Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapetoeli Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 2 dennes e. 10. på hordet lagde Utlåtande N:o 62, i fråga om upphörande af de 1 Norra Lånen af Riket utgående Käfstelings-penningar, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Ånyo föredrogs och återremitterades Stats-Utskottets den 5 dennes e. na. på bordet lagde Utlåtande JM:o 78, i afseende på några med Statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor." S. D. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottets den 21 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 79, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens första IIufvudTitel, blef samma Utlåtande af Riddeiskapet och Adelil återremitteradt. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 21 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 80, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens andra IIufvudTitel. Från Högvördige Preste-Ständet. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades StatsUtskottets Utlåtande Wto 78, i afseende på några, med Statsregleringen gemenskap egande, allmänna frågor. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls: Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 79, angående regleringen af utgifter ne under RiksStatens första HufvudTitel. S D. Föredrogos och lacles lil handlingarne: Banco-Utskuttets Memorial N:o 11, i anledning af från Vallöf]!- ge Borgare-S-åndet erhållen anmodan, att inkomma med Utlåtande öfver de nu varande Banco-Fullmägtiges förvaltning. S. D. Remitterades till BancoUtskottet: Professor Agardhs anförande om Hypotheks-Föreningar. Från Vallo fl. Borgare-StÄ ndet. S, D. Föredrogos ånyo följande Stat,-Utskottets Utlåtanden: Fiol.
Resultatet af hela den föregående undersökningen kan sammanfattas i denna * sats: Emedan arbetet nödvändigt behöf-ver jord för att kunna producera rikedom, så är det att förfoga öfver den för arbetet nödiga jorden detsamma som att förfoga öfver arbetets alla frukter, så när som på hvad som behöfves för att arbetet skall existera. I ljuset af denna sanning gruppera sig alla sociala fakta i sitt rätta förhållande; de mest skilda företeelsen befinnas härröra från en enda princip. Den stora olikheten i rikedomens fördelning beror icke. på förhållandet mellan kapital och arbete, icke på befolkningens förmenta tryck på näringsmedlen, utan endast och allenast på jordegendomens olika fördelning. Egandet af jord är det stofa grundfaktum, som ytterst bestämmer ett folks hela tillstånd. Icke underligt! Jorden är menni-skans bostad, förrådshuset hvarur hon hemtar för att tillfredsställa sina behof, materialet hvarpå hon arbetar. Intet materielt framåtskridande kan frigöra oss från vårt beroende af jorden, det kan endast öka vår makt att skapa rikedom från jorden. När jorden är monopoliserad, kan derför detta framåtskridande fortgå i oändlighet utan att ökaarbets * lönen eller förbättra arbetarnes vilkor. Det kan endast öka jordvärdet och den makt som jordbesittningen gifver. Efter att ha visat kraftlösheten eller otillräckligheten af alla de vanligen förordade medlen till det närvarande samhällseländets afhjelpande — sparsamhet i statsutgifterna, folkundervisningens höjande, arbetsinställningar, kooperativföreningar, statshjelp för arbetarne, jordstyckningens främjande — kommer författaren slutligen till det rätta botemedlet, nämligen det att göra jorden till gemensam egendom, hvilket ock framgår såsom en naturlig slutföljd af hela den föregående framställningen. På ett klart och öfvertygande sätt ådagalägger författaren den upprörande orättvisa, som ligger i enskild egande-rätt till jord. Rätten till privategendom är ju b grunden ingenting annat än individens rätt att bruka sina egna kraf-. ter och åtnjuta frukterna af sina egna ansträngningar. Hvad skulle den väl annars vara? Naturen erbjuder ju sina gåf-vor åt alla utan åtskilnad. Det beror blott på meniiiskan att mottaga och bearbeta dem för sina ändamål eller — i fråga om organismer, som tjena henne till näring eller annan nytta — med konst åstadkomma de för deras fram
Då framställdes vid 1823 års riksdag det förslag, att diskont,-räntan mätte nedsättas från fi till 5 proc.; och långt ifrån, att, detta förslag behandlades med den knapphändighet, hvarom BankoUtskits nuvide framställning i alldeles motsatt syfte beklagligen allt för nogsamt vittnar, ansåg man ärendet, vara af den vigt och inflytelse lör hela landet, att detsamma handlades gemensamt af Statsoch BankoUtskm, hvilka ät utredningen deraf egnade den största omsorg, såsom man kan inhemta af deras i ämnet afgifne Utlåt., hvaraf jag anhåller att få upinan den del, sova rörer diskont-räntans nedsättning. Sedan nemi. de förenade Utslcn tillstyrkt diskont-lånerörelsens fortsatta bedrifvande genom lliksBanken, bland annat, på den grund, att tinder davide förb iden det enskildt» förtroendet var så betydligt rubbad t och nästan försvunnet, — och jag hemställer om ej denna skildring af den tidens kreditställning äfven inträffar på nitrvide tid, — så omförmäla Utsk-.n huruledes 2sne hufvudsakliga omständigheter ega sammanhang med diskonteringens verkställighet, och fortfara derefter: »Den ena af dessa omständigheter, som fästat Utskius upmiirksamhet, iir bestämmandet af räntan, hvilken hittills vid utlåningar från banko-diskonten beräknats, i likhet med högsta lagliga ränta, till V2 för 100 i månaden eller 6 proc. för året, samt godtgjorts 244 l>eii 20 Juni e. m. genom afdrag å lånesnmman vid des9 meddelande oell särskild inbetalning pA förhand vid omsättningar; hvarförutan vid fördröjd inbetalning utöfver förfallotideu, en särskild straffproc. varit stadgad och med dubbel ränta eller efter 12 proc. för året utgått, fjån förfallodagen till dess betalning följt.
Kollegier samt andra embetsverk och myndigheter till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna utlåtanden; 2:o Bemälde Revisorers Berättelse om granskning af de under Kongl. Kommers-kollegium ställda fonder och medel, jemte nyssnämnda Kollegii deröfver afgifna underdåniga utlåtande; 5:o Samma Revisorers Berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, jemte Fullmäktiges i nämnde Kontor deröfver till Rikets Ständerafgifna utlåtande. Prot-Utdrag den 8 November 1856. 25 S. D. Föredrogs och remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers Revisorers Berättelse, angående verkställd granskning af Banko-verkets styrelse och förvaltning na. m. S. I). Efter skedd föredragning remitterades till Lag-Utskottet följande motioner, nemligen af: l:o Erik Ersson från Gefleborgs län, angående förändring i stadgandena om jäf för nämnd i vissa mål; 2:o Samme Man, angående jäf emot syskonebarn att vittna; 5:o Anders Olsson från Jemtlands län. om räntefotens nedsättande till 5 procent; 4:0 Magnäs Mänsson från Östergöthlands län, om ändring af 26 Kap. 2 § Byggninga-balken, angående prestgårds-byggnad; 5:o Johan Johansson från sistnämnde län, om ändring af 68 § uti Konkurs-lagen af den 12 Mars 1850; 6:o Joseph Smedberg från Elfsborgs län, angående ändring i författningarne, rörande besittningsoch åbo-rätt till kronohemman m. m. 7:o Johan Åndersson från Östergöthlands län, om tillsättande af en Kommitté för utarbetande, ordnande och upprättande af ett sammandrag af alla nu gällande förordningar, författningar, förklaringar och cirkulärer m. m.
Dessutom förminskades då metalliska fonden på 3:ne år, ifrån den 31 December 1840 till den 31 8 Banko-Utskottets Utlåtande M 72. December 1843, med 16 millioner R:dr Riksmynt. Men nu bär den minskats med 32 millioner R:dr R:mt eller dubbla beloppet på blott 2:ne år,( ifrån den 31 December 1855 till den 31 December 1857; och härtill kan någon sedelutgifning på pantsatt silfver icke vara skulden, emedan denna så ringa aktade rörelse under den tiden icke egde rum. — Nej annorstädes och något djupare får man väl söka orsaken till den oemotståndliga ulvandrings-lusten hos Svenska Bankens silfver-valuta *). Det har också blifvit sagdt, att hvad Banken i öfrigt inberäknar såsom metallisk valuta skall inom några få dagar kunna förvandlas till mynt eller till silfver, för att motsvara de utgifna sedlarne. Detta är ett yttrande, som synes mig tåla vid något berigtigande. Inköpta och oliqviderade vexlar räknas såsom metallisk fond. Om dessa hafva 90 dagars förfallotid, så kan först betalningen på utrikes ort erhållas efter denna tids förlopp; — och silfret är då icke genast i Banken, utan någon tid fordras ytterligare för att indraga detsamma. Härvid kan man väl anmärka, att de inköpta och oliqviderade vexlarne kunna i nödfall åter säljas till sedelstockens förminskning, men om, under svåra financiela brytningar, sådan som den närvarande, en del af dessa inköpta vexlar, som blifvit remitterade, återkomma, utan att på förfallodagen varda betalda, emedan både acceptanten och möjligtvis äfven trassenten under tiden blifvit försatta i konkurstillstånd, så torde åtgå ytterligare både 3 och 6 månader, kanske helt år, ifrån den dag, sedelstocken ökades med de sedlar, för hvilka dessa vexlar köptes, innan de kunna förvandlas till silfver, och detta dessutom kanske ock med betydliga afbränningar.
Svårigheten åter, att få afskala om såtlane till bestämde pris, och med levereringstid om Hösten, eller före »liden, 1826, är känd af hvarje atfairs-man; och mine många felslagne bemödanden i dptta fall kunna, jemte det bevis näst föregående punct erbjuder, till en del vitsordas af Bilagorne Litt. C, D, E, F, G, H, J, K, L och M. När försöket derom äfven uti Götheborg misslyckades, och seglationstiden då nalkades till slut, kunde det förnuftigtvis ej falla mig in, att öppna underhandlingar på Stockholm, — för hvilken plats Vestra delen af Riket cj är någon naturlig debouchée i sådan handelsgren, äfven vid andra årstider; — utan borde min blick rigtas åt närmare Handels-platser, derifrån kortare och mindre äfventyrlig segelfart gjorde företaget möjligt, — följagtligen på Jutland eller Danska Öarne, hvilket jemväl med framgång skedde. Något senare blef det mig visserligen bekant, att man från andre Län contraherat med Handlande i Stockholm om utlänsk Hafra lill 8f ä 8| R:dr Banco Tunnan, of'6rlullad, och ett enda sådant anbud gjordes äfven åt mig, enligt Bilagan (Litt. N.) af 3 till 800 Tunnor; men då denna Hafra ansågs ej vara säker till utsäde och icke mot ett så högt pris borde anskaffas för brödfödan, ville och kunde jag icke ingå i en slik för Länets behöfvande Innevånare ofördelagtig transaction, ulan af böjdes den, på sätt bär vidfogade svar Bilagan (Litt. O) utvisar. Uppg iften, att från Danmark infiirskrifna Kornet skulle kostat 10 R:dr 10 sk. 7 r:sl. per Tunna, är dessutom origtig; ty det kostade, enligt LandsContoirels bilagdc calcul (Litt. T), cj mera än 9 R:dr 41 sk. 8 r.'st. Tunnan. 6:o och 7:o CommcrceRådct Sam.
Mig éytiés som Kongl. Maj:ts nådiga afsigter att bereda lättnad för Stats-lånefondens gäldenärer bäst motsvarades genom att besluta, att berörde gäldenärer må successive under ytterligare ett par års tid afbörda sin skuld. 8 Manko-Utskotteti Memorial N:o 18, Begynner man efter innevarande års utgång en alldeles ny utlåning, så är det ganska möjligt att denna andra serie låntagare hos 1862 års Ständer begära en ny förlängning eller respit, och det vill synas, som om Ståts-lånefonden på detta sätt skulle blifva en andra upplaga al den allmänna Diskonten. Det är otvifvelaktig! att, då Stats-lånefonden först öppnades för allmänheten, det hade varit både billigt och klokt, att sätta räntan lägre än hvad som skedde. Mig synes att om t. ex. 6 procent då blifvit bestämdt, och man sedermera för hvarje 6:te månad höjt räntan procent, så hade denna fond sjelfmant dragit sig ur rörelsen i den män. som penningar pä andra häll bléfvo billigare. Men om det hade varit billigt att till en början bereda alla lättnader för lånesökande, så förefinnas icke samma anledningar, sedan man önskar fä fonden dragen ur rörelsen, och redan beslutat hvartill den bör användas. Att således nu göra en förändring i gällande ränta och provision synes ingalunda välbetänkt, såvida man verkligen vill Stats-länefonclens upphörande inom en närliggande framtid. Att sätta räntan för Stats-lånefonden i beroende af räntan på Handelsoch Närings-diskonten har till påföljd, att Fullmägtige aldrig rimligtvis kunna nedsätta disconto, äfven om penninge-stäilningen eljest sådant föranledde. Så länge särskilda fonder finnas under Kikets Ständers Banks förvaltning, böra de vara af hvarandra oberoende i anseende till speciela föreskrifter. Eller huru vill man att Fullmägtige skulle förfara, om llandels-diskonten visade en betydligare outlänad behållning, men Stats-lånefonden en mängd otillfredsställda lånesökande? Skulle dä räntan nedsättas på begge fonderna eller höjas pä dem begge? I afseende pä de säkerheter, som blifvit i Stats-lånefonden antagna, hafva såväl Rikets Ständers Revisorer, som Höglofl.
Mörners förslag, går det derpå ut, att i en serie fortsätta bötesbestämmelserna t. o. m. 4:de resan, hvarefter den påföljande punkten skulle afse de förbrytelser mot författningen, som begås 5:te gången eller oftare. I sådant fall kan §:n naturligtvis icke delas, utan propos:n mäste omfatta den i dess helhet. Gr. Lagerbjelke: Nyss framställde Hr Frih. o. Ordfm f ropos. på antagande af Utsk:s förslag i Osta mom. Den besvarades af Ståndet med blandade Ja och Nej, hvarefter Ordfm förklarade sig hafva funnit Nej-ropen vara öfvervägande. Detta är således Ståndets beslut, intilldess detsamma genom votering blir undanröjdt; men om så icke sker, utan det fortfarande blir Ståndets beslut, så kan dock derigenom icke hindras att proposm delas, så alt Ordf. framställer första punkten af mora. lill antagande med den redakt., som Utsk. i Mein. JVJ 13 föreslagit. Då nemi. Ståndet med nej besvarat proposm om antagande af Utsk:s förevande förslag, kan sådant naturligtvis icke hindra Siandet att i stället bifalla den förra redaktm. I fall nu R. o. Ad. antager denna del af förslaget, återstår således den sednare delen, och båda delarne komma således att blifva föremål för skiljda beslut. Jag anhåller fördenskull, att Hr Frih. o. Ordf. först måtte framställa propos. på bifall till Utsk:s förslag i Mern. N:o 13, hvarefter vi sedermera få afgöra hvad beslut vi skola fatta ang:de sista delen af punkten. Genom ett sådant föredragningssätt tror jag, att hvarje svårighet försvinner. Hr Printzensköld: Jag fruktar för, att det förslag, som Frih. Raab väckt, och som Gr. Lagerbjelke understödt, har lill ändamål att få Utsk:s först framställda förslag till Osta punkten uti ifrågavande mom. antagen, på den grund, alt R. o. Ad. svarat nej på den framställda propos. om bifall till punkten, sådijm den nu blifvit af Utsk. föreslagen.
Siaks-sststottet kror deraf böra anwändas till sti gande af de pa rioliste Länen; Sä ar StatsUtstoilet af den tanka, att ett sädant öfwerstocr bör, Den 5 Zebruarii - 203 till Banquens försonande nied yrterttgare för stötzer, begagnas tili Lesverenttiuernes godtgörande. 5^ Angående den a-s Stats lltffottet föreflagne En Million R. ds forstjuttanve at Banguen. till fallande as Stars oohofwcn tor innewarande ar, och kill ersättande af detta ä' s Stats brist, samt den andel af Tull medlen, som at Banque,: kommer att upbäraS tall Bänteoch Lapitals afbetalning pä dest förftotter. Stats-lltstoltet har Mi desi förra betänkande upgisvit grnnderne och orsaken till detta dch försiag, neml. at' som innewarande ars Be,oillnii.g, hamras Cttats-Werkel stall erhålla ersätniina, sa w^l till synande af löpande Årets Letats brist, som för hwad Banqnen af Tullmedlen kommer att ripbär» i ränteoch capitals asöesalning pä desi tö. stoner itte inflyter förr an i de sörsta mänaderne af är «8ii; Sä skutte Siats.Werket för innewarande är, genom saknad n af en sadan ersätlning räka i st erna »vrl gen» hek, sä framt icke nägon molswarande fond detsamma amvistes. Bade Herrar Banco-Fullm Egttqe och Högloft.
Utdrag af Protocollet, hället H06 Bonde Ständet wto Urtima Riksdagen i Orebro den 15 October 1310. S. D. föredrogs och bifölls Stats. Utskottets Memorial af denne dag, med Utlätande öfwer de förslag till arfwoden för Utskottens Secrete. rare och LancelUster, som samtelige Utskottens Ordförande afgifwit. Ur rupra. Cx ?rc>taoollc» 6,^ris> choman». Utdrag af Protocollet, hället i Riksens Högloft. Ständers Statssamt All» männa BeftvärSoch Occonomie-Utstött den 15 October igro. S. D. Upplästes ett ifrän det Hederwärda Bonde. Ständet meddelabt Protocolls. Utdrag, mnehällande flere Memorial och Anföranden med anmärkningar i anledning af Utskottens den z S54 Den r6 October. innewarande mänad afgifne gemensamma Betänkande om Allmänna Magazins-Inrätlningen i Riket, hwilka anmärkningar Ständet till Utsköttens ffyndiamma ullätande öfwerlemnat. Under äberopande af hwad sä wäl de sammansatt te Utffotten wid förra Riksdag i detta ämne yttrat, som hwad Utskottens senast derom af. gifne Betänkande innehöll, funno Utskotten af i fräga warande anmärkningar ej skäl att i nägon del föräncra berörde deras Betänkande, hwilket 2:ne af de Respectiwe Riks. Ständen redan bifallit: Hwarom Utdrag af Protocollet skulle expedieras. Ur rvxuL. kx ?rotocollo. Larl l). äkozmra.
Förnyadt Utlåtande, V 1 s 32, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 4r 1, af BondeStåndet, IX s 426, af Adeln s 43,9. Aflöning för RiksStåndens och Utskottens Secreterare, Caneellister m. m. Talemännens Förslag, IV 1. s 451 —/fig. Deröfver skulle StatsUtskottets Utlåtande infordras, enl. PresteStåndets Beslut, IX s 54 > BorgareStåndets, IX s 63. StatsUtskottets Förslag, IV 1 s 457>—• 462, återrem. af BorgareStåndet, IX s i5o, af Adeln, IX s i55, bif. af PresteStåndet, IX s 227, af BondeStåndet, IX s 23i. Ytterligare Utlåtande, IV 1 s 740—743, bif. af PresteStåndet, IXsioi5, afBorgareStåndet, IX s 1018. Underd. Skrifvelse, X x s 129—133. — om förbättrad, för indelade Armeens Befäl etc. StatsUtskottets Betänkande, 5 IV 2 s 1437 — *43,9* Bif. af BorgareStåndet, IX s 4*3» af PresteStåndet, IV s /p.3, af BondeStåndet, IX s 437- Underd. Skrifvelse, X 1 s 265. Aflöning, om, för Länsmän och Uppbördsskrifvare i Norra Orlerne. Motion, rem. till StalsUtskottet, II s 1223. Utskottets Betänkande, IV 1 s 402 — 4o4, återrem. af Adeln, IX s g3.
Erkännas måste, att Maria Stuarts karaktär ligger ovanligt gynnsamt för fru Engelbreehts konstnärskynne; denna blandning af kvinlig vekhet och patetisk kraft, dessa hastigt vexlande öfvergångar från de mest motsatta känslostämningar af kärlek och hat, vredgadt trots och bäfvande svaghet funno en färgmättad och på goda detaljer rik tolkning genom skådespelerskans temperament, hvars styrka mindre ligger i mellantonerna än just i kontrasteffekter på höjden och djupet. Tyvärr lemnade dock de omgifvande figurerna ej samma illusion. Herr Engelbreehts Bothwell saknade visserligen icke flere erkännansvärda moment, men verkade i sin helhet väl godmodigt och tamt; det titaniska hos denna grofva natur, som bygger allt på den egna kraften, kom föga fram. Herr Olssons Darnley var alltför monoton; denna bleka karaktär och denna bleka passion måste dock tänkas beständigt, snart sagdt nervöst, skimra af känslostämningarnas spel inom en, visserligen mycket trång skala af halflärger. Det är icke godt att få grepp på den rollen; det vill en ovanlig modulatioDskonst därtill. Herr Zachrisons Bizzio var än mindre lyckad; den unge skådespelaren har gjort goda saker i modern dräkt, men har ej ens lärt att röra sig i kostym. Den omanliga framställningen gaf den omanliga karaktären en hardt när ynklig bismak af » den sorgliga skepnadens riddare ». Däremot lyckades berr Uanft gifva en värdig och kraftfull tolkning åt John Knox. Uppsättningen var vårdad hyllades med lifligaste bifall. och recettagarinnan Fröken Öhrströms soaré den 9 dennes hade till Musikaliska akademiens stora konsertsal samlat en talrik och animerad publik, som ännu en gång ville njuta af den begåfvade sångerskans gedigna konst och bringa henne ett godt tack, för hvad hon under vintern gifvit, innan hon nu anträder sin rekrea - tionsresa till sydligare klimat. A f de nummer å programmet, som konsertgifvarinnan förbehållit sig själf, anslogo som alltid isynnerhet romanserna — af Munktell, Schubert och Grieg — genom hvilka fröken Öhrströms stora förmåga af innerlig lyrisk stämning särskildt trädde fram.
Drycken, som de dricka, framprässas ur världsträdets kronas saftiga blad, som innehålla mjödet från Mimers källa, blandadt med safterna från Urds källa och Hvergelmer. Vid måltiderna framsättes maten såväl för Oden, som för alla hans bordvänner, men han ger sin andel till Gere och Freke, som ligga vid hans fötter. Han lefver själf allena af mjöd, när han vistas i Valhall och icke underkastar sig andra lefnadsvilkor. Fröjas område i Asgard heter Folkvang, och den stora praktfulla sal, hvari de kämpar, som hon kårat, vistas, heter Sessrymner. Den borg, som Balder i Asgard bebodde, är Glitner; den har guldbjälkar och silfvertak. Efter Balders förflyttning till underjorden är hans son Forsete herre i Glitner, och han själf bor i Breidablik på Glansfälten i underjorden. Minst af alla områden i världen har detta blifvit fläckadt med ondt. Tors område i Asgard heter Trudheim och Trudvang. Flere gudar och gudinnor hafva sina borgar och odalmarker belägna annanstädes än i Asgard. Det är redan förut berättadt, att Heimdalls borg Himmelsvärnet är byggd i yttersta Norden vid Bifrosts brohufvud därstädes, och att Njords odalgård Noatun är väster om världshafvet i Vanaheim. Skade bor hälst i sin faders land Trymheim, på hvars fjällsidor och slätter hon går på skidor och jagar. Fröj vistas mäst i Asgard; men det rike han beherrskar är Alfheim. Ulls odalmarker, Ydalarne, äro belägna kring hans fader Egils borg, Ysäter, vid det vatten, kalladt Elivågor, Raun och Gandvik, som skiljer det stora Svitiod från Jotunheim. Dessa marker kallas Ydalarne (»bågarnes dalar») emedan Egil och Ull äro de ypperste bågskyttarne.
Åror 5,192 pär Trädgårdsstolar 10,394 st. Linfrö ... 9,744 kinor Lingon 26,982 — Porter och dricka 50,130 — Muroch taksten . 371,242 st. Tinor. derlörutan år 1841 utskeppades 1,049 Skepp, smältstycken, 13,579 tolfter brädstump, 27,524 b un diar lakstickor, 3,669 st. bålshaksskaft, 6,925 st. naglar oell 215 st. knän lill skcppsbyggnad, 474 tolfter sågade läckten, 1,178 tunnor åkerbönor, 686 tunnor hvete, 275 tunnor malt, 98 tunnor ärter, 1,104 Lisp. hvetemjöl, 44,428 alnar segelduk oell 3,(X)O st. golfsten. Importen År 1836.. Bomull ... 546,038 skålp. 1,022,163 skålp. Arrac ... 13,942 kinor 22,346 kinor. Cognac 20,741 kinor 16,516 kinor. Rom 10,913 kinor 11,551 kinor. Saltad sill 45,462 Tinor 53,793 Tinor. Allehanda torr lisk 821 Skepp. 2,873 Skepp. Blyhvitt . 59,648 skålp. 37,386 skålp. Indigo .
Götheborgs och Bohus län; N:o 163, angående låns beviljande för sänkningen af och en båtled emellan sjöarne Äsunden, Jernlunden samt Stora och Lilla Rengen i Östergöthland; och N:o 166, i anledning af Kongl. Maj:ts remiss å Kongl. Kammar-kollegii berättelser, angående Sala Silfververks Ränte-ersättnings-fond för redogörelsetiden ifrån den Esta November 1849 till samma dag 1852; hvaremot samma Utskotts Utlåtande N:o 164, angående begärdt och af Kongl. Maj:t i nåder förordadt ytterligare an - t '272 Prot.-Utdrag den 29 och 30 Juni 1854. stånd med inbetalningarne å de staden Cimbritshamn beviljade hamnbyggnadslån, återremitterades, och Utlåtandet N:o 165, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Dess och Rikets KammarKollegii berättelse, angående kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning från den 7:de November 1850 till den 20 Oktober 1853, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande N:o 41, i fråga om bestämmande af viss tid, dels för emottagande i Kronans uppbörd af Rikets Ständers Banks utelöpande sedlar å 16-, 12- och 8-skilfingar banko, samt å 14- och 10-skillingar kopparmynt, och dels för inlösen i Banken af ej mindre nyssnämnde sedlar, än Bankens utelöpande Transportsedlar samt sedlar å 3 och 2 Riksdaler på dubbla och enkla blad; hvaremot samma Utskotts Utlåtande N:o 42, i anledning af väckt fråga om anskaffande af ny ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank, afslogs. S. D.