Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror alltså, alt blr Frih. o, Landtmts föredragningssätt varit det rätta, och önskar alt R. o. Ad. deruli så mycket hellre bör instämma, som vår allm. grundJags-tolkare, Frih. Cederström, derigenom kunde tillskyndas den hägnaden att en gång få rätt, Gr. Horn: Jag ber blott få förklara, alt jag icke Ivan anse det vara riktigt, alt i Jråga om grundlagsförändringar någonsin Landtm, eller Talman framställer propos. huruvida frågan skall hvila eller icke; ty det kunde ju hända, Den 19 Augusti f. ra. al! på en sådan propus. svarades nej, oaktadt ingen anuiärkn. hiöl förslaget blifvit framställd. Bokstaflig» ordalydelsen af 5(3 §;n oell sunda förnuftet medgifva, att det salt för behandlingen af frågan följes, som Hr Fiih. o. Landtm, framställt, Underl, R i d d. S e c r e t. På anmodan af Hr Frih. o, Landtm., och då det blifvit ifrågasatt, hmu grundlagsfrågor vid denna riksdag behandlats, får jag till en böljan uppläsa den mening ur det proh, soip i dag blifvit jusleradt, som angar Coust.Ulskts meni. Wto 18 med förslag lill ändring i Reg.Ftns 4 §f Prot. innehåller: ”Hr Frih. och Landtm, yttrade: ”att, sorn han uppfattat discussionen, hade tvänne meningar sökt ali göra sig gällande. Den första, sorn blifvit framställd, vore den, att af Coust Uts)t:s 2:pe förslag till ändring i 4 §:n Reg-Ftn, borde det ena, eller det första, sorn angår ordet ”allena ’ anses vara obehörigt, men det andra, om uteslutande af orden ”frälse och ofrälse,” anses vara nyttigt. Den andra meningen, som af flera talare blifvit y t träd, vore, 0111 fjr Landtm, rätt fattat den, att ali ändring af 4 $;n Feg.Ftn enskildt vore obehöflig. En eller tvänne talare Rade äfven understöd!
Närmaste ledningen af Vesta arbetsföretag, som uppgifvas kunna fullbordas nästa är, är anförtrodd ät Majoren wid Jngenienr-Corpsen Carl Fredrik Hjelm, som lemnats tillfälle att pä Statens bekostnad företaga en resa uti de länder inom Europa, der fängelse-arkitekturen i synnerhet blifwit utwecklad samt salunda tillegna sig de sednast gjorda förbättringar i detta afseende, särdeles angäende uppwärmning, ventilation, wattenledning till cellerna m. m. I öfrigt hafva framställningar blifvit gjorda om uppförande 8 af nytt länsfängelse i Wexiö, der förra häktet under den staden sist öfwergängna brand gick förloradt, saint af ett särffildc Kronohäkte i Wimmerby till förwarande af fängarne fran norra delen af Calmar län, för att derigenom undwika den stora kostnad, fom i anseende till det langa afstandet är förenad med detze fängars transporterande till Länshäktet i Calmar stad. Af anflaget till LänSfängelsebyggnaVerne hafwa till början af innewarande är blifwit anwände 214,820 N:dr 80 ff. i rst. och för byggnadernas fortsättning under äret är en summa af 200,000 R:dr beräknad. För uppförande af nytt häkte för Stockholms stad hafwa i sistl.
Gossar hafva årligen i sednare tider blifvit i detta Stifts Scholor underviste. b) De Spannemåls-tillgångar, hvaraf Stiftets Scho'everk lönas, äro, igenom tid efter annan gjorde Tionde-sättningar, så förminskade, att de på långt när icke fylla det under Drottning CHRISTINAS tid på Stat gjorde anslaget c) Då antalet af Gossar vid Linköpings Schola är med mer än dubbelt och nära tredubbelt, emot det vid någon af de största Scholor i Riket, har Commitéen funnit nödigt att der bereda tillgång till arfvoden på Stat åt 3:ne duplicerande Lärare, hvilka, såsom biträde åt de ordinarie, böra njuta extra Lön, till dess de vinna ordinarie befordran. Någon annan utväg att anskaffa behörig undervisning vid ett Läroverk, der Lärjungarnes antal stiger så högt, att deras handledning ej af de vanlige Lärare på Stat hinner bestridas, lärer svårligen kunna uttänkas. De hafva under senast förflutne åren utgjort 300 och derutöfver. Commitéen föreslår derföre i underdånighet, dels att vid Linköpings Schola, der redan så många Schöl-gossar Stats-Utskottets Betankanden. 991 finnas, denna Inrättning måtte, så fort sig göra låter, få vidtagas, dels att, deräst vid någon, annan Schola i Riket samma händelse skulle inträffa, olägenheten genom samma utväg mätte afhjelpas. Tillgångar vid sådane tillfälliga framtida förhållanden kunna då finnas i de ökade Inkomster, som genom Schol-gossarnes ökade antal Scho'-Cassan tillfalla. d) Till minskning af behofvet för Linköpings Stift, har Commitéen dessutom föreslagit indragning af Skenninge Schola, hvilken genom sin belägenhet nära Linköping och Vadstena synes kunna umbäras. Vid Norrköpings Schola finnas redan arne Apologister.
Denna resa verkstäldes för ungefär ett årtusende tillbaka af en norrman, Othere, från Halogaland eller Helgeland.22 Denne, som tyckes hafva farit vida omkring, kom under sina irrfärder äfven till den berömde engelske konungen Alfred den stores hof. Inför denne konung gaf han en i enkla, målande ordalag affattad skildring af en sjöresa, som han företagit från sin hembygd mot norr och öster. Berättelsen har blifvit bevarad derigenom, att konung Alfred upptagit den, jemte en beskrifning af en annan nordbos, Wulfstans, resor till södra delen af Östersjön, i första kapitlet af sin anglosaxiska bearbetning af Pauli Orosii historia: »De miseria mundi».23 Sedermera har den varit föremål för öfversättning och utläggning af en mängd lärde, bland hvilka jag här må nämna skandinaverna H. O. Porthan i Åbo, Rasmus Rask och C. Chr. Rafn i Kjöbenhavn. Rörande Otheres ställning till konung Alfred äro uppgifterna olika. En del forskare antaga, att han endast varit på besök vid konungens hof, andra att han varit af konung Alfred utsänd på upptäcktsresor, och slutligen uppgifva några, att han varit en krigsfånge, som tillfälligtvis berättat sin erfarenhet om fjerran länder. Efter Porthans mästerliga öfversättning24 lyder Otheres resebeskrifning som följer: »Othere sade åt sin herre konung Alfred, det han bodde längst i norr af alla norrmän. Han berättade, att han i detta land bodde norr ut vid Vesterhafvet. Dock sade han, att detta land sträcker sig ännu derifrån långt i norr; men det är alldeles obebodt, förutan att på några få ställen finnar tidtals uppehålla sig, hvilka jaga om vintern och fiska om sommaren i deras haf. Han sade, att han en gång ville utröna, huru långt detta land sträckte sig åt norr, eller om någon menniska bodde norr om denna ödemarken. Han for derföre norr ut längs med landet; lemnade under hela resan det öde landet på styrbord och hade öppna hafvet på babord. Efter tre dagar var han kommen så långt norr, som hvalfångarne som längst pläga fara.
Hvad Serskildt angår Eandt-Tullarne , vid hvilka, sedan Riksens Ständer vid 1809 års Riks-' dag förklarat Landtull-afgiften böra upphöra samt Kongl. Maj:t genom Nådig Kungörelse den 30 November 1810 förordnat deras afskafTand© med det årets utgång, likväl bevaknings-anstalr ten blifvit bibehållen och ännu fortfar, bafve Vi, i betraktande af de derifrån oskiljaktige många och vigtiga olägenheter och då denne anstalt vidi 1809 års Riksdag utgjort egentliga anledningen till deras upphäfvande , nu beslutit, att den Inrikes eller Eandt-Tull.bevakningen bör ifrån och med nästa års början upphöra, samt hos Kongl. Maj:t i underdånighet begärt verkställighet å detta Beslut, med tillägg af Vår önskan, att 7 så snart uti Norriges Handelsställning en sådan likstämmighet med Sveriges kan beredas , hvarigenom Gränsbevakningen åt den sidan samt de i sammanhang dermed stående och till Förpass»ings-Verket i Grans-Orterne hörande anstalter 752 RiksdagsBeslutet - blifva umbärlige', Kongl. Maj:t jemväl må i NI. der anbefalla denna bevaknings och dessa anstalters indragning. Vi åberope Oss om detta allt och i de delar, som dermed stå I sammanhang, hvad Vår ofvanberörde underdåniga Skrifvelse innehåller. §• *8. Angående HusbehofsBränvinsbränningen och hvad dermed eger gemenskap, håfve Vi förenat Oss i den önskan, att Kongl. Majus uti dessa ämnen utfärdade Nådiga Förordningar af den 6 September och den 2ö December 1S15 må varda oförändradt bibehållne, blott med de förtydliganden i a:ne Punkter, hvarom Vår underdå., niga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 22 sisth Juni förmäler; Äfvensom Vi genom samma Skrifvelse framfört
Vi hafva hört Riksdagsmän från de orter, hvilka skulle hafva största behofvet, och således äfven största för - Den 29 M a j i. förmänen, af att de anslag, som nu äro i fråga, beviljades, beklaga sig öfver den nya Skiftesförfattningen, eller som nära är detsamma, att Enskiftesväsendet införes i deras orter, till den grad, att de ansett alla anslag till utflyttningslijelp otillräcklige alt ersätta de förluster, som dem, genom dessa författningars fortfarande bestånd, skulle tillfogas. För min del tror jag, att det vore bäst, om pådrifvandet af Skiftesverket till förment vinst för allmän nytta något finge hvila, och öfverlemnas åt enskilt omtanka. Det bar visserligen blifvit antagit för ett axiom i Statshushållningen, att Ökad production är ökad välmåga, men man besinnar ej, alt om den ökas Öfver consumtionen, blir försäljningen så mycket mindre lönande. Tlerr Munck af Rosensköld: Enligt Grefve Posses yltrande, skulle några tusende R:drs anslag, såsom skänk, till de enskiftande i Skaraborgs Län, förekomma behofvet för dem, att skuldsätt^ sig, Delta är fägnesamt, att få höra, om verkliga förhållandet är sådant, Men jag befarar, att låneinrältningar nog ändå i delta Län behöft och behöfva af de enskiflande alt anlitas. Åtminstone skulle en sådan summa knapt förslå till att befria en af de större Socknar i Skåne från behofvct att skuldsätta sig vid inträffande enskiftning. Den 29 Maji. hemställer, om en så ringa summa, fördeldt på så många händer, kan i betydlig mån skaffa förlag för dem, som antingen sjelfmant begära enskiften, eller tvingas dertill genom andras begäran derom, men sakna det dertill nödiga capital, i synnerhet på orter, belägna långt ifrån skog. Det är just för att förekomma en tryckande, ja ofta förstörande, skuldsättning, som jag önskar, att man ej ville till kostsamma företag inleda penningefattige Jordbrukare med skänker, som äro försmå, för att förekomma deras behof af lån, men ändå stora nog, för att uppmuntra dem till enskifte.
Herr Grefven och Landt-Marskalkan förnyade den af honom , till antagande af Herr von Hartmansdorff^ berörde anmärkning, sist gjorde proposition. Den 3 December e, m. 2S1 Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade , att som, efter hvad han tyckt sif» finna , Ja öfverrösta! Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Cederschjöld begärde votering, samt tilläde : Uti 8 är stadgadt, att Konungen icke må fatta något beslut, derest ej g;ne icke Föredragande Stats-Råd äro tillstädes. Jag hemställer då, om det är lämpeligt, att lemna en större rättighet åt Ledamöterne i den tillförordnade Regeringen ? Herr von Hartmansdorff: jag tror icke att det ena Stats-Rådet bör anses mindre skickligt, att fatta ett beslut, än de öfriga, och minst de , åt hvilka Kongl. Maj:t anförtrott föredragningen af någon styrelsegrens arlander. Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde följande Voterings-proposition: Den som anser, att, i händelse af Konungens bortvaro, Regeringen skall i de mål Konungen föreslcrifver föras af Stats-Rådet, samt att denna anmärkning, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka , i följd deraf, bör till Constitutions-Utskottet remitteras , voterar Ja; 252 Deri 3 December e. m. Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde mot Constitutions-Utskottets Redaction af 43 §. Regerings-Formen gjorde anmärkning att förfalla. Friherre Cederström : Jag understa!ier, huruvida man icke i Ja propositionen borde, efter ordet Stats-Rfrletj göra det tillägg: på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit. Herr von Hartmansdorff: Oradalydelsen i mitt förslag tili §:S förändring skulle blifva följande Fores Regeringen i de mål _, Konungen före skrifver* _, af Stats-Rådethvaraf minst 7 Ledamöter böra vara tillstädes. Friherre Cederström :
Oiiföbag afgiftta ititberbåniga förflag tid föränbrab ©”äberna* fladftftfation od) lutitimerorbniitg af diifetd ©täber, har Äottgl. Sftajit funnit ffäligt att famina förflag i ttåber faftftäda. 6i 3 enlighet meb f)roat> Oiifeté ©tanber begärt, pafma, förminnanbe af fontroH, purumiba be mebel, Olifetö ftapeljtäber ega att imber namn af tolag uppbära, blifma till be affebba änbamålen anmälde, Drätfel Uti åtta ©täber pär rättighet föntnnatö få mät lanbtmän, forn an Rifet förbtef febermera i något öfmer tmå ård tib förffonabt från benna farfot, men mib början af näftlibne fom Då ben lifmät nu fmåningom minjfatd od) på flera ftällen pelt od) pållet upppört, ppfer Äongl. 9Jiaj:t ben förpoppning, att fäbernedlanbet fnart [fall från betta onba marba befriabt. 3or fartpg, faltfjömägen forn* tnanbc från inpemff fmittab ort, par i allmänhet enapanba faran tänds bepanbliitg bibepållitd, forn för fartpg från främmanbe fmittab panni är förefftifmen; men bå ben imber febnare åren minina erfarenpet åba SReglcutenteit ecfy Snjror. @aht*acctä. S('o(etnti. båbjnba farantändbehanblittg för be bå mattenbragen i bet inre af latt 9Kaj:td ubbmärffamhet flera gånger blifmit fäftab å ben nöbffällba be JRöranbe förtiåttanbet rneb få mät be orbinarie odi ertra orbinarie 0tatöinfomjterne, forn 0tatö 3Jiaj:tö nåbiga ^ropofition om 0taté
33 uteslutas och till andra persedlar förbytas; hvarjemte Utskottet, med afseende ä hvad deputerade yttrat och på af Utskottet förut anförde grunder, finner smör böra jemte spanmål till betydligare del ingå bland räntepersedlarne; och torde vid det förhållande) att bafra är provinsens hufvudsakligaste säde och korn der endast till ringa belopp förekommer, den nya spanmålsräntan lämpligen böra bestå af hälften råg och hälften hafra; äfvensom, för vinnande af mera enkelhet och reda vid verkställigheten, alla de förvandling underkastade räntepersedlar kunna utbytas hälften emot spanmål och hälften emot smör. På grund häraf och med åberopande af hvad Utskottet förut yttrat i afseende på dagsverks-räntans upphörande, får Utskottet, i öfverensstämmelse för öfrigt med hvad Kongl. Majit föreslagit, tillstyrka Rikets Ständer, att, för deras del, besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar inom Wermlands län bestämmas: spanmål. och smör; 2:o Nuvarande hufvudränte-persedlarne spanmål och smör bibehållas med blott de förändringar, som kunna blifva en följd af i allmänhet gifna föreskrifter. Ved, tackjern, osmundsjern, kött med oxe, ko, får och lam, fläsk, hö och dagsverken förvandlas hälften till spanmål och hälften till smör. Den genom förvandling upp komne del af spanmålsräntan utgår med hälften råg och hälften hafra; 3:o Alla öfriga nuvarande uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penningeränta att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Gefleborgs län. Kongl. Maj:t hade ansett, att utaf de nuvarande räntepersedlarne spanmål, smör, kött, strömming och lax, jern, hö och dagsverken samt dessutom penningar lämpligen hunde komma i fråga att såsom särskilde skatte-titlar bibehållas ; äfvensom räntepersedlarne oxe och får kunde förvandlas i kött och halm till hö.
Riksens Ständers till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende tillförordnade Revisorers Berättelser om Banco-Verket. StatsUtskottet: Riksens Ständers till öfverseende af KrigsRäkenskaperna ntsedde Deputerades Berättelse, rörande 1808 och 1809 års Redogörelse och Revisions-Verk. Rik - Den i o Mars• 43 5 Riksens Ständers till Stats-, Banco-och P.iksgälds-Verkens öfverseende tillförordnade, Revisorers Berättelser r:o Angående Stats-Verkets tillstånd och förvaltning aren l8to och r8ii. 2:0 Angående Riksgälds-Contoirets tillstånd ^ och förvaltning. 3:0 Angående' förvaltningen af den under Kongl. Cominerce-Collegii inseende ställda Manu^ factur-Discont-Fond. 4:0 Angående Manufactur-, Spinnhusoch Allmänna Arbetshus-Fonderna, samt Eskilstuna Fristads-medel; och 5:0 Angående Kongl. Allmänna MagazinsDirectionens förvaltning for år 18 10. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. Utdrag af Prctocol/et hos Vall of. Borgare-Står det vid Urtima Riks\ dagen uti Stockholm, den 10 Mars 1815. S. D T_Jppbröts Electorernes förseglade ValLängd, och funnos till Ledamöter valde Uti Expeditions.Utskottet. Herr Commerce-Rådet oell Riddaren af Kongl. Wasa-Orden C. M. Nordlindh. Herr Den lo Mars. Herr Lagmannen och Lands-Secreteraren Jean Noraus. Herr Borgmästaren G. Kjellander. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ständets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den io Mars 1815• S. D. I anledning af Höglolh Ridderskapets och Adelns, samt Högvördiga Prest-Ståndets uppläste,' uti meddelte Protocolls-Utdrag af den 7
Ii östat, hvilka måste hemtas från England, men hvarförutan inga jernportar troligtvis ännu funnits i Sverige. Detta var anledningen, hvarföre Directioneu, efter bästa förstånd och omdömes-förmåga, ansåg anläggningen af en mechanisk verkstad nyttig och nödvändig för de erforderlige instrumenternes förfärdigande. Det är möjligt, att den häruti misstagit sig, och jag fruktar i sådant fall, att det icke varit den enda gången; men då man uppdragit åt Directionen att ombesörja Canaleus fullbordande, måste man äfven medgifva den rättighet alt för detta äudamål använda de efter dess omdöme bästa medlen. Eller skulle Directionen icke, utan en föregående hemställan, äga rätt att ändra en spade eller en skottkärra från de gamla modellerlie? Jag tror icke, att sådant skulle lända till vinst, hvarken för Bolaget eller för Riket. Sedan jag nu redogjort för arbetets utförande, torde jag få nämna några ord om nyttan deraf. Det har ej ansetts medföra någon nytta, hvarken för Bolaget eller det Allmänna. Jag skulle likväl tro, att skapandet af en communication emellan 143 mil insjökust, genom den redan färdiga Canalen, och begge håfvens sammanbindning, sedan den blir fullt färdig, skall medföra ganska mycken nytta. Det vore besynnerligt, om man ensamt i Sverige ej kunde inse nyttan häraf, under det den uppskattas Den 26 Mars f. m. 25 ganska högt af alla främlingar. Huru skulle förhållandet äfven kunna vara annorlunda? Man säger väl, att våra vintrar äro hinderlige, och jag har hört omtalas, att vår sommar ej räcker mera än 4 ä 5 månader. Jag har likväl här sammandrag af Journalerne för 6 år, eller från och med i8a3 till och med 1828, och desse vissa, att seglationstiden på Canalen varit per medium 8 månader 10 dagar om året; att kortaste tiden varit 7 månader 9 dagar, och den längsta 9 månader 2 dagar. Man skulle således med mera skäl kunna byta om satsen, och påstå, att den tid man icke kan segla, utgöres endast af 4 månader.
Derigenom, att Kammarherren von Qvanten, med omtanka och nit, skyndade att i Landscrona uppgöra affairen, just vid den tid då priserna på Spanmål i Skåne och annorstädes började häftigt stiga, medförde händelsen ett af dessa köpslut, som stundom vid outvecklade Handels-conjuncturer, utfaller till oförmodadt stor fördel antingen för köpare ( 21 ) eller säljare; ty det är noloriskt, alt, åtta dagar senare uppköpt, skulle lika stort parti Korn, vare sig inrikes eller utrikes, kostat 6 a 8000 Ridr Banco mera, — ett belopp som undsättnings-londén följagteligen vunnit på affairen; Oell just slutsatsen härom var det, som bestämde mig att följa billighetens väg, och ej låta anställa Rättegång emot lefveranteuren, för det bristande Kornet, utgörande egenteligen bans missräkning genom undermål. — Likväl är icke något steg från min sida tagit, som kan hindra frågans lagliga upptagande, om Eders Kongl. Majit skulle linna godt all sådant i Nåder förordna. 5:o Med fästat afseende pä fördelen af nyssberörde köpslut, kunde jag ej förmå mig att pruta om den provision, Kammarherren von Qvanten fordrade, hälst då lian, utan tvifvel, ägde bestämma sitt anspråk efter grunder sorn lemnade honom full ersättning för resekostnaden. 4:o
Herr Lefrén, Johan Pehr: \ ** BevillningsUtskottet säger sig ej kunna inse behofvet af en gemensam öfverläggning i detta maj med Höglofl. Allmänna Besvärs - och OeconomieUtskottet. Utskottet säger vidare: att Utskottet icke befattat sig med landets ekonomiska ställning och författningar, samt att det endast har föreslagit en princip, hvarefter det ansåg Tullbevillningen kunna lämpligast utgöras och till följd deraf uppgifvit gruuderne tilldess fördelning. Men kan man vål mera ingripande befatta sig med landets ekonomiska ställning, ån då man föreslår en fullkomlig förändring, en fullstän-» dig omstörtning af sjelfva den princip ('den en^ da grundprincip) på hvilken hela vårt ekonomiska system egentligen år bygdt? eller menar Utskottet att ord och fraser förslå att dölja den punkt, sjelfva roten, mot hvilken hugget år rigtadt? Om Utskottet ej ser, eller ej vill se, hvad hela verlden ser, så år detta ei sakens fel utan Utskottets. Annat år att rakt fram framställa till Stånderne dessa frågor; vill ni, eller vill ni ej hos Konungen anhålla, att nu varande grund för landets ekonornijka system utbytes mot dess motsats? annat att under försäkran, att man ej har befattat sig med, eller vill befatta sig med allmänna ekonomien, likväl af en simpel bevillningsfråga taga sig anledning att framtvinga en favorit-idée, som pluraliteten skå; pen 11 Augusti f. m. ligen tydligt ansett böra behandlas som en eko-, nomisk iråga, och som mångå, kanske pluraliteten, åtminstone har jag det hopp, antingen rent af ogillar, e ller åtminstone ej anser så bestämdt lycksalighet medförande, sorn det fdögloflige Utskottet synes, tro, Det gifves få olyckor för allmänna hushållningen sorn kunna jemföras med ombytlighet i grundsatser. Det förfåiliga vacklandet, ej annat, gör vår olycka.
Jag finner visserligen detta vara ett behändigt sätt, att nu komma ifrån saken; men det torde blifva något svårt att veta, i hvilket Stånds mening Ridderskapet och Adeln instämt, Preste-Ståndets eller BondeStåndets. Herr Hjerta: Om Herr Grefven och LandtMarskalken anser sig kunna göra proposition på Herr von Hartmansdorff'® förslag, hvilket visser - Drn 27 Augusti f. ni. 155 ligen innefattar en slags förklaring of 4g § Riksdagsordningen , men icke någon ändring utan blott"ett förtydligande, så anhåller jag om proposition å detsamma. Herr Grefven och LandtMarjhalken anförde, att då intet RiksStånd ägde rått förklara Grundlagen, ansåg Herr LandtMarskalken för dess del det vara mindre lämpligt, att ingå i besvarande af ett annat Stånds öfver Grundlagen meddeldte förklaring, samt trodde derföre, att dess förslag tilläfventyrs innefattade det rdttsenligaste förhållande, och måst låmpeliga svar i åmnet. Herr Grefven och Landt Mar/kalken framställde derefter sårskildte propositioner: Först på instämmande iBondeStåndets beslut. Ropades Nej. Sedan på instämmande i Preste-Ståndets beslut. Ropades äfven Nej. Vidare på antagande af Herrr von Hartmansdorffs förslag. Ropades Ja och Nej. Samt sluteligen på godkännande af det utaf 158 Den 37 Augusti/. m. Herr Grefven och LandtMarskalken framställde, nyssberörde förslag. Bifölls. Föredrogs å nyo StstsUfskoltets ej mindre den 27 sistlidne Junii under N:o 25g afgifne, och följande dagen på bordet lagde, Betänkande, angående SfatsRegleringen, i hvad den rörer RiksStatens 2.dra HufvudTitel; ån ock den 8 dennes under N;o 3go meddeldte, samt den i4 derpå följde eftermiddagen på bordet Jagde, Utlåtande, öfver de yid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. Herr von Hartmansdorff, Auguft: