Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då är det ock nödvändigt tillse, att åt dem beredes en sådan ställning i samhället, att man för Rikets tjenst verkligen kan påräkna alla dem, som Konungen anser tjenlige dertill, och att vägran till de högsta embetens emottagande icke blir det vanliga förhållandet utan blot t undantag. Skulle man ej så tillställa, så fruktar jag, med Hr Lefren, att det icke blefve de dugligaste och ärligaste män i landet, som skulle mottaga sådana embeten, utan snarare lycksökare och sådana, med hvilka Riket icke blefve.väl betjent. Jag ön - 100 Du ii 5 Augusti c. m. skar således, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att Ståndet ansered inskränkning i nu gällande grundlags-stadgnnde obehöflig. Gr. florn, Claes Fredr.: Jag kan visserligen icke bestrida, att de siste värde talarne haft mycket skäl för de anföranden de afgifvit, men det är en pligt för lagstiftaren att icke låta sig imponeras af ögonblickets behof eller sådana tilldragelser, som för tillfället måhända kunde gifva en ganska gilltig anleda, att från en vigtig lagstiftningspi incip göra undantag. De värde talarne hafva, icke utan anleda, af närvar, omständigheter och de särskildta förhållanden, som äga rum inom vårt land, kommit lill den slutsats, att Konungen måhända skulle komma i bekymmer för tillsättande af sin Conselj, såvida de ledamöter, som i densamma skulle ingå, icke hade en reträtt öppen till förut innehafvande tjenst, hvarigenom de kunde se sin framtid tryggad för sig och sina familjer. Jag billigar anlednm till en sådan tanke, men å andra sidan nödgas den försigtige lagstiftaren äfven betänka hvilka följder möjligen kunde uppstå genom en dylik princip.
U. 56o. A. 623. XVII. E. 393, — .4 cap. 7 §, om ändring af. XII. B. 327. XIII. A. 54- —- om tillägg till 17 cap. 32 §, sådan den lyder i Kongl. E. 67. — om ändring och förklaring i vissa delar af 12 cap. VII. B. 198. VIII. A. 40. E. 335. — om ändring i 6 cap. 5 §, samt Kongl. Förordningen om Stockholms stads styrelse af den 12 December 1672. VIII. B. 377. A. 44g. XVIII. Se Summa appellabilis. Rättegångskostnad, om utfärdande af taxa för. Se Taxa. Rättegångstimman, om förändring af, vid Härads-, Bergstingsoch Synerätter. VII. B. 238. VIII. A. 5r. Röök, Gustaf von, yttranden. Salt, om skyldighet för Rikets stapelstäder att hålla upplag af. XII. B. 328. XIII. Å. 58. XXV. U. 29, A. 85. — om mätning af. Se Mätning. Saltimport, om upphörande af den Handels-societeterna i sjö- och stapelstäderna ålagda förbindelse att ingifva bevis öf - ( *4> ) öfver verkställd, samt rättelse af författningen derom, y. B. 373. VI. 4. Vir. A. 2.. Saltpeter, levereringsgilld, om förändring i stadgandena rörande bedömmandet af. III. 5g. Saltza, Friherre Edvard Fredrik von, yttranden. Salu-accis. Se Accis. — angående beräkning af. Se Sjötullsmedlen. Sammankomster, ololliga, till gudstjensts firande, om upp bäfvande af Kongl. Placatet den 12 Januari 1726 samt Kongl. Brefvet den 2 Maj i75i, derom. XXI. B. 58r. XXIII. Sandels, Lars August, yttranden. VI. XXIII.
Och, utom dcsta ^Reviderande rz Tjenstemän uti KammarRattens Canzli och AdvocatFiscals Contoir, bestas, vberaknadt Kammar, Rättens egne Ledamöter; sa skulle fordras åtminstone 9 ar, för att med ett lika antal Tjenstemän och Betjente kunna werkställa den af Riksens Stander föresiagne Rewision; Men om den till nästa Lagtima Riksdag skulle fullbordas; som Stats, Utskottet förmodar matte haswa warit Rik - Den 9 Julii. r42A Riksens Ständers mening, erfordrades icke mindre an ett dubbelt antal härtill, och således nara ras Personer. För alla dose, ehwad de maas af werkeligen tjenstgörande Civile Cinders och Tjenstemän, eller ock af andre skickcliac Män, mäste serskild Aflöning vestas, emedanSe förre icke kunna medhinna att sine tjenster sielfwe förrätta, om detta Rcwisionsarbete med all drift och noagranhet skall kunna werkställas, utan deras egne Tienster således af lönade Vicarier bestridas, och de sednare ater icke aläggas* meranämnde Rcwisions-arbete, utan emot åtnjutande af skaliga arswoden; Och till en siik aflöning, som icke kunds blifwa ringare än hwad Rikets Embetsvch Tjenstemän pa Stat vestas, skulle, cm den beräknas ester dubbelt antal, åtminstone erfordras 4v,Ooo R:dr Banko om aret. Alt i narwarande omständigheter, och da sa mange andre och wigkige Stats-behof mäste fyllas, belasta Stats-Werket med en sa dryg utgift, hwartill någon annan tillgång, an en ökad Bevillning, icke gifwes, kan StatS-Ulffottet för dest del icke tillstyrka, da sadant wore utan allt ändamål, sedan, pä sätt Kongl. Majus Nådiga Proposition innehåller.
Transtumt af kostnads-förs/ag öfver anläggandet af en jernväg för hästkraft, med enkelt spår af 3 fots vidd, emellan sjöarne Yngen och Östersjön. —_ — —. Summa Banko R:dr 84,000, Carlstad i Februari 1852. Adelsköld. Transsumt af bevittnad afskrift af kostnadsförslag öfver anläggandet af en jernväg för hästkraft med 3 fots vidd emellan sjöarne Mögsjön och Forssjön förbi Storfors uti Wermland. — Summa Banko R:dr 21,000. Carlstad i Mars 1852. Adelsköld. Likheten med originalet intyga J. Belfrage. W. M. Belfrage. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH, BECKMAN, 1860. Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 86. 1 Eiltt. A. I*. H. öfver kostnaden för hvardera af de särskilda bandelur sorn blifvit fullbordade, eller sirö under arbete. Vestra Stambanan från Stochholm. 1 Anslag och Inkomster. Använde medel. Tillgångar. Skulder. Statsanslag vid 1857 års riksdag Bidrag af Stockholms stad
Då R. o. Ad. i sista plenum beslöt förändring i skyldigheterne för kronofogdarne vid taxeringscomiteerne till hvad före sisth riksdag för dem stadgadt var, och då delta tillägg är en följd af det förut gjorda, så anser jag icke några vidare skäl behöfva anföras för dess borttagande. Ilr von Rosen, Georg Ludv.: Den förändrig, som Utsk. här föreslagit, vet jag sannerligen icke huru den skulle kunna tillämpas. Om kronofogdarne skulle tillse, det häradsskrifvarne debitera hvarje skattskyldig enligt taxeringsmännens beslut, så tror jag det äfven vore billigt, att fogdarne erhölle tillträde till pröfningscomiléernes prot., enär det är pröfningscomite'erne, som besluta om några förändringar i taxeringscomiteernes beslut skola ske eller icke ske. Då nu kronofogdarne icke hafva tillgång lill desse prot. och dessutom uppbördslängderne på landscontoren granskas, der det alltid blifver tillfälle att se, huruvida häradsskrifvarne rikligt upprättat längderne eller ej, så anser jag det nu föreslagna tillägg i hvad kronofogdarne redan åligger såsom varande någonting på en gång oformligt och overkställbar!, och får jag sålunda tillstyrka afslag å Utsk:s i denna del gjorda hemställan. Gr. Cronhjelm: Vi hafva nu åter kommit till en §, i hvilken det kommer att visas, hvad båtnad uppkommer, derigenom att kronofogden, på sätt nu gällande bevilln.förordn. föreskrifver, endast är en tyst åhörare vid taxeringscomitéer, utan att ikläda sig annan befattning, än att, på sätt författningen stadgar, lemna de upplysningar som af honom äskas. Under förra plenum hade jag äran uppläsa 2 mom. af 59 §, som utvisar, att kronofogden är att vid taxeringscomite'erna betrakta såsom actor för Kronans räkning; åliggandes det honom alt tillse, det Kronans rätt icke varder förnärmad.
Maj:t, som genom Kungörelse den 9 Januari 1846, angående enskilda banker, hvilka utgifva egna tryckta eller graverade förbindelser, § 16 mom. 2, i Nåder förklarat, att, i fråga dels om preskriptionstid för inlösen af enskild banks förbindelser, dels om och i hvad mån bevakning deraf i bankens konkurs eller årsproklama erfordras, bolaget skulle vara underkastadt hvad härom framdeles kunde varda stadgadt, vill, med afseende på nämnde slags banker, härigenom föreslå Rikets Ständer antagande, af följande lagbestämmelser : § 1 Den, genom Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordran i allmänhet bestämda preskriptionstid af tio år ege ej rum i afseende på enskild banks tryckta eller graverade förbindelser, ej eller skall bevakning deraf enligt konkurslagen erfordras, i händelse banken råkar i konkurstillstånd, eller i anledning af årsstämning, sorn, vid bolagets upplösande, må utfärdas å dess öfriga borgenärer. § 2. När bankbolag, hvarom nu sägdt är, utan konkurs upplöses, äfvensom derest bolaget råkat i konkurstillstånd, vill Konungen, uppå anmälan härom, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, N:o 11. 7 genom allmän kungörelse förelägga en hvar, som innehar bankens förbindelse af den i I § omförmälda beskaffenhet, att, vid förlust af all betalningsrätt, inom två år från kungörelsens datum, förbindelsen, när bolaget utan konkurs upplöses, förete till infriande i banken, men, om åter banken råkat i konkurstillstånd, och betalning således ej genast ske kan, till bokföring och erhållande af kostnadsfri påskrift derom, uppvisa för den eller dem Rätten, der konkursmålet är anhängigt, i sådant afseende förordnar. Nämnde kungörelse bör minst två gånger under hvartdera af dessa år från predikstolarnc i riket uppläsas. § 3. Till följd häraf kommer, i händelse af bankens konkurs, med utdelning till de borgenärer, som ej ega förmånsrätt, att anstå, intilldess berörde två år förflutit. § 4.
Nja Mötes-Passevolance-f 'onden, inhemtas af Revisionsberättelserne, alt samma fonds behållning vid 1833 års slut utgjorde 32,33a R:dr 6 sk. t rst., hvaremot fonden vid 1835 års utgång egde en skuld utöfver lillgångarne stor 18,425 R.dr ig sk. 6 rst., hvilken skuld Bih. till R. R:dr 4 sk. 4 rst., hvaremot dess fordringar endast bestigit sig lill 32,885 R:dr 44 6 rst.j börande dock, enligt Kongl. Brefvet d. 27 September 1831, lili räkenskaperne inom linien balanceras värdet af de lius, byggnader och effecler, hvilka år i83o blifvit från Gamla lill Nya Mötes-Pussevolance-Inrättningen aflemnade, nemligen: Byggnader m. m. för R:dr 88,684: 20. 8. Sjukhusoch Magasins-invenlariepei sedlar ... , 26,402: 13. 2. Hvad förvaltningen af Nya Mötes-Passevolance-Fonden angår, hafva j 835 års Revisorer yttra t (pag. 67), alt en mindre god hushållning med Passevolance-Cassans medel egt rum, hufvudsakligen derigenom, att å underlydande Förvaltare eller Regemenls-Commissarier icke utöfvats den noggranna tillsyn, som vederbordt, hvilket omdöme Revisorerne styrkt med flere uppgifna förhållanden. Kongl. Krigs-Collegii häröfver afgifna förklaring (pag. 81) innehåller, alt den sålunda anmärkte misshushållningen icke kunnat å Collegii sida göras till föremål för något åtal, emedan möteskostnads-räkenskaper icke hos Coilegium äro underkastade någon speciel granskning, hvilken åtgärd, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Reglemente af den 20 Januaii i83a, tillkomme Kongl.
Jack älsker dick!» Om inte sådant är att skamligt missbruka sin obekantskap med Svenska språket, så vet inte jag. Jag börjar känna det som en fullkomlig moralisk plikt mot oss, mera mogna hustrur, att skaffa det där koketta stycket ur staden så fort som möjligt eller att åtminstone skaffa henne en man för sig själf. I morgon bjuder jag borgmästaren och henne hit på middag –. (Ruffen måste resa upp åt landet —!) Det är afgjordt! När vi slutligen vid tvåtiden bröt upp, föll ett helt stjärnrägn af raketer öfver oss ifrån skylejtet och snön gnistrade blodröd af flera bengaliska eldar. »Der—di—das!» gnolade Ruffen — där han med vårdslöst tillknäppt tulubb nästan dansade fram i drifvorna, utan att en smul bry sig om mig. »Wasss?» sa jag. Det var inte mycket, men det var nog. Han kom af sig vid deklinasjonen! Inte vill jag klaga, men nog är det svårt ha en man som är så förfärligt lätt att locka! Nästa gång blir han väl kär på kinesiska?! Men bra söt är han — där han nu ligger i sängen och halfsussar med handen under örat. Han ser presis ut som en bättre, väl rangscherad kyrkängel Inte underligt han aldrig får vara i fred. Hvad mumlar han nu i sömnen? »Sysses kind.» »Gewiss, gewiss», sa jag mildt, ty så mycket hade jag redan lärt af tysk konversasjon, att kan man bara säga »gewiss gewiss», reder man sig otroligt långt. Orden måtte ha passat in nu med, ty Ruffen log förnöjdt, och strax därpå sjönko vi båda i sömnens lockande vallmoarmar. TJUGOANDRA KAPITLET. Litet af hvarje. Bekymmer. Kärlekens segrar. Telegramstil: har inte tid med mer. Fröken »Fanny Selmer» bor i Thores rum, som hittills sett alldeles som afvissnadt ut — men nu blifvit fräscht och friskt igen. Hon är här på besök — anses vara från Stockholm, men är från Gefle och heter egentligen Fanny Martell, fast vi af särskilda skäl kristnat om henne tills vidare. Är 18 år — och förtjusande söt.
Oaktadt jag, på grund af det anförda, inser, att rättvisaste proportionen vid bestämmandet af brännvinsbränningsrättigheten vore en lika tillökning för hvarje stigande 100 r:drs hemmansvärde, vill jag dock, af eftergifvenhet för det interesse, som hittills gjort sig gällande, föreslå, att hemman af 5oo rtdrs värde må äga rättighet till brännvinsbränning med en i5-k:rs panna, hvilken rättighet skulle ökas med i kannas rymd för hvarje 100 rtdrs taxeringsvärde t. o. m. jooo r:dr, som således medförde rätt till 20 k:rs enkel pannerymd; men att från 1000 till i5,ooo rtdrs hemmansvärde pannerymden endast må få ökas med £ ktna per 100 rtdr, så att 2000 rtdr medförde rätt till 25-ktrs panna, 3ooo rtdr till 3o-ktrs, 400° till 35-ktrs panna o* S. v. till i5,ooo rtdr, som åtföljdes af rättighet till 90 ktrs enkel pannerymd; dock alltid under rättighet att, med proportionaliter mindre pannerymd, få nyttja konstapparat i öfverensstämmelse med hvad jag föreslagit vid 5 §. Men det vore måhända ett alltför stort intrång på de större hemmaösvärdenas rättigheter att bestämma 90 ktrs enkel pannerymd, såsom den högsta tillåtna, äfvensom inskränkningen vore alltför betydlig emot nu gällande författning, som medgifver rätt att vid i5,ooo rtdrs egendomsvärde begagna 90-ktrs i84 Den j M u I i f.' m. panna med konstapparater; hvarföre jag vågaf hemställa, om icke jord af högre värde bör få tillgodonjuta det öfverskjutande värdet med t. ex. J krnerymd för 100 r:dr till anbringande af rectificator och mäskvärmare eller motsvarande konstapparat, allt efter samma princip, som den Utsk:n antagit för den i 12 §■ tillåtna mäskvärmaren.
Uplästes och underskrefs det i sistl.(idne) Maij hollne sochnstämmo protocoll. § 2. Församlingens wälb.(orne) H(er)r Patronus lät genom Bruksinspec-toren Carell till sochnemännens kunskap komma, att wä(l)bem(äl)te Herre tillåter Klockaren Nylins enka njuta ett nådar. § 3. Sexmännen hade sig icke bekant, att danskalas på något ställe blifvit hollit vid Michelsmässan. § 4. Brofogden hade icke heller någon att angifwa för oringade swin-kreatur. § 5. Då frågan gjordes, om nogre lösdrifvare funnos i församl.(ingen) som beswarades med nej, anmälte sexman i Prästorp, att sold.(at) Kling-ström har sin svåg(er) hos sig, som haft torp i Betna sochn, men, såsom förmentes, för någon otrohet skull, blifit derifrån utsagd: hwarvid er-hindrades, att år 1799 beslöts i en sochnstämma, att den, som från andra sochnar intager och härbergerar inhyses folk utan församl(ingen)s föregående tillstånd, skall böta 2 Rdr. Men som Klingström nu icke war närwarande, så afg(j)ordes, att han skulle tillsäjas infinna sig i sochn-stug.(an) nästa Söndag, för att höras häröfwer. § 6. Jngen af sochnhandtverkare begärte afsked. § 7. Olof i Karstorp gjorde den frågan, om sold.(at) Lund, som snart från annan sochn ärnar flytta till sitt torp N.(ummer) 15 här i sochnen, fick taga med sig sin mor och 2ne gossar, hans bröder? Men sochne-männen gåfwo icke sitt bifall dertil, af den orsak, att när Lund dör, så blifwa dessa hans 3ne släktingar församl.(inge)n till beswär och tunga. §8. J anledning af K.
Maj:ts och Rikets Svea llof-Rätts Utslag den 14 Maj 1839 fastställdt belopp af 2,698 R:dr 22 sk. 2 rst. banko, eller ock i händelse tillgång härtill af allmänna medel skulle saknas, åtnjuta motsvarande afdrag å arrendet intilldess husröte-ersättningen blifvit Söderholtz godtgjord. Detta käromål blef likväl af Härads-Rätten, pä anförda skäl, ogilladt medelst utslag af den 15 April 1846, hvilket efter af Söderholtz deruti sökt ändring af så väl Lagmanssom Hof-Rätten fastställdes. Häröfver anförde Söderholtz hos Kongl. Majit underdåniga besvär och öfverlemnade dervid tillika instrumentet öfver en, den 2 September 1847 a klingsbergs kungsgård verkställd, laga syn, jemte bestyrkt afskrift härads syne-rättens den 28 påfoljde Ocktober meddelta utslag, hvaraf inhemtades, att härads-rätten vitsordat det utmärkta nit och drift, hvarmed arrendatorn vårdat sig om ifrågavarande kronans egendom, så i hänseende till åbyggnad och hägn, som ock lill häfden at egorna, särdeles åkerjorden och ängsmarken, lill hvilkas förbättrande och utvidgande mycken kostnad och arbete blifvit nedlagda; åberopande klaganden tillika ett af vederbörande kronofogde och Häradsskrifvare vid målets föregående behandling i ansökningsväg hos Kongl. Majit afgifvet underdånigt yttrande, deruti, jemte vitsordande af den omtanka och det nit, Söderholtz ådagalagt vid kungsgårdens skötsel, bemälde tjenstemän tillstyrkt nådigt bifall lill den då begärda nedsättningen i arrendesumman, hvilken vid auktionen blifvit uppdrifven till öfver tredubbla beloppet af hvad förre arrendatorn erlagt och i öfrigt syntes alllför hög, jemförelsevis med de för andra kungsgårdar i orten utgående arrenden; och anhöll, på grund häraf, klaganden, det Kongl. Majit täcktes med afseende jemväl å ej mindre hvad dessutom blifvit af Kongl. Majlis
Pä de stal jag nu anfört, sär jag wördfamMeline, , underställa Höglofl. R>dderstapet och Adelns ompröfwande, om icke den i bewiltnings-projectel förestagne afgift as 4 st. a hwar,e stig för kohlningsfriheten pa Kronans allmänningar och re cognilions-stogar, - mä sörblifwa oförändrad och anhaller, att Walborne Hckr LandtMarstalken harvin täcktes framställa proposition. Groffe KaliinZ, kt-lrr, conformerade sig med Herr käoijkenllijölck. Friherre 8,ael von Istollstein: Da ej allenast bruk som hafwa egna skogar, uran ock sädane som äro grundade pä köpe-kohl, kunna oagkadt alagd bemillning drifwas, wet jag ej hwarföre de som erhålla kohl frän Kronans skogar, skulle lin» krigare bestatkas; Kronan stanker ju aldeles borrt recognitions-stogarne: och nu gär man anda till den ytterlighet, alt ej wilja stakka för deras nyttjande. Herr chlaclinstämde med Friherre Stael, och tilläde, att förmänen att begagna Kronans skogar wore för betydlig, för att ej genom en emot förr uphöjd befattning ersattas. Aerr kkesikenlkMck yttrade sig blokt hafwa yrkat förminskning til! 4 st. för stigen, son, Mffotket först hade sörestagit. Arr Den ro Augusti6-i Zerr Landt Marskalken proponerade bifall till Bewillnings-Uk,tvttcis sörsta förstag, 4 st. för stigen. Ropadcs Ja och Nej En af Herr Landt-Marskalken gjord proposition om 8 stenligt Utskottets nu upläste förslag, beswarades pä samma fart.
Städer anläggas ej för Åkerbruk, utan för Handel, Fabriker och Handtverkare; och då nian gitver dem Jord för ändamål, som ingå i dessas yrken, är det icke orättvist, ej ens obilligt att fordra, det den dertill måtte användas: synnerligen då just detta användande medförer én betydlig större afkastning, än den som genom missbruk erhålles, och således medförer både allmän och enskildt nytta. Jag kan alltså icke undgå att förnya min år 1809 gjorda framställning om en Författnings vidtagande, som lörpligtar innehafvaren af den Jord, sorn blifvit donerad Städerna , att begagna den till merberörde säden och planteringar. Men som missbruket är gam. malt, synes billigheten fordra, att rättelsen icke förhastas, utan förändringen föreskrifves i en successiv ordning inom vissa år, och skulle jag tillstyrka, att den Jord, som nu innehafves af fattiga enkor eller barn, får af dem användas, som de för sig finna förmånligast, så länge de förras vilkor ej blif - Den 19 April. 471 vit förbättrade, eller de sednare ej uppnått myndiga år. Hos Eders Excellence och Höglofl. Ridderskapet och Adeln får jag ödmjukligen anhålla, att detta Memorial blifver meddeladt de öfriga respectiva Stånden och remitteradt till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet. Begärdes på Bordet. Vidare upplästes ett af Herr Berghman inlemnadt så lydande Ödmjukt Memorial. Då, hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, den 13 April iSio, till granskning företogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande öfver den för tredje gången väckta fråga om Conscription, som då fått benämning af Förstärkningsmanskap: likasom öfver den derjemte framställda motion om oroterade Hemmans belastande med Rotering, gjordes vid samma Betänkande anmärkningar af flera Ridderskapets och Adelns Ledamöter. Ibland dem var ock jag , som på goda skäl trodde mig hafva anledning dertill.
Det kan vara indifferent, om summan är större eller mindre, då detta är ett förslag, som i alla fall skall fyllas till hvad större eller mindie belopp det än blifver-erforderligt; men visserligen, för ordningens skull, instämmer jag med den siste talaren, att, då erfarenheten visat af räkenskaperna, att 70,000 r:dr icke varit tillräckliga, förslagssumma!! äfven bör böjas. Hr af Donner, Gust. Wilh.: Vid 2:dra punkten i StatsUtsk:s ullål. N:o 4°; vill jag taga mig den friheten att göra några amnärkn:r. Utsk. har föreslagit, att reseoch tractaments-penningarna, hvilka utgöra ett förslagsanslag, nu upptaget till 11,000 r:dr, skola uppföras lill 12,000 r:dr, eller 1,000 r:dr mera än förut. Då detta belopp är beroende af de inom alla fyra RiksSt:n väckta motioner ang:de skjutslegans förhöjning, får jag anhålla om återremiss af utlåt. i denna del, och fästa uppmärksamheten deruppå, alt detta anslag måtte uppföras till minst i5,ooor:dr, emedan det är anledn. att tro och hoppas, det skjutslegan blifver förhöjd. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer visserligen med Hr Rosenblad deruti, att bestämdt bör utsättas, att båda dessa anslag blifva förslagsanslag; men jag är ej af hans mening, att hushållningen med skrifmaterialier i alla verk är så god, lion kunde och borde vara. Under den tid jag utöfvade Hofcancellers-embetet fann jag, att den tjensteman, som hade befattningen med skrifmaterialierna inom Konungens Cancelli, Hr Hildebrand, hade skött henne så val, att åtgången var vida ringare än under den föreg:de tiden. Detta har visserligen också händt på andra ställen. Jag för - D c ii 5 Maj f. m. modar, nll då en annan fördelning af statsförvaltningen äger ruin, och en livar får sin egen chef, det blir lättare att tillse hushållningen i det omständliga. i 9: d e punkten. Hr von Röök, Gustaf, uppläste följande:
Böra-des i öfrigt vefta stadgande bwarje Bönedag ärligen af Predikstolarne i Städer ock pä Landet, till memcchetens efterrättelse och behöriga iakttagande, offenteligen uppläsas. Hwilket allt dock, jemte en Ledamots idet. ta ämne till Protocollet afgifna särskilda tanka, Rcklens Högloft Ständers pröfning och widare godtfinnande wördsammeligen understäSeS. Örebro den 19 September 1810. ?8 NvAlokl. kläckertlcrpec oci» k! häsilt; l-eäsmäleks vLznsr I.ö6L«§rer5 v!Zl>sr Jok. sk woröm. L. ^imgvik. kZ Sorg-ks-5l8nrs Usö-rvtrdLonäs^Lt!-^ elers l-eckamoterL rters I^eärmäLerjk vägnrr dleokäa. ^aä. 8sam«ksoa. Johsa bkolmLerKeSok. Bihang. VpplM lior 8»mrl. N1ks>.5r?ii6en äen L Octvber iZis. Wördsamt Memorial. ull Lag-Utffottet har Hederwärda Bonde. Ständet hänffjutit ett hos Ständer af R-ks. dagSmanNen Anders Nilsson frän Larl. stads Län ingifwit Memorialderuti andrages, hurusom