Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr s. m., eller det belopp som Komiterade ansågo att han, såsom GeneralKonsul borde åtnjuta. Då likväl den nuvar:de innehafvaren af den ifrågavande befattningen icke kan beröfvas den lön, han fått sig tillförsäkrad, har det från UtrikesDepart:s sida blifvit föreslaget, att under dennes tjenstetid, de 500 Rdr hvarmed hans ifrån Handelsoch SjöfartsFonden utgående lön, enl. Komiterades förslag borde minskas, skulle till honom utbetalas ifrån MinisterStaten. Det är således icke endast för att tillfredsställa ett KomitéBetänk., utan är det för att, i hvad på UtrikesDepart:t kan bero, underlätta ge nomförandet i öfrigt af en förändring af vårt Konsulat-väsende, en IV. H. 20 402 Den 24 Mars. förändring, hvaraf faehofvet länge varit kännbart och för hvilken grunderne fullständigt blifvit utvecklade; som dessa 500 Rdr Hamburger Bko blifvit upförda å MinisterStaten såsom lönefyllnad åt den nuvar:de innehafvaren af GeneralKonsuls-befattningen i Athen. Gr. Anckarsvärd har äfven klandrat UtrikesDepart. derför, att till den Tull-kongress som sisth år ägde rum i Briissel, någon representant från Sverige och Norrige icke varit utsänd. Denna kongress var likväl af fullkomligt enskild art; ingen Regering stod i spetsen för densamma, och af enskilde personer linde inbjudningarne till densamma blifvit utfärdade. För öfrigt synes det mig som om Hr Gr:n bort hafva rigtat sin anmärkn. snarare emot Finansän UtrikesDepart., ty om någon person bort från Sverige utsändas till denna kongress, hade väl i sådant fall uti främsta rummet bort ifrågakomma en person med speciell kännedom om våra tullförhållanden och icke någon diplomat. Slutligen har Hr Grin äfven yrkat, att anslaget till MinisterStaten måtte, af grannlagenhet mot Norrige, nedsättas till hvad minoriteten inom Utsk. föreslagit, på det att Norrige icke genom vår frikostighet måtte inledas i öfverdrifna utgifter.
Riksdagsman den händelse och det beslut, som hos Ridderskapet och Adeln föreföll och fattades, den 2 sistlidne, hwilket skulle kunna blifwa det första steget til frihetens undergång, om ej inbördes uplysning, genom sagtmodig öfverläggning, skulle kunna winnås, och all enskildt bitterhet och förföljelse gifwa wika för den goda saken. Den af Herr Oyllensvaan framställa fräga, har blifwit ansedd säsom kränkande Ständers beslut, såsom enskildt förolämpande en Ståndets Ledamot. Majoriteten af Ridderskapet och Adeln har salunda ansett denna händelse och derföre yrkat answar; klinoriteren deremot trodt Herr L^llensvaan icke gjort annat, än det, hwartil Regeringssättet berättigat honom. At wara nya Regeringslagar icke äga all den fullkomlighet och tydlighet de kunnat fä, om längre tid til deras granskning blifwit lemnad, är wäl wist; de käla derföre förklaring, men denna tilhör konstitutions-Utskottet at gifwa, och af Konung och Ständer gemensamt at sanktionera, enligt 29 och 75 §- §- Riksdags-Ordningrn; mm ingalunda ar Majoriteten berättigad at påtruga Den 6 Mars. 195 Minoriteten sin tanka i Grundlags-frågor; det ar derföre jag, enligt den rättighet zz §. i RiksdagsOrdningen tillägger en Riksdagsman, at fa emot xlui-gliteten8 beslut lata anteckna lil krotocollet sin särskildta mening, anser detta bestut wara taget genom öfwermagtens bindande stämma, men aldeles icke enligt Lagens föreskrift. Innan Lxps6ition af et bestut ar ju8tera6, ar man berättigad derwid göra anmärkningar, annars behöfde det icke til bifall framställas.
Förkl. pag. 229.) Jemte omförmälande att, under titel: »Rikets Ständers Riksgäldskontor medel til! kostnader för en vattenledning till Carlskrona», en besparing af 4,099 R:dr 19 sk. 7 r:st. under en längre följd af år i räkenskaperne inoch utbalanserats, om orsaken hvartill tillgängliga handlingar icke lemnat någon upplysning, hafva Revisorerne hemställt, att berörde summa, om den icke för det afsedda ändamålet erfordrades, måtte till Riksgäldskontoret öfverlemnas. Då, på sätt den underdåniga förklaringen upplyser, Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärenderna underställt Kongl. Majrts nådiga pröfning, huruvida ifrågavarande belopp, återstående å det af Rikets Ständer vid 1854 och 1833 årens riksdag för en vattenledning till Carlskrona beviljade extra anslag, 83,333 R:dr 1F> sk., hvaraf för jernrören m. m. till vattenledningen utbetalts 79,233 R:dr 44 sk. 3 r:st., borde, såsom afsedt för vattenledningens fullföljande, fortfarande i räkenskaperna balanseras eller om, på sätt Revisorerne hemställt, beloppet skulle tili Riksgäldskontoret återbetalas, samt Utskottet numera inhemtat, att Kongl Maj:t, genom nådigt Bref af den 13 Mars sistlidne år anbefallt Kongl. Förvaltningen att till Riksgäldskontoret inbetala ofvanberörda balanserade belopp, 4,099 R:dr 19 sk. 7 r:st., hvilket derefter blifvit till Riksgäldskontoret inlevereradt, lärer något vidare åtgörande härvid icke erfordras. Lotsoch Fyrings-Ver/iet. § 26. (Rev.-Ber. pag, 104. Förkl. pag. 227.) Revisorerne hafva anmält, att sedan Sjömansföreningen i Drammen, genom Norrska Marin-Departementet hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att två fyrar Stats Utskottets Utlåtande, A? 50.
Häraf synes, att så väl K. M., som 1828 års SlatsUtsk. ansågo fiågan såsom en statsregleringsfråga. Vid i834 års riksdag behandlades enahanda frågor, som nu förekomma i SlatsUlskrs nuvar. betänk. N:o 170, uti dåvar. Utsk:s utlåt. N:o 273, och sedan RiksSttn deröfver beslutat och Iva Stånd stannat emot två, uppsattes voterts-propositioner, hvilka af R. o. Ad. och PresteSt. godkändes, hvarföre äfven votering skulle hafva för sig gått, såvida ej genom antagna inbjudningar frågan derom kommit att förfalla. Häraf torde R. o. Ad. linna, att så väl K. M., som föregtde Ständer och SlatsUtsk., ansett likartade frågor med denna såsom statsregleringsfrågor; och då man således liar fullt skäl att antaga de föreslagna volei :s-propositionerna, får jag vördsamt anhålla om Hr Lundtm:s propos. till bilall å Utskts betänkande. Frill. Cederström: Frih. Sprengtporten har ansett frågan tillhöra stalsregleringen, derföre alt densamma enligt hans förklarande ej skulle vara af ekonomisk natur, eller en sådan fråga, deruti K. M. ensam skulle kunna besluta, då i denna fråga R. St. och K. M. gemensamt måste besluta. Derom har likväl, först genom Frihms yttrande, fråga uppstått ; ty sjelfva frågan angtde indragning till Staten af samtliga indelta räntor och deras liqvid med statsmedel i contant, är visserligen icke ekonomisk ; men den är purt administrativ och af beskaffenhet, alt, då 2 Stånd stanna emot 2, den ej allenast kari, ulan måste förfalla. Frill.
JV2 77, med voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande J\° 37, öfver väckt motion om ändring af Kyrkolagens stadgande i fråga om sättet alt begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne. Preste-Ståndet afslog för sin del Utskottets å sidan 6 gjorda hemställan, men antog deremot, med ändring af förut fattadt beslut, den lydelse för 18 Kap. 12 § Kyrkolagen, som af Ridderskapet och Adeln blifvit beslutad, hvarjemte Ståndet godkände den föreslagna voteringspropositioner), endast med det tillägg, alt emellan orden »Adelns» och »beslut» i nej-propositionen insattes orden: »samt PresteStåndets». S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 52, i anledning af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JVi 34, öfver dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Jagt-stadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt; och fattade Ståndet dervid beslut som följer: Den å sidan 1 gjorda anmälan lades till handlingarne. Preste-Ståndet biföll för sin del Utskottets under § 7 gjorda hemställan, och ansågs såsom följd häraf den föreslagna voteringspropositionen hafva förfallit. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet under § 11 föreslagit, biträdde PresteStåndet, med frånträdande af förut fattadt beslut, Ridderskapet och Adelns mening 700 Prot.-Uldrag den 30 Oktober 1863. i fråga om den tid, under hvilken jagt efter rapphöns bör vara förbjuden, och godkände det förslag till lydelse af nyssnämnde §, sorn å sidan 3 blifvit framstäldt. § 15 antogs sådan den i Utskottets förslag förefinnes.
För detta ändamål finnes i nu gällande riks-stat icke något anslag uppfördt; men Kongl. Maj:t, som vid förra riksdagen till Rikets Ständers pröfning framlade ett fullständigt förslag till General-stabens organisation, hvilket dock ej blef af Rikets Ständer antaget, har uti sin nu aflätna nådiga proposition — under uttalande af den åsigt, att hufvudgrunderna för nämnde förslag voro riktiga och ändamålsenliga, samt att, om äfven Statens tillgångar för närvarande ej medgåfve den föreslagna organisationens utförande, angeläget likväl vore för underlättande af organisationsplanens framtida verkställande, att de anslag beviljades, som funnos nödvändiga för vidtagandet af åtgärder till Generalstabs-officerares bildande, hvarvid ordnandet af både den theoretiska och den praktiska undervisningen intoge främsta rummet -— i sådant afseende äskat följande anslag: till arfvoden åt lärare i Generalstabs-ämnen 2,000 R:dr till fältöfningar 1,500 „ till resestipendier • • 3,000 „ tillhopa 6,500 R:dr.
Deremot, då Banko-Utskottet fattat det beslut, att Låntagare äga tills vidare rätt att inbetala sine Lån uti Disconternes sedlar, så kan jag, för min del, ej inse annan följd, än att dels Bankens säkerhet under denne tid dageligen förminskas, dels att några Fordringsägare komma att genast fa sine Discont-Obligatiuner realiserade till full valuta; under det att andre med bekymmer vänta af sluteliga utredningen, huruvida de kunna fordra detsamma. — Man kan såsom exempel blott tänka sig Malmö Discont, der ett deficit af en half million är gifvit, och der, när dess obestånd upptäcktes, således Fordringsägarne fått vidkännas omkring 20 procents rabatt. Nu deremot, sedan man bestämt nyss - 5 G Banko-Utskottets Betänk anden. nyssnämnde liqvidations-sätt, förminskas tillgångar ne hvarje dag, och de Obligationer sorn, sedan alla Hån blifvit inbetaldte, ännu till slut återstå, skulle möjligtvis erhålla ingen motsvarande valuta. Med Götha-Canals Discont är väl förhållandet annorlunda, då dervid alltid en ordentelig förvaltning ägt rum; men äfven dervid äro ännu så många frågor outredde och dess tillkommande öde genom inträffad crisis ännu så obestämdt, att Riksens Högh Ständer, utslaget må blifva huru som hälst, böra sättas i fullkomligt tillfälle och äga fria händer att göra alla sa lika rätt som möjligt. Jag får således på alla dessa skäl, grundade på min känsla af rättvisa, och på känslan af de pligter jag ilclädt mig, den stund jag inträdde i detta samfund, ännu en gång förklara att jag för min del yrkar, det Banko-Utskottet till Banko Styrelsen genast gifver den föreskrift, att D isconten måste försätta sig i ett lagligt suspension* tillstånd, intill dess Riksens Ständer sjelfva hinna att derom vidare förordna’’ Herr Borgmästaren Holm yttrade ”Uti den Skrifvelse, som i följd af Utskottets och Riksens Högl. Ständers beslut i detta ämne skulle komma att afgå till Herrar Banko-Fullmägtige, anser jag ingen annan föreskrift böra meddelas, än att
Ändtligen har den practiska svårigheten att bereda och redigera ett Lagförslag med 3o §§. varit så stor, att det efteråt måste väcka förundran, huru man ens vågaL företaga ett sådant opus. Man föreställe sig en samling af 52 personer, deraf en dei ambulatoriskt deltagit i öfverläggningar och partiela beslut, hvarefter andra senare majoriteter måst rätta sig, en del reaclionsvis sökt återgå till äldre förkastade, alldeles stridiga åsigter och på köpet en, sedan återremissens ankomst, alldeles ny uppsättning af Utskottens Cancellie; så lärer man finna, i synnerhet med någon erfarenhet om hvad lagredaction vill säga, att det gränsar till det omöjliga att efterkomma afla postulale?, deraf jag endast vill uppräkna: skyldigheten att, utan hufvudgrundsätsernes förnärmande, efterkomma de i Riks-Stånden gjorde anmärkningar vid det äldre förslaget; urskilja den fria gränsen emellan föremål för organisations’, ag och reglemente; alt göra så få ändringar som möjligt i redan exsisterande, men till denna nya sak icke fullt til!ärppligarf Lagar för Bolag, försträckning, utsökning och concurs; samt slutligen uppställa alla de genom partiela voteringar till det mesta på olika tider tillkomne besluten i en sådan form, ett sådant sammanhang, att tydlighet och en icke alltför ringa grad af fullständighet derjemte uppkommo. Redan tidigt insåg jag dessa svårigheter och har nu mera kommit till den öfvertygelse, rörande all lagredaction, att den aldrig kan frambringa något dugligt, derest icke de, som under öfverläggningar finnas af stridiga och oförenliga syftningar hvar lör sig utarbeta alternativa förslag — det enda sätt, hvarigenom enhet kan vinnas. Här hade jag tillräckliga anledningar att befara, det resultatet möjligen skulle kunna bli en väfnad af så heterogena, hvar för Eskäng till R. St.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt IJr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Stats-Utsk:ts hemställan i förevrde punkt och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, propus, på bifall till densamma och, då dertill svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 122: dra125: te punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 126:te punkten. Frih. von Schulzenheim, David: Ehuru jag just nyss erfor, att denna fråga blifvit af 3 Stånd afgjord med bifall till Utsk:ts hemställan, har jag likväl icke kunnat låta punkten gå förbi, utan att anhålla, att 1:1. o. Ad. behagade fatta ett motsatt beslut, ehuru det icke för närv:de leder till något praktiskt resultat. Jag beklagar på det högsta att motionen ej rönt framgång inom Utsk:t, hvilket troligen eger sin grund deruti, att den gjorda framställningen är tilltagen i allt för liten 10 Den 1 Maj. skala; ty 0111 motionären begärt 1 eller 200,000 rdr och derigenom lagt tillräcklig vigt på frågan, så är det sannolikt, att Utsk:t egnat mera tid åt ämnets utredning. Motionäreu har begärt, att ett anslag ä extra stat af 10,000 rdr måtte lemnäs åt stora Barnhuset i Stockholm, för att möjliggöra räddandet af ytterligare 100 harn. Denna hjelp är under när v: de förhållanden ganska ringa, men den är dock en hjelp för dagen. Barnhusets ställning är för närvide sådan, att det hvilken dag som helst kan tvingas att upphöra med sin verksamhet, allenast ett procenttal af de barn, som nu äro på landsbygden utackorderade, till inrättningen återkomma. Stockholms barnhus har på sednare åren med 33 proc. ökat sin verksamhet. Förbättrade kommunikationsanstalter hafva lättat samfärdseln mellan Stockholm och landsorten, och den naturliga följden deraf har varit, att antalet barn, som måst på barnhuset intagas, tilltagit i ganska stark progression.
Maj 1815 förnyade förbindelse, att intill nast in-~ träffande Riksmöte, till Wadstena Krigsmans-; husCassa eller ock Amiralitets KrigsmansCassan årligen erlägga 3 procent af den Bevillning^ som på Ecclesiastique Embetsoch Tjenstemän sig för hvarje år belöper, med innevarande Riksdag borde upphöra, har PrestStåndet, oaktadt det med underdånigste vördnad erkänner de ädelmodiga anstalter, hvilka under de senare åren blifvit af Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen i Nåder vidtagne, -för den afskedade Svenske krigsmannens bea tryggande mot nöd och behof, likväl trott att Ståndets ofvannämode uppoffring icke för det närvarande torde vara öfverflödig, och har PrestStåndet fördenskull, äfvensom för att åda-i galägga sin varma erkänsla emot Fäderneslandets tappre försvarare, enhälligt beslutat fortfarandet intill nästa Riksdag af ofvanberörde j procents afgift, beräknad efter den bevillning, hvartill Ecclesiastique Embetsoch Tjenstemän för deras Löninkomster blifva årligfn taxerade; bö-; rande detta sammanskott, såsom hittills skett, så Bihang till RfrsSt Prot, 1J17 «c4 1818, 9:de Sami, N:0 g, 6, 34 Prot. Utdrag d. 2 Jan. 1818. sålunda fördelas, att ifrån de orter i Riket, af hvilka Centonalen, med öfriga Krigsmanshus* afgifter, till Vadstena KrigsmanshusCassa ingått j denna gåfva jemväl dit lefvereras j hvaremot nämnde sammanskott ■ från de orter, der Centonalen m. m, blifvit till Amiralitets Krigsmans* Cassan erlagd , bör till sistnämnda Cassa aflemnas; om hvilket åtagande de öfriga resp.
Utlåtande, 1 Betänkande B. "* <*} od r*2. *3 < o re rs CO ® re fS jf g aq re ff Q re _ OD — 2T. c CO rf O 0 ~ g ” B § II " ? r3 03 a 3 5* P > s re^ 3* n eller Memorial. Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 33 CT3 CC re CO rt N:o N:o N:o Sid. Ridd. o. Prest eBorgareBondeN:o fl Adeln. Ståndet. Standet. Ståndet. » Stats-Utskottets utlåtande i anledning deraf — 4 i 21 — 14 Jan. 14 Jan. 14 Jan. 14o. 17 Jan. I anledning af återremiss . — 4 i 60 — a.a. 18 Mars 14 Mars a. a. 18 Mars 14 Mars 61 21 Berättelse, Rikets Ständers Revisorers, om den 1862 verkställda granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860 — 2 i — . Stats-Utskuttets utlåtande i anledning deraf — 4 i 148 — 7 Sept. 5 Sept. 9 Sept. 9 Sept. 127 21 » Rikets Ständers Revisorers, angående den åren 1860, 1861 och 1862 förrättade granskning af de under Kongl. Kommerse-Kollegium ställda fonder och medel — 2 i — Stats-Utskottets utlåtande i anledning deraf — 4 i 19 — 3 Jan. 7 Jan. 3 Jan. 7 Jan. « Rikets Ständers Revisorers, för åren 1860, 1861 och 1862, angående Bankoverket — 2 i ______ » Bankofullmäktiges till BankoUtskottet . . 6 i 1 a. a. 8.
N:o 42, i anledning af väckt fråga om inrättande af en skola i Arvika Köping. Bifölls. N:o 43, i anledning af väckt fråga, att Säterier, äfvensom Rå-och Rörshemman måtte deltaga i Fjerdingsmans aflöning. Afslogs. N:o 44, angående dispositionsoch jordegande-rätten till de så kallade Kyrkohemmanen i Halland. Bifölls. Bih. till R. St. N:o 45 , anslående besittningsrätten till AnnexSton - Mensaloell Kyrkohemman i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus-Län för de å dessa hemman antagne åboer. Bifölls. N:o 46, i anledning af väckt fråga, att de så kallade Bibel trycks medel, som årligen erläggas af Pastorerne på Gottland, måtte användas till folkundervisningens befrämjande derstädes. Bifölls. N:o 47, i anledning af väckt fråga om utgifvande af en officiel Tidning.. Bifölls. N:o 48, i anledning af väckt motion, att den spanmål, som upphandlas for Stats-Verkets räkning, mätte levereras efter vigt. Bifölls. N:o 49, i anledning al väckt fråga om en lika beskattning å ali jord inom Riket., m. m. oell JN:o 5t, i anledning af väckt fråga om skyldighet för - em betsoch. tjenstemän, m. fl., att då de företaga resor i Kongl. Majlis och Kronans ärenden och på dess bekostnad färdas på Ångfartyg, der sådant sig gora låter. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Stats-. Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N:o 50, i anledning af Petter Pehrssons från Calmar Län motion, om upphörande af Bankens oeh Kiksgälds-Conloirels forum privilegiatum. S. D. Ånyo föredrogos följande Allmänna Besvärsoch Ekonorni-Utskoltets bordlagda Betänkanden:
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades: j:o Herr Valley* Memorial, om arfvode elier dagtractamente till Exsecutionsbetjente i Städerne vid utmätnings-förrättningar, jemte de i ämnet af Herrar Alund och Montan leranade yttranden; S:o Herr Lundmans Memorial, om ett noggrant bestämmande deraf, hvilka böra till Allmänna Correctionsoch Arbetsinrättningar försändas, jemte det yttrande, ’ Herr Montan i amnet afgifvit, och 3:o Dito, angående förbättring af Police-författningar för Städerne, tillika med Herr Montans yttrande i ämnet, uti hvilket yttrande Herr Cron instämt. Trot, TJtdr. d. 10 Dr,c. 15g 8. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten : 1:0 Herr Montans Memorial, angående tågande trouppers Proviantering, uti hvilken Motion Herrar Langenberg, Alund och Cron sig förenat; 2:0 Herr Bergelins Memorial, om anslag af Allmänna medel till upprensning af Slång-ån. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : Herr Valleys Memorial: innefattande ej mindre deltagande uti Herr Langenbergs Motion derom, att alla fastigheter i Städerne böra vara brandförsäkring ovillkorligen underkastade, än äfven hemställan, att Städernas Allmänna Brandstods-Bolag må för Brandstods-prasmier och afgifter åtnjuta furmonsrätt i den försäkrade egendomen framför inteckningar och omyndiges hos förmyndare innestående tillgångar; samt till lfjo ?rot. Zhdr. il, i o Hec, Allmänna Besvaraoch Oeconomie-U[skoteeti Herr Valleys Memorial, om dubbel tjenstears-beräkning för Lärare vid en Lancaster-Skola i Gefle och dylik förmon för Lärare vid alla i Eiket inrättade Lancaster-Skolor, der minst 100 barn njuta undervisning, jemte de af Herrar Leffler, Winberg och Montan i ämnet af» gifne yttranden.
Wi eftetfétifne <©tt>eHjjeö Stifcö (Stmtfcer, fåreffcrnr, Stiftctrm?, SSiffopai?, oä) %lbe\, tyveftetftap, SSorgerffab od> We* inge ^lHiiuu\c, forn för £>£ fjelftoa; eller af l)emma* maranbe mebbrober lascen rnalbe od) befullmdstisabe, a allmänt/ nu fulldnbabt/ lagtima 9tif£mote forfamlabe marit/ söre meterlist: %tt, febatt uti § 69 af 25ejlutet mib fiftlibne 9tiBbas be/ tymilfa mib ben ndftfoljanbe; på srunb af laslts ratt eller efter föregånget orbenlist mai, borbe i rabben od) bejluten beltaga7 blifmit, i bfmer* en^ftdmmelfe rneb § 49 fReserins&Sormen/ fallabe att ben 15 Dftober 1859 fammanfomma/ od) l)marom £osft* fälts £an$ SKapt Äornuid OSCAR Df i nd* bet påminna, Ijafme Si fbrutndmnbe bag DfS i ©tocf^ l)otm infunnit Sdra göromål fyafme Si botfat rneb åfällan af ben jp6öftc$ mdlfignelfe eftner Sdra företag; ocf) (eban Si d Dtif^falen ben 24 Oftober ndmnbe dr fått emottaga $ongL 3Kaj:t$ ndbiga Söerdttetfe om Ijtoab feban ftftfor* flutna tifåbag i fHifet^ ©tprelfe fig tillbragit, (arnt ifongl $?aj:t$ ndbiga ^ropojttion angdenbe ©tatétoerfetS tilt ftdnb oel) bel)of bliftoit ben l 9?obember (amma dr till
Våra ämbetsmän, hvilka ju måste bevara sina lifskrafter för kongl. majestät och kronans räkning, göra innan de gå upp till departementet, små afstickare till vattenbutiken i Karl XIII:s torg och dricka der sitt Biliner och Marienbadervatten. Köpmännen vandra ner till skeppsbron, för att se sina varor lossas af nyss anlända ångare, medan fjolårets schåare, hvilka nu åter dyka upp, lassaronmässigt sträcka sina lata lemmar öfver de uppstaplade kaffebalarne, och hamnbetjeningen trippar ikring bland sjömännen från de lastande ångfartygen. Skräddare, skomakare och andra små handtverkare sitta i skjortärmarne och arbeta vid öppnade fönster, och sömmerskorna derinne i gränderna, hvilka måst frysa ordentligt hela vintern, placera sig nu midt i solskenet och låta strålarne bryna bleka, färglösa kinder. Inne på gårdarne, der okynniga, små trashankar spela med knappar, vefva positivhalarne upp sina minst spruckna och mest eggande dansmelodier och komma de svettande, lätt klädda flickorna på strykinrättningen att ett ögonblick lemna de fuktiga kläderna, de brännheta lona och de svedda yllefiltarnes fadda ånga för att helt hastigt och lustigt taga sig en sprittande sväng i porthvalfvet. – Husens fönster hvitkritas, och derinne i rummen, der dukar och klutar äro dragna öfver speglar och kronor, strö uppskörtade pigor kamfert på de upp och ner vända möblerna, medan pelsverken samlas för att sändas bort till förvaring under sommaren. Sjuklingarne stoppa sina respiratorer i fickorna och begifva sig ut till Lindigöbro för att inandas frisk luft och smaka på laken. Hufvudstadens romantiska själar äta middag på Nacka, dricka kaffe med avec och tåga sedan till Nacka qvarnar. Der komma de vid punschbuteljerna i den rätta vårstämningen, fram dragas papper och pennor, och bleka, gulsigtiga, efemära vårblommor födas på de guldkantade annotationsbladen.