Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga disposition, hafva blifvit godkände af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ansett dessa propositioner böra förfalla; men då för afgörande af skiljagtigheterna emellan Riks-Ståndens beslut i berörde omständigheter, efter Utskottets åsigt, votering bör ega rum, har Utskottet ansett sig för närvarande icke kunna vidtaga annan åtgärd än att detta förhållande anmäla, med inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att de 2:ne öfriga Riks-Ståndens godkännande af voterings-propositionerne biträda, hvarjemte Utskottet ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då Borgare-Ståndet beslutat, att endast 6? procents afgift skulle ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition och i fall afgiften blefve till 10 procent bestämd, 3' procent till Riksgälds-Contoret ingå, samt Bonde-Ståndet ansett ett ännu mindre anslag böra till utgifterna anvisas, skulle väl, i händelse afgiften komme att utgöra 10 procent och BorgareStåndets beslut blefve gällande, ett belopp af circa 100,000 R:dr komma att ingå till Riksgälds-Contoret och följagtligen minska det belopp, som af allmän bevillning bör fyllas; men att, enär i händelse de föresiagne voteringarne icke få anställas, det blifver oafgjordt, huruvida denna tillgång för Riksgälds-Contoret kan påräknas, Utskottet är urståndsatt att vid beräkningen af Riksgälds-Contorets behof taga någon sådan tillgång i betragtande, Stockholm den 27 Maj 1841. [Ank. till Exp. XJtsk. deu 29 Maj 1841, kl* 12 midd. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse , angående en uppstådd brist i 1840 års anslag till Beväringsmanskapets vapenöfning ar.
Har raan éj hållit på med denna sak sedan 1820 d. v. s. mer än hela min lifstid, och man skall hålla på i evighet ännu, om J aldrig viljen börja, utan ständigt skjuten upp tills man kan få allt på en gäng. Sannerligen, det skulle skada om allmänheten kunde säga: nå vid Riksdagen 1854 uträttades då mot vanligheten åtminstone en sak den, att vi (ingo reda i vår penningräkning. Jag försäkrar alt en af de allmännast kända och erkända verkningarne af sisla Riksdag var, präglandet af de nya silfver sex sk:s-slyckena och jag har i alla landsändar hört otaliga uttryck af belåtenhet öfver den lättnad som derigenom åstadkoms. Huru mycket mera skulle man icke välsigna denna Riksdag om man derigenom blefve fri för allt det gamla mynttrasslet med R:dr rgs och b:ko, sk. och rst. af båda sorterna? Den fruktan man hyser, att det nya Decimal-systemet i myntet skulle blifva så svårt att tillämpa, då ej mått, mål och vigt voro indelade samtidigt efter samma system, är aldeles ogrundad. Talar ej praktiken i det fallet tydligt? I Frankrike infördes de samtidigt. I myntet blef det verkligt brukadt men, såsom jag redan sagt, aldrig verkligt i mått, mål och vigt; om det hade varit så ofantligt nödvändigt, att båda delarne gjordes på en gång, så skulle väl folket antagit det ena så väl som det andra. Och ännu ett exempel, i Finland infördes Rubeln med sina 100 Kopek; men mått, mål och vigt äro sådane de varit, och det går lika bra ändå. Tillfällen finnas då évalvationerna gå lättare efter duodecimal än efter Aecimö/-systemet. Om cn T:a t. ex. kostar 10 R:dr hvad kostar en kappe. Der blir det visserligen lättare, emedan förhållandet emellan 32 och 48 är enkelt; men om det vore frågan om en 30 kappars T:a, så blir det straxt krångligare, och om det sedan vore frågan om att ett L8f kostar vissa R:dr hvad kostar då 1 S’?
Jag vet ej om jag vilsetager mig, då jag vågar bestrida riktigheten af hvad Herr Morath anfört, eller att den åtgärd, att öfverse ett tilläfventyrs med all möjlig noggranhet uppsatt yttrande skulle vara detsamma, som att deltaga uti Riddarhus-Secreterarens tjensteutÖfning; men jag skulle åtminstone anse mig ganska lycklig, om min tjenst kunde inskränkas till en så lätt och enkel befattning, Den 5 .4pri!. 47 Som jag fattat Friherre Cederströms motion, lärer meningen med densamma ingalunda hafva varit, att Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter skulle vara ovilkorligen förbund, ne, att uppstiga på Riddarhuset, för att hos RiddarhusSecreteraren öfverse deras yttranden. Det är visst hvarje Ledamots rätt att, i sådant ändamål, inställa sig hos mig, äfvensom det är min pligt att dervid gå hvar och en tillhanda; men ganska få äro i sanning de värde Ledamöter, hvilka hafva tid oell tillfälle härtill; och ännu mindre är deras antal, hvilka sjelfve uppsätta deras yttranden, hälst iakttagandet af det utaf Grefve von Schwerin omnämnde stadgande i Riddarhus-Ordningen, i afseende på muntliga motioner och återremisser, nu mera kommit alldeles utur bruk. I afseende således på alla öfriga Ledamöter, hvilka hvarken sjelfve författa, eller hos mig påse deras yttranden, har jag, allt ifrån det jag emottog RiddarhusSecreterare-tjensten, vidtagit den anstalt, att, sedan bemälte Ledamöters yttranden blifvit i Riddarhus-Canzliet uppsatte, hemsända dem till de värde talarne, på det hvar och en måtte äga tillfälle, att, före justeringen, desamma öfverse; hvarefter, och sedan de antingen blifvit till mig återsände, eller ock af mig genom Riddarhusets Vaktbefjelling, återhämtade, jag alltid ansett det vara både min skyldighet och rättighet att med ali möjlig sorgfällighet tillse, att icke något tillägg eller någon förändring emot hvad som verkligen förelupitj deruti fått af de värde talarne info - 43 Den 3 April. ras.
R:dr 83: 58. och under de första nio månaderna af innevarande år, med tillägg af restantierna för 1856 och föregående år, » 2,598: 96. 9 gg2- 54 Dessa medel utgöra följaktligen ett sammanlagdt belopp af R:dr 2,179,888: 84, och öfverskjuta den uti då gällande bevillnings-förordning beräknade summa » 1,725.000: —- med R:dr 454,888: 84 Utöfver det i 1859 års revisions-berättelse uppgifna, före den 1 Oktober samma år, Riksgälds-kontoret tillgodokomna belopp af allmänna bevillningen för ur 1858, eller R:dr 2,157,136: 37. har Kontoret af nyssberörde års bevillning uppburit: under de trenne sista månaderna af år 1859 R:dr 4,524: 57. och under de trenne första qvärtalen af innevarande år » 13,79!: 3. 18 315- 60 Då detta sammanlagda belopp R:dr 2,175,451: 97. jemföres med den bevillnings-summa » 1,725,000: —• sorn. enligt merauämnde bevillnings-förordning, årligen påräknades, så visar sig, att öfverskottet å ifrågavarande statsinkomst för år 1858 utgjort R:dr 450,451: 97. Efter afdrag af hvad till godtgörande af kostnaderna för bevillningens uttaxering inom Stockholms stad blifvit från Riksgälds-kontoret utbetaldt, mén med tillägg af de under årets lopp influtne arfsoch testaments-bevillnings-afgifter, har Riksgälds-kontoret, såsom allmän bevillning för år 185.9, uppburit under samma år
BorgareStåndet bifallit, har deremot af Högloft. Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Utskottens åtgärd återremitteradt, på grund af åtskilige anmärkningar, hvilka hufvudsakligen afsett, dels att Utskotten icke bordt tillstyrka någon annan disposition af ifrågavarande Skogar, än Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag antagit och godkändt, samt att Bruksegarne, i följe häraf, bordt anses förlustiga rättigheten, att desse Sko - 320 Stats-Utskottets Betänkanden. gar till Skatte inlösa, så vida ej anmälan derom hos vederbörande Collegier skett inom ett år efter den dag, då Kgl. Maj:ts Nådiga förordnande i delta ämne blifvit meddelt, hvaremot någre Ledamöter förment, att tiden för en sådan anmälan icke bordt på något sätt begränsas , utan alltid lemnäs Bnnksegarne öppen, dock mot skyldighet å deras sida, att, sedan alla förberedande anstalter för sig gatt, Skogarne ovilkorligen skatteköpa; dels ock att, om Skatteköp icke skulle Bruksegarne åläggas, och förhöjd Recognitions-afgift, i stället, komma att af dem utgöras, denna afgift, i sådant fall, icke bordt, på sätt Utskotten föreslagit, lämpas efter kringliggande Recognitions-Hemmans-Onera, emedan det vore overkställbar^ att sådane Onera i Penninge-värde uppskatta; samt siuteligen att de för Recognitions-Skogarne inflytande Skatteköpsmedel, i enlighet med ofvannämnde Ständers Beslut, måtte oförryckt hållas 3:dje Hufvud-Titeln tillhanda ; Och har dessutom en Ledamot inom Högloft. Ridderskapet och Adeln äskat ej mindre den förklaring af Utskottens Utlåtande i ämnet, att icke de Bruksegare, hvilka redan sökt Skatteköp' å sine innehafvande Recognitions-Skogar, matte an - Stats-Utskottets Betunkanden.
Denna beräkning är grundad på ett något lägre pris, än den af Frih. af Ugglas gjorda kalkyl, nemi. å cirka 50 francs för hectoliter i Otte, d. v. s. 55§ öre pr sv. kanna 50 proc. alkohol. Medelpriset kan dock efter all än vunnen erfarenhet icke anses vara under 70 francs pr hectoliter eller 77 öre pr sv. kanna *). Men en annan omständighet är, att enligt »Dubrunfaut» hela produktionen af vinsprit i södra Frankrike icke är mer än 50 å 60,000 pipor i vanliga år, 40 000 i dåliga och 80,'100 i de rikaste eller s. k, »années fabuleuses.» Då vinsprit på hela verldsmarknaden lärer användas till vinblandning eller kypring, torde någon alsevärd myckenhet icke kunna tynga på marknaden vid täflan med annan sprit af säd eller jordfrukter. Export tor ett nytt ändamål sk tille ock genast höja priset betydligt af en vara, hvars produktion icke lätt lärer ökas. Vindrufsjukan hindrar åtminstone för närvarande vinodling att öka sig, och i Frankrike anser man, att ett tunnland, planteradt med pofäter, gifver mera alkohol än ett planteradt med drufvor. Potatis - *) Priserna å vimlrufssprit eller s. k. »trois six» (jj) var, enligt uppgifter af eu Pariser-mäklare, »Longchamps», för hvar månad från 1802 till och ined 1830 högst 700 francs i December 1817, lägst 120 francs i Juli 1835. Medelpriset för år var högst 590,25 fr. år 1817, lägst 136,45 fr. år 1835. Jag tror att detta icke är för hectoliter, utan för 08,22, 205 liter eller 27 veltes. (p. 295. Emd. C.) Eldigt »Mangin» voro priserna pr hectoliter för »trois six» de Montpellier: år 1854 den 15 Januari 210 francs, den 15 December 214 francs.
Lag upptagas vid allmän Underrätt i den stad, der boktryckeriet, ifrån hvilket den åkia - 6 Coust it ut ions-Ut slottets Memorial, N.o y8. gade skriften utkommit, anlagdt är, eller, på sätt i §. innehåller, vid anläggandet anmäldt blifvit. 1 Stockholm sker detta upptagande vid första Allmänna Under-Rätt ; i öfriga städer, der första och andra Under-Rätt finnes, vid den sistnämnda; Academiernes Jurisdictionsrält __ annorlunda stadgadt är. Stockholm den io December 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 27 Dec. kl. 2 e. m. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring af 3 f mom. Tryckjrihets-Förordningen. Constitulions-Utskottet har i öfvervägande tagit det i TryckfrihelsFörordningens 3 §. 4 morn. förekommande stadgande om ansvar för allt slags lasteligt yttrande om den Regerande Konungens Höga Person eller gerningar, eller om Dess Gemål Drottningen eller om Rikets bestämda Thronföljare. Med fast öfvertygelse om, huru nära folkets lugn och lycka äro förenade med Majestätets helgd, har Utskottet dock trott, att, när Allmänna Lagen i 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken omtalar straff å den, som lasteligen talar eller skrifver om Konungens Person eller gerningar m. m., det varit mindre välbetänkt att i Tryckfrihels-Lagen skärpa detta Lagbud genom tillägget af orden: allt slags framför de följande.- Tillägget är öfverflödigt, så vida det åsyftar att förekomma, det något verkligen lasteligt yttrande skall undgå laga ansvar; men det kan, då gränsen är svår att bestämma, lätt föra deröfver och således åstadkomma ett resultat, alldeles motsatt det, som §:ens inledning bjuder, nemligen att de, på hvilka pröfningen af en åtalad skrift ankomma kan, heldre skola fria än fälla. Constitutions-Ulskotlets Memorialj N:o y8. Ett sådant resultat ian så mycket lättare af nämnda tillägg blifva en följd, som det, enligt 1734 års
» Ibland trodde jag slagen ros, — men då, ack, då är jag ju gammal » Ej det minsta; vi skola blott.svepa filten tom henne — så där ja, nu hav hon det så bra — och jag med — Det är ej alla dagar inan får hålla en sådan här liten ljusalf i sina armar. » Magda satte sig åter ned midt emot honom. Därvid föll hennes blick på boken, som nu låg där med titelbladet uppåtvändt; den skyddande filten hade ju Lilly fått. Nu var det ej värdt att tiga därmed. » Se här hvad min man skaffat mig till reslektyr, » sade bon gladt och tog upp boken från soffan. » .Tag har nyss börjat den, » tillfogade hon litet urskuldande, i hopp att slippa afge något omdöme om den. » Nå, hvad säger ni om mina själf bekännelser? Det är kanske med dem som det brukar stå om tillvarataget gods, att de äga intet värde utom för den ursprunglige ägaren-. Också tvekade jag länge, innan jag lät dem se offentlighetens ljus. Som ni kanske sett, äro de egentligen förda, i dagboksform, äro därför skrifna under de starka intryck som vi erfara under den första ungdomstiden. Den är nu dess värre » passé », men intrycken lefva kvar — ej lika trotsigt glö- dande — men lika djupt och genomträngande. Just därför tyckte jag mig nu ha rättighet att skicka ut dem i världen, tolf, tretton år sedan de först skådade dagens ljus. Kanske » — fortsatte han med lägre röst — » var det också nå- got annat, som lockade mig därtill. — Ser ni, när man som jag år efter år burit sin hemlighet djupt inom sig, i tysthet rufvat öfver den, vändt på den ' åt alla håll och betraktat den från alla sidor, men ständigt blott med sina egna ögon, då gripes man till sist af en okuflig längtan att låta den komma ut ur gömslet, låta den tränga till andra, — eller — kanske — blott till en enda. — Ni tycker, att jag är svag, inte sant? Men nu fröjdas jag åt att ni läst den, nu är mitt mål vunnet. Jag har läst i ert ansikte, att ni känner innehållet af de båda små skizzer, som i sig innefatta alla de andra.
Trådvaror, virke, oarbetadt, alla slag etc Ull, alla slag .. Vagnar och Aledon, synbart brukade Vax, alla slag .. Vindruf, torr .. Ympvax ... Zink, Tulanego och Spiauter, oarbetad och i plåtar Zinkblende . Angmachiner och Ångpannor Ägg Varor, icke hänförliga till någon af Införsels-tariffens bestämmelser, råämnen QvanInförselstull. titet. Riksmynt : R:dr. öre. i 5 % o( värdet tunna 1 — 5 5 % af värdet Centn. \ 1 50 skålp. 1 — 2 » 1 — 3 5 % af värdet )) d:o d:o skölp. \ — 1 5 % af värdet skålp. '1 — 5 » 1 — 1 » I — 4 Centn. 1 — 25 » I 25 • 5 %. af värdet ■ LJ°S 1 — 2 . 5 % af värdet Likaledes har inom Hederv. Bonde-Ståndet Carl Gustaf Cederskog från Östergötlands län föreslagit, att ingen utländsk vara, råämne eller fabrikat, vidare måtte få tullfritt införas, samt att alla dessa varor kunde hänföras under vissa afdelningar med enahanda tull för alia varor under samma afdelning; så att, om t. ex. dessa afdelningar bestämdes till tre, en för nödvändiga varor, en för mindre nödvändiga och en Bevillnings-Ulskoltels Betänkande M 23. 9 en för ulverflödsartiklar, man, sedan viss tullsats, beräknad efter varornas värde, blifvit bestämd för hvarje afdelning, endast hade att afgöra, till hvilken afdelning de olika varorna borde hänföras. — Vid denna motion finnes äfven fogadt det, i anledning deraf, inom Ståndet förda diskussions-protokoll, hvaraf sig visar, att de fleste ledamöter, som i ämnet sig yttrat, ansett motionen icke böra vinna afseende. Vidare har hos Höglofl.
B:co. Till minne af Eders Kongl. Majrts för 25 år tillbaka skedda höga ankomst till hufvudstaden, beslutade Comiterade öfver Börs-, Brooch Hamnbjrggnaderne den 3i October »835, under förutsättning af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, alt, så snart omförmälde quai-arbete klefve slutad t, företaga och, i den mån Fondens disponible tillgångar, under hitintills iakt - 117 tagne förhållanden, sådant medgåfvo, verkställa uppförandet af en Ero af jern, i förening med en Quai-byggnad af huggen sten i nuvarande Ladugårdslands-hrons ställe. Sedan, i anledning af Eders Kongl. Majrts derom yttrade Nådiga önskan, Öfver-Ståthållaren för Eders Kongl. ÄJlaj:t i underdånighet framlagt författade projeclritningar till omförmälde beslutade Brooch Quai-anläggiiing omkring Packartorgsviken, har Eders Kongl. Maj:t, vid granskning af berörde ritningar, täckts i Nåder anse lämpligare alt, i stället för den föreslagna Jernbron, en Quai af huggen sten uppföres, der den nuvarande Ladugårdslandsbron är belägen, samt alt deremot Packartorgs-viken igenfylles intill samma Quai; och som Comiterade öfver Börs-, Brooch Ha mn by ggnaderne så mycket heldre i underdånighet instämde uti denna Eders Kongl. Majrts Nådiga åsigt, som kostnaden för denna sednare
Långa ben äro alltid bra vid så kallad "plankning". Detta fick Mathias Gründlers älskogskranke son också nu erfara. Utan den ringaste svårighet klef han öfver staketet och smög sig derefter nedhukad genom den lilla, sandade gången fram till det hörn af huset, mot hvilket Annchen under sitt spejande vände ryggen. Den unga flickan var så försjunken i sina tankar, att hon alls icke märkte Franz. Denne sträckte sig så långt fram han kunde och spände örhinnorna, för att tilläfventyrs kunna uppfånga någon af de många meningar Annchen mumlade för sig sjelf med knappt hörbar röst. Men han bedrog sig häruti; endast djupa suckar ur den unga mjölnardottrens beklämda bröst hunno fram till hans öron. Men dessa djupa suckar pinade honom mera än han anade. Han skrufvade fram och tillbaka och kom vid ett dylikt tillfälle att oförsigtigt nog skrubba ena armen hårdare mot husknuten, än som ämnadt var. Annchen hörde det frasande ljudet och vände sig hastigt om. Vid åsynen af Franz blef hennes vackra anlete pionrödt och hon utropade, under det hon utmanande betraktade sin långe friare: "Jaså, du håller dig inte för god att lyssna. Fy, Franz! Hur har du kommit in?" "Deröfver", svarade Franz Gründler och pekade menlöst på staketet. "Hå hå, du går således alldeles som en tjuf om natten", inföll den unga mjölnardottren försmädligt. "Jag är ingen tjuf", svarade långe Franz förnärmad. "Det har jag heller aldrig sagt", inföll Annchen och intogs af medömkan öfver sin friares dumhet, "men du känner väl ordspråket, som säger om en person, som liksom du smyger sig på en annan, att han kommer som en tjuf om natten." "Känner nog det", svarade Franz och tycktes för några minuter vakna ännu mera upp ur sin slöa likgiltighet, "men jag känner också ett annat ordspråk, och det ett bibliskt till på köpet", fortfor han och betraktade den vackra mjölnardottren med skadeglada och triumferande blickar.
Jag tror nemligen, att, om de nu brukliga Anmaningsbref från Discont-Yerken, som påminna en hvar Låntagare, korrt innan Lånets förfallotid, om bans betalnings-skyldighet, komma att upphöra, så skall deraf blifva en följd, vida mera oordentlighet i Lånens inbetalning eller omsättning, än hvad hittils skett. öfver-Räntors betalning och förluster för Landet, i förening med ovisshet för Discont-Yerken att någorlunda på dagen inbekomma påräknade, förfallne medel till utlåning åt andra Lånsökande, komma visserligen att inträffa. Man föregifver, att de nu brukliga Anmaningsbrefven i postporto etc. kosta Discont-Verken 400° R-dr om året, samt att denna kostnad skulle kunna besparas; men för ett Låneverk, som genom Anticipationsvis uppburne Räntor och Öfver-räntor, uppå sina Capitaler erhåller större lagliga inkomster^ än hvad hvarje annan Cassa kan bekomma, synes denna kostnad ej utgöra så betydligt belopp, att, för besparing af densamma, flera olägenheter för Landet och Lånsökande må tillvägabringas. Härmed instämde Hr Biskoppen Doctor "Wijkman. I« fidem, G. Helsingius. Bil. t. Etneo-Utskottits Éetct»kändi. N:o »4. 13 Reservation af Riksdags-Fullmägtigen Lars Andersson från Skaraborgs Län. Jag reserverar mig emot beslutet, så mycket mera, som den kostnad, hvilken, enligt det nu brukliga anmaningssättet, drabbar Discont-Verket, genom det här föreslagna meddelandet af så väl anmanings-uppsatser som Blanketter till Reverser, hädanefter skall komma Låntagaren lill last, då likväl, enligt hvad förut blifvit iakttaget, någon förlust för det allmänna icke uppkommit, enär det, som i Postporto af Discont-Verken utgifvits, åter hemfallit Staten genom Postverket.
Det är enom tjuf icke så stor skam, om han stjäl till att mätta sina själ, då honom hungrar; Och om han gripen varder, gifver han det sjufaldt igen, och lägger dertill alla ägodelarna i sitt hus. Men den som med ene qvinno hor bedrifver, han är en dåre, och förer sitt lif uti förderf. Dertill skall plåga och skam komma uppå honom, och hans skam skall intet utskrapad varda. Ty mansens harm hafver nit, och skonar intet på hämndenes tid; Och ser icke till någon person, den försona måtte; och tager intet vid, om du än mycket skänka ville. Min son, behåll min ord, och göm min bud när dig. Behåll min bud, så får du lefva, och min lag såsom din ögnasten. Bind dem på din finger, skrif dem pådins hjertas taflo. Säg till vishetena: Du äst min syster, och kalla klokhetena dina fränko; Att du bevarad varder för en främmande qvinno, för ens annars, som slät ord gifver. Ty i fenstret på mitt hus såg jag ut genom gallret; Och såg ibland de fåkunniga, och vardt varse ibland barn en galen yngling. Den gick på gatone utmed ett hörn, och trädde in uppå vägen åt hennes hus; I skymningene, om aftonen af dagenom, då det natt vardt, och mörkt var; Och si, der mötte honom en qvinna, i skökoklädnad, listig; Vildsinnad och ostyrig, så att hennes fötter icke kunde blifva i sitt hus; Nu är hon ute, nu på gatone, och vaktar vid all hörn. Hon tog honom fatt, och kysste honom utan skam, och sade till honom: Jag hafver i dag betalat tackoffer för mig, och mitt löfte. Derföre är jag utgången till att möta dig, till att söka ditt ansigte bittida, och hafver funnit dig. Jag hafver skönliga tillpyntat min säng, med brokot täcken utur Egypten; Jag hafver bestänkt min sängekammar med myrrham, aloes och kanel. Kom, låt oss bola allt intill morgonen, och låt oss älskog sköta.
För andra till vissa företags befrämjande beviljade län skola, i alla de fall, der ej serskildt blifvit annorlunda föreskrifvet, årligen efter slutet af det år, hvarunder lånemedlen utbekommits, erläggas sex procent af hela den lyftade Iånesumman, hvarigenom räntan godtgöres efter fyra för hundradet af obelalta kapital-beloppet och det öfriga utgör afbetalning derå. Dock som serskild årlig ränteliqvid ej behöfver verkställas, kommer icke någon föreskrift derom att i skuldförbindelsen inlagas, utan bör låntagaren endast förbinda sig att under den tid (omkring 28 år), som utgår för del erhållna länets fulla återbetalning, före hvarje års slut erlägga sex procent af lånets ursprungliga belopp. Verkstälics ej afbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att på det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga fem procents årlig ränta intill dess betalning sker. Expeditions-Vtskotlels Förslug lill tind. Alla kostnader af hvad namn de vara må, som, i följd af erhållna anslag eller lån, förorsakas Riksgälds-kontoret, skola utan undanlag bestridas eller gödlgöras utaf den eller deni, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift härom lili afgifvande förbindelse införas. Jemte meddelande häraf få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M:t läcktes låta underrätta Fullmäktige i Riksgälds-konloret ej mindre om de terminer, dä statsbidragen böra utbetalas, så vida icke dessa terminer blifvit i kontrakt utsatta, än om de förändringar uti för statsbidragens lyftning m. m, sladgade beslämmelser, hvilka under arbetets fortgång kunna i nåder medgifvas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 3 September 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Sept. 1851.