Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det står nemi. sid. 14. andra raden upifrån: »att på Stockholms börs etc etc.», i stället för det borde hetat: »att endast på Stockholms börs etc. etc.» Hr Printzensköld: Afven denna punkt bevisar tydligen den ovänlighet, som genomgår hela Bet:det Utsk:t har nemi. ej gjort sig den mödan, att ingå, såsom orden lyda, i något närmare bedömande huruvida Fullm. i för handen varande förhållanden egt tillfyllestgörande skäl för deras åtgärd att endast på Stockholms börs aflåta vexlar å Bankens genom statslånet beredda tillgång i Hamburg. Jag skulle dock tro, att, innan man bedömer en åtgärd, så är det ens skyldighet att ingå i någon sorts granskning af motiverna för densamma. Utskit säger icke för thy: att sedan R. St:rs fattade beslut om Bankens vexelhandel i Götheborg således <J6 Dan 11 Januari e. öl. omsider blifvit af Fullin, satt i verket, så liar Utskit funnit 1838 års Revisorers ifrågav.de erinran icke böra till någon åtgärd föranleda. Jag vill nu fråga Eder, mina Hrr, om icke i ordet »omsider» tydligen ligger ett mot Fullm. uttalad t klander och om väl Utskit bade handlat samvetsgrann!, då detta klander egt rum, utan att Utskit först ingått i något slags bedömande af de skill, som legat till grund för Fullmis åtgärd, ehuru dessa blifvit af Fullm. ganska vidlyftigt anförde. Frih. Tersmeden: Som BankoUtskit Ijar fått en ganska skarp tillrättavisning af Hr Printzensköld, så har jag åter tagit mig friheten begära ordet, för att i någon mån söka försvara dess åtgärder. Det kan väl ej af Hr Printzensköld förnekas, att Rikets sednast församlade St:r verkl. beslöto och åt Fallin, updrogo, att köpa vexlar äfven på Götheborgs börs. Då emellertid R. Stirs Revisorer i Mars 1838 sammanträdde, var derom ingenting foranstaltadt, hvilket gaf Revme anledning, att, mot Fullmis uraktlåtenhet att ställa sig R.
Om sådant vederfores mig, måste jag dö eller döda min ovän. Nu ser du, Hagarille, det likar mig inte illa, att du är högmodig, efter du vet med dig, att du ej är som andra; det är allenast den uppblåsta grodan, som hennes likar så styggas vid. Men af mig är du skyldig att något fördraga. Jag är din öfverhet, jag har dragit dig vid håret uppför ett berg. Spjärna inte mot mig, ty huru högt du än klifver, öfver mig kan du inte klifva. Är du af Guds nåde friboren och ädelboren, så är jag af Guds nåde en drottning. Hvarför rymmer du? Hagar lutade sig mot sin herskarinnas hvita fållar och svarade: Hvarför är jag icke nådig frökens hund eller katt? Då ville jag aldrig blifva lös från ett gyllene band. Men Gud har nedlagt i mig en fri ande, som rycker i banden. Nådig fröken säger: utan mig är du intet. Där är något i mig, som vill vara något för sig. Nådig fröken måste förstå det. Huru kan en vara så stor och göra andra till intet? Har jag ej sagt, att du med alla dina böcker och stjärnor är ett oförfaret, enfaldigt barn? Var stortänkt, det lider jag allra bäst, det är jag själf, men rusa ej ut i världen förutan måttstock! Om du är intet mot mig, kan du vara mot andra den jätteflickan, som tog bonden med häst och plog i sitt förkläde och sade, när hon kom hem: jag har hittat en torndyfvel! Var därmed förnöjd: din drottning är också en torndyfvel, men endast mot Gud. Förlåt mig, nådig fröken, förlåt! Var mig huld, lär mig blifva så stor, som jag vill vara fri, och jag skall visa mig värdig min drottnings föredöme! Men förneka mig själf, ack, det kan jag ju aldrig ... Göken i förrummet galade midnatt. Kristina reste sig och var åter Sveriges drottning. Hon hade räckt handen till en försoning och handen togs ej emot. Som du vill, sade hon värdigt och lugnt. Det är tid att vi gå till hvila. Brådska ej med din flyttning. Låt Holm gifva dig en koffert för dina tillhörigheter.
Sedan Herr Grefven derefter undersökt och utredt förhållandet med KyrkoRådens organisation, hvilken ansetts mindre ändamålsenlig, har Herr Grefven, i afseende på Utskottens yltrade omdöme, “att måu“gen felande kan genom varning och iriil“dare rättelse återföras, då deremot Lagens “näpst stämplar med föraktet och förvar!ar “oftare än den förbättrar", anmärkt, att en varning, meddelad inför hela den samling, hvaraf Kyrko-Rådet utgöres, nästan alltid, genom sin egenskap att vara kunnig för hvarje Församlingsbo, vore värre än de böter och den näpst, man vid en Domstol karr ådömas, ty då vanliga bruket är, att umnet och personen, som böra blifva föremål för Kyrko-Rådets sammanträde, i Kungörelsen derom utsattes, hvarigenom det Jjegångna felet vinner all möjlig publicitet, 24 LagsAllm. Besv. o. Oee.-Utsk. Uti. N:o 68. så vore Kyrko-Rådets varning åtföljd af lika om ej högre förakt, än Domstolens utslag; att, om Presten är en nitisk och menniskoäiskande, verkligen andlig man, skall han af egen drift fullgöra hvarje sann själasörjares pligt att varna och återföra på dygdens väg, och en sådan varning, gifven i tysthet af en älskad Religionslärare, skall verka vida mer fördelaktigt, än den, som inför Kyrko-Rådet, snart sagdt, offentligen meddelas; hvaremot, om Prestmannen är mindre aktad eller står i mindre godt förhållande till siri Församling, skola hans varningar och råd, enskildt gifna, icke emottagas med den välvilja och det förtroende, som Jemnar hopp om bättring, eller, inför Kyrko-Rådet meddelade, röna ännu mindre framgång; famt att rättigheten att varna således i hägge fallen vore mera ändamålsenlig, då den är lemnad i själasörjarens händer, än då den är uppdragen åt ett talrikt och illa sammansatt Kyrko-Råd.
Vidare föreslår Kongl. Maj:t, att under ofvanstående rubrik må på Sjette hufvudtiteln uppföras ett förslagsanslag af ,..4 2,400: — 7 400. i stället för det, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, för åren 1861 —1863 på Riksgäldskontoret anvisade årliga förslagsanslag till enahanda belopp, motsvarande i rundt tal den årliga ersättning af 185 tunnor eller 1,165,5 kubikfot spanmål, hälften råg och hälften korn, som, efter ett antaget pris af 2 R:dr kubikfoten, blifvit, uppå Kongl. Maj:ts nådiga framställning, Sala bergslag beviljad för dess förlust å grufvedrängssädens och dagsverkspenningarnes förvandling. K) Fiskerinäringens understöd. För åstadkommande af nödiga förbättringar i fiskerinäringen medelst de af landtbruksakademien föreslagna, i ofvanåberopade protokoll öfver civilärenden omförmälda åtgärder, hemställer Kongl. Maj:t, att Rikets Ständer måtte för instundande statsregleringsperiod bevilja ett årligt anslag af 6,500: — Kongl. Maj:t föreslår, att bland Sjette hufvudtitelns anslag till jordbruket, handeln och näringarne må för de tre år, som nästa statsregleringsperiod omfattar, uppföras nedannämnde fyra årliga utgiftsposter, hvilka äro af jemförlig beskaffenhet med de ständiga statsutgifterna, nämligen: 1:o till aflöning för Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden, så väl i hufvudstaden, som i landsorterna 32,800: — Transport R:mt R:dr 303,781: 30. liih. till R. St. Fröt. 1862—1866. lia Sami. lia Afd. 7 50 Kongl. Maj:ts Nåd. Drop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 303,781: 30.
Skärgdrdsjisket af gäddor, aborrar, flundror m. m. har icke heller varit mycket gifvande; men då priset å fisk, likasom å andra varor, är beroende af tillgång och efterfrågan, har ersättning för den minskade fångsten i viss mån erhållits genom det högre priset. Laxfiske utöfvas så väl i hafvet, som i ett och annat af vattendragen, förnämligast Mörrums ström, der vid kron olaxfisket, för hvilket under perioden erlagts 5,100 R:dr årligen i arrende, samt åtskilliga enskilda fisken betydlig fångst äger rum. Under perioden har laxfisket i hafvet några gånger för kortare tid varit synnerligt gifvande. Fisket i insjöar är icke af någon synnerlig vigt, men saknar dock ej all betydelse i den enskilda hushållningen. För saltsjöfiskets upphjelpande hafva åtskilliga åtgärder blifvit vidtagne från Hushållnings-sällskapets sida, såsom anskaffande af ändamålsenligare redskap och beredande af tillfälle till undervisning i bättre fiskemethoder m. m., men åtskilligt återstår ännu att göra. Jemte fisket idka många fiskare i vissa delar af skärgården vårtiden jagt efter sjöfågel, hvaraf stundom en betydlig mängd skjutes. Binäringarne omfatta för öfrigt endast öltillverkning till temligen betydlig myckenhet, någon tjärubränning, kolning och pottasketillv erhling, på sätt i sammanhang med redogörelsen för skogshushållningen blifvit omförmäldt, samt varutransport sjöledes med båtar. Hemoch hus-slöjder idkas icke till någon betydlighet och afse endast allmogens egna behof af åkeroch körredskap samt ylle-, linneoch bomulls-väfnader, hvaraf tillverkningen dock ej motsvarar befolkningens behof, jemte strumpstickning och bland fiskeribefolkningen tillverkning af den för deras yrkes utöfvande behöfliga redskap. Linneväfnaden är i aftagande i följd af den rika tillgången på bomullsväfnader till billigt pris. 12 Blekinge Län. Vägar. Broar. Grindar. Skjutsning. Koinimiiiikationsanstalter och varubyten. a) Landkommunikationer. f:o 8.
måndagen den 7 dennes i Vetenskapsakademiens sedan oftare och oftare vågade han lyfta Filharmoniska sällskapet gaf i tisdags sin hörsal under medverkan af professor Franz Nesina ögon så långt som till det dyrkade föreandra konsert för säsongen, hvarvid Joh. Seb. ruda, konsertmästaren Tor Aulin och herr Axel Bachs Johannespassion (komp. år 1723) kom till Bergström. Programmet upptog A. Dvoråks pianomålets rosiga örsnibb, efterhand började utförande. Måhända mindre anslående än samtrio, F-moll, op. 65, Beethovens pianosonat, Asshan också deltaga i samtalet, men alltid me tonsättares här förut utförda Matheusdur, op. 110, och Schumanns pianokvartett, Essblygsamt och fåordigt, till en början med passion, äger dock äfven det nu utförda tonverdur, op. 47. Publikens intresse, som under den en ursäktande liten bugning vid början af ket så många skönheter och är af sådan betybizarra och svårsmälta slaviska tonskapelsen tyckdenhet, att man ej kan vara annat än tacksam tes skäligen matt, stegrades under pianosonaten, hvarje mening mot Filharmoniska sällskapet och dess ledare, utförd af konsertgifvarinnan fint och känsligt, Han glömde aldrig sitt uppträdande den hr W. Stenhammar, för det säkerligen ej ringa om ock ej med erforderligt djup i uppfattningen, första dagen, som han i tankarne omedarbete de nedlagt för att kunna på ett värdigt samt gaf sig efter pianokvartetten, hvars scherzo, vetet kallade det minnesrika tillfälle, då sätt framföra det mäktiga verket. andante och final på ett glänsande sätt återgåfmamsell Karin bad honom nysta garn; Johannespassionen, som den kallas, enär texvos, luft i kraftiga applåder. ten till hufvudsaklig del är hämtad ur Johannes ' han hade tusende gånger på läpparne en n Fru Dagmar Möllers romansafton i dag fredag evangelium, inledes och afslutas med en kör, ödmjuk bön om tillgift, som han dock alhvaraf den polyfona inledningskören är af säri Vetenskapsakademien vilja vi ännu en gång drig fick mod att framföra.
Hvad nu angår de här ofvan beskrifna rådgifvande åtgärder, föranlåles jag anmärka, att, i anseende till egenskapen af den såkallade Handels och sjöfartsfonden oeh rättigheten att derom disponera, en å samma fonds vägnar af Regeringen ensam ingången förbindelse endast för tiden till nästinfallande Riksdag kan vara ovilkorlig; ett förhållande, som, enligt hvad Herr StatsSekreteraren Skogman den 23 Mars 1838 synes hafva velat antyda, hvarken kunde eller borde vara nya Trollhätte kanalbolag obekant: att icke destomindre det 60 under den 25 Augusti 1837 nämnda bolag gifna löfte, om ett bidrag ifrån denna fond årligen under tjugofem års tid, finnes så stäldt, att anspråk på dess uppfyllande, utan samband med äganderätt till kanalen, kunde öfverlåtas; ocb att dylika öfverlåtelser jemväl blifvit befordrade genom de å bolagets anvisningar uppå alla årens anslag, af Konvoj Kommissariatet meddelande accepter, sorn icke innehöllo annat vilkor, än att bolaget skulle uppfylla sina förbindelser; hvartill kommer, att Herr StatsSekreterarens och Stais Håde ts öfrige den 25 Augusti 1837 närvarande Herrar Ledamöters inför H. M. Konungen gjorda uppgift, att Handelshuset Schön & Komp:s anbud icke väsendtligen afvek från de i Kongl. Kungörelsen den 9 December 1836 fastställda åligganden och utlofvade förmåner, varit emot verkliga förhållandet stridande åtminstone i så måtto, som i högstberörde Kungörelse, ibland förmånerna för ett bildande bolag till Trollhätte kanals ombyggnad, utlofvades ett bidrag ifrån Statens sida af 50,000 R:dr årligen i 25 års tid, men Schön & Komprs anbud deremot innefattade förbehåll om ett sådant årligt bidrag af 60,000 R:dr i lika lång tid, och således, för hela tiden af 25 år, 250,000 R:dr större bidrag, än i Kungörelsen förutsattes; hvilket svårligen torde kunna såsom en oväsendtlig omständighet betraktas.
Beredningen att sista mom: utgår och att i stället efter orden värdige anses följande mening införes: Adelskap, Gref velig eller Friherrlig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfälle endast den som adlad eller uphöjd blifvit, och först efter dess död eller om Han adeliga värdigheten lagligen frånträder 1 den äldste manliga bröst arfvingen i rätt nedstigande, led efter led, samt efter denna grens utgång, Stamfadrens närmaste manliga afkomling efter förstfödslorätten, och så vidare. Har en till högre värdighet uphöjd Adelsman flere afkomlingar än den, sorn efter dess död inträder i Stamfadrens ställe i högsta värdigheten förblifva de alla såsom Adeliga eller Ofrälse expectanter, intill dess de i den ordning förr skrif vit står, efter första grenens utgång uti värdigheten inträda. Äfvensom Beredningen ansåg nödigt att å nyo underställa Riksens Ständer antagandet af följande vid 1809. och 1810. års Riksdag föreslagna tillägg vid § :ns slut. Adlande genom Adoption eller Naturalisation under utdöda eller lefvande Ätters namn och nummer vare hädanefter ej tillåtit. Såsom en lämplig förändring i 38. §. Regeringsformen tillstyrkte Beredningen att orden i slutet af 2 ulra momentet; hvilket han icke må återtaga förr etc. — jemte hela derpå följande mom: borde utgå, och den förändrade redactionen, efter ordet: Embete, lyda: Emedlertid vare han, intill dess Riksens Ständer sig utlåtit, om och till vad del han må sin lön och öfriga tjensten åtföljande inkomster åtnjuta, vid dem bibehållen. De återstående frågorne skulle i nästa sammankomst företagas. Beredningen åtskiljdes. In fidem Carl Ant. Kock. 1 Orden »eller om Han adeliga värdigheten lagligen frånträder» äro tillskrivna i marginalen med en annan stil än sekreterarens. Tillägget i marginalen har ursprungligen lytt: »eller om Han lagligen blifvit Adelskapet förlustig». 700 Bilagor till protokollet den 6 Juli 1815 3.
Herr Cederschjöld har sagt det vara obilligt, att en, som gjort låneänbud, skulle mista rättigheten att fullgöra det, för det han dröjt litet öfver den stadgade 25o Den 4 Mars. tiden. Mig synes billighet bär icke kunna komma i fråga, utan endast sträng rättvisa. Eller kunna väl Fuilmägtige efterskänka vitet af 4.0,000 R:dr, för det Lefveranteuren vill lemna penningarne efter stadgad tid? — Hvad åter angår uttrycket: utom påföljd efter lag, så anser jag det icke så oskadligt, som Herr Cederschjöld; ty enligt vår lag skulle rättegång då böra mot långifvare, som brustit i Contractets fullgörande, anställas örn ersättning för alla förluster och olägenheter af detta manquement. Detta uttryck bör derföre utgå, helst tillräcklig garantie finnes i ovilkorlig förlust af det stadgade vitet af procent af Capitalet. Grefve Horn: De serskilte reglementariska föreskrifter, som Herr Tham ansett nödige för Fuilmägtige i RiksgäldsContoret, i händelse lånet skulle upptagas partielt, på det sätt Friherre Rantzou föreslagit, tror jag redan finnas tillräckligt inbegripne i det bestämda stadgandet, att lånet skall upptagas till ett bestämdt belopp; ty deraf följer, att om de partiella lånen ej utgöra denna summa, fylles bristen från de andre anbuden. — Jag vill ej bestrida rigtigheten af Grefve Björnstjernas anmärkning om det föreslagna kungörandet i Tidningarne rörande anbuds emottagande på lånet, men åtminstone bör i reglementet uttryckas, att lånets upptagande skall kun - Den 4 Mars. göras på Europas förnämsta Börser och handelsplatser. Herr Cederschjöld: Jag får, i anledning af Grefve Frölichs yttrande, förklara, det jag aldrig sagt, att långifvaren ej borde förlora vitet af 2| procent, om han ej på dagen fullgjorde sin förbindelse att lemna penningar, utan blott, att derjemte ej vore klart stadgadt, det han i och med detsamma mistat rättigheten att sedermera lemna lånet och uppfylla sina åligganden i detta afseende. Men då detta sednare bör följa af det förra, vill jag afstå från mitt redactionsförslag i denna del.
Detta beslyrkes deraf, att under nästlidet år 1861, då vårt land hade en tillgång på spanmål, så att deraf exporterades ett betydligt qvantum, blefvo hit införtullade icke mindre än cirka 1,500,000 kannor bränvin och i närvarande stund kan den Preussiska bränvinsproducenten härstädes leverera bränvin för ett pris af Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 687 50 öre per kanna, för hvilket pris, oafsedt årets synnerligen rika skörd, den Svenska producenten endast med svårighet kan afyttra nämnde vara. Genom den alltför låga införseltullen å bränvin varder priset derå nedtryckt så lågt att dess till verkning härstädes medför förlust, och äfven ifall af en här i landet inträffad missväxt skulle priset å bränvin förblifva enahanda utan någon synnerlig stegring. Häraf inträffar att den Svenska jordbrukaren, för alt få sin öfverflödiga spanmål afvltrad, först får vidkännas dryga kostnader och besvär för att långa vägar transportera span målen å hjuldon lill sjöstäderna för export, hvarefter sedan spanmålen i utlandet blifvit förvandlad till bränvin det influtna köpeskillingsbeloppet med förlust för landet användes för varans återköpande från utlandet i dess sålunda förädlade skick. Lagstiftningen är således af beskaffenhet, att den genom öfver höfvan låg tull åstadkommer ökad tillgång på utländskt bränvin på samma gång den genom en jemförelsevis alltför dryg beskattning förhindrar jordbrukaren att fördelagtigt begagna sig af en nyttig binäring. Till afhjelpande af dessa olägenheter får jag vördsamt hemställa och föreslå, att uti lulllörfattningarne måtte införas föreskrifter derom dels att bränvin, som till förlullning anmäles, skall uppmätas och profvas enligt samma grunder, och på enahanda sätt, som vid tillverkningen är stadgadt, samt att i lull skall erläggas en afgift af 1: 50 öre per kanna med 50 procent alkohol vid plus 15 gr. temperatur, äfvensom om någon skatteförhöjning nu skulle komma i fråga tullen derefter bör ytterligare förhöjas.
Be fallningshafvandes förslag till samtidig afvittring och laga skifte i Pajala socken bifölles men eljest blott 9,000 R:dr. „ inköp af papper „ arfvoden åt tolkar i Finska språket „ 1,000: 63,000: Summa R:dr R:mt 200,620. I anledning af Landtmäteri-styrelsens yttrande, såvidt det innefattar förslag derom, att styresmannabefattningen vid afvittringsverket i Norrbottens län icke vidare borde uppdragas åt förste landtmätaren, utan särskild afvittrings-styresman derstädes tillsättas, har förste landtmätaren och afvittrings-styresmannen i nämnda län, Nyström, till Chefen för Kongl. Civil-departementet inkommit med en skrift, deruti han förmält, att nämnda håda befattningar kunde utan men för någondera befattningen af en person skötas, samt anhållit, att omförmälda förslag icke måtte vinna nådigt bifall, helst afvittringen i Norrbottens län snart vore slutad i alla kustsocknarna, samt inom några få år sträckte sig till trakter, der mindre invecklade förhållanden förekommo och der således styresmannens närvaro mindre erfordrades. 24 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J§ 60. I sammanhang med frågan om förhöjd aflöning för storskiftes-landtmätame har ofvan omförmälda inom Stora Kopparbergs län tillsatta komité väckt förslag om förbättrad pensionering af såväl storskiftessorn afvittrings-landtmätarne och i sådant afseende föreslagit nedsättning i pensionsåldern för dessa tjenstemän, så att de kunde erhålla pension å rikets allmänna indragningsstat vid 50 års ålder, derest betyg om sjuklighet företeddes, men eljest vid 55 års ålder och efter minst 25 års tjenstgöring vid verket; och har Kongl.
Oen jemna välmågan snarare r stigande. Vid jemförelse af de olika belopp, hvartill bevillning å förmögenhet uppgått, efter den vid förraFe mårs-Ber alte Isen bifogade Tabellen,. oell den Tabellen som härvid är bilagd, synes väl någon grund kunna hämtas för bedömandet af välmågans eller förmögenhetens förkofran, men då beyiilningen utgår af den synbara förmögenheten, utan afdrag af skulderne, är denna grund i samma mon opålitlig, sorn skuldsättningens tilleller åtagande svårligen kan bestämmas. $: 3. Näringar. Jordbruket idkas hufvudsakligen nu som förr. De forbättringar som skett, sirö partiella, Sädesproduetionen var sistlidet år i83a, i synnerhet af Råg, mycket ymnig. Odlingar företagas väl af åtskilige jordbrukare .dock mer i smått. Om Fasenbo och Bruskebo byamäns berömliga odJings-företag är förutnämndt. Angående ängsodlingen gäller ännu hvad förra Berättelsen innehåller. Likaså om Boskaps-skötseln. Deni förra Berättelsen omförmäldte Skottska Gallovay-racen af Boskap, har förökat sig. Denna race bär derigenom blifvit härifrån spridd till Norrbottens, Uplands, Södermanlands, Nerikes, Wermlands och St. Kopparbergs Län. Eli och annan Possesionat, har lagt sig vinn om en förbättrad Fårskötsel. Större Schäferier saknas dock ännu. Till Hästafvelns förbättring är en god början gjord genom införande af en mera ändamålsenlig förvaltning af Kongl, Stuteriet vid Strömsholm, der den Engelska fullblods-racen nu jemväl blifvit grundad. ElFecten af den vidtagna ordningen att i landsorterne stationera Beskälare från Kongl. Stuteriet, lian redan visat sig förmånlig. Men då Hästafvelns förkofran ieke blott beier på förbättring af racen utan äfven hufvudsakligen på Fölens omsorgsfulla uppfödande, hvartill få af våra Landtörn» hafva råd och lägenhet, lärer det icke kunna skäligen förväntas att allmogens hästafvel på en korrt tid kan vinna någon märkbar förbättring.
I anledning af denna motion har Herr Fåhreeus, O. J., uttryckt den Önskan, att den föreslagna Stats-Vtskottets Utlåtande, JY.-o 3g. 5 provisionella regleringen, sora deri åsyftas, icke måtte försvåra den reglering, Kongl. Maj:t i Sin Nådiga Stats-Proposition antydt, i afseende på indelta löners ingående till Stats-Verket, såsom vilkor för den definitiva LandtStats-löneregleringen; Af J. J. Rutberg frun Norrbottens Län, som, jemte klagan öfver dröjsmålet med afgörande! af frågan om Landt-Staternes löne-reglering, hvilken redan vid i8a3 års Riksdag begärdes, yrkat, att, då utaf Konung och Ständer samt allmänna rösten voro erkändt, att Landt-Stats-tjensteraännens aflöning icke motsvarade deras ansvarsfulla kall, Rikets nu församlade Ständer måtte taga ämnet i all varligt betraktande och till en början undanrödja den obilliga olikhet, som förefinnes uti vissa Krono-Fogdars och Häradsskrifvares löneförmoner. Enligt en vid motionen fogad Tabell, funnos 36 Krono-Fogdar och 55 Häradsskrifvare, hvilka ej åtnjöto 8oo R:dr; och då deremot andre dylike tjenstemän på vissa ställen hade löner ä iooo, 1200 och izjoo R:dr, vore det obilligt att icke afhjelpa orättvisan emot de förre medelst anvisande af det erforderlige fyllnadsbeloppet, som utgjorde 21,890 R:dr 8 sk. 7 rst. och kunde tagas af besparingarne. Hvad Läns-Notarierne anginge, så voro de ännu icke på Stat uppförde, ehuru fråga derom vid minst Två Riksdagar förevarit och desse tjenstemäns befattningar kunde anses mera magtpåliggande, än Läns-Bokhållarnes, hvarföre Rutberg föreslog löner på Stat till belopp af 266 R:dr 32 sk. för hvarje Läns-Notarie; Af Olof Nilsson frun Westerbottens