Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrt täcktes, dock senast inom 10 år, låta utfärda Nådig Författning om det nya systemets antagande lili efterlefnad. Hvad beträffar de af Herr Hjerta och Petter Mårtensson gjorda framställningar, så, enär desamma utgått från den förutsättning, att det nya systemet för mått, mål och vigt icke skulle komma att införas i närvarande generations lifstid, lärer det af hvad Utskotten här ofvan tillstyrkt finnas vara en följd, att Utskotten icke kunna dessa framställningar understödja. Med antagande nemligen af ett snart införande utaf det nya systemet i sin helhet, måste en jaar tiel förändring af det gamla, äfven om densamma innebure en förbättring, anses af mindre vigt och nytta, samt ingalunda af så angelägen beskaffenhet, att den kan såsom en af behofvet påkallad åtgärd betraktas. Olägenheterna af det närvarande förhållandet anse Utskotten sålunda böra kunna fördragas den korta lid, som, efter hvad Utskotten hoppas, nu mera återstår, innan fäderneslandet kommer i åtnjutande af de fördelar, hvilka det nya systemet medför. Mea utom della skäl, som gäller i allmänhet om de af motionärerne föreslagne förändringarne, måste Utskotten anse den af Herr Hierta iftågaställde förändringen af tunn-målet för torra varor aldeles otjenlig, enär den fasta spanmålstunnan är så allmänt nyttjad och känd, alt, på sätt Rikets Ständer uttryckte sig i deras underdåniga skrifvelse vid 182g års Riksdag, rörande det nya sj^stemet lör mått, mål och vigt, ”ålankan på lös tunna redan försvunnit ur bokföringen, Förordningarne och språket ocht ålankan af 'struken kappe eller A af en fast tunna intagit dess ställe,’’ samt den föreslagna förändringen snarare aflägsnade ifrån än närmade till det nya systemet, Utskotten tillstyrka således, att de af Herr Hjerta, Lars samt Petter Mårtensson väckte motioner må lemnäs utan afseende. Stockholm den s3 Mars 184 *• Reser - Lagsamt Allm, Bese.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, X:o 58. Reservationer; Af Herr Aminoff, Fredrike.
eller nästfölj. söckendag. ATOro. Telef. Prenumeration sker: I landsorten: a postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stads postens hufvudkontor, i boklådorna samt å tidningskontoren. Ingen lösnummerförsäljning. Concordia 5i et är onekligen en god sed alt hedra ' de döda, synnerligast minnet af dem, ' ' som uträttat något godt och stort; men det sker ej sällan, att vi, för de döda, glömma de lefvande och i stället för att, medan tid är, med råd och dåd, med varmt hjerta och öppna händer, stödja personer, hvilka med gränslös sjelfuppoffring arbeta för allmänt gagneliga företag, vänta att visa dem vår aktning och beundran, tills vi enas om att gifva dem — » en sten på grafven », sedan de möjligen i förtid brutits af en öfvermensklig arbetsbörda. Vi hafva midt ibland oss en qvinna, som bär en dylik arbetsbörda, och fast än hon ännu ingalanda är bruten deraf, utan tvärt om bär den med gladt mod och aldrig svigtande hopp, dock — eller just derför — bör i tid stödjas af Sveriges qvinnor. Ty det stora verk, åt hvilket hon helgar sina krafter, är ett, som framför allt måste - tilltala ädla qvinnohjertan, emedan det har till mål att förebygga faltigdom, brott och elände, genom att rädda och uppfostra små värnlösa barn till goda menniskor och upplysta, nyttiga samhällsmedlemmar. För många, som känna och värdera författarinnan, fröken Concordia Löfving. Löfving) torde dock det arbete, hvilket hon satt som sin egentliga lifsgerning, vara förbisedt eller stå oklart; derför må några ord härom sägas till Sverges qvinnor i vår egen tidning. Redan under de tre år, fröken Löfving vistades i London, hvarest nämda stads allmänna skolråd sökte fästa henne för ännu längre tid genom en för henne särdeles fördelaktig anställning *, umgicks hon med planen att i Sverge grundlägga en åkerbrukskoloni, der små värnlösa barn skulle få en god och förståndig uppfostran, som medlemmar i arbetsamma, sedliga jordbrukarehem.
1 afseende på 13:de punkten (i förordmn ang:de vilkoren för idkande af fabrikseller handelsrörelse), som af R. o. Ad. oförändrad bifallits, har Preste-St. i stället för orden »Konungens Befh:de» insatt orden »vederb:de kommunalnämnd»; Borgareoch Bonde-St:n deremot hafva i stället för »Konungens Befh:de» insatt endast ordet »kommunalnämnd». Af det nu anförda torde R. o. Ad. finna att dessa begge frågor, ehuru i sak af ingen vigt, dock för principens skull ej s Den 7 Oktober. tåla vid ett godkännande, alldenstund på denna väg 3:ne Stånd genom en skrifvelses gillande kunna komma att besluta öfver hvad det 4:de Ståndet menat eller velat uttrycka med sitt afvikande beslut. Af dessa skäl får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. derpå, att R. o. Ad. ville vid de ofvan omnämnda 9:de och I3:de punkterne låta bero, hvad den 13:de angår, dock under förutsättning att Preste-St. densamma godkänner, samt i öfrigt godkänna skrifvelseförslaget. Efter härmed slutad öfverläggning, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ad. skulle låta bero vid så väl den 9:de punkten bland de allmänna grunderne för en förordning rörande vilkoren för handels idkande, som ock den 13:de punkten bland de allmänna grunderne för en förordning ang:de vilkoren för idkande af fabrikselier handtverks-rörelse, dock under förutsättning, hvad sistnämnde punkt beträffade, att densamma komme att af Högv. Preste-St. godkännas, samt i alla öfriga delar gilla det ifrågav:de skrifvelse-förslaget. Ropades ja. Vid föredragning af Bevilln.-Utsk:ts den 3 dennes bordlagde Mern. N:o 25, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om införseltullen å ättika, blef den af Utsk:t föreslagna voter:spropos:n af R. o. Ad. godkänd. Öppnades
Riksdag i enahanda afseende äskade belopp eller 400 R:dr, att utgå under vilkor att offentliga föreläsningar vid skolan i de delar af Fysik, eller andra vetenskaper, som med navigationen ega sammanhang, från medlet af Oktober till medlet af December samt från medlet af Januari till slutet af Mars komme att, vare sig af den ordinarie läraren eller någondera af de begge underlärarne, hållas en timme dagligen eller två timmar hvarannan dag. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket, 1853. 7 Derjemte, och under åberopande hurusom, med afseende derå, att den lärare, hvilken vid Stockholms Navigationsskola meddelar undervisning rörande ångmachiners konstruktion och behandling, till följd af de uti Kongl. Förordningen den 16 November 1849 och Kongl. Kungörelsen af samma dag meddelade stadganden angående dels vilkoren för behörighet att till befälhafvare och machinist å ångfartyg varda antagen, dels rättighet för en hvar, ehvad han vore vid skolan till elev antagen eller ej, att af undervisningen derstädes sig begagna, fått vidkännas en ansenlig tillökning i tjenstegöromål, Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt Bref af den 9 November 1852, funnit godt att i bemälde lärares förut till 200 Riksdaler för året bestämda arfvode bevilja en årlig tillökning af 100 Riksdaler, att tillsvidare af Handels och Sjöfartsfonden utgå, hade Kollegium i underdånighet hemställt, huruvida icke Kongl. Maj:t skulle finna skäligt att hos Rikets Ständer i nåder föreslå uppförandet på Riks-Statens Sjette Hufvudtitel af jemväl nu ifrågavarande arfvodes-tillökning. Götheborgs Navigationsskola, i afseende å hvilken skola förekomme, att sedan Rikets sednast församlade Ständer icke bifallit Kongl. Majlts då framställda nådiga förslag om förhöjning med 200 Riksdaler i arfvodet för Underläraren vid nämnda skola, men
Ex Protocollo y. Kars Crom. Antom den 28 Junii i8a3. Utlåtande, I anledning af 1364 Stats-Utskottets Betänkanden. Herr Friherre C. H. Ankarsvärds Motion om tillökning i Lön erne för de Fyra Stats-Secreterarne. Hos Högloft Riclderskapet oeh Adeln har Herr Friherre Carl Henric Ankarsvärd anfört, att det vore af högsta nödvändighet, att Folket åt Stäts-författningens Fyra StatsSecreterare gifva all den upphöjelse och inflytelse, sorn Stats-författningen nied dessa Ämbeten åsyftat;och då för bemäldte Ämbeten är bestämd en vidsträckt och magtpåliggande verkningskrets och ett upphöjdare rum i Samhället, har Herr Friherren föreslagit, att de Stats-Secreterare, hvilka enligt Regeringsformens 6 §, ovilkorligt skola vara Fyra, måtte till Lönförmåner af Riksens Ständer sättas i likhet med Ståts-Ministern för Utrikes Ärenderna; till hvilket ökade anslag Herr Friherren förmodat utväg kunna vinnas, 0111 på de Utrikes Minister-posteme någon indragning i det stället gjordes, Öfver denna till Stats-Utskottets åtgärd remitterade Motion, har Utskottet trott sig höra yttra, att, med fullkomligt instämmande, uti Herr Friherre Ankarsvärds anförande om den vigt och det inflytande som är förenadt med de Fyra Stats-Secreterare-Amheten, hvilka enligt Regerings-formcn tillhöra föredragning inför Konungen af alla de Administrativa Ärender, sorn kunna blifva Stats-Utskottets
Nog är Kopparbergs län stort, men att dessa socknar skulle tillsamman innehålla 12 å 1500 mantal, det skulle jag mycket helvida. Således lärer väl den vinst, som Hr Rosenblad förespeglat att Staten skulle göra på utbytet, ej komma att blifva så serdeles stor. Tvertom vägar jag påstå, att den skulle blifva högst problematisk, emedan hvarken komiterade eller Slatsötsk., på sätt jag redan anmärkt, behagat göra sig den mödan att utreda hvad den eflergifna bevillningssumman utgör. Då således frågan hvarken är klart eller redigt framställd för R. St., så anser jag deruti ett vigtigt skäl ligga att icke bifalla förevar:de punkt. Hade vederbörnle embetsverk blifvit hörde i saken, så är det otvifvelaktig! att de hade framlagt en sådan utredning, och då hade R. St. kommit i tillfälle att med sakkännedom besluta, i st. f. att maij nu yi|l förmå dem alt, famlande i mörkret, fatta sitt beslut, Hr Rosenblad: Till samtlige Ståndets ledamöter har blifvit utdeladt komilerades betänk, med dess bilagor, och jag hade förmodat att en man, sorn tagit så mycken kännedom af detta ärende, som Hr Printzensköld, hade bordt göra sig någorlunda hemmastadd med dessa bilagor. Hade Hr Printzensköld afhörl hvilken bilaga jag hänvisade till, nemi. litt. E och ej litt. M, så skulle han lika med mig hafva funnit att Fahlu kungsgårdshjelp utgöres: ”af dalkarls-mantal 202j?ff7o å 16 sk., sorn utgå i penningar utan förhöjning, 5881\"0- å 8 sk., sorn utgå i penningar ulan förhöjning, och 178,Vo, som u,o® i ett lass ved; 186r80'0 å 5£ sk, som utgå i eli lass ved; och af gärde-mantal 277T3s7ff å 5^ sk., sorn utgå i ett lass ved, samt 277-jW ä 5^ sk., som utgå ■ en stock.
Om det vore jag som behöfde hjälp — och jag behöfver alltid, förr eller senare, hjälp — hur ville jag bli bemött? När en gammal, fattig, sjuk människa icke kan uppbära lifvets börda, utan kastar den af, må då hvarje hem se till, om icke en lyxartikel uppfyller den vrå, som kunnat och bort erbjudas åt denne broder. Hvarje sådant dödsfall är en skamfläck på ett samhälle som kallar sig kristet. En skamfläck för hvar och en som tillhör detta samhälle. » » Vi hafva kommit från ämnet. » » Nej, vi komma åter till utgångspunkten genom att foga länk i länk af den sociala frågan, ty hvarje människa utgår från ett hem och måste återgå till ett sådant, eller. » » Det är nog så. Snygga bostäder för måttligt pris måste finnas, om verkligt, välstånd skall prägla ett samhälle. » » Men det är nu icke nog med att snygga bostäder anskaffas, de måste äfven underhållas snygga. För en person eller flere, som måste hushålla i ett enda rum, äro t. ex. tapeter icke lämpliga. De blifva osunda och falla ifrån genom fukten, som ovillkorligen uppstår af matlagning, äfven den omtänksammaste. Ett sådant rum borde alltid oljemålas eller oljestrykas för att kunna tvättas i sin helhet. Det kan af hyresgästen sedan göras prydligt med taflor eller annat. » i Ja visst! Och detta borde öfvervakas, ty det är ju så att den ene hyresgästen vill och kan hålla snyggt, men grannen omintetgör hans bemödanden genom motsatta vanor. » » Detta öfvervakande kan ej ske, utan att ingripa för mycket på hemmets fridlysta område, men trappor och förstugors rengöring borde ej lämnas åt hyresgästernas olika begrepp om snygghet, utan vara hyresvärdens egen sak liksom all renhållning inom gården. » » Du har tänkt öfver saken. » » Ow jag tänkt. Men jag har också tänkt på, att vi nu kunna behöfva en kopp kaffe, ty näst hem är det mat och dryck, som höra till ordningen. Gud gifve. att ingen saknade det nödvändigaste! Håll till godo! » » [\ f å, kära Elinor, skall du komma med i Hyres•i &gt; gästföreningen? » » Det beror på hvad den liar till mål.
Härigenom besvaras ock , på ett , efter Utskottets omdöme , fullt rältsenligt sätt, den fråga, som redan länge utgjort eli tvisteämne emellan personer, hvilka idka vexelhandel, nemligen huruvida vexelgifvaren eller vexeltagaren skall hafva åliggandet att afsända vexeln till accept. ÄfventyreL blir vexeltagarens, derest han försummar att presentera vexeln senast vid förfallotiden, när sådan är bestämd, men eljest inom viss tid från utgifvandet; hvaremot det blir vexelgifvarens sak, att, i händelse lian för egen efterrättelse, i afseende på sin och godkännarens inbördes ställning, vill hafva vexeln förr presenterad, derom sjelf draga försorg. Denna grundsats instämmer med Preussens, Frankrikes, Nederländernas och Danmarks Vexel-Lagar, hvilka Utskottet, så väl i denna omständighet, som äfven i flere andra hänseenden, rådfört; c) att den nuvarande höga vexelränlan bör nedsättas. Stadgandet om ia procents ränta för protesterad vexel står i sammanhang med föreskrifterne om densammas återskickande med omgående post, samt om skyldigheten att, inom 24 limmar efter postens ankomst, fordra betalning. Så snart åter liden för vexelinnehafvarens rättighet, att kräfva vexelgifvare och öfverlåtare, faslställes efter annan grund, hvilken icke utesluter möjligheten af några veckors eller månaders dröjsmål med den protesterade vexelus uppvisande till betalning hos desse sistnämnde, tyckes billigheten Lag-Utskottets Betänkande K.o 17$. tala derföre, att, till förekommande af ocker, räntan blifver den vanliga.- Allmännaste bruket är också redan att, för återgången vexel, ränta icke debiteras högre än till 6 proc., ehuru Lagen berättigar til! dubbla beloppet; J) att fordringsegaren deremot bör åtnjuta full ersättning för alla sina skäliga och bevisliga kostnader. I gamla Yexel-Stadgan finnes ersättningen inskränkt inom ett visst maximum, och man har förmodligen ansett de stundom öfverskjutande umgälderne betäckas af den höga räntan.
Jag tror äfven, att den ädle Grefven bör vid närmare eftersinnande något jemka med sig uti den indelning han gjort af RiksStm, då lian ansett de privilegierade Stånden blott vara tärande och de andra endast närande. Äro då de ledamöter af detta Stånd, sorn äro jordbrukare, — och jag menar att Grefven sjelf befinner sig i denna belägenhet, — äro de blott tärande? Bidraga de icke till Statens bästa, likaså mycket som borgare och bönder? Jug tror det visserligen. Jag känner t. ex. en possessionat i Nerike, som erlägger i kronoutlagor iner än tvenne af Nerikes städer tillsammans. Är då han endast tärande? Hvarföre skulle han icke också räkna sig ibland de närande? Det der saltet att elassificera medborgare lill det resultat alt den ene skall väga mer än dea andra på Statens våg, att sönderslita de föreningar som grundlagen sjelf gör, öfverlemna!' jag till Grefven, om det är fullkomligt rättvist. Jag vet, att populariteten — åh ja, den vinnes ju mera man smickrar de båda Stånd, af hvilka man väntar gagn för sina planer! Jag hemställer likväl tili Grefven om delta kan vara rätt. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då flere af R. o. Ad:s ledamöter yrkat återremiss, oaktadt alli hvad deremot hittills blifvit anförd t, torde det tillåtas mig att ingå i närmare granskning af denna fråga. De som yrka återrernissen, stödja säg på innehållet af 07 §:n Riksd.Ordn. Visserligen innehåller denna § motionsrätt för Const.Utsk.; men ingalunda kan denna motionsrätt vara af samma beskaffenhet som den, hvilken omtalas i 60 §:n af samma grundlag, der det heter: ”Vilja R. St. till Konungen framföra någon deras ”allmänna önskan, i hvilket ämne som helst, förhålles der”roed på det sätt Reg.Ftns 89 § utstakar.” 89 §:n åberopar Ekon.Utsk.
Af obligationernas text ville det synas, som skulle låneöfvertagarnes mening hafva varit att, under formen af ett Engelskt lån, placera obligationerna såväl på den Engelska sorn på den Tyska penningemarknaden. Men härvid erinra Revisorerne, att obligationer af sådan beskaffenhet, som de ifrågavarande, icke på någondera af dessa marknader kunde blifva rätt begärliga, ty om de placerades i Tyskland, måste ränteoch amorteringsliqviderna, hvilka skulle verkställas i London, för obligationsinnehafvarne blifva förenade med särskilda kostnader; och om åter deras försäljande inom England vore afsedt, komme ett väsendtligt hinder för deras spridning att möta, då i detta land för all obligations-amortering uppköpsmethoden vore den vanliga. Då Jåneöfvertagarne fixt öfvertogo endast en fjerdedel af lånesumman, samt Riksgälds-kontoret alltså äfventyrade att för egen räkning nödgas föryttra återstoden, hade Fullmägtige bort låta sig vara företrädesvis angeläget att tillse det obligationerna erhöllo en sådan lydelse, som befrämjade deras spridning inom det land, der de voro afsedda att föryttras; och då nu lånet afslutades i England och i Engelskt mynt, hade, enligt Revisorernes förmenande, Fullmägtige icke bordt medgifva att obligationerna ställdes på amortering; erinrande derjemte Revisorerne om den fördel af uppköpsmethoden, att, om räntefoten i obligationerna ej sattes allt för hög, tillfälle förefunnes att medgifva en större rabatt, enär låntagaren icke då, såsom när utlottniugsmethoden begagnades, vore underkastad nödvändigheten att al pari inlösa obligationer, för hvilka han sjelf, vid deras utsläppande, måst vidkännas rabatt; hvarförutan man kunnat påräkna att, då den allmänt gångbara räntefoten här i Sverige vanligen är , högre än den Riksgälds-kontoret för sina obligationer måste erlägga, amorteringsfonden skolat genom förräntning tillvexa i hastigare progression, än amorteringsplanen afsåge och följaktligen blifva tillräcklig att redan före slutet af den för lånets fullständiga liqvideraiule bestämda tid fullgöra amorteringen.
Då, hvad qvarnar angår, desse såsom särskilde lägenheter äro i jorde-boken intagne och grundränta dem åsatt, samt bruken jemväl bära grundränta, torde större delen af berörde verk vara att anse af den beskaffenhet, att någon fruktan för deras bestånd icke bör kunna uppgifvas såsom skäl emot deras ingående i vägdelningen, och om på vederbörandes pröfning finge ankomma att på det ena eller andra sättet bestämma deras deltagande deri, vore nödig försigtighet iakttagen. Det skäl för oftanämnde verks befrielse från väghållnings-skyldighelen, man velat hemta af det förmenande, att desse verk vöre för orternes eget behof och till allmänhetens gagn inrättade, torde förfalla vid betraktandet deraf, alt sådane verk aldrig lära blifvit anlagde för kommunens, utan med hufvudsakligt afseende på egarnes fördel. Att emedlertid inrättningar på sådan grund blifvit befriade från kommunala besvär, torde vara utan exempel; och man lärer väl i allmänhet kunna antaga, att, om det än är fördelaktigt för en ort, att bruk, hytta, grufva, qvarn, såg eller fabrik finnes i dess närhet, är det fullt ut lika, om ej mera, fördelaktigt för egaren af bruket, hyttan, grufvan elier fabriken alt ega tillgång på landtmannavaror samt få sina produkter af allmogen transporterade, och för qvarneller såg-egaren att erhålla säd lill förmälning eller timmer till försågning; så att nyttan och fördelarne måste anses ömsesidiga. Beträffande ändtligen den invändning, att en skyldighet af ifrå - 110 Eacpeditions-Vtskottels Förslag till underd.
Huruvida Kongl. Majit ernar, angående komitéens betänkande, inhemta Rikets Ständers yttrande, innan Kongl. Majit fattar sitt beslut i hufvudsaken, eller låta dermed förfaras enligt sista punkten, 1 mom. 34 § Riksdags - ordningen, är mig icke bekant. Men då åtskilliga af de föreskrifter, komitéen föreslagit, tarfva mildring och jemkning, och tjenligt vore, att Rikets Ständer finge tillfälle sig derom yttra, tager jag mig frihet föreslå, att Sammansatta Lagoch Ekonomi-Utskottet, som lärer komma att behandla denna motion, behagade från Kongl. Civil-departementet begära såväl berörda underdåniga betänkanden, hvaraf tryckta exemplar derifrån kunna erhållas, som ock de yttranden, hvilka i anledning deraf möjligen afgifvits, samt, efter granskning af betänkandena och dithörande handlingar, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med komiterades åsigter upprätta förslag till ordningsstadga för städerna, hvilket, så vidt det af Rikets Ständer godkän - 422 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 179. nes, torde till Kongl. Majit inlemnas, med underdånig anhållan, att detsamma, så fört ske kan, af Kongl. Majit pröfvas och, i de delar det vinner Kongl. Majits nådiga bifall, till allmän efterrättelse utfärdas. Stockholm den 15 November 1865. L. V. Henschen. Af Herr HeilSChCU, L. Om en fullständig Svensk Författningssamlings utgifvande. Ej blott för den yttre och inre laghistorien, hvars studium i alla civiliserade länder anses och verkligen är nödigt för en hvar, som vill förvärfva sig en sjelfständig och något grundlig lagkunskap, utan ock för den politiska historien samt för språkforskningen, är en fullständig och korrekt samling af äldre lagar och författningar högst nödig. Endast genom läsning af sjelfva källorna får man en klar blick i folkets förflutna lif.
Det är derföre mindre med afseende på sjelfva beloppet af det anslag, som är ifrågasatt än sättet för detsammas användande som jag haft betänkligheter. Jag tror icke att det är rätt hushålladt att använda 12,000 r:dr på ett sätt att man icke har att deraf vänta annat än möjligen inbilskhet och stegrade anspråk hos de utskickade personerna, sorn pä en så kort tid icke kunna inhemta någon verklig kunskap om de ämnen, som förekomma. Det är bekant, att man icke får vidröra de ämnen, som äro utställda utan endast på afstånd beskåda desamma. Jag hemställer till hvar och en, huruvida någon riktig insigt skulle på det viset under 14 dagars vistande i London kunna inhemtas. Jag tror det icke och får derföre anhålla alt betänk, måtte till Utsk. återremitteras. Ilr von Troil: Då jag inom StatsUtsk. med min röst biträdt det ifrågavar. betänk., så anhåller jag alt i största korthet få redogöra för de skäl, som dertill föranledt mig. Jag får till en början nämna att jag visserligen, lika med den siste värde talaren är öfvertygad derom, att nyttan af den ifrågavar. resan icke kommer att blifva så stor som man föreställer sig. Likväl skulle jag tro ali resan icke kommer alt blifva utan all fördel för det allmänna, då det icke blott är arbetare, som dit utskickas utan äfven Svenska slöjdidkare och Svenska fabriksmästare, som komma alt göra denna resa. Jag skulle således tro att någon, om än mindre stor, nytta kommer att af resan upstå; men det har icke varit den relativa nyttan af resan som förmått mig att dertill lemna milt bifall. Det har varit den omständigheten alt petitioner inkommit ifrån nästan alla trakter, åsyftande K. M:s nåd. förord hos R. St. för beviljande af medel lill en sådan resa. Allmänt är man öfvertygad eller synes åtminstone vara det om den stora fördel man deraf skulle komma att skörda. Om R. St. nu skulle afslå detta anslag, så blir följden att alla de, som äro i saken intresserade, eller som hoppas att få göra en dylik resa, skulle säga att om R. St. lemnat medel till deras resa, så hade deras slöjder kunnat göra betydliga framsteg.
Anordningar, ulgångne 10,783,067: 7. 3.1 återgångne i Krono-Uppbörden 334,320:27. 4.J~ Anordning enligt Extra Stats-Regleringen Afskrifr lingar ; Af å 9:de Hufvud-Titeln inbetaide Lån jemte Räntor 4,114: Af ersatte eller redovisade Förskott å 9:de Hufvud-Titeln 11,024: å öfrige Hufvud-Titlarne 318,179:41.— 329 203:41- Ökade Reservationer Jterlyftade Depositioner Lefvereringar utom Stats-Ecrket Balance den 31 December 1836 ; Contant Behållning 1,268.452:33. 8. 236,175:15. l. 988,064:16. 8. 2,492,692:17. 5. Inneslående Krono-Uppbörd: Balance frän den 3l December 183S: Contant Behållning Behållning på Vågarne D:o af Fastigheter . D:o af Inventarier . D:o af Spanmål m. ra.. Fordringar Utlånte Medel . Innestående Krono-Uppbörd: Åter debitering • Af å 9:de Hufvud-Titeln utgångne Lån jemte upplupne Minskade Reservationer Stata-Medel. Stormägtigste, Allernådigstc Konung!