Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det fördes då denne sistnämnde hufvudsakligen till last, att, fastän reslantierne inom fögderiet hade öfverstigit 500 r:dr, han likväl, Ivertemot uttryckliga föreskriften i kammar-colhi oflanämnde cirkulärbref d. 2 April 1794, uraktlåtit att restransakning förrätta, och just på denna grund blef Frih. Gyllenstjerna slutligen dömd alt ersätta balancen, hvilken dom också gick i verkställighet. — Hvad som en gång handt kan återigen inträffa, ty det är en villfarelse alt tro, det menniskorna nu äro bättre än fordom. Vill man återgå lill del gamla i form, hvarpå erfarenheten längesedan salt oduglighetens prägel, sä torde snart nog del gamla af sig sjelf återkomma i sak, Staten och de skattdragande till ringa båtnad. Jag afstyrker den föreslagne förändringen, emedan den, enl. de historiska bevis jag nu framlagt, tvertemot komiterades försäkran, ofelbart skulle vara förenad med stor våda för Staten, hvaremot jag ej skulle funnit något alt erinra deremot, om komiterade och Disk. föreslagit resianliesumraans förändring till 1333 r:dr 16 sk., såsom, efter nu gällande myntfot, motsvarande det värde i silfver, som 500 r:dr innehade vid den lid författningen utfärdades, och hvarigenom del förhållande emellan restantiebeloppet och fögderi-uppbörden blifvit återstäldt, hvilket lagstiftaren ursprungligen antagit och fastställt. Hr von Hohenhausen: Det är ordet ”ovilkorliga,” hvilket här slår med kursiv stil, som är föreslaget att borttagas. Ilo ben 2 Augusti. Deruti instämmer jag helt och hållet, derföre att man icke onödigtvis hör göra de skallskyldige besvär och kostnad med resor och bråk med deras debetsedlar, dessa kostnader och denna gagnlösa lidsöda skulle mången gång förde skaltskyldige sammanlagd blifva en större förlust, än dessa 500 r:dr. Jag vill omnämna, att jag gjort två sådana fruktlösa reslransakningar.
Huru som helst, och utan att vilja inlåta mig uti något skärskådande af vare sig moliverna för Utsk:ns bifall till ledamöterne, eller svepskälen mot ett dylikt bifall hvad åter beträffar Tjenstemännen och Vaktbetjeningen, anser jag mig härvid, och serdeles då jag af enskilda angelägenheter kommer att i nästa vecka lemna riksdagsorten samt troligen icke återkommer under riksdagens lopp, — böra hafva äran framställa ytterligare skäl hvarföre jag, oaktadt K. propos. ang:de K. Krigshofrätten icke i nåder varit till R. H. St:r afgifven, ändock trott mig finna skälig anledn. all inbegripa äfven K. Krigshofrätten uti den af mig väckta motionen. K. Krigshofrätten har nemi., efter det 1825 års Stat för K. Hofrätten blef antagen, dervid en allmän löneförbättring skedde, med undantag af för Kanslister och Vaktbetjening, under åren 1830, 1840, 1841, 1844 och 1850 till K. M. i underdånighet ingått med anhållan om dels tillökning af en Notarie och Kanslist, äfvensom Sekreterarens befrielse ifrån att biträda Kanslisterne med expeditioners och memorialers renskrifning, dels ökade löner åt Kanslisterne och Vaktbetjeningen. Med nådigt bifall till Sekreterarens befrielse att biträda Kanslisterne med renskrift, hafva K. Krigshofrättens underd. framställningar i öfrigt ständigt blifvit i nåder afslagna: och de 2:ne Kanslisterne hafva således icke allenast fått sig ökade göromål ålagde, utan ock lönen för den ena Kanslisten blifvit nedsatt ifrån 350 lill 325 r:dr efter, vid en af de sednaste riksdagarne, förändrad spannmålspris-beräkning. Af dessa nådiga beslut tager jag mig friheten att, för frågans fullständiga utredning, härvid upläsa det sista, eller K. M:s nådiga Skrifvelse till K. Krigshofrätten af d. 13 sisth Nov.: ”Under förmälan att, då de hos
För uppfyllandet af dessa fordringar anse Utskotten det uti en icke obetydlig nion bidraga, om qvinnan eger den bildning, att hon kan medhjelpa till barnens undervisning, serdeles då hemläsning begagnas. Dessutom torde all den frihet, sorn är nödig i detta hänseende, vara medgifven uti stadgandet, att Skol-Styrelsen eger bestämma den skillnad, som uti kunskapsfordringarne lämpligast bör göras emellan gossar och flickor. Utskotten få i följd häraf afstyrka förslaget om utsättandet af något mindre kunskapsmått för flickan, än gossen. §• 8- Uti stadgandena i denna § hatva förändringar blifvit yrkade: af Herr Doctor Sandberga som ansett, alt åtminstone de ”strängare föreskrifterne” uti §:s 4:de och 5;le morn. mätte förändras; af IVUs P. Pettersson, som yrkat, att 'inga barn, som njuta underhåll af Skolinrättning eller allmänna medel, böra längre gratis underhållas, än till dess de hunnit inhemta färdighet uti innanläsning och christendomskunskap; af Niclas Nilsson, hvilken för den händelse, att hans förslag om en centraleller öfverskolas inrättande i hvarje församling vunne bifall, önskat, att de fattiges barn ej må vara underkastade nödvändigheten att besöka samma skola, utan undervisningen i de lägre flyttande skolorne anses för dem tillräcklig; och af Olaus Ericsson, som yrkat upphäfvande af 8:de §;s 5:te morn., såsom innefattande en allt för hård tvångsåtgärd. Omlörmälda af Nils P. Pettersson samt Niclas Nilsson väckta förslag gå hufvudsakligen ut deruppå, att för de barn, som njuta underhåll af församlingarne, ett så högt kunskapsmått icke borde vara bestämdt, som för de öfriga barnen, för hvilka föräldrar eller målsmän erlade skolafgift. Men emot bifall till ett sådant förslag, hvilket Utskotten ej kunna annat än ogilla, förekomma ganska många talande och vigtiga skäl. Om Staten är skyl. dig att befrämja folkundervisningen, och om den har motsvarande rättighet att af hvar och en bland sina medlemmar fordra de kunskaper, förutan Statssamt Allm.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Banko-Utsk:ts den 4 och 8 dennes på bordet lagde Mern. N:o 42, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut öfver åtskilliga delar af Betänk:t N:o 35, ang:de reglering af bankens låne-och kreditiv-rörelse samt om användande af upplupen bankovinst. 558 Dtn 18 Juli. l:sta punkten. Lades till handlingarne. Hr Nordenfelt: Jag har i allmänhet strängt hållit mig vid den grundsats, att man icke borde till följd af inbjudningar frångå det beslut, som i någon fråga blifvit fattadt. Det finnes likväl fall, isynnerhet när inbjudningen kommer från ett Utsk., då det kan vara skäl, att afvika från denna princip. Här har Banko-Utsk:t inbjudit R. o. Ad., som i stället för ordet »hädanefter» begagnat ordet »tillsvidare», att frångå detta beslut. Frågan är således i sak af föga vigt, men Utsk:t har likväl, för att åstadkomma ett gemensamt beslut, nödgats aflåta denna inbjudning. Skulle den hvarken af R. o. Ad. eller Bonde-St. antagas, måste frågan afgöras genom votering i förstärkt Banko-Utsk. Detta är likväl det enda mål, som skulle genom dylik omröstning afgöras, och det synes mig derföre i högsta grad ändamålslöst att enkom för denna obetydliga fråga sätta i rörelse en apparat af så invecklad beskaffenhet som denna. Jag anhåller derföre att R. o. Ad., till undvikande deraf och i betraktande af frågans obetydlighet, måtte antaga den gjorda inbjudningen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. antogs Utskits i denna punkt gjorda inbjudning, och den föreslagna voter:s-propos:n lades till handlingarne. 3:dje punkten. Hr Nordenfelt: Då Preste-St., på inbjudning af R. o. Ad., i afseende å denna fråga förenat sig i det beslut, som 2 Stånd redan förut fattat, lär icke någon annan åtgärd i afseende å denna punkt uti Mem:t erfordras, än att densamma lägges till handlingarne. Gr.
Vi måste sålunda för att kunna sätta oss såsom förmåga af frihet sätta oss såsom ett system af känslor och drifter. Driften är till sitt begrepp sig själf bestämmande, men icke efter ett med frihet uppkastadt ändamålsbegrepp, utan på grund af sitt eget vara. Den är sålunda bestämd till att bestämma sig själf på ett visst sätt eller den är natur. Begreppet natur och begreppet drift äro sålunda syntetiskt förenade med hvarandra, och vi sätta oss såsom drift, endast i det vi sätta oss såsom natur. Men för att kunna sätta oss såsom natur måste vi sätta en natur utom oss för att kunna förklara den bestämdhet, som vår natur har. Denna natur utom oss måste såsom natur vara sig själf bestämmande och bestämd till detta bestämmande (af vår natur). Det vår natur och naturen utom oss omfattande måste tänkas såsom naturen i det hela, i hvilken vår natur ingår såsom ett inom sig slutet helt, bestämdt af det hela till att bestämma sig. Om naturen i det hela betraktas blott och bart efter sitt begrepp, finnes intet hinder för reflexionen att betrakta en del i densamma för sig såsom ett slutet helt, som såsom sig bestämmande drift är bestämd af det hela, och i det nämda hela betrakta en del såsom ett helt för sig o. s. v. i det oändliga. Men faktiskt finnes, dock i naturen åtminstone ett verkligt inom sig slutet helt som icke är satt idealt genom den fria reflexionen och icke kan upplösas i delar, som hvar för sig äro inom sig slutna hela. Ett sådant är vår natur, som är ett för reflexionen gifvet bestämdt helt. Men dock måste den såsom natur kunna uppdelas i sig själf bestämmande drifter. Huru är då detta tänkbart? Endast så, att hvarje drift är en tendens, ej blott att bestämma sig, utan äfven att bestämma det hela och detta hela en tendens att bestämma hvarje särskild drift. Men nu skulle vår natur förklaras ur naturen i det hela. Alltså måste i denna natur antagas en drift att inom sig afsöndra sådana realt hela som vår natur. Denna drift är bildningsdriften såsom en drift hos hvarje del att bestämma sig till vara och verkande med andra drifter. Därigenom att denna drift vinner kausalitet, måste vår natur tänkas uppkommen, eller den måste tänkas såsom organiserad naturprodukt37. Och nu några slutsatser ur det ofvan deducerade.
Hela denna hussarkorps är förlagd i Jönköpings, Kronobergs och Calmare vidsträckta län, som vid alla möten och kommenderingar skall sammandragas Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlcns Utlåtande, iV;o 30. 15 från Calmare och Hallands gränser, samt från Blekinge och Östergöthlands gränser; hvilka resor, med fourage och mera, kosta rusthållarne betydligt både penningar och tidspillan; och härtill kommer att inga sådane tjenstbare hussarhästar kunna uppfödas i orten, utan måste köpas från andra orter och provinser, hvarigenom penningarne dragas ur denna redan förut utblottade provins. Upplysningsvis får jag nämna, att förlidet är kasserades omkring 40 hussarhästar vid denna lilla korps, som kostar rusthållarne minst 13,000 r:dr. På alla dessa ömmande skäl anhåller jag vördsamt om Rikets Ständers höglofl. medverkan, att Rikets Ständer ville tillstyrka en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i önskningsväg, att Kongl. Maj:t ville bereda denna lindring emot årlig hästvakans-afgift». Häruti förenade sig Petter Jönsson från Jönköpings och Carl Magnus Engström från Calmare län. Stockholm den 10 Juni 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 13 Juni, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om veckodagshemmanens i Bolms Ian befriande från rotering.
Bevillning å vinster 8,335 R:dr 34 sk. 9. r:st. Dd Lotteriets återstående Capital och tillgångar vid 1821 års slut utgjorde 229,216: 18. Äf berörde behållning till år 1822 kunna likväl såsom mindre säki-e anses 2:ne äldre Balancer nemligen, dels en till Hamnbyggnaden i Helsingborg försträckt Summa af 14,990: jStats-Utskottet* Betänkanden. 6a3 dels och till Strömrensnings-Directionen i Finland utgångne 13,700: I öfrigt får Utskottet upplysa att, efter afdrag utaf Lotteriets kostnader och öfrige dermed förenade ofvanupptagne utgifter på det hela, vinsten utgjort för året ioi,832: 26. Derifrån afgår förlusten af 5,65o: i\i. Räkenskaperne hafva funnits förde med ordning och noggrannhet: Men sorn deruti finnas balaucerade såsom skuld under Titel obetald köpeskilling för Huset 6,200 R:dr, och, vid infordrad upplysning om orsaken dertill, att en Inrättning med så betydlig tillgång, likväl häftar för återstående betalning af dess bus, inhemtats, att sådant härledde sig derifrån att, efter Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande, till ' inköp af huset blifvit använde utaf den lill Brudgåfvornes utgifvande afsatte Fond 4,5oo R:dr samt att, vid förnyad Brandförsäkring af detta hus år 182 r, ett derå varande premie-lån af Brandförsäkrings - 0»4 Stats-Utskottets Betämkanderi; fonden uppgått till 600 R:dr; Så liar Utskottet ansett förhållandet i denna del tillräckligt ulredt, men att desse serskilda Poster böra hädanefter till deras rätta egenskap i Räkenskaperne upptagas såsom Lån af Brudgåfve-Fonden och Brandförsäkrings-Yerket.
Banco och vattu-afledningarne, som äro spridde i nästan alla riktningar af Bäckö och Skara Fögderier samt Frökinds Härad af Wartofta Fögderi, upptaga tillsammans 256,190 famnar eller ungefärligen 423 mil. Alla Hemmansegare och Innehafvare inom hvar och en Socken äro, till följd af ingångne särskilta förbindelser, en för alla och alla för en ansvarige för dessa vatten-afledningars framtida underhållande och verkan af denna anstalt, som redan visat sig högst formenlig, skall nödvändigt i en framtid visa ännu vigtigare resultater genom det tillfälle tili ett bättre vårdade jordbruk, som derigenom blifvit bereda Eli 9 ämn!.rEVf °renS fUnT ocb nitiske Possessionater Edvard Nonnen ämnar vid sm Egendom Degeberg ordna ett Institut för unga Jordbrukajes praktiska och theoretiska undervisning i Jordbruket noll lia meddeknden i Allmänna Tidningar^ tillkännagifvit vilkoret! för Sievers emottagande oell de bestämmelser i öfrigt, hvarpå Inrättningen kommer vistaT "stats Rå^Jet^TV^ S°m fle.re a"t,re undervisnings-ar.stalter bePrenL Thuer s namnkunniga Jordbruks-Institut vid Mogelin i Preussen, har genom de vidsträckta förbättringar lian tillvägabragt vid sitt de/å ^ hannVarit ägaie ^ra?, fram åt de ovedersägligaste vittnesbörd om den grundliga kännedom af sitt yrke och det varma nit, hvarpå nian med säkerhet kan bygga de mest tillfreds^ SÄ7 ??, -1' g-gn/ighele/^ hans tilltänkta onde-' Allmänheten omfattas med den välvilja Sädesslagen', som odlas inom Länet, äro Hvete Råg Korn Kim 1 fc-bCÄl4 "1? 1 <**• 11 . a, ^°ira delen af Länet, meri deremot mera än Råg nå svartmyllan a den så kallade Falbygden.
Fullmägtige hafva, uppå gjorde framställningar om behofvet , medgifvit för Låne-Contoiret i Götheborg: Ett Arfvode ä 50 R:dr för Lane-Extractets uppgörande (Prot. den 31 Januari 1828). Ett Arfvode ä 200 R:dr såsom Skrifvarhjelp för Ombudsmannen (Prot. den 17 April 1828); och ett Arfvode å 50 R:dr för Vicariat under andra Registratorens sjukdom (Prot. den 31 Julii 1828). §. xo. Redan före 1827 års Banco-Revision hade, vid verkställd rasering af 7 st. rum samt åtskillige Contoir och brädbeklädnader i det påbyggde Archivieller mindre Bancohusets Vind, den lika oväntade som obehagliga upptäckt blifvit gjord, att Trossbottnarne under den så kallade Brandbotten i denne Vindsvåning, ehuru icke fyllest 10 år gamla, voro af Röta angripne. Formelig besigtning öfver förhållandet, som af Revisions Commissarien genast äskades, blef den 13 Junii nämnde år, efter förordnande af Kongl. Ofver-Intendents-Embetet, verkställd af Conducteuren Enander med tillkalladt biträde; och hufvud sakliga - 3» Berättelse saltliga Resultatet deraf var, enligt ordalydelsen uti det deröfver upprättade Instrument: Att Bjelklaget under Brandbottnen är öfverallt i hela huset sä upprött, att det ej pä något vis kan varaktigt iståndsättas, utan måste hell och hållet borttagas, samt nya Bjelkar och ny Underpantlning insättas. Den 28 i samma månad blef detta Document, enligt Fullmägtiges beslut, communiceradt Bankens Commissariat, med anmodan, att låta förre Revisions-Coinmissarien Kellin och Professoren Gjörwell deraf undfå del, samt af dem inbegära yttrande, huru och på hvad sätt blifvit med Arbetet procederadt, då omförmäldte nog ovanliga förhållanden kunnat uppstå.
Jag hemställer, huruvida icke ett vida större belopp än 200,000 r:dr årligen kornrne att erfordras, i fall Hrr Stuarts och Lagerhjelms förslag om obligationers uppsägning, jemväl å långifvarens sida, skulle äga rum. Jag anser det nemi. omöjligt att beräkna, huru mycket som komme att uppsägas; och denna invändning är för mig nog vigtig för att bestämma mig emot det nämnda förslaget. Hvad åter beträffar det af Utskuppgifna, har Den ig November. ai3 derå icke af någon ledamot blifvit yrkadt afseende, hvadan jag icke anser nödigt att ingå i någon vederläggning deraf. Min åsigt är den, att man bör ordna lliksg.conCs credit så, att icke andra förbindelser utställas, än de, sorn kunna säkert honoreras. Jag tillstyrker derföre, lika med Frih. Palmstjerna, obligationer mot 4 procts ränta och med 2 procts amortissement; men då opinionen icke syntes så stämd, att detta project kunde vinna bifall, har jag instämt uti Hr v. Troils förslug, som åtminstone ligger närmare det i min tanka rätta, än hvad Utsk. föreslagit. Jag yrkar altså antagande af Hr v. Troils förslag. Hr Stuart: Jag har icke föreslagit, att hela Riksgcont:s behof skulle fyllas genom lån på obligationer med ömsesidig uppsägningsratt, ulan blott att Fullmägtige måtte äga utfärda jemväl dylika förbindelser, derest de funne sådant fördelaktigt. Det är derföre jag föreslagit de ändringar i Hr v. Troils förslag, som jag uti milt första yttrande uppgaf; oell jag är öfvertygad, att reservantens afsigt, att nemi. få Riksg cont:s skuld liqviderad på så fördelaktigt sätt som möjligt, derigenom säkrast komine att ernås. Hr von Troil, Emil: Hr Lagerhjelm har benäget velat bibringa min reservation den consequens, sorn han ansåg densamma sakna. Jag erkänner hans välmening med • tacksamhet, ehuru jag icke kan emottaga den erbjud na hjolpen.
Föredrogos till bordläggning nedannämnde från Utskm inkomne Mern-, Utlåt, och Betänk:n, nemi. trän SialsUlsknttct: N:o 281, med förslag till stadganden som i Riksg:sKont:s Reglemente böra införas, rörande under nuv:de Biksdag beviljade och till utgående från nämnde Verk anvisade statsutgifter; N:o 282, ang:de de i Keg:sF:ns 63 § föreskrifne kreditivsummor; N:o 283, i ani. af väckt motion om vedergällning åt vice Häradslnn Möller för en af honom verkstäld öfversättning; N:o 284, med förslag till stadganden i ltiksg:sKont:s nya Eeglemente, ang:de anslag?’. fö:, ölkundervisningens befrämjande och de ordinarie statsreglerirgen tillhörande utgifter samt kretlstiverne; - 438 Don 1 Mari. N:o 289, med förslag till voter:s-propos:r i ani. af RiksShns skiljaktiga beslut i fråga om lönevilkoreu för Riksg:sKont:s tjen temanuapersonal och vaktbetjéning; Sammansatta Lagsamt Allin. Ilesv.- o. Ekon.Ulsk.: N:o 53, i fråga om särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekret, bitfiidt Utsk., N:o 54, i aril. af väckt motion om ändring i vissa delar af K. Förordnm om KyrkoRåd d. 29 Aug. 1843, samt i K.
Finska Arméen ännu qvarstå vid Regementerna, placerade med Expectance löner, men hvilka äro berättigade till Accords ersättning, om afgång eller befordran sker inom 10 år, ifrån det de tillträdt Expe ctance-lönen ; så komma ännu flera Aceords-Ob ligationer att utfärdas, i elen man, en sådan afgång intraffar. Till alla dessa utgifter blifver det nu varande Stats anslaget för Accords-ersättningar icke tillräckligt. Stats - Contoiret anser derföre för dess underdåniga del nödigt, att anslaget ökas t eller en viss summa härtill afsättes, att successive, och i den mån Obligationerna varda till inlösen förfallrie, utgå; hemställandes Stats Contoiret i underdånighet till Eders Kongl Maj:ts Kådiga välbehag, att, efter Nådig pröfning häraf, till Rikets Stander framställa rie Utvagar, som Eders Kongl. Majit i Nåder kan finna lämpeliga, att härutinnan vidtaga. 3:0 J)en 14 Juli. 3:0 Till Spinnhusens i Landsorterna underhäll. Arliga Stats-anslaget för detta behof utgör 4,683 R;dr 26 sk. 6 rst.; men som depna sum~ ina, i anseeende till stegrade Varupriser och Arrestanteroas förökade antal, under de sednast förflutna åren , befunnits alldeles otillräcklig; så liar Eders Kongl. Maj:t, uppå Comrnerce-Collesii derom gjorda underdåniga hemställan , varit föranlåten , att uti Nådigt Bref af den 14 Juli 1813, för det året af Hufvud-titelns besparing gar bevilja en tillökning af 5,000 Ihdr utöfver Stats anslaget jemte 1,699 R.dr till betalande af den för år 1812 sig yppade brist; äfvensom. Eders Kongl. Maj:t för enahanda skäl måst för ar 1814 af besparingarna bevilja en lika summa eller 5,000 R:dr , enligt Nådigt Bref af den 13 Juli samma år.
Föredrogs ånyo Stats-Utskils den 26 och 29 dennes på bordet lagda Utlåt. Nio 155, i ani. af väckt motion angide för - 448 Den 30 September. ändring i vilkoren för ett tili förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn beviljadt lån. Hr Stedt, Gustaf: I den motion, med anledning hvaraf Stats-Utsk:t afgifvit sitt förevarande Betänk., upplyser Hr Booth att, sedan B. St:r vid |.859 och 1860 års riksdag lill utvidgning och förbättring af staden Helsingborgs hamn beviljat ett låneunderstöd af 230.000 rdr, så hade detta lån från Riksgäldskontoret utbetalts den 29 sistlidne December och kommit hamndirektionen tillhanda den 9 Jan. innevide år. Denna reqvisition grundade sig emellertid på ett misstag, enär direktionen förmenade att arbetena skulle vara började före utgången af år 1862 och att penningarne likaledes före nämnda års slut skulle vara uttagna. Följden af lyftningen 3 dagar före utgången af år 1862 blef den, att för penningarne skall betalas ränta redan innevide år, hvaremot, om medlena lyftas 3:ne dagar sednare, lör dem icke skolat erläggas ränta förr än år 1864, och att de således fått innehafvas räntefritt under ett år. Utsk:t har nemi. begått ett misstag, då det förklarat, att »då skuldförbindelsen innehåller, att ranta skall beräknas efter fyra för hundra årligen utaf det obetalda kapitalbeloppet, är deraf klart att lånesumman i alla händelser från lyflningsdagen löper med den föreskrilna räntan, ända till dess inbetalning sker.» Så är icke förhållandet, ty ränta skall betalas först året efter lyftningen, och således betalas ingen ränta under det år, penningarne lyftas. Då således tydligt är att penningereqvisitionen grundat sig på ett misstag, anhåller jag alt R. o. Ad., såsom förut Borgare-St. ville afslå Stats-Ulsk:ts Betänk, och bifalla Hr Rooths motion. Gr. Cronstedt:
St:rs beskattningsrätt; och har ytterligare Herr Grefve Gyllenborg anfört: att ett Anslag med denna benämning för första gängen vid Statsreglering förekomme; alt Tredje HnfvudTiteln, vid dess första uppfattande, varit indelt i AflöningsAnslag och Behofven för FörsvarsVerkets Materiel, och de mindre Utgifter, sorn icke derunder kunnat beräknas, hafva i flere år, förmodligen till i8i5, blifvit anvisade att utgå af HufvudTitelns Lönesparingar eller Anslaget för Extra Utgifter, så väl civila, som militaira, på 8:de HufvudTiteln, att sedermera en bestämd andel af Anslaget för Materielen blifvit afsatt, omkring 5o,ooo R:dr årligen till så kallade Oförutsedde Al i 1 i tui re Behof, Extra Löner, Gratificationer m. m., som gjort betydlig minskning i Anslaget och tillgången å Titeln för Materielen , men ökat Extra UtgiftsAnslaget, hvilket förtjenar StatsUtskottets uppmärksamhet, till beredande af en återgång, så att utvägar till Extra Utgifter icke må på Tredje HufvudTiteln, utan blott i denna HufvudTitels Lönebesparingar samt i 8:de HufvudTitelns Anslag för Extra Utgifter sökas. Hvaremot Herr Grefve Brahej M.j anmärkt, att det för Oförutsedde Behof af K. M:t äskade Anslag af 53,i4* R:dr 33 sk. 9 r:st. icke bortutan skäl af Utskottet till den jemna Summan af 5o,ooo R:dr nedsättas, enär hvad erfarenheten visat, härtill fordrats vida större Anslag än det närvarande.