Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hofkanslers-embetets kungörelse af den 31 December 1833, erhåller Riksgälds-kontoret sex exemplar af hvarje utkommande N:o af Svensk författningssamling, för att tilldelas de Utskott, som i Rikets Ständers hus hafva sine sessionsrum; lärande Konstitutions-, Bevillnings-, Lag-, Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt ExpeditionsUtskotten ega kompletta exemplar af nämnde Författningssamling för alla sedermera förflutna år. \:o 2m Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Juli, kl. 11 I. ni. Memorial, angående den vid nordöstra sidan af Riksgälds-kontorets hus befintliga gårdsplals. (R:glds Aid.) Utaf en från fullmäktige i Riksgälds-kontoret till Stats-ulskottet an kommen skrifvelse, jemte dervid fogade handlingar samt fullmäktiges pro tokoller, liar Utskottet inhemtat, hurusom, redan för mer än elfva år tillhaka, fråga väcktes dels om borttagandet eller reparerandet al de tvänne mycket förfallna och vanprydande uthusbyggnader, som på gårdsplatseu mellan Riksgälds-kontorets hus och Riddarholmskanaleri finnas uppförda, och dels om planerandet af denna gård samt dess omgifvande med ny stängsel, hvilken fråga, tillika med de i afseende på dessa reparationsoch planerings-arbetens verkställande infordrade kostnadsförslag och yttranden, underställdes Ståts-utskottet vid 1840 och 1841 års riksdag, då densamma likväl förföll, till följd af Rikets Ständers beslut, att nämnde egendom borde af Riksgälds-kontoret afträdas, för att användas till lokal för Riksarkivet. Men sedan en annan egendom för nyssberörde ändamål, efter sistförflutna riksdag, blifvit inköpt, har samma fråga af fullmäktige å nyo upptagits; hvarjemteÖfver-ståthållare-embetet, uti skrifvelse till fullmäktige af den 5 Augusti sistlidet år, för att åstadkomma en lämplig och högst behöflig reglering af omförmälde gårdsplats, framställt följande förslag, deruti Stockholms stads drätsel-kommission instämt, nemligen: att
Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, angående det till Rikets Ständers granskning öfverlemnade förslag till ny InqvarteringsOrdning för Stockholms Stad, innehåller, i hvad densamma rörer frågan om O 7 O anskaffande af Casein lör Svea Artilleri-Regemente samt underhållet så väl deraf, som af Gardes-Regementenas Caserner: att Rikets Ständer, sorn i serskild underdånig skrifvelse sig utlåtit, i fråga om utgörandet af inqvarteringen i städerna utom Stockholm, ansågo de af Rikets Ständer i berörde skrifvelse yttrade åsigter, rörande statens öfvertagande af den Städerna äliggande skyldighet att för Garnizons-trupper anskaffa eller bekosta qvarter, äfven böra tillämpas på frågan om inqvarterings-skyldigheten i Stockholm, och följaktligen Staten, emot det att servicen ensamt af Stockholms Stad bekostas, böra anskaffa och underhålla Caserner, ej allenast för Svea Artilleri-Regemente, utan ock för öfrige i Hufvudstadett förlagde trupper och Corpser, Stadens egen Militär-Corps undantagen; men Rikets Ständer hade dock funnit sig förhindrade att då ingå i närmare pröfning om anvisande af medel dertil, enär Rikets Ständer, för bedömandet af behofvet i detta afseende, icke erhållit några uppgifter. Rikets Ständer anhöllo derföre i underdånighet hos Kongl. Majit dels att blifva underrättade, huruvida någon Staten tillhörig egendom kunde finnas odisponerad och användbar till Casern för Svea Artilleri-Regemente, samt, i sådan händelse, hvilka contanta medel kunde erfordras för dess inredande och apterande for ändamålet, dels ock att Kongl. Majit, i händelse sådan egendom icke skulle förefinnas, täcktes meddela Rikets
Majit nyttjar detta tillfälle, att högtidligen erkänna sin höga tillfredsställelse och särdeles välbehag öfver den tillgifvenhet och det beredvilliga biträde, hvarmed Kongl. Maj:ts Undersåtare, vid hvarje sådant föreKornrnit fall , gått Dess uppriktiga och välsinnade afsigter till mötes. Hvad Riket vunnit' af denna sarridräs ■* | tighet uti vilja och kraftiga medverkan uti utförande, ligger i öppen dag; likasom de skakningar, som föregingo denna tidpunkt, visade följderna af ett motsatt förhållande. Den erfarenhet, sorn härigenom lemnäs efterkommande, om begge desse skiljagtiga handlingssätt och deras orsaker, skall blifva den säkraste borgen för fortfarandet af dessa ömsesidiga bemödanden och biträden, genom hvilka Rikets urgamla ära med förnyad styrka blifvit upprätthållen och ensamt bibehållas kan. Ali - Den 7 Mars. 13 5 Allmänna Bevärings-inrättningen och den tillökning uti indelta Arméen, sorn genom Extra Boteringen ägde rum, hafva föranledt till nödvändigheten af en förändrad organisation och fördelning inom indelta Begementerne, derom Kongl. Maj:t, under den 23 Mars 1813, i nätler fö~rordnat, utan att likväl Indelningsverkets hufvudgrunder derigenom på något sätt blifvit rubbade. I sammanhang dermed, har Kongl. Maj:t afven till en del redan låtit i verket sätta, och för öfrigt nu till afgörande företagit, en fullständigare sammansättning af Inspectionsoch Brigad-Befälet inora Arméen, efter locala omständigheters föranledande och Bikets nu varande ställning, hvarmedelst Instructionen, Tjenstbarheten och Controllen, i alle särskildte grenar, fullkomligare skall kunna befrämjas. I sammanhang med detta ämne står äfven den Mötes Passevolance - Inrättning, som uppå Kongl. Maj:ts Proposition af Biksens Ständer, vid 1812 års Biksdag, besluten, nu mera, efter den plan Kongl. Maj:t under tiden låtit utarbeta, sedan undersökningar i Orterna förut blifvit hällne, med verksamhet går till den nyttiga fullbordan, som dermed åsyftades.
Finnas så bland återstoden några fyror och sjuor uttagas äfven dessa och lägges fyran på femman och sjuan på sexan, men dock så att hjärter måste komma på hjärter och ruter på ruter etc. Finnes bland de första 8 korten ingen femma eller sexa eller, om någon sådan finnes, ingen fyra eller sjua i passande färg, utlägges ånyo 8 kort ofvanpå de första. Äfven här uttagas femmor och sexor för att bilda grunden till nya högar, hvilka ökas så att 5-högen tilltager nedåt med 8, 2, ess och kung samt högen uppåt med 7, 8, 9, 10 och knekt, hvarvid de stanna. Funnos ej passande kort vid andra utläggningen af 8 kort, utläggas ånyo 8 och så vidare, tills alla korten äro utlagda. Om exempelvis bland de 8 högarne en passande tia ligger öfverst på tredje högen och, när denna tia borttages, en användbar tvåa framkommer, tages äfven denna och fortgår så, tills inga passande kort ligga öfverst. När nu båda lekarne äro utlagda på de 8 hö- garne, tager man första högen till vänster och lägger dessa kort på de andra 7 högarne, allt under det man borttager de passande korten; därefter högen n:r 2 på de andra sex och så vidare, tills en hög återstår. Ligger så en dam öfvest på denna hög, borttages damen allt eftersom hon blir första kortet, men kommer så ett annat kort öfverst, som ej passar till någon af 5- och 6 hö- garne, då är patiencen förlorad. Hvarje hvarf kort måste utläggas, innan tagning får ske, så att man ej redan vid första utlagda kortet får taga det då möjligen passande. Ur notisboken. Frän Kom. Underrättelserna om kronprinsessans af Sverige Norge befinnande äro fortfarande tyvärr icke synnerligen tillfredsställande. Efter ankomsten till Kom har hon endast ett par gånger kunnat lämna fangen. Hennes svaghetstillstånd fordrar den sorgfälligaste vård. Till Grekland, ej till Biskra, är det kronprinsessans afsikt att begifva sig från Kom. Genom en algerisk tidning hade spridts det ryktet, att hon skulle vid oasen Biskra tillbringa en del af vintern.
Det är icke frågan om att undanhålla sådana verkningar, utan meningen är att, i och med detsamma man tillskyndar menskligheten dessa välgerningar, man må göra detta på ett sätt, som icke beröfvar den alstrande konstnären frukten af hans snille. Må vara, att motionären i sin första framställning hållit frågan allt för mycket sväfvande, det kan ju hjelpas genom den återremiss, han begärt, och det må stå Utsk:t öppet att i den bok, han upgifvit, taga kännedom om andra länders lagstiftning i samma väg. Det lärer väl icke kunna vara oss, såsom utgörande en medlem i det Europeiska statsförbundet, alldeles främmande, att åtminstone taga kännedom om, huru andra, på bildningens bana längre framhunna, nationer i detta hänseende hafva lagstiftat. Torde hända blifver en förbättrad och med rättvisa, billighet och tillbörlig välvilja för våra konstnärer affattad lagstiftning deraf en önsldig påföljd. Ur dessa skäl yrkar jag vördsamt beviljandet af återremiss. Frih. Spren gtporten, Jak. Wilh.: Om det lyckas en konstnär att åstadkomma en utmärkt konstprodukt, som han, kanhända just i följd af dess förtjenstfullhet, icke kan afsätta till det värde, den borde ega; så innefattar det åtminstone för honom någon godtgörelse, någon ersättning och hufvudsakligen något upmuntrande för konsten, om han bibehåller den förlagsrätt, som möjligen kan ifrågakomma. Jag tror, att det ligger mycken sanning och billighet till grund lör den motion, Hr von Qvanten framställt, och att det verkligen är en brist i vår lagstiftning, att icke hos oss, liksom i andra civiliserade länder, någon lag blifvit stadgad till fördel för konstnären.
SlatsUtsk. lärer, i händelse betänk, återremitteras, icke underlåta att i detta afseende göra en fullständig utredning af de dispositioner, sorn finnas på titeln; men jag vill, till bevis för hvad jag nu yttrat, citera de på titeln uppförda kostnaderna för afvittringsverket i de 6 norra länen, hvilka uppgå till omkring 35,ooo r:dr; utflyttningsunderstöden vid ägoskiften i alla län, uppgående till 4^,000 r:dr; utgiften för flygsandens hämmande i Halland oell Kronobergs län i5oo r:dr; Strömsholms stuteri 4000 r:dr; nya vägars anläggning i de norra länen och mot Norrige 8000 r:dr 111. fl. andra utgifter. Dessa medtaga största delen af tillgångarna och kunna ej i låneväg utgå. Hittills har väl understundom understöd som lån af titeln meddelats, men Regeringen har nu måst alldeles indraga dem i anseende till titelns otillräcklighet dertill. Det är visserligen sannt, att q:de hufvudtitelns ställning för närvarande visar sig vara mindre förmånlig; men dervid bör anmärkas, att betydliga summor ej utgå samma år, de anvisas, och först flera år derefter, och hvilket i synnerhet gäller om årliga utilyttningsanslaget 43;OOo r:dr, emedan det endast utbetalas i den mån, utflyttningarna verkställas och hvarmed ofta länge fördröjes. Således innestå betydliga summor, ehuru de på papperet måste anses disponerade eller, rättare sagdt, lofvade att utgå i mån som behofvet inträffar och vilkoren uppfyllas. Derifrån uppkommer benämningen af restitutioner, af redan anvisade utgifter, såsom i Utsk:s betänk, uppgifves, utan att detta innebär någo t öfverskridande af titelns anslagssumma, hvilket aldrig ägt rum. I öfrigt ber jag att härmed få hembära Utsk. min tacksamhet för den tillökning, det föreslagit i titelns anslagssumma och för det tillstyrkta särskilda anslaget för landtbruksinstitutet på Degeberg. Jag anser den förra behöflig och det sednare nyttigt. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Nu behöfva icke lärjungar gifva något, om föräldrarne sådant vägra; enl. Utsk:s förslag åter, blir afgiften en tvångsafgift ehuru till staten. Fördelarne häraf lemnar jag derhän. Man må likväl icke inbilla sig, att derföre, alt slaten skulle komma att uppbära afgifler af lärjungarne, lärarnes lnst lill sportler blir mindre. Vill man förekomma det prejeri, sportclsyslemet möjligen kan medföra, så bör det ske på annat sätt, men icke derigenom, alt lärjungarne erlägga afgifter till slaten, hvilka icke stå i något oskiljaktigt sammanhang med föregule missbruk. Man har äfven sagt, att såsom afgifter nu utgå, vore dc temligen uppdrifne. Afven jag har genomgått ett elementarläroverk, der dylika afgifter funnos. Mångå lärjungar erlade den, andra åter icke, och den högsta afgiften någon erladc, öfversteg icke hvad Utsk. föreslagit. För min del måste jag förena mig med de Hrr, hvilka yrkat återremiss. Gr. Sparre: De Hrr, som yttrat sig för betänk., hafva egentligen talat om elementarskolan i Stockholm och sagt, att hvad som visat sig vara för den lämpligt, äfven borde vara det för andra läroverk. Härvid vill jag erinra, att elementarskolan är en ny inrättning. Personer med större förmögenhet hafva önskat, att åt sina barn begagna denna undervisningsanstalt. De Hrr, som förestå den, hafva på densamma nedlagt en synnerlig möda. De hafva också af dessa skäl kunnat fordra betydliga afgifter af lärjungarne. Men dessa förhållanden inträffa icke allestädes. Således hvad som är passande för den nya elementarskolan, är icke så för landsorternes läroverk. Kapitalerne samlas mera inom hufvudstaden än i landsorterne, hvarest 20 r:dr b:co om året är af vida större betydenhet än här. Härmed tror jag mig hafva besvarat en anmärkn., hvilken blifvit gjord af en talare i mitt grannskap, nemi. att 20 r:dr b:co borde antagas såsom årlig afgift, emedan detta belopp vore allmänt för Stockholms stad.
Da, jemte Nådigt meddelande af detta allt, äfvensom att E. K. M., i hvad sålunda blifvit yttradt och upplyst, funnit skäl förekomma till medgifvande af ifrågasatta boställsutbyte, på de af Krigsoch Kammar-Collegierne föreslagna grunder och vilkor, E.K.M. täckts derom till Rikets Ständer aflåta proposition, hafva, enär den genom utbytet af merberörda 2:e boställen för Svinstads församling åsyftade fördel kan, enligt hvad utredt blifvit, vinnas utan någon förlust för Slaten, Rikets Ständer funnit skäligt bifalla hvad E.K.M. i berörda hänseende Nådigst föreslagit» Hvilket Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 2. April 1851. 76 Expeditions-Ulskottets Förslag till und. skrifvelse N:o 51. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1851. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare begagnande af en del utaf det Staden JVexiö beviljade byggnadslån. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 79.) S. A. K. Sedan byggnads-kommitteén i Wexiö, genom E. K. M:ts Befallningshafvande i Kronobergs län hos E. K. M:t i underdånighet förmält, hurusom, efter det Regimentsskrifvaren vid Kronobergs Regimente, Kapitenen F. G. Klingström, hvilken, utaf det till Wexiö stads återuppbyggande, efter inträffad eldsvåda, år 1843 beviljade lån af 240,000 R:dr, erhållit, såsom byggnadslån, ett belopp af 7,500 Rrdr, detta lån efter ingången af September månad år 1849 återbetalt, samt utaf det sålunda återbekomma lånebeloppet en summa af 1,000 R:dr blifvit förre fångknekten J.
Hater det onda, och älsker det goda; skaffer rätt i portenom; så skall Herren Gud Zebaoth vara nådelig öfver de igenlefda i Joseph. Derföre, så säger Herren Gud Zebaoth, Herren: Det skall varda klagogråt på alla gator, och på alla vägar skall man säga: Ack ve, ack ve! Och man skall kalla åkermannen till sorg, och till klagogråt den der gråta kan. Uti alla, vingårdar skall klagogråt vara; ty jag vill fara fram ibland eder, säger Herren. Ve dem som begära Herrans dag! Hvad skall han eder? Ty Herrans dag är ett mörker, och icke ljus; Lika som då någor flydde för ett lejon, och honom mötte en björn; och lika som någor in uti ett hus komme, och ledde sig med handene utmed väggene, och en orm stunge honom. Ty Herrans dag skall ju vara mörk, och icke ljus; skum, och icke klar? Jag är edrom högtidom gramse, och föraktar dem, och kan icke lida edart rökoffer uti edra församlingar. Och om I mig än offraden bränneoffer och spisoffer, så hafver jag dock ingen lust dertill; så orkar jag ock icke se edart feta tackoffer. Haf bort dina visors buller ifrå mig; ty jag orkar icke höra ditt psaltarespel. Men rätten skall uppenbarad varda lika som vatten, och rättvisan såsom en stark flod. Hafven I, af Israels hus, ock offrat mig slagtoffer och spisoffer i öknene, i fyratio år långt? Ja, skönliga. I bären edars Molochs hyddor, och edra afgudars beläte, och edra gudars stjerno, som eder sjelfve gjort haden. Så skall jag låta föra eder hädan bort till Damascus, säger Herren, som Gud Zebaoth heter. Ve dem stoltom i Zion, och dem som förlåta sig uppå Samarie berg, hvilke sig hålla får de aldrabästa i hela verldene; och regera i Israels hus, såsom dem täckes.
Jag får således h. o. h. instämma i Utskits förslag i nu föredragna punkt, och anhåller att R. o. Ad. dertill ville skänka sitt bifall, men vill dock icke motsätta mig den enda förändring att man utstryker gummi från de till tullfrihet föreslagna. En talare har anfört mycket i afseende å vår betänkliga financiella ställning och vår stora skuldsättning. Hvad som är betänkligast är hur denna skuldsumma växer här på Riddarhuset. I början af riksdagen var det endast fråga om att vara skyldiga 175 millioner; litet sednare uppgafs 200, och i dag har det sprungit upp till denna sista summa i banko. Hvart skall detta taga vägen? Vår skuld sättning torde dock ej vara så farlig, ty sista taxerings-värdet i riket utvisade ett värde endast i fastigheter af öfver 2,000 millioner. Dessutom begagnar jag mig af detta tillfälle för att fästa uppmärksamheten derpå, att om vi låna för att bygga jernvägar, så ökas ju landets fastighetsvärde med alldeles samma summa som jernvägarne kosta. Helt annat hade det varit, om man onyttigt kastat bort dessa lån, i stället för att öka fastighetsvärdet. Då jag således icke har den minsta fruktan för skuldsättningen, om den också skulle stiga till än högre belopp än nu är fallet, och jag icke heller anser att man bör hämma importen, återstår icke för mig någon betänklighet att yrka bifall till Utsk:ts Betänk, i denna punkt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Gr. Posse, Arvid: Jag hade icke föreställt mig att dessa obetydliga föremål från och med artikeln Agat t. o. m. Vismut skulle blifva någon anledning för somlige talare att ingå på statsekonomiens vidlyftiga fält. Jag vill icke bedöma, huruvida landet med eller utan fördel upptager sina utländska lån, utan jag vill hålla mig till ämnet och söka utreda, huruvida det är skäl eller icke att dessa 36 artiklar fortfarande beläggas med tull eller böra vara flera.
Kon - ten 3 October c. ra. unga Bref, hvarom 33g anser frågan böra Förfara, och det andra otn undanrödjande af förbud emot TalareSällskap, hvilket synes mig böra bifallas, hemställer jag, om icke Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ä dessa ämnen framställa särskildta propositioner. Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, att då Kongl. Kungörelsen af den 7 December 1787 icke till sine grunder och innehåll öf. verensstämde med nu varande Grundlagar, underdånig anmälan borde hos Kongl. Majtt göras derom, att berörde Kungörelse icke vidare må af vederbörande Domare åberopas eiler tillämpas. Ropades Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff ■. Jag får vördsamt anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken äfven täcktes göra den proposition, att all fråga örn 1787 års Författning måtte förfalla. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att all fråga om 1787 års Kongl. Kungörelse finge förfalla. Ropades Ja och Nej. Herr Hjerta: Jag täger mig friheten föreslå den utväg, att Riksens Ständer matte i underdånighet fästa Kongl. Majds Nådiga uppmärksamhet derpå, att oordningar kunde uppkomma der* af) att det ännu icke blifvit Domstolarne till - £0 pal g Octootr e, irt, iännagifvit, att 1787 års Författning är tipphäf. ven, oell anhålla, det Kongl. Maj:t må täckas, underrätta Domstolarne derom, att ett sådant upphäfvande likväl skedt genom i §. i TryckfrihetsLagen, Herr Tham, Wollrath-, Om sedan 1809 års. BegementsFörändring någon olaglig åtgärd blifvit enskild
I den evigt gråtande Dramen, eller i den Oupphörligt gapskrattande Farcen, är det lätt, äfven för medelmåttiga talanger, att frambringa ett slags effekt, emedan det öfverdrifna i karakterer och händelser leder till öfverdrift i föreställningen; och åskådaren, som utur den vanliga samhällslefnaden icke har någon grund att hämta till bedömmande af det öfvernaturliga som visas ho-' nom, och således ingen gifven anledning äger hvarken till klander eller bifall, hänföres likväl hellre till det sednare af det slags rörelse och värma, som han i sjelfva ytterligheten upptäcker. Tragedien deremot och den högre Komedien, der personer och karakterer stadna inom den gräns natur och möjlighet utstakat, der hvarenda åskådare finner i sitt hjerta eller i sin erfarenhet ett slags contröll (om uttrycket tillåtes) emot ali öfverdrift, och äger följaktligen en säker jemförelsegrund som ökar hans fordringar; — der blir äfven Artisten nödsakad att i framställnings-sättet stadna inom Naturens gräns; men ända dit måste han ovillkorligen hinna, och detta konstens lagom är endast den fullkomligt utbildade talangens lott; den förutan, icke blott hos några, utan hos de flesta, blir föreställnin - Den 16 Maj. gert kall* släpande, osammanhängande, emedan man ej ägt palliativet, yttvlighet, till frambringande af rörelse och lif: och åskådaren, ej utan skäl missnöjd med hvad han erfar, undersöker icke alltid hvad han bort erfara, utan fäller till liknöjdhet för sjelfva vitterhets slaget. Men ägde TeaterStyrelsen, hvad den nu ej äger, medel att dana ett tillräckligt antal skickliga Artister, medel att belöna de ibland dem mest utmärkte, medel att gifva skådespelen den yttre glans, som ofta till sannolikheten , och någon gång till sjelfva sanningen erfordras, så skulle Allmänhetens nu öfverklagade köld för den ädlare vitterheten troligen upphöra med orsakerna som dertill föranleda Hittills har detta resultat ej kunnat vinnas, och Styrelsens af inga tillgångar understödda försök, hafva, som ofvan förmäldt ar, icke lyckats, eller åtmindstona sällan aflupit utan lörlust för Teater-kassan.
Man haj? sagt, att Utskottet ej borde hafva yttrat sig öf» .Ver annat än det Herr Hjertås motion innehöll* Så har jag äfven ansett saken och derföre förra gången då målet i Utskottet förevar, fäst Utskottets Uppmärksamhet derå, att yttrande endast borde afgifvas Öfver frågan, att nU Uppgifva Bankens ställning och icke huruvida tene» poraira uppgifter för framtiden borde äga rum* Men sedan man Under de discussioner hos Riks-» Stånden som föranledde återremissen, äfven ta~ lat om periodiska uppgifter rörande Bankens tillstånd, hcr Utskottet ansett sig skyldigt, att jemväl yttra sig öfver denna fråga. Jag har hört hår föreslås, att man nU ej skulle sträcka sig till mer än till Upphåfvande af 1672 års beslut och till återställande af 72 jjj. i 1668 års BancoOrdlling uti dess fulla verksamhet. Jäg hemställer orti icke ett sådant beslut äfven skulle innefatta beslut om en framtida uppgift af Bankens ställning* Om man förklarar nämnde (jj. så att uppgiften orti Bankens ställning alltid bör omedelbarligen meddelas Riksens Ständers Plena* och således säger ött Bankens tillstånd vid hvarje Riksdag skall framltiggas för Riksens Ständer, så Ilar mart jti beslutat att på vissa perioder uppgifva den. Jag för min del har trott, att för det närvarande Vöre det tillräckligt att bifalla hvad Utskottet föreslagit. Visserligen anser jag vigtigt, att åf ven framdeles uppgifter lemnäs huru Bankens Den ^ Maji f. m. g 5 >■ c stallning årligen förändrar sig, och jag tror det vara ganska lätt att meddela sådana uppgifter utan att Bankens tillgångar uti reelt mynt derföre göras allmänna. Man behöfver endast upptaga beloppet af de sedlar som vid årets början åro utelöpande,*utan annan valuta ån motsvarande fordringar, sedermera specificera årliga inkomster och utgifter, och ballancesumman vi sar sedermera huruvida Bankens ställning blifvit förbättrad eller försämrad* men en närmare pröfning häraf kan icke åga rum Utan i sammanhang med financeregleringen , hvars resultater Uppgifterne sl.ola visa.