Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Doctoren och Professoren andrager, huruledes han, såsom Deputerad, å Ständernas Vägnar, till deltagande i Revisionen af Krigskostnads Redogörelsen, haft tillfälle inhämta den olika tolkning, sorn kan gifvas åt högstberörde Nådiga bref, deruti stadgas en Prasscriptionstid af 3:ne år från Räkenskapernas aflernnande å behörigt ställe, så väl för Redogörare af enskildta Verks medel, som för sådana Kronans medel, hvilka för tillfället anförtros vissa personer, och hvilka, såsom till något visst extra behof destinerade, böra särskildt redovisas, -prien deremot , med gillande af Riksens Ständers underdåniga anhållan, är fastställd e.n tid af Tio år ifrån Räkenskapernes inlemnande i Kongl. Karnmar-Collegiurn, för Kronans UppbÖrdsmäns Redogörare, i afseende ■ 0 a Den 17 April. å Räkenskaper, som uti Kongl. Kammar - Rätten böra revideras. I fråga om granskning af redogörelsen för de medel, som till krigskostnader! användas, anser Kerr Professoren Doctor Wijkman, utur anförda flera skäl, och förnämligast, att dessa medel icke under extra behof maga hänföras, förstnämnde Prsescriptionstid af blott 3:ne år icke kunna ellef böra antagas, utan den längre präscriptionstiden af Tio år vara nödig; hvarföre och då sådant likväl uti åberopade Nådiga författning ej vore annorlunda bestämdt, än att, med skäl äfven å andra sidan tillämpningen skall kunna göra Domaren villrådig, Herr Doctoren och Professoren hemställer, om icke detta kunde i underdånighet anmälas hos Kongl. Maj:t, till vinnande af ett bestämdt Nådigt stadgande härutinnan för framtiden. I anlednindg häraf har Stats-Utskottet inhämtat, att Kongl. Maj:ts ofvannämnde Nådiga förordnande, som till allmän efterrättelse blifvit utfärdadt af Kongl.
Denna anmärkn. är visserligen redan till en del besvarad, men äfven jag torde få göra talaren uppmärksam derpå, att, då fråga är att komma till röstberäkning, hvarvid man först skall hafva en taxering, och i samma mån som den är hög eller låg, röstberäkningen skall derefter bestämmas, denna taxering först kan uppstå efter en åtgärd, sorn skall företagas af taxeringsmän, hvilka åter skola väljas efter den i §:n bestämda röstberäkning, och att frågorna således icke kunnat framställas i annan ordning än som skett. Hvad sjelfva saken beträffar, så och då jag yttrat mig inom Utskm eller rättare sagdt på den afdelning inom Utsktn, som behandlade detta ämne, på samma sätt, så kan jag ej annat än instämma i det förslag, som Hr von Hartmansdorff framställt i motsats till de förenade Utsktns. Jag har ej reserverat mig, emedan jag ansåg sådant vara onödigt, enär det ena förslaget var framstäldt förut och behöfde ej af mig påpekas, utan visste jag förut att Stånden skulle komma att välja mellan de tvänne. Fördelarne af det förslag, som först inlemnades, äro så fullständigt utvecklade af Hr von Hartmansdorff, att jag icke dervid har något att tillägga, utan blott utbedja mig att få med honom instämma. Jag anhåller endast att derutöfver få förena mig i Hr Ribbings framställning, att 2 och 3 mom:n i 10 §:n af betänk. N:o 4 äfven måtte inflyta. Det 1 :a af dessa 2:ne mom. bestämmer sättet att åtkomma den icke synliga förmögenheten, som möjligen kan finnas inom ett samhälle, och som kunde vara så stor, att det skulle innebära den största orättvisa, om ej en ägare af sådan förmögenhet skulle bidraga till de communala behofvens fyllande, samt ovillkorligen uppväcka förar - Den 8 Mars f. m. geise. Det 3:dje mom. innehåller, alt afgifterne icke böra bestämmas för längre tid än ett år.
Med den klara luften, som dallrar öfver de blå bergen, ville jag vara vän och med den blänkande solen och de vackra stjärnorna. Ty det synes mig ofta, som om de döda tingen skulle känna och lida med de lefvande. Ej är skrankan mellan dem och oss så stor, som människor tro. Hvilken del af jordens stoft är det, som ej varit inne i lifvets kretsgång? Har ej vägens kringdrifvande stoft smekts som mjukt hår, älskats som goda, välgörande händer? Har ej vattnet i hjulspåret fordom strömmat som blod genom klappande hjärtan? Lifvets ande bor ännu i de döda tingen. Hvad förnimmer han, där han slumrar i drömlös sömn? Guds röst hör han – lägger han ock märke till människors? O, sena tiders barn, hafven I ej sett det? Då ofrid och hat uppfylla jorden, måste ock de döda tingen mycket lida. Då blir vågen vild och roflysten som en röfvare; då blir åkern karg som en girig. Men ve den, för hvars skull skogen suckar och bergen gråta. Märkligt var det året, då kavaljererna regerade. Det synes mig, som om människornas oro då skulle hafva stört de döda tingens ro. Hur skall jag skildra den smitta, som då spred sig öfver landet? Skulle man ej tro, att kavaljererna voro bygdens gudar, och att allt besjälades af deras ande? Äfventyrens, sorglöshetens, vildhetens ande. Kunde man omtala allt, som det året tilldrog sig bland människorna på Löfvens strand, så skulle en värld förvånas. Ty då vaknade gammal kärlek, då tändes ny. Då uppblossade gammalt hat, och länge sparad hämnd grep sitt rof. Då flögo alla upp i lystnad efter lifvets ljufhet: dans och lek, spel och dryckjom grepo de efter. Då uppenbarades allt det, som innerst gömmer sig i själen. Från Ekeby utgick denna orons smitta; den spred sig först till bruken och herrgårdarna och jäktade människorna till ofärd och synd. Så långt hafva vi i någon mån kunnat följa den, emedan de gamle hafva bevarat minnet af händelserna på några af de stora gårdarna; men hur den vidare spred sig bland folket, därom veta vi litet.
B:ko och till detta belopp utgå från den 1 September 1854, då han tiilträdt befattningen, samt alt dessutom ett lämpligt bidrag tili kontorshyra och skrifvarhjelp mätte honom tillerkännas. Såsom stöd för denna sin anhållan anförde Konsulen, alt han tiilträdt sin befattning under förutsättning af den fastställda aflöningens tillräcklighet, men att denna förutsättning sedermera visat sig vara oriktig, dels i anseende till jle i Archangel dyra lefnadskoslnaderna, dels i anseende lill åtskilliga med konsulatet förenade utgifter. Kommers-kollegium yttrade öfver ansökningen, att Kollegium, i anseende till det ringa antal Svenska och Norrska fartyg, som besökte Archangel, fortfarande vore af den åsigt, att en aflönad Konsulattjensteman der icke vore för Sverige behöflig; men alt Kollegium, enär en icke obetydlig handel under de föregående åren bedrilvits mellan Archangel och Norriges nordligaste hamnar, och denna omständighet 1853 ansetts påkalla tillsättande af en aflönad Konsul, icke ansåge sig kunna bedöma, huruvida de Norrska interessena ovilkorligen erfordrade en såsom tjensteman aflönad Konsul med det af sökanden begärda jemförelsevis höga arfvode, eller huruvida icke, till följd af den nu ådagalagda otillräckligheten af det för konsulatet anslagna lönebeloppet, befattningen borde framdeles, likasom före 1853 och, pä sätt förhållandet med andra nationers konsulater i Archangel vore, anförtros ät någon af derstädes bosatte handlande, hvilka, enligt hvad Konsul Fleischer förmält, kunna ulan särskild vedergällning åtaga sig dylika uppdrag, i anseende till de dermed förenade lättnader i deras kominerciela förhållanden.
Emellertid äro redan af andra TaLare före mig sådana anmärkningar gjorda, att jag, under vitsordande af deras riktighet, har ganska obetydligt att tillägga. Det har blifvit ganska rigtigt anmärkt, att StabsCapitainerna hafva alldeles för små löner, roen StatsUtskottet, hvars mödor och bekymmer jag med tacksamhet erkänner, har dock icke på denna anmärkning fästat något afseende. Jag kan icke dela den jemförelse, sorn blifvit gjord emellan "Wermlands FältJägareRegemente och Hallands InfanteriBataillon, emedan Wermlands FältJägare-Regemente verkeligen gör mera tjenst årligen, än Hallands InfanterieBataillon, För öfrigt har Wermlands FaltJägareRegemente uppfyllt allt hvad man af det kan fordra, ja ganska trägna och vidsträckta skyldigheter, så Den 7 October f. m. a3g ait man om deras PasscvolanceContract kan tillämpa, hvad StatsUtskottet sagt om ett annat Regemente, att Regementet verkeligen öfver sin skyldighet uppfyllt detsamma. Jag vågar derföre anhålla om den ringa tillökning utöfver Utskottets förslag af i5o R:dr B:co för hvarje StabsCapitaine, och iooR:dr för Regements-Qvartermästaren. Hela tillökningen blir 55o R:dr B:co, som är en ganska obetydlig summa* jemförelsevis med det stora hela, och med hvad vi redan bifallit, men som är af betydenhet för de fyra kamrater, hvilka komma i åtnjutande deraf. I förbigående torde jag äfven få nämna, att i4-88 R:dr jemte inkomst af C.om* pagniet icke är tillräckligt för RegernentsChefen. Jag väntar mig visserligen den invändning, att den Corps hail commenderar blott beslår af 600 man, men deremot har han en ganska talrik familj, ehuru Regementet ej är talrikt. Öfverste-Fullmagten är i alla fall lika för alla, och hans Representationskostnad i följd deraf lika dyr som andra Regements-Chefers.
Jag anhåller äfven att få aflägga min tacksägelse till Herr Grefve af Wetterstedt för hans förklaring af sina ord. Jag kan dock ej undgå erinra, attén sådan var högst behöflig, när en Ledamot 12 H. 14 3(9 Den 12 Februarii f. m. af StatsRådet yttrar, att förslaget säkerligen skulle mota Konungens bifall; det är nödigt, att då få en förklaring, att sådant ej är annat än en förmodan. Jag tror, att ett sådant yttrande af en Ledamot i Conseillen kan möjligen på fleres öfvertygelse lägga band, när man talar örn hvad sorn är Konungens vilja, hvilken, efter mittbegrepp, ej får tagas i beräkning vid våra öfverläggningar. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken yttrade, att enär Ridderskapet och Adeln torde hafva grundade anspråk att få höra Hans Excellences åsigt af ämnet, då olika tankar uppstått, huruvida det borde anses vara af constitutionel beskaffenhet, fann Hans Excellence sig böra gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna dess öfvertygelse i afseende å berörde omständighet; och som 2 §. i RegeringsFormen stadgade, alt Rikets Ständer böra uti hvarje RiksdagsBeslut intaga uttrycklig Riksdagskallelse, med nödige föreskrifter i afseende på Riksdagsmannavalen, samt ii §. Riksdagsordningen bestämde hvad med de i 2 §. omförmälte föreskrifter bör förstås, ansåg Hans Excellence, för dess del, frågan om tids bestämmande för Riksdagsmannavalen onekligen innefatta ett ämne, som vore af natur att böra hänföras bland de i nyssnämnde ii §. omnämnde föreskrifter, och följaktligen komma alt föranleda an - Ben 12 F ehinar ii f. m. 211 lingen ett tillägg tili, eller en förklaring af, ii §. Riksdagsordningen.
Då nu härtill komme, att under den tid, som förflutit sedan dessa beräkningar blifvit uppgjorde, eller under de första åtta månaderne af innevarande år, tull-inkomsterna jemte afgifterna till Handelsoch sjöfarts-fonden icke allenast hållit jemna steg med det föregående årets, utan med en sammanlagd summa af ej mindre än 2,116,000 R:dr Riksmynt öfverstigit hvad som under motsvarande lid 1855 häraf influtit, och den erfarenhet, som sålunda kunnat vinnas, helt och hållet bekräftade ofvaunämnde, på endast sannolikheter grundade åsigt; så ansåg Departemenfs-Chefen, i betraktande af allt detta, att, om från det (otal-belopp 11,100,000 R:dr Riksmynt, hvilket Kommilterade antagit såsom blifvande tull-uppbörd, ytterligare afdroges 600,000 R:dr — hvartill kunde vara så myckel mera anledning, som Kongl. Maj:t måhända komme att äfven föreslå borttagandet af tullen å salt och några andra större, för den fattigare befolkningen synnerligast betungande förbruknings-artiklar, — kunde med all erforderlig trygghet den summa, hvilken Stats-kontoret på helt andra grunder infört i sin beräkning, eller 10.500.000 Riksdaler Riksmynt, antagas såsom den inkomst, hvilken Stats-verket hade att af Tullmedlen ärligen påräkna. j)
F r i h e r r e 8 r a e l v 0 n lstollstsln, Lorsitr kunde för sin del ej instämma iden wärda Ledamotens» som sist talade, yttrade mening: Utskottens Ledamöter mäkjas af Riddcrskapet och Adeln. Sedan de emottagit det dem uppdragzie förtroendet, trodde han det ej böra ankomma pä deras eget behag att deltaga i Utskottens arbeten eller ej. De mäl de behandla, wore Ständens angelägenheter och icke de« ras. Det wore en möjlighet att sä mänga kunde resa bort, att ärendcrne deraf hindrades. Herr dl o r cl s l» f t 0 1 p 6 .'^nsterg , Instämde sä mycket häldre i Friherre 8tasls mening, som wid frägan om antalet af AdelnS Ledamöter i Utskotten, detta blifwit förminikadt till hälften emot förr. Antalet wore fullkomligen dctcrmineradt, och dä wore wäl meningen, att samma antal Ledamöter ständigt mätte finnas i Utskotten. Herr dlorclensto!- ps wistke till och med att personer funnes, som, ehuru walde till Utstötts-Ledamöter, likwäl aldrig bcwistat Utskottens Sammankomster. Det wore ej Herr dlorstenxtolpsn mening att anmärka, om en Ledamot warit borta nägra dagar, ja om det ginge ända till twS ä tre weckor, allenast hail ordentligen anmält sin 506 Den 16 September. sin fränwaro; men ett längre uteblifwande och utan tilkännagifwande, ansäg han orikligt. Herr von lstaussvvoikk, Larl 6ustsk Alla de tre Ledamöter, som öfwer detta ämne yttrat sig, instämma deri, att en witz ordning dör Utskottens Ledamöter förest, jfwas; men de äro stiljaktige i frägan vin sättet.
Derest Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet icke skulle vilja frånträda deras skiljagtiga beslut och instämma i de tvänne öfrige Stundens, blifver omröstning nödig; och får Utskottet för sådan händelse föreslå följande voterings-proposiLioner: a) om contra-proposition: 5/0 Den, som till contra-proposition i hufvudvoteringen antager Ridderskapets och Adelns beslut, att uti 6 §. må, såsom ifrån Chartae-Sigillalae-afgift befriade, näst efter rubriken "Besigtningar, Ekonomiska” etc. införas: Beskrifningar öjver Geometriska Chartorjemte öfrige af Landtmätare expedierade handlingar, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages till contra-proposition Borgare-Ståndets beslut, innefattande afslag å Utskottets tillstyrkande i 8;de punkten af Utlåtandet N/o 4o, att nemligen orden Beskrifningar öfver Geometriska Chartor skulle uti 6 §. inföjaSj näst efter rubriken ”Besigtningar, Ekonomiska” etc. IS BevUlnings-Utskottets Memorial, N:o 44* b) i hufvudsaken: 6:0 Den, som godkänner Utskottets, af Presteoch Bonde-Stånden gillade, förslag, att uti 6 §. må, näst efter rubriken: Besigtningar, Ekonomiska,’"’ etc, införas: Beskrifningar öfver Geometriska Chartor, voterar ja; den, det ej vili, voterar nej; vinner nej, antages: (irsta alternativet) Ridderskapets och Adelns beslutj (2:dra alternativet) Borgare-Ståndets beslut.
Elfsborgs län t. ex., med 225,000 invånare, har 5 städer, 3 med köpingar jemförlige samhällen och 57 pastorater, inneslutande 224 socknar, förutan några gäll, i andra län tillhörige, socken-andelar; och valmännens antal uti detta län skulle förmodligen komma att uppgå till minst 25,000, så att per medium 4,000 till 4,200 borde uppföras å de röstlängder, hvardera af länets (i häradsskrifvare hade att upprätta, hvilket ömtåliga och dryga arbete de påtagligen ej kunde på en månad medhinna, om än deras hela tid skulle få dertill användas. Hr Lefre'n, Johan Pehr, anförde skriftligen: Vi förehafva till afgörande den vigtigaste af samhällsfrågor: nationalrepresentationens ombildning. Redan vid den tidpunkt, då Sveriges nuvar. statsskick grundades, hyste många den öfvertygelse, att representationen var i behof af förändring. Denna öfvertygelse har, under de fem och trettio år som sedan förflutit, vunnit i vidd och styrka, samt med hvarje nytt riksmöte allt flere anhängare inom RiksStm. R. o. Ad. har, långt ifrån att med likgilltighet betrakta denna fäderneslandets stora angelägenhet, icke allenast gått alla billiga önskningar härutinnan till mötes, utan äfven, såsom sig bort, lemnat Medständer föresyn af benägenhet att uppoffra vigtiga ståndsfördelar då fäderneslandets rätt förstådda väl sådant pä - 22 Den 28 Augusti. kallat. Att samma oegennyttiga, sant fosterländska anda äfven under innevar. riksdag är herrskande inom detta Hus, derom är jag lika säker, som att R. o. Ad. fortfarande skall, just i följd af samma fosterländska anda, uppfylla sin främsta pligt, den, att med värdig beslutsamhet begagna den makt grundlagen erbjuder, att afvärja alla sådana förändringar, som leda till fäderneslandets ofärd och förtryck.
Men netop nu går over klippens lave höjdedrag Fuldmåneskiven langsomt op; i vandtungt tågelag Den sväver som en kjämpebille, Lueröd som en mandrille-Hans hårlöse bag! Ja — här är något nytt! men om det är till fördel för naturalismen, om det är någonting annat än romantikens karikatyr, får bli dess egen sak. För öfrigt vänder den ut och in på romantikens gamla fel och gör dem alla på nytt igen, blott i omvänd riktning; den förebrår med rätta romantiken, att denna sträfvade uppåt i det blå utan fotfäste i verkligheten, och den sjelf arbetar sig ned i. den vetenskapliga analysens grufvor, der luften är full af “ Schlagende Wetter “ * för poeterna, som icke ha vetenskapens säkerhetslampor; den förebrår med rätta roman-tiken, att denna sökte “ skönheten “ ensidigt — och söker sjelf lika så ensidigt det otäcka. Var romantiken kristligt-sentimental, så är naturalismen hednisk-materialistisk. Vi ha qvar allt det gamla, blott stäldt på hufVudet — är detta sättet, hvarpå det nya frambringas? Jag tror det icke. I synnerhet då samma osanning, som vidlådde romantiken, också berör naturalismen: ljög romantiken medeltiden upp till ett ideal, så gör naturalismen vår egen tid (och denna gång i vacker samdrägt med sin dödsfiende) till en reservoar för allt uselt, ehuru vistelsen på detta bristfälliga klot må hända aldrig varit så drägliggjord som för menniskorna i vår tid. “ Min herre! “ kommer naturalisten att säga: “ I allt, hvad ni här sagt, har ni icke träffat naturalismens väsen, det nya ligger icke i hvad den framställer, utan i sättet hvarpå. Jag vet det och skall komma till saken, det var blott nödvändigt att konstatera att vi icke lemnade en sida opåaktad, hvari ytliga betraktare stundom ha trott sig se naturalismens storhet.
De flesta af tablåerna återgåfvo bilder ur allmogelifvet, där dalmasarnes och kullornas brokiga dräkter åstadkommo ett färgrikt och gladt intryck. En annan serie tablåer framställde symboliskt Handarbetets vänners framgångsrika verksamhet bland främmande nationer. Typerna voro valda med god urskiljning. Efter tablåerna föreslogs en skål för alla föreningens verksamma medlemmar, för styrelse, direktris, för alla inom lokalen biträdande krafter: ritare, sömmerskor, väfverskor etc. En styrelseledamot erinrade om, att det nu vore 10 år sedan den första årsfesten hölls, och om hvilken stor utsträckning Handarbetets vänner sedan dess uppnått. Kl. 10 e. m. lemnade festdeltagarne mötet, mycket belåtna med sin afton. Som vanligt vid denna fest tilldelades äfven i år en belöning i penningar åt en af föreningens nitiska arbeterskor. Denna gång tillföll priset Elna Karlsson, skånsk väfverska, gammal och pröfvad i tjänsten. Kvinnoklubben hade den 15 dennes årssammankomst i sin lokal, Mästersamuelsgatan 13, hvarvid årsoch revisionsberättelserna upplästes samt nytt styrelseval egde rum. Till styrelseledamöter utsagos: fröken H. Andersson, fruarna Ch. Bandelin, S. Boström, A. Buren, N. Frölander och H. Sach samt fröknarna S. Gumajlius, Ch. Nyqvist och E. Ullmark; till suppleanter: fröknarna Am. Norén, Cl. Smitt och A. Tibell; till revisorer: fröken A. Schall och fru E. Sundblad samt till revisorssuppleanter: fröknarna E. Dillen och S. Strandberg. Ansvarsfrihet beviljades den afgående styrelsen. I Prankrike och England, där denna anordning vidtagits i en och annan skola, finner man den särdeles lämplig. Den, som redan känner följderna af svag syn och närsynthet, skall säkert finnna vär uppmaning om skonande af barnens ögon berättigad. Ö ärftligt Ännu en gång den » finska kvinnogymnastiken ». Till slut våga vi förelägga våra läsarinnor ett förslag, som skulle inverka icke blott på familjelifvet, utan lika mycket på skollifvet.
Säger han till dig: Jag vill icke fara ut ifrå dig; ty jag unner dig och dino huse godt, efter han mår väl när dig; Så tag en syl, och borra honom genom hans öra, vid dins huses dörr, och låt honom blifva din träl i evig tid; med dine trälinno skall du ock så göra. Och låt dig icke tycka tungt vara, att du gifver honom fri lös; förty han hafver tjent dig såsom en dubbel legodräng, i sex år; så skall Herren din Gud välsigna dig i allt det du gör. Allt förstfödt, som ibland ditt fä och får födt varder, det mankön är, det skall du helga Herranom dinom Gud; du skall icke arbeta med förstfödningen af dino fä, och icke klippa förstfödningen af din får. För Herranom dinom Gud skall du äta dem årliga, på det rum som Herren utvalt hafver, du och ditt hus. Om det hafver någon brist, så att det haltar, eller är blindt, eller eljest någon ond vank hafver, så skall du icke offra det Herranom dinom Gud. Utan i dinom port skall du ätat, ehvad du äst ren eller oren, såsom en rå eller hjort; Allenast att du icke äter af dess blod, utan gjuter det på jordena såsom vatten. Håll den månaden Abib, att du gör Herranom dinom Gud Passah; förty uti Abibs månad hafver Herren din Gud fört dig utur Egypten om natten. Och du skall slagta Herranom dinom Gud Passah, får och fä, på det rum, som Herren utväljandes varder, att hans Namn der bo skall. Du skall intet syradt bröd äta i de högtidene. I sju dagar skall du äta osyradt bedröfvelsens bröd; förty med hast gick du utur Egypti land; på det att du skall ihågkomma den dagen, som du drog utur Egypti land, i alla dina lifsdagar. I sju dagar skall intet syradt bröd sedt varda i alla dina landsändar; och skall intet af köttet, som på första dagen om aftonen slagtadt vardt, blifva qvart öfver nattena intill morgonen.
Ut suxr», Vx U-otocollo F. N. Esterson. Grefwe Mörner, Xöolpd 6örsn, förklarade sig instäms ma uti det Wällofl. Borgare-Stänkets yttrande öfwer det nu foredragne Betänkande, hwarä han altsä tillstyrkte bis fall, undantaganhe hwad angiyge zchje chrincten, hwilken säsom innefattande rubbn-ing i laglige öfwerenskommelftr, han ansäge med ägande rattens helgd oförenlig. Herr G re swen och Ordföranden gjorde proposition i likhet med Grefwe Möraeis yttrande, hwilken med Ja beswarades. Herr Drmllv3rckt Iglse4tröm, Molcom, UPläste tift Protocollet följande, hwarvfwer han iche begärde nägon Hfwerläggning: I anledning af Herr Krigs - Rikhet Oarlcson, hen 2§ Mars upläste anförande till Protoeollct, utbeder jag mig, att wid denna dagens fä förwarade följande uplysningar, sch dem jag anser mig säkrast kunna lemna genom besws-, rande af Herr Krigs-Rådet ^»rleLoas uti ämnet dm rs Febniarij ingifne Memyrial. Granstas detta Memorial uti ett sammanhang, fä skönjes ej otydligt det Herr Krigs-Rädet mcdde" af honom såsom en alldeles ny och förut bade för Revi^ förer och Stats - Utskottet, okänd handling företedda Högloft.
Förtag kill Bergsmanna 'körclscn, om förändringar i Försattningarne derom, S pt. 784. FZrme llade Hemman; se wägcojdnings-skpldighet. Förmyndare-Ordning, om en förbättrad, tior. 1626.' Förpanminaomodo; se 'Lrono«förpantn:'ng:r. ZZrstrackningar» Banquens till Stats-werket; se Banco Ulffoller och Stats-Utffoktet. Försmaro-rrerket, om tillsättande af ett Utskott derför, Man rbe. Z08. — om Banquens försträckningar dertill; se Banco - Utffottet och S:ats - Mffottet. — Allm. Vesw. och Oeconomie-Utstottets hemställan om öfverlemnande af de till Utstottet remitterade Memorial om förswa"s-werket ät den af Kongl. Maj:t tillförordnade Comité, nov. 1854. — om den ar Kongl. Mai:t dertill fordrade En Million N:dr ärligen. Se Rrigsmagten; IAa,'snal Bewarina. FörsUran, Konung flVUD XIIIs Iun. 848. — att afgstmas ak Swea Rikes tillkommande Konungar, Ock. 4126. — Kronprinsens Vct. 4126. Register. < 5Z G. slsbn sk Eolgulioun, Osrl kantus, introduktion för, Nov. 564. Gahrkoppar, Bergslagens, om dest inlösande afBan quen, r7ov. 87. 79). 87 Garde, konungens Andra, om accords-crsättning för den ä Indragnings-Stat satte Qfwerstc-Lieutcnants lönen wid Maro 428. — om accords ersättning för reducerade Officerare wid (f. d. Swensta Gardet) Apr. 15. Gardet till häst; se Lif-Gardet.