Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstol, som sedan laga mälsman och näste inom Riket wistande ständer öfwer ansökningen blist wit hörde, samt Pastor i Församlingen, der sökanden bor, intygande i detta afseende lämnat, har alt pröfva om ansökningen bisallas ma: I hwilken händelse hon äger sig och sitt gods räda, utom hwad angar ärfd fast egendoms ashädande och borgens ingående, hwartill laga malsmanö samtycke erfordras: äfwen som med ägtenffaps förord och ingående, ester hwad i Gifter»nals-Balken derom stadgas, förhällaö bör." Stockholm Veu ZO Nowember 1829. Pä Högloft. Ridderffapet och Adelns Ledamöters tvägnar, Imäv. ^äanäsrsträm. Pä Högwördige Preste-Ständeis Ledamöters »vägnar, 8. ^lmcjvist. Pä Den 2i December. 1401 Pä Högtärade Borgare-Ståndets Ledamöters wägnar, k. bl. Orsvesmulrl. Pä Hederwärda Bonde - Ständets Ledamöters wägnär, Lric Olaisson. ^ok. bbolknderzron. Afstrift. 1309 den 22 September upläst i BorgareStändeks Plenum och remitterad! till Riksens Högloft. Ständers Lag«Utjkott. Lx ?roroeollo bl. kererson. Ankom till Riks. HLgloA. Ständ. LagMjkot» den rz Sept. -8vy. Wördsamt Memorials Enligt 19 C'p. 1 §. Ärfd' Balken skalk den som icke fyllt 21 ars alder, ej äga rättighet att s>els förestä sitt ärfva gods ; men ; följd af g §. uri samma Capitel sär Enka af hwilken alver som hälst, sig 06) sitt gods sjelf räda.
Frihandeln anvisar nationerna att söka sin lycka genom undanrödjandet af alla de hinder, som upställa sig emot utbytet af deras ömsesidiga produkter på verldsmarknaden. I denna häfstång har den allt. Skyddstulls-systemet upmanar dem att söka samma lycka inom sig sjelfve genom uprättandet af en inhemsk näringsflit och en deraf upkommande liflig inre varuomsättning. Frihandelns tendens är att nedtrycka priset å råvarorna, genom de dryga transportkostnader och den ovissa afsättning, som de äro underkastade, då denna i det väsendtligaste måste sökas på verldstnarknaden. Skyddstullssvstemets tendens är att hålla råämnen i pris, tillföljd af deras afsättlighet på nära håll, under ömsesidiga förmånliga utbyten emellan stad och land, jordbruk och fabrik. Skyddstullssystemet utesluter icke möjligheten af en liflig utrikes handel och sjöfart, hvars naturliga grundval det inrikes varuutbytet är; men Frihandelssystemet kan hindra utvecklingen af den inhemska näringsfliten, om det för denna upställer sådane vilkor eller underkastar den en sådan täflan, som den icke kan motstå. Se der i korthet grunddragen af de båda stridiga systemerna. England har, i känslan af sin öfverlägsenhet i kapitalstyrka och i allt, som utgör handelns och industriens villkor, upträdt såsom frihandelssystemets skapare, och den utmaning till de öfriga handlande nationerna, som detta mäktiga land på detta sätt framkastat, kan det tvifvelsutan vidhålla, så länge det ännu besitter sina kolonier och herraväldet öfver hafvet. Få äro likväl de stater, Den 1 December f. 111. utom Sverige, som antagit utmaningen. En adept af betydenhet har det likväl förvärfvat i de Nordamerikanska Staterna, under det ett annat lika rikt och mäktigt land som England fortsätter det protektioual-system, som inom detta land grundlädes af Colbert.
Riksdags-Ordningen, Justitise-Ombudsmannen anses i alla afseendeu lika med Konungens Justitiae-Canzler, tillstyrka: alt lönen för Rikets Ständers hädanefter blifvande Justitiae-Ombudsmän må bestämmas till ett lika belopp med hvad Justitiae-Canzleren uti ordinarie löne-inkomst, enligt nu gällande stat, åtnjuter, hvarvid likväl iagttages, att, om den person, som till Justitiae-Ombudsman utses, förut innehar tjenst på Rikets stat, han eger att bibehålla dermed förenad aflöning och derutöfver endast uppbära så stort belopp, som möjligen må erfordras till fyllnad uti den här förut för Justitiae-Ombudsmannen föreslagne lön, samt att deremot till den person, som utses att Justitiae-Ombudsmannens förut innehafvande tjenst förrätta, kommer att från Riksgälds-Contoiret anvisas ett arfvode, hvilket, för den händelse Justitioe-Ombudsmannen är ledamot uti ett Collegialt Embetsverk med flere aflönings-grader för ledamöterne, kommer att bestämmas till hälften af Stats-Utskoltets Memorial, N.o 2^7. 9 ten af elen lägsta ledamots-lönen, men eljest till halfva heloppet af den tjensten åtföljande ordinarie lön. Stockholm den 24 Juli 1840. Reservationer: Af Herr Helsingius, som förklarade, att han ej deltagit i beslutet att för framtiden bestämma Justitiae-Ombudsmannens aflöning. Af Herr Moberg, på den grund, att han vill bevara Rikets Ständers rätt alt, efter sig företeende skäl, vid hvarje Riksdag bestämma Justitiae-Omhudsmannens aflöning. Ank. (ill Exp. Utsk. elen i5 Juli, kl. 1 e. m.
Om dessa senare skulle jag vilja instimma i ett yttrandp, som nyligen bwvit fälldt om dem, nämligen,) att de minst af allt göra anspråk ' p i att vara ojslutande, men att de dock motsvara den sthndpunkt, hvarpå, miinniskoaaden f. n. står, det bevisas af den hastighet, hvarmed de trängt igenom till alla delm af filosofiskt tankande. De omforma metafysikens och teologiens högre .områden och s7~01~1 skdigen bejwzas Byggcc q 1 1 mer 3 % 7wad de r$xc ~zecl. Ännu ett pytt, populart vetenskapligt arbete, miss Agnes Cler7ce ' s D System of the Stars a bor aga sarskildt intresse för Dangnys läsare p&amp; grund af det oranliga uti att en kvinna lyclras erhalla ett så stort erkännande för ett astronomisld verk, som hgr ar fallet. Framstaende engelska kritici anse, att af de många försök som blifrit gjorda att popularisera denna i dubbel mening » upphöjdaa gren af vetonskapen, liar icke något varit biittre planlagdt eller förtjänt af en större uppmarkscunhet an miss Clerke ' s ofvannainda arbete. Det riktar vår uppmarksamhet p&amp; de märkvärdiga framsteg, som blifvit gjorda inom den siderda astronomien, eller den, som har att syssla med att kartlagga, rippriiga, uppniiita och analysera de otaliga stji.irnehara ?ne och lagarne för deras rörelser. Det fordras inga stora förkunskaper dit kunna följa miss Clerke på, hennes f&amp;rd genom båda liemisfiirerne och hennes undersökningie vid teleskopet, cameraa och spektralanalysen, ty hon har förstitt att beträda en gyllene medelvag - genom att lika skickligt undvika de tekniska termer, brukade blott af fackman, som den flacka ytlighet, hvilken sh ofta påhiiffas vid försöken att popularisera, » himmelens unders.
Denna förordning, som tillkommit i en tid, då 24 kap. Byggninga-balken var i sin fulla kraft och så kallade brandstodsbolag, på sidan om de i nämnde kap. föreskrifne brandstodsföreningar, ännu icke hade uppstått, wore grundad derpå, att hemmansegarne i ett helt härad vore att anse såsom menighet Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, TV/o 3-/. 3 Oaktadt blott lå hemmansegare i hvarje socken qvarstå i den gamla brandstodsföreningen, och således de brandstodsskyldige icke vidare kunde anses såsom menighet, hade det i nämnde förordning tillåtne stämningssätt i dessa mål understundom fortfarande begagnats, hvilket föranledt, att hemmansegarne, de der icke kunnat vänta sig någon stämning från predikstolen i sådant ämne, varit i okunnighet om hrandstods-ärendets företagande vid Häradsrätt och derföre uteblifvit, men icke desto mindre blifvit, tredskovis, dömde att den sökta brandstoden utgifva. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären föreslagit: a) att en sådan förklaring öfver Koogl.
Den som bara finge vara ett ögonblick allena. (Ser sig omkring.) Men der går en af de lejda lakejerna utan sysselsättning. Den skall jag väl snart få härifrån. (Ropar.) Hör hit, du! (Lakejen vänder sig om, igenkänner Aron, söker smyga sig undan.) Ah, Herman! ANDRA SCENEN. ARON. HERMAN. HERMAN (i lakejkläder, skyndar till Aron). Herr Aron, förråd mig inte. Vi ha aldrig varit rigtigt goda vänner, men blott för denna gång ber jag er om en vänskapstjenst. ARON. Mycket förbunden! Men hvad betyder det, att ni påtagit er den der, i ert förnäma tycke, säkert vanärande kostymen? Jag hörde i går af betjeningen, att här skulle lejas uppassare för aftonen. Jag bad, att i denna kostym få bevista balen, ty på annat sätt kan en fattig obemärkt målare, som jag, icke få tillträde bland de här förnäma gästerna, och jag arbetar just på en tafla, som föreställer en balsalong. Jag är således här mera, för att studera, än för att passa upp. Men förråd mig ej för Öfversten och Grefvinnan; de äro de enda, som kunna igenkänna mig, ty för alla öfriga är mitt ansigte obekant. HERMAN. 172 ARON (med slipad min). Det var ett eget infall, och likt de der småvurmiga artisterna. Nåväl, herr Herman, jag ska' inte förråda er. Tack, herr Aron! Ni är försonlig, märker jag, och jag skall aldrig glömma den tjenst ni gör mig. (Ser sig omkring.) Det här var ett litet förtjusande rum. Ja, det är grefvinnans skrifkabinett. Den byrån der, är ett vackert arbete. Ja, med den skulle jag kunna köpa hela huset, ty derinne har grefvinnan sitt juvelskrin. Derinne? Är ni säker på det? ARON. HERMAN (ifrigt). ARON (fixerande honom). HERMAN. ARON. HERMAN (varmt). Ja, det är ingen hemlighet. (För sig.) Han frågar det så ifrigt. Men der kommer Öfversten.
Direktionen öfver allmänna Garnisons-sjukhuset gifne nådiga befallning att inkomma med underdånigt utlåtande öfver den at Rikets Ständers Revisorer uti dess afgifna berättelse, angående granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, vid Garnisons-sjukhusets räkenskaper uti 2 § framställda anmärkning, att någon redovisning för af Sjukhus-kommissarien Lindström i och för Sjukhusets bibliothekskassa den 31 December 1859 uppburna medel, 408 R:dr R:mt, icke i nämnda räkenskaper finnes upptagen, får Direktionen underdånigst upplysa, dels att, under det att Sjukhusets öfrige utgifter redovisas för hvarje månad, uppgöras bibliothekskassaos räkenskaper endast för året, dels att redogörelsen för bibliothekskassan för år 1859, enligt hvad underdånigst bifogade intyg utvisar, är i Eders Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-rätt granskad utan anmärkning, samt slutligen att denna redogörelse hädanefter kommer att Sjukhusets hufvudbok bifogas för att, i sammanhang med densamma, Kannnar-rättens granskning underställas. Remlsshandlingarne bifogas underdånigst; och Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj.ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, F. SANDELS. j. A, RANTZOU. E. vox PLOMGREN. SV. LAGERBERG. TÖNNES WRANGEL. P. O. LILJEVALCH. A. W. TOTTIE. Stockholm den 19 December 1861. Äug. Grandinson. — 308 — (Bilaga.) Att undertecknad, i egenskap af Kammarskrifvare uti Kongl. Kammar-rättens Öfver-revisions-departement, utan anmärkning granskat redogörelsen öfver Kongl. Garnisons-sjukhusets bibliothekskassas medel år 1859, varder härmed på begäran intygadt. Stockholm af Kongl. Kammar-rättens
Jag har förut yttrat, hvad värde jag sätter på praxis. Der lag finnes bör praxis ej åberopas; der åter lag ej är stadgad, der bör praxis få behörigen ingrediera såsom motif för en lag. Om det var praxis före år 1809, att BondeStåndets Notarier tillsattes af Konungen, så lärer det blifvit ansett nyttigt, att då göra ändring deruti. 207 lill skall jag bjuda lill utveckla. Vårt BondeStånds Ledamöter, ehuru ganska aktningsvärda medborgare, tror jag dock icke kunna i allmänhet tillerkännas skicklighet att sjelfve uppsätta skriftligen sina tankar, och behöfva således dertill begagna sine Notarier på annat sätt, än de öfrige Stånden begagna sine. I den molin härigenom beliofvet af Notarier är för dem vigtigarc, än för andra Stånds Medlemmar, i samma mohn är det ock för dem vigtigt, att sjelfve få välja desse personer. Ty när Högsta Magten tillsatt dem, så, ehuru jag nu ej vill åberopa några intressanta anecdotcr, tror jag dock det någon gång hafva handt, att BondeStåndet varit mindre nöjdt med Notarier, som uppsatt Ledamöternes anföranden skriftligen på annat sätt, än Ledamöterne sjelfve velat och ment. Detta anser jag hafva varit ett starkt motif att inskränka Konungens rätt att tillsätta BondeStåndets Betjening, endast lill utnämning af Secreteraren, som redan kanske är mycket nog. Herr Grefve Löwenhjelm har mycket misstagit sig om meningen af hvad jag i mitt skriftliga anförande yttrat, då han trott, att jag, i fråga om den ena Stalsmagtens rättighet att få tolka Grundlagen efter sundt förnuft, anse densamma tydlig, och dervid förblifva, så länge öfvertygelscn ej vore rubbad, skulle hafva påstått, 2o8 Den 9 Januari i. att en sådan tolkning innefattar en tvingnn de skyldighet för andra eller alla, att afven antaga en sådan tydlighet. Jag får i anledning häraf förklara, att jag aldrig sagt något sådant.
Likaledes har Hedervärda Bonde-Ståndet lill Stalsoch Bevilinings-Utskotten öfverlemnat nu uppgifna af Herr Grefve Anckarsvärd väckta motioner. Till besvarande af dessa remisser, har Stals-Ulskottet ansett sig endast böra anmäla, att, enär Rikets Ständer numera ogillat förslaget, i afseende på hemmantalsräntans upphörande, frågan om ofvanberörde med detta förslag oskiljaktigt samband egande motioners vidare behandling, naturligtvis måste, såsom följd af Rikets Ständers sålunda meddelade beslut, hafva förfallit. Stockholm den 24 November i84o. Stats-Utskottets Memorial, N:o 3y8. Memorial, angående afskrifning af de summor, som blifvit lyflade ä det pä Riksgälds-Contoiret vid 1828—i83o arens Riksdag, anvisade mindre Creditiv. (Rgs-Afd.) Uii Riksgälds-Contoirets Räkenskaper balanceras ännu, såsom fordran af Kongl. Stats-Contoiret, deri för andra angelägna ändamål, än Rikets försvar, anslagna oell under åren 1831 iS34 till hela sitt belopp eller 5oo,ooo Rdr lyftade andel af det, jemlikt 63 $. Regeringsformen, i förstbemälde Verk vid 1828, 1829 och i83o arens Riksdag anvisade Creditiv.
Herr baron, jag måste säga er hvad det är som förer mig till alla dessa frågor. Jag har aldrig för er omnämnt, att, då jag återkom från Amerika, jag i stället för att återvända till min fader, direkte kom hit. Jag kunde ej längre lefva inom de murar, som ej blott höllo min person fängslad, utan äfven alla mina själsförmögenheter. Det var en långsam död och jag ville ej frivilligt uppoffra mig, utan att derigenom gagna någon menniska. Förstår ni det? Allt för väl, min fröken; ty jag anade mycket af allt detta då jag besökte er på Abbey-Hall. Men då uppstod en tanke inom mig, en tanke som jag nu vill kläda i ord. Fanns der i ert grannskap icke en enda menniska, som skulle behöft er? fanns der ingen olycklig, ingen sjuk, intet fadereller moderlöst barn, ingen af sina föräldrar vanvårdad varelse, som behöfde er för att blifva tröstad, hjelpt, eller undervisad? Säg, hade ni ej kunnat lifva ert döda lif genom att sprida något af dess innehåll öfver dem? Jag säger icke, att ni, om ni ägt full frihet att välja, kunnat tillfredsställa er själs och er intelligens behof uteslutande med detta. Nej! Ni har ett alltför lifligt, modigt och vidsträckt sträfvande för att fot för fot, nej linie för linie följa en väg, hvilken visserligen tar i anspråk ett hjerta, så varmt som ert, men som äfven fordrar mera lugn, mera tålamod, ja mera ihärdighet. Men denna verksamhet hade dock varit åtminstone något. Förlåt, fröken Lucy, jag är kanske för uppriktig, men ni ville ju höra en vän, och en sådans skyldighet är att vara sann. Dessutom beundrar jag er för mycket och vid dessa ord blef hans röst osäker för att jag skulle behöfva frukta att öppet uttala mig om edra handlingar och edra tankar. Beundran, upprepade Lucy, liksom hade hon talat för sig sjelf, denna känsla vore jag aldrig värd att ingifva, vänskap, tillgifvenhet kanske; något annat nej, dertill är jag alltför långt ifrån fullkomlighet. Jag är dömd att alltid vara en orolig själ, som vill flyga högre än vingarne bära!
Bifalles detta, torde sista Momentet af 21 §. äfwen härefter böra rättas. At i följd af hwad wid 17 H. här ofwan blifwit erindradt, mäste den med Walet misinöjde hänwisas, at behörigt Protocolls-Utdrag äska af Wal-förrättaren, emedan Dombafwanden enär han är Frälseman och säledes icke förmed Riksdagsmanna-Walet sig befatta, icke eller kan meddela Protocoll, som af annor man föres. 20 §. Derwid gjordes ingen anmärkning. -L-ZOL Ven 29 Augusti. Denna §. spnesmig i hivad den Standens Fnllmagters pröfning undkommer gansta otpdlig. och Lagskipande samt Lagstiftande Magtens rätt nog mpcket samnianblandade; männe mer än en af defle Magters pröfning är nödig, eller cns anwändbar. Jag anser den äfwen sä förnärmande för KonungaMagten och sä utwisande misitroende til de Ämbetsmän, som härwid npttjas, at jäg den aldrig, för min del ätminstone, kan gilla. 22 Z. Friherre läljencr.int?:. Om och da i framtiden nägra ändringar i Regeringsformen blifwa gjorda, bör derefter i Riksdags-Fullmagterne wid flutet tilläggas, _ M.d dä af Long!. Maut och Riksens Ständer derwid gjorde Tillägg och Förbättringar-. Lo §. Landtmarstalk bar altid blifwit utnämnd den dag, Ständerne enligt Riksdags - Kallelsen samnranträda stulle. För Ärke. Bistopen såsom sjelfstrifwen Taleman har samma förhällande äfwen warit: dä nu nägre dagar fordras för Borgare - och Bonde-StändenS samlande, deras Fnllmagters granskande och godkämande Polletters utdelande m. m. sunes mig at samma prapis, som bittils öflig warit wid Landtmarstalksoch Talemäns utnämnande nu äfwen kan utan stada fortfara.
Vid öfverlåggningen om den angelägna såkallade treskillings-afgiften, hafva Utskotten icke fästat afseende å det olämpliga anförande , som Riksdagsmannen Eric Svensson afgifvit, hvilket varit så mycket vigtigare, som genom officiella handlingar styrktes, att afgiften år nödvändig just i det Län, hvarifrån han år Deputerad; men Utskotten hafva ej kunnat underlåta att fästa pppmårksamhet å uppgifter af andre Ledamöter utaf Bonde-Ståndet, hvilka styrkt, att tre skillings-afgiften icke år behöflig uti deras orter. När det således blef bsvist, att afgiften 358 Den g September e, m. ej kunde behöfvas lika i alla Lån, att somlige fcehöfde mera, somlige mindre, kunde Utskotten ej påfinna något båttre medel, att förena sinnena , och att motverka den motvilja, som inom BondeStåndet rådde emot denna afgift, ån det som nu blifvit uppgjordt. Utskotten funno ,obilligt , att ålägga den ort treskillings-afgift, som ej behöfde mera ån en , likasom Utskotten funno, att den ort borde vid afgiften bibehållas, der smittan var stark. Utskotten hafva ej, såsom Friherre Hjerta förmodat, föreslagit, att genom sammanträden årligen bestämma afgiften, utan endast, att Socknarnas deputerade en gång skulle sammankomma , för att välja den Comitté, som årligen borde bestämma afgiften emellan i och 5 skillingar. Jag kan ej föreställa mig att detta skall möta den svårighet Fiiherre Hjerta förmodat. Det år ej SockenComitterade, utan Vederbörande Embetsmån, >som skola såga huru mycket behöfves, hvarefter Comitterade sedan lämpa afgiften. Jag har svårt att föreställa mig, att denna Comitté skall blifva så illa organiserad, att den skulle förbise ändamålet, och neka att i sådan åsigt bestämma erforderlige medel. Jag år nästan säker, att inga andre skola väljas till Comitterade ån de, som åro Ledai möter af PröfningsComittéen, eller sådane personer , som i anseende till andra göromål skola å stället infinna sig.
R:dr 3a sk. till complelterande af brister i det Botaniska Museum, samt bestämma •n årlig underhålls-surama för detsamma af 400 R:dr Banco. Af bilagorne till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition har Utskottet inhemtat, att Vetenskaps-Academien för nu ifrågavarande Museum föreslagit följande Stat; 1 Intendent för 1 Afdelning af Zoologiska Museum, med ansvar för vården af det hela 2,000: 2 Intendenter för hvar sin af de båda öfriga Afdelningarne 2,000: transport 4>ooo: Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 54. transport 4>000: i Conservator 600: 3 Conservators-biträden eller Elever 4oo: — 1 Ritai e , , • boo: ■ ■ 1 Intendent för de Botaniska samlingarne . 1,000: - i d:o för de Mineralogiska d:o i,ooo: Årligt anslag för vården och ökandet af de Zoologiska samlingarne d:o af de Botaniska . 3oo: — d:0 af de Mineralogiska /(oo: — Summa e),8oo: —• — hvartill redan finnes ett anslag af 2,5oo: si alt ytterligare skulle erfordras 7,3oo R:dr.
A posteriori kan man i detta fall icke döma, ty försöket är icke gjordt; a priori torde slutsatserna böra hemtas från andra, vida upplystare länder än vårt. För min del kan jag åberopa 6 års erfarenhet af den Svenska repertoiren. Jag tior då, att med ett ofta förnyadt uppförande af t. ex. Vilginia skulle theatern komma på ohjelpligt obestånd; hvaremot man med Kronofogdarna, med Carolus Magnus m. fl. gör präktiga affärer. Hvad rättsfrågan angår, får jag än en gång upprepa min öfvertygelse, att 60 §. Reg.F. icke åsyf - Den S Juni f. ra. tar sådana monopolier, som theaterns; och vill man belägga det med predicat af monopolium, skulle man i flera andra fall gå till väga p'å samma sätt, såsom t. ex. apothek , krutförsäljning, SundhetsCollegii författningar etc. Alla dessa skulle då med lika gramaticalisk riktighet kunna dragas rinder naturen af monopolier. Dock synes en annan åsigt hafva vunnit häfd, enär den oanmärkt blifvit tillämpad utöfver 20 år. Jag fortfar att yrka bifall till betänkandet. Hr Dalman: Jag har icke af Grefvarna Horns och Grönli jelms argumentation funnit mig öfvertygad, att censurens införande inom den dramatiska konsten skulle vara lämplig eller blifva ändamålsenlig. Jag tror det ej vara genom coerciva eller prohibitiva åtgärder, som sedligheten skyddas. Jag tror tvärtom, att frihet i detta fall, såsom i hvarje annat, är för moraliteten mest välgörande.
22 VADSTENABODEN Hanna Peterson &amp; C:o. 22 KEGERINGSGATAN N M N H I I « 3 N {F &lt; I I N M M « N M BRÄNDER &amp; C:o, STOCKHOLM, LONDON. PARIS,. O B S! EGNA SYATELIERER! " ^ 3 » ^ ^ Sturegatan 24. Allm. OBS.! VÄLGJORDT ARBETE! K. FÖR KONSTVÄFNAD OCH BRODERI. Prisbelönad. MÅNGA PLANSCHER MÖNSTERBOK I FÄRGTRYCK. ERHÅLLES MOT INSÄNDANDE AF 1 KR. I POSTANVISNING TLLI UTG. Maria Collin, LUND. F Y TI r UTSÖKT SORTIMENT SORTIMENT AF AF UTSÖKT O &amp; ALHQUIST. Ull lVyl V.U, P p o tiérer. I ILTLPR AT — ETABLERAD 1866 — I, ' fl MÖBELTYGER, GARDINER o r ORGEL LÄSTMAKAREGATAN 14 &amp; 16, OTTO HILLMAN, TIÖTEBORG, ?IANOUNDERVISNIUG MEDDELAS AF ATLÉLE CEDERSCHIÖLD,! ENGELBREKTSGATAN 5, |.&gt; TR, (861) FLYGEL * &amp; • PIANOFABRIL&lt; 20 FÖRSTA PRIS FÖR ORGELHARMONIUM MED SÖMNADER, MÄRKNING, FILETGUIPURE, KNYPPLING, MACRAMÉ, TRÄSNIDERI, GLÖDRITNING, LÄDERPATENTERAD » PIPTON » OCH » PEDALBAS », FLYGLAR OCH PIANINON EFTER STEINWAYS NYASTE SYPLASTIK, GLASETSNING, SPÅNOCH BASTARBETEN M. FRITT VAL AF ARBETE OCH TID.
Gestrikland, hvaruti Iian lierastält, att StatsUtskottet måtte erhålla uppdrag att noggrant undersöka förhållandet med alla af Besparingsfonden utgående löner, löntillökningar, arfvoden, årligen förnyade anvisningar, gratificationer och anslag samt bestämt uppgifva dem till belopp och anledningar, äfvensom huruvida desse ännu fortfara eller om de redan upphört; till hvilken hemställan Longberg skall hemtat anledning från bilagan till Riksens Ständers Revisorers vid 1820 års Revision författade Tabell öfver Stats-Verkets förvaltning år 1818 samt Stats-Verkets utgifter af Besparingarne samma år, deribland annat förekom, att Cours öfver Controlleuren i Stockholm, Skrifvarehjelpen inberäknad, det året uppburit 1800 R:dr och Cours'Controlleuren i Götheborg 800 R:dr och då nyttan af denna inrättning icke motsvarade kostnaden samt beSväret vöre ringa, förmodade Longberg , att om dessa Cours Controlleures befattningar icke skulle kunna indragas och deras arbeten anförtros åt Mäklarne, Riksens Höglotl. Ständer vidtaga sådane åtgärder, att mödan och ersättningen, derföre motsvarade hvarandra. Hvad nu angår den af Riksdägs-Fullmägtigen .Longberg nödiga ansedda undersökning, om de på Besspariiigsfonden anviste utbetalningar, har Stats-Utskottet skolat upplysa, att någon sådan fond icke finnes, Stats-Utskottets Betänkanden. 411 ntan lärer härmed afses de Besparingar, som på Riks-Statens Nio Hufvudtitlar och allmänna Indragnings-Staten kunnat uppkomma.