Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu den värde mathematikern ville erinra sig, alt det finnes andra än maihematiska punkter, att det finnes punkter, som i sig innefatta alla de öfriga', så blir det också tor honom klart, att K. o. Ad. som Stånd både äger och mäste äga rättighet att först pröfva en gemensam puukt, som i sig innehåller en grundsats, hvilken absorberar alla de öfriga. Ifrån deuua lilla irring om hvad ordet punkt kan uttrycka för ett begrepp. synes reservanten hafva inkommit på sitt misstag, och sedan han det cu gång gjort, så är det också naturligt, all han skall finna anledn. lill den sednare delen af sin reservation mot Hr Gr. o. Landtm., ty en förvillelse leder vanligen till en annan; och alt hos den värde reservanten, såsom alltför stor mathematieus, en sådan psychologisk förvillelse ägt runi, derom är jag åtminstone individuelt öfvertygad. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Till Hr Gr. o. Landtm, hemställer jag huruvida denna öfverläggning är på sin plats. Icke längre sedan än sisth Lördag förlorade Ståndet en hel dag med en öfverläggning, hvilken lämpligast hade kunnat undvikas, och hvilken icke ledde till något annat resultat än att få veta hur den fråga skulle discuteras sorn ännu till behandling föreligger. Nu har denna alldeles öfverflödiga öfverläggning aflat af sig en ny dylik, deri ledamöter uppträda (särdeles den siste talaren), för alt åt Ståndet göra meddelanden om sin individuella öfvertygelse. Jag hemställer om ej det ämne, som på listan är anslaget till föredragning, nu äfveu kunde blifva föremål för öfverläggning. Hr Tersmeden, Carl Reinh.: Medan reservationer äro å bane, anhåller jag att fä nedlägga min, mot ett yttrande, som härstädes fälldes af Gr. Björnstjerna för några plenidagar sedan, då fråga förevar om slämpelbevillnings erläggande för tidningar, emedan jag i anseende till bortresa ej får tillfälle vara närvarande dä justering af den dagens protocoll förekommer.
M:t fann annan utväg för afhjelpande af det erkända behofvet af en kurativanslalt för sinnessjuke i hufvudstaden icke återstå, än att för sådant ändamål verkställa en ny anläggning; hvadan och då en särdeles lämplig lokal, på sätt Öfverståthällare-embetet anmält, nu vore att tillgå, E. K. M:t föreslog Rikets Ständer att, för inköp af denna lokal, bestående af de å Kungsholmen belägna lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg, samt för uppförande derstädes af en hospitals-inrältning, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den af Ofverståthållare-embetet uppgifna plan, bevilja ett belopp af 300,000 R:dr R:ko, hvaraf dock, .då arbetet icke förr än med nästa år kunde börjas och det årliga behofvet icke ansågs komma att öfverstiga 75,000 R:dr, endast 225,000 R:dr behöfde alt under nästkommande Slatsreglerings-period från Riksgälds-koutoret i mån af behof utgå; finnande E. K. M:t frågan om afsöndring af jord från Marieberg icke stå i det nödvändiga sammanhang med hufvudfrågan, att detsamma nu behöfde blifva föremål för Rikets Ständers öfvervägande. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 109. 231 Vidkommande de af Serafimer-ordens-gillet ifrågasatta anslag till nybyggnader vid hospitalerne i Götheborg, Wadstena och Hernösand, ansåg väl E. K. M:t alla dessa hospitaler vara i stort behof af de föreslagna förbältringarne och alt genom desammas verkställande ett vigtigt steg skulle tagas till vinnande af det önskvärda målet af en väl ordnad hospitals-vård inom riket; men med afseende derpå, att Statens tillgångar vore för många andra angelägna utgifter tagna i anspråk, ville E. K.
D:o d:o — b i 41 — b. 3 Okt. 2 Okt. g. 8 Okt. g. 3 Okt. » angående föreskrifterne i 4:de artikeln af . 6 1 42 45 b. 3 Otk. b. 16 Okt. b. 2 Okt. b. 16 Okt. b. 8 Okt. g. 17 Okt. g. 2 Okt. 16 Okt. » angående d:o i 7:de d:o — 6 1 — » angående d:o i 8:de d:o — 6 i 43 — b. 3 Okt. b. 2 Okt. b. 8 Okt. g. 2 Okt. » om kungörande af åtskilliga föreskrifter i — 6 1 49 — b. 16 Okt. b. 16 Okt. g. 17 Okt. b. 16 Okt. » angående öfverlemnande af det nya 210 42 ' Banko-Utskott, om Instruktion för nästa Riksdags, se Instruktion. Banko-Vinsten: om sättet för behandling af frågan om 52 6 1 14 — b. 1 Febr. b. 25 Jan. b. 25 Jan. a. 28 Jan. » angående användandet af, m. m. — 6 1 17 — 22 Febr. 18 Febr. 18 Febr. 15 Febr. 42 34 Se vidare: Ranken: Låneoch Kreditiv-rörelsen. Barnbördshusen, om anslag till 1 4 1 123 127 Se Åttonde HufvudTiteln. Barnhus-Inrättningen: om öfverlåtelse af en af Stockholms Stads och Läns Kurhus begagnad tomt till Allmänna 6 4 1 39 — b. 1 Febr. b. 28 Jan. å. 1 Febr. b. 28 Jan. I anledning af återremiss . — 4 1 73 — a. a. 7 Mars a. a. 7 Mars a. a. 7 Mars a. ä. 7 Mars 27 25 Barthelemy, om skiljande från Svenska kronan af kolonien St. — 8 — 134 — b. 11 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. Se ock: Sjunde Hufvud-Titeln.
1 upptagen är; 5. arvode till kommissionär vid de i föregående momenter omförmälda olyckshändelser och för dervid gifua penningeförskott; 6. kostnad och förlust, som i § 146 mom. 11 omförmälas, när anskaffandet af penningar varit föranledt af enskildt haveri. § 174. Alla sådana förluster och kostnader, som i föregående § omförmälas, falla enskildt å fartyg, frakt eller last, eller å den del af lasten, som af skadan träffad blifvit och kostnaden föranledt. 94 Hafva kostnader, som ej kunna till gemensamt haveri hänföras, blifvit gjorda å fartyg och last, då skola de efter billighet fördelas å de föremål, för hvilkas nytta de blifvit använda. § 175. Slitning å fartyg och redskap, skeppsumgälder och kostnader i lastningsoch lossningsort, så ock karantänsoch annan kostnad i den hamn, fartyget anlöper för motvind, svårt väder eller af annat skäl, som ej kan räknas till gemensamt eiler enskildt haveri, faller fartyget ensamt till last, såvida • derom ej annorlunda vid fraktslut aftaldl är. Ont fartygs segling eller drifning på ett annat. § *76. Hvad befälhafvare har att iakttaga till undvikande af sammanstötning med andra fartyg; derom är särskildt stadgadt. § 177. Uppstår skada å fartyg derigenom alt ett fartyg seglar eller drifver på ett annat och är befälhafvaren eller någon af besättningen dertill vållande, ersätte han skadan och rederiet ansvare derför efter hvad i § 50 stadgas. Är sammanstötningen förorsakad genom vållande å båda sidor eller af rätt våda; drage hvartdera fartyget sin skada. $ 178, När sammanstötning skett, skall domstolen, vid bedömande af frågan om vållandet, taga i betraktande om tiden medgaf öfverläggning eller om beslut skulle plötsligen fattas.
Den stod i hans själ, outplånlig, såsom en af de stora märkesdagarne i hans lif. Han gick utåt Södra Förstadsgatan; Ek hade skrifvit till honom, att nu ginge det inte längre för honom heller; han träffade icke vännen hemma, och gick vidare. Gick vidare. Han hade icke i årvis känt sig så stilla lycklig i sinnet. Gick och gick, på vägar och gångstigar, öfver åkrar och ängar, genom många byar. En af dessa dagar sent i september, som äro Skånes vackraste; mot solnedgången; blekblå himmel utan en sky; luften full af flygande spindelväf; markerna fulla af plöjare; råkkrax i tystnaden; och så en stillhet, en frid, utan melankoli, en stilla fröjd, så blek och sval som sjelfva höstsolsljuset. Han vandrade ut på slätten, – och tyckte, att han vandrade tillbaka in i sin barndom, tillbaka hem, efter en natt, tillbragt med orgier inne i staden. Hvad betydde det alltsammans, det ena som det andra, kärlekssorgerna och penningsorgerna, då han dock här, här öfverallt omkring hade sitt hem, der han kunde lägga sig till hvila, såsom nu råkorna deruppe i almtopparne med näbbet under vingen, – för natten, för vintern, för åren, för lifvet! Han rätade på sig, sköt bröstet fram, log och tog stegen ut fullt och spänstigt. Vände tillbaka långs med sundet: ute i synranden stod Köpenhamn med torn och spiror i skarpa silhouetter i den klara aftonluften, och Öresund låg blankt och blekt utan en krusning. Undersökte sin portmonnä: två tiokronesedlar; de sista; sedan var det slut; och om det icke komme att förhålla sig sammalunda med krediten, det vore icke så godt att veta.
Med tillämpning häraf på såväl vexelinnehafvare, som godkännaren och öfriga vexelgäldenärcr, ansåg Hans Excellens sig alltså för ofvannämnde §§ böra föreslå följande förändrade redaktion: 34 §. „Vexel skall betalas i det myntslag, hvarå den lyder. Är det mynt inom landet ej gångbart; då må vexelsumman gäldas uti inländskt mynt efter det värde, som å den ort, der betalningen erlägges, eller närmast derintill belägna vcxelplats, för det utländska myntet gäller, vid den tid liqviden sker, enligt vexelkurs för vexlar, som lyda å betalning vid uppvisandet, eller, om sådan vexelkurs saknas, enligt vexelkursen för vexlar, som äro ställde att betalas viss tid efter utgifvandet, med tillägg i thy fall af ränta under sagda tid efter fem för hundrade om året." 35 §. „Är förfallotid inne — full ersättning. Skall betalning ske efter ve xelkurs, och har den fallit, sedan vexeln godkännaren till betalning förevistes; varde den kurs beräknad, som gälde när förevisandet skedde. Har innehafvaren dröjt med vexelns förevisande och kursen derunder stigit; njute han ej högre kurs till godo, än den, som gälde vid förfallotiden.“ 44 § 2 mom. „Är vexeln ställd i utländskt mynt; gånge med betalningen deraf i inländskt mynt, som i 34 § sagdt är, dock att, i händelse kursen efter vexelns förfallotid fallit, betalningen skall erläggas efter den kurs, som då var gällande.“ 8:o. Ehuru stadgandet i 38 § öfverensstämde med hvad i en del utländska vcxellagar funnes föreskrifvet, ansåg Hans Excellens likväl, på de af Högsta Domstolens flesta ledamöter anförda skäl, och enär en dylik föreskrift, enligt sakkunnige personers intyg, skulle innefatta ett för vexelrörelsen obeqvämt band på rättigheten att öfverenskomma om tidigare betalning, än i vexeln blifvit utsatt, denna § böra utgå. 56 Kongl. Maj ris Nåd.
Sparbankerne i Riket tillåtas att, emot tre procents ränta, insätta Capital hos Banken som för hvartdera Låne-Contoret äro anvisade. De sålunda af Spar-Bankerne insatte medel ingå och användas till utlåning genom Handelsoch Närings-Disconten i Stockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, ulan att inberäknas i nämnde Discontsoch Låne-Contors bestämda belopp. Låne-Contoren återbetala dessa medel skall vara tecknadt JV. JV. Sparbank. 10:0. Från och med år 1846 varda Inrikes Vexlar och accepterade Invisningar, betalbara i den Stad, der disconteringen sker och ställde på högst 6 månader, disconterade emot 4 piocents ränta, företrädesvis för andra papper, hvilka hädanefter som hitintills belånas ernet 5 procent. ll:o. Åt Fullmägtige öfverlemnas att, efter af vederbörande Direction uppgjordt förslag, pröfva och till efterrättelse fastställa de Reglementariska föreskrifter, som i och för disconteringen af vexlar samt accepterade invisningar finnas erforderlige. 12:o. (Motsvarar 6:te Mom. af §. an.) Uti högsta tillåtna skuldsättnings-beloppet, hvilket ej får öfverstiga 4o>°oo R.:dr, under alla förhållanden, i hvilka någon person, vare sig såsom Låntagare, eller såsom Hypothekseller Vexel-utgifvare, Acceptant, Endossent eller Borgesman, kan blifva hos Inrättningen häftande, inbegripes icke hvad samma person eljest må vara till BancoDisconten skyldig. 13:o. (Motsvarar §. 212.) Den för Stockholms Handelsoch Närings-Discont afsatta Reservfond, hvilken, såsom sådan betraktad, kommer att upphöra, skall, på sätt Fullmägtige ega att närmare bestämma, uti vissa lämpliga andelar och terminer, före slutet af nästkommande år till Banken mlefvereras. 1 afseende på ofvan föreslagne stadganden och föreskrifter, har Utskottet ansett sig böra meddela följande upplysningar:
(Fortsättning.) 1 Dessutom hafva för tillfälliga behof å denna Hufvadtitel uedannätmida särskilda anslag dels för eu gäng, dels för viss bestämd tid, blifvit äskade. 101:o. Af Kongl. Majit är hegardt, att Rikets Ständer måtte för eu gång anvisa till reparation och inredning af Vetenskaps-akademiens äldre hus 98,(18! H:dr 30 öre. I afseende härå meddelas i Statsråds-protokollet, hurusom, efter det Vetenskapsakademien, som i sin vård emottagit rikets naturhistoriska museum, i underdånig skrifvelse den 11 Juni 1836, fästat Kongl. Majits uppmärksamhet på behofvet af ökadt utrymme lör detsamma och med anmälan att Akademien ansåge ett sådant lämpligast beredas derigenom att de mindre hus, som funnos å den af Akademien inköpta s. k. Abrahamsénska egendomen, blefve uedrifna och en byggnad, i likhet med Akademiens intill denna egendom belägna äldre hus, kring den öfriga delen af qvarteret, äfvensom en sammanbindande byggnad tvärt öfver gården uppfördes, anhållit att för detta byggnadsföretag, som, enligt upprättadt kostnadsförslag för det äldre huset, afsett dess förseende med nytt yttertak och några förändringar i öfrigt, nödvändiga för musei anordning i dess helhet, få sig beviljadt det i kostnadsförsiaget upptagna belopp, 430,000 R:dr, Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Majits i öfverensstämmelse härmed allåtna Proposition, för den ifrågaställa tillbyggnaden anslagit förenämnda 430,000 Ridr, att med halfva beloppet utgå under hvardera af de nästföljande statsregleringsperioderne. Sedermera hade Vetenskaps-akademien, uti underdånig skrifvelse den 11 Juni 1862, anfört att hon redan låtit uppföra och inreda större delen af nybyggnaden och komme att, sedan det Abrahamsénska huset, hvilket dittills ej kunnat undvaras, påföljde höst nedrifvits, i dess ställe uppföra den mindre, nu ensamt återstående, delen af nya byggnaden.
Från H e d e r v. B 0 n d e - S t å n d e t. S. D. Då nu å nyo föredrogos de ifrån 1828, 29 och 3o årenS till nuvarande Riksdag hänskjutne och hvilande, dels af Kgl. Maj:t i Nåder framställde, dels af Constitutions-Utskottét beredde förslag till förändringar och tillägg i Grundlagarne, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla de förslag, hvilka innefattas i Coustitutions-Utskottets vid förstnämnde Riksdag afgifne Memorial: N:o 66, om förändring, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 28 Januarii i83o, i 63 §. Regerings-Formen, Bih. till R. Vt dr. d, j3 Murs 1834* ,TNT.’o 2, oin devi, af Kongl. Maj:t, under den i3 November 1828 föresi agne förändring i redactionen af 4 punkten 1 mora. af 24 §• Riksdagsordningen , N:ris 5o och 62, angående ändringar och tillägg, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts Nådiga Propositioner den 11 September och 5 December 1829, i 19, 21 och 88 §.§, Regerings-formen, N:o 57, i hvad det rörer ändringar och tillägg i följande §.§. i Riksdags-Oi fillingen, nemligen: tillägg tili 1 mom. af 26 §., ändring i 1 perioden af 28 §., 1 mom. i 36 §. och 1 perioden af 72 tillägg till 1 perioden i 43 §., ändring i 1 mom. af 44 §. och tillägg" vid slutet deraf,„ ändring i 52 §•, samt jemkning och tillägg vid 2 perioden 1 mom. a 57 §., ^ j\T:o 55, om ändring i 1 perioden 55 §. Regerings-formen, och uteslutande af sista punkten i 1 mom. af 27 §.
Län, hvilken likaledes klagat öfver räntetagares stegrade anspråk i afseende på fraktande af räutepersedlarne och framställt de olägenheter, som derigenom drabba allmogen, serdeles i de norra orterne; hemställande derföre, att det alltid må vara räntegifvare tillåtet att efter ortens markegång, utan förhöjning, lösa tiondespanmålen och afraden; den vare sig indelt eller Kronan behållen. 10:0 Af Riksdagsfullmägtigen Nils Ersson och Eric Ericsson från Gefleborgs Län, de der, med förmälan att de, i fråga om indelte hemmansräntornes ingående lill Slats-Yerket m. m., som uti Peter Perssons från Calmar Län först afgifne här ofvan intagne motion omförmäles, biifvi af honom förekomne, förklarat sig till alla delar instämma i dennest mening. 11:0 Af Jöns Persson från Malmöhus Län, hvars motion framställer yrkande af förbud för dem af Presterskapet, som lill förstärkning af de - Stats-Ulshottets Utlåtande W;0 273. 11 ras löner, uppbära kronotionde-spanmål, att densamma utfordra på annat sätt och i annan ordning äu vid Kronans behållne tiondesäd eger rum; och har Riksdagsfullmägtigen Eric Ersson från Westmanlands Län häruti instämt. 12:0 Af Gustaf Gustafsson från Södermanlands Län: alt tiondegifvare måtte förklaras berättigade att aflemna sin räntespanmål till den närmast hans hemvist boende räntetagare. i3:o Af Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs Län: att då de fleste afradsoch kronotionde-gifvare inom nämnde Län årligen lida förluster derigenom, alt de, vid spanmålens levererande in natura, beslående af hälften råg och hälften korn, merendels måste, i brist af tillgång på det senare sädesslaget, hvilket i flere Härad icke kan med fördel odlas, till qvantiteten utgöra denna deras afgäld i råg, utan att det värde, hvarmed rågen öfverstiger kornet, kommer Stats-Verket eller den skattskyldige till godo; trodde Motionairen sig bora, för vinnande af ändring härutinnan, föreslå: att de inom Skaraborgs
Denna artikel, hvilken, sådan den blifvit af Ulskot arbelen af tråd tet till redaclion och tullbestämmelser föreslagen, 3:ne Stånd ochArchitcctogodkänt, har deremot Ridderskapet och Adeln ansett dels niska arbeten, böra lyda sålunda: ”Bildthuggeri-arbelen af träd och Architectoniska arbeten af alla slag”, dels böra fördelas i aine classer, nemligen af Svenska Konstnärer, med tullfrihet vid inoch utförsel, samt af andra Konstnärer, då de borde draga en införselslull af i5 procent utaf värdet, men vara fria från utförselstull. Derest Ridderskapet och Adeln icke frånträder detta dess beslut, blir omröstning nödig efter en så lydande voteringsproposition : 20:0. Den, sora godkänner Utskottets förslag att rubriken bör blifva Bildthuggeri-arbeten af träd och architectoniska arbeten, samt derå bestämmes i5 R:dr tull på ett varuvärde af ioo R:dr vid införsel samt tullfrihet vid utförsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, så antages följande redaclion och tullbestämmelser: Bildthuggeri-arbeten af träd och architectoniska arbeten af alla slag: af Svenska Konstnärer, fria från tull vid inoch utförsel; af andre Konstnärer i5 R:dr tull på ioo R:drs varuvärde vid inoch tullfrihet vid utförsel. Bilder: andra slag, 16 Blyertspennor. Bevillni ngs-Ulskottets Memorial, N’.o 41. Uti Utlåtandet N:o 3o har Utskottet föreslagit, alt Blyertspennor borde delas i 2:ne rubriker, Fina och Timmermans med 3 R:dr värde och 3o sk. införselstull per % å det förra samt 20 sk. värde och 4 sk. införsels-afgift per W å det senare slaget, samt beggedera vara fria vid utförsel. Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden hafva gillat detta Utskottets förslag, hvaremot Ridclerskapet och Adeln ansett liufvudrubriken:
Utlåtande, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Remiss uppå Sala Bergslags underdåniga ansökning, om förändring af beräkningssättet för afgifterne å Bergslagets till förntyntning inlemnade Silfver. (I. A.) Uti en den 3o April 1831 till Kongl. Majrt ingifven skrift har Sala Bergslag, —• af den anledning alt för de Bergslaget tillkommande T95:delar utaf Stats-Utskottels Utlåtande N:o g/j. det vid Sala Silfververk tillverkade silfver, som, under loppet af September månad i83o, och sedermera, till förmyntning inlevererats, myntverket, på grund af 6 §. i Kongl, Förordningen om myntfoten den 25 Junii sistnämnde år, såsom myntskatt först afdragit |:dels procent, oell derefter ytterligare innehållit den, enligt 1741 års transport om Silfververket och äldre författningar, Kgl. Majit och Kronan tillkommande myntarelön, — i underdånighet anhållit örn elen Nådiga förklaring, att den i Högstberörde Förordning och §. gifne allmänna föreskrift jemväl måtte tillämpas på Bergslaget, i afseende på dess andel, T^:delar, af det silfver, som ifrån Sala Silfververk till myntet aflevereras, samt att Bergslaget sålunda, emot erläggande af den för myntningskostnaden fastställda myntskatt, icke blott för framtiden måtte befrias ifrån den, enligt äldre numera förändrade författningar, hittills beräknade och afdragne myntarelön, utan ock erhålla restitution för hvad, efter kungörandet af den Nådiga Förordningen, blifvit utöfver den nya myntskattens belopp vid Myntverket innehållet.
Man har vidare yttrat, alt det vore ingen våda att befara vid det nya lagförslaget, helst högsta domstolen sannolikt komme att gilla detsamma. — Det kan vara möjligt; men jag tror, att man bör uppskjuta att omnämna det tills det skett. — Hr Dalman har sagt, att vissa af de principer, som äro gällande i det nya förslaget, blifvit antagne i särskilda till R. St. framställda förslag, dervid Hr Dalman såsom exempel citerat den lika arfsrätten; men om den lika arfsrätlens införande kan utgöra ett skäl för detta Stånd att bifalla Stats€tsk;s betänk. skulle tänkesättet inom detta rum hafva undergått en märkvärdig förändring sedan sista riksdag. Jag hade icke ämnat vidröra denna omständighet, och Hr Dalman hade måhända kunnat bespara mig ett dylikt obehag; men då han vidrört ett ämne, som på ett smärtande sätt bör förmodas kunna såra manga ledamöter inom detta hus, har jag icke kunnat undgå att besvara hans anmärkn. 1 öfrigt och då man här sökt afmåla nya lagförslagets ljusare sidor, kunde det väl äfven vara mig tillätet att framhålla de mörka föreställningar, som för mig visa sig, om förslaget i sin helhet någonsin skulle antagas. Men jag bör, för tidens vinnande, icke nu ingå i någon vidlyftigare kritik deraf. Jag måste likväl endast i förbigående omnämna, huruledes en hvar kan finna, att det går genom tidcrnes tänkesätt, vare sig i hänseende lill staten, till kyrkan, till skolan, i allt, vissa vinddrag; genom vår tid eller den nästförflutna har gått och går ännu ett dylikt vinddrag af rationalistisk beskaffenhet, hvaraf jemväl utmärkta män låtit sig förledas. Det vore orätt alt tillräkna desse män sådant såsom klander af något oförlåtligt fel, men då jag icke hör till deras antal, måste jag helst vilja för närvar, stanna och afbida ett annat vindkast. Ty sådane omvexla och aflösa hvarandra så väl i andans som i naturens riken. När det vindkast nemi. kommer, som kan föra skeppet åt det håll, dit jag önskar oss komma, då skall jag icke underlåta att till rörelsen lemna biträde efter min ringa förmåga.
Om hvarje klass af beväringsmanskapet antages til! blott 23,000 man och af dessa 3 på hundradet, eller 1,230 lega karlar i sitt ställe, en beräkning, som icke är för hög, enär t. ex. år 1834 legokarlarnes antal utgjorde 10 procent af de mönstrade, samt om vidare antages, att legan i medeltal utgår med 73 R:dr Riksmynt årligen för hvarje legd karl, eller lika med medeltalet för hela Riket af årliga roteoch rusthållsvakans-afgiften för karl, så skulle beväringslegan, erlagd af 6,230 legande från alla fem beväringsklassorne, uppgå till en summa af 468,750 R:dr Riksmynt om året. En utväg funnes visserligen att till Rikets fördel och bevärings-inrätlningens befrämjande använda de sålunda nu i legokostnader utgående summor, om all enskild legning förbjöds och i stället stadgades, att hvarje beväringsskyldig, som önskade blifva frikallad från personlig beväringstjenst, egde att, för erhållande af en dylik befrielse, under fem års tid till staten erlägga en viss legoafgift, samt om Rikets Ständer ansloge den härigenom blifvande statsinkomsten antingen lill bestridande af kostnaden för en längre öfningstid åt hevärings-ungdomen eller till legande af bo” värings - Kongl. Maj-.ls Nåd. Prop. M 3. 2.5 viiiiogskarlar genom vederbörande embetsmyndigheters försorg, så alt icke allenast slaten bléfve förvissad alt erhålla dugligt manskap, ulan ock delta bland de redan ultjenla beväiingsklasserna valda manskap, sorn emot erhållande af legopeoningen, ånyo antog beväringsijenst, såmedelst kunde bilda en gammal slam äfven inom beväringen.