Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men ännu hade hon icke hunnit fästa skrufdynan vid bordet, förrän ett par sakta slag på den halföppna dörren åter lifvade den redan försvinnande rodnaden, och omedelbart derpå inträdde Fredrik. Det hade funnits en tid, då hans ankomst hit icke bragte henne någon förlägenhet, icke blott då han kom för Märthas skull, säker att här träffa de båda tärnorna tillsamman, utan äfven, då han sednare ofta hos Lina bad om blommor för sin unga hustru och rikligt dermed beskänktes. Men han var då okunnig om de känslor, af hvilka dessa skänker kanske stundom beledsagades, och anade intet om den oro, som, då han till tack och afsked vanligen kysste den runda handen, strömmade från dess fingerspetsar till hjertats gömda grund. Nu var förhållandet annat. Han kom med afsigt, blott för sig sjelf, och hon kunde ej misstaga sig derom. Ett ögonblick stadnade han tvekande, men det nästa hade han gjort de par stegen fram till henne och fattat hennes hand – dock hon drog den genast tillbaka och, ehuru hon ännu ej förmådde få fram ett ord, hade likväl den blick hon höjde mot honom ett lugn, en bestämdhet, hvars hejdande makt han kände, utan att rätt kunna tolka dess innehåll. Med liten förlägenhet sade han nu: »Förlåt, söta Lina, att jag stör dig!» Du är ensam! Hur mår Märtha och Nanna? – frågade hon, modig af den blick hon vågat och af dess synbara verksamhet, ehuru tonen i hennes röst ännu var något ansträngd. »Förtörnar det dig, att jag kommer ensam? – Mina dagar äro så långa och glädjelösa, och jag tänkte uppå de många oskyldigt ljufva, jag i bättre tider förlefvat i detta ditt paradis.» Han stod henne alltännu så nära, hvilande handen på bordet, så att hon fann denna närhet tryckande, och hon bad derföre: Tag plats! – tilläggande: ja det var då Märtha (hon tyckte det vara en uppmuntran att ofta upprepa detta namn) var flicka, och vi trifdes här så väl. – Jag mins ännu då du första gången
Jag ogillar den föreslagna skrifvelsen äfven derför, att den visar, att man gjort sig föga reda för det olika inflytande, som chargé-d’affairer, hvilka endast äro anställde hos utrikes stats-ministrarne, och envoyér, hvilka äro ackrediterade hos monarkerne sjelfve, kunna vid främmande hofeller deras representationer, utöfva på afgörandet af för Sverige vigtiga diplomatiska eller kommerciella frågor ; samt derföre, att om man önskar, att våra utrikes sändebud skola kunna tillhandagå resande landsmän med den hjelp, sorn, äfven i penningeväg, stundom af dem påkallas, om de skola, som man af dem fordrar, kunna anskaffa och till fäderneslandet hemsända upplysningar, modeller m. m., i vetenskapligt, tecknologiskt och industrielt afseende, så få de icke sättas på alltför sträng förknappning. Häruti instämde Herr Stjerngranat. Af Herr Gripenstedt; Herr Ehrenstam; Herr von Rosen; Biskop Hedrén; Doktor Stenhammar; Prosten Berlin. 16 StalsUtskottets Utlåtande, N:o 40. Tredje Hufvini-titeln. Utrikes Departementet. Slals-Utskottet före| slår i likhet med Riksstaten för år 1845 och följande åren. i Departements-chefen 11,000 ' | Departementets expedition : Minister-staten 12,976 200,000 16 Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus m. m. för Departementets expedition, förslags-anslag 1,675 52 — Summa 225,650 STOCKHOLM, tryckt hos l. j. hjerta, i84S. SlaU-Utskotleis Utlåtande j IV.-O 4J - 1 N:o 41. Aok. till Exp. Utsk. den 5 Febr. Ll. 2 e. m. Utlåtande, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af cellfängelser.
§. stadgade äro, hemställde Undertecknad 8ilver8tc>Ipe, ^xel 6rbriel, om icke det syntes obilligt älägga walde Electorer det twäng att icke kunna sin befattning sig afsäga förr än de walt Ledamöter i sädana särskilta Utskott, om bwilka endast är fräga i Z6 §. Riksdags-Ordningen, enär man alldrin kunde weta wid hwilken tid under Riksmötets lopp, eller ens om nägot sädant särskilt Utskott skulle blifwa förordnadt, och underställde i följe häraf, om icke citationen af berörde 36 §. syntes böra alldeles utgå, 334 Den 2 Oelober. Herr Baron och 2.andt-Marskalken gjorde Proposition till bifall a denna hemställan, saint till gillande af det öfriga af 26 Beswarades med Ja. §. §. 27, 28, 29, 50, 31, 52, 33, 34 Upplästes och biföllos. Upplästes §. 33 hwaruti, bland annat stadgas:
R:dr åt Professor Akerman: r), angående pension lill f. d. Consulat-Secretcraren Thulstrup: Återremitterades; s), i anledning af väckt motion om rättighet för f. d. Lands-Secreteraren, Lagman Dahl att erhålla 1,200 R:dr pension ifrån den 1 Mars 1840: Utskottets afstyrkande utlåtande bifölls; t), angående pension åt f. d. Stats-Rådet, Grefve Adlersparres enka: Utskottets afstyrkande utlåtande, bifölls; Prot.-Utclrag, deri ~ November i844- u), angående pension åt aflidne Landshöfdingen Friherre af Schmidt* enka: Återremitterades; v), angående ett förslagsanslag af 45,000 R.dr för de tjenstemän, hvilka äro berättigade lill spanmåls-tillökning utöfver det fastställda slatspriset 7 11 dr tunnan: Återremitterades Den 7 November. Från Högloft. Ridderskapet och Adei.n. S. D. Då nu, efter föregången pröfning af Slals-Ulskoltets utlåtande, N:o 45, i anledning af väckt motion, angående upphörande af InvalidInrättningen å Ulriksdahl, till afgörande företogs hvad nämnde Utskott, dels i utlåtande, N:o 37, angående regleringen af utgiflerne under RiksStalens Fjerde Hufvud-litel, under Lill. n., i första punkten, dels i utlåtande, N:o 42, angående regleringen af Riks-Stalens Nionde Hufvud-Titel, under afdelningen Allmänna Indragnings-Staten, hade i afseende på Invalidhusfondens hemmansräntor tillstyrkt, gjordes emot dessa tillstyrkande anmärkningar, hvilka ansågos föranleda ålerremiss. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Ut&kottets den 2 och 6 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 45, i anledning af väckt motion, angående upphörande af Invalid-inrättningen å Ulriksdal.
Enligt bifogade, på ett af Kongl. KarnmarKollegium den 29 Augusti 1850 i -underdånighet afgifvet utlåtande grundade, approximativa beräkning, utgjorde grundskatterna å de inom riket då befintliga 4,225 skattlagda mjölqvarnar, i rundt tal 80,000 R:dr, hvaremot Utskottet saknar uppgift å antalet af skattlagde sågqvarnar samt beloppet af grundräntorna derå. Om dessa räntor utbyttes mot bevillning, uppkoinme väl måhända någon minskning i Kronans intrader, men Utskottet belviflar emedlertid icke att ju sådane bevillningsgrunder kunna bestämmas, hvarigenom en dylik minskning blefve, om någon, åtminstone så obetydlig, att den icke vore värd att tagas i betraktande, enär derigenom vunnes möjligheten af en jemn och rättvis beskattning, hvilket mål säkerligen skulle lättare ernås, om tillika stadgades strängare kontroller derå, att vid husbehofsqvarnar, hvilka ej kunna anses hafva i egendomarnes taxeringsvärde ingått till högre belopp än som motsvarar egarens husbebofsmäld, allmänheten icke utan särskild skatt till Kronan mot tulltägt beljenas. Yid verkställighet af grundräntornas utbyte mot bevillning möter visserligen den svårighet att, enligt Kammar-Kollegii förberörde utlåtande, utaf de skattlagde mjölqvarnarne ett antal af 615 äro till rustning eller knektehåll samt på lön eller till boställen indelda; men detta hinder torde dock lätteligen kunna undanrödjas, om till ersättning för dessa räntor, på sätt tillförene vid likartade fall egt rum, af Statsverket anvisades lämpligt vederlag.
St:rs sida, Instructionen af d. io Junii 1812 skulle komina till all kraft och verkan att upphöra. K. M:t liar härvid i Nåder til lagg t: att den föreslagne nya Instructionen vore grundad derpå, att, under förbehåll af den dispositionsrätt, K. M:t hittills utöfvat, äfven de Fonder och Cassör, som icke tillförene blifvit af R. St:rs Statsutskott eller deras Revisorer, utan endast i KammarRätten, granskade, och om hvilkas revision först vid senare Riksdagar fråga uppstått, skulle hädanefter granskas i sammanhang med StatsVerkets räkenskaper och förvaltning: att K. M:t dervid funnit lämpligt, alt, då alia de förvaltande Verkens räkenskaper borde sammandragas uti årligen afslutad RiksHufvudbok, räkenskaperne för de Fonder och Cassör, som hittills icke undergått sådan revision skulle ifrån och med dem för innevarande år i RiksHufvudboken ingå; och ville K. M:t i öfrigt vara betänkt, att, till rättelse för sistnämnde Fonders oell Cassors framtida förvaltning, utfärda Instructioner eller Reglementen, grundade på hvad, efter hvarje sådan Fonds eller Cassas serskilde beskaffenhet, enligt nu gällande föreskrifter, hittills varit iakttaget. Bet änkan den, N:o 353. 2o5 Från Ridd. och Adeln samt BondcStdndet hafva, med remisserne af denna K. M:ts Nåd. Skrifvelse jemte Förslaget till förnyad Revisions-Instruction, åtföljt åtskillige i ämnet afgifne yttranden, innefattande dels anmärkningar vid flere delar af Förslaget, dels ock svar på samma anmärkningar. I förra afseendet har blifvit anfördt af Hr Grefve Gyllenborgs Joli. Henning: Att R. Sl:r ägde icke allenast odelad rättighet, att stadga Instruction för deras Revisorer i ett sammanhang, utan öcken vidsträcktare lätt till granskning af StatsVerkets förvaltning, än hvarmed K. M:ts Nåd. Förslag till Instruction för Revisorerne syntes stå i förening.
M a u r i t z ( som kämpat en synbar strid med sig sjelf , döljer hufvu det i händerna ). O min Gud! min Gud! G u s t a f ( på samma sätt ). Har han aldrig bru kat f ädernesl andets sak till täckmantel för si na enskilta afsigter har han all tid främst sett på dess ära och välfärd? Kan han modigt se döden i ögonen, viss om att han aldrig begått någon dålig, någon falsk, någon ovärdig gerning emot någon, eho det vara må? då Gertrud, är h an värd er k ärlek ... Då är h an värd det höga, det afundsvärda namnet af fäderneslandets försvarare. M a u r i t z ( störtar fram och kastar sig på knä för Konungen ). Nåd Ers Maj estät! G u s t a f ( med kunglig värdighet ). Hvem är ni? En olyck lig, som ber Ers Majestät återtag a den värja han icke längre är v ärdig att bära. G u s t a f . Stig upp, unge man! J ag tar denna värja af en rebell. ( Med höghet ) Jag återger den åt en trogen unders åte. Ers Majestät! G u s t a f . Ni stod vid branten af en afgrund. ( Visar på Gertrud ) Tacka henne, ty det är hon, som räddat er derifrån. FEMTONDE SCENEN. HORN (från venster). DE FÖRRA. H o r n . Man söker Ers Maj estät öfverallt. G u s t a f ( lif lig t ). Kom närmare, Horn! Stunden till handling är inne. Morgondagen skall afg öra allt vi mås te segra eller dö. H o r n . Jag tillhör Ers Majes tät med lif och blod ... Men hvad ser j ag, General Pecklins Adjutant h är! G u s t a f . Icke längre h ans, utan min. ( Rycker hastigt ett blad ur sin plånbok och skrif ver någ ra ord der på. Till Mauritz ) Tag genast en häst u r mitt stall, skynda i sporrstreck till hufvudstaden och lemna detta bref till Riksrådet Grefve Scheff er ...
Den 17 Martti, e. 111, Efter den af det Högloflige Utskottet gjorda Calcul, skulle, när alla utelöpande AsSignationer, Treprocent^Reverser och Fördrin» gar på Afskrilmngs-räkningarne upptagas såsom Skulder, men endast en obetydlig Gassa-' behållning, jemte de utestående DiscontLåncn , upp»a gas såsom tillgång, uppkomma en brist at ej mindre än 526,6-.8 R:dr, eller jag vågar fråga : Hvarföre har ej det Högloflige Utskott fet ibland CanalDiscontens tillgångar upptagit dess fordran al Canalens ArbetsCassa, som vid 1817 års slut utgjorde 1,082,828 R:dr, till bvars betalande'ArbetsCassan åtminstone äger en tillgång uti sina, till omkring 875,000 R:drs värde belöpande Fastigheter och Inventarier ? Om denna tillgång vors upptagen, skulle, istället för blist, blifva ett öfverskott af 526,22b R:dr. Man svarar härtill, att detta är en tillgång gom ej kan realiseras , men jag är öfvertygad att om Götha Canal-Bolag blir bibehållit vid de rättigheter och förmåner iSiooch 18 « 5 års Ständer det beviljat, eller också motsvarande det lemnäs i stället, skall Disconten få sin fordran betald och derigenom blifva i stånd, att till fullo liqvidera sina Creditorer, utan att med dem behöfva accordera och betala med rabattJjg tror ej att denna Discont behöfver »något annat accord med sina Creditorer , än tid, att hvad man kallar reda sig.
Efter denna öfversigt af sistförflutne 5 års Regeringsåtgärder, lemnar jag åt hvarjes eget omdöme, att afgöra, huruvida Kongl. Maj.ts Regering under denna tiderymd verksamt befrämjat Rikets sannskyldiga nytta. Friherre Löwenjkiåld, Salomon: I anledning af hvad sorn blifvit anmärkt emot StatsSecreteraren Herr Friherre Ehrenborgh utber jag mig vördsammeligen få an-i föra, att lika som io:de och afrad utgå af Bergverks anläggningar har en viss afgift blifvit åsatt Mjölqvarnar, att qvarnräntor från de ålsta tiderne blifvit räknade bland Statens betydeliga inkomster, att på det, vid ett efter den natura jgo Den io Jul ti /. m, liga ordningen i mohn af tilltagande nyodlinJ gar och tillökad Folkmängd, utvidgadt förmal* ningsbehof, Staten icke skulle komma att vidkännas förminskning uti en på detta sätt påräknad allt jemnt växande inkomst har det lika länge varit lagdt till grond vid beviljan-, det *f Husbehofsqvarnars anläggning, att de i mohn af deras husbehofs förmälning skulle till ränta skattläggas. I öfverensstämmelse härmed hafva d» derom utkomne älste Lagar och Författningar blifi vit afpassade. Uti Wexiö Stadga vid Räfsta Tinget år 1414 stadgas: att alla Fotq'arnar, sorn ej gamle qvarnställen äro, och ej upprefne eller skattade äro, efter Konungs och Riksens dom och samtycke skulle utkastas, och derefter ej bygi gas vid 40 Mark. Alla sedan den tiden utkomne Författningar hafva haft till föremål, att de Statsbidrag, som under namn af Qvarnräntor varit påräknade att på denne väg i Statens Cassör ingå, antingen af besparad Tullifgift genom Husbehofs förmälning eller af Tulltäckten vid Tullqvarnar utan förminskning, der skulle inflyta. Uti flere af de i Rikets Archiver befintlige äldste räkenskaper upptagas och redovisas räntor af Sqvalteqvarnar.
Det lär icke kunna betviflas, att det hos pluraliteten af Sveriges innebyggare skulle göra ett obehagligt intryck, om de funno straffet för religionsbrott såsom sådant vara afskaffadt och, betydligt nedsatt, föreskrifvet endast och allenast lör Iridsbrottet. På grund af detta rent praktiska skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningeri förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels att den förev:de rubriken måtte godkännas, dels att densamma skulle återremitteras, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte besluta, att 7:de kap. i detta lagförslag skall borttagas samt de fyra §§, af hvilka kap. består, flyttas till ll:te kap:ts början, i följd af hvilken förändring ej mindre §§:nas nummer i detta sednare kap., än äfven de följ:de kap:ns nummer skola derefter rättas. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på rubrikens godkännande, hvartill svarades många ja, blandade med nej, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många nej jemte några ja, och vidare propos. på afslag derå och antagande att ofvanberörde förslag till beslut, hvilken propos. likaledes besvarades med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på rubrikens godkännande förnyades samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
• (plrajjj) Så mycket mera obehagligt syntes löjtnantens herr fader, gamle baronen som innehade den ena hedersplatsen bredvid värdinnan, (bankdirektören hade naturligtvis den andra), berörd af de ledsamma utsikterna för hösten. Och han hade dubbelt skäl därtill, ty han hade under året haft all möjlig otur. Det hade börjats med att hans son, hvilken tjänstgjorde vid ett rangregemente, befanns » vara inne » för ett par tiotusental uti en liten vexel-ring kamrater emellan, som i våras gjorde en del väsen af sig. Affä- ren måste klareras, det förstås, både för att ej afafbryta den unge mannens lofvande karrier och emedan han hade utsikt till ett rikt parti, men enda utvägen att då anskaffa den oundgängliga summan var att sälja hela skörden » på rot » från Stora Bollingsta till konsuln. Inte hade han fått den särdeles högt betald, men den såg också ut att bli eländig. Nu hade den i stället blifvit ypperlig, hvilket ju var förargligt, men ännu förargligare var, att löjtnant Gerhard fick korgen af den, till hvilken han omsider kom sig för att fria i somras. Det ena som det andra kunde ju emellertid repareras, därigenom att Gerhard nu i stället friade till konsulns enda dotter, och middagen var just tillställd för att åstadkomma ett närmande och, i följd däraf. en framtida förbindelse, hvilken tycktes mycket väl anstå alla parterna. Alla, utom en. Och det var till på köpet en af hufvudpersonerna, nämligen den unga fröken själf. Hon hade vid bordet konverserat lätt och ledigt med sin granne löjtnanten, men för hvarje gårjg han ansåg sig böra i sina blickar — • ty han var för mycket världsman att ännu göra det i ord — inlägga något af den varmare känsla eller beundrande hyllning, hvarmed han ville, såsom han i sitt sinne militäriskt uttryckte sig, öppna approcherna, så möttes han af ett fint, en smula ironiskt leende, som ej bådade godt.
Ståndet hvad Utskottet, i afseende på 3:dje punkten, föreslagit, i dess Utlåtanden N:o 78 och 212, derom Bevillnings-Utskottet skulle underrättas. Af 4*le punkten i Utlåtandet N:o 252, blef r:sta momentet bifallet; men hvad Utskottet föreslagit i öfrige momenten af denna punkt afslogs. p 5:le punkten af N:o 78 lades till handlingarne. S. D. Stats-Utsköttets Memorial N:o 2 13, 5 anledning af erhållen äterremiss på StatsUtskottet* Utlåtande N:o 79, blef, vid förnyad för.&> dragning, lagdt till handlingarne. Den 11 Augusti a834- Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S, D. I ett sammanhang föredrogos så väl Stats-Utskottels Utlåtande N:o 80, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 2:dra Hufvud-Titel, som samma Utskotts, i anledning af återremiss utaf nyssnämnde Utlåtande, under N:o 2a\ afgifne, och den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagde förnyade Utlåtande; och stannade Ridderskapet dch Adeln dervid i följande beslut: irsta punkten: Hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, så väl om ökadt löneanslag för dess Cancellie, som oin sporllernes utgående till Kronan såsom Chartce-Sigillatse-afgift, blef af Ridderskapet och Adeln bifallet, med Bih, till ti St. Prot. i8J4- 9 Sami. u£, fade Häftet. fröt. Vtdr. d. it
Den föreställning, som hos en och annan synes hafva gjort sig gällande, att Bankens vexelhandel tillkommit, ej allenast, på sätt Rikets Ständers afsigt uppenbarligen varit, för att bibehålla och förstärka Bankens metalliska kassa, utan äfven för att reglera kursen å Börserne i Stockholm och i Götheborg, påkallar, från Fullmäktiges sida, största varsamhet vid behandlingen af härmed gemenskap egande frågor; och det skall dervid aldrig kunna undvikas att stöta det enskilda intresset och framkalla anmärkningar mot Fullmägtiges åtgärder, hvilka åtgärder alltid, i främsta rummet, måste afse befrämjandet af Bankens fördel och säkerhet. Af den i 23 § af 1857 års Revisions-berättelse började och i 31 § af sednast församlade Herrar Revisorers berättelse, fortsatta redogörelse för de åtgärder, Fullmägtige vidtagit för erhållande af ändamålsenligt papper till och tryck å de sedlar af Rilcsmynts - 103 valör, hvilka, enligt nu gällande Banko-Reglemente, skola från Banken utgifvas, täcktes Rikets Högloft. Ständer inhemta, att Fullniägtige sökt att, i allt hvad på devi kunnat ankomma, fortskynda de i sådant afseende erforderliga arbeten och rättvisan torde väl fordra det erkännande, att der den slutliga verkställigheten är beroende af förberedande arbeten utaf konstnärer, kemister och teknici, Fullmägtige icke kunna anses ansvarige, derest sådana arbeten ej fullgöras å utfästa tider, hvarigenom ett på förhand icke anadt, än mindre förutsedt, dröjsmål uppkommit. Imedlertid hafva Rikets Högloft. Ständers Herrar Revisorer mot Fullmägtige framställt anmärkning derför att sedlar å Riksmyntsvalör ännu ej blifvit från Banken utgifna.
Banco borde å ordinarie Stat såsom aflöning för tjensten uppFöras och endast fyllnaden eller 333 R:dr 16 sk. Banco å Indragningsstal anvisas. Hvad angar anmärkningen, att Utskottet skulle för Professor Cederschiöld hafva tillstyrkt icke allenast mindre än Kongl. Maj:t föreslagit, utan ock ringare belopp, än han redan åtnjuter, får Utskottet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Professor Cederschiöld skulle erhålla såsom Lärare vid Carolinska Institutet 1,200 R:dr och personel! 1,000 R:dr eller tillhopa 2,200 R:dr, samt Stats-Utskottet föreslagit lönerne för berörde Lärare tili 1,600 R:dr och en personel ersättning till bemälde Professor af 600 R:dr, komma genom bifall härtill, på sätt Utskottets förra Utlåtande jemväl utmärker, Professor Cederschiöld att åtnjuta fulla beloppet af de löneförmoner, hvilka, såsom en billig vedergällning för Professorns utmärkta förtjenster, uti Kongl. Maj:ts Proposition åsyftas. Det enda fall, då någon minskning deruti skulle kunna inträffa vore, i händelse Professor Cederschiöld komma alt, utan lönens bibehållande, afgå ifrån incebaf - Stats-TJtskottets Utlåtande, N\o 193. >9 vande Professors-beställning vid Carolinska Institutet och således 31 njöte 4oo Ridr mindre, an om liela det af Kongl. Maj:t föreslagne belopp af 1,000 R.'dr vore å Iudragnings-Stat uppfördt. Med afseende å allt detta finner Utskottet 6ig böra vidblifva dess förra yttrande i ämnet, endast med det till lägg, att om, Professor Cederschiöld skulle, utan lönens bibehållande, ifrån innehafvande Professors-beställning vid Carolinska Medico-Chi rurgiska Institutet afgå, den personella ersättningen å Indragnings staten då må förhöjas till det belopp af 1,000 Rtdr Banco, som Kongl. Majit i Nåder föreslagit.
Angående Riksgäldskontorels inkomster och de till detta verk' serskildt anslagna tillgångar.. s t. De till Riksgäldskontoret hörande och dit anslagna medel må icke, under någon förevändning eller med hvad vilkor sorn helst, derifrån ryckas Slais-lTlskollels Memorial, A'o 3.03: ä eller användas lill andra behof, än dem, Rikets Ständer bestämt. Alli förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst (68 § Regeringsformen). Och må, vid liqviderandet af Riksgälds-kontorets fordringar, ackord, utan Rikets Sitänders serskilda samtycke, icke inedgifvas.. § 3. Återstoden af den bevillning, som, enligt Rikets ftänders bevillningsförordning af den i5 Maji r845 samt Kongl. Majlis nådiga kungörelse den *7 Juni samma år, skall utgöras, bör, likasom ilen allmänna bevillning, hvilken Rikets Ständer, vid innevarande riksdag, sig åtagit, till Riksgäldskontoret levereras, i den ordning och på det säll, författningarne föreskrifva ; hvarjemte ännu utestående restantier å de förflutna årens bevillningsmedel böra, i den mån de varda indrifna, komma detta verk lill godo.. § £ De för stämpling af spelkort och tidningar stadgade afgifter ingå likaledes till Riksgälds-kontoret, hvarest stämplingen af de i hufvudstaden tillverkade kort samt derstädes utkommande tidningar verkställes, och hvarifrån vederbörande fromma stiftelser sedermera eihålla dem tillerkända andelar af korlstämplings-afgiflen. § 4. Till Riksgälds-kontoret aflemnas, hädanefter likasom hittills, de köpeskillingar, hvilka, vid kronan behållna hemmans äfvensom rekognitionsoch kronans öfriga disponibla skogars försäljande till skatte, varda erlagda*. § 5..