Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservation, den jag äfven nu måste åberopa, förutsatte såsom möjligt, har nu inträffat; att nemligen Ridderskapet och Adeln, genom vidblifvande af sitt förut fattade beslut, att förklara den föreslagna Grundlags-förändringen för hvarken nödig eller nyttig, förmått Utskottet till den Grundlags-stridiga åtgärden, att förelägga Rikets Ständer en proposition till votering i förstärkt Konstitutions-Utskott mellan det framlagda förslagets antagande till hvila eller dess förkastande. Jag vill dock härmed ingalunda hafva sagt, att Ridderskapet och Adelns afslag å den gjorda inbjudningen innebär någon öfverträdelse af Grundlagens bud; enär jag omöjligen kan föreställa mig, att meningen af detta Stånds vid återremissen yttrade gemensamma tanke, att förslaget vore hvarken nödigt eller nyttigt, kan vara den, att Ståndet ville redan vid denna Riksdag detsamma förkasta, en mening, å hvilken jag är fullt öfvertygad, att Herr Landtmarskalken skulle hafva vägrat proposition. Men felet är Utskottets, som, med glömska af sin pligt, att upprätthålla Grundlagens helgd, tillåtit sig att i Ridderskapet och Adelns »gemensamma tanke» inlägga en sådan, om än af några föregående Riksdagars praxis försvarad, dock tvifvelsutan Grundlags-stridig mening. Efter hvad jag i min ofvan åberopade reservation yttrat, hade Utskottet, redan när protokolls-utdragen rörande denna fråga från de respektive Stånden inkommo, och deraf syntes, att 3 Stånd hade antagit förslaget oförändradt till Grundlagsenlig hvila, och att Ridderskapet och Adeln detsamma hade återremitterat med den ofvan omnämnda gemensamma tanken, bordt förklara detsamma - Konslilutions-Ulskotlels Memorial, N:o 34. 9 samma för hvilande, på grund af tre Stånds sammanstämmande beslut, och det fjerde Ståndets uraktlåtenhet, att å detsamma söka någon ändring tillvägabringa.
Lades till handlingarne Bevillnings-Utskottets den 27 sisth Maj på bordet lagde Utlåtanden: N:o 13, i anledning af framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3, afgifna Betänkande. N:o 14, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 4. N:o 15, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 5. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 30 sistlidne Maj på bordet lagde Utlåtanden: N:o 136, angående väckt fråga, att Kronans Fisken måtte till skatte försäljas. N:o 140, i anlening af Herr von Har Imans do rffs, A3 motion om mynthusets upplåtande till embetsrum åt de 6 Regerings-Departementen m. m. N:o 145, i anledning af Hans Excellens Herr Grefve LöwenhjelniSj G.j motion om upphörande af begrafningshjelps aftjenande. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 30 sisth Maj på bordet lagda Utlåtande N:o 135, rörande väckt fråga om Kungsgården Halltorps på Öland återvinnande till Kronan. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos St its-Utskottets den 27 och 30 sistlidne Maj på bordet lagda Utlåtanden: N:o 151, angående den förändrade inredningen af Rikets Ständers hus. N:o 137, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om åtskilliga kronolägenheters försäljning. N:o 138, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion, angående ersättning för eller befrielse från åtskilliga onera, hvilka å en del hemman, genom Götha Canals anläggning, tillkommit. N:o 139, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds> JSf.
Jordbruk och boskapsskötsel äro i hela landet öster om Lagadalen hufvudnäringar, samt visserligen äfven vester om nämde dal, ehuru derstädes med inskränkta undantag kämpande mot en mer än vanligt steril natur och följaktligen ej tillfyllestgörande för befolkningens behof. De särdeles stora odlingstillfällen, som inom hela området förekomma, hafva under senare år blifvit med ifver begagnade, såväl genom utdikning af sjöar och vattendränkta marker som genom uppbrytning af högländtare områden, till följd hvaraf i synnerhet den mellersta delen af Kronobergs samt östra hälften af Jönköpings län kommit i tillfälle att årligen afyttra större och mindre qvantiteter spannmål. Skogstillgångar finnas inom hela det inre landet, men af större betydenhet egentligen i de högre belägna bergstrakterna inom Jönköpings län, samt på ömse sidor om gränsen emellan Kalmar och de båda andra Småländska länen. En mängd binäringar af särskilda slag, såsom hillänget närmare innehåller, sysselsätter den idoga befolkningen nästan inom hvarje del af det inre landet, likasom äfven fabriker, de flesta dock i mindre skala, öfverallt förefinnas. Bland 48 dessa intager jerntillverkningen främsta rummet. Den är mest koncentrerad omkring Tabergs malmberg i Jönköpings län. Malmen smältes invid och i grannskapet af berörde malmbrott, hvaremot tackjernet tillgodogöres vid spridda verkstäder utmed Lagaoch Nissa-åarne samt deras tillflöden. Dessutom tillverkas tackjern, stångjern och gjutgods på flera spridda ställen inom Småland, såsom kartan utvisar, hufvudsakligen af sjömalmer, hvarpå tillgång finnes i de flesta sjöar. Af det föregående, jemfördt med det statistiska bihanget och hit hörande karta, inses, att hvarken näringskällor eller idoghet att dem begagna saknas inom det här ifrågavarande vidsträckta landområdet, men derjemte leda forskningarne öfver dess ekonomiska förhållanden till den obestridliga slutsats, att hvarje öfverskott af produkter i det inre, som ej konsumeras i produktionsortens grannskap, härstädes måste möta större svårigheter att med förmån realisera, än inom de flesta andra orter af riket, i anseende till bristen på billiga transportmedel samt det långa afståndet till hafvet och de inre kommunikationslederne, på samma gång som den industriela utvecklingen af samma anledning hämmas.
Naj:t i underdänigket snmält, gnvisgd gtt gf ölverskotten pä 8tgtsverket8 inkomster lör äret 183c) godtgörss, sgmt engkgndg Iicjvidgtionssatt s^nes jemväl korg ikräggkomma tor den krist, Il vilken, gf uppgifven orssk, under följgnds äret l8/)0 tillkommit, Ilgr Xongl. Ugpt med ökverlemngnde karjemte gf de frän Xrigs-Lollegium insändg kgndlingsr, kvarigenom kristens keskgffenkst oell tillkomst i speeiellg omstgndigketer utvisgs oell utredes, velgt i lVäder söreslä Xikets 8tänder gtt, i likllet med ilvsd i krägg om i83^ ärs krist redan egt rum, till Xongl. l>1aj:ts oell Xikets 8tats-Lontoir gnviss den summg, stor ,8,o65 X:dr 3^ sk. 8 r. Ugj:t ielie e^er nä^ra tillZävZgr att lli8^oners. Uaj:t lorlllikvel' Kiliet8 8täll6el3 8tat8-IIt8liott mecl all l^vnzl. l^ää oell ^uaesd välbevågen.
Inte skulle jag tro att jag är något af detta romantiska, som de vilja ha det till! Puh, jag är ingen narr. – Nej, men det visar mig åt hvilket håll jag kan få deras illusioner att gå. En ”ånds-aristokrat”, en gammal hersklysten, hård, slipad qvinna, se der hvad jag kan ge med min drägt och hvad jag bör ge. Gammal framför allt.418 Annars blir allt det andra verkningslöst. Svart plysh vid ljus, svart atlas vid dager; jet vid dagsljus och svarta perlor vid lampor; på hufvudet svart sammet eller svart glitter.419 Tungt, dyrbart, liknöjdt. Voilà! Det går pengar åt men det skall löna sig. Dröj hellre än att slå af på detta. Solfjädern af svarta plymer. Helst icke glitter. Endast den djupa sammetsfärgen och så ett enda svart smycke. Allt detta naturligtvis inomhus. En promenaddrägt får aldrig vara i ögonen fallande. En vanlig gammal fru ur medelklassen, voilà tout! Ingenting mer. Ja, nu tror jag att jag är rustad. Nu har jag icke en rad mer som ligger och väntar på att föras in i stora boken. Nu fins det ingenting emellan mig och mitt arbete. I dag ha vi den 5 September 1886. Det är sent, det är natt. Men nu har jag skrifvit allt som jag hade på hjertat. God natt! KOMMENTARER Victoria Benedictssons text är mestadels tydlig och lättläst och hennes stavning följs till fullo. Inkonsekvent eller felaktigt stavade egennamn återges sålunda enligt Victoria Benedictssons skrivsätt. – Ett undantag från denna princip har dock gjorts i denna volym. Victoria Benedictsson skriver ibland boktitlar eller novelltitlar med liten bokstav. Det har ändrats till stor, t. ex. Pengar, Informatorn. Oväsentliga felskrivningar och slarvfel (typ: saga i st. f. säga) har rättats utan anmärkning. Där Victoria Benedictsson glömt att fullfölja en parentes eller ett citationstecken tillfogas de saknade tecknen utan vidare. Detta gäller även några för sammanhanget nödvändiga kommatecken. Övriga tillskott till texten av bokstäver eller hela ord sätts inom klammer [ ] Uteslutningar markeras med [...], de förekommer endast i noterna och i inledningen.
— Dito för nådårsoch begrafningshjelpsbesparingar 2,580: — 46,295: Och då ifrågavarande förslag sjuts Rikets Ständer lämpligt såsom medförande större tydlighet, hafva Rikets Ständer godkänt den uti hosföljande tabell öfver Nionde Hufvudtiteln iakttagna, i enlighet med Revisorernes hemställan förändrade, uppställning af ofvannämnda anslag. 2:o. Beträffande anslagen till Wadstena Krigsmanshuskassa, 246,100 R:dr, och till Amirali tets-Krigsmanskassan. 43,100 R:dr, har E. K. Maj:t uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof meddelat, hurusom dessa anslag omfatta äfven ersättning för den tillförene medgifna, men vid 1850—-1851 års riksdag alskaffade rättighet, att uppbära vissa algifter, till bägge kassorna, vid afoch tillträden af rusthåll, samt till Wadstena Krigsmanshuskassa älven vid köp af annan fast egendom, hvilken sistnämnde afgift efter sitt beräkningssätt, benämnes en-per mille-afgift. Sådan ersättning hade år 1851 blifvit, eller afgifternas medelbelopp under åren 1844— 1848, bestämd med förklarande, att, sä framt kassornas Styrelser kunde framdeles ådagalägga, det genom fortfarande af omförmälda algifter högre inkomst skulle för kassorna hafva uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i de beviljade anslagen borde vid blifvande riksmöten ega rum ; och efter en dylik vidlyftig utredning, åstadkommen genom årliga uppgifter från Rikets samtlige iän, domsagor och städer öfver beloppen af den Charlasigillata, hvarmed i vederlag för rusthållsoch en-per-mille-algifterna. Expeditions-Utskottets Förslag lilI anderd.
Kökeritz’s Enkor af E. K. M. i Nåder tillagde Pensioner, utgörande uti de flesta fall någon del af de Löne-belopp, deras Män i lifstiden på denna Stat innehaft, och uppgående till en summa af ig66 R:dr 32 sk.; så åberopa Riksens Ständer de af dera uti underdånig ga Skrifvelser den 14 och 20 sisth Augusti anmälde beslut, att dessa Pensioner jemväl hädanefter må på Allmänna Indragnings-Staten åtnjutas. Underddniga Skrifvelserl 6:o« Frami. Landshöfdingen Jägerhorns dotter, Florentina Jägerhorn, som, enligt Kongl.' Brefven den 18 Maji 1782, och den 20 Augusti 1804, är berättigad till den hennes afl.
Mom. 1 antogs, så lydande: ”Röstegande vare berättigad att sin talan och rösträtt i allmän Rådstuga på annan röstegande öfverlåta; dock må ingen, på grund af fullmagt, föra talan eller rösträtt utöfva för mera, än en röstberättigad.” Mom. 2 godkändes, enligt Utskottets förslag. § 14. Antogs, enligt Kommitterades förslag, med den förändring vid början att, i stället för orden: ”Sedan taxeringslängden för allmänna bevillningen blifvit af Pröfnings-kommitten granskad, upprätta etc.” skola dessa ord införas: ”Sedan Kommunal-skatten för året blifvit debiterad, upprätta etc.” § 15. Lemnades ulan anmärkning. § 16. Antogs, enligt Kommitterades förslag, med den af Utskottet tillstyrkta förändring, samt följande lydelse efter orden räkenskaper och förvaltning samt för val af Landstingsman: ”uti December, för bestämmande af stadens utgifter och inkomststat, enligt § 75, och för anställande af val till återbesättande af de befattningar och Prot.-Utdrag den 1. 2 och 3 Oktober 1860. 777 och uppdrag inom Kommunen, hvilka vid årets slut blifva lediga, äfvensom för val af Revisorer.” § 17. Antogs så lydande: ”Allmän Rådstuga hålles ock, när Konungens Refallningshafvande derom förordnar, eller Magistraten anser sådant nödigt, eller Stads-Fullmägtige, eller Stads-nämnden det begära.” § 18, enligt Utskottets, §§ 19 och följande till och med 2 7, enligt Kommitterades, § 28, enligt Kommitterades, med förändring, enligt Utskottets § 29, enligt Kommitterades, § 50, enligt Utskottets, §§ 51, 52 och 55, enligt Kommitterades, § 54, enligt Utskottets, § 55, enligt Kommitterades, med förändring, enligt Utskottets, §§56 och följande till och roed 40, enligt (Kommitterades förslag. Godkändes, »lock, hvad § 55 angar, med uteslutande vid början af ordet Tre. § 41, enligt Kommitterades förslag.
Län få bero att bestämma uppbördsstämmorna lill de för orten lämpligaste tider af året; hvaremot Lars Knutsson uti sin motion anfört, att Kongl. Stats-Contorets kungörelse af den 8:de December i836 uti a:dra puucten, jemte stadgandet, att det må på Öfver-Ståthållare-Embetet i Stockhom och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länen bero att, med afseende å de skattskyldiges största beqvämlighet utsätta tiden för uppbördsstämmornas hållande inom Januari, Februari och Mars månader hvarje år, väl innehåller, att, der serskildte omständigheter gifva anledning till längre anstånd, uppbördsstämman raå kunna framflyttas till sist inom medlet af April månad; men att denna sistnämnde tid, eller början af nyssnämnde månad, efter motionärens åsigt, vore den för uppbördsstämmornas hållande lämpligaste , enär landtmannen derigenom skulle kunna undgå att höstetiden unBih. lill R. St. Prof. m5. * Sami. 2 Afd. iö Baft. i 2 Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.-^och Eken.-U (slottens Betänkande, N:o 52. derdel svåraste väder och väglag, öfver höfvan anstiänga både sig och kreatur, och till underpris alyttra sina producter, för anskaffande af mede! lill uppbördsstämman i början af följande året, utan deremot finge tillfälle att begagna sig af de mera gynsamma conjuncturer under marknaderne, af hvilka icke mindre än 69 inföllo under loppet af Februari och Mais månader; genom hvilken fraroflyttning af uppbördsstämmorna största fördel skulle beredas i synnerhet för arrendatorer och biukare af andras jord, emedan dessa under Februari eller åtminstone före den 14 Mars nu måste, jemte krono-utskylderne, äfven betala sina arrenden och husbonde-skatter, hvilka medtogo en stor del af deras hopsparade tillgångar.
Presteståndet har vid samma beräkning låtit bero, dock med förklarande, alt som berörde Inkomster vore beroende af de beslut, Rikets Ständer, i anledning af Bevillnings-Utskoltets förslag, kunde komma att fatta, Ståndet ville hafva sig förbehållet att i detta afseende framdeles definitivt sig yttra; hvaremot Ståndet bifallit Stals-Utskottets hemställan, att hvad af Postmedlen kan inflyta utöfver dels Statsverkets behållue inkomst, dels den för Postverkets stat och öfriga utgifter beräknade summa, må af Kongl. Majit disponeras lill kostnaders bestridande i och för Post-anstalternas utvidgande eller förbättring. Borgareståndet har lill alla delar gillat Utskottets, i fråga om de extraordinarie Inkomst-lillarne, framställde förslag, hvilket jemväl blifvit af Bondeståndet godkändt, med undantag af 26:te punkten, angående Sjötulls-medlen, hvarå Utskottet erhållit återremiss. Hvad Utskottet i fråga om beräknande af Restantierne föreslagit, är af Borgareoch Bondestånden bifallet; hvaremot slutliga pröfningen af denna punkt är af de 2:ne öfrige Riksstånden uppskjuten. Då Rikets Ständer ännu icke fattat beslut, i afseende på grunderna för de Extra-ordinarie Stati-inkomsternes utgörande, Stats-Utskotlets Utlåtande t N\o 6 g. 5 så lärer det för närvarande icke tillkomma Utskottet att någon framställning härom, eller angående beräkningen af Restantierne, till Rikets Ständer afgifva. Stockholm den 21 November 1844. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Nov., kl. ix f. m Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 35, angående regleringen af ulgifterne under Andra Hufvud-titeln. (U. A.) Af detta Utlåtande hafva följande punkter blifvit till Utskottet återremitterade :
Rörvikssundet, som är 1,000 fot bredt, blifvit uppgjordt af Distrikt-chefen, Majoren Remmer, enligt hvilket förslag kostnaden för detta arbete beräknats till 36,000 R:dr; och som åboerne icke mägtade att ensamme bekosta arbetets utförande, hafva, uti särskilda motioner, Kontraktsprosten Palmlund inom Preste-Ståndct (Motion N:o 123) och Riksdagsfullmägtigen A. Medin från Kronobergs län inom Bonde-Ståndet (Motion N:o 487) föreslagit, att Rikets Ständer till uppförande af en brobyggnad öfver det s. k. Rörvikssund i sjön Åsncn måtte bevilja ett anslag, motsvarande tvåtredjedelar af den för brobyggnaden beräknade anläggningskostnad, eller 24,000 R:dr, hvaremot åboerne på Sirköu förbunde sig att med den återstående tredjedelen, 12,000 R:dr, bidraga tili arbetets utförande. Enär hvarken de angående ifrågavarande brobyggnad upprättade och till Utskottet aflemnade kostnadsförslag blifvit af Styrelsen för allmänna Yäg-och Vattenbyggnader granskade, eller vederbörande myndigheter afgifvit yttrande i fråga om arbetets vigt och det gagn detsammas utförande kan beräknas för det allmänna medföra, anser sig Utskottet 18:o. nu icke kunna tillstyrka något särskildt anslag för ifrågavarande brobyggnads utförande. Riksdagsfullmägtigen Sven Ersson från Stora Kopparbergs län har uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 395) hemställt, att till byggande af en flottbro öfver Östra Dalelfven vid det i närheten af Mora kyrka belägna s. k. Badstufvubäcks färjeställe måtte beviljas ett mot den beräknade kostnaden svarande belopp af 12,312 R:dr att utgå dels såsom anslag, dels såsom lån, samt att till förbyggnad å norra stranden mot elfvens utskärning måtte såsom anslag anvisas Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 141. 25 anvisas trefjerdedelar af det, enligt uppgjordt kostnadsförslag, derför beräknade belopp.
Acta et Martyria Apostolorum. Thet är Een Tragico-Comoedia om Apostlarnars Gärningar och jämmerlige Marterningar. Stält Aff Sam. P. Brasck. Hållin in publico Theatro i Linköping, uppå Pedherszmesse Dag 1648. Stycket har 5 akter, prolog och epilog, men saknar dylika aktprologer, som funnos i ”Filius Prodigus.” Huruvida Brask i detta stycke följt något visst utländskt mönster, veta vi väl icke, ehuru vi icke anse osannolikt, att han kunnat från ett sådant hämta ett eller annat motiv. Men näppeligen torde detta drama vara en öfversättning. Stilen och tonen äro desamma som i hans öfriga dramer, och innehållet har han hämtat från biblen och legenden. Att här den dramatiska enheten är lösare, än i hans ”Filius Prodigus,” följer af sjelfva ämnets natur. De tre första akterna sluta sig till Nya Testamentets berättelse om apostlagerningarna, men ingalunda med den trohet, som utmärker våra äldre bibeldramer, i hvilka versen ofta blott utgjorde en parafrasering af bibelordet. Brask lånar från biblen sjelfva händelsen, men framställer den på sitt eget sätt. Den rigtning, som redan skönjdes i 16:de seklets bibeldramer, att försätta den heliga handlingen in i de förhållande, som tillhörde skaldens egen tid, och gifva den den tidens kostym, denna rigtning är hos Brask fullt utbildad. Första akten. Öfverstepresterna Hannas och Caiphas skildra den döde Kristus som en förförare, en ”elak och bullersam karl,” de förtälja hvarandra de sagor, de hört om hans död, om hans uppståndelse och om pingstundret, samt besluta att med stegel och hjul, mord och brand utrota de kristna. — Sc. 2. Apostlarna uppmuntra hvarandra att lefva och dö i sin tro. — Sc. 3. Petrus och Johannes bota den halte i templet (Ap. Gern. — Sc. 4.
Maj:ts uppmät ksemhet å angelägenheten för hospitals-fonden alt vinna befrielse från en utgift, som nu vidlåder samma fond, ehuru den synes icke böra dermed belastas, nemligen: omkostnaderne Jör brottslingar, som uppgifvas hafva, vid begående af deras missgerningar , varit eller ock efteråt blifvit vansinnige, och på sådan grund af domstolarne befriats från ansvar, med förklarande, att om dem bör tagas sådan vård, att de ej vidare blifva för samhället vådliga. I följd af delta stadgande hafva dessa brottslingar, enär annan utväg för deras vårdande saknats, måst intagas å hospital, der de sedermera qvarstadnat. Dylika personer kunna icke behandlas såsom vanliga hospitalshjon, med hvilkas emottagande å hospitalen afsiglen är att genom curaliv behandling få dem till förnuftet återställde, för att återgå lill samhället. Brottslingarne måste deremot blott förvaras, för att sättas ur tillfälle att vidare begå brott och störa allmänna säkerheten samt kunna följaktligen icke lösgifvas. Deras behandling är således alldeles främmande för hospitals inrättningarne, der ifrågavarande brottslingars vistande äfven medför stora olägenheter, dels derigenom, att de måste särskildt och med mera noggranhet bevakas, hvaraf åter Bil. till R St. Majlis Nåd. Proposition, N.-o 3j. okade omkostnader för hospitalen uppkomma, dels ock i anseende dertill, att deras vistande bland hospitalshjonen hos dessa väcker obehagliga och för deras tillfrisknande menliga intryck. På hospitalen vistas för närvarande trettioen dylika brottslingar, för hvilkas underhållande Seraphimerordens-gillet nu i underdånighet begärt ett särskildt årligt anslag af stats-verket, stort 5,000 R:dr, Med föranledande häraf, och då vården af dessa brottslingar lämpligast synes stå i sammanhang med fångbevakningen, samt, jemlikt] erhållna underrättelser, omkostnaderne å södra korrektions-inrättningen i hufvudstaden uppgå till omkring 166 R::lr banko om året för hvarje person, hvilket för 31 personer skulle utgöra 5,146 R:dr, föreslår Kongl.
Vid öfvervägande 'häraf hafva Riksens Ständer väl funnit, att, då Wadstena Kloster-Kyrka, såsom en märkvärdig fornlemning, hädanefter så väl som hittills bör af Staten vårdas och hällas Tinder ti aniga Skrifvdseri vid makt, skulle delta åliggande lämpligen och med minsta tunga för Stäts-Verkét kunna uppfyllas genom det ofvannämnda Församlingar, på sätt Kongl. Mnj:t i Nåder tillåtit, öfvertaga Kyrkan, till begagnande med förbindelse alt på sin. egen bekostnad sätta henne i fullkomligt stånd och framgent behörigen underhålla henne emot det att Stats Verket i ett för allt utbetalar den äskade summan af omkring 5000 R:dr; Men, som dessa öfverskottsmedel ingått och blifvit bland Stats-Verkets tillgångar år 1811 uppförda, så att nyit anslag för en sådan utbetalning fordras, samt hvad rörsamlingarne i den delen begärt, icke kan å Statens sida vara någon skyldighet, anse Riksens Ständer eit ordentligt kontrakt, hvarigenom Församlingarne å(3ga sig Kyrkans försättande i fullkomligt skick och dess framtida underhåll, böra uppgöras och af E. K. -M, i Nåder gillas, förr än några medel härtill beviljas, helst på antagligheten af Kontraklsvilk o ren beror huruvida summan må anslås; i följd hvaraf Riksens Ständer icke kunna åt detta äxende lemna någon åtgärd för närvarande och innan ett slikt Kontrakt varder uppgjordt, prof; jvadl och godkändt. Riksens Ständer framhärda 8Cc. *N:r loa. > Uppl, och godk. hos Samtliga Riks-St, d, 3o April 1818. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Majoren Florus Tolls innestående Ackords-ersättni 11g. TJn der da niga Skrifvelseri Genom Nådig Remiss den 17 sistlidrae Mars har E. KM. till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemnat Majoren Florus Talls underdåniga ansökning om utbekommande af en innestående Ackords-ersättning 544 R:dr för dess vid f. d. Adlercreutzske