Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
-Sedan en stigande humanitet och förekommande missbruk af lagbestämmelserna i ämnet samverkat lill afskalfandet af de afflictiva kroppsstraffen för brottslingar äfvensom husagan för tjenare; derefter föranledt lagbestämdt ansvar för husdjurens vanvårdande och misshandlande, samt slutligen framkallat de mest enhälliga och välbefogade yrkanden på borttagandet af de, i förnyad stadga, ehuru något förmildradt skick, upplifvade, men hvarje fri man och hvarje civiliseradt samhälle ovärdiga och förnedrande prygeloch daggstraffen vid krigsmagten; sä synes det vara blott en, i tidehvarfvets och bildningens förmildrande anda fortgående, oafvislig konseqvens, att med ens afskaffa all offentlig hudstrykning samt förlägga utdelandet af kroppslig aga för minderäringar, der den ej kan alldeles undvaras, till familjehemmet och under fadersväldets omedelbara kärleksband. Om, såsom man bör hoppas, representationens allvarliga förkastelsedom öfver prygeloch daggstraffen mäste förvandla dessa sista lemningar af barbariska fördomar och bruk för pligtkänslans vidmagthållande hos militärer till endast ett, i våra brottmålsoch straffannaler qvarstående, vittnesbörd om gammal råhet och väld; sä blefvo det ju en ännu oförsvarligare följdvidrighet och olämplighet att låta afflietiv bestraffningsrätt qvarstå lör någon offentlig myndighet eller institution pä det fridsoch familjområde, der skolan och skolungdomen onekligen befinna sig, särdeles som det är ädagalagdt, att missbruken äfven härstädes högljudt mana till det råa och förkastliga brukets totala afskaffande, samt inga af de skenskäl och skengrunder för strykmethodens fortsättande här kunna anföras, hvilka man åberopade för husagans och de afflictiva disciplinärstraffens bibehållande. De upphäfda afflictiva bestraffningarna drabbade nemligen, likasom prygeloch daggstraffen, endast fullvuxne och kroppsligen utbildade personer, som i nödfall möjligen kunde sätta något personligt värn emot enskildt missbruk och uppbrusande ölverilning, samt hvilkas oftast härdade lekamen uti egen styrka och fasthet egde ett naturligt skydd mot menligare följder af misshandel.
Vare sig godt eller ondt, så vilje vi lyda Herrans vår Guds röst, den vi sände dig till; på det oss må väl gå, då vi Herrans vår Guds röst lyde. Efter tio dagar skedde Herrans ord till Jeremia. Då kallade han Johanan, Kareahs son, och alla höfvitsmännerna, som när honom voro, och allt folket, både små och stora; Och sade till dem: Detta säger Herren, Israels Gud, till hvilken I mig sändt hafven, att jag skulle bära edor bön fram för honom: Om I blifven i dessa lande, så vill jag uppbygga och icke omkullslå eder; Jag skall plantera och icke upprycka eder; ty det onda, som jag eder gjort hafver, det ångrar mig allaredo. I skolen väl säkre vara för Konungenom i Babel, den I rädens före, säger Herren; I skolen intet frukta honom; ty jag vill vara när eder, att jag skall hjelpa och frälsa eder ifrå hans hand. Jag skall bevisa eder barmhertighet, och förbarma mig öfver eder, och föra eder uti edart land igen. Men om I sägen: Vi vilje icke blifva i desso landena; på det I ju icke skolen lyda Herrans edars Guds röst; Utan sägen: Nej, vi vilje draga in uti Egypti land, på det vi intet örlig se måge, eller höra basuners ljud, och ingen hunger för bröds brists skull lida, der vilje vi blifva; Nu, så hörer Herrans ord, I qvarblefne af Juda; detta säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Om I ställen edor ansigte till att draga in uti Egypten, så att I viljen der blifva; Så skall svärdet, der I frukten eder före, drabba på eder uti Egypti land; och hungren, den I rädens före, skall allestädes följa eder uti Egypten, och skolen der dö. Ty vare sig ho de kunna, som sitt ansigte dit ställa, att de vilja draga in uti Egypten, der till att blifva, de skola dö genom svärd, hunger och pestilentie; och ingen skall qvar blifva, eller undslippa det onda, som jag skall öfver dem komma låta.
Vidare och i det sednare hänseendet förekomma framställningar: l:o af Stadsfullmäktige i Sköfde att Nådig Proposition matte till Rikets Ständer aflåtas om förändring af pedagogien i nämnde stad till treklassigt Elementar-Läroverk; {ill stöd för hvilken anhållan hufvudsakligen åberopats: att pedagogien för närvarande. Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 33 räknar mer än 70 lärjungar och i följd deraf under de sednaste läseterminerna städse haft sig en extra lärare beviljad; att staden Sköfde, sora redan förut egde ett centralt läge för en stor del af Westergötland, genom den lättade jernvägskommunikationen blifvit en ännu mer betydande centralpunkt och derigenom redan tillväxt och ännu vidare kommer att tillväxa i afseende på rörelse och folkmängd; att förrberörda centrala läge gjort staden till en plats, der sammankomster i många för länet vigtiga angelägenheter hållas, hvarigenom äfven tilloppet till skolan ökats, då föräldrar, som af andra orsaker ofta hafva anledning att besöka denna stad, finna det mindre kostsamt och för en närmare tillsyn öfver sina barn mera lämpligt att hafva dem i skola der, än i någon annan stad, äfven om en sådan eljest skulle vara närmare belägen; att det ringa afståndet mellan Sköfde och Skara desto mindre borde utgöra ett hinder för utvidgningen af Läroverket på det förra stället, som densamma med hänseende till det alltmera tillväxande lärjungeantalet i de lägre klasserna vid Skara Läroverk snarare måste anses äfven för detta sednare Läroverk nyttig och önskvärd; samt slutligen att skol-lokalen i Sköfde genom tillbyggnad och utvidgning anordnad för ett treklassigt Läroverk, hvarjemte staden vore villig att, närhelst större utrymme för skolan erfordras, detsamma anskaffa; och har Domkapitlet i Skara, öfver denna framställning hördt, med afseende å de utaf Stadsfullmäktige anförda skäl, å densamma tillstyrkt nådigt bifall. Då Eders Kongl.
Dctz answar, att de bewiljade medel blifwa till ändamalek anwände; Och da det kan tjena Regeringen till heder inför Nationen om, genom förbättrad Organisation uti Inrätt» ningarne, de anslagne medlens kraft och werkan kunnat utwidgas och befästas! dock anser Utskottet det förbehäil böra göras att den allmänna JndragningsSraten icke ma med nya Personer i de asgäendes stalie förökaS, utan bejparingarne derä särskildt till Statens skulders afbetalning anwändas och den således för Staksbristen ingående Bewillning i samma mohn till förbättring i Riksgälds Conloirers Inkomster till der samma ingä. I öfrigt har Stats »Utskottet till närmare up, lysning wid jämförelsen emellan innewarande ars S'ar och den af Sraro Utskottet nu förestagne lätit författa Calculen Lill. B. z:o Angående Stats Regleringen Utaf de till Siatö.-Ulskoliet öfwerlämnade Personnelle Stater, har Stats-Ulffoklek g,ork sig noga - I2I0 Den 22 November. ga underrZttadt om deras beskaffenhet och inrättning samt derwid öfwerwägat, huruwida samma inrättning wid ven Stars-Uiskotrcr nu updrague Reglering af Scaterne rorde följas eller vin någon förändring deruti wore att widtaga som kunde leda till ännu mera ordning och enkelhet. Redan ifrån äldre tider hofwa Staterna warit indeldre uti Ordinarie och Erkra Ordinarie Z och uti senare tider bar den sistnämnde innefattat 2:ne särskildta Titklar, nämligen ärliga Utgifter och sadane som warit bestämde till indragning wid Jnnehafwarens afgång. Ehuru StatS-Utjkottet funnit denna indelning wara instämmande bade med ordning och redighet, har Statö-Utfkottet likwal trott att med bibehållande af samma ordning och redighet en ännu enklare metho. de skulle wara möjelig och i utförande »verkställbar.
Den, som anser att, på sätt tre Stånd beslutat, kråsoch bröst-nålar af oäkta metall böra fortfarande förtullas med 25 R:dr för 100 R:drs värde, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages för denna artikel följande redaktion och tullbestämmelser. Bröstnålar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen: förgylde eller försilfrade 1 skålp. 36 sk. införselstull. andra slag 1 » 24 sk. » I öfverensstämmelse med hvad Utskottet tillstyrkt, har Borgare-Ståndet beslutat, att Nät, af alla namn och slag, hvilken artikel nu förtullas efter värde med 33'A procent, skulle i stället förtuilas lika med det garn, hvaraf de äro gjorda, med tilllägg af 50 procent; hvaremot Riddershapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden vidblifvit gällande bestämmelse; och lärer, derest icke Borgare-Ståndet vill i de öfriga Ståndens beslut instämma, följande omröstning böra ega rum: 88:o. Den, som, i likhet med hvad tre Stånd beslutat, vill att gällande införselstull, 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde, skall bibehållas för Nät af alla namn och slag, röstar Ja; Bevillnings-Utshottets Memorial, JM 14. 57 Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma nät af alla namn och slag, att förtullas lika med det garn, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 50 procent. Utskottets i fråga om artikeln Oljor, feta, gjorda förslag att palmolja må vid rubriken hampolja tilläggas och sålunda blifva åsatt införselstull af 6 rst. per skålp., hafva Presteoch Borgare-Stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tulltaxa, förkastat.
Genom nådig remiss.' har Eders Kongl. Maj:t behagat anbefalla Kommerse-kollegium att inkomma med underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående sistlidet år verkställd granskning af de under Kollegium ställda fonders och medels förvaltning åren 1853 och 1854; och får, till åtlydnad häraf, Kollegium i underdånighet afgifva det yttrande, som Kollegium ansett nämnde berättelse påkalla. l:o Revisorerne hafva, med anledning deraf, att, bland Manufaktur-diskontens tillgångar, i räkenskapen upptagas och balanseras dels fondens fasta egendom, til! dess brandförsäkringsvärde, 60,000 R:dr b:ko, dels inventarier till värde af 1,524 R:dr 29 sk. 4 rst., anfort: att, genom nådigt bref till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor af den 15 februari sistlidet år, angående fastställda nya formulärer för rikshufvudboken m. m., Eders Kongl. Majit, vidkommande den af Rikets vid 1847 och 1848 års riksdag församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 8 September sistnämnde år, väckta fråga om uteslutande ur allmänna verks penninge-redovisningar af värden å fastigheter, samt å vissa inventarier och materialier, som icke kunna till rörliga tillgångar räknas, eller i allmänhet till liqvider för det allmännas räkning begagnas, i nåder förklarat, att, sedan nya formulärer för de förvaltande verkens räkenskaper blifvit genom Stats-kontoret uppgjorda samt af Eders Kongl. Maj:t i nåder pröfvade och fastställda, förenämnde fastighetsoch inventarievärden icke vidare böra uti ifrågavarande räkenskaper ingå; och då något hinder i afseende på Manufaktur-diskontens räkenskaper icke syntes möta för oförtöfvadt vidtagande af en så beskaffad förändring, samt otvifvelaktig! en riktigare öfversigt af sjelfva diskont-fondens ställning derigenom vunnes, hafva Revisorerne hemställt, att ifrågavarande nya boklöringssätt, hvarigenom värdet af diskont-fondens fasta egendom och inventarier komme att utur dess redovisningar uteslutas och i särskild räkenskap uppföras, måtte, så snart ske kan, bringas till verkställighet.
Penningar , Hemmansräntor efter Markegångsvärde . Ordinarie Afkortning. Extraordinarie Afkortning. För bortflyttade och efterlyste personer . 1,291:40. io. 2,442:16. 9. Div. afkortninsar å Kongl. Räntekammarens O O uppbörd 62: 20.10. 31:43.11. D:o å Chartae-Sigill.-Verkets cl:o 402: 2. 3. 498: 34. c. D:o å Nummer-Lotteriets d:o 128,253:32. — 127,825: 4.10. D:o å Mynt-Verkets d:o 30: 13. 6. -— D:o å Avesta Bruks d:o 1,679:34. 8. D:o å Stockholms Metall vågs d:o 257: 1. o. t: 4. 9. D:o å Jönköpings d:o d:o 35:43. 2. ■—*—• — D:o å Götheborgs d:o d:o 103: 5. — —• D:o å Calmare d:o d:o 2:24. — D:o å Krono-Magasinernas d:o 489:24. 4. Anordning utom Stat. Andelar i Böter: Ut gifter ne hafva utgjort: Enligt Riks-Staten: å l:sta Hufvud-Titeln 718,551:36.11. 724,143:19. 5. Öfverskotterne af Stats-Verkets För att lätta öfversigten af de resultater, Rikets Ständers StatsReglering vid tillämpningen på 1834 och 1835 årens räkenskaper utvisar, hafva Revisorerne låtit upprätta nedanstående Tabell: Debet. För År 1834. Balance från föregående året Reservationer å Stats-anslagen 1,C)63,802: 43. 4. Behållne Ordinarie och Extraordinarie Inkomster 9,169,395:13. 7.
För bevillning under 2§ R:dr, eger ingen rösträtt rum. I stad röstas för fastighetsvärde af 2000 R:dr, lika som för 10 R:drs bevillning efter 2 Artikeln. derutur bör följande mellanmening utgå: ”eller serskilte föreskrifter om röslberäkningen ciro gifna.” bör utgå. usta puncten af denna §. förändrad sålunda : Rösträtt i Socknestämma på landet ege i allmänhet en hvar egare, arrendator, så framt egaren icke bor inom socknen eller i annat fall sig denna rättighet icke förbehållit, eller innehafvare af fastighet, jemte andra socknens invånare, sorn för lön, fabrik, verk eller inrättningar, handtverk och annan näring eller rörelse, erlägga bevillning efter aldra Artikeln. De likväl undantagne, hvilka stå under andras husbondevälde. Röslrättigheten beräknas efter hemmantal, der sådant finnes åsatt. Annars medför 10 R:dr bevillning efter 2 Artikeln lika rösträtt, som i;dels mantal, 5 R:dr lika med |:dels mantal och 2§ R:dr lika med -gidels mantal, hvarunder, på grund af bevillning, ingen rösträtt eger rum. I stad röstas efter hittills antagna grunder; dock iagltages, att emot 2000 R:drs fastighetsvärde svarar 10 R:drs bevillning för lön eller rörelse samt att rösträtt icke utöfvas för mindre beviliningsbelopp efter 2 Artikeln, än 2 \ R:dr. Till rättelse för beräkningen af rösträttigheten skola Häradsskrifvare och Stads-casseur tillställa Kyrkoherde utdrag bifallen, hela §:n bifallen. bifallen, hela §:u bifallen. lil Utskottets förslag, enligt Betänkandet N:0 29. 7 §• 1 mom. 2 mom. 3 §• Ridderskapets och Adelns beslut. derur bör utgå hela den senare meningen från och med: Socknestämma skall hållas offentligt j ända till momentets slut. följande lydelse: Ej må ledamots frånvaro hindra stämmans fortgång; kommer han tillstädes sedan beslut taget är, må han icke derstädes, uågol i samma ämne anföra.
Derest, genom vexling eller annan orsak, det sålunda bestämda förhållandet emellan en Banks tillgångar samt beloppet af dess credit-sedlar och invisningar skulle komma att rubbas, ål i g ge det Banken att inskränka sin utlånings-rörelse, och inom en månad hafva återställt det rubbade förhållandet. *4 B.ntcooch Lag-Utskottens Memorial i\:o 6, Ståndet beslöt vidare, att näst efter denna §. borde, under serskild numer, insättas den i Herr Grefve Frölichs förslag förekommande 9 likväl med den förändring, att dess forsla moment kommer alt erhålla följande lydelse: Upplåning, vare s/g i Jorm af försträckning, deposition eller creditiv, må ej af Sedel-Bank ske till ett belopp, sorn öfverstiga' hälften af hvad A tecknad och inbetald grundfond finnes i Banken och för dess räkning i allmänt förvar innestående. 7 §• anlogs med någon förändring, så lydande: Pröfvar Kongl. Majit, för myntvärdets orubbade bibehållande, nödigt, att utgifvandet af credil-sedlar under det i dama Lag stadgade inaoch ni un nedsättes, må föreskrift derom m. m. 8 §. bifölls med den förändring i r mom., ali, i stället för: efter 8 för ioo örn året, skulle sällas: efter 6 för joo om året. 9 §. i momi antogs med den förändring, ali dess början skulle erhålla följande lydelse: Så snart Banken brustit i betalning af någon af dess creditsedlar eller för vägrad inlösen återkommande invisninga/ på Rikets Ständers Bank, cge borgenären genast m. lii. 9 §. 2 mom. skulle erhålla följande lydelse: Har Bank brustit i betalning af någon af dess här om förmälde crc'dit-sedlar eller invisningar, åligge Konungens Befallningshafvande> att genast undersöka Bankens hela ställning.
Men huru man än må tänka sig hans motiver och ställning vid tiden af Finska krigets början och Anjala-förbundets uppkomst: så är det en ren obegriplighet, att han skulle i det ögonblicket kunnat önska något annat, än sina troppars möjligast skyndsamma framryckande. Visserligen kan ej nekas, att dessa troppar, ehuru i öfrigt till stridskrafter mer än tillräckliga för den mot Kejsarinnan åsyftade öfverrumplingen, vid bardalekens öppnande befunnos icke vara på långt när så väl, som sig vederbort, försedda med alla de nödiga behofven. Orsakerna dertill voro, korteligen: Konungens egen alltför sangviniska åsigt af sakernas allmänna läge, och särskildt af sina tillgångar; vissa rådgifvares antingen liknande illusion, eller oursäktliga sorglöshet och undfallenhet; nödvändigheten, sedan engång beslutet var fattadt, att brådska med utförandet; önskningen, att undvika hvarje sken af ”anfalls”-krig; och derjemte det dels motvilliga, dels rentaf förrädiska tänkesätt, som hos de missnöjda var, så inom som utom arméen, i alla rigtningar verksamt. Men huru skulle ett stillestånd kunnat synas honom önskvärdt, hvarunder icke blott han vunnit tid att förstärka sig, utan äfven – och vida mer – Kejsarinnan? ett stillestånd, som ju tillika genast hade gjort hans påräknade bundsförvandter än mera tvehågsna eller dröjande? Antager man, att han åt några bland de sedan såsom Anjala-bröder uppträdande gifvit en vink, som föranledde deras beteende: må man då förklara, hvari denna vink skulle ha bestått; eller huru de gränsor skola tänkas, inom hvilka han med deras beteende kunnat bli belåten! – Ögonskenligt är föröfrigt, icke blott om Conspiratörerne öfverhufvud, utan äfven om sjelfva de mest comprometterade, att deras antal utgjordes af narrande och narrade. Bland de sednare fanns tvifvelsutan mången, som var både käck officerare och enskildt oförvitlig man.
M. för arméens vidmakthållande i stridbart skick begärda anslag , anhåller jag om R. o. Ad:s benägna uppmärksamhet för följande anmärkningar. Den af StatsUtsk. föreslagna indragning i åtskilliga delar af den stående arméen, torde, hvad befälet vidkommer, icke utan den största och betänkligaste olägenhet kunna äga rum, då antalet af officerare på stat redan är så knappt tilltaget , att nu ej förefinnes mer än circa proc. mot styrkan af vict manskap, som vid utbrottet af ett krig kan komma att behöfva begagnas, dels vid den activa arméen , och dels i garnisoner och dcpoter. Verkliga behofvet af officerare inom en stridbar amice kan antagas till 5 proc. för artillerioch ingenieur-trupper, 4 proc. vid cavalleriet och 3 proc. vid infanteriet, stabsoch compagni-officerare sammanräknade. Den betydliga brist å befäl inom Svenska arméen, som för ett krigstillstånd, enl. förenänmda beräkning, redan förefinnes, äfven om nuvar. officers-personal oförminskad bibehälles, torde likväl, vid arméens försättande på fältfot, kunna fyllas genom underofficerares och bildade bevär:synglingars befordrande till officerare; men denna utväg anser jag ej med hopp om framgång kunna anlitas eller tillfyllestgöra, så framt det redan existerande missförhållandet emellan öfvadt befäl och arraéens behof deraf, på sätt StatsUtsk. tillstyrkt, än ytterligare skulle utsträckas. Hvad indraga, i manskapets styrka inom infanterivapnet vidkommer, anser jag likaledes det vara betänkligt att vidtaga en sådan åtgärd, innan bevärrs-manskapet erhållit den organisation och öfning, att åtminstone någon del deraf med säkerket kan påräknas till activ krigstjenst, genast vid öppnandet af en campagne. Det nuvar. stående infanteriet måste anses såsom stam, hvaraf underofficersoch corporals-befäl för hela styrkan må kunna uttagas , och det öfriga erfordras till cadrer, i hvars leder bevär:s-manskapet skall inträda. 38a Deli j Maj e. ra.
Det var Stålhandske med hjelpen, Som i elfte timmen kom. »Då begynte rigtigt festen, Sporrande den svarta hästen, Flög Herr Jan från led till led. Som orkanen gick attacken Upp mot sachsarne på backen, När de flydde ur sin vagnborg, Hur vi sablade dem ned!» På hans läppar talet stäckes – Lyssna! Månn’ i fjerran väckes Wittstock-dundrets återljud? Är det åskans djupa toner? Nej, men kejsarens kanoner Mot det herrelösa lägret Rycker fienden, vid Gud! Allt förvirring är och häpnad. Med förtviflans styrka väpnad, Ger sig luft de svenskes harm: »Må de fega och de fala Gå till dem, som bäst betala! Här vi hålla stånd så länge Än en droppe blod fins varm.» »Svenske herrar, tonen dämpen», Säger gamle höglandskämpen, »Inga flera slika ord! Den som vi i alla öden Följt och älskat intill döden, Fältherrn, som vi svuro lydnad, Han fins ännu ofvan jord. »Än ett värf oss står tillbaka: Att bestyra och bevaka Som sig bör hans jordafärd. Re’n tillräckligt tårbegjuten, Nu han väntar på saluten, Och så sant jag heter Ruthven, Den skall blifva honom värd. »Kransen vissnat har kring pannan, Men vi skära lätt en annan Friskare, förr’n sol gått ner. Den som här är äldst i graden Tar befälet vid paraden – Hären stäld på gamla sättet, Som vi lärde af Baner!» – Knotet tystnat. Ordnad, färdig, Hjeltens stora skugga värdig, Under vapen hären står. Ingen gärd hans stoft skall sakna: Alla Wittstocks genljud vakna, Wolfenbüttels segeråskor Rulla stolt omkring hans bår. Christina På sorggemakets svarta sammet En solglimt faller från gardin, I sneda strimman dansar dammet Som perlorna i ett glas vin. I stormande och hädisk smärta En qvinna fins här dag och natt. Ett guldskrin med en hjeltes hjerta Hon tillber som sin enda skatt. En liten flicka sammankrupen På pallen dväljs vid hennes fot.
Till denna frågas behöriga utredande, får Utskottet vördsamt upplysa, att, redan vid t8oo års Riksdag, Blekingska allmogens Full mägtfg i underdånighet anhållit, om Nådige tillstånd, att fritt och obehindradt få till Skåne utföra det skogsförråd, de kunde hafva att aflåta, hvilken ansökning förekommit till Nådig pröfning hos Kongl. Maj:t, som, under den 26 October 1804, under vissa föreskrifne viilkor, hvaribland det, att för ved endast sådana fartyg linge nyttjas, som kunde draga 12 enkla famnar ved, i Nåder tillåtit ej mindre Blekingska allmogen, att till Pukaviks lastageplats i Listers härad nedföra ved och redskapsämneu af al, björk, bok, ask och asp, med rättighet, att dessa varor till allmogen i Ingelstads och Jerrestads härader nedtrausportera och aflåta, än äfven allmogen i sistnämnde härader, att från allmogen omkring Pukavik tillhandla sig för eget behof timmeroch byggnadsämnen, dock icke af ek; men deremot, och då den af allmogen i Blekinge begärde oinskränkte transportoch salurättighet ansetts kunna medföra skadliga följder, ej ftinait skäl, att dertill lemna Nådigt bifall. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. »437 Derefter hade, vid den nr 1812 hallna Urtima Riksdag, allmogens Fullmägtige från Bräkne härad i Blekinge län, samt