Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogos å nyo och biföllös Lag-' samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden: N:o 42, i anledning af väckt fråga om inställelse af de nu pågående laga skiften; N:o 43> i anledning af ytterligare väckt fråga om lättelse och ändring i Kongl. Taxan på arfvode för Landtmäteri-förrättningar, af den 5 Julii 1827; och N:o 44, i anledning af väckt fråga om stadgande af en Lag lill förekommande af vederbörande Tjenstemäns egenmägtiga förfarande vid Jordrnnsakningar samt om upphäfvande af Kongl. Circularie-Brefvet den t October 1804, angående förmedlings återgång. S. D. Vid förnyad föredragning lades till Handlingarneföljande Constitutions-UtskottetsMemorial : N:o 4°, rörande Stats-Utskottets anmärkningsanledning, i afseende på beviljade förlagslån åt Mechaniska Verkstaden vid Motala; och N;o 41, angående Stats-Utskotlets anmärkningsanledning, i fråga om ett Fabrieanten Focliet beviljadt lån ur Manufactur-Discont-Fonden. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Till handläggning företogos å nyo och 70 Fröt. Utdrag den ao Jnlii 182g. biföllos Banco-Utskottets, den 17 i denna månad, på bordet lagda Betänkanden : N:o 56, i anledning af Herr TV. Tharas
”Möjeligheten ut t med säker framgång ’’och nytta verkställa en myntbestämning elller realisation, (benämningen kan vara i i k — Ogiltig, ty följden är enahanda), beror hufvud”sakligen på nu varande beskaffenhet af alla ”Banquens tillgångar, i förhållande till belop’’pet af dess utelöpande Sedelstock; men så ”länge Nationaliepresentationens, likasom Fi’’naoce-ComiT)ittcens forskning i desse fall, må”ste sväfva trtotn blotta gissningar, hvilka alf”tid lemna turn för öfverdrift i ena eller an”dra afseendet, efter åsigters och interessens *’skiljagtighet, kun opinionen deröfver aldrig ’’vinna den stadga, som fordras för ett Rik”sens Högh Ständers Beslut, hvars följder skola ”i så betydlig män verka uppå närvarande och 5 tillkommande slägters lycka eller olycka; och ’’ett fortsatt underhållande af denna ovisshet ”'skulle måhända sluteligen åstadkomma orättvisa misstankar, rörande Banquen, hvars o”rubbade Credit likväl står i så nara samband ”med Samhällets trefnad. R ane o-Utskott et s Betänkanden. 77 ’’J)å Banquen, enligt Riksens Högloft’ ”Ständers Beslut för det närvarande icke är ”ställd i någon förbindelse, att med Silfver in”lösa sine Sedlar, oansedt desse likväl nu utgöra ”Rikets enda mynt, på hvars värde hvarje ”Medborgares förmögenhets tillstånd beror, så ”synes denna belägenhet både påkalla ett öp”pet framläggande af Banquens sanna tillstånd ”och äfven utgöra ett säkert värn, emot ali ”möjelig våda af en Publicitet, hvilken var ”samtida med Banquens inrättning. ”En annan väsendtelig fördel torde Pu”blicitéten medföra, att gifva en sakrare ledning för Riksens Högloft.
Berednings tillstyrkande deraf, i anledning af mitt fullföljande der af nämnde motion, icke heller nu af Utskottens Plena blifwit antagen; får äfwen jag, lika med Herrar Friherre Sparre, Cancelli - Rädet v. kkartmansckorlk och Lagman dloreus, samt med äbcropandc sä wäl af min Reservation wid oswannämnde Stats-Utskottets Betänkande Nw 266, som de af nämnde Herrar anförde wigtige stäk, ytterligare reservera mig, under tillägg till hwad Hrr Friherre Sparre och Canceli-Rädct v. Hartmaasckorlk' yrkat, att ett lika stort anslag för är i835 mätte uppföras till Strömrensningarne, som R. H. Ständer nu behaga bewilja för hwartdera af de 5 ärcn i83c> — >834; hwarcfter dock, enligt Hr Cancelli-Radet v. Ilai tmansckorll!! utredning, af 1835 ärs päräkneligc tillgängar 34, Stats-och Banco-Ut sköttens ätcrstär ett öfwcrstott, att anwändas till da blifwandc Riksdags-kostnaders bestridande, soni bör anses i det närmaste kunna dem fullt godtgöra. För bada uti Neservationerne om oswannLnmde flags arbeten, wid Fäsiningarne och wid Strömrensningarne, stall det ärs-uppstof, under hwilket intet anstag gifwes, ofelbart medföra afbrott och förluster, hwilka fedan med ökade anflag drabba Staten. Men sarstildt får jag ock reservera mig emot Utskottens anförande i Tabellen af R:dr 84,483 lill godtgörande af Åtskilliga fummor, dem N. H.
Jag hemställer, huru man med billighet kan fordra sådant af menniskor, sorn. icke göra anspråk på fullkomlighet utan blott på nit? Jag är öfvertygad , att hvilken fördomsfri, som granskar 1 8 15 års förslag, skall förundra sig Öfver den noggranhet, hvarmed det samma blifvit uppgiordt, och som under åtta års tid bekräftat sig i verkligheten ; ty det har sedermera blifvit följdt, och icke, som jag här hört någon uppgifva, vid hvarje Riksdag undergått förändringar. Förhållandet är icke sådant. Det lades till grund för alla beräkningar vid 18x5 och x8l8 årens Riksdagar. Man hade väl ännu ej samlat nog ärfarenhet, för att riktigt bedöma det inom verket, ehuru jag hort manga utom det samma, sorn derom fällt ett afgörande omdöme. Med den ärfarenhet jag under 13 års tid inhämtat, försäkrar jag, att jag icke öfver hvilket kostnadsförslag, som hälst, vågar fälla ett bestämdt yttrande. Val kan jag äga tnin öfvertygelse derom, men icke för rigtigheten deraf gå i borgen; jag skulle då i sanning anse mig sjelf för en obetänksam menniska. Men när jag säger, att man från första stunden iakttagit den noggrannaste redogörelse för hvarje dag och månad: ait man sökt afsöndra hvarje arbete särskilt, och derigenom vunnit täflan hos alla arbetarne, och blifvit iståndsatt, att beräkna kostnaderna af hvarje arbete} när detta Ridd, o. Ad. Prot. IX Band; lista Afd. 23, 354 Den 15 Oetoler f. m, jemte de nya profbitarna och mätningarna på stället blifvit lagde till grund för det förslag sorn nu blifvit Framlaggdt, så är det mer än troligt att om den nuvarande personalen qvarbtifver, samt vi få behålla fred, och arbetet fortsattes efter den uppgjorda planen, skall densamma slå val ut; och jag tror detta så mycket säkrare som för fullbordandet häraf all den säkerhet blifvit lämnad, sorn i dylika fall kan åstadkommas. Jag har ansett mig böra så utförligt som skett anföra delta för att skingra misstroendet mot förslaget, men jag upprepar det ännu en gång:
Maj t år 1810 för Göt’ a Cana'Bo!ag utfärdade Privilegier, och de i ista, 2dra, 5<1; och 4-de Momenterna af 5dje §. deruti lemnade Nådiga före: krifter, ansett d n ifrågavarande vägunderhåPnings-skyldigheten icke b ra eller kunna Bolaget åläggas, så mycket mindre, sorn, då Bolaget kommer att, utom sjelfva Canalen, underhålla en 8 mils grusad dragväg af 6 alnars bredd lä''gs Canalen, på hvilken väg de betydligaste Transporter skola fortskafYas, Bolaget måste anse9 som den största väghållare i Riket; och, om Bolaget nu skulle förpiigtas, alt deltaga uti den allmänna vägunderhållningen, så borde nyssnämnde väg deruti äfven ingå. I afseende på antalet af de hemman, som genom Canalanläggningen utgått, har Herr Grefven anfört, att Vadsbo Härad i V.st.rgöthland, hvilket består af 97/iJd Is hemman, hade förlorat /pg-dels hemmanAska Härad i Östergöthland, bestående af 533-g-dels hemman, hade förlorat intet; Bobergs härad, af 502-fdels hemman, förlorat 2-J; Gullbergs Härad i82-|dels, förlorat 2 Memmings Härad lä/pfcUls förlorat 13 Hammarkinds Hä - .503 Eesv. och Ekon. VtsL Betänkanåen. rad 4263-Iels, förlorat och Björkekinds Härad 26o|;dels forioral 1 hemman. Dä nu Kongl.
Utskottet anser nemligen den af ifrågavarande hemman och lägenheter utgående ränta, som vid olika tider blifvit bestämd, icke utgöra någon tillförlitlig måttstock å deras beskaffenhet och förmåner; hvadan och om än antagas må, att 10 års räntor i ett eller flere fall kunna anses så~ Slais-UUkolUlt LHålandt N:o 102. 13 sorn cn lämplig skatteköpeskilling, deraf ingalunda följer att lika många års ränta för de särskilda hemmanen och lägenheterne bör i hvarje hänseende tjena såsom grund för nämnde köpeskillings bestämmande, hvilket deremot torde lämpligast och rättvisast kunna ske efter förutgången pröfning i hvarje särskildt fall. I följd häraf och då Utskottet likväl håller före, att 10 års räntor icke böra för vinnande af så väsendtliga förmåner å innehafvarnes sida i något hänseende vara en obillig grund för skatteköpeskillingarnes bestämmande, har Utskottet velat föreslå detta belopp såsom minimum, men öfverlåtit åt vederbörande att efter sig företeende omständigheter bestämma köpeskillingen till högre summa. Pröfningen häraf har Utskottet ock ansett vara ett så grannlaga ämne, att detsamma icke borde helt och hållet öfverlemnas åt Hospitalets direktion, utan det slutliga afgörandet uppdragas åt Öfver-styrelscn för Hospitalerne; och ehuru Utskottet föreställt sig att Ilospitals-direktionen i allmänhet eger den noggrannaste kännedom om ifrågavarande hemmans och lägenheters beskaffenhet och förmåner, har Utskottet likväl, med afseende å vigten deraf att frågan om och i hvad mån den till hemmanen hörande skog kan anses med dess framtida bestånd lemna större årlig afkastning, än som motsvarar deras behof af byggnad, stängsel och vedbrand, med erforderlig sakkännedom bedömes, ansett undersökning härom böra verkställas af vederbörande embetsmyndighet, innan vidsträcktare dispositionsrätt af skogen, än som nu är medgifven, får mot särskild ersättning meddelas. I betraktande häraf får Utskottet hemställa, att Rikets
Af dessa tillgångar må Kongl. Majit ega efter omständigheterne reservera en del till oundvikliga directa undsättningar och sålunda, enligt hittills stadgade grunder, utlemna såsom lån under socknarnes eiler menigheternas gemensamma ansvarighet för det erhållna bidragets återbetalning på bestämda tider, utan ränta, mt<l åliggande för menigheterne sjelfve att om 454 Prot. Utdv den 19 Maj 184 f • anskaffande af säd oell dess utdelning föranstalta samt disponera återstolen till förskott åt menigheter uti de genom mi-svevt lidande < rter i och for utgörandet af allmänna arbetsföretag, samt, då tillfällen härtill saknas, jemväl till verkställande af större arbeten för statens räkning, med syftemål att åt blottställde orters invånare bereda en eljest saknad dagspenning. Derjemte beslöt Ståndet, att utaf de för undsättningar disponibla medel en åttondedel må, allt efter hvad Kongl. Majit kan pröfva skäligt, användas antingen till gåfvor åt de genom felslagen skörd mest blottstälde utan återbetalnings-skyldigbef, eller till räntefiia lånförsträckningar utan annan säkerhet än iår.tagarnes personliga förbindelser. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Memorial och Utlåtanden: N:o ip5, med förslag till votering i Förstärkt Stats-Ulskotf, i anledning af Riks-Slådens skiljagtiga beslut öfver Utlåtandet Nio i35. Den föreslagna voterings-propositionen gillades. Nio 19-, i anledning af återrerniss utaf Betänkandet N:o 158, angående förändringar uti Kongl. Majits Nådiga Instruction för BeklädnudsDirectiooerne vid Indeldta Infanteri-Regementena m. m. Ståndet, som bifallet Betänkandet N:o i58, vidblef sitt beslut och lade Utlåtandet Nio 197 till handlingarna.
Hvarje tillökning i utgifterna för konsulat-väsendet drabbar alltså Sverige allena; och det Konslitulions-Utshottels Memorial N:o ii. 31 var alltså Sverige allena, som kom att vidkännas den för Norrska handelns gagn äskade adöningen ål Konsolen i Archangel. Vid den, på sätt njss är lörmäldt, anbefallda nya ansökningen till nämnda tjenst anmälde sig fyra sökande, hvaraf vill synas att den då bestämda adöningen icke ansågs för ringa. Kongl. Maj:t utnämnde den 22 April 1853 till befattningen Svenske och Norrske Konsulen i Nantes //. A. Bruenneck. Denne aded redan den 4 September samma år. Dä befattningen, med samma lönevilkor, efter honom åter anslogs ledig, anmälde sig bos Kongl. Kommers-kollegium ej mindre än sex sökande, och dessutom hos Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena den sjunde, nämligen Kapitenlöjtnanten i Kongl. Norrska Flottan B. S. Fleischer, hvilken af Norrska Regeringen ifrigt förordades. Denna Regering anförde, bland annat, alt Fleischer, som 25 år tjena! i Norrska Flottan, äfven i fyra års lid tjenslgjort inom Kejserliga Ryska Flottan och dervid förvärfvat sig en kännedom af Ryska språket och kunskap om Ryska förhållanden, som för den ifrågavarande befattningen vore af synnerlig vigt; att han, framför de deste af öfriga sökande egde en förtrolig bekantskap med Norriges förbindelser med Archangel, hvilka voro af en egendomlig natur och jemn förde med Sveriges, af långt öfvervägande vigt. Jemlikt Svenska och Norrska Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan hiel' Fleischer ock af Kongl. Maj:t, den 30 Juni 1854, förordnad till den sökta befattningen. Någon lid derefter anhöll Konsulen Fleischer i underdånighet, all hans traktamente mätte förhöjas till 3,000 R:dr Hani b.
Det är beläget, ef)tr>aD en eller flera Deruti fafma Del. ©ocf jfola fåDane Masugnar, tjwilfaS tillroerfntng bevisligen föräDlaS af eg a* ren toiD jemvoäl f>onom tillhörigt ©tångjernSbruf, taperaS gemenfamt meD 64 SöruFet på Det fläUc, Det’ Dctfamma är beläget. Silla anDra SÖtaéugnar (Fola oroilforligen uppgifva^ od) till roärDe befFattaö, Der De äro belägne. §. 77. fJBiD Defa <3BerF6 voärDering länDer till efterrättelfe, fmaD t (38 § blifvit (FaDgaDt, meD iafttaganDe att fåDane inrättningar, font ingen Del af året blif voit begagnaDe, enDafl till wärbo af futö odj bpggnaDer uppfFattaé; häremot alla öfriga, äfwen för fina privilegier, förlag, rörelfcfonD od) Den i jemförelfe DermeD calculeraDe afFafhtittg, (Fola affeé, få att De werF, pwilFaö åbpggnaDer ega ett ringa roärDc, lifvoäl för Den .rörelfe, font Drtfwcö, od) Den iitFomfF, font Deraf femtal, marDa taperabe, cmeDan tjär, liFafom wiD banDel od) annan rörelfe, Det är årliga afFomften, font bör uppfFattaé. §• ^ @FulIe, efter föregången noga granfFning af 9ftantalö(ängberne famt De, få roäl wiD ^antaléfFrifningen, font wib längDenö uppläfanDe eiler företecnDe å ©ocfenflämma, gjorDe anmärFmngar
M. härtill läckts utvälja, icke kunna undgå att vid sina arbeten afse tidens kraf af en, med det religiösa sinnet, bildningens och samhällsandans utveckling mera öfverensstämmande fördragsamhet inom den medborgerliga och politiska verksamhetens område, olika trosbekännare emel - Den 23 December. lfil emellan, väge vi här underdist utlala den hoppfulla förmodan, att, om dessa komite'rade finge sig updraget att yttra sig öfver de delar af denna vår underd. ansökan, sorn angar dels deltagandet i nationalrepresentationen, dels ett förtydligande af allmän lag, de begge komitéerna då skulle finna sig upmanade alt. föreslå uphäfvandet af alla de inskränkningar i denna medborgerliga verksamhet, hvilka, grundade blott pä religions-olikhet, ännu qvarstå i rak strid mot tidens uplysning och allmänna, försonande anda. Sedan vi nu vågat fästa E. K. M:s upmärksamhet på alla dessa förhållanden, bedje vi, alt IL K. M. täcktes taga i betraktande, att den nu i riket befintliga Mosaiska befolkningen till största delen består af här i landet födde afkomlingar af föräldrar, hvilka genom landels Regering för nära sjuttio år sedan upmunlrades att sig i riket ho sä lia; att de tala landets språk, följa dess seder, deltaga i nationalförsvaret, i alla skattebördor och i allt upfylla sina skyldigheter emot sitt fädernesland. Böra de således icke anses lika berättigade lill deltagande i lagstiftning, beskattning och förvaltning, som hvarje annan infödd Svensk man? Och i de få fall, då religiösa trosformers olikhet kan erfordra någon skiljaktighet i sättet af dessa rättigheters utöfning, synes sådant böra i lagen derefter lämpas, utan all derföre tillintetgöra eller förminska sjelfva behörigheten. De föreskrifter i gruudlagarne, hvilka utesluta Mosaiska trosbekännare från alla stalsembeten samt från deltagande i nationalrepresentationen, stå icke i öfverensstämmelse med dessa lagars allmänna anda, att betrakta hvarje i landet infödd man såsom ägande Svensk medborgarerätt.
n r H - l 1 - J,e dioit des feiimes, u r 38.3 - 380 - Till Fredrika-Bimer-Förbundet insanda bicker, Ramma, z o ~ b ballongimder - B A - Pm Ai tliiir Gordon Pym5 sallcamma sjotifventvr. ' B &amp; G. Beijer: Xytt bibliotek for berattelser, kiilturoch leseskildrinsa, * i af B. Wadstronz I dlb. Bonnier: C - Btzdr. Sten Sture iien pgi ' e och h ' tlstui,~ (+yllenst] eriia M. Bonnier: Y » i e E d i P ' esseW!, Biiiiiette ilch: 1iloiidinette - - Peppmkakan Bilderbok foi siialla bal n - A. V. Carlson: Bibliska berattelser foi bal11 fi~l~lcrt~ntz &amp; C: o: C Eolmherq, Carl XT so111 enskud man, koiiune P. C. Askerberg: f&amp;&amp;le och konst~ini&gt; h 4-6 C. E. Fritzes k. hofiokh. : ~ T a ~ l Cwsy t e -, Gras och ogms, ph~ckancl och Iiopsninlade i barnens tradgårdstappa J T Duk, # lamgång och hiuu inan vinnei. Hellberg: S lhqez-lof, U r Gosta Rerliiigs qga. P. A. Huldberg: L fitzqhofl, l rosenghl A. Jolinson: J Trez ne, Jorden iundt p&amp; 80 dagar, bewb fur s~igdoiii Looström &amp; k Komp. : G, _óIfqersotz, Flickor emellan - Tpptctcktsresoi och af vent^^ &amp; ammande Iniidel, for itiigdumen hmrb efter C ' awye, Coapm m fi P.
Som BoroareErändet redan för längre ud sedan b.fluiat »in sine FttHmaglige, cch a wen walt nya, och de förn.vdklsaen redan kom-rik l acr^vitä, sä föijer iu akt ärenberna gä, dä dessa arbeta gemensamt med de andra S ände 0 gamla Ftsilmägttge. -Om - n sä sördäller sia, 'er jag ej nägvt stä! hwarföre rcke walet kan uppskjutas. Anmäldes och infördes en Deputation ifrån det Hed-r närda B'-!deStändet anlöid af Riksdagsman! m ,'sä» W-limanland Wc »ung, som kMkannag f a?t Bono^S ändet bode bifallic akt en M-daille ösivcr Tdlvinö 1 rcWalet stulle präglas st-, t änr.n till Statsllnkotteks Memorial rörande ledmhe: frän P'ena till ^betets pässyndande lemnat filt bitall, med ber tillaag art Tatcmännen sins emellan stulle ö>weru>skomma om de dagar dä under sidur Plena böra hällas. Deputationen besivaradcs och ulbeledssgades pä waiM fäkt - Herr Den 27 Januarkl. 1057 «^err v. 5lc!iul^ i b im , levist: Jag skulle icke halma promenerat ett uppskof med Walet till Fullmachige, cm icke Högloft Statkbstskotttt wore i begrepp att söraslä ewärkekig omändring wid RiskgäldsEontoi^ie » goms. troi; och der will illa flicka sia, ctt be w ?ce Fuömägkige ö»st skulle beswärj. i ett Reglemente, och nägra dagar derefter ett annat.
Frun stälde sig framför spegeln, studerade minutiöst rynkorna i sitt ansigte. Började så: »Är det något särskildt du vill?» »Kors är du inte färdigklädd än, Thérèse!» »Jag var trött efter tillställningen i går ... Nåå, det var ju lyckadt?» »Ja bevars Jag bara förargar mig åt den der gamla oxen Klas. Der gick han i går och skänkte i åt alla af mitt finaste Bordeauxvin. Det kan man då verkligen kalla att strö perlor för svin. Jag har nu så många gånger bedt honom att låta Fredrikson sköta vinerna – han har mycket mera urskiljning. Men det är struntsaker det der. Det var inte det jag ville tala om ... Har du hört, att Kurt lär ha uppträdt så djäfligt radikalt härom qvällen på ett arbetarmöte ... Det var fråga om en uppvaktning hos kronprinsen. Det har redan stått om det i landsortstidningar.» »Har han nu varit framme igen?» »Jaa, och det värsta är, att Strömfeldt, som jag talade med i går, – du vet han ligger mycket i det politiska lifvet, Strömfeldt – påstod, att han totalt prostituerar mig. Det kunde hända, att jag inte blef återinvald i kammarn i höst ... En så’n galnpanna, som han är, han kan vara i stånd till att uppträda offentligt emot mig ... Det går inte längre, säger jag dig.» »Du menar?» »Jag menar, att man måste göra något för att få honom bort ...» »Locka honom att fara utrikes!» »Ensam ... det går inte, och skulle han göra det, kunde han der ute invecklas i ännu värre sattyg bland socialister och annat pack.» Nu förstod fru Alm, att hennes man redan hade fattat ett beslut. Hon vände sig om, såg undersökande på honom med sin kalla, kloka blick, som alltid gjorde honom förlägen. Han tycktes hafva svårt att komma fram med det han ville. Han skrufvade sig af och an på stolen. Monokeln föll upprepade gånger ur hans surmulna, illsluga öga, och fingrarne lekte mera oroligt än vanligt med klockkedjans länker. »Det fins bara ett sätt,» sade han så efter en stund.
Landshöfdingen har jemte återställande af Bråviks förberörde ansökan, insändt innehafvarens af Lindön, Bruks-Patron And. y. Wahrendorffs deröfver afgifne förklaring, deruti han sökt visa , det han vore innehafvare af Borgmästaren Kjerrmans rätt till Lindö hemman , äfvensom att han enligt en af Kronofogden anställd besigtning och flera bilagde bevis, fullgjort sina skyldigheter med hemmanets häfd och byggnad samt*fårafvelns underhållande , i anseende hvartill han förmente sig äga företrädesrätt för Bråvik , att antingen få lösa Hemmanet till Skatte, eller att med underdåniga Skatterättsfordringar infria Skatterätten; <^ph har Landshöfdingen bland annat vid handen gifvit, att 'framlidne Herr General - Lieutenanten m. m. Friherre Duvall efter Kjerrman åtkommit och innehaft hemmanet under åborätt: samt att BrukPatronen v. Wahrendorff, sedan han förvärfv# sig Herr Barons och Géneral-Lieutenantens rätt till besittningen , långt för detta hos Landshöfdingen anhallit att deruti varda inrymd , hvartill Landshöfdingen nu äfven Iemriade honom sitt förord. Då Den 7 Juli. 861 Dä Kongl. Collegiurn härefter och sedan ej mindre Wahrendorff än Bråvik ingifvit underdåniga Skatterätts-fordringar härrörande från Tullgarns-godset, med yrkande att derföre vinna införsel i Skatte-rätten af Hemmanet, under den 21 Nov. 1804 låtit målet sig föredragas; har dervid förekommit, att Hemmanet Lindön ännu vore inblandadt i Grubbenskjöldska bytet, hvilket då ännu ej var afslutadr, och har derföre frågan imellan Wahrendorff och Bråvik blifvit uppskjuten till berörde byte kunde blifva afgjordt.
För öfrigt får jag blott nämna att dessa begge kyrkor, hvarom fråga är, icke synas behöfvas för Carlskrona ensam, och då måste jag anse det vara så mycket mera orätt att Staten skulle lemna bidrag åt 2 kyrkor, då dessa två icke behöfvas, och hvartill jag hemtar ett skal deraf, att t. ex. St. Clarse församling här i Stockholm med circa i i ,ooo innevånare blott har en kyrka, inrymmande 2000 personer utan att klagomål förspörjes öfver bristande utrymme. 1 Carlskrona finnas omkring io,5oo innevånare oell stadskyrkan derstädes inrymmer 1600 personer. Således kan man antaga, att, med någon tillbyggnad deraf, densamma skulle kunna inrymma ytterligare 4 a 5oo menniskor, hvilket torde vara allt som behöfves, utan alt derföre underhålla 2:ne kyrkor, både stadsoch den s. k. Tyska. Alt nu Staten, endast för att bibehålla ett par — jag medgifver det — ganska vackra kyrkor endast som prydnader, skulle dertill lemna lånebidrag, det kan jag ej tillstyrka. Deremot, om det skulle kunna ställas så lill, alt flottan öfvertog den ena kyrkan och Carlskrona stad den andra, då vore det skäl att Staten lemnade bidrag till flottans kyrka. Båda de vackra kyrkorna blefvo då underhållna, och den mindre vackra kunde då, som Ilr von Hartmansdorff nämnt, begagnas till magazin. Jag anhåller om bifall till Utsk:s utlåtande. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Man har omtalat skyldigheten för hvarje församling att underhålla sin kyrka; jag får dervid erinra, alt bär icke blott är fråga om att underhålla en utan tvänne kyrkor, hvilket torde böra verka till någon modification i det gjorda påståendet. Man har talat om ett project att flottan skulle öfvertaga den ena kyrkan, och att staden skulle behålla den andra, hvaremot Amiralitetets trädkyrka skulle till något annat ändamål användas. Det är just för att få detta ärende närmare utredl, som jag önskar att betänk, måtte återremitteras, och finner mig hafva så mycket mera skäl till en sådan begäran, som jag tror att en motion inom ett annat