Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda till återremiss å sednare de - Den 5 Juli f. m. 463 len af förevar:de punkt, hvaruti Utsk. tillstyrkt förnyande af den före 1840 och 1841 årens riksdag gällande bestämmelse, alt hälften af mindre kreditivets belopp bör vara att tillgå för rikets försvar och hälften för andra högst vigtiga och angelägna föremål, blef äfven denna propos. med ja besvarad. 3:dje punkten, ang:de bibehållande af hittills gällande stadganden, rör:de de obligationer, som af riksg:s-kont. till följd af stora, kreditivets lyftning, musle utfar das; och 4:de punklen, ang:de bestämmelser i afseende på den upplåning, som genom mindre kreditivets begagnande kan föranledas. Biföllos. 5:te punkten, innehållande förslag till de §§ i det nya reglementet för riksg:s-kont. som böra motsvara 104, 105, 100, och 107 §§, i 1845 års reglemente för samma verk. I afseende på de 2:ne första af dessa §§, gjordes vid deras uppläsning icke någon anmärkn., men efter uppläsningen af den Salje, motsvarande 106 § i nu gällande reglemente anmälde, sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Sedan R. o. Ad. återremitterat den föreg:de punkten ang:de lilla kreditivets förhöjning: sä lärer väl denna § äfven böra återremitteras, för att rättas efter beslutet i förenämnda punkt. Men jag anser mig likväl böta vid förevar:de § göra ännu en annan anmärkn. Der står nemi.: ”Den kreditivsumma, som likaledes, enligt 63 § i Reg.F., bör å riksg:s-kont. anvisas, för att, på sätt samma § innehåller, under tiden mellan innevande och nästkommande riksdag vara tillgänglig, då K. M. för rikets försvar eller andra högst vigliga” etc.
DiscontContoir i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbörds-brisl. Grefve von Rosen j Accel3 uppläste Högeligen tillfredsställd att StatsUtskottet förblifvit vid sitt första utlåtande, kan jag ändå förutse, att de värde talare, hvilka genom sine yttranden föranledde återremissen, nu äfven skola framställa de såkallade skäl, som förra gången begagnades. Det är för att på förband vederlägga så väl desse, som tilläfventyrs andra i mitt tycke ej heller vigtigare invändningar, som jag vågar upplaga Ridderskapets och Adelns tid med yttrande huru jag anser saken. I första rummet måste jag då göra en skillnad mellan en verkelig balance, eller cassabrist, — och en fordran, som uppkommit af påförde oförskrifne räntor. Hade Iggeström ej 88 Den betalat balancen, vore jag äfven på mine motståndares sida. Nu deremot är Cassahristen icke allenast till fullo betalad, utan mera än 2000 R:dr hafva i räntor derutöfver influtit. Utgående från denna första grund, skulle för öfrigt sakens utgång vara mig enahanda, enär, ehvad vändning den tager, intet hvarken vinnes eller förloras, då ingen tillgång finnes, hvarken uti Malms eller lggeströms Conenrsmassor, men jag ifrar för sakens princip, såsom förtjenande afseende, och i mensklighetens namn, fölen olyckelig 60 års mans lugn; hvars belägenhet jag ömmar, och hvars egen aktningsvärda fa mille, samt dess närmaste anhörige, jag under mina ögon sett störtas uti elände, —• just derföre, och endast derföre, att Staten skulle blifva tillfullo betalad för cassa-bristen.
Jag nekar dock icke nödwäudigheken af ett och annar allmänt stork hospital och sarstille läkare detri!!, för sädaue sjuke, som pä marscher inom regementet eller pä ett stepp ej kunna stötas samt till nödig nndcrwisning tör lärlingar i läkarekonsten Jag skulle yttra mig widlyfrigare i tekta äiM Ne, och äfwen med risgue att trötta Ridderstapek och Adelns rälamod, om jag icke more fullkomligen öfwerrygad, alt tvär KronPrins har samma utsi räck - Den 2 3 k!7aji - 37Z sträckta vus as saken, och af egen erfarenhet ej mindre, an skarpsinnighet, förstår widtaga alla nödiga anstalter i denna wag, blott Riksens Ständer" ansia tillräckeliga medel härli!!. Hoppet om seger och detta hopps säkra npfyllande stola lisma swensta soldaters ärelystnad; förtroende och tillgiswcnhet för sin anförare, stola i desi hjerta intaga nedslagenhetens och hems,»kans ställe, Jag förestår derföre, att Riksens Ständer ansia tillräckliga mede! st Regeringen, ark kunna widtaga nödiga anstalter till bibehållande af soldaternes och marrolernes halsa i fält samt till anwandande, wid inträff,nde sjukdom, as de ni estrer, som ej oumgängcligen bero af läkares och apothekarcs åtgärd; och art, sedan penningar härtill bliswik rillrästeligen anstagne, en fond beiviljas tstl ett ritlrac» keligt antal fältläkare och i synnerhet stickclige chi« xurgers bildande i en pepinier och tillräckliga aflöning, pa sätt som Herr Archiater äVeiZes förcsiagirIiemirtcrades lill Skaks-Utstoitet i sammanhang med dek as Herr von ä-Voi^Ls i sista vieno upläste memorial.
Dragoner. 13 CD O a os: 13 CD a « 13 B 13 CD -5 C/J O a p: W P 3 » 3. B B r-crs c/j O CD 13 Cl *-s C/J o 3 o n a p: c/j p V Cl "S o 3 CD B as: P ►B CD O 3 CD a &s: - P IS CD *1 O 3 CD y a os; p CD "3 O 3 CD p: p y 3 O 3 CD y “3 O 3 CD y 5?: p y 3 O 3 CD CD 3 CD '■ y Officerare 1 | Staben i Kompanierna i Brigad-Chef (Öfverste) Bataljons(Divisions-) Chefer (Major) Oste Brigad-Adjutant (Kapten i General-Staben) 2:dre Brigad-Adjutant (Subaltern Liqvidations-Officer (Kapt. eller Subalt.-Officer) 1 Förråds-Officer (D.-o) Oste Bataljons(Divisions-) Adjutanter (Subalt.) Kompani-(Sqvadrons, Batteri-) Chefer (Kapten.) Kapten-Löjtnanter (Subaltern.) Brigad-Auditör (U:o Proviant-Kommissarie (Under-Löjtnants rang) Veterinär Staben ( Kompanierna 2:dre Bataljons-Adjutanter (Fanjunkare) Musik-Direktör (D:o) Bataljons (Divisions-) Trumpetare (D:o) 1 Hauboister (D:n) / Batteri-Trumpetare (Vice-Konstaplar) Gevärs-Handtverkare (Korpral i Sadelmakare (D:o Skräddare-Mästare (D:o Skomakare-Mästare (D:o Skräddare-Arbetare (Soldater) Skomakare-Arbetare (D:o) Sjukvaktare (D:o) Kompani(Sqvadrons, Batteri-) Adjut. (Fanjunk.) Korpraler (Konstaplar) iVice Korpraler (Vice Konstaplar
Enligt Kommittéens sålunda i underdånighet förordade förslag, skulle återstående kostnader för Södra stambanans fullbordan från Finjasjön till Stråken komma att uppgå till följande belopp, nämligen: från Finjasjön till Nässjö, 18 mil R:dr 11,526,411, » Nässjö till Tenhult, 2,14 mil » 1,479,120, » Tenhult till Jönköping, 1,50 mil ... » 1,324,000, » Jönköping till Stråken, 3,26 mil ... » 2,532,520, eller tillsamman 24,oo mil R:dr 16,862,051, hvartill kommer för fullbordandet af linien emellan Falköping och Stråken 826,000 R:clr utöfver förut dertill beviljadt anslag. Innan Kommittéen går att i underdånighet yttra sina åsigter om lämpligaste sträckningen af den föreningslänk emellan de från Stockholm och Göteborg dels fullbordade dels påbörjade delarne af Vestra stambanan, hvilken det tillhört Kommittéen att undersöka, anser Kommittéen sig böra i minnet återkalla hvad förut i afseende på densamma är vordet beslutadt af Eders Kongl. Maj:t och Rikets Ständer. Redan vid 1854 års riksdag anslogo Rikets Ständer utan föregångna undersökningar 6,000,000 R:dr Runt till påbörjande af en stambana, som, utgående från Göteborg, borde genomskära Westergötland och Nerike med rigtning mot hufvudstaden. Då Rikets Ständer i slutet af år 1856 ånyo sammanträdde till lagtima riksdag, voro II mil deraf närmast Göteborg öppnade för allmän trafik och dessutom 41 mil under fortgående arbete. Emellertid hade Eders Kongl. Maj:t i nåder förordnat en särskild Kommitté för att anställa undersökningar rörande lämpligaste rigtningen af de stambanor, som borde på statens bekostnad utföras, och hvartill förslag skulle Rikets Ständer vid sistberörde riksdag föreläggas.
Delande de af Revisorerne yttrade åsigter och med derjemte fästadt afseende å betydligheten af de summor, som hädanefter sannolikt komma att för Statens jervägshyggnader inom skiljda delar af riket användas, samt den sålunda ökade vigten och angelägenheten deraf att de med Revisorernes framställning åsyftade ändamål Stats-Uiskollehi Utlåtande M 39. ändamål, så vidi omständigheterna medgifva, befrämjas, anser sig Utskottet böra hemställa: att Rikets Ständer måtte genom afgående underdånig skrifvelse förorda en med sagde framställning öfverensstämmande förändring i den hittills iakttagna ordningen vid reqvirerandel, utbetalningen och öfverremilterandet af de till ulgående från Riksgälds-kontoret anvisade medel för ofvannämnda jernvägsbyggnader. Utaf de vid sednasle riksdag för 2:no jernvägs-slambanors anläggning från Götheborg och Malmö anslagna summa, utgörande R:dr B:ko 9,000,000: har, utöfver det under Mars—November månader 1859 Utbetalda och i Revisions-berättelsen (sid. 63) uppgifna belopp R:dr 1,075,000: enligt Kongl. Stals-kontorets gjorda reqvisitioner, från Riksgä Ids-kontoret utanordnats 2,875,000: nemligen i December samma år ... 125,000: i Januari 1856 450,000: i Februari » 100,000: i Mars » 400,000: i Maj » 400,000: i Juli » 600,000: i Augusti » 400,000: och i September» 400,000: R:dr 2.875,000; varande det härefter återstående beloppet utaf denna 8nslags-summa, eller 1,090,000, enligt hvad Utskottet inhemta!, under Januari och Februari månader innevarande år likaledes från Riksgälds-kontoret lill Kongl. Stats-kontoret utbetaldt.
53 navigationsskola, den enda hvarest för närvarande två underlärare finnas anställda, och navigationsskolan i Göteborg, det visade sig, att årliga antalet examinerade lärjungar, hvilka under läsåret 1864—1865 utgjort i Stockholm 37 och i Göteborg 49, vid den förstnämnda skolan under sednare åren varit aftagande, men deremot vid Göteborgs navigationsskola afgjordt stigande; att, ehuru redan af denna anledning lika stor lärarepersonal erfordrades vid Göteborgs som vid Stockholms navigationsskola, framställde sig behofvet deraf ännu större, då man toge i betraktande antalet af de lärjungar, som utexaminerats från de båda högre afdelningarne, hvilket under läsåret 1864—1865 utgjort i Stockholm 15 och i Göteborg 31, samt att, på grund af uppgifna förhållanden, med någorlunda visshet kunde antagas, icke blott att antalet lärjungar komme att, vid navigationsskolan i Göteborg blifva minst lika stort som i Stockholms navigationsskola, utan äfven att inom do två högre afdelningarne elev-antalet vid den förstnämnda skolan skall komma att öfverstiga antalet elever vid den sednare: hvarföre t. f. Inspektören ansett sig höra tillstyrka, att ytterligare en underlärare måtte anställas vid navigationsskolan i Göteborg. ('Ommcrce-Collegium har häruti instämt. Med afseende å hvad Direktionen för navigatiosskolan i Göteborg och t. f'. Navigationsskolc-Iuspektören sålunda anfört samt då vid nämnda skola biträde af en andre underlärare för undervisningens behöriga ombesörjande åtminstone för närvarande kan antagas vara af verkligt behof påkalladt, får jag i underdånighet hemställa, att Eders Kongl Maj:t täcktes al rikets Ständer äska, att, för beredande af aflöning åt en andre underlärare vid navigationsskolan i Göteborg, ett årligt anslag för nämnda skola må på extra stat anvisas att utgå med ett belopp, motsvarande det enligt nu gällande stat, till en underlärare vid skolan årligen utgående arfvode, eller 1,200 Riksdaler.
För upptagande och behandling af eoncursmålet, äfvensom för meddelande af årsstämning å Bankens andre borgenärer, än innehafvare af tryckta eller graverade creditsedlar och invisningar, vare behörig Domstol den Rätt, som i 4 §• omförmäles. 12 $■ Bankens lånerörelse må bestå uti upptagande af penningar, äfvensom i utlåning af penningar och meddelande af cassa-creditiv. Adier eller lottbref må icke belånas i den Bank, der de äro ulgifne. Med undantag för cassacreditiv, må lån icke beviljas på längre tid, än 9 månader; och vare omsättning deraf förbuden. Är räntan för lån, som Banken meddelar, ej utfäst till högre belopp, än 5 för ioo om året: ege Banken, vid lånets utgifvande, afdraga räntan för hela lånetiden, och vare jemväl, derest låntagaren ej betalar å förfallodagen, berättigad derefter såsom straffränta sig till godo beräkna £ procent i månaden utöfver förenämnde ränta; dock att Banken, så vida den af sislberörde förmon sig begagna vill, är skyldig föranstalta, det lagsökning till lånets indrifvande, sist inom en månad efter förfallotiden, varder anställd, och, i allt hvad på Banken kan ankomma, skyndsamligen utförd. Varor, som i Banken belånas, kunna, derest desamma icke inlösas vid förfallotiden, genast derefter, utan föregående hembjudning eller uppbud, genom offentlig auction föryltras. i3 S - Banco• och Lag-Utskottens Utlåtande IV.-o 4' *7 13 $. Jemf. 10 §. Banken ege ej alt drifva handel med annat än guld och Förslaget™* silfver, men vare berättigad att inropa annan pantsatt eller utmätt egendom, som, på auction, för Bankens räkning utbjudes, dock med iakttagande deraf, att sådan egendom åter varder försåld, så snart det utan förlust för Banken ske kan. 14 Jemf. ii §.
Derföre är den åtgärd vidtagen, att grufvan har sin egen fattigförsörjning, sin egen pensionsstat, och alla de vid grufvan varande fattige och understödstagare hafva ej det minsta alt vänta af församlingens fattiginrättning. Om jag ej bedrager mig, är det af mig nu omnämnda förhållandet faststäldt af K. M. Jag tillstyrker således för min del bifall till den af BondeSt. gjorda inbjudning , dock med det tillägg, att det bör uttryckas att, då en sådan enskild inrättning göres, så blir den, som densamma inrättat, befriad ifrån deltagande uti socknens öfriga allmänna fattigvård. Frih. Sprengtporten: Med den sista värda talaren instämmer jag visserligen deruti, att behofvet är så mycket mer för handen, alt kunna inom församlingarna på åtskilliga ställen inrätta fattigvården i rotar, som ett sådant förhållande redan förefinnes på många orter och ej torde fä förbises i lagstiftningen ; men jag tror ej heller, att de sammansatta Utsk:n hafva förbisett detta förhållande, och då jag ej kunnat upptäcka någon annan § i lagförslaget, som handlar derom, så måste jag föreställa mig, att denna rättighet för församlingarna är inbegripen i i §:n, ira morn., der det heter, att hvart och ett fältigvårdssamhillle får inrätta sin fattigvård efter ortens beskaffenhet oell särskildta förhållanden; och då således ej något vidare stadgande varit i fråga att i denna lag införas, så lärer väl denna § böra tolkas på det sätt, som jag förut nämnt, och då beliöfves ej något särskildt stadgande. Hvad åter angår principerna eller grunderna för beskattningen vid detta tillfälle, sä aro de af lt. o. Ad. redan afgjorda, dels i den 3 §:n och Den i3 Mars e m. dels i den io:de, så alt någon vidare åtgärd i delta afseende ej behöfves. Af denna atdedn. har jag trott, att Hr Edenlijelms förslag ej borde föranleda något beslut af R. o. Ad.
Vidkommande åter de serskilda föreskrifter och stadganden, som böra fastställas till iakttagande för hvar och en, som för upplysningars erhållande önskar att anlita de i arkivet befintliga handlingar; så enär något beslut härom icke torde behöfva fattas af Rikets nu församlade Ständer, synes det Utskottet lämpligast, att fullmäktige i Riksgälds-kontoret få sig uppdraget att uppgöra och vid nästa liksdags början underställa Rikets Ständer förslag till sådana reglor och föreskrifter för arkivets framtida begagnande, genom hvilka ej blott der förvarade handlingars förskingring förekommes, utan äfven deras oafbrmtna tillgänglighet, då de behöfva begagnas, varder betryggad. Med anledning af ofvananförda motion och i öfverensstämmelse med nu yttrade åsigter, får Utskottet alltså tillstyrka och föreslå: 1 :o Att ett serskildt arkiv, bestående af tryckta äldre och nyare riksdagshandlingar samt författningar och lagsamlingar, jemte andra hithörande böcker och skrifter, måtte inrättas för att till upplysningars erhållande Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 229. vara att tillgå för representationens medlemmar och de vid riksdagarna anställde tjenstemän; 2:o att för detta arkivs bildande böra i första rummet användas de riksdags-protokoll och utskottsbetänkande!! m. 11. tryckta handlingar , som från Riksgälds-kontoret eller Riks-ståndens kansli-direktioner och Rikets Ständers Rank kunna till detsamma allemnas; samt att för öfrigt fullmäktige i Riksgälds-kontoret, under hvilkas öfverinseende arkivet torde komma att ställas, böra derjemte söka erhålla för arkivet erforderliga handlingar utaf de i Kongl. Bibliotheket och andra publika boksamlingar befintliga dupplett-exemplar; 3:o att de böcker, som anses böra för arkivet anskaffas och icke kunna enligt nästförestående punkt erhållas, måtte, då något förmånligt tillfälle sig härtill erbjuder, för arkivets räkning inköpas; 4:o att, till bestridande af nyssberörde inköp, jemte öfriga för arkivets bildande och förökande oundgängliga utgifter, äfvensom till lämpliga arfvoden åt den eller dem af Kongl.
Enligt Borgerskapets gjorda löfte för vinnande af Nådigt bifall till ansökan om en tredje Lärare vid Apologist-Skolan, skulle en förberedande Läroanstalt till Apologistklasserne alltid underhållas i staden, och hvartill nyss omförmälda Vexelundervisnings-skola var afsedd, som då ägde en rymligare lokal. Flera mindre privata skolor finnas äfven, de flesta för flickebarn. Länets helsovård är koncentrerad i staden, hvarest Hospitalet, Kurhuset och Lazarettet äro belägna, äfvensom Apotheket, det enda i Länet befintliga, hvilket dock för behofvet är befunnet tillräckligt. Båda ProvincialLäkarne äro äfven boende i staden. De fattigas antal inom staden är beklagligtvis stort och får staden stundom tillökning i deras antal genom afsigkomna bönder, hvilka för en ringa penning inköpa någon gammal koja och efter kort tid med talrik barnskara falla stadens fattigvård till last. En tillökning i fattigantalet uppkommer äfven understundom utaf afskedade artillerister tillhörande garnisonen, samt deras hustrur och barn, men hvilkas underhållskostnad, nu mera sedan härtill statsbidrag erhålles, vållar föga tunga för staden. Arbetsförtjenst under sommaren saknas icke, då det ofta är brist på arbetare och dagsverkspriserna lika höga om icke högre än i de flesta mindre städer. Till de fattigas understöd taxeras stadens invånare, hvarförutan något litet af tolagsmedlen tillflyter fattigkassan. Dessutom utdelas årligen till Jul 1,000 B:dr R:gds, utgörande intressen af ett doneradt kapital. Till att befordra omtanka och sparsamhet bland den arbetande klassen har förut nämnda Sällskap för välgörandet år 1830, under sin garanti, stiftat en Sparbank, hvaruti insatserna vid 1842 års slut uppgingo lill 22,870 B:dr 8 sk. Banko. Sällskapet har likväl ännu (1842) icke haft den tillfredsställelsen, att den folkklass, för hvilken Sparbankan egentligen blifvit inrättad , lill stort antal deraf dragit fördel. Inom staden finnas Byggnadsoch Brand-ordningar, öfver hvilkas efterlefnad hand hålles. Femårs-Berättelse fr.
I närvaro af Konung, omyndig Konungs Förmyndare eller Ledamot i ett med Konungslig makt styrande Stats-Räd må hvarken Riksförsamling, dess Kammare, Nämnd eller Utskott öfverlägga eller besluta. Gälle dock hvad i 66 § säges för det der omförmälda Utskott. § 69. Hvarken i Riksförsamlingen eller i någon af dess Kamrar eller Nämnder kan beslut fattas, der icke åtminstone tre femtedelar af ledamöterna tillstädes äro. § 70. Vill Konungen till Riksförsamlingen af låta framställning, gore det skriftligen i den af Riksförsamlingens båda Kamrar, Han för godt finnér. Riksdagsman må göra framställning i den Kammare, der han har säte och stämma. Det Utskott, till hvilket framställningen blifvit hänvisad, skall lemna silt utlåtande till den Kammare, som i målet första rösten äger. I fråga om ändring af Grundlag, af Civil-, Criminal-, Krigseller Kyrkolag, af de fordna Riks-Ständens Privilegier, af den uti if3 § omförmälda Riks-act eller af Rikets - Constitulions-Ulskottets Memorial, JU 2. 2i hets mynt till skrot eller korn, ege Andra Kammaren första rösten. I fråga örn Stats-Verkets eller Riksgälds-Verkets tillstånd oeh behof, om Rikets belastande med gäld, om Krigsmaktens rotering och indelning, om förvaltning och användande af Kronans fasta egendom, om grunderna för Riksbankens eller Riksgä/ds-Contorets förvaltning, för tiondesättning, för skattläggning eller för markegångssättning, eller om anmärkningar mot Stats-Råds-Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande i Stats-Rädet eller den Embetsman, sorn i Commando-mål Konungen råd gifvit, eller emot Riksförsamlingens Fullmäktig i Riks-Banken eller Riksgälds-Contoret, äge f örsta Kammaren första rösten. I mål, sorn här ofvan icke är nä/nndt, men af Utskott blifvit beredt, tillkommer första rösten den Kammare, hvilken sådan röst eger i de mål, hvilka närmast likna det förevarande.
Bänkman som wald blifwit och genast der->ftsr Uti Eleckorswalcr deltagit hwarförinnan ingen asiägelse fär äga rinn, ma sä wida han är i den egenstap 29 § stadgar, sedan vena ival stedt, äga rätt be'otwingen salom Bänkman steg afsäga; haswer ater Fulfmägkig för annan Ätt Bänkm'n blifwit, ma ha» e> utan ester upgiswit och i Ständers Plenum qodkändt laga förfall, fran denna befattning endtledigas. I detza fall wäljes ny Bänkman pä sätt förut är stadgadt. Lag samma wara om Electorer, som likwäl i intet sall äg r rätt kill afsägelse förr, än första walet är werksiälidt, till LeDamörer i de Utsökt, H i Regerings-Formen, såsom tvid hwarje Riksdag nödige förestciswer. §. Z2. Den htstwudman för Ätt som till Utskotts Leda» wot wald blifwic ma, innan Utskotts öwrläqgnin» gar äro började eller han deruti deltagit, äga rätt af» säga stg detta förtroende; halmer han ater längre eller korrt;re tid UtstoktclS göromål öfwerwarik, dä mahon ej utan laga förfall som i SländölS Plenum biiswik anmäldt och pröfwadk, ifra» Utstouet kunna stil» jas.
StändetS genom Protocolls Utdrag meddelade beflut, att en helt ny upplaga af Bewillnings-Förordningen skulle göras, med in. förande af de wid denna Riksdag af Riksens Ständer beflutna förändringar, och dä HoAofl. Ridderskapet och Adeln ansäg derigenom dröjs, mäl och möjligen oreda wid TaZeringarne wara att befara, beflöt Högloft. Ridderskapet och A. deln att wid fltt förut fattade beflut, det detza förändringar säsom ett bihang mä utfärdas, förblifwa. Ur Lx ?roto<roI1o S. Lilvertiolps. Utdrag Den 17 October. 321 Utdrag af 5^ögloflige Ridderskapets och AdelnS Protccoll wid Urtima Rikedagen t Orebro den 17 Octob. 1310. S. D. (§fter fulländad justering af RiksdagsBcsiutet, förklarade Högloft. Ridderstapet och Adeln för dest del sin önskan, att deri en serskild Z. mätte införas om sädane Riksens Ständersbeflut som röra de utbetalningar af Riks. gälds.Contoirets medel till Stats-Werket, hwilka under denna Riksdag blifwit bewiljade, jemte sättet huru de framdeles komma att RlksgäldS. Contoiret godtgöraS. Or svp,-,. Lx krotoeollo O. 8ilverllo1ps. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög« wördiqe Preste^ Ständet wid Urtima Riksdagen t Arebro den 17 Oktober i8lo. S. D. oöeflöt Preste, Ständet att Constitutrons-Utffottets nu upplästa Memorial af den ,6 dennes, innehällande Utlätande öfwer Herr Riddarhus. Sekreteraren Silwer stolpes motion om det sätt, som wid LsnstitUtionella frägörs behandling bör iakttagas, skulle hwila till nästa Riksdag, dit «uprg. Rx ?roto0ollc> v. Bihang. Ut» Z22 Den 17 October.