Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Invånarnes antal uppgick vid 1850 års slut till 1,814 personer, så att folkmängden på dessa tre år ökats med 27 personer. Stadens icke obetydliga, i tabellen uppgifna, ägovidd består, såsom i föregående berättelse blifvit omförmäldt, till en icke ringa del af berg och ofruktbara höjder, hvilka dels alldeles icke, och dels icke utan kostnader, öfverstigande blifvande värdet, kunna odlas. Detta gäller icke blott en del af odaljorden, utan äfven en del af utmarksjorden, både den sorn är och icke är indelad på Lomtern». Öfriga utmarksjorden så väl sorn stadens odaljord brukas i cirkulation, och de sednare åren har för märk Is en synnerlig omsorg och idoghet viri jordbruket, härrörande, som det vill synas, af mindre liflighet i stadens hufvudnäringar: handel och handtverk. På hamnen är arbetadt sedan år 1788 och år 1850 blef elen färdig, i enlighet med en af dåvarvnde Öfverdirektören, numera Öfversten och Ridd»- ren A. E. von Sydow uppgjord och under den 22 Oktober 1843 af Konung Carl XIV Johan i nåder fastställd plan, hvilken medtagit en kostnad af 44,000 R:dr Banko, men derförulan äro från och med år 1788 och till år 1843 å hamnbyggnaden använde ungefär 29,000 R:dr, så att hela kostnadssumman bestiger sig till 73,000 R:dr Bauko, deraf staden häftar i skuld till Staten för ett belopp af 35,000 R:dr, allt Banko. Ehuru hamnen utgör södra slutpunkten af Skandinaviens vestra skärgård, och blifvit betydligen utvidgad, samt lemnar säkert skydd åt fartyg om 8 å 10 fots djupgående, och på redden säker ankarplats förefinnes för 15 å 20 lots djupgående fartyg, hafva hamnen och redden dock ej hitintills blifvit mycket anlitade som nödhamn, ej heller båtstaden att fägna sig ål särdeles ökad liflighet i sjöfart och handel.
St:rs pröfning och afgörande, ehuru §:n, såsom tillkommen på en tid, då ännu icke någon StatsRevision inträffat samtidigt med Riksdag, erhållit den här ofvan antydde ordalydelse. Då Fullmäktige af sådan anledn. funnit sig nu böra till Ilöglofl. StatsUtsk. aflemna R. St;rs Revisorers ofvanomförmälde berättelse angide Riksg:s-verket, anse sig Fullmäktige böra fästa Höglofl. StatsUtsk:s upmärksamhet på följande i samma berättelse framställda yttranden och förslag, hvilka synas vara af beskaffenhet att påkalla särskild anmälan hos, samt pröfning och beslut af Rikets nu församlade Ständer, nemi.: l:o ang:de afskrifning af Riksg :s!tonl.s fordringar för lyftade hredilivsummor (pag. 99 —105 i skrifna, samt pag. 02, 03 i tryckta RevisionsBerättelsen), i hvilket hänseende Revisorerne, som ansett angeläget, att den del af dessa kreditivfordringar, för hvilka behöriga redovisningar erhållits och för hvilka någon vidare betalning icke är att för Riksg:sKont. påräkna, så snart ske kan, varda utur räkenskaperna afförde, till afskrifning föreslagit: a) oersatte beloppet af lyftade medel å det vid 185 0—1851 års Riksdag beviljade mindre kreditiv Rdr 023,209: — 7. b) det vid samma Riksdag beviljade och till hela sitt belopp lyftade kreditivet till Post skjutsLegans förhöjning » 13,000: Den 15 Januari. 25 hvarjemte Kevisorerne hemställt, att c) det vid 1853—1854 års Riksdag anvisade och likaledes till hela sitt belopp lyftade kreditiv till Neutralitetens up rättliållande stort Rdr 2,500,000: och d) den lyftade andelen » 1,500,000: af det vid sistnämnde
Stat behålla ej blott sin under tjenstetiden åtnjutna ordinarie lön, utan ock nu ifrågavarande tillökning 700 R:dr B:ko. Hvad Departemenls-Chefen sålunda föreslagit och Statsrådets öfrige ledamöter jemväl i underdånighet tillstyrkt, täckLes Kongl. Majit i nåder bifalla. 4:o. Enligt anmälan af Chefen för Riksarkivet erfordras till reparationer och bokhyllors uppsättande uti en del rum af nämnde embetsverks hus samt för dettas ytterligare inredning en summa af minst 2,666 R:dr 32 sk.; hvilket belopp jag alltså bör i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Majit täcktes för berörda ändamål af Rikets Ständer äska, att för en gång beviljas. 4 Härtill behagade Kongl. Maj:t, uppå jemväl Statsrådets öfrige ledamöter underdåniga tillstyrkande, i nåder samtycka. 5:o. Genom den af Rikets Ständer sednast anslagna förhöjda inköpssumman för Kongl. Bibliotheket samt genom Svenska bokpressens betydligt fökade alster, kan nämnde bibliotheks tillväxt för närvarande uppskattas till omkring 3ooo band om året. Dess förråder hafva derjemte erhållit rika bidrag, dels genom gåfvor, dels ock genom beredda tillfällen till byten med utländska universiteter, akademier och lärda samfund. Under sådana förhållanden och emedan jemväl allmänhetens flitiga begagnande af Kongl. Bibliothekets ständigt ökade bokskatter tilltagit i samma mån dessa hunnit att ordnas, hafva de der anställde tjenstemännens göromål i den grad förökats, att det, med deras yttersta bemödande, icke blir möjligt att, utan biträde, vidmakthålla behörig ordning inom samlingarna och fortsätta verksamheten i den började nödvändiga riktningen. Med förmälan härom har Kongl. Bibliothekarien Arwidsson, uti en till Eders Kongl. Maj:t ingifven framställning om behofvet af tillökning i Kongl. Bibliotliekels tjenstemannapersonal, underdånigst anhållit, att Eders Kongl. Maj:t i nåder täcktes lör Rikets Ständer föreslå, alt Kongl.
Regering, då Konungen, ej känner språket; men i framtiden tviflar jag, att en Statsrådsberedning skall behöfvas, och då jag ej vill hafva en styrande Minister-conseil, anser jag ej heller rätt att bilda en på förhand öfverenskommen tanka lill prot. inför Konungen. Jag skall emedlertid ej upptaga tiden längre, men hoppas, att grundlagen måtte följas i afseende på den propos., som kommer att framställas, och att Frih. Boye således, i fall han vill göra anmärkning mot Utsk:s förslag, måtte framställa den i sådan form, att grundlagsenlig propos. derå kan ske. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag medgifver gerna, att föreskriften i io § hittills icke kunnat i allo verkställas för reg.ärendernas mängd; och jag skulle hafva svårt att begripa, huru 1809 års lagstiftare kunde vidtaga ett sådant stadgande som det ifrågavar., om jag ej föreställde mig, att de, genom fördubblingen af statssecreterarnes antal, trott sig desto säkrare bereda en möjlighet till alla reg.- ärenders föredragning i Beredn., sorn de ej kunde förmoda, att dessa ärenden skulle växa till en sådan ofantlig mängd, som nu skett. För min del har jag länge umgåtts med hoppet, att något medel skulle kunna utfinnas till förminskande af reg.bestyrens mängd; och jag har härvid förnämligast satt mitt hopp pä landtdagarna, hvilka jag föreställt mig skulle kunna upptaga provinsernas enskilda ceconomiska mål och, i förbindelse med en verkställande committé' under landshöfdingarnas inseende, befria Regeringen kanhända från T9^:delar af den mängd små mål, som nu måste afgöras i Statsrådet. Då emedlertid det nu endast ar besvärsmål, sorn föredragas i Beredn., finner jag betänkligt att borttaga den, emedan den utgör en säkerhet för rättssökanden, att han enl. Tryckfrihetslagen kan få se, huru ärendet blifvit boredt för att framläggas för Konungen.
Maj:ts mig gifna nådiga befallning alt uppgöra underdånigt förslag till ett fullkomligare ordnande af försvarsverket till sjös blifvit fullgjord, genom i ämnet afgifvet underdånigt betänkande, får jag, till följd af Eders Kongl. Maj:ts tillika gifna nådiga föreskrift, i lika underdånighet afgifva utlåtande, i iråga om de kostnader, hvilka erfordras för sjöförsvarets ordnande efter den af mig föreslagna plan, dervid jag i un - 29 derdånighet åberopar, dels hvad jag såsom skäl för vissa corpsers tillökning 1 samma betänkande anfört, dels hvad jag här nedan, i afseende å kostnaden derför, bar nåden vidare anföra: l:o Alatros-corpsens tillökning med 180 man är, på anförda skäl, af mig i mitt of vanna mnde underdåniga betänkande föreslagen och denna tillökning i numerären fordrar följande förhöjning i anslaget: 90 matroser, å 10 sk. dagligen 6,483: 36. — 90 jungmän, ä 6 sk. d:o 4,106: 12. —• 180 man, beklädnad å 30 r:dr 5,400: d:o spanmål 540 tunnor ä 6 r;dr . 3,240: 2 kompagni-chefer, arfvode å 200 r:dr . 400: 4 korporaler, tillökning å 2 sk. dagligen . 60: 40. ~ Summa 19,690: 40. — men som tillgångarne för närvarande icke medgifva bela denna summas utgående, får jag i underdånighet föreslå, att corpsen lill en början endast må ökas med 90 man, för en kostnad af 9,845: 20. — 2:o Kanonier-corpsen, föreslagen till 200 man, hälften kanonierer och andra hälften under-canonierer, men nu bestående af 100 kanonierer och 50 under-kanonierer, erfordrar för ytterligare 50 under-kanonierer: Aflöning å 8 sk. om dagen
Memorandum innehåller vidare, att under det Handlandenas i Calmar oftanämnde ansökning blifvit handlagd, på sätt här ofvan är upplyst, har, under den 21 September nästlidet år, en underdånig ansökning till Kongl. Majit inkommit från Handlandena i Westervik, hvaruti hufvudsakligen på samma grunder, som af Hanlandena i Calmar blifvit anmälde, framställts den önskan, att Kongl. Majit täcktes bereda en förän - 8 Allm. Besv.- och Ekon.-TJiskottets Betänkande, N\o 113. dring uti de genom Danska Förordningen den i Maj i838 stadgade tullafgifter å träd varor. Sedan denna underdåniga ansökning, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, blifvit till Stats-Ministern för Utrikes Ärendena öfverlemnad till den åtgärd i ministeriel väg, som förut, i afseende å Calmar stads Handlandes ansökning, blifvit anbefalld, meddelades densamma under den 2 November nästl. år till Konungens Minister i Köpenhamn , med föreskrift att uti ett sammanhang behandla dessa båda saker och att ytterligare fästa Danska Ministerns uppmärksamhet på den önskan, som Svenska Regeringen i detta afseende hyste och den förhoppning, som vore fästad vid det senast uti detta ämne gifna svar. Uti sitt härå den 28 i samma månad afgifna svar, anmälte Friherre Lagerheim, att han meddelat Kongl. Danska Regeringen åtskilliga documenter, tjenande att upplysa sanna förhållandet. Serdeles hade han fästat uppmärksamheten på det factum, alt, sedan införandet af den nya tariffen, antalet af de Svenska fartyg, som till Danmark importera trädvaror, bevisligen till en betydlig del aftagit; till följd hvaraf de köpmän i Danmark, som handla med denna vara, ingått med en ansökning, som utvecklade den förlust, de skulle lida, om de Svenska trädvarorne blefve uteslutna från bandelsmarknaden i Köpenhamn. Något ytterligare svar härå har likväl ännu icke erhållits.
Utskottet kan ej heller annat än medgifva giltigheten af denna ursäkt. Emellertid saknar icke berättelsen yttranden jemväl i ifrågavarande hänseenden. Till utredande af lagskipningens tillstånd torde nemligen redogörelsen för anställda åtal kunna anses innefatta åtminstone något bidrag, och Justitie-ombudsmannen har dessutom till granskning upptagit åtskilliga åsigter och tendenser, som inom lagskipningen sökt göra sig gällande, såsom i fråga om tillämpning af latitudsystemet, verkan af stämning, ersättningsfrågors behandling m. m. Det ligger i sakens natur att något fullständigt och tillförlitligt omdöme om rättsskipningen icke härpå kan byggas; men om äfven de anmärkningar, Justitie-ombudsmannen härutinnan framställt, medgifvas vara grundade, och de åtal, som vunnit framgång, jemväl tagas i betraktande, så motsäges dock icke deraf det antagande, att lagskipningens tillstånd på det hela är tillfredsställande och att oegennytta och rättrådighet utmärka landets domarekorps. — Afven i fråga om brister i lagstiftningen innehåller berättelsen strödda yttranden och reflexioner, och Justitie-ombudsmannen har jemväl kritiskt behandlat åtskilliga lagstadganden. Så vidt den i embetsberättelse!! härvid begagnade ordställning må anses föranleda dertill, att Justitie-ombudsmannen framställt förslag till förändring i lagstiftningen, äro hans framställningar af beskaffenhet att påkalla särskild pröfning af Rikets Ständer, och Utskottet vill deröfver framdeles meddela utlåtande. Utskottet blir jemväl i sammanhang dermed i tillfälle att yttra sig i anledning af Riksdagsfullmägtigen Mengels förenämnde framställning, hvartill anledning blifvit hämtad från Justitie-ombudsmannens yttrande om långsamheten i lagskipningen och hvilken framställning går derpå ut, att Lag-Utskottet måtte taga något initiativ till upphörande af de täta ombytena af tillförordnade domare i Härads-rätterna.
Discontskuider att betala, få vidkännas en sådan förlust, och att tamma . förbindelser i olika personers händer, genom fortfarande af nu varande Lag, skulle få ett olika värde. Men då man befinner sig i den ställning, att i alla fall fela mot en principe, så marite man väl, liksom i valet aftvänne andra ting, stanna vid det minst skadliga. Om den Liqvidationsmethod, som nu är gällande, får fortgå, så skola derigenom Discontliqviderne ej allenast underlättas och påskyndas, utan Låntagare i Disconterna, genom möjligheten att till sin förmån begagna dessa p pper, gora dem mer efterfrågade , och deras Innehafvare skola, som nu sker, säkert om dem träffa en för begge Parterne förmånlig öfverenskommelse. Den 17 Mar lii, e. m. 235 Discont-skulderne skol* härigenom till stor del öfverflyttas till Enskiha, och ett eljest viodt Capital, pä visst säti och säkeit på det lör Narin» garne och Penningeväsendet minst skadliga, ingå i allmänna Rörelsen Man n å om man så behagar, kalla Agiotage den uppgäld, som Discot tObligationerncs Innehafvare härvul betinga sig af den som lånar eller tillväxlar sig Obligationerj men ett sådant Agio lärer fka litet kunna un lv kas gerom det al Höglofl. UC skottet föreslagna 1 qvidationssätt. Jag tror tvärtom, att det skall derig. norn blifva bade högre och mera tryckande för alla deni som ej beqvämligen kunna umbära en användbar Valuta tor Obönationerne under a!betalnings tiden, och de skola då säkert innom en korrt tid med 20 i 30 Procents Rabatt inlösas at den förmögnare och ej Brist på BancoS,edlar , såsom dä oumgängelige Discontavbetalningar, skall ock ofelbart lör^våi ra Liqvidrne, och denna brist genom Lagsökningar och executiva åtgärder nedtvinga Egendomsvärdet under alla de s förra förhållanden.
Hvad Utskottet uti de 3:ne första punkterna af ifrågavarande Betänkande föreslagit, eller att Rikets Ständer måtte, för sin del, förklara, besluta och stadga: l:o att, med hänsigt lill ifrågakommande jernvägs-anläggningar inom Sverige, antages och fastställes den grundsats, att alla stambanor hädanefter anläggas och utföras genom Statens försorg, samt alt sålunda anlagda stambanor, med allt hvad dertill hörer, komma att anses såsom allmän tillhörighet och stå under Statens tillsyn och förvaltning; 2:o att de med stambanors anläggande förenade kostnader skola af Staten i allmänhet bestridas; dock må vissa delar af sådana jernbanor på enskild bekostnad utföras, mot rättighet för Staten att de sålunda anlagde ban-delarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens företagande, blifvit stadgadt; och 3:o att företagandet och utförandet af de smärre jernvägs-anläggningar inom landet, som för kommunikationer af mindre utsträckning erfordras, må ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten; börande likväl ingen sådan jernbana, sorn kan hänföras under egenskapen af allmän väg, få anläggas innan Kongl. Maj:t, «fter skedd anmälan om samma banas riktning och beskaffenhet, dertill lemnat tillåtelse; och kommer att på särskild pröfning i hvarje fall, bero, om och i hvilken mån dylika företag må af Staten understödjas, hvarvid företräde bör tillerkännas anBih. lill R. St.
E. 124. — i anledning af väckte motioner om inrättande af ett Curhus i Sundsvalls Stad. XXXIII. B. 475. XXXV. A. 275. — i anledning af återremiss å Utskottens förut meddeldte Betänkande, rörande tractamente för Städernes Magistrater och Borgersman, då de till Besigtningar för Kronans räkning varda kallade. XXXIII. B. 476. XXXV. A. 274. — i anledning af återremiss af Utskottens förut meddeldte Betänkande i fråga om tillökad t anslag för UndervisningsVerken i Riket. XXXIII. B. 476. XXXVI. 23. XXXVIII. A. 33. XLVIII. E. 181. XLIX, Å. 97. L. 10. Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket. XXXVI. B. 36. XXXVIII. Å. 141. XLIX. U. 281. L. A. 276. LVI. E. 46. — angående KronoBrefhäringen, samt åtskillige med densamma förenade olägenheter. XXXVI. B. 161. XXXVII. 264. XXXIX, A. 23o. XLI. E. 119. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande om uppmuntran till J. E. Ekenmark, dess Hustru och tvänne Systrar för af dem införda förbättringar i Väfnadskonsten. XXXVI. B. 161. XXXVII. A. 264. XLII. B. 231. XLVI. B. 115. XLIX. E. 25. A. 32. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 21 förut meddeldte Betänkande, om behofvet af nya ProvincialLäkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket. XXXVI. B. 161. XXXVII.
Theatern kan i städerna, der större folkmängd på en punkt är samlad, bereda ett ganska passande folknöje och befordra folkbildningen, så vida den afser en moralisk förädling och sedernas förmildring på samma gång, som den närer och lifvar inbildningskraflen. Det kommer blott derpå an, att de, sorn ega den högre bildningen, medverka dertill, att Theatern må erhålla en sådan, för de mindre bildade passande och förädlande, rigtning. Och äfven om detta högre mål ej alltid kan uppnås, så är redan, så vida, genom vederbörandes noggranna uppsigt, god ordning uppehälles och det förledande och skadliga undanrödjes, blotta glädjen, när den är menlös, blotta tidsfördrifvet, när det är oskyldigt, nog förtjent att befordras, för alt göra det till en pligt att Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskotlels Betänkande, N:0 83. 17 alt lätta alla lofliga tillfällen dertill. Skulle också en oell annan lättsinnigt kosta på Theatern en sparad penning, som till nyttigare ändamål borde användas, så torde väl i alla fall skadan vara mindre, än om den blifvit offrad åt krogen, som kanske vinner sina mesta gäster just genom bristen på andra, vida oskyldigare, tidsfördrif. Af dessa skäl anser Utskottet det vara både obilligt och mindre väl betänkt, att Staten genom tryckande afgifter fördyrar tillträdet till skådespelen för den folk-class, som annars eger så ytterst sparsamma tillfällen till oskyldig förlustelse. Utskottet får derföre tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att omförmälde 2:ne Kongl. Bref matte uppbäfvas.
Nådiga beslut om sättet för frukbargörandet af Tross-Passevolance-Fondens disponibla tillgångar, utan torde Collegium fortfarande öppet lemnäs, att, i fråga om förräntningen af sagde tillgångar, få begagna sig af ettdera utaf de tvenne alternativen, som derför blifvit uti ofvan högstberörde Nådiga Bref medgifna; 96 — Att, hvad beträffar de ränte lösa låneförsträckningarne vid 133 5 års slut, balancerade med 24,000 R:dr till Nya Möles-PassevolanceFonden och 6,000 R:dr till Collega Fortifications-Afdelning, har den förstnämnda sin grund i det förhållandet, att Nya Mötes-PassevolanceCassan, förutan årliga lånebiträden, icke kan bestrida utgifterne för Indelta Armeens årliga vapenöfningar, emedan de dertill af Rustoch Rotehållare erläggande Mötes-Passevolance-afgifler, enligt Eders Kongl. Mapts Nådiga Kungörelse den 20 Januari i83a, uppburits i tvenne terminer, nemligen i Februari och November månader hvarje år, och således endast till den ena hälften varit för Collegium disponible vid de tider, då Begementernes möten äga rum; och hämtar den sednare åter sitt stöd af Eders Kongl. Majits Nådiga Bref den 3o Juli 1831, i följd hvaraf, och medelst en årlig afbetalning med 1,000 R:dr från Statsmedlen, Tross-Passevolance-Fonden för denna låneförsträckning blifver till fullo godtgjord med 18/fi års utgång. Hvad slutligen beträffar
Drätsel-kommissionen, efter dertill i vederbörlig ordning erhållit uppdrag, i stadens namn och å dess vägnar, afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor. 2:o Hvad som utaf lånet icke blifvit hos Riksgälds-kontoret uttaget före slutet af innevarande år 1851, får derefter icke utbekommas. 3:o Det i Riksgälds-kontoret lyftade lånebeloppet får utan ränta och kapitalafbetalning innehafvas till 1854 års slut, hvarefter och intill dess länet är till fullo godtgjordt, sex procent af dess ursprungliga belopp böra till Riksgäldskontoret årligen återbetalas, deraf ränta efter fyra för hundra å det oguldna kapitalet först beräknas och afgår samt öfverskottet utgör kapitalafbetalning. 4:o Den uti nästofvanstående punkt omförmälda årliga ränteoch kapital-inbetalning bör af Drätsel-kommissionen vid hvarje års slut verkställas5 dock må, derest denna inbetalnings belopp före den 16 Januari nästföljande år tili Riksgälds-kontoret inkommer, samma betalning anses vara inom behörig tid verkställd, hvadan, i sådant fall, den, sedan nyss - 6 Stats-Vtskotiets Utlåtande, N:o 142. nämnde månads början, å kapital-afbetalMngsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves. Stockholm den 16 Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1851, kl. 11 f. m. Utlåtande, angående eli låns beviljande för den mja regleringen af tomterna i staden Christianstad. (Rgs Afd.) Som nämnde stad, för en efter 1847 års eldsvåda uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd ny tomlreglering jemte dermed förenad anläggning af en ny och utvidgning af en annan gata, redan blifvit skuldsatt med ett kapital-belopp af 13,380 R:dr, samt ytterligare uppoffringar, hvilka för närvarande ej kunde till sitt belopp beräknas, för sådant ändamål dessutom erfordrades, har, enligt Kongl.
Constitutions-Utskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. §. 56. §, 44.1 Allmänna frågor, som uti någondera af Riksens Ständers Kamrar väckas, må, dä de erfordra utredning och icke, enligt 44 4>‘- Riksdags-Ordningen, af Kamaren ge/iast nedläggas, ej till omedelbart afgörande der upplagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som eger att dem utreda och deröfver sig yttra. De frän Utskotten i anledning häraf inkommande yttranden och Förslag skola behandlas på sätt Riksdags-Ordningen derom stadgar. §$. 4-, 81. Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagar na varda på följande sätt behandlade. Tillstyrker Constitutions-Utskottet, hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition, varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga, men icke besluta. Göras i Kamrarnas Plena icke några anmärkningar emot Utskottets yttrande, hvile detsamma såsom ett Riksens Ständers utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna heslutas; och gälle då föreskriften i 81 §. Riksdags-Ordningen. Göras åter i Kamrarnas Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, blifve de, hvilka hvardera Kamaren serskilt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade. Utskottet åligge då att båda Kamrarnes tankar tiil ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte Lill Kamrarnes behandlande anmäla. Förena sig derefter båda Kamrarne om ett enahanda utlåtande; hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, sorn ofvan föreskrifna äro. Blifva åter Kamrarnes beslut i någon eller några delar sins imellan skiljaktiga, varde Constitutions-Utskottet förstärkt, på sätt Riksdags-Ordningen stadgar.