Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Bonde-Ståndet lill alla delar godkänt hvad Utskottet sålunda föreslagit; Ridderskapet och Adeln dels lika med Utskottet ansett bomullsväfnad böra medgifvas 4 sk. drawback per skålpund, dels bestämt densamma till 4 sk. skålpundet å Socker och Tobaksfab]ikater; men deremot återremitterat Utskottets förslag till bestämmande af drawback för ylle och halfylleväfnader, jemte de i sammanhang dermed tillstyrkta jemkningar i ofvanberörda uti paragrafen befintlige 1 och 2 momenter; samt Presteoch Borgare-Stånden återremitterat paragrafen i dess helhet, så hade Utskottet, i dess utlåtande N:o 26, jemte anförande af de anmärkningar, som föranledt nämnde återremisser, hemställt, att då frågan om och till hvad belopp drawback borde ega rum, berodde på den tull, som för råämnet erlades, men derom då icke ännu vore definitivt besluladt, Utskottet måtte, med uppskjutande af allt yttrande i anledning af återremisserna, få framdeles, sedan berörde hinder upphört, afgifva nödigt utlåtande i ämnet. Sorn Rikets Ständer numera bifallit hvad Utskottet angående tullen å de omförmälda råämnena föreslagit, endast med det undantag, att införselsafgiflen å krossad t Lumpoch Havanna Terres-socker samt andra till §. 18.
Det af Finance-Comittéen framlagda arbete, hade mindre för afseende att uppställa en hel plan, än att gifva stödjo-punkter för ämnets utveckling, och för den granskning , hvartill de olika förhållanden kunde föranleda, som erfarenheten om det verkliga tillståndet i Provincerne gåfve vid handen y de motioner, som inom Riksens Ständer sjelfve blifvit gjorde, borde ock derföre först tagas i betraktande. I sådant skick har jag ansett frågan böra behandlas. Jag .vill nu icke sätta rpig emot att Friherre Wrangels oph Herr Tharas yttranden må remitteras j men anhåller blott att 27* Wrn 11 April f nu i nåsta plenum få besvara hvad deruti mig enskilt rörer; utbedjande mig Ridderskapets och Adelns tålamod att det afhöra. Herr Lagerhjelm'. Ytterligare får jag tillägga såsom ett motiv mot uppehållet af en bordläggning, att inom Finance-Afdelningen den önskan blifvit yttrad, att de disoussioner, hvilka i detta amne inom Ilidderskapet och Adeln blifvit förde, snart måtte föreläggas. Afdelningen är visserligen icke derföre uti overksamhet, den har naturligtvis ändå nog ämnen att sysselsätta sig ined; men då flere Ledamöter af de andra Stånden önskat att få del af dessa öfverläggningar, hemställer jag om vi ej böra gå dem till mötes, och ofördröjligen meddela Utskotten våra anföranden. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att ehuru det visserligen icke kunde i allmänhet någon Ledamot förnekas att begära ett anförande på bordet, likväl och då, äfven om samma anförande till behörigt Utskott remitterades, det ändock vöre hvarje Ledamots rätt, att i ämnet afgifva dess yttrande, hvilket sedermera korame att till Utskottet afgå; ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om det icke tilläfventyrs vore öfverflödigt att låta Friherre Wrangels och Herr Thatns anföranden hvila på bordet till nästa Plenum? Herr von Qvanten: Då nu de anföranden, som under discussionen blifvit afgifne, skola remitteras.
Eder med den skärpta stränghet begagna, att Gustafsson, som för ålderdom och sjuklighet icke vidare förmår till alla delar bestrida den tjenst, han i 44 år innehaft, skulle densamma beröfvas och derjemte sin nödtorftiga bergning, enär behållna inkomster af pastoratet, efter afdrag af den der anställde vikariens aflöning, endast utgör 80 tunnor spanmål, hvarförutan jemväl borde i betraktande tagas, det han ännu, efter förmåga, med ihärdighet bestrider de tjenste-åligganden, som inom embetsjummet låta sig i vanlig ordning utföra och i många hänseenden är Eder tili gagn, förmedelst sin rika erfarenhet och kännedom både afäreadernas gång och de särskilda förhållanden, som inom Stiftet kunna äga rum. Detta håfve Yl uti nådigt öfvervägande tagit; och som VI för godt funnit i nåder bifalla hvari J sålunda i underdånighet föreslagit och hemställt, så meddele Yl Eder sådant härigemm till nådigt svar och underdånig efterrättelse; befallande Eder etc. Stockholms Slott den 12 November 1845. OSCAR. F. O. Silfverstolpe. Likheten med orginalet intygar, Wisby den 24 Januari 1848, Carl Ahlberg. — 479 — Kuratorernes öfver Kong i. och Hvitfeldtska Stipendie-Inrättningen underdåniga Utlåtande, i anledning af 1847 års Revisorers anmärkningar vid räkenskaperna för nämnde Inrättning. §tonnäktigste Allernäd igste Honung! Genom nådig Remiss af den 3o sistlidne December, har Eders Kongl. Majit anbefallt Kuratorerne öfver Kongl, och Ilvitfeldtska Stipendie-inrättningen att inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers förra året församlade Revisorer, på sätt bifogadt transumf af deras afgifna Revisionsberättelse innefattade, yttrat rörande, denna Inrättnings förvaltning åren 1844 oc'x 1845; och få, lill underdånig åtlydnad häraf, Kuratorerne afgifva följande underdåniga förklaring:
Lika med Landtförsvars-komitéen, ehuru i strid med Krigs-kollegii åsigt, ansåge Departements-chefen att, då skyldigheten för embetsoch tjenstemän, som tillträdt den af Rikets Ständer beviljade löneförhöjning, att underkasta sig den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation blefve stadgad, vore genom Kongl. Cirkulären den 23 Februari 1858 och den 9 November 186U stadgad icke blott för dem, hvilka åtnjöte provisorisk löneförhöjning, utan äfven för de till sådan förmån på ordinarie stat uppförde, enahanda förbehåll borde, i hvad Krigsförvaltningen anginge, gälla såsom vilkor för dithörande embetsoch tjenstemäns bibehållande på ordinarie stat vid de löneförhöjningar, som de hittills provisoriskt åtnjutit. Genom den förändrade organisation af Krigsförvaltningen, som af Landtförsvars-komitéen vore föreslagen, skulle följande embete och tjenster, jemte dermed förenad aflöning kunna umbäras, nemligen: På Krigs-kollegn stat: ~ o Adjutants-befattningen i Presidents-expeditionen, med arfvode R:dr 800: — Kollegii-sekreterare-tjensten, med lön Kamererare-tjensten i Boksluts-kontoret, med lön . Registratoroch Aktuarie-tjensten, med lön Fyra Notarie-tjenster, med lön å 2,200 R:dr En Bokhållare-tjenst, med lön Två Kammarskrifvare, med lön å 1,000 R:dr En Adjutant i Intendents-militär-kontoret, med arfvode En Sekreterare å Intendents-embetet, med lön Två Sekreterare å de 2:ne andra embetena, h 3,000 R:dr En Hufvudbokhållare, med lön Löneförhöjningar: för General-intendenten R:dr „ Intendenten „ „ Advokat-fiskalen „ „ 4 Kammardrängar, å 50
Lag rörande flottningsoch flodreusuings-väsendet i Riket, angående utfärdande deraf: B, X. 24. 152, A. 152. — om skilnad i äktenskap, angående antagande af ny sådan: B. IV. 46, 97, 99, A. 113, 128; B. VIII. 314, 376; IX. 63. A. 80, E. 231. — till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter: B. III. 139, 147, 165, A. 166; B. IV. 46. A. 97, E. 175 Laga egoskiften, angående åtgärder för befordrande deraf: B, VIII. 91, 166, A. 166. — skifte, angående förändrade föreskrifter rörande vilkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af —: B. X. 158, 211, A. 211; E. XI. 314. —, om förändring af föreskrifterna i Skiftes-Stadgan rörande förordnande för landtmätare att sådant förrätta; motion af Herr Oscar von Knorring: se Motioner. Laga skiften, angående förslag till stadgande i fråga om de kostnader, boställs-innehafvare vid dylika kunna få vidkännas; motion af Grefve Henning Adolf Taube: se Motioner. Laga skiftens verkställande på Gottland, angående uppskof med tillämpandet af Kongl. Lagercrantz, Carl Gustaf', dess yttrande: V. 425- Lagerhjelm, Gustaf Reinhold, dess yttranden: IV. 221; VI. 553, 561. 580. Lagfart, sökt å fastighet å landet, angående ett stadgande derom att verkan deraf skall beriiknas, icke blott från det ting, utan från den dag, lagfarten sökes: B. X. 287; XI. 117, 237, A. 237, E. 315.
Listers hufvud och Sternö udde skulle vara förbudet, utan att ens i samma kungörelse någon viss punkt för den sednare linien uppgifvits, uti förekomne åtal blifvit tilllämpad; och hade detta stadgande tillkommit utan att hvarken vederbörande strandegare förut blifvit hörde eller ens någon Kronans rätt till sådan inskränkning i den allmänna fiskeri-rättigheten kunnat uppgifvas. Berörde påbud hade haft till följd att ej mindre vid anställde rättegångar uti ifrågavarande hänseende liera oriktiga uppgifter af vittnen afgifvits i anseende till svårigheten att med säkerhet bestämma en mils afstånd från stranden ut i hafvet, der inga fasta ändpunkter funnos, än äfven at,t en tredjedel af Mellby församlings invånare, eller emellan 1,300 och 1,400 personer, sorn uteslutande hade sitt uppehälle af fiske, hindrades att under den tid laxar nalkades stränderna fånga desamma och nödsakades att, under det lax i stor mängd strök förbi kusten åt andra håll, med sina små farkoster och redskap våga sig långt ut i hafvet, derigenom många olyckshändelser inträffat., sorn tillskyndat befolkningen svåra lidptiden. — På grund häraf och enär det vore staten föga Värdigt att, för erhållande af 2 eller 3,000 B:dr B:ko i arrende af meranämnde laxfiske, försvåra möjligheten för en större mängd folk att lifnära sig Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsi;. Betänkande
»Du gör aldrig annat, din lögnhals!» vrålade Anders. Lasse hoppade jämfota. »Nu skall du få för gammal ost Så att skjortan ska bli tom!» Att de jämt skulle gräla, tyckte Anders. Det borde de låta bli, tyckte Lars, och så togo de sig en dragnagel på den saken. »Såless ska’ du ta hem lite supanmat till dej och bju på kaffekask på mörna ... och jag ska’ vara som en brudgum hvar eveli dag!» sade Anders. »Hejsan!» »Men bruden din ska’ du försöka sälja!» »Sälj din du!» »Kanske du tror, jag vill köpa den där gamla fölmärren?» »Skall jag kanske köpa din, då?» »Käre gör det ... hon skulle just passa dej.» »Det var tusan hvad du är bråkig med dina eviga käringar! »Du är en bråkmakare själf ... men härvidlagen ska du få se ...» Nej att de skulle råka ihop jämt, då de kunde ha det så bra här på vedbacken. De skulle vara goda vänner, mente Anders, och på den saken togo de sig en piliknarkare. »För dom där käringarne skulle äta opp hvarann, om dom kom i samma gård, och då kunde vi få det så bra», sade Lars. »Men inte vill jag föda ihjäl dem, de bestarne», mente Anders på tro. »Inte jag häller ... for du har bättre råd.» »Föd din käring själf du!» »Ja, inte tänker jag föda din.» »Har jag bedt dej, kanske?» »Det hörs slikt.» »Ja, men nu är du evinnerligen olycklig, gosse lilla.» Anders slog ihop näfvarne, så att det sade skvatt. Hå, hå, hå, förmanade Lasse. Inte skulle de slåss för så usla skrällen. Nej, det skulle de då inte, och så togo de sig en sextumsspik på den saken. På det sättet uppgjordes småningom affären i sakta mak och blef klappad och klar vid kvällningen. Då var också literbuteljen klappad och klar och litet af en annan literbutelj. Gubbarne voro hvarken klappade eller klara, hvad det beträffade.
Därför en vänlig fråga: hur är det möjligt att ni, mina ärade damer, tillhörande, såsom ni själfva säga, den högre samhällsklassen, kunna åstadkomma så m y c k e t för så litet? Så talar en fru o m dussintals broderade underklä- der af prima materiel, handskar, smycken, sidenklädningar m. m. o c h använder ej mer än 125 kr. o m året till kläder; en annan fru m e d 7 ä 8,000 kr:s årlig inkomst offrar på sin dräkt endast 120 kr., för att ej tala om en tredje dam, s o m är elegant på 75 å 100 kr. o m året. Detta är för mig alldeles ofattligt, men det är väl brist på kunskaper o c h bildning, antager jag. Kanske att någon på det området kunskapsrikare ville råda o c h hjälpa en i allo inskränkt arbetarehustru, så vore jag mer än tacksam. Det är bara augusti nu, o c h jag har redan till min harm användt öfver 60 kr. Sömnaden på samtliga persedlar har jag själf gjort, klädt hattarna, blekt nattröjorna samt virkat spetsarne till d e m (jag syr nämligen allting utaf oblekt tyg till underkläder o c h bleker det själf; jag tycker det blir starkare). Och s o m det synes, har jag köpt det allra billigaste man kan åstadkomma, så väl i afseende på skodon som tyger, o c h ändå går det till så mycket. Om jag då skulle räkna sömmarlön till, blefve det j u ökadt m e d en ej så liten summa. Nu frågar jag, hvar de så kallade bättre fruarna handla, som få så mycket för sina pengar. H a de större förmåner hos herrar handlade än vi, som i vårt anletes svett förvärfva våra småslantar? Det är m y c k e t kvar på det här året, o c h vintern tillstundar, då behöfver man varmare kläder, o c h för att ej frysa behöfver jag så mycket. För ett godt råd vore ingen tacksammare än En arbetarhustru, XV .. Då jag på grund af bortvaro under sommaren ej fått tillfälle från början följa m e d » klädpenningfrågan » uti Idun, vill jag ej uti ämnet ingå i detalj, rädd att orda o m redan afhandlade saker.
R:dr för en 24 kannors pann», minskas med 24 sk. på kannerummet; att afgiften för pannor under 17 kannor utgår efter sex ([6~) sk. på kannerummet; och att denna afgift för enkel panna må, då mäskvärmare begagnas till sådan redskap, ökas med femtio (5o) procent. — Beträffande beskattningen å konstapparater, hafva Rikets Ständer, till grund derföre, antagit, att desamma böra beskattas i mon af påskyndad afverkning och fördelen af en större production, hvarvid enkel reclificator, i hvilken benämning äfven inbegripes den vanliga klarkulan eller klarblåsan, ansetts till 75 procent, dubbel rectificator till 100 proc., enkel rectificator jemte mäskvärmare till 175 proc., och dubbel reclificator jemte mäskvärmare till 200 proc., bidraga till afverkningens skyndsamhet, hurusomhelst dessa apparater till den enkla redskapen må appliceras; samt den dubbla pisloriska pannan med 5oo proc. öka afverkBih. till R. St. 2 Bandet. 23 I 178 Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.o 338. ningsförmågan; och hafva R.
Uti sin ofvanberörda skrifvelse bade Kommers-Kollegium för egen del vitsordat det synnerliga nit och den för skolan gagneliga verksamhet som af Kaptenen Cronstrand ådagalagts under den trettonåriga tid ban i egenskap af föreståndare haft sig den närmaste ledningen af skolans angelägenheter uppdragen; och enär Kollegium lika med skolans nuvarande Styrelse, ansåge Kaptenen Cronstrands utmärkta förtjenster i afseende å läroanstaltens ordnande och utveckling, i förening med den omständighet. att Kaptenen numera befunne sig vid en ålder af omkring 68 år, påkalla ett sådant erkännande från det allmännas sida, som med skolstyrelsens förevarande underdåniga framställning åsyftades, helst oflanämnda skolföreståndare-befattning blifvit af Kaptenen Cronstrand i början bestridd utan arfvode och sedermera emot en aflöning, som ingalunda kunde anses motsvara den med befattningen förenade möda och tidsuppoffring, hade Kollegium i underdånighet tillstyrkt allåtandet till Rikets Ständer af nådig proposition angående en årlig pension åt Kaptenen Cronstrand lill det af skolstyrelsen föreslagna belopp. Bil. N:o 5 till Kongl Med afseende på den gagneliga verksamhet, som kaptenen Cronstrand under en längre tid utvecklat för upprätthållande och förkofran af Slöjdföreningens skola och hvarigenom han i väsendtlig mån bidragit till den svenska industriens framsteg, hemställde Stats-Rådet, att Kongl. Majrt mätte till Rikets Ständer göra framställning derom, alt en pension, motsvarande det arfvode Cronstrand, såsom föreståndare för nämnda skola tillförene åtnjutit, eller 1,800 R:dr årligen, måtte på allmänna Indragningsstaten uppföras för all utgå, icke blott från början af nästkommande stalsregleringsperiod, utan äfven, i anseende till Cronstrands redan framskridna lefnadsålder, för instundande år 1865. Hvad Stats-Rådet i ofvan upptagna mål i underdånighet tillstyrkt, behagade Kongl. Majrt i nåder bifalla; och skulle utdrag af protokollet derom Fiuans-Departementet meddelas.
stå, har jag strax nycklarne till hands och kan på minuten taga fram, hvad som behöfves. IllnL ru Hanna Kamkes för en tid sedan inOch ännu ett. Skulle tjufvar vilja helsa «• ! Asigterna tyckas vara att afskrämma och förhindra. mycket delade. En insändarinna » Albert. » Mina förråd utaf kaffe, socker, mjöl, gryn yttrade sig i n:r 7 af Idun gendrifvande mot m. m. har jag icke i skafferiet, utan i ett fru Kamke; att hon i sin uppfattning ej särskildt skåp, äfven detta läst. Jag brukar varit ensam, synes af ingångna tacksamhetssjelf taga fram och lägga i grytan, hvad som skrifvelser. behöfs, smör, kryddor, eller hvad det nu vara För dagen lemna vi ordet åt en annan må. bland våra värderade medarbetarinnor, hvilken Ej derför att jag misstror tjenarinnan, utan i saken obetingadt tar fru Kamkes parti. emedan jag tycker det är en af mina pligter Andra uppsatser i ämnet ha ingått och vänta som husmoder; dock undervisar jag samtidigt på utrymme, bland dessa nämna vi särskildt härmed min tjenarinna, så att hon kan göra en från fru Langlet. det alldeles på samma sätt som jag sjelf, om Den ingalunda ovigtiga frågan torde bäst det skulle någon gång behöfvas vid sjukdomsklargöras genom detta offentliga meningsutbyte. fall eller annat. Alltså: ordet åt » H o i »! Mig åtminstone skulle det vara en sann pina att » ej på en hel vecka », ja, blott en * enda dag, » få gå i kök och skafferi », utan endast » se till barnen och s y ». Tillåt mig först att till Hanna Kamke utFast man innerligt älskar sina barn, kan tala ett hjertligt och varmt tack, icke allenast man j u alltid någon gång vid tillfälle låta for hennes utmärkta och beaktansvärda upptjenarinnan se till de små, ty annars kan satsers verkligt goda innehåll, utan fast mera det j u hända, att barnen blifva, som man för den innerlighet och det milda allvar i säger, så » kelna » efter modern, att de storförening med sann välvilja, som känneteckna skrika och omöjligt kunna tystas hvarje gång de samma.
Jag har så långt jag kan minnas tillbaka älskat konsten med en kärlek så häftig och okuflig som kanske endast en sådan sluten och djup natur som min är mäktig af, jag har sökt bekämpa denna kärlek, men då jag i någon mån lyckas att glömma den då är lifvet ett värdelöst intet eller rättare: en odräglig börda. Jag förstår mig icke sjelf. Jag är ledsen att jag är så gammal, »Tardif» kommer alltid för sent – stackars Tardif! – det ligger i namnet. — Hvarför skall jag vara som solrosen, alltid vändande mig efter samma föremål? Hvarför har jag fått denna lärgirighet, denna sträfvan efter sanning och skönhet, när den dock ej är stark nog att närma mig till dem? Jag vet icke; vet endast, att beröm är mig intet, pengar intet, lyx intet, att framåtsträfvandet är detsamma som lycka, men stillaståendet förtviflan! Och nu, herr redaktör, nu har jag för en gång varit fullt öppenhjertig och ni vet nu mera angående mig än jag sagt för anhöriga eller vänner. Jag litar på er och der fins ej en tanke i min själ, som jag är mån om att dölja för er, men också kommer ert domslut att inverka på hela mitt kommande lif. Mina rimmerier torde ni kanske vara god att kasta i elden, ty det är alltsammans skräp, ej värdt postportot. – Förlåt mig all den tidsförlust jag vållat er, och döm mig ej för strängt! – Om ni tillåter skulle jag gerna sjelf vilja hemta »Akrobaten», då jag kommer till Stockholm, förutsatt att ni ej är missnöjd på mig för detta långa bref och mina 28 år, ty dessa senare oaktadt är jag ännu rysligt rädd för all ovänlighet. Ni behöfver ej vara rädd, min tunga är lika njugg på ord som min penna är frikostig. Ni har varit mycket god emot mig och jag är en sådan stackare att jag icke en gång kan tacka er derför. Jag skulle känna mig lycklig om jag någon gång kunde vara er till nytta, men det skall jag tyvärr aldrig kunna. Nu farväl. Gud gifve er ej endast framgång, utan äfven lycka!!! Med sann aktning och tacksamhet ödmjukligen Victoria Benedictsson. Bäckströms svar: Högädla fru!
Dessutom har Kongl. Majit låtit ti 1 Dess Beskickning vid Nederländska Hofvet aflemna duplicata af alla Handlingar, som hufvudsakligen bevisa, huruledes Svenska Stats Skulden i Holland blifvit liqviderad eller dödad. B. Angående Capital-Gulden i Brabant, tillkommen under åren 17912, 1793, 179" och 1799, medelst fem stycken uti Antwerpen upptagne Län, tillsammans utgörande Nio millioner 2 50,00o Gulden Biabanskt vexelmynt. Stats-Utskottets Eetänkanden. »935 På denna Rikets Skuld återstod år 1812, Sju millioner 541,000 Gulden, hvilken Summa vid öfvertagandet år 181 5> enligt Riksgälds Contoirets då meddelade uppgift, var, genom under tiden skedd inlösning af förutnämnde Svenske Medborgare tillhörige Obligationer, minskad till Sju millioner, 359,000 Gulden i nämnvärde. Vid Lånens upptagande hade, till LångifVarne» säkerhet, blifvit aflemnade Konungens Auktorisation och Riksgälds-Contoirets garantie för Hufvud-beloppet af den, hvarje gång, upplåna, de Summa, samt Riksgälds-Contoirets, emot detta belopp, svarande Obligationer, å 1000 Gulden hvardera, hvaraf förstnämnde Documenter alltid qvarstannat hos Banquiershuset, Enkan J, M. Smets, hvilket ombesörjt Låne-Operationerne och de sistnämnde, eller Obligationerne, genast utgifvit till de serskilde Långifvarne, i nion af deras försträckningar.
Hade grundlags-stiftarne velat, att tydning och tillämpning utöfver bokstafliga lydelsen finge ske genom bemödandet, att i spridda stadganden uppleta en dem alla genomgående och sammanhållande princip, yttringarne af ett i alla rigtningar konseqvent genomfördt system; — huru hade då regeln i 83 §. Regerings-formeiv kunnat tillkomma? I andra lagar, än Grundlagarne, må det vara lofligt att vid tillämpuingen leda sig efter en i dem uppsökt grundtanke; men Grundlagarne ärö af en särskild natur; den fria tydningen af dem kunde leda till vådliga rubbningar af konstitutionela rättigheter eller upplösande af nödvändiga hämmande band; der är vida bättre, att förtjensten af fullt utbildad harmoni i lagens alla delar kommer att saknas, än att de till sina gränsor så ömtåligt afvägda rättigheterna otillbörligt vidgas eller inskränkas. Grundlagarne gifva icke något bokstafligt stöd för den af Stats-rå^ dets ledamöter uppställda och försvarade sats. Regerings-formen har i 57 <§, åt Rikets Ständer allena förvarat utöfningen af svenska folkets rätt att 20 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. ”sig beskatta;” hvilka uttryck äro lemnade beroende på tolkning efter allmänna språkbruket, således inbegripande alla beslut, hvarigenom någon tillgång för utgifter af Rikets Ständer bestämmes och anvisas; den har vidare i 58 och 59 §§ bjudit, att Stats-verkets behof skola vid hvarje riksdag pröfvas och bestämmas; den har förklarat i 62 §, särskildt angående den utöfver ordinarie stats-inkomsterna erforderliga bevillning, samt i 64 och 65 angående Statens alla penninge-tillgångar, vare sig ordinarie statsmedel och inkomster, eller extra ordinarie utlagor, att de icke få annorlunda användas, än Rikets Ständer fastställa; och Riksdags-ordningen har uti 30 § 2 mom. förordnat, att Stats-Utskottet skall utröna, pröfva och föreslå det, som till Statsoch Riksgälds-verkens behof erfordras, "sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagna.”