Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. N:o 15, i anledning af väckt motion om tillstånd att alla tider af äret fortsätta auktioner å landet till klockan 9 på aftonen. Utskottets hemställan afslogs. N:o 16, i anledning af väckta motioner om tillägg till 5 § i Kongl. För ordningen den 29 Augusti 1845, angående sockenstämmor i riket. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo ett meddeladt utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adjelns Protokoll den 7 dennes, hvaruti bemälde Riks-Stånd inbjudit de öfrige RiksStånden att instämma i dess vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkande N:o 4, i anledning af väckt förslag om nya byggnadslagar ra. m., med afseende på hvad Utskottet i sednare delen af detta Betänkande hemställt, fattade beslut, alt Rikets Ständer skola i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj-.t an hålla, alt allmänna bestämmelser för bebyggande af städer, köpingar samt sådana platser å landet, der, till följd af jernvägs-anläggningar, granskapet till andra större Bih. till R. St. Brot. 1859 $ 1860. 9 Sami. " 24 186 Prot.-Utdrag den i4- Januari i860. kommunikationsleder eller ock af andra orsaker städer eller köpingar synas komma att uppstå, må af Kongl. Majit i nåder utlärdas. Preste-Ståndet, som återremitterat Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIskollels Betänkande Nio 4 i förberörde del, frånträdde detta sitt beslut och antog Ridderskapet och Adelns ifrågavarande inbjudning. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet.
Domsto len ösvervoro. 8edon Kikets 8tönder, genom underdånig 8krisvelse os ilen l i Noj 182c), gisvit tillkänna, ott de ieke onlogit c!en foreslogno förändringen , busvudsokligen os lisl. blia!, ott nol-ionen, sedan urminnes lider, vore von ott se bogsta domoremogten os Nonorken utösvas, somt ott en söröndring i detta sfseende 8vörligen skulle kunno verkställas, oeb mäbändo vore skadlig, sörklorode Kongl. Noj:t den ii 8e^tember sistnämnde ör, ott Ilon tor ögonblieket ej ville äterkommo lill denno srägo. Nen eller det Rikets 8tönder till Kongl. Noj:ts stodsästelss ölverlemnot oell Kongl. Nojrt godkänt dero8 sör8log till en öndomälsenligore orgonisotion os 8tots-Ilädet, bvorok endro nyttigo förändringar i somböllsordoingen borö bärllyto, onser Kongl. Noj:t tidpunkten vors inne, dö logskipningen bör blifva befriad srön möjligbeten os ollt onnol inflytande ön logens, 80m bör ulgöro grunden sör Domstolarnes be8lul. I tordno lidebvors vsr logskipningen i 8i8lo instans utölvod of 8verige8 Konungor. Knligt 1^ os Kogerings-Kormen den 6 duni ,8oy, ör densamma onsörlrodd öl en gerhild Domstol, nemligen ldögste Domstolen; oeb 28 H:n os nömnde Orundlog innebäller, oll olla lllogste Domstolens beslut borö utfärdas i Konungens vsmn eller under Höns 8eeret. Ned löronledonde bärof, bor Kongl. Noj:t redon, genom Kungörelse den 6 duni 1820, under, öttot ollmönbeten, ott Högste
Rikets Ständers anhållan om bestämmande af en viss tid för försäljningen af ICronans Tionde af Koppar, Jern och Alun, föredrogs jemte Kammar-Collegii och StatsContorets infordrade utlåtande den 12 Maji 1824; men Kongl. Maj:t fann ej skäl att dertilll lemna bifall. 60. Angående sökt Löneförhöjning för Kronofogdar och Häradsskrifvare i Götheborgs och Bohus Län. Anmäld den 17 Sept. 1823, med bifall till Rikets Ständers yttrande om en Bil. t R. St. Just. Omb.ns Emb.-Rer. d■ 4 Nov. 1828. 3i Allman reglering af Krono-Beljeningens och Lands-statens Lönings-vilkor, ville Kongl. Maj.t hafva anbefallt Kammar-Collegium och Stats-Contoret, att upprätta förslag till förnyad Aflönings-Stat för denna Tjenstemanna Corps, och det samma till Kongl. Maj:t insända. 61. Om Pension för afl. Slats-Commissarien Videgrens oförsörjda Döttrar. Anmäld den i5 Sept. 1823, och StatsContoret underrättadt om beslutet. 62. Om upplåtelse af den under Gripsholm lydande Lägenheten Tegelhagen till Interressenterne i Gripsholms Fabrik. Den 16 Januarii 1824 remitterad till Landshöfdingens i Nyköpings Län underd. utlåtande. Den 18 påföljande Febr. biföll Kongl. Maj:t Rikets Ständers hemställan om de i den underd. skrifvelsen omförmälde Lägenheters försäljning med vilkor, som Landshöfdingen i Södermanland föreslagit. 3a Bil. t. R. StJust. Angående bidrag af Stats-Verket till en föreslagen Pensions-Cassa-Inrättning för Civile Embelsoch Tjenstemän; hvartill plan blifvit af serskilde Comiterade utarbetad och till Statsutskottet öfverlemnad. 64. Angående väckt fråga om Häradshöfdingars pensions-rätt. 65. Angående Pensions-rätt för Landsliöfdingar.
Albert var en af dessa goda, älskvärda, genomhederliga varelser hvaraf så tunnsådt är, men han var icke af dessa starka, bergfasta, storartade karakterer – ännu tunnsåddare – och hvilkas själs strängar kunna af lidande och motgång spännas så högt som helst, utan att dock brista; de endast vibrera högre. Albert var nära att förgås af smärta när han såg Elina plågas, men ingenting kan likna hans förtjusning, hans alldeles ursinniga glädje, hvilken yttrade sig i höga skutt och hopp när »Frun», en liten stund efter sedan Albert lemnat sängkammaren, kom ut till honom med den glädjande underrättelsen att – han hade en liten frisk och rask dotter, samt att den unga modern befann sig likaledes. Sedan han i glädjeruset omfamnat »Frun», utropade han: »Ja, lika godt! gerna en dotter – bara Elina är utan all fara!» och nu skyndade han in för att hälsa mor och dotter. Elina förmådde blott trycka hans hand, sedan somnade hon lugnt och stilla. Albert stadnade inne hos henne, och under hennes trenne timmars sömn rörde han sig aldrig, bullrade icke en enda gång, knarrade icke med sina stöflor, stötte icke någon stol mot väggen eller släppte några småsaker i golfvet, härskade sig icke eller nös, hvilket allt är något så admirabelt hos en herre, att vi ej kunna annat än redogöra derför, tillskrifvande denna alldeles ovanliga och oerhörda händelse, hans alldeles ovanliga och oerhörda kärlek till sin lilla hustru. Efter de trenne timmarne vaknade Elina. Albert var allena inne hos henne. Hon räckte honom ännu en gång handen, han nedböjde sig mot henne, och en af dessa stumma engla-tystnader inbröt, under hvilka hjertat simmar i idel fröjd, och själ och förstånd och förnuft och hela dessas anhang – slumra, utan att ens drömma. Men nu hördes ett litet fint pipande i ett af den dunkelt upplysta sängkammarens mörkaste hörn. »Hvad är det?» sade Elina nästan förvånad, och Albert gick dit, hvarifrån ljudet hördes, och kom snart åter till Elina med – hennes dotter. Min Gud hvad Elina var glad!
Särna sockens ofvannämde befolkning utaf båda könen och af alla åldrar ^^*139 440 Folkmängden var vid 1838 års mantalsskrifning, inberäknadt Särna sockens befolkning 139,072 personer och har under de sedermera förflutna fem åren sålunda endast blifvit ökad med 368 personer. Orsaken dertill att folkmängden nu i så ringa mån tilltagit emot hvad förhållandet under föregående fem åren var, ingenfinnes förnämligast uti den svåra rödsotsepedemi, som år 1839 i flere socknar åstadkom en sä ovanlig dödlighet att inom nio veckor mera än 2,000 personer deruti afledo, och hvilken jemväl år 1840, ehuru endast i några få socknar, hvarest den föregående året icke var gångbar, betydligen ökade dödligheten. Såsom en till det anmärkte förhållandet bidragande orsak torde äfven böra anföras, allmogens nödställda belägenhet under år 1838, i följd af 1837 års missväxt samt deras under flere föregående, mindre gynnsamma år åsamkade skulder. Utan skyddskoppympningen och fortfarande fredslugn hade vid sådane omständigheter otvifvelaktigt befolkningens antal under ifrågavarande tiderymd kommit alt lida en minskning, som icke kunnat ersättas genom de tidiga giftermål, hvilka i Dalorten ännu mycket befrämjas af den bland allmogen från längre tider tillbaka rådande sed, alt bonden, emot öfverenskomne underhållsvilkor, mången gång utan lagligen upprättade afhandiingar derom, understundom i förtid lill barnen öfverlemnar sin egendom, hälst dessa sålunda tillkomna hushåll, då hastigare öka behofven, än medel dertill kunna hämtas genom utvidgadt jordbruk och tillgängliga biförljenster, hvilka icke sällan äro beroende af tillfälliga omständigheter och den mer eller mindre gynsamma konjunkturen för näringarne i Länet och andra landsorter. X folkets bildning, seder och lynne samt konst och näringsflit har un - 4 der nu ifrågevarande tidrymd, icke visat sig någon märkelig förändring.
En Tjenstehjons-stadga skall lika bewara bens rätt som stg til Tjenstehjon städja läter, som dens hwilken detsamma städjer, den skall innehälla de allmänna wilkor som til et sädant ömsesidigt bcwarande af dädas rätt äro nödwändige — och det bljfwcr en sä mycket större anledning för Riksens Ständer at med noggranhct läta stg yärba om bädas rätt, som, dä Riksens Ständer inom stg träl äga comiakenter af det ena men ej af det andra wilkoret, den minsta mäld til Husbönders förmän skulle blottställa Riksens Ständer för misstydningar af det nit hwarmed de omfatta alla hcmmawarandes fri - och rät-, ligh eter Riksens Ständer hafwa updragitberedandet af en LjrntzchjonS»istadga ät dest Lconomista Utskott. Oct ärcistgr nu för Riksens Ständer at i stna klena gransta detta Utstötts projoöt, och at innan de inlämna det tik Kongl. Majtt pröfwa ym deri räder ben rättwisa hwilken hör stämpla en af Riksens Ständer beredd Lag., sz Jag wägar derföre för Höglofliga Ridderstapct och Adeln och till dest omdöme anföra de anmärkningar hwartil.jag blifwit föranledd af 2:ne i min tanka curaÄ«nstista drag i det af Lconomis Utskottet inlämnade projeÄ. Jag menar stadgandet om de Personer hwilka kunna twingas til ärssteiist och om husagan. I min tanka tilhörcr en Tjeiisfihjons-stadga at bestämma förhällandet mellan Husbonde och Tjenstefolk sedan de fritt ingått i denna Kelacion med hwarandra, men jag tror det ligga utom dest gränts at förestrifwa nägon, som ej sjelf sä för godt finner och stg annorlunda föda kan, at nödwändigt taga ärstjcnst.
2. från hvilka 147,741 R:dr io sk. 2 r:st. den under loppet af år 1835 Arméens Pensions-Cassa tillkommande andel af |:delar utaf Wadstena Krigsmanshus-Cassas äldi’e Inkomster, hvilkas belopp vid Räkningens uppgörande icke var kändt, dock hör afdragas. Till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 15 Februari 1834 hafva under berörde år blifvit till Arméens Pensions-Cassa öfverlemnade |:delar af Wadstena Krigsmanshus-Cassas och Arméens Pensions-Cassas gemensamma Capital. Redo"örelserne öfver användandet af anslaget å Riks-Statens 7:de O O m Hufvud-Titel till Pensionerande af Militaire Embetsoch Tjenstemäns samt Under-Officerares med vederlikars i fattigdom efterlemnade Enkor och Barnj hafva från Directionen öfver Arméens Pensions-Cassa blifvit till Kongl. Kammar-Rätten inlemnade och derstädes för hägge åren 1834 och 1835 granskats med anmärkningar, samt utvisa: Debet. B al ance från föregående året: Stats-Anslag från yxle Hufvud-Titeln . 23,000: 23,000: Utgift: Centonal och Femprocentsafgift till Wadstena Krigsmanshus-Cassa 3:25. — 1:21. l. — Balance till påföljande året: Behållning, bestående i outtagne Pensioner och Gralificationer 9,680:43. 8. 7,617: to. 8. Vid dessa Redogörelser hafva Revisorerne icke funnit något att anmärka. lionas. t&fver-Snteiicletg-lfjiiihctets Redogörelse för anslaget till byggnader och reparationer af Kronans hus i Stockholm. Räkenskaperne öfver nämnde å 8:de Hufvud-Titeln uppförde Statsanslag hafva för åren 1834 och 1835, blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkningar; Och utvisa följande förhållande:
Maj förlidet år i Nåder uppdragit åt vissa särskildt utsedda Kommitterade, att, efter vederbörligt kungörande, emottaga anmälanden och lemna nödiga upplysningar angående expositions-artiklar, äfvensom, der så påfordrades, sjelfve träda i verksamhet, ej mindre lör att föranleda eller tillvägabringa goda artiklars utställande, än ock att, så vida ett tillräckligt antal mot ändamålet svarande landlbruks-arliklar blefve till utsläll - Expeditions-Utskottats Förstat/ ti/l underd. Skrifvelse N:o 155. 439 ning anmälda, föranstalta om doras utsändande oell hemförande på Svenska statens bekostnad till och från någon fransk hamu, — hvilka Kommitterade under den 21 nästlidne Januari med åtskilliga i oell för fullständigt utförande af nämnda uppdrag nödiga hemställanden till E. K. M:t i underdånighet inkommit, hvaremellertid från Kejserliga Franska Regeringen officiel underrättelse ingått, att den ifrågavarande, till den 1 förlidne Juni utsatta expositionen i Paris af race-djur oell landtmanna-produkter icke komme att ega rum innevarande år. Då del likväl vore att antaga, det en dylik exposition, som den nu inställda, komme att inträffa under något af de nästföljande åren, har E. K. M:t nu i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att på deras Riksgälds-kontor, såsom kreditiv, anvisa en summa af Femtio Tusen R:dr banko, att af E. K. M:t, i mån af behof, användas till bestridande af omkostnaderne för sammanbringandet och afsändandet till Frankrike, återhemtningen derifrån och vården i expositions-lokalen af de bidrag, som från Sverige lill denna exposition aflemnas, samt för transporten från Paris till svensk hamn af de utländska djur, landtmanna-redskap och produkter, som för svensk räkning å expositionen uppköpas, äfvensom att af denna summa måtte få beläckas de mindre betydliga utgifter, hvilka för den innevarande år tillämnade, men inställda expositionen egt rum.
Finnes någon öfver gränsen införa tillåtna varor af de slag och till den myckenhet, att, enligt hvad i denna förordning är stadgadt, införselstull derför eger rum, men varorna 4 Bevillnings-Vhkottets Betänkande M 6. r icke af behörig förpassning äro ätlöljda, ansvare såsom för tullförsnillning, likväl med iakttagande af hvad för särskildt fall är i § 6 stadgadt. § 21. Införas landvägen från ena till andra riket varor, hvilka enligt denna förordning äro till införsel förbjudna, eller finnas vid undersökning flera eller färre eller andra slags varor, än som i den medföljande förpassningen äro upptagna, eller äro varorna eller emballagerna icke försedda med de i förpassningen omförmälde stämplar, sigill eller plomber, ansvare den, som dermed beträdes, i hvartdera fallet, på sätt i ena eller andra rikets tullförfattningar derom i allmänhet stadgas. § 22. Tull-styrelserna i Sverige och Norrige skola, till närmare kontroll å inoch utförseln af varor landvägen från ena till andra riket, hvarje tredje månad tillsända hvarannan förteckning å de varutransporter, som med förpassningar landvägen från ena till andra riket under de trenne sistförflutna månaderna afgått eller ahkommit; äfvensom de inbördes skola lemna hvarannan underrättelse om de föreskrifter, som angående kontroll å varutrafiken tid efter annan utfärdas, samt meddela aftryck af de varustämplar, som i hvartdera riket äro eller varda antagne. Jemväl åligger det bemälde tull-stvrelser, att meddela hvarandra uppgift så väl å do tull-stationer, hvilka äro eller blifva upprättade, hvarifrån och hvartill varor kunna från ena till andra riket förpassas och der tullbehandling kan ega runi, som ock å de tull-distrikt, hvaruti sådane marknadsorter äro belägne, till och ifrån hvilka, jemlikt §11, varutransporter kunna förpassas. Art. Öm Svenska och Norrska fartygs ömsesidiga rättigheter, samt handels-gemenskapen sjöledes emellan de förenade rikena, % 23.
För Justitie-Råden är alltså en följd häraf, att om någon af dem innan han uppnått 65 år, iråkar en svårare sjuklighet, som fortfarande hindrar honom från embetets utöfning, och han tillika är i den ekonomiska ställning, att han icke utan att blottställa egen och sin familjs välfärd kan afgå utan pension, måste embetet antingen ligga neder eller bestridas af den sjukes kamrater, och det förra synes lika litet kunna förenas med Statens eget intresse, som det sednare med billigheten. Den högst ansträngande uppmärksamhet och noggrannhet vid embetsutöfningen, som af Högsta Domstolens ledamöter kräfves under de för hvar och en af dem bestämda tjenstgöringsperioderne, påkallar tillgodonjutande af en tidtals inträffande ledighet, hvilken dock derjemte måste användas för granskning och pröfning af sådane vidlyftigare eller mera invecklade mål, som icke vid föredragningen genast kunnat afgöras; och en för längre tid på denna ledighet skedd inkräktning genom ledamöternes skyldighet att jemväl tjenstgöra för hvarandra, innefattar således ett betungande, som Staten icke skäligen kan fordra. Dessa nu i korthet antydda olägenheter, hvartill ytterligare kommer den för hvarje samvetsgrann embetsman brydsamma ställningen, att nödgas för sin utkomst fortfara med embetsutöfningen längre än helsa och krafter medgifva att göra det på ett för det allmänna båtande sätt, skulle i väsentlig mån kunna afhjelpas, om Justitie-Råden under omförmälde omständigheter, d. V. s. då de iråkat en fortfarande svår sjuklighet eller eljest blifvit till helsan så fötsvagade att de ej vidare förmå embetet bestrida, blefvo berättigade att äfven vid något mindre framskriden ålder taga afsked med en pension, hvars belopp dock borde blifva så mycket mindre än den i allmänhet bestämda, att man deri hade en garanti mot denna exceptionella pensionsrätts begagnande för andra fall, än då ett verkligt behof Såväl för den enskilde, som för statens tjenst gör den nödvändig.
så skall du svara dem: Lika som I hafven öfvergifvit mig, och tjenen främmande gudar, uti edart eget land; alltså skolen I ock tjena främmandom uti ett land, det icke edart är. Detta skolen I förkunna i Jacobs hus, och predika i Juda, och säga: Hörer till, I galna folk, som intet förstånd hafven; I som ögon hafven, och sen intet; öron hafven, och hören intet. Viljen I icke frukta mig, säger Herren, och intet förskräckas för mig, som sätter hafvena sina strand, derinnan det alltid blifva måste, och der intet öfvergå? Och om det än svaller, så förmår det dock intet; och om dess böljor än fast bullra, så måste de dock icke der öfvergå. Men detta folket hafver ett affälligt och ohörsamt hjerta; blifva affällige, och hållat så allt framåt; Och säga icke en tid i sitt hjerta: Låt oss dock frukta Herran vår Gud, den oss arlaregn och serlaregn gifver i rättom tid; och bevarar oss årsväxten troliga och årliga. Men edra missgerningar förhindra detta, och edra synder vända detta goda ifrån eder. Ty man finner ibland mitt folk ogudaktiga, de der ställa snaror och gildre för menniskorna, att de måga fånga dem, lika som foglafångare göra med klofvar. Och deras hus äro full med bedrägeri, lika som en foglabur är full med lockofoglar; deraf varda de väldige, rike och fete. De omgå med ond stycker; de hålla ingen rätt; den faderlösa främja de icke i hans sak, dock går dem väl, och hjelpa icke den fattiga till rätta. Skulle jag det icke hemsöka, säger Herren; och skulle min själ icke hämnas uppå sådant folk, som detta är? Det står grufveliga och styggeliga till i landena. Propheterna lära falskt, och Presterna äro herrar i deras ämbete, och mitt folk vill gerna så hafvat; huru vill eder gå för sådant på sistone?
Detta behof styrkes ock ytterligare deraf, att de anstalter för Jemtlands odling och befolkning, sorn genom Afvittringsverkets och Nybygges-Svstemets införande blifvit derstädes vidtagne , fordra en närmare uppsigt, så vida hvad redan i den delen blifvit tillgjordt icke skall förfalla, innan det för Provincen medfört åsyftad fördel och hvilket, enligt Utskottets öfvertygelse, sannolikt skulle inträffa, om vården af så väl dessa, som öfrige Provincens angelägenheter, uppdroges åt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i VesterNorrlands Län, hvilken, af andra vigliga embets-åligganden inom ett vidsträckt Län, redan förut är tillräckligt sysselsatt, för att kunna med-, lanna inseendet öfver ännu en Proyince, belägen på 20, 30 a 40 mils afstånd ifrån dea ort, der lian eger sitt säte, Tages härvid jemväl i betraktande, att Jemtland i allmänhet erbjuder mångfaldiga tillfällen för närings-företag; hvaribland förnämligast kan nämnas dess outtömliga skogstillgångar, dess raineralstreck, hvilkas bear - Allm* Besv, och OeconUl-sk. Betänkande
December 1847 (införd under N:o 54 i Irsta Samlingen af Hillänget till Riks-ståndens protokoller) föreslagit Rikets Ständer att, för återuppbyggande af deu del utaf staden Christianstad, som ödelädes vid den derstädes i Juni månad sagde är utbrutna eldsvåda, anvisa en summa af 200,000 rrdr, att genom stadens drätselkoinmissions försorg i låneväg utlemnas åt de af eldsvådaa hemsökte fastighetsegare, som uppförde nya hus af sten eller af korsverk^ med ifyldt brändt tegel och kalkrappning; hvarvid såsom lån för stenbyggnader borde erhållas trefjerdedelar samt för korsvirkeshus hälften af husens brandförsäkringsvärde; och boide dessa lån, under iakttagande af de bestämmelser, Rikets Ständer funno lämpligt föreskrifva, få innehafvas utan ränta i fem års tid, från den l:sta nästkommande Juli, och sedermera mot 4 procents ränta under 3 år, hvarefter å primitiva lånesumman borde årligen inbetalas 6 procent, deraf 3 procents ränta skulle beräknas å det återstående lånebeloppet samt öfverskottet uigöra kapitalafbetalning, intilldess lånet vore tillfullo godfgjordt. Enligt hvad högstberörde, af samtlige Riks-stånden till Stats-utskottet remitterade proposition för öfrigt innehåller, har Kongl. Maj:ts befallningshafvande vitsordat de fleste brandskadades oförmåga att af egna tillgångar uppföra nya byggnader i de nedbrunnas ställe, och derjemte, såsom skäl för det sökta låneunderstödets beviljande, anfört svårigheten för de i staden vistande erabetsoch tjenstemän in. fl. alt erhålla tjenliga boningsställen. i händelse de afbrände tomternas bebyggande komme att fördröjas och de redan förut uppdrifna hyrorne följaktligen blefvo ytterligare uppstegrade. Stals-Utskottei Utlåtande, N:o 120. r
Medborgaren med ett obilligt högt pris, eller icke mägtar åstadkomma varor till lika godhet med utlänningens. För vinnandet af detta ändamål, måste i beräkning tagas, att den utländska Manufucturisten, i anseende till den säkra större afsättningen, än någon i vårt folkfattigare Land kan påräkna, alltid är i stånd att hålla ett, i förhållande härtill, lägre försäljningspris, och att de flesta af ifrågavarande varor, utgörande Mode-Artiklar, nedsjunka under deras primitiva värde, sedan de upphört att å allmänna tillverkningsorten vara moderna, då de vanligen, med detta afslags-värde, öfverflyttas till, aflägsnare Länder, Om man rätteligen skulle kunna, uppskatta dessa förhållanden till vissa procent, hvilket förbjudes af det obestämda och vilkorliga, ej mindre afföryttrings-qvantitetens belopp, än af modets varaktighet, skulle värdet af dem i serskilda händelser möjligen kunna uppskattas till 33§:dels procent, men om man ock antager, att utländska näringsidkares berörde fördelar endast bora värderas till det säkerligen ringa beloppet af i5 procent, och dertill i öfvervägande tages, att förtullnings-värdet, oaktadt hiU Bcvil/nings-Ut skot tets Betänkande N.o 27. 91 tills gällande och af Utskottet nu föreslagna ytterligare Controller, icke alltid öfverensstämmer med det verkliga inköpsvärdet, så vill häraf visa sig, att sedan Svenska närings-idkaren, efter billighetens fordran, först blifvit skyddad emot den utländska medtäflarens af loenia förhållanden egande företräden, så återstå af de föreslagne 33idels procent knappa i5 procent, såsom skydd och ersättning för den inhemska industrien samt de drygare tillverknings-kostna» derne.