Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkanden. m sorn hvilande förslag; får Utskottet, då några anmärkningar vid förslagen icke blifvit gjorda, härigenom meddela det förklarande, att Utskottet af 56 §:s föreskrift ej kunnat draga annan slutsats, än att begge alternativen, såsom till Grundiags-enlig behandling godkända, böra, hvart efter annat, till antagande eller förkastande af samtliga Respectiva RiksStånden, vid nästa Riksdag framställas, på enahanda sätt som de, äfven under innevarande Riksdag, tili Riksens Ständers pröfning öfverlemnade alternativa projecten till ändring i 38 §• Riksdags-Ordningen. Stockholm den 15 Maj 1818. N:r 43. Constitutions-Utskottets Memorial till Ridder skap et och Adeln i anledning af dess återr en ässer på åtskilliga förslag till Grun dlags-andrin gar. (jenom Protocolls-Utdrag af den ri, 27 och 3o nästl. April samt den 4 Maj har Höglofl. Ridderskapet och Adeln behagat, med gjorda anmärkningar, återremittera Constitutions-Utskottets tid efter annan afgifna förslag till ändringar eller tillägg i 7, 9 och 107 §§. Regerings-Formen samt i 14, 2g och 38 Riksdags-Ordningen. Men, då ingen anledning dertill förekommer, att dessa anmärkningar 112 Const. Utsk. Betänkanden. förklarats utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, finner Utskottet sig ej erättigadt, att, emot innehållet i sednare delen af Regerings-Formens 56 §•> åt berörda återremisser lemna något till jemkning af förslagen verkande afseende. Med tillkännagifvande häraf, får Utskottet tillika anmäla, att de Trenne öfriga Riks-Stånden, till behandling efter Grundlagen, godkänt meranämnda förslag. Stockholm den 15 Maj 1818* N:r 44- Constitulions-Utskottets Memorial till Borgare-Ståndet, i anledning af dess Reitiiss å Herr Edelbergs Memorial, angående tryckning af ett Utskottets Omröstaings-Protocoll.
EmbetsBerältelserna för de förulgångna åren, den första pag. 82 och följande, den sednare pag. iii och följande, innefatta tillika, rörande detta ämne, summariska förteckningar å alla, vid en viss tidpunkt af hvarje år, häktade personer, så väl de i Länsoch Stads-fängelserna, under ransakning, eller sakfällda för brott eller mindre förseelser, som äfven de å Rikets fästningar och allmänna arbetsinrättningar förvarade, antingen för brott till lifstidseller viss tids arbete dömda, eller ock för vanart eller försvarslöshet, merändels på obestämd lid insatta; utvisande dessa förteckningar en år efter annat, med tvenne tillfälliga undantag, fortfarande tillökning i fångarnes antal, destomera anmärkningsvärd, som densamma till större delen härleder sig ifrån den tilltagande mängden af dem, hvilka, R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1S40. ■tillförne för brott straffade eller ock endast såsom försvarslösa, i allmänna arbetsinrättningar ingått. Med .säkerhet kan ock antagas, att sådana fångars antal under de bägge sednast förflutna åren åtminstone icke minskats. Detta lika ofördelaktiga sorn eftertänkliga förhållande,/hvilket äfven, jemte anledningen dertill, blifvit af mig i sistnämnda Berättelse anmärkt, erfordra tvifvelsutan ändring och rättelse i nu gällande författningar. Efter hvad veterligt ar, har Kongl. Maj:t anbefallt vederbörande att i sådant afseende med underdåniga utlåtanden och förslag inkomma. Till de iakttagelser och framställningar angående fångvården i allmänhet och fängelsernas beskaffenhet, hvilka i förra Berättelserna, serdeles i den sistnämnda, finnas anförda, är för den sedermera förflutna tiden endast att tillägga, att den redan år 1836 ifrågasatta och föreslagna förändring af hufvudstadens häkten i så målto gått i fullbordan, sorn åtskilliga nya, smärre arrestrum i det ena af dessa häkten blifvit inredda, hvarigenom ett förut saknadt tillfälle att åtskilja häktade personer tili någon del vunnits.
Frun skulle gifva det till Gösta, stackars Gösta, när han börjat ge sig litet tillfreds, och både först och sist helsa från hans Elin. Äfven säga honom att Elin lefvat, om hon kunnat. (Det olästa Poemet om Paradiset hade Elin tagit ur skrinet, det kunde hennes goda Tante sjelf gömma.) Fru Wahl ville, en dag, trösta sig med att Elin åter möjligen vorde frisk. ”Nej goda Tante,” sade Elin – ”Jag kan inte komma mig. Men jag hade lefvat, om jag kunnat. Efter en stund fortfor hon: ”Jag vet det är inte rätt att önka sig dö. Ett par gånger har jag haft grufligt svårt att låta bli. En gång har jag gjort det, och då gick någonting sönder i mitt bröst. Det var illa gjort af mig. Mamma blir också ledsen när jag är död. Men hon har Alfred.” Mot Modern var hon lydig som alltid – men ej mer rädd för henne. Grefvinnan Ringschöld ville denna gången ej tro på någon fara, och för ögonblick lyckades henne att dåra sig sjelf. Det enda Elin bestämdt fordrade var att hennes Mor och Fru Wahl alla aftnar skulle, ordentligt afklädda, lägga sig – för några timmar åtminstone. Den gamla Doktorn vakade sjelf hos henne om nätterna. Dagen före Elins födelsedag, var hon så dålig, att Doktorn väntade hvart ögonblick, att det, som han sade, skulle blifva en Ängel till i himmelen. Men Elin vaknande ur en djup dvala, som Doktorn trott vara hennes sista, sade till honom: ”Min goda Vän, jag dör inte ännu. Jag skall väl fira min födelsedag.” Doktorn gick beskedligt i fönstret ock gret, men Elin kallade honom tillbaka och tröstade honom. Mot aftonen blef Elin bättre än på länge. Grefvinnan, som hela dagen varit mycket att beklaga, tog åter hopp till sig. När hon kl. 11 på natten lemnade dottern, var någonting ömt men afskedande i detta God natt. Ännu vid midnatten var Elin ganska rask och stor glädje deröfver i huset. Två timmar sednare, just vid samma tid som Elin föddes – afsomnade hon lugnt och stilla, som ett trött barn. Inne hos henne voro då endast
I dessa länder åtminstone måste det då antagas, att presterskapet hunnit den höjd af upplysning, att den kristna religionsläraren icke anser sig förhindrad att nedkalla välsignelse öfver en tillåten förening af en kristen med en person af annan religion. För mig skulle det åtminstone vara ytterst nedslående, om jag skulle nödgas fatta den föreställning om Svenska presterskapet, att detsamma skulle anse ett sådant förfarande ej låta förena sig med dess öfvertygelse om kristlig fördragsamhet. Det synes äfven af detta Betänk., att inom LagUtskrt funnits åtminstone en prest, som icke delat de öfrigas åsigter, då nemi. reservationer äro anmälda endast af 3 prester, och Utslet dock räknar 4 ledamöler af Högv. Preste-St. Man har emot min erinran, att man borde till vigselförrättare söka någon annan auktoritet, än kronofogden, invändt, att det ingalunda vore meningen, att det civila äktenskapet skulle med högtidlighet afslutas, och en annan talare har sagt, att det vore personens eget värde, och icke hans embete, som borde tagas i betraktande. Men, Mina Hrr, att neddraga denna förrättning till endast en obetydlig handling, åt hvilken man ej vill gifva något yttre tecken af anseende eller vigt, tror jag vara ett stort och farligt misstag. Denna förrättning ligger dessutom helt och hållet utom kronofogdens vanliga verksamhet, och man bör väl lemna likartade göromål åt samma person. Utan att på något sätt vilja uttala någon missaktning mot kronofogdar i allmänhet, utan fastmera tillerkännande dem allt det värde, som dem kan tillkomma, anser jag denna förrättning vara för dem alldeles främmande. Om man nödvändigt vill härtill taga någon underordnad tjensteman på landet, hvarför då icke heldre ihågkomma häradsskrifvare!)? Han står åtminstone närmare en notaries qvalifikationer, än kronofogden gör, och han är den egentlige notarien i allt som rörer beskattnings-väsendet, men har ingenting att göra med sjelfva de exsekutiva åtgärderne. Efter min öfvertygelse vore dock domaren den lämpligaste auktoriteten i detta fall.
Under vanliga förhållanden äro icke heller betainingsvilkoren hårda* ty dels sker utlåningen i vinlerlegad och torr säd, hvaremot återbetalningen äger rum under en årstid, då spanmålen ännu ej hunnit att fullkorn - 21 ligt hoptorka, och dels händer oftast, att sädesprisen, höga om våren, falla mera eller mindre efter fulländad skörd; hvarföre också mången lånar ur magazinct icke för att sjelf förbruka spanmålen, utan för att genom densammas försäljning åtkomma penningar för någon tid, under beräkning att till hösten kunna uppköpa annan säd för ringare pris, men stundom händer dock, att en missgynnande skörd uppjagar spanmålsprisen redan på hösten, då återbetalningen skall ske, i hvilket fall lånens indrifning är förenad med mycken svårighet och ofta erfordrar lagsökning. Under sådane förhållanden eller då missväxt och spanmålsbrist inträffat, visar det sig mest uppenbart att magazins-anstalterne, såsom de nu äro inrättade, icke uppfylla sitt ursprungliga ändamål, att vara en hjelp i nöden. De hafva utlånat sina förråd redan på våren, då förhoppningarne på årets skörd ännu voro lofvande, och de stå tomma vid den tid, då missväxten är gifven och behofvet påkallar undsättning. Visserligen fyllas de åter under vintern, för att påföljande vår ånyo börja sina utlåningar; men hvad då utlånas är icke besparingar från den goda tiden, utan insamlingar från en redan förut otillräcklig skörd, hvars tillgångar ingalunda ökas derigenom, att en del deraf någon tid förvarats å magazinet. Skiftesverket i Länet fortgår i allmänhet med drift och ordning. De af Länets Landtmätare, som gjort sig kände för skicklighet och flit, sakna icke sysselsättning och anlitas stundom i den mån, att de måste afsäga sig en och annan förrättning. Allmogen inser mer och mer fördelarne af laga skiften och omöjligheten att kunna ändamålsenligt sköta jorden, så länge ägorna äro sammanblandade. De större byarne, synnerligast på slättlandet, äro derföre nu nästan allmänt sprängde genom skiften och deraf föranledda utflyttningar.
Kniggeska donationsfonden 5,000: — f 5,000: ___ 5,000: Summa 117,176: 28. 2. 122,566: 41. 6- Vid räkenskaperna har någon anmärkning icke förekommit; och befunnos, vid anställd inventering, säkerhetshandlingarne i god ordning. Vexelimdervisiring-ens Normalskola i Stockholm. De af Direktionen i Sällskapet för vexelundervisningens befrämjande till Revisorerne aflemnade räkenskaper hafva icke undergått granskning i Kongl. Kammar - — 150 — rätten och redovisa, utom de för Normalskolan anslagna medel, jemväl de belopp, som blifvit beviljade för Stockholms Folkskolelärare-seminarium samt till stipendier ät elever vid samma Seminarium. Fö ihälla ridet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: licbct* år 185©. år 1851. Balans från föregående året: Utlånta medel 29,500: 28,000: Fordringar 2,162: 24. — Doneradt kapital, 8,000 Rdr, som föres inom linien. TJppljörd: Statsanslag till Normalskolan 2,000: — 2.000: — „ Balans till påföljande året: Doneradt kapital, 8,000 Rdr, fördt inom linien. Säkerhetshandlingarne befunnos, vid inventering den 14 nästlidne Oktober, i behörig ordning, och mot räkenskaperna har anmärkning icke förekommit. — 151 — Nya Elementarskolan i Stockholm. Räkenskaperna, som blifvit, i Kongl. Kammar-rätten för båda åren granskade utan anmärkning, utvisa följande förhållande: »eliet. år S85Ö. år ISSI. Balans frän föregående året: Uppbörd: Statsanslag Afgift för lärjungar — Utgifter: — Balans till påföljande äret: Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinra. Bergsskolan i Fahlun. Dess räkenskaper äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda revisionsåren utan anmärkning samt utvisa följande förhållande: »eliet. år 185© • år 1851. Balans frän föregående året: Uppbörd:
De i dessa föreslagna tillägg afsJogos, I afseende på tryd/rihetslagen beslöt Bonde-Ståndet, att det på bordet hvilande förslag till inrättande af en jury i tryckfrihetsmål, i stället för det hittills antagna Domoch Rättegångssätt, skulle antagas. Hvarjemte Hedervärda Bonde - Ståndet förordnade, att de nu i afseende på ändringar i Grundlagarna fattade Beslut skulle till Constitutions - Utskottet öfverlemna?, med vänlig anmodan att, till justering hos Riksens Ständer, inkomma med redaction af alla de förslag, som. af satn teliga Riks - Stånden blifvit godkända, samt af de i Grundlagarna, hvilka omedelbart af de antagna förslagen bero, och således derefter böra lättas. Ut Supra. S. D. fter uppläsandet af särskildta Utskottets, d. 10 Juni aflåtna, nu ankomna Memorial, angående bestämmandet af arfvode och tractamente för Utskottets Tjenstemän och Betjening, fann Ex Protocollo Olof Werlin. He - Den 13 Juni, 429 Hedervärda Bonde - Ståndet skäligt, att till hvad Utskottet, detta ämne rörande, deruti föreslagit, lemna sitt bifall; hvarom Vederbörande skulle på •vanligt sätt underrättas. Ut Supra. - Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. L/å nu åter föredrogos Stats - Utskottets d. 34 Maj afgifna och sedan sista plenidag på bordet hvilanda betänkanden iso I anledning af Riksdagsmannen Sandstens Memorial, om tillstånd att få erlägga Krono - Utskylderna i spannmål. ato Angående Herr Landshöfdingen m. m. Focks motion, om Lön för Er 1313. 3:0 Om Slottsbyggnaderna på Kungsöhr; och 4:0 I anledning af Herr Öfversten GA. Bergenstråles Memorial, om indragning och reglering af öfverflödiga Embeten och Tjenster; Blefvo dessa Betänkanden af Hedervärda Bonde - Ståndet godkända. Ut Supra.
Prof. 1862 Ä 1863. 7 Samt. 1 Afd. 26 Haft. 2 10 Lag-Utskottets Memorial N:o 66. samma; och emedan tre Stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet något vidare utlåtande i anledning af återremissen ej erfordras; hvilket Utskottet härmed får hos Vällofliga Borgare-Ståndet vördsamt anmäla. Stockholm den 21 September 1865. Stockholm, tryckt hos Sam. Lag-V t skuttet i Utlåtande N:u 67. 1 !¥:» 62. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Okl. 1863, kl. 12 tnidd. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Förordningen, angående handelsböcker och handelsräkningar, den 4 Maj 1855. Berörda Kongl. Förordning stadgar, bland annat, att räkning å varor, af köpman utborgade till annan än köpman, skall tillställas gäldenär inom tre månader efter utgången af det år, hvarunder det utborgade i handeisboken inskrefs, der ej annorlunda blifvit uttryckligen aftaladt, vid äfventyr, om det försummas eller köpman underlåter att inom nämnda tid hos Rätten eller Konungens Befallningshafvande söka gäldenären, att vitsord för sådan fordran ej tillkommer handelsbok. Godkänner gäldenären räkningen, genom påskrift derå, blifver denna lika utmätningsgild, som förfallet skuldebref, hvilket ock är förhållandet, om han underlåter att inom tre månader, efter det han räkningen emottog, tillsäga köpmannen att räkningen icke godkännes, eller om han inom den tid ej instämmer klander derå. Nu har uti en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt, tili Lag-Utskottet remitterad motion, N:o 2, Herr Hydin fästat uppmärksamheten på de olägenheter, hvilka dessa stadganden medförde isynnerhet för minuthandlanden, den mindre fabrikanten och handtverkaren. De fingo nemligen allt för länge vänta på liqvid för de utborgade varorna.
Det är nemligen en bekant och intet tvifvel underkastad sak, att medelst den nu påskyndade afverkningen af pannan, och endast till följe af denna, framkommer en produkt, som innehåller mera finkel och andra orenande ämnen, än när afdestilleringen försiggår med erforderlig långsamhet. Endast den omständigheten, att till följe af den forcerade afverkningen ofta nog ingen tid blir öfrig att företaga den nödiga rengöringen af apparaten, bidrager mycket till ett orent och dåligt bränvin. Men utom det att produktbeskattningen medger att vid den första afdestillationen, nemligen vid mäskens afverkning, erhålla en bättre produkt än vid pannbeskattningen, medför den äfven, lika med mäskbeskattningen, den väsendtliga fördel, att af giften för omdestillering förfaller, hvarom ofvanföre är taladt. Produktbeskattningen har derjemte det företräde framför mäskbeskattningen och beskattningen afjden råa naturprodukten, att den medger att begagna ett mindre godt material, ja till och med frusna och skämda potäter, som icke på annat sätt kunna finna något nyttigt användande. Vidare får det,såsom ett särdeles väsendtligt skäl för produktbeskattningens användande, märkas, att man genom den uppnår en på en långt säkrare grundval stödd beskattning, än fallet är med någon annan, i det man nemligen med säkerhet kan räkna på att hvarje skilling, hvarmed man i författningen beskattar den färdiga produkten, blir en verklig skilling, och icke blott en diktad, som endast figurerar på papperet, liksom man äfven undgår nödvändigheten att bestämma olika skattesatser, efter som olika material användes.
Flickorna upphörde genast med sin egen toilett och skockade sig i en ring omkring oss för att se huru europeer vid ett dylikt tillfälle buro sig åt, och för att lemna oss det biträde, som kunde vara af nöden. Några sprungo skrattande och larmande omkull hvarandra för att ögonblickligen skaffa oss hvad vi begärde, en höll spegeln, en annan rakborsten, en tredje tvålen o.s.v. Kring dem samlade sig andra äldre qvinnor, hvilkas svärtade tänder angåfvo, att de voro gifta hustrur. Litet längre bort stodo män af alla åldrar. Slumpen hade här helt oförmodadt visat oss en tafla ur folklifvet af det mest angenäma slag. Den glada sinnesstämningen fortfor, då vi strax derpå i allas närvaro spisade vår frukost på bottenvåningens förstugusval, omgifna af våra förra tjensteandar, nu nedhukade kring oss i knäböjande ställning, ständigt sänkande hufvudet mot golfvet, skrattande och pladdrande. Lika muntert gick det till, då jag en stund derefter inköpte några lefvande sötvattensfiskar och inlade dem i sprit, dock med den skilnad att flickorna nu under några utrop, som skulle visa deras rädsla för att fatta tag i de lefvande djuren – ehuru väl fiskrensning eljest hörde till deras åligganden – åt männen öfverlemnade bestyret att fasttaga fiskarne och inlägga dem i spritburkarne. För en i sprit inlagd orm låtsade de vara ytterst förfärade, oaktadt dess spritoch glashölje, och sprungo skrikande undan, då någon plötsligt närmade burken med ormen till deras ansigten. Anmärkas bör till japanesernas heder, att oaktadt vi ingalunda voro omgifna af någon vald krets, under hela tiden ej hördes ett enda stötande eller förolämpande ord bland de tätt packade åskådarne, ett förhållande som ger ett begrepp om den utmärkta sällskapston, som här är rådande, äfven bland den allra lägsta befolkningen, och som visar, att japaneserna, om de ock hafva mycket att lära af europeerna, dock ej böra taga dem efter i allt.
Jag för min del skulle tro, att någon inblandning uti lotsarnes nuvar. lönevillkor och det behof af förbättring, som dessa möjligen kunna hafva, icke är för R. St. nödig. Ii. St. hafva ej haft att befatta sig medbestämmandet af lotsarnes lönevillkor, och lotsmedlen hafva, som K. M:s nåd. propos. vid denna riksdag ådagalägger, icke så obetydliga tillgångar, att icke dermed en reglering af lotsstatens lönevillkor skulle kunna äga rum, såvida nemi. någon tillökning i nyssnämnde löner finnes af behofvet påkallad. På dessa skäl anhåller jag om återremiss af betänk.; icke som skulle jag genom densamma anse, att en undersökning af förhållandet icke vore af behofvet ganska mycket påkallad, men emedan jag önskar, alt Utsk. måtte ändra sitt tillstyrkande och hemställa, att K. M. täcktes taga saken i nåd. öfvervägande sedan undersökning är gjord. Hr Virgin, Christian Adolph: Utan att söka inverka på II. Ståndets deslut, vill jag blott underrätta derom, alt en comité', i hvilken jag erhållit Konungens nåd. befallning att vara le - 398 Den 30 October f. m. damot, redan är af K. M. förordnad till undersökning af loisstatens lönevillkor, och hvilken bör till K. M. inkomma med und. förslag till de förändringar, som kunna anses vara af behofvet påkallade. Hr von Troil, Samuel Gustaf:
Det påstås här, att det finnes ett starkt syskontycke mellan taflorna från tsarens land o c h de tre öfriga nordiska länderna. Må vara i koloriten, ty den har hos dem alla en kall, blå färgton, så olika taflorna från det sydliga Europa, med sina mjuka, varma färger. Det säges, att ej mindre än 16 pris blifvit tilldelade svenska artister. Storartadt i sanning, då ett sådant konstnärsland s o m Italien ej lär hafva fått flere än 17. Bland taflorna i » Kvinnsns byggnad », s o m på mig gjort ett djupt intryck, är en som benämnes » To the Front » och är målad af lady Buttler från England. I bakgrunden synes en gammalmodig fästning, från hvilken aftågar ett kavalleriregemente. En skara människor af alla åldrar och stånd har samlats för att önska de ståtliga krigarne — s ö - ner, bröder eller män måhända — lycka i den förestående sammandrabbningen med fienderna. Mödrarna hafva all möda att afhålla sina små älsklingar från att blifva nedtrampade af hästarne, då däremot ett par gråhåriga gubbar med ålderdomens hela resignation synas med böjd hjässa och sänkt blick mumla en tyst bön för de borttagande. Hvarje ansikte på denna tafla återspeglar sant o c h klart någon af de olika känslor, som vid ett dylikt tillfälle komma själens strängaspel att vibrera; af hopp och förtviflan, af beslutsamhet eller undergifvenhet, af m o d eller svaghet. Hvarje figur i denna tafla är i minsta detalj ett litet mästerstycke, så fulländadt, så själfständigt, o c h det hela s o m en prolog till krigets glänsande, men grymma skådespel. Från denna tafla i » Kvinnans byggnad » vilja vi fortsätta o c h göra en liten visit i tyska o c h franska kvinnornas resp. utställningar Hvad handarbetena i den tyska beträffar, synas de mera vara ämnade till hemmets prydnad och nytta än för tillfredsställandet af en öfverdrifven iyx, hvilket däremot synes vara fallet med de franska.
Liz öfwer 2v, sorn kunna komma i kräga att taga afsked, njuta lika rätt med Swensta Officerare, att wid afskedstagande genast utbekomma stna Accords-crsättningar. pä det af Riksens Ständer förestrefne sätt. Wid detta tillsatte sär jag äfwen ödmjukeligen framställa, om icke den besparing som nu finnes, och framdeles kan tillkomma af Finsta Eppectancc-fvnden, derigenom att Befälet efter hand transporteras till sysilor pä Stat, mä fä anwändas till formerande af ett eller 2me Gränts-Compagnier till Gräntswakters utgörande wid Grisielhamn och Törmä, af härwarande Finsta Soldater, omkring 150 sipcken, hwilka förklarat sig i Swensk tjenst wilja qvarstanna, under Finskt Befäl, i annor händelse mäste detta stridbara Folk tillätas äterwända till sin fosterbygd, och dä Finsta Befälet i alla fall, njuta Expectance-löner, samt derest indelt trouppe i annat fall med appart aflöning mäste commenderas till gränsbewakning, lära Högloflige Ridderstapet och Adeln nog samt inse att Staten härwid ingenting förlorat. Hwad Herr Capitain för öfrigt behagat anföra om det wärdiga sätt bwarmed Högloflige Riksens Ständer fihägkommit mine förtjenster, medelst §o ärs donation af Läckö Kungsgärd, hwaraf minnet derigenom blifwit förewigat och hwilket borde blifwa en anledning för ung att icke glömma dem, som medwerkat titt min ära m. m.. sä kan jag icke utan rörelse erinra mig, Högloflige Riksens Ständers mig wisade wälwilja, hwilken är lika smickrande som ärofull, och som lemnar mig ett ärligt understöd af omkring 1200 R:dr Banco, 2!6