Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fullmägtiges hemställan om afskrifning af möjligen uppkoinmande defecter i dessa tryckta Handlingar; samt Utlåtande, N:o 4 27, öfver Herr Rosenbladt^ Bernhard, inom Höglotlige Ridderskapet och Adeln väckta och till Utskottet remitterade motion, att Majoren Friherre C. IV. Gripenstjerna måtte från och ined innevarande 1830 ars början å Riksgiilds-Contoirets Stat erhålla en pension af 200 Rdr Banco, S. Q, Bifölls, vid skedd föredragning, Stats-, Utskottets Utlåtande, Ntu 431, angående vackt Råga om anslag för utskrifning af Manuscript till tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll samt för Correcturläsning, S. D. Gillade Ståndet de af Stats-Utskottet, uti Memorial, N:o 441, föreslagna Votejrings-propositioner, angående de 70,000 Rdr, som äro anvisade för Krigs-Collegii Departe-^ Fröt. Utdrag den i5 Murs i83o. 21 rnenters materitda behof och Kruttill verkningskostnaderne, • S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial, med öfverlemnande af tillägg till Rikets Ständers Reglemente för RiksgäldsContoiret, innefattande de serskilda IiUfvudgrunder Rikets Ständer fastställt till iakttagande vid verkställigheten af denlipp» och utlåning, sorn, till beredande af Låne-understöd för J ordegare, blifvit beslutad att af Riksgälds-Contoiret besörjas, blef berörde tillägg af Preste-Ståndet gilladt.
Riks-stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets betänkande N:o 53, öfver väckta motioner om stiftande af en lag mot uppror och olofliga folksamlingar, fann Ridderskapet och Adeln för godt att antaga Utskottets inbjudning till instämmande i Presteoch Borgare-ståndens i ämnet fattade beslut, och ansågs den i detta memorial föreslagna voterings-proposition till följe häraf hafva förfallit. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-utskottets den 14 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 68, i anledning af väckt motion, angående rättighet för judar att vittna; N:o Prot-utdrag den 16 September 1848. 705 N:o 70, i anledning af väckt motion om skyldighet, att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll att, emot bestämd summa, få densamma återlösa; och N:o 71, i anledning af vackla motioner, angående rättighet för un•Jerdomaren att förklara ogift qvinna myndig. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens nedannämnde den 14 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 45, i anledning af väckta frågor om ändring i sättet för klockares och orgelnisters antagande; N:o 46, i anledning af väckt fråga om ändring af 51 § 2 mom uti Kongl, instruktionen för landtmätare i riket den 4 Maj 1827; N:o 47, i anledning af väckt fråga om medborgare-rätt för den, som förvärfvar fast egendom inom riket; samt N:o 49, i anledning af väckt fråga om ändring uti nu gällande stadganden, rörande Afvittrings-verket i de norra länen. S. D. Föredrogs och Jades till handlingarua Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 14 dennes på bordet lagda betän kande N:o 48, i anledning af väckt fråga om fullständig medborgare-rätt för i Sverige födde judar. Från Vällofl. -Bohgare-ståndet.
Memorialj N-o 7/2. 25 tran förhöjas till 2,500 R:dr, dock med tillägg, att, så länge någon af de 11 pä Indragnings-staten med extra lön uppförde extra ordinarier icke till ordinarie lön befordrats eller från sin innehafvande extra lön afgått, dessa extra löner böra af detta anslag bestridas, hvarigenom sålunda det för detta behof af Utskottet med sammanräknadt 1,404 R:dr å Indragnings-staten uppförda anslag kommer att bortgå; och 4:o att, i likhet med hvad Utskottet i sitt senare Utlåtande N:o 79 föreslagit, Bokhållaren Schös samt Aetuarien Schröderheim hvardera å Indragnings-staten uppföras med 720 R:dr; Högvördige Preste-Ståndet har likaledes bifallit Betänkandet N:o 44, med de dervid i Utlåtandet N:o 79 gjorda förändringar och tillägg samt under förbehåll, att 2:ne Commissarie-beslällningar, nemligen en i Sedel-Contoiret och en i Depositions-afdelningen, en Cassörs-syssla samt en Bokhållareoch tre Contoirs-Skrifvare-tjenster i Sedel-Contoiret, äfvensom en Cassa-Skrifvare-befattning komma, i öfverensstämmelse med hvad Banco-fullmagtige yttrat, att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, i den mon de förändringar uti Bankens rörelse, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet; samt Hedervärda Bonde-Ståndets sorn bifallit Utlåtandet N:o 79, med det vilkor, att den af Utskottet föreslagna löne-förhöjning för vissa tjenster inom Bunco-Verket icke annorlunda bör utgå, än i den mon tillgång dertill uppkommer derigenom, att de tjenster, som uti Herr Stuarts mot Utskottets Utlåtande N:o 79 gjorda reservation finnas upptagne, och i den ordning, han föreslagit, blifva indragne, hvilken tillgång då kommer att fördelas på de förhöjda lönerna, i jemförligt förhållande till deras primitiva belopp.
M:t velat i Nåder fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på billigheten deraf, att, vid den förestående förnyade pröfningen af grunderne lör sådan bevillning, dessa måtte bestämmas på ett sätt, som för näringsidkarne blefve mindre betungande än det närvarande. Hvad sålunda och i öfrigt i detta ärende förekommit hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande, och då Rikets Ständer, så väl af Bergs-kollegii ofvan omförmälda underdåniga utlåtande som af andra för Rikets Ständer tillgängliga handlingar, funnit, att jernhandteringen inom Riket för närvarande lemnar sina idkare en högst ringa be - Expeditions-Utskcttels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 15i. 413 hållning, hvadan dr skatter, som drabba nämnda behållning, måste menligt inverka på näringen, hvilken medelst blifver i saknad af de medel, hvarigenom den eljest skulle kunna vinna den .örkofran och utveckling, som erfordras för att kunna uthärda täflan med den i både godhet och mängd allt mera tilltagande utländska jerntillverkningen, hai Rikets Ständer ansett skälig lindring böra denna näring i dess nuvarande belägeni: beredas och alltså, med bifall till E. K. M:ts Nådiga förslag, medgifvit, att tiondee .jerns-skatten må från och med år 1855 nedsättas med en tredjedel af dess av,. belopp. .vilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 18 Oktober 1854. t Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Okt. 1854. Preste-Slåndet den 14 — Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt Jråga om upphörande af prcebende-pastorater samt jura palronatus. (Statssamt Allm. Besv:s och Ekon.-Ulsk.-ns Bet:de N:o 14.) S. A. K.
Detta är nemligen i viss mening händelsen med förrymda och benådade lifstidsfångar, i afseende på de brott, sorn af dem, efter rymningen eller benådningen, föröfvas, såsnart desamma icke medföra dödsstraff; ty brottslingens återsändande till lifstidsarbetet utgör ej bestraffning för dessa brott. Härvid faller ock i ögonen det vilkor, sorn vid dylika fångars benådning stadgas, att nemligen om den benådade »begär stöld eller annat brott, som störer allmänna säkerheten, han då, jemte ansvar derför enligt lag, bör å fästning fortsätta det honom för lifstiden ådömda straffarbetet». Ett så affattadt stadgande synes utan tvifvel innebära att, om den benådade begår det enda uttryckligen nämnda brottet, stöld, han derföre skall träffas af ansvar enligt lag, men detta sker ej. efter hvad redan är ådagalagdt, och orsaken är den, att för stöld straffet numera endast består i böter och frihetsstraff, hvilka icke kunna förenas med straffarbete på lifstid. Om ickp destomindre den anförda ordalydelsen i benådningsutslaget kan försvaras dermed, att den benådade skulle kunna begå »annat brott, som störer allmänna säkerheten» och ej är belagdt med endast böter eller frihetsstraff, t. ex sådant brott, som medförer ärans förlust, borde dock ordet stöld, till undvikande af förvillelse, i dylika utslag ej vidare omförmälas. Men ännu vigtigare är, att lagstiftaren undanrödjer den lucka i lagstiftningen, som här onekligen förefinnes. Det låter, enligt mitt begrepp, omöjligen förena sig med ett ordnadt och stadgadt rättstillstånd, att en person, som gjort sig genom brott 127 skyldig till lifstidsarbete, skall i följd deraf fritagas från allt ansvar för de brott, han sedermera lyckas på ett eller annat sätt bereda sig tillfälle att föröfva, såsnart dessa nya brott icke skola med lifvets förlust straffas Denna lucka har nu ytterligare vidgat sig, i den mån frihetsstraffens användande i allt flera och gröfre brott tilltagit.
Utaf de meddelade handlingar, hafwa Riksens Ständer inhämtat, att Stats-Werkets ordinarie inkomster för hwardera af arén 1310 och iZn utgjord!, i enlighet med Staten en summa af 2,776.885-N:dr 25 st: 4 r:st; dest tillkomne inkom, ster för 1812, 4,654,125 N:dr l st. 6 r:st och för ar 13H, 5,175,212 R:dr 26 st. io r:st-, samt att deste medel blifwit disponerade dels i enlighet med föreffrifterne wid sista Stats - Regleringen, dels enligt Eders. Kongl. Majus särskilta stadAnden, till bestridande af de omkostnader, Eder Kongl. Maj:t sök Rikets säkerhet och fördel pröfwat oumgängeliga. Wid granskningen af de förändringar SmtenS vrdinaire inkomster och utgifter undergått, hafwa RiL 9ir De'n 29 Junil. Riksens Stander funnit att följande inkomster för framtiden försvinna, neml-: Knekte Rotefrihets-medel N:dr 8o« Utjkrifningspennkngar i Skane och Halland is,ooo: / Till Uppköpare-afgift i BohusLan 520: Landshöfginge Lönen i Stockholms Län , 5,492: zs. Summa 19,792: 52. Som erfarenheten under den korta tiden seda» sista Stats,Regleringen icke kunnat stadga någon grund för högre beräkning af ordinarie inkomst,titlarne, hafwa Riksens Ständer icke funnit någon förhöjning i detta afseende antagelig, undantagande för Koppar-räntan och Slag-skatlen, som i stället sör^o R:dr Skeppundet, hädanefter upptages till! 66 Rrdr 52 st. Sk:det, samt Kronans Tionde Tackjern, som i stället för 2 R:dr kommer att beräknas till s Rdr Z2 st. Sk:det.
Detta måtte icke vara klokt, oell jag tror mig så mycket säkrare kunna säga, att R. o. Adis beslut skulle väcka missnöje, som jag här i min hand har den anteckning jag fört öfver utgången inom Utsk., då omröstning der anställdes huruvida Utskis ledamöter borde utses af hvarje Stånd för sig, eller af hela kammaren. Deraf kan visas, alt den sednare meningen, den, som Gr. Mörner förfäktar, endast erhöll 3 röster för sig. Deraf kunnen J, mine Hrr, lätteligen linna, att hvarken BondeStis eller andre Stånds ledmöter voro belåtne med ett sådant sätt som Gr. Mörner föreslår. Om det blifvet föreslagit i Borgareeller BondeStin, så hade Adeln kunnat antaga det utan att stöta någon för lmfvudet; men att R. o. Ad. först skulle framställa ett sådant förslag, det måste jag anse mycket obetänkt och afstyrker derföre förslaget. Gr. Mörner! Jag skulle icke tro det vara så säkert, att BondeSt. skulle hafva sä mycket emot samfällda val, då det icke ifrågasatt, hvarken enligt det nu af Ståndet antagna, eller vid föregide riksdag godkända förslaget, att förbehålla sig någon viss andel inom Ulskin emot städernes deputerade. Hvad angår det förhållande, att den mening jag hyllar, i Utsk. erhållit så litet understöd, sä är det icke ovanligt, att en minoritet, då den icke lyckas att göra sin mening gällande, betyder så mycket den förmår och söker att göra det förslag, som af majoriteten uppställes, så litel klokt, antagligt och försigtigt, som möjligt är. Utgången af den votering, som af Hr von Hartmansdorff blifvit omnämnd är således, efter min tanka, icke något bevis, att pluraliteten varit öfvertygad, en del åtminstone, om det förträffliga i det beslut, som fattades. 8 11. 42 330 Den 14 Mars. Det enda skäl man här har åberopat, är det misstroende, som man föreställer sig att ett sådant förslag skulle väcka hos BondeSt. Jag kan ej föreställa mig, att della misstroende egentligen har någon grund. Då man ser på sammansättningen af de särskilda kamrarne, äfven sådan den enl.
Konungs och Ständers Privilegier af den 22 Febroch ir April ar 1810, fran Bewillring wara besriadt — eller stall detta Werk (enligt Protocolls Utdrag fran H-derwärda BondcStandet) det oagtadt erlägga afgift lika med andre Private Inrättningar. 9:0. Wid 2:dra Art. 8 §. Dkall rättigheten att af Längifwaren njuta ersättning till sa stort belopp af räntan, som mot Bewillningen af det läntagna Capital swarar, sträckas till alla Publika Castor, som taga 6 procent, med undantag af Discogrerne ensamt — eller bör (enligt Protvcolls - Utdrag fran Högwördige PxestStandet) detta undantag äfwen gälla för alla allmänna Castor, som till pios usus äro ansiagne? ro:p. Wjd z Art. Kkall BewillningS-afgiften i progressivt förhastande erlägges för den större synbara förmögenheten, föliagteligen man afseende a afdrag gf skpld — eller stall (enligt Protocolls-Utdrag frgn Högloflige Ridderffapet och Adeln) denna afgift beräknas, endast af den inkomst, som sedan ränta för lämqgne Capital blifwit afförd, kan såsom behälley anses? n:o. Skall denna sa kallade progressiva afgift, bestämmas ester den Tariff, som åtföljde Be' will - Den 12 Augusti. 2617 willnings-Utstotteks sednare Betänkande — ester stall (enligt Protocolls-Utdrag fran Hederwärda BondeStandet) afgiften utgå efter den högre beräkning, som den först upprättade Tariffen närmare utwisar? 12:0. Wid 5 Art. I §.
Beträffande Ingressen anmälte Herr Grefven och Ordföranden, att Beredningen väl tillstyrkt tillägg efter »lagda» af orden: af Lagen, men att äfven Ledamöter i Beredningen ansett orden: af Tryckfrihets-Lagen, böra för mera tydlighet i stället införas. Herr Assessoren Arosenius ansåg tillägget: af Tryckfrihets, icke behöfvas, hvaremot Herr Borgmästaren Egge och flere af Ledamöterne yttrade, att ett sådant tillägg borde äga rum. Uppå derom framstäld proposition blef det föreslagna tillägget: af Tryckfrihets-Lagen etc., gillad t, och skulle vidare den förändring iakttagas uti Ingressen, att i stället för den »tilltalades» sättes den oskyldiges. 1, 2 och 3 Mom. i 1 § blefvo på sätt Beredningen tillstyrkt gillade. Rörande 4 Morn., hvilket af Beredningen blifvit föreslaget komma att inflyttas emellan B och 4 Mom. i Tryckfrihets-Lagen, yttrade Herr Biskoppen Doctor Tingstadius, att ordalydelsen uti Konungens Nådiga Proposition enligt Herr Biskoppens mening borde i detta ämne följas. Herr Lagmannen Sandberg ansåg ordet förut böra tilläggas emellan orden »anmäle sig» och »jemte». Utskottet godkände uppå framstäld proposition den föreslagne redactionen. 5 Mom. blef till alla delar gilladt. Bilaga S till Mern. Herr Doctor Falk ansåg det vara emot all Lagesprit stridande, att de personer, som enligt detta Mom. böra bestyrka rigtigheten af Författarens uppgifter, kunna blifva Borgesmän och stånda Författare-ansvar, då de endast böra anses såsom vittnen, hvarmed Herr Professoren Doctor Wijkman sig förenade. Herr Ofver-Intendenten Rdélcrantz ansåg för sin del ändamålet med detta af förra Constitutions-Utskottet föreslagna tillägg hafva varit att erhålla en slags moralisk borgen för den okände Författarens Caracter och medborgerliga frägd och en större trygghet för allmänheten emot anonymitetens möjeliga missbruk. Herr Lagmannen Sandberg och Herr Borgmästaren Norström förenade sig med Herr Öfver-Intendenten.
jag ber om tillgift for denna gränslösa pleooasm.ningen kanske är att föredraga ur musikalisk synpunkt, främst på det att den magnifika dess-durfrasen må komma till full rätt, hvilket den musikaliskt sedt ej gör i frk. N: s nervöst andlösa framstötande, för öfrigt som sagdt utfordt med god konst och dramatiskt verkningsfullt äfven. Trebelli företrädde den tolkning, vi luta åt, och gaf denna fras med ett ypperligt legato, ett intensivt tryck på hvarje ton, så att man formligen tvingades beundra denna ohejdadt sydlänskt frambrytande stora passion. Trebelli lär väl vara Ämnens ’ hittills främsta representant å svensk scen. Hon spelade den också med mycken nerv, var kunglig att skåda i sin stolta hållning, i sina gnistrande juveler. Frk. Nordgren redde sig äfven vid en sådan jemförelse ganska verseradt och klokt, förstod hvad som tar sig ut på tiljan, råkade visserligen aldrig i denna lågande inspiration, som numera är bortlagd af de flesta, men visade prof pa säker reflexionsförmåga, ett ej obetydligt forravälde. Hon är derjemte om ej vacker så dock begåfvad med ett ansigte som gör sig bra från scenen, i profil helst, och ett för denna jol ganska passande utseende för öfrigt. Hennes praktiga blåsvarta hår borde lånas ut åt frk. Klemmings Julia Capulet jag menar naturligtvis under förutsättning att — Fru Östberg sjöng sin Aida med mer finess denna afton än senast jag hörde henne i rolen. Skada blott att hon lika litet som frk. Ek blir inspirerad till poetiskt svärmeri i den hänförande månscenen, som var Grabows bäst lyckåde ställe i denna opera. Något mer storslagenhet inlägger dock fru Ostberg än frk. Ek, hvars eftergifter åt » det söta » ofta skadat hennes annars så redbart gjorda karaktersteckning. Fru Ostbergs sång var i denna opera utmärkt, af god in-tonation, men hon ackompagnerades i sin stora soloscen ieke blott olydaktigt utan musiken misslyckades för ett par in-strument, som klämde till med små rysbara toner, dem Verdi väl aldrig drömt om.
Ständer nådig proposition af hufvudsakligt innehåll: l:o att af besparingarne å de anslag, som vid föregående riksdagar blifvit af Rikets Ständer ställda lill Kongl. Maj:ts disposition till understöd för folkskollärares aflöning, måtte bildas en fond till pensionering af dylika lärare, som upphunnit en ålder af minst 55 år, och, efter fulländad examen vid seminarium, minst 30 år varit ordinarie lärare; samt 2:o all hvarje församling måtte åläggas alt lill denna fond årligen inbetala en afgift af 3 r:dr banko, mot befrielse från skyldigheten att lemna pension åt skollärare, som enligt första punkten vore dertill af fonden berättigad. Rikets Ständers af nyssnämnde proposition föranledda underdåniga skrifvelse den 18 Maj 1848 omförmäler, att Rikets Ständer, efter behörigt öfvervägande af hvad i denna fråga förekommit, visserligen insett nyttan och behofvet af sådana åtgärders vidtagande, hvarigenom å ena sidan skicklige personer, villige att egna sig åt folkskolelärarens mödosamma kall, uppmuntrades dertill genom vissheten, att, vid inträffande ålderdom eller sjuklighet och deraf föranledd oförmåga att dylik tjenst fortfarande bestrida, icke komma i saknad af nödigt uppehälle för sin återstående lefnad; och skolstyrelserna å andra sidan kunde sättas i tillfälle, att från undervisningen skilja ålderstigna och dertill ej vidare tjenliga personer; men att Rikets Ständer deremot, beträffande sättet för dylika pensions-inrättningars tillvägabringande, icke funnit sig kunna biträda de åsigter, hvilka legat till grund för Kongl. Maj:ts nådiga proposition. I detta afseende hade hufvudsakligen blifvit anmärkt, att de statsmedel, hvilka lill pensionsfondens bildande blifvit afsedda, ursprungligen af Rikets Ständer anvisats till folkskolelärares aflöning och att följaktligen medgifvandet af den föreslagna dispositionen skulle i sjelfva verket innebära anvisning af ett nytt statsanslag till förstnämnde ändamål, hvilken åtgärd, vid dåvarande inskränkta me - 20 Kongl: Majlis Nåd.
Proposition N:o 53. utlåningen af denna fond ma komma alt lills vidare fortfara, och indragningen af dithörande medel fördelas i män af behof oell öfriga omständigheter på åren 1860—1863: 11:0 att förvaltningen af statslanefondens omförmälda medel, — hvarå räntan, efter 1860 års slut, då det temporära statslånet blifvit till fullo liqvideradt, torde, genom upphörandet af den särskilda provision, som nu utgår för dessa lån, böra blifva lika med den vanliga diskont-räntan, — fortfarande må besörjas af Riks-banken, enligt de närmare föreskrifter, som äro, eller vidare kunna komma att blifva meddelade; 12:o att räntevinsten å denna fond, sedan den utländska skuld, som motsvarar densamma, blifvit liqviderad, kommer att tillfalla Riksgälds-kontoret, hvaremot också möjligen härå uppkommande förluster, i öfverensstämmelse med hvad som i detta hänseende redan är bestämdt, skola ersättas af Riksgälds-kontoret, så att någon minskning i det belopp, som för jernvägs-arbetena härifrån på räknas, icke kommer att ega rum. De närmare bestämmelser och föreskrifter, hvilka, i händelse af bifall till nu omförmälda förslag, för öfrigt må finnas för deras genomförande af beholvet påkallade, torde af Rikets Ständer, såsom högsta Styrelse för Riksgälds-och Banko-Verken, i behörig ordning meddelas; Och Kongl. Muj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. kongl Maj:Is Nåd. Proposition JYs 53. 23 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slolt den 17 November 1859. Närvarande:
Kungörelser i allmänna tidninearne härom varit införde, likväl icke sig anmält, hvadan enkan Wetterströms qvarlåtenskap, utgörande omkring 100 R:dr B:eo, såsom dana-arf hemfallit tili Kronan, sökanden måtte förklaras berättigad att, såsom Expedilions-Ulskollets Förslag till und. Skrifvelse , N.o QÖ, i45 såsom ett i hög grad behöfligt understöd för dess många barns underhåll och uppfostran, omförmälde arfsmedel åtnjuta; hvilken underdåniga ansökning, hvaröfver E. K. M:s Befallningshafvande i Stockholms Län sig i underdånighet utlåtit, E. K. M. behagat, genom Nådig remiss af den 27 sistlidne April, till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna, för det afseende, hvartill de af sökanden anförde omständigheter kunde föranleda. Vid öfvervägande af hvad härutinnan förekommit, hafva Rikets Ständer väl icke funnit skäl att förevarande ansökning bifalla; dock som, enligt hvad af E. K. M:s ofvanbemälde Befallningshafvande vitsordadt blifvit, ej mindre soldaten Wetterström och hans sex omyndiga barn, än ock dess aflidne broder, Adolph Wetterströms efterlemnade minderåriga barn befinna sig i medellösa omständigheter, hvadan öfverlåtande på barnen af förenämnde arfsmedel innefattar ett af behofvet påkalladt bidrag för deras underhåll och uppfostran, hafva Rikets Ständer, i betragtande af den obetydliga uppoffring, Stats-Verket, genom efterskänkande af dess ifrågavarande arfs-anspråk, skulle komma att vidkännas, godtfunnit, för deras del, besluta, att det efter enkan Wetterström Kronan tillfallna dana-arf må varda till vederbörande fattig vårds-styrelse öfverlemnadt, för att, i raon af behofvet, användas till soldaten Wetterströms och dess aflidne broder, Adolph Wetterströms minderåriga barns underhåll och uppfostran; anhållande Rikets Ständer i underdånighet, det E. K.
Domaren det äskar, en sävan "Namnsedel som i g.te Klom. föreskrifwen är, "foreter. — Har Boktryckare, utan Författa"res eller Utgifwares tilständ, des Namn en "Skrift äsatt, straffes enligt Mitzg. Balken "ö. c-p. z. 8:de klom. 4:de punöien förestas til sädan förändring: "Utgifware af pe^lolliska skrifter hafwer "ej brutit emot Författares ägande rätt, dä "han i dem, med förtigande af Författares "namn, insände Sk, ister utgifwer." eooxtirutions-Ulffottet har »vid förra Riks. dagen föreslagit, i stället för lagliga rätts innehafware och målsägande: "rätts lagliga "innehafware och ägaren" och i s-.dra puoUen en sädan ttellzAjon: "Lag samma ware om "nägon trycker eller sfrertrycker den Öfwer, "sättning af Utländsk Skrifts som annan man "utarbetat, eller läter sin Ofwersättning för "annans anses; men ej mä Ofivcrsättarens "ägande rätt til sit arbete förhindra nägon ot "en annan Ofwersättning af samma Skrift "utgifwa;" samt i stället för ''falskt llft«/.blaförestäs ''bedrägligt." 9-.de je strjst, numcreras. io:de Klow. k 45 ) rocke klom. införes äfwen "Hof Cantzlern." 11.tr "Intet hinder ware för Bokhandels idkande, "rcke heller för utgifning til föryttrande af "nägon Skrift, ware sig Inländsk eller Utländsk, undantagande hwad i 4. §. 2. Klom.