Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Malms respektive) Församl(ing). § 1. Uplästes både sisthollne protocoll och räkenskaperer öfver Kyrkans och de fattigas medel, som erkändes och underskrefvos. § 2. Uplästes förtekningen på de 15 fattige, som Possessorn af Ericsberg, välborne H(er)r David Gotth.(ard) Hildebrand, behagat för i år utnämna til åtnjutande af 100 Rdr tilsammans, hvilke 15 fattige personer dels sielfva, de(l)s genom sina anhöriga med tacksäjelse nu emottogo, hvad dem hvardera anordnat war. § 3. Husm.(an) Pehr Ersson i Tolgölet, inh.(yses) änkans son Lars Pehrsson i Gribeckstug(an) och husmans dotter Ulla Pehrsd(otte)r i Mauritztorp anmälte att de i sommar för sina bräckligheter ärna dricka Medevi brunn och begärte fattigdoms bewis af församl(ingen) för att få njuta fri förplägning i Lazarettet derstädes; hkt (hvilket) bewis bewiljades. § 4. Efter afl.(idne) kyrkowärden i Banninge förordnade församl(ingen) fattigfogden Lars Jönsson i Stensjö til kyrkowärd och åboen i Banninge Anders Andersson till fattigfogde. § 5. Ingen sexman och ingen sochnhandtverkare begärte afskjed. § 6. Brofogden tilspordes, om han hade någon att angifva, som försummat ringa sina swinkreatur, sedan kjälen gått ur jorden i år? För denna försummelsen angaf han åboerna Eric Nilsson i Remrö och Pehr Pehrsson i Valla. Pehr Pehrsson, närwarande, tilstod sig hafwa ett oringat svinkreatur och erkände sig skyldig, att böta 1 Rdr, 8 s (sk). Eric Nilsson, frånwarande, skulle nästa Söndag i Sochnstug(a)n förklara sig häröfver.
Enligt jemväl af Krigskollegium meddelade upplysningar finnas, för det närvarande, tillgångar anvisade för omkring 25,000 man bevärings förseende med nyssnämnda persedlar under 34 dagars möte årligen, d. v. s. för ett sammanräknadt antal af 850,000 tjenstgöringsdagar om året. Kommittcrades förslag till beväringsmanskapets organisation och vapenöfning afser en årlig tjenstgöring: af 5,000 man beväringssoldater under 04 dagars rekrytskola, inoch utryckningsdagarne inberäknade, motsvarande ett antal tjenstgöringsdagar af 320,000. » 15,000 man under 17 dagars regementsmöte, motsvarande . 255,000. och af 15,000 man allmän beväring under 34 dagars vapenöfning, motsvarande 510,000. tillsammans tjenstgöringsdagar 1,085,000. som öfverskjuta förenämnda antal 850,000. med 235,000. För persedlarnes slitning derunder skulle således en ökad kostnad uppstå och nya tillgångar erfordras, uppgående, efter 45 öre för dag. till ett årligt belopp af Rdr 105,750. Härtill kommer för gevär, som beräknas, efter 5 öre för dag, till 11,750. För beväringsmanskapets underhåll (vid vapenöfningarna). I kommitterades betänkande angående ordnandet af arméens vapenöfningar är kostnaden för dessa öfningar med beväringsmanskapet beräknad att blifva, under antagande af 1864 års portionspris, årligen Rdr 857,569. Vapenöfningskostnaden för detta manskap nyssnämnda år utgjorde enligt landskontorens mötesredogörelser samt med tillägg af öfriga enligt krigskollegii räkenskaper bestridda utgifter för samma år till enahanda behof, i jemnt tal . » 618,000. Alltså skulle beväringsmanskapets underhållskostnad komma att öfverskjuta sistnämnda belopp med 239,569. Summa ökad kostnad Rdr 357,069. Anm. 1.
Sistnämnde 4 fonder äro alla ställda under härvarande Handelsförenings förvaltning. 1) Lessiska donations-fonden, omkring 60,000 R:dr Banko, på grund af Kongl, brefvet den 29 Oktober 1847 numera använd bland tillgångarne till en under anläggning varande utvidgad sjukvårdsinrättning härstädes, under dervid stadgadt vilkor att hvad af 5 procents ränta å fonden icke åtgår till ersättning af vården ä sjukhuset af sådane ”stadens sängliggande fattige nödlidande sjuke”, som under året blifvit enligt fattigförsörjnings-direktionens begäran å sjukhuset intagne, öfverlemnas till bemälde direktion för att jemlikt testators derom gifne föreskrift varda utdeladt. m) Engelska församlingens fattigkassa, med en kapitalfond af 6,917 R:dr Banko, deraf understöd år 1850 utdelades tili 7 af församlingens medlemmar. n) Mosaiska församlingens Fruntimmer s-förening, med en fond af 2,691 R:dr 38 sk. 2 rst., deraf räntan, jemte årliga bidrag af omkring 200 R:dr Banko, användes till understöd åt enkor samt undervisning åt fattiga flickor. O ö o) Lichtenbergska välgörenhets-föreningen, med en kapitalfond vid 1850 års slut af 5,348 R:dr 47 sk. 4 rst. Banko, som årligen ökas genom tillfälliga bidrag och tillägg med en tiondedel af räntan.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion, som blifvit till Stats-Utskottet remitterad, har Riksdags-fullmägtigen Per Eriksson från Gefleborgs län anfört, hurusom vid 1828 års riksdag blifvit, för inköp af kronoskatte-hemmanet Holm N:o 3 om 15 öres 2 penninglands skatt, att användas till boställe åt Domaren, Kronofogden och Häradsskrifvaren i Norra Helsingland, anslagen en summa af 7,000 R:dr. Saluaftalet var ock redan uppgjordt, meri i anseende lill heminansegarens inträffade död och hans arfvingars obenägenhet alt fullborda köpslutet, hade delta icke kommit till stånd, utan frågan derom förfallit. Angelägenheten deraf, alt Domaren i berörde landsort crhölle en bestämd och, såvidt möjligt vore, midt i domsagan belägen bostad, vore emellertid icke mindre nu än förr; men förhållandena i afseende å fastighetsvärdena hade, såsom nogsamt kändt vore, under de sednast förflutna 30 åren undergått betydlig förändring, så att ett med tillräckliga åbyggnader försedt
Af den ZS Julli, Instämmande med Ridderstam och Adeln om hega. Den 8 Angust!- §6- hegäran af Kongl. Maj:t§ nädiga bekräftelse äbe. siutef om grundlagsfragornes hwilande till nästa Riksdag. Förenande med Ridderskapet och Adekn i dest Hcstut, angående förändring i redactionen af expeditionen, rörande Gottlands understödjande wid inträffande mistwaxtär. Af den g Augusti, Anmodan till Banco-Utfkottek, atk inkomma Med yttrande öfwer Stats-U! skottets betänkande, rörande de-ine Ereditiver i hwaddetrörer Riksens Sländers Banque. Bifall till Constitutions-UtstottetS memorial, yngäende: i:o Lric Lvengtjpns yrkade tillägg i Hustitia-Ombudsmans Instruction; och rrv Konungens rätt afl eftergifwa böter. Godkännande af Lagsamt Allmänna Beswärsoch Oeconomiä - Utstottens gemensamma yttranden, angående frihet att stänga delaktighet i hrandstodsföreningar. Aierremist af Bewillninqs-Utstottets Project, M allmänna bewillningens utgörande, Bifall till Allmänna Beswärsoch OeconoMiä-Utf?ottets förnyade utlätande, angående saltpeter tillverkningen i Riket. Af den 4 Augusti. Gillande af det sednare alternativets i afseende pä räntorna till för detta Kongl. Famillens Underhåll, qf Stats-Utstottets betänkande i detta ämne, samt hwatz Stgts-Utstottet i samma betänkande för öfrigt förestagit, Werremist till Bewillnings-Mfkottet af betän - S70 Den 8 Augusti. kandet, rörande bewillningen för bränwinSbränninge», sann anmodan lisl Utstottet alt föreslå, huru med bränningen frän October mänads början bör förhällas. Bifall till Stats-Ut stoltets betänkande, rörande ett Handelsman Lebeck är 1808 lämnadt förstott.
Om K. M. i detta afseende linner saken betänklig, och låter hittills begagnade medborgerliga rättigheter för längre eller kortare tid, utöfver den af de förenade Utsktn föreslagna, vidare få utöfvas, erfordras ett stadgande forså - aoo Den 7 Juli f. ra. dan bränneriredskaps beskattning. Härpå vågar jag fästa de förenade Utsk:ns uppmärksamhet. Hvad denna beskattning angår, anser jag densamma böra utgå från den synpunkt, att tillverkningen beskattas efter dess med hvarje särskildt apparat högsta möjliga belopp, för hela brännings t i den be räknadt, och med antagande af 16 timmars bränning på dygnet. Skälen härtill framställer jag vördsamt. De äro: iroUti den ställning, hvari de förenade Dtsk:n vilja försatta saken, kan man ej se konstbrännerierna utur någon annan synpunkt än den, att deras innehafvare bedrifva näringen fabriksmessigt, och söka således öka tillverkningen till det högsta möjliga med minsta möjliga uppoffring af tid, arbetskraft och förlag. 2:0 En stor del af nuvar. rectificationseller andra mera sammansatta bränneriredskap äro uti så inskränkt scala, att den controll, sorn skulle erfordras, i händelse en annan beskattningsgrund antoges, blefve endera alltför dyr i jemnförelse med skattebeloppet, eller ock alltför litet noggrann i anseende till pannornas mängd i vissa orter och i anseende till det sjelfsvåld och den vana att eludera föreskrifterna, som närvar, författning understödjer. Såsom helt nära omöjligheten anser jng den af de förenade Utsk:n föreslagna beskattning på enkla yo-ktrs pannor, och derutöfver, med mäskvärmare. Denna beskattning, jemnförd med den af 4° och 5o-k:rs pannor samt derunder, eqvivalerar ett förbud; och jag anser, att Representationen uti offentliga handlingar icke bör gäckas med sanningen, icke bör säga tillåtet, under det den uppställer ett oöfverstigligt hinder.
Rdr, bemälte embete den 5 påföljde Juni till Kongl. Kammar-rätten aflåtit en skrifvelse, innefattande, att, då detta anslag 1812 blef, med indragning af hvad statsverket förut bestått, beviljadt för omförmälda ändamål, hade dervid, enligt hvad Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Öfverståthållare-embetet den 25 November samma år innehåller, tillika förklarats, att, som polisinrättningens särskilda egenskap icke syntes medgifva, att den för denna inrättning anslagna summan fördelades i ständiga löner på stat, fjerde delen i sänder komme att hvarje qvartal anordnas till Öfverståthållare-embetet, för att disponeras på sätt Kongl. Majit funne för godt, särskilt förordna; vid hvilket förhållande och då detta anslag således icke blifvit underkastadt någon redovisning hos Kongl. Kammar-rätten Öfverståthållareembetet ansåg en sådan redovisning, som tillförene ej ägt rum, icke kunna aflemnas. Men som högstberörde bref af den 25 November 1812 icke från redovisning 14. - 106 - undantager de ifrågavarande, för polisens vidmakthållande i hufvudstaden beviljade, 15^000 Rdr, hvilka också hvarje qvartal af Kongl. Stats-kontoret anordnats på vanligt sätt emot redovisning, kunna Revisorerne icke underlåta att å förhållandet såväl härmed, som med de särskilt utgifna 1,000 Rdr, fästa uppmärksamhet, på det bestämdt utredas må, om och huruvida dessa summor och hvad framdeles för nämnde ändamål anordnas bör af 01'verståthållare-embetet redovisas eller icke. Stockholms stads krono räkenskaper och länens landsböcker. Dessa räkenskaper hafva, så vidt tiden medgifvit, blifvit af Revisorerne granskade, hvarvid någon anmärkning ej förekommit. Hvad landsböckerna angår, böra dock Revisorerne icke lemna oanmäldt, att då dessa numera upprättas efter ett den 19 Oktober 1850 i nåder faststäldt formulär, med de förändringar deri, som kunna äga rum i följd af den vid hvarje riksdag antagna nya riksstaten, hvilken i sådant ändamål af Kongl.
Det har redan visat sig, alt skjutsningsbesväret i ej obetydlig grad minskats, hufvudsakligen derigenom, att diligensoch jernvägsförbindelser flerestädes kommit till stånd. Hvad särskildt diligensförbindelsen beträffar, förhåller sig också dermed sålunda, att ehuru dess första inrättande var förenadt med ganska betydliga kostnader, genom fordrad hög skjutslega, har den dock sedermera kunnat på ganska billiga vilkor upprätthållas, och det hufvudsakligen derför, att enär behofvet al skjutshästar förpostens befordrande städse inträffar på bestämda tider och under enahanda förhållanden, det har visat sig som en fördel för jordbrukarne att på sådana vilkor åtaga sig att besörja postskjutsen, och härigenom har det varit möjligt att ordna diligensbefordringen med vida billigare kostnad än annars kunnat ske. För min del anser jag, att de åtgärder R. St:r för närvarande böra vidtaga för ifrågavarande ändamål, inskränka sig till aflåtande af en skrifvelse till K. M:t, deruti R. St:r förklara, att skjutsningsbesväret bör för framtiden lyftas från jordbruket oell öfvertagas af Staten, samt att kostnaden för de resandes befordring bör af de resande sjelfve bestridas. För den händelse R. St:r ingå till K. M:t med en sådan skrifvelse och derjemte anhålla, att K. M:t täcktes till riksdagen framlägga ett lörslag till förändring i ofvannämnda rigtning, så eger K. M:t uti de redan från Landstingen och Konungens Befh-de i ämnet inkomne förklaringar ett tillräckligt material för att derpå kunna grunda ett dylikt förslag. För detta ändamål är det särdeles nödvändigt att R. Sl:r uttala den grundsats, hvilken de anse vara rigtig och derföre böra vid nämnda förslags uppgörande följas; och denna grundsats anser jag böra vara den, som jag ofvan anfört. Enligt min tanke skulle man handla mycket orätt, örn man ej begagnade sig af den närvarande liden för att på ett tillfredsställande sätt, ehuru med varsamhet, lösa frågan.
Då sände Konungen bort, och lät tillhopakomma alla de äldsta i Juda och Jerusalem. Och Konungen gick upp i Herrans hus, och hvar man i Juda, och inbyggarena i Jerusalem, Presterna, Leviterna, och allt folket, både små och store; och vordo för deras öron läsen all ord i förbundsens bok, som i Herrans hus funnen var. Och Konungen gick i sitt rum, och gjorde ett förbund för Herranom, att man skulle vandra efter Herranom, till att hålla hans bud, vittnesbörd och rätter, af allt hjerta, och af allo själ, till att göra efter all förbundsens ord, som skrifne stodo i desso bok. Och stodo der alle de, som i Jerusalem och i BenJamin för handene voro. Och Jerusalems inbyggare gjorde efter Guds förbund, deras fäders Guds. Och Josia hof bort all styggelse utur all land, som Israels barnas voro, och skaffade att alle de, som i Israel funne vordo, tjente Herranom deras Gud. Så länge Josia lefde, veko de intet ifrå Herranom deras fäders Gud. Och Josia höll Herranom Passah i Jerusalem; och slagtade Passah på fjortonde dagenom i första månaden. Och han ställde Presterna uti deras vakt, och styrkte dem till deras ämbete i Herrans hus; Och sade till Leviterna, som hela Israel lärde, och Herranom helgade voro: Låter den helga arken uti huset, som Salomo, Davids son, Israels Konung, byggt hafver; I skolen icke bära honom på axlarna; så tjener nu Herranom edrom Gud, och hans folke Israel; Och skicker edra fäders hus, i edor skifte, såsom de beskrifne äro af David, Israels Konung, och hans son Salomo. Och står i helgedomenom efter fädernas hus skifte ibland edra bröder af folket, och desslikes fädernas hus skifte ibland Leviterna. Och slagter Passah, och helger eder, och skicker edra bröder, att de göra efter Herrans ord genom Mose.
Jag fruktar äfven, att något misstag här, i afseende på det summariska i beräkningen, har blifvit begånget, då dea värde talaren yttrat, att här vore fråga örn alt efterskänka en inkomst af 2000 t:r spanmål. Förhållandet är efter min uppfattning icke sådant, ty ifrån dessa 2000 t:r spinmål måste nödvändigt afräknas de augmentsräntor, hvilka af de rustande komma att afstås, derföre att de rustande slippa att erlägga vacance-afgifter. För en betydlig del af ifrågavar. provins har redan ifrån långliga tider tillbaka en sådan befrielse ifrån rustnings bestridande ägt rum; och jag kan ej inse hvarken del olämpliga, det onyttiga eller det okloka uti att man medgifver samma fördel äfven för den ifrågavar. delen deraf, och jag tror icke heller, att vi derigenom skulle tillförbinda oss att medgifva samma förmån åt öfriga förut afsultna cavallet i-reg:tens rusthållare, eller att något sådant, på grund häraf, kunde sättas i fråga; ty jag delar ej den åsigten, mine herrar! att en eftergift på något ställe är en orättvisa begången emot den andra. Jag fröjdar mig deröfver, att en lättnad härigenom, åtminstone för denna ort, blifvit beredd lör landtbrukaren, och beträffande dem, sorn emotsälta sig densamma, så får jag fästa uppmärksamheten på, att de ieke alltid äro lika noga i afseende på äganderätts-föi hållanden, när Den i5 April f. ni. «9 det är fråga om att ålägga nya och ökade besvär för dem, sorn förut ej hafva dem. Jag förenar mig således med de värda talare, som begärt bifall till betänk., hvilket jag anser vara ganska väl grundad! och ledande till allmän båtnad der det kommer lill verkställighet; och då i alla händelser verkställigheten af detta betänk, är beroende på K. M:s beslut, så tror jag att R. St. deruti äga en tillräcklig garanti emot möjligheten af något förhastande.
Skulle detta tal hota Rikets säkerhet, skulle det innefatta uppmaning till myteri eller uppror, då kan ju domaren, på grund af andra lagstadganden, genast häkta den angifne och ransaka öfver hans brott; men om åter brottet endast består i några obetänksamma yttranden om Konungen, hvilken Svenska allmänheten så ofta förblandar med Regeringen och dess handlingar, emot hvilka anmärkmr äro enl. lag tillåtna, så inser jag icke någon synerlig statsförlust deri, att en slik lastare och frondör lemnar fäderneslandet. Man säger vidare: exemplen på förhastade arresteringar för dessa statsbrott äro sällsynta. Jag vill nu ej besvära med citationer i detta hänseende; men jag behöfver blott hänvisa till Utsk:s betänkande, som bäst utvisar, huru nu gällande lag, om ingen förklaring deröfver meddelas, kan misstydas. Man har förmenat, att Konungen blott på förhand begagnade sin benådningsrätt, då han förklarade ett åtal för majestätsbrott böra nedläggas. Detta kan jag ej antaga. Huru skall Konungen, innan ännu ransakning föregått, kunna vara förvissad om angifvelsens sanning, eller bör man icke tro cn hvar oskyldig, till dess denne är öfverbevisad om motsatsen? Ilade det t. ex. varit en nåd, om Konungen anbefallt nedläggandet i stället för upptagandet af ett celebert högmål för 8 år sedan, deri den anklagade helt och hållet befriades, —- och bevisar icke detta, att Konungens befallning om nedläggande eller upptagande af politiska åtal Den 5 Maj. 9i icke förutsätter någoft pröfning af anklagelsens grund, utan härleder sig ofta lika mycket från afseendet å egna, som å den anklagades fördelar. Vidare har man förmenat, att om den orättvist häktade hegärde målets upptagande, för att ådagalägga sin oskuld och vinna reconvention, så skulle K. M. ej neka sådant.
Före samma års slut afleranades till Bankens säkerhet för ifrågavarande Rrdr 2,107: 24 sk, med Ränta, Borgens-förbindelse af Hr GeneralMajoren Friherre Carl Cederström och Herr Biskopen m. m. Doctor O. Bjurbäck, hvilket Document under Commissariatets vård finnes qvarliggande. Då ämnet vid denna Riksdag förekommer, hafva Banco-Fullmägtige ej bordt underlåta, att här korteligen omnämna förhållandet i hvad Banken rörer; beträffande Banco - Disconten, innefattas nödige Upplysningar uti den derifrån aTgifne serskilda Berättelse. §. 12. Ar 1825, emellan Lördagsmiddagen den 3 ulje och Söndagseftermiddagen den 4:de September, inträffade den lika obehagliga som oförmodade händelse, att efter föröfvadt inbrott å ett inom Småsedels-Commissarie-rummet befintligt Skåp, som begagnades af numera pa Pensions-Stat förflyttade Banco-Comniissarien Johan Gustaf Hierzeel, Trenne Bundtar Sedlar, å 100 st. i Bundten af 3 Ridrs valeur, försedde med Ordnings-Numrorne 67,001 till och med 67,300, datum den usta September, samt vederbörlig contrasignation och Commissarie-underskrift, derstädes saknades; utan att, oaktadt genast anställde och derefter rned yt E tersia Berättelse tersia sorgfällighet fullföljde efterspaningar och undersökningar, det kunnat lyckas att upptäcka våldsverkare».
Men de kostnader, hvartill företaget uppgått, utgörande vid afslutandet den 14 Februari detta år af sistlidet års räkenskaper 341,962 R:dr 49 öre, och hvilka kunna antagas vid arbetets afsyning ökade med 20,000 R:dr, samt således sammanräknade till 361,962 R:dr, tynger dock, efter afdrnget af anslaget 10,000 R:dr R:mt och en enskild delegares gåfva till bolaget 30,000 R:dr R:mt, med en löpande uppsägbar skuld 321,962 R:dr 49 öre på ifrågavarande 50^3 hemman, eller mera än 6,300 R:dr på hvarje, och det är detta förhållande som under den nu allmänt rådande penningebrist inger de allvarligaste farhågor att för flere af delegarne i detta för framtiden så nyttiga företag följden blir att för kostnadernas betalande tvångsvis frånträda den jord, der de äro födda och som är dem dubbelt kär derföre att den i framtiden i mångfaldig mån ger en säker utkomst åt många tusende personer just genom de försakelser och kostnader, som göra de nuvarande innehafvarne stora bekymmer. Det är sannt att dessa ökade kostnader till någon del härrört af felaktiga beräkningar af dem, som uppgjort kostnadsförslaget; men detta förslag uppgjordes på en tid, då insigten i dessa ämnen var mindre än nu och har inledt i företaget en fattig befolkning, som saknar utvägar att gälda hela den skuldmassa, som såmedelst. trycker deras hemman. Om det icke kan nekas, att den befolkning, sorn i sina företag och arbeten afser icke allenast ögonblickets utan kommande framtida fördelar, rättvisligen bör röna all den hjelp, sorn kari och bör lemnäs, så torde Weselångs sjösänkningsbolag vara nog lyckligt att kunna påräkna Höglofliga Rikets Ständers samverkan och välvilja för iindrande af de ekonomiska bekymmer, som nu trycka de i företaget deltagande idoge och sträfsamme jordbrukarne.
Man får således härvid betrakta det hela, och man skall då finna, att det icke blott är ägare af fastigheter, utan äfven deras Fordrings-ägare , som skola skörda vinst af en inrättning, hvilken sätter dem i stånd att kunna påräkna en betalning, något när lämpad efter fastighetens värde eller inteckningarnas belopp. Man har sagt , att detta Lotteri vore ett Hazard-spel som demoraliserar: men jag skulle tro, att man kan göra denna beskyllning emot hvartenda hazardspel; och jag hemställer om icke en försäljning å UtmätningsAuction äfven är ett Hazardspel, och om icke i ett land, der myntvärdet är oupphörligt vacklande, der StatsEconomiska principer nästan vid hvarje Riksdag ombytas: der prisen å Jordbrukets producter variera två till trehundrade procent inom två eller tre år, och productions-kostnaderne ieke i samma förhållande förändras, jag hemställer om icke uti ett sådant Iand hvarje speculation på Fastighets-handel eller å industrieusa företag i allmänhet, det må ske genom köp eller Lotteri, är ett verkeligt Hazard-spel. Jag tror derföre, att man icke nog beräknat verkan på Nationens moralité af de fmanciella beslut, som vid sista Riksdag af Ständerne vidtogos. Dessa beslut hafva icke blott åstadkommit en Oeconomisk förstöring, utan jemväl en moralisk, och det till den grad, att det numera är nästan sällsyntare, att en förbindelse noggrant uppfylles uti penninge-transactioner , än att Iiqviden verkställas genom cession, eller genom för* Ben 20 October f. m, »»7 nekande af hand och förskrifning. Jag anser således EgendomsLotteri för närvarande vara af alla Hazard-spel det minst skadeliga. Åtminstone medförer det icke den tidsspilian och det tillfälle till andra utsväfningar, som en mängd öfriga Hasardspel, och det förekommer, istället för det andra Hazard-spel bereda en mängd Medborgares mine, ja förekommer äfven de stora Hazard-spel som idkas vid Utmätnings Auctioner. Man har väl sagt, att mycket menliga följder för Biket i det hela kunde af inrättningen uppsta.