Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då förmådde jag ej längre bekämpa min smärta, jag brast ut i en våldsam gråt, satte händerna för ögonen och gick ut ur ringen. Vid denna min häftiga gråt tystnade barnen och likasom blygdes öfver sitt hjertlösa skämt. Och tvenne af flickorna (jag har dem ännu i godt minne, ty det var Lovisa på Berget och Inger Katarina i Anderstorp) sprungo efter mig och bådo mig ej vara ledsen samt tröstade mig så vänligen, att jag åter kom till sinneslugn. Men det ordet »Enkemannen» fick jag dock igen mer än en gång, då något barn i sitt oförstånd ville förarga mig, eller jag uppväckt afund genom mina framsteg i skolan. Sedan vi alla samlats i skolrummet, steg skolläraren Hans Persson in genom dörren, som ledde från stugan, och helsade oss välkomna. Derpå läste han morgonbönen, och den sedvanliga psalmversen afsjöngs. Då de sista tonerna förklingat, vände han sig till oss med ett högtidligt allvar. »I barn,» sade han, »I veten och sen, att det är ett af de barn, som, när vi sist hade skola här, var lika kry och lika dugtig som någon af er – hon är borta nu och kommer aldrig hit mer igen. Johanna på Liatorpet är död. Och att hon kom väl bort, det kunna vi lita på, för hon var ett snällt barn. Besinnen, hur vigtigt det är, att I sjelfva ären snälla och Gudi behageliga, för I veten inte heller I om den dagen och den stunden, då vår Herre kallar er för sin domstol. Måtten I alla i den stunden vara lika snälla och fromma som den lilla Johanna. Jag vill läsa upp en psalm för er,» sade han, och så slog han upp psalmboken och läste: Vid ett barns begrafning. Säll du, som menlös fann din graf För åren, Lik späda blomman, som föll af Om våren! Du i det stilla Gick ner, du lilla! Förr’n ondskan hunnit ditt förstånd förvilla. Förr’n falska läror fått din själ Bedraga, Du månde Herran Gud så väl Behaga. Att dig förvara Från allsköns fara, Han upptog dig ibland sin englaskara. Der vill du glädja dem, dig nu Begråta, Snart bortom qvalen möter du De såta
Jag ämnade just begära att uppläsning utaf den föredragna punkten måtte undvikas, emedan den bör hvila, intilldess StatsUtsk:s omnämnda betänk, inkommit. R. o. Ad. ansåg pröfningen af denna fråga böra hvila tills StalsUtsk. besvarat återremissen af Utsk:s betänk. N:o ig5, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om löne-regleringen för de under stals-deparlementen lydande expeditioner, i hvilken fråga äfven innefattades den om löne-regleringen för Nedre Justitioe-revisionen. 3:dje punkten. Kongl. Hofra (terna. H. Ex. Hr Gr. Posse: Denna punkt af StatsUtsk:s betänk, omfattar 2:ne ämnen, nemi. fråga om tillökad personal inom Svea och Götha Hofrätten, samt om löne—til lök.— ning för ledamöterna i allmänhet. Jag anhåller att dessa frågor måtte vid afgörandet åtskiljas, så att Hr Frih. o. Landtm, först framställer propos. 0111 de nya tjenstemiinnen inom Svea och Götha Hofrätt, i hvilket hänseende jag tillstyrker bifall till StatsUtsk:s betänk. N:o ig>. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i anledn. häraf nödigt blefve att, i afseende på nu förevar, punkt, framställa tvänne särskilda propos:r; och hemställde Hr Landtm, nu först, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk. i sitt sednare utlåt, föreslagit röride personalen för Hofrätterna. Ropades ja. Hr von Hartmansdorff: I afseende på aflöningen för Hofrätternas personal har StatsUtsk. föreslagit, att hofliittsråden blott skulle åtnjuta 1600 och assessorerne 1200 r:drs lön.
Då Utskotten afgifvit ett sådant tillstyrkande i denna fråga , torde de derpå beroende öfrige förslag icke föranleda till något yttrande. Stockholm den 21 November 1844. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Not., kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om rättighet för väghållare inom Åkerbo Härad att hemta väglagning s-ämnen å Kungsöhrs skog och utmark. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten hafva till gemensam behandling fått emottaga ett till Hederv. Bonde-Ståndet af Riksdags-, Statitamt Allm. Best - och Elwn.-Wtshottens Utlåtande, Nio 16. 7 fallmägtigen Carl Ersson från Westerås Län ingifvet memorial, deruti an föres, hurusom den väghållningsskyldige allmogen i Åkerbo
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Allmänna BesvärsochEkonomi-utskottens den 23 och 24 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 71, i anledning af väckt förslag, att hvarje moderkyrka ooh annex i riket må förpligtas inlösa ett exemplar af den psalmhistoria, som af komministern Johan Wilhelm Beckman utgifves under titel: ”Den nya Svenska psalmboken, framstäld uti försök till svensk psalmhistoria. S. D. Yid förnyad föredragning af Statstamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens den 23 och 24 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 76, i anledning af väckt fråga om nedsättning i räntan för äldre qvarnar, som [genom nya qvarnars anläggande lidit eller lida minskning i mäldafkastning; blef detta utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet, med den förändring, att i den af Utskotten tillstyrkta underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t orden: ”Sedan genom vederbörande embetsmyncligheter det blifvit utredt,” utbyttes emot orden: ”sedan det genom Kammar-kollegium blifvit utredt.” S. D. Föredrogos ånyo och biföllos 'Lag-utskottets nedannämnde den 23 och 24 dennes på bordet lagda betänkande och utlåtande: N:o Prot.-utdrag den 26 Augusti 1848. 665 N:o 65. i anledning af väckt motion om ändring af 2 §. 17 Kap. ärfda-balken, angående vederlag för såld arfvejord; och N:o 66, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 36, öfver väckta motioner om förändring af lagens stadganden om testaments-friheten samt af 8 Kap. jorda-balken, angående rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt. Från Högv. Preste-ståndet. S. D.
Gr:n säger, att del ej är i egenskap af embetsman som någon får representera, ulan det är i egenskap af husegare, och derföre är det likgiltigt hvad husegaren må vara eller sysselsätta sig med. Det är detta sätt att behandla stånds-grundsatsen, som undergråfver den, ty husegare kan hvar och en vara som bar penningar dertill, och derför är det en sammanblandning, en liilintetgörelse af de serskilda yrkena i samhället, som förut varit skiljda. Grin har omnämnt huruledes BorgareSt. uteslutit ifrån förslaget Vaktmästare coll gemenskapen inom krigsmakten. Det må vara, jag har icke försvarat någon af dem, så all det talet behöfdes icke för mig, om icke för att fä försvara BorgareShs beslut. Gr:n säger, att förslaget är en vinst för BorgareSt., derigenom alt det stärker BorgareStis goda egenskaper, och alt man bör bemöda sig derom, att inom representationen det ena Ståndet skall förstärka det andra och icke försvaga det andra; men månne det icke tillhör Const.Utsk. att tillse, att, när det stärker det ena Ståndet, äfven det audra må stärkas, så alt icke förstärk ning kommer blott pä ett ställe och rubbar den jemnvigt, som förut funnits. Delta har Const.Utsk. efter mitt förmenande icke iakttagit. Att BorgareSt. i händelse”det är likgiltigt för slåndsgrundsatsen, finner sig väl deraf, alt få in så mycket intelligenta personer, som möjligt, i sitt Stånd, det är klart, men såsom jag sade förra gängen, jag tror icke att det är tjenligt att stärka det ena Ståndet och icke det andra. Jag fortfar i ogillande af förslaget och anhåller om bifall till mitt förslag till gemensam tanke. Frih. Cederström, Rud.: Obestridligt lärer vara, att lämpligast hade man förfarit, om man icke afbidal BorgareSt:s beslut, då man så litet vill rätta sig efter detsamma.
— Landsfiskalen Laurell hade då lika litet fog att beklaga sig öfver förlusten af sin bötesandel, hvars åtnjutande var stäldt i beroende af Konungens rättighet att göra nåd i brottmål, som jag har rätt att beklaga mig öfver förlusten af actoratsarfvode å sådana till ersättning ådömde medel, hvilka, i saknad af tillgång hos vederb:de gäldenärer, icke genom min embetsåtgärd kunna indrifvas, enär min rättighet till detta arfvode just på möjligheten att medlen inbekomma är beroende, hvarföre jag icke heller vid detta tillfälle sträckt mitt ersättningsanspråk längre än till dylikt arfvode ä det belopp, som jag med fullgiltiga bevis styrkt, skulle hafva i Kronans kassa influtit i fall ej, genom de båda Statsmakternas mellankomst, min embetsverksamhet måst inställas. Slutligen har K. Statskont. öfvergått till det billighetsområde, inom hvilket det ställt min ersättningsansökning, och dervid inlåtit sig i bedömandet af det större eller mindre besvär jag baft med handläggningen af Finérska balancemälet och det deraf förenledda åtal emot vederb:de erabetsoch tjenstemän, samt huruvida, på grund deraf, någon vedergällning för detta besvär borde — såsom K. Statskont. uttrycker sig, :— utöfver den icke obetydliga provision jag redan åtnjutit å de i balancemälet influtne medel, mig tilläggas. — K. Statskont. känner likväl nogsamt, det jag erhållit Konungens nådiga fullmakt på min innehafvande tjenst, samt att Konungen i denna fullmagt uttryckligen förklarat, det jag egde i behörig ordning tillgodonjuta den för tjensten bestämda ordinarie aflöning samt öfriga sysslan åtföljande förmåner.
S. D. I enlighet med 108 § Regerings-Formen företogs val af electorer till utseende af comitterade för tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, dertill-vara utsedde: Biskop Holmström, Biskop Agardh, Professor Fries, Doctor Stenhammar, Professor Reuterdahl och Professor Thomander samt till Suppleanter: v. Talmannen, Biskop Hedrén och Doctor Ödmann. S. D. Företogs, på sätt Riksdags-Ordningens 73 § föreskrifver, val lill Förstärkt Lag-Utskott, deraf följande befunnos, efter valsedlarnes öppnande, vara till Ledamöter utsedde: vice Talmannen, Biskop Hedrén, Biskop Holmström, Bih. till R. St. Biskop Nibelius, Biskop Agardh, Biskop Hallström, Doctor Ödmann, Doctor Björkman, Doctor Utterström, Professor Fries, Professor Selander, Doctor Stenhammar, Doctor Anjou, Doctor Broman, Doctor Gumcelius, Contractsprosten Nibelius, Domprosten Hwasser, Lector Ljungdahl, Lector Ekstrand, Lector Ahlstrand, Professor Reuterdahl, Contractsprosten Thuden, Doctor Elfström, Contractsprosten Schröder, Prosten Lignell, Professor Grafström, och Prosten Sidner; samt till Suppleanter: Prosten Berlin, I Prot.-Utdrag, den 2.3 och 25 Jpril 18/} 5. 867 Doctor Norström, Doctor IVallinj Doctor Laurenius och Contraclsprosten Helén. Dea 23 och 25 April. SS. DD. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande N:o 93, i anledning af Kongl. Maj
Sedan jag fått tillfälle att laga närmare kännedom af det utlåt, från Ofverinleudentsembetet, hvilket i den K. skrifvelsen blifvit omnämndt, finner jag en ökad anledn. alt på det Ulligaste tillstyrka ernåendet af det stora, ädla och vackra, samt af beliofvet högt påkallade företag, som i den K. skrifvelsen åsyhats, medelst uppbyggandet af ett Svenskt Nationalmuseum. Det synes mig vara en billig fordran, som nutiden kräfver af Svenska nationen, att sedan den uppnått den grad af bildning, som för det närvar råder bland denna nations alla samhällsclasser, bon äfven måtte vara betänkt uppå, alt omhägna och vårda alla de rika samlingar af forntidsminnen och dyrbara skatter af sköna konstens alster, som fäderneslandet äger. Stöde vi än isolerade och ensamme i verlden, och ej belmfde hemta efterdöme!) frän främmande länder, borde dock vår egen trefnad och det erkända behofvet af själens lyftning vara nog att förmå oss 1111, under fredens skygd och lugn, ordna och med smak framställa de föremål vi äga, och från hvilka själen hemtar sin högsta njutning. Men långt ifrån att vara belt och hållet öfverlemnade åt oss sjelfva, nännas vi, genom lättade transportmedel, nästan dagligen den öfriga civiliserade verlden, och antalet af främligar som besöka Sverige och synnerligen Stockholm, ökas beständigt.
Fehr. P. 665. April P. 5oi. Julii P. 3n3. B. 189. Sept. P. 3o2. B. 58. Löwenskjöld, C. F., Hofmarskalk. Se oliqviderade förskotter. Löwenström, Johan, yttrande. Febr. P. 634- B, 6o3. M. Madängshy i Skaraborgs Län, angående lindring i Bevillningen för. Aug. 2 A. P. 254. Sept. P. 112, 205, Oet. P. 99, 113, 133. Magaziner, Kronans, angående beskaffenheten af den Säd, som bör till dem lefvereras. April P. 625. Maji P. 21, 77. — Kronans, angående uppmätning och an *7 - 258 teckning af cnbikrymden å hvarje loft eller botten i. Sept. P. Magazins-Directionen, om de af Revisorerne föreslagne ändringar uti dess bokföringsoch redogörelse-method. Dec. 2. A. P. 162. Magazins-Inrättnjngen, Riksens Ständers Revisorers Berättelse om 1820 och 1822 årens Revisioner öfver. Se Revisorer. Allmänna, motioner angående. Mars P. 26. B. 90. Aug. 2. A. P. 126. Dec. P. 264, 336, 36o, 453, 726. Allmänna, angående användandet af de medel, som genom dess utredning till Banken inflyta. Dec. P. 470, 480, 524. Allmänna, angående vid denna Riksdag verkstäld granskning af dess förvaltning. Aug. 2 A. P. 126. Sept. P. in, 204. Oct. 2 A. P. 236. Magazins-Inrättningens upplösning, angående föreskrifter i Banco-Reglementet i sammanhang med Riksens Ständers beslut om. Dec. P. 724. Magistraterne, ojn befrielse för dem från 2.59 befallning med Landl-Ränterierne.
Uphäfver man nu detta stadgande och förklarar, att alla dessa klasser skola samfäldt utse Riksdagsmännen för Stockholm, så har, enl. min oförgripliga mening, skillnaden emellan klasser och gemensamhet äfven blifvit uphäfd och dermed allmänna valrätten införd inom hufvudstaden. Det är f. n. i grundlagen tydligen och uttryckligen bestämdt, huru Riksdagsmän för Stockholm skola väljas; att vissa af dem skola vara Magistrals-personer, andra åter utgöra medlemmar af Den 14 Juli. 259 Borgerskapets olika klasser och denna föreskrift, hvarigenom de serskildta intressena inom detta talrika samfund få sina egna målsmän, är i full harmoni med hela vår ståndförfattning och medför mycken nytta. Vid sådant förhållande kan jag ej finna annat än alt den föreslagna förändringen är håde onödig och onyttig samt att densammas genomförande kan leda till ganska menliga följder, derigenom att Riksdagsmanna-befattningen kan uteslutande falla i händerna på en viss fraktion af borgerskapet, så att detsamma blifver på det mest ensidiga sätt representerad!. Under det nuvande valsättet kan deremot en sådan ensidighet icke ega runi, hvarföre jag instämmer i Hr von Hartmansdorffs förslag till gemensam tanke. Frih. Raab, Adam Christian: Den siste värde talaren har visserligen rätt deri, alt det icke så sällan inträffat både i detta Sånd och Med-Stånden, att man vid den ena Riksdagen fattat ett beslut i en fråga, som varit alldeles mosätt den mening, sorn vid samma frågas behandling under en föreg:de Riksdag gjorde sig gällande; men denna omständighet, hvars ofta inträffande icke lärer kunna anses såsom något godt, torde icke heller vara något verkligt skäl för R. o. Ad. att frånträda en mening, som Ståndet för så kort tid sedan förklarat sig hylla. Ett sådant vacklande i åsigter länder lika litet Ståndet till heder som det allmänna till gagn. Hr Printzenskölds yttrande i denna fråga synes mig förråda, att den värde talaren, ehuru i allmänhet ganska väl bevandrad i vår grundlags föreskrifter, likväl icke för tillfället enrinrat sig innehållet af 3:dje mom. i I4:de §:n Riksdcs-Ordn.
Nuj:l fann godt i tjuder gilla oell lofalla, livad Köredraganden oell 8lul8-ttudel8 1te8le Kedsmöter i della ainné underdånigt yttrat oell töre-dugil; kommando Kongl. l>luj:t8 angående delta amne till 1liket8 älander i tjuder atlälande äkrifveKe all 86i8kildl ju8leras. Lx prolncollc, »5. äo/r^e/'». a/ ö/ner //anc/e/^- oo/r /H,a?,»cn, /rdZ/et //nnv /l/n/'.t /fdnnngen r d ^oe^- /ro//?r§ t/en 2^ /ö^o. lXärvarande: Herr frilierre Hev/r/e^m^ friilerre 'von Lo^n/ren^erm^ 6rekve //dvc/, Lrilierre 6rp//en/raa^ lillknordnade Ook-llan^leren, f.a1nn6tt8-8eeret6rar6n //rve^ lillkörordnade 8tats-8eer6t6rar6n, Lxpeditions-8e6ret6raren tillförordnade 8tats-8e6r6t6raren vppläste till justering, ett, i kuljd ak Longi. Naj:ts under (len 8 innevarande niänad kattade Litti i ga öeslut, uppsatt korslag till Longi.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, har Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, — jemte öfverlemnande af en utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i ofvannämndc län till Styrelsen insänd och förordad underdånig ansökning, deruti Hamnbyggnads-direktionen, med bifogande af det utaf Majoren Lilliehöök uppgjorda förslag till förändring i den fastställda arbetsplanen, anhållit om nådigt gillande af berörda förslag, dock med Direktionen lemnad öppen rätt, att, efter sig under arbetets fortgång företeende omständigheter, leda kanalens inlopp i hamnbassinen antingen till nordvestra eller sydöstra ändan deraf, — i underdånighet anfört, att då, hvad anginge frågan om ändring i arbetsplanen, det nu framställda förslaget, från teknisk synpunkt bctraktadt, icke kunde anses oga något företräde framför den redan gillade pianon, och lastkajens afstånd från staden icke heller skulle, med tillämpning af det nya förslaget, blifva i någon betydligare mån förkortadt, samt härtill komme, att den ifrågasatta ändringen beräknats medföra en förhöjning i arbetskostnaden af omkring Femtio Tusen Riksdaler Riksmynt, utan att den ändrade planen ändock skulle vid arbetets utförande tjena till ovilkorlig efterföljd, Styrelsen ansåge sig med anledning af Direktionens i förevarande afseende gjorda anhållan icke kunna tillstyrka annat nådigt beslut, än att för den händelse staden skulle vilja anlägga hamnbassinen och en del utaf den dit ledande inseglingskanalcn uti den nu föreslagna riktningen, i stället för att lägga nämnda bassin och kanal såsom den gillade planen upptoge, sådant måtte förklaras vara staden medgifvet, under vilkor att den högre anläggningskostnad, som af denna förändring kunde föranledas, icke finge utgöra något skäl för ytterligare statsbidrag till arbetets verkställande.
Den, som, med godkännande af Ulskottets tillstyrkan af hvad Kongl. Majrt i Nåder föreslagit, bifaller, att förslagsanslaget till fångars vård, skjuts, underhåll, medicamenter, m. m. ökas med 100,000 R:dr, och således bestämmes till 345,38o Rdr, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, kommer anslaget att förböjas med 180,000 Rdr, och således uppföras till 425,38o R:dr. 49:0 Den af Utskottet uti 6:te punkten gjorda hemställan, att anslaget till Extra Utgifter måtte nedsättas till 5o,ooo Rdr, har blifvit bifallen utaf Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Presiåndet bestämt samma anslag till dess nuvarande belopp 100,000 Rdr, med det tillägg af sistnämnde Riks-Stånd, att 40,000 Rdr deraf, vid anslagets blifvande fördelning emellan de olika Stats-Departementen, böra till Utrikes Departementet anvisas. Sistnämnde beslut torde för närvarande och intilldess Utskottet kommer att förslag till berörde fördelning afgifva, icke till åtgärd föranleda; men för bestämmande af anslagets belopp bör votering anställas, hvartill föreslås följande proposition: Den, som bifaller Stats-Utskottets hemställan, att anslaget till Extra utgifter nedsättes till 5o,ooo R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, kommer samma anslag att bestämmas till dess närvarande belopp, eller 100,000 Rrdr.
Mina tankar uti de inom Ulskoltet förekomne mål, ligga förvarade uti Utskottets Protocoll. Jag tryggar mig vid deras vittnesbörd, och åtnöjes med det, Jag ingår derföre icke på detta rum i några svaromål, som directe eller indirecte skulle röja, om jag i Memorialet deltagit, eller varit af en annan mening» Hvilka omdömen, blida eller oblida , som nu eller framdeles fällas öfver 1829 års ConstiiutionsUtskott, skall jag för min andel deruti förblifva lugn, ty mitt medvetande 9äger mig, att jag kan det. Herr Crusenstolpe, Magnus jacob: Föga bekymrad, huruvida jag begår en ohöflighet eller icke, vare sig mot ConstitutiönsUtskottets pluralitet, dess minoritet, eller till och med mot Friherre Cederström sjelf* skulle jag gerna medgifva, att Memörialet ladcs till handlingarne, om icke samma expedient nu kunde användas, hvilket Herr Grefven och JjandtMarskalken med fördel begagnade vid förra Riksdagen uti en ungefär likartad fråga, det, att föreslå Ridderskapet och Adeln, att från Constitutions* Utskottet infordra , hvilka af StatsRådets Ledamöter varit närvarande i conseljen, då ifrågavarande beslut fattades, På detta sätt Den 17 J u I i i f. m. skulle det sannolikt lyckas Herr Grefven och LandtMarskalken nu, liksom vid det förutnämnde tillfället, att tillfredsställa allas önskan. Friherre Boije: Det torde tillåtas mig att göra några erindringar vid hvad här blifvit yttradt. Jag vill ej utlåta mig om Friherre Cederströms behörighet att få anse och förklara hvad helst han behagar, för lagligt eller olagligt, ty den rättigheten äger han obestridligt såsom Representant; men med samma rätt han yttrat denna öfverläggning vara olaglig, påstår också jag, att den är så laglig, som någon discussion kan vara. En annan värd Ledamot har, med en ömtålighet, för hvilken jag bär upprigtig aktning, funnit sig såsom ConstitutionsUtskoltets Ledamot sårad af mitt yttrande om ifrågavarande Memorial af Utskottet.
PlvstnKip.ts Af de Kongl. Majus pröfning underställda förslag till löne asicmng. konventioner hafwa 58 blifwit i Näder gillade och stadfästade. 55 Den af Preste-Ständet wid siftförflntna Riksdag wäckca fräga om upphäfwande af 1722 ärs Förening om Prest-rättigheternas utgörande i Bohus Län har Kongl. Majit ansett böra förfalla, sedan samtliga församlingarnas i nämnde Län deputerade, deröfver hörde, bestridt hwarje förändring uti ifrägawarande förening; kommande dock densamma icke att lägga hinder i wägen för upprättande af andra efter närwarande tidsförhållanden mera lämpade öfwerenSkommelfer. En särffilt Författning om Ryttares, Soldaters och Båtsmäns dagswerksffyldighet till presterffapet har blifwit utfärdad, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Preste-Ständets wid sista Riksdagen i ämnet afgifna yttrande. Trenne Försiag till reglementen för Prest-enkeoch PupillPicst-c»^- Kafor för särffilta stift och härader hafva blifwit Kongl. Majus höga pröfning underställda och wunnit Nådig stadfästelse. Komiwen för Kyrkolagens öfverseende har med sina arbeten säKyrk^sagmr ^ ^ ° ^ ^ omarbctcinde. längt framffridit, att den, da den arffchdes forlidet ar den 18 De cember, förmodade sig före instundande Augusti manad kunna sammanträda till afstutande af sina arbeten, och att desi förstager jemte tillhörande tabläer och beränkanden skulle hinna till trycket befordras före den lagtima Riksdag, som i början af är 1845 borde inträffa; och har Komiwen erhållit befallning atr, utan afseende pä den mellankomna urtima Riksdagen, sä fort ffe kan äter sammanträda för att sitt arbete afluta. Med upphäfwande af Kongl. Cirkulären den 13
Sedan Rikets Ständer nu mera beslutit, att den destillering, hvilken utöfvas såsom särskild näring, icke skall beläggas med annan afgift, än den, som Bevillnings-förordningen för fabriks-rörelse bestämmer, lärer det vara så mycket mer angeläget att, genom uppsigt af tillsyningsman, söka förebygga missbruk af destillerings-rätten. Utskottet får derföre inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, att instämma i de andra Ståndens beslut, rörande 65 § 1 mom. och 85 §. För den händelse, alt denna inbjudning hvarken af Ridderskapet och Adeln ej heller af Bonde-Ståndet antages, får Utskottet, för I Särskilda Utskottets Memorial, N:o 22. 9 för omröstning i förstärkt Särskildt Utskott, föreslå följande voterings-proposition: Den, som vill, lika med Presteoch Borgare-Stånden, uti det vid Särskilda Utskottets Memorial N:o 11 fogade författnings-förslag bibehålla 65 §:s l:a morn., med tillägg af orden: ”mot lämpligt arfvode” näst efter ”behöfligt antal personer att,” och oförändradt antaga 85 §, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Ney Vinner Nejj hafva Rikets Ständer beslutit, att 65 § 1 mom. skall utgå och i 85 § de på två ställen förekommande orden: ”eller tillsyningsman” uteslutas. Derjemte får Utskottet fästa uppmärksamheten derpå, att i sednare fallet orden: ”eller destillerings-idkare” icke lämpligen böra i 85 § qvarstå; hvarföre Utskottet hemställer, att, derest Nej vinner, dessa ord må från §:n utgå. Stockholm den 21 Oktober 1854. Bih. tilt K. Reservation: af Herr Hjärne: ”Emot den ”hemställan,” som förekommer vid slutet af detta Memorial, att, derest Nej vinner vid den i Memorialet sist föreslagna omröstning, orden: ”eller destillerings-idkare” må från 85 § utgå, får jag reservera mig, emedan jag anser detta sätt att tillvägabringa ett definitivt beslut stridande emot Riksdags-ordningens föreskrifter.