Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vill han intala dig, att jag varit hans slaf, så vet jag, att slafven i dina ögon icke är en föraktlig varelse, utan en menniska, frigjord i Kristus; och kan han öfvertyga dig, att jag stulit dig från din fader, så tänk dig, att det skett, för att rädda din själ och föra dig till en bättre fader i himmelen. Petros omfamnade den förvirrade ynglingen och fortfor derefter till Krysanteus: – Om du ännu icke besinnat dig, utan vill verkställa din afsigt, så är jag nu beredd att följa dig. Jag hade visserligen åtskilliga angelägenheter att ordna, innan jag trädde inom fängelsedörren, men jag vill icke besvära dig med en bön om uppskof, som du förmodligen icke skulle bevilja. – Nej, Simmias, svarade Krysanteus, – jag skulle icke bevilja den. Jag fruktar på goda grunder, att ditt samvete icke är så rent och din själ icke alldeles så lugn, som du vill låta påskina. Det kunde hända, att du sökte rädda dig med flykten. Väl ur min åsyn, skulle det blifva svårt för kejsarens hela magt att uppspåra dig. Jag är mån om en undersökning, som sprider ljus öfver de minsta enskildheterna af ditt förflutna lif. Endast derigenom kan jag erhålla en fullständig visshet, att jag ej begår ett misstag, då jag lagligen erkänner denne yngling för min son. Tvifvel derom hafva åter börjat vakna inom mig. Blodets frändskap skulle väl annars gifvit sig tillkänna i någon droppe af hans hjerta, när jag kallade honom min återfunne son. Undersökningen skall äfven bära en annan frukt. Den skall för kejsarens ögon afslöja den ohyggliga sedelära, som J Kristianer prediken och hvars grundsatser J tillämpen. Fördragsamheten med edra religionsåsigter må icke sträcka sig till denna eder sedelära. Sammanhänga de förra oskiljaktigt med den sednare, så måste de begge utrotas. Menniskor, som predika barnarof, andligt sjelfmord, förakt för medborgerliga plikter och död öfver alla, som icke svärja på deras egen narraktiga metafysik, må icke tålas mer än andra slags tjufvar och mördare.
Han hör, i kraft af sitt ”Embete, till Konungens hemliga råd (pri* ”vy council) och är, genom häfd, Taleman ”för ÖfverhuSet. Honom till kommer att för'’ordna alla Fredsdomare i hela riket ; han är ”å Konungens vägnar uppsyningsman öfver ”alla af Kronan _stiftads Hospitaler och ”linderhållsinrättningar• han har rätt att bortgifva alla prestlägenheter, sorn stå under ”Kronans disposition och ej öfverstiga 20 L. ”årlig inkomst; han har Allmänna vården öf”ver minderåriga eller vansinniga, och högsta ”inseendet öfver alla fromma Stiftelser i Ri”ket; — och detta allt jemte och förutan den ,stora och vidsträckta Jurisdiction, han utöfvar. i kraft af sitt DomareEmbete i den hör Serskildta Utskottets Bettimkanden. ga CanzliRätten (ett slags, lustitieRe vision) hvaruti äro tvenne afdelningar, nemligen elen allmänna, eller den som anses för egentlig laga domstol (Court of Co rumon Lcw) och den särskilda, sorn kallas Billighets domstol (Court of Ecjyity). Det hufvudsakligaste inkastet, som a£ friherre Boye blifvit gjordt, ej mindre mot dessa jemförelser, än mot Utskottets förhoppning, att den bästa, ja den enda rätta contr >11 måtte ligga, jemte publiciteten, uti nationens rätt att pröfva Ministrarnes åtgärder, innefattas i följande: ”Der (i England och America) samlas lagstiftande magten en gång hvarje år, och utöfvar sjelf ®n sträng granskniugsrätt; då vi åter kunna hafva fem år imellan hvar Riksdag, och hafva i dessa dagar hört, att vår granskningsratt icke ens tillhör oss sjelfva, utan personer, som våra JSlectorer äga att utnämna”
Majit, under då inträffade mindre gynnsamma utsigter för årsväxten, fann Sig föranlåten vidtaga, till bevarande af befintliga span 11- måls-tillgångar inom landet, bar nu den tillfredsställelsen att kunna i Nåder gifva Rikets Ständer tillkänna, att, enligt inkomna rapporter, utsigterna för sädes-skörden, i följd af sedermera fallet regn, på de flesta Kongl. Majds Nådiga Skrif v. N.-o r6. ställen väsendtligen förbättrats, så att densamma, på det hela taget, kan, jemte förråden ifrån förlidet år , anses tillräcklig för Rikets eget behof, hvilket äfven af spannmåls-prisens allmänna förhållande bekräftas. Kongl. Maj:t har derföre funnit, att, under dessa omständigheter, en tillfällig nedsättning af tullen på utländsk spannmål, oberoende af en allmän reglering i detta hänseende, icke nu är af behofvet påkallad, och således ej innevarande år "bör ega rum, derest icke den växande grödan skulle genom otjenlig väderlek taga skada. De enda åtgärder Kongl. Maj:t ansett af nöden, hafva varit, att, till slutet af nästkommande September månad, förlänga det, genom Kongl. Kungörelsen af den 18 sistlidne Junii, stadgade förbud emot brännvins-bränningens utöfning; hvarvid Kongl. Maj:t likväl, med anledning, å ena sidan, af nuvarande förbättrade utsigter för sädes-skördén, och, å den andra, af en allmän inträffad svag höafkastning, i Nåder förklarat, att brännvinsbränningen må ifrån och med den i October, enligt gällande författningar, utöfvas; samt alt tills vidare tillåta tullfri införsel af Hö och Halm. Kongl. Maj:t är för öfrigt sinnad att medgifva de ränleskyldige, som det åstunda, rättighet att med penningar, efter hvarje 8o Bil. till K. M. Nådiga Skrif v. N-o 7 6. Läns Markegång, nian beräkning af forsellön , lösa den Kongl. Maj:t och Kronan behållna afrads-, tiondeoch arrende-spannmål. Kongl. Maj:t förbi ifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Genom att neka till hvarje förslag i förbättrande rigtuing, och genom alt stanna vid fullkomlig overksamhet i denna högst vigtiga samhällsfråga, medverkar man passivt, men ej derföre mindre säkert, till undergräfvande af samhällsbyggnadens grundvalar och lemnar vapen i händerna på dem, som, emot hvad man sig föreställer, i alla länder afbida tillfället att allt omstörta. Hvilken ställning R. o. Ad. än kommer att intaga, och äfven under förutsättning att den direkta sjelfskrifvenhets-rättens försvarare samvetsgrant komma alt upfylla de förbindelser till nitisk och fosterländsk verksamhet uti denna rätts utöfning, dem de genom det ifrågavande beslutet synas hafva sig iklädl, anser Den 22 Mars f. m. 331 jag emellertid för en pligt att, jemte manga liktänkande pä detta sätt uttryckligen fritaga mig frän delaktighet uti ansvaret för följderna af Ständets vägran att antaga ett förslag, som, utgående frän den bestående grunden, åsyftade att för en rätt vård och utveckling af det goda i vår representation deri införlifva några flera samhällsklasser samt bereda en betydlig förenkling i vårt arbetssätt. Den obeständighet uti politiska grundsatser, som i denna vägran synes hafva framträdt torde, efter min åsigt, skadligt inverka på det älskade fäderneslandets väl; men äfven denna farhåga hör mana dem, som stå fasta uti sin öfvertygelse, till att ieke låta sig förtröttas, mana dem att samla mod och kraft att, under förhoppning om slutlig framgång, fortverka för en tillfredsställande utveckling af fäderneslandets största angelägenhet, vår rcpretenlalions förbättring och fullkomnande. Häruti instämde Frih. Cederström, Rudolf. O Frih. Åkerhjelm, Carl: Jag anhåller att få instämma med Frih. Palmstjerna i hans till prot. nu afgifna yttrande. Gr. Mörner, Carl: Som jag i allo delar de väl grundade åsigtcr, som, blifvit anförde i den af Frih.
Men fälle ska’ vi gå dit i måra och se efter, fast de’ ä’ litet lönt, ty kanske har hon bara med allt ihop ljugit er öronen fulla, kära Elin, för de’ ä’ ho’ i stånd till. Elin stod der så modfälld. Hela hennes enthusiasm för den goda saken och Lottas förbättring hade nu kantrat på nämndemansmors enthusiasm för sina väfvar, och Elin insåg nu först, att om man – som troligt var – ingen ting funne i skogen, skulle det blifva omöjligt för henne att mot Lotta blidka hvarken nämndemansmor eller de andra i byen, som den sednare sagt nödvändigt måste underrättas om saken. Hon ångrade således grufligen detta sitt företag, som hon beslutat och utfört utan att rådfråga hvarken Lena, Gunnar eller mor Ingrid, som säkert bättre förstått hur man dermed skulle förfara. Men nu var det gjordt, nu var det för sent att återtaga; och nu åsterstod blott att försöka godtgöra hvad man kunde. Hon bad således nämndemansmor i de allra ömmaste ordalag att förlåta Lotta, och försäkrade på hennes vägnar, att hon (Lotta) djupt ångrade alla sina förra oarter, och att hon hädanefter skulle blifva en helt annan menniska. – Ja, de’ ä’ allt bra och godt och väl för henne det – svarade nämndemansmor – men jag får lika litet igen mitt fina lär’t, för det, som jag och tösera hade spunnit på helaste långa vintern, och så dessutom en blagarnsbete, och tre skjortor åt far och flera våra särkar, båd’ bättre och sämre, och så tre lakan och alla våra linnestrumpor och hvardans-halsklä’n och möet annat dessutom. Lotta tjöt och grät helt högt. Elin stod försagd och nedslagen. Lotta hade ändå aldrig rätt bekänt för henne, huru stor och betydlig denna stöld varit, och när Lotta nu, på nämndemansmors enträgna uppmaningar och sluga, listiga frågor, slutligen äfven måste bekänna, att de ej varit så ensamma, hon och modern, som
Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets, på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 83, i anledning af Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets återremisser på Memorialet N:o 5j, lades till handlingarne;. och N:o 85, med förslag till ändring och tillägg i j5 §. Regei ings-Formen,. antogs lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets, på bordet hvilande, Utlåtande, N:o r77, i anledning af återremissen å Betänkandet, N:o 162, öfver llerr Stråles motion, om meddelande af bestämdt stadgande, huruvida serskildt ansvar skall ega ruin, för förnyande al förbrytelse, hvarföre man ännu icke undergått bestraffning m. m„ S, OFöredrogos å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, på bordet livilande, följande Betänkanden: N:o 42> i anledning af väckt motion, om utfärdande äfen allmän Boställs-, Byggnadsoch Husesyns-Ordning;, bifölls; N:o 43» i anledning af åferremiss å Betänkandet N:o 21, angående förändringar 1 Kongl. Majrts Nådiga Stadga, om Skiftes-Verket i Riket den 4 Maji 1827, och Kongl. Kungörelsen den q Junii 183a:, lades till handlingarne; och N:o /\j, i anledning af väckte motioner, om ändring i, eller förklaring: öfver 26 Gap.. 2 §.. Byggninga Balken, bifölls., S. D. Föredrogos å nyo StatsUtskottets, på bordet hvilande, följande Utlåtanden; N:o 4°7> öfver anmärkningar vid Betänkandet, N:o 38gi Fröt. TJtclr. d. 16 Fehr.
Vaktmästare icke kan ensam medhinna förrättandet af de till hans tjenst hörande åligganden, hafva Rikets Ständer godlfunnit, att den af E. K. Majit äskade lön för en ytterligare Vaktmästare hos Statsrådet må på bemälde Expeditions stat varda uppförd med ett belopp, motsvarande den lägre lönegraden för Vaktmästare vid Expeditionerna af E. K. Maj:ts Kansli, eller 500 R:dr; kommande Expeditionens aflöningsanslag i följd häraf att uppgå till en summa af 44,600 R:dr, på sätt hosföljande tabell lilt.^A. närmare visar. Kommers-ko Hegium. 2:o. 1 afseende' på aflöningsstaten ' för detta embetsverk hafva Rikets Ständer funnit annan ändring, icke påkallas, än att, sedan frågan om Kanslisttjensternas indragning förfallit, det å nu gällande stat uppförda anslag, 600 R:dr, ”till befrämjande af göromålens gång inom kanslislsgraden”, ej vidare bör särskildt upptagas, utan fördelas på de 6 kanslisterne, hvarigenom aflöningen för hvar och en af dem kommer att uppgå till l,000g'R:dr. Statistiska Tabell k ommissionen. Jemte tillkännagifvande att för bemälda Kommission, som den 1 Augusti 1858 trädt i verksamhet, embelslokal blifvit från och med den I Oktober 1859 anvisad uti ett kronan tillhörigt hus, hvadan något årligt anslag till hyra för samma embetsverk icke vidare erfordrades, har E. K. Majit, livad staten för Statistiska Kommissionen i öfrigt angår, föreslagit åtskilliga ändringar, hvilka här nedan framställas i den ordning, hvari de i den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof förekomma. 3:o. Enär Chefens för Kommissionens Centralbyrå aflöning vore bestämd till lägre belopp än lönerna för andra i vigt och ansvar jemförliga befattningar, har E. K. Maj: t begärt, alt samma aflöning måtte från 4,500 R:dr höjas lill hvad E. K.
Då svarade de fem män, som hade varit utgångne till att bespeja Lais land, och sade till sina bröder: Veten I ock, att i dessom husom är en lifkjortel, afgudar och gjutet beläte? I mågen tillse, hvad eder till görandes är. De drogo dit, och kommo i den unga mansens Levitens hus, uti Micha hus, och helsade honom vänliga. Men de sexhundrad väpnade, med deras harnesk, som voro utaf Dans barnom, stodo för dörrene. Och de fem män, som hade utdragne varit till att bespeja landet, gingo upp, och kommo dit, och togo belätet, lifkjortelen, och de gjutna afgudarna; emedan stod Presten för portenom när de sexhundrad väpnade i deras harnesk. Som nu hine voro komne in uti Micha hus, och togo belätet, lifkjortelen, och de gjutna afgudarna, sade Presten till dem: Hvad gören I? De svarade honom: Tig, och håll munnen på dig, och kom med oss, att du må blifva vår fader och Prester. Är det dig bättre, att du äst Prester uti ens mans huse, än uti en hel slägt och ätt i Israel? Det behagade Prestenom väl; och tog både lifkjortelen, afgudarna, och belätet, och gaf sig midt ibland folket. Och då de vände om, och drogo sin väg, skickade de barnen, och boskapen, och allt det bästa som de hade, framför sig. Som de nu voro fjerran komne ifrå Micha hus, ropade de män, som i husen voro vid Micha hus, och följde efter Dans barn; Och ropade till Dans barn. Och de vände sitt ansigte om, och sade till Micha: Hvad skadar dig, att du så ropar? Han svarade: I hafven tagit bort mina gudar, som jag gjort hafver, och Presten, och dragen edra färde, och hvad hafver jag nu mer? Och I sägen ändå till mig: Hvad skadar dig? Men Dans barn sade till honom: Låt dina röst intet höras när oss, att icke öfverfalla dig vrede män, och du låter dina själ till, och dins hus själ.
Finnes vid liggetidens slut så mycket gods icke vara till lastning aflemnadt, att detsamma kan antagas i värde motsvara fulla frakten jemte kaplake, vare befälhafvare!) icke förbunden att med fartyget afsegla, såvida icke befraktaren inom nämnde tid ställt för frakt och kaplake nöjaktig säkerhet. Har sådan säkerhet ej blifvit ställd, vare fraktslutet att anses såsom å befraktarens sida brutet, och erlägge denne då halfva fraktbeloppet jemte kaplake, samt ersättning för öfvorliggedagar. Är fartyg befraktadt att å annan ort intaga last, och lemnäs ej inom liggetidens utgång så mycket gods, sorn ofvan nämndt är, eller ställer ej befraktaren nöjaktig säkerhet för frakt och kaplake, vare jemväl fraktslutet att anses såsom å befraktarens sida brutet, och åligge det denne, att i detta fall gälda fraktens fulla belopp jemte kaplake och ersättning för öfverliggedagar. Har vid fraktslut blifvit stadgad annan påföljd i händelse aftalet uppsäges eller brytes, gälle hvad sålunda blifvit öfverenskommet till efterrättelse. § 88. Befraktare af helt fartyg ege inlastadt gods åter lossa, emot det att han ersätter alla utgifter för lastning och lossning, samt derjemte betalar eller ställer nöjaktig säkerhet för frakt och hvad som i öfrigt må kunna fartygets egare eller befälhafvaren såsom ersättning för fraktslutets häfvande tillgodokomma. Har konnossement, å lasten redan blifvit utfärdadt, eller häftar densamma för bodmerilån eller haveribidrag, må dock lossning icke ske förr, än befraktaren till fartygets befälhafvare återställt alla exemplaren af konnossementet eller ställt säkerhet jemväl för godtgörelsen af de anspråk å lasten, som annan lagligen eger. § 89.
För Kassa-kreditiv antages den säkerhet, vederbörande Direktion pröfvar och godkänner. I händelse det skulle befinnas att den ställda säkerheten under liden för kreditivets begagnande blifvit försämrad, åligger det vederbörande Direktion att annan eller ytterligare säkerhet infordra. 9 V 66 Underlåter kreditiv-egaren att sådan säkerhet inora stadgad tid aflemna, anses kreditiv-rätlen hafva upphört, och korama de å krediti vet uttagna suramor, jemte ränta, att genast utsökas. 6:0. In visningar å kreditiv skola ställas till viss person, utan rättighet för denne att invisningen å annan person öfverlåta. • / '7:o. Uttagning och insättning å kreditiv få verkställas vid Lånekontoret i Götheborg alla söcknedagar till kl. 12 och vid Lånekontoret i Malmö alla dagar i veckan på de tider, då Kontoret är öppet. Vid Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm kunna uttag å kreditiv, endast å följande söcknedagar ega rum, nemligen Måndagar, Tisdagar, Thorsdagar och Fredagar, men insättningar få ske alla dagar; börande insättnings-attesterne företes sist å söcknedagen näst efter den, då insättningen blifvit verkställd, vid äfventyr att, i annat fall, ränta å det insatta beloppet beräknas först från den dag, då attesten presenteras. * 8:0. Lyftning af medel, som å kreditiv blifvit insatte, får icke ega rum förr än de insatte medlen en natt inneslålt i Handelsoch Närings-Diskonten eller Lånekontoren. 9:o. , Å kreditiv må insättning icke ske tili högre belopp, än som motsvarar den å kreditivet uttagna summa. 10:o. Inträdes-afgifteu utgår till oförminskadt belopp med en half procent, ehvad kreditiv på längre eller kortare tid begagnas. liro.
» K o m fram, » ropade hon med sin vänligaste röst, men han rörde sig ej. Hon visste, att för den skygge gossen var detta en stund af olidliga kval, och frågade sig på en gång, hvarför han tvungits, att visa sig. Kunde det vara något för honom, detta raserade, vinsölade bord, dessa röda upphettade ansikten och stammande tungor? Ester satt redan i knä hos en af herrarne, läppjande på vin och snaskande på konfekt och sötsaker. Den bleke gossen vid dörren drog hennes blickar till sig liksom med magnetisk kraft. Han hade alltid varit sjuklig och det syntes endast allt för väl på den gråbleka hyn, den hopsjunkna gestalten och det något stora hufvudet. Hon förstod med ens, hur olycklig han skulle känna sig. Alldeles som hon själf, innan hon aflagt den fula ankungens modstjälande hamn. » Bengt, » ropade hon, ännu en gång, och nu nalkades han med nedslagna ögon. Han k o m därför att han måste, därför att han eljes blifvit prickad som ett olydigt barn, det förstod hon mer än väl. Hon tog en stor klase blåröda drufvor och räckte honom den, men han sköt den undan med handen. » Du får den. » » Jag vill inte. » Det låg ett sådant uttryck af bestämdhet i det lilla ansiktet, att hon lade drufvorna på sin tallrik utan något vidare försök att erbjuda honom dem. » Hvilka härliga ögon, » hviskade en af hennes bordsgrannar, » dem har han efter sin mor. » » Bengt! » ropade direktören, från andra ändan af bordet, och gossen skyndade till hans sida, glömsk af skygghet och fruktan. Han var i hemlighet stolt öfver fadern samt beundrade gränslöst hans styrka och skönhet, som så skarpt kontrasterade mot hans egen skröplighet. A sin sida kände fadern sig dragen till den svage lille stackaren — den förstfödde o m hvilken han en gång gjorde sig så storartade förhoppningar.
Ifrågavarande lagbud skulle, enligt hvad Kongl. Fiskeri-stadgan vidare innehåller, hafva trädt i verkställighet från och med början af år 1855, men att ett lagbud, som så mycket står i strid med folkets behof samt dess begrepp om sina naturliga rättigheter, skall möta svårigheter vid tillämpningen är en gifven följd. Då Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet sisllidne riksdag afstyrkt ofvanåberopade motion, har delta skett mera på ett undvikande sätt än på verkliga och grundade skäl. Utskottet yttrar, att de omförmälda föreskrifterna varit gällande alltför kort tid, att någon tillförlitlig erfarenhet om deras lämplighet kunnat vinnas. Den erfarenhet man i sjelfva verket vunnit, är alt dessa föreskrifter, hvad Bohus län beträffar, icke ulan stora svårigheter kunna tillämpas. Är det väl skäl alt vidare fortgå på denna bana, hvarigenom eD talrik befolkning berölvas tillfälle alt förvärfva sin nödtorftigaste bergning. Om ock ändamålet med ifrågavarande inskränkningar varit att i framtiden bereda och befordra sillfiske i förra tiders ymnighet och utsträckning, månne ej denna ovissa förmån skulle alltför dyrt köpas med de vissa och för handen varande olägenheter, af hvilka jag nu gjort en kort framställning. Det synes således vara hög tid att meranåmnda tvång, åtminstone i någon mån, lättas. Jag får derföre föreslå: alt Bikels Höglofliga Ständer ville besluta, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det måtte förbudet i 22 § af Kongl. Fiskeri-stadgan den 29 Juni 1852 emot begagnandet vid sillfiske af not eller vad öfver föreskrifven storlek upphälvas. Om remiss lill vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 50 November 1862. B. J. Holmlin, från Göteborgs och Bohus län. Af Håkan Nilsson från Christianstads ian, om inskränkning » tiden för beväringsmanskaps vapenöfning.
N:o 339.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, som, i afseende på utgifterne under Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel, lill öfvervägande förehaft så väl hvad E. K. M:s Nådiga Proposition, angående Slats-Verkels tillstånd och behof, innehåller, sorn. hvad uti serskilda inom Riks-Stånden gjorda framställningar derom förekommit, numera verkställt regleringen af nämnde Stats-Titei, så få Rikets Ständer hös E. K. M. följande i underdånighet anmäla: Vid senaste Stats-regleringen bestämdes anslagen å denna Hufvud-Titel, upptagande clerecieoch läro-verken, till contant 90,620 R:dr, med 7 tunnor spanmål under lönerna, indelta räntor, beräknade till 104,575 R:dr, samt 74,085 tunnor spanmål in natura, utförda till ett värde af 370,425 R:dr, eller tillsammans 565,620 R:dr, hvaremot Rikets nu församlade Ständer pröfYat skäligt härutinnan bestämma, på sätt här nedan upptages, nemligen: l:o De till kyrkors underhåll äfvensom för clerecie-statens behof hittills afsedda anslag äro oförändradt bibeliållne, sedan Rikets Ständer å en af Ulric»* Eleonora Församling i Östergöthlands Län hos E. K. M. i underdånighet framställd och af E. K.
Krafft, P., angående inköp af en tafla af 148: ilo. K, •cerner, v. Landshöfding, angående pension till 138. Kreditwet till upprätthållande af rikets neutralitet och försvarsverkets ordnande, angående utbetalningar å 64. Kreditiv summor, angående de i Regeringsformens 63 § föreskrifna . 282. Kreditsedlar, angående inlösen af .112, 244. Kr ig s-Ho[rätten, angående löneförbättring för civile tjenstemän i . 165, 182. Se för öfrigt 2:dra hufvudtiteln J\s 4-2. T Krigsvetenskaps-akademien, angående anslag till .74. Kronans kassors medel, angående tillhandahållande åt allmänna rörelsen af .. 169. Kronoholmen' i Götheborgs och Bohus län, angående upplåtelse af . 88. Kronotionde af komministersboställen i Stockholms län, angående . 85. » för Nöbbelöfs och Ottarps församlingar 134. Kronotiondcspannemål för Skolstaterne i Stockholm och Götheborg . 148: lil Krut, angående beloppet för ett i Tripoli försåldt parti 126. Kumla och Hallsbergs socknar, angående upprensningar inom . 158: 50. Kungsgårdar, Kongl. Kamraar-kollegu berättelse angående 146. Kungslena kyrka, angående statsanslag till reparation af . 180. Kyrkobyggnader, angående lån till .115. Kyrkors underhåll, angående anslag tili 148: 72. Kyrkohemman, angående besittningsrätten till Halländska . 206. Käfsjön, angående sänkning af . 158: 47. Köping-Hult-jernbanan, angående statens medverkan för fullbordande af jernvägsanläggnmg mellan 260. Voterings-propositioner angående 279. 12 Utlåtaudets Nummer och Moment. Köping-Hult-jernbanan angående utgången af 286. » angående anläggning af en jernväg mellan Linde och 235: 4.