Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde under sådana förhållanden med skäl kunna ifrågasättas, huruvida den nytta, arbetet skulle kunna medföra, verkligen står i rimligt förhållande till de avsevärda kostnaderna.» Med stöd av det anförda hemställde utskottet, att »ifrågavarande utredning angående publikation av konstitutionsutskottets protokoll icke måtte till någon riksdagens åtgärd föranleda». Vid utskottets utlåtande var emellertid fogad en reservation av herrar von Stapelmohr, Hallin och Wijk, vari de uttalade, att de ansett, att utskottet bort hemställa, att riksdagen måtte »dels uppdraga åt fullmäktige i riksgäldskontoret att med biträde av sakkunnig person låta ombesörja tryckning i en upplaga av sexhundra exemplar av konstitutionsutskottets protokoll under riksdagarna 1810, 1812 och 1815 i nära överensstämmelse med herr professor Sam. Clasons förslag dels ock bemyndiga fullmäktige att av förslagsanslaget till riksdagskostnader bestrida de för ändamålet erforderliga kostnaderna». Av herr von Stapelmohrs yttrande vid frågans behandling i första kammaren den 1 juli 1914 framgår, att utgångspunkten för reservanternas förslag var ett uttalande i nämnda utredning, där det säges, att, »då publikationen utan tvivel skulle vara av synnerligt värde, synes det kunna anbefallas, att av nästkommande riksdag begärdes ett lämpligt belopp för dess påbörjande, varefter fortsättningen sedermera kunde avpassas efter vunnen erfarenhet» samt att »beloppet borde vara så avpassat, att det kunde räcka för fullbordandet av ett första band, som lämpligen synes böra omfatta riksdagarna 1810—1815». Samtidigt betonade von Stapelmohr, att, om reservationen antoges, riksdagen icke skulle på något sätt behöva anse sig bunden att bifalla framställningar om fortsättning av tryckningen, för den händelse sådana framställningar framdeles kunde göras. Första kammaren antog det förslag, som innefattades i den avgivna reservationen, med 65 röster mot 42, vilka senare tillföllo utskottets hemställan. Andra kammaren biföll (den 4 juli) utan votering reservanternas förslag. Uppdraget att utgiva den sålunda beslutade publikationen anförtroddes därpå av fullmäktige i riksgäldskontoret åt dåv. professor Sam. Clason. Efter hans frånfälle, i dec. 1925, överlämnades uppdraget till mig i okt. 1926.
— N:o 98. i anledning af väckt motion om nedsättning af trosspassevolance-afgiften. XVIII. B. 226. XIX. A. 299- — .N:o 99. i anledning af vackt fråga om upphörande af eller nedsättning uti afgiflen lill Wadstena krigsmanshussamt Amiralitets-krigsmanscassorna vid köp af rusthåll eller båtsmansrolehemman. XVIII. B. 226. XIX. A. 299. XXII. TJ. 56. XXIII. A. 162. — N:o 100. i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 6, 0111 lärare-seminariers inrättande, m. 111. XVIII. B. 226. XIX. A. 29g. ( 3o4 ) Slatssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o ioi. i anledning af väckt motion om anställandet af ytterligare en lärare vid hvardera af skolorna i Umeå, Piteå och på Frösön i Jemtland. XVIII. B. 226. XIX. A. 3oo. E. 481. — N:o 102. i anledning af väckt fråga om statsanslag till Strömstads skola. XVIII. B. 226. XIX. Å. 3oo. XXI. U. 98. XXIII. A. 117. XXIV. E. .44. — N:o io3. i anledning af väckta motioner om fri tillverkning af bergskrut. XVIII. 1 anledning af väckt fråga om befrielse för rusthållare från skyldigheten att, under krig, rekrytera, remontera och att ersätta förlorade persedlar, emot en årlig afgift till Staten, m. m. XVIII. — N:o io5. i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af postföringsskyldigheten, dels om lindring i detta besvär, m. m. XVIII. — N:o 106. i anledning af väckt motion om vidtagande af åtskilliga förändringar uti poslförfaltningarna, m. m. XVIII.
Palmstjerna framställda, att man mäste ogilla hvad Utsk. i denna del lillslyrkt oell deremot besluta, att fjerdingsmännen böra bibehållas vid de förmäner, som de förut hafva haft, och framför allt alt R. o. Ad. icke vid detta tillfälle matie godkänna det misstag, som blifvit offentligen y II ra dt, ali kronofjerdingsmannen skulle anses innehafva en corn in uual bela II ning. Hr Akerman, Fredr.: Instämmande i de lalares åsigter, sorn före mig haft ordet, och som sökt att ådagalägga, alt fjérdingsmansbelätlnigen, hvad benämning man ock må gifva den, icke utgör annat än, såsom man utlryckt sig, den sisle länken af dc administrativa myndighelcrne inom landet, får jag för min del endast tillägga, att, då flere socknar tillhöra ett länsmansdistrict, xlet vore omöjligt alt umbära sä beskaffade tjenstemän i de socknar, der länsmännen icke hafva sin flostad, och alt dessa personer då äro ställde under länsmännen eller 4 II. 46 362 Den 20 November f. ni. den högre kronobctjcningen. En talare har yttrat meningen med fjerdingsmannen vara endast, att de vid utmätningar skulle vara att anse såsom socknens vittnen. Denna ide är ganska vacker, och jag skulle önska att den ägde sin tillämpning; men så är dock icke förhållandet. Det finnes många fall, der fjerdingsmannen äro och måste vara den verkställande tjcnstemannen, i det hail på en gång förenar egenskapen af håde executor och vittne, och då kommer verkan af den sednare egenskapen ali helt och hållet förfalla. Det har af en värd talare blifvit anmärkt, att då vid för flnlnc riksdag länsmännen tillädes förhöjda löner, man härmed äfven åsyftat alt de skulle kunna undvika att besvära fjerdingsmännen med de förrättningar, som de sjelfve borde göra. Man trodde sig vid förra riksdagen kunna åstadkomma detta med en förhöjning af lönerne till 200 r:dr.
St:r så väl ur den ena som den andra synpunkten icke böra neka den olyckliga familjen ett tarfligt understöd, hvilket, i anseende till de närvande dyra tiderna, jag önskar måtte bestämmas till dubbelt emot hvad som blifvit föreslaget. Hr von Schantz, Carl Jakob: Afven jag räknar mig till godo att hafva varit en vän och bekant till Major von Konow, hvilken jag känt sedan ett halft sekel tillbaka. Han var då anställd vid Svenska Arméen, och gjorde sig städse förtjent af sina förmäns bifall. Detta vackra vitsord har han också bibehållit ända till *sin dödsdag. Jag instämmer fördenskull icke allenast med den värde motionären, utan äfven med dem, som önskat att den begärda summan måtte förhöjas. Remitterades till StatsUtsk. Hr Aminoff, Joli. Fredr., aflemnade en så lydande motion: Sedan K. M:t i Sin Nåd. Propos. till R. St:r om Statsverkets tillstånd och behof tillkännagifvit, att, oaktadt de betydliga ökade anslagen, som erfordrades till bestridande af kostnaderne uti alla grenar af Statsförvaltningen, likväl ett högst betydligt öfverskott af 17,630,000 R:dr r:mt är disponibelt för tillfälliga anslag, utan att i detta öfverskott ingick den vinst, som upkommer genom RiksBankens förvaltning; så synes mig tiden vara inne, att förnya det yrkande jag vid flere föreg:de Riksdagar gjort, nemi. att Bankovinsten borde reserveras till förstärkande af Bankens grundfond, för att på denna väg komma allmänheten till nytta, och ej, såsom hittills varit händelsen, öfverlemnas till Statsverkets enskilda behof. Om detta mitt förslag af R. St:r antages, så skola ej många tiotal af år tilländagå innan RiksBanken blifver i tillfälle, att genom sina ökade tillgångar mot än större förmåner bispringa de många rörelsegrenar, hvarmed detta Statens verk betjenar allmän - 416 Den 26 November e. m. heten. Troende jag, att om räntan uti Riksbanken nedsättes, hvilket de större titlgångarne i sådan händelse medgifva, måste äfven räntan i den allmänna rörelsen nedgå. Hade R.
För befrämjande af Adjunkten Magister O. Torells expedition till Ishafvet „ honorarium och kostnads-ersättning åt Magister M. Wiberg för en af honom uppfunnen och utförd räknemaskin i Understöd för en gång åt förre Pastorn vid Svenskaj församlingen i Chicago uti Norra Amerika Gustaf! Unonius. Godtgörelse till aflidne Skeppstimmermannen J. L. Hedströms arfvingar, för en Chefen å sedermera förolyckade korvetten Carlskrona lemnad försträckning" Löneförhöjning åt Rektorn vid lägre elementarlärover ket i Piteå från slutet af vårterminen 1859 till innevarande års utgång Till betäckande af bristen i Hospitals-fondens inkom ster för bestridande af de samma fond åliggande utgifter 10,000 R:dr årligen „ ytterligare kostnader för byggnaderna samt andra arbeten vid den nya hospitals-inrättningen å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsborg på Kungs, holmen „ nämnde hospitals-inrättnings första ordnande samt inköp af der erforderliga utredningspersedlar „ förvaltningsoch underhålls-kostnaderna för samma hospitals-inrättning, 7,500 R:dr årligen under åren 1861, 1862 och 1863 „ fortsättande och fullbordande af byggnads-arbetena samt anskaffning af inventarier m. m. vid Wexiö, Wadstena och Hernösands hospitaler För byggnads-arheten å den åt Stockholms Veterinärinrättning upplåtna egendom , iståndsättande af nämnde Veterinär-inrättnings smedja „ inköp af kemiska och fysiska glas samt apparater m. m. vid samma inrättning „ uppförande af ett nytt sjukstall samt ett mindre ridoch motionorings-hus vid Veterinär-inrättningen i Skara 6,923,856 1,000 8,000 8,000 3,000 5,830 750 120,000 181,000 30.000 22,500 213,000 13.000 15.000 2,000 19,00(1,. 23 66 Lån. Län. R:dr ö. R:dr. Ö. Transport
IV. B. 36o. A. 4-^7- VIII. 92. A. 420. — om rättighet för, att i RiksgäldsContoret lyfta medel till anskaffande af ångbogseringsfartyg. XIII. K '97- — om lån åt, till förmån för Motala Mekaniska Verkstad. Se Motala. Götha CanalBolags f. d. DiskontVerk, Berättelser om förrättad revision af. Se Revisorer, Revision. — f. d. DiskontVerks fordringar, om afskrifning af sådana, för hvilka någon ytterligare betalning ej kan förväntas. Se Afskrifning. — skogar, jordegendomar och stenbrott, om en lag till bc tryg - ( »o5 ) tryggande deraf alt de må förblifva en canalverkets tillhörighet. XVI. B. 92. A. i34. E. 142. Götha CanalVerk, om förändring i föreskrifterna rörande uppsigten och conlrollen öfver vården af. XXI. B. i58. A. 207. E. 323. Götha eif, om segelfartens skyndsamma förbättrande å. XVI. B. 140. A. 208. XVII. Götheborg, angående en hamnanläggning vid. Se Götha eif. — om upphörande af den derstädes utgående sterbhus-procent. Se Sterbhus-procent. Götheborgs Heinförare-Båtgille. Se Hemförare-Båtgillet. — LåneContor, om revision af. Se Revision. — Spinnhus, om utvidgning af. IV. 433. V. A. 5. — och Bohus Läns Curtius. Se Afskrifning. — och Bohus Län, om inrättande af en Arbetsoch Corrections-Inrättning inom. VIII. B. 44- A. 173. H. Hafstång, om rättigheten till hämtning af så kallad. V. Bj 334. VI. A. 62. Hagelskada, om understöd till Åsa Socknemän för lidna förluster genom. Se Åsa.
Frih. Wrangel af Sausis, Fullm. Frih. Cederström, Rudolf, med 93 röster; JU 1,612. Hr Grundelstjerna, Axel Wilhelm, med 88 röster; JU 1,476. Hr Riben, Carl Wilhelm, med 87 röster; efter lottning om ordning för inkallandet af de 2:ne främsta Suppleanterna. Under denna valförrättning hade Hr Gr. o. Landtm., efter förklarande att han af en tillfällig heshet var hindrad att upläsa valsedlarne, borlgätt, sedan han öfverlemnatLandtm:s-klubban åt främste närvar:de ledamoten Gr. Frölich, Gustaf Erik. JU 115. JU 118. JU 120. Den 18 Februari. 167 Gr. Posse, Guslaf Mauritz: Om det är sanni att vårt lands förmåga atl föda sin befolkning ytterst beror af den utveckling, som gifves åt vårt Landtbruk; Om det är sannt att denna utveckling till stor del är beroende af utbildandet af en stor och omfattande spannmålshandel; Om det är sannt att de under svåra tider alltid befarade exportförbuden verka i hög grad förlamande för att icke säga förstörande på denna handel; Om dertill lägges min enskildta af månge delade åsigt: all handelns frihet 'dr den bästa förrådsskajfaren eller användt på detta förhållande: att en fri och utvidgad spannmålshandel ofelbart, under liden af betryck, skulle åt den hungrande befolkningen veta alt bereda långt större resurser, än som åstadkommes genom dé våldsamma medel af exportförbud m. m., som nu vanligen tillgripas, ofta till den enskildtes ruin och till rörelsens hämmande i det allmänna; så måste äfven antagas att hvarje medel sorn tjenar till alt förekomma ett exportförbud måste anses vara för fäderneslandet nyttigt. Det är derföre, och emedan alla tecken häntyda på att ett exportförbud i år möjligen vore att befara, som jag vågar föreslå: "‘"‘all II. Sl:r måtte ingå till K. lil. med underd. anhållan alt Han lills vidare täcktes uphäfva importtullen på spanmål och mjöl.
S. D. Föredrogos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 62. i anledning af väckta motioner om arfsrätt, för oäkta barn; Bifölls; och N:o 68, i anledning af väckta motioner om revision af och ändring uti gällande lag och författningar rörande utsöknings-väsendet; samt Utskottets Memorial: N:o 63, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N o 42, rörande förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning, äfvensom rörande vård af död mans bo; N:o 65, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 44, i fråga om ett tillägg till 18 kap. 1 § Ärfda-Baiken, angående bevakning af testamente; N:o 66, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 45 i fråga om ändring i 11 kap. 4 oell 7 §§ Rältegångs-balken, angående stäm ning; och N:o 67, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 47, angående ifrågasatt förändring i Domkapitlens organisation; 856 Prof-Utdrag den 16 Oktober 1860. lades till handling arne, äfvensom Ståndet iät. bero vid Memorialet N:o 64, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 43, i fråga om föreslagen ändring oell tillägg til! vissa delar af 7 kap. Rältegångs-balken, sådant det lyder i K. P. angående inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets nedannämnda Memorial: N:o 45, angående föreskrifterna i 7:de artikeln af Banko-reglementet, af hvilket t-.sta, 2:dra, 5:dje, 4:de och mom. litt. a) af 5 punkten biföllos, hvaremot mom. litt. b och c afslogos med förklarande alt föreskrifterna uti 181 § af nu gällande
Nu hade den nästan vecklat ut sina blad. Hon böjde sig ned öfver den, och den doftade skönare, varmare, mera berusande än någon hon förr sett, ja, då hon rörde vid den, utandades den en lätt hviskning, som trängde djupt, djupt in i hennes själ: Kärlek! Och då hon satte sig på den mossbelupna stenen vid stigen, upplefde hon den gamla, sköna sagan om henne, som fått gudagåfvan att förstå fåglarnes språk och tyda blommornas och skogens hviskningar. Det hade gått dagar sedan dess. timmar — det hade gått Hon gick åter i skogen. Boken hade hon alldeles glömt. Hon längtade — längtade efter att lyssna till, hvad där väl nu månde hviskas mellan träd och buskar och doftande blommor, hvad där sjöngs från gren till kvist. Nu kände hon honom, hade talat med honom. Men det hade icke varit som den där första gången, då han — icke talade. Hvad hon då sett, var nu täckt af den ena slöjan efter den andra, och för hvar gång hade där kommit till en ny, tätare slöja. Nej — ut i skogen måste hon! Där talades hennes språk; där förstod hon den minsta hviskning, den svagaste susning. Och så visste hon, att där utandades hvar enda liten blomma sina rosendoftande älskogssuckar; där ute kunde man förstå hvarandra. Hon kände sig som ett med skogen; först där lefde hon. Så gick hon den gamla stigen. När hon sporde de kvittrande fåglarne, svarade de med en vek, smältande ton: Gå till rosenbusken! Och när hon stannade för att lyssna till den sakta susningen i furans topp, så ljöd det: Gå till rosenbusken! Och hängbjörken svängde smekande sina grenar och sade ganska högt: Ja visst, till rosenbusken! Till sist hörde hon i aspen en skälfvande röst: Skynda till rosenbusken! Javisst, till min bästa vän, till rosenbusken, till den älskogsdoftande rosenbusken! Den hade ju varit vittne till det första mötet; den hade hviskat till henne ordet: kärlek • — - kärlek!
Ridderskapel och Adeln i ProtoeollsUrdrag den 8 i denna månad gifvit StatsUtskottet tillkänna, att till Herr ExpeditionsSecreteraren och KammarJunkaren C. F. Rotlieb blifvit öfverlernnadt ombesörja Tryckning af Sidderskapet och Adelns Protocoller, hvarutaf 500 Exemplar borde upläggas och hvartill, så val som för Bihangets Tryck, ning genom ExpeditionsUtskottets försorg, kostnader! ansåges böra af de till Riksdagsutgifterne anslående Allmänne medel bestridas. I anledning häraf får StatsUtskottet upiysa, att vid sista Urtima Riksdagen, beslöto Riksens Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 1 Maji 1815, att Tryckningskostnaden för Ridderskapet och Adelns, BorgareStåndets och BondeStåndets Protocoller samf Bihanget skulle godtgöras förskottsvis af den till Riksdagskostnaderne anslagne Summa efter Räkningar, verjhcerade af dem, som hade sig updragit att Tryckningen besörja; i följd hvaraf medel här. Stats Vt sk. Betänkanden. "till blefvo successive utbetaldte, med afdrag likväl för hvad som genom prenumeration eller försäljning af desse handlingar inflöt, sa att Riksdagskostnadsanslaget endast graverades med återstoden» sorn», enligt Redogörelsen deröfver besteg till följande belopp: Ridderskapet och Adelns Protocoller 2,204. 10- 4. Men, utom hvad sålunda under Tryckningens fortgång, genom försäljning och afdrag på Förskotterne, ersattes, hafva några medel till Kostnadens godtgörande icke influtit.
Al S. den 24 Januari 1851 upprättad, hvilken utvisade, att berörde lem lägenheter blifvit åsatte 156/n9:dels mantal eller la6/338:dels rote, hvaraf :i:i/37.-delar ingått i en hel rote och återstående. Vusatdelar upptagits ibland rotedelar, som icke kunnat sammansättas, vid hvilken roterings förrättning, deröfver besvär icke blifvit anförde, Kollegierna icke haft något att erinra, utan till nådig fastställelse öfverlemnat sistnämnde roterings-längd, enligt hvilken sex hela extra Båtsmans-rotar bildats och -189”/! 4864i.dels ic*ro sa mma nsä 11 lige rote—andelar ofverbhfvit, hvarjemte Kollegierna upplyst, att, efter afdrag af den förut roterade jorden äfvensom af den sedermera extra roterade lägenheten JV2 103, den återstående hvarken ordinarie eller extra roterade jordens taxeringsvärde utgjorde 43,066 R:dr och bevillning 86 R:dr 6 sk. 11 rst., hvarför ordinarie rotering borde utgöras, hvadan och då enligt Kongl.
Dessa beräkningar utvisade att, i allmänhet taget, nära hvart annat är skulle vara medelmåttigt, något mer än hvart ijerde godt, mer än hvart femte under medelmåttan, hvart nionde gifva missväxt och hvart tjugondeförsta svag äring. Under tjugo år borde således kunna förväntas omkring tio medelmåttiga och feni goda är, tre till fyra år med skörd under medelmåttan och ett till två svaga eller missväxtår. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 09. Då, i följd häraf, en tjuguårig arrendetid syntes i de flesta hänseenden billigt förena Kronans och arrendatorernas ömsesidiga fördelar, har Kongl. Majit. i nåder föreslagit, att. med ändring af Kongl. Kungörelsen den 17 December 1799, tiden för utarrendering af Kronans egendomar mätte framgent blifva till tjugo är inskränkt, hvarigenom äfven den förmån för Kronan skulle ernås, att, i händelse någon hennes egendom behöfver annorlunda, än hittills skett, disponeras, sådant kunde inom en jemförelsevis kortare tid låta sig göra. Stats-Utskottet, till hvars behandling förevarande nådiga framställning blifvit remitterad, har, efter erhällen kännedom af de frågan rörande handlingar, med afseende å hvad här ofvan blifvit anfördt, funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer mätte bifalla hvad Kongl. Maj: t i o ivan bertin le hänseende täckts i nåder föreslå. Stockholm den I Maj 1860. JW »SK Alik. till Exp. Utsk, den 5 Maj 1860, kl. 2 e. m. IIhitande. i anledning a/ värkt motion, angåendea/stående af jord lill Marstrands stad och dess Elementar-läroverk. Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Herr Widel!, Gustaf, anfört, hurusom Kongl.
Sig anse nödigt och nyttigt, att en under nämnde tidrymd oföränderlig tull å spanmål bestämdes, har Kongl. Majit tillika, beträffande beloppet af denna tull, behagat i Nåder förklara, alt, då, enligt anställde forskningar och noggranna beräkningar, det befunnits, att skillnaden emellan spanmålens lägsta pris å de förnämsta utrikes handelsplatser, och samma varas lägsta köpevärden inom Riket, icke efter medelberäkning kunde antagas större, än att en införsels-tull, beslämd till hälften af det belopp, Rikets Ständer år 1835 i underdånighet föreslagit, med tillägg utaf afgift till Handelsoch Sjöfarts-fonden, tolag, frakt och öfrige omkostnader, skulle innebära skydd för inhemska jordbruket emot utländsk medtäflan, Kongl. Majit funne Sig, i öfverensstämmelse härmed, böra föreslå, att införsels-afgiftern® bestämdes: för Hvete, per tunna R:dr 1: 24. — „ Råg, Ärter, d:o „ 1: „ Wicker, d:o . „ — 42- — „ Korn och Bohvete, per tunna , — 36. —■ „ Hafre, dio —24. — Dock att, ehuru desse afgifter syntes Kongl. Maj;t efter de uppgifne grunderna rätt beräknade, och sålunda motsvarande ändamålet, helst högre iull-afgifler måste för consumenterne af alla classer vara betungande, Kongl. Majit likväl ville fästa afseende å de på en närmare kännedom om serskilda förhållanden grundade upplysningar, dem Rikets från alla orter för - Bevillnings-TJlskottets Betänkande, l\:o 21. i3 samlade Ständer voro i tillfälle att meddela, samt i sådant afseende i Nåder förklara, att, för den händelse Rikets Ständer, utan förbiseende af de vigtiga hufvudgrunder för ifrågavarande ärende, skulle finna det leda till en billigare jemkning emellan de handlandes, jordbrukares och samtlige de arbetande classernes utaf spanmåls-lullen beroende intressen, om någon förhöjning egde rum uti nyss anförde tull-afgifler, Kongl.
Då dessa ord stå omedelbart efter hvarandra, kunde man tro alt Gudstjenst icke skulle hållas på söndagar, men arbete tillåtas hvarken på söneller helgedagar. Då R. o. Ad. likväl icke tyckes vilja fästa något afseende vid de fel i redaktionen, som förekomma i denna lag, så torde det icke heller tjena någonting till att framställa något yrkande om rättelse häruti. Frih. Leijon Imf vud: Hvad aneår uttrycket »sönoch helgedagar», så har det äfven inom Utsk:t blifvit anmärkt, att på somliga ställen står på delta sätt, på andra ställen namnes endast »helgedagar». Jag var af den mening, alt man öfverallt borde begagna samma uttryck, meri detta lyckades aldrig utan votering, och det syntes onödigt vidare upptaga tiden dermed. Jag anser mig nu böra anhålla alt §:n måtte bilallas, med uteslutande af orden »sönoch» på sista raden. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit det derunder gjorda yrkande, att §:n måtte Den 16 September e. m. 327 antagas med uteslutande af orden: »sönoell» på sista radon, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall t II §:n utan förändring, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på dess antagande med ofvansagde förändring, hvilken propos. med ja besvarades. §§ 31-32. Biföllos. § 33. Hr af Ström: Genom det af Utsk:t i lista raden af denna § gjorda utbyte af ordet »andra» mot »adägsnare,» tiar en utsträckning af den i K. åhs förslag afseddn skyldighet för fartygsbefälhafvare att föra skeppsdagliok blifvit gjord. Enligt K. M:s liirslag synes nemi. vara afsedt alt befrielse från alt föra dagbok skulle vara medgifven icke allenast vid fart på de af Utsk:t upptagne hamnar, utan älven på Kyska och Tyska Ostcrsjöhamnar. 1 öfverensstämmelse med hvad Gr.