Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar. C. S. Mörner. A Vällofl. BorgarSiåndets Ledamöters vägnar. A. Fredin. o A Högvördige Preste» Ståndets Ledamöters vägnar. O. Ferlin. A Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar. Nils Mänsson, Å. F n i x t i t, N:r 2. Riksens HögloftStänders Allmänna Besvärsoch Ekonomi Ut shott s Betänkande i anledning af flere särslulte ifrån Respective RihsStånden remitterade Memorialer, rörande Bränvins bränning en och dermed sammanhang ägande ämnen. Ett ibland de vigtigare och allmännast yrkade öfverläggning^ämnen, hvilka först ådragit sig I\. H. Ständers uppmärksamhet vid innevarande Riksmöte, och hvaröfver Besv. och Ekon. Utsk. Eetänkanclen r} Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet blifvit uppdragit, att med sitt Betänkande inkomma, är frågan, om fortfarande af den fria HusbehofsBränvinsbränningen efter derom stadgade och nu gällande Författningar, eller Dess inskränkning och förändring med afseende på en sednare tillkommen erfarenhet och tidens närvarande skick. Till Utskottets Utlåtande hafva följande H andlingar i detta hänseende blifvit remitterade; Ifrån Högloft. Ridder skap et och Adeln.' Memorial af Herr Svedenhjelm, Hans Leonhard, under den 6 December 1817. Memorial af Herr Flach, Carl Fredrik under samma dato. Anförande till Protocolleb den 10 December af Herr Grefve Mörner, Carl Stellan. Memorial af Herr Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, samma dag. Anförande till Vrotocollet, samma dag, af Herr Ilejkcnschöld, Adolf. Dito samma dag at Herr Sköldebrand, Pehr Eric. Dito samma dag af Friherre Nauchoff, Hernik Johan. Memorial ytterligare af Herr Svedenhjelm den 13 December, Dito a£ Herr Estenberg, Pehr, samma dag. 6 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden Ifrån Högrör dige FrästeStåndet.
Maj:t tillika i nåder bemyndigat Kommerskollegium att, i enahanda ordning, som, genom Kongl, förordningen den 11 December 1830, är för extra ordinarie afskrifningar stadgad, frågor om afskrifning i Manufakturoch Ull-diskonternas räkenskaper, med iakttagande af nu fastställda grunder, pröfva och afgöra. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers derom gjorda underdåniga framställning, liar Kongl. Majit, enligt nådig kungörelse af den 20 Oktober 1848, förordnat, att straffräntan för försummad inbetalning af förfallna lån utaf Manufaktur-diskonten, komme alt nedsättas från 4 till 2 procent om året, samt att denna nedsättning linge åtnjutas för alla de lån af nämnde fond, som efter 1849 års ingång förfölle. Sedan Kongl Majit, uti nådigt bref af den 20 Oktober sistlidet år, gifvit Kommers-kollegium de! af Rikets då församlade Ständers beslut, angående beviljad förhöjning af Manufaktur-diskontens kreditiv hos Rikets Ständers Rank från 1,500,000 Rahlin 1,800,000 Ridr; så har, enligt hvad Revisorerne inhemtat Kommers-kollegium, emot återfående af sin förra förskrifning, till Rikets Ständers Bank, under den 5 December samma år, afgifvit ny skuldförbindelse för sistnämnde förhöjda kreditiv-summa. Uti nådigt bref af den 29 September förlidet år, har Kongl. Majit gifvit Kommers-kollegium tillkänna, att, som Landtförsvars-departementets Kansli-expedition och Öfverintendents-embetet, åt hvilka den öfversta våningen af Kollegii hus på Riddarholmen vöre upplåten, komme alt inrymmas i det dåvarande mynthuset, Kongl. Majit, med anledning af den, genom Rikets år 1840 församlade Ständer, väckta fråga om beredande af boställen för de
Ansökningar, K. M:t, genom Nådiga Resolutioner af den 27 Mars och den 22 Maji 1819, tillåtit, att det, vid nästföregående Riksdag af R. St:r, till arbetets bedrifvande å en ny sänkning af det så kallade Ryds Schacht, beviljade understöd af l5,ooo R:dr årligen, eller för en tid af fem år, tillsammans 75,000 R:dr, finge, emot de af R. St:r bestämde vilkor, men på uppgifven kortare tid, förskottsvis uppbäras, samt i följd deraf 5i,ooo R:dr blifvit 438 Stats-Utskotets till Stenkohlsverkets Delegare utbetalde, Genera ILieutenanten Hr Grefve De la Gardie , å egne och öfriga Delegares i berörde Stenkolsverk vägnar, hos K. M:t, jemte anmälan, det åtskilliga hinder uppstått emot fortsättningen af arbetet i ofvannämnde nya Schacht-sänkning, samt, på anförda skäl, i underdthet anhållit, ej mindre om befrielse från skyldigheten, att med de å omförmäldte anslag återstående 24,000 R:dr drifva ett sådant arbete, än äfven om Nådig tillåtelse, att samma belopp måtte, vid slutlig liquid, anses såsom förskott å de, vid i8i5 års Puksdag, Delegarena tillagde, men sedermera indragne, utförselspraemier; hvarefter K. RJ:t under den 11 April 1821, i Nåder förklarat, att denna underd.
Rikets Ständer, som erkänna angelägenheten deraf, att anspråk på ersättning af Staten för de förluster, som af en eller annan anledning kunna vid skeende löneregleringar tillskyndas cmbetseller tjenstemän, i möjligaste mån alböjas, hafva likväl, hvad beträffar nu förevarande fall, icke kunnat undgå att taga i betraktande, dels att E. K. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande antagit inkomsten af Häradsskrifvare!) Ruckmans boställe hafva blifvit vid löneregleringens verkställande för högt beräknad, och dels alt detta förhållande vunnit ytterligare bekräftelse genom ett Rikets Ständer meddeladt instrument öfver en sedermera skedd uppskattning af boställets afkomst, den Ruckman låtit sistlidne år anställa af personer, hvilkas trovärdighet och sakkännedom anledning ej finnes all betvifla; och då, ehuru, såsom Kammar-kollegium och Statskontoret anfört, rättelse för framtiden uti det anmärkta missförhållandet kan vinnas vid förestående förnyad uppskattning af Landtstats-tjenslemännens boställen, Ruckman likväl, i händelse denna uppskattning komme att under någon längre lid fördröjas, härigenom fortfarande skulle komma att tillskyndas en ganska betydlig minskning i löneinkomster, hafva Rikets Ständer ansett billigheten påkalla, att Ruckman må, så snart omständigheterna sådant medgifva, komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner, som i allmänhet blifvit Häradsskrifvare tillerkände; men som Rikets Ständer, i saknad af officiell tillförlitliga upplysningar angående omförrnälda boställes afkastning, icke kunna uppgifva, lill hvad belopp den ersättning, som sålunda skulle tillkomma dess innehafvare, lämpligen bör bestämmas att utgå, få Rikets Ständer nu endast hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
Med stöd af Kongl. Brefvet den 13 Mars 1850 hade Slats-kontorel den 10 påföljande April af Riksstatens Andra Hufvud-tilels anslag till reseoch traktaments-penningar anordnat ett belopp af 106 R:dr 28 sk., såsom ersättning lill e. o. Notarien i E. K. M:ls och Rikets Svea Hofrätt, vice Häradshöfdingen H. Linck, hvilken, i egenskap af särskild ordförande i Eskilstuna Rådstufvu-rätl, förrättat undersökning angående de mot Borgmästaren Hallström gjorda angifvelser om fel i embelet. Medlen anordnades förskottsvis till dess sig visat, om ersättning kunde varda Statsverket tillerkänd, och blefvo således såsom förskott i räkenskaperna balanserade. Genom E. K. M:ts Nådiga Utslag den 23 Juni 1851 blef Hallström dömd alt ersätta slals-.verkel ifrågavarande förskott och, enligt hvad Revisorerne inherntat, berodde indrifningen deraf på Kammar-rättens Advokatfiskals-embeles åtgärd. Då, efter hvad jemväl upplyst blilvit, den vid Hallströms hos E. K. M:t i underdånighet anförda besvär fogade attest öfver medlens deponerande i Södermanlands län ränteri, blifvit för verkställighet af E. Transport: 28,960: 8. 6. 6,160: 40. — 110 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 61. Transport: 28,960: 8. 6 K. M:Is Nådiga Utslag, till E. K. M:ts Befallningshafvande i nämnde län öfversänd och följaktligen ersättning för ifrågavarande förskott icke kunde uteblifva, hafva Revisorerne hemställt, alt beloppet, 106 R:dr 28sk., må i Riks-hufvudboken afskrifvas samt att medlen, efter deras indrifning, lill Kongl. Ränte-kammaren levereras och i dess räkenskaper upptagas bland extra medel och uppbörder 106: 28.
Fält-Jägare-Corps är boende inom länet, och der praktiserande. Trenne apothek finnas å landet, nemligen i Skellefteå, Lycksele och Nysätra socknar, det sistnämnde likväl endast ett filial-apotbek under det i Umeå stad. Ett lasarett oell dermed förenadt kurhus finnes äfven inom länet. Examinerade barnmorskor äro antagna i alla socknar på nedra landet samt i de flesta Lappmarks-församlingar, hvarjemte vaccinalörer och vaccinalions-föreslåndare finnas i tillräckligt antal. Fattigvården ombesörjes numera af Sockne-Nämnderne. Närmaste tillsynen å förfaltningarnes efterlefnad vid gästgifverierne och skjutsombyles-stalionerne handhafves af Kronolänsmannen. Några särskilda anstalter för rofoch skadedjurs uldödande finnas icke och äro icke heller behöfliga, enär det ligger i folkels intresse alt döda dylika djur, när deras vistelseort blifver känd. § 5. Släder. Umeå. Denna stad, för hvilken, i anseende lill Konung Gustaf den II Adolphs bortresa, Riksens Råd den 22 Juni 1622 utfärdade så kallade interimsprivilegier, erhöll, den 30 Augusti 1646, sladsprivilegier af Drottning Chrislina, hvilken tillika åt staden donerade hemmanet Sanda, ett halft mantal förmedlad skatt. Sandahemmanet, pä hvars ägor staden ligger, innehåller, enligt Eders Kongl. Maj:ts dåvarande Befallningshafvandes utslag den 18 November 1784 i anledningafden nästföregående årå hemmanet verkställda afvittring, en areal af 1,633 tunnland 19 kappland, hvaraf för närvarande 743 tunnland 16j}~i kappland utgöra åkerochäng. Slads-planens arealär 52 Berättelse ii feer Westerbottens län för åren 1851—1855. 3 18 tunnland 14 & kappland och tomternas antal är 140, utom någon å karla särskildt lajjd jord, som är bestämd till 14 tomter.
Kassans expedition. has hallits ö pen i Fredrika-Bremer-Fö1111un.dets lokal. en gaiig i. veckan, ivar-jainte anniälniigar n !ottagits A denna lokal kl. 11-4 alla dagar. I afkeencle p&amp; inträde ' i liassan gäller fortfaraii.de; '. att kvinnor, tillliörancle de kategorier, för hyillin kassan n.ärmast varit afsedcl, utan vidare vinna inträde tinder förutsgttning af rent läkarebetyg; att för inträdessökancle med kvalifice~xdt lälcarebetyg afgörandet ligger hos de tre läkare, soin tillhöra styrelsen, s a h t att i öfriga fall styrelsen i sin helhet beslntar. Xassaföi.valtarens redogörelse 1yde.r som följer: Ur räkenskaperna anföres följ ande: Vid 1894 Ars utgbng utgjorde sjukl~assans P Forclran i Stockholms 1a.n~ sparbaiik . 3,605: bY i Intecknings-Garanti-Aktiebolaget .. - 1.09: 51 1 S: t Eriks Bryggeriaktiebolags 4l / z % obligation ... 1,000: - 2 All~naniia Hypoteksbankelis 4 ' / 2 % obligationer ... 2,030: K ' löpande räkning med C. Fonder: .Försakringsfonilen vid böyj an af 1.894 . 5,435: - Reservfonden D D. p - p Ofvanstående kapitalölrning har uppkommit på: - grund af följ ande forliållaide mellan inkomst och utgift:. ~nträdesafgift för 32 medlemmar ... 161: - Arsi: ' ~fgifter för 240 niecllenunar .. ;. 3,117: 24 Straffräntor . .. 10: Räntor (infliitna ... 299: 5.5 .. 100: - Ghfior .. .. i ..
Onskeligt vore att allmänna viljan, med åsidosättande af enskildta interesset och tankan, huru drabbar det mig, eftersträfvade sådane grunder till bevillningens utgörande, sorn alstrade oförändeilighet i utskylder och i följe deraf Statsinkomster. Rubriker till utskylders utgörande hafva varit flerfalldige, vid ett Riksmöte antagne, vid ett annat förkastade o. s. v., och kunna variera efter hvar och ens rikedom på nya idéer; man har beviljat för hvad man njutit och icke njutit. Desse uppfinningar att skatt - §6o Den 26 Februarii. lägga folket, hafva må hända uti enväldiga Stater kunnat illustrera FinanceMinistrar; men tillhöra mindre ett fritt folks representanter; hvilka icke böra m d liknöjdhet se, den ena medborgaren betungas, vida utöfver den andra, sorn ty värr nu sker. Bevillningen tyckes mig böra utgöras af arbetsförmågan och verkelig förmögenhet; desse gemensamma krafter, äro de enda rika källor, sora förmå hvad inbillade tillgångar icke kunna åstadkomma. Den årliga markegångssätt ningen å dagsverken är den enda måttstock, som närmar sig emelian vabruvärdet och pvnningen; ett mar kega ngsd ags verke torde nära innefatta den tarQiga människans alla behof för dagen. Då en uppoffring af hvarje mantalsför man och qvinna, måste ske till samhällsordnings upprätthållande, synes mig den lämpeligaste och o^iänderligaste beräkningen till skattens erläggande vara, att bevillningen utgöres med beräkning i contant af vissa markegångs dagsverken, så för personalen, som för den enskildta förmögenheten. TabellVerket och 18 to års bevillningslängder för behållen inkomst , den senare evalverad i dagsverksvärde, kunna ligga till grund för öfversigten och möjligheten af att antaga detta förslagna beskattningssätt, och hvarefter antalet af dagsverken kunde be. stämmas för personalen och behållen inkomst af enskildt förmögenhet, allt i förhållande till bevillningens belopp och Statsbehofvet.
För min del har jag icke erfarit några olägenheter utaf de personer, hvilka på landsbygden vandra omkring med deras lunga Eskilstuna-påse och försälja sina varor till landets innevånare. Om varan är mindre god, beror det på köparen att handla den eller ej; och dä köparen icke finner sig obelåten dermed, torde varans beskaffenhet icke få anses såsom gill ligt skäl alt förbjuda denna bandel. Jag ser icke hvart det skall leda, om man betager folket utvägar, sorn finnas lill afhjelpatide af brödlösheten, med hvilket uttryck jag skulle vilja öfversätta ordet pauperism. Jag tror, alt denna skall mera förökas genom alt inskränka dessa personers utvägar att försörja sig, genom stadgande att de som sysselsätta sig med denna handel skola vara skattskrifna hos någon manufacturist eller mästare i Eskilstuna. Om man till de nog tunga band, som redan finnas på rättigheten att försörja sig med denna handel, äfven skulle lägga det, att de personer, som sysselsätta sig dermed, nödvändigt skulle vara skattskrifne vid manufacturiet, fruktar jag, att många personer, hvilka nu hafva sin bergning af denna handel, skulle beröfvas denna utkomst. Dessutom kan jag i sjelfva pi incipen icke finna, hvarföre det skall vara mera förbjudet för Dalallmogen, hvilken är den, som isynnerhet idkar denna bandel, att till försäljning kringföra Eskilstuna smides-arbeten, än 364 Den 8 Ju 1 i f. ra. det är Dalfolket förbjudet att kringföra oell försälja sina slipstenar och trädbunkar med mera. Alltför gerna må man stadga mera noggrannhet i afseende på de pass, som för dessa personer utfärdas; men innan sådana bestämmelser tillkommit, lärer man icke kunna hindra de brödlösa alt stryka omkring; och hvarföre skola då de, som icke genom bettlande besvära någon, röna större svårigheter för möjligheten alt försörja sig, än de, hvilka rent som lösdrifvare ofreda landets innebyggare?
Själf stod ägaren däru p p e i förstun o c h lutade sig öfver barrieren: » Det betyder lycka, fröken H j ö r d i s », försäkrade han. H o n skrattade, de skrattade båda, o c h stentrapporna gåfvo eko. I skrifningarna hade det gått bra för Hjördis — ganska bra. Om h o n nu bara kunde hålla sig lugn, skulle det n o g gå bra i den muntliga e x a m e n också. studier. Måhända var det bättre, o m Hjördis icke förvärfvat den hvita mössan, ifall h o n samtyckte att blifva hans hustru. Fru Berner hade gifvit hon o m lof att själf blomsterkläda » lillans » rum. Tidigare än vanligt hade han skyndat från kontoret för att hinna m e d detta. H a n pyntade m e d skära rosor o c h liljekonvaljer — det tog sig så bra ut i det hvitmöblerade rummet m e d sina röd hvitrandiga kattunsöfverdrag. Ett sådant förtjusande flickrum! H a n tyckte o m allting därinne. H e n n e s fars o c h m o r s fotografier i kabinettsformat gjorde h o n o m v a r m o m hjärtat, ja, han höll innerligt af en tre, fyra matronekonterfej, därför att de trinda g u m m o r n a synbarligen h ö r d e till » tjocka släkten » .- Porträttet af en ung gosse stod äfven på skrifbordet — en ung gosse m e d vackra drag. Hjördis ägde ingen bror, alltså en kusin, en barndomsvän. Ett lätt mustaschfjun garnerade ynglingens öfverläpp — hon den Småsyskonen stodo kappraka på bänkar o c h pulpeter f ö r att genast kunna se, hvilken min store b r o r eller stora syster hade, när han eller h o n k o m ut g e n o m &gt;den otäcka dörren till det otäcka rummet &gt;, s o m en särdeles täck puttifnask behagade yttra sig. — Ändtligen öppnades den otäcka dörren, o c h det spred sig, att alla gått igenom — utom en af flickorna.
Maj:t eger att disponera, , hädanefter såsom tillförne skall lemna tillgång till bestridande icke allenast af de årliga utgifterne för telegraf-inrättningarne, hvilka Kongl. Maj:t å nämnde medel förut anvisat, utan äfven för andra högst nödiga förbättringar i telegraf-väsendet, hvilka i fredlig tid kunna gagna handeln och sjöfarten och derjemte i krig blifva af nytta, tillstyrker Rikets Ständer att meddela deras samtycke till en sådan disposition af Pöst-Verkets öfverskott, men afstyrker bifall till uppförandet å Stat af det utaf Kongl. Majrt äskade anslag, i5,ooo R:dr, hvarigenom Utskottet jemväl anser sig hafva besvarat de af Herrar Grundelstjerna och Brinck väckta förslag om medels anvisande för telegraf-inrättningarnes underhåll. 8:0 Till kostnader för Instructions-compagnier vid indeldta Infanteriet för fern år, å: 3r,ooo R:dr årligen, i55,ooo R:dr. Då Utskottet, enligt dess angående regleringen af Riks-Statens Tredje Hiifvud-Titel afgifne Utlåtanden, tror sig hafva ådagalagt, att tillgång för Stats-Utskotlets UtlåtandeN.o 3S/fLitt. B'. 13 sammandragning af Instruclions-compagnier, bör kunna beredas, genom de besparingar, sorn, i följd af försvars-ver bets ändamålsenliga organisation på: fredsfot, uppkomma, anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t i detta afseende äskat. 9:0 Till kostnader för indeldta Armeens öfriga vapenöfningar för fem år å 45,000 Ridr årligen, förut icke på Stat uppförde, 225,000 Ridr. Detta behof anser Utskottet kunna och böra fyllas af det på ordinarieStat uppförde anslag, hvadan Utskottet afstyrker bifall till Kongl. Maj:ts berörde Proposition.- N:o 354. Litt. B.
Horn föreslagit, och hvars begagnande äfven jag altså tillstyrker. Gr. Horn: Hr Cederschjöld har velat i mitt yrkande på ogillande finna en motsägelse mot hvad R. o. Ad. förut beslutat. Hr Cederschjöld anser en ny motion vara väckt och Utsk. derföre äga rätt vägra upptagandet af densamma, och har dessutom funnit nödigt antaga Utsk:s förslag till undvikande af tvister för framtiden. Hade detta varit Utsk:s mening, sä tillstår jag, att jag väntat mig ett helt annat förslag; ty ännu qvarstår den otydligheten, hvad med anmärkn:r menas. Jag kan ej fästa någon vigt vid den föreslagna förändringen och yrkar, att Utsk:s förslag må förfalla. Hr Cederschjöld: Jag anser mig böra förklara, det jag visserligen finner R. o. Ad:s anmärka, vid det första betänk. icke hafva varit af annan beskaffenhet, än att Utsk. väl kunnat fasta afseende derpå, helst Utsk. förr upptagit anmärkn:r af vida mera skiljaktighet; men då detta ej skett, och Ståndet funnit sin oförmåga att imponera på Utsk:s majoritet, är det bättre att hålla god min och låta dervid bero, samt gifva opinionerna tid att utbilda sig, ty det skulle nu blifva omöjligt att med trycksvärta uppdraga en så be21 II. G 4a Den 6 April f. ra. stämd gräns, att ej tvister derom skulle uppstå. Jag anhåller om propos., att R. o. Ad. täcktes frånträda sin särskilda tanka och instämma med de öfriga Stånden, på det vi måtte slippa votering i förstärkt Utsk. Gr. Horn: Jag beklagar, att jag skall missförstås af Hr Cederschjöld. Saken är ganska enkel, ty här är ej fråga örn någon ny motion. Utsk. har föreslagit ändring af 56 och 8i §§ Reg.F. R. o. Ad:s anmärkn. vid den föreslagna förändringen går ej på något sätt utom förslaget. Det enda nya, som deri förekommer, är att insätta 3o i stället för 30 ledamöter i förstärkt Utsk. Jag hemställer, om sådant kan kallas en ny motion.
Vid i8I2 års slut. j.L' res res 4/512 12,125,850 0 2 ro Transport Fuori di Banco, betalde Lif-Räntor för 1809, i följd af de före 1812 års Riksdag gjorda dispositioner. Dito, Räntor som afskrifvas enligt Riksens Högloft. Comp. i Leipzig. Conventionsmynt, Capitalgäld å 32 sk. Dito, Ränta upplupen till 1811 års slut, å 32 sk. Dito, Ränta pälörd 1812. 900,000 67/500 1 ? K rdr 1,518,750 — Conventionsmynt. Rrdr •i R:d«. 1,550,000 168,750 — Conventionsmynt, obetald Capitalgäld, å 32 sk. — ■— Dito, obetald Ränta, å 32 sk. 900,000 112,500 — 1 R :drj 1,518,750 Conventionsmyut. \ R:dr j Rrdr 500,000 150400 — Averhoffs Arfvingar i Hamburg. Hamb. Banco, af Riksgälds-Contoiret upptagit Lån. Dito, öfverflyttade från Kongl. Spannmåls-Dire&ion. | R;dr 650,400 —:— Hamb. Banco, Capitalgäld å 47 sk, 636,850 636,850 j Rrdr | Rrdr 79/010 20,020 ! T 1 Hamb. Banco, Räntor och omkostningar till 1811 års slut, å 47 sk. Dito Ränta, beräknad och påförd år 1812, intill dess Riksens Högl. Ständers Beslut om afskrifningen fattades. 77/363 46 — \ R rdr 99,050 — Hamb. Banco Räntor, afskrifne enligt Riksens Höglofl. Ständers Beslut år 1812.
Eli på förband ordnadi och antaget system lör Statsbanornas anläggning måste också utöfva ett välgörande inflytande på bela landets industriela utveckling; ty i den mån banornas hulvudriklning blilver bestämd, skall, ehuru deras anläggning först efter vissa år ifrågakommer, jordvärdet stiga i närheten af desamma, mindre jernvägsoch vallen-kommunikationer inom närgränsande orter tillvägabringas, nya fabriker och industriela företag framkallas; med ett ord. i de trakter, der en stambana om några år kan förväntas blifva lör allmänna rörelsen tillgänglig, skola flerläldiga förbättringar snart visa sig, aflarslifvet få en ökad verksamhet samt en förberedd och afvaklande personaloch varutrafik sålunda finnas att påräkna vid banans lörsta öppnande. Den osäkerhet vid egendomsköp och andra företag, som vanligen förefinnes, der man är oviss om banornas riktning, och de strider, sorn ofta uppstå mellan de enskilda intressena, förekommas likaledes derigenom alt Statens bela jernvägssystem på förband någorlunda bestämdt ordnas. Antagandet af ett sådant system mäste jemväl i det häseendet vara af stor vigt lör det allmänna, ali man derefter blir i tillfälle bedöma, huru de särskilda landsorternas kommunikationer framgent skola rätt ordnas; och med (åstadt afseende på det helas anordning kun na sedermera åtskilliga banslräckningar så anläggas, att desamma icke allenast tillfredsställa stundens behof och gagna de orter, som företrädesvis äro i behof af järnvägsförbindelse, utan äfven komma att ingå i och utgöra delar af de från andra trakter framdeles utsträckta jernvägarne. Den omständigheten torde härvid ej heller böra förbises, att så länge Irågan angående de jernbanor, hvilka på Statens uteslutande bekostnad skola anläggas, icke är afgjord, komma troligen de stridiga lokala intressena alt nafbru tet fortsätta sina bemödanden och ansträngningar för alt, genom framställandet af de särskilda orternas relativa större eller mindre gagn af de skiljaktiga förslagen i afseende på dessa banors riktningar, söka inverka på härom förväntade beslut. 22 Slats-Utskottels Utlåtande N:o 62.