Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu deremot äro våra ullpartier för små för att kunna hitlocka utländningen, isynnerhet under nuvar. förbuds-systeroe mot införsel af kläde; ty utan reciprocitets-förhållanden lärer föga afsättning till utländningen vara att påräkna, men på sätt som jag nu föreslagit skulle i min öfvertygelse ullhandeln kunna lillvägabringas och inom kort tid utveckla sig till stor fördel för landet. Att verkställa controll i detta fall vore icke så svårt. Auctoriteter finnas, som säkerligen skulle utfundera den bättre än jag; men jag tror, att det vore ganska lätt att med bevis på export ådagalägga sin rättighet till import, och då det kläde, som fick införas, förseddes med stämpel, skulle något underslef icke kunna äga rum, särdeles om införsel af sådant kläde endast finge ske till vissa städer, såsom t. ex. Götheborg, Malmö, Ystad och Stockholm. I det fallet skulle verkligen controller vara lätt att uppfylla. Jag önskar att Ulsk. måtte behjerta saken, och anser mig blott böra tillägga, att farhågan icke kan vara stor för sjelfva fabriks-intresset; ty i närvar, ögonblick torde i landet finnas omkring 20,000 finulliga får, hvilka hvardera kunna lemna ungefär 2 81 ull om året, och således vore hela det qvantum ull, som sålunda årligen produceras, circa 40;000 fin Någon farhåga kan så ledes icke uppstå för fabriks-intresset utaf den af mig föreslagna åtgärden, hvilken deremot verkligen är af behofvet påkallad, såvida man icke vill se schäferiägarne ruinerade, emedan stora omkostnader i sednare åren äro af dem 10 H. 4.1 Den 39 Juli f. m. använda i och för den finare ull-culturen, hvilken i närvar. ögonblick är i stort aftagande och erfordrar en ny väckelse. Den skulle dock åter hastigt kunna stiga, om Statsmakterna fästade sin uppmärksamhet på den åtgärd jag föreslagit, eller på någon bättre; ty jag vill icke vara envis eller påstå att jag påhittat något arcanum i detta hänseende. Slutligen anhåller jag att få yttra något i afseende på spanmålsproductionen inom landet.
Jag gör all rättvisa åt Utsk. och den inom detsamma varande motionärens önskan att reformera våra Grundlagar; jag begriper allt för väl att då det hittills synes hafva varit omöjligt att åstadkomma denna reform i större skala, så fäster man sig vid en eller annan punkt, sorn man finner mera bristfällig än de öfriga, och man tänker sig möjligheten af att komma till ett bättre helt genom att plocka bort stycke för stycke hvad som kan vara orätt eller mindre rätt, — msn jag måste förklara det jag icke kan finna att med antagande af en sådr.n procedur eller en sådan taktik, och under förutsättning att samma Const.Utsk. Riksdag efter Riksdag kommer att söka reformera våra grundlagar, just denna är den punkt som företrädesvis bordt blifva föremål för omarbetning. Det är i motiveringen sagdt att den rörer grundvalen för svenska Regerings - Den 25 Juli f. m. 489 sättet; detta är att gifva frågan sin högsta lyftning, ty vidrörer man denna grundval så blir det för hvar och en angeläget att undersöka om icke allt för mycket väsendtligt i denna grundval vidröres, och huruvida man lyckas göra den på det hela bättre och säkrare än förut. Svårligen gifves dock mer än ett skäl, som, skulle kunna utgöra ett fullständigt motiv för antagande af denna förändring, det nemi. att man anser det vara inkonseqvent med öfriga stadganden att Konungen begagnar endast en ansvarig Rådgifvare då han fattar beslut i så vigtiga angelägenheter som rninisteriela mål, då lian åter måste höra hela StatsRådet i andra mindre vigtiga. Men denna åsigt hvilar på en annan att nemi. man finner det fördelaktigare för sjelfva beslutets riktighet om flera personer rådfrågas och om flera personer bära det juridiska och moraliska ansvaret, för ett dylikt beslut i fall det vore felaktigt.
Hofrättens ordinarie betjening, förut nog knapp till antal och numera icke fullt tillräcklig för arbetets bestridande, under ständigt hopade och ökade göromål, sålunda icke kunnat eller bort komma i fråga till så långvariga adjunctioner; har biträde dertill mäst anlitas af skicklige extra-ordinarier, derifrån likväl ett undantag för första året ägt rum, genom ordinarie Fiscalen, Häradshöfdingen Sagers adjunction, men hvilket undantag var föranledt deraf, att icke någon annan då för tillfället fanns att tillgå: och det har ingalunda varit lätt att finna sådana extra-ordinarier, de der med skicklighet och öfriga nödiga egenskaper, förenade håg och tillfälle att dessa adjunctioner emottaga, enär uppdraget nödvändigt för dem medfört betydliga och kännbara uppoffringar, hvilka endast i en ganska ringa man kunnat betäckas af de otillräckliga utdelningar, dem tillfallit och tillfalla af de Hofrätten på stat anslagna adjunctionsmedel, som för öfrigt icke oafkortade kommit dem till godo, ulan, efter hvad af härhos bilagde uppgifter kan inhemtas, måst delas äfven af andre, på kortare tider, adjungerade ledamöter. — Huru föga svarande dessa utdelningar varit mot behofvet för de ifrågav. ständige adjuncterne, torde icke behöfva särskildt eller närmare utredas, då i betraktande tages, att dé, hvilka måst och måste vistas uti Jönköping minst tio månader hvarje år, derunder varit och äro betagne allt tillfälle att, genom tjenstgöring vid K. Hofrättens proh, genom arbete på ting, eller genom annan sysselsättning, förvärfva hvad som oundgängligen tarfvats oell tarfvas för deras utkomst och bergning. Derföre har och Den i5 Februari c, m. jag varit föranlåten, att öfvertala dem till emottagande af dessa långvariga adjunctioner, under bestämdt löfte alt fram-; ställa deras belägenhet till R. H. St:s ömma behjertande.
På ett mellan en mängd åhöer dJkX!3!1" kMfVit| h|emTn’ äravferkIigen itke jordskatlerne eller som de kallas har ibland hopskatterne, för hvar och en åbo svåra att utgöra, ehuru de samnaanlagde kunna vara ändå betydlig iner t,. * ö, , laga uti .leraa utgörande, och örn de 060 Äfe Ä?? ft de. de pä atur bereda sig någon inkomst forslar han dessemellan varor lån-t från vanvårdade åker, ty på den kan hästen blott några gånger örn året an vandas. Den fälliga Svenska Nationens stora antal lifs tafochhe tisbieatui, upptaget uti Utländska Statistiska Tabellfer, förmodligen från våra och jern ford t med förhållandet på andra ställen Tl n°f. A och krealurs-aiital, har foran lod t tiU .betraktelser öfver vårt 1 vellian irf f ää ao“, trÄtt: •S55?ä ÄÄrÄits vala. 1 el er förmåga att värja sig från fattigdom och nöd. ras tyngel och 'T .e&*uteligen känner jordskatter-' T och ali nian icke alskar värderingen af hvad man H«„r„;,3 .venn» ra , jordbruket legde beskattning! Solda .Rotel! an i laSsttas rÄ id'dbruleit ir^ka"de Mrd»' -fc !“•*«> merendels ?
År 1863 den 27 April, vid anställd undersÖAning hos Magnus Andersson i Gerstad, för uttagande af ofvanstående belopp, befanns hos honom icke ringaste tillgång till betäckande deiaf, enär hans hustru Kristina Katarina Andersdotter, som redan år 1848 med honom vunnit boskillnad, genom Åkerbo Häradsrätts den 18 September 1852 utfärdade fastebref, blifvit egare till 1 mantal Gerstad mellangård; betygas, efter skedd undersökning. Gerstad som ofvan. E. A. J. Lövgren, Lars Persson, Nämndeman. År 1863 den 28 December, vid anställd undersökning uti förre bonden Magnus Anderssons hemvist i Gerstads by, har icke den ringaste tillgång kunnat upptäckas; betygas. Som ofvan. E. A. J. Lövgren, Vidimeras: Kronolänsman. W. Ygberg. Stuteri-öfverstyrelsens underdåniga utlåtande, i anledning al Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Ottenby och Flyinge Stuteriers räkenskaper för år 1861. Stormäktigste, Alllernådigste Konung! Till följd af Eders Kongl. Maj:ts genom nådig remiss den 23 sistlidne Oktober Stuteri-öfverstyrelsen meddelade befallning, att inkomma med utlåtande i anledning af — 300 — hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt vid Ottenby och Flyinge Stuteriers räkenskaper för år 1861, får Ofverstyrelsen härjemte i underdånighet öfverlemna en af Bokhållaren vid Ottenby Stuteri C. J. Berger afgifven förklaring öfver orsaken till den olikhet, sorn förefinnes mellan Stuteriets år 1860 utbalanserade och år 1861 inbalanserade skulder; och har, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning, att de vid Flyinge Stuteri-inrättnings räkenskaper fogade medikamentsräkningar icke, i enlighet med gällande föreskrifter, varit till Kongl.
Sådant allt skedde under Svenska konsulns ögon, utan att han egde makt, att låta gripa och föra rymmaren ombord å annat Svenskt fartyg. Svenska skepps l edet ierne (ingo dyrt betala dessa rymningar, och fartygs befälhafvare erfara alla möjliga olägenheter af alt nödgas, ofta för tredubbla hyror, antaga de sämsta af främmande nationers sjöfolk Med föranledande häraf har motionären hemställt, att Rikets Ständer mätte hos Kongl., Majit i underdånighet anhålla, det vederbörande må förståndigas alt, der skälig anledning förefinnes, tillse det konsulerna uppfylla sina åligganden, äfvensom uppgifva och inkomma med förslag till skyndsamt afhjelpande af öfrige, här ofvan antydda, missförhållanden. Och har med motionären sig förenat herr Berg, sorn derjemte anfört, att olikheten emellan de utgifter, sorn. betunga Svenska fartyg och dem, sora erläggas, af norska fartyg, funnes så, påtaglig, att en reglering i detta afseende vöre på det högsta önskvärd;: att t. ex. i England betaltes för ett Norrsk fartyg blott en tredjedel af det belopp, sorn för Svenska fartyg utginge, och'att, då för ett Svenskt fartyg afgilter till konsul m. n». erlades i alla Engelska, hamnar, sådana afgift er för Norrska fartyg en dast betaltes i London. Ilärförutan hafva herr Schartau och. flere af Ståndets ledamöter instämt uti förevarande motion.. Utskottet har tagit dessa, ämnen i behörigt öfvervägande och får, hvad först angår motionärensyrkande om eni underdånig framställning till Kongl. Majit angående vederbörlig tillsyn derå, att Svenska och Norrska konsuler fullgöra sina åligganden, vördsamt elinia, alt uti 35- § 2 mom. i Kongl. Majlis förnyade konsulsstadga af den g
(Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år.) » staden Westerås, å dito af 20,000 R:dr, för utvidgning och förbättring af stadens hamn, emot återbetalning af 6 procent årligen å hela lånebeloppet, hvarvid beräknas 4 procents ränta för det återstående kapitalet. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) » staden Christinehamn, för uppmuddring af hamnen och segelrännan vid denna stad, å dito af 24,000 Ihdr, emot enahanda återbetalningsskyldighet. (Dito dito.) til! Direktionen för Götheborgs hamnoch elfarbeten, å 140,000 Ii:dr, för hamnbyggnaden vid nyssnämnde stad; hvilket lån skulle utgå med 14,000 lt:dr årligen samt efter 5 års förlopp från slutet af det år, derunder första hälften af lånesumman blifvit lyltad, återbetalas genom årlig inbetalning af 8 procent å lånets hela belopp under 14^ års tid. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års riksdag, och första tiondedelen af lånesumman utbetald år 1848.) » staden Söderhamn, å ett ursprungligt belopp af 10,000 lt:dr, för upprensning af farleden genom den närmast staden belägna skärgård, emot enahanda betalningsskyldighet från och med 1852. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1846.) för anläggningen af jernvägen mellan Christinehamn och Sjöändans lastageplats, å dito af 66,666 R:dr 32 sk., emot inbetalning af 6 procent årligen å lånets hela belopp, hvarvid 4 procents årlig ränta för det återstående lånekapitalet beräknas. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) » jernvägsanläggningen från Nora till Ervalla vid Köping-Hult-jernbanan, emot samma betalningsvilkor.
Sujatnm. 15,723 Cbtigationeu å £ ‘2,223,000. Sebe Cbligation lautet auf ten 3nt)abev unb ift mit 108 gleidjfaUg an ten Kovjeigev jaf)lbaf)veu ijinbabfdjnittcu ocrfebett. Suv åabll|ng bev Sinfen unb juv 9iucfjal)lung beé Kapital» loivt eon beni sJteid)3 SRittelft tiefev Aabvesvateu ift bie 9fiid;alUung tev Kapitalfunime nebft jjinfeii å 4A % pv 3abv im fiaufe eon 54 -Sälfvén gefidjevt, leie eé tev beigetvnefte '-llntov* tifatioiit-iRlan nadpeeift. The payment of the Coupons will take place on the 15:th April and the 15:th October in each year. The amount of Bonds required for the half yearly redemption will (except as to the first drawing) be drawn by lot in Stockholm on the first working day in the month of January by the officials of the Public Debt Office in the presence of the representatives of the Contractors. Particulars of the numbers drawn will be forthwith announced för payment on the 15:th April and 15:th October following. The first drawing will take place on the 15:th Åugust next, and be payable on the 15:th October following. The Swedish Government reserves the right to repay the whole Loan or any part thereof at par in a larger proportion thån tliat set forth in the plan of amortization in or after the year 1879.
Under åberopande af hvad nu blifvit an förd t och yttrad t, äfvensom de i Kongl. Majlis nådiga proposition för öfiigt uppgifna förhållanden, får Utskottet alltså tillstyrka: att Sials-TJlshollets Utlåtande, TV.o 22. 9 alt det län å i4o,ooo rrdr, som Rikets sednast församlade Ständer för hamnanläggningen vid Götheborg beviljade, att, under io års tid, från Riksgälds-kontoret utgå med 14,000 r:dr årligen, må af Direktionen för Götheborgs hamnoch elfarbelen utbekommas, sedan Direktionen härför afgifvit af Kongl. Majrt i nåder godliäudt skuldebref, tillika med serskild förbindelse, hvarigenom, såsom säkerhet för lånets återbetalning i stadgad ordning, de till Direktionens disposition ställda inkomster pantförskrifvas, och Direktionen derjemte förbundit sig att efter den utaf Kongl. Majli i nåder fastställda plan, och utan att framgent väcka anspråk å ytterligare bidrag af statens medel, fullborda det arbelsföretag, hvarför ifrågavarande lån är beviljadt. Stockholm den ao Januari 1848. Ank. till E*p.-Vtsk. den 21 Jan., kl. 6 t. m. Utlåtande , angående afskrifning af de till tomtreglering inom städerna Wexiö, Åmål och Kungsbacka anvisade summor utaf mindre kreditivet. (Rgs-Afd.) Medelst nådig Proposition af den iC
Derefter blifver man bättre i tillfälle att afgöra hvilket man tror vara mäst enligt med våra piigter; antingen att öfvergifva Götha Canal, eller att belasta Folket med den ej obetydliga skatt af 300,000 R:dr, som är dubbelt mera än Sveriges hela Bevillning på 1780.-talet; jag äskar derföre återremiss af Betänkandet och anhåller att dessa mina skäl må med de öfrige Stånden communiceras. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus'. Då så många Ledamöter gemensamt yrkat återremiss af förenade Statsoch Banco-Utskottens Den 30 April. 631 nu förevarande Yttrande, så torde jag dervid kunna inskränka mig, men i stöd af den kännedom jag är skyldig äga, torde man fordra upplysningar af mig. Detta skäl, samt några yttranden jag här hördt, som fordra rättelse, föranleda mig att efter förmåga lämna dessa upplysningar, En värd Ledamot har uti sitt yttrande nämndt: Tillgrepp, öfverdrifven utsträckning af företagen, öfver höfvan begagnad rättighet. Som dessa uttryck sträckts till Directionens åtgärder, och i anseende till dem frågan är om Laglig undersökning, så kunna vi på denna väg vänta de säkraste underrättelser , och eget urskuldande är här öfverflödigt. Samma Ledamot har sagdt, att ett säkert kostnads-förslag borde uppgöras. Detta yttrande har man svårt att förena med den värde Ledamotens kända kunskaper, då ett ganska fullständigt gammalt konstnads-förslag finnes alltsedan 181?. hvilket är så mycket bättre än ett nytt, efter dess rigtighet är tillfullo bestyrkt af flere års erfarenhet. Detta är nedlagdt i Banquen. Hvar och en kan häraf inhämta hvad upplysning han behagar ; inhämta hvad hvarje mindre del af Linien kommer att kosta, då det är upprättadt för måaga mindre Afdelningar serskildt. Äfven är sagdt, att det varit bäst om Arbetet blifvit företagit endast på Vestra sidan om 633 Ven 30 April. Wettern; äfvensom att det nu endast där borde fullbordas.
Det enda i denna fräga jag bör medgifva ar Let, att Konungen i högstberörde Privilegiers 21 icke ar förbunden ati nöd»vändigt besatta de wid Adels-Fanan warande Officers Ämbeten och tjentier, och ian säledes aga magt att lqta dem under tiden stä vaeanta. Men härwid torde den fräga skäligen kunna uppsta? till hwit las förmän böra inkomsterne under vacance tiden anwändas? Som Konung och Stander en gang högtidligen i en offentlig Riksact eller Privilegier afstätt dejsa Inkomster till Rikets Adel; sä synes de ock böra thy tillkomma, men pä hwad satt? kastom en likasä tacksam som förfarande blick uppä krigets Pagtfäit. Somlige liflöse i sitt eget blod, hafwa efter sig lemnadt wärnlösa Makar och Barn, och somliga da d? återkomma wanlytte och obrukbare. mötas af en kall beundran af behof och armod. De förre lyckligare, ty hastigt kemnade de lifwets dödlighet, för att genast ingä i odödlighetens tempels De sednare mäste Pö långsamt af hunger, behof och bekymmer. Är det nu en upplyst och adel Nation wardigt att gä fram om dessa sargade och hqlfdöde? Och är någon närmare wär nästa än dessa? kunna wi gifwa ät wär sä kallade Nackonalstolthet den hushällsakliga köld, att utan förebräelse se wära Lagrade Hjeltar nalkas oss pä trädben, och med en hand af träd klappa pä wart hjerta och päminna oss om wär pligtig» tacksamhet? och är Lenna pligt uppsyld med en Pre'.issi st anwisning pä en usel Postmästare syssla Den 4 November. rz7 systia i en Småstad?
Vårt försvagade slägte har knappt en föreställning om den kraft, som lät forntidens män finna en njutning i sjelfva plågorna, emedan de sporrade deras modiga andar till heroismens högsta spets; emedan de i sådana stunder kände sig kunna vara mer än menniskor. Derföre sjunga hjeltarne midt under dödsqvalen. Så dör den svenske Hjalmar i sin väns, normannen Odds armar, i det han hälsar örnarne, som komma för att dricka hans blod; så dör Ragnar Lodbrok i ormgården, och medan ormarne hväsande gnaga sig in i hans hjerta, sjunger han sina segrar och slutar med orden: «lidna äro lifvets stunder, leende skall jag dö« Hvad denna styrka i plågorna, i döden är ädel och beundransvärd! Den som kunde så dö!« «Äfven Amerikas råaste vildar,« sade Alette, «känna och öfva denna slags heroism, och mig föresväfvar ett annat ideal, så af lifvet, som af döden. Den starka forntidsande, som du, min bror, prisar, kunde dock ej bära – ålderdomen, de tunga dagar, det tysta lidandet – en stor del af mensklighetens lott. Jag vill prisa den anda som upplyfter alla tillstånd i menskligheten, som eldar den döende hjelten att prisa Gud (icke sig sjelf) och dö, och som åt den ringe, hvilken i lifvets natt vandrar mot sin obemärkta graf, meddelar en kraft, en frid, som låter honom i sitt mörker, öfvervinna all mörkrets makt. Ack! jag som djupt känner mig vara en af de svaga på jorden, som ingen droppa äger af nordiskt hjelteblod, gläder mig att man kan lefva och dö på ett sätt som har ädelhet, har skönhet, utan att fordra berserkamod och som äfven de starkaste andar ej behöfva blygas för. Mins du min bror «den gamle Digter« af Rein? Detta poem uttrycker fullkomligt den sinnesstämning jag önskade mig kunna äga i mina sista stunder.« Harald erinrade sig blott dunkelt «den gamle Digter«, och så väl han som öfverstinnan bådo Alette att göra dem bättre bekanta med honom.
Gr. Lagerbjelke, Gust.: Då Ridd.Utsk:s utlåt. ang:de Frih. Palmstjernas af Hr Gr. o. Landtm, nu omförmälda motion sednast förevar., beslöt R. o. Ad. att det skulle hvila till dess en i Const.Utsk. väckt likartad motion blifvit af detta Utsk. i grundlagsenlig väg behandlad. Med afseende derå, får jag nu äran tillkännagifva, att sistberörde motion numera blifvit af nämnde Utsk. behandlad, men der fallit, hvadan man torde finna, att det förelöpande vilkoret, som hindrat föredragningen af Frih. Palmstjernas motion numera försvunnit. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att Ridd.Utsk:s ifrågavar. mern. N:o 9 måtte få upptagas å föredragningslistan för nästa plenum, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall. Anmäldes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från de öfrige RiksSt:n, nemi. från PresteSt. af d. 24, 27, 29 och 31 sisth Maj samt d. 2, 3 och 5 dennes, från BorgareSt. af d. 27 och^ 31 Maj, samt d. 2, 3, 5 och 7 dennes, samt från BondeSt. af d. 20, 27, 29 och 31 Maj samt d. 2, 3 och 5 dennes. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 2 e. m. In fidem prolocolli, Albert Munck. ■■•gno*?— Onsdagen den 14 Juni 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 6 prot.-utdr. för cl. 9 dennes samt p!eni-prot:n för d. 27 och 29 sisth Maj.
Af hr Hörnstein, C. C., som ansåg Utskottet hafva bordt föreslå län, hvarest landtbruks-skolor skulle inrättas.. Vid 28 punkten litt. D. Af hr Berg P.: »Emot Ilögloilige Utskottets beslut att icke tillstyrka det begärda anslaget till en navigationsskola i Westervik, får jag mig vördsamt reservera. Det är kändt, att Westervik bedrifvcr en betydlig skeppsrörelse, äfvensom att större delen af deras fartyg sysselsättes med frakthandel på aflägsnare farvatten och längre resor.. Att befälhafvare på de fartyg sorn skola utöfva en sådan seglation behöfva en större kunskapsgrad,. är naturligt, icke allenast för fartygets navigering, utan äfven i nödiga köpmanna-kunskaper, på det att den i flera afseenden ganska magtpåliggande frakthandeln må med den mest möjliga beräkning och fördel kunna bedrifvas. Jag tror att sjöfarten utgör en näring, som för vårt land är af så stort intresse, att man icke bör uraktlåta något, som kan lända till densammas be. främjande, hvadan jag anser att det meranämnde anslaget bort beviljas-« Bih. till R. St. Transport Skiften och afvittringar: 1852 års anslag Utflyttnings-hjelp efter Inga skiften: Förslags-anslag, dito ('ägar och kommunikationer: 1852 års anslag Undervisnings-anstalter för jordbruk och. landtmanna-näringar: slag Tillkommer: Enl. Kgl. Maj:ts Nåd. prop. äskade 3,000: dito oiytt anslag för 3 Landtbruks-skolor å 2,000 6,000: Odlings-hjelp för Hrono-nybijggare:
Ingeniör-corpsens officerare för den tid de verkligen vid corpsen tjenstgjorde, och hvad af nämnde summa icke utginge, årligen besparades Statsverket; 3:o att den af motionären föreslagne aflöningsstat för corpsen blefve af StatsUtsk. framställd för 11. St:r att af dem för deras del gillas. Vördsam Promemoria. Upgifter rörande främmande länders Ingeniör-Corpsers aflönins W <3 O: W W g O0 Pr1 3 0» 1 1 24 05 CO to to d^ Hi to crc ©" ® Hj O C5 OO 37 UT ös oc 103 co . to O UT to GO CO | Sum Sv. b: 3 © SJ Oi to 93 Hi to Ut Hi OO 250 va ^ o a a CTQ © Oi oc t© to O < 2- '
I betraktande häraf och då, efter Utskottets tanka, lämpligheten af en värfvad trupps begagnande till fångbevakning synes med skäl böra betviflas, vid hvilket förhållande ovisst 14 Stats-Utskottets Utlåtande, N;o 73. är, huruvida icke det för sappör-korpsens underhåll påräknade bidrag af fängvårdsmedlen skulle komma att försvinna, har Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka beviljandet af ofvannämnde, uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition äskade, anslag. 18:o Till Stats-utskottet har Ridderskapet och Adeln remitterat ett af herr StjernsvärdG. M., afgifvet memorial, innefattande hemställan, att Rikets Ständer måtte dels till Kongl. Maj:ts disposition anvisa ett årligt anslag af 6,000 r;dr, för att, lika fördeladt, användas till beredande af tillfälle för 3:ne officerare af landt-arméen, en af hvartdera utaf de 3:ne hufvudvapnen, infanteriet, kavalleriet och artilleriet, att ingå i aktiv krigstjenst hos någon med Sverige i vänskapligt förhållande varande utländsk makt, dels ock hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t för verkställighet häraf i ministeriel väg vidtaga nödiga åtgärder.