Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 1840 och 1841 årens riksdag fastades uppmärksamheten af en ledamot inom hederv, Bonde-ståndet vid de ofta förekommande svårigheterna för rote^ intressenter Statssamt Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 12. 9 intressenter uti hemman, klufna i många och små delar, att utreda och i förhållande till hemmantalens storlek fördela de till båtsmans-beklådnaden hörande serskilda persedlarne; hvadan samma ledamot föreslog, att, till undvikande af berörda svårigheter samt till beredande af mera öfverensstämmelse och likhet i båtsmännens drägt, kronan måtte öfvertaga bestyret att förse båtsmännen med klädespersedlar, emot betalning af rotehållarne efter det i markegångs-taxorna utsatta pris å samma persedlar; och var det just till följe af denna motion, som Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 13 Februari 1841 hos Kongl. Maj:t framställde den anhållan, hvarom här ofvan blifvit nämndt. Då nu, såsom Utskotten ådagalagt, icke allenast den nuvarande beklädnaden är mindre tjenlig för båtsmannen, som, då han uppkallas till rikets tjenst, har skäliga anspråk på att blifva försedd med en ändamålsenlig klädsel, utan äfven sättet för beklädnadens utgörande är mindre väl ordnadt; så måste i begge dessa hänseenden sådana förändringar verkställas, som, utan att öka den börda, som rustoch rotehållare af roterings-besväret vidkännas, bereda rättelse uti de svårigheter och olägenheter, hvilka Utskotten här ofvan antydt. Hvad sjelfva de egentliga beklädnads-persedlarne angar, så anse Utskotten det vara uppenbart, att, med förutsättande af en för båtsmännen ändamålsenlig beklädnad, denna skulle blifva betydligt dyrare, om rusthållarne sjelfve droge försorg om dess anskaffande, än om kronan för hela båtsmanshållet toge bestyr dermed; ty det är gifvet, att materialierna, uppköpta i större partier, skulle erhållas för bättre pris, än om de inhandlades styckevis.
Propositioner och Skrivelser, Konungens Nådiga. — N:o 75. angående väckt fråga om försäljning af en kronan tillhörig tomt i Malmö. VIII. 102. R. 153. R. 595, 620. IX. A. 18. E. 80. — No 76. angående understöd åt Öfverste-Löjlnant I. Z. Dunkers Enka Maria Charlotta Tuderus. VIII. 102. R. 153. IX. B. 4. A. 39. — N:o 77. i fråga om medel till fullbordande af Strömsholms kanals ombyggnad. — N:o 78. angående sökt garanti för fem procents ränta under vissa år å kostnaderne för anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle. VIII. B. 518. A. 557. IX. E. 110. A. lil. — N:o 79. angående eftergift af den en del skattskyldige inom Götheborgs fögderi af Götheborgs och Bohus län ådömda ersättningsskyldighet, i följd af förre kronofogden Chr. Öhboms balans. — N:o 80. i fråga om bildandet af en fond till understöd för afskedade folkskolelärare. — N:o 81. angående restitution till de af Convoy-kassan aflöna de embetsoch tjenstemän, för erlagd bevillning å den del af deras aflöning m. m., som utaf Norrska statens medel bestås. IX. B. 163. A. 164. — N:o 82. i anledning af väckt fråga om förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och sirap. Prostetunnor, spanmålsanslag till, angående. Se Åttonde HufvudTiteln. Protokoll, Ridderskapets och Adelns, vid denna riksdag, angående tryckningen af. I. B. A. 24. — angående de vid riksdagens slut återstående ojusterade. IX, 664. — Riks-Ståndens, angående kostnaderne för deras tryckning, samt utdelande af de vid riksdagens slut öfverblifna exemplar af dessa protokoll och dertill hörande bihang.
S. Dr Remitterades till Stats-Utskottet: nedannämnde denne dag afgijhe anföranden, nemligen, 1:0 af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, angående Grefve Posses förliden gårdag till Utskottet remitterade motion, örn ett lån lill Götha Canal-Bolag, för att bereda möjlighet tili försäljning eller utarrendering af Motala .verkstad, jemte ett, i anledning deraf, afgifvet yttrande, 2:0 af Friherre Sparre, Sixten, angående Grefve Horns förliden gårdag till Utskottet remitterade motion, örn mötespassevolaucens upphörande, samt anslag af allmänna medel till indelta Armeens vapenofningar, jemte de, i anledning deraf, afgifne yttranden. 3:o af Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran, i den af Herr Gyllenhaal väckte och till Utskottet förliden gårdag remitterade fråga, 0111 ett årligt anslag af .Statsmedlen lill Landtbruks-Institutet Prol. Utdr. d4 Murs i83f. på Degeberg i Skaraborgs Län, jemte de, i anledning deraf, afgifne yttranden, 4;o af Herr Bruncrona, Guslaf Adolph, rörande Herr von K ivern ers, förliden gårdag till Utskottet remitterade motion, om medel till befordrande af Sädesriors anläggning och begagnande, jemte de, i anledning deraf, afgifoe yttranden F r å n II ö g v ö r d i ge Preste-Ståndkt. S, D, Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeeonomie Utskottet: 1:0 Prosten Roséns motion, örn förändring i Kxngl.
Jag vill derföre icke vidare explicera förhållandet härmed, ulan nämner det endast för att mota den möjliga beskyllningen af inkonseqvens. Hr Professor Agardh har gjort en lång framställning för alt visa att Bankens ställning icke skulle vara sådan räkenskaperna utvisa. Han har nemi. sagt, att för att kunna fullgöra sina skyldigheter såsom lånegifvande bauk behöfver den en tillökning af 1,6S0,000 r:dr och att innan detta deficit blifvit fyldt, någon Bankovinst ej vore disponibel. Man bör väl tro, och jag för min del gör det, att Banken i sina räkenskaper icke kalkylerar annorlunda än hvar och en enskild, hvilken å ena sidan beräknar hvad han äger i tillgångar, och å den andra hvad han är skyldig, samt anser den skillnad, hvarvid tillgångarne kunna öfverstiga skulderne utgöra en behållning, eller en vinst, den han kan använda på det sätt honom godt synes. Så äro också Bankens räkenskaper förda, och jag kan icke begripa att något är lättare ån detta, lika litet, som att, då efter detta räkenskapssätt, såsom resultat erhålles, att Banken har, utöfver sin grundfond, ett öfverskott af nära 3 mill., sådant skulle vara ett misstag. Orsaken till Hr Agardhs upfattning är dock att han gjort upp Bankens ställning efter sitt sätt att se saken, dervid han blott betraktat Banken såsom lånebank, icke såsom vexelbank och derföre vid sin beräkning aldeles utelemnat den metalliska kassan. Han sätter upp på ena sidan Bankens skyldig - 444 Den 15 Mars f. m. het att hålla 26,680,000 r:dr i lönefonderna, samt skyldigheten att förskaffa sig 5,000,000 r:dr i räntebärande obligationer, samt å andra sidan rättigheten att utsläppa 20,000,000 r:dr sedlar plus grundfonden af 10,000,000 r:dr och får derigenom sitt deficit af 1,680,000 ndr; men man ser ju häraf att han ibland factorerne, ej uptagit den metalliska kassan! Beräkningen kan visserligen vara intressant på ett sätt betraktad, men den visar icke verkliga förhållandet.
Man känner tanken upplyftad till Honom, om hvilken Job säger, att "Han allena utsträcker himmelen, Han förseglar stjernorna, Han gör Carlavagnen och Orion, Sjustjernorna och de stjernor söder ut." I tolf dagar fortsattes resan med samma ansträngning och i samma ordning. Thorsten anmärkte, att sällskapet blef allt mera förtroligt, ju djupare det inträngde i skogen. Ett par gånger följde de en landsväg ett kort stycke, men då med yttersta sorgfällighet för att icke upptäckas. Gubben gick ett långt stycke förut för att varna, om någon skulle möta, och den ena karlen dröjde så långt efter, att han skulle kunna gifva tecken i tid, om någon syntes åt det hållet. Om aftonen tolfte dagen hvilades nu vid en lada, som måste tillhört något skogshemman. Under det måltiden tillagades, språkade Thorsten med qvinnorna. De voro vänliga emot honom, men svarade mycket kort på hans anmärkningar och frågor. Den språksammaste af alla var pojken, Heikko (af Henrik). Thorsten hade vunnit hans vänskap derigenom att han ett par gånger låtit honont låna sin bössa och lärt honom att handtera den. Men hela familjens historia var mycket enkel, så att gossens berättelser endast bestodo i äfventyr vid fågelfångst och nu på denna deras resa, den första hvari han fått deltaga. Thorsten hade undvikit att på något sätt utmärka Bolla, ehuru hans blick ofta med uttryck af besynnerligt deltagande, nästan bekymmer, hvilade på henne. Hon förstod att obemärkt bereda honom en och annan liten beqvämlighet, hvilken genom resans besvärligheter erhöll ett dubbelt värde. Det föll sig merendels så, att hon var sist ibland qvinnorna och derföre honom närmast. Men hade han något aflägsnat sig vid ett nattläger eller eljest för att komma åt att skjuta ett djur, så bjöd hon honom en liten näfverskäppa med bär, som hon under tiden plockat, eller gaf hon honom en blomma, sedan hon märkt att han fästat uppmärksamhet vid örter. Han tackade henne då vänligt, men utan att de mycket samtalade. Följande morgonen gjorde sig sällskapet färdigt att ytterst bittida fortsätta färden. Hvar och en hade, enligt gubbens tillsägelse, försett sig med en lång stör. Men mörka moln uppstego på himlen.
Scholander, arkitekt och målare, skald och kompositör, och hans likaledes rikt begåfvade maka, Karin, dotter till intendenten vid konstakademien Axel Nyström — till yrket är ornamentsbildhuggare och i Stockholm, vid sidan af sin atelier, drifver en solid, väl renommerad affär, kallad Sven Scholanders Fotografiska Magasin. Mindre kändt är måhända, att han äger ett med konstnärlig smak ordnadt och med troféer från hans segertåg smyckadt hem, där han utöfvar värdskapet med glittrande godt lynne och med ett outtömligt förråd af kvicka och putslustiga infall, som han vid minsta anledning med otrolig fyndighet spinner ut till små mästerverk af dramatisk konst. En ung och intagande maka, född Lotten von Bahr, och tre små lifliga och begåfvade barn, uppfödda vid strängaspel och sång — liksom han själf och före honom hans far, hvars mor var en genialisk vissångerska — göra hemmet till själfva hjärtpunkten i Sven Scholanders rika och rörliga lif. I samråd m e d sin sakkunniga och varmt intresserade hustru väljer han sina visor, vid hvilkas inöfning och återgifvande hans häpnadsväckande minne och öfverlägsua språkfärdighet äro honom af ovärderlig nytta. Bland hans senaste ackvisitioner må nämnas en samling gemytliga » Volkslieder » — somliga af honom med framgång föredragna i Tyskland, alla afsedda att inom kort införlifvas med hans hemlandsrepertoar — och Sehlstedts af kostlig humor präglade små bitar. Till några af de senare har han, liksom förut till dikter af Fröding, Fredrek på Ransätt och Jeremias i Tröstlösa, under namnet » Svän i Luthagen » satt originella och karaktäristiska melodier. Som sin mission betraktar han » den lilla visans — främst bellmanssångernas — framdragande ur glömskan », och för uppnåendet SVEN SCHOLANDER. af detta mål verkar han ej blott genom sin elektriserande sång, utan äfven genom spirituella föredrag, nu senast det mycket gouterade om » Den svenska bordsvisan ». Också kunde han redan för några år sedan i en själfbiografi.
I den gamla texten är en felskrifniqg, hvilken måste rättas, på det att Ständerne icke må genom detta misstag förändra ordalagen i den del af §, som icke varit Slän dernes pröfning underställd. Det står nemi.: ”frågor härom må i Ståndens plena väckas och skola, sedan LagUtsk. deröfver, efter den ordning sorn 5ö § i allmänhet stadgar, blifvit bordt, af R. St. afgöras. St. om någon ny lag, eller om gammal lags npphäfvande eller förändring, aflemna de” etc. men torde böra vara aflemne. Denna anmärkn. anser jag icke vara af beskaffenhet att ålterremiss af förslaget behöfves, utan att skriffelet genast kan rättas. Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. , blef Exp.Utsk:s förslag till und. skrifvelse N:o S af R. o Ad. godkändt, med rättelse af det skriffel, som nu af Hr von Hartmansdorff blifvit anmäldt. Till justering föredrogs härefter Exp.Utsbs d. 9 dennes på bordet lagda, under N:o 9 afgifna förslag till und. skrifvelse, ang:de godkända förslag till ändringar i Rikets grundlagar. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det förhåller sig med detta förslag till und. skrifvelse pä samma sätt som med det förra, nemi. att den gamla texten är felaktigt afskrifven. Men dertill kommer ännu ett fel, nemi. att vissa förslag äro felaktigt afskrifna, och att på ett ställe ett ord är öfverhoppadt i texten. Jag anhåller att särskildt få nämna felen vid hvarje § för sig. Gamla texten af 17 § lieg.F. lyder sålunda: ”Konungens domsrätt skall uppdragas tolf af honom utnämnde lagkunnige män, sex frälse och sex ofrälse, hvil/ta” etc. I det afgifna förslaget står hviide. Uti 39 § Reg.F. skulle ordalagen enl. Const.Utsk:s förslag och Ständernes beslut, vara följande: ”Besluter
Man har här till en början sagt att vi icke hafva rätten pä vår sida, att föreningens alla bestämmelser äro intagna i RiksAkten, och att, då den §, som handlar om stäthållareskapet, icke finnes i RiksAkten, är den icke en sådan bestämmelse, med hvilken Sverige har att skaffa. Detta fordrar i sanning icke någon synnerlig vederläggning, ty fäkta tala. så uppenbart i detta afseende. Eller är det icke sannt att Svenska Konungen i spetsen för sin armé afslöt H. IV. H 210 Den 17 Mata f. xn. konventionen i Moss ock dervid antog Eidswolder-konstitufiontn med de förändringar, som voro nödvändiga för föreningen ? Skedde icke i följd häraf några förändringar i Eidswolder konstitutionen ? Och nu vill man tala orri att de icke intogos i RiksAkten, Den sanktion, sorn de Svenske kommissarierne meddelade på Noriges Grundlov, innefattar att kommissarierne antogo på K. Mits vägnar denna Grundlov, med förbehåll af R. St:rs konstitutionella rätt i de delar, sorn innefatta förändring eller modifikation i Svea rikes Reg.Form. De delar, som medförde förändring eller modifikation af nämnde Reg.Form, måste sedan underställas Svea R. Stirs pröfning och formen för deras beslut i nämnde delar är RiksAkten. Meri hvem kan påstå att Svenska Ständernas afsigt med detta besluts fattande skulle vara att i någon mån modifiera den rätt, som Konungen redan enligt Svenska Reg.Formen, på grund al dess 12 §, egde att ingå afhandling och förbund med främmande makterp På grund af denna § hade ju Konungen redan alslutat konventionen i Moss och genom sina kommissarier redan godkänt Norska grundlagen. Otn nu Konungen, med afseende på Ständernas konstitutionella rätt, ville underställa deras pröfning vissa delar deraf, kan man väl då påstå, att derigenom haus rätt vore borttagen att på grund af 12 g Reg.Formen afhandla med Norige, eller att någon inskränkning skett i de bestämmelser, Konungen j ä grund af sin myndighet upstält med afseende på de uuionella förhållandena ? Jag kan i sanning ej fatta, huru någon stridighet i detta afseende kunnat upstå.
Här skulle man nu bo, äta och sofva tillsammans, hvarjemte den osunda luften ännu mera förpestades af väta kläder, som under tvätt (hustrurnas vanliga födkrok) uphängdes till torkning m. m. 2:0 Några filantroper (hvaribland den verksammaste var den utmärkte D:r Southwood Smith, sedermera Medlem af Londons Sundhets-collegium (Board of Health), som för några år sedan inrättades) beslöto derföre att göra ett försök med upbyggandet af stora kaserner med ljusa och glada rum, försedda med alla beqvämligheter som erfordras för att bibehålla helsa och renlighet, samt deraf följande bättre trefnad och moralitet. 3:o Hufvudvilkoret härvid var att bereda de fattiga dessa bättre bostäder till samma pris, som de nu betalt för sina usla och osunda kyffen, samt att rummen skulle så inrättas, att så väl ogifta personer, som familjer skulle få serskilda lokaler. 4:o Till den ändan skulle det stora huset förses med så mångå portar och serskilda trappupgångar som möjligt, äfvensom en serskild tvätt-anstalt inrättas; så att tvätt uti boningsrummet icke behöfde att komma i fråga, hvarjemte inredandet af ett stort gemensamt samlingsrum ansågs ändamålsenligt, för att der bereda tillfälle till nyttig läsning m. m. 5:o Företaget var beräknadt på aktier, och planen understöddes af Regeringen genom beviljandet af lån på förmånliga vilkor m. m., så att det första Model Lodging flouse som del kallades, snart var fulländadt och genast fullsatt med hyresgäster. 6:0
Occonomiä- och Beswärs Utstottet giorde hemställan, får jag likiväl harwid erindra, alt det lärer undfallit Mstottets u^märksamhek och kaunedom, att icke allenast siere äldre författningar utan sist ett frän Kongl. Majtt uksärdadt Circulaire till alla Landshöfdingar af den io sistlednc Jami tvid tillfälle af frägan om medels widragande emot peneriffa smittans uibredande, innehålla tillräckelige fhrestrifker i det fall som Ul stofter ansett. I detta circulaire anbefallas Landshöfdingarne pä der strängaste att jemte handhafwande af redan gällande författningar noga tillse, cm. wid meddelandet af past ät sadane näringsidkare, hwilka i Urstoktets betänkande arv omnämnde, samt mängelffor, krämcrstor, kaffe kokerstor med deras tjenstefolk, glasförare, smidesförare, gårdfari M.istgöthar m. fl., desta kringwandrande personer äro förscdde med behörige fundhets bewiS och akt de föra en anständig lefnad Dä styrelsen således i detta afseende redan widkagit alla nödiga mätt och steg blifwer en anhållan derom af Riksens Ständer helt och hällen ös. wer Andra Del No rr> 178 Den 9 Julli. werflödig. Dock som de öfrige Ständen kanste bi, fallit Ulstorteks betänkande, torde Ridderstapet och Adeln böra göra det samma, och hwarenwt jag för min del i öfrigt ej kan hafwa något atk inwända. Utskottets betänkande blef härefter uppä gjord proposition bifallit. Wid förnyad föredragning af Oeconomia-Utstoltets i sista pleno pä bordet lagda betänkanden: Angående införande af alla oeconomista beslut i allmänna lidningarne samt cm judars handels friheter blcsivo besia betänkanden af Ridderstapet och Adeln bifallne.
— Under loppet af närande år utgåfvos: 324 landtegendomslån med 404,680: — 10 stads-egendomslån 30,090: — 434 770. _ Summa R:mt R:dr 8,878,205: — Kapital-inbetalningarne under samma tid upp giogo: å bruks-egendomslån till 8,246:82. „ landt-egendomslån „ 543,158: 69. „ stads-egendomslån „ 72,191:92. (523 597-43 Och balanserades såsom utstående Kapital den 31 December 1861: bruks-egendomslån 37,727:45. landt-egendomslån 7,138,072: 87. stads-egendomslån 1,078,807: 23. § 254 607" 57 § 44. Under tiden från och med den 1 Augusti 1861 till samma Lagsökningar dag innevarande år liar, enligt hvad Revisorerne af Fiskals_/or embetets afgifna berättelse inhemtat, förhållandet med lagsökningar för fastighetslån varit följande: Af lagsökningsärenden för till inbetalning förfallna lån voro den 1 Augusti 1861 oafgjorda 30. hvarefter tillkommit ^'57 Af dessa hafva blifvit inställda: enligt Kansli-Kommissariernes beslut 7. och i anseende till mellan kommen konkurs 1. samt afslutade i följd af verkställd inbetalning 22.3Q hvadan oafgjorda återstå 27.
Fru A. lkfoittelius. Bankdirektör J. röken L. Engström. Doktor G. &amp; Öberg. Styrelsesuypleantcr: Kapten L. Litteratören E. Beck,nan. Fru G. n f Klintberg. Fröken G. EIfving. Fröken E. Fries. Revisionssekr. Rektor C. u .. Friesen. Fröken A. Roos. Professor P. G. Rosh. Fru T. Gyldin. Fru G. WcirZezz7~ielwz. — Frökeil G. Hjelnzezws. evi is or er: Revisorssuppleanter: Fröken J. Lerisson. Fru E. Odelbq. Bankdirektijr A. Noman. Fröken A. Rossalzdw. Doktor ' F: Svedbom Af dessa iiro ' fruarna Boliman och Montelius, samt herrar. Rohuieb och Rosen nyvalda; de öfriga h a h a tillhört första årsstyrelsen och äro atervalda. Det af styrelsen utsedda torvaltningsutskottet bestik af fe !- jande medlemmar: O r d i n a r i e: fruarna Adlersparre, Ankars~iird och Whitlock, samt herrar Hildebrand och Syström;. S u p p le anter: fru Montelius, fröken Roos och herr Börtzell. Under förbundets andra arbetsar liar styrelsen suniiiiantriidt G och dess förvaltningsutskott 12 ganger, hvarjemte en mängd sammankoinster hållits af de tillfälliga utskott, hvilka for särskilda iindamal blifvit tiI !satta. Redogörelse för såväl ' styrelsens och furvaltningsutskottets .son] de tillfälliga utskottens verksamhet nieddelas har nedan å olika ställen. t Sex personer 1iafva under $r 1886 mottagit förbundets kalIelse att vara dess ombud. Då dertill raknas första årets ombud uppgar antalet vid 1586 års slut till tjugufein.
Hvilken authencitet skall en landtmäteriförrättning kunna tilläggas, der en föreskrift blifvit uraktlåten, som vid hvarje dylik förrättnings verkställande, är stadgad - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o -105. 9 gad för att den skall ega gällande vitsord, och hvilken tillförlitlighet skall en uppmätning kunna tillerkännas, der samma uppmätning icke blifvit å karla lagd, hvarigenom man eljest hade varit i tillfälle att med säkerhet bedöma, hvilken till sina gifne gränser bestämda mark det varit, som dervid afsetts. Deremot är den af Chefen för lugeniör-korpsen lcmnade uppgift grundad pä uträkning, enligt den karta af 1846, som finnes handlingarne i målet vidfogad, och hvilken karta således är den enda, som kunnat gifv a Utskottet ledning för omdömet i denna sak, hvarföre jag ock anser sistnämnde uppgift vara den enda authentika och tillförlitliga, ehuru den lemnats så sent, att densamma endast medhanns inför Utskottet företes, utan att, i likhet med den af Herr Warn förskaffade uppgift, kunna genom något riksstånds beslut blifva till Utskottet öfverlemnad. Man har velat uppgifva såsom orsak till de olika uppgifterne af arealen i detta hänseende, att marken måhända förminskas derigenom, att elfven kunnat göra utskärningar å banken af upplandningen, men detta förmenande saknar allt stöd af sannolihet, då man vet, att denna bank befmnes stenlagd, så att elfvens utskärning derå icke vore att befara. Då jag således måste antaga den af Chefen för Ingenieur-korpsen sålunda lemnade uppgiften såsom den rätta, hvarå härutinnan afseende bör fästas, så visar det sig, att den mark, som Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att afträda, utgör något öfver 4 i tunni., hvaremot den mark, som Götheborg deremot skulle lemna såsom vederlag, endast utgör 3 tunni. 28 kappl.
Om Statsmakterna hade ansett, att någon ytterligare skatt eller tunga borde åläggas bergsfrälsejorden, derföre att den, i sammanhang med regleringen af kopparräntan, blifvit befriad från åtskilliga tjenstbarheter till Fahlu grufva, så hade ett sådant åläggande ovilkorligen bordt ske i sammanhang med nämnde reglering. När så skedde, hemställer jag, om det vore R. St:r värdigt att nu komma och säga, att bergsfrälsejordens innehafvare skola påläggas ett besvär, hvarifrån de ansett sig vara för alltid befriade. Jag anhåller om alslag å Betänk. Hr Montgommeri: Med anledn. af Gr. Sparres sista yttrande ber jag blott att få säga, att ordalagen i K. M:s Propos. vid sista Riksdagen icke vore så ställda, att de lemnade R. St:r öppet att ålägga bergsfrälsejordens egare några nya onera. Den nu till bifall å förev:de Betänk, framställda proposm besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Frih. o. Ordhden hemställde om R, o. Ad. behagade afslå detta Betänk , samt sedan svaren harvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg denna sednare propos. hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s d. 10 och 25 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 126, i anledn. af väckte motioner rörande Nämndemäns befrielse från utgörande af reserv-skjuts. Föredrogs Const.-Utsk:s d. 20 och 25 dennes på bordet lagda Mern. N:o 54 med förslag till ändring i 5 och 6 §§ Reg:sF:n, ang:de ett nytt StatsDepart. 7H0 Den 28 Fo v ernber. Frih. Cederström, Itud.: Vid behandlingen af Coust.-Utsk:s Mern. N:o 52 har R. o. Ad. beslutat, att K. M:s Nåd.