en stark Adel; men jag frågar: skulle Adeln äga någon förmåga, efter den förändring man föreslår oss? Jag ber Hr Hjerta vara så god och öfvertyga mig om jag har orätt; men så länge jag ser att det fordras 3:ne actusföratt gifva de beslut vi nu fatta gällande kraft, ina han ej finna underligt, att jag använder min ringa förmåga, för att, om möjligt Sr, gifva det definitiva beslutet den riktning, som öfverensslämmer med min öfvertygelse om fäderneslandets sanna fördel. Jag döljer icke, att jag skall, allt hvad jag förmår, söka öppna ögonen hos mina medborgare och varna dem för de faror, för hvilka de blottställa sig. Hr Ribbing, Bengt: Det vore måhända öfverflödigt att göra några flera tillägg till hvad Hr von Troil anfört för bifall till Frih. Hamiltons förslag, hvilket jag gerna vill bifalla; men lika med Hr von Troil, bar jag funnit den brist, som förefinnes på dugliga ämnen till riksdagsmän. Jag tror att det vore högst illa gjordt att inskränka valrätten till den grad, att man vore tvungen välja dåliga riksdagsmän. Må det tillåtas mig att sätta R. o. Ad. för en stund i samma belägenhet som de väljande; lätt finner man då huru illa det vore, om valrätten blefve inskränkt inom valdistrict. Om jag föreställer mig, att derinom icke skulle finnas någon, som bade tillvunnit sig de väljandes förtroende, så vore det väl högst påkostande, alt nödgas antingen välja en person, tili hvilken man icke ägde förtoende, eller också alldeles icke välja.
Men å en annan sida, och hvad Banken beträffar, blefve förbindelsen, att, när som helst, tillhandahålla ett obegränsad t creditiv, mot vilkor af småningom ingående ersättning från personer af alla classer, inom rikets serskilda provincer, der en sådan gärd tilläfventyrs ofta nog måsle indrifvas genom utsökning, och, i slikt fall, påkallade nya förskotter af Banken till dessa kostnaders bestridande, — förknippad med alltför stort äfventyr, och beräkningarna härutinnan för mycket obestämda, att Banco-Utskottet skulle kunna, för en slik anordning, lemna dess tillstyrkan, serdeles nu, dä alla bemödanden måste företrädesvis gä derpå Baneo-Utskottets Betänkande IV.o Sy. i3 ut, att förbereda ordning och stadga i Myntväsendet, hvartill, såsom ett nödvändigt vilkor, hörer, att utgifning af nya Sedlar från Banken ej eger rum annorledes, än antingen i förhållande till Silfver-fonden uti Bankens hvalf, eller ock på korrta och bestämdt utstakade återbetalnings-tider. Bnnco-TJtskottet bör, och måste alltså, hos Rikets Ständer vördsamt afstyrka den af Herr Cron föreslagna Låneoch Assignerings-rättigheten på Banken till Brandskade-ersättningar och öfriga utgifter af allmänna BrandstodsBolaget. Stockholm den 7 Julii 182g. i4 Banco-Vtskottets Betänkande. JV.o SS. N:o 58. Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Julii 1829. Betänkande, med anledning af Herr F. L. Rosenqvists Motion, angående Assurancer pä Lif och derå grundad belåning i Rikets Ständers Bank. H öglofl.
Slutligen och då uti den nu foreslagne Instructionen alla Låne-bitråden och anslag bora vara upptagne, så har Stats» Utskottet, under förutsättning, att de af förenade StatsBanco och EkonomiUtskotten tillstyrkte Anslags-Summor till Strömrensningar m. m. varda af Rikets Hoglofl. Stander bifallne, åfven på sitt behöriga stalie uti Insructionen föreslagit hvad, i afseende på detta anslag, i sådan händelse, bor iakttagas. För öfrigt har Stats-Utskottet ansett sig bora fåsta Rikets Hoglofl. Stånders uppmärksamhet på angelågenheten deraf, att de, i afseende på Lån-bitrådena åt Ståderne Norrköping och Borås, föreslagne reglementeriska stadganden i händelse de Stats-Utskottets Betänkanden. 41 af Rikets Hoglofl. Stander gillas, varda intagne uti de underdåniga Skrifvelser, hvilka till svar å Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner komma att afgå, på det dessa reglementariska stadganden måga kunna vederbörande till underdånig efterrättelse meddelas. Stockholm den 13 November 1823* Förslag till Instruction för Fullmägtige i Riksgäls-Contoiret i afseende på de Lånbiträden och Anslag, hvilka från nämnde Contoir skola utgå, och, till större eller mindre belopp, anskaffas genom upplåning , mot Contoirets Obligationer med 3 proCents årlig ränta. S*om Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, till Canaloch andre byggnader beviljat nedanuppråknade Lånbitråden och anslag; och hvartill, utom audre anvisade tillgångar, medelskola upplånas mot Riksgålds-Contoirets Obligationer med 3 proCents ränta; så hafva Rikets Ständer, i afseende på denna åt Riksgålds-Contoiret 42 Stats-Utskottets Betänkandeti. uppdragne befattning, härigenom till efterrättelse och iakttagande stadgat och föreskrifva följande: Första Hufvtid-Afdelningen. Art. Gotha Canal Bolag.
Ständer till grundlagsenlig behandling vid innevarande riksmöte antagit upprättade förslag, dels til! ett tillägg till 28 § Regerings-formen, af innehåll, bland annat, att Konungen må ega att genom naturalisation till Svensk medborgare upplaga utländsk man, i den ordning och under de vilkor, som uti särskild af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag bestämmas, dels ock till ändring af vissa stadganden i Regerings-formen och Riksdags-ordningen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden, och hvarigenom, på sätt ett till 17 § Regerings-formen tillagdt moment upptager. Konungens rätt att pröfva och afgöra de mål, som, jemlikt Förfaltningarne, få hos Konungen fullföljas genom besvär öfver embetsmyndigheters meddelade beslut, men icke tillkomma Högsta
Registrators-belättningen i denna expedition numera, efter sista innehafvarens be - 4 Stats-Utskollets Uttalande N:o 49. fordran till annan tjenst, blifvit indragen, och då härigenom göromålen för den återstående Registrators-befattningen blifvit i betydlig mån ökade, vid hvilket förhållande det syntes obilligt, att innehafvaren deraf icke skulle åtnjuta samma lön, som hans vederlikar inom de öfriga större Kansli-expeditionerna, har Kongl. Maj:t föreslagit dels att ifrågavarande lön måtte höjas från 3,000 till 3,500 Riksdaler, dels ock att, på sätt Rikets Ständer vid den beslutade indragningen af förstnämnde tjenst afsett, lön för en ny Kanslist måtte uppföras med 1,800 Riksdaler, men deremot från staten uteslutas en af Kopistlönerna G00 Riksdaler jemte 100 Riksdaler af de till befrämjande af göromålens gång inom Kanslistoch Kopist-graderna anvisade medel; — hvarjemte Kongl. Maj:t, beträffande öfrige Kanslister och Kopister, hvilka ej allenast äro behöflige såsom biträden åt Revisions-sekreterarne med uppsättning af berättelser och expeditioner m. nr, utan ock tjenstgöra vid protokollet i Nedre Revisionen, funnit någon inskränkning icke kunna ske i dessa tjenstemäns nuvarande antal. I betraktande af hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, har Utskottet funnit skäl tillstyrka, a) att den äskade lönetillökningen för Registratorn må beviljas med 500 Riksdaler; b) att ofvanomförmälda, enligt Rikets Ständers beslut vid sednaste riksdag, i sammanhang med indragningen af andre Registratorstjensten verkställda tillsättning af en ny Kanslist, samt indragning af en Kopistbefattning måtte i aflönings-staten iakttagas; samt c) att öfrige Kanslister och Kopister må på stat uppföras till det antal och med den aflöning, som bifogade tabell Litt.
Man behöfver dock ingalunda kanna en mängd stramngars enskilda lif för att komna till den öfvertygelsen, att qviiinans relativa oansvarighet och tillbakadragna ställning visst icke skydda henne för fall, men val för det straff, som borde följa på brottet. För den, som vill se förhållandena sidana soni de verkligen äro, blir det klart, att det just ar qvinnans verkliga eller stundom litsade okunnighet om det allmänna lifvet, hennes vana att endast verka indirekt och välta allt ansvar på mannen, som skapar inaliga af de laster och brott, hvilka n u. i så beklagansvärd grad flacka vårt folk. - Att här finnas vissa synder och brott, i hvilka båda könen iiro lika skyldiga, men der qvzizvtan nlletaa får lida straff, veta vi ju alla; men detta får ej hindra oss från att se och erkänna den sanningen, att hon i inånga andra fall går fri, då hon borde dela den af lagen dömde manlige förbrytarens straff. Det är af lika stor vigt för den uppväxande flickan, so111 för gossen, att rättskänsla och sjelfansvarighet s % inplantas i deras hjertan, att de, hvilken stallning i verlden de an koinnia att intaga, ni&amp; kanna sig lika förpligtigade att soni sedliga menniskor stödja hvarandra i en gemensam kamp mot frestelserna, vare sig att dessa fralnträda mot dem inom det stilla hemmet eller ute i det rörliga, brusande samhallslifvet. Inom mina fyra vaggar. Karolass allt för dystra skildring af en lärarinnas skoloch hemlif, hennes pligter och försakelser, offentliggjordes i Dagnys aprilhäfte, verkade den en viss förstämning, hvilken somliga af oss liirarinnor behöll0 för oss sjelfva, andra åter i bref till red: n uttalade. Förf. lofvade dervid, att en fortsattning vore att vänta, som komine att blifva ett motstycke till artikeln sSkollif In. Och vänta fingo vi. Häfte efter häfte har utkommit, men vid en blick på innehiillsförteckningen har ständigt var viintan blifvit besviken.
Och enligt den kännedom jag på stället kunnät inhämta, får jag tillägga att otillräcklige Capital från verkets första början, hvilket förorsakat att angelägna arbeten icke nog hastigt och icke alltid på deras rätta tid kunnat verkställas, hvaraf följden varit, att den påräkGade effecten stundom förfelats, troligen mera än någonting annat ådragit verket betydliga förluster, samt för intressenterne aflägsnat den vinst, sorn i annat fall med säkerhet kunnat påräknas. Af de motionen åtföljande Bilagor inhämtas, att hela kohlförsäljningen vid Stenkohlsverket, per medium för de 4 sista åren endast utgjort 57,587 Tunnor; men deraf upplyses icke, om denna låga försäljning, varit en följd af en deremotsvarande minskad brytning eller härrört af brist på afsättning, hvilken sistnämnde omständighet, jag icke har anledning förmoda. Jag vet emedlertid atf under den föregående perioden både uppfordring och försäljning vissa år uppgått till vida större belopp, och d?t måste så förhålla sig, om icke förlust vid en så beskaffad rörelse skall uppkomma. De hufvudsakligaste omkostnader vid dylika Gtufve-arbeten, bestå uti vattnets undan - Den 12 Februarii, 325 hållande på större djup. Dertill erfordras dyrbara Ångmachiner, hvilka året igenom måste hållas i gång; och det faller sig klart att dessa allmänna omkostnaden fördelade på ett större eller mindre qvantum kohl, på tilL ex. 60,000 eller 2 å 300,000 tunnor, skola åstadkomma högst olika resultat. På samma sätt förhåller det sig äfven med kohlens brytning. Samma personal kan framskaffa ganska olika qvantiteter, i mon hvaraf brytningepriset stiger eller faller; och som detta sluteligen bestämmer kohlens värde vid försäljningen, så befordras eller försvåras i samma förhållande varans afsättning och begärlighet. Jag vet att äfven att Stenkolsverket vissa år lemnat en icke obetydlig behållning eller utdelning åt interessenterne, ehuru det hela, enligt hvad man hördt, slutar sig med förlust; och jag föreställer mig att ett annat förhållande icke kati vara att förvänta.
IVIaj:ts serskilta proposition om Larleb^ bemm»n8 ansläenrle till bo8tälle för Kronofogden i HVadsbo fögderi, bebolvet af anslag i contant minskas med 346: 32. — sä att tillokrringen utöfver 8tats-Lontorets beräkurug 8ful le utgöra oeb att följaktligen, iue,l Len utaf 8tats-Lontoret beräknade 8taten, enär genom ifrägs varande reglering skulle bomma att uppbära, dels an8laget för Vudra blukvud-Viteln för Kronofjerdingsmän, utgörande 8,563 L:dr 19 8b. 8 r:st., dels, i Len män regleringen kan varLa verkställd, 8törre »telen af antagen pä Åttonde llufvuä-LLteln till Lemisslage-, Uppbördsoeb Obser vations-procent samt Uantaksskrilnings-provisioner, b vartill för ären 1833—1837 i meLeltal utgätt 27,875 I3:Lr ärligen, Lel8 Le allöniugar, sorn, enligt bvaL ofvan nämnclt är, ärligen utgätt af Åttonde oeb Vionde IlufvrulLltlarire, 8ä att Len egentliga tillökningen kan an868 utgöra ungefärligen 120,000 L:Lr, oberäknaclt Let att L i ksgä l »ls-t ion tore t oeb serskildte förvaltanLe Verb skulle vinna förmon af berörde provisioners oeb procenters uppböranLe, oeb att besparing bunde bomma att vinnas genom närmare utredning af lorbällandet med afbastuingen af Le under lönerna inbegripne boställen. Kongl. Naj:t erkänner angelägenbeten af en efter Vandt-stats-personalens bebof samt efter
På samma gång jag således på det varmaste förordar den af Hr Brakel nu väckta motion, anhåller jag, i sammanhang dermed, att densamma måtte vinna R. St:rs bifall. Flere ledamöter begärde ifrågav:de förslag på bordet. Föredrogs K. M:s den 7 dennes på bordet lagde Nåd. Propos. om anvisande för fyra år af ett fyllnadsanslag till K. M:s hofhållning. Gr. Anckarsvärd, Garl Henrik: Givil-listan företer inom alla konstitutionella länder, likasom första hufvudtiteln, dess motsvarighet hos oss, ett af de ömtåligaste öfverläggningsämnen inom de lagstiftande församlingame. Det enskildta folkombudet blifver vid dessa öfverläggningar alltid mera eller mindre ställdt i kollision emellan obehaget) att synas mindre villigt att gå högsta maktens innehafvares önskningar till mötes och pligten att vid skattebidragens behandling aldrig lemna utur sigte, att de utgöra produkten af folkets arbete och försakelser. Det är, till undvikande af ett så beskafTadt ömsesidigt obehag, för både regent och folkombud, man gemenligen vid hvarje thronbestigning begagnar det ännu neutrala tidsmomentet, att för den stundande regementstiden öka eller minska det Kongl. 336 Oen 11 Februari f. m. apanaget, och hvaraf följden biifver, att, då intetdera sker, man icke funnit några anledningar för handen att uti anslaget för företrädaren göra några förändringar till förmån för efterträdaren. Den siste Wasa-Konungen på Sveriges thron lemnade den med ett i ordets fulla bemärkelse tomt chatull; men också utan att under sin åttaåriga regementstid hafva afTordrat folket några ökade skattebidrag för sin hofhållning. Den honom efterträdande nya dynasti-chefen besteg thronell med oförändrade anslag, men derjemte med en, genom Sverige, såsom medel, säkerligen ej obetydlig förvärfvad, så kallad, enskild förmögenhet, hvarvid ej (såsom ofta sker) får glömmas de 300,000 rdr, som i och med honom för evärdeliga tider tillhandahållas den regerande Konungen af dynastien Bernadotte; — utanför de, uti första hufvudtiteln upptagne anslagssummor.
väl åtgångna, och nu torde någon anmärka, att jag icke äger ett öre till oförutsedda utgifter. Det är ju visst och sannt, men jag ger ju icke ut alla pengarne på en gång, jag har min summa för veckan att använda efter bästa förmåga, och det kan ju hända, att jag ibland kan göra goda affärer och spara in en eller annan krona på någon lyckad finansiell operation. All tvätt göri ' 8 i hemmet. Kläder för oss alla gå i medeltal till 275 kr. pr år, och så ändras ändå alla pappas kläder till gossarne, och! i lian fick i den gamla goda tiden två klädningar af en mammas. Den syhjälp jag möjligen behöfver inberäknas ock här. Under sommarferierna ha vi ej kunnat neka oss den stora vederkvickelsen att hyra oss en liten stuga på landet i någon fridfull vrå, och ha vi vanligen gifvit 75 kr. i hyra för två rum och kök. Resan inne att resa, » tänkte han med en suck. D e t var inte roligt att fara hem, och hans egna hem föreföllo ej vidare trefliga, men han hade latats alltför länge, och i kväll skulle han säga åt N i l s, att han måste resa om måndag. L i l l a Maja skulle nog bli ledsen, de hade varit så goda vänner, och R u t h Men här afbröt B o b sin tankegång. D e t var naturligtvis hans ömhet för barnet, som så ofta frammanade moderns bild; det var tid på att han gaf sig af, annars skulle han väl så små- ningom inbilla sig att han var kär. Men inte tänkte han gå i fällan och offra sin dyrbara frihet för ett par grå ögon och ett par kinder med gropar. Å h nej! — I detsamma hörde han steg på sandgången, och en högväxt man med en sjömans lätt igenkänliga gång skyndade upp mot byggningen. Glasdörrarna på nedre botten öppnades hastigt och — R u t h låg sluten i främlingens armar. » Älskade Georg! » hörde B o b henne utropa, » hur » men slutet af meningen kväfdes af den främmandes tjocka skägg. » Rättvise himmel! H o n låter det odjuret kyssa sig, » sade B o b, blek af raseri.
Hvarföre stadnar man här och icke gör, då samma anledningar åro för handen, J.agVtskott et i Bctånhandtn^ än ytterligare ett tredje steg, hvarigenom ingen skulls drifva® utom Socknens gräns att underhålla fremmande, sällan af väg*» lottsegaren sjelf befarna vägar, och de fördelar tillskyndas alla i gemen , som nu åtnjutas förnämligast af dem, som bo nära Häradets gränser. Lagen synes dock äska, att afseende göres på det naturliga läget, då det i ByggningaBalkens 25 Cap. 8 § heter: Hvar skall sitt skifte få , som det ior allom lägligast faller. Dessa ära mina tankar i ämnet, och litt de icke afvika fran billighet och rättvisa, är ännu i denna stund min öfvertygelse. Om Staten till sitt väsende är ett rättstillstånd, så utbildas Staten till frickt lif endast i den mån, som de i densamma inbegripna mångfaldiga förhållanden utbildas till rättsenlighet, och Medborgaren kart icke eller på andra villkor ernå tillfredsställelse af sitt kall att deltaga i den allmänna Lagstiftningen , än om han förmår medverka dertill, att i Statslifvets former bättre ut* trycke® det hvarje enskildhet lika omfattande rätta, hvilket år och förblifver ytterst, beståndande. RiksdngsFullmägtigen Strindlund : Om den fråga, som i anledning af väckt och till Utskottet remitterad motion, angående skyldigheten för egare af Bruk, Qvarnar och andra dylika inrättningar, att deltaga i väghållnings-skyldäghet, anhåller jag att få särskildt yttra mina tankar. Det lärer vara ostridigt, att vägarne lagutskottets Retånkanden, 311 mest begagnas för körslor till och ifrån Bergverken, hvilka således af deras underhållande i farbart stånd hafva största fördelen. loke dessmindre åro de från ali skyldighet i detta afseende befriade, och Allmogen måste ensamt derföre ansvara.
S. D. Föredrogos och godkändes ej mindre Expeditions-Utskottets Memorial 33 5, i anledning “af erhållna återremisser af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse samt § i Riksdagsbeslutet angående den antagna nya Riksdags-ordningen och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, än äfven de med samma Memorial öfverlemnade förnyade förslag till underdånig skrifvelse och till § i Riksdagsbeslutet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Stats-Utskottets: Memorial 33 126, i anledning af erhållna återremisser å en i Memorialet 33 84 föreslagen voteringsproposition; och Utlåtande 33 128, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande JK 12, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut beträffande Betänkandet 33 9, angående väckt fråga om restitution af bränvinslillverkningsafgift vid export till utrikes ort. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets Memorial: 33 15, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets Utlåtande 33 10, rörande väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 April 1861 angående en allmän hypoteksbank. Godkändes, andra punkten med afslag å Hedervärda Bonde-Ståndets inbjudning i ämnet, till Borgare-Ståndet framställd genom protokollsutdrag 33 310. hvilket i sammanhang med nämnda punkt ånyo föredrogs och behandlades; samt 33 14, angående arfvode för sekrelerarebiträde hos Sammansatta Statsoch Banko-Utskottet.