Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag begärde då en representationsförändring, och jag begär den nu. Hvaruti består skillnaden? Jo, deruti, att jag icke vill hafva någon annan, än den Gr. Horn föreslagit. Jag vill stå qvar vid den inonarkiska principen. Är jag icke fri Svensk medborgare? Jag förklarar, att jag icke bryr mig om den, som icke är nöjd med den förklaring, jag nu afgifvit. Slutligen har Hr Dalman gifvit mig en rättelse, som röjer hans egen okunnighet. Annan var S:t Simon, phantasten, och annan var Simon, författaren till det förträffliga arbete, jag åberopat. I öfrigt begagnar jag tillfället att äfven upptaga en enskild erinran. Man har, såsom en motsägelse till hvad jag sagt, påmint, att Norra Amerika liar 800 dagblad. Det kan vara. Men utom det, att jag icke rår för, att den författare, som jag citerat, blott nämner en oligarki d’une douzaine de gazetiers, förmodar jag, att det är i Norra Amerika, som bär, att det finnes några journalister, som spela en stor 10I och andra en seeondaire. I fortsättning af mitt yttrande på f. m., får jag nu äran framgifva det förslag till representationsförändring, som jag önskade till contrapropostn. Frih. Boye uppläste derefter följande: i:o Att Sveriges fyra Stånd, med ingen annan förändring i deras närvar, organisation, än att riksdagsmannaåldern uppflyttas från 25 år till 35, utgöra Representationens nedra kammare, och öfverlägga gemensamt på ett och samma rum, men votera ståndsvis; dock att i frågor, som angå Ståndens enskilda angelägenheter, hvarje Stånd öfverlägger inom sig; 2:0 att K. M. 1 und. anmodas att låta författa och till nästa R.
Enligt hvad bemälde motionär i sin härom väckta motion uppgifvit, hade delta byggnads-företag under de sednare åren genom stadens försorg lill någon del utförts, och vore hvad sorn blifvit färdigt upplåtet till begagnande för allmänna trafiken ; men i anseende lill brist på medel hade arbetena på den återstående betydliga delen af samma företag måst inställas till synnerlig skada för den Bih. till R. St. På det alt sagde kostsamma byggnads-företag, hvarmed egentligen icke alsäges alt bereda någon enskild förmän för Wenersborgs stad, utan hufvudsakligen åsyftades att befrämja den allmänna, väsentliga fördel, sorn derigenom för den lifliga fartygs-trafiken inom nämnde hamn skulle åstadkommas, måtte kunna varda fullbordadt, har motionären föreslagit, ail ett amorterings-län å 30,000 I v: (I r B: k o, helst utan, men, om sådant ej kunde medgilVas, emot den möjligen lägsta ränta, mätte af Pikets Ständer denna stad beviljas. Till upplysning om sjöfartens betydlighet och ansenliga tillökning uti ifrågavarande hamn är för öfrigt af motionären anfördt: att 45 fartyg af tillsammans 1,525 lästers dräglighet tillhöra åtskilliga bland stadens inbyggare; att ej mindre än 34 särskilta ångfartyg sistlidet år passerade staden och uppehölio sig der för att intaga och aflemna gods och passagerare; samt att under seglationstiden ganska ofta 80 å 100 seglande fartyg under ett dygn ankomme till staden, af hvilka fartyg en del der lossade och lastade varor af allehanda slag. För en så ansenlig rörelse skulle naturligtvis saknaden af erforderligt utrymme samt tillräckliga och ändamålsenliga lossningsoch laslnings-bryggor medföra stort hinder samt tidsödande uppehåll. Slutligen har motionären erinrat derom, att staden Wenersborg allt hittills icke kommit i åtnjutande af något stats-anslag eller låne-underslöd leir sina hamnbyggnadsoch muddrings-atbetens verkställande.
Man äger derpå ett ej tvetydigt bevis uti verkan af de allmänna föreskrifter, som i frågan om Tullafgifterne på utgående varor stadgades vid sista Riksdag, då Rikets Ständer beslöto, att ”alla varor frambragte inom Sverige af Svenska rå-ämnen, äfvensom alla af Utländska rå-ämnen inom Sverige förädlade varor, skulle få fritt utföras, när det skedde med helfritt fartyg, emot erläggande hälst af recognitionsafgift, men, när skäl vore för handen att derutöfver öka en sådan afgift emot erläggande af export-tull, hvilken dock i allmänhet ej finge öfverstiga 5 procent af den till export anmäldte varans verkeliga försäljningsvärde och icke okas för någon Svensk product till mer än dubbelt vid export med främmande skepp.” Detta beslut grundades på den princip, att låga Tullafgiften voro verksamt bidragande till exportens 202 Den 2 5 Juni i m. befordran och i följd deraf till den inhämska productionens uppmuntran. Att likväl detta förhållande icke alltid och utan undantag äger * rum, derom vittnar en mångårig erfarenhet, som medfört den öfvertygelse, att Statsverket kan utan menlig påföljd för exportrörelsen så mycket hälldre draga fördel af visse utrikes begärlige varors utskeppning, som uppoffringen af en dermed förenad betydlig inkomst vore i de fläste fall utan ändamål och skulle ej tjena till annat än lätta utvägarne för andre länder, att höja importafgifierne för samma varor och derigenom på Svenska StatsVerkets bekostnad ensam skörda fördelen af en anstalt, hvars afsigt likväl varit att främja exporten af de Svenske producterne. Ock* så har import-tullen på Stångjern blifvit uppsatt i Nederländska hamnar, sedan ifrån och med år 1819 de af Rikets Ständer vid 181B års
Carlsson> M. M, Rosbeck» Den 11 Juli. 16-59 Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. elen II Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 14 Vallöf!. Borgare-Ständer den 11 Hederv. Bonde-Ståndet den 11 __ Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskotts Betänkande i afseende pä en, uti Kongl. Majits till StatsUtskottet aflåtne Nådiga Proposition den I Mars 18 15, angående StatsVerkets tillstånd och behof, till afskrifning i Riks Staten föreslagen summa af 5,283 R'-dr 3 sk. 5 r. Banco, som af Stats-Vcrket blifvit Riks galds-Contoir et ersatt för de, till ett lika belopp, utaf BevillningsUppbordcn / Stockhohus Stad, skedde afdrag till aflöning åt Mantalsoch Uppbörds-Commissarier. ITii den Nådiga Proposition, som Kongl, Majit under den i sistlidne Mars till Riksens Ständers Stats-Utskott aflåtit, angående Stats-Ver* bets tillstånd och behof, har Kongl Majit, ibland annat, i Nåder behagat framställa , huruledes åtskilliga oförutsedda utgifter, för hvilka intet anslag uppå Stat befunnits, tillkommit och att dessa utgifter, tillsammans utgörande 161,613 R:dr 16 sk. 3 r. Eanco, icke fordra någon ny tillgång, utan torde blott böra uti Staten upplag3^ - 105 i T)en 11 Juli. tagas , för att sedermera affora*. Under sådana vitgifter innebegripes äfven en post af 5,283 R:dr 3 sk. 5 r.
Det förra disponeras till boställe för Director Musices och Akademi-ritmästaren; den sednare, med dervarande stenhusbyggnad, innehafves på arrende af Östgötha nation. 8) Exercitiehuset med särskildt stall och ridhus. Det första är indeladt till boställe åt Akademistallmästaren, Dansmästaren, Franska och Engelska Språkmästaren samt Fäktmästaren, och innehåller derjemte dansoch fäktsal. Stallet är inredt för 25 hästar. 9) Nja Bibliothekshuset, deruti Akademiens hela boksamling blifvit inflyttad och hvaraf 2:ne våningar dermed blifvit upptagna. Varandes den öfversta ännu icke inredda våningen ämnad till soilennitetssal. 10) Qvarnen med 12 pär gångande och 2 pär reservstenar är utar renderad. 11) Ekonomiska Prof essionshuset är Jurisprudenti®, Oeconomi® et Commerciorum Professorns boställe med särskildt Auditorium, deruti jemväl Professionens oeconomico-mekaniska samlingar förvaras - 27 12) Skytteanska Professionsliuset, med en å tomten varande trädgård, är anslaget Professorn till boställe med särskilda rum för Professionens Bibliothek. Alla förenämnde lägenheter äro bygdå af sten och de båda sistnämnda under N:ris 11 och 12 äro af privat donation och underhållas på egen bekostnad. Utaf nu uppräknade hus äro N:ris 2, 3, 4, 5, 7, 8, 10 och 11 för eldskada i städernas allmänna brandstodsbolag försäkrade till ett samuianräknadt värde af 83,995 R:dr 32 sk. B:ko. I öfrigt äger Akademien a) Qvarteret
Jag hemställer i anledning häraf, om icke ändamålet vore bäst vunnit, på det sätt, att Herr Grefven och LandtNlarskalken för hvarje §• sedan debatt föregått, täcktes fråga Ridderskapet och Adeln om öfveriäggningen ansåges slutad, samt derefter till Ridderskapets och Adelns besvarande framställde ungefärligen följa nde proposition: Gillar Riddnrjknpet och Adeln att denna §. må införas i den redaktion af RiddarhusOrdningen, forn nu är i fråga, oförändrad fådaii Uijkottet förejlagit den} få vida ej den lydelfe font de öfrige §. §. kunna få, möpligen [kulle gifva anledning till förändring äfven af den nu förevarande I den händelsen har proposition blifvit framställd för hvarje § serskildt, och då har äfven Utskottet en ledning för frågans behandlande när den dit återkommer. En sådan äger deremot Utskottet alldeles icke , om ej något bestämdt yttras öfver hvarje § Det kan äfven hända att en annan Ledamot begär återremiss, på grund af en gjord anmärkning, utan att denna ändå innefattar hela Ståndets tanka. Jag anser derföre för min del, och då ingenting dermed befaras, det vara lämpeligast att vidtaga den åtgärd, jag nu haft äran uppgifva, och som oieL bart skall bidraga till tidens besparande - Herr Cederskjöld: Det har blifvit emot Dttn 11 Ju'nii f. m. mitt yttrande anmärkt, att man icke skulle kunna till Konungens sanction framställa blott de 18 $■ §• som innefattas i förra afdelningen uti Utskottets förslag, emedan Konungen förut sanctionerat det hela af RiddarhusOrdningen. Jag får dervid erinra, att det måste väl vara Ståndets rätt, att utur nämnde Stadga uttaga sä mångå §. det vill, eller förändra de samma såsom StåDdet godt synes: ankommande det dock alltid på Kongl. Maj:t att den sålunda förändrade Riddarhusordningen sanctionera. Men jag vill äfven medgifva den modification, som Herr Grefve von Schwerin föreslagit, oBktadt jag omöjligen kan tro den senare
Gamla vänner hafva dessutom lofvat att hälsa på hos fru Skog emellanåt, så att hon ej skall känna sig allt för ensam, samt att äfven se till att ingenting nödvändigt fattas henne, och på dessa löften får nu Annie bygga. Men kvällen lider och ännu återstår det mycket att ordna. Kappsäcken fylles och spännes till. Det lilla tebordet dukas ännu en gång af Annies händer — dessa fasta, oumbärliga händer! Hur skall modern kunna reda sig dem förutan? Dagen före julaftonen kom Annie hem och med henne lif och glädje. Hon hade så mycket att berätta om de gångna må- naderna — om familjemedlemmarne på Binga bruk och o m deras godhet emot henne. Sina båda små moderlösa elever hade hon lärt sig att hålla mycket af, och deras fader — brukspatronen — var en hedersman. Hela tre veckor skulle hon nu få blifva hemma hos modern — hela tre veckor. » Du har redan gjort så fint och pent här hemma, mamma, och jag som trodde, att jag skulle få hjälpa dig därmed. Men därför är du också ganska medtagen, och dina ögon se ut, som om du vakat mycket. Kanske de gråtit? Har du känt dig mycket ensam och öfvergifven? » Ja, visst hade hon saknat sin lilla flicka, men nu kändes det så godt igen, och alla bekymmer voro glömda för tillfället. Men julen skulle ej bli någon oblandad glädjefest för Annie, ty hon hade tillfälle att därunder mer än en gång göra några bittra erfarenheter. Så småningom kom hon till visshet om, ej endast att moderns ögon voro mycket försvagade och behöfde både hvila och omsorgsfull skötsel, utan att hon dessutom led af ett annat kroppsligt ondt, som troligtvis längre fram skulle komma att göra en operation nödvändig, och en läkare, som rådfrågades därom, bestyrkte Annies farhågor. Under sådana omständigheter kunde Annie ej längre tänka på att lämna modern ensam, utan skref med det första ett tacksamt bref till familjen på Binga bruk och redogjorde för de tvingande skäl hon hade att afstå från sin plats samt bad om att få sina kvarlämnade saker sig tillskickade. Det blef nu en sträfsam tid för stackars Annie, men hon insåg nödvändigheten af att hålla sitt eget mod uppe, om hon skulle kunna vara sin mor till hjälp och tröst under hennes hemsökelse, och hon lyckades rätt bra därmed.
De ha nyss anländt hit, och förarbetet, som hufvudsakligen bestått uti att taga tomten i besittning och att packa upp paviljongen, har kraft sin tid. Men åtskilliga af dem sitta redan till väders uppe i det smäckra byggnadsvirket, som levererats af Ekmanska snickerifabriken i Stockholm. Jag bör kanske tillägga, att samtliga arbetarne äro anställda vid denna fabrik. * Trifvas de här ute, våra villabyggande landsmän? Jag tror det. De tyckas redan ha orienterat sig ganska bra. De bo alldeles i närheten af utställningsområdet på ett hotell, där de borde ha det bra, ty härherget heter Hotel Modéle. Likväl påstå de, böra icke underlåta att begära våra profver. Helgd. Allm. Tandläkare 6 — ÖSTLIND &amp; ALHQUIST Orgel Mångårig garanti. — Liberala betalningsvilkor. Kokspriset vid StocMolms Sasver För är fr. o. m. den 4 November 1899: 1 k r. 10 ö r e p r hl. 25 ö r e p r hl. hemtransport tillkommer 10 öre pr hl. — 7 — att man ej bör tillråda någon landsman att söka upp det hotellet. Värden lär nämligen tillämpa ett genomfördt klåsystem, hvilket han emellertid knappast är ensam om vare sig i Paris eller annorstädes. Däremot ha de hittat en förträfflig restaurant, där de spisa till facila priser. Paris lockar för öfrigt deras liksom hela världens håg. Men betecknande för denna elitkårs af svenska arbetare intellektuella ståndpunkt är den omständigheten, att de framför nöjet föredraga undervisningen. Flere af dem följa redan de gratiskurser, som Paris så generöst bjuder infödingen lika väl som främlingen. Förlustelserna däremot tyckas de lämna åt sitt värde, och så godt kan det vara. THEODOR IDUN H y l i n 1899. &amp; C FABRIKSAKTIEBOLAG TTUNGL. TEATERN. Första Grieghonserten ägde •J * rum i lördags inför till sista plats i förköp utsåld salong. Om entusiasmen också ej var så stor som vid tonsättarens förra besök härstädes, så måste dock erkännas, att bifallet efter de flesta numren var ganska lifligt.
Vidkommande åter hans framställning om 70 §:n Riksd.- Ordn. och dess tillämplighet till förevar, ärende, så bar Hr Munck af Rosenschöld börjat med att anföra den gamla erkända satsen, att grundlagarne skola efter ordalydelsen tillämpas och efterlefvas; men när Hr Munck af Rosenschöld i sin egen framställning kommer till tillämpningen af denna grundlag, så anser lian genast nödvändigt att sjelf ingå uti en tolkning af densamma, icke efter dess ordalydelse utan efter en mening, som han anser att grundlagsstiftaren uti 70 §:n Riksd.Ordn. nedlagt. Han säger nemi., att med statsverket måste förstås det verk, i hvilket Hr af Tuneld är tjenstgörande. Hvad berättigar Hr Munck af Rosenschöld dertill, då lian lagt den premiss för sitt anförande, att grundlagen skall efter dess ordalydelse tolkas? Jag vill visserligen icke binda hvarken Hr Munck af Rosenschöld eller någon annan till ett så beskaffadt följande af grundlagens ordalydelse, att den derigenom skulle blifva ett non sens, ty jag tror icke att grundlagsstiftarens mening med en ordagrann tolkning har kunnat vara annan än den, att man vid hvarje särskildt fall skulle tillse att grundlagens bokstaf stöde i öfverensstämmelse med den ratio legis, som linnes derunder; men alt tolka ordalydelsen så, alt det blifver o - 3S D c 11 8 Ma j f. m. mening i lagen, del ur, efter en af våra gamla domarereglor, att ”bryta lag.” Om man nu vill göra bruk af deu latitud, sorn jag medgifver Hr Munck af Rosenschöld, nemi. ait tolka lagen, likväl utan att bryta den, så tilltror jag mig kunna påstå, att 70 §:n Riksd.Ordn. icke kan stadga något annat, än att man må icke vara ledamot i ett verk, der man sjelf är revisor, och att man icke skall vara revisor öfver ett verk, der raan sjelf är redovisande.
Sådana betänkligheter förhindra mig att i detta hänseende biträda Utskottets förslag.» af Herr Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 333. 17 af Herr J. F. Grud, hvilken så till vida instämde i förestående reservation, att han ansåg Utskottet hafva hordt tillstyrka endast 3,000,000 R:dr, alt vid innevarande riksdag anvisas lill påbörjande af jernvägen mellan Stockholm och Götheborg, men deremot afstyrka det ifrågaställa anslaget för den Skånska jernbanan. af Prosten Tellbom, hvilken, i afseende på 7:de punkten af ofvanstående utlåtande, eller i fråga om beviljandet vid denna riksdag af anslag för jernstamliniers anläggande, såsom sin mening åberopade det af Utskottets Riksgälds-Af'delning afgifna så1 lydande förslag till förnyadt utlåtande härom: »Utaf de under öfverläggningarne hos Riks-Stånden, angående förevarande ämne afgifne yttranden, har Ståts-Utskottet funnit, att dess i det återremitterade Betänkandet uttalade åsigt om nyttan och angelägenheten af ändamålsenliga, samt elter landets lokala beskaffenhet och tillgångar lämpade jernvägars anläggning inom Sverige rönt ett ällmänt godkännande. De redan förut både inom och utom representationen yttrade önskningar, att de delar af riket, der företagandet af dylika anläggningar synes skäligen kunna ifrågakomma, måtte dermed ofördröjligen varda försedde, hafva härvid ytterligare uttalats, fastän meningarne i ej ringa grad varit skiljaktige i fråga om den eller de orter, som först borde komma i åtnjutande af de genom jernvägsanläggningarne förväntade fördelar för deromkring belägna trakter.
Att, på sätt föreslaget blifvit, utdela praemier och gratificationer, bör visserligen väcka hans uppmärksamhet på nyttan af Ekskogens fortplantning, oell derigenom gifva honom häg att bidraga dertill; Men Utskottet tror sig kunna förutse, alt dessa medel icke ensamt skola medföra erforderlig, verkan, emedan érfarenhelcn visat, att Allmogen sällan kan göra synnerligt afseende å aflägsna fördelar, utan måste vanligen företrädesvis välja den utväg, som bereder den största vinst för tillfället, äfven om det skulle ske på eiterkomlnandes bekostnad;' hvarföre ock Utskottet, under medgifvande att pramiier böra, på sätt här nedan är föreslaget, utdelas för utmärkt omsorg om Eketrädets vårdande och fortplantning, såsom ett medverkande medel att uppmuntra jordegaren till denna för både det allmänna och enskilda vigtiga hushållsgren, icke med Commillerade kail instämma deruti, att en dylik åtgärd är egentliga grunden, hvarpå nian-kali bygga ett förbättradt System för hushållningen med Ekeskogarne. En säkrare och pålitligare grund måste uppsökas och kan, enligt Utskottets tanka, icke finnas annorstädes äji i sakens åter - tili Stats-U ts kottets Betänkanden. 801 till sin naturliga ordning oell enkelhet, som fordrar, att man eger hvad man med sin egendom frambringar; I anseende hvartill Utskottet, i öfverensstämmelse med Herr Öfverste af Bornemans förslag, ville, lör sin del, tillstyrka, det måtte egare af Krono-Skatlejord tillåtas, att, emot redan nppgifne vilkor, tillköpa sig en fri och oberoende disposition öfver alia å deras egor nu befintliga och framdeles uppväxande Eketräd, med undantag endast af dem, som Herr Öfversten, under dess förrättning, utmärkt såsom goda och för Flottornas behof användbara, och hvilka Ekar Kongl. Majit och Kronan bör förbehålla sig, att efter behofvet fälla och afföra emot betalning efter bestämd Taxa, den Kongl. Maj:t i
En Bataljonschef 1000: Förhöjning då Bat.-cheferi ej njuter ailöning för annan tjenst . 200: — - Tre Kompanichefer å 600: 1200: 1800: — —- 1200: 1800: Tre Suhaltern-officerare å 400: 1200: ■—■— ■ 1200: Tre D:o d:o å 350: 1050: .—. 1050: En Klockare 66: 32 —. 66: 32 — b: le Kr ono-Arbetskompaniet: En Subaltern-ofiicer 400: . 400. — Två D:o d:o å 350: 700: 700: — Fem Underofficerare » 233:16 — 1166: 32 —. — 1166: 32 lin Redogörare 100: 100: — En Predikant 200: — —»■ 200: 9:de och En Bataljonschef 1000: , _ _ _ Tillökning då Bat.-chefen ej njuter aflöning för annan tjenst . 200: Två Kompanichefer å 600: 1200: 1200: 1200: 1200: Två Subaitern-officerare å 400: 800: — - 800: Transport 31,753: 161 -r 35,200: —- —■ 66,953: 16 — Kongl. Maj.ts Prog. om Statsverk. 1850. Transport 31,753: 16 — 35,200: 66,953: ,16 — Tvä Subaltern-officerare å 350: 700: 700: —. — En Redogörare 200: 200: En Predikant 350: 350: —• — En Läkare 350: 350: Stockholms Stads Kronohäkte: l:o För fångar af mankön å Långholmen: En Predikant 150: _ 150:
Jag erhöll alltså dels en mängd eljest svårtillgängliga trycksaker och kartor öfver hafvet mellan Norra Amerika och Norra Asien, dels muntliga och skriftliga meddelanden från flere personer, bland hvilka må nämnas den berömde forskaren professor W. H. Dall i Washington, som länge uppehållit sig i Alaska-territoriet och norra delen af Stilla oceanen, amiral John Rodgers, som varit befälhafvare på den amerikanska örlogsmannen »Vincennes» under dess kryssning norr om Beringssund år 1855, samt löjtnanten vid amerikanska marinen Washburn Maynod. Vigtiga upplysningar hade jag dessutom erhållit genom tyske sjökaptenen E. Dallmann, hvilken under några år fört ett fartyg i dessa farvatten för kusthandel med infödingarne. Utrymmet medger mig icke att här intaga alla dessa skrifvelser. Men för att visa, det full anledning fans att ej anse seglingstiden i hafvet mellan Koljutschin-bay och Beringssund afslutad med utgången af september månad, skall jag här meddela några utdrag ur ett mig genom amerikanske generalkonsuln i Stockholm N. A. Elfving tillstäldt bref från Alaska Commercial Company’s president Mr Miller. »Det följande är en sammanfattning af de underrättelser, som vi kunnat insamla till svar på edra förfrågningar. Barken Massachusetts, kapten O. Williams, var den 21 sept. 1867 vid 74° 30′ n. br. och 173° vestlig längd. Ingen is i sigte mot norr, men öster ut sågs is. Höga bergstoppar sågos i VNV på ungefär 60 minuters afstånd. Kapten Williams anser, att den ö, som Kellet kallade Plover-ön, är en udde af Wrangels land. Kapten Williams säger vidare, att han af sina iakttagelser drager den slutsatsen, att från midten af augusti månad till början af oktober ingen is finnes söder om 70° och vester om 175° v. l. och det gifves knappast något år, då man ej i september kan framtränga så långt som till Nordkap (Irkaipij), beläget vid 180° längd. Om, såsom vanligen är förhållandet, sydvestvindar herska under juli och augusti, så är nordkusten under denna tid alldeles fri från is.
Galläpplen Fria Galoner; so Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Gardiner, rull-, af bomulls-, linneeller hampväfnad, må- lade eller tryckta 1 skålp. — 40 Garfskidor Fria. Garn: bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner: ofärgad t 1 skålp. — 12 färgadt eller tryckt, alla slag 1 skålp. — 20 Anm. I händelse hos vederbörande tulltjensteman villrådighet uppstår, huruvida icke en under benämning af dubbleradt bomullsgarn angifven vara rätteligen bör till bomullstråd hänföras, åligger godsegaren, såsom vilkor för tillgodonjutande af de för dubbleradt bomullsgarn stadgade lägre tullumgälder, med sakkunnige personers, efter besigtning å godset, afgilna betyg styrka, att varan utgör garn af sistnämnda beskaffenhet. Förslag till Tulltaxa. 31 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre Garn: kameloch ull-, alla slag: ofärgad t 1 skålp. — 15 färgadt eller blekt, s. k. brillantgarn derunder inbegripet 1 skålp. — 20 linne-: ofärgadt och oblekt 1 skålp. — 25 lärgadt eller blekt 1 skålp. — 40 segeloch bind1 skålp. — 10 al vegetabilier (gräsgarn); förtullas lika med segeloch bindgarn. Anm. För garn, dubbleradt af till färg och råämne olika garnsorter, hvilka hvar för sig draga olika tull, beräknas införselstullen, utan hänsigt till den större eller mindre andel, hvarmed den ena eller andra garnsorten deri ingår, efter den högre afgiftsbestämmelsen. Gasmätare 5 Gaude; hänföres till Färger, ej specificerade. Gelatine; se Lim. Gelé; hänföres till Konfityrer. Genéver; hänföres under Bränvin. Gentianarot; hänföres under Apotheksvaror. Gevär, skjut-, alla slag, vigten af fodraler och deri inlagde tillbehör inberäknad 1 skålp. — 20 Gips Fri.