Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
k 4-5 R:dr 75 öre 320,250 utom 3,000 sådana, i ersättning för målskjutningsgevär, som här nedan föreslås till utlåning åt de frivilliga Skarpskytte-föreningarne; Modeller för Tändnålsgevär 15,000 Kavalleri-skjutvapen 45,000 Sablar 10,200 Till 2:o. För Fortijikationsbehof. fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad R:dr 200,000: — Förrådsbyggnader derstädes 300,000: — förstärkning af Waxholms fästningsmurar 90,000 en skansanläggning vid Oxdjupet 450,000 befästningarne vid Carlskrona, nemligen: till verket å Dynen 160,000 » försänkningar i stora inloppet ■■ 100,000 » skansen å vestra Hästholmen 60,000 » försänkningar derstädes 24,000 40. Transport R:mt R:dr 1,702,393: 40. 24 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. För beklädnadspassevolans vid värfvade regementen R:dr 80,984: 71. » indelta arméens utredning, fyllnadsanslag 4,963: 83. » underhåll af beväringsmanskapets beklädnad 189,000: — 274,948: 54. 4:o. Topografiska corpsens arbeten. Till fortsättande af dessa arbeten, till kartgraveringen och till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära kartarbetets skyndsamma utförande 75,000: — 5:o. Arméens pensionering. Så vida Arméens pensionering fortfarande kommer att tillsvidare besörjas såsom hittills, och icke af Staten helt och hållet öfvertages, i hvilken sednare fråga särskild framställning från Kongl. Maj:t till Rikets Ständer skall ega rum, erfordras: till upprätthållande af Arméens pensionskassas egen pensionering
Min skrifmelse till Eder Taleman as den 9 i denna manad, war således ej hämtad fran någon mot mina kända tänkesätt stridande åstundan, att werka pä Edert beslut, rörande National bewäringen; men endast frän en mig åliggande pligt, att bibchälla den beswurna RegeringSFormens helgd, och att återkalla wilseförda undersä» kare till ett noggrant iakttagande af b si föreskrifter. Dä Bonde-Srändet nu genom Eder, Desi Deputerade, högtidcligen för Mig erkänt Desi misikag, och medelst ett äkallands af Min ömhet för Sveriges Allmoge, pä hwilken detta aktningswärda Ständ aldrig bör twifla, anhäller att Jag, som ett ytterligare ber wis derpg, ej nu widare mä yrka pä i sräga warande Proposition, och dä igenom detta Bonde-SkandetS Be« stut, fraqan härom äter inerädt i en laglig form, öfwcrensstämmanve med Min och Grund-Lagens bibehållna »värdighet, har Jag med synnerlig tillfredsställelse deruti igenkänt elk sörnyadt wedermäle af den medfödda rillqiftveyhet för Konungen och af den aktning för Lagarne, som sirid utmärkt Sweriges RikeS Allmoge. I Vcr säkra hopp, att Vesta tänkesätt, under Veu återstående delen as detta Riksmöte, och alt framgent, ännu ytterligare ä Bonde - Ständers sida skola adagaläggas, och att Jag ej widare n ä fä an, ledning att emot detta Ständ förändra de känstor af förtroende och wälwilja, Jag sä sjelfmant för olla Mine trogne Undersåtare hyser, twekar Jag ej, mea. endast med denna förutsättning, att bifalla Bond.- Srändcts underdäniga önskan, att nu ej yrka pa Mia Pro» r4 Den r December'.
Granskar man (Je af reservanterna framlagda skäl, så finner man, alt den tillökning i fatligvårdsorakostnaderna, som nu drabbar staden Norrtelje, blifvit en följd af faktoritets nedläggande och den siste egarens urslåndsättande, att lemna det fattigvårdsunderstöd, som han efter faktoriets uplösning till en början, och så länge han dertill var i stånd, med verklig välvilja utgjorde. Denna ökade tunga för stadens fattigvård kommer visserligen ännu några år att fortfara, nemi. till dess de orkeslösa faktorie-arbetarne dött undan eller deras barn hunnit vexa till, och detta skäl synes mig lala för att Norrtelje stad måtte af Statskassan erhålla något understöd genom tillförsäkrande af vissa års ränta å ifrågavande dana-arf. Jag skulle likväl anse det i högsta måtto orättvist mot andra kommuner, om Staten efterskänkte hela kapitalet, särdeles då man vet det ringa belopp, Norrtelje stad i allmänhet skattar till Statsverket, och då man derjemte måste taga i öfvervägande, att Norrtelje stad genom anläggandet af en badanstalt, som under senare åren varit omfattad af allmänheten med mycket intresse, beredt sig ökade tillgångar för de fattige, och alt de penningar, som således blifvit spridde i staden, bidragit till förökande af dess välmåga. R. St., skulle derföre i händelse de bifalla K. M:s propos., i min tanka vara öfver höfvan frikoslige. Då den åsigt, jag nu tagit mig friheten här framlägga, icke lyckades att inom Utsk. göra sig gällande, så återstod endast valet emellan bifall till K. M:s propos. eller afslag derå, och då för den senare åsigten äfven talade det förhållande, att man ännu icke kände, huruvida Enkan Sandelin.? efterlemnade tillgångar verkligen voro att betrakta som ett dana-arf, emedan 2 personer ifrån Finland nyligen anmält sig såsom arfvingar till henne, så stannade pluraliteten inom Utsk. 88 Den 22 Februari. i det beslut, betänk, innehåller.
Man har hört sågas, att de ej alltid blifvit lemnade åt dém som varit i behof, af Undsättning, utan understundom åt större producenter och possessionaten. Det Vore artigt att veta, om dessa låntagare i stort fått begagna samma återbetalnings vilkor, som blifvit förunnade de nödställde jordbrukarne, i hvilket fall messuren visserligen vöre högst anmärka iiingsvård* Jag bekänner uppriktigt, att jag ej så noga vet, om hvad jag nu anfört, bör framställas i form af anmärkning emot Revisorernea Berättelse* eller såsom en önskan till StaisUt - itidd. 0. Ai. Prot, I. B. 44. Den 24 Felruariii skottet att från detsamma erhålla ifrågavarande upplysningar. Det år mig ock fullkomligen likgiltigt, endast det åsyftade ändamålet vinnes. Herr af Uhr, Carl David,-. Jemte det jag förenar mig med hvad Friherre af Nordin nu anfördt, i anledning af Friherre Anckarsvårds gjorde anmärkningar, anhåller jag äfven att få tillägga några ord. Jag begagnar detta tillfälle, att inför HÖgloflige Ridderskapet och Adeln förklara min stora förbindelse för det förtroende jag haff* att under de trenne sistförflutne Revisionerne åren 1817, 1820 och 1822 å Ridderskapets och Adelns vägnar deltaga uti dessa vigtiga göromål. Jag öfverensståmmer med Friherre Anckarsvärd till alla delar, i afseende å om vigten och nödvändigheten för Riksens Ständer och deras Ombud, att i vederbörlig ordning granska Statens inkomster, och tillse huru desse medel förvaltas, äfvensom att det är Revisorernes ovilkorliga pligt, att med yttersta noggrannhet uppfylla deras härmed förenade åligganden, samt att Riksens Ständer sjelfve med uppmärksamhet böra följa Revisorernes arbeten, för att tillse huruvida de motsvarat deras vigtiga förtroende.
Denna motion, anhåller pg måtte blifva de öfrige Stånden meddelad och till BancoUtskottet remitterad* NiO 8. Herr Gripinstedt, Jacob: Då vid nu varande Riksmöte säkerligen inånga ämnen af vigt, Och sotn jag vill hoppas, med germnsam syftning å det allmänna bästa, komma att fiamstäilas, skulle jag förebrå mig, så väl en oförlåtlig liknöjdhet om vårt samhälles gagn, sorn en föraktlig overksamhet i de mål, som kräfva medborgarens nödvändiga uppmärksamhet och handläggning, otti jag icke sökte att väcka mitt Stånds och öfrige Medständers uppsende på eri lika olycklig som rysvärd epoque af vårt närvarande tidehvarf, då inom vårt eget Fädernesland den allmänna säkerheten hotas af en öfverhandtagande ondska och brottslighet, sorn Dea 6 Febr uhr ii. tyckes sätta sjelfva Samhällets lagar i vanmakt och overksamhet, att kunna afböja och hjelpa dess följder. Sednare årens allmäntgjorda händelser bevittna huru nästan i alla provincer af Riket de rysligaste mordgerningar blifvit föröfvade: inbråttsstöider , hemgång mordbrand Och lönnmord; fordom så okända bland oss, under Religionens ljusare fackla, synas nu vid ett ännu upplystare tidehvarf födas närås och tilltaga. Detta kan ju icke annat än oroa hvarje rättsinnt och redligt tänkande — hvarje medborgare sorn ömmar sin frihet, och grundar sitt hopp på lagarnes helgd, allmänna säkerheten, egendomsrätten, och Regeringens skydd. — Manne det skulle vara förgripeligt att forska och utleta grundkällorne tili detta onda, att i lagstiftningen eller i de gällande lagarnes utöfning och rätt3 användande finna en orsak till önskans och våldets framsteg; manne icke en alltför lindrig och illa beräknad näpst , ofta mera förökar, än afhjelp r det onda?
Deraf iuhemtas, att framställningen icke rönte den framgång, som den förtjent, i thy att, sedan Presteocli BondeSt. funno sig böra bestämma ersättningen till Hr Adlerstam, för de till mera än 27,000 R:dr B:co uppgifna förluster, till 4i65o R:dr, BorgareSt. till 7,294 R:dr samt R. o. Ad. till 16,000 R:dr samma mynt, blef, sedan BorgareSt. antagit BancoUtskts inbjudning att förena sig med förutnämnde ?.:ne Stånd, ersättningen jemväl sedan nedsatt til! det lägsta belopp, 4j65o R:dr, och bestämd att dermed utgöras. Af orsak således, att ersättningsfrågan af förra Riksdagens BancoUtsk. icke blifvit i enlighet med klara föreskriften i 73 §. af Riksd.-Ordn. behandlad, derigenom att Utsk. uraktlåtit att RiksSt:s skiljaktiga meningar, så nära möjligt var, sammanjemnka och förslag derom afgifva, och i betraktande deraf, att Ilr Adlerstam, med de sina, ännu befinner sig i ganska behöfvande omständigheter, bar jag vördsammast velat motionera, att nu församlade R. St. mätte, utan afseende på hvad sålunda vid förra Riksmötet härutinnan förefallit och beslutadt blifvit, efter skäliga grunder rättvisligen bevilja den ersättning ät Ilr Adlerstam, som någorlunda svarar emot de förluster, han fått vidkännas. Jag får således vördsamt föreslå, att den summa, som R. o. Ad. vid sista Riksdagen ansåg böra beviljas bemälde Hr Adlerstam, nemligen 16,000 R:dr B:co, måtte nu oafkortad komma honom till godo, såsom en både på rättvisa och billighet grundad ersättning. Under hopp, att denna angelägenhet skall på ett, både för den lidande medborgarens och husfadrens samt Representationens rättskänsla, tillfredsställande sätt blifva beredd och afgjord, får jag om remiss af denria motion till behörigt Utsk. ödmjukast anhålla. Lades på bordet.
(Beviljadt vid dito och utbetaldt år 1856.) » anläggning af jernväg mellan Christinehamn och Sjöändans lastageplats, å ett ursprungligt belopp af 66,666 R:dr 32 sk., emot dito dito. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) » dito af dito emellan Nora och Ervalla vid Köping-Hult-jernbanan, emot dito dito. (Beviljadt under 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt år 1854 med 100,000 R:dr) till Hanekinds och Gullbergs härader i Ostergöthland, för uppförande af en jernbro öfver Svartån, på landsvägen mellan Linköping och gästgifvaregården Berg, å 13,333 B:dr 16 sk., emot dito dito. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1852.) » Gustafs socknemän inom Stora Kopparbergs län, för brobyggnad öfver Daletfven, i närheten af nämnde sockens kyrka, å 4,000 lt:dr, emot dito dito, sedan lånet under 2 år innehafts utan ränta. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1853.). Stats-kontorets, å landshöfdinge-ackordsfondens vägnar, derför utfärdade obligationer, årligen inbetalas 6 procent utaf cie infriade ackordernas belopp, hvarvid 4 procents ränla för den vid hvarje liqvid återstående lånesutnman beräknas; dock hafva Rikets åren 1847 och 1848 samt 1853 och 1854 församlade Ständer medgifvit nedsättningar i de först bestämda årliga ränteoch kapital-inbetalningarne för ackords-ersättnings-beloppen vid landshöfdinge-beställningarne i Kalmar och Wermlands län. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag å ett belopp af 154,957 R:dr 26 sk. 4 rst, hvaraf dock endast 151,000 R:dr behöft från Riksgälds-kontoret utbetalas.)
Desse 3:ne Collegier, jemförde med de öfrige RiksCollegierne och de dem tillhörige Embetsbefattningar, kunna nu föga anses för annat än ettslags större Bureauer eller AdministrationsContoir, hvilka ganska väl och ordentligt skulle kunna sköta sine göromål, utan att behöfva stå under tillsyn af Presidenter» Med uppmärksamheten fästad på den åf Kongl. Maj:t den t3 sistlidne November gifne Nådiga Proposition om nödvändigheten af stora och betydliga Statsanslag, och då följaktligen hvarje utväg till besparing och förminskning af onödige Utgifter på andra håll bör med allvar begagnas, får jag alltså föreslå, att PresidentsEmbetena uti Kammar-, Bergsoch C omin er c eC o/legiertie varda indragnej och att de samma Embeten anslagne löner _, jemte Taffelpennin gar ne , varda till StatsCassan besparade* De af mig bär ofvan uppgifna skäl till denna - Den 12 December c. m. i45 nn min Motion får jng ytterligare föröka ilermed 1:0 att den utaf Kongl.
Lvb sätt de begärt, deltaga i bonco - styrelsen , dock torde -riplySningar fran kanor, - Ucffottec wara nödwandiga, innan saken stuteligen afgörcS, haldst mk icke kai,ne, om mi kanor, - Instrubstionon eller kaninens förbättrade in» rättning något knnde finnas, som bleswe lagligt hinder, at ibland kan^usns styrande Ledamöter uptaga dem as wara Medbroder, so 71 genom sednare kiders händelser fakt en högre och mera gagnande uplysning. Friherre bjerta, bians. Bonde - StandekS begäran at hädanefter fä deltaga i förwalkningen af Riksei-s Ständers kanMs, ar i min öfwcrkygclle sä billig, ar jag icke drager i betänkande ar, sedan saken Mi nägra dagar hwilak pä bordet, i ödmjukhet tilstyrka det Höglosiige Ridderffapet och Adeln wille hasta at med sit bifall dertil ådagalägga sin beredmilfighet, at gifwa sina Med - Ständers rättmätiga anspråk det afseende de alltid förtjena. Alla ds Handlingar, som Bonde-Ståndet äberopat sig til bewis, at det ivid kaninens grundläggning deltagit i detta Werk och atagit sig garantien deraf, finnas tryckta i L^nco-Ordningarna, hwarföre det icke är nödigt at af kanon-U.ffokteL infordra nägra uplysningar om deras existenrs och beskaffenhet. Men om äswen de saknades skulle jag likafullt wara af den tankan at Bonde. StändetS nu yttrade åstundan borde bifallas. Ac der Ständ, som innehafwer den mesta fasta Egendom i Riket, erkänner sig afwen wara garant af kangnsn, bör naturligtwis stärka desi Lrerlir ch nyttan deraf lärer i detta ögnablick ej behöfwa wisas.
N:o 66. Motion N:o 121, att till exercis lämpliga gevär måtte från kronans ma gasiner utlånas till folkskolelärare-seminarierna i riket. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. Motion N:o 122, om anslag för anställande af biträdande underlärare vid folkskolelärare-seminarierna i riket. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. Motion N:o 123, att eleverna vid rikets folkskolelärare-seminarier måtte, under visst vilkor, befrias från första årets beväringsexercis. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 53. Motion N:o 124, om anslag till läkares anställande vid rikets folkskole lärare-seminarier. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. Motion N:o 125, angående underdånig framställning hos Kongl. Maj:t derom, att qvinna må vinna anställning vid Statens telegrafverk samt i befordringsoch löneväg ega samma rättigheter och skyldigheter som mannen. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 39, Utlåt. N:o 75, Mein. N:o 84 och 93. R. St. underdån. Skrifv. N:o 74. Motion N:o 159, angående dels upphäfvande eller förändring af vissa gällande vilkor för tillverkning af bränvin, dels ock beviljande af premier för bränvinsexport. Sammans. Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 9 och Utlåt. N:o 12. R. St. underdåu. Skrifv. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 och Utlåt. N:o 7. Motion N:o 160, angående befrielse för staden Linköping från skyldig heten att underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag af statsmedel anlagda hamn. Stats-Utsk. Utlåt.
Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottets Betänkande M 14. 31 hvad som synes vara rätta meningen med 7 § i 13 Kap., den ene delägaren måste tillerkännas ersättning i ett, åtminstone i förhållande till skogsparken i dess helhet, ringare belopp virke eller andra skogsprodukter; der förtjena de af motionären framhållna omständigheter mindre uppmärksamhet.
Majtts derom den 10 April 1828 utfärdade Nådiga Kungörelse, funnit, alt Kongl. Maj:t, vid förnyandet af denna från äldre tider och äldre relationer med Finland härledda convention, sökt bereda, såväl Svenska näringarne sorn Svenska handeln, ökade förmooer, och äfven af de ifrån General Tull-Styrelsen och Corn merce-Co! legitim erhållna upplysningar och handlingar erfarit, att denna convention verkligen medfört goda resultater; alltså och då Utskotten härigenom öfverty« gat sig, att Kongl. Majit oafbrutit vakar öfver det, som i dessa afseenden fordras till befrämjandet af Fäderneslandets väl, finna Utskotten, för sin del, någon underdånig hemställan till Kongl. Majit, eller några åtgärder, å Rikets Ständers sida, i dessa frågor nu icke lätnpeliga, samt tillstyrka således: Bil. till Bevilln.samt Oecoh-Utsi. Bet. Nio 15. 3 att hvad Motionairenia uti ofvan anförde Memorial yrkat mätte 'förfalla. En emot detta Betänkande afgifven och af flere Ledamöter biträdd Reservation varder härjemte bifogad. Stockholm den 25 Julli 182g. Reservation af Herr Hiessleiter, Abr. I. ”Med kännedom af ilen förkärlek för det utländska interesset, till mehn för den inhemska industrien, sorn, redan vid förra Riksdagen högt manifesterad, vid den när* varande fatt en mera bestämd caractér och en mera fullständig Utveckling, var det mig ingalunda oväntadt, att en Motion, vackt af en Borgare, skulle af Högloft Utskottens pluralitet förkastas, enär samma Motion geck ut pä att fasta Ständernas och Regeringens uppmärksamhet på föthallandet emellan en 4 Bil. till Bevilln.samt Oecon.*Utsk. Bet. N:ö 15. utländsk import och de inländska slöjderne; men då jemväl i Hedervärda Bonde-Ståndet flere framställningar blifvit gjorde af samma syftning, hvilka utaf Ståndet allmänt gillats, hade jag med skäl trott frågan värd någon större uppmärksamhet.
Grunden för detta förmenande torde blott kunna hemta stöd från tvänne omständigheter, nemligen: antingen det, att då tillverkningen i partie merendels på credit försäljes till den, som i minut föryttrar den, kortfabriksegarne skulle komma att ligga i för stort förlagsförskott, eller ock att afsättningen å varan skulle förminskas, då, i följd af högre skatt och i förhållande dertill stegradt pris, consumenten förmodas längre begagna varan. Hvad den senare omständigheten vidkommer, synes correctivet deremot ligga hos fabrikerne sjelfva, då troligen mängden af kortconsumenter ej taga i synnerlig beräkning kortens egenskap af starka eller bräckliga, och hvad åter det större förlagsförskottet genom den höjda stämpelafgiften beträffar, synes den utväg vara att tillgå, i fall kortfabrikernes förespeglade undergång verkligen skulle ega grund, den att, mot vederbörlig borgen, anstånd på 3 eller 6 månader lemnades fabrikanten med stämpelafgiftens erläggande. Något talande skäl för den ringa stämpelafgiften å kort, synes mig icke förefinnas, utan tvärtom all anledning för handen, att ora möjligt skaffa för Staten behöfliga skattebidrag på denna väg, den jag vågar säga af alla slag ringa kännbara indirecta beskattningsämnen likväl är af den minst kännbara egenskap af Herr Stuart, Fredr., som instämde i förestående reservation, utom hvad stämpelbeloppet angick, hvilket Herr Stuart ansåg böra höjas till endast 12 sk. för hvarje kortlek; af Herr Prosten P. P. Svedelius, som till alla delar förenade sig uti den af Herr Grefve von Fersen afgifne reservation; af Herr Wijk, hvilken med Herr Grefve von Fersen instämde blott uti andra punkten angående barmhertighetsinrättningarnes andel och följaktligen uti mom. b och c. N:o Bevillnings-Utskoltels Betänkaude IV.-o 41- 9 N:o 4r. Ankom tili Exp.-Utsk. den 18 November; Betänkande, i anledning af Herr O. Wijks motion, angående lindring i bevillningen för invånarne i staden Wenersborg. Uti en hos Vällofl.
Det närvarande förhållandet. Det föreslagna förhållandet. Lifbevärings-regernentet Till här ospecificerade ändamål » 8,400 Summa B:ko R:dr 12,000 — Till här ospecificerade ändamål — oförändradt R:dr 8,400: Summa B:ko R.dr 8,400: Besparing 3,600 R.dr. 3:o. lnqvarteringskostnader i landsortcrne. Af samma anledning, som föregående, uppstå härå följande besparingar: Det närvarande förhållandet. Det föreslagna förhållandet. Wermlands fältjägare-regem:c R:dr 1,300 Till här ospecificerade ändamål » 22,300 Summa B:ko R:dr 24,000 — Till här ospecificerade ändamål — oförändradt . Summa B:ko R:dr 22,500: Besparing 1,500 R:dr. Rekapitulation af besparingarne. Generalitetel 26,500 Indelda infanteriet 79,957 D:o kavalleriet 103,185 Transport B.kn R:dr 267,779: 32. Hallands Infanteri-bataljon 3,360: — Beväringsmanskapets vapenöfningar 52,166: 32. Försvarsverket i allmänhet eller Krigs-Kollegii Departementer . 61,330: — Inqvarteringskostnader i Stockholm 3,600: — Dito i Landsorterne 1,500: — Summa B:ko R:dr 389,936: 16; Vid 3 punkten: Af Herr Waern.
Men då, genom tillämpning af dessa grundsatser, den i denna del af lagstiftningen nu saknade enhet kunde uppnås och de skiljaktigheter, sorn, ined afseende å egendoms natur samt testaments* gifvares stånd oeh hemvist, för närvarande i lagstiftningen förefinnas, således upphöra, har herr Dalman, i öfverensstämmelse med berörda grundsatser, föieslagit, all, med uppluifvande af 17 kapitlet Ärfdabalken, Kongl, förordningen och förklaringen den 19 Augusti 1762 och den 4 Februari 1801 samt 12 § i Ridderskapets och Adelns privilegier den 16 Oktober 1723, nyssnämnda kapitel måtte erhålla denna lydelse: § I Ej må någon genom testamente bortgifva mer än hälften af sin qvarlåtenskap, der bröstarfvingar finnas. Andra hälften falle bröstarfvinge till: den hälft kallas bröstarfvinges laglott. Ej heller må den, sorn häfver bröstarfvinge, genom testamente sd förordna om sin egendom, att bröstarfvinges rätt till afkomst eller nytta af hvad hans laglott räknas bör, derigenom inskränkes. § 2. Finnes ej bröstarfvinge; då må man all sin egendom genom testamente bortgifva. § 3. Testamente må ej tagas af bo oskifto, utan af dens del, som gifvit häfver. §4. Har någon i testamente gifvit mer, än lag säger, varde testamen - 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 36. tet, då tvist uppstår, rättadt efter lagen och gånge för öfrigt i verkställighet. Och liar motionären i sammanhang härmed hemsta 111, om icke 8 kapitlet Jordabalken bör sålunda förändras, att förbudet mot gåfva af arfvejord samt inskränkningen i rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt i staden, må upphöra.
I följd af den under delta qvinqvennium betydligt ökade jerntillvei kningen bafva priserne derå stigit och förtjensterne således varit större än förut, men minskning deruti emotses till följd af den nu inträffade ofördelaktiga konjunktur för jernets afsättning, som otvifvelaktigt måste verka minskning uti tillverkningen deiaf, och följaktligen nedsättning uti priserne på de för densamma nödiga effekter och piaestalioner. Försäljning af trädvaror har under sistförflutne fem år varit betydligare än tillförene dels genom tillförsel af virke till skeppsvarfvet! i Länets städer, der under dessa år en högst betydlig skeppsbyggnad ägt rum, och dels under sednaste år genom ökad skeppning af bräder, och då priserne på dessa varor under denna tid äfven stigit nära 50 procent, så har denna binäring under tiden medfört stor förmån för Länets innevånare, hvilka också, genom Eders Kongl. Majlis Nådiga Förordning af den 23 Februari sistlidne år, blifvit i tillfälle att mera än eljest begagna sig af denna fördel. I följd af mindre fördelaktiga konjunkturer för sjöfarten, har skeppsbyggeriet numera blifvit betydligen inskränkt, hvaraf priserna på skeppsvirke sannolikt kommer alt åter falla till hvad de varit förut, hvaremot lifligheten uti handeln med bräder gifver förhoppning om fortfarande höga priser på den - 14 na vara. Trädvaru-afsättningen, som tillförene blifvit verkställd allenast från Gestrikland, södra Helsingland samt Enångers socken af norra Helsingland, bär nu, sedan den under sednaste år blifvit föremål för spekulation af köpmän i Hudiksvall, äfven blifvit utsträckt till llere socknar af norra Helsingland, såsom Bjuråker, Delsbo, Gnarp och Bergsiö. Exporten af trädvaror är närmare uppgifven uti de för hvar och en af Länets städer, hvarifrån skeppningen blifvit verkställd, författade berättelser; men som deruti ingår ej obetydligt belopp bräder, som blifvit uppköpt från orter utom Länet, så kan bestämd uppgift om hvad som afyttrats lian skogar inom detta Län icke lemnäs.