Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionären säger vidare: »Hvar och en, som gör sig bekant med litteraturen, skall fattas af den öfvertygelse!], att i principen för den homöopatiska läkemethoden ligger en stor sanning, hvilken genom sin inneboende makt gör allt motstånd deremot i längden vanmäktigt och förgäfves, samt måste sluta med att inkräkta verlden». Detta är stora ord, och jag måste erkänna, att homöopathien har en ganska vidsträckt litteratur; men om någonsin talet om den »usla litteraturen» skall finna sin tillämpning, så är det just i afs:de å denna. Hvar och en sådan lära får genast sin litteratur; och vilja vi samla ihop allt, som blifvit skrifvet om Bevalenta Arabica, Coffinism, Morrisons lifspiller och dyl. universalmedel, sä skola vi få en litteratur, som i omfång t. o. m. öfverträffar den om homöopathien. Det är knappt något nummer af Times, som icke innehåller långa artiklar om underkurer, verkställda genom sådana der besynnerliga medel. För att taga ett färskt exempel, vill jag nämna, att nyligen har i en liten stad i grannskapet af Bonu en man vid namn Baumscheidt, utgifvit en bok på 5—COO sidor med sitt eget porträtt uti, och i hvilken han redogör för en af honom upfunnen s. k. »Lebenswecker», en liten machin, som består af en pinne med några taggar i ena änden, och hvilken, då den appliceras än på det ena än på det andra lidande stället, medför en, efter hans egen upgift och glänsande intyg, beundransvärd verkan på ögonblicket. Hjelper kuren icke strax, så skall patienten åtminstone i framtiden blifva återställd, säger han ; men om så sker, torde det, i många fall åtminstone, vara i en långt aflägsen framtid och efter döden. Litteratur har homöopathien rikligen; men frågan blir, hurudan den är, icke huru många pund makulaturen väger. Motionären säger, att från »det allmännas sida» ingenting blifvit gjordt för denna vetenskap.
Beträffande byggnadssätt må anmärkas, att, i anseende till förminskad tillgång och höjda priser å trädvirke, på icke få ställen blifvit uppförde så kallade korsvirkshus och här och der grundmurade stenhus, äfLandsh. -Emb. uli Hallands län und. ber. för åren 1850—1860. 1 2 Hallands län. Klädedrägt. Födoämnen m. m. Jordbruk. Skördebelopp m. m. vensom att vid nybyggnader omtankan för större utrymme och beqvämlighet gjort sig gällande; i sammanhang hvarmed mera renlighet torde vara att påräkna. Såsom brännmaterial förekommer, utom ved, som till stor del anskaffats från närgränsande skogbeväxta län, väsentligen torf, men jemväl på ett och annat ställe, särdeles i smedjor, stenkol. I fråga om klädedrägt har befolkningen, synnerligast i kusttrakterna och städernas grannskap, visat benägenhet att, i stället för vadmal och så kalladt verkenstyg, använda kläde och bomullstyg samt äfven siden i mån af råd och lägenhet. Födoämnena hafva hufvudsakligen bestått, utom bröd, af kött, fläsk, fisk och potates. Ehuru i städerna samt vid marknader och å torgdagar på landet fylleri ännu ofta förekommer, har dock denna last märkbart aftagit, hvartill, bland annat, utbytet af rusgifvande drycker mot öl och kaffe kan anses hafva i väsentlig mån bidragit. Antalet af de brott, som vanligen härleda sig från öfverlastning, synes ock vara i aftagande. Bland folknöjen äro inga andra att bemärka, än så kallade lekstugor, der ungdomen samlas till dans, hvilka nöjen erhållit en för sedligheten gynnsammare rigtning sedan bruket af spritdrycker minskats. På ganska få ställen äro sockenbibliotheker inrättade; men der de finnas anlitas de med begärlighet. Föreningar till öfning i vapnens bruk hafva ej under perioden funnits, så vida man ej vill dit räkna en afdelning i staden Halmstad af »Svenska Jägareförbundet» med 40 medlemmar. 3. Näringar. A) Jordbruk och Boskapsskötsel.
Om dessa förhållanden skulle få gälla såsom skäl för afslag ä flr Cederschiölds motion, har man, om man vill vara konseqvent, i och med detsamma afskurit sig all utväg att i något afseende vinna ändamålet; ty om också icke i all framtid Ständernas prot:r komma att tryckas, fö rest fi lier jag mig åtminstone att offentligheten skall hos dem allt framgent fortfara. Det är under sådana omständigheter som jag, derest bifall till Utsk:s Utlåt, skall blifva Ståndets beslut, hemställer att sådant må ske utan att i sin helhet gilla de grunder, hvarpå Utsk:s afstyrkando är byggdt. Gr. Frölich, David: När en aktad ledamot af delta hus, Frih. Raab, först väckte motion i förevaride ämne, och jag haft tillfälle att i fordna Riksdagars protir se hvilka debatter som förut varit förda om denna sak, tillstår jag att jag fann mig skyldig att efterse, huruvida de sednare prot:n i detta Stånd derutinnan undergått någon förändring. Jag var närvar.-de då Hr Cederschiöld gjorde sina anmärknir mot Frih. R.iabs motion, och jag fann alt äfven han instämde ungefär i samma åsigt i afseende å motiverna, ehuru han hade ett annat förslag, hvilket han ansåg mera praktiskt verkställbar^ Jag var då, såsom man säger, på vippen att yttra mig, men jag teg, emedan jag å ena sidan fann att hela motiveringen gick ut derpå, att för R. och Ad. utreda, att deras känsla af behofvet att få se sina yttranden refererade på ett ordentligare sätt, var densamma som vid förra Riksdagen, och å andra sidan, att man i känslan af dessa motivers fulla kraft ständigt förbisåg möjligheten att realisera det syfte man hade för ögonen. Yi hafva nu i afton, mine Hrr, hört en ledamot af StatsUtsk., som väl troligen förfäktat saken lika skickligt der som han gjort här, vi hafva, säger jag, hört denna ledamot ur alla minutiösa II. H. 29 Den 6 December e. m. synpunkter ådagalägga, huru nyttigt och nödvändigt det vore att inom första eller andra dygnet kunna få se våra yttranden i tidningarne.
Nådiga kungörelse af den 18 Februarii förlidet år, med godkännande af Rikets Ständers, i afseende å smides-skallens reglering, anmälde beslut, så vidt det åsyftade en för alla bruk utgående lika beskattning, ej öfversligande en procent af privilegierad eller, vid begagnande af derutöfver medgifven smidesrält, eljest åstadkommen tillverkning, funnit godt att, i enlighet med Bergs-Collegii underdåniga tillstyrkande, i Nåder förordna, att den hammar-skatt, som dittills varit till högre belopp fastställd, skulle ifrån och med smides-året 1842, till ett skeppund för hundrade nedsättas. Enligt denna Nådiga Författning, har följaktligen, i strid mot Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga begäran, den årliga hammar-skatten blifvit bestämd till vissi ständigt belopp för hvarje bruk, utan afseende å qvantiteten af det ena eller andra årets tillverkning; men då ifrågavarande nyligen utfärdade kungörelse ännu endast en kort tid hunnit tillämpas samt erfarenheten således icke lemnar tillförlitlig ledning för bedömande af deruti stadgade beskattnings-grunders ändamålsenlighet och inverkan på beloppet af den utaf' stångjerns-tillverkningen härflytande Stats-inkomst, anser Utskottet, skäl desto mindre vara för handen att tillstyrka den af motionären isamma grunder yrkade förändring, som Kongl. Majit, uti meranämnde kungörelse i Nåder förklarat Sig hafva för afsigt alt med Rikets nu församlade Ständer ytterligare samråda, angående de för jerntillverkningens befrämjande erforderliga åtgärder. Utskottet hemställer följaktligen, att Hans Pehrssons omförmälde motion för närvarande icke må lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 27 September 1844. Jiih, till R St. 4 Sami. i Afd. 9 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 33, Litt. E. Jtä 33- Lil t. E. Auk. till Exp. Utsk. d. 1 Oct. kl. 10 f. m.
Af H. R. o. A. är äfvenledes gilladt, att Danska FyringsMedlen må under en Titel med Ersättningar få upptagas, likväl med iakttagande deraf, att Titeln hädanefter benämnes Danska FyringsMedel och Ersättningar. Vällofl. BorgareStåndet har deremot beslutat, att Danska FyringsMedlen g,333 R:dr 16 sk. skola uteslutas ibland Er sättningar ne och direete användas till 444 Stats-Utsi. Betänkande, N:o 157. Lottsoch Båklnrättningar, men att för öfrigt Utlåtandet öfver 3o:de InkomstTiteln bifölls. Och har BondeStåndet funnit, att Danska. FyringsMedlcn böra hädanefter som hittills, såsom serskild InkoinstTitel upptagas, och gillat Utskottets Förslag i 3o Puncten af första Utlåtandet. Härigenom anser Utskottet beräknandet af desse hägge JnkomstTitlar till 25,ooo R:dr vara godkändt af II. R. o. A., Högv. PrästeStåndet och Hederv. BondeStåndet. Men sorn desse RiksStånd på sätt anfördt är sins emellan beslutat olika i frågan om sättet för Danska. FyringsMedlens upptagande i RiksStaten, så har Utskottet trott lämpligast hemställa: att desse Medel måga, såsom hittills ägt rum, under serskild Titel ibland Inkomsterne upptagas, samt att H. R. o. A. och Ilögv. PresteStåndet med BondeStåndet sig derom förena. 34^de InkomstTiteln : Sjutulls Medel. H. R. o. A. samt Hederv. BondeStåndet hafva ansett Inkomsterne af denna Titel böra beräknas brutto till Två Millioner TvåhundraTusen R:dr B:co; hvaremot Högv. PrästeStåndet och Vällofl. BorgareStåndet, med gillande af Utskottets senaste förslag, antagit samma Inkomster till 2,100,000 R:dr.
Utskottet, som, hvad beträffar den af Herr Hofpredikanten Hasselrot nu väckta ofvanomförmälda motion, hufvudsakligen instämmer i de af 1810—1841 årens Bevillningsutskott sålunda yttrade åsigter, har alltså, ehuru erkännande det goda syftemål, som föranledt ifrågavarande motion, icke ansett sig kunna å densamma tillstyrka bifall. 4 Bevillnings-Utskottets Betänkande, Nio 4. Art. i. § t. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva af Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län samt Anders Olsson från Jemtlands län motioner blifvit väckta derom, att den uti Irsta Art. Bevillnings-Stadgan föreskrifna s. k. personliga skydds-afgiften måtte för framtiden helt och hållet upphöra; men då ifrågavarande afgift, hvilken för icke längesedan blifvit betydligen nedsatt, ej skäligen kan, vid betraktande af det ringa belopp, hvarmed den numera utgöres, anses vara, äfven för den minst bemedlade, af någon serdeles känbar beskaffenhet, och det jemväl synes vara billigt, att alla medborgare, som njuta statens beskydd, äfven i någon mån bidraga till fyllandet af de allmänna behofven, har Utskottet, med afseende dessutom å den högst betydliga inkomst, som af ifrågavarande, för den enskilde i så ringa mån betungande afgift, staten tillskyndas, ansett sig icke ega skäl att tillstyrka bifall till förevarande motion, och hemställer allisa, att personliga skydds-afgiften må, såsom bevillningsgrund, bibehållas.
Låne-anshtgen lill fond för de blifvande District-Magazinen böra af Allmänna Magazins-Inrättningens qvarvarande Spannmåls-behållningar utlemnas i fullgod vara, med förutsättande att District-Magazinens delegare ej sedan lära underlåta att genom omsättning och ålerlefverering af egen Sädesproduction hål - la Stat*-Utskottet* B. et ä åkande q. 361 la lagret ej allenast oskadadt Utah ock gagneligt för påkommande utsädes behof. De medel sorn inflyta till Länelis Ränterier, då Spannmåls-Lånen godtgöra* med penningar efter Markegången, böra derifrån genast öfvel-sändas till dell styreise, som kommer alt besörja utredning gen af Allmänna Magazins-Inrättningetis Skulder och Fordringar, oell eger äfven samma styrelse, att på förmånligaste sätt disponera om all den Låne-Säd, sorn till Krono - Magazinen in natura återlemiias» Dislrict-Magazinens förvaltning ställes un* der tillsyn af nödigt antal Deputerade af Delegarne, sins emellan valde, hvilka egä att besluta otn allt, livad sohl rÖrer Uppbörden samt sädeiis vård och utlåning* äfvensom anskaffandet af tjenlige förrådshus, der sådane icke redatl finnas uppförde, och böra desse deputerade hos Konungens Befallningshafvande föreslå visse Reglementariske stadgar, till grund för Magazins-förvaltliingen, hvilka stadgar komma att lämpas efter dfe locala förhållanden, som i särskildte fall kunna kräfva olika iagttagälideli, hvarefter det åligger Konungens Befallningshafvande, alt* jemte eget underdånigt Utlåtande* öfverlemna 4:d« Sami, 5 Band. 36 a Majris Nådiga fastställelse, beroende det pä Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, huruvida ett ocii samma Reglemente kan finnas passande för flere Districter, eller om någre förändringar derutinnan kunna anses nödige.
Jag vågar underställa Herr Grefven och LandtMarskalken, då det blifvit Herr von Hartmansdorff tillåtet att tala, om .äfven jag kan erhålla denna tillåtelse. Jag vågar icke utan tillstånd yttra mig öfver ämnet, då votering redan blifvit begärd; dock torde den förklaring tillåtas mig, att jag icke delar den af Herr von Hartmansdorff i detta ögonblick framställda åsigt; jag anser det åligga Ständerna, hvilka för 10 är sedan hos Konungen anhöllo om förslag till förändrad organisation af Styrelseverken, att meddela Konungen sitt svar, sedan förslaget blifvit färdigt, och förelagdt deras pröfning. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste , börjades voteringen klockan | till 7 eftermiddagen , och befunnos vid voteringens slut klockan i till 8 eftermiddagen, sedan en voterings-scdsl blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade , rösterne hafva utfallit , som följer: 3a3 Den 4 December e, m. J a — 47. Nej — 57, I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade , att Särskildta Utskottets Betänkande således komme, att, enligt Ridderskapets och Adelns Beslut, blifva hvilanda till nästa Riksdag, Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 21 sistledne November under N:oÖ2oafgifne , samt den 2S" i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande i fråga om dispositionen af Recognitions-Skogarne , blef samma Utlåtande, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallet. Herr HjertaGuslaf: Utskottens förra Betänkande har varit från Ridderskapet och Adeln 6amt Bonde-Ståndet återrcmitteradt, hvarigenom det blifvit förenkladt i några punkter.
Den 5 Maj. 71 Flere Riksdagsfullmägtige från Halland hafva i Memorial yrkat att få på egna ägor skära Torf af tufvor och ljungbevuxen mark, att begagna i brist af bränsle, som blifvit dem förbudet, hvaröfver Oeconomieoch Besvärs-Utskottet, med åberopande af go:de §. RegeringsFormen, förklarat sig icke kunna något yttrande meddela. Men då någon klagan icke är anförd öfver någon viss embetsmanna-åtgärd, utan i allmänhet öfver principen att sökanderna en förment rättighet betaga, så synes det Höglofl. Utskottet så mycket mera bort ingå i yttrande öfver sjelfva frågan, som, då Kongl. För* ordningen, som förbjuder flat-torfs skärande, endast upptager Malmöhus och Christianstads Län, Utskottet genom ett svar på Memorialet icke saknat anledning till det ytt-j rande, att rättigheten att begagna flat-torf* ven icke vore Halland genom någon författning betagen3 men att, i anseende till embetsmanna• åtgärden i detta ämne, om dervid varit att erinra, sökanderne ägt att anmäla sig å ort och ställe som vederbort. I anledning af förenämnde förhållande, hemställer jag ödmjukligen, om icke detta Betänkande må till OeconomieUtskottet, till upptagande och besvarande af frågan om den i fråga ställde rättigheten, återremitteras. ' Uppå af Herr LåndtMarslalken gjord fråga, orri de gjorde anmärkningarne borde föranleda till återremiss, svarades: Den 5 Maj. Ja Och Nej. Uppå härefter gjord proposition till bifall å Utskottets Betänkande, ropades äfven: Ja och Nej j men efter någon stund förenade sig Ridder? skåpet och Adeln om att återremittera OeconomieUtskottets i fråga varande Memorial. Ånyo föredrogs OeconomieUtskottets , den 27:de April på Bordet lagda, Betänkande, angående Glasoch Porcellaines-förares samt Smideshandlares handelsrättighet. Herr Manner stam, Johan:
Ridderskapet och Adeln väckt motion, att fastighets-beviilningen i allmänhet måtte 12 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o 12. nedsättas från 2 till 1 R:dr per tusendet, men deremot fastigheternes värde höjas till minst dubbelt belopp, enär Herr Friherren, med stöd af uppgifne exempel, anser taxeringsvärdet för närvarande sällan uppgå till mer än l eller högst hälften af det verkliga egendomsvärdet; uti hvilket ämne Herr von Hartmansdorff', August, sig yttrat. I händelse, vid bevillningens fördelning, någon nedsättning i fastighetsafgiften möjligen skulle kunna ega rum, vill Utskottet visserligen derpå vara betänkt; men då sådant ännu icke kan utrönas och den af motionären förmenta origtiga taxeringen, uti hvilken rättelse i vederbörlig ordning bör vidtagas, måste anses endast hafva tillkommit genom förbiseende af de för fastigheters uppskattning i Bevillnings-Förordningen lagde grunder, anser Utskottet Herr Friherre von Saltzas motion icke förauleda till någon åtgärd. Af den anledning, att en del af de invånare, som, i anseende till ett inskränkt och obetjuiligt åkerbruk, nödgas utvandra till andra orter och der, under sommarmånaderne, isynnerhet genom timmerarbete förskaffa sig en för sin utkomst oumbärlig förtjenst, blifvit taxerad såsom handtverkare på landet, efter 26 § af nu gällande Bevillnings-Förordning, har Johan Fredrik Dahllöf från Elfsborgs Län, hos Hedervärda Bonde-Ståndet, föreslagit, att ej blott denna taxering mätte upphäfvas, utan äfven handtverkare på landet i allmänhet helt och hållet frikännas från vidare erläggande af de så kallade gerningsörena; hvarmed Johannes Pettersson från Elfsborgs Län sig förenat.
Hamilton, Malcolm. Lag-Utskottet: efter N:o 2183. Hr Gripensvärd, Jacob Olof; „ 1378. Hr Lagerbjelke, Carl Oscar. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet: efter N:o 2144. Hr Rosensvärd, Johan Henrik; , 11. Hr Bonde, Knut Edvard. Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i StatsUtskottet efter N:o 2183. Hr Gripensvärd, Jacob Olof; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: , 130. Hr Munck af Fulkila, Claes Johan. Fortsattes öfverläggningen om Const.Utsk:s Mern. N:o 11, med förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Reg.F. och Riksd.-Ordn. i afseende på behandlingen af en del Regeringsärenden. Frih. Stjernstedt, Aug. With.: Enär jag funnit, att alla de emot Const.Utsk:s Mern. framställda anmärkn:r blifvit af de talare, som på förmiddagen hafva upträdt till dess försvar, nöjaktigt vederlagde, hade jag icke ämnat besvära R. o. Ad., men då Hr Printzensköld på förmiddagen uttalat sin förundran deröfver, att den af honom framställda anmärkn., att Konungamakten genom antagandet af detta förslag skulle förminskas, icke blifvit vederlagd, anser jag mig böra besvara densamma, ehuru jag vill minnas att icke blott en utan två talare på förmiddagen uptagit samma anmärkn. Jag hyser den öfvertygelse, att all makt förringas och således äfven förminskas derigenom, att den neddrages till att handlägga och pröfva obetydligheter. På samma sätt förhåller det sig med Konunga-makten, ty enl. min tanka D e n 1 2 Juli e. 111. 235 förringas den ganska mycket genom tidens uptagande med handläggning af en mängd obetydliga mål, hvarigenom den icke kommer i tillfälle alt uteslutande egna sin omtanka och verksamhet åt sådana större samhällsfrågor, som för Staten i sin helhet äro af mycken vigt.
Cronhjelms yttrande har jag anledn. att hoppas, att han med mig instämmer, då jag upplyser, att den summa, som är ansedd såsom behållning pä gamla passevolance-fonden, numera icke finnes i rikshufvudboken upptagen. Den var der intagen, men affördes genast. Någon afskrifning af denna summa kan således hvarken erfordras eller vara lämplig, då densamma icke är i statens räkenskaper upptagen. Att för öfrigt göra bestämda anslag på denna cassabehållning, har jag, för min del, icke kunnat finna lämpligt, när R. St. icke ägt dispositionseller gransknings-rätt deröfver. R. St. böra icke göra anvisningar för andra ändamål, än som finnas oundgängligen nödvändiga. Finna R. St. något sådant behof böra fyllas genom anslag, så böra derför anvisas medel, hvaröfver R. St. med visshet kunna disponera, på det ändamålet icke må förfelas. Men då förhållandet med ifrågavar. medel är annorlunda, vore det icke med en riktig statshushållningsgrundsats öfverensstämmande att derpå göra anvisningar. Riktigare vore det då, om man är af den opinion, som flera talare yttrat, att göra bestämda anspråk på denna behållning och, om anspråket godkännes, sedermera disponera medlen; men på de skäl, jag anfört, anser jag dessa anspråk icke böra drifvas längre, än de gått. Jag tror, att R. St. redan gjort nog i detta afseende, och att, om R. St. nu finna för godt att icke mera besluta någon lind. anmälan till K. M. i detta fall, det är ett exempel af lugn besinning och moderation, som i framliden skall hafva lyckligare följder, än ett motsatt förhållande skulle åstadkomma. Jag tillstyrker således bifall till Utsk.‘s förslag i denna del. Hr Möllerhjelm; Jag har tagit mig friheten att begära ordet för att göra en rättelse vid Gr. Cronhjelms yttrande örn på osäkra händer och till utrikes vistande personer utlånade capitaler af gamla passevolance-fonden.
Möjligheten af Staters Sjelfförsvar för ej strängt Statistiskt och strängt Arithmetice beräknas. Detta har Historien ju så ofta bovist. Delta hafva ju Spaniorerne sednast så högtidligen bekräftat, och huru ofta hafva vi ej sjelfve under de sednare hundrade åren haft de mäst nedslående ulsigter. Men det mästa onda oss då handt, har likväl varit det, som af misströstan allena tillskapades. Lyckligtvis har aldrig Mängden deltagit i denna åsigt, och detta har räddat oss. Om bovist underlägsenhet i magt innebar omöjlighet till Sjelfförsvar, huru skulle då så många svagare Stater så länge bestått? Mycket gör, i sådana Criser, förtröstan till sig sjelf; mycket gör användandet af den egna kraften man förmått bereda; mycket göra Förbund, dem man aldrig för, utan att äga egen kraft, som är i förhållande till det bestånd man åt sig behöfver stipulera, och aldrig utan utsigt af Reciprocilc kan hoppas erhålla. Myckel gör ibland ödet för den 522 Den g Januarii. rättvisare, men svagare saken, oclr sålunda, tvärtemot de mäst obestridliga beräkningar af möjlig och sannolik utgång, hafva ganska ofta mindre mägtiga Stater — ja! ofta vi sjelfve, lyckligen kämpat oss igenom de mäst förtviflade Conjuncturer. Vårt lyckliga och utan tvifvel starka Geographiska läge är framstäldt som ett skäl till Försvars-styrkans nedsättande. Deremot anmärker jag, att den bredaste och djupaste Graf, att det högsta och fastaste Bröstvärn ej utgöra pålitliga Bolverk, då ingen står bakom dem att dem försvara. Att den öfverdrifna Scala, till hvilken de stående Arméerne i -Europa blifvit uppdrifva, är en olycka för . Folkslagen, är ovedersägligen sant. Men nedsättning är ej möjlig för den ena, så länge ej de öfriga göra detsamma, och på en allmän öfverenskommelse om denna simultanea nedsättning torde vi länge få vänta, Fransosernas framgång i början af Revolutionskriget bevisar ingen ting för pålitligheten af oöfvade Soldater. De begynte med att lida mångå och hånliga Nederlag.
Enär den vidlyftiga discussion inom sistbe* rörde tvänne Riks-Ståpd, hvartill Utskottens förra Betänkande fbranledt , till stor del innefattar en critisk behandling af (Jonnterades till öfverseende af Rikets uppfostringsoch undervisnings-anstalter, under den 20 Dec. 182$, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Utlåtande, hvilket senare åter, såsom icke till de förenade Utskottens handläggning öfverlemnadt, nu icke kan blifva föremål för upptagande till pröfning, hafva Utskotten, i stället att upprepa hvarje Ledamots serskilda anförande, här nedan skolat till besvarande upptaga de hufvudsakliga erinringar, hvilka mot Utskottens ifrågavarande Betänkande blifvit framställde, Det har i första rummet blifvit anmärkt, att, innan Undervisoings Comiténs Utlåtande, i afseende å de förbättringar och reformer, som med Rikets allmänna uppfostrings-anstalter böra vidtagas, hunnit undergå en noga granskning och, i sammanhang dermed, den vigtiga fråga blifvit afgjord, om och till hvad del det är Statens åliggande att med allmänna undervisningen sig befatta eller bekosta de dervid jfrågakominande utgifter, det vore för tidigt att Stats-samt Allm.Besv.o.Qec.-ZJtsk. Utl.N:<k$z, 27 bevilja någon tillökning i de anslag, «fe hittils varande undervisnings-anstalterne redan fått sig anvisade.