Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Agda, hvad det smärtar mig att höra detta misstroende af dig, du som just varit den, som skyddat mig mot de många frestelser, jag varit utsatt för, du som var den, hvilken sporrade mig till att arbeta! Jag satt mången natt på min kammare ensam vid min lampa och läste, tills sömnen hotade att öfverrumpla mig, jag hörde kamraternas jubel och muntra sånger, som lockade mig ut till deras glada samqväm, då smög jag mig bort till min byrå, tog fram din bild och satte den framför mig på skrifbordet, och då du så betraktade mig med dina milda ögon då glömde jag allt då tystnade sirensången, och arbetet gick raskt undan, tills den gryende dagen började bleka lampans sken. Nåväl! nu står jag vid målet, och det fjermas. Hvad bryr jag mig om din brors hotelser, blott du icke öfverger mig, men då... AGDA. Karl! tala icke så jag öfverger dig aldrig. Att du lefvat som det anstår en sedig yngling, det tror jag, då du sagt det; men hvad båtar det, om man öfvergifvit sin Gud? Säg mig, Karl! tror du inte mera på Gud? KARL. Ljufva flicka! Kan du tänka dig en menniska, som inte har i sin föreställning en Gud hon må nu kalla Honom Jehova den stora Anden Ödet Försynen eller hvad helst du vill? Namnet gör ju ingenting till saken. Se blott omkring dig; här i nattens stillhet, då du ser den klara stjernhimmeln öfver den dunkla granskogen, frågar du då icke: hvem har skapat allt detta? Går då icke tanken tillbaka till sjelfva skönhetens källa? Och då du med din milda stämma talar till mig kärlekens ord hur kärleksfull måste jag inte då tänka mig sjelfva urkärleken! Inte kunde han vara så grym och störta menskligheten i förderf för att sedan låta sin utvalde son offras! Nej, det kan inte vara så! AGDA. Karl, då du talar så der, kan jag ej tro, du är så ogudaktig, som man säger, och jag tycker mig höra sanningens och kärlekens röster tala genom dig; och ändå du går aldrig i Guds hus? KARL. Agda!
Konungen fäste, wid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Konungen äger ingå överenskommelse med främmande makt, sedan statsrådet däröver blivit hört. Sådan överenskommelse skall, där den angår fråga, som riksdagen enligt denna regeringsform äger allena eller med Konungen avgöra, eller, utan att angå sådan fråga, är av större vikt, framläggas för riksdagen till godkännande; och skall i överenskommelsen intagas förbehåll, varigenom dess giltighet göres beroende av riksdagens bifall. 1809: Wid hwarje Riksdag låte Konungen upwisa Stats-Werkets tilstånd i alla des delar, til inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens Ständer utwälja. 1809: Ej må någon för framtiden gällande Förklaring af Grundlagarne stadgas, utan på det sätt, som enligt föregående twänne §. wid ändringar i dem iakttagas bör. Justitieombudsmannen må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara högsta domstolens, regeringsrättens, nedre justitierevisionens, hofrätternas, kollegiernas eller i dessas ställe inrättade verks, och alla lägre domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening därvid yttra, samt äga tillgång till alla domstolars, kollegiers och ämbetsverks protokoll och handlingar. Bestämmelserna i 18 § 2 mom. samt 22 § 1 mom. i vad sistnämnda moment avser ansökan, varom i 18 § 2 mom. förmäles, skola i deras äldre lydelse fortfarande gälla intill dess, enligt vad därom i allmän lag stadgas, den nya rättegångsbalken skall lända till efterrättelse. I fråga om mål, som enligt nyssnämnda lag skola behandlas jämlikt äldre lag, skola ock därefter 18 § 2 mom. samt, i nyss angiven del, 22 § 1 mom. i deras äldre lydelse äga tillämpning. De nya bestämmelserna i 31 § skola ej äga tillämpning, där före ikraftträdandet åtgärd för återbesättande av rådmanstjänst eller av tjänst såsom magistratssekreterare i Stockholm vidtagits. Mål som avses i 20 § i dess äldre lydelse skola fortfarande uti högsta domstolen företagas och avgöras.
Den i3 October. synes, icke så mycket på skäl, som på voteringsmassorna, grundade öfverläggningar, till föremål för särskild pröfning inom de 3 andre Stånden; då man vill försöka, att sålunda äfven hos dem göra hemmastadd den slags välvilja för det allmänna, som visas i ökade anslag; då man sålunda söker att äfven på denna väg öka skattebidragen, af ett folk, för hvars hildning, trefnad och frihet, nian deremot, som mig synes, gör föga eller intet; då man genom ett dylikt inflytande, som en Ståndsinbjudning, vill lemna ökade Statsbidrag till en Styrelses disposition, som på i/f års tid låtit våra dyrbara och fullständiga förråder oupphörligt förskingras, oagtadt de betydliga anslag för 3:dje Titeln, hvilka på alla upptänkliga sätt blifvit använda till personalen; då man, oagtadt alla de hittills i frgd oerhörda, till nära 4 millioner uppgående, extraordinarie anslag, som Regeringen särskildt begärt, och oagtadt de anledningar, som i StatsUtskottets Betänkande deröfver förefinnas, att äfven största delen deraf blifver beviljad, likväl nu vill söka, genom en Ståndsinbjudning, förmå MedStånden att äfven öka KrigsCollegii årliga anslag; och detta, fastän Regeringen icke värdigals till Rikets Ständers pröfning framlägga fullständiga kostnadsförslag för de materiella behofvens anskaffande, måhända ej en gång underskrifne allegater vid de uppgifter, som till StatsUtH. Deri 13 Oetober, slottet Blifvit lemnade; då Rikets
Riksdags-Ordningen, angående propositionen om stats-verkets tillstånd och behof; 7:de punkten, med förslag till ändring i 69 § Regerings-Formen, angående behandlingen af Stats-Ulskoltets betänkanden i vissa frågor; 8;de punkten, med förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdags-Ordnin gen, angående städernas representations-rätt; 9:de punkten, med förslag till ändring i 14 § Riksdags-Ordningen, angående representations-rättigheten för Stockholm; 10:de punkten, med förslag till ändring i 11 och 15 §§ Riksdags-Ordnin gen, angående förrättande af riksdagsmannaval för Bonde-Ståndet; 11:te punkten, med förslag till ändring af 52 § Regerings-Formen och 24 § Riksdags-Ordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets sekreterare; 12:te punkten, med förslag till ändring i 39 § Riksdags-Ordningen, angående val af ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer; 13:de punkten, med förslag till tillägg i 46 § Riksdags-Ordningen, angående sammanträde af Riks-Stånden för gemensamma öfverläggningar, äfvensom i sammanhang dermed till ändring i 110 <SjJ Regerings-Formen samt 48 och 7 8 §§ Riksdags-Ordningen; linie punkten, med förslag till ändring i 68 § Riksdags-Ordningen, angående tiden för revisionerna af Stats-verkets, Bankens och Riksgäld s-kontorets till stånd, styrelse och förvaltning, Bi föllos; och 15.de Riksdags-Ordningen, angående uppskof i Riksdag, Afslogs. Prot.-Utdrag den 13 och 17 December 1856, 141 S. D. Efter skedd föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande Nio 4, i anledning af väckt motion, angående utfärdande af en författning i afseende på tjenstförrättande pastors i prebende-pastorat bonings-ort, återremitterade Ståndet Utlåtandet, under förklarande att Ståndet ansåg ifrågavarande motion, fastän åsyftande ett ordnings-stadgande, likväl icke vara främmande för kyrko-iagstiftningen, och sålunda böra af Lag-Utskottet behandlas.
Hvadan och när inoch ulbalancerade Behållningarne mot hvarandra jemnföras, visar sig år 1825, en förminskning i Fonden af 12,543 R:dr 17 sk. 3 r:st.; dock får härvid anmärkas, att köpeskillingen för en inköpt Fastighet, som ibland Utgifterne afföres med 9,388 R:dr 43 sk. 4 r:st., icke är upptagen ibland de ulbalancerade Tillgångarne. 452 Stats-Ut skottets År 1826. De här ofvan specificerade, d. 3t December 1825 utbalancerade Tillgångar , hvilka till år 1826 inbalanceras, utgjorde , efter afdrag af Skuldei ne .. 225,2o3: 36. 3. Deremot utbalanceras till år 1827 följande Tillgångar nemligen: Behållningar i Contant, proviant-persedlar och spanmål R:dr 50,772: 15. 5. Utlånle Medel: Capital Rd. 157,i35: 10. ii. Räntor ■ 5,370: 7- 18. t. Fordringar hos Diverse Verk, Fonder och personer 84,885: 44- — Utestående KronoSkatter och andra Fordringar i penningar , persedlar och Spanmål. 8,725:37. 9. Afgå Skulder: Uppbörds männens Öfver lefvere lingar R:dr 2,191: 4'- 7* Skulder till Diverse Verk, Fonder och Personer — Capital R:dr 39,223: —4. Om nu härifrån afdrages den inbalance rade Behållningen 225,2o3: 36. 3. Visar sig en tillökning i Fonden år 1826, af R:dr 33,go3:27. 2.
Dess nådiga Kungörelse af den 19 Juni 1835, blott villkorligt sålunda bifallit, att bemälde autoriteters hörande skulle äga rum, ”i hvarje fall der Kongl. Majit kunde pröfva nödigt, att deras Utlåtande inhemta”, och hvilket bestämmande dessutom väl aldrig kunnat komma i fråga att tillämpas vid en afskrifning af medel, de der aldrig kunde till Handelsoch Sjöfartsfonden lagligen återvinnas, utan måste anses såsom densamma redan i sjelfva verket afhända. Kongl. Majit äger således, enligt min förmening, fri dispositionsrätt, till Svenska handelns nytta, af öfverskotten å afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, hvilken dispositionsrätt ytterligare finnes af Rikets Ständer bekräftad i deras särskilda underdåniga skrifvelse af den 23 Februari t/ 183o, der det heter, att Rikets Ständer, utom den Kongl. Maj:t i allmän - 8 Konstitutions-Utskottets Memorial, N.-o 77. het medgifna dispositionsrätt af öfverskotten å af gifter till Handelsoch Sjöfartsfonden , ansett sig böra särskildt till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, alt å dessa öfverskott anvisa medel för befrämjandet af Trollhätte Kanals och Slussverks bringande till lika dimensioner med Götha Kanal. Af begreppet om denna Kongl. Maj:ts dispositionsrätt af ifrågavarande medel följer klart, att desamma kunna till handelns nytta anslås med eller utan villkor af återbetalning, likasom att, i fall återbetalning är med eller utan ränta föreskrifven, Kongl. Maj:t kan förändra villkoren, på sätt Kongl. Maj.t finner lämpligt. Om således det är obestridligt, att Kongl. Maj:t äger att så förfara med penningar, som verkligen finnas att tillgå, så måste man väl äfven medgifva, alt Kongl. Maj:t äger samma rätt i fråga om dylika medel, hvilka endast på papperet qvarstå, och alt följaktligen Kongl. Maj:t äger rätt att ensam besluta om afskrifning ur Handelsoch Sjöfartsfondens räkenskaper af en fordran, för hvilken aldrig någon betalning står att erhålla.
Lrandstods-köreningarne alivia uppböra oell all kastigbet ä landet inslrrikvas i Dänets Lrandstods-Lolag; men deremot möta doelr ganslra mänga beiänlrligbeier, såsom, bland annai, ait erfarenbeten ej ännu buunit fullt 8älrert pröfva fördelen af dessa Lolag, samt ait mangen är uppslrrämd frän inträdande deri ak de betydliga belopp, bvariill äb^ggnad, jemte lösegendom, ä en gärd Iran för8älrra8. Dessuiom äro Lolagen inrättade endast för bestämd tid al merendel3 Lio är, oell ännu Iran anses ovisst, buruvida de bomma att, äfven ekter nämnds ,6 ^ ^.-o ^7. tid fortfara. ^ör min clel dion ju» derföre, utt, om nä»ot stucl^unde i umnet nu skull ifrä^ukommu, unnut icke don meddelas, un okvunnumnde, redun i en del ke^lementen delintliAu, utt Lolu»et ökvertg»er drundstods-sk^ldiZketen mecl ätköljunde rutti^det för i Loluget inskrikvet dem mun. -Knser mun sä dunt för dessa LoiuA alltför odiöst, mäste mun oell dekriu kommunen dun det nuvarande tvun»nu deltu»3ndet i drundstods-sk^Iditzketen, kvilket kunde ske Zenona utt t. ex. stud^u, utt, sä snsrt minst kulkvu sntulet sf kemmun, som dittills tilldort nä»on Lruudstods-I^örenin», in»ätt i länets LrundstodsLolu», e^er dettu LoluA, utt dos lläruds-kutten siä^rku up^käkvunde uf Lrundstods-förenin^en, dvilket dä, inom viss destumd tid oed elter derom i Körkorns weddelud underrättelse, dorcle ske.
De Svenska homulls-spinneriernas tillverkningsvärden hade från år 1837 till 1857 elfvadubblats, bomullsoch linnefabrikernas samt oljeslageriernas sexdubblats, sockerbrukens, såpsjuderiernas och läderfabrikernas fyrdubblats, och så vidare. — Forskade man nu efter orsakerna dertill, att den af naturen så rikt utrustade Svenska jernhandteringen ej mäktat fortgå i jemnbredd med den utländska eller med annan Svensk industri, ehuru de tekniska framstegen dertill gifvit verklig anledning, så funnes, enligt motionärens åsigt, härpå blott ett svar, det nemligen, att handteringen varit underkastad en särskild lagstiftning, som genom privilegier inskränkt dess frihet och genom skatter hämmat dess utveckling. För 60 år sedan var det nemligen vid vite af 1,000 It:dr specie förbjudet att ens begära tillstånd till anläggning af nya verk. Fri tackjernshandel medgafs först 1835, fri kolhandel och fritt smide 1816, då äfven nya bruksanläggningar tillätos utom 2:ne mil från äldre bruk, men för anläggningar inom detta afstånd skulle, såsom förut, särskilda undersökningar och pröfningar ega rum, en inskränkning sorn borttogs efter sista riksdagen. Sedan dess hade jernhandteringen utom bergslagerno varit fri, och ändtligen under nästlidna år, den 20 September, hade Kongl. Maj:t förklarat att denna handtering skulle behandlas lika som annan fabriksindustri, hvarjemte de hand, som inom bergslagcrne ännu tryckt tackjernstillverkningen, blifvit lossade. Äfven de på jernhandteringen särskildt hvilande skatterna hade vid de sednaste riksdagarne blifvit till sina belopp nedsatte, men qvarstodo till sin för handteringens utveckling hämmande princip oförändrade. Dessa särskilda skatter äro tiondetackjernet och hammarskatten.
Närvarande: IHillerre 87nÄ von //o/^e/n^ d/ccnt/re^ IVillerre /'e^/on^, l^rilrerre TVorc/ecr/n/^', ^7//ve,^/o//ie ^ M/'N, 1^rillerre tT^Z/eng^crnnk. Herr du8titiss-8tat8-^lini8tern anmälte i nnderdL niglmt: 8edan kongl. Le/c/^^e/' oell /7 /?eeg/o//i att, 8a80m arlletande ledamöter, deltaga uti den af kongl. iVIa^:t ar i8/> i tillförordnade laglaeredningen8 ai leten, emot åtnjutande a5 cle vid förstlzemäldte tillfälle Kädig8t fa8t8täll<1e aifvoclen, llvartill kongl.
» Jag har alltid har föresatt sig att skrifva skådespel, och » det längtat just efter detta: vara fri, resa hvart gör alltid godt i ens sinne för scenisk verkan » jag vill, lida hvad jag kan, och inte ha någon att se så mycket som möjligt. Hon tycker att snoka i mina räkenskaper. om att gå och lullas till ro från alla hetsande Jag är inte sparsam — Gud nåde — men tankar i hotel Clunis fridfulla lilla park — ännu ha honoraren räckt till. Jag har brödom förmiddagarna, när der är folktomt och bekymmer så det ryser i ryggen, när jag tänden ljumma vårsolen smeker de gråa murarna ker på framtiden. Men jag är fri, fri, fri! med deras mörka murgröna och trädens späda, Och jag har min ' galgenhumor '. » halfutspruckna grönska. » Jag har aldrig sett I ' Köpenhamn började hon ett lustspel som något sådant som detta: det står och drömen motvigt mot sin egen sinnesstämning. Hon mer. » hyrde sig ett rum i en annan stadsdel än der Från denna tid är Ernst Ahlgren ej i allo hon förr plägat bo, sökte ingen och lefde enden samma som ditintills. Det hade kommit sam, ensam med sina tankar, med det beslut något hetsigt, febrilt in i hennes själslif. hon redan tyckes ha fattat. Hon hade ännu några dagar qvar att vara i » Led är jag på lifvet, men ledsen är jag icke. Paris, och hon njöt deraf, insöp verldsstadens Det hela är inte värdt mycket. Jag står så luft med fulla lungor, kände i hvarje fiber, hur underligt främmande ntanför allting. Den som hon lefde och kände arbetsbegäret mera bränen gång stått riktigt ansigte mot ansigte med nande än någonsin men på samma gång sin döden, lär sig visst aldrig att lefva mer. Det maktlöshet, sitt förtärande medvetande om hur enda jag känner är likgiltighet, den mest dö- ringa hennes alster svarade mot viljan att verka; dande likgiltighet. Jag har intet att vinna, saknade förmågan att gifva luft åt det rika jag hoppas på intet, intet, intet!
Majit härvid i Nåder kan profva ytterligare nödige, ej mindre i anseende till förekommande serskildte Jocala förhållanden än i synnerhet i Rikets nordligaste Provincer, der såalane försäljningar möjeligen skulle kunna motverka anläggande af nybyggen och odlingar, och hvilket serskildt således bär ankomma på Kongl. Majus Nådiga pröfning och bedömmande, än Kronans framtida säkerhet för räntans utgörande, samt hvad för öfrigt till det reglementariska hörer. Hvilket allt vördsamt underställes Riksens. Höglofl. Ständers Egit ompröfvande. Stockholm dep g Q Maji 18 lå., 3 45° Stals Utsiotteiis Betiini anden'. Utdrag af P rot o collet, hållet hos Riksens Högloft, Ständers Stats - Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 20 Maji 1818. s kj» D. Vid justering af Utskottets Betänkande, angående Krono - Skogarnes upplåtande till Skatte, reserverade sig Herr Landshöfdingen Friherre Cederström, emot Utskottets tillstyrkande örn sättet att underrätta vederbörande om desse Skogars försäljning; I hvilket afseende Herr Friherren och Landshöfdingen, för sin del föreslog, såsom mäst öfverensstämmande med Statens fördel, att allmänna Kungörelser härom blefve genom Kongl. Kammar - Collegii försorg, utfärdade, samt öfver hela Riket i vanlig ordning uppläste; äfvensom Herr Friherren ©ch Landshöfdingen, hvad angick Utskottets förslag, att de för ifrågavarande Skogar inflytande medel skulle för Flottornes behof användas, var af den serskildta mening, att dispositionen af Tredje Hufvud - Titulns anslag vöre Kongl. Maj 11 ensam förbehållen, och att Utskottet alltså icke bordt något specielt derom förordna. Hvilken Reservation, på begäran skulle åtfölja det afgående Betänkandet härutinnan till Ue Respective Riks-Stånden. Sorn ofvan. Ex Protocollo. C. Tunelius. Stati-Utskottets Betänk anden'.
Medicinal-taxan af den 6 Augusti" 1777, som väl anses föråldrad, och hvars tillämpning fördenskull kommit ur bruk, är dock icke i vederbörlig ordning upphäfd och stadgar särskilda obetydliga belopp såsom vedergällning för olika arter af läkarebiträde samt innehåller till sist, att läkaren bör godtgöras, då han anmodas att ^uppvakta årligen eller under hel cour,» efter öfverenskommelse samt betjena fattiga för intet. Vid jemförelse af dessa stadganden, hvilka icke lemna rum för prejeri, torde det befinnas, att de af motionären föreslagna bestämmelser skulle, tvärtemot hvad han åsyftar, leda till fördyrande af läkarevård i d,e få fall, som motionen omfattar, och för hvilka icke forde böra reglementeras särskildt eller utan iakttagande af öfverensstämmelse med öfriga hithörande stadganden. På grund häraf och då Utskottet anser det vara af en glädjande erfarenhet bekräftadt, att rikets provincialläkare med nit och oegennytta sköta sitt kall; samt sedvänjan i vårt land att de förmögnare, i synnerhet bruksoch godsegare, under namn af ackord lemna läkaren särskildt arfvode för den vård, som för dem och deras talrika underhafvande påkallas — hvilken sed leder dertill, att kostnaden för sjukvård blir för de obemedlade ringa eller ingen — icke torde böra rubbas genom lagstiftningens mellankomst på ett sätt, som med ali säkerhet skulle utjemna detta förhållande till de obemedlades nackdel, anser Utskottet sig böra hemställa, att Ostmans berörda motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 4 Januari 1866. Allm. Besväraoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 29. 3 \:o 29, Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Jan. 1866, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta förslag om förändrade anordningar i trafiken å Statens jernvägar, ändring i derför gällande taxa, in. m.
Direktionen begärda förlängning i arbetstiden för sagde företag, under vilkor, att, med fortfarande tillämpning af det afslutade kontraktets stadganden i öfrigt, staden förbinder sig att ansvara för muddringsarbetets fullbordande intill den 1 September 1865. Stockholm den 5 Juli 1860. Bih. till Ii. St. Stockholm, tryckt nos Sam. Rumstedt, lött». Stats-Utskottets Memorial N:o 138. 1 jvs as». Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Juli 1860, kl. 2 e. m. Memorial, angående bestridande af kostnaden för Riddarhussalens inredning. (R. A.) Uti skrifvelse till Stats-Utskottet af den 30 sistlidne April hafva Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor tillkännagifva, att, jemte åtskilliga räkningar å kostnaderna för en ny värme-inrättnings anskaffande samt gaslysnings anbringande inom Riddarhus-salen. äfvensom för ny möblering af samma sal, hade, å Riddarhusdirektionens vägnar, till Riksgälds-kontoret, för erhållande af godtgörelse, jemväl inlemnats 4 stycken andra räkningar för ändrad inredning af nämnde sal samt ny uppgång till densamma; och hade Fullmägtige, på grund af Rikets Ständers rörande riksdags-kostnadernas liqviderande meddelade beslut och i öfverensstämmelse med hvad äfven under föregående riksdagar skett, gått i författning om godtgörandet af de enligt förstnämnde, vederbörligen godkände och i Riksgälds-kontoret granskade räkningar, bestridde kostnader för eldningen och lyshållningen samt möbleringen inom Riddarhus-salen, men, beträffande räkningarne för meranämnde sals förändrade inredning m. m., funnit sig böra för Stats-Utskottet anmäla den gjorda framställningen om dessa 4 räkningars betalande utaf riksdagskostnads-medlen; äfvensom till Utskottet öfverlemna sagde räkningar jemte ett deröfver upprättadt sammandrag, folden åtgärd, hvartill Utskottet funne desamma föranleda.
Hrr lycklige att genom angifvelsens offentliga framställande blifvit satta i tillfälle att ådagalägga sin oskuld, är det min upriktiga önskan att, derest bland Ståndets medlemmar skulle finnas någon, ronde hvilken ryktet utspridt, att han på något af förut exempelvis upgifne, eller på annat vanhedrande sätt sig förhållit, öppen angifvelse mot honom malte framställas på det att han, antingen kunde sättas i tillfälle att visa sin oskuld, eller ock derest ryktet icke saknade grund, blifva för sitt nesliga brott rättvisligen till laga ansvar befordrad. Den värde motionären förmenar att hans förslag ej skulle kunna medföra någon våda emedan man svårligen kan tänka sig att uti Riddarh.Direkt, kunnat insättas 6, så samvetslösa män att de hvarken af hederskänsla eller ed skulle anse sig förhindrade att utan högst giltiga skäl utesluta en motståndare; men, om sådant likväl skedde, förmenar motionären någon fara deraf i allt fall icke upstå enär vid den slutliga pröfningen i Ståndet till åtgärdens stadfästande erfordrades £ af de röstande. Lika med den värde motionären är jag öfvertygad att Riddarh. Direkt. aldrig skall komma att bestå af <i ledamöter, som upsåtligen handla i strid mot sin heders pligt och sin ed; men deremot anser jag det ej vara omöjligt att motionären till kamrater Den 17 December f. m. 241 kamrater i Direkt, kan erhålla sådana män, som, i full öfvertygelse att handla i enlighet med sin pligt och sin ed, likväl uti sitt handlingssätt blifva lika förvillade som motionären sjelf. Beträffande åter den säkerhet mot ett förhastadt eller orättvist beslut, som skulle ligga deruti att j af de röstandes antal i Ståndet erfordrades för godkännandet af Riddarh.Direktis åtgärd, så anser jag denna säkerhet vara af aldeles ingen betydelse, helst de, som uti en så ömtålig fråga kunde våga att ogilla Riddarh.Direktms åtgärd, kunde med skäl befara att sjelfve blifva föremål för en lika beskaffad uteslutning.