Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JfV *00» €m fjmar, forn bef åffttnbar, mare beråtftgnb att på fTdilef erilla smteuåttelfe em beloppet af ben 2Unådning, (jon om fclifait pdf6'rb, §. lOI.- ttppfl<S: emttfarr 3 agering 6m dnr elifa meningar, fä att enir emning Ififroer nbtig,. profiten uflfib bor mara öppen-, anftåtteé ben efter Seba» moterneS antal;- fFolanbe, når réfferna åro lifa, ben mening gälla, forn dr ttfl étaten# förmån, om fåbant Fan befiämmaé; men i antra [råger Un, fora tajeringé,<Xommitteeé f.&rjfe Sebania tbifaftib §, 102'.. #årnbéfFnfroaren åligger, efter bet £arcringarne [amf $)r öfning#* Cormnitteerne Wifieit futlänbabe, enligt UppbårbtfboFen, 8froer afl ben *3eroiHning, forn blifroit påforb, författa ©ebetfeblar, få fFpnbfamt, atti be <Sep roecfor f5rr ån uppfrörbSttben infaller, Funna' aftjetntaS potf nå* gon inom ©ocfnen beenbe, IjrcilFen om utbelningen freforjer, och proarom J?img6relfe [Fan ttfl roeberboranbeé unberråltelfe utfårbai?. Sänémå», gjerbingéi. oå; ©ejmrån, forn inom ©ocFnen bo , mare oroilForiigen pligofige, att på jpfirabéfFrifroareng begäran, befie feblar emottaga, ocf> tia en fjroor,. forn |lg anmäler, utbela.
Den som vill att aftöningen för Justitie-Stats-Ministcrn bestämmes till 18,000 Rrdr Rrmt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 15,000 Rrdr samma mynt. Denna votering har utfallit med 56 Ja och 63 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens lydelse. Bih. till R. St. Andra voteringen (2:dra punkten.) Den som vill att aflöningen för en Registrator inom Justitie-Stats-expeditionen bestämmes till 2,500 R:dr R:mt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 3,000 R:dr samma mynt. Som denna omröstning utfallit med 59 Ja och 60 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. Tredje voteringen (3:dje punkten.) Den som vill att aflöningen för Sekreteraren i Justitie-Kanslers-expeditionen bestämmes till 3,500 R:dr Runt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 4,500 R:dr samma mynt. Denna omröstning, hvarvid en voterings-sedel kasserades, har gifvit ett resultat af 82 Ja och 56 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat enligt Japropositionens innehåll. Fjerde voteringen (4:de punkten.) Den som vill att aflöningen för Registratorn i Justitie-Kanslers-expeditionen bestämmes till 2,500 R:dr R:mt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 3,000 R:dr samma mynt. Enär voteringen utfallit med 82 Ja och 57 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. Femte voteringen (5:te punkten.)
För den, som skrifver dessa rader, står det ännu efter många år som ett imponerande minne, huru fullständig den förtröstan på hjälp var, som uppbar de många hon en gång såg samlade i » Lundakvinnans » väntrum. Ett karaktäristiskt drag för den rätta syn på tingen som ledde denna kvinna är, att hon, så snart vårt lands lagar det tilläto, beslöt, att hennes dotterdotter, om hon visade håg och fallenhet därför, skulle studera hvad hon, naturläkaren, och hennes egen dotter endast kunnat få lära på egen hand och af erfarenheten. Under inflytandet af den tradition, som vi nu lärt känna, uppväxte Hedda Andersson, och sedan hon, den första som vid Malmö läroverk aflade studentexamen, 1880 inskrifvits som student vid Lunds universitet, bedref hon där sina medicinska studier. De svårigheter, 2 &lt;L IDUN 1896 Kvinnans historia är kärlek. Pontus Wikner. som lätt kunde mött den, som skulle så att säga bryta isen för de kvinnliga studenterna vid vårt sydsvenska universitet, öfvcrvunnos med största lätthet, därigenom att de manliga studenterna i henne vunno en i bästa mening god kamrat. Ar 1887 anade hon med. kand.- och 1892 med. licentiat-examen. Liksom alla de af våra yngre läkare, hvilka vilja forvärfva vidgade vyer och lära känna vetenskapens ställning i de stora kulturländerna, besökte hon under närmaste tiden därefter utländska kliniker. Så vistades hon under åren 1892 och 1895 vid Köpenhamns kliniker samt 1893 i Tyskland, där hon särskildt studerade kvinnosjukdomar under den berömde gynekologen professor Max Sänger i Leipzig. Hennes verksamhet som läkare knyter sig emellertid närmast till Ronneby. Där har hon under fyra somrar idkat praktik, dels såsom underläkare vid sjukhemmet, dels som enskildt praktiserande. I sin födelsestad Malmö bosatte hon sig hösten 1893 och vann där en för en yngre läkare afsevärdt stor praktik, så stor t. o. m., att hon snart nog stod inför det alternativet att antingen afsäga sig en del af densamma eller ock uppsätta egen klinik, ett företag, som särskildt i ett mindre samhälle är förenadt med ej få svårigheter.
Detta förhållande med tillkomsten af Skån. ska Roteringens permanance torde rättvisa min öfvertygelse, att om Skånes jordägare kunna, i medvetandet att dela det öfriga landets alla bördor och i hoppet om lyckligare tider, finna en tröst och en ersättning för den ständiga Ro ■ teringen, hvars kostnad under snart förflutna 10 fredsår, minst kan uppskattas tilk två millioner: Pett 5 Martil» R:dr Rigds ^räknadt efter joo R:dr R:gds sorn betalas för vacant Musi q ueninn ni er) då de Extra Roterade deremot betalt intet; skola de likväl aldrig glömma, att de erhållit permanenta Roterjngen i en ordning och på ett sätt, somt icke synas öfverensstämma med föreskriften i 57, 6o, 73, Ho och lia §§. Regeringsformen, ehuru de säkert önskade alt få utesluta detta minne utur Historien om Skånes öden Vid sistledne Riksdag blef det af Riksens Höglofl, Ständer äfven utredt, att mångfaldiga fel ägt rum vid Hemmanens indelning till ständig Rotering, genom de Cornitterades afvikelser fran den nådiga instructionen, sorn legat till grund för deras åtgärd. Ibland dessa fel får jag blott upprepa de väsepdtligaste, såsom att Skåne blifvit inröteradt, först till 2000 ordinarie Rotar, och sedan till igi man derutöfver, behållne i Extra Roteringen, hvilket varit; helt och hållet stridande emot Konungens Nådiga proposition, och att Conntterade bestämt Roteringsskyldighettn, icke blott efter jordens godhet oell afkastning, utan äfven i mon af den större eller mindre frihet, det ena Hemmanet emot det andra åtnjuter efter Privilegier och Författningar, hvaraf följt att Säterier, som i andra provinser äro befriade från ständig Roteringaskyldighet, samt FrälseHemman, fått i afseende på deras natur, en ökad Rotering mot lika göda fyrono och KronoskatteHemrnan, då ett motsatt förfarande, snarare öfyerensstiimt med rättvisa. Den 5 Martti. 185 I följa af denna utredning funno Riksens Höglofl.
— Nej, må dessa murar då bli din graf och för alltid gömma den skymf, som din far och farfar tillfogat mig, och som i din person fått gestalt och lif och står framför mig. Antingen gifter du dig om en månad med Merton eller stannar du hos mig, så länge jag lefver, — tillade hon med en ton, som icke medgaf det ringaste hopp. Hon aflägsnade sig med fasta steg, lemnande mig qvar med detta grymma alternativ, upprörd af en förbittring, som nära gränsade till raseri och som var så mycet häftigare, som den var fullkomligt vanmäktig. Alla min själs onda instinkter voro väckta, jag var utom mig och kände vreden brinna som eld i mina ådror, under det min panna fuktades af svettperlor. Mekaniskt famlade jag efter min näsduk och fick i stället tag i Mertons lilla flaska; den hade legat bortglömd i min ficka, jag framdrog den och stirrade ett ögonblick tanklöst derpå. Huru naturlig, huru nära till hands ligger icke tron på en ond ande, ett fiendtligt väsende, som ständigt finnes osynligt bredvid oss, vakande öfver våra känslor och färdigt att begagna sig af våra passioner eller våra svagheter för att få oss i sitt våld; denna föreställning är så gammal som menskligheten, och aldrig har den varit mera berättigad än i detta ögonblick af mitt lif, då allt, äfven den minsta omständighet, tycktes förena sig för att leda mig till den handling, som för mig öppnade afgrundens port, för att sedan låta mig alltjemt gå vidare. Åsynen af flaskan verkade som en förtrollning på min själ. Alla de groteska bilderna från de gamla sagor jag läst fingo med ens lif och sanning. Jag tyckte, att flaskan i min hand blef en lefvande varelse, en afgrundsande, som talade till mig, och hvarje hans ord föll som en gnista i min förvirrade hjerna. — Du håller här i din hand hämnaren för allt det hat, alla de långsamma oförrätter du lidit. Begagna dig deraf.
11 gens början framstäldt vilkorligt anbud af 10 tunnor spanmål för hvarje helt mantal, i stallet för nu utgående dagsverks-lösen, sedermera uppgifvit 8 tunnor spanmål af mantalet, hälften råg oell hälften korn, såsom ett belopp, hvartill afgiften kunde for framtiden skäligen bestämmas, samt att genom antagande af detta sednare anbud en icke obetydlig lindring i nu varande afgift skulle de arbetsskyldige beredas; och ehuru värdet af berörde spanmåls qvantitet, efter medel-marke^ångs-pris, jemväl underslege det värde i penningar, hvartill arbets-skyldigheten blifvit, med dagsverkenas nedsättning till 18 ökeoch nära 29 drange-dagsverken af forrättningsmännen uppskattad, ansåge Kongl. Maj:t, med fäsladt atseende å hvad i öfrigt vid undersökningen blifvit upplyst och anmärkt angående hemmanens å ön liven inskränkta egorymd och jemförelsevis mindre fördelaktiga läge, godkännandet af berörda anbud innefatta en lämplig och med rättvisa mot så väl staten som de skattskyldige öfverensstämmande jemkning uti ifrågavarande, oinförmälda hemman åliggande, besvär, hvadan Kongl. Maj:i för Sin del bifolle och till antagande af Rikets Ständer föresloge, att de arbetsskyldige hemmansinnehafvarne å ön Hven måtte för framtiden njuta den lindring uti oftanämnda arbetsskyldighel, att de, i ställeL för nu bestämda dagsverken, finge hädanefter, för hvarje helt mantal och proportionaliter för mindre, erlägga en årlig spanmåls-ränta af åtta tunnor säd, hälften råg och hälften korn, att utgöras, på sätt i afseende på kronans behållna räntespanmål nu vore eller framdeles kunde varda i allmänhet stadgadt, hvaremot de icke vidare komme att åtnjuta den afkortning å hemmansräntan, som med 6 daler eller 2 r:dr för hvarje £ mantal hittills egt rum; och hade Kongl. Majrt deremot icke funnit skäl att för närvarande medgifva och Rikets Ständer föreslå någon jemkning i dagsverks-räntan för de å ön varande kronoskatte arbetshus, för hvilka, 4 till antalet, sådan ränta nu utgjordes med lösen för dels 7 dels 4 dagsverken årligen.
RiksgäldsVerket förvaltas under Fullmäktiges öfverinseende, enligt den af Rikets Ständer för Comrnissarierne i RiksgäldsContoiret år 1810 fastställda Instruction, af Tre Commissarier. Vid Commissariernes CanzliExpedition bestås: En Referendarie eller Secreterare. En Canzlist. Under Commissariernes närmaste inseende lyda dessutom: B ok sluts -Contoir et, hvarest hålles HufvudRedogörelsen för RiksgäldsContoirets Fonder, Inkomster och Utgifter m. m., består af: En Kamererare. En Bokhållare. En Kammarskrifvare. Ca ss a-C ontoir et: En Casseur för Inkomst och Utgift. En Contoirsskrifvarej som biträder med bokföring m. m. Revi s iöns-C ontoir et j hvarest RiksgäldsContoirets samt GeneralAssistanceContoirets Hufvudhöcker och Räkenskaper m. m. grankas, består af: En Föreståndare eller Kamererare. En Revisor. ♦ ( 8o ) CreditSedelV erket. En Kamererare, Två FexlingsCasseurer> Två Bokhållare, Fyra. ContoirsSkrifvare, af hvilka Två höra till Ordinarie Staten och Två till GreditSedelVerket. Två CassaSkrifvare uti VexlingsCassorne. FaktBet/ente. En Fäktmästare. Åtta. Kamm ar drängar, af hvilka Fyra anses höra till Ordinarie Staten och Fyra till CreditSedelYerket. Två lius drån" ar. §- i46. Ofvannämnde Embetsoch Tjenstemän samtVaktBetjente aflönas efter den af Rikets Ständer fastställde Stat, hvilken icke får ökas eller 6'fverskridas; utan hör fastmera tillses, att, i den mån göromåleu inom RiksgäldsContoiret skulle minskas, umbärliga Tjenster och Befattningar, så väl vid CreditSedelVerket, som vid andre
Bråkenhjelm, Per Reinhold, Motion N:o 31, Om ändringar i de för rikets allmänna elementarläroverk gällande stadgar. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. N:o 47. Motion N:o 32, Angående en underdånig anhållan hos Kongl. Maj-.t om meddelande af en förklaring öfver Kongl. Förordningen om kommunalstyrelse på landet. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 80 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. 5 Bråkenhjelm, Per Reinhold, Motion N:o 33, Om beviljande af ett årligt anslag å 10,000 R:dr till aflöning åt 10 lärare för döfstumma. StatsUtsk. Utlåt. N:o 66. Motion N:o 34, Om anslag till undervisning i modellritning vid folk skolorna. Stats-Utsk. Utlåt. Bränvinöförsäljning, om ändring i 41 § af förordningen angående vilkoren för densamma. Motion N:o 88. Sammans. Bevilln.- Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utslc. Betänk. N:o 5 och Utlåt. N:o 9. R. St. underdån. Skrifv. N:o 119. om ändring i 27 § af Kongl. Förordningen angående vilkoren för för säljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Motion N:o 59. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Utlåt. N:o 9. R. St. underdån. Skrifv. Bränvinstillverkning, om ändringar i lagstiftningen om. Motion N:o 30 och lil. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 och Utlåt. N:o 7. R. St. underdån. Skrifv.
O till aflönings-förbättring för Flottans Timmermansoch Ilandtverks-Stater, förhöjd inqvarterings-ersättning derunder inberäknad, R:dr 85,950: 47. » ökande af inqvarterings-penningarne för Matroser och uppfordrade Båtsmän 1,326: 63. » förbättrande af uppfordrade Båtsmäns aflöning och underhåll 38,836: 47. Kongl. Maj-.ls Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket IS36. Transport 126,113:57. hvarifrån afgår: nuvarande underhållet för 75 skeppsgossar med 2,600: 62. samt reserverade medel till Timmermäns m. fl:s aflöning 3,934:50. 6.535:12. • Summa tillökning R:mt 119,578:45. men som i denna tillökning ingår det efter förut omnämnde grund beräknade värdet af uppfordrade Båtsmäns natura-underhåll med 111,872 R:dr 50 öre R:mt, hvilket Kongl. Maj:t föreslår Rikets Ständer att likaledes påföra omförmälda nya förslagsanslag till bestridande af dylika kostnader och alltså här bör afdragas, qvarstår derefter såsom tillökning i anslaget till Flottans underhåll ett belopp af 7,705 R:dr 95 öre; och anser Kongl. Maj:t för öfrigt, vid de i omförmälda Protokoll rörande nyssnämnde anslag uppgifna förhållanden, det vara ändamålsenligt och ledande till förenkling af redovisningen, att samma anslag, såsom ock tillförene egt rum, åter med anslaget till Flottans nybyggnad sammanslås, saint vill derföre härmed föreslå Rikets Ständer att en sådan åtgärd vidtaga; till beredande af nödig förhöjning i beklädnadssummorna för Marin-Regementet samt Matrosoch Skeppsgosse-Korpserne en tillökning af
Slatv l.u sröl ket har wäl kill skäl för den söreflagne olikheten i tillökningen upgiswit, ost Mörnerska Husar - Regementes kan anses hofwa en mindre trägett tjenstgöring än de öfrige Garnisons-Regementen, men denne upgisk sär jag dermed wederlagga: — alt Regement 1, o-kcadc den tjenstgöring som hästchörfelii, hästarö oresterands och four ge - Magaziners forme» ring medföra d,stuksm förrättar Garnimns-kjenst i 6 städer, hw -raf lwänne halma qränsöewakninq. — Da man hära gör afseende och jeiufor berea Reaemeiitets styrka med andra Rrgemenrers, torde man finna all dest tjenstgöring är deremot fwar.uide. Wärfwade Mnnst-ap.-r till häst har ifrån äldre ti» Ten 12 December. 6z§ der, enlig! Slak, hast större aflöning än deras weder likar nid Anill-ncl och Infanteriet, af den orsak att d.rkiii i synnerhet rrfordr. g paliteliqr Folk, emedan i dest nard häst och kostsam equipering anförtros. D-n ljenstgörande wärfwade Eavallrriston är i allseende tlii dell dä ststol !el svin honom aliggcr aldeles rir stand jair, akt med arbete fönjcna sig bidrag till sill uppehäfls, dä deremot des; wedirlikar tvid Artille, tiel och Infanterier åtminstone äga någon dag fri för tjenstgöring llppä hwilken de kunna söka förtjenst. Ca« valleristrns tjrnstgöromal äro äswcn mänafalldigt flere än destes, hwarföre det med Ml tyckeS att han borde wara bättre lönk, men igenom den nu föreflagne llllökninge-proporrion upkvmmer det motsätta.
Så väl vid föregående, som vid denna riksdag, hafva folkets ombud klagat öfver pastorernes obenägenhet att deltaga i underhållsskyldigheten vid dessa boställshus, samt nästan enhälligt anropat Rikets Ständers mellankomst om slitandet af de tvister, som merendels dagligen uppslå emellan pastor och dess församlingsboer, i anseende till de stridiga meningar, som förefinnas i 26 kap. a § byggninga-balken , der det heter, att församlingen skall bygga och bättra, men pasloreine underhålla, likväl utan urskiljande. när de förres åliggande upphörer, och de sednares skyldighet vidtager. Det är denna tvist, som, efter mitt förmenande, Utskotten både bort och kunnat hafva slitit, och icke på ett sådant för Utskotten mindre hedrande sätt kastat frågan ifrån sig. Det ser verkligen ut, sora skulle Uniköl tens majoritet heldre önska, att splilet och oenigheten emellan lärare och åhörare må fortfara, lills dm slutligen öfverskrider gränsen, än att i tid vilja afhjelpa densamma. Tiden är inne och hjelpen hade icke beböft uteblifva, om Utskotten tagit reda på de från regeringen utgående skrivelser i dylika ämnen som dessa; och är det till dessa skrifvelser jag vill leda Utskottens uppmärksamhet. Då man genomgår allmänna journalen för den 3o Januari 1828, finner man, all en skrifvelse från Kongl. Majit utgått under den 5 Juli 1827, deri förklarats, att, i anledning af tvist emellan pastor och dess församling i afseende på ömsesidiga skyldigheter att verkställa reparationer å den föires boställs-hus, Kongl. Majit vid bestämmandet, huru vidsträckta reparationer som borde af pastor på dess egen bekostnad besörjas, tillämpat Kongl, reglementet för den 32 Februari 1760, angående byggnad och underhållande af landshöfdinge-residens-hus.
Må den, som vill, anse detta vara en fras, men jag kan icke finna att detta är en rigtig benämning på yrkandet, att den, som med svett och möda förtjent en arbetspenning, bör derföre få köpa så mycket lifsmedel som möjligt, samt att man icke genom ett onaturligt skydd till förmån för ett visst intresse skall fördyra hans lefnadskostnader. Man har sagt, att det icke är på denna väg som man bör hjelpa arbetaren, utan genom beredande af arbetstillfällen, samt att man genom det närvarande systemet beröfvar arbetsgifvaren förmågan att gifva arbete. Emedlertid visar sig det förhållande, att det icke finnes brist på arbetstillfälle, men väl på arbetare. Utom det, att jernvägsbyggnaderna i mellersta delen af riket sysselsätta många arbetare, har nemligen jordbruket kommit i den ställning, att hvar och en, äfven den mindre jordbrukaren, funnit sig nödsakad att vidtaga tidsenliga förbättringar af jorden, och följden har blifvit den, att, åtminstone i den ort jag bebor, mången hemmansegare, som förut gerna sjelf gick i dagsverke, numera finner uträkning i att lega främmande arbetare lill dikning och andra jordförbättringsarbeten. Häraf har orsakats brist på arbetare. 452 Den 23 April f. m. Att penningbrist här, liksom i alla länder, der frihandelsprinciper blifvit tillämpade, verkligen förefinnes, kan icke förnekas, och kan man på denna grund visserligen säga att frihandelssvstemet ur denna synpunkt verkat menligt för jordbruket. Frihandelssystemet, jemte guldupptäckterna i Californien och Australien, hafva nemligen vållat, att alla slags industriella företag utvecklats i en ofantlig progression emot förut. Handeln har förökats i samma mån, och som jordbruket icke för sin förkofran kunnat betala samma höga ränta som andra industriföretag, har svårighet uppstått att få penningar till utveckling af jordbruksrörelsen, helst ofantliga kapitaler äfven och under samma tid funnit förmånlig användning i jernvägsföretag inom och utom vår verldsdel.
På sådant sätt kan det erhållas för bättre köp, men blir också odugligt. Jag hemställer, hvad tack jag derigenom förtjenat af samtiden. Heldre har jag velat synas felaktig, än besvika samtid Den 26 Mars f. m. «9 och efterverld. Men detta må vara nog om förslagen. Stige den fram, hvilken kan visa ett förslag till ett så omfattande arbete, som någonsin slog in. Ty betraktar man arbetets storlek, och besinnar, att det första förslaget, som efter någon erfarenhet framladesår 1815, uppgjordes till 6,344»1 ^7 R:dr, skall man ej undra, att denna summa sedermera måst ökas med 5o procent. Jag är öfvertygad, att man ingenstädes i verlden uträttat så mycket med så litet; ty naturen har så väl försett med malerialier och transportmedel. Då man härtill lägger begagnandet af utländska arbetares utmärktare arbetsförmåga, borde resultatet blifva fördelaktigt. Derföre långt ifrån alt lägga de inträffade missräkningarne någon till last, är jag öfvertygad, att vi länge nog skola få vänta på någon, som kan upprätta förslag med större noggranhet, än desse. Yi bafve inom oss exempel, hvaraf vi kunna sluta. Kostnadsförslaget till Trollhätte-Canal började med g, steg sedan till 11, i5 och sist till a3 tunnor guld. För Hjelmare-Canal hafva äfven 2tne förslag blifvit uppgjorde, och äfven der slutades med missräkning. Det ligger i sakens natur, och förhållandet skall alltid blifva sådant. Men låtom oss äfven se, hurudant erfarenheten visar förhållandet med företag af annan beskaffenhet; hurudant det är med Upsala AcademieBygg a* - 10 Den 26 Mars f. m. nåd, sorn dock ligger öfver jord, och der allt bör så mycket lättare kunna beräknas. Förslaget började med 90,000 R:dr, ökades derifrån lill i5o,ooo och vidare till 200,000, och ännu erfordras nya 100,000 R:dr. Förslaget till Lejonbacken här i Stockholm uppgjordes till 120,000 R:dr, och nu fordras 80,000 R:dr till.
Vidare har samme motionär anfört att — då i 6 § af sist berörda kapitel blifvit stadgadt: ” eller skall i skiftet bland inrösningsjorden ouppodlad mark emot odlad jord intagas; bestämmes, huru de delegare, som af den odlade jorden komma att undfå tillökning, skola för hvarje tunnland eller kappland fullgod jord odlingsersättning utgifva, antingen med penningar eller spanmäl, foder eller arbete — ”,så hade, vid tillämpningen af detta stadgande, ej blott Landtmätare, utan jemväl Domstolarne förklarat, att endast den till åker uppodlade marken vore att anse som odlad jord; hvaraf följden skall blifvit att, om en jordegare, vid skiftet, i vederlag för åker erhållit äng, honom dessutom blifvit tillagdt odlingsersättning för den bristande åkerjorden, utan att han behöft utgifva ersättning för öfverskottet i äng, äfvensom att, om en delegare undfått öfverskott i åker samt i afrösningsjord fått fyllnad för bristande äng, han det oaktadt fått betala 16 Sammäna. Stata-, Lagsamt Allm. Beav.- och Ekon.-Ctsk. Bet. JVi 29. odlingsersättning för hola öfverskotta, utan att erhålla ersättning för bristen i ängsmarken. Till förekommande af den orättvisa, sorn häruti låg, föreslog motionären att otnförmälda ställe i 10 kap. 6 § Skiftes-stadgan måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”— - eller skall i skiftet bland inrösningsjordén ouppodlad mark emot åker eller äng intagas: bestämmes huru de delegare, sorn af åker eller äng undfå öfverskott, skola” etc.