Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ändtligen kom äfven Ernst ut, åtföljd af ett par karlar, till hvilka han yttrade: »ja gossar! så här ska’ J bli undfägnade en »gång till, om J bara hållen er raska, och pengar »ska’ J få på köpet, som gräs, för drottningen är nådig »och gifmild. Kom noga ihåg: precist på slaget tolf i »morgon natt.« Ernst och hans sällskap gingo in igen, sedan de gjort några slag i trädgården, straxt bredvid källarbyggningen, och jag fortfor att patrullera i nejden, tills småningom allihop skingrats och äfven Ernst gått sina färde. Jag begaf mig då också åstad och är nu här, för att rådgöra med herr landtmarskalken hvad vi skola taga oss till, för att hindra de ondskefulla anslag, hvarmed fäderneslandet och regeringssättet hotas.« – »Jag är stum af bestörtning och harm, – förmälte Fersen, när bondeståndets talman slutat sin berättelse –; men, nej! det hövfes ej statsmän och väktarne öfver statsförfattningens upprätthållande, att tappa modet och hufvudet, när försåtet spinner sina nät eller rustar sig, att gå bröstgänges till väga. Sammansvärjningen, sade ni, skall ej utbrista förrän i morgon vid midnatten. Nå väl! På förmiddagen sammanträder Sekreta Utskottets Sekretissime-Beredning. Vi skola dit låta uppkalla öfverståthållaren, fältmarskalken grefve Düring, och i samråd med honom så taga våra mått och steg, att de sammansvurne må befinna sig inom riglar och lås innan middagen. Gubben Düring är, som ni väl vet, en gammal Carolin, som ej förstår sig på narri och ej låter skämta med sig. De begge riksdagshjeltarne rådplägade ännu en stund, hvarefter Olof Håkansson tog hatt och käpp. Fersen ringde. Till den inkomne betjenten gaf grefven befallning att genast föranstalta, det vagnen blefve förspänd, för att köra bondeståndets talman till sitt hemvist. När det blifvit anmäldt, att allt var färdigt, omfamnade Fersen sin vän och ledsagade honom till dörren af sitt yttersta rum.
Arbetet drifves verksamt af ett bolag med 20 personers arbetsstyrka, och har årligen brutits omkring 6,000 skepp:d malm, hvaraf större delen använts vid Finspångs och Stafsjö kanon-gjuterier. Å Långbro skog i Wårdinge socken har en äldre förlagd jerngrufva nyligen blifvit upptagen. Kalkbrott finnas flere i Wårdinge socken och jemväl å andra ställen inom Länet, men betydligast är det å ön Karta, lydande under Herr Öfversten och Riddaren Grefve Ankarsvärds egendom Follnäs i Sorunda socken. Å Arholmarne i Wätö socken har funnits en slags sandsten, som för sin utmärkta eldfasthet varit högt värderad och till masugnsställ begagnad, men derå är numera icke någon annan tillgång än lösa stenar som påträffas vid hafsstränderne. Inom Rådmansö socken finnas flere goda qvarnstensbrott. Yid de inom Länet varande masugnar, Berkinge i Wahlö socken, Bennebohl i Bladåkers socken, Edsbro i Edsbro socken, Länna i Almunge socken och Wällnora i Knutby socken, användes hufvudsakligast malm från Dannemora grufvor, och tillverkas tackjern för Forssmarks, Hargs, Schebo, Rånäs och Wattholma stångjerns-bruks behof. Forssmarks bruk är privilegieradt å två hammare och fyra härdar, samt 2,875 skepp:d stångjernssmide, mot 28 skepprd 15 lisp:d hammarskatt. Hargs bruk å två hammare och fyra härdar samt 3,000 skepp:d stångjernssmide, mot 20 skepp:d 19 lisp:d 2/- skålp:d hammarskatt. Schebo bruk i Ununge socken å två hammare och tre härdar samt 2,300 skepp:d stångjernssmide mot 20 skepp:d hammarskatt. Här finnes äfven ett valsverk, derå får tillverkas 2,000 skepp:d Jernplåtar, men tillverkningen deraf har nu blifvit betydligen förminskad. Ftmårs-Berättelse fr.
För min del tillstyr ker jag R. 0. Ad. att antaga Utsk:s jemkningsförslag, med det villkor likväl, som Utsk. sjelf ansett nödigt alt dervid flista, alt nemi. förslaget, i händelse det icke af 3:ne Stånd varder anlaget, må anses förfallet. Jag anser ett sådant villkor Vara nödigt, på det att R. 0. Ad., för den händelse, att Utsk:s framställning icke skulle blifva af 3:ne Stånd bifallen, då icke måtte anses hafva frånträdt sitt beslut, hvilket, vid en skeende votering i förstärkt Utsk., jag anser äfven böra komma under omröstning. Hr von Hartmansdorff: Vid summorne, som finnas i förslaget, vill jag mindre fästa mig; men deremot har R. o. Ad. i sitt beslut, föreslaget af Frih. Palmstjerna, stadgat, att för de summor, hvarmed Bankens sedlar skola ökas för att öfvertaga en privatbanks lånerörelse, skall anskaffas silfver till halfva beloppet. Denna omständighet är af den vigt, att jag för min del skulle önska, att R. o. Ad. vidblefve sitt beslut. Hr Mannerskantz: Det synes mig, som hade Hr von Hartmansdorff förbisett Utsk:s förslag i mom. d), der det slår: ”att det i § 51 stadgade maximum af sedelstock icke härigenom må ökas med mera än högst 5,000,000 r:dr, och att såsom fond för de sedlar, Banken, genom infriande af ofvanberörde assignationer, kan komma alt utgifva, anskaffas metallisk valuta, motsvarande halfva beloppet.” Frih. Palmstjerna: Jag är förekommen af Hr Manner skantz. Jag skulle visst icke tillstyrka antagandet af Utsk:s sammanjemkningsförslag i fall icke ifrågavarande del af R. o. Ad:s beslut deruti vore intagen. Då emedlertid Hr von Hartmansdorffs anmärkning hvilar på ett missförstånd, torde Hr von Den 26 April f. m. 99 Hartmansdorff tillåta, alt discussionen deröfver får ur protocollel utgå.
Dec. 2 A. P. 45, 53, 204. — dels öfver anmärkningar vid Utskottets förslag till reglementariska stadganden rörande Odlingslån, dels i anledning af yppad skiljaktighet emellan RiksStåndens härom fattade beslut. Dec. 2 A. P. 47» 166, 172, 187. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående förändring i nu gällande beläningssätt och heläningsvärde å guld och silfver i Banken. Dec. 2 A. P. 187. — i anledning af RiksStåndens olika beslut, rörande öfverlemnande till förstärkt BancoUtskotts pröfning af frågan rörande omsättningsbeloppet för Discontlån. Dec. 2 A. P. 27, 36, 5o. angående förslag till reglementariska föreskrifter för RancoStyrelsen, i fråga om dispositionen på Bankens silfverfond, samt 54 beslutade anstallter lill reda fondens förstärkning. BanéoUtskollets Betänka uden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial, angående reglementariska föreskrifter för elFecters beläning vid det i Götheborg blifvande LåneContoir. Dec. P. 622, y35, 809. — angående rättighet att i BancoDiscontVerket såsom hypothek för lån använda de Statens skuldförbindelser, hvilka komma att utfärdas till ersättning för na förluster genom uppbringningar af Svenska fartyg. Dec. P. 622, 735, 810. — rörande redactionen af den föreskrift som kommer att meddelas BancoDiscontVerkets Direction, angående räntans och öfverräntans nedsättning. Dec. P. 623, 736, 810. *— angående de föreskrifter, sorn må meddelas BancoStyrelsen i fråga om controllerande åtgärder, m. m. för anordnandet af de till Götha Canalbyggnad anslagne allmänna medel. >— angående föreskrifter uti BancoReglementet i sammanhang med Riksens Ständers beslut om Allmänna Magazinslnrättningens upplösning. Dec. P. 724.
Tvist om bättre rätt till egendomen förekommes icke heller igenom föreslagne lagbud, och derföre synes mig ändamålet säkrast vinnas om, i öfverensstämmelse med 6 och 7 §• §• i 4 Cap. Utsöknings-Balken, Nya Civil Lagförslaget, stadgas: ”söker någor tillegna sig gods, som i gälde”närs bo finnes], och bjuder bestyrkelse härföre samt ställer borgen för ”den kostnad och skada, som af hans anspråk komma kan, varde godset ”satt i qvarstad intill dess tvisten om egande rätten af Domstol pröfvad ”blifvit} stämme dock sökanden i thy fall borgenären, i Staden, inom ”en, och på Landet inom irenne månader, sedan godset i qvarstad satt ”är eller håfve sin talan mot borgenären förlorat. Anmäler gäldenären ”vid qvarstads eller utmätningstillfället att godset hörer annan till, varde ”ock det med qvarstad belagdt: gäldenären underrätte härom den upp - Lag-.Utskottets Betänkande. N-v S4- 35 ”gifne egaren och stämme han inom den tid, som sagdt är, så vida ”rätt till godset framför borgenär vill förvaras. Vill i desse fall borgenär sjelf stämma, stånde det honom fritt. Samma Lag vare der borgenärer söka företräde hvar för annan.” Härmed har Herr Cederborg sig förenat. N:o 54- Ankom till Exp.-IItsk, den 4 Maji kl. 2 eft. m. Betänkande, öfver Riksdagsfullmägtigen P eter. P ers sons ifrån Calmar Län motion, angående ett stadgande i fråga om skyldighet för harn, som i föräldrars lifstid emottager deras egendomatt ansvara för föräldrarnes skulder.
Majit, under den 25 Maj 1858, i nåder förordnat, att vid frälseskattehemmanet V4 mantal Kappeled, beläget på den 2 % mil långa vägen emellan Kolaryds och Gisslaveds gästgifverier i Villstads socken Vestbo härad och Jönköpings län, skulle vara ständigt gästgifveri, hade åboerne ä detta hemman, Mårten Jönsson, Börje Erikson och Jöns Andersson, under åberopande af svårigheten för dem att utgöra de med gästgifverihållningen förenade skyldigheter, hvilka erfordrade, bland annat, underhållandet af en ständig dräng eller hållkarl för skjutsbudningen, och en häst för skjutsningen, som annars icke behöfdes, hos Kongl. Majits befallningshafvande i länet anhållit om understöd härutinnan genom dels befrielse från hemmanets rotering för % mantal i roten Nio 13 vid Norra Vestbo kompani af Jönköpings regemente, dels ersättning af rotevakanseller andra allmänna medel, motsvarande roteringskostnaden för % mantal, så att hemmanet finge åtnjuta förmånen af rotefrihet för ett helt mantal och dels någon af kronans behållna räntor från hemman i grannskapet till belopp af omkring 80 ridr årligen.
Jag skulle icke heller hafva gjort det, om jag icke ansfige denna fråga vara af stor vigt, ja en bland de vigtigaste i civillagstiftningsväg, hvilkas behandling inom detta Stånd jag öfvervarit. Många, till en del besynnerliga och sins emellan stridiga skäl hafva blifvit anförda till stöd för LagUtsk:s förev:de förslag till vidgad testamentsfrihet. Det skulle utan tvifvel leda allt för långt, att nu, på sena aftonen, uptaga och söka gendrifva dem alla. Nå gra anmärkmr torde vara tillräckliga, att visa, hvarföre jag icke delar deras mening, som tillstyrker bifall å Utsk:s förslag i berörde hänseende. Ju starkare seden inom samhället är, desto mindre behöfver lagstiftningen intränga uti arfsoch familjeförhållandena. Allmän landsed är lag, ja ofta mäktigare än lagen. Hon herrskar, utan tvång, med en kraft, den lagstiftningen ej förmår öka, men som hon mången gång förgäfves söker gifva åt sina skrifna lagar. Så är förhållandet i England, och det är der Som den fasta eller jordegendomen, mer än annorstädes, förblifvit ostyckad, vare sig på grund af eller oaktadt den fria testamentsrätten. Men att, från detta förhållande, vilja, såsom Gr. Björnstjerna, sluta till samma verkan af vidgad testamentsoch dispositionsrätt öfver arfvejord i Sverige, är i sanning att gå ganska långt i djerfva för - Den 3 Jani 21 hoppningar — och innebär tillika en glömska af all den erfarenhet, som hittills hos oss är vunnen. Eller säger oss icke en daglig, för mig sorglig, erfarenhet, att knappt fideikommisser, men ännu vida mindre andra fastigheter kunna på en hand, eller ens inom slägterna bibehållas? Och är väl denna erfarenhet ej äldre, än den lika arfsrättens införande på landet?
RidderMpel och Adeln gillar min proposition och densamma blifwer de öfrige respeckive Stånden meddelad, wilk jag ödmjukast förestå, att extra voteringen kunde winna befrielse ifrån arbetöcommenderingar och i afseende pä beklädnaden sättas i likhet med gamla voteringen som af Kronan bekommit lifmunderingspersedlar, hwilket, jenne mera, genom underdåniga önskmngar hos Kongl. Maj:t matte anmälas. Begärtes pa Bordet. äerr Den ?8 Maji - Arr von köök, Lustaf, utläste ets sä lyr Malide niemorial: Wördsamt Memorials Näst sörswarswcrfer är wäl ingen ling wig? sigare för et! folk äg att äga govo Domare. Mag kan in:el skapa sig en fosterlandskänsla uran den öfvertygelse, att man i fäderneslandet äger skygd under laearne för^wäldet eller egennyltqn, och stagar? ne ma wara aldrig lä goda, fä tjena de kill intet om de icke, tillämpas och werkställas efter deras föreskrift. Dek tillhör en god domare, au wara siplyst, erfaren och redlig. 2"gc» ling deras fäp saknas uran de cflerlänkligaste följder för det altt wänna. Sjelfwa styrelsen, som häst bedömer och lättast inser bnsterne, lärer således stima hehofwes af alt nyttja alla medel och ulwägar akt dana och bereda ämnen deni!!, wardige deras answarige och gra ula aa bestämmelse. Men huru skall a ada mäle! winnås om domaren nedtryckt af behofwey genom en otillraefelig inkomst, sakiiar den belöning ych npmuntran hays mödor giftva honom rätt att wanka? — huru swär skall icke striden blifwa emel? san sammetSpliglen och de följder en oliilracklig inkomst alstrar? huru skall den sjelfständighet winnås, som näst rattwisan utgör en domares första egenskap utom hwilken alla öfrige talanger förlora sitt wärde för staten?
N:o 135, med anmälan om utgången af de omröstningar, som derom i förstärkta BancoUtsk. blifvit anställda öfver åtskilliga frågor, upptagna i BancoUtskts under Niis 111, 112, 128 och 129 afgifua memorialer. Ånyo föredrogs Coust.Utsk:s den 19 sisth Dec. på bordet lagda meni. N:o 68, med fortsatt förslag i afseende på national-representationeus ombildning och de i sammanhang dermed nödiga grundlagsändringar. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då betänk. rör:de nalional-representationens ombildning för det närvar, är under handläggning i Const.Utsk., så hemställer jag, alt nu förevar, betänk, måtte få hvila, intilldess sjelfva hufvudför slaget - Den 20 Januari e. m. slaget inkommer från Coust.Ulsk., för atl i sammanhang dermed företagas. Frill. Cederström, Ja coh, förenade sig med Hr von Hartmansdoi fF. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att det nn föredragna målet på tvänne ledamöters förenade begäran koinmeatt hvila på hordet till nästa föredragning. Hr von Hartmansdorff hade föreslagit, alt denna icke malte äga ruin förr än Coust.Ulsk. inkommit med yttrande öfver det återremitterade förslaget till vallag. Hr Landtm, fick nu tillkännagifva, att i den lalrnansöfverläggning, som i afseende på detta måls föredragning ägt rum, Talmännen hade öfverenskommit atl föreslå sina lespective Stånd att till pröfning företaga Const.- Utskis meni. Nio 68 i det plenum, sorn inträffar nästinstundande Onsdag eller i dag 8 dagar till, hvilken öfverenskommelse Hr Landtm, sålunda nu finge uppfylla. Hr Aminoff, Joli. Fredr.! Jag anhåller, att, då delta Const.Ulskts mein. Nio 68 kommer att behandlas, Const.- TJtskis efterföljande meni., finn och med
Det kan således aldrig blifva en jemnt afmätt bestraffning, att på en sådan åtgärd låta följa den härda behandling, som falska Myntaren förtjenar, och det lärer vara tid att yrka upphäfvandet af etr Stadgande, som efter rättsgrunder icke bör äga rum. Af hvad sålunda är anfördt hämtar jag anledning till den anhållan, att Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes gö - Den i April, v *3 ra Proposition , om icke denna min Motion kunde remitteras till Lag-Utskottet samt med öfrige Riks-Stånden communiceras. Friherre Boye, Ludvig.- 1 en tidpunct då man synes vilja förmå Oss, att skyndsamt antaga de Financeprinciper , som på ett olyckligt sätt utmärkte 1762 och 1766 årens Riksdagar, och hvilka bibehållit sig i bedröfliga minnen ända till våra dagar; böra vi icke förundra oss öfver , att man äfven vill påföra Oss samma Medel, som man då använde. Innan vi likväl antaga detta; innan vi förvandla till brott en Handling af enskilta förtroendet , grundad i al!män medborgerlig rätt, hvilken af Oss bör skyddas, icke brytas; böra vi dock något närmare eftersinna med hvad magt vi skulle gå dertill. Alla Moralister hafva medgifvit, att det icke gifves mera än ett enda fall, då Staten har rätt att intränga i den enskilta Medborgarens förvaltning af sin Egendom och sin Credit; och detta är, när allmänna välfärden är i fråga; men med agtning åt sanningen, kan man väl ändå icke säga att detta fall här är inne. Betänkandet säger Oss, att Allmänheten är lidande, derigenom, att de enskilte Assignationerne äga i vissa Lands-Orter en alltför stor gångbarhet; m.en, utom det att jag icke i allmänhet hört omtalas något sådant lidande, förstår jag icke ens huru det kan äga rum, då Assignationerne icke kunna påtrugas någon person, eller emottagas af andra, än de, som till dem hysa förtroende; och det icke heller försports att Assignationerne saknat inlösen.
Jag har likväl rnedgifvit dess bibehållande äfven under den antagna nya benämning af förhöjning, efter som den kan anses som en ersättning för den förre UandlTuilS-afgifren; men då jag dervid yrkat en modification deraf , och äfven en särskild frikallelse derifrån för vissa medborgare* ciasser, kan jag ej annat än följa min öfvertygelse att i detta hänseende utbedja mig till Protocollet få göra min reservation. Jag har förklarat, att jag biträder hvad inom det Vällofl. BorgareStåndet blifvit anmärkt, att denna afgift kunde utgå med 8 \ och med 12 £ procent af Bevillrtingen, efter den 2 Art., som är detsamma som med 4 sk. och f> sk. på hvarje Riksdaler efter samma Artikel; och jag anser dessutom alla af den arbetande classen, alla torftige Näringsidkare och alla förut nog betungade Jordbrukare böra derifrån befrias. Mina skäl till denna åsigt äro, att större delen af desse icke skulle lufva mycket att förtulla, om någon sådan beskattning gälde och att jordbruket, särdeles de mindre anparterne af fosterjorden, äro ined bördor förut nogsamt belastade, att någon förhöjnings. afgift kunde synas billig. Hvad jag derföre förut haft äran framställa, får jag nu slutligen såsom reserv»- Bevillningt-Utskottets Betänkanden* 331' ti©n blott anföra nemi. att alla, söm efter i Artikeln böra betala Bevillning under 10 R dr böra frän fyllnadseller förhöjnings-afgift, frikullas % alla ifrän o h med 10 R.dr efter samma Artikel till och med 50 R dr betala 4 sk. pä hvarje Btvillnings Riksdaler och alla öfver 50 R:dr 6 sk pä Riksdalern. Denna moilification anser jag åtminstone för min del kunna kallas en förhöjnings afgift; den minskning i BevillningsSumman, som, genom de lägre classernas frikallelse kan uppkomma torde också genom 6 skillings förhöjningen på de högre kunna i det närmaste ersältas, och efier all min öfvertygelse icke innebära någon orättvisa.
Vid föredragning af Stats-Utskottets under N:o 33 afgifne Utlåtande, angående beräkningen af Statsverkets Inkomster, har Bondeståndet till Utskottet återremitterat 17:de punkten, rörande rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad, jord, äfvensom 18:de punkten, angå - 4 Stals-Utskottets Utlåtande} N:o 68. ende Bålsmans-vacance-afgiften; men som dessa punkter blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgarestånden godkände, i följd hvaraf de summor, hvartill omfönnälde 2.ne inkomst-titlar böra i Riksstaten upptagas, äro, enligt 75 §. Riksdags-Ordningen, genom 3:ne Riksstånds beslut fastställda, kan någon vidare behandling af dessa frågor å Utskottets sida icke ega rum. De af Utskottet, i afseende på Statsverkets ordinarie Inkomster, i öfrigt föreslagne beräkningar, äfvensom de vid Utlåtandet N:o 33, under Uris A, B, Cy D och E, hilagde serskilde Utlåtanden äro af samtlige Riksstånden bifallne, allenast med det undantag, att Borgareståndet ogillat den af Utskottet i Utlåtandet Litt. E, sednare momentet, tillstyrkte underdåniga hemställan, i fråga om gerningsören till städerna, men hvilken hemställan alltså, jemlikt åberopade §. af Riksdags-Ordningen, är af Rikets Ständer godkänd. Beträffande åter den i hänseende till Statsverkets extraordinarie Inkomster uppgjorda beräkning, bar Ridderskapet och Adeln beslutat, att med pröfningen häraf skulle anstå, intilldess det förslag, som Bevillningsutskottet tillhörde att derom afgifva, lill Rikets Ständer inkommit.
Dessa kostnader utgjorde under år 1862, beräknade för 1000 stycken sedlar: af 10 R:dr Runts valör: papper, falsning, skäring, tryckning och namnunderskrifter R:dr 33: — för korsning af inkomna förslitna „ 1: 3 5. Summa R:dr 34: 3 5. af 5 R:dr R:mts valör: papper, falsning, skäring, tryckning och namnunderskrifter R:dr 18: 5 0. för korsning af inkomna förslitna „ 1:35. Summa R:dr 19: 85. af 1 R:dr R:mts valör: papper, falsning, skäring, tryckning och namnunderskrifter R:dr 16: — för korsning af inkomna förslitna „ 1: 3 5. Enligt dessa grunder hafva Bankens utgifter för dels tillverkningen, dels korsningen af det antal sedlar å 10, 5 och 1 R:dr R:mt, som under tiden från den 1 Juli 1862 till samma dag 1863 makulerats, uppgått till 77,489 R:dr 40 öre, hvartill ytterligare böra läggas de kostnader, hvilka utbetalts för invexling vid Bankens Låne-Kontor samt af vexlingsförråttare i landsorterna af småsedlar å 5 R:dr och derunder, och hvilka kostnader under år 1862 utgjort 10,752 R:dr 6 7 öre. § 20. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs, Jönköpings, Westmanlands, invexling i Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Orebro, Wermlands, Gefleborgs, Hallands och Norrlandsorterna bottens Lån hafva, under nåstlidet år, från Banken reqvirerat förskott till invexling af förslitna af förslitna småsedlar till ett sannnanråknadt belopp af R:dr i72,500 R:mt, hvaraf smasedlarden 31 December utestodo oredovisade: i Kronobergs Lån R:dr 5,000: Orebro „ „ 5,000 Transport 23,750:
— Hvad kostnaden beträffar i och för en sådan persons aflöning, så vore den visserligen, för sig sedd, ej obetydlig, men betraktades den åter ur slatsekonomäsk synpunkt, och såsom ett medel att befrämja en för landet vigtig industrigren, så kunde den ej kallas stor. Hvad åter sjelfva den föreslagna personen beträffar, så hade Herr Baron först vid det tillfälle, då han jemte brodern nu i år besökte Herr Baron, lärt personligen känna honom, och dervid funnit honom vara en ung man med kunskap och nit för den sak, åt hvilken han egnat sig; öfverlemnande i öfrigt Herr Baron till den myndighet, åt hvilken Regeringen sådant uppdrager, att närmare bestämma villkoren för den yngre Hofmans verksamhet, i fall lian skulle till broderns efterträdare antagas. Herr Baron begärde, att detta hans yttrande skulle intagas i dagens Protokoll.” Häruti instämde särskilt Herr Kammarherren af Harmens och Herr Baron Cederström, hvarmed jemväl de öfrige närvarande sig förenade. Åfskriitens öfverensstämmelse med Originalet bestyrker ex officio B. W. Prinzencreutz. RIKETS MÖGLOFL. STÄNDERS år 1843 församlade REVISORERS ERÄTTELSE om granskningen af RIKSGÄLDS-KONTORETS förvaltning och räkenskaper samt GÖTHA. K AN AL-BOG AGS och MALMÖ f. d. DISJMONT-IWRÄTTNINGÅHS utredning. STOCKHOL M. hos J. A. Walldén. 1S44. .'7 ■ ' J-ill följd af Kong?, M;,j:ls nådiga Kungörelse den 5;te sistl.
”Jag reserverar mig dels emot Utskottets beslut om Bevillningsutgörande af Hospitals-lägenheter och alla Fattigmedel och dels i fråga om 5Ue Bevillnings-, 56 Bil, t, BeyillnrUtsk&ttets Betänkande N'6 7i grunden, hvarvid jag hyser en sä vida skiljaktig mening, att jag anser det deri, genom uttrycket: ”då ränta är föreskrifven till mer än 5 Procent,” intagne bestämmande i det afseende föga lämpligt, att en sådan utsträckning utöfver hvad förr varit stadgadt endast skulle medföra den olägenhet, att, såsom en följd af detta band, ränta ännu mera sällan än hittills torde blifva utfå,st under 6 procent.” Herr Cron'. ’’Från Höglofl. Bevillnings-Ufskottets Förslag, i hvad det innehåller angående Bevillning af Testamenten, har jag varit i så måtto af skiljaktigt tänkesätt, att jag icke trott ett testamente, gifvet åt ett tjenstehjon för trogen tjenst, borde betungas med någon bevillning. Efter nu gällande BevilInings-stadga äro alla Testamentarisk! förordnanden, som gifvas för trogen tjenst, undantagne från Bevillning, hvilket, efter min tanka, kån sträckas för långt och tjena till prsetext för ett allmänt undandragande af denna afgift, då man måste antaga, att Testator alltid anser sig vara den förbunden, åt hvilken han önskar Successionen till sin egande-rätt. Jag har derföre varit af den tanka, att befrielse från Bevillning af så beskaffade Testamenten borde inskränkas till endast sådane personer, som, hos Testator mantalsskrifne, antingen voro hans egentligen så kallade tjenstehjon eller begagnades för någon närings utöfvande. Med sarcasmer hafe Bil. t, Bevilln.*UtskottCts Betänkande N-o •j: 57 va väl blifvit häremot framkastade en och annan invändning; mea hvilken sak eger en så absolut nytta, ätt deraf ej kunna uppstå missbruk? Och för dessa missbruk bör väl icke det nyttiga annihilera*.