Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utskottet får denna Nådiga framställning till Rikets Ständers kännedom och pröfning nu anmäla, hvarvid Utskottet trott sig, för fullständighetens skull, böra här upp - 1 Stats-Ulskollels Utlåtande, JYi 18. laga de summor, som Kongl. Maj.t uti Dess Nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof begärt lör dem af ofvanuppräknade föremål, hvilka uti densamma omförmälas. Uti högstberörde Nådiga proposition har nemligen Kongl. Majit åskat, för anskaffande af ridoch anspannsm. 11. persedlar till nya fältarlilleriet, 87,000 R:dr; för anskaffning af 8 reserv-fältbatterier med lavettage och ett inskränkt antal redskapsoch anspannsrn. 11. persedlar, 48,000 R:dr; lör erforderligt' beklädnadsoch ulrednings-persedlars anskaffande lör beväringsmanskapets behof, 710,000 R:dr; för iståndsättande till återstående delen af så väl Ilottan tillhörande fartys, som elablissementerne äfvensom till förrådens kompletterande, 1,000,000 R:dr, och för anskaffande af 11,000 munderingar för sjöbevärings-manskapets räkning, 240,€00 R:dr, hvilka anslag beräknats att under åren 1834, 1833 och 1856 med ,*:de! ärligen utgå, med undantag af det för istandsättande of en del flottans fartyg m. m., hvilket blifvit föreslaget att utgå under 4 år med j:del årligen. Häraf visar sig, att de fvå förstnämnde anslagen, med deras hela belopp, anslaget lör iståndsättande af flottan tillhörande fartyg m. m., med blott en ringare del, samt de öfrige två anslagen, med (ben för år 1854 beräknade andel, blifvit ifrågasatte att på förhand anvisas.
Ordningen af den 26 September - 52 Den 2 Augusti ptember 1810,) emot det vilkor, att Riksens Ständer, för att betacka de betydliga enskilda förluster Hans Kongl. Höghet ICronPrinsen genom dess emottagande af arfs rä 11 en till Sveriges Thron, de dermed förbundne vilkor, o^lr tidernas omvexlade skick lidit, an* sloge en ärlig Summa af Tvåhundrade Tusende Riksdaler Svenskt Bäncomynt, svarande mot rentan af ett stående lån af i j millioner Francs , hvilken sålunda funderade Renta skulle anses såsom enskildt tillhörig Hans Kongl. Höghet K ronprinsen och Hess Arfvingar efter Successions Ordningen af den a B Septémber i8lo, och af detn efter behag disponeras. Till än. damålets vinnande hav Eders Kongl. Maj:t slutligen äskat, <>ef liqvidationen af. den utländska skulden matte åt Eders Kongl. Majit öfveriemnas, sonl i Nåder täcktes åtaga sig att på en gång döda ali Sveriges Utrikes gäld, och till R iksens Ständers Riksgälds-Contoir aflemna alla de Rikets salunda inlöste förbindelser, som nu äro i utländsk mans ägo. Riksén Ständer hafva med djup underdånig vördnad och erkänsla antagit dessa Eders Kongl. Majus och Halis Kongl. Höghet Kronprinsens Nådiga anbud. Den betydliga vinst Fäderneslandet derigenom tillskyndas, skall län. ge förnya anledningarna för Svenska Folket att påminna sig Eders Kongl. Majus och Hans Kongl. Höghets välgerningar, och öka den uppriktiga kärlek det redan frivilligt fästat vid det I Den i Augusti 53 det nya Konungahuset. Riksens
Jemte denna underdåniga anmälan, grundad på stadgandet i Kongl. Brefvet den 5 Mars 1822, har Kollegium tillika, och med tillkännagifvande att, enligt Kongl. Brefven den 15 April 1829, den 21 Maj 1830, den 30 April 1831, den 26 Maj 1832, den 27 April 1833, den 7 Juni 1834 och den 16 April 1839, förut influtna medel för exporteradt och försåldt krut, efter afdrag af derå nådigst anvisade mindre betydliga belopp, såsom, bland annat, 523 R:dr 33 sk. 3 r:st. för 12 krutproberings-mörsare och 1,000 R:dr för raketers tillverkning, blifvit till Statskontoret aflemnade, i underdånighet anhållit om nådig föreskrift i afseende å dispositionen af förrberörda 20,127 R:dr 11 sk. 6 r:st. Banko. Departements-chefen yttrade härvid i underdånighet: På sätt Krigs-kollegium anfört, hade dylika förut influtna medel för exporteradt och försåldt krut vanligen blifvit för Statsverkets räkning till Stats-kontoret öfverlemnade; men Departe ments-chefen anhöll i underdånighet att nu få fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på förjiandenvarande särskilda förhållanden, hvilka syntes Departements-chefen vara af beskaffenhet att, jemte förevarande fråga, böra tagas i betraktande.
Hr Stuart, Carl Gustaf: Man har här vid åtskilliga tillfällen hört förespeglas huru skatteförhöjning skulle blifva en oundgänglig följd af de allt mer tillväxande kommunikationsanstalterna, och man ordar mycket om den förhöjning af utskylderna, som blifvit föranledd af statsbidragen till industriens utveckling, äfvensom af de ökade anspråken på uppfostran och bildning för det yngre slägtet. Vid sådant förhållande torde man väl böra gå försigtigt tillväga i fråga om förminskning af statens tillgångar; men i detta fall har man ådagalagt en stor benägenhet att borttaga en del af de tillgångar, som staten under fordna tider städse påräknat såsom en utväg för bestridande af sina utgifter. Afven denna riksdags historia visar, att ytterligare flera skattetitlar blifvit afskafläde. Ogerna deltager jag visserligen uti beslut, som föranleda förhöjning i de Svenska medborgare pålagde 90 Den 6 Juni e. m. skattebördor; men på samma gång måste jag tillstå, att det är med mycken obenägenhet, som jag borttager sådana inkomster, hvilka staten under en lånare tid åtnjutit, och hvilkas utgående icke skäligen kan anses särdeles betungande för den skattskyldige. Till dylika inkomster kan den nu omhandlade bevillningsafgiften räknas. Det är nemi. mycket länge sedan den bevillning tillkom, som allt hittills utgått af den tillfälliga kapitaltillökning eller den särskilda årliga inkomst, hvilken erhållits till följd af gåfva eller testamente. Den för sådan tillväxt i den skattskyldiges kapitalförmögenhet och tillgångar stadgade bevillningsafgift har också i allmänhet utgått utan några klagomål, emedan den deremot svarande inkomsteller kapital-förhöjningen otta varit helt och hållet opåräknad. Motionären har i sin framställning sagt, att den för fideikomrniss-innehafvare ifrågakommande beskattning är exceptionel; men man måste ihågkomma, att äfven fideikomrniss-stiltelserna äro exceptionella, och att, genom fideikommissers i förväg bestämda öfvergång från en till annan innehafvare, motverkas de allmänna beskattningslagarne för öfverlåtandet af fast egendom till nya egare.
För Guds skull, Hans, skynda, tala vid vakterna. Gör allt som är möjligt. Jag stannar här så länge." Hans gick, ehuru med ringa hopp att något kunna uträtta, och Sigrid gaf nu sina tårar fritt lopp. Ett nytt anfall af svaghet föll öfver den sjuke. Sigrid lyckades dock att återkalla honom till sans, medelst baddningar med vatten ur ett trädstop som stod på bordet. Nu återkom Hans. "Ingen möjlighet, jungfru, hertigen har förbjudit att någon, hvem det än vara må, kan få lemna slottet utan hans eget tillstånd." "O min Gud, han dör, han måste få bortföras, jag måste få vårda honom." Nu tillade hon hastigt: "Jag går till hertigen." "Kära, unga jungfru, det kan ni icke våga. Det fordras starkare sinne än edert, att tala vid honom. Det har mången rask karl varit rädd för, och J, med edert tysta och stilla väsende, skulle alldeles bli bortkommen om han vredgades. Icke heller torde ni slippa in." "Jag måste. Vårda honom! Jag går!" Sigrid lutade sig ett ögonblick öfver den sjuke, som ej hade nog sans, för att veta hvad som föregick omkring honom, derpå hastade hon bort, tillbaka öfver borggårdarne, opp för vindstrappan i ena slottstornet, och vakterna sågo förundrade efter den bleka, hastande flickan. Ingen hindrade henne att framgå. Hon syntes gå med sådan säkerhet och skyndsamhet, utan tvekan huruvida hon skulle slippa fram, att ingen kom sig före att fråga med hvad rättighet hon så fritt färdades omkring. Hon tycktes alls ej tveka derom sjelf. Men vid vindstrappans slut stod en post vid dörren till de rum, hertigen sjelf bebodde. Han hejdade hennes gång och sade: "Nej, jungfru lilla, stanna, hit slipper hon inte in." "Jag måste tala med hertigen." "Åh hå, nödvändigt! tala med Hans Fursteliga nåde! Det är omöjligt, jungfru lilla. Hans Fursteliga nåde har ej stunder att prata bort med vackra flickor." "Hindra mig icke, för Guds barmhertighets skull. Skulle väl Hans Fursteliga nåde kunna straffa er, för det ni ville låta en stackars flicka gå in i hans allrayttersta rum?"
S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sedan den 11 dennes på bordet hvilande Betänkande N:o 3, i anledning af väckta motioner, rörande den ersättning, Inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper, m. m. S. D. Föredrogos åter och lades till handlingarne Lag-Utskottets sedan den 15 i denna månad på bordet hvilande följande Utlåtanden nemligen: N:o 70, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående den uppenbara Kyrkopliktens upphörande. N:o 71, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 16, om upphäfvande af qualificerade dödsstraff; och Memorial N:o 72, i anledning af återremissen af Utskottes tvänne Betänkanden. Den 22 Juli 1840. f. m. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterades Statssamt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens, den 11 och 18 dennes på bordet lagde, Betänkande N:o5, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande Allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande, och dels åtskillige, inom Riks-Stånden, i ämnet väckte motioner. S. D. Trot. ZJtdr. cl. 22 Juli 1840. 4oi S. D. Remitterades till Stats-Utskoltet ett anförande af Friherre Hamilton , Hugo, angående uppförande af en byggnad för ett National-Museum; tillika med Grefve Anckarsvärd^, Carl Henric, i anledning deraf afgifne yttrande. S. D. e. m.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 24 Zulii» Prest - Ständer den 24 - , . Borgare-Ständer d. 24 » - » » Eonde-Skändet den 24 - Stormägljgste Allernädigste L-nungl -ders Kongl. Maj:t har t Nader täckttill Rik-ris Ständer öfwerlemna Riksdags-Uullmägtigen? * fran »004 Den 24 Julik. frän Malmö Stad, Commerce-Rådet och Riddaren C. M. Nordlindhs underdäniga ansökning för bemalte Stad, om erhäLande af ett förskott ^af 42 a zo.soo N:dlr Banco, mot fyra procents ranta, och twä procents afbetalning a Capitalet, till understöd för den byggnad Staden erbudit sig att »verkställa, af Casicrn och Stall för de i Malmö inqwartcrade Esquadroner af Mörnerska Husar.Regementet. Wid Riksdagen arén 1309 och 1810, funno Riksens Ständer redan rättwist och billigt, att Znqwarterings-beswäret mätte afhjelpas i de Släder der Garnizon är förlagd, medelst CasiernerS och byggnaders anskaffande pä Statens bekostnad: Och nar Malmö Stad, som i förhällande till desi storlek och förmögenhet, onekeligen af Jnqwartering ar synnerligen beswärad, nu icke sträckt desi anhållan om biträde af Staten, till uppförande af Casferner och Stall, längre, än till ett förskott eller län mot ranta, hafwa Riksens Ständer med allt stjäl ansett sig böra densamma understödja.
Likaledes synes Scheele under dessa sina försök ha erhållit kloral, samma ämne som nu fått en så vidsträckt användning i medicin. Scheeles yrke ledde honom 1783 till en vigtig upptäckt nämligen af glycerin, en tid kallad "Scheeles oljesocker". Då man kokar blyglete med vatten och oljor, bildas plåster, som Scheele riktigt kallar ett slags tvål, hvilken icke löses i vatten. Vid undersökning af den vätska, som återstår efter plåsterberedningen, fann nu Scheele glycerin, hvilket ämne i våra dagar spelar en vigtig rol som råämne för framställandet af nutidens kraftiga sprängämnen. Uti sin afhandling om en ny metod att konservera ättika (1782) visar Scheele, att ättikans förstöring vid förvaring kan förhindras, derigenom att man upphettar den till kokning. Han uppfinner således samma metod, den Appert'ska, som sedermera fått så stor användning vid konservberedning och som, efter hvad Pasteur i våra dagar visat, beror derpå, att genom kokningen jäsningsväckande mikrober dödas. De ämnen, som förorsaka den sura smaken hos frukter, bär och vegetabilier i allmänhet, eller växtsyrorna, voro icke bekanta vid Scheeles tid. Undersökningen af växtsyrorna hörde till Scheeles första vetenskapliga arbeten. Redan under vistelsen i Malmö hade han undersökt harsyresaltet, men man känner ej med visshet, om han deraf lyckades framställa oxalsyra, emedan hans derom författade afhandling, som inlemnades till Vetenskapsakademien, aldrig befordrades till trycket (sid. 9). Under vins lagring afsätta sig på fatens väggar hårda kristallskorpor, som äro bekanta under namnet vinsten. Att detta ämne vid glödgning ger kolsyradt kali var väl bekant, men om vinstenens organiska beståndsdel kände man intet. Då Scheele konditionerade i Malmö, sysslade han äfven med vinsten och lyckades ur vinstenen med kalk bereda ett kalksalt, hvilket, sönderdeladt med svafvelsyra, gaf en förut okänd syra, vinsyra. Minnen af svenskt författarlif 1840-1860 GUSTAF HENRIK MELLIN. Hans hem och gäster.
Stjernelds föresats att i all stillhet fullända denna skulds påbegynta afbördande, blott ministerstaten (inge behålla sitt gamla anslag 266,666! r:dr och det vanliga bidraget, omkring ^1,000 r:dr, från extra utgiftsmedlen, som föranledde både detta och Högv. PresteSt, att bevilja beggedera oförminskade, änskönt StatsUtsk. och mången annan sökte bevisa, att man saklöst kunde göra den årliga nedsättning af sammanlagda 107,000 r:dr; hvilken mening slutl. i förstärkt Utsk. genomdrefs. Skole vi nu låta bero vid denna mot vår vilja nedsatta ordinarie statsreglering, om fyllnad hvari, genom den extra, StatsUtsk. i sitt utlåt. N:o 4° lenina! en hittills ouppfylld hänvisning? — Under denna hufvudfråga ordna sig de flera särskilda, jag förut omtalat. Ilar cabinettscassan verkligen någon skuld? Så länge Konungen ej för R. St. hade uppgifvit någon sådan, så ifrade man att upptäcka och bevisa det hon fanns. Nu, då Konungen underrättat Ständerna om hennes verklighet, så illfänas man att sätta motsatsen i fråga. Alla behöriga myndigheter, som haft med saken att göra, hafva ansett skulden för verklig, nemi. R. St:s revisorer, Statsoch Don a; Februari f. m. Coust.Utsk:n samt Just.ombudsmannen, äfvensom Konungens rådgifvare, hvilka, lliv förutan, ej behöft omtala dea af dem s. k. bristens tillvaro eller bort med anledn. deraf vidtaga några officiella åtgärder. Hvarifrån komma då tvifien och det nu pågående ordkriget om skilnaden mellan brist och skuld? Från en eller annan riksdagsman, måhända från densamma, sorn först föranledde Const Utsk. att söka förskalfa sig visshet om skuldens befintlighet, och nu, sedan denna erhållits, framdrager ur Ulsk:s handlingar en sorn skulle bevisa helt annat.
Det närvar, skicket innebär främst en grof principvidrighet, nemi. militärers makt öfver icke militära personer. Item äro icke fästningsfångar att hänföra till categorien af pioniercorpser och arbetscompagnier, hvilka äro militäriskt organiserade och ställda under krigslagarne. Detta skick innebär en annan principvidrighet, nemi. militärers subordinerande under civila myndigheter; ty ett är, att militärstyrka temporärt ställes till civil einbetsmans disposition, och ett linnut, alt officerare, qunsi sådana, stå under permanent civilt föriiiansskap. Detta skick vidlåder dernäst ändamålsvidrighet. Andamålet måste ju vara fängelsets och fängarues behörigaste handhafvande. Men den flinkaste officeraren kan vara den odugligaste fångvaktmästare. Afven härvid är den aforism användbar, hvilken jag ofta på detta rum låtit förljuda. ”Man förstår icke ”det som man icke lärt, och man må icke äga befattning med ”det som man icke förslår.” Sä har jag sagt i fråga om nämndemän, som icke tagit juridisk examen och ändå dömma domare; om domslols-ledamöter, som aldrig varit lill sjös och ändå dömma vära sjöofficerare när de förlorat skepp; och om våra nu lyckligen afskaffade fora privilegiuta, i hvilka statscalendern insatte anonyma capitaincr och kammarherrar. Item hafva våra officerare, när de nämnas till commendanter, i all sin lifstid icke egnat en tanka, än mindre något studium åt den behandling af fångar, hvilken, i män af stigande upplysning och humanitet, blifvit ett sä grannlaga ämne. Delta skick innebär derföre en skriande orättvisa. Sa kallar jag det öde, som öfvergar en uti militäriskt hänseende oförvitelig officer, hvars bana och framtid lider mehn lill följd af något, i egenskap af fängelsedirecteur, begånget misstag.
Det förra var d. 3o Sept. 1817, i,558,618 och det senare d. 3o Nov , . , 34o ono • . a,000,000 4>518,264 5. BancoDiscontens obestämda Låneskyldighct på publiqua papper upphör, och dessa pappers ägare erhålla i stället företrädesrätt vid blifvande tillgång, hvaremot samma Disconts fond på Banken ökes med 5oo,ooo. I det stället minskas den med de 200,000 R:dr, som Götheborgs Discont nu är dit skyldig. BancoDisconten upphör att taga ränta på förhand, tillåter afdrag af bevillningsprocenten, och minskar sin öfverränta till 8 procent. 6. BancoDiscontens fondj som enligt det föregående är 6,3oo, 000 R:dr, minskas successive under loppet af 1819 med 33o,ooo; af 1820, med 33),000; af 1821 med 5o5,ooo; af 1822, med 5oo,ooo; af i8a3 med 495>ooo R:dr, hvadan dess fond vid slutet af 1823 blifver 4>I40»000 R;dr Banco. 7. Alla nu utelöpande Riksgäldssedlar och Kopparpolletter öfvertages af Banquen, och emottages hädanefter i Bancoliquider. Summan af dessa, sedan kopparens värde i Polletterna afgått, samt Banquens nuvarande fordran hos RiksgäldsCcntoiret tillagts, tillägges StatsVerkets nuvarande skuld till Banquen; hela den således erhållne summan afbetalas med 750,000 R:dr årligen, utan räuteberäkning. 8. Allt, hvarmed enl. N:o 6 BancoDisconten minskas, den i N:o 7 nämnda af befäl ningen på StatsVerkets och RiksgäldsContoirets skuld, samt hvad som på äldre och nyare fastighetslån afbetalas, skall hvart år åter utlånas. 9.
Visa honom edra betyg och rekommendationer! » » Jag har inga sådana, sir; men er brorson, åt hvilken jag hade lyckan att en gång göra ett litet arbete, gaf mig ett rekommendationskort, som jag lemnade er betjänt, då ni var bortrest för någon tid sedan. » » Väl möjligt; men det har jag alldeles glömt. » Den unge arbetarens förlägenhet blef allt större, och Archibald gjorde intet för att komma honom till hjälp. Miss Faithful gjorde en rörelse af ovilja. Hennes kusin märkte det och skyndade att falla in. » Kära onkel, det är ju så naturligt, att ni glömmer sådana småsaker, » sade Archibald och trädde fram till sin onkel; » därför har jag med kusin Faithfuls samtycke kommit hit för att mundtligen framföra min rekommendation. Denne unge man lagade både fort och skickligt mitt nya repetergevär, som gått sönder, och jag tillåter mig att på det varmaste rekommendera honom. » » Jag plägar alltid låta verkmästaren sköta så- dana affärer, » sade ingeniören buttert. » Men ni behöfver ju arbetare? » » Ja, det är sannt; men en fluga gör ingen sommar. Är ni van vid smidesarbete? » » Jag vågar knappast svara ja, » sade Gunnar. » Jag har deltagit i sådant, men mer i att sammansätta maskiner och göra ritningar till sådana. Men jag är nöjd med hvad arbete som helst. » » Nå ja, för Archibalds skull, » sade den äldre herr Finestone, » och för miss Faithfuls skull, som intresserar sig för saken, skall jag väl anta er, unge man. Hvad är ert namn? » » Gunnar Granberg, svensk till börden. » » Det är en god nation, » sade den äldre Finestone i välvilligare ton; » jag har haft flere utmärkta arbetare, som varit svenskar. Ni kan börja arbeta om måndag, jag skall tala med verkmästaren därom. » » Tillåt mig att lyckönska er till er anställning hos min onkel, » sade miss Faithful, som nu kom in i salongen, iklädd en gräddfärgad spetsklädning och med koraller i håret. Hon var förtrollande täck och frisk som en blomma, fuktad af morgondaggen. Miss Faithful gick fram till Gunnar och räckte honom handen.
Kongl. Masits Nädiga Proposition till Rik. sens Ständer, om rn serffild författning i wiste omständigheter, angående Intekning i fast egendom. Tilt Allmänna Beswärs, och Gccsnomielltskottet» Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition till Rik. fens Ständer om skyldigheten för alla, att del. 202 Den 3 September. taga i wärdén af fattiga, samt rörande en serskildt wid Amiralitets. Warfs, och Orgryte Församlingar wid Götheborg i detta afseende uppkommen fräga. Ett Memorial af Prosten Lindeström, om befrämjande utaf skyndsam »verkställighet af de beslut, som Riksens Ständer, rörande Magazins inrättningen i Riket wid ststledne Riksdag fattat. Till Stats-Utskottet. Ett Memorial af Profctzoren Doctor Almquist angående skyndsam »verkställighet af Riksens Ständers fistledne Riksdag widtagne beflut, rörande Löneförbättring för Rikets Penrunge. Löntaganve Civile EmbetSoch Tjenstemän. vt suprr. Lx ?rotooollo O. Almguist. » Utdrag af Protocollet Mit hos Högwördige Preste. Srändet wid Urtima Riksdagen uti Arebro den z September i8lv. I S. D o8eflöt Prests-Ständet, att med Hög. loff. Ridderskapet och Adeln instämma uti följande Remitzer, neml. Till Den z September. soz Till Stats-Utskottet: Af Friherre Jacob Cederströms anförande rörande hyra pa Statens bekostnad för de rum. som äro nyttjade till Ständens klubbar. Af Herr Grefwe G. A. Mörners
Räkenskaperne öfver alla förenämnde fonder och medel äro, efter Rcvisorernes öfvertygelse, förde med ordning och redighet, och har under deras granskning ingen orsak till anmärkning dervid förekommit. Likväl tro Revisorerne, med anledning af det jemväl utaf de Kongl. Revisorerne, vid granskning af 1838 års räkenskaper, anmärkta förhållande, att åtskilliga Manufactur-Discontfondens fordringar blifvit såsom säkra upptagna, ehuru både låntagare och hypothcks-utgifvare kommit på obestånd, någon bestämdare föreskrift böra Manufactur-Discont-Contoret af Kongl. Commerce-Collegium lemnäs i afseende på utestående fordringars uppförande i säkra eller osäkra columnen, på det att någon större visshet om Fondernes verkliga ställning till sina gäldenärer sålunda mätte vinnas. Fondernes ägande lånehandlingar och hypotheker hafva vid anställd inventering befunnits ordnade med synnerlig omsorg och derjemte säkert förvarade, så att i detta afseende ingenting är att erinra; och har, beträffande ett af Fabriksidkaren J. C. Ahrens den 17 December 1828 utgifvet reversal å 1000 R:dr, som vid 1837 års Revision biand lånehandlingarna saknades, nu jemväl inhemtats, att Ahrens sedermera afgifvit ny revers å berörde skuld, hvilken Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit honom att, emot ställd säkerhet för förbindelsens fullgörande, på vissa terminer inbetala. De af Fondernes ombudsman afgifna särskilda berättelser öfver balancerade fordringar samt det af bonom förda lagsöknings-diarium utvisa, att bevakningen och indrifningen af förfallna fordringar blifvit, hvad öf - — 20 — riga fonder angår, med lika nit och drift ombesörjd, som redan vid redogörelsen rörande Manufactur-Discontfondens ställning blifvit af Revisorerne vitsordad. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin instruction, till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt ett exemplar af denna berättelse. Stockholm den 30 November 1839. På Höglofl.
Uti den af Banco-fullmägtige till Utskottet afgifna berättelse, pag. 56, hafva Fullrnägtige åter, under förmälan, det de ingalunda underkände Stereotyperings-föreståndaren Brolings omförmälda förljenstfulla arbete, dock mindre med afseende derå, än å det utmärkta sätt, hvarpå bemälde Stereotyperings-föreståndare i allmänhet uppfyllt den ansvarsfulla befattning, han inom Banken innehafver, hos Utskottet föreslagit, att Broling, sorn, enligt Rikets Ständers vid 'sistlidne Riksdag fattade beslut och BancoUtskottets Protocolls-utdrag af den 5 Februari i 835, åtnjuter ett lönebe Bih. till R. I Banco-UIskottets Betdrikande, N:o 5g. lopp lika med Bankens yngre Commissarier, må försäkras om den förmon att framdeles undfå lön på stat, och arfvode lika med Bankens 10 äldste, i tjenst varande Commissarier, eller med tillsammans 1800 R:dr B:co, då den Commissarie kommit i åtnjutande af högre Commissarie-lön, hvilken näst förr än Broling, genom Utskottets åberopade beslut, erhållit nu innehafvande lön , blifvit till Commissarie befordrad , och sålunda , då Commissarien L. O. Ekman varder till högre Commissarie-lön uppflyttad.