Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende åter på den speciella delen af frågan, som den förevarande punkten egentligen rörer, så ber jag alt få fästa upmärksamheten derpå, att Bruksoch bergverks-anläggningar, sågqvarnar och fabriker på landet, så vida de äro förenade med jordegendom, i sin mån bidraga till vägarnes underhåll. Aro de åter icke förenade med någon jordegendom, så är det visserligen sanni att dessa inrättningar icke dertill bidraga. Jag tror likväl att hvar och en skall finna att vid Bruksoch bergverks-anläggningar hela den kringliggande trakten liar så betydlig vinst af dessa industri-företag, att densamma gerna kan vidkännas det ökade underhåll, som upkommer derigenom att vägarne af sådane anläggningar i viss mån förderfvas. Detta ökade onus ersättes af den vinst, som de på sådane inrättningar skörda. Dessutom ber jag att få fästa upmärksamhelen derpå, att större delen af de körslor, som äro nödvändiga för Brukens och bergverkens behöriga drift, verkställas icke med dessa Bruks egna dragare, utan af den allmoge, som bor i dessa trakter, och hvilken derpå förtjenar sin egentliga lefnadskostnad. Jag skulle således tro, att om man granskar förhållandet, så är det icke obilligt, såsom vid första ögonkastet kan tyckas, att dessa vägar, såsom nu sker, underhållas af jorden. Hvad åter angår mjölock sågqvarnar, så är det klart, att de, som der mest begagna vägarne äro just de, som bo i trakten och som begagna dessa anläggningar. Qvarnar och sågar producera icke något sjelfva utan det är andra personer, som föra dit sina varor, för alt malas eller sågas, och det är således de, som böra underhålla vägarne lill och ifrån dylika anläggningar. Då man tillika tager i betraktande det trassel och all den svårighet som skulle upstå genom en ny vägdelning, så tror jag att den af Lagoch Ekon.Utsk:n här gjorda framställning, ehuru möjligen till sin grundsats ganska rigtig, likväl icke låter utan stora olägenheter verkställa sig, och på grund deraf ber jag att få förena mig med de Hrr, som yrkat afslag på den ifrågavar:de punkten af betänkandet. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
N:0 § Banken: om rätt att inköpa Riksgäldskontorets silfver i Hamburg och Altona för 6 1 87 ■— b. 5 Mars 1. b. 5 Mars b. 4 Mars b. 4 Mars » om laga undersökning af några utaf Bankens Styrelsn behandlade mål 6 1 5 — b. 19 Dec. b. 20 Dec. b. 19 Dec. b. 19 Dec. » Berättelse af Fullmäktige i, äfvensom af Banko-Utskottet, se Berättelse. » angående nedsättning i priset på omyntadt silfver, som försäljes från 6 1 28 — b. 8 April b. 15 April b. 15 April b. 8 April » Se vidare: Penningeremisser; Bankens Grundfond, angående fö- reskrifter om 6 1 58 — b. 28 Nov. g. 28 Nov. b. 2 Dec. b. 28 Nov. Bankens Gäldenärer, om betalnings-anstånd i vissa fall för 6 1 74 — b. 10 Febr. b. 4 Febr. b. 10 Febr. g. 4 Febr. Bankens Sedlar, om ändring af föreskrifterne angående 6 1 15 — 25 Febr. b. 21 Febr. b. 21 Febr. å. 21 Febr. I anledning af återremiss . 6 1 23 — b. 8 April a. a. 8 April a. a. 11 Apr.
I stället för hvad genom Kongl. Förklaringen den 29 Juli 1812 och Kongl. Brefvet den 29 Januari 1817 är stadgadt i fråga om hemställan under Konungens pröfning af Hof-Rätts dom, skall till efterrättelse lända, att HofRätts dom endast rörande den, som blifvit till dödsstraff dömd, skall Konungens pröfning underställas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. Louis de Geek. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-departements Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 77 Mars 4863. I närvar o af: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer; Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Justitieråden: Almqvist, Carleson. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet ett i Justitie-departementet uppgjordt förslag till Författning om nya Strafflagens införande och hvad, i afseende derå, iakttagas skall, jemte det enligt 87 § RegeringsBih. till R. St. Proposition N:o 93. formen öfver samma förslag från Högste Domstolen infordrade utlåtande, intaget i Högste Domstolens protokoll tor den 28 sistlidne Januari; och sedan Hans Excellens häruppå redogjort för ifrågavarande lagförslags innehåll samt de dervid inom Högste Domstolen framställda anmärkningar, hemställde Hans Excellens, att berörda förslag, efter undergångne ändringar i öfverensstämmelse med hvad af Högste
Hvad Lappmarken beträffar, har den Svenska befolkningen, efter hvad man velat anmärka, allt mer och mer bemödat sig om tilltagande arbetsamhet, omtanke, snygghet och ordentlighet både i sina hus och sin klädedrägt^ och har bildningen hos Lapparne fortfarit att vara i märkbart tilltagande, otvifvelaktigt i följd af Svenska Missionssällskapets åtgöranden, att påkosta skolinrättningar, der Lappska barn och äfven äldre personer bland Lapparne erhålla undervisning i christendomen, kostnadsfritt underhåll och kläder samt en omsorgsfull uppfo - Trehundra Nittiosex personer, och har således under ifrågavarande fem år ökats med Sextusen tvåhundratio personer, hvilket härleder sig huf - I 5 strän under den tid de vistas i skolan. Hvad nyss nämndes om det ökade bruket af kaffe, gäller i ännu högre grad om Lappmarken, der kaffet synes hafva blifvit ett surrogat för bränvinet, som ej får dit införas eller der tillverkas. Länets skuld till Staten för undsätlnings-spanmål under 1831 och följande år besteg sig vid 18+7 års slut till 118,439 R:dr 20 sk. 6 rst. med oafförde afkortningar. § 3. Näringar. Jordbruket, denna länets hufvudnäring, har under den tid, hvarom denna berättelse handlar, icke varit försummadt, utan tvertom utvidgats i mån af gödsel-tillgången, dermed åkerodlingen i denna ort, der jorden ej lemnar lönande afkastning utan mer eller mindre begödsling, måste stå i ett oundvikligt förhållande. Hågen för nyodlingar och upptagande af förut oduglig ansedd mark har ökats; hvarförutan man numera vinlägger sig om åkerjordens omsorgsfullare dikning än tillförene brukligt varit. Likväl är sädesproduktionen, endast i verkligt goda och frostfria år, svarande emot invånarnes behof. Åkerbruks-redskapen är oförändrad och består af vändplog eller såkallad vält, harfva och ahl, den sistnämnde med olika antal mer och mindre djupgående jernklor.
(i dörren, gladt). Som väntar mig dernere från min broder! Gud gifve det! jag önskar intet hellre! Nu, käre svåger, fören budet hit, Och säga mina svenner att de bringa En bräddad välkomstbägare hit upp, Att vi på gammal sed må budet ära! Ett sådant bud kan lika mig att bära! (går genom fonden). BIRGER. HÄRVED. Nu är jag viss att allt skall blifva godt Han var den stillaste af mina bröder, MECHTHILD. BIRGER. Som förr, emellan lagman Bengt och mig! Och skall sig foga äfven denna gång. Hvad menen J, min make? Från sig orsaken till vår tvist: sin maka! Att han skiljt 104 Och skullen det J vilja att han gjort? Ja, Hilledöd! Ty lydnad, högre pligter, Befalla honom det, och inför dessa Må hjertats små betänkligheter vika; Så har det varit, och så skall det bli! MECHTHILD. BIRGER. BIRGER. MECHTHILD. Hvad hårdhet dock uti en sådan dom? Ej hårdhet, endast klokhet! Känslan får Och kan ej någonsin regera verlden, Se allting uti stort, ty om vi närsynt Då ginge allt på tok. Vi männer må Blott se de små och närmre föremålen Och gå i grafven utan minne ned! Dessutom ämnar jag på riddarvis Och då har ingen lidit orätt ju. MAGNHILD. Så sjunka vi till handlingsarma krypdjur Fullt skadestånd åt hennes fränder gifva, Och mera kunna de väl icke fordra! Och detta skadestånd, hvad blefve det? Dess morgongåfvas värde uti silfver. Och du kan tro att hennes hjertas sorg Af denna fördel skulle botad blifva? Förlåt mig, ädle make, men hur ringa MECHTHILD. BIRGER. MECHTHILD. Du känner qvinnans håg, om det du tror! 105 Jag känner lifvets gång, och ett jag vet Att intet här på jord bär större våda Det friska lif som rörer sig i allt, BIRGER. Som du bör stadigt på ditt minne lägga: Än att med sjuklig känslighet betrakta
hägnaden kring flygsands-fälten sjelfve uppföra och underhålla. Jemte tillkännagivande att både vid riksdagen 1830—1831 och det sist - hållna riksmötet förslag om medels anvisande för skogs-plantering å flygsands-fälten i Halland blifvit af samme motionär framställde samt att Rikets Ständer, som ansett särskilda anslag af de för extra stats-regleringen afsedda medel icke böra för berörde skogs-planteringar beviljas, uppå Stats-Utskottets då gjorda hemställan, hänvisat vederbörande att vända sig lill Kongl. Maj:t för erhållande af erforderliga och lämpliga bidrag för detta visserligen ganska vigtiga ändamåls befrämjande, får nuvarande Stats-Utskott anföra, att, då, på sätt motionären jemväl förrnält, understöd för dylik skogs-plantering redan blifvit af Kongl. Maj:t utaf Skogsplanlerings-kassans tillgångar vederbörande tilldela dt och åtgärder för sakens befrämjande således äro vidtagne, Utskottet, som’jemväl delar den åsigt, att allmänna statsmedel för nämnda företag icke böra anlitas, saknar skäl förorda den gjorda framställningen om statsanslag och hemställer, alt motionen i denna del ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidkommande deremot den sednare delen af motionärens förslag, synes den vara förtjent af uppmärksamhet, hvadan Utskottet trott sig böra föreslå, Stals-Utskottels Uttalande Jtä 13 6". si att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta anställa undersökning och utredning, huruvida det må vara lämpligt att ifrågavarande fält öfvertagas af Staten och i sammanhang dermed, om och på hvad vilkor vederbörande må finnas villige att jorden åt Slaten afstå, eller i motsatt fall kännas skyldige att stängsel-åliggandet sjelfve fullgöra. k) Vid behandlingen af frågan om anslagen för Kongl.
December 1829, hvartill Utskottet förinälte sig vara ytterligare uppmanadt af de meniugsstrider, som sammanblandningen i behandlingssätt af Konungens Propositioner och Utskottets egna förslag, tid efter annan, föranledt och underhållit, samt af den alltmer befästade öfvertygelsen, att 1809 års Grundlagsstiftare icke velat hafva erkänd någon annan form för proceduren med Konungens Propositioner i grundlagsfrågor, än den på en gång enkla och fullständiga, hvilken i 81 §:ns 2 mom. innefattas, och att ej eller 1812 års Constitutions-Utskott, vid beredningen af det sednare momentet i 56 §, möjligen kunnat åsyfta någon förryckning af berörde procedur, emedan säkerligen, i motsatt fall, 81 §. undergått förändring, och åtminstone hänvisningen till samma § i 29 § Biti. till R. SI. Riksdags-Ordningen blifvit utesluten, eller ock utbytt mot den till 56 § Regeringsformen. Då äfven detta förslag, den nästföljande Riksdagen, icke blef af alla Stånden antaget, ingick Constitutions-Utskottet, i följd af skedd motion, den 37 Januari 1835 till Riksens
Om den värde Ledamoten täcktes fästa något afseende å hvad jag så många gångor förut yttrat, så tror jag, att en half eller en hel skilling mera eller mindre ej är af vigt. Det gör ingenting; det är sådant, som i den inrikes rörelsen ej kommer i fråga, och i de utrikes förhållanderne äro skiljaktigheterna genom coursen större, och här måtte ej blifva fråga, om någon skulle blifva några tusende ass mindre rik, i fall man kan derigenom lätta eller försvåra utvexlingen. Den siffra, som Herr Skogman föreslagit, är grundad på den beqvämhet, som för utmyntningen uppkommer. Jag skulle tro att, om den af Ridderskapet och Adeln antages, innehåller den ett förtydligande, och att man vinner lätthet i verkställigheten, som man bör eftersträfva. Men jag tror, att, om ock den icke bifalles, saken kan lätt hjelpas derigenom, att Ridderskapet och Adeln icke 46 H. 2* 30 Den 19 October f. m. ändrar sitt beslut om varan Silfver för Riksdalern efter denna grund, men i 1 2:te punkten afser en billig myntskatt i det nya myntet, emedan det ganska väl står tillsammans, då myntet blir ett tecken, som berättigar att uttaga varan silfver i Banken. Jag fäster således ej den stora vigt vid denna fråga, som Herr Skogman, men tror att om Ridderskapet och Adeln beslöt detta, och de öfrige Stånden förenade sig deruti, skulle en stor lätthet vid verkställigheten uppkomma. Jag anser mig endast böra hålla mig vid detta ämne i denna discussion, tills vi komma till den öfriga delen af 12:te punkten, ty om vi blanda in frågan om olika myntsorter, går discussionen svårare. Jag bar således nu blott velat afgifva detta yttrande i följd af Herr Skogmans anförande, och anhåller att sedermera få svara Herr Cederschjöld om 5 skillings-stycken, äfvensom Friherre Cederström. Herr von Troil_, Emil: Det förefaller mig som ett besynnerligt öfverläggningsämne, hvad 1 R:dr efter 1664 års myntfot vill säga. Om detta nu sättes i fråga, ser jag icke, luiru något beslut, som här fattas, skall kunna få gällande kraft för framtiden.
För R. o. Ad., som djupt känner, ej blott äran af den plats det eger att bland Svenska folkets ombud intaga, den af rikets första Stånd, utan äfven de fosterländska förpligtelser, denna ärofulla plats medförer, skall det alltid blifva ett oallåtligt bemödande, att med redligt nit verka för ett älskadt fäderneslands sanna ära och lycka. Lifvadt af sådana känslor nedlägger R. o. Ad. inför E. K. M. uttrycken af Ståndets djupa vördnad och underdåniga tillgifvenhet, samt anhåller underdånigst att i E. K. M:s nåd och ynnest städse få vara inneslutet. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att utaf de 50 ledamöter, hvilka blifvit utsedde alt såsom R. o. Ad:s deputerade bevista vestra stambanans invigning, följande Hrr anmält sig vara hindrade att deri deltaga, nemi. J\s 8, Gr. Oxenstierna, Axel, JV? 133, Gr. Snoilsky, Gustaf Fredrik. J\s 338, Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik, M 367, Frill. Ulfsparre, fullm. Den 30 Oktober. 39 Hr Sandels, Ulrik Fabian, Jlf 1127, Hr von Walter, fullm. Frih. Leijonhufvud, Bengt Carl Fredrik, Jlf 1975, Hr Scheffer, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, Jtf 2144, Hr Rosensvärd, Johan Henrik, och JU 2231, Hr af Burén, Didrik Pontus; hvarefter Hr Gr. och Landtm, anmodade R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja andra deputerade i de sålunda afgångnes ställe. Öppnades Hrr Elektorers listor vid denna dag anstäldt val af ledamöter och suppleanter i Utskm; och befunnos hafva blifvit utsedde i K otis ti tu t iöns-Ut skottet. Ledamöter: Gr. Horn, fullm. Hr Munck af Rosenschöld, Thomas. » 338.
Landtmarskalken har förklarat, att han finner sig af grundlagen förhindrad att framställa propos. till motionens upptagande; hvaraf följer, att vi icke äga annan rättighet, än att yrka en sådan proposition. Jag instämmer med Hr Frih. o. Landtm, och yrkar ej en sådan propos.; men den det vill, han må göra det. Utgången kan icke vara tvifvelaktig. Hr Ribbing: Jag har begärt ordet, blott i anledn. af det yttrande af en talare, att Hr Frih. o. Landtm, skulle hafva lillstadt Hr Rosenqvist och Hr Rosenschöld att förändra motionen. Jag vet icke, att Hr Landtm, har lemnat dem ett sådant tillstånd. Hr Landtm, tillät den första motionens 56o Den 28 Mars f. ra. återtagande; och den motion, som sedermera inkommit, har blifvit ansedd såsom en ny motion. Lika med flere talare, anhåller jag, att vi måtte få propos. i ämnet, och att till det af Hr Frih. o. Landtm, afgifna förklarande contra-propostn måtte blifva den, hvarom jag redan anhållit. Hr Munck af Rosenschöld: Jag har begärt ordet, blott för att till Hr Lefre'n framställa den fråga, om det icke kati vara lika tillåtet att väcka motioner om nåd för enskilda personer, som att framkomma med motioner örn pensioner åt enskilda personer. Hr Rosenqvist: Jag vill blott besvara Hr Ribbings yttrade förmodan, att jag skulle begärt att få ändra min motion, med det förklarande, att motionen är oförändrad, sådan den af mig väcktes. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade sig tro det vara tillräckligen upplyst af det upplästa prot, att nu föredragna motion vore en ny motion , och ej uppkommen genom förändring af någon annan, enär den, såsom prot. upplyser, då den väcktes, af Hr Landtm, förklarades vara en ny motion, som i grundlagsenlig ordning skulle behandlas.
Att någon åtgärd vidtages för att, der cirkulations-bruk redan» finnes i n förd t, nuvarande boställs innehafvare måtte förhindras, att, då tiden för boställets afträdande nalkas, för egen vinning rubba den ordning af sädesföljd, som en gång är upgjord, genom gräsvalls upplöjande i otid, eller mera sugande sädens begagnande, till hvilket ändamåls vinnande, jag får föreslå, att sådane redan införda cirkulationer oförtöfvadt måtte underställas vederbörande ofvan omnämnde embetsmyndigheter till fastställelse, hvarefter de ovilkorligen måste orubbadt följas. 7:o Att vid blifvande afträden det må vara tillträdarens rätt och pligt, att året före tillträdet med klöfvereller gräsfrö inså höstsädesjorden och den efter föregide års gödslade rotfrukter med vårsäd besådda jorden, samt att det vid strängt ansvar skall åligga afträdaren att freda denna jord för betning på hösten sedan säden är aftagen. 8:o Alldenstund jordens omläggning till cirkulation tarfvar ej obetydlig kostnad, omtanka och arbete, hvilket allt i sin tid idkeligen ersättes genom vinnande af bättre grödor, såväl af säd som foder, till kreaturen; så forde härföre bestämmas skälig godtgörelse för den boställs-innehafvare, som under planens genomförande, och innan den fullständigt blifvit utförd, måste lemna bobostället och sålunda icke fått åtnjuta tillräcklig frukt för nedlagd kostnad och möda.
Bland ledamöterne i Pröfnings-kommittén skall minst hälften vara egare af fast egendom; och böra Kommitténs ledamöter så utses, att Kommittéen, så vidt förhållandena medgifva, kommer att utgöras af ett efter beskattningens belopp och mängden af de skattskyldige skäligen lämpadt antal dels näringsidkare och dels löntagare, samt att inom Kommittéen icke saknas tillförlitlig kännedom om länets särskilda delar samt dessas ekonomiska tillstånd och hufvudsakliga näringar. Den, som till ledamot i Pröfnings-kommitté blifvit utsedd, men, utan vederbörligen anmäldt laga förfall, vid Kommittéens sammankomst sig icke infinner, skall böta Tio Riksdaler. § 63. Uti derom utfärdad allmän kungörelse uppgifver Konungens Befallningshafvande dem, som till ledamöter i Pröfnings-kommittéen blifvit utsedde, samt underrättar länets invånare om tid och ställe för Kommittéens sammanträde, och bör ett exemplar af denna kungörelse i god tid hvarje ledamot af Kommittéen genom Konungens Befallningshafvandes försorg tillsändas. § 64. Sednast åtta dagar före Pröfnings-kommittéens sammanträdande, bör skattskyl - Förslag tilt lie vill/ting#-Stadga. sorn tinner sif? loranlåten anföra besvär öfver den honom af Taxerings-kommittéen påförda bevillnings—afgift, hafva till Konungens Befallningshafvande inlemnat sin till Pröfnings-kommittéen ställda besvärsskrift; och må, under iakttagande af nu stadgade tid och ordning, skattskyldig jemväl ega alt sina besvär med allmänna posten insända; dock skall i sådant fall genom intyg af Borgmästare eller Magistrats sekreterare i stad samt af inom församlingen tjenstgörande prest eller kronobetjent å landet styrkas, att den klagande egenhändigt undertecknat besvärsskriften eller att densamma pä hans begäran eller med hans samtycke blifvit uppsatt; börande de skattskyldige genom den i näst ofvanstående § omförmälde kungörelse om allt detta jemväl erinras. § (55. Vid Pröfnings-kommittéens sammankomster skall Landshöfdingen i länet vara ordförande, med rättighet att i Kommittéens öfverläggningar, men icke uti dess beslut deltaga.
UtskottetsUtlåtande N.'o aoo. hvilka allmogen knsklehållet sig åtagit, och borde dessa, vilkor,. såsom utgörande grunden för åtagandet, i Grefvens tanka, kunna påräkna samma. orubbliga egenskap oehs samma helgd-, sornsjelfva Indelningsverket. Knekte-Contraetet af år 1682. bestämmer:: ”r:o Att Regementet allt framgent skall bestå af 1,200 man. med corjporaler och» gemena, såsom indelningen, efter går da talet, deröfver är gjord och 'u ttryckligen: förask l ifver ”2:0 Att hufvudlegan. skulleupphöra, ochknekten, undfå i årlig; lön: 35 Daler kopparm.” ”3:o Att, i fall svårighet skulle förete sig vid knekts anskaffande utan. städsel eller lega, Kongl,. Maj:t lern nät tillstånd, att allmogen, genom Fjerdingsman nen,. Länsmännen och Fogdär.ne kunna, om så, tillgång finnes, till knekt insätta löst folk, lättingar och dnftekarlar, hvilka, för den årliga lön, föda och kläder, skulle tillhållas troligen, och väl genast att tjena,” ”4:o
Han skg hvarksn snygg eller nykter ut, och hans lynne föreföll ej att vara det bästa, mon då frö- ken Lagerstedt, hvilkens milda, bestihds satt tycktes utöfva ett välgörande inflytande på alla, böi-jade förehalla honom hans uppförande, svarade han höfligt, om än hans anklagelser mot hustrun vor0 nggot hetsiga. Under tiden klagade denna på sitt håll öfver hur s v h t lion hade det, allt medan hon sakta vaggade det ena af sina dibarn p#, armarne. Det andra barnet, upphofvet till denna scen, satt emellertid lugn och stilla hos en af de i rummet b e h t l i g a kvinnorna. Det var en liten täck flicka, med stora, bl&amp; ögon, hvilka sigo sig omkring med en undrande, omedveten blick. Stackars lilla kräk! Jag tänkte på de rikas och lyckligas barn, hvilka i sina mjuka bäddar och varma sofrum omsorgsfullt skyddas för det minsta drag, då jag såg hur man samlade ihop den lillas små tillhörigheter och sköt a t hennes vagn, medan hon själf, för andra gangen kastad till en ny mo2 och ett nytt hem, bars ut j den kalla vinterkvällen. Näst superiet %r arbetslösheten den värsta fienden till de små hushlllen vid Nybergs grand. J u mera arbete som kan anskaffas och utföras, ju säkrare skall den moraliska ståndpunkten höjas och det relativa välstånd, man har rätt att hoppas, infinna sig. För den som vill intressera sig fös ifrågavarande lilla koloni finnes tillfille att göra beställningar och lemna arbete i m&amp;nga grenar: vedsågning, sömnad, förtenning o. s. v. En i de dagliga tidninigarue, Aftonbladet och Stockholms Dagblad, införd annons lemnar för iifrigt narmare besked härom. Tre verkstäder inrymmas i lokalen: en smedja, ett tunnbinderi och en vedgård. Dessutom har frö- ken Lagerstedt själf etablerat en liten vedhandel, der hyïesgästerna mot ett nedsatt pris, fA göra sina uppköp af bränsle. För folkets andliga utveckling har fröken Lagerstedt sörjt genom att anordna ett gemensamt samlingsrum, der bö- nemöten hållas söndag och thorsdag, syförening mandag, samt lördag thebjudning för karlarne och derefter högtlasning.
Ank. till Exp. Utsk. d. 28 Sept., kl. 1 e. a. Betänkande, i anledning af väckt motion om särskilda brottmälsdomstolars inrättande. Till Lag-Utskottets behandling har Vallöf!. Borgare-ståndet remitterat ett af Herr Wetterberg, S. G., ingifvet memoria], deruti han föreslagit det måtte „särskilda domstolar, under namn af Brottmålsdomstolar, inrättas i Riket, för upptagande och behandling af alla brottmål, i hvilka de tilltalade blifvit häktade; att antalet af dessa domstolar må bestämmas till fyratioåtta, och att de, jemte ransakningsbäkten, så vidt ske kan förläggas uti residensuch andra städer, äfven om distrikternas gränser derigenom blefvo andra än de gamla häradsoch länegränserna; samt att hvarje brottmålsdomstol måtte utgöras af en ordförande, som fullgjort hvad författningarna föreskrifva för utöfning af domareeinbetet, jemte två, af fastighetsägarnc i den stad eller det härad, der ransakningshäktet ligger, valde ledamöter, hvilka skulle äga kollektiv rösträtt vid domslut. „ Fördelarne Lag-Utskottets Betänkande, N:o 91. 9 Fördelarne af de siledes föreslagna domstolar har motionären sökt utveckla i elt särskildt Utskottet tillhandakommet anförande.