Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är då verkligen obehagligt att nödgas yttra en motsatt mening med honom, synnerligen då det är fråga om att komma till ett snart åtnjutande af frukterna af denna donation och de välgörande verkningarna deraf; men å en annan sida finner jag betänk, vara så välgrundad! i sjelfva framställningen att jag tror mig böra dervid förblifva. Jag får fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att det icke låter sig göra för Riddarhusets flera fonder att särskildt utlåna medlen frun den ena fonden och särskildt från den andra, ty medlen utlånas generelt. Så har del alltid mäst tillgå, eine - Den g J u il i. dan del Leror af de lånsökande sjelfva ali inskränka sina Lehöf af lån. Alt minska beloppen af pensionerna, isynnerhet om de blifva olika det ena året (rån det andra, ieke allenast åstadkommer svårigheter vid redogörelsen, utan gör 1 afven alt hos deln, som icke känna förhållandet, misstanke uppkommer om ordentligheten af förvaltningen. Om nian deremot antager förslaget, blir capitalet så starkt, att utbetalningarna k unna ske till det af testator bestämda belopp, äfven om något år en del af fonden skulle vara oförräntad, och man svarar mveket närmare emot ordalydelsen i testamentet, om också man fördröjer pensionernas bortgifvande, än om man nedsätter deras belopp. Jag tillstyrker således bifall lill Utsk:s hemställan. H. Ex. Hr Gr. Jag har genomläst det yttrande, sorn Ridd.Utsk. afgifvit i anledn. af Ridd.- direltns mein. Jag kan för mili del ej annat än tillstyrka 1 bifall till Utskis yttrande, såsom grundadt på billighet och rättvisa. Alt fordra af Riddarhusets tjenstemän, att de, utöfver de befattningar de redan hafva, skulle åtaga sig en ny, som vore förenad med möda och kostnad, anser jag lika obilligt, som alt nied utgifterna belasta Riddarhuscassan.
Var endast äf consideration derför, att huset icke Var tillräckligen samladt, samt af den anledning, att män befarade, att de till O t vex lingen nödiga åtgärder icke skulle kunna hinna Verkställas till den I O H; 2 >« Den *3 J u 11 f. m . utsatta utvexlingsdagen, som man icke genast vidtog det beslut, sorn några talare nu begärt, att man måtte fatta. Då jag påminner mig detta, och jag äfven var en af dem, sora yrkade återremiss af betänk. N:o8, ang:de bestämmandet af dagen för silfverutvexlingens början, i sammanhang med betänk. N:q 6, ronde hufvudgrunderna för Bankens rörelse och förvaltning, af det enda skäl, att man då ansåg det omöjligt att antaga den utsatta dagen, måste jag nu förena mig med de Hrr, sorn ansett utlåt. N:o 17 böra företagas framför N:o 16. Jag har ett ytterligare skäl härför, det nemi., att jag anser detta utlåt. jST:o 17 just vara det, som utgör föremålet för vårt sammanträde till denna riksdag. Jag har föreställt mig, att det var just för att bestämma, örn vi vilja vexling eller ej, sorn vi hitkomrait, och att, sedan vi beslutat, att vexling skall ske, vi mätte hafva fria händer att säga, hvad som skall blifva följden af denna vexling, huru detailfrågorna skola uppgöras såsom resultater af beslutet, som fattas. Jag ber att få förklai-a, att fastän nummerordningen på BancoTJl;sk:s utlåtin blifvit omvänd, det likväl är den naturliga ordningen att först företaga Nto 17; och ehuru jag lika lifligt som Gr. Frölich önskar, att vi måtte komma till ett klokt och väl beräknadt beslut i alla förhållanden, som tillhöra enskilda creditqn i landet, tillförseljag mig, att R. o. Ad., med sin tillgifvenhet för allt, som befordrar näringarnas uppkomst och rörelsen inom landet, sedan vi fattat beslutet om realisationens verkställande, icke förbiser dc åtgärder, som erfordras för att försäkra Svenska medborgare om sin ägande-rätt.
Jag frågar, om man år 1809 hade uppgif - Den 13 Maji. 325 vit kostnaden för denna Canal till 13,060,000 Födr, hade då någon dertill velat bidraga med ett Runstycke? Jr.g tror det visst icke. Nu kostar den, ännu icke halffärdig, fern å sex millioner, och jag frågar åter: skola vi utarma Folket för detta företag? Och jag frågar äfven, hvad nytta direct eller indirect kunna FolkMassorne af alla Glassér i Rikets Norra och Södra Provincer vänta sig af denna Canal, om den ock möjligen skulle blifva färdig ? Platt ingen. Låtom oss ej glömma,.att vi här ic ke beskatta endast oss sjelfva, utan Massan af Nationen eller Folket. Jag skulle glömma den vördnad, kärlek och trohet, hvarmed jag alltid varit, hvarmed jag är och till min dödsstund skall förblifva min Konung och mitt Fädernesland tillgifven, och jag skulle ej kunna med lugn gå grafven till mötes, om jag skulle tillstyrka sådana steg, som synbarligen och utan ändamål utarma Folket samt göra det sluteligen oförmöget att lemna de till Statens upprätthållande högst nödvändiga bidrag. Jag protesterar så väl nu emot denna fråga om Lånebiträdets utbetalande, som framdeles emot Götha Canal, då den förekommer , och begär att detta mitt anförande må i Protocollet anteck? nas, för att vittna om mina tänkesätt, som skoJ la rättvisas, om ej förr, åtminstone af Efterkommande. Många yttrade härtill deras bifall. Grefve von Lantingshausen, Albrecht: Om det vore ett lämpligt uttryck att yttra 326 Di n 13 Maji. förundran öfver Utlåtande af Ledamöter innom detta Stånd; så skulle jag visserligen nu äga skäl att begagna det. Ett högtidligen taget b< slut kan ej tifvas upp. Ridderskapet och Adeln beslöt i Plenum den 9 dennes, att Betänkandet om innevarande års bidrag till Gö* tha Canal i det nästpåföljande Plenum skulle afgöras, men i stället för att ventilera detta ämne, har man ingått i qvestioner-om Canalens nytta, som alldeles icke höra hit!
Ett sådant, som gjordt ett starkt intryck, har likväl blifvit framställt af Herr Munck af Rosensköld, hvilken först talat, för vidtagande af samma åtgärd nu, som vid förslagets antagande till 8:de momentet under 1812 års Riksdag; nemligen, att af Konungen genast begära Dess nådiga bifall. Detta förslag har naivitetens behag, och hade kanske äfven andra fördelar, om Konungen gillade det. Kanske vore det att Önska för Representationen, att den godtyckliga indragningsmagten Öfver Tidningar genast upphörde.' Yi hafva nemligen under loppet af Riksdagen sett Dagblad anfalla dels RiksStåndens, dels enskilta Riksdagsmäns åtgärder, Utan åtal, och det till och med ibland på ett sått, att de säkerligen af ingen Svensk Jury skulle hafva blifvit frikände. Örn det nu skulle Den 2* Maji f, m, liånda, att dessa eller andra lika beskaffade efter Riksdagen dermed fortfara, men de Tidningar, som nu under begge Ststsmagternes verksamhets-tid icke klandrat någondera, utan endast varit trogne berättare af hvad som blifvit föreslaget, beslutadt, sanctioneradt eller afslagit, då skulle våga att försvara Representationens handlingssätt, och dessa då blifva indragne, skulle möjligtvis den våda kunna uppkomma, att Representanterne icke fingo åtnjuta rättvisa. Men oaktadt allt detta, kan jag ej instämma i Herr Munck af Rosenskjölds förslag; ty når fråga år att rubba en besvuren Grundlags former, trotsar jag för min del heldre hvarje fara, ån jag afvilcer ifrån desamma; hvarföre jag ock nu anhåller, att förslaget måtte, enligt Grundlagen, få hvila till nästa Riksdag, för att då bifallas och öfverlemnas till Konungens sanction. Och jag hoppas, att Ridderskapet och Adeln tåckes med mig dela öfvertygelsen, att Grundlagsforrnens iakttagande år så vigtig.
Den felaftige tilltala och till lagligt anfwar beforDra; äfwenfom €m* betéwerfet åligger wiDtaga fåDane ånsätter, att De befunna SReflantierne meD möjligafte jfpnDfamhet inDrifwaS. §• 173- Om ffyöb fou Zajrermgamått. ©om SeDamöter af Q3erebningS* $aperingé* och ^röfningS*€bmmttté äro att anfe fåfom SKifeté ©tänDeré Dmbub, ^n>itfa ega icfe aflenajt att werf ftäUa S5if). titt 31. <&t. ^3rot. 1834 & 1835. 10:be ©ami. 1 2lfb, 2 S3anbet. 13 23eroiHninc)ssgörorbningen, bejtämDa förefFrifter, utan ocf att meb Sttfetö @tänberö tnaft odj mpnbigfyet afgöra odj bejluta uti frågor, Der cnöaft Den enjfilba fänneDomen ocf) iöfwertp* getfen om mebborgareö otifa fällning ocf) förfjållanbe måffe ligga till grunD för pröfningen; Sllltfå bomma Defa SeDamöter att i ocf) för utöfningen af Deraö fall tillgoDonjuta enaf>anDa (fpbb od) fäberget, font uti lil. §. ^Regeringsformen od) 77. §. SRiböDag&Orbningen är åt SRiböbagömän förfäbrab. Stil pttermera tptfjo fjafme S8i roelat Detta allt meb SÖåra namné unberfFrtfroanbe odj SSöåra ^nfegel^ unbertrpcbanbe (laDfäjla ocf) 6efrafta, forn (Febbe i ©tocbfjolm
När man fick Neapel i sikte, samlade sig alla italienarne i fartygets för och med af glädje strålande anleten uppstämde de Luciasången: » O dolce Napoli, O sol beato! » De öfriga passagerarne rördes till tårar. Från lidandets oeh barmhärtighetens värld. Några Stoekholmsbilder af Cecilia Bååth-Holmberg. | [| | l e t finnes i Stockholm ännu en välgörenhetsanstalt, som pä sätt och vis är knuten till fröken Nordwalls namn, om denna än ej kan kallas dess egentliga stiftarinna: nattasylen för kvinnor. Denna asyl, den enda i sitt slag i Stockholm och — hvad jag vet — äfven i Sverige, har tillkommit genom initiativ af en icke svensk man, f. d. pastorn vid reformerta kyrkan i Stockholm, monsieur Henri Bach, sedan 1885 kyrkoherde vid » Eglise luthérienne » i Lyon. Hans namn är välkändt för många hufvudstadsbor; men det torde dock vara på sin plats att här med några ord omnämna den mans personlighet, som särskildt genom nattasylen lämnat ett så vackert, af många olyckliga svenska kvinnor välsignadt minne efter sig i det land, hvilket under fyra år var hans hemland. cilP? Född i Elsass 1845, lämnade han 1871 sin då af tyskarna eröfrade fädernebygd och kom som femtonårig yngling till Paris. Under denna stads belägring tjänstgjorde han som frivillig vid den protestantiska ambulansen och utmärkte sig både genom sin begåfning och genom den outtröttliga vård, han ägnade de sårade. Efter krigets slut återtog han sina afbrutna studier, förvärfvade doktorsgraden och inträdde vid den protestantiska teologiska fakulteten i Paris, dock utan att förminska sitt människovänliga arbete för den franska hufvudstadens talrika fattiga. Efter afslutade studier begaf han sig i oktober 1881 till Stockholm; han hade nämligen blifvid kallad till pastor för den därstädes varande reformerta kyrkan. Hans vinnande personlighet och ädla karaktär förvärfvade honom snart stor sympati, och hans evangeliska, enkla, varma till hjärtat gående predikningar fyllde snart den lilla i all sin osmyckade enkelhet dock vänliga kyrkan vid Humlegårdsgatan med en uppmärksam och talrik åhörareskara.
Skulle du vara i tillfälle att räcka ett bref till värdinnan, är det så mycket bättre. Sysselsätt dig jemförelsevis litet med enskild brefskrifning, medan du är borta, och passa på tillfällen dertill, när du är ensam. Läs annars upp bitar, af hvad du sagt, eller tala åtminstone om, till hvem du skrifver. En vidlyftig och mystisk korrespondans får ej föras mellan dig och okända vänner. Det leder till att alstra en känsla af nyfikenhet och misstro. Ditt värdfolk undrar, hvad du kan berätta om dem och deras lefnadssätt. Under ditt besök skola kanske planer göras upp för att roa dig. Var mycket noga med att ej draga för stor fördel af din värdinnas godhet. Jag antar, att du t. ex. följer henne på en utställning eller kanske en konsert, betala då alltid för dig sjelf, om du får; vill hon ej på vilkor tillåta det, så uttryck åtminstone aldrig en önskan att se något extra, hvilket skulle öka utgifterna, eller att stanna till slutet af en föreställning, såvida man vädjar till dig; din värdinna är kanske trött eller önskar att återvända tidigt hem för husliga angelägenheter. Försök att göra dig angenäm, icke blott för dem, hvilkas gästfrihet du åtnjuter, utan äfven för dina medgäster. Du kan derigenom befria de förra från besvär och oro och det är du skyldig dem. Till hvad ändamål var väl din uppfostran, om du ej sålunda kan bruka den till nytta och nöje för andra? Ransaka i ditt minne efter ämnen, historier eller episoder från ditt eget lif, som kunna skänka underhållning för en stund eller gifva uppslag till ett angenämt samtalsämne. Om du besitter någon talang, så låt ingen rädsla eller falsk blygsel å din sida beröfva de andra litet nöje. Gör ditt bästa, hur ringa det än må vara! Ingen skall omildt kritisera ett försök att roa, om det göres utan pretention och med dén blygsamhet, som förlänar ökadt behag åt allt hvad du gör. Tidningen Innehåller nästan uteslutande originalbidrag. — Uppglf å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, s i eroch att lönen, som är ämnad att godtgöra for allt arbete, är så och så stor.
Herr Stockholm borde väl dela med sig lite åt Herr Göteborg. Vare det nu långt ifrån mig att påstå det vi publicister, när vi så der, bekanta och obekanta, stöta tillsammanansigtet emot, just betraktade hvarandra med en min sådan som en berömd målare gifvit ett par romerska augurer, hvilka träffas efter välförrättad offring inför folket. Tvärtom: när man fick se en dittills obekant medbroder — jag höll, Gud straffe mig, på att skrifva medbrottsling — inom publiciteten, så var den första tanken den: Kors, ser X. Y. Z-bladet ut på det viset! Jag tänkte det var en gammal gråhårig gubbe, som skriiver så vist och allvarsamt, och det är ju en helt ung man! Tack vare vår komités (alltid en komités! ) söndagsarbete — sjelfva voro vi naturligtvis för ¿kristligt sinnade » för att » arbeta » på söndagen och fingo också beröm af Väktaren för det — så funno vi på måndagsmorgon våra två och trettio frågor grupperade och kunde således börja vår diskussion. Om den vördade allmänheten är så god och inbillar sig, att nu kunde man ha fatt höra ett ordentligt och efter alla konstens regler arrangeradt » tidningsgräl », så kan detta antagande visserligen ha sina skäl, men är dock af verkligheten vederlagdt. Vi voro tvärtom riktigt älskvärda mot hvarandra — väl ihågkommande, att det kan gömmas klor äfven i den silkeslenaste tass. Så kunde hr H. med den största artighet emot hr W. omtala, hurusom han nyligen i ett arbete om den tyska pressen läst om en inom densamma på senare åren uppstånden godtköpspress, den der, utan tillstymmelse till egen redaktion, existerade endast genom att plundra, d. v. s. utan citat aftrycka, andra tidningar, hvilka deremot, för att kunna föda denna lilla » baggböling », måste hålla sig en ganska kostbar personal.
Proposition, N.-o 53. Siats-Rådet och Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Grefve Gyldenstolpe, uppläste lill justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående försäljning af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg, samt försäljningsmedlens användande lill nya Artilleri-förråds-byggnaders uppförande derstädes; Oell täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörda förslag i Nåder gilla, samtförordna att, i enlighet dermed, Nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skullo lill Rikets Ständer aflätas. Ex protocollo C. G. Arman. N o 53. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 18S4, kl. 11 f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pensionsfyllnad vid afskedslagandet jör Andre Balaillons-Läkarcn A. B. Michaelsen: Gifven Stockholms Slott den 17 Januari i854. Hos Kongl. Majit har, uti en af Chefen för Dess Calmare Regemente insänd och förordad skrift, Andre Rataillons-Läkaren vid Regementet Adam Bernard Michaelsen i underdånighet anhållit, att, då han, vid numera uppnådd 70 års ålder och efter en tjenstetid af närmare 48 år, derunder han med samma Regemente bevistat tre fälttåg, kände sig icke längre kunna, tili egen tillfredsställelse och såsom sig borde, fullgöra sin innehafvande tjenstebefattning, hvilken ofta fordrade ungdomens hela rörlighet och uthållande kraft, men omlankan för framtida utkomst likväl nödgade honom att i tjensten qvarstå, intilldess han vunne visshet alt för sin återstående lifstid hafva att påräkna hvad som för en tarflig bergning erfordrades, Kongl.
Domaren i orten, erhållit upplysning om dem j som i Vattenverket kanna ega inteckningar, de samma om Författningen underrättas antingen genom särskildte Kungörelser sä vida deras vistande är kunnigt eller genom tillkännagivande i allmänna Tidningarne j som tre gänger, och sista gängen minst en manad före förrättningenj införas, pä det de, der sädant af dem nödigt anses, må vid förrättningen kunna komma tillstädes och sin rätt bevaka; skolande i berörde ändamål kallelsen till förrättningen, Parter ne sä långt förut meddelas, att, jemte iagttagande af den tid j som i u Cap. Råttegängs Balken om Stämning före skrif ven är, sökanden mä ega tillräckligt rådrum, att ofvannåmnde föreskrift fullgöra och bevis derom till företeende vid förrättningen sig förskaffa; läte ock Landtmätaren ä Predikstolen i den eller de Socknar der Vattenverket är beläget förrättningen kungöra sist fjorton dagar innan den företages. Emot Utskottens förslag, att till deltagande i den 7 §. omnämnde förrättning Konungens Befallningshafvande horde utse tvänne Gode Män, att med Parternes egne Gode Män och den tillförordnade Landtmätaren öfverlägga och besluta, har af en Ledamot inom Hederv.
' F 1 2 24 — färgadt, tvinnadt eller dubbr 1 cl leradt, eller så kalladt brodergarn 1 ti — •9 — / 4 Bil. till Bevilln.-Utsk. Betänk. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Införselstull. Utförselstull. Rdr sk. r. Garn: Linne: Rdr sk. r. Rdr sk. r. O 0 ofärgadt och färgadt . Glas: Buteljer, burkar och flaskor (karaiiner härunder ej inbegripne.) 1 u 1 F r i tt 2 till och med i kanna 100 st. — 4o — \ 7 — deröfver till och med 1 kanna 100 st. 2 32 af större rymd 100 st. 5 1 4° —, Fönster: grönt 120 skifvor 10 l F ri tt 6o h vitt 20 band 25 t 24 andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade i U. _ I 2 i 16 Glaubersalt, vattenfritt (ny rubrik som inlöres) 1 LU. — 8 18 — Handskar af alla slag Horn: 1 U. 2 — F r i a 8 oarbetadt 1 u. — 3 — 3 — 12 PlatterHudar och Skinn, som ej inbe1 u. Gjutet: Tack och Barlast (partiel utförsel mot 1 Rdr 24 sk. Sidi tulla fgift.) 1 dussin par 2 F r i a 32 Bomber och Kulorj champlounerade till visst mått och renfilade, Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, stämplade och borrade samt finare och gröfre Lavetter • 1 SkU st. v. 8 4 Bil. till Bevittn.-Utsk. Betank. Tullvärde. Qvantitet /ör InförselsUtförselsTnllberäkn. tull. tull. Kdr sk. r. Jern: Gjutet: Hällar öfver 2 tums tjocklek samt Lod och Lodjur öfver 1 Sk Ii vigt stycket . Hällar af 2 tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till Vigter af 1 SkII vigt och derunder till och med ISkti. 11 •
Somliga svälta sig fram, andra tigga sig fram, och jag jag springer mig fram! Medgif, att det låter KATRINA. ZITTER. hyggligast. Och bröd har jag gud ske lof! Men hvilket bröd! i halsen, som man säger, men då sväljer man ner det med några tårar, och så är den saken Ja, visst händer det ibland att det fastnar hjelpt. Men vet du, Katrina, nog kunna vi hitta på att tala om något trefligare. Sandberg går ofta hit. Friare hä? Ja. Antagen? KATRINA. ZITTER. Till hälften . KATRINA. ZITTER. nej. Ann' Sophie är för skadlig åt den der gamla nade dräng hos Då hoppas jag, att den andra hälften säger smulgråten, som jag för resten mins, när han tjeKATRINA. dessutom ansedd som hederlig och beskedlig, och vi äro inte rika, som du vet. ZITTER. Sandberg är nu stadens förmögnaste ungkarl, hjerta och klara förstånd, då? Nå, än Ann' Sophies vackra ansigte, varma KATRINA. att få lefva ditt sorgliga lif en skottspole för allas nycker. ZITTER. Allt kapital, som inte kan hindra henne från Katrina! Du tänker väl inte tvinga flickan? Nej, hon ska' få välja sjelf det har jag ZITTER. KATRINA. svurit. Gud ske lof! Du höll på att skrämma mig. Nej, då är det bättre att vara en ensam spole, än en sådan der hoptvinnad tråd, som ständigt den slutligen består af bara knutar och ojemnheter. KATRINA. ZITTER. går sönder och ständigt knyts ihop igen, till dess Det är också min åsigt! man, när du aldrig älskade honom? KATRINA. Din ! Hvarför gifte du dig då med din som vi alla, uppfostrades ju i den dygdigaste der hör inte hit . Älskade! Hvad visste jag om kärlek. Jag, fasa för sjelfva det ordet, och sedan men det ZITTER. dag, Katrina, så skulle jag gerna vilja säga dig något. KATRINA. ZITTER. Efter du händelsevis låter tala vid dig i Tala! stigt vis. Du har uppfostrat Ann'
Som nu denna handtering redan första året (1819), då den blef berättigad till lån, alstrade ett tillverkningsvärde af 244,275 r:dr, men deremot i833 endast af b29,640 r:dr, så följer ju häraf tydligen, att lånunderstödet icke förmått det ringaste att gifva ökadt lif åt denna fabriksrörelse. Man finner likaledes, att förlagsvärdet för Eskilstuna fristad, som under de sista i4 åren åtnjutit en oförminskad lånerätt af 4° proc. af detta värde, och i medeltal utgjort 2i6,534 r:dr årligen, högst obetydligt tilltagit, ao D«n 5 Januari/ del det sistl. år uppgick blott till 284,870 r:dr. År 1820 utgjorde delta varde 168,614 rtdr, oell har således tillökningen varit per medium omkring 5ooo rrdr årligen. En temligen ringa summa, då frågan rörer ett förlag. Äfvenså finnér man, att Eskilstuna manufacturisters tillverkningsvärde , för hvilket lånerätten under åren 1820—33 fortfarande varit 33| proc. och som i medeltal årligen utgjort i3o,6oo r:dr, uppgick år 1833 till i34,68i r:dr; således högst ringa öfver medium för alla åren. Detta tillverkningsvärde, som år 1820 var 92,863 r:dr, ökades årligen ända till 1829, då det uppgick till 172,646 r:dr, men har sedan dess alla år förminskats, fastän låneproc. icke under*» gått någon förändring. Låtom oss nu betrakta de fabrikers ställning, för hvilka lånerätten, år 1818 fastställd till 31 proc. af tillverkningsvärdet, sedermera minskats så, alt den blott utgör 20^ proc. af samma värde.
Uti Kongl. Majits genom Finans-departementet den 24 nästlidne Oktober till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets, tillstånd och behof är till uppförande å Allmänna Indragningsstaten föreslagen en pension af 1,800 Riksdaler årligen åt f. d. Föreståndaren för Svenska Slöjd-Föreningens skola, Kaptenen m. m. Baltzar Cronstrand. Angående tiden hvarifrån den föreslagna pensionen borde utgå och beräknas innehåller den nådiga Propositionen ej någon närmare bestämmelse, men af ett densamma vidfogadt utdrag af Stats-Rådets protokoll öfver Civil-Arenden för den 14 samma månad inhemtas, att Kongl. Maj:t vid den pröfning af ärendet, som för den till Rikets Ständer aflåtne Propositionen legat till grund, behagat, med bifall till hvad Stats-Rådets samtlige ledamöter tillstyrkt, besluta att framställning till Rikets Ständer skulle göras derom, att en pension, motsvarande, det arfvode Cronstrand såsom Föreståndare för nämnda skola tillförene åtnjutit eller 1,800 R:dr årligen måtte på Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att utgå ej blott från början af nästkommande statsregleringsperiod. utan äfven, i anseende till Cronstrand» redan framskridna lefnadsålder, för instundande år ldéd. Ehuru den af Kongl. Maj:t afsedda tid för tillträdet af pensionen således ej borde vara tvifvel underkastad skulle dock af den omständighet, att i sjelfva den nådiga Propositionen tidsbestämmelsen saknas, möjligen kunna hemtas anledning till en sådan tillämpning af Rikets Ständers bifall till hvad föreslaget blifvit, att pensionsberäkningen ej kornme att vidtaga förr än med nästa statsreglerings början.