Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndets fattade Beslut i anledning af det förut afgifnc Betänkandet, rörande Tullen, samt anmälte, att samma Stånd ansett frågan om värdets bestämmande efter Hamburger eller Svenskt Banco, af beskaffenhet att böra till Ilöglofl. Förstärkta Stats-Utskottets afgörande hemskjutas; och skulle denna reservation, uppå derom gjord anhållan, åtfölja det nu gillade Förslaget till Riksens Ilöglofl. Ständer. Ut supra. Ex Protocollo Clas Lewijn, Förslag till underrättelser, om hvad som bör iakttagas vid Förtullningen af så väl inkommande som utgående varor. §• i. Under den i ofvanstående Tariff bestämde Tull-Bovillning å inkommande och utgående 1 DO Bevillnings-Utskottets varor, inbegripes cj mindre den Tull-förhöjning, sorn enligt Riksens Ilöglofl. Ständers Beslut, blifvit en del varor ålagd, till ersättning för den indragne Landt-Tulls-Inkomsten , än ock den å Socker, Alun och Tobak, enligt ofvannämnde Beslut, särskildt faststälde Bevillning; och är Tullen härå, efter hvad Tariffen äfven utvisar i jemnförelse dermed stadgad. §• 2. Alla inom Sveriges Rike, så på Cravel som hel eller half Klink byggde, eller i vederbörlig ordning hit införde och naturaliserade större eller mindre Fartyg, som bevisligen tillhöra Svenska Undersåtare, och med behörigt Fri-Bref äro försedde, förunnas helfrihet; i följd hvaraf den uti föregående Tariff utsatte Tuli beräknas för alla varor, som med dessa Fartyg till eller ifrån Riket föras, utan afseende eller skillnad, från hvilken ort godset hemtas, så framt ej i vissa fall derom annorlunda finnes särskildt föreskrifvet. Hvad Utländska Fartyg angår, och de varor med dem inoch utföras, förändras eller höjes Tullen, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t, derom finnér godt stadga, i förhållande till de förmåner Utländska Magter lemna Svenska Fartyg och Handlande. §. 3.
Hälsa Östermans då, och säg att vi kommer i morgon! Adjö! då, frun! (Fru Österberg går till höger, han ropar efter henne.) Jaha, det ska nog gå bra med sakerna! Frun kan vara lugn, för det kommer haldrig i fråga! BOMAN. Hajös Tionde scenen. HULTING (som just nu är uppe i land efter ett par BOMAN. HULTING. ANDERS. stolar.) Styf kärng, det der, eller hvad sa' skeppar Boman? Tror jag det! Men 'ör nu, 'Ulting, sätt hifrån sig stolarna hå kom 'it hett tag! Lasse-Maja! HULTING (kommer till honom). Här BOMAN. 'Ulting ska är jag sa' 'a tack hå 'eder, för hatt 'an hjelpte mig med di der busarna! (tar upp plånboken.) Hå den der femman som jag skulle 'a fått plikta, den ska (vänder på en sedel) ska jag ta 'å vexla, 'å så ska 'Ulting få 'en krona med! HULTING. Nej hör nu, drag in hakan! Tror Boman att jag gör tocke der för betalning? BOMAN. HULTING. Kommer aldrig i rapporten! Men om Boman prompt vill visa sig på styfva linan, så kan Boman göra mig en annan tjenst i stället. mig segla med ut i skärgåln, för jag har just ingenting som brådskar i stan, och ett litet sommarnöje under midsommar skulle inte vara så ogalet! Jag kan ju alltid hjelpa till med att lasta sand, eller skala potatis, eller något annat smårede ombord. Och der ute kan det ju finnas något trädgårdsarbete, eller brunnsgräfning, eller något annat slinkomhej, att hugga tag i! BOMAN. ANDERS (som just är uppe i land efter något af BOMAN. HULTING. Låt Jo, si kronan ska' 'an 'a! Hvad hä det då? Hå ja, det kan väl gå han! sakerna). Hösterman ska' ju bygga hångbåtsbrygga, vet jag. BOMAN. Ja det var så sant, det! Då kan 'Ulting kanske få hjelpa te 'os 'onom.
Eder att dertill söka uppmuntra bäde honom och alla öfrige ProvincerS Jnnewänare hwar Säden säljes rä, ej mindre genom samlade och af Trycket meddelade underrättelser om andre och egne Länders Sädeö Torkeri.Inrättningar, än medelst utsatt högre pris för torkad än rä Säd. Likheten med höga Originalet bestyrker i Registrator ställe. Stormägtigste Allernädigste Konung! ^)enom Eder Kongl. Maj:ts Nädiga Kungörelse af den iz sistledne Junii som blef förleden Söndag den 15 Julii i Hufwudstadens Kyrkor Publicerad, har Eder Kongl. Maj:t uti s §. 9. Mom, 494 Den rz September. 9. Mom. behagat i Räder stadga, att Inwänarne i Stockholm och Göthberg ej äga utLfwa nägon Bränwins tillwerkning, och att den andel i afgiften, som, i motsatt händelse af bäda detza Städer bordt utgöras, skall genom Eder Kongl. Maj:ts Allmänna-Magazins Direction erläggas af den winst, som erhälles, dels af de fortfarande Krono-Brännerierne i samma Städer, dels genom Directioncns Dispositionsrätt af Distillerings-friheten derstädes. Häraf synes 'säledes uttryckeligen följa, att i nämnde Brännerier stall för Kronans räk. ning, bäde Bränwins-bränning och Disteklering utöfwaS, ehuru Directionen derom ännu icke erhällit Eder Kongl. Maj:ts Nädiga Förordnande eller till bwad utsträckning den ena eller andra delen ste bör; Äfwensom Directionen uti okunnoghet om beloppet af berörde Brännings, afgift för nämnde Städer, och efter hwad beräkning den rätteligen bör tagaS, wäl föreser att den mäste blifwa betydlig, och till winnande af upplysning derom nu tillffrifwer sä wäl Ofwer-Stäthällare Embetet här i Stockholm som Landshöfdingen i Götheborg,-ätt uppgrfwa dm samma som för hwardera af detza Städer bör särskildt utgä. Directionen tror likwäl
Brospannens antal Landfästenas höjd öfver rustbädden Grundläggning: Grundgräfning 15 kub.-f:r, å 3 R.dr . 45 308 st 30 fot långa furupålar med nedslagning och afsågning, å 10 R:dr . 575 kub.-fot furuvirke till pålrutor med hophuggning, å 60 öre 3,080 345 Transport R:dr R:mt 3,470 ■ - 1,591,211 — Bilaga till Stats-Utsknttets Utlåtande N:o 87, 37 R:rfr örtR:dr Öre R:dr öre Transport R:dr R:mt 9 tolfter 3/9 tums 14 fots plank till spåntpålning med spåntning och nedslagning A 20 R:dr 3,470 180 3,240 1,873 1,591,211 Landfästen: 65J kub.-f:r mur med bruk och tuktad sten, å 80 R:dr Ofver byggnaden: 23 sträckfot, å 73 R:dr per fot . 10,765 Bro öfver Ä Barnis å. Brons längd 48 fot. Brospannens antal Landfästenas höjd öfver rustbädden Grundläggning: 13 kub.-f:r grundgräfning, å 3 R:dr . 308 st. 30 fot långa furupålar med nedslagning och afsågning, å 10 R:dr . 373 kub.-fot furuvirke till pålrutor med hophuggning, å 60 öre 9 tolfter 3/9 tums 14 fots plank till spåntpålning och nedslagning, å 20 R:dr Landfästen: 31 kub.-f:r mur med bruk och tuktad sten, å 80 R:dr 43 3,080 345 180 2,480 2,700 Öfverby ggnaden: 30 sträckfot å 90 R:dr per fot 8,830 Bro öfver Brsuiuls å. Brons längd 32 fot och bredd 113 fot med ett enda 30 fots stenhvalf.
Rå grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer medgifvit, att de lärare, som under längre tid än fern år före verkställigheten af den vid 1856—1858 årens riksdag beslutade reglering af rikets elementarläroverk varit anställde såsom vikarier, vare sig i LektorsAdjunktseller Kollega-befattning och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, må berättigas att från och med år 1861, såsom grund för högre lönetur, beräkna sig tillgodo jemväl det antal afslutade läseår öfver fern, som de på sådant sätt tjeustgjort; för hvilket ändamål Rikets Ständer anvisat dels ett årligt belopp af 6,000 R:dr att läroverksanslaget tilläggas och dels ett anslag för en gång å 15,500 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå. 42:o Hos Rikets Ständer har uppmärksamheten fästats derpå, hurusom det under nu gällande stadganden vore förmånligare att genast såsom student ingå vid ett läroverk såsom vikarierande lärare, då för en sådan tjenstgöring med någorlunda tillräckligt vikariearfvode vanligen efter 4 år af E. K. Maj:t erhålles kompetensrät.t till kollegaeller adjunktstjenst utan undergången filosofisk kandidatexamen, än att före inträdet derstädes bemälda examen undergå, och att den naturliga följden af berörda förhållanden blefve, att de flesta kollegaoch adjunktsbeställningar, till stort men för läroverket, småningom komme att intagas af ograduerade män. Med afseende härå har derför blifvit föreslaget, att lärare, hvilken varit såsom extra lärare, vikarie eller duplikant anställd vid elementarläroverk, innan han till ordinarie lärare-tjenst blefve befullmägtigad, måtte, vid fråga om uppfiyttning till högre lönegrad, få räkna sig till godo de år, under hvilka han såsom extra ordinarie tjenstgjort, såvida han dessförinnan filosofiekandidat-examen aflagt.
Då advokatfiskalens befattning nästan uteslutande bestått i ombudsmannabestyr för manufaktur-diskonten , liar jag, med antagande, att de t inga göromål, som för öfrigt ålegat honom i och för granskning af ifrån magistraterne inkommande handlingar m. m. , lämpligen kunna på sekreteraren eller någon annan styrelsens tjensteman öfvertlyttas, och att , för det sällsyntare fall, att åtal för någon förseelse eller underlåtenhet, som på styrelsen ankommer att låta beifra, ifrågakomma, saken kunde till allmän åklagares handläggning öfverlemnas, ansett den lön, som hittills varit å riks-staten för Kommers-kollegii Advokatfiskal anslagen, äfvensom lönen för den till hans biträde anställde kanslist, kunna indragas, emot det att å manufaktur-diskontens stat uppföras löner för en ombudsman och en honom biträdande kanslist med 1000 Rdr för den förre och 600 Rdr för den sednare. För att bespara Kongl. Maj:t pröfningen af de ej sällan förekommande obetydliga frågor om vedergällande med smärre belopp af extra tjenstebiträde!!, som understundom af långvarigare sjukdomsförfall eller andra anledningar påkallas, har jag, liksom för bergs-styrelsen är föreslaget och vid flera andra embetsverk förut eger rum, ansett en mindre summa böra för styrelsen till dylika ändamål vara att tillgå emot behörig redovisning.
Som vanligt indrefs skatt från de kringliggande jukagir-stammarne, dock icke utan strider, under hvilka infödingarne till en början riktade sina vapen mot de hästar kosackerna förde med sig, i tanke att dessa voro farligare än menniskorna. De hade ej sett hästar förut. En simovie anlades, vid hvilken 16 kosacker qvarlemnades. Dessa byggde båtar, seglade för skattindrifvande utför floden ut i Ishafvet och upptäckte Alasej-floden. Några år derpå tyckes Kolyma-floden hafva blifvit upptäckt, och 1644 anlade kosacken Michailo Staduchin vid denna flod en simovie, som sedermera växte till en liten stad, Nischni Kolymsk. Staduchin fick här tre underrättelser, som utöfvat betydligt inflytande på senare upptäcktsfärder. Han erhöll nämligen här kunskap om den då för tiden krigiska folkstam, tschuktscherna, som innehade den ett stycke längre öster ut belägna delen af norra Asien. Vidare berättade infödingarne och ryska jägare, som före Staduchin kringsvärmat i trakten, att i Ishafvet, utanför Janas och Indigirkas mynningar, skulle finnas en stor ö, hvilken man vid klart väder kunde se från land, och till hvilken tschuktscherna om vintern nådde med renslädar på en dag från en vester om Kolyma i Ishafvet mynnande flod, Tschukotska. De hembragte härifrån hvalrosständer. Ön skulle vara af betydlig storlek, och fångstmännen förmodade, »att det var en fortsättning af Novaja Semlja, hvilket besökes af folk från Mesen». Wrangel anser, att berättelsen ej afser annat än Krestowski-ön (en af Björnöarna). Detta synes mig dock föga troligt; sannolikare är det, att den hänför sig dels till de Ny-sibiriska öarna, dels till Wrangels land, och kanske till och med till Amerika.
Landberg. Jon Jonsson. C. Sylvan. Uppläst hos HcJgl. Ridd. och Adeln d„ 25 Juli Högvörd. Prest-Ståndet d. 25 — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 27 — Hederv, Bonde-Ståndet d. 25 — Rik* 12 ? Den a 5 Juli. Riksens Högloft. Ständers Stats - samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskotts Betänkande, angående Allmänna Spannemåls Magazins-Inrätiningcn i Riket. Uti Nådig Proposition till Riket? Ständer , angåendeMagazins-InrättningensFörvaltningoch närvarande Belägenhet, gifven den 5 nasti. April, och af Högloft; Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Prest-Ståndet endast till Stats-, men af Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet till Statsoch Oeconomie Utskotten gemensamt remitterad, har Kongl. Majit i Nåder förklarat Sig med Nöje omfatta det tillfälle, som Riksens Ständers närvarande sammanträde tillböde, att, medelst den till Kongl. Majit ingifne och på Dess befallning till trycket befordrade Allmänna MagazinsD irectionens underdåniga Berättelse om Inrättningens förvaltning och tillstånd, meddela Riksens Ständer de upplysningar, hvarigenom skulle kunna inhämtas ej allenast, hvad som, under de föregående åren, blifvit af denna inrättning verkstäldt, och huru dess fonder i allmänhet blifvit vårdade, utan äfven, hvad som erfordrades, om Inrättningens verkan och föremål skulle ytterligare utvidgas. Kongl. Majit älskade att föreställa sig* det Riksens Ständer, lika med Kongl. Majit, skulle linna tillfredsställelse af det således utredda förhållandet, och att de olika omdömen om Den 25 Juli. om förvaltnings-grunderna, som kunde harro*' ra af bristande sakkännedom, skulle derigenom aterfdras till hvad sanning och rättvisa föreskrifva. Kongl.
Hvad Sekreteraren beträffar, så möter det mycken svårighet att gifva honom så stor lön att någon skulle vilja bekläda denna plats utan att tillika innehafva annan tjenst på Stat, emedan Just.Ombudsmm när som helst kan afsätta honom, och det lärer väl icke vara att förmoda, att någon vill göra en sådan på rörlig fot ställd tjenstebefattning till ett mål för sin arbetskraft, då han så lätt kan komma ifrån detta mål. Man har äfven här försökt att gå en 252 Den 15 Mars e. m medelväg, då man tillstyrkt att det Sekret:» i Tryckfrihels-kommitéen nu anslagna arfvode skulle förenas med den Just.-Ombudsmms Sekret, anslagna lön, hvilken dessutom skulle jernnäs till ett belopp af 1,200 R:dr b:ko, hvarförutan nämnde Sekret, äfven skulle få innehafva annan tjenst på Rikets Stat. Man trodde sig härigenom hafva lijelpt Just.Ombudsmm så till vida, att han sattes i tillfälle att mera fritt kunan välja sin Sekret., i fall han skulle mista den han nu har. Jag vill icke motsätta mig beviljandet af en återremiss, men jag tror att en sådan skulle tjena till intet och snarare skada än gagna, ty meningarne inom Utsk. voro, såsom jag förut nämnt, ingalunda eniga i denna fråga. Då man nu lyckats att åstadkomma ett så pass gynsamt resultat som detta, tycker jag att man dermed borde låta sig nöja, och således bifalla Retänk. Hr Cederschiöld: Den siste värde talaren har såsom skäl, hvarföre Sekret.-lönen icke borde förhöjas, anfört alt denna befattning vore ställd på rörlig fot, men detta förhållande synes mig just utgöra ett skäl för aflöningens förhöjning, ty det är klart att då en tjenstebefattning är ställd på rörlig fot, så alt dess innehafvare när som helst kan afsättas, så fordras det en högre aflöning för att kunna få någon duglig person, som vill åtaga sig densamma. Hvad jin Sekretms lönevilkor beträffar, så hafva de blifvit försämrade och icke förbättrade, och jag anser således ingenting genom en återremiss kunna förloras.
Jag förmodar äfven, att om Grefve Mörner behagat fästa upmärksamhet vid min framställning, och deraf funnit, att jag endast åsyftar ställa detta skrifvelse-förslag i likstämmighet med hvad i andra dylika egt och eger rum, Herr Grefven icke af den anförda omständigheten, att Exped.Utsk. vid detta tillfälle troget följt StatsUtsk. i spåren, skall finna skäl att binda St:t vid att i den underd. skrifvelsen derur uptaga hvad som på beslutet icke har något direkt inflytande. Ur denna synpunkt kan jag icke annat än fortfarande yrka återremiss. Gr. Mörner: Det har varit med någon förvåning, som jag erfarit den värma, — för att icke begagna något annat uttryck, — hvarmed ett par ledamöter af E. o. Ad. uptagit de anmärkmr, jag tillåtit mig att emot deras åsigt framställa. Då jag upträdde till försvar för ett förslag, afgifvet af Exped.Utsk., derstädes granskadt och utan reservation god kändt, samt till sin ordalydelse fullkomligt öfverensstämmande med StatsUtsk:s Betänk., hade jag väl auledn. förmoda att jag icke skulle mötas af någon hetta från Statsoch Exped.Utsk:s egna ledamöter; men sådan har emellertid varit min lott. I allmänhet har jag icke velat inblanda mig i frågor om ordalydelsen af Exped.Utsk:s Förslag till E. St:rs skrifvelser; det var derföre äfven blott en enskild förfrågan, som i går af mig gjordes, då det blef fråga om att utesluta en mening, som vid upläsningen föreföll mig af någon vigt, men då denna enskilda förfrågan, föranledde till ett offentligt svaromål, hvilket ej syntes mig fullt nöjaktigt, upkallade detta mig att deröfver yttra mig. Nu bardet blifvit sagdt, att jag icke skall rätt fattat StatsUtsk:s mening; men jag vågar till E. o. Ad. öfverlemna att bedöma, huruvida det är jag eller de värde talarne, som orätt tolkat meningen i StatsUtskis Betänk.
På de ställen där kronan äger magasiner och det vore lämpligt att leverera salpetern dit i samband med spannmålsräntan borde tjänstemannen erhålla 1 skilling på varje lispund oluttrad. Stockholm slott den 28 februari 1804. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående hur förhållas bör med inbetalning till Kongl Maj: t och Kronan av de vid hemmansbyten uppkomna kontanta efter räkningsskulder; Stockholm den 4 mars 1805. Det har inte funnits tydliga föreskrifter om hur de uppkomna efterräkningsskulder vid byten av hemman skall betalas. Detta har förorsakat minskning av kronans inkomster. Efter det att Kongl Maj: ts Nådiga Bytesbrev är stadfäst skall innehavaren av egendomen som häftar i skuld inom 3 månader i Sverige och 6 i Finland insända en förklaring, som befallningshavaren sänder vidare till Kammarkollegiet. Innehavaren av egendomen har 6 månader på sig att betala skulden efter det han fått utslaget. I annat fall kommer räntan på egendomen att säljas på auktion. Skulle det finnas skulder skall egendomen säljas. Stockholm den 4 mars 1805. SAMUEL af UGGLAS. Kungörelse angående det ställe, varest tvister om bättre rätt till besittning av krono rusthåll jämte åtskilliga andra justitieoch kameralmål hädanefter skall upptas och fullföljas; Stockholm den 9 maj 1805. Tillkännages att de justitie och kamerala mål som Kongl Krigsoch Kammarkollegierna hittills avgjort och vilka egentligen inte haft inflytande på krigsmakten, kommer i fortsättningen att handhas av Kammarkollegium ensamt. Det gäller rusthållares tvister och indragna militära boställen. Stockholm 9 maj 1805 S af UGGLAS B CEDERSTRÖM Förklaring angående lagens rätta förstånd och tillämpning i mål, som rör klander på fast egendom, samt vad ytterligare vid lagfarts beviljande bör iakttagas; Stockholm den 14 maj 1805. För att undvika tvistemål kommer lagfart att kunna vinnas snabbare än tidigare. Går det för lång tid kan död, flyttning och andra händelser komma i vägen, så att man glömt hur den rätta äganderätten är. Även klander skall inom tre månader inlämnas.
Men om jag nu medgifvit uppskjutandet till en annan tid af den föreslagne åtgärden i anledning af Utskottets första skäl, kan jag deremot icke medgifva riktigheten af det sednare, att nemligen, då EcclesiastikFrälseoch AugmentsHemmansräntorne skulle fortfara att uppbäras såsom hittills, och ojemnheten i beskattningen i alla fall komma att qvarstå, och det stora ändamålet följaktligen icke vore vunnit, det icke vore skäl vidtaga den föreslagne partiela åtgärden. Att förändringen med skatternes afbördande i penningar, i stället för prajstationer in natura, Den 21 Maji f. m. 21 är af största inflytande, lärer icke bestridas, och då alla mera ingripande förändringar böra tillvägabringas med största varsamhet och till en större del genom erfarenheten af dess nytta göra sig gällande, så kan jag icke dela Utskottets yttrade mening, att på en gång alla räntor bort föreslås till indragning, helst, hvad Augmentsoch Frälseräntorne beträffar, de fordra en helt serskild behandling, derest icke eganderätten skall trädas för nära; och likaså öfverlygad jag är, att äfven ifrågavarande räntor måste i tidens längd upphöra att in natura utgå, likaså nödvändigt anser jag det blifva, att genom erfarenhetens inverkande förmåga detta säkrast beredes.
Hvad derom anmäles, pag. 6 och 7 i Utlåtandet N:o 21, lades till handlingarne. § 10, pag. 8 och 9 i Utlåtandet N:o 21. Antogs, såsom följd af besluten under N:ris 3 och 4, att här omförmälda afgifter skola utgå till hälften af deras nuvarande belopp. §§ 10 och 27, pag. 9 i Utlåtandet N:o 21. Yttrandet lades till handlingarne. §§ 10, 27 och 28. Yttrandet, pag. 11 i Utlåtandet N:o 21, godhändes, med förändring af orden: "tre procent” till "två och en half proomt af inkomsten." § 16- Framställningen, pag. f.1 i Utlåtandet N:o 21, lades till handlingarne. §§ 24 och 25, samt särskildt den sednare §. Yttrandet, pag. 12, samt de trerine framställningarne, pag. 13, i Utlåtandet N:o 21, godkändes, äfvensom hvad tillstyrkes å början af pag. 14, gillades, med rättelse af tre till 2^ procent af inkomst. § 27. Första yttrandet, som afser denna §, pag. 14, i Utlåtandet N:o 21, afslogs, och Ståndet beslöt, det bör här införas: ”Auktionister: se Kommissionärer;” andra yttrandet, angående berörde §, godkändes, och tredje yttrandet £det första, pag. 15) gillades, med iakttagande, att afgiften bestämmes lill hälften af hvad den nu utgör. § 28. Hvad anföres, paa. 15, i Utlåtandet N:o 21, lades till handlingarne. §§ 29 och 32. Voro af Borgare Ståndet återremitterade; men som dessa återremisser icke blifvit af Bevillnings-Utskottet besvarade; alltså anmodades Utskottet att sådant fullgöra. § 35.
De händelser, som här tilldraga sig i närvaro af flera hundra personer, äro af beskaffenhet att ej kunna misstydas, utan må de framstå sådana de äro; och jag skulle mycket misstaga mig örn Svenska folkets tänkesätt, derest jag kunde tro, alt det vore missnöjdt dermed, att Konungens rådgifvare, i stället för att upptaga tiden med etymologiska analyser af ords betydelse på latin, svenska och fransyska, samt huruvida de kunna, såsom en ledamot af Konungens Conseil yttrat, innefatta åtminstone en syftning till personlig förolämpning, ville med den högsinthet, sorn anstår dem, nedlägga sin talan i detta fall och öfvergå till vigtigare riksdagsärender. Jag tror i öfrigt, att den upprättelse, Konungens rådgifvare kunna erhålla af majoriteten inom Riddarhuset, icke är tillräcklig för dem, om de nemi. behöfva någon upprättelse. Det är Svenska folket, det är allm. opinionen, soln skall lemna denna upprättelse, och kunna de ej erhålla den af henne, så äro de ej mycket belåtna med ett omdöme af pluraliteten inom detta hus. Jag har icke, såsom här blifvit yttradt, uppträdt, för att försvara Dr Crusenstolpe. Hans personlighet är mig temligen likgiltig; men hvad jag försvarar är representantens yttranderätt. Hr Crusenstolpe har, jag upprepar det, på ett mästerligt sätt framställt vådorna för yttranderätten af en anklagelse för ett afbrutet anförande, och jag skulle t. o. m. tro, att Hr v. Hartmansdorff, om han afhört första delen af Hr Crusenstolpes förklaring i dag och icke varit alldeles otillgänglig för skäl, ingalunda skulle funnit 90 § Reg.F. berättiga Landtm, att afbryta Ilr Crusenstolpe. Vid ett föregående likartadt tillfälle har Konungens förste Mi 11 ister, Ilr Gr. af Wetterstedt, instämt i den tanke, alt det icke vore af grundlagarna tillåtet att hindra en talare (just samme Ilr Crusenssolpe) att tala till punkt, och jag hemställer, om icke denna autoritet får gälla åtminstone för Hr v. Hartmansdorff.