Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
hvnrvid stuiidoni ock stora honorar tillförsäkras e n och annan qvinlig läkare afvensoni stipendier inrättas. Professor Harvey f r h Calcutta yttrade vid en afslutning af den qvinlig ..? Iäkareskolan i London innevarande h: De qznXiga läknr~zcs wrksarnher ar ert ornätlig vä&amp;rning för hzdie~t. Praktisk välgörenhet. Christine Hermann och hennes verksamhet. g, nidsk man an varit pf erkannande af qvinnans duglighet, har doc; aidrig hennes värde som sjukskötenkr blifrit benridt. &amp; n p e n af denna hennes verksamhet är dock kanhända mindre känd, den nbligen, som, eget nog, utgitt frin sjelfva sjnksrngen, och son1 vittnar om en innerlig itrf hos hardt pröfvade, lidande qvinnor att förljufva sina ed systrars iterstaende dagar. särskildt genoni höjande och stärkande ai deras sjalslif. UtgPeiide f r h en sidan sträfvan, har man bildat samfund, hvilkas medlenimar, under kampen mot mPng5rigt kroppsligt lidande, närmats hvarandra. \ ' anligtvis ser man i spetsen för dylika företag en beprijfvad. (imsint qviniia, som itagit sig ledningen af det hela. Ett sidant förbund bildades och föresi&amp; fortfarande d Christine Ifirmann i Heidelberg. Detta namn är ej alldeles obekant i Sverige: en och annan resande svenska har till och med gjort den iidla qvinnans personliga bekantskap. Christine Hermann föddes i Kiel, ar 1838 D i hon var g ar gammal. flyttade familjen till Göttingen, der fadern, som var professor i juridik, fatt anställning vid universitetet. Hvad den lilla flickan mest saknade i sitt nya hem rar hafo~t: längtansfullt fragade hon sin far: ~ H v a r är d i halvet ?. fullt förtröstande p i att han skulle kunna visa henne det. Sig hon ej den h l h himmelen? hur kunde da hahet saknas l I början blef skolg8ngen i Göttingen svår för Christine.
Och en som sig i stoftet rullar. Ett föremål för mycket spring. En hel hop smått, som man förtullar. (Forts.) kanske men. » » T r ä g e n vinner. h v e m vet h v a d framtiden kan ha att bjuda. Emellertid skulle vi h a sluppit från bråk, o m endast Gabriel för din räkning placerat n å g o t kapital, s o m tryggat din framtid. » » Om han det h a d e g j o r t! En gnagande o c h talrik släkt. En glänsande och hårdnad yta. Hur går i allmänhet hvar knekt. Hvad äger också liten gryta. Ett moln ur hvilket Det hvarken duggar Hvem än bär krona Hvem mången utsikt aldrig dock eller rägnar. och än lock. grannt inhägnar. S. Raab i förra numret står på andra sidan, första spalten, ungefär midt i spalten: » innan de sedan alla bildade egna barn » — skall vara: » innan de sedan alla bildade egna hem » o. s. v. 4 &amp; IrmehåUsförtecknrag. Ellen Lundberg, f. N y b l o m; af Daniel Fallström. (Med porträtt). — Våra g a m l a; af Laura Filinghoff. — Iduns julnummer 1Ö95. — E n kvinnlig vetenskapsresande på katedern. (M e d porträtt af Astrid Naess.) — Från Iduns läsekrets. i. — » De rysliga telefonisterna; » några bittra erfarenbeter af en Kvinnlig telefonist. — U r notisboken — Teater och musik. — O u p p - lösliga b a n d; novell för Idun af Sylvia. (Forts.). — TidsfördTif. Uti en sinnesstämning, dyster, tung, Där ligga tyst och öde, klädd med ljung, Då hafver ni måhända tänkt som så: » Emellan o s s mitt hela tyckes rå. » F. M. lfyll rätta bokstäfver i stället för stjärnor, så bilda begynnelseoch slutbokstäfverna tillsammans en naturföreteelse. Från djurens rike en produkt, Som dock af män ' skor fabriceras. Hvem uppå håret kan få bukt. Hvarefter stundom annonseras. Idun K l i.
Riksdagen gjorda underdåniga hemställan, om åtgärder för beredande af den så kallade Mantalsräntans upphörande, samt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Jemtlands Län underdåniga framställning, om beviljande, utan lösen, af skattenatur åt de för närvarande under åborätt upplåtne kronohemman. l. is. utredning Till nödig upplysning vid förevarande ämnes behandling hafva Comi olver hemman. • • taiet. terade trott sig höra, i första rummet, utreda nuvarande förhållandet med den till hemmantal satta jordens olika natur. Närlagde Sammandrag Litt. A. 1 / utvisar, huru detsamma upptages enligt 1844 års Krono-Räkenskaper, de sista, som voro afgifna, då Comiterade sammanträdde. Men, då under afkortningstitel i Räkenskaperne förekomma åtskilliga inträffade förändringar, som uti Jordeböckerne ännu icke blifvit iakttagne och i följd hvaraf hemman antingen böra aldeles utjrä. eller ock från en till annan titel omföras, har tillika utredning deröfver blifvit uppgjord och bifogas under Litt. A. 2. För att, i anledning häraf, kunna ådagalägga rätta förhållandet, efter berörde förändringar, samt jemväl åstadkomma en, för närvarande saknad fullständig uppgift, angående de olika cathegorier, hvaruti ofvanberörde jordegendomar, med hänsigt till egande rätt och disposition, befinnas, hafva Comiterade derjemte funnit nödigt att, på grund af nyssnämnde handlingar samt efter de upplysningar i sistberörde omständigheter, som af Räkenskaperne kunnat vinnas, låta uppgöra ur.derdånigst bifogade Tabell Litt. A. 3; Varande uti denna sådane titlar sammanförde, som, ehuru i Jordeboks-Räkenskaperne serskildt upptagne, till naturen äro af enahanda beskaffenhet. Uti alla dessa handlingar hafva bråk af mantal, till undvikande af oformliga tal, blifvit förvandlade till decimaler, likväl med inskränkning till hundradedelar.
Contoirets egen Betjening, utan dels flyttat pä expectance Star Embersoch Tjenstemän af alla grader med bibehållande af deras innehafwande Löner, och dels förordnar Exkraordinarier eller främmande Personer, med aldeles nya arfwvdes.löner, och när härtill kommer, att det antal af syflor, som Com miflaria - Drn i 3 November. 9ZZ misiariatet tillstyrkt, redan warit större, an behofwet tycktes hafwa kunnat fordra, och Herrar Fullmagtige afwen derutöfwer tillsatt annu flere, sä kan med säkerhet antagas, att genom ofkanamnde reglering af Creditsedel.Werketö Stat, Contoireis utgifter blifwit ökade till elt betydeligt belopp, som bordt kunna besparas, sä framt regleringen blifwit werkstäld i enlighet med de uti 1800 ärs Instruction stadgade grunder. Stats - Ut^ottet har också sökt förskaffa sig en noga kännedom af göromälens beskaffenhet inom Riksgatds-Contoiret samt arbets-methoden wid alla desi Departementer; och hwarunder Stats-Utskottet fatt erkara, art utrikes brefwexlingen emot all god ordning och twarkom emot sa wal Höglofl. Hemliga Utskottets Jnsiruclion af är 1800, som den Jnsiruction för Cancelliet som Herrar Fullmagtige är i8oi lätit utfärda, under desie senast framflume irenne är blifwit besörjd af Kammereraren, och bref» wem till utrikes orter expedierade utan contrasignation af Secreterare» och antekning uti Cancelliets handlingar. Herrar
Jag tror således, att då den siste värde talaren klagar öfver detta bruk, bör han vara mycket belåten med Utsk:s förslag. Hr von Koch: Gr. Sparre har till en del förekommit mig, och jag anhåller blott att få tillägga några ord. Ehuru jag icke omnämt borgenssystemet, eller att det skulle komma att upphöra, emedan jag på sätt och vis anser det främmande för saken, kan jag likväl icke inse, huru Hr Akerman kunnat draga de konklusioner af mitt yttrande, som han gjort. Hvad jag egentligen vill förekomma, är dessa slags spekulationer, som gå ut derpå, att när man har en förbindelse af A., få betaldt af B., ehuru B. hvarken är löftesman eller gäldenär, utan t. ex. fader till A. Man kan icke förekomma att någon går i borgen; men så till vida kan man motverka detta bruk, att man icke godkänner skuldsedlar, när ingen annan säkerhet finnes, än gäldenärens person. Då kommer saken på den punkt, den bör vara; ty man frågar då: »har han något att betala med?» men man tänker icke: »han har den eller den till fader eller broder, hvilka icke skola tillåta, att han bysättes. » Det är just ett sådant system, som förslaget åsyftar att motverka, och som säkerligen Hr Akerman varmare än någon annan önskar se försvinna. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. 106 Den 8 Augusti.
Denna granskning kan, hvad Svea Hofrätt beträffar, lika väl göras af Bevisorerna i Kammarrätten, hvilka hafva tillgång till domböckerna i hofrätten, som den kan göras af någon bland hans egna tjenstemän. Här är det således umbärligt, alt gifva ett dylikt uppdrag åt någon Hofrättens tjensteman. Derigenom förfaller ock det klander, som drabbat Utsk. derföre, att det har ifrågasatt, det någon Hofrättens tjensteman skulle hafva befattning med denna jemförelse. Vid de öfriga hofrälterna finner jag för min del ingen ting olämpligt deruti, att någon af deras underlydande tjenstemän undersöker, huruvida de förteckningar, som från domstolarne insändas, äro öfverensstämmande med lagfartsprotocollen. Det innebär icke någonting annat än ett efterforskande, huruvida domrarne riktigt fullgjort en dem ålagd skyldighet. Hvad nu beträffar controllen, kan det vara temmeligen likgilltigt hvem som förrättar jemförelsen emellan lagfartsprotocollen oell de insända förteckningarna, blott hon rätteligen göres af tjenstemän, som äga vitsord att intyga riktigheten, och sådant kan ske, utan att hofrätterna inblandas i uppbördsbestyren. Men fruktar man derför, så finnes en annan utväg. Det är öppet för en hvar, att ur offentliga handlingar utskrifva hvad honom godt synes, och att låta bevittna utdragen af vederbörande tjenstemän. Om Kammarrätten låter på detta sätt göra utdrag af lagfartsprotocollen och bevittnar dem, sä kunna Kammarrättens revisorer begagna dessa utdrag lill den jemnförelse med förteckningarne, hvilken eljest skolat göras i hofrälterna. Derigenom är hela svårigheten undanröjd. Kostnaderna för allt detta blefve i min tanka ringa, i förhållande lill den inkomst, som skulle Kronan tillskyndas, derest charteringen riktigt verkställdes. Man kan slutligen gä så långt, alt man säger: hvad visshet ha man om lagfarlsprotocollets riktighet? Man torde till en Den 8 Januari e. m. 127 början åtminstone böra trygga sig vid denna säkerheten.
Maj:t. har väl icke bifallit denna anhållan, men då kostnaden för fourageringen af de artillerihästar, som i Skåne för Kronans räkning utan passevolans underhållas, fäller sig högst betydligt dyrare, än det af bemälde Sqvadrons-chefer be Transport R:dr 65,863: 20. 8. Kongl. Maj:ts Ndcl. Prop. till Pi. St. 1847. Transport R:<lr gärda förhöjda ralionspvis af 89 R:dr 44 sk. per häst, samt det alltså kail förutses, alt, i fall passevolansen komme alt upphöra och kronan sålunda sattes i nödvändighet att öfvertaga utfodringen af Kron-Prinsens Ilussar-regemenles hästar, Stats-verket linge derför vidkännas kostnader åtminstone till det belopp, sorn omförmälde förhöjning, beräknad för Regementets 537 hästar, utgör, eller 6,578 R:dr 12 sk. banko, finner Kongl. Majit häri grundad anledning alt af Rikets Ständer begära en lämplig tillökning uti anslaget till fouragering af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar, hvilken tillökning, enär detta anslag har egenskapen af förslagsanslag, Kongl. Majit föreslår till något lägre belopp, än det här ofvan såsom behöfligt uppgifna, eller till hvarigenom berörde förslagsanslag bl i f ver till jemna 132,000 R:dr förhöjdt.
För öfrigt får jag protestera mot den af Gr. Frölich framställda sats, att det icke skulle vara ett föremål af nationel egenskap, eller som intresserade hela Svenska folket, att upplifva Sveriges sjöfart genom alt Öppna hamnar på Rikets kuster, eller alt det kunde vara likgiltigt för Svenska nationen, om våra ödemarker, i brist af communieationsanslalter , för alltid förblifva otillgänglige för kommande slagten. Del må vara Hr Grefven förbehållet alt tro det Ulsk. blott ifrat för särskilda orter; men nr en så inskränkt synpunkt har StatsTJtsk. icke kunnat betrakta frågan. Föremålen äro icke stora eller små, derföre att de larfva en större eller mindre anslagssumma; utan föremålets storhet eller vigt beror af detsammas egen natur. De små föremålen, som sinsemellan bilda ett sammanhängande helt, som verka till Statens gagn och nytta, kunna vara mycket gagneligare, än ett stort företag, som kostar millioner, såvida man deraf icke kan ernå samma directa fördel. 22 H. 32 D e ii aa Mar» f. m. Härmed liar jag icke för afsigt att klandra de canalföretag, som hittills ägt rum; jag har hlolt velat fästa uppmärksamhet på den allmänna opinionen, som vid många lillfällen uttryckt sig, att man måhända hade framkallat en större productionsför måga, om de anslag, sorn blifvit bekostade på större och mera genomgripande canalanläggningar, i stället hade blifvit använda uti spridda delar af Riket, för att der framkalla en ny produclionsförmåga och nya krafter. Det är denna åsigt, från hvilken Utsk. har utgått. Den må varn oriktig uti Hr Grefvens uppfattning; men så oriktig är den icke, att den berättigar någon att mot Utsk. framställa anmärka:!' af den beskaffenhet, som här blifvit gjorde. Jag inskränker mig till detta yttrande, intilldess ämnet uti dess detaljer förekommer.
Stats-Contorets inseende, har Utskottet, i afbidan å det beslut, som kan varda fattadt, i anledning af den väckta motionen, angående detta Verks återförflyttande under Kongl. Bergs-Collegii öfverstyrelse, emedlertid ansett sig för närvarande böra Myntoch Controll-Vei’- kets aflöning, i sammanhang med Kongl. Stats-Contorets Stat, upptaga. Stats-Utskottets Utlåtande, JY.o 4.0. 13 10:o Kongl. Kammar-Rätten. Kongl. Maj;t, som vid förra Riksdagen äskade en tillökning i Kongl. Kammar-Rättens Stat af i5,cy5 R:dr 28 sk. g rst. med 1 ,c53 tunnor spanmål derunder, men hvilket af Rikets Ständer afslogs, har, enär ärendenas mängd skall under fde senare åren högst betydligen tillväxt, och tjenstgöringen omöjligen kunna till det allmännas båtnad bestridas med nu befintlige Stals-anslag, förnyat Dess framställning om tillökt contant anslag, dock med nedsättning af det äskade beloppet till i3,o^5 Z?:dr 28 sk. q rst. i contant, utan spanmålsberäkning, af orsak, att Kongl. Majrt, efter det vice Presidents-Embetet numera blifvit ledigt, beslutat, att den för samma Embete anslagna lön, 2,000 R:dr, skulle Stats-Yerket besparas. Af enahanda skäl, som blifvit uttalade vid Stats-Utskottets här förut gifne yttranden., i fråga om förhöjning i anslagen för åtskillige andra Emhets-Verk, har Utskottet, äfven i afseende på Kongl, Kammar-Rätten, funnit sig icke kunna tillstyrka det för nämnde Verk äskade löne-anslag. lito Kongl. Sundhets-Collegium. a) Uti den Nådiga Propositionen finnes yttradt, att, för en ändamålsenlig reglering af Kongl.
Så där ja! Och då ni nu äro försonade, Se så, är det då så svårt att försonas? hennes hand, dock utan att kyssa den; går till vänster.) 88 TORSTEN. det är? För min således? Vill du säga mig, hvad HELENA. då inte. Hvad tjänar det till, du tror det änTORSTEN. hvad du tror. (Helena tiger.) Efter hvad jag Här är icke fråga om, hvad jag tror, utan kunnat förstå, tycks du ha anklagat honom för otacksamhet emot mig. I så fall missuppfattar du honom alldeles. Han känner det bara icke sidan af ett visst lättsinne, en viss svag på det sättet. Det är hos honom den vackraste het eller kanske snarare barnslighet i karak teren. Liksom han kan gifva, som om det vore den naturligaste sak i världen, så kan han äfven taga emot. Och jag vill icke, att han skall uppfatta det på annat sätt här hos mig. Om du uppfattar det på annat sätt, så begår du en mot mig. orättvisa, icke blott mot honom utan äfven HELENA. Mot dig? TORSTEN. Ja, ty då förutsätter du hos mig känslor, som jag icke äger. 89 HELENA. Och som du behöfver blygas för? TORSTEN. Jag sade, som jag icke äger. HELENA. känslor? Vet jag ens, om du äger några alls? TORSTEN. Det är inte fråga om det nu. HELENA. Åh, hvad du måtte förakta mig! TORSTEN (otåligt). Nej, Helena, inga fraser! HELENA. höra det! Hvarför skall du skona mig? Jag Jo, säg det, säg ut en gång! Jag vill Hur skulle jag kunna veta, hvad du äger för vill inte skonas, jag vill veta, jag vill ha klarhet handling något att taga i. Låt det bryta ut en gång, låt oss tala, Torsten, tala ut en gång, allting, allt som vi ha' på hjärtat, utan hänsyn, utan fruktan för att såra hvarandra. Jag är inte rädd för att såra dig, åh, om jag bara kunde det djupt, riktigt djupt, så att jag finge se dig blöda, rödt, varmt blod, det skulle vara en lisa! 90 TORSTEN. i går?
Väl fuktades den hederlige dwornikens ögon af ett par tårar, då han betraktade sin hustrus blodiga kropp, men inom sig var han rätt belåten med det lugn, som han nu skulle få ega på sin ålderdom. Sådan är menniskonaturen: Ibland hård som klippan, ibland mjuk och vek som vax. "Lejdebrefvet är borta", suckade prins Gustaf, då han kom upp i sitt rum och undersökte papperen. "Arm och utan skydd står jag nu här i denna stad. Czaren hatar mig, och skall troligtvis göra allt för att tillfoga mig oförrätter. Till hvem skall jag vända mig?" "Till Gud", ljöd en mild och sorgsen stämma bakom fursten, och när han vände sig om, slöts han i Theresias, den trogna qvinnans armar. "Till Gud, min älskade", hviskade hon och förde Gustaf fram till en liten väl arbetad biktstol. "Låtom oss böja oss inför den styrande allmakten och anropa den heliga jungfrun om hennes förböner. Bed, min Gustaf, bed!" Och från oskuldsrenare hjertan hafva väl aldrig någonsin några böner uppstigit till den eviges tron! De bådo ur djupet af sina själar, och natten var långt framskriden, då fursten tog ett ömt "god natt" af Theresia för att i ensamheten klaga sina smärtor. När Gustaf vaknade nästa morgon, fann han huset omringadt af soldater. Han anade hvad som komma skulle, men han ville åtminstone visa sina förföljare så mycket lugn han kunde. Ödet hade stält så till, att det var kapten Repnolsky, som anförde soldaterna. När denne kom, för att i czarens namn fängsla Gustaf, sade denne: "Med svek och list hafven I vunnit edert mål. I hafven stulit ifrån mig det skyddsbref, som czaren gifvit mig, och I hafven gjort det på hans befallning. Här är jag. Tagen mig och gören med mig hvad Men icke kunnen I väl vara så grymma, att I rycken ifrån mig den qvinna, som numera skall förljufva mina återstående dagar?" Kapten Repnolsky vågade icke möta Gustafs blickar. Han blygdes inför den ädle furste, som han varit med om att störta.
Da nu Städerne reduceras till mantal efter 12 mankalsffrifne Personer pä hwar» je, och de derefter fä rättighet att lika med Landet idta Bränwins bränning, sä synes deras behof wara lill fullo upsyllt; och emedan en panna om §2 kannors rymd swarande emot ett helt mantal kan pä dagen aswerka 12 kappar eller pä 9 mänader 84 Tunnor spannemäl, och deras minst blifwer 1,262 kannor bränwin, som gjör öfwer 102 kannor pä person, fa tyckes denne pannerymd wara den högste, som bör bliswa Städerne tilläten. Att Stockholm, Götheborg och kanflke äfwenledcs Carlscrona härifrän böra undanta, gas, har sä wäl Utffottet uti sitt sörsta Betänkande, som Herr Handelsman 8cglrsek, i min ranka, un sine af trycket utgifne anföranden grundeligen bewist, och hwilka Städers Bränwins bränning har ett oskiljaktigt sammanhang med en Magcizins inrättning, hwars fortfarande under en annan organisation för det Allmänna är as högsta nödwändighet. Att en hwar betalar till Staten i mohn af den fördel han njuter är en erkänd billighet. Den förestagne progressiv» asgiften för pannerymden är i följe - 193 Dm 4 December. je deraf ganska rättwis; men deremot med den före, singne mantals ofgjften, i synnerhet den oräktwisa, att den kommer att drabba äfwen dem hwilka aldrig bran, na. Det lynes obilligt, alt dehe förut magklöft blis, wa betungade med någon utgift , som ehuru obetydande dcn än sunes wara, är för manga känbar»
N:r 702. llviiken anses vara den bästa handelsskolan inom värt land, m e d uudervisning äfven uti tyska och engelska språken? Hvad brukar en kurs kosta och huru lång är den? A. Si Ebon Iloi. U r en tidningsartikel för dagen har j a g sett, att några droppar ättika och litet socker skola göra vatten läskande under hettan. Ebon Hoi. Vilja » Företagsam » (n:r 651) och » Alia — t » (n:r 65B) uppgifva sina adresser till Elin, Väekelsdng p. r., skola de önskade beskrifningarna och profverna erhållas. T a g finstötta äggskal och gnid grytan m e d, så blir emaljen hvit igen. Elin. N:r 68 I. Om » Mary » vill uppgifva sin adress till vA. » pöste restante, Götehorg, sändes gärna ett » skott » af inympadt fikonträd. O m det rätt skötes, får man två skördar på året. A f egen och andras erfarenhet kan meddelas, att van och godkänd lärare linnes att tillgå i Stockholm, Hamngatan l B, under adress kand. F. Laraberg. K u r s, som jag tror, c:a 2 / månader. Afgift ungefär 100 ' kronor. O — da F. — —. E n bra kurs (privat) kan genomgås för kapten Norlander, adr. Lund, i sjukgymnastik, friskgymnasti .., massage och anatomi för ett pris af ungefär 200 kronor. K u r - sens längd är omkring 1 månader. Själf har undertecknat deltagit Torra året i en dylik. l A l l m. •£,.2 •o a) a S J » •Dö •5 b^ä a o; S. Af en tillfällighet kan re el kö- pare på förmånliga vi / kor genast få öfvertaga en gammal väl renommerad tapisserioch modehandel i Eksjö. Reflekterande torde hänvända sig till egarinnan af affären, frö- ken Livi [2403] Stjernspetz, Eksjö. (G.
De stora lördelarne af ett Ståndens närmande till hvarandra hafva redan blifvit framställda, och vinna ännu större betydelse, om man besinnar, att derigenom en förberedelse träffas till den mera genomgripande representationsreform, som förr eller sednare måste vidtagas. I afseende å en ledamots yttrade farhåga, att R. o. Ad:s ledamöter skulle riskera att gripas per aures och mot sin vilja insättas i något annat Stånd, så tror jag för det första, att det icke skulle komma att inträffa särdeles ofta, att adelsman mot sin vilja inväljes uti annat Stånd, och för det andra, om någon fara ligger häruti, så är den redan för handen, emedan adelsmän äfven nu kunna inväljas i Borgare-St. Hittills har icke förnummits annat, än att de adelsmän, som fått detta förtroende, äfven mottagit det. För öfrigt tillhör det domstol att afgöra, huruvida ej adelsman, som vore hufvudman för sin ätt, och som det oaktadt blefve vald till representant inom annat Stånd, samt ej ville antaga kallelsen, — borde anses hafva det laga förfall, hvarom 17:de §:n R. O. talar. Jag är för min del af den tankan att dylikt förfall bör godkännas. Och dessutom kan samma svårighet äfven nu lika väl presentera sig. Jag vågar alltså, med åberopande äfven af hvad Hr von Ehrenheim anfort, anhålla om bifall till förslaget. Hr Cederschiöld: Hr von Koch har sagt, att den stridighet, som förefinnes mellan §§:na 15 och 16, icke vore af så stor betydelse, då vi ej ännu antagit den förändrade lydelsen af § 15. Jag får då fästa uppmärksamheten derpå, att 15:de §:ns nuvarande lydelse är ännu mera oförenlig med den föreslagna § 16. Nu uteslutas nemi. enligt § 15 från valbarhet till Bonde-St. icke allenast de, som tillhöra vårt Riks-Stånd, utan äfven de, som förut hört till annat Riks-Stånd, eller som innehaft fullmakt å beställning i rikets tjenst. Jag måste således fortfarande yrka afslag. Frih. Leijonhufvud, Broder Abraham: