Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och äfven om man ej vill detta, inser jag i alla fall intet, som hindrar ConstitutionsUlskottet, att, med anledning af de gjorde anmärkningarne, frångå sin mening, och tillstyrka afslag å den Kongl, propositionen genast, på det antingen Konungen må komma i tillfälle att framlägga ett nytt förslag i mera öfverensstämmelse med representationens idéer, eller en enskild föranledas att hos Utskottet väcka en sådan motion. Jag kan på denna grund ej annat än hemställa, att Utskottets nuvarande förslag må blifva återremitteradt, och jag tillstyrker för min del, att Ståndet må förena sig i den gemensamma tanka, som Den 16 November f. m. 43 Herr von Hartmansdorff framställt, rörande prasscriptionstiden. Herr von Schulzenheim: Jag tror mig redan i milt första yttrande så fullständigt hafva ådagalagt min åsigt af ämnet, att jag liu liar föga att tillägga. Deras Excellencer Herr Grefve af Wetterstedt och Herr Grefve Mörner hafva jemväl till det mesta förekommit mig i besvarandet af de motsatta åsigterne; och om än åtskilligt ännu kunde återstå att vederlägga, vill jag likväl icke dermed borttaga tiden. Jag har endast begärt ordet för att yttra mig öfver Herr von Hartmansdorffs anmärkning mot den föreslagne redactionen af 88 §. Jag tror, för min del, att så väl Herr von Hartmansdorffs, som Friherre Boyes och Herr Cederschjölds, önskningar, i afseende på en garanti, att Ständerne alltid må erhålla fullständig kännedom om de Lagförklaringar, som mellan Riksdagarne utkommit, äro nära nog uppfyllde genom en redan existerande Författning. Instruclionen för Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman innehåller nemligen i 18 De förklaringar öfver Lagar, som Högste Domstolen, uppå inkomneförfrågningar af Domare och Embetsman, gifvit, skola af vederbörande i Högsta Domstolen föredragande opåmint JustiticeOmbudsmannen tillställas, för att af honom samlas och behörigen hos Rikets Ständer anmälas. Alt nu införa Herr von 44 Den 16 Noven) ber f. m. HarlnjansdorfTs föreslagne tillägg i 88 §.
Jag har genomläst hsndlingarn®, och tyckt mig finna, af de deri upptagne yttrandes, att vederbörande (med undantag egenteligen af Herr JustitieRå— det Manneretam) mera uti juridiskt och oeconomiskt äa uti moraliskt afseende betraktat ämnet, och jag skulle derföre önska, att Lagutskottet mera ville fästa afseende på den moraliska delen. Jag befarar att vinglerier och stora olägenheter uppkomma, då sjelfva fastig, heterne göras till föremål för spel och derigenom att speculationen drages från sådan omtanka och näringsflit, sorn långsamt men säkert bareder förkofran, till speculationen att utan moda hastigt rikta sig, och att det kan vara betan - Ifc.n i Aagusta e. m, 97 betäuköligt, huruvida Staten bär gifva anvisning å en utväg att bereda vinst åt ett färre, men förlust åt ett större antal medborgare, titan att likväl i förväg yttra mig om den oeco^ nomiska fördelen öfverväger den moraliska olägenheten eller ej, får jag blott yttra min öfvertygelse, att den oeconomiska fördelen skall vara mycket stor och den moraliska olägenhet ten mycket liten, om den förra bör förmå oss att öfverse med den sednare. Skulle denna lag antages, så hemställer jag, om icke stadgandet blott bör vara temporairt, till afhjelpande af en tillfällig förPdgenhet, men icke såsom en ständig lag antagas. Äfven får jag hemställ* till Lagutskottet, om icke det blir nödigt, i da fall, då Konungens Befallningshafvande sluteligen skola besörja om fördelningen af Lotterimedlen, att en föreskrift lemnäs om utfärdande af tidig kungörelse, hvarigenom alla vederbörande till en viss tid kallas, så att de få tillfälle att bevaka sin rätt. Detta är så mycket angelägnare, som lagförslaget ej hindrar, att, sedan en egendom blifvit anmäld till bortspel-i ning , den genom köp eller på annat sätt kan öfvergå i annan mans ägo.
Sockneeller Sommarskall deremot, kun: na ej anställas annorlunda än på måfå eller efter anledning, då Odjur redan gjort skada; i sjöar och vrftudrag hindrar Skall Folket hålla behörig ordning vid afjagningen , som häfver den följd , att Odjuren undkomma hvart som bellst. Säd och gräs nedtrampas, ovarsamhet med Bössor och flera oordentligheter kunna svårligen förekommas, då hvarken jägerieller KronoBerjeping behöfver vara närvarande, och manne det icke vöre vådeiigt och emot Lag stridande , att tillåta Folksamlingar utom Landshöfdmgens vettskap? Qhta kan ett Sora - Den 24 Martil, /. m. mardsgsverke vara svarande emot 3 Vinterdagsverken, och hellst då ett Sommarskall ej tjenar till annan nytta, än, då det lyckas väl, man kunnat drifva Vargarne till sina grannar för att äfven beskatta dem, i stället för att utödas och utrotas, få behålla lifvet, och till ett annat år mångdubbelt förökas, Sedan jag igenom denna jemförelse tror mig tydeligen bevist orimligheten af den föreslagne förändringen, återstår för mig alt anmärka något om de lämplige anstalter, Utskottet iror sig känna , jemte Sockneskall , vara tjenlige tili Odjurens utödande och utrotande. Jag tror att hvar och en anstalt i sin mohn medverkar till Odjurens förminskande , men sorn jag intet kan upptäcka något enda, som på giundade skäl och anledningar kan anses svarande emot Vinterskall och Jagt-platser; så tror jag det vara en ofelbar skyldighet att så i detta, som annat, iakttaga att ej föreslå förändring i Lagar och Författningar förr än man kan uppte något bättre att sätta i stället. Slutelig! n får jag nämna att jag gjort försök med alla kända anstallter till Odjurens förminskande, men intet lunpit något närmare till Vinter-' skall bidraga, än Varggårdar; men förklarar , att om sådana icke allmänt anläggas, så göra de icke eller i det hela önskad verkan.
Utskottet underlåta att i sitt förslag införa ofvanåberopade stadgande, följaktligen icke vidare förefinnes, får Utskottet, — för det fall, att Ridderskapets och Adelns, enligt det derifrån öfver pröfningen af Tull-taxan ankomna Protocol Is-utdrag, vid Artikeln Sidenväinader (attade beslut, alt, ''under hvardera af rubrikerna Taft, Kypert eller Levantin, ‘‘Satin eller Sidensarge, alla andra slag, ej specijierade, samt Shawlar , ’’Shawletter och amira Dukar, skulle tilläggas, alt sådane varor, då dein’’föras directe från Ostindien, skola nied ett tull värde af 3o R:dr per "Skålp., bära en införselstull af blött 3 R:dr,” icke anses innefatta, att sagde undantag bör tillämpas både påjfrubriken Taft, Kypert etc., och på rubriken alla andra slag elc., utan endast på den sistnämnde af dessa rubriker eller alla andra slag, ej specificerade, — för dess del icke allenast tillstyrka bifall lill den väckta motionen, utan jemväl, i sammanhang härmed, till Rikets Ständer hemställa, om icke en lika förmon mä medgifva» alla slags Sidenoch Bomullsväfnader, som kunna varda lill införsel förbjudne, och att således, på salt både Kögvördige Preste-Slåndet och Wallof!. Borgare-Ståndet vid granskningen derstädes af Utskottets Taxe-förslag beslutat, ofvanförmälda i i 835 års Taxa befintliga stadgande må, sådant det der förekommer, idera blifvande nya Tulltaxan införas. Stockholm den 21 Januari 1841. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktrycheriet, Bevillnings-Utshottets Memorial, N',0 39. Ani:, till Exp. Utsfe. den 3 Febr. 1841, kl. 12 midi!.
Sorn, enligt hvad kändt är, det under vissa år inträffar, att kommunikationen emellan Gottland och fasta landet är hämmad från början af året till slutet af Maj, samt den i afseende å de öfrige diskontverken meddelade föreskrift, hvarigenom tiden för revisionernes början blifvit utsatt till den 1 Mars hvarje år, synes vara, hvad beträffar lånekoutoret i Wisby, i så måtto olämplig, att Banko-fullmäktige derigenom skulle förhindras att låta ett serskildt af dem förordnadt ombud till Gottland afresa, för alt uti revisionen deltaga, föreslår Utskottet, att revisionerne vid lånekoutoret i Wisby må bestämmas att taga deras början den 1 Juni hvarje år; hvarförutan Utskottet, i fråga om den tid, som för revisionsförrättningarne erfordras^ och hvilken för lånekontoren i Götheborg och Malmö är fastställd till högst en manad, skolat, i betraktande af den inskränktare rörelse som vid lånekoutoret i Wisby kan ifrågakomma, härigenom tillstyrka, att för revisionsförrättningarne derstädes tiden må bestämmas till högsi åtta dagar; skolande Utskottet icke underlåta att, vid granskning af den för Rikets Ständers revisorer öfver Banko-diskont-verket samt lånekontoren utfärdade instruktion, föreslå de förändringar, hvartill Rikets Ständers beslut i anledning af Utskottets nu gjorda framställningar föranleda. I och för invexling af förslitna småsedlar, utlemnas från Banken till direktionen öfver lånekoutoret i Götheborg 20,000 r:di och till direktionen öfver låne kontoret i Malmö 10,000 r:dr, under åtskilliga dervid fästade vilkor och förbehåll; Och enär en dylik anstalt vid Wisby lånekontor otvifvelaktigt skulle leda till lätt nad för innevånarne på Gottland, hemställer Utskottet, att lånekontoret i Wisby må förunnas rättighet, att, på enahanda vil kor, som äro eller varda stadgade, i afseende på vexlingsförskott till de öfriga lånekontoren, undfå dylika förskott till belopp af högst fem tusen ndr banko. Stockholm den 22 Juli 1851.
Jag hyser emedlertid all aktning för andras olika meningar, öfvertygad, att samma motiv leder oss å ömse sidor, nemligen önskan att ernå det rätta och allmänt nyttiga. På grund af dessa af mig anförda skäl, samt i följd af min öfvertygelse om det rätta i denna fråga, röstar jag för antagandet af den nya redactionen och anhåller om Hr Gr. o. Landtmts proposition till bifall derå. Hr Lefre'n, Pehr: Äfven jag hade ämnat försöka en utveckling af de grunder, hemtade från omlankan för myntvärdets upprätthållande och Bankens säkerhet i framtiden, som tala för bifall till det nya redactionsförslaget; men då R. o. Ad. redan hört så många af dessa skäl framställda, vill jag bespara Ståndet att höra antingen samma sak, sämre utförd, eller omständigheter af mindre vigt. Jag inskränker mig derföre till att uttrycka min enskilda opinion, hvilket jag anser som en pligt, emedan jag vid sista Riksdag, likasom nu, haft den äran att deltaga i arbetet inom de Utskott, som behandlat realisatiohsfrågan. Jag får således förklara, att jag lemnar min röst för det ifrågavarande förslaget, såsom ett af de klokare, som blifvit framställda tillbetryggande af realisationens bestånd. Åtskilliga hördes yrka proposition. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Äfven jag anser som en pligt att i korthet redogöra för mitt votum i denna fråga. Vid sista Riksdagen sammanlänkades, jag vet icke af hvad skäl, realisationsfrågan med en begäran om Konungens sanctina å lagar för Banken och myntbestämningen. Den Riksdagen var, såsom jag från början fann och äfven yttrade, märkvärdig isynnerhet för Ständernas misskännande af deras magt Den ii Mars f. m. magt och försakelse af deras rättigheter, och denna begäran om Konungens sanction till myntbestämningslagen, är ett bevis derpå. Att nemligen en sudan sanction icke hade bcliöfts, linnes tydligast af den iNäd. Skrifvelse, hvarmed K. M. d. ig Febr. 1823 till R.
Jag derför bör, ock oombedd, hvad jag förmår, Din börda lätta, att du henne bära kan, Samt dela arbete med dig. Du har dock nog Bestyr derute. Inomhus det är min pligt, Att allt omsköta. Ljuft för arbetskarlen är, Från gärdet hemländ, att god ordning möta få. BONDEN. Gå bara, om dig lyster; ty ej långt ifrån Vårt pörte källan är; men jag, då dager blir, Till åkern drifver oxarna, och sår min teg. Lat vu'en ingen, fast han Gud på tungan bär, Förutan arbete, sitt uppehälle fick. ORESTES. Min Pylades, dig ibland menskor skattar jag I vänskap och i trohet främst, och redlighet! Du är den ende, som Orestes älskat har, Mig, stackars man, utaf Aigisthos grymt förföljd, Som gaf min far sin bane, af förderflig mor Biträdd, ifrån orakelguden kommer jag Till Argoslandet, så att ingen vet derom, I mening, att med mord umgälla mördarne. Min faders graf besökte jag, förlidne natt, Och gjöt en tår, och offrade en lock derpå. Och slagtade ett lamm, hvars blod jag rinna lät I hemlighet, att intet vet våldsherrskaren. Dock inom stadens mur min fot ej sätter jag; Men tveksam mellan tvenne dåd jag kommit hit Till landets gränser: för att genast vandra bort Åt annan ort, om spejarn sett mig, sökande Min syster åter; ty man säger, att förmäld Hon fäst sitt bo, och icke mera jungfru är; Att råka henne, och till min deltagerska I hämden få, och forska hvad bak muren hörs. Alltså ty Eos höjer ren sin stråleblick Från denna stig vi vika må på annan stråt. Ty någon plogkarl, eller någon piga tör Väl visa sig, af hvilken vi utforska må, Om syster min har fäst sitt bo i denna trakt. Dock der jag varsnar någon ibland tärnorna, Som ifrån källan bär på klippta hufvudet Ett embar; sittom derför här och spörjom åt Hos tjensteqvinnan, om vi någon kunskap få, Min Pylades, i sak, hvarför vi kommit hit. ELEKTRA.
Äamntars ort) IBergSsöollegierneS i grunb beraf ben 3i påföfjbe SOiarS tits farbabc Fungörclfe, att erfättning för bejle falunba brifianbe 77 3i:br 7 fl. 8 rfi. jöemilliiingSinebel inåfte ålongl. ä)?aj:t od) -Kronan förfäfraS, berigenom, att beti blifmaitbe räntan för be å Sorebfiö Slllniänning tillfomne 3 SiecognitionS* @tat$*Ut ffot tets ffogöhetuman, utan affecnbc på ffattläggningé * met^obctt, för(;öjbe5 tift bet belopp i perfeblar, forn i penningar fma* rabe emot ofmanffrifne 128 9f;br 26 (?,; bort font J)ent Drif; uteb hemmanens fraintiba beflånb more förenligt, etne» batt l;marje SÄantal i fabant fall enbaft funbc erf;ålla nä® ra 181 £unnlb inägor ocf) 547 Såutnlö ograberab eller 317 Snnnlanb graberab ffog, utom föga buglige mofar, &mil® fet tnprifet unberffeg f>n?ab i8n årS Öl', fungörelfe i betta affeenbe nteb minil 1,200 gttnnlanb utfdtter. Ocf; l;ar öl. ölammar
Lindström, för utdikningen af en Westöö hemman tillhörig myr inom Halls socken, emot dito dito,. » delägarne i utdikningen och aftappningen af Elingheims myr inom Hangvare, Tingstäde och Stenkyrka socknar, emot årlig inbetalning af 8 procent å hela lånesumman, under 14^ år efter 1852 års slut, » dito i dito af Martebo myr inom Martebo, Lokrume, Weskinde, Stenkyrka, Tingstäde och Lummelunda socknar, emot dito dito, inom Kalmar län: till deltagarne i vattenaftappningar inom Dörby och Kläckeberga socknar af Norra Möre härad; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 212 Il:dr årligen, jemte kronoutskylderna för åren 1852 med 1865, och 106 R:dr för år 1866, » Kapitenen P. Hammarsköld, Lör utdikning af Arvidsmåla mosse i Misterhults socken af Tunaläns härad, emot årlig inbetalning af 8 procent å ursprungliga lånebeloppet under 14^ år, efter 1851 års slut. » deltagarne i utdikningen af kärrtrakten Fänet inom Thorsås, Wissefjerda och Arby socknar i Södra Möre härad, emot dito dito efter 1853 års slut, » deltagarne i utdikningen af kärrtrakten Mören inom Ljungby socken af samma härad, emot dito dito, 1,613,706: 37. 5. 1,826,078: 12 3,503: 7. 8. 3,365: 5 2,870: 2,870: — 525: 525: — 2,200: 2,200: — 10,900: 10,282: 16 25,200: 23,772: — 2,650: 2,650: — 2,083: 1,982: 5 4,239: 18. — 5,652: 24 4,212: 24. — 4,212: 24 Transport: 1,672,089: 39. 1. 1,883,589: 39 30 Transport: tili dito i upprensningen af Emmaboån inom Wissefjerda socken af samma härad, emot dito dito efter 1854 års slut, » i utdikningen af Wångerslätts mossar inom Aby socken af Norra Möre härad, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid beräknas 2 procents ränta för kapital-återstoden, inom Jönköpings län: till Friherre Axel Hermelin och Majoren H.
HI LO U R ANDERSSONS, ullspinneri och SKrädderiaktieboIau. Riks. Filial: Hornsgatan 1 * Aiim 30435. IDUN 1897 237 första grufliga slag, ja, det salta vattnet har nog tafla » Lucifers fall », hvilket tankedjup i uppmer än en gång gått upp mot deras rötter, och fattning, hvilken rik fantasi i utförandet och de ha böjt sig för stormen, krupit längs marken och så bildat skydd för dem som stå högre upp. hvilken harmonisk färgbehandling. Konstnären Dessa växa raka och stolta. Vi gingo på Molen, har ej kunnat beräkna att få sälja sin tafla hamnen där fiskarbåtarna lägga in. Vi sågo hos oss, ty priset, 2,000 doll, är väl högt äfnäten hänga uppspetade på sina stakar. Slutligen ven för våra rikaste mecenater, men vi få Intryck från en fotvandring kommo vi till det nya badhuset; det är ej storartadt, men snyggt ocb bekvämt. Vattnet luktar beundra mästerverket gratis, och det är vacg e n o m Nordsjælland. så salt och friskt och från simbassängen bar man kert så! Upptecknade för » Idun » af A. R o t h. den härligaste utsikt af hafvet och på andra A. Forbes » På väg från Stenbrottet », Wilsidan den svenska kusten. Man ser Kulla-GunnarsII. Hornbæk. liam Orchardsons » Master Baby » och John torp i sin park, Vikens lilla täcka fiskläge, Laverys » Dam i brunt » gifva oss goda prof Höganäs med sina fabriksskorstenar m. m. ocb " J \ jr 12 k 14 år sedan var Hornbæk endast ett fiskläge. På de smala, oregelbundna gatorna längst borta reser sig Kullen i en blånande på allvaret och den säkra penselforingen i den med den alnsdjupa, fina sanden gingo endast dager. Detta haf befares ständigt af alla slags engelska målarekonsten.
Denna olägenhet/ som inom Hernösands Stift är så mycket mera kännbar, i anseende till det långa afstånd, sorn eger rum emellan släderne Piteå och Umeå samt Frösön och Stiftets enda i Hernösand varande högre Lärdoms-skola, hafva Utskotten ansett det vara af största vigt att undanrödja, så att lärjungarne i dessa Skolor kunna derstädes få inhemta det kunskapsmått, de för inträde till Gymnasium hafva af nöden; och få Utskotten af denna anledning tillstyrka, att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla inrältan - 2 2 Staissamt Allm. Besa.- och Elon ,-Utshottens Utlåtande, N:o 102. det af en fjerde dass vid om förmälde lägre Lärdoms-skolor tali Piteå, Umeå samt på Frösön, så att dessa Skolor komma att motsvara de så kallade högre Lärdoms-skolorna; äfvensom att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag å Tionde Hufvud-liteln af 40 tunnor spanmål, utgörande i penningar, efter 6 R:dr B:co för tunnan, 240 R:dr Banco till hvardera af de tvenne Lärare, som för Skolornes sålunda föreslagna utvidgning komma att antagas, eller ett sammanlagdt belopp af 120 tunnor spanmål. Stockholm den 26 November 1840. Häremot anmäldes följande reservation af Herr Prosten Åstrand: '”Frågan om ranslag lill Frösö Skola är redan förut af Rikets Ständer afgjord, och borde icke nu vidare kunna vid denna Riksdag komma under ny pröfning.” N;o 102. Ank. till Exp. Utsk. den 3o November, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Stats-anslag till Strömstads Skola. Uti en hos Vällofl.
Det har härvid funnits obestridligt, att en förändring i de bestående förhållandena är af behofvet påkallad, och Rikets Ständer anse sig icke behöfva upprepa de mångfaldiga skäl härför, hvilka tillförene vid flera särskilda tillfällen blifvit af Rikets Ständer hos E. K. Majit andragna. Alltsedan riksdagen 1853—1854, och i anledning af hvad då förekom i Iråga om nödvändigheten af lagstiftningens mellankomst för alt afvärja vådan af skogarnes vanvård och af den ringa omsorg, som, oansedt den stora alverkningen, egnades åt deras ålervext, har frågan egentligen rört sältet att genom lagstiftningen och skogsförvaltningen vinna del afsedda målet. I anledning af, bland annat, Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 5 December 1854, nedsatte Kongl. Majit den 20 Juni påföljande är en Komité, med åliggande att till Kongl. Majit afgifva underdånigt utlåtande och förslag, om och hvilka åtgärder från lagstiftande eller verkställande magtens sida kunde vara att vidtaga i ändamål att förekomma den öfverklagade förödelsen af skogarne i riket samt alt i allmänhet befrämja en förbättrad skogshushållning. Bemälda Komité afgaf den 28 Juni 1856 underdånigt Bih. till B. St. Skrifvelse, N:o 181. “Betänkande och förslag angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogsbusbållningar, deruti, efter meddelande af upplysningar från Kongl.
Skulle jag sitta och sucka bort ett helt lif? Jag är bara 18 år. Nej, en månad är den tid jag anslagit att begråta min mans förlust – ty ni förstår vi betrakta oss som hustrur. När denna månad är till ända, skall jag torka mina ögon, lägga af min svarta klädning och ingå något nytt halft äktenskap eller kanske helt, ty ni kan vara säker, min herre, att det ej fattas mig anbud för någondera delen. – Jag förstår, ni tänker kanske gifta er på allvar. – Det fins en ung tapetserare, som icke skulle veta till sig af förtjusning, om jag nästa månad kallades madame Rouget. – Hvad detta steg äfven komme att förtjusa vår vän Poliveau! Er ställning vore då tryggad, och det skulle vara särdeles angenämt att få dricka en kopp thé hos madame Rouget. – A la bonne heure! När månaden är slut och jag aflagt sorgen, träffas vi åter, och då skall jag tala om för er ... men egentligen vet jag icke hvarför jag ej ibland kan komma hit till Palais-Royal. Jag går ofta hem med mina blommor åt detta håll, och om ni ej har någonting emot att återse mig ... så kunde jag visst icke ersätta er Poliveau, men vi kunde tala om honom – och så finge jag gifva er några vyer, äfven jag, öfver många hundra saker. – Jag tackar er tusenfallt, mamsell! Jag står redan i skuld hos er för en särdeles angenäm timma, och jag har ingenting emot att få denna skuld ökad. – Bra, då är det afgjordt ... Men säg, är ni verklig svensk? – Helt och hållet. – Poliveau trodde att er far måtte varit engelsman och er mor tyska, som nedsatt sig i Sverge. – Hvarför det? – Emedan, sade han, ni är en ung filosof ur tyska skolan, men en gammal engelsman i tröghet och ... nej det ordet kan jag icke säga, men jag skall öfversätta det för er. – Jag är er oändligt förbunden, mamsell, ni intresserar mig mycket. – Det var det jag sade Poliveau: tag blott mig med dig, så skall jag gifva din svenske vän en lektion. Nå, det der ordet betydde att ni saknade all spirituel lyftning.
N:o 5, öfver väckt motion om anställande af laga undersökning i vissa af Bankens Styrelse behandlade mål; M:o 6, I fråga om eftergift af öfverränta å 2:tie hos LåneKontoret i Götheborg uptagne HandelsDiskontlån; samt N:o 7, i fråga om afskrifning af åtskilliga från LåneKontoret i Götheborg utgifna Diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån. Då härefter Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att några ytterligare ärender icke f. n. hade inkommit till föredragning, men att propos. till R. o. Ad:s åtskiljande ej kunde framstöilas emedan en of Konungens Rådgifvare anmält det han skulle ankomma för alt aflemna K. Proposjr, anmälde sig' och yttrade Gr. Frölich, David; Lycklig att påträffa ett ögonblick, •då R. o. Ad:s upmärksambet icke är fästad vid något annat större föremål, ber jag att få upläsa ett något långt anförande. Olyckligtvis har jag icke kunnat göra det kortare, enär det rörer det dokument, jag nu har i handen och hvilket, som Hrr:ne se, äger en temlig vidlyftighet. Dokumentet är det af särskilda komiterade afgifna underd. Betänk. ang:de inrättandet af ett statistiskt embetsverk, hvarom K. M. äfven till R. St:r aflåtit Nåd. Propos. Den härefter af Gr. Frölich började upläsningen af ett skriftligt anförande, afbröts genom ankomsten af Hr StatsRådet m. m. Nils Fredrik Wallenslécn, som å K. M:s höga vägnar aflemnade 7 Dess Nåd. Propos:r och en Dess Nåd. Skrifvelse till R. St:r. Sedan Hr StatsRådet blifvit utbeledsagad, fortsatte Gr. Frölich upläsningen af förenämnde skriftliga anförande, hvilket var af följande innehåll: Til! StatsOtsk. remitterades redan d. 15 i November månad K. M:s Nåd.