Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tikl indragande af de 73,862 R:d. 37 si., som briita i den Summa, hwilken erfordras kill ersättning af Land-.-Tullsoch Accis, Merker, samt till bestridande as en faststäld pension för Borgsta Institutet är wäl föreslagit att förhöja Sjö-Tullen pä ätstillige sä wäl exportsom import-waror; och kanhända är denna utwäg den enda möjeliga i närwarande tid; men som bland de import-arkiclar ä hwilka Tull-löchöjningen ansels äga rum afwen projecteras äkstitlige för Fabrikerne nödige utländske Rudimaterier och Färgstofrer, hwilkec strider emot den i alla Länder erkända satts, att i alt hwad görligt är, lätta tillgängen pä sädane Rudimaterier, sä bör jag söka framställa den betänklighet, som wid ofwannämde förslag i denna del mäste förekomma. Af dyrhet pä Rudimaterien orsakas dyrhet pä färdiga waran, derigenom upkommer tröghet i desi afsättning; benna tröghet stall göra att tillwerkaren icke finner sin räkning Uti att fortfara med sin flöjd; tillwerkningen aftynar, och arbetsförmägan, den rvigtigaste beständs-delen af Nationens egenteliga rikedom, stall sakna drift, blisiva ofruktbar och tära sig 6?s Den s Zebruarii' sjelf. Att sädane följder mätte medföra Rikets wanmagt inser hwar medborgare, och jag önskade pä per högsta akt en till afwentyrs icke mycket aflägsen framtid, ej ma lemna anledning till klagan, att nu warande Ständer, med ostörd frihet, akt rädsla om Starens wäl, och i odelad malt att derom desima, likwal bidragit, att for.stynda delta olycksöde.
Sebamöter bertill roäljaS på allmän fKåbfluga, få roal af SBorgerffapet, forn öfriga inom jtaben ffattjfrifne invånare af be @tånb odj Claier, forn, en* ligt broab förut jtabgabt är, ega i taxeringen beltaga o<$ ^wilfa, ber få tillgång är, böra i ftaben ega fyuö odj tomt. §. 99. ©etta roal förrätta^ antingen på bet fått, att be roäfjanbe, genom allmän omröjtning, utfe famtlige taperingömätmen, eHer att be roalberättigabe inom broarfe (Elaff utfe bet antal af Sebamöter, forn af benfamma bör utgöraö; fun» nanbe äfroen benna rättighet uppbragaö åt Slectorer, forn antingen af be roäb fanbe gemenfamt eller af f>\x>arje Slaf färffilbt utfeö; bocf (fall, i betta ftft* nämnba fall, Slectorerneé antal inom broarfe Slaf utgöraö, i förbåUanbe till antalet af bef taperingömän. §. 100. jeunna ef be roälfanbe ftg om roalfättet förena, roarbe benna fråga genom allmän omröflning afgforb, b^arroib, lifafom roib roal af Slectorer, röjterne 7° efter antalet af t>e näraaranbe becäfrtaé; ^roitfetS Töflningéfdtt äfmert »ib alta tillfällen inom ^aperingö^ommittéen gall ega rum. ©å perfoner (Tola utnäm* naö, »arDe, t>å rögerne för flera lifa utfalla, en utlottaD; och böra Dega om* röjningar alltiD »erfgäUaS meD flutna feDlar. §.
R:dr, jemte stallhyra för 8 tjenstehästar, hvilken, med afseende ä förhållandena i Carlskrona, der regementet är förlagdt, skulle, i stället för 100 R:dr, som vid arméen bestodes, utgå efter endast 50 R:dr årligen för hvarje häst, med 400 R:dr. Då någon anledning icke förefinnes, hvarföre förenämnde officerare skulle vara i saknad af en förmån, som för längesedan är deras vederlikar vid de öfriga värfvade infanteri-regementena förunnad, hafva Rikets Ständer funnit skäligt de i nåder äskade medlen med tillhopa 2,560 R:dr bevilja. c) Till kompletterande af staten för Flottans Skeppsgosse-korps, hvilken vore afsedd att olörändrad bibehållas och vid hvilken reglementsenligt borde finnas 10 i stället för nuvarande 8 korporaler, har E. K. Majit äskat arfvoden för de tvänne felande korporalerne, k 14 Ridr 60 öre för hvardera, med tillhopa 29 Ridr 20 öre; Och då omförmälde tvä korporaler, enligt hvad Statsråds-prolokollet uppijser, äro för disciplinens upprätthållande inom kompanierna behöfliga, hafva Rikets Ständer beviljat förenämnde två arfvoden med tillhopa 29 Ridr 20 öre. d) För Amiralitets församling ens i Carlskrona Kantor och Klockare, hvilken numera äfven fått sig ålagdt att bestrida orgelnist-befattningen derstädes, har E. K. Majit begärt förhöjning med 200 Ridr i det honom hittills med 200 Ridr bestådda årliga arfvode; Och hafva Rikets Ständer, enär den ifrågastäilda arfvodestillökningen sjnes af billighet påkallad, beviljat det äskade beloppet att med 200 Ridr årligen utgå. e) Enligt hvad E. K.
Banken borde sedan blott utgifva depositionsattesrer på äfven af utlänningar insatt Guld och Silfver, Och borde årligen undfå en betydlig del af tullen och andra Rikets intrader i Silfver, till en be* Ståndigt förökad styrka som skulle verka fördelagtigt på alla utländska relationer, och i en framtid, blifva högst nyttig för fosterlandet. §• 3- Contoiret skulle öfvertaga Bankens alla fordringar och låneanstalter, i det skick de på öfverlåtelsedagen befunnos, med lika rätt som Banken; incassera och utlemna Disconts, Fastighets, Odlingsoch effectlån efter nu gällande Författningar, med lika villkor, säkerhet, pant och ränta, sorn Banken; och blefve sådeles, såsom förr Banken, hjertat för all inhemsk penningerörelse, hvarifrån alla näringsådror ägde lika lif, dit Statens inkomster återströmmade och hvarur andra dess penningeverk hämtade sina andelar, till otvifvelagtigt lika bestånd. §• 4* De nu värmde Discontlånen omsättas och inbetalas etter nu gälltnde författning. På de 343 Den l5 Februarii. nya, som af FulSmägtige beviljas, borde ej fordras mer än 5 procents ränta, hvilken, såsom förr, alltid förut afdrages; men dessa lån borde af långväga jordägare, få sökas och omsättas på helt år, med fedela årlig Capital afbetalning. Anmärkning. Discont-räntans nedsättning skulle medföra önskelig verkan på all privat ränta, som en tid var 4 högst 4 \ procent; men som blifvit å 6 procent tryckande för näringsidkaren, sorn sällan får tillgodo njuta bevillningsafdraget och måtte skatta äfven för den skuld han har på sin egendom. §• 5. Contoiret borde, så snart ' expeditionerne kunde medhinnas, efter nummer, inlösa de i fastighet, före och inom 1822 intecknade skuldsedlar, hvilka, med Fullmägtiges, långifvarens och låntagarens gemensamma bifall, transporteras på Contoiret.
Utlåtande i samma ämne af vederbörligt Utskott till Ståndet inkommit; i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren i?25 och 1827 afgifne Berättelse om granskningen af RiksgäldsVerket, General-Assistance-Contoret och f. d. Filial-Discont-Inrättningarne; om försäljande lill Skatte af indelningarne vid AdelsfaneRegemenlet, i den mån nuvarande innehafvare afgå; i anledning af väckt fråga -om StatsVerkets rätt till öfvermåls-kappar å den EcclesiastikStaterne anslague Kronotionde-spannmål; angående raserandet afen gammal Kyrkogård vid Landskrona Stad, samt dess ordnande till en allmän, trädgårdseller promenadplats; om yrkad ersättning till Staden Philipstad och andre Städer för Tullbeljentes samt deras Enkols och barns underhåll; angående väckt fråga om löneersättning till RådhusRätternes Notarier för handläggning af göromål, som tillhört de indragne AccisRätterne; angående anslag af jord till ökadt utrymme för Eskilstuna Stad; i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående upplåtande af tvenne tunnland jord på Lotten N:o 8 af Eskilstuna Kungsladugårds-egor, till inrättande af eu ny begrafningsplats för Eskilstuna Stadsoch Ben 29 Maji. 3o r Landtförsamlingar; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Landskamereraren, KanimarRättsRådet Sellings ansökning om dess pensionsrätt vid afskedstagande!;; och angående Stenkolsverket vid Höganäs. BevillningsUtskottets: Angående serskild le förslag till förenklande af Beredningsoch Taxerings-Committeernes förrättningar; angående väckt Motion om 'infordrande af upplysningar rörande KammarRätlens anmärkningar emot BeviiluingsCommitteerne i åtskillige
Allt det der berättade hon mig, och sedan gick hon att lyssna vid hennes dörr; hon återkom imellertid genast, hon hade tyckt, att en besynnerlig lukt trängde ut genom springorna, hon skickar efter en smed, som öppnar dörren och ... Gordon, som talat oafbrutet och med ansträngning, tystnade ett par minuter, innan han kunde fortsätta, och Astley kände hans heta hand darra i sin. Slutligen återtog han med matt röst: — Hon var död, Cameron: hon hade osat ihjäl sig. Hon låg på sin säng, så vacker och lugn, som om hon sofvit. I ett litet skrin, som jag gifvit henne, fann jag bref ifrån hennes nedrige älskare, som först lockat sig till hennes kärlek genom att gifva sig ut för en målaregesäll. Och sedan, då Zusette ville, att han skulle uppfylla sitt löfte och gifta sig med henne, då upptäckte han för henne sitt verkliga namn och sin rang. Den arma flickan älskade honom likväl ännu, men qvällen förut, då hon besökte honom, hade han bemött henne med så mycken hårdhet och köld, att hon i ånger och förtviflan beslöt att dö. Det der fick jag naturligtvis ingen upplysning om i de bref han skrifvit, men bredvid hennes hufvudgärd låg ett annat bref, med adress till lord Hawerfield, som hon skrifvit om qvällen vid sin hemkomst, och hvaraf allt blef mig klart. Det var detta bref jag framförde till dess egare och på samma gång hämnades mig sjelf och henne. Han hade rest samma qväll; jag följde honom hit. Förstår du nu? Jag kunde icke handla på annat sätt. Han är en bof, som förtjente döden. — Min stackars vän, jag förstår dig nog, men jag kan icke gilla ditt handlingssätt. — Men du skulle likväl hafva gjort detsamma. — Kanhända, men jag skulle sedan aldrig hafva kunnat förlåta mig sjelf. — Härför? Hvad har du att anmärka deremot? — Det var ju nästan ett mord. — Du menar, att jag borde hafva skaffat vittnen och allt sådant der? — Ja, naturligtvis. — Zusette var mitt vittne, det var nog, — sade Gordon med ett uttryck af vild smärta och öfvertygelse, som förstummade hans vän.
Nästan vid hvarje draggning upphemtar skrapan från hafsbottnen massor af kräftdjur, snäckor, musslor, sjöstjernor, sjöborrar82 m. m. i vexlande former, och sjelfva hafsytan vimlar en solklar dag af pteropoder, beroider, yt-krustaceer m. fl. En skildring af denna på vexling mest rika sidan af djurlifvet i den höga norden kommer dr Stuxberg framdeles att lemna. Tills vidare kan jag blott hänvisa till den mängd i detta ämne offentliggjorda afhandlingar, som finnas intagna i Vetenskaps-akademiens skrifter. Äfven de högre djurformerna förekomma inom polarområdet i större antal i hafvet än på land. Det vida öfvervägande antalet af de foglar, jag ofvanför anfört, tillhöra sålunda hafvet, ej landet, och detsamma är förhållandet med nästan alla de djur, hvilka sedan tre eller fyra hundra år tillbaka utgjort föremål för »ishafsfångsten». Denna näring, som under hvalfångstens tid lemnade ett utbyte kanske jemförligt med inkomsten från Amerikas bergoljekällor i vår tid, har numera ej i ringaste mån samma betydelse, som den fordom hade. Det djur, hvars fångst lemnade detta rika byte, nordhvalen (Balæna mysticetus L.), är nämligen numera så utrotadt i de farvatten, hvarom här är fråga, att hvalfångarne länge sedan nödgats söka sig nya fångstplatser i andra delar af polarhafven. Det är derför ej mer hvalen, utan andra djurarter, som locka fångstmannen till Spetsbergens och Novaja Semljas kuster. Hvalrossar. Efter en teckning af G. von Yhlen (1861). Det vigtigaste fångstdjuret har under de senaste femtio åren varit hvalrossen, men äfven denna håller nu på att blifva utrotad. Den träffas numera sällan om sommaren vid vestkusten af Novaja Semlja söder om Matotschkin Schar. Under våra besök på denna ö åren 1875, 1876 och 1878 hafva vi t. ex. ej derstädes sett ett enda af dessa djur.
M:l sladfästad, förändringen skulle taga sin början antingen från och med året efter det, då boställs-innehafvaren förklarat sig dermed nöjd, eller ock, om han ej vill derpå ingå, vid hans afgång från bostället; 3:o att, när hofverieller arbets-skyldighelen upphör, den hemmanet åliggande, emot arbets-skyldigheten förut afkortade indelda räntan skall utgöras lill vederbörande indelningshafvare, men den derutöfver öfverenskomna årliga afgälden till Stats-verket ingå; hvaremot på vederbörliga stater uppföres ett emot sistnämnda afgäld svarande anslag, som tillkommer boställs-hafvaren uti oindeld spanmål, hälften råg och hälften korn, om afgälden är bestämd i spanmål, eller i kontant, derest afgälden är uti penningar fastställd; 4:o att, i hvarje särskildt fall det må ankomma på E. K. M:ts Nådiga pröfning, huruvida, utöfver sistnämnda anslag, någon ersättning af statsmedel åt boställs-innehafvaren för upphörandet af det förut åtnjutna arbels-biträdet kan erfordras; i hvilket fall likväl en sådan ersättning icke må öfverstiga skillnaden emellan det i nästföregående punkt omnämnda sammanräknade beloppet af indelda räntor och afgäld samt det värde, hvartill den upphörande hofverieller arbets-skyldigheten af hemmanen vid 1844 års undersökning blifvit af förrättningsmannen, Kammar-rådet Cassel, uppskattad; 5:o att den i 3:dje punkten omförmälda afgäld, äfvensom den i 4:de punkten nämnda ersättning, der den ifrågakommer, skall, såsom vederlag för minskad boställs-afkastning, tillsvidare aloch tillträdas lika med annan boställets tillhörighet; samt 6:o att, i de fall, då öfverenskommelse på föreskrifvet sätt icke redan träffats eller framdeles varder uppgjord, hofverieller dagsverks-skyldigheten tillsvidare skall, såsom hittills, fortfara.
Det förbehåll, som å lånegifvarnes sida, i afseende å berörda 250,000 Pund Sterling, sålunda blifvit gjordt, förklarade Fullmägtige sig finna dess mera oväntad t, som, enligt Fullmägtiges protokoll för den 7 November 1863, Heinemann, i sammanhang med ingifvandet af hans första låneanbud, anmält sig icke hafva något att erinra deremot att Riksgälds-kontoret öfvertoge en del af lånet. Några af Fullmägtige voro också af den mening, att, en så inskränkt dispositionsrätt öfver ifrågavarande obligationer, sorn enligt Heinemanns nu gjorda förbehåll skulle tillkomma Riksgälds-kontoret, icke kunde medföra någon väsendtlig nytta, och ville derföre låta frågan om dessa obligationers öfvertagande få förfalla; men då antagligt vore, att obligationerna, sedan de blifvit på Engelska penningemarknaden införda och derstädes kända, skulle successive stiga i pris, förklarade pluraliteten »bland Fullmägtige sig vilja ingå på de af Heinemann föreslagna vilkoren, med deputerade likväl gifvet uppdrag att söka utverka, det de omnämnda åtta åren inåtte förkortas till feni år efter förloppet af den tid, hvarunder ifrågavarande obligationer endast finge försäljas till Rikets Ständers Bank. I öfverensstämmelse härmed stiliserades kodicillen och blef härefter, likasom kontraktsförslaget, af Fullmägtige godkändt. Samma dag denna justering försiggick läto låneöfvertagarne anmäla, att den person, som erhållit uppdrag att afresa till Sverige för att å deras vägnar afsluta 16 Stats-Utskottets Utlåtande J\s 29. kontraktet om ifrågavarande lån, under resan insjuknat, hvadan låneöfvertagarne anhöllo, att Fullmägtige måtte, så skyndsamt som möjligt, utsända ett ombud till Frankfurt arn Main med förslag till kontraktet och med fullmagt att afsluta låneuppgörelsen.
På grund häraf tillstyrker Utskottet vördsamt utfärdandet af en förordning, hvarigenom, med afseende på föreskrifterne i 12 Cap. 2 och 3 §. §.? Rättegångs-Balken varder förklaradt: l:o att, då uti mål, som vid Häradsrätt anhängigt ä/'j svarande part vid första Ting> utan anmäldt lagligt förfall> uteblifver Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 48, 7 på den dag, som Häradshöfding, jemlikt Kongl. Resol. på Allmogens besvär den iy September iy%3 och den 16 Mars iy3c), vid Tingets början för målets företagande utsatt, och hvarom serskild underrättelse bör, genom anslag ä Rättens dörr, meddelas, Rätten eger att genast handlägga målet och dermed förfara pä enahanda sätt, som nu stadgadt är för den händelse, att svaranden icke irman Tingets slut tillstädeskommer; 2:0 att i mål, som vid första Härads-ting af göres, utan att svaranden tillstädeskommit, böter för uteblifvande från samma Ting icke må svaranden ådömas. Stockholm den 30 April 1840. Arik. till Exp. Utsk. den 14 Maj, kl. 11 f. rit. Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändring i 24 Cap. 8 34 Gap. samt 35 Gap, 1 Missgernings-Balken. Uti en hos Höglo!!. Ridderskapet och Adeln väckt motion, anmärker Hr Cederschiöld, Robert Theophron, att nu gällande lag lemnade nästan intet skydd emot misshandel å person. Enligt 24 Cap. 8 §.
Vinet får stå 2 — 3 dagar, om man vill hafva det svagt, och 8 — 10, om det skall blifva mycket starkt, och afhälles på rena tunnor, sedan draggen sjunkit. Tunnorna förvaras i källare, eller på annan sval plats, och få stå till nästa vår, då vinet omtappas, och är färdigt att användas. Innan äppelvinet buteljeras, bör man tillse, att det är klart och blankt, i annat fall klaras det, och får stå 14 dagar. Natten innan vinet skall buteljeras, öppnas sprundet på tunnan, och buteljerna böra ej korkas samma dag, de påfyllas. Om dessa försigtighetsmått uraktlåtas, kunna buteljerna lätt springa sönder. Champagnebuteljer äro bäst, och endast fullt goda korkar få begagnas. Om vinet skall användas genast eller under den kalI I \! lare årstiden, så kan en liten sockerbit läggas i hvarje butelj, innan den korkas. Vinet blir bättre, om det förvaras länge. Man kan sedan, om man vill, af en del utaf vinet göra äppelchampagne. 15 kannor äppelvin, 15 tum sprit, 2 \ skalp, socker blandas väl, får stå 14 dagar, klaras med 10 tum skummad mjölk och buteljeras sedan på champagnebuteljer. Liknar mycket verklig champagne. H — a. Köksträdgården. För vänner af spenat meddelas, att sådan kan sås redan om hösten, hvarigenom den blir tidigare färdig att skörda. Sås spenaten redan i september, så att den uppnår en viss grad af utveckling till vintern, plägar den som oftast öfverlefva vintrarne och kan då skördas mycket tidigt. Sker såningen senare, får den ej verkställas förr än vid vinterns annalkande, så att ej groningen försiggår redan om hösten, i hvilket fall de späda plantorna skulle gå förlorade under vintern. Sängarne böra dock göras i ordning, redan innan jorden af höstregnet blifvit allt för sur och klibbig, alldenstund den sedan blir omöjlig att bearbeta. Derjemte bör man sörja för, att torr jord finnes till hands att täcka fröet med, då sådden skall verkställas, för hvilket ändamål sådan förvaras, antingen under tak eller i hög, som täckes.
Månne det ej varit rättare alt slå ett mynt af 18 sk. specie värde, med pregel af 1 R:dr B:co, såsom svarande emot hvartannat, och att detta blefve den rätta enheten i silfver; ty att hafva ett silfvermynt med ett högre värde än det gångbara, skall småningom höja varuvärden till speciemyntets nominala värden, alldeles som erfarenheten redan visat inträffa ifrån riksgtsedlar till bancoscdlar. Om det är riktigt, att ett sådant silfvermynt blifver enheten, lärer också tillfallet vara inne för decimalfördelning af myntet, således att R:drn blifver Un nuvarande runst.- Slutligen får jag äran anföra, att om R. St. kunna bevara Banken från magtspråk eller befallning om skuldsedlars utgifvande, utan att göra skuld, så är jag öfvertygad, alt Banken inom sig sjelf äger full garanti. Jag anhåller vördsamt, att dessa mina tankar må blifva remitterade till BancoUtsk:s skärskådande. 2 H. 15 Bankens tillstånd vid årets slut Tillk:t under loppet afåret lid. B:co. B:dr B:co. Arets tillgång anvund med K: dr J3:co till År. Silfverfonden i Banco UtelöpanUtelöpande liypoNya tillverkade Influtna räntor för Bestridande af Kantor för utelöpan Årligt silfverköp. Inlösta bypoMinskning af de nya efter 128 sk. sediar. thekssedBancoliypotlnsBanco lö- de hypothekssedBancosedcours. lar. sedlar. Jånen. re Isen. thekssedlrr lar. larna. Den ao Februari i. Till bestridande af Bancorörelsen är af räntevinsten berak nadt för åren 1834 oc^ >835 dubbelt emot de påföljande åren, i anseende till de då för banden varande större behofven. 2:0 Till silfverköpen är beräknad >44 s^:s cours för de 3:ne första åren, men sedan endast 128 sk. 3:o
Man har gjort det inkast, att, då så många af BondeStåndets ledamöter icke hafva kännedom af inkomsten på sin jord, så vore omöjligt för dem att upge hvad de hafva i inkomst. Men det är icke meningen att någon taxeringsskyldig skall lemna upgift på sin inkomst, utan att han skall lemna sådan upgift, som kan läggas till grund för att få ett ungefärligt begrepp om en egendoms afkastning. Härtill fordras, som de fleste känna, att hafva reda på en egendoms utsäde, dess höafkastning eller framfödda kreatur, samt med huru många arbetare den skötes. Det är de enda faktorer, jag behöfver, för att få ett ungefärligt begrepp om hvad en egendom lemnar i afkastning, och härigenom får jag ett lika exakt värde, som om jag håller mig till köpeskillingen eller någon annan af de upräknade beräkningsgrunderna. Jag har äfven, i afseende å denna punkt, fästat mig dervid att den icke, såsom en föreg:de talare yttrat, medger jordbrukaren afdrag på sin skuld, men dertill kommer äfven att han icke eger rätt beräkna något bevillningsafdrag, under det kapitalisten sjelf får skatta för det han utlånar. Det är likväl en orättvisa, emedan derigenom skattas två gånger för samma kapital. Om t. ex. en person A. lånar till B., 10,000 rdr, och B. har 10,000 rdr sjelf samt köper en egendom på 20,C00 rdr, så får B. betala bevillning för hela egendomen efter 20,000 rdrs värde, på samma gång som A. får betala bevillning för det till B. utlånta kapital. Följaktligen utgöres bevillning till staten två gånger på kapitalet: 10,000 rdr, hvilket hvarken är billigt eller rättvist, Man. har sagt, att procenten af tax:s-värdet, för att lindra jordbrukaren, skulle utgå med 3 öre i stället för 4 af hvarje 100 rdr. Jag medger att detta vore ganska billigt för jordbrukaren, men jag skulle likväl icke vilja biträda detta förslag, emedan man då genast frånträder idén om en lika beskattning. Yi hafva sett huruledes Kommin.
Detta allt hofwa Riksens Ständer bordt till underdånigt swar ä Eders Kongl. Majus Nädiga Preposition härmed l underdänighet anmäla. Riksens Ständer framhärda rc. Nidverssapet och Adeln ätssiljdes kl. tre qwart Lill z. Lilvorlroipe. Lördagen den 13 J ann arn. Plenum kl. half till ro förmiddagen. Justerades följande: Utdrag af prorocollet hällit hos Höglofl Ridderfkapec och Adcln den n Januari» i8»o. SD. I anledning af Banco,Utskottets i Pkvkocolls-Utdrag af förleden gärdag gjorde anmälan rörande den Revision af Riks,Discont» Werkets tillstånd och förwattning, som i nästkommande Februari Mänods början kommer akt företagas, bestöt Högloft. Rlddirjkapet och Adeln att för sin del en Ledamot till denna fölrättning utwälja^ hwar< 7l6 De» lz Ianuarii. hwarom de öfrige R<sp?ctive Ständen ffulle genom Utdrag af Prococoilet wanligen underrättas. Uc S. D. U'i ProtocollS-Urdrag af den 2 Medus December, fo-s, den 2 k derpå följande bstswitpä bordet lagdt - och nu ä Ny > föredrogs, hade Va^co-Ulffoilek anmäldt aflidne Borgmästaren i Aibega Leiris Srerb-Hus, afiedne Rådmannen 6ä lillbergs En» k^S, Rådmannen 8 or!) lvm!, bitz , samt Wågmästare!! OxttIbLi-L.5 ansökntiig om befrielse ftän de-n äoömde er äktning af bristen, i 2vr Rtdr zz tz n nst. Specie a ett pa felaktig W3g-allest ar r8or tili aftvekne BruksPuron I^,sl^ncieur^ Usgäi.git Banco-Län, af hwrlken er» fattnmas kumma Banco-Urskottet aiffrifning tillstyrkt.