Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föredragande, sorn co n trasig n er a t ett Konungens beslut, vare ovilkorligen, och annan medlem af Statsrådet, såvida han ej särskild mening till prot. antecknat, för beslutet ansvariga, kåsom hade de styrkt Konungen att detsamma fatta. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 27. Nej — 25. Upplästes och lades på bordet nedannämnda memor. och utlåt:n från StatsUtskottet: N:o 265. öfver den del af K. M. till R. St. aflåtna nåd. skrifvelse N:o 11, som angår det, vid sisth riksdag, i och för regleringen af Armöens accord på Riksg.cont. anvisade creditiv; 184 Den 7 October. N:o 267. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskts utlåt. N:o 268. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s utlåt. N:o 179; N:o 269. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskts utlåt. N:o 227; N:o 270. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s utlåt. N:o 248; N:o 271. ang:de dispositionen af öfverblifvande exemplar af bihanget till RiksSttns prot. vid innevar. riksdag; N:o 272. i anledn. af väckt motion om understöd af allm. medel åt de nödlidande invånarne i Bohuslänska skärgården; BevillningsUtskottet: N:o 29. ang:de stora sjötullsbevillningen; N:o 3o. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskrs betänk. N:o 21, ang:de förehafd granskning af posttaxorna för inrikes brefvexlingen; N:o 3i. på grund af gjord anmärkn. vid betänk. N:o 25, i anledn. af K.
Fröt. 1841■ to Sami. 1 Afd. g4 746 Éxpeditions-TJtskoltets Förslag till tind. Skrifvelse > N.-o 344' förefinnes i det mera tydliga och lättfattliga fastän hufvudsakligen till innehållet enahanda stadgandet i 1 mom. af 23 §:n uti Commerce-Collegii omförmälde förslag, hafva dock Rikets Ständer tillika ansett af högsta vigt, att på det nogaste varder bestämdt, dels hvad som egentligen utgör öppna hafs-, skogs-, bergsoch sten-stränder, dels ock hvarest och huru långt strand-egares landgrundsrätt eger rum och sig sträcker och sålunda funnit nödigt, att stadgadt hlifver, hvad med uttrycken: inomoch utomskärs rätteligen bör förstås, emedan betydelsen af de förutnämnde begreppen derpå hufvudsakligen beror. Begreppet ■'skärgård” måste nemligen, efter Rikets Ständers tanka, hafva olika betydelse och omfång, med afseende å Riket eller Landskapet, och å den enskilde strandegaren. Således, då inom skärgården, belragtad med hänseende till hela Riket eller ett visst Landskap, ligga fjärdar af stundom några mils längd och bredd, jemförliga i vidd med åtskilliga af de större insjöarne i landet, måste, enär stadgandet i 6 § 2 Cap. Fiskeri-Stadgan, alt ''Saltsjöfisket inomskärs bör för deras enskilda egendom anses, som strand och holmar deromkring ega” icke synes vara å förstnämnde valten tillämpligt, bestämmas, huru vidt den enskilda fiske-rätten i sådane fjärdar sig sti acker, samt huruvida derintill liggande strand af fasta landet skall såsom öppen hafskust anses.
Belgien: Fröken M u UOII Diest, den första qvinna, som tagit medicine doktors-grad i Belgien, har nu ändtligeii, efter flera ars iilanga bemödanden, lyckats erhålla lagligt tillsthd att praktisera i sitt yrke med atnjutande af alla en belgisk kikares privilegier. Schweiz: Den &amp; te sistl. december tilltos i Bern för först? gangen Schweiziska qvinnor att utiifva sin kantonala rösträtt dock endast genom manliga ombud. i det att underhuset denna dag iitaii omröstning i andra lasningen antog förslaget om deii politiska röstrattens utsträckande till ogifta qrinnor och enkor, s p i ega (le qralifikationer, hvilka förläna inan rattighet att rösta. FrSgan tir härmed visserligen ej slutl~ehandlad, men den s. k. andra Iiisningen har alltid, d a den niedgihes utan omröstning, ansetts vara afgörande för en fragas slutliga öde. Qiii~~nor i kyrkans fjinrf. \ ' id den sista kyr~ostamnian framlade ilomprosleu af Chester förvaltiiiiigsiitskottets I~erattelse öfver qrinnnns tjeiist inom kyrkan. Utskottet föreslog, att diakonissor skidle oiientligen och genom hiinders pilaggning iitscs af biskopen. Efter nagon diskussion antogs iitskottcts förslag. Qdinlig ve.reI~~~Ck / arc. Miss Awry d Be / / har slagit sig ned i London i det hitintills af qvinnor ej försökta yrket som vexeloch aktieniaklare och har sitt kontor i Bloomsbury. S k o t l a n d: 13en JIJW bril / iska scr / lig /: sIagt~~ tilliimyades för första gingen i Skotland, dS en ung qvinna, som öfverbevisades om att ha velat locka en flicka om femton Sr att lemiia hemmet för att följa henne till ett illa beryktailt hus i &lt;; lasgow, dcrf&lt;; r dönides till sex mSnmlers Dylika fsngelse.
Äfven jag vet med glädje att pröfningens tid är inne. Jag har sökt vederlägga uppgiften, att behofvet af tillökning i anslaget var nytt, och jag har dervid tillika gifvit tillkänna, hvad min enskilta känsla förestafvade mig, hvilket jag förmodade icke skulle blifva föremål för klander. Vid den jemförelse, som jag uppställt emellan Presidenternes och JustitiasRåderncs löner, bar en Ledamot anmärkt, alt Den 17 December e. m. 235 Presidenternes i HofRätten rang vöre för hög. För min del är jag icke af samma tanka; ty de äro Chefer ej blott för de HofRätter, hvaruti de äro Presidenter, utan äfven för hela DomareCorpsen inom HofRättens Jurisdiction. Det ar derföre som den blifvit tillagd en så hög värdighet, hvilken de visserligen kunna bibehålla, utan att anställa ”öfverjlödiga Gästabudmen då desse äro öfverflödige för Presidenterne, månne de icke äro det än mera för JustitiaeRåderne? och hvarifrån kommer då behofvet alt åt desse anslå betydliga taffelpenningar? I frågan om Wermlands återläggande under Götha HofRätts Jurisdiction, har redan en Ledamot gifvit tillräckliga upplysningar om förhållandet, och jag vill således endast fästa mig vid det skäl, som blifvit anfördt till försvar för Motionärens förslag i denna del. Man har nemligen sagt att Wermland borde lyda under Götha HofRätt derföre, att denna Provins gränsar intill och står i närmare förhållande till Westergöthland med flere Provinser, som utgöra delar af Götha HofRätts Jurisdiction; men huru origtigt finner man icke detta skäl vara, om man företager sig att tillämpa det i vidsträcktare mon. Man finner då att äfven Nerike gränsar till Westergöthland, Westmanland till Nerike och så vidare, och att således efter denna grund - 236 Den 17 December e. tri. satts hela Sverige slutligen skulle kumma att lyda under Götha GofRätt. Herr Ribbing j Arvid:
” ”Enär det icke gittat vederläggas, alt tillgång i Riket saknas på sorteradt lager Bil. till Bevillnings-Ulskoitets Uti. N.-o 44 g5 af Ankare, Ankarflyn och Draggar, samt att Skeppsegare ofta äro nödsakade att införskrifva dylika elfecter, derest de icke vilja underkasta sig äfventyret att vänta flera månader, intill dess de, efter beställning, kunna, vid det enda Ankarbruket i Riket, nemligen Söderforss, emot hög betalning, erhålla sitt behof, och Utskottet uti 3:dje Grunden till dess Betänkande, N:o 27, pag. 68 stadgat, '”att de artiklar, som i Sverige ”kunna produceras och tillverkas, men hvarfen i erforderlig mängd eller till den god”het, som andra Länders industri dem fram”kallat, böra beläggas med en mindre tull ”etc.;” så hade jag fordrat, alt Utskottet, denna grundsatts trogen, skulle, till följd af gjorda anmärkningar, nedsätta den föreslagna tullen på berörde effecter; men då sådant nu icke skett, anser jag mig böra hos Rikels Högloflige Ständer till rättelse anmäla denna del af Tull-Taxan, som föreslår 2Ö procents tull, efter ett till 5o procent förhöjd t värde, emot hvad 1824 års Tull-Taxa innehåller, och hvilken förhöjning i värdet är så mycket mera obillig, som Slång-jernet blifvit utfördt till lika värde, som i berörde Tull-Taxa, och allmänna priset så väl derå, som å Tackjcrnet snarare fallit, än stigit, sedan år 1823.” 94 Bil. till Bevillnings-Utskottels Uti. N.o 44- ”Ytterst reserverar jag mig emot Utskottets försök att, i dess Betänkande om Tull-afgiftei na till Kongl. Majrt och Kronan, äfven bestämma städernas Tolags-rättighet.
Offentlig Bolags-Bank ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver , men vare berättigad, att, till undvikande af förluster, inropa panter eller utmätt egendom, som på auction, för Bankens räkning, utbjudes, dock under iakttagande, att sådan egendom åter försäljes, så snart det utan förlust för Banken ske kan. Dess lånerörelse må bestå uti ej mindre att emottaga penningar på uppoell afskrifnings-räkning och mot räntebärande, på viss betalningstid ställde reverser, än äfven att utgifva penningar mot reverser, vexlar och varor, samt att. meddela Cassa-Creditiv. I afseende på utlåningen lände till efterrättelse: 1:0 att Bankens egne Adier eller Lott-Bref icke få belånas; 2:0 att, med undantag af Cassa-Creditiv, Lån ej må beviljas på längre tid än f) månader; 3:o att Banken i de fall, der räntan för af den meddelade lån ej är utfäst till högre belopp än 5 för 100 om året, eger att vid låns utgifvande afdraga räntan för hela lånetiden, samt, efter förfallodagen, såsom straffränta sig lill godo beräkna i procent i månaden utöfver ordinarie räntan; dock med skyldighet för Banken att, såvida den af sistnämnde förmon sig begagna vill, föranstalta, det lagsökning till lånets indrifvande sist inomen 24 Bancooch Lag-Utskottens Bet. JV;o 2. månad efter förfallotiden deraf varder anställd och i allt hvad på Banken ankomma kan skyudsammeligeu utförd; 4:o att varor och gods, som i Banken belånas, kunna, utan föregån gen hembjudning eller Uppbud, genom offentlig auction föryttras genast efter det förfallotiden för de å samma varor och gods meddelade lån lilländalupit. § 11.
Dock, i nästan alla stater af 2:dra och af 3:dje ordningen, afgick man från principen af den gamla ståndsförfattningen, som öfverallt hade funnits, och införde en modern folkrepresentation, för det mästa på två kamrar, med begagnande i öfrigt äfven af de aristokratiska elementer, som förefunnos. De funnos, synnerligen, igenom det emot de mediatiserade utöfvade, och år 1815 icke godtgjorda, våld, hvarmedelst man gifvit ett vådligt, och på följder rikt, exempel af positiva rättens kränkande. Det hörer icke bit att pröfva, huruvida allt detta, dels på Wiener-kongressen, dels sedermera i hvarje stat, bade kunnat göras bättre och mera försigtigt. Nog af, de efter bästa förstånd, men alltid af godtycket, upförda nybyggnaderne, högt nog prisade på sin tid, nog afundade af dem, som icke nått lika sällhet, uthärdade, till en god del, icke ens profvel af de lumpna folkrörelser som, härmande Juli-dagarne, år 1830 utbrusto i flera Tyska länder, och i följd hvaraf en och annan konstitution, efter 10- eller 12-årigt lif, betydligen jemkades och ytterligare försvagades. Men allvarsammare blefvo påföljderna af 1848 års Februaridagar, sedan det konstitutionella statsskicket och lifvet hade hunnit bättre mogna sina frukter. Jag säger : det moderna, det efter tycke och smak nybakade, s. k. kon-sti-tu-tion-ela statsskicket: en, på sanden ogrundad, ranglig byggnad upål luften, utan rot i gammal rätt och i folkets medvetande af denna. Jag menar således ingalunda, med detta uttryck, ett klander af en verklig historisk statsförfattning, som är vilkoret för ärftlig monarkie och skiljer dem från despotismen. Jag menar, än mindre, det förbättrade rättstillstånd, som ur denna statsförfattning, när den icke af otåligheten kullstörtas, muste utveckla sig, lugnt och fredligt, intill dess att det mål nphinnes, som på denna jord ej kan öfverskridas.
Majits Nådiga Proposition den 30 Oktober 1856, angående Statsverkets tillstånd och behof, föreslaget, nemligen Riksdaler Riksmynt 4,500: — 3 tillförordnade Kamererare i Jordeboks-kontoret, med arfvoden motsvarande Kamererare-löner enligt samma förslag, ä 3,500 R:dr 10,500: —• 6 tillförordnade Revisorer med arfvoden, motsvarande föreslagna ' O Kammarskrifvare-löner å 1,000 Ridr 6,000: —- så att årsarfvodena blefve tillsammans 21,000: — och skulle under år 1858, då arbetet organiseras den 1 Februari och en månads arfvoden följaktligen afdragas, utgå Rimt Ridr 19,250: — år 1859 2L000: — Transport 40,250: — 8 Kongl. Hoj: Is Nåd. Proposition N:o 130. Transport 40.250: —• samt år 1860 21,000: -ttillsammans Riksmynt R:dr 61,250: — hvartill komme 10,000: — som torde ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att, i mån af behof, användas till arfvoden för biträden i Kollegii kansli och för ökad vaktbetjening.
Köre - Den 2 October. 341 Föredrogs Lag-Utskottets Memorial af den 19 September, i anledning af Riksdagsmannen vxncMi'8 dt!i850»8 frätt Carlstads Län gjorda motion, att da wiinträffadt dödsfall, disposition om qwarlätenffapcn ej finnes gjord, de minderårige barnen, af oskift bo, efter Domarens ompröfwande mätte tilldelas en ersättning, som swarade emot hwad de äldre vlifwit päkostade intill den tid de kunnat gä Föräldrarne till handa; utlätande sig Utffottet hafwa funnit betänkligt, tillstyrka den förest agne LagfLrändringen, men hemställer, att ät Prästerskapet allmänt mätte uppdragas, att wid husförhör och sjukbesök med tjenlige föreställningar söka förmä, i swagare wilkor stadde Föräldrar, sä förordna, att, i händelse af deras dödsfall i de yngre barnens spädare älder, deste sednare icke mä derunder sakna nödtorftig föda, kläder och upptucktelse. Lades pä bordet. Upplästes Lag-Utskottets Memorial af den September, innefattande i anledning af Herr Larl kl. Won!>8 förslag, att Manufacturister oeh Handtwcrkare lika med Handlande matte blifwa tillätit, med ed gifwa sin fordran fullt witsord, äfwensom, att dä en Längifware behörigen bokfört en försträckt pcnninge-summa, honom mä tillätas med ed bestyrka samma sin fordran, Utskottets bl^tt i afseende pä förra puncten gjorde tillstnrkande att det witserd, bwilket enligt 17 Cap. 2 Rättegängs-Balken, jemförd med Kongl.
Jag tillåter mig endast vid detta tillfälle fästa upmärksamheten derpå att den som bekläder StatsMinisters-embetet för Utrikes ärendena, såsom kändt är, städse befinner sig i beröring med främmande makters härvarande sändebud, äfvensom med de utomordentliga beskickningar, som understundom hit ankomma. Han bör såväl i sitt förhållande till dem, som i öfrigt, kunna upträda på ett sätt, som är värdigt elen höga samhällsställning han innehar och åtminstone icke alltför mycket underordnadt det, hvilket de åt dessa sändebud anvisade löner sätta dem i tillfälle att iakttaga. Att ingå i närmare betraktelser öfver den kostsamma representation, som härigenom oundvikligen för honom upkommer, torde icke vara erforderligt, utan vill jag endast tillåta mig anmärka att hvad som förut blifvit i underdånighet anfördt rörande Eders K. Mäts Representanter vid de främmande hofven äfven är tillämpligt i afseende på StatsMinistern för Utrikes ärendena och att, i fall enskildta upoffringar af den embetsman, som dertill utses, alltjemt måste tagas i anspråk, Eders K. M:ts val vid förekommande tillfällen till skada för t-jensten blifver alltför mycken inskränkning underkastadt. Det torde äfven tillåtas mig att bifoga den anmärkn. att, om StatsMinistern för Utrikes ärendena i en framtid blifver en gemensam embetsman för de förenade Rikena, dess lön icke torde böra bestämmas till mindre belopp än hvad den härvarande Norske StatsMinistern Den }4 Mars åtnjuter, då Norriges bidrag skulle utgöra 8,000 Rdr Ernt eller 2.000 Sp., som i det närmaste öfverensstämmer med den fördelning af utgifterna emellan de båda Rikena, sorn redan blifvit föreslagna. » H:ne behagade häraf tinna, att UtrikesMinistern i de tydligaste ordalag sagt: »att om UtrikesMinistern i framtiden kan blifva en för båda Iiilcena gemensam embetsman » Så länge Svtriges Grundlag är oförändrad kan UtrikesMinistern icke blifva en för båda Rikena gemensam embetsman. Dertill fordras ovilkorligen en Grundlagsförändring. Sedan K.
— Uti häröfver linder den 8 Aug. 1827 meddelad Resolution, har K. M:t i Nåder behagat förklara, det K. M:t icke funnit lämpligt, att för någon viss Stads Magistrat bevill ja undantag från hvad som, i afseende på Städernes Magistrater i allmänhet blifvit förordnadt: och finge det ankomma på Städernes Representanter sjelfve att, om dem så godt syntes, vid den näst instundande Riksdagen väcka fråga 0111 rättighet för Städernes Tjenstemän till delaktighet uti oftanämnde Pensionslnrättning. Utskottet har tagit i öfvervägande hvad sålunda i ämnet förekommit; hvarvid, i afseende på den uti motionen yrkade verkställighet af 1823 års St:rs Beslut, hvilket, efter Motionairens förmenande, skall innefatta bifall till hvad motionen har till föremål, Utskottet får erinra, att, på sätt förrberördt är, genom nämnde Beslut, det endast blifvit åt K. M:t i underdånighet öfverlemnadt, att fastställa de villkor, hvarmed Städernes Embetsoch Tjenstemän böra ega rätt, att blifva Delägare uti PensionsGassan. Och då således 1823 års St:r icke ingått uti hufvudsaklig och dcfinitif pröfning af ämnet, anser Utskottet den åtgärd, som från R. Sttrs sida vid sisth Riksdag egt rum, icke kunna på något sätt vara hinderlig för Rikets nu församlade Höglofl. St:r, att, efter för handen varande förhållanden, motionen behandla. 4i2 Stats-Utskottets Beträffande således den rättighet för Städernes Embetsoch Tjenstemän till delaktighet i Pensionslnrättningen, sorn uti motionen synes villja härledas derifrån, att Centonal erlägges utaf desse Embetsoch Tjenstemän? Löner, så skulle, till vedel läggning af ett sådant påstående, endast behöfva nämnas, att någon Centonal icke ingått eller kommer att ingå lill ifrågavarande Inrättning, emedan Centonalen hel och hållen är disponerad till fördelning emellan Armeens PensionsCassa och Wadstena KrigsmanshusCassa.
N:013. 5 velse hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl Majit, utan afseende uppå Wisby Hospitals mer eller mindre lagliga rätt att, för Gottlands helsövård allena, Hospitalets alla tillgångar använda, och således utan hinder af den Nådiga Resolution, som, i anledning af uppstådd tvist emellan Kongl. Seraphimer-Gillet å ena, samt Hospitals-Föreståndare och Lazaretts Direction å den andra sidan, under den 29 sistlidne October meddelad blifvit, Nådigst tillåta, att Wisby Hospitals af ålder donerade inkomster måga, för uppförandet af en ny Lazaretts-byggnad derstädes, tills vidare och uppå nedan uppgifna vilkor, till oförminskadt belopp fä användas, nemi,: att Hospitals - Föreståndare och Dazaretts-Directionen sig förbinda att, inom den tid, Kongl, Majit i Nåder kan bestämma, efter pröfning af den af vederbörande afgifvan* de arbetsplan, i Wisby, uppå dertill tjenlig local och i nogaste öfverensstämmelse med denar 1775 Nådigst gillade ritning, uppföra, inreda och med nödige inventarier förse en Uazaret t s-byggnad af sten, så indelad, att nödigt utrymme jemväl för svagsinte deruti icke kommer att saknas'; att Hospitals-Föreståndare och Direclionen genom egen försorg anskaffa de här - 6 Stats■ samt Allm. Besv. o. Oec - Utsi. Ull. No 13. till nödige médel, emot ersättning successive och i den mon Wisby Hospitals inkomster, till oafkortadt belopp, Direcliotiens Cassa, från 1830 års början, tillflyta; att ej mindre berättelse om byggnadsarbetets fortgång och tillslut bringande, än fullständigt verificerad redogörelse för Hospitalets inkomster, vid hvarje års slut, varda till Kongl.
Jag önskade få veta, hvarest ibland mina under 1809 års Riksdag afgifna yttranden finnes något, som kan angå förevarande fråga. Denna fråga om passevolancemedlen kan jag ej påminna mig då hafva varit föremål för öfverläggning, icke en gång inom Utsk., ännu mindre i Stånden. Hvad återigen en af de sednare talarne, Gr. Horn yttrat, att det är just derföre, att passevolancen grundar sig på contract, som medlen böra underkastas granskning, hemställer jag till honom sjelf, om icke just detta contract innehåller sjelfva heskatfenheten, huru det skall uppfyllas. När trupperna erhållit den förplägning och det underhåll, som dem tillkommer; när vapenöfningarna skedde på sätt, som de borde ske, var contractet uppfyldt, och Ständerna behöfde ej, för att öfvertyga sig derom, huruvida contractet blifvit uppfyldt eller ej, efterfråga annat, än om trupperna blifvit väl vårdade och skötta; och jag tror, att de på denna fråga skola få ett tillfredsställande svar. Beträffande åter hvad en annan talare yttrat, att jag sagt, att den uteblifna granskningen vore en följd af Ständernas högtidliga förklarande vid förra Riksdagen, hade jag icke appuierat på formen och hade derifrån icke velat hemta stödet för mitt yttrande; men min afsigt var, att contractet med rustoch rotehållarne blifvit uppfyldt derigenom, att soldaten fått, hvad han borde hafva, och att Utsk:n förklarat, att någon åtgärd icke vore att vidtaga. Att behållningen utgör allmänna medel, har icke blifvit nekadt, och att den användes till allmänna behof är en sanning, som aldrig blifvit bestridd. Det är blott fråga om granskningsrätten; men då tiden är långt framskriden, vill jag ej vidare uppehålla mig dermed. Frih. von Schulzenheim: Tiden är långt framskriden och, oaktadt flera yttranden kunde för mig återstå att besvara, flera positioner att gemensamt med en af de värda talarne än ytterligare genomtåga, vill jag dock icke dermed pröfva R. o. Ad:s tålamod.
Ridderskapet och Adeln, som beslutat, att detta mom. skulle erhålla en med 1 mom. i 44 § af nu gällande författning öfverensstämmande lydelse, har afslagit Utskottets inbjudning att instämma i de öfriga Riks-Ståndens beslut om den redaktion af detta morn., som Utskottets förslag till förordning utvisar; och enär denna fråga, såsom varande af bevillnings natur, bör afgöras genom omröstning i förstärkt Bevillnings-Utskott, föreslår Utskottet följande votererings-proposition: 4 Santmans. Bestlin.-, Lagsamt Allm. Bess.- och Ekon.-UtslcUs Memorial N:o 10. l)en som bifaller Sammansatta Utskottets af tre Stånd godkända förslag att, om tillverkning under en termin med mera än Vio öfver skjuter det belopp, hvarför anmälan skett, af giften för hela öfverskottstillverkningen skall utgå med */* förhöjning utöfver hvad i 19 § finnes bestämdt, röste Ja; Den det ef vill, röste Nej; Vinner nej, kommer, i enlighet med Ridder skåpet och Adelns mening, 22 jj 1 mom. att erhålla följande lydelse: Skulle tillverkning under en termin öfverskjuta del belopp, hvarför anmälan skett, utgår afgift en för detta öfverskott med */* förhöjning utöfver hvad i 19 § finnes bestämdt. 72 §. Borgare-Ståndet har antagit Utskottets inbjudning till Borgareoch BondeStånden att, i likhet med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, till en fjerdedel utöfver värdet höja det belopp hvarmed hitintills begagnad enkel redskap skall, till de delar densamma utgöres af koppar eller malm, för allmänna medel inlösas; hvaremot inbjudningen blifvit af Bonde-Ståndet afslagen; men då i denna fråga tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, har Utskottet endast skolat sådant anmäla. Stockholm den 8 Juni 1860. STOCKHOLM. G. E. Ljunggren, 1860, Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottets Bet.
Rättegångsbalken; i fråga om upphåfvande af Öfre 35* Ben g9 Ju gusti «, m. orh Nedre BorgRätterne, samt upphörande af RiksMarskalksEmbets-befaltning meri skuldfordringsmål; om bestämmande af en viss grund för fastighet&yårde vid Bouppteckningar ■ samt angå. ende Häradshöfdingnrs skyldighet att meddela Presterskapet Härads-Råtternes beslut rörande dem, som blifvit sakfållde eller linder framtiden ställde, jemte Extracten af Saköres-Längderne öfver de Kyrkan och de fattige tilldömde böter. Allmänna Besvärsoch OeconumieUtJkottets I anledning af Friherre C. H. Anckarsvårds Memorial, örn indragning af Minister-platser vid de fleste främmande hot; om öfverlemnande till Särskilta Utskottet af en Herr Hiesleiters motion; samt Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtanden angående lämpligaste tiden till Allmänna vägarnes grusning; rörande anläggning af en Köping i Frycksände Socken af Wermlands Lån, Och 0111 Lumpsamligs-skyldigheten. Från Vålloflige BorgareStåndet: Eckhofls anförande, hysr - B*n 30 Ju gutt i €. m. 299 uti hemstålles, dels att de för utminutering af Brännvin stadgade afgifter måtte i den blifvande BevillningsFörordningen upptagas, dels ock att ella Taxeringsmånnen åliggande skyldigheter må-, ga i samma Förordning inflyta. BancoUtskottet. Af Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, om lånebiträde till fullbordande af nya Biblioteksbyggnaden vid Upsala Universitet. Lag Ut/kottet: Af Kongl. Maj;ts Nådiga Propositioner, angående ändring af 1 Cap. 1 och 10 §. §.