Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta, föreställer jag mig, hade tjent enskilte Riksdagsman till en uppmuntran att framställa sina förslag öfver ämnet i den form Grundlagen föreskrifver ; det hade äfven måhända tjent dylika framställningar till ett nyttigt förespråk hos ConstitutionsUtskottet: det ena och andra hade ändtligen kunnat leda lill ett hugnande resultat vid nästkommande Riksmöte. Möjligt är (jag vagar åtminstone smickra mig dermed) att en återremiss kunde förenade Utskotten påkalla ett mera kraftigt yttrande i denna fråga. För min del fruktar jag, att om ej något verkligt i detta vigtiga hänseende tillgöres, sjelfva grundvalarna för äganderätten länge nog torde förblifva, eller åtminstone anses vara osäkra och svigtande. —• Jag vet ej om det dömmes förmätet, att i en fråga, som rörer Riksens Ständers egen magt Ridd. o fh Ad. Prat. VI Band» 55, Den 15 Julli. e. m. och myndighet, jag vågat höja min rost; meri jag har trott mig understödd både af föremålets oändliga vigt och af mitt eget medvetande om afsigten: jag har dessutom ej kunnat återhålla uttrycket af min redan gamla öfver* tygelse, att uti all Lagstiftning, således äfven i den financiella, det rättvisate nödvändigt måste vara det rätta. Dett: Thärn, Wollrath: Må hända har jag för ofta och tröttande yttrat den öfvertygelsen, att hopp om framgång för hvad realisations-förslag sorn helst icke finnes, med mindre förslaget noga förenas méd och äfven grundas på sådana StatsOeconomiska författningar, sorn bereda Landets välstånd genom trefnad och frihet för åkerbruk, näringar och handel, men då jag tror att denna övertygelse är grundad på alla tiders erfarenhet, är det med största nöje, jag nu hört Herr Friherre Boye utgå från enahanda åsigter uti sina premisser, med hvilka jag således är ense, hvaremot jag ej kan förena mig med de conclusioner han deraf dragit; att nemi. ingen bestämning hvarken af lägsta eller högsta cours bör göras, hvarken för uppköp af silfver till viss summa, ej heller för den af Utskotten föreslagna fria inväxlingen emot nya Bartcosedlar.
Preste-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåninga Skrif velse> angående förändringar uti Rikets Elementar-Läroverk. (Alim. Bes v.- och Ekon.-Utsk;ns Bet., N.'o 117). S. A. K. Då hos Rikets Ständer till pröfning förekommit åtskilliga inom Riks - Expedilions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N.o g*j. 219 Stånden framställda förslag, åsyftande förändring i elementar-undervisningen, hafva Rikets Ständer, med erkännande af svårigheten att, under mängden af hopade göromål, såsom sig bör, intränga i ett ämne af sådan omfattning och grannlagenhet, likväl trolt, att, sedan frågan under mer än 20 år vai it offentligen behandlad och den nya skolrnethoden under tiden med framgång blifvit använd, det icke må kunna anses för tidigt, att äfven Rikets Ständer derom uttalade sin öfvertygelse. Redan vid 1823 åis Riksdag anhöllo Rikets Ständer i underdånighet hos K. M:t om en undersökning af Elementar-Läroverkens tillstånd och ändamålsenlighet i deras dåvarande skick, med anledning hvaraf K. M;t år 1827 täcktes sammankalla en Comité till verkställande af en sådan granskning. Denna Comi'é tillstyrkte väsendtliga förändringar i de allmänna Läroverken, samt inrättande af en skola, der de nya förslagen borde underkastas erfarenhetens pröfning och dom. Denna skola, som år 1828 trädde i verksamhet, har rättfärdigat de förhoppningar, det nya skol-systemels vänner hyste, samt tillvunnit sig allmänhetens förtroende. Äfven den sednaste Skol-Revisionen har vitsordat ”det hedrande sätt hvarpå idéen af en ”enda skola i den nya Elementarskolan blifvit ställd i verket.” Förbättringarne i vår skol-inrä!tning synas således nu från folkombudens sida påkalla ett lifligare deltagande.
Riksd. Ordn., Den ii Mars f. m. 49 Ordn., någon afskrift af den omtalade motionen blifvit till prot. aliemnad. Underl. Ridd.Sécret. upplyste, att <j lill prot. såsom särskild motion blifvit aflemnad någon sådan framställning, som Hr Ribbing omtalat. Frih. Raab: Då jag föreställer mig, att .StatsUtsk. nog lan tinna utvägar för anslag till landlbruks-iuslitut, så väl vid Upsala och Lund, som i Småland och andra orter, der de kunna anses nyttiga; så vågar jag anhålla, att de af Hr Ribbing och mig afgifna yttranden måtte få, såsom särskildta förslag, bifogas Frih. Rrsemers till StatsUtsk. nu remitterade motion. Hr Ribbing, A rvid: I anseende dertill, att jag icke funnit det af mig i sammanhang med min ifrågavar. motion afgifna yttrande vara utskrifvet ur prot., har visserligen icke någon afskrift af motionen blifvit aflemnad; men örn formerna så fordra, skall en sådan afskrift framdeles af mig inlemnas. Jag är likväl för närvar, nöjd, blott mitt förslag kommer till StatsUtsk., tillika med de yttranden, som i anledn. deraf blifvit afgifna. Hr Frih. o. Landtm, y ttrade, alt, enligt 4g §:n Riksd.- Ordn., det ålåge Ridd.Secret:n att låta alla yttranden, som afgifvas af Ståndets ledamöter, i anledn. af någon allmän fråga, hvilken till Utsk. remitteras, åtfölja till Utsk., utan att någon särskild hemställan derom behöfde göras. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att till min rättelse få veta, huruvida det är mig, Hr Ribbing eller någon annan af de ledamöter, som yrkat landtbruks-instituts inrättande i Småland, betaget att derom framlägga en bestämd motion på bordet. Hr Rosenblad:
Vid detta förhållande och da något bestämdt anslag (ill fyllande af ofvan omförmälde läntebrist för det löpande och följande år icke kari å Stat uppföras, helst beloppet årligen är olika och beror af Markegångs-priset å den arrende-spannetnål, hvilken i beräkningen af tillgången för räntan är inbegripen, hafva Riksens Ständer alltså beslutit, att ej mindre den nu äskade ersättningen för oftanämnde räntebrist, åren 1819, «6ao, i8ai och 18a*, tillsammans 3,993 R:dr 47 sk. 3 rst, än också hvad för innevarande år och framgent i lika ändamål kail’ erfordras, ina varda liqvideradt af öfverskott pa Stats-Verkets inkomster; hvarjemte, och på det en sådan ränte-liqvid i framtiden måtte undvikas, Riksens Ständer ansett lämpeligt, att, sedan de vid förra Gevärs-Factoriet i Söderhamn begagnade gårds-tomter och byggnader med flera lägenheter, så fort ske kan, blifvit försålda, och de derför inflytande medlen använde till afbetalning å Civila Pensions - Fondens Capitalfordran, återstoden af detta lån äfven må afbördas utaf öfverskottsmedlén på Stats-intraderne* så snart sådana medel, hvilka eljest skulle tilt Riksgälds-Contoiret aflefvereras, kunna blifva att för behofvet disponera; och hvaremot arrendemedlen för Carl Gustafs Stads Landtegendom böra såsom Stats-Verkets inkomst anses och upptagas, lika med dess öfriga intrader. Detta få Riksens Ständer, till svar å E.( KV M:ts ofyanberörde Nådiga Skrifvelse, i underdånighet anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc. i68 Underdåniga Skrif vejter'. Uppl. o. godkänd lios Ridd. o. Ad. d. 11 Julii 1823. Preste-Ståndet d. 12 Borgare-Ståndet d. 12 Bonde-Ståndet d. 12 — —• Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Nådig Remiss å Öfversten m. m.
Den upplystare delen af nationen mätte val ej lieller, just genom denna egenskap, Lafva förverkat rättigheten att äfven utgöra en andel af Sveriges folk, och deras meningar må väl gälla något uti vigtiga riksvårdande ärenden. Ehuru jag visserligen icke fullkomligt hyllar den forntida Fransyska statsmaximen — Tont poitr le peuple, rien par le peuple — skulle dock dess motsats, tont par le peuple, rien pour le peuple, vara af en vida eftertänkligare och för det allmänna förderfligare art, och att detta sednare skulle blifva en trolig följd af det representationsförslag, som Utsk. framlagt, bevittnas af flera Littra erfarenheter i andra länder; ty folktribuner och hjertlösa skriftställare underlåta icke alt öfvertaga ledningen af läitrogna massor, och Graccher och Mirabeau’er skulle lika litet saknas här, som i Rom och Frankrike. Sådana politiska dagsländor, hvilkas hela verksainhetslif icke är en secund på tidsuret, hafva alltid, med ytterst få undantag, endast arbetat för egna enskilda biafsigter och vid slutet af sina stormiga inflytelsebanor lemnat folket utarmadt och decimersdt. En Konung deremot, som för sin egen och sin dyoa-stis ära och kraft icke äger något annat stöd, än landels välstånd, lemnar just genom perpeluiteten af dessa innerligt sammanbundna intressen, den säkraste borgen för ett Rikes framtid, och bör således äga den ojemförligt inflytelserikaste vården om Statens alla vigtiga angelägenheter. Uti den af Frih. Sprengtporten yttrade betänklighet vid att förklara förslaget oantagligt kan jag så mycket mindre instämma, som den deraf följande svårigheten för ärendets ytterligare behandling inom Utsk. lätteligen höfves, ifall Utsk. verkligen, såsom vederborde, utgör ett sannt uttryck af majoriteterna inom RiksSttn. Utsk. skall då utan tvifvel hasta att återkomma med ett nytt förslag, bygdt på sådana grunder, som icke äro stridande mot pluralitetens af RiksSttn beslut.
St:r vid innevarande Riksdag tills vidare beviljat en provisionel tillökning af Tjugo (20) procent i ett för allt ifrån och med innevarande år i83o; dock under förbehåll, att denna lönförhöjning af 20 proc:t endast kommer att, i egenskap af serskildta årliga arfvoden, utgå, samt att följaktligen, i fråga om Tjenstemans eller Vaktbetjentes pensionering, blott sjelfva lönebeloppet, men icke arfvodet eller den provisionela lönetillökningen får tagas i beräkning vid pensionens bestämmande. Transport 3o, 12S 22,125 r - Transport 3o,i25 _— - Till indragning vid Tryckeriet. i Factor eller Sättare å i6j R:dr i månaden eller för året 200. — - Anmärkning-. Vid innevarande Riksdag hafva R. St:r för Boktryckaren Rumstedt hcviljut cn personel tillökning af Tjugo proc:t i berörde Arfvode af 200 R:dr, att utgå från och med innevarande år i83o, och lills vidare; dock under förbehåll att denna tillökning icke kommer att tagas i beräkning vid bestämmandet af den pension, som Rumstedt möjligen framdeles kan enligt författniugarnc tilläggas. Pensions-Staten. R. St:rs f. d. Justitieombudsman, Förste ExpeditionsSecreteraren Friherre L. A. Mannerheim i,5oo. — - Framlidne IlofJägmästaren Friherre Gripenstjernas ef ter le mnade Dotter Mariana C. Gripenstjerna 166: 32. - Aflidne Commissnriens vid RlgsContoiret, ÖfverKrigsCommissarien Lindstedts Enka och Barn l5o. — Aflidne Notarien vid RrgsContoiret Fr. Bergmans omyndige ContoirsSkrifvaren F. — - Aflidne Kamererarens vid RtgsContoiret Lundvalls omyndiga 2,216: 32. - Expectancc-Staten. 320. — - 2,736 32 Dessutom uppföras:
Ruslningsskyldighelen, sorn stundom varit serdeles besvärande, har vunnit någon lättnad, dels genom förbättrad tillgång på infödda Remonler och dels genom tvänne, af de Rustande år 1833 vidtagne och af Kongl. Maj:t den 24 Augusli och den 2 November samma år Nådigst fastställda beslut, enligt hvilka Remonteringskostnaden framdeles kommer att bestridas utur en af dem gemensamt s-immanskjuten Cassa, och en Direclion blifvit inrättad, som, med vissa årliga afgifter af de Rustande, besörjer anskaffande och lagning af beklädnadsoch monderingspersedlar m. na. för den i Länet förlagda del af Kongl. Lif-Regem en tets Dragon-Corps. Religions-Lärarnes aflöning är besvärande, genom sättet hvarpå den utgöres. Likväl förökas småningom antalet af de Församlingar, inom hvilka behörigen fastställda öfverenskommelser om Pastoraliernes godtgörande under en viss större tidelängd, äga rum. Dessa gälla nu i 8 Pastorater, nemligen Åkerby och Jumkihl, Wiksta, Fundbo, Upsala-Näs, Öfveroch Ytter-Gran, Calmar, Häggeby samt Husby Sjutolft. Flerestädes äro dock contracter derom emellan Församlingarne och deras Pastorer, för dessas tjenstetid, träffade. Fattig-underhållet är mer och mindre kännbart. Det utgöres på många ställen af Magazins-fonder, som ursprungligen varit för annat ändamål bestämda. Enligt den år 183^ till Kongl. Maj:t, af Dess Befallningshafvande, afgifna underdåniga berättelse, voro då 2,461 personer, eller ungefär 3 procent af Länets befolkning, föremål för den offentliga fattigvården. Tillfälligare, men stundom rätt betydliga afgifter medföra Kyrko-, Prestgårdsoch Tingshusbyggnader, Skallgång, Jagti edskaps och Broars underhåll m. m. De i Tabellen uppförda penningevärden på serskilda tyngder och allmänna besvär hafva uppkommit efter olika beräkningssätt i olika trakter af Länet. Man har skattat Soldat-underhållet från 80 R:dr tili 100
Vid förnyad föredragning af Stals-Utskoltels den 19 och 22 dennes på bordet lagda utlåtande, N-o igg, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse, angående åtskilliga Kyrkoherdars underdåniga ansökningar om löneförbättring af indragen behaglig tids förlänings-spamnål, blef detta utlåtande af Ridderskapet ;och Adeln bifallet, med rättelse af de oriktigt upptagde namnen å pastoraten Hafverö och Lexbei’g, hvilka blifvit kallade Häfverö och Lerberg, samt med uteslutande af den uti praemisserne till utlåtandet intagna mellanmening, som innehåller, att, i följd af Kongl. Circulair-Brefvet den 9 November 1840, fråga om lönefyllnad numera ej skulle kunna uppstå för flere än innehafvare af de uti utlåtandet omnämnde 20 pastorat. S. D. Då nu ånyo föredrogs Stats-Utskottets den 19 och 22 dennes på bordet lagda memorial, N:o 200, i anledning af Riks-Ståndens skdjagtiga beslut, i fråga om Häradsskrifvaren ./. Thysenii frikallande från ådömd skyldighet att ersätta oriktigt afkortade krono-utskylder, instämde Ridderskapet och Adelil i det af Presteoch Borgare-Stånden fattade beslut, hvarigenom Stats-Utskotlels i utlåtandet, N:o 106, afgifna förslag blifvit oförändradt antaget. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde, den 22 dennes på bordet lagda, utlåtanden:
Men den som lika med mig ogillar att Domstolarne, hvilka utgöra den enskildes värn äfven mot regeringens organer, i ekonomiskt hänseende behandlas lika med de administrativa myndigheterna, skall finna anledningen till undantaget beträffande Domstolarne just deri, att aflöningen för dem vid sista riksdagen icke bestämdes så hög, som med afseende å dåvarande förhållanden bort ske, vid jemförelsen med de öfriga embetsoch tjenstemännen. I öfrigt har jag ansett undantagen böra afse endast dem, för hvilka allöningen icke öfverstiger 2,000 R:dr Runt; och särskilda skäl härföre torde åtminstone icke fordras för att tillfredsställa dem, som icke vilja medgifva någon nedsättning. Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 48. Ehuru jag till en början trott, att nedsättningen borde beräknas till I2J procent af de i nu gällande Iliks—stat uppförda lönebeloppen, har jag dock sedermera förenat mig med andra Utskottets Ledamöter i den åsigt, att nedsättningen lämpligen kun inskränkas lill 10 procent å nämnde lönebelopp. Det förslag, jag i Utskottet framställt är af följande innehåll: att för regleringen af embetsoch tjenstemännens löner måtte antagas såsom grund, att de nu bestämda lönebeloppen nedsättas med 10 procent; dock så, att ingen erhåller mindre lön än som intill sista riksdagen varit för hans tjenst fastställd, samt med undantag ej mindre af de löner, som icke uppgå utöfver 2,000 R:dr R:mt, än äfven af de för Domstolarnes embetsoch tjenstemän bestämda löner; äfvensom att Utskottet måtte lemnäs öppet, att jemväl föreslå andra undantag, som i särskilda fall kunna böra ifrågakomma, vare sig att nedsättningen kunde anses böra ske antingen till högre eller lägre procent, än den i allmänhet fastställda.
Jag är sjelf ägare till betydliga Ekeskogar, och anser dem hafva så stort värde, att jag gerna skulle önska, att all min jord vore bevuxen med Ek. Jag tror att jag deraf skulle skörda större fördel, Den i5 Junii e. rn. än då den är besådd med hvilket sädesslag som helst, om det äfven vore med Majs. Jag måste bestrida påståendet alt Ekeplantering blir skadlig derföre, att Styrelsen befattar sig dermed, då min egen erfarenhet säger mig att de skogsplanteringar, som bäst lyckats i den Province jag bebor, antingen varit ombesöjda af Regeringen eller af någon Possessionat. Man får ej börja i alltför liten scala, om man vill vänta ett stort resultat; och då jag erindrav mig med tacksamhet, hvad en omsorgsfull Regering gjort i min hemort, som säkerligen varit öfversvämmad af flygsand, om ej Styrelsen för 80 år sedan der föranstaltat nödig skogsplantering, på icke mindre än 600 Tunneland; så kan jag ej qväfva den öfvertygelse jag eger, att man för sådana företag bor vara Regeringen högst tacksam, och för befrämjandet gå hennes Önskningar så vidt möjligt är till mötes. Jag kan icke heller underlåta den erindran, att då man så ofta och högt talar om folkets rätt, bör man äfven låta folkets röst gälla; — när den uttrycker sig sjelf — och sådant är förhållandet här, der just BondeStåndet sjelf begärt att få lösa Eken. Motivet för denna önskan är, att Bönderne genom lösen vilja försäkra sig om en mera orubbelig dispositionsrätt, än de tro följa af ett enkelt öfverlemnande af Ekeskogen, sorn de frugta lika enkelt kan återtagas. Jag befarar visst icke, att sådant inträffar, under den Den i5 Junii e. m. »97 styrelseform vi nu ega, men måhända vore det icke omöjligt, att sådant kan ske uti en aflägsen framtid, och jag tror, att den ringa afgift, som nu är i fråga för fri dispositionsrätt af Ekeskogen å Skattejord, skall af Skattemanuen betragtas såsom en ren vinst.
Hur vackert, hur obeskrifligt vackert detta var; och han hade aldrig sett det förr. Han hade vandrat förbi och betraktat det med en död mans öga; och ingen stråle af dess skönhet hade trängt in i hans själ. Nu var det som fyllde det honom med ens helt och hållet, han drog djupa andedrag och luften kändes svalkande och frisk som en dryck af en källa i skogen. Timme efter timme vandrade de omkring utan mål. De hade blifvit helt förtroliga, den gemensamma stämningen hade drifvit dem inemot hvarandra, oemotståndligt. Och William Zimmermann talade, öppenhjertligt och otvunget utan spår af sin sarkastiska jargong, talade som en naiv och ärlig och god menniska, utan ängslan och utan förbehåll – om sitt eget lif. Det var som om bommarne med ens tagits bort från en sluss; nu strömmade alla med konstlade medel tillbakahållna tankar och känslor fram, formande sig till en orolig, oöfverlagd, hvirflande ström af ord. »Nu ha’ de druckit té hemma hos er majorska», sade han slutligen. Hon smålog. »Hur mycket är klockan?» »Half tio.» »Nu får jag gå hem.» Men det ville han icke tillåta. Han kunde omöjligt taga på sitt samvete att hon fick gå till sängs hungrig, blek och blodfattig som hon var. Och han drog henne med sig in på ett litet kafé i stadens utkant. Der fans inga andra gäster än de två och rummet hade en pregel af hemtrefnad som verkade lugnande. De sutto vid ett bord längst inne i hörnet, drucko té och åto smörgåsar; och när de slutat att äta flyttade han sin stol till hennes sida medan hon läste ett af hans bref, ett öppenhjertigt, missmodigt bref, från en berömd man. Några dagar derefter ringde en liten bleksjuk fröken på fru Zimmermanns tamburklocka och en röst med skånsk dialekt frågade Molly om frun tog emot. Fru Zimmermann reste sig från sitt skrifbord och gick den inträdande till mötes. »Det är fröken Hagberg – icke sant? Välkommen.» Den lilla blondinen trädde fram till henne och räckte henne sin hand. »Jag har så länge önskat att få göra Kate Zimmermanns bekantskap», sade hon.
Ltiwen» wäl killkännagaf Herr Lnidlmarstalken, akt StatsUistonekö Fmance-plan stulle nästkommande Fredag i Rikö-Ständen till afgörande före agas. Herr bloräenstolxe, Anders, erindrade akk i SkakslUlstotrekS sednare utlärande, ännu aterstöde en punk., angående Bergshammar, ett Mantal under Niricsdahls Kongsgård. Uistoklets yttrande häröfver uplästes, innehållande au, som Arrende-afgifren för Bergshammar ingär till Ulricsdahls Slotr-Caha och således tillkommer Hennes Maftt Enke - Drottningen, som innehafwcr nämnde Slott och Kongsgård salom En» ke-Säre, sä sunne Skars-Utstottet något ferstlldt förordnande om delta Hemman icke kunna under Hennes Majus lifstid komma i sräga. Herr blorstsnstolxe, Austers. Tillät mig, mine Herrar, äter yttra en tanka, hwilken jag aldrig kan frångå, nemligen, akk dä det icke kan bestridas, atl Bergshammar tillhör Staten, bör ock Arrendaroren gifwa Staten en nu tillökad Skatt i likhet Med andre Kronans Arrendatorer, emedan lika Med bor - 1416, Dcn 27 Zebruarir. borgare böra, njuta lika rätt och pä enahanda sätt, behandlas. StatS-Ut,kottet har tillstyrkt, att nu »varande innehafware skulle fa begagna, sina förra Urrende-wilkor, . för den orsakens skull, akk detta är en tillhörighet under Ulriksdahl, hwilkcn enligt Contrakt pa lifstid innehafwes af Hennes Maj:t Enke-. Drottningen. Men, mine Herrar, Hennes Maj.t kan ju fa etc Skudt Arrende, om deuna och andra dertill hörande Hemmans-lägenhcter gä pä Arrende,- Auclion; eller vek alt hon Upbar hrvad Conlracket innehåller och Staren dä bekommer öfwerskottek.
Palmstjerna, Friherre Carl Fredrik, dess yttranden: IX. 219, 220, 221; XI. 373. — p — 183 Palmstjerna, Friherre Carl Otto, dess yttranden: I. 5, 44, 138. Papper, stiimpladt, angående utvidgning af skyldigheten att belägga handlingar dermed; motion af Hans Excellens Herr Grefve Carl Axel Löwenhjelm: se Motioner. —, angående anskaffande af ett bättre slag deraf för Bankens sedelmynt än det nuvarande; motion af Herr Conrad Ribbing: se Motioner. Pappers-fabrikationens framsteg i främmande länder, angående Verkmästaren vid Tumba bruk, F. Bladins ausökan om ersättning för en resa i ändamål att inhemta upplysningar derom: B. II. 412, 448, A. 448. Parti-handel, angående förändrad grund för uppskattning af bränvins värde vid —: B. VI. 3, 429, 523, A. 523; E. VH. 226. Pass, angående rättighet för tjensteman att, utan särskild Kongl, tillåtelse, erhålla sådant till utrikes ort för den tid, han visar sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad, samt att under tjenstetid vistas hvar han behagar: B. III. 139, 141, A. 147, E. 210. —, angående upphörande af skyldigheten för resande inom landet att medhafva pass, samt Norrmäns befrielse från sådan skyldighet vid resor till Sverige; motion af Herr Pehr Jacob von Ehrenheim: se Motioner. —, angående upphörande af resandes skyldighet att vara försedde dermed; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner. Pastoral-examen, angående förändrade föreskrifter rörande —: B. X. 218, 247, 269, A. 270- Pastoraliers utgörande, angående tiden för beståndet af enskildt ingångna öfverenskommelser derom: B. IH. 662; IV. 15, A. 23.
Lag för Riksens Ständers Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret, 915. — om den för H. M. Drottningen anflagne 46 Register. underhällssumma, i händelse Hennes Maj:t stulle uti Enkeständ blifwa försatt, 942 — örn Taffelpenningar för LandtMarstalken och Talemanncn samt om Ständens klubbar, 94;. —. om Schäffcrikandteringens uppmuntrande, 94?. — om förmänligaste sättet att anställa upphandlingar af Kronans behof samt försäljning af dest umbarlige persedlar, 944. — om Deputerade till Markegängs-Iarornes upprättande, 945. — om grunderne för Allmänna Magazins-Förwaltningcn, 950 — om förstaget att till Infanteri förwandla hälften af begge Skämsta CavalleriRegementernc samt Smälands och Westg ttha Dragoner Regementen, 96Z. — om Skogs-husyällningen m m., 977. - med öfwcrlemnande af en förnyad Lbarte Sigillate Förordning (929.) 982. — rörande Rikets försmår, i anledning as Kongl. Masts nädiga svar ä Riksens Ständers undcrdäniga hemställan om war, gcringens upphörande, -oog. - om Erercitie Esguadronerna wid Skönsta Husiaroch Smälands DragonRegementcn, 1004. — om Mös myndighets-ansökning, IO04. — om Flyinge och Da-lby Kungsgärdars afträdande af Hof-Stallmästaren Grefwe 1005. — med vfwcrlemnande af Herr Memorial om nödwändighcten ak pälitclige