Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med tillfredsställelse har jag bort Utsk:s ordfor. medgifva nyttan och fördelen af den motion, Frih. 4°4 Deri aS Maj e. ra. Ehrenborgh gjört; men jag har likväl, om jag ej missförstått hans yttrande, trott mig finna några framställningar af honom gjorda, hvilka jag anser mig böra till besvarande upptaga. Om jag ej orätt fattade, yttrade han, att en fond skulle behöfvas lill lånet; men jag får erinra, att fonden är gifven. På samma gång anhåller jag afven få besvara en anmärkning, sorn är gjord af en annan talare, att det är hardt att betala ränta för skuld; men jag frågar, när R. St. anslagit en viss summa, qvittar det ej dem lika, om den användes till ränta oell amortissement för ett lån, som förstorar det ändamål, man söker, eller om det administreras i småportioner, men ofullkomligt leder till sitt mål. Jag skulle tro, att fördelarna måste erkännas vara alltför stora på den förra sidan, att man icke skulle finna sig böra öfvergå till den. Jag skulle tro, att då man har aldrig så liten förmåga att beräkna, skall man finna fördelen mycket öfvervägande, om summan användes till lån med amortissement, som StatsCont. är i tillfälle att upptaga Man har kanhända den scrupeln, att medlen ej skola användas till sitt bestämda ändamål; men den scrupeln försvinner, då man påminner sig, att det är af denna ränta, sorn lånets möjlighet beror. Jag kan ej tro, att någon skulle lemna lån, om han trodde det vore fråga om att kasta bort penningarna; de skulle icke kunna användas utan contioll. Jag hoppas, alt StatsUtsk. skall fasta sin uppmärksamhet härvid; och i den förutsättning och förhoppning, att utväg är gifven att fylla alla de behof, för hvilka en återremiss är begärd, bestrider jag återremiss och begär bifall å utlåt, klär är en anmärkning gjord; jag behöfver endast nämna den, den är så obetydlig. Man liar nemi. sagt, att man ej bör gifva något, innan vi få ett mynt; men om vi få ett sådant, tror jag ingenting är lättare, än att göra en evalvation af anslaget efter en beräkning af 128 sk. Gr.
Anckarsvärd uppläst: ’’Soin de ”embetsoch tjenstemän vid krigsstaten, hvilka vistas inom ”garnison, egentligen böra alltid lika med dem, som till nå”gon krigstjensten rörande förrättning uppbådade äro, anses ”såsom i verklig tjenst—.”Detta är anfördt, såsom en ingress eller ett motiv för hvad som efteråt stadgas, men innefattar icke något bestämdt förordnande derom, att desse personer alltid skola anses vara i tjensteutöfning, utan författningen afser egentligen endast ett nytt stadgande i afseende på straffets förvandling, hvarmed afsigten påtagligen varit att lemna ett ytterligare skydd för militärpersoner, som äro klädde i uniform. När man nu läser 1807 års förklaring, hvilken lyder sålunda: ”Sorn allmänna lagen uti 8 och 9 §§:na ”af 18 cap. Missg.btn jemförd med K. förordn. den 20 ”Jan. 1779 omfattar med skydd alla Konungens embetsman ”och publike betjente i gemen, enär de äro stadde i embetes ”arendei'; sfi komma ock alla de särskildta stadganden, hvil* ”ka, under åberopande af aldre protectorialer, blifvit tid ef”ler annan meddelade, samt utsätta svårare straff och ansvar ”än som med lagens allmänna grunder instämmer, att hädanefter till ali verkan förfalla;” så tyckas dessa ord vara så omfattande, att alla de i sådant afseende gifna straff-bestämmelser synas böra förfalla, som icke särskildt i författningen undantagas, då den i 4 punkter upptager dem, hvilka skola åtnjuta särskildt skydd. Det är på sådan grund som Högsta Domstolen vid 2:ne tillfällen ansett sig icke kunna tillämpa i8o5 års författning. Skulle nu likväl LagUtsk. och R. St. hysa en annan mening, vore det ganska väl alt, genom en ny författning, bestämdes huru förhållandet bör vara, äfvensom det vore nyttigt att få närmare bestämdt, vid hvilka tillfällen militärpersoner skola anses vara i tjenstgöring; hvilken fråga dock egentligen lärer tillhöra krigs-artiklarna , som ej äro föremål för LagUtsk:s behandling. Hr
Om det förslag, som först vid privatbankernas upkomst framlades på detta rum, gått igenom, att hvilken enskild som helst skulle ega rättighet att inrätta sådane banker, då skulle jag förenat mig med Gr. af Ugglas, ty då kunde det icke blifva fråga om att påföra dem annan beskattning än all öfrig näring. — Enhvar kan emellertid inse att oreda skulle upkomma, om i samma stad möjligen flera sedelutgifvande banker förefunnes; detta får således icke ega ram. Der således en dylik redan upkommit, är allt tillfälle till täflan uteslutet. Ingen kan då i en sådan bank blifva delegare utan att köpa sig aktier till de i förhållande till vinsten högsta priser, och ingen kan heller stifta någon ny bank. Gr. af Ugglas jemförelse mellan hypotheks-föreningar och privatbanker håller icke streck, tyom en hypotheks inrättning redan finnes, så är det icke något hinder för öfrige jordbrukare att stifta en ny dylik. När för omkring 20 år sedan fråga på detta rum först upkom om att tillåta sedelutgifvande banker, invändes deremot, att Staten skulle genom dem gå miste om en del af-sin vinst; men denna invändning besvarades genast dermed, att Staten egde rätt att återtaga en det deraf genom bevillning. — Hvad man för öfrigt här yttrat om afund, lemuar jag obesvaradt, emedan jag lika litet tror motiverna hos det ena partiet vara sådana, som jag tror dem, hvilka yrka 522 Den 28 Mar s e. m. nedsättning i bevillningen, göra det af något enkildt privatbanksintresse. Jag röstar för bifall till Utsk:s Betänk. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Min åsigt är redan uttalad af Hr von Troil, hvarföre jag icke behöfver vara mångordig. Man måste taga i betraktande, att penninge-kapitaler, som användas till utlåning, icke kunna efter lag inbringa högre ränta än 6 proc.; att kapitaler i jord i allmänhet antagas icke ens lemna denna afkastning.
E n jämförelsevis rikhaltig paramentskrud har den restaurerade Iiärliga donikyrkan saledes redan erhållit tack vare de alttarte .damer, soin för ett ideelt ändamål af detta slag visat sig kunna s2tt.a in sin energi och därför offra tid, krafter och medel! ' J -, 1: Till förmån för Stockholms internationella lärarinnehem var ett lotteri anordnadt den 1 sistlidne nov., livilket inbringade i nettobehhllning något öfver 3,000 kr. Henimet har dessutom haft glädjen att från H. M. drottningen mottaga en ghfva af 250 kr. och f r h hertiginnan af Dalarne 100 kr. livarjanite flera enskilda gifvare med rika gkfvor velat uppinu1iti.a detta allmännyttiga företag. 23 kvinllga studenter äro höstterminen 1894 inskrifua id - Cpsala universitet, däraf 10 i Stockholms nation. Bland dessa 23 finnas l fil. och jnris kandidat samt 4 fil. kandidater. Med afseende på fördelningen inom fakulteterna tillhör 1 den jurid. fakulteten, 11 tillhöra den humanistiska sektionen, 5 den matematiskt-naturretenskapliga ocli 6 ämna taga medicinsk-filosofisk examen. Beträffande huf~udamneu, så finns för närvarande endast 1 matematiker bland den naturvetenskapliga sektionens kvinliga medlemmai~. Af de 11 humanisterna studera 4 lefvande språk, 3 historia, 3 filosofi och 1 latin. Vid det val .af skolrkdsledamöter, som förrättades i hufvudstaden den 26 nov. nyvaldes en kvinna i Klara församling och omvaldes fem af de kvinnor, soni under föregående år verkat såsom ledamöter i sltolråden. De kvinliga skolrådsledamöterna utgöras för närvarande af: fröken Evelina Fahnehjelm för Storkyrkoförsamlingeu, fröken Anna Höjer f ör Klara församling, fröken E. Zander för Jakobs och Johannes ' församling, fru H. Berg för Maria församling, fröken Lilly Engström för Hedvig Eleonora församling, fröken Xina Forsell och professorskan Angueta Ekman för Adolf Fredriks församling.
RegeringsForrnen står: ”Uppstå antingen hos Riksens Ständers Plena gemensamt, eller uti något af RiksStanden, betänkligheter att antaga hvad Stats - Utskottet tillstyrkt uti det, som rörer antingen Statens reglerande, eller Bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till RiksgäldsContoirets utgifter och inkomster hörer, eiler grunderne för RiksgäldaComoirets styrelse och förvaltning, då böra SCc. Stadna 2 Stånd emot 52, då skall SiatsUtskottet förökas med så många Ledamöter af RiksStånden, i vanlig ordning valde, att de blifva 30 af h varje Stånd 8Cc.” Denna fråga måtte ovilkorligen tillhöra RiksgäldsContoirets utgifter, då medlen skola derifrån utgå och bör, i händelse af olika beslut inom Stånden, således öfverlemnas till åfvannämde i RegeringsFormen stadgade förstärkta Statsutskott. Jag får derföre ödmjukeligen förnya min anhållan örn Proposition i enlighet med BorgareStåndets beslut. Herr Grejven och Landt-Marskalken yttrade, att, ehuru under Dissussionen tvenne memeningar blifvit framställde, sorn voro skiljaktige från Utskottens rörande sältet för liqvideranda Ridd. 0. Ad. Prat. IX Band, Usta Afd. *7. 41g Ren »5 October e. m. till Actie-ägarne af ranta å deras insatte Capital, under de ännu återstående Byggnadsåren till Och med 1828j i fjerde puncten gjorde hemställan, ansåg Herr LandtMarskalken, i öfverensstäm-, melse med hvad flere Ledamöter jemväl yrkat, sig dock först böra göra Proposition till bifall å berörde 4tde punkt i Utskottens Betänkande. Ropades
Utskottet må föreslå det antal fartyg af alla slag, hvaraf Svenska Flottan bör utgöras; saint att förslag infordras å kostnaden för dockbyggnadens fullbordande under vissa år, å den summa, som är behöflig för att sätta så väl den nuvarande Flottan, som den föreslagna tillökningen deraf, i effectivt skick, och öfver årliga kostnaden för en ändamålsenlig exercis, efter hvilka omständigheters utredande, motionären ansett det först blifva möjligt, att bestämma hvad Flottans anslag rätteligen bör utgöra, i enlighet med det försvars-system, som för framtiden bör följas; hvarförutan motionären serskildt begärt; det afseende måtte fästas derå, alt Flottans ekonomiska Öfverstyrelse borde enklare, ändamålsenligare och med mindre kostnader organiseras; att alla varor böra upphandlas å den station, der de skola begagnas; att Flottans bandtverks-personal indrages och alla arbeten utbjudas å entreprenad-auctioner; att Sjö-Artiileri-Regernentet förminskas och deraf bildas några Canonier-Compagnier; att en del af Båtsmanshållet sättes på vaeance-foL; alt ankartåg af jern anskaffas; samt att pumpverk, der sådant ej redan sker, böra drifvas med machineri; c) af Ilr Sabelfelt: att Flottans Under-Officerare, men i synnerhet de, som äro i Stockholm förlagde, måtte komma i åtnjutande af inqvartering och beklädnadshjelp lill enahanda belopp, med hvad för deras vederlikar vid Garnisons-llegementerne är bestämdt; d') af Ilr Dalman, W. F., om indragning och försäljning af Kongl. Ilofjagtvarfvet; e~) af Lars Pettersson ifrån Blekinge Län, om nödige åtgärder för beredande af ökade tillgångar för Örlogsflottans underhåll samt nödige exercis-expeditioner.
Då vid Urtima Riksdagen i Orebro år 1812 fråga väcktes, att Officerarne vid Pommerske Regementerne, i anseende till det lidande, hvaruti de funnos försatte under det Landet var af Franska Magten occuperadt, måtte beredas någon hjelp och undsättning från Sverge, funno Riksens Ständer, likmätigt Deras underdåniga skrifvelse den 16 Julii berörde år, sig böra medgifva enahanda förmån åt desse Officerare, som förut var bestämd åt Befälet vid förra Finska Arméen, att nemligen de, som till Riket öfverkommo och här i tjenst qvarstadnade, skulle äga undfå Expeélance - löner efter sine Grader saint vid afskedstagande eller befordran utbekomma ersättning for Accordsdummorne efter 1793 års Reglemente; och anvisades såsom Fond för Ex - StatsTJtskottets Betänkandeit. speélance-lönerne åt Pommerske Officerarne de So,ooo Rsd, som på allmänna IndragningsStaten funnos qvarstående, såsom förut anslagne till årlig ränta på Pommerske Kammarens WexelCirculations-Fond i Hamburg. Sedermera och då Pommerska landet med Regernenterne blifvit formeligen afträdt till Preussen, hvarvid Officerarne allmänneligen derstädes qvarstadnade, blef omförmäldte Fond af 20,000 R:d vid sista eller 1815 års Urtima Riksdag använd, men derutaf anslagen en Summa af 10,000 R:d att af Kongl. Maj:t i Nåder disponeras till Expeftance-Arfvoden, åt lönlöse Officerare i Arméen, sorn varit tjenstgörande under sista Krigsåren; oell har Öfversten Silfversköld på grund deraf, under den 23 Januarii 1816 af Kongl. Maj:t i Nåder fått sig tillagdt ett ExpeRance-Arfvode af 500 R:d årligen.
Utan att ingå i det ämne, som nu egentligen är föremål för discussionen, utber jag mig blott få yttra, att jag för min del ej anser grundlagen lägga något binder i vägen för den af Gr. Horn föreslagna rättelse i redactionen af R. o. Ad:s fattade beslut. Vore frågan att på något sätt ändra meningen af beslutet, skulle jag vara den förste att bestrida en sådan åtgärd; men då här endast är i fråga att förtydliga meningen genom ändring af ett ord, som på iutet sätt förändrar be - lG Den a Mars f. ra. slutet, kan jag ej nnna Hr Gr. o. Landtm, förhindrad att derå göra proposm. Frih. Boye: Mig synes, att innan man öfvergår till frågan om beslutets justering, vore det i sin ordning att först afgöra, om någon inbjudn. skall äga rum eller icke; ty om den ej beslutes, är besväret med redactionsförändringen alldeles onödigt. Hr Lefren, Job. Pehr: I anledn. af den siste talarens yttrande får jag förklara, att vid den förestående voteringen, om inbjudning skall äga rum, beror sakens utgång mycket på ordalydelsen af det beslut, hvari man skall inbjuda de öfriga RiksSt:n att instämma. Det är således angeläget att först afgöra, hvarom man går att votera. För min del underkastar jag mig Hr Gr. o. Landtnäs förklaring, huruvida den föreslagna ändringen får ske; men i alla händelser begär jag att få veta detta först. Frih. Boye: Till den siste talarens närmare eftersinnande torde jag få erinra, att Gr. Horns förslag numera innefattar 2:ne frågor: 1:0 om inbjudn, på B. o. Ad:s fattade beslut skall äga rum, och 2:0 om, för att göra denna inbjudn. mera antaglig, det redan justerade beslutet skall jernnkas i ordalagen. Vid sådant förhållande bör det väl i främsta rummet afgöras, om inbjudn. skall ske, och först derefter kan frågan om termernas förändring upptagas, emot hvilken sistnämnde del af Gr. Horns förslag Frih. Cederström likväl redan anmärkt, att den strider emot grundlagen. Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid Prestval, m. m. Uti en hos Högv. Preste-ståndet väckt, till Lag-utskottet remitterad, motion, har Herr Prosten Setterblad, i ändamål att till någon del afhjelpa några af de olägenheter, hvilka vid prestvals-förrättningar öfverklagas, nemligen röstvärfning samt svårigheten för valförrättaren att summera de afgifna rösterna, hvilken sednare åtgärd, der mycket brutna tal förekomma, under nuva - Lagsamt Allm.
Mtt i Nåder förordna en ”Committé', med nådig föreskrift) för Committerade, ”att, med noggrann tillämpning af ofvan faststälde ”grunder, utreda och granska de ifrågavarande Re”clamationsmålen, samt föreslå hvardera Reclamen”tensersättningsbelopp. Och, på det ett länge Ön”skadt slut i detta för Reclamenterne af så mycken ”vigt varande mål desto snarare må kunna ernås, vå”ga R. St:r jemväl underdånigst hemställa, örn icke ”Committerade kunde föreläggas, att inom 1824 års ”slut till E. K. Mtt inkomma med fullständig utredning, enligt de faststälde grunderne, samt att derefter E. K. Mtt behagade, efter föregången Nådig prof"ning, i öfverensstämmelse med samma grunder, slutliJ'gen bestämma det ersättningsbelopp, som en hvar må "tillkomma Betänkan den. 329 Under denna af B.. St:r, åt K. *M:t uppdragna Nådiga pröfning, har K. M:t, enligt Dess till StatsUtskoltet nu meddelade Nådiga Remisser, hvaraf ordagranne Utdrag äro intagne uti afdelningens föreslagne Betänkande, funnit väl sig ej kunnat för desse mål , i anseende till för hvart och ett af dem förekommit hinder, uti någon enda af de 24 särskilte punkter, hvilka R. St:r uppgifvit som grunder för Committerades noggranna beföljande vid den dem uppdragna granskning, tillämpa den K. M:t uppdragna rättighet att sluteligen bestämma och anbefalla utgifvandet af det ersättningsbelopp, som en hvar må tillkomma, men deremot, att sådane särskilde förhållanden vid flere af dem framstälde sig, som förmådde K. M:t att åter fästa R. St:rs uppmärksamhet på de härvid ifrågavarande Svenska Medborgares lidande och deröfver framstälde klagan. En sådan följd af denna åt K. M:t i underdånighet uppdragna pröfning af så väl de enskilde ansökningarne om ersättning, som de dertill förordnade Committerades utlåtande derom efter af dem skedd fullständig granskning, på grund af R.
Riksdags-Ordningen, sorn handlar om Ståndens Betjening, må erhålla följande förändrade redaction; — —, ”Till nämnda Betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsattes, räknes hos Ridderskapet och Adeln fyra Gancellister; i Preste-Ståndet en Notarie och två Gancellister; i Borgare-Ståndet sammaledes, och i Bonde-Ståndet två Notarier och fyra Cancellister.” — —- —, Sedan, medelst Protocolls-Utdrag under den 17 och 18 i förlidne månad, högstoraförmälda Skrifvelse blifvit af Samtliga Resp, Riks-Stånden tili Constitutions-Utskottets utlåtande remitterad, får, i sådant hänseende, Utskottet vördsamligen anföra, att, under erkännande af den visa omsorg, hvarmed Kongl. Maj:t åt Dess samtycke till Rikets Ständers framställning gifvit en strängt constitutionel form. Utskottet tror sig böra enkelt tillstyrka antagandet i grundlagsenlig ordning, vid nästinstundande Riksdag, af det i ofvanberörde måtto meddelade redactionsändrings-försiag. Stockholm den 18 December 1838. STOCKHOLM, O WCarnn 1-823. Memorial till samtlige Riks-Stånden med uppgift å de från sista Riksdag hvilande Grundlags-ändringsförslag. Sedan, uppå derom gjord hemställan, samtlige Resp. Riks-Ståliden, under den i, 2 och 5 Augusti 1828, förordnat, att uppgiften å hvilande förslag till Grundlags-ändringar borde genast, vid hvarje Riksdags början, genom Constitutions-Utskottets försorg redigeras och till trycket befordras, har nuvarande Constitutions-Utskott, till följd af denna föreskrift, fogat tidig anatallt om tryckningen af en sådan uppgift på alla, jemlikt 5o §. i nämnde års Riksdags-Beslul, till vidare Coustitutionel behandling hänskjutna Grundlags - ändringsförslag och får härmedelst tili Höglofl.
449 det remitterade förslaget till ny lag för enskilda banker, och den 2:dra punkten i sammanhang med Bevii!n.-Utsk:ts förslag till ny bevillnings-stadga. I ani. häraf hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad., på sätt Hr Fåhraeus föreslagit, behagade uppskjuta hehandlingen af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts å föredragningslistan uppförda Betänk. N:o 59, samt besluta, att de delar af samma Betänk., som rörde Riksdagsmännen Per Erikssons och Liss Lars Olssons motioner ang:de dels enskilda bankers upphörande och dels privatbankssedlars emottagande i den allmänna uppbörden skulle företagas till afgörande i sammanhang med vederbörligt Utsk:s blifvande Betänk, rörande ny lag för enskilda banker, men att åter den del af förstberörde Betänk., sorn afsåg Riksdagsfullmägtigen Per Perssons motion ang:de beskattning å enskilda banker, borde pröfvas i sammanhang med Bevilln.- Utsk:ts blifvande Betänk, angtde den Allmänna Bevillningen. Ropades ja. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts d. 11 och 14 dennes bordlagde Betänk. N:o 61, i ani. af väckt motion om utvidgad rätt för qvinna till anställning i sådan tjenstebefattning, som för henne är passande. Föredrogs och bifölls Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 14 dennes bordlagde Betänk. N:o 7, i ani. af väckta motioner om beredande af lättnader vid rustningsskyldigheten i Skåne. Föredrogs Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts d. 14 dennes bordlagde Betänk. N:o 8, i ani. af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuv:de båtsmanshållet.
M. begärt anslag för ökad skogsoch jägeribetjening i afsigt att kunna förekomma den åverkan, som hittills på dervarande skogar egt rum. Hr von Knorrings ifrågavarande motion begärdes på bordet. Frill. Fleming, Axel upläste följande: Bland ämnen af vigt för den inrikes hushållningen, är näppeligen något som fordrar en större upmärksamhet oell skyndsammare åtgärdande än värden af landels skogar, och hvad tillgöras bör för alt rädda dem från en ödeläggelse som hotar både oss och våra efterkommande med brist på ett af lifvets, närmast brödet, onndgängligaste nödtorfter. Inför det Höglofl. Ståndet, hvars många medlemmar lika med mig, nogsamt känna skogarnes i allmänhet förstörda eller vanvårdade tillstånd, är det öfverflödigt att göra någon vidlyftig framställning derom, ej helier alt tala om den verkan på våra näringar, och landets klimat, som följer af skogarnes förstörande. Nödigare är att gifva anvisning på något verksamt medel, som kan sätta en gräns för skogsödandet och hägna hvad ännu återstår. Den systematiska hushållning sorn börjat att införas genom trakthuggniug, hindrar otvifvelaktig! en allmännare utplundring af skogarne; men denna anstalt liksom andra skogslagar äro dock inga Den 7 Deceinber. 151 radikala skyddsmedel. Det finnes blott ett sådant, oell det består i stiftandet af en lag, som afskaffa! och förbjuder gärdesgårdars anläggande. Mången torde studsa vid detta förslag och anse det overkställbart. Men så är det icke. Visserligen afser det att bryta ett urgammalt bruk och en gammal fastrotad fördom: visserligen skulle förslagets genomförande åstadkomma svårigheter, företrädesvis i somlige bygder; men vill man ändamålet och inser dess nytta, så måste betänkligheterna och fördomarne sättas å sido. — Nödvändigheten alf något bör göras är uppenbar. Att valla boskapen är ett gammalt bruk, fast i Sverige föga vedertaget, men i de mest kultiverande stater från urminnes lider brukligt, till stor fördel för både skogarne och åkerbruket.
Denna öfverlåtelse af modren skall anmälas hos Kommunal-myndigheten 1) och kan när som helst återkallas. Till arrendators valcensus räknas tredjedelen af do utskylder, som utgå af den faslighet å landet (contribulion fonder), han brukar, utan att egarens rättigheter härigenom lida någon inskränkning. I kommuner, som icke hafva 23 valmän, betalande den bestämda census, tages fyIInaden i detta anta! bland kommunens dernäst högst beskattade. X. Utskylder och närings-skatten (patentes) räknas icke den väljande till godo, med mindre han erlagt val-census för året näst före det då valet eger rum. Härifrån undantages endast den, hvilken egendom tillfallit i arf eller testamente (possesseur å t i tre successif). XI. Listan öfver kommunens valmän är ständig (permanente); endast med de förändringar, hvilka blifva en följd af de utstrykningar och inskrifningar, som kunna efter den årliga granskningen deraf ega rum. Kommunal-myndigheten må icke på eget bevåg verkställa någon utstrykning från listan, innan den, hvars rätt det rörer, blifvit genom en polisbetjent i orten underrättad om den ifrågasatte åtgärden, minst 48 timmar före listornas afslutande (elöture définitive des listes). XII. Följande kunna ej vara valmän, eller utöfva rättigheter, som tillkomma en valman, nemligen sådane, som blifvit dömde till vanärande eller kroppsstraff; som blifvit förklarade i konkurstillstånd (en état de failleté déclarée); som blifvit försatte i omyndighetstillstånd (interdiction judiciaire); som låtit ställa sin egendom under administration (qui ont fait cession de leurs biens), så länge de icke förmå visa, det de betalt gulden, med ränta och alla slags omkostnader ; som äro dömde: för stöld, bedrägeri, missbrukadt förtroende, brott emot den allmänna sediig 1) Roramunai-myndighet — Magistrat (eollége éehivlnal). Bilaga till Allm. Bfsv.- och Ekon.-Ulsk:s Be.i.