Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är åtminstone icke religionsfrihet. Jag har icke förordat en sådan frihet, utan endast uphäfvande af landsförvisningsslraffet, emedan representationen har uttalat sin åsigt om nödvändigheten deraf, och ur denna synpunkt har Otsk. föreslagit andra straff. Grundlagsstiftarne tillkommer det att beröfva affällingen politiska rättigheter, men icke LagUtsk. Uti g 4 förekommer fängelsestraff, likväl icke derför, att man omfattar en annan trosbekännelse, utan derför att man utsprider villfarande läror. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Sedan mitt yttrande på f. m. har frågan kommit i en annan ställning till representatio nen. BondeSt. har antagit Utslcs förslag. Ett annat Stånd har upskjutit frågans behandling för att kunna lämpa sitt beslut efter de öfriga Ståndens, på det att ett resultat må kunna vinnas i hufvudfrågan. Det är således af stor vigt att tillse, det frågan icke söndersplittras. För dem, hvilka lika med mig ifra för att den nu rådande oron inom kyrkan må kunna undanrödjas, är det angeläget att tillse, det något i hufvudsaken vinnes, om än en eller annan detalj i förslaget är mindre behöflig. Jag hemställer derföre till dessa Hrr, att de måtte afstå från sina särskilda yrkanden utom hvad angår 10 §, att åtal icke få anställas annorledes än efter Just.Kanslerens förordnande. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afs:dö på den nu föredragna delen af Utslcs Utlåt, åtskilliga yrkanden blifvit gjorde. Bifall till Utsk:s Den 3 Februari «. m. 197 författnings-förslag hade blifvit yrkadt af Hr Dalman, Gr. Liljencrantz och Hr Tersmeden, Pehr Reinh., och afslsg derå af Hr Tersmeden, Nils, Frih. Cederström, Hr Cederschiöld, Rob. Theophron, Hr Lefrén och llr Carlheim Gyllenskjöld.
\ ' i koinmo sist i augusti till Upsala med min salig farbrors lik, hvarest han straxt blef begrafven. Min mormor koni ock hit med till I~egrafiiingen. Andra dagen gick hon till frii Ebba och beklagade hennes stora olycka. och sedan tog hon niig och satte inig i sitt knii och brast sa bitterligen till att grata öfver niin salig fru mors dtld och att min eliiiidighet skulle vara S$ stor i mina spiida t, och att jag har niistat en sa dygdig mor och hon en s l k&amp; dotter. Sedan mckade hon fru Ebba, som hade haft s % stort omak för mig och sade, alt om hon i nigon kunde initto tjena henne igen, s i skulle hon g e m göra det samt bad, att hon IIII kunde få mig till sig, elter hon inte hade n5gon mer iiii mig efter sin dotter, som hoii kunde hugna sig rid. Derpi svamde Ini Ebba, att hon icke gerna slappte mig i f d n sig -, ty erter hon hade haft besv.ri. af inig, s i ville hon ock nu gerna hafva ro .it niig, nien det hade vant min hilgsta oro, om jag längre hade blifvit qru der. Hon sade till mig: m i n lilla dotter, vill du nu jWn mig och till din mormor ?^ Gud vet min vilja, tänkte jag, inni torde intet svara henne iilgot utan teg, och d i hon fragade inig, hvem jag helst ville vara hos af dem blda, svarade jag, att de d d d e bida om mig och hvem af dem, som helst ville h a f a mig hos sig, iultte taga mig, och den vill jag vara hos. Jag tordes intet annat siiga, ty jag tinkte, siiger jag, att jag vill v a n hos niin mornior och blir sedan qvar Iib, sa lärer hon betala mig för omak, och om jag siiger, jag vill bli hos henne, s9 kanske slipper jag inte hiidan.
St:s fullkomliga rättighet är att framställa sina önskningar, och på en annan sida man icke kan förvänta att en Konungs uppmärksamhet skall vända sig på småsaker, en Konung, helst sådan som Sveriges är, gerna iakttager tillfället att göra sina undersåtare till viljes; och om det tillätes mig att fullfölja denna liknelse, samt förmoda att R. St. skola i und. hos Konungen framställa den önskan att armeen måtte beklädas, öfre delen af kroppen med ett godt commisskläde, hvilket beliöfver till sin fabrikation utländsk ull, emedan den Svenska icke förslår till commissklädels tillverkning i vårt land, men till andra delen af kroppen med inhemskt vadmal; så tror jag att Konungen skall med sin perspicacile' och ljusa blick finna att det vore det bästa sätt att uppmuntra fårafveln i hans land, och kanske skall han då säga, att detta mål ingalunda är af så liten vigt, att Konungen ens skulle vilja afgöra det uti ett mindre antal Stalsråds-ledamöters närvaro. Derföre finner jag ingalunda att detta mål kan classificeras bland de minst vigtiga, och får således instämma i hvad Gr. Spens yttrat, att minst citationen af delta exempel kan i min vördsamma tanke föranleda till någon ändring i den af Utsk. föreslagna stylisering. Hr von Hartmansdorff: Af alla de anmärkmr, som mot mitt förslag kunna göras, hade jag minst väntat mig deri, att jag skulle hafva visat nog ringa aktning för R. St. Under de ofta förekommande anfallen mot och klandret af dem från mina motståndares sida under denna riksdag, och äfven under föreg:de riksmöten, har jag vanligen varit den, som här tagit deras försvar. Sålunda är det ingalunda från missaktning, som min motsträfvighet härleder sig, utan derifrån att jag anser förslaget vara hvarken nödigt eller nyttigt. Den härleder sig helt enkelt derifrån, att 0111 man fordrar det flera ledamöter skola vara tillstädes i Statsrådet, så vållar det vanligen uppskof med ärendenas föredragning, i lliy, att om Statsrådets ledamöter hafva tjenstledighet, äro sjuka eiler frånvarande, så mäste de vigtigare målen uppskjutas.
I detsamma öppnades dörren, och in trädde en småsven, som bar ett par höga armljusstakar med brinnande ljus uti, dem han ställde på bordet och aflägsnade sig genast. De unga flickorna stodo bleka af förskräckelse. Fru Ebba nalkades och sade med lugn röst, ehuru äfven hon blifvit obehagligt störd: "Mäster Sigfrid, edra ögon måtte tagit skada af alltför mycket nattvak och skådande opp till stjernorna, så att J icke kunnen urskilja jordiska ting. Hvad är det J sägen?" Öfverraskad af det hastiga ombytet från skymning till strålande ljus, hade mäster Sigfrid lagt handen öfver ögonen, dem han slutit. Han borttog nu handen, slog opp ögonen, såg sig omkring, och skakade smått på hufvudet, så att hans spikraka hårtestar föllo honom än mer i ansigtet, hvarpå han sköt dem undan och strök sig uppåt öfver ögonen, liksom han velat reda för sig hvad han såg, och sade nu: "Underlig var denna syn, se här ser jag ju nu idel sköna rosor och blader med kärleksknutar förenade. Måste i sanning, som högvälborna hennes frudöme behagar säga, mina ögon af det myckna nätternas vakande tagit skada. Lär väl behöfva något guld, till deras stärkande nyttja. Torde det väl för hennes frudöme och hennes välborna jungfrudöttrar vara godt att detsamma bruka." Hebla, som nu hunnit hemta sig efter obehaget af mäster Sigfrids ord om mattan, sade nu leende: "Käraste mäster Sigfrid, vi hafva lyckligtvis ingen svaga ögon, är det emot sådant, guld skulle vara bra?" "Ja, guldfilspån eller hammarslagg, väl smått och grannt rifvet, så att man det näppeligen känna kan, och spildt i ögonen, styrker synen. Men man dricker det ock emot hjertats affecter och stor rörelse, och skall jag deraf gerna tillreda och högborna herrskapet dermed förse, till framtida behof." Hebla kunde ej motstå sin lust att skratta, men fru Ebba sade: "Du yrhätta, allting skrattar du åt, du som ännu ej pröfvat verlden.
En lika oinskränkt frihet i anseende tik arfd jord kan icke fastställas, utan en förutgangen jämnkning af Lagens stadgande om börd och arftägt; men som Riksens Ständers upmärksamhet nu är mera fästad pä andra föremal, än den allmänna Lagen ych det i alla fall knapt wore möfeligt at inom den arerstäende tiden af Riksdagen hinna utreda och öfwerlägga om et ämne af den nwcckiade bebaffenhet, som detta, häldst pä et ställe der nödiga uvlysningar i sadana mål icke äro at Ulga; sa torde dek wara försigkigast at nu endast xrcr - Z8? vilioneHk bestämma de wilker, hwarunder principen om Landtbo °6onrrg5k? oryggelighet ma tils widare kunna lämpas lil dylika ashandlingar om ärfd jord. Dä Lagen, som jag redan anmärkt, utan undan» tåg af jordens natur af ärfd eller aflinge förordnat, ak ljfstidsstädja icke ma brytas, samt en sadan städja galler icke blott under mannens, uran ock under hustruns lifstid, sä har det hittils warit en laglig möjeiighet, ak en arfwinge i go, 40 eller ;o ar warit af et Landtbo(innrreLst stängd fran besittningen af sin arfwejord. Det torde da icke kunna anses, som en kränkning af arfwiugars rätt ar förordna, at ärfd jord kan til och med pä Zy ar borrilegas, utan at ashandlingen derom ma, mera än tifstidsstädja, kunna uphäfwas.
St:s und. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 322, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om ändring i 87 §:u Reg. Fm ; Den 5 Ma j. N:o 3a3, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om ändring i Riksaclens 7 §; N:o 024, angrde leverering lill slöra Kopparbergs bergslag af ränteocb mantalskof, 111. m.; W:o 3i5, i fråga om rätligliet för vissa häraders innevånare, alt lill knektestugoi'5 uppförande taga timmer å kronoparkerna Råda-åsar, Ledsjö-mo, m. fl. Lades på bordet ett från BondeSt. ankommet prot.utdr. af denna dag, innehållande inbjudning till MedStunden till instämmande i BondeSl:s beslut att bifalla Stalssamt Allm. Besvärs-ocb Ekon.Utsk:ns utlåt. N:o 189, angrde poslföringsskyldigheten, m. m., med det förtydligande i Utsktns tillstyrkande, pag. 5, rad. 10, alt i stället för orden ”för de 416 mil” sättes ”för det miltal till och med mil.” Likaledes lades på bordet tiedannämnda från Utsktn inkomna mem:r, betunktn och utlåttu, nemi. från Förstärkta StatsUtskottel: N:o 499, angtde votering i anledn. af Bevilln.Utskts memor. N:o 4<> rör:de besluten i fråga om tulltaxan; StatsU Isko t tet: N:o 5oo, i anledn. af ei hållen återremiss å utlåt. N:o 435 litt. C, i hvad det angår ifrågasatt lån till Linköpings hamnbyggnad; N:o 5oi, i anledn. af Frih. Boyes, F., motion, ang:de pension för aflidne Secreteraren i K.
Utskottet har deremot icke kunnat biträda bemälde Herr Grefve sanmärkning, att, då Hofmästare serskildt är påförd bevillning till 10 R:dr, någon skatt såsom Betjent icke måtte för honom berältnqs, helst den pag. i5 utförda bevillning är en serskild, i förhållande till betjeningens antal, utgående beskattning. Icke eller har Utskottet funnit skäligt understödja Herr Grefvens förslag, att nedsätta afgiflen för Huspredikanter från 25 R:dr lill 6 R:dr sk., emedan Utskottet anser, att den fördel, som desse Tjenstemän åtnjuta, att få räkna tjensteår utan offentlig tjenstgöring, innebär tillräckligt skäl för utgörandet af en högre afgift, än Bevil/nings-Utskottets Betänkande JV.-o S7. andra personer, hvilkas vilkor i öfrigt kunna vara ungefärligen lika. ’,g. 2 0. Kammartjenare. I fråga om Herr Grefve Cronhjelms här gjorda framställning, att desse skulle vara dubbelt beskattade, få Utskotten hänvisa lill yttrandet här ofvan om Hofni ästare. Klädmäklare och Klädmäklerskar. Med biträdande al hvad Herr Grefve Cronhjelm anfört om upptagandet af någon högre class för dessa slags Närings-idkare, hvilka ofta drifva en ganska betyd lig och inkomstgifvande rörelse, har Utskottet nu föreslagit tilllägg af 2:ne classer, med afgifterna 5o och 4o R:dr.
N:o 56g, i anledn. af Hr Biskop Agardhs motion, ang:de rum uti R. Sits hus för Nordiska naturforskare, vid deras nästkommande år inträffande sammanträde i Stockholm, blef nämnda utlåt. JV:o 56g af R. o. Ad, bifallet. Då nu ånyo föredrogs BancoUtsk:s den 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o igr, öfver en af Hr Rosenblad, Bernh., väckt motion om rätt til! delaktighet i Bancostalens enkecassa för Baneodiscontens, lånecontorens samt Tumba bruks tjenstemän och betjente, blef detta utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hr Rosenblad, Bernh., och Frih. Hamilton, H u g o. Likaledes blef ånyo lagdt på bordet, på begäran af Hrr Rosenblad, Bernh., och Blomstedt, Christian Jacob, BancoUtskis den 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o ig>, öfver en väckt fråga om förändrad reglering af bancofullmäkliges dispositionsräkning N;o 2. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att på föredragningslistan förckomme nu BancoUtskts mern. N:o 184, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande y art. i 1835 års bancoreglemente; men då R. o. Ad. bestämt, alt detta mern. icke skulle för R, o. Ad. föredragas, förrän Ståndet pröfvat BancoUtskts betänk., angtde väckta motioner ronde bankens enkeoch pupillcassa samt fullmäktiges dispositionsräkning N:o 2, och BancoUlskts litlatin N:is igi och ig3 nu blifvit ånyo bordlagda, vore Hr Landtm, förhindrad att nu föredraga meni. Nio 184- Upplästes ej mindre BorgareStts prot utdr. af den 3 dennes, med inbjudning till instämmande uti Ståndets vid pröfningen föregående dag af StaisUtskis utlåt. N:o 56o, i anledn. af återremissen å utlåt.
Efter sin herres fall lade sig hunden Vige på en hög; han ville ej taga emot någon mat utan lät den ätas af andra hundar, djur och fåglar. »Tårarne strömmade från ögonen ned om nosen. Så begrät han sin gode herre, till dess han dog.» »Så sorgesamt», heter det, »förlorade norrmännen dessa fyra klenoder, de yppersta i landet» — såsom den blinde gubben på Moster förutspått. Liksom konung Olofs fall förebådas i slutet af hans saga, så börjar denna med en förutsägelse om hela hans lysande men korta bana. Det är en framsynt kvinna, som där uttalar spådomen. Gardakonungen Valdemars moder, heter det, var åldrig och så kraftlös, att hon ständigt låg till sängs. »Och dock var hon», såsom den kristne sagoförfattaren uttrycker sig, »framsynt, ty hon var besatt af en trolldomsande såsom många andra hedningar, om hvilka det berättas, att de kunnat förutsäga kommande, okända ting.» Den första julkvällen var det sed, att när konungens män tagit plats i hallen, blef käringen, hans moder, inburen och nedsatt framför hans högsäte. Då förutsade hon, huruvida konungen och hans män hade någon farlig ofrid att vänta, och äfvenså gaf hon besked om annat, hvarom hon tillspordes. En julafton, då den gamla modern enligt vanan burits in i salen, frågade konungen henne, om hon såge några utländske höfdingar eller härmän, som traktade efter hans rike. »Nej, min son», svarade hon, »hvarken ser jag någon skadlig härnad eller annan olycka närma sig ditt rike. Men jag ser en stor och märklig syn. »Borta i Norge föddes för icke länge sedan en konungs son, hvilken skall fostras här i Gardariket, till dess han varder en fräjdad höfding. Ej skall han göra ditt rike skada; förr skall han det freda och frälsa, och på mångfaldigt vis skall han öka din ära. »Omsider skall han återvända till sin fosterjord. Då är han i sin ålders blomma, och han skall taga i besittning det rike, hvartill han är boren.
För behandlingen af detta ärende hafva Statsoch Bevillnings-Utskotten sammanträdt samt tagit detsamma i öfvervägande; och som Stats-utskottet uti sitt under N:o 30 afgifna Utlåtande hemställt, att Revisorernes framställning, angående nedsättning uti merberörde till diligens-inrättningen utgående understöd, icke måtte, sedan detsamma blifvit af Kongl. Majit den 22 Januari förlidet år minskadt till 6,000 Rdr, föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd, samt äfvenledes Stats-Utskottet uti Utlåtande N:o 88, rörande regleringen af utgifterna under Riksstatens 7:de hufvudtitel, uppfört Postverkets kontanta Statsanslag till 485,000, med rättighet för Kongl. Majit, att, sedan Statsverket af postmedlen erhållit en behållen inkomst af 115,000 Rdr, disponera blifvande öfverskott till bestridande af kostnaderna för Statsoch BevillningsUtskottens Utlåtande, N:o 54. 3 postanstalternas utvidgande eller förbättring, anse Utskotten, enär berörda båda utlåtanden äro vordne af Itiks-stånden bifallne, motionärens framställning, att diligens-inrättningen måtte fortfarande lemnäs det understöd af postmedlen, som Kongl. Maj:t kan i nåder finna nödigt bestämma inom ett belopp af 8000 Rdr banko årligen, innefatta en fråga, som, sä vidt den på Rikets Ständers beslut kan ankomma, redan blifvit afgjord, hvadan Utskotten hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. ' Stockholm den 11 Augusti 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Aug. 1851, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående utsträckning af Länsmännens fribref srätt.
De äro grundade på enskildt och allmänt Ben 8 Februari f. m. 163 • gagn, och deras förändring kan icke äga rum uti ett ordnadt och ett uti upplösningstillstånd icke ännu försatt samhälle, med mindre än alt äganderätten kränkes pä ett sätt och lill ett omfång, alt få länders häfder kunde deraf uppvisa ett motstycke. R. o. Ad:s förrberörde åsigt af saken har icke haft den lyckan alt delas af Medstånden, hvarföre fråga af en värd ledamot inom detta Stånd blifvit väckt derom, alt R. o. Ad. genom en till H. M. Konungen ställd und. adress skulle söka att förekomma all inverkan af Medslåndens beslut på R. o. Ad:s hittills ägda giftorätt och arfsrätt. Delta till R. o. Ad:s bepröfvande öfverlemnade ämne delar sig af sig sjelft uti 2me delar, nemi.: har R. o. Ad. rätt att söka göra sitt beslut i afseende pä detta Stånd gällande, och bör ett sådant försök vidlagas? Att första omständigheten äger rum, eller att R. o. Ad. verkligen har en sådan rätt, är, efter mitt förmenande så fullständigt ådagalagdt uti den föreslagna und. adressen, alt derom föga vidare kan eller behöfver sägas. Såsom ett hufvudsaklig! motskäl anföres väl, att den för fiälseman gällande olika giftooch arfsrätt icke finnes R.
Co att såsom vilkor för delaktighet af Riksg.cont:s garanti måtte stadgas, att de hypotheksinrättningar, som önska att deraf komma i åtnjutande, skola gemensamt vidtaga nödiga åtgärder för lånets upptagande och att i sådant afseende det skall åligga hvarje sådan hypotheksinrättn. att utse en fullmägtig, som å hypotheksinrättnls vägnar äger att nämnda åtgärder vidtaga samt rättighet att om lånevilkoren å hypotheksinrättningens vägnar afsluta; 2:0 att sådan hypotheksinrättn. åligger att, genast efter förrättadt val, hos K. M. anmäla, hvilken person till fullmägtig blifvit utsedd, samt 3:o att R. St. i sammanhang härmed i und. hos K. M. begära, att, då ett lämpligt antal hypotheksinrättn:r blifvit på stadgade grunder upprättadt och med behörigen af K. M. gillade reglementen försedt, K. M. måtte täckas låta sammankalla de här ofvannämnde fullmägtige, och att, sedan K. M. i nåder utsett en ordförande bland desamma, dessa fullmägtige gemensamt äga att om lånets anskaffning och afslutande draga försorg; hvarefter, och sedan med långifvaren om lånet är afslutadt, det gjorda contractet bör till Riksg.cont:s fullmägtiges kännedom öfverlemnas för erhållande af den garanti, som R. St. beslutat skall å detta lån meddelas. Remitterades äfven till StatsUtsk. Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda utlåtm: N:o 406. öfver anmärknir vid betänk. N:o 355 i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de medel för undsättningar i svårare missväxtår; N:o 407- öfver anmärknir vid betähk. Nio 388 i anledn. såväl af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St., rÖride en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, som K. M. sedermera till R.
I anledning af hvad sålunda förekommit samt i betraktande jemväl deraf, att andre personer, hvilka, lika med majoren Krookj varit anställda vid f. d. regementet Royal Sueedois, nemligen ofverste-löjtuanten de Mottoni och majoren Friherre Koskull, tillförene, enligt Rikets Ständers vid riksdagen 1828—1830 fattade beslut, undfått ersättning för de löneförmåner, hvaraf de, genom regementets upplösning, blifvit förlustige, har Kongl. Majrt i nåder velat förevarande ersättningsfråga härmed lill Rikets Ständers Stats utskott öfverlemna, i ändamål, att Rikets Ständer må åt sökanden, majoren Krook, medgifva den godtgörelse för förlorade löneinkomster, som syues af billighet på - Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse, N.o y5. 13 ' kallad och hvartill förefinnes tillgång å besparingarne på det å allmänna indragnings-staten för expectans-arfvoden uppförda anslag af 10,000 r:dr årligen; skolande handlingarne i målet serskildt varda Utskottet tillsände. Kongl. Maj-.t förblifver Rikets Sländers Stats-ulskolt med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. Gust. Peyron. Utdrag af protokollet öfver Landtförsvarsärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats rådet å Stockholms Slott den 17 Mars 1848. Närvarande; Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Stats-minislern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-råden; Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe , fVcern , Friherre Gyllengranat, Faoce , Fåhreeus.
Landtm, fästat uppmärksamheten, nemi. att ibland namnen å ledamöterne inom 22:dra bäukm:s-afd. förekommer N:o 2109 B. Ankarsvärd, som bör vara Ankarsvärd. Jag anhåller, att detta misstag äfven mätte framställas i sammanhang med de öfriga, så att den som möjligen stafvade detta namn på sätt den tryckta catalogen inuehäller, derigenom icke måtte få sin voteringssedel casserad. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, på grund afFrih. Palmstjernas erinran, huruvida R. o. Ad. ville tillåta, att samma beslut, som nyss fattades, finge gälla äfven i afseende på N:o 2109 B. Hr Anckarsvärd; hvilket bifölls. Härefter företogs val af Bänkmän, och blefvo dertill utsedde följande Herrar, nemi.: i:sta Bänkm:s-Afd. N:o 49. Gr. Frölich, Gustaf Erik; N:o 68. Gr. Creutz, Fullm. Frih. Palmstjerna, Carl Otto. utdra B'dnkm:s-Afd. Gr. Hamilton, Jacob Essen; N:o 110. Gr. v. Lantingshausen, Albrecht. 3:dje Bänkm:s-Afd. N:o 131. Gr. De Geer till Löfsta, Carl; N:o 48. Frih. Creutz, Fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff. jftde Bänkm:s-Afd. N:o 69. Frih. Uggla, Fullm. Frih. Fleetwood, Carl Gustaf; N:o 105. Frih. Strömfelt, Fullm. Gr. Löwenhjelm, Gustaf. Stte Bänkm:s-Afd. N:o 189. Frih. Funck, Fullm. Hr Nordenanckar, Fredrik Wilhelm; N:o 195. Frih. Gyllenkrook, Fullm. Gr.
B:co 17,200-^ — För de utgifne Cbartor Siveriges Gene: Charla: 4 öfwer de Nor ra Lalikö'Otter och 6 öfwer Finland beräknas omkostnaden öfwerhufwud dä en dck med lindrigare utgift kunnat försattas och graveras än de söreuämdö' n 620 , . > . ' 6,620 — Särffilde gjorde nya mätningar pä min kostnad, nemligen öfwer Mä» larn, Sjöarne Bri ken, Götha Eif och o:ne upgängne Liuier i VvhuS» Län och Halland - » - 1,200 Jnstrrtmcntcr af Chronometer, Sextant, 'Thelescop frän England samt Pendelur i,2OS — -^e Awikning af särskilde Char» tor, såsom öfwer Skärgardar, Sjöar Skogstrakter m. m. hwilka finnas med den ritade Charte samlingen och i förtekningen äro urtagne circa . 2,000 — Papper, Tryckning och illumi» nering för alla ären öswerstiger be» tydeligen . - . * Z,oc>c> ^ — Summa R:d B:co Z2,22Q — ^ Oberäknadt DttelbladenS gravering 500 R:d för Hemmans Charkornes transpomring för Calmar» Län och Skäne, hwilka Charrorfullbordan ny äter stä - 788 Den ig December. stä, samt omkostnad för den as Premier Ingenieuren »ellström till England förrättade resa. M>n önskan är att sa wäl de redan graverade Platar, som den ritade lCharkL-samlingen wä till allmän nytta blifwa bewarad och än widare tillökes och förbättras. Den nyligen färdig graverade Chartan öfwer Jönköping-, Kronobergs och Blekinge Läner, fär i ödmjukhet aflämnas. Stockholm den iz Nowember 1809.' 8nm. 6ust. »srmelln. Likalydande med Originalet betygar kröäelms.