Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
November daterade, Nådiga proposition (införd noder N:o 2(5 i lista samlingen af bibanget till Riks-ständens protokoller), bar Kongl, Majit lihkännagifvit, att, ebarn det visserligen ålåge Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader att taga omedelbar befattning med sådana allmänna arbeten, hvilka belt oell hållet på Statens bekostnad verkställdes, bade Kongl. Majit likväl, då flera större jeni vägsförelag kotmtie att samtidigt utföras, funnit detta embetsverk, med >in fåtaliga personal, svårligen kunna i nämnde hänseende utsträcka sin verksamhet utöfver, granskningen och kontrollen å de allmänna arbeten, sorn väl biafvel med statsbidrag understödda, men af böla» eiler menigbeter utfördes; hvadan och då det vore angeläget; att enahanda ordning, hushållning och byggnadssätt iakttoges för de begge jerfivägs-pnläggningar, hvartill direkta statsanslag under sednast» Riksdag beviljats, samt det för sådant ändamål syntes synnerligen vigtig!, att alla holvudsakliga anordningar till begge företagen ulginge' frän en och samma befälhafvare, hvilken bos sig förenade de för denna befattning erforderliga egenskaper, Kongl. Majit, med ett förtroende, som af erfarenheten under förut utförda, vidt omfattande, allmänna arbeten blifvit rältfärdigadl, i Nåder uppdragit åt Öfversten vid Kongl. Flottans mekaniska korps in. m. N. Ericson högsta ledningen och administrationen af omförmälda 2:ne jernvägsföretag. Derjemte bade en af sakkunnige personer sammansatt Kommitté fått sig uppdraget att, efter föregående topografiska oell slats-ekonomiska undersökningar, uppgöra oell utarbeta ett sådant förslag till slam-jernbanornas riktning, anläggningssält och beskaffenhet, att Kongl. Majit derpå kunde grunda sin framställning lill Rikets nu församlade Ständer angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, som utaf allmänna medel borde bekostas.
Bifölls. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: JV5 32, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om införsel för skatterättsfordran i kronosäteriet Ölstorp i Skaraborgs län. Bifölls M 33, Prot.-Utdrag den 10 Februari 1866. 153 JVs 33, i anledryng af väckt motion om eftergift af ett Kronolänsmannen L. G. Bengtzon ådömdt ersättningsbelopp för undervigt å inlöst bränvinsbränningsredskap. Bifölls. JVs 34. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående restitution af ett utaf Häradsskrifvaren J. A. Lindgren till Statsverket inbetaldt ersättningsbelopp. Bifölls. JVs 33, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Remiss å Kongl. Kammar-kollegii berättelse om Sala silfververks ränteersättningsfond för redogörelseåren 1862 — 1864. Lades till handlingarne. JVs 36, i anledning af väckt motion om befrielse för lägenheten Myrbacken från erläggande af rotevakansafgift. Bifölls. JVs 37, i anledning af väckt motion om befrielse för gästgifverihemmanet M 3 Weda från erläggande af rotevakansafgift. Bifölls. JVs 38, i anledning af väckt motion angående nedsättning af räntan för Trysunda fiske eller detsammas afträdande till Kronan. Bifölls. JVs 39, i anledning af väckt motion angående disposition af en till Stockholms stads och läns kurhusinrättning upplåten egendom å Kungsholmen. Bifölls. JVs 40, i anledning af väckt motion om befrielse för Eskilstuna stad samt Österoch Wester-Rekarne härader från utgifvande af ett årligt ersättningsbelopp för begagnande af krono-cellfängelset i Eskilstuna. Bifölls. JVs 41, i anledning af väckt motion angående tryggad besittningsrätt till lägenheter och tomter i Waxholms stad. Bifölls. JVs 42, i anledning af väckt motion om upplåtelse af en jordrymd till Calmar stad.
sere enkle, iörefaldende och lette at spela. Idun LÖRDAGEN PRENUMERATIONSPRIS IDUN PR A R: UTGIFNINGSDAGAR: KR. 5: - HVARJE IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. » 5: - IDUNS MODETIDN. UTAN PL. UTGIFVARE: HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. 12:TE A R G. ANT \ GAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, A. Edlund foto. FRU 25 FRITHIOF LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. I BORGERSKAPETS ÄNKEHUS. DEN LINDBOHM. BORGERSKAPETS ÄNKEHUS. H o n visste inte, hon, hur bra » d e gamla fruarna » ha det där inne, o c h det visste inte heller j a g d e n tiden. P å fyra stora minnestaflor i änkehusets matsal finnas angifna donatorernas n a m n o c h storleken af REDAKTIONSSEKR. A. A. IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. Ramstedt, ordförande, R. A l t h a i n z, C. W i k s t r ö m, J. W. O. P e y r o n. I B l a n d nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af IS 2 — regel delas hvarje r u m af t v å pensionärer. SLÄDFÄRD. emellan träden, dunkelt glänser snön. T O R A KJELLBERG. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. LENNART OM BOKLÅN OCH HENNINGS. BOKFÖRENINGAR. : öa.©ci£i,U » w isn.-iim i » * »! FÖR IDUN AF BIRGER b o r g e n », o c h o m än de fattiga alltid funno SCHÖLDSTRÖM.
Detta Hr Biskopens yttrande har man ansett något oförklarligt då han borde veta att för det i banken insatta silfret är utgifvet motsvarande kreditmynt i rörelsen. Men de behållningar som nu äro i fråga och som man nu hör icke böra ligga oanvända, utan, sorn Hr Mannerskantz säger, man bör draga ränta på, hvad genom sifferupställniug i enlighet med ett vågsamt II. Stms beslut. Sedan jag nu, såsom jag tror, gjort för enhvar begripligt hvar det kniper i afseende fl denna fråga, hvar gruudsatserne på den ena och undflykterna på den andra sidan ligga, tjenar det till ingenting att vidare orda härom. Ty är det gifvet att man blundar för grundsatserna och då man blott ser på de fördelar, som expedientvis kunna vinnas, då är discussionen sådan, att jag icke ens anser det hedervärdt att deltaga deruti, emedan då är det icke fråga om hvad som är rimligt eller icke, utan hvad man vill skall ske. Hr Bildt, Knut: Denna fråga är ingalunda af den omfattande beskaffenhet, som Gr. Frölich påstått. Den består helt enkelt deruti, att inom lånekontoren vissa fonder skola sammanföras, på det att de på bästa sätt inå kunna användas. Detta förslag är, enligt min öfvertygelse, ganska riktigt och har ingenting att göra med de öfriga i detta Betänk, gjorda frarirställningar. Det har verkligen vid det Lånekontor, der jag har den äran att vara Direktör, inträffat, att penningar funnits på Handelsoch Närings-fonden, under det deremot Kreditiv-fonden varit hårdt anlitad. Det är således, enl. min tanke, ganska riktigt att de blifva sammanförda, emedan det åstadkommer stor frihet i förvaltningen. Jag yrkar således bifall på denna punkt. Hr Mannerskantz: Så vida Gr. Frölich endast behagar fästa sig vid den form, som jag begagnar för mina framställningar, tror jag att han mången gång kan få skäl till anmärkn., emedan jag måhända icke alltid så använder den form som jag borde; och jag vill derföre icke taga mig i försvar i detta afseende.
M. derå begärt, bade man måhända i vissa fall, der behofvet blifvit utredt och styrkt, deröfver kunnat uttrycka sin förundran ; men man hade blott igenkänt en princip, som Utsk. tydligen ådagalagt vara sin afsigt att följa, och som lemnat rum för hvarje individs enskildta omdöme att begrunda, om den, till ytterlighet tillämpad, länder lill nationens väl eller skada. StatsUtsk. har nu till motstycken af K. M:s propostr framställt organisationsoch reductions-projecter, som varit minst påkallade i afseende å en annee, som med stolthet finner sig bero af den organisation, K. Mts öfverlägsna egenskaper veta att bereda den, och som bort vara StatsUtsk. likasom dess principaler och hela nationen , en borgen för öfverensstämmelse med ändamålsenlighet och fördelarna för 363 Den 7 Maj e. m. den nation, som åt sin Konung anförtrott försvaret a,f sitt fädernesland och sin sjelfständighet. Ora StatsUtsk. från annat än K. M:s propostr, eller från RiksStms remitterade motioner, hemtat stöd för dessa projecter, har det, enl. min tanke, öfverträdt gränserna forsin grundlagsenliga bestämmelse; men skulle, hvad 3:dje luifvudtiteln beträffar, äfven bestå hvad åtskilliga af StaIsUlsk:s ledamöter rörtde den a:dra här uppgifvit, nemi., att enskilda motioner voro källorna till Utsk:s sådana projecler, hvartill K. M:s propos. ej gifvit anledn. som likväl på d.en grund kan betviflas, att nemi.
Sjelfva nyttan af hela anstalten om serskilt instämmande genom allmänna Tidningar af de personer, hvars ägande inteckningar 6kd la dödas, synes mig vara tvifvel underkastad. Det har blifvit föreslaget , att kungöra de dödade säkerhetspapperens beskaffenhet, sedan dödandet skedt, (ill allmänhetens åtvarning. Samma ändamål har Lagutskottet ansett kunna vinnas genom den af det föreslagne åtgärd. Men med rätta kan sägas, och har äfven i reservationen blifvit anfördt, att vådan för sådana ogiltiga documenters fortfarande gångbarhet och bedrägliga öfverlåtande, icke undvikes, utan genom en anstallt, hvarigenom ett tecken blir på sjelfva hufvud-documentet satt; som tydligen utvisar, att emottagaren skall taga sig till vara. Jag hemställer, om ej för den dass af händelser, hvarigenom de flästa sådana ogiltiga papper uppstår, en dylik påteckningsanstalt redan finnes; älla så väl intecknsde sorn ointecknade skuldebref, skola nemligen vid concurser uppvisas i hufvudskrift tili bevakning. Denna påskrift, i synnerhet om noga tillsyn blefve hållen, att den aldrig skedde å sådane ställen på papperet, hvilkas bort - Deli 11 Junii f. rit. klippande kan döljas, innehåller efter miö tanka en aldeles tillräckelig åtvarning till allmänheten. Också lärer väl den erfarenhets6atts vara gifven, att äfven säkra inteckningar, sedan blott orden: ”uppvist vid edgång till bevakning i N. N. concursmäl” linnas där, Icke hafva någon löpande egenskap.
I enlighet med Utskottets i Betänkandet N:o 4 pag. 31 derom gjorda förbehåll, får Utskottet, sedan Rikets Ständer numera fastställt grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt bränvinsbränningsrättighetens utöfvande, härmed afgifva förslag till de ändringar i Formulärerna vid Bevillnings-Stadgan, hvartill Rikets Ständers beslut i nämnde hänseenden föranleda. Med anledning af den, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, beslutade föreskriften, att Handlande, Handtverkare, Fabriksoch andra Näringsidkare böra uti upp gifterna till mantalsoch skattskrifning uppföra namnen på de i och för deras näringsrörelse anställde, utom hus boende, personer, jemte deras bostad, lärer uti Formulären till mantalsoch skattskrifnings-uppgift för såväl land som stad (M 3 och 6.) böra, efter uppräknandet af de nu upp tagne personerne, tilläggas: ” Vidare uppgifvas följande i min rörelse anställde, utom hus boende, ”personer, nemi.: Bokhållaren N. N., boende i (här uppgifves bostaden). ”Gesällen N. N., d:o d:o d:o;” äfvensom, i följd af beslutet, att bränvinsbränningsredskap af hvilken klass som helst må drifvas såväl med ånga som eld, den i nyssnämnde Formulärer befintliga anmärkning om eld eller ånga till uppgifven bränvinsbränningsredskap begagnas, bör utsträckas till alla fem klasserna. 8 Bevillriings-Utshottets Memorial, N o 30. / Vidare bör, i följd af den beslutade nedsättningen från ^:del till f^del af det såsom grund vid jernbruks värdering bestämda minimum, det i Formuläret till kalkulativ uppgift för bruk (N:o 8-) nu förekommande bråket del” förändras till "fydel”.
Då öppnades hastigt förhängena i det täckta åkdonet och ut hoppade en ung man. Med blixtens hastighet var han vid vår unga väninnas sida och lyftade lätt den djupt rodnande lilla skönheten på den släta landsvägen. De hunno dock knappast vexla ett ögonkast, ja, knappast tänka en tanke. Allt var ett ögonblicks verk, ty under åtbörder af den ytterligaste förskräckelse störtade sig genast fyra af kosackerna öfver den unge mannen och bokstafligen buro honom tillbaka till täckslädan, som imellertid stannat, samt tilldrogo åter de hemlighetsfulla läderförhängena. Lilla fröken hade gjort en besynnerlig åtbörd, liksom ville hon ila sin obekante riddare till hjelp, men det hade stannat vid åtbörden, och ingen hade sett den, om icke måhända han sjelf. Innan den något förskräckta unga damen riktigt hunnit hemta sig voro imellertid riddaren och hans följe försvunna. Tanten hade undergifvit fogat sig i sitt öde, och den förbluffade Johan, som, sedan han krafsat sig fram ur snön, under häpnadsfull tystnad åsett tilldragelsen, bragte nu åter slädan i ordning, skakade snön från den gamla damens pels samt bäddade fallarne omkring sin unga fröken, hvilken tigande återtagit sin plats i slädan. Först sedan färden fortsatts en stund tittade körsvennen sig om och uttalade sin bestörtning för den unga damen i följande ordalag: "Såg fröken Lydia den rysliga röfvaren, som öfverföll oss? Men de modiga kossackerna hjelpte oss och togo honom till fånga". Fröken Lydia blickade något förvånad upp, men hon gaf den enfaldiga Johan intet svar, måhända emedan hon icke förstod huru man kunde uppfatta saken sålunda. "Såg fröken hvarifrån han kom", fortsatte Johan, som legat med hufvudet i snön medan den obekante riddaren hoppat ur "vosocken", "och såg fröken hans läsliga mustascher? De sågo ut som två svarta djefvulshorn, utvuxna från hans näsa. Ja, han var ryslig att åse och det öfriga af hans ansigte var så hvitt som hvita snön här på marken". Fröken
Comitéens uppgörande projecter tilt Xmgbalkarna blifvit stadgadt, samt att således meddelandet deraf åt allmänheten genom tryck till granskning och anmärkningar måtte föregå, innan fråga orri antagande af förslaget kunde förekomma ; 9:0 af Herr Reenstjerna, sorn anser Götha Hof-Ratt kunna med Svea Hof-Rätt sammanslås och förstnämnde Hof-Rätts-Hus till annat Statens behof användas; och ändteligen 10:0 af Herr Ankarloo, deruti hart, med antagande af den grundsatts, att Lagstiftningens föremål bör blifva, att qväfva tvedrägt och rättegångar, föreslår att Härads-Rätterna i deras nu varande skick må bibehållas; att I,agmans-Rätterna äfven må förblifva såsom andra Jnstamien, med deri förändring, att de dit vädjade inål endast af Lagmannen utan nämnd samt blott med biträde af en lagkunnig person afdömrnas: att Rikets bägge Ifof-Rätter förenas till en enda och å ett enda ställe; samt att en mellantid af ett år mätte framlöpa vid hvarje af dessa Domstolar innan ett paåls behandling finge företagas eller det sedermera under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning drages, o P» M 5<> Hen 28 Juni, på det parterne matte äga tillfälle att emedlertid vistäinnet i godo bilägga. t Detta allt har Utskottet uti noggrannt öfver" vägande tagit, och finner sig först böra meddela yttranden, huruvida nu förevarande fråga örn förändring af Domstolarna, är af, den beskaffenhet, att den icke förr, än sedan Dag-Balkarne .fullständigt hunnit af Lag-Comitéen utarbetas, och varit till allmän granskning utgifne, ina i ett sammanhang med hela lagverket komma under pröfning.
dito. - 1 * Brigg dito. 3 Ång-Korvetter (om 300 k 200 h. kr.) . dito. 3 Ång-Korvetter (om 300 å 200 h. kr.) . dito. 4 „ Skonertar dito. 3 större Ångfartyg (om 140 ä 60 h. kr.) . dito. 4 större Ångfartyg (om 140 å 60 h. kr.) . dito. 3 Ång-Korvetter (om 300 k 200 h. kr.) . dito. 5 mindre dito (om 14 ä 6 h. kr.) .
Regeringens uppmärksamhet och sanktion i följd deraf blifvit vägrad; men då, på sätt jag redan förut nämnt, fullmägtige erhölio K. M:s sanktion å länet, så borde äfven hos dem alia skrupler i detta hänseende falla. Bedömandet af lånets lämplighet, med afseende å förrberörde förhållanden och om tillåtelse till dess upptagande bort medgifvas, skulle jag tro hafva tillhört och ännu tillhöra en helt annan auktoritet än R. Stms Stats-Utsk:t. Då nemi. Konst.- Utsk:t i sinom tid inkommer med Utiåt. rörande det sätt, hvaruppå Konungens rådgifvare fullgjort sitt uppdrag, blir det tilläfventyrs tillfälle att inhemta samma Utsk:s yttrande om saken, för den händelse Utslct icke uti statsråds-protokollet funnit nöjaktig förklaring rörande åtgärden. Härvid torde kanske mot mig invändas, att, — då R. o. Ad. bland Konst.-Utsk:ts ledamöter insatt en af fullmägtige i Riksgälds-kontoret samt en annan person, som är i nära frändskap med högsta vårdaren öfver landets lagskipning, — dessa ledamöter befinna sig i den ställning, att man icke af dem kan vänta något särskildt åtgörande i detta fall; men härmed må vara huru som helst, så måste dock R. St:r hafva förtroende till Utsk:ts pluralitet, och den öfverblick, hvilken Utslct är i tillfälle att egna åt förhållandet, bör vara tillräcklig för ett samvetsgrann! bedömande af frågan. Min öfvertygelse är fördenskull, att man för närvarande bör inskränka sig att utlåta sig öfver, huruvida denna transaktion från Riksgälds-kontorets fullmägtiges synpunkt varit för Riksgälds-kontoret fördelaktig, samt huruvida åtgärden varit bokstafligen stridande raol de föreskrifter, som blifvit fullmägtige till iakttagande meddelade. I detta hänseende synes mig den förklaring, som blifvit afgifven, vara i allo nöjaktig; och jag hemställer derföre, att R. o. Ad. ville »vid förklaringen låta bero.» H. Exc. Hr Gr.
Af Anders Pehrsson från Christianstads län, att pröfning af fråga om tillstånd att pä landet idka försäljning af Öl eller s. k. bier mätte åt kommunalnämnd uppdragas. Dc friare åsigter, som gjort, sig gällande med afseende på våra näringar, äro ännu obepröfvade, men utan allt tvifvel skola de medföra sitt goda, ehuru i vissa fall en enkel kontroll kan vara nyttig och helsosam. Med afseende på försäljning af bränvin och andra spritdrycker, finnes en särskild författning, som noga bestämmer de vilkor, under hvilka försäljning af spritdrycker får ske. Att detta är nödvändigt och nyttigt erkännes förmodligen af en hvar. Att å landet hålla öl och bier till salu är allom medgifvet och, derest missbruk dervid icke egde rum, vore i anledning af denna försäljning ingen anmärkning att göra. Men nu är förhållandet sådant, att å vissa orter finnas ölstugor till en otrolig mängd och långt utöfver behofvet, uti hvilka utöfvas jemväl lönnkrögeri. Man kan väl icke säga,® att alla, som sälja öl och bier, hålla lönnkrog, men svårt är att skilja eller utröna detta förbjudna förhållande, då köpare vanligen äro lika intresserade af att behålla lönnkrogen, som don, hvilken är den egentlige lagbry tarén. För att emellertid, bland annat, förekomma det kommunens yngre befolkning, på söndagseftermiddagarne, skola å sådant ställe samlas, under förevändning att med hvarandra dricka ett glas öl, och under den kommande natten fortsätta med spel och dryckenskap, vill jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att den, som å landet vill hålla öl och bier till försäljning, må, innan sådan försäljning börjar, derom göra anmälan hos vederbörande kommunalnämnd, som har att pröfva huruvida den sökande bör kunna en sådan försäljning anförtros. Remiss till vederbörligt Utskott får jag vördsamt begära. Stockholm den 15 November 1865. Anders Pehrsson, från Christianstads län. I ofvanstående motion instämmer: O. B. Olsson, från samma län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
Den, som bifaller all den i Bevilln.Ulsk:s mera. N:o 10 förekommande fråga först företages till afgörande, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej vinner nej anser R. o. Ad. det allmänna förhållandet med tullafgifter för socker och sirap, eller hufvudsaken böra afgöras, innan undanlaget eller desse afgiflers bestämmande med serskildt afseende på Norrige, till pröfning företages. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sora följer: Ja — 26. Nej — 13. Då härefter H, Ex. Hr Frih. o. Landtm, började framställa Den' 13 Juni. 23 propos. till bifall å Bevilln.Utsk:s mern. N:o 10, anmälde sig och yttrade Frih. Palmstjerna: Då jag under öfverläggningen tagit mig friheten hemställa, att tullen i allmänhet skulle bestämmas till 7 sk. å raffineradl socker, torde It. o. Ad. finna, alt om denna mening icke hell och hållet skall förqväfvas af den fråga, å hvilken Hr Frih. o. Landtm, ernat framställa propos. följande ordalag i Utsk:s förslag nemi. ”utgående tull icke öfverstiger hvad i allmänhet är stadgadt eller för raffineradt socker 5 sk. och för sockersirap, brun eller hvit 3 sk. spålpuudet” måste förändras så att de i denna af mig uplästa mening förekommande siffror eller tullbestäramelser uteslutas. Dessa siffror eller tullbestämmelser äro beroende af det beslut R. o. Ad. nu skall fatta. Hr Printzensköld: Jag reserverar mig emot R. o. Ad:s nyligen fattade beslut och skälen för denna min reservation har Frih. Palmstjerna så fullständigt utvecklat, alt jag endast behöfver åberopa dem, när i följd af det af Ståndet nu fattade beslut Frilen, på det hans mening icke skulle undertryckas, nödgats anhålla att de i betänk, förekommande siffror måtte uteslutas, då sockertullen i allmänhet ännu icke blifvit bestämd, och hvilket Frilnns förslag varit fullkomligt öfverflödigt, om R. o. Ad. godkänt Hr von Hartmausdorffs och min åsigt.
af Presteståndets 450 , , af Borgareståndets 200 , „ af Bondeståndets 300 , 4:o. I afseende på omförmälde protokollers utdelning bland Riksståndens medlemmar samt de öfverblifvande exemplarens allemnande tili Riksgälds-kontoret, för att derstädes dels framgent finnas att tillgå och dels på föreskrifvet sätt tillhandahållas de allmänna verk och inrättningar samt embetsman m. fl., hvilka äro berättigade att deraf erhålla exemplar, torde samma stadgande, som angående protokolierna för föregående riksdagar blifvit meddelade, böra tjena lill efterrättelse; dock som, efter hvad under sednare tider sig visat, den i Riksgälds-kontoret eller under dess vård förvarade samling af öfverblifna exemplar utaf Biksståodens protokoll, riksdag efter riksdag, ökat sig och denna redan högst betydliga samlings ytterligare tillväxt, inom en icke aflägsen framtid, möjligen skulle göra de för densammas förvarande disponibla lokaler otillräckliga, så och på det att ifrågavarande handlingar hädanefter måtte blifva lättare åtkomliga för dem, som önska desamma erhålla, har Utskottet ansett en lämplig nedsättning af det hittills bestämda priset, eller en skilling för hvarje tryckt ark, böra af Rikets Ständer medgifvas; hvarförutan Fullmäktige torde få sig uppdraget, att vid nästa riksdags början afgifva förslag, angående användandet af de äldre tryckta riksdags-handiingarne, som Fullmäktige anse icke vidare behöfva att för framtid* upplysningar eller utdelningar af Riksgälds-kontoret tillhandahållas.
N:o 224, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 91. Lades till handlingarne. N:o 225, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande N:o 98, angående arrendatorernes af Nyqvarns qvarn och bro ansökning om bibehållande vid arrendet af dessa lägenheter. Prot. Utdr. d. 13 Aug. 1840. 5i5 Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 98, biföll ock de i Utlåtandet N:o 225 d ervid gjorda tillägg. N:o 228, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående kronohemmnaet Karlebjs anslående till boställe åt Kronofogden i Wadsbo fögderi. Bifölls. Från Ide der v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets, sedan den 29 nästlidne Juli på bordet hvilande Betänkande N:o 80, dels i anledning af erliållne återremisser på Utskottets Utlåtande N:o 53, rörande väckt motion om upphäfvande eller ändring af 13 §. af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom, dels öfver de i sammanhang med återremisserne framställde förslag till ändring af 4 Gap. 4 §. Jorda-Balken och Kongl. Förordningarne den 13 Juni 1800, i fråga om lagfart och börd samt städsel och lego af jord på landet, blef samma Betänkande af Ståndet afslaget. S. D. Föredrogos åter Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 227, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrif velse, rörande förlängning af de med rusthållarne vid åtskillige afsutne regementen och corpser afslutade contract om hästvacans-afgifts utgörande, jemte flere i ämnet väckta motioner. Bifölls; och N:o 254, i anledning af väckt motion, om nedsättning i arrendet för Militiae-bostället Boda.