Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti cfc Norra och Vestra orterna, Dalarne, samt några Bergslager, der en del a£ Tjenste folkel tillika med Boskapen öfver Sommaren vistas vid de så kallade Fäbodar, ofta på flera mils afstånd från Bostäderna, skulle betydliga olägenheter inträffa i afseende på hjordavård och vallgång, om Tjenstefolket skulle bortflytta i Juni månad; och enahanda biefve förhållandet på de Orter, der stora utmarker nyttjas till gemensam betesplats för flera Hemmans och Byalags kreatur. jBesv. och Ekoni TJtsk. Betankanden. På de ställen, fler en del af Innevånarne nrödsakas söka uppehälle medelst arbete utom Orten vissa tider på året, såsom t. ex. Fryksdals Harad i Vermland, några. Socknar i Dalarne, med flera Provincer, skulle flyttning i Juni månad blifva högst besvärlig och olämplig. 6:0 Som i flera Landsorter den osed redan börjat insmyga sig, att Tjenstehjon, heldst da gifta, söka undandraga sig årstjenst, i hopp att genom Spanntalströskning eller andra betings-arbeten föda sig öfver vintern; sä vore all anledning att befara, det Tjenstefolk^ ombyte i Juni månad skulle ännu mer'skada Jordbruket, och fresta sådana personer att sätta sig inhyses, då de ej allenast skulle under de långa arbetsdagarna och ningen ti Ipreja sig öfverdrifven dagspenning, utan ock kunna hopsamla så mycket, som kunde behöfvas, för att någon tid af året lefva i lättja; och hvarigenom således äfven skulle uppkomma mindskning i Tjenstefolkets antal, och förhöjning i Lönevillkoren för dem, som kunde blifva Lagstadde, och 7:0
Af redogörelsen för det, genom Kongl, brefvet af den 14 September 1843, å handelsoch sjöfarts-fonden till Kollegii disposition anvisade årliga anslag, stort 1,333 R:dr 16 sk., till ersättning för sådana utgifter till Svenskar och Norrmän, hvartill Konsulerne, antingen i anseende till utgifternas beskaffenhet eller svårigheten att derå anskaffa fullständiga verifikationer, ej äro, enligt förut gällande föreskrifter, berättigade till godtgörelse af allmänna medel, hafva Revisorerne funnit, att, jemlikt nådigt bref till Kollegium af den 16 November 1853, Eders Kongl. Maj:t, efter gjord anmälan, hurusom ett större antal medellöse Svenskar, hvilka till Danmark öfverrest, för att der söka arbete, men icke lyckats att sådant erhålla, råkat i en nödställd belägenhet genom de af karantäns-föreskrifterna förorsakade svårigheter för dem att till Sverige kunna återvända, i anledning hvaraf såväl Eders Kongl. Maj:ts Minister vid Kongl. Danska hofvet, som Svenske General-konsuln i Helsingör och vice Konsuln i Köpenhamn samt Polisen i samma städer, tid efter annan, blifvit om understöd af bemälte nödlidande anlitade, i nåder tillåtit, att af förenämnde anslag en summa af 300 R:dr finge till Eders Kongl. Maj:ts förbemälte Minister emot hans qvitto utbetalas, för att genom hans och General-konsulns i Helsingör försorg användas till underlättande af nämnde arbetares återfärd till fäderneslandet; men att någon föreskrift, angående afgifvande af redovisning för ifrågavarande medels användning, icke i högstberörde nådiga bref blifvit meddelad, och att, efter hvad Revisorerne inhemtat, sådan redovisning icke eller från vederbörande inkommit.
Föredrogs å nyo A lmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets Utlåtande N:o ioi, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 17, angående motioner om upphörande af Stapelstädernas skyldighet att hålla upplag af salt och spanmål. Nämnde Betänkande och Utlåtande biföl los. S. D. Vid förnyad föredragning af Högl. Ridd. och Adelns ProtocollsUtdrag för den 1 dennes, med inbjudning till Medstånden att instämma uti Ridderskapets och Adelns fattade beslut, angående 18 punkten, Litt, f, 21 punkten, Litt. c och d, samt 23 punkten, Litt. c, af BahcoUtskottets Utlåtande N:o 16, till svar å de inom samtlige RiksStåndea framställde, till Utskottet remitterade anmärkningar vid dess under iy.'o 6 afgifne Betänkande, med förslag till hulvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, fann BorgareStåndet med yttrande öfver denna inbjudning böra appskjutas, intilldess BancoUtskotteis förslag inkommer, till sammanjemkning af RiksStåndens olika beslut, i anledning af omförmälde Utlåtande; om hvilket uppskofs-faeslut BancoUtskottet skulle genom Utdrag afProtocollet underrättas. Från Heder v. Bokdk-Ståkdet. S. D. BancoUtskottets Memorial N;o a3, med förslag till sammanDih. till R. St. Prat. 1834- g Sami. i6. 4f de Häftet, Prot. Ut dr. d. 13, Aug. 1834- jemkning af Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets under n:o 17 afgifne förnjade Utlåtande, angående Bankens öppnande till utvexling af silfver, föredrogs nu A nyo och ansågs icke föranleda till någon åtgärd ifrån BondeStåndets sida. S. D.
På sådant sätt hafva förvecklingar upstått, i det att fjerdingsmännen ansett sig på åtskilliga orter befriade från skyldigheten att lemna kronobetjeningen handräckning, och man har omsider i tolkningsväg funnit sig nödsakad, att ät dessa Konungens och Ständernas skrifvelse!' om fjerdingsmans-befattningens kommunala egenskap, gifva den tydning, att den bestode i kommunernas åliggande till dess utöfning, såsom den ock ursprungligen varit, och ej i något fjerdingsmännens subordinationsförhållande under kommunal-styrelserna, såsom dessa yrkat. Ty om man föreställer sig, att hemmansägarne inom socknen icke skulle vara skyldige att lemna kronobetjeningen handräckning, hvad blefve väl följden? Jo! att nya tjenstemän måste antagas, så att man i st. f. en Länsman inom hvart härad eller n. v. länsmansdistrikt, måste anställa en för hvarje socken; att Statsverket finge bekosta nya löner, hvartill de skattdragande måste lemna anslag; men icke nog härmed, de nödgades äfven lemna pensioner åt alla dessa nya tjenste - 330 Den 12 Mars f. m. mans enkor och barn eller tjenstemännen sjelfve, då de blefve orkeslösa. En annan fördel åtföljer fjerdingsmans-befattningens utgörande af folket, och på hvilken jag anhåller att få fästa R. o. Adis upmärksamhet. Då folket meddelar handräckning åt den administrativa makten, deltager folket i administrationen såsom verkställare af samma makts beslut. Skulle folket härifrån vara fritaget, och serskilte tjenstemän ända ned i den lägsta graden verkställa dessa administrativa maktens beslut, blefve följden otvifvclakligt den, att embetsmanna-korpsen slote sig mera inom sig sjelf, den skulle blifva mera begränsad från folket än den för närvaride är, och sådant vore icke lyckligt. Då nu folket i sista hand verkställer Regeringens och administrationens föreskrifter, är detta nyttigt äfven för Regeringen och administrationen sjelfva, emedan man icke gerna meddelar en föreskrift, den folket kunde befaras vägra att verkställa.
Ulsk. med sådana personer, till hvilkas åsigter i bevillningsfrågor de hafva förtroende, och StatsUtsk. med sådana, hvars tänkesätt i statsreglerings-frågor äro kända och gillade. Huru kan man föreställa sig, att StatsUtsk:s ledamöter skola ega lika stor sakkännedom ronde bevillningarne, som Bevilln.Utsk:s medlemmar, hvilka sednare genom discussioner öfver dessa ämnen samt genom studerande af de stadgar och författningar, som röra desamma, o. s. v., måste anses hafva förskaffat sig sakkännedom och alla de uplysningar, som äro tillgängliga samt erforderliga 140 Den 8 Mars e. ni. Tor pröfningen af dessa frågor. Man kan icke med fog begära, att StatsUtsbs ledamöter skola hafva tid att åt dessa ärenden egna den pröfning de fordra, utan de få nöja sig med den kunskap deri, som erliålles genom att taga kännedom af Bevilln. Utsk:s Betänkm. Jag anser således det vara klart och obestridligt, att en person, som är och kanske under en mängd af Riksdagar varit ledamot af Bevilln.Utsk., måste, naturligtvis under förutsättning ätt han är i besittning af samma omdömesförmåga, som en StatsUtsk:s ledamot, bättre än denna sednare vara i tillfälle att taga kännedom och ingå i pröfning af bevillningsfrågorna, hvilkas behandling utgjort föremål för hans hufvudsakliga riksdagsmanna-verksamhet. Med denna öfvertygelse hyser jag ingen betänklighet att med min röst bidraga till det nu under öfverläggning varande förslagets framgång. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Då redan så många talare yttrat sig i denna fråga, vill jag inskränka mig till att tillkännagifva, att jag tillstyrker förslagets antagande af det enkla skäl, att Bevilln.Utsk., hvars åliggande det är att bereda bevillnings-frågorna, måste deruti ega större sakkännedom och således bättre bedöma dessa frågor än StatsUtsk., hvars tid och verksamhet tages i anspråk af andra ärenden, hvilkas behandling måste med oafbruten och nästan odelad npmärksamhet följas.
St.-r sättas i tillfälle att vinna kunskap om Danmarks sednast.e historia i denna del. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den il April - Jag sär ödmjukast proponera om Högloft. Ridderskap pel och Adeln täcktes anflä en Summa af 502 Nd. Banco till detta ändamål; jag t>or att war Riddar ebus-(fasta M denna afgift, och derigenom siuppe w! beswära dean» dre Ständen och Stats-Utstottet att uppfinna nya tillgör^ gar för detta ändamäl. Friherre clcäsiström tilläde nmndteligen den anhällan, att hans Diktamen matte till Riddarehus-Utskottet remitteras. Herr Grefwe» och Ordföranden fragade, om Ridderftapet och Adeln, ej skulle behaga, att genast bifalla Lenna af Friherre beckerström gjorda motion till förmän för Friherre blyerts. Af mänga ropades Ja; men Herr dlorckeostolyo, Ancker,?, ansag cnligast med Fors rnalitctcrnc, akt frägan till Utffottet remitterades, till erhållande af kännedom, huruwida Castan nredgäfwe en sädan utgift. Herr Grefwe» ost; Ordföranden, yttrade sig mcdgifwa, att om Ridderffapet och Adeln det äskade, borde en sädan Rcmist wisterligcir äga rum, men hemställde, dä detta more c» af Ridderskapet och Adeln aldeles beroende Occonomist fräga, densamma icke kunde utan en siik föregäende formalitet bifallas. Herr dlorckcnstolxs, yttrade sig wisterligen ej wilja der» till neka sitt bifall, men ansag endast nödigt, att Ridderskåpet och Adeln förut wore sormeligen försäkrade, om hwad Riddarehus-Catzan, werkeligcn kan käla. Föröfrigt om ej Friherre beckerström widare insisterade pä Remist, wille Herr dlorckeirztvlxe för sin del för sakeus afgörande icke lägga hinder, Fri - §02 Den ii April.
Brefvet af den i3 Mars i83o, grundadt på Rikets åren 1829 och i83o församlade Ständers medgifvande, till samma kassa öfverlåtits de så kallade nådårsoch begrafningshjelps-bespanngarne efter afskedade militäre personer vid arméen, emot lika förbindelser som stats-verket förut ålegat; 2:0 att till civil-statens pensions-inrättning, enligt Rikets Ständers den 2 September 1823 aflåtna underdåniga skrifvelse och Kongl Maj:ts på grund deraf den 27 November t8a5 fattade beslut, anslagits den löne-besparing, hvilken under den så kallade vakansoch förslags-liggetiden dittills tillkommit statsverket af civile embeten och tjenster, som af Kongl. Maj:t tillsättas, äfvensom den löne-innehållning, hvilken, när civil embetseller tjensteman tager afsked, eger rum för efterträdaren under namn af begrafningshjelp, hvarifrån likväl genom Kongl. Brefvet d. 1 1 Febr. 1882, blifvit gjordt det sedermera af Rikets Ständer vid i834 och 1835 årens Riksdag gillade undantag, att nådårsbesparing icke tillkommer pensions-kassan efter sådane embetsoch tjenstemän, som undfå afsked med pension å rikets allmänna indragningsstat; och 3:o att amiralitets-krigsmans-kassan dels genom Kongl Brefvet af d. i3 Mars i83o erhållit den förmån att, enligt Rikets Ständers dertill lemnade bifall, uppbära den under namn af begrafningshjelp innehållna löne-besparing för Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 7. 15 sådane embetsoch tjenstemän, med hvilkas befattningar delaktighet i denna kassa är förenad, emot samma skyldigheter, som statsverket förut ålegat, dels ock genom Kongl. Brefvet af d. i5 Februari 1841 undfått rättighet att tillgodonjuta vakansoch liggelids-besparingarne efter afskedade embetsoch tjenstemän vid sjöstaten.
Men då under öfverläggning härom olika meningar blifvit yttrade, hafva vid anställd votering, 2:ne Stånd ansett den årliga anslags-summan bora blifva i ,500 R:dr, hvaremot de hittills directe af Nummer-Lott erimedlens utbetalte 200 R:dr borde indragas; men de Qtne andra Stånden varit af den tanlta , att enär det hittills lemnade bidraget från Nummer-Lotterimedlen skall upphora, bor deremot årligen Stats-anslaget till Akademien blifva 1700 R:dr; och får Utskottet dessa olika meningar till Riksens Hoglofl. Ständers afgörande anmäla. Kongl. Maj:t har derjemte föreslagit, att på denna Hufvud-Tittel måtte uppforas det hittills på extra utgiftsfonden anviste anslag, af 900 R:dr årligen för ett Riks-Musaeum, som blifvit formeradt af Hof-Marskalken Friherre Paykulls under vissa villkor till Staten ofverlåtne Naturalie Samlingar ; och har Utskottet härvid i-nhemtat, hvad Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref till Kongl. Stats-Contoiret, af den 8 Decemb. 1819» forordnat, att sedan Kongl. Maj:t i Nåder funnit lämpligt, att de Stats-Utskottets Betänkandcn. i465 såsom början till ett Riks-Musaeum utaf HofMarskalken Friherre Paykull aflemnade Naturalie-Samlingar skulle uppställas uti de dertill af Vetenskeps Akademien, uti dess hus, upplåtne rum komme, i anledning af Akademiens anmålan om anslag af nödige medel till kostnaderne för ifrågavarande Samlingars vård och underhållande; ifrån och med 1820 års början följande anslag dertill att uppföras, nemligen: Lön eller arfvode för en Intendent, åt hvilken Vetenskaps
N:o 34, i anledning af väckta motioner, om ändring i nu gällande föreskrifter, dels i afseende å läkarebetygs bekräftande med edelig förpligtelse och dels om användande af edgång i allmänhet; bifölls", och N:o 35, i anledning af väckt motion, om förbud för utländningar att med handelsvaror kringresa i landet; bifölls. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: Ro Kongl. Maj:ts Nådigä Proposition, angående försäljning af åtskilige Kronan tillhörige byggnader och tomter i Götheborg samt försäljningsmedlens användande till nya artilleri-förråds-byggnaders uppförande derstädes; 2:o Dito Dito angående pensionsfyllnad vid afskedstagande! för 2:dre Bataljonsläkaren A. B. Michaelsen", 3;o Dito Dito angående pension åt Regements-kommissarien J. L. Aberg vid afskedstagandet; 4:o Dito Dito angående ifrågaställd utsträckning af nämndemäns rätt till skjutsoch traktaments-ersättning för syner och andra förrättningar, jemte vid föredragningen deraf afgifna yttranden; 5:o Dito Dito angående utbyte af indragne Pukslagare-bostället Hvetlanda Tho masoch Kullagårdarne emot Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Jönköpings län; 6:o Dito Dito angående tilldelande af pension från allmänna indragnings-staten åt Läkaren vid straffoah arbets-fängelset i Malmö, Christian Henrik Andersson; 7".o Dito Dito angående rättighet för Bataljons-chefen vid krono-arbets-korpsen, Majoren Jonas Gabriel Schander, att erhålla pension å rikets allmänna indragningsstat; 8:o Dito Dito angående försäljning af det så kallade materialhuset N:o 274 i Kalmar stads vestra qvarter; 9:o Dito Dito angående förhöjning af de Länsmännen tillkommande pensioner å allmänna indragnings-staten; 10.*o Dito
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt nu, under eliscussionens lopp, det öfverläggningspiotocoll från BondeSt. inkommit, som blifvit åberopadt i Ståndets för en stund sedan upplästa prot.utdr., och vore det tillfälle för dem af IL o. Ad:s ledamöter, som önskade deraf taga kännedom, att det göra. Hr Printzensköld, Carl: När man jemför nppbördsverkels gång i afseende på uppbördens indrifning under den tid, då, i följd af R. St:s begäran, K. M. hade afskaffa! stämmoböterna, med det sätt och den ordning, som nu vid uppbördens inbetalning iakllages; så skall man finna det resultat, att dessa böter i ganska väsendtlig måtto bidragit till ett ordentligare erläggande af kronoutskyIdema, hvilket isynnerhet gäller om de små skattebidragen, i afseende hvarå la sk. utgöra ett ganska väsendtligt straff för underlåtenheten att i rällan tid erlägga bidraget. Det är således, på sätt TJtsk. erkänt, af ganska stor vigt att denna utväg bibehålies för att tillvägabringa en ordentligare leverering af skatterna. Jag kan deremot icke med Utsk. dela den tanke, att stämmoböterne skola för de lägre skattebeloppen nedsättas, på sätt Utsk. föreslagit. Erfarenheten har nemi. ådagalagt, alt det isynnerhet är dessa små skatters indrifning, som åstadkommer det största besväret och tidsspillan för kronouppbördsrnännen. Det är då nödvändigt att böterne stå i sådant förhållande till sjelfva skattebeloppet, att den skattskyldige finner med sin fördel förenligt att vid skatternas erläggande iakttaga den ordning förfättningarne påbjuda. Detta har äfven blifvit anmärkt af Hr von Hartmansdorff, som ytterligare utvecklat skälen derför; hvarföre jag instämmer med honom, att stämmoböterne för de lägre skatterna 366 Den a3 Januari f. m. celi till och med beloppet af 11 r;dr h:co blifva sådana de hittills varit.
Memorial N:o 18. 3 skyldighet befriades, utan densamma skulle blifva i ordets fullaste mening för kommunens medlemmar gemensam, anser Utskottet sig ega anledning yördsamt hemställa, att Rikets Ständer, — Presteoch Borg are-Stånden med frångående af deras redan fattade heslut, — mätte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta och nästkommande Riksdag meddela förslag till sådana förändrade stadganden angående deltagande i byggnad och underhåll af kyrka med hvad dertill hörer, äfvensom af sockenstuga och fattigstuga, att dessa åligganden blifva för medlemmarne af kommunen, efter billiga grunder, gemensamma. Stockholm den 25 Maj 1866. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Maj 1866, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af återremiss utaf två punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 4, angående väckta motioner om förändradt röstberäkningssätt vid prestval, äfvensom vid tillsättande af folkskolelärare, orgelnist, klockare och annan kyrkobetjening. Vid föredragning af ofvannämnda Betänkande har Borgare-Ståndet funnit för godt att till Utskottet återremittera de begge sista punkterna af detsamma, uti hvilka 4 Sammans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon-Utsk. Memorial N:o 18.
Hinna de dervid uppkomna anmärkningar icke att i behörig ordning af vederbörande afgöras, kunna de anmärkta oriktigheterna, obehindradt år, från år fortsättas. När nu, såsom händelsen varit t. ex, med Södra Korrektions-inrättningens räkenskaper, de, alltsedan flera år tillbaka, dervid gjorda anmärkningar ännu icke hunnit pröfvas, och tillfälle alltså lemnats redogöraren alt under denna längre tid ådraga sig en betydligare ersättnings-skyldighet, i händelse anmärkningarne, vid deras slutliga afgörande, skulle dertill föranleda; så inses lätteligen, att ett sådant förhållande kan för Stats-Verket blifva i hög grad äfventyrlig!, samt att det är af vigt, att, till förekommande deraf, genomgripande förändringar i tid lillvägabringas. Revisorerne sakna derföre icke anledning tili den hemställan, att dessa Inrättningars förvaltning mätte på ett emot ärendernas mängd och vigt svarande sätt varda ordnad. Ehuru således bristande tillsyn och deraf uppkommen misshushållning i betydlig mån bidragit att höja den för fångvården belöpande kostnaden, kommer dessutom alltid den anslagssumma, sorn för densamma utgår, att synas större, än den i sjelfva verket är, så länge icke vid fångars användande vid allmänna arbeten, fästningsbyggnader m, m., arbetsförtjenst får, på sätt tillgår vid arbeten för enskilda bolag och personer, tillgodo-räknas anslaget för fångars vård och underhåll. Dessa arbeten för Statens räkning utföras nu, med undantag af dem, som äga rum i Carlskrona, utan ersättning till nämnde anslag, hvarigenom det går miste om en detsamma tillhörande inkomst, och andra titlar åliggande utgifter, isamma mån, visa sig mindre, än de i sjelfva verket äro. Revisorerne anse derföre någon ersättning böra bestämmas för fångvårdsanslaget vid de tillfällen, då fångar till arbeten för Statens 23 178 räkning användas, på det att en tillförlitligare grund för beräkningen af kostnaden för sjelfva fångvården måtte erhållas.
Om särskitle Taxerings-längder öfwer Bewillningsmedlen hitlils icke blifwit upprättade, samt serMlte Debet-Sedlar Utfärdade har likwäl efter hwad Stats-Utstottet har flg bekant, Bewillningen under sin Allmänna Titul alltid blifvit särskild redowisrd och icke pä någor sätt med Stars eller andre Almänna medel sammanblandad; och hwittet hädanefter synes med desto större lätthet böra kunna iakttagas, som Bewillningen efter mera enkla grunder kommer att taxeras. Stats-Utskottet inser wäl lika med Herr F-iherre Stael von llkollstom, angelägenheten deraf, att redogörelsen för Bewillningen med all skyndsamhet warder granstad, men Stats-Utstottet will förmoda, att om noga uppsigt hälles deröfwer att wederbörande inom ben tid Förfartningarne utstaka, med deras redogörelse räkningar inkomma, granskningen af reste räkenskaper med erforderlig skyndsamhet torde kunna rverlställas uti Kongl. Kammar-Rätten, sedan söramålen derstädes genom förlusten af Finland i bety. delig matto blifwit minskade, samt Nevi.onen af Bewillnings Taxerings-Langderne destutom icke kan blifva sä »vidlyftig, och fordra sä mycken tiv, som förut, dä denna Revision nu mera kommer att in strän - iz6o Den 26 Zebrukri!. fk> änkas egentligen till ziffran och icke får sträckås till pröfning af Taxeringsmännens ätgarver eller stelswa grunderne hwarefrer Bewillningen ar beräknad och päförd. Ett sarffildt Revisions Contors inrättande skulle derföre i Stats-Utskottets tanka, icke medföra någon wäsentelig ny! ta sioarande mot den dertill erforderlig kostnad; hvarförutan det torde wara lämpeligast, att alla Redogörelse Räkningar öfwer Allmänna medel, i anseende till den gemenskap, de med hwarandra kunna aga, pä ert och samma ställe granskas.
R:dr; b) att staten skall vara berättigad att inköpa jernvägen med alla dertill hörande verkstäder, lokomotiver, machiner, vagnar, fordon och andra tillhörigheter efter 25 års förlopp och inom en tidrymd af femtio år från banans öppnande för allmänna rörelsen; men att, om dylik inlösen icke inom nyssnämnda 50 år eger rum, slaten skall vara sin lösningsrättighet förlustig; samt c) att bolagets förbindelse att ersätta staten hvad som densamma, till följd af sin åt bolaget meddelade garanti af en viss årlig inkomst af jernvägen under ett bestämdt antal af är, nödgats utbetala, först skall vidtaga efter 25 års förlopp och ej inträda förr, än under de år, då vinsten af företaget komme att öfver - Expeditions-Utskottets Förslag till rind. Skrifvelse, N:d 232. 757 stiga 8 procent å det för jernvägens anläggning och underhåll nedlagda kapital. Det andra alternativet åter, föreslaget af handelshuset Palmer Mackillop Deni et Camp. innehåller: att, emot uppfyllande af den i inom. litt. a) uti lista alternativet för bolaget stadgade förbindelse, i afseende å jernvägens fullbordande m. m., staten lemnar bolaget garanti för en årlig inkomst af 102,000 R:dr, utgörande 5 procents ränta å den beräknade koslnads-summan, deraf likväl endast 4 procent eller 129,000 R:dr borde beräknas såsom ränta och 1 procent eller 32,400 R:dr afsättas till amortering, hvarefter, sedan denna garanti fortfarit uti 40 år, jernbanan kostnadsfritt skulle tillfalla staten och blifva dess tillhörighet, med undantag af rörelsematerielen, eller lokomotiver, machiner, vagnar, m. m., hvilka efter mätismanna ordom borde af staten inlösas.