Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Hvad deremot angår den sednare, eller den oguldna fordran i aflidne Bokhandlaren Bagges konkurs, uppgående till 749 R:dr 26 sk. 4 rst., så är densamma till den grad osäker, att sedan under föregående åren några smärre utdelningar erhållits, föga mera är att vänta, och under det ifrågavarande räkenskaps-året har ingenting derpå influtit, hvarföre den också uti Debet och Credit är utförd till enahanda belopp. Att upptaga dessa båda poster uti den inoch utgående balansen såsom Normalskolans behållning, har förekommit Direktionen mindre lämpligt, emedan derigenom tillgångarne skulle visat sig större än de verkligen äro, såvidt de tillhöra vexel-undervisningens Normal-skola, hvarföre det ansetts mera redigt att de särskildt specificerades både i Debet och Credit. Vidare hafva Revisorerne anmärkt, natt stats-anslaget för anskaffning af skoleffekter, 1,000 R:dr, finnes slutredovisadt med en fyllnadssumma af 38 R:dr 24 sk. af Sällskapets egna medel, utan att denna post blifvit i hufvudräkningens utgifts-konto upptagen. « Härmed är förhållandet följande: Stats-anslaget till skol-effekter, 1,000 R:dr, som erhölls för en gång den 28 Sept. 1855, blef också särskildt uppdebiteradt uti 1855 års hufvudräkning. En del deraf användes samma år för sitt ändamål; och hvad som vid årets slut deraf var oanvändt ingick uti hufvudräkningens utgående balans ibland de hos Skattmästaren innestående medel såsom en tillgång; och på samma sätt öfverfördes det uti ingående balansen till 1856. Vidare, hvad som deraf var i behåll vid 1856 års slut utbalanserades och inbalanserades till 1857, likaledes ibland öfrige hos Skattmästaren innestående tillgångar. Sistnämnde år användes hela återstoden af ifrågavarande statS-anslag och ytterligare 38 R:dr 24 sk. af skolans egna medel till det bestämda ändamålet eller anskaffandet af skoleffekter, såsom den särskilda slutredovisningen innehåller. Dessa 38 R:dr 24 sk. ingå således i hufvudräkningen på creditsidan ibland alla öfriga utgifter för året.
Penninge.-rcmisser, om undvikande, mellan Stockholm och orter der Banken har lånekontor, af — 6 1 39 — b. 16 Juli b. 15 Juli b. 16 Juli 15 Juli lil 33 Penningeställningen, om upptaggande af ett lån till underlättande af 134 C 1 66 23 J)ec. 23 Dec. 23 Dec. å. 23 Dec. Anmälan af Riksståndens beslut 6 1 69 b. 29 Dec. g. 29 Dec. b. 29 Dec. a. 29 Dec. 177 20 » angående användandet af de medel sorn erhållas genom lånet till underlättande af 6 1 70 b. 20 Jan. b. 20 Jan. b. 20 Febr. 20 Jan. I anledning af olika beslut — 6 1 75 a. a. 6 Febr. a. a. 4 Febr. a. a. 6 Febr. a. a. 4 Febr. 203 20 » Pcnsions-staterne, se Ståts-reglering, nionde Hufvud-Titeln. Pensions-väsendet, angående ordnande af — 4 2 4 — å. 25 Febr. å. 25 Febr. b. 25 Febr. b. 21 Febr. I anledning af återremiss . — 4 o 59 — a. a. 4 Mars g. 3 Mars a a. 3 Mars b. 3 Mars Permittering mellan Mötestiderna, se Arméen. Pettersson, se Eftergift. Piteå, om försäljning af f. d. Landshöfdinge-residenset i 9 4 1 20 b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. 6 20 Plöninge M 8, om utbyte mot Klappe af, se Klappe. Portobcstämmelserne för Inrikes bref vexling en, om ändring i Postbevillningen, se Portobestämmelserne. 88 5 1 31 b. 14 Dec. b. 12 Dec. b. 12 Dec. g. 7 Dec. 202 24 Postexpeditionen i Wittsjö, om förflyttning till Markaryd af .
»L’ind*scret», deu ogranlaga pratmakaren, yttrar sig ungefärligen som följer: »Efter att hafva mycket studerat, djupt begrundat, ordnat talrika iakttagelser, följt vecka för vecka de vexlande prisen i min hembygd, flitigt brefvexlat med hundrade handlande, har jag kommit till den bestämda öfvertygelsen att följande sats är sann: »När det är brist på en vara, höjer sig dess pris.» Från denna sats har jag trott mig kunna utan all för stor djerfhet draga denna slutföljd. »Priset höjer sig på en vara, när och emedan det är brist på denna vara.» Stark genom denna uptäckt instälde jag mig hos en rik egendomsherre och frågade honom: »Ville ni vara af godheten och säga mig hvarföre ni så mycket fäster er vid det beslut, som deputerade kammaren af år 1822 fattat angående spanmåls-införseln?» »Saken är, tyckes mig, tydlig nog; derföre att jag får förmånligare sälja min spanmål.» »Tror ni då att från 1822 till 1847 spanmåispriset har varit i Frankrike i allmänhet högre till följe af denna lag, än det hade varit utan densamma?» »Ja visst; annars skulle jag ej bry mig om att söka bibehålla densamma.» »Om priset på spanmål har varit högre, så måste det hafva funnits, till följe af denna lag, mindre spanmål i Frankrike än det. skulle hafva funnits, om denna lag ej blifvit stiftad; ty om den icke hade inverkat på qvantiteten af spanmål, hade den ej inverkat på priset deraf.» »Det förstås af sig sjelft.» Nu tog jag upp min annotationsbok och antecknade: Enligt egendomsherrarnes medgifvande, har det under de 25 år, som spanmåls-lagen gällt, funnits mindre med spanmål i Frankrike, än det skulle hafva funnits utan denna lag.
Nerman upprättade förslag och det vid bolagsstämma den 25 nästlidne Oktober i anledning af styrelsens öfver Vägoch Vattenbyggnader i riket anmärkning fattade beslut, bevilja ett amorteringslån motsvarande 2/3:delar af anläggningskostnadens belopp, eller i rundt tal 452,000 Riksdaler. Om remiss af denna framställning till Höglofiiga Stats-Utskottet anhåller jag ödmjukligen. Stockholm den 8 November 1865. A. M. Bolinder. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 24. 47 Förslagsberäkning öfver årliga inkomster och utgifter för en jernväg emellan Mariestad och Moholm. Inkomster. Passageraretrafik. Den egidyska beräkningen, så modifierad efter Svenska förhållanden som Kongl. Komitéens för Köping—Hult-banan betänkande visar, och hvilken sedermera blifvit följd vid beräkningarne för Gefle—Dala, Upsala—Stockholm, m. fl. banor, förutsätter, l:o att tre fjerdedelar af den inom l/4 mil från banan boende befolkningen gör årligen tre resor på banan, hvarje resa af 3'/2 mils längd; samt 2:o att tre fjerdedelar af den befolkning, som bor mera än '/4 mil, men mindre än '3 '/2 mil från banan, gör årligen en resa af 3 '/2 mils längd å densamma. För en bibana af blott 1% mils längd torde man emellertid icke kunna påräkna någon synnerlig dragningskraft på så långt afstånd, som 3'/2 mil på hvarje sida. Man har derföre ansett sig, i afseende på Mariestad—Moholmsbanan, blott böra beräkna, l:o att tre fjerdedelar af den inom % mil från banan boende befolkningen årligen gör tre resor af 3V2 mils längd, d. ä. banans hela längd fram och åter; samt 2:o att tre fjerdedelar af den folkmängd, som bor mer än '/4 mil, men mindre än '/2 mil från banan, gör årligen en resa af 3’/2 mils längd, d. v. s. banan fram och åter. Inom y2 mil från den föreslagna banan ligga följande socknar:
De som dansade då, nog äro de ur dansen. Författaren trängde sig med möda fram till bakgrunden af salen, ty han sökte någon, som han läst, men ännu icke sett. Han sökte Wilhelm von Braun, som han visste vara på Gustafsberg. Men han sökte honom ej bland de dansande. Det är väl knappt någon större skald som dansat gerna. Det går icke rätt bra att sjunga och dansa på en gång; sången må nu välla fram på läpparne eller ligga som ett embryon på själens djup. Melodien har man dock beständigt i örat och den lämpar sig sällan till dansens jordiska rhytm. Då såg författaren en ung man, stående något skild från de andra, med stark växt, bredt ansigte, tjockt mörkbrunt hår, hvaraf en lugg föll ned öfver pannan, buskiga ögonbryn, dito mustacher och under mustacherna glansen af ett leende, gladt ...? det är möjligt; melankoliskt ...? det är troligare, ty han såg på dansen och hörde på det meningslösa pladdret derifrån. Så ungefär bör en glad poet se ut, tänkte referenten och närmade sig den unge mannen med leendet och de buskiga ögonbrynen. »Det är bestämdt löjtnant Wilhelm von Braun jag har äran att se», yttrade referenten. »Ja visst», svarade Braun; »hvem är herrn?» Herrn nämnde ett namn, föga eller intet kändt. Det stod i spetsen för en liten tidning, som den tiden utgafs, men nu mera icke finnes. Poeter och recensenter ha något så när reda på hvarandra. (Blanche menar här Freja, hvars redaktör han 1839 var.) »Vi måste bli bröder», förklarade Braun och förde genast den nykomne till disken, på hvilken funnos förfriskningar af hvarjehanda slag såväl för damer som herrar. Braun sköt undan lemonadglasen, fick tag i något lämpligare för dem, som icke dansade, och det blef brorskap af, dock icke blott för den flyktande stunden. Det är en stor heder att ha varit bror med Braun, större dock att ha varit hans vän. Efter balens slut anstälde herrarne en kollation för skalden. Den nykomne fick en släng med och ganska dugtig ändå.
"Ocn som bifaller Kaiisil-Ulfkottels tilstprkande i afseende pä Baron Le» cie-iMröms Memorial, skrifwer ^a: den det ej will, sk'ifwer Ne>; winner Nej, fbrblifwcr äfwcn Banco» Utstottct wid betz besiut, att i afgifwande allmänna Relationen till Rikets Ständer en sädan berättelse VM Realisation bör inflyta, som Danco-Utskoltet förut derom stadgat, med förklarande det Handlingar och Pro» tvcoller, sä widt de Realisations,Planen angä, jeinlikk det I Kansii-lltffottct derom författade Sammandrag icke innchälla hemligheter, sä akt i grund deraf be böra allmän känncdoin undandragas. Härwid fär jag än cn gäng ödmjukast anmärka: 1:0 Att i det förut nämda beslutet icke bet ringa» Tredje Band. 46, 47. ste ZF4 Den !Z September. ste blikwit stadgadt om nägvn särskilt eller omständlig berättelse till Rikets Hdglofl. Ständer om Realisationen. 2:o Wisar Contrapropositionen, att en sädan LerättelseS asgifwandc blifwit ansedd icke döra ske. Det tlttryck.t i den projccterade och sednast intagna Propositionen: winner Nej. förblifwer äfwen BancoUtskottet wid desi beslut, är i fullkomligaste motsäg, lse med det pätöljande i Propositionen, och mätte säkerligen oförmärkt hofwa ditkommit. I min till Högwbrdiga Prest-Ständct efter dehbrigen skedd anmälan ingifne berättelse, hafwa de§a ord icke influtit, tvid upgifwandet af besagde Proposition; dels af den anledning, att den wid Protccollet saknades; dels dersöre, att jag ur minnet ungefär mäste upplaga den; och dels af den orsak, att jag icke kunde föreställa mig att der inffu'it en sä uppenbar contradiction. älwertygad att Rikets Hdglofl.
Lass Ved, å 8 sk 33 39 •— Sn mina 105 34 — Af Tuna Socken utom bron och af Säthers Socken i Säthers I842’ff Stockar, ä 5-y sk 20 22 9j 184j\ — Summa Fögderi. utgå ulan förhöjning dito dito Summa Fögderi. å 1: 24. — å 1: 18. — Summa Summa Summarum Häraf är, enliglStaten, anslaget till vedbrand för LandshöfdingenochEmbetsrummen : q o q 7 f> l 1382’6 Lass Ved i Kopparbergs Fögderi, å 1: 18.— Dito i Säthers Fögderi, å 1: 18.' 445: 18. 5. 190: 5.9. Till Byggnadernes vidmakthållande å LandshöfdingeBostället är till LandlRänteriet leveresadt, hvaröfver hålles serskild räkning: för 69/-JI Stockar i Kopparbergs Fögderi, ä 1: 24. — 103: 31. 4. från Näsgårds Fögderi 150:15.8. för 1382’s Stockar i Säthers Fögderi, å 1: 24 207: 19. 5. Genom indragne Fjerdingsmanslöner, är Kronan behållet: 1 Stock, 1£ Lass Ved A till Frälse köpte och hytte hemman samt sådane hemman, som disponeras till Boställen, item Nämndeoch Fjerdingsmans-Gästgifveri och Färjekarls friheter, belöper och frinjutes återstoden Summa Förvandling. UPPBÖRD af Krono och Kyrko Ti o nelen Ar 1844. Litt N. Smör. Ros. Korn. Blandsäd. alet. markegång. L B u K:dr. sk. rst. T:r k pr T:r. k pr. T:r. kpr. T:r. kpr. T:r. kpr. Stockholms Lia. N. lil ter markegång. Ärter. Bönor. Summa Spanmål.
Det kan visserligen vara likgilltigt på hvad sätt ändamålet vinnes, blott det vinnes; men jag skulle tro, alt, efter hvad som vid föregående riksdagar varit brukligt, den af mig föreslagna åtgärden vore den rätta, nemligen att ät Const.Utsk. uppdraga sammanförandet af de spridda delarne lill ett helt, besörja deras tryckning och utdela dem lill RiksStm. Till styrka för min mening att detta ensamt bör vara Consl.- Utsk., får jag åberopa att det sä tillgick vid den sista riksdagen, då detta Utsk. till RiksStm öfverlemnade de förslag till grundlagsförändringar, som af föregående riksdag blifvit beslutne. Till ytterligare stöd för min sats, anhåller jag ali fä uppläsa ingressen lill det merner., som då ankom ang:de förändrad organisation af Statsrådet. Det lyder nemligen sä bär: ”Till följd af R. St:s år 1823 meddelade föreskrift, det Const.Utsk. åligger alt, vid hvarje riksdags början, till R. St. inkomma med uppgift å de vid nästföregående riksdag beredda och lill innevarande hänskjulna förslag till ändringar uti grundlagarne, får Utsk. härmed lill en början vördsamt öfverlemna det från förra riksdag hvilande förslaget ang:de en ändamålsenliga rc organisation af Statsrådet samt till de grundlagsändringar, sorn blifva en följd af Hofcaneellers-befattningens föreslagna upphörande”. Häraf linner man tydligt, alt praxis förut varit den, att det varit Const.Utsk., som låtit trycka och utdela förslaget till grundlagsförändringar. Jag hoppas således att Gr. Horn instäm - 52 Den 1 Augusti. mer uti miu önskan och anhållan, att den föreslagna motionen måtte blifva bifallen. Frih. Hamilton, Hugo: För min del instämmer jag fullkomligt med Hr Ribbing uti den anmodan, som han föreslagit att RiksSttn måtte göra till Coust.Utsk. Det är blott i en del jag skulle önska en förändring, nemligen uti den delen af Hr Ribbings förslag, hvarigenom Utsk. skulle föreläggas att fullborda arbetet inom slutet af denna månad.
M:ts Nåd. uppmärksamhet på behofvet af en förbättrad aflöning för IIofRättens Embetsoch Tjenstemän, samt att få HofRättsRådslönerne derstädes, till likhet med det i Svea HofRätt befinteliga förhållande, förhöjda ifrån 4 till 6, utan afseende på den allmänna löne-förhöjning som möjligen kunde erhållas, har icke eller någon framställning af denne HofRätt blifvit gjord om tillökning i Ledamöternes total-antal, utan deremot är, vid ett af de sammanträden, som, för visse HofRätterne rörande ämnen, år 1827 af deras Presidenter ägt rum, enligt hvad Utskottet inhemtat af dervid den 6 December samma år hållet Protocoll, af Presidenten i Götha HofRätt, i frågan om det antal Divisioner och Ledamöter sorn i hvardera HofRätten nödvändigt erfordrades, yttradt följande: ”att bäst vore, om HofRätten öfver "Skåne och Blekinge förstärktes till 8 Ledamöter, samt "Svea och Götha HofRätter hade hvardera 24 Ledamöter, Vice Presidenten inberäknad, för att kunna å 4 ”Divisioner, med drift och fritt utrymme för en grundligt öfvervägd pröfning bestrida de hvarje Division tillgörande göromål; men enär det likväl visat sig, un”dcr cn längre tidsföljd, att göromålen medhinnas ef - 5>o Stats-Utskottets ”ter de methoder, som nu gälla, helst hvad Svea Hofrätt angår, om arbetet stundom bedrifves af en Inte”rims tillsatt 4;de Division, samt då härtill kommer; att ”Landels Lagskipningsväsende, likasom sjelfva Lagstift”ningsPrinciperne, så tillsägande, befinna sig i en eris, "”hvilkens utveckling ingen med säkerhet kan förutse, ”så tvekar jag att tillstyrka en förändring i sistnämnde "itne HofRätter, hvilken icke synes egentligen påkalla ”någon skyndsamhet, och hvilken jemväl skulle erfordra ”förhöjda underhållskostnader till nya Ledamöter;” af hvilket yttrande, tillika med hvad HofRättens underd. skrifvelse innehåller, torde kunna dragas den slutsats, att Götha HofRätt sjelf för närvarande icke funnit behof af flere Ledamöter.
I anledning af vid sistlidne riksdag väckt fråga att ändamålsenliga stadganden för framtida förvaltning och utarrendering af Kronans egendomar borde utarbetas för att derigenom bereda större inkomst för Statsverket af dessa egendomar, en fördel, som förmenades icke kunna vinnas, om bestyret med utarrenderingen framgent såsom hittills vöre anförtrodd åt embetsmyndigheter, af hvilka man hvarken borde eller kunde fordra de insigter i jordbruksväsendet, som toges i anspråk vid bestämmandet af en egendoms rätta skötsel och sannolika afkastning, hade, enligt hvad högstberörda nådiga Proposition, införd under N:o 63 i l:sta Samlingen af Bihanget till RiksStåndens Protokoll hufvudsakligen innehåller, Rikets Ständer uti skrifvelse den 5 Oktober 1860, på anförda skäl och under erinran särskildt om det föga ändamålsenliga i nu gällande stadganden rörande sättet för arrendebeloppens bestämmande, hos Kongl. Maj t underdånigst anhållit det Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och till Rikets Ständer afgifva nådigt förslag till förändrade föreskrifter i fråga om utarrendering och förvaltning af Statens egendomar. Efter erhållen nådig befallning att i anledning häraf inkomma med underdånigt yttrande och förslag, hade Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, uti skrifvelse den 23 Maj nästlidet år, med öfverlemnande af samtlige Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes infordrade yttranden i ämnet, för egen del hufvudsakligen anfört det Kollegium väl funne att, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse samt den nådiga remissens innehåll, ändamålsenligheten af nu gällande bestämmelser om sättet för minimioch maximi-arrendets utsättande borde utgöra egentliga föremålet för den utredning Kollegium hade att afgifva, men då Rikets
V' Betänkan (len, N:o 335. 63 10:0 att utöfningen af Fjerdingsmanna-befattnirfgen icke, såsom hittills, bör Kronooch Kronoskattehemman ensamme vidlåda, titan, för ett närmare jemnlikt deltagande i medborgerliga besvär, jemväl vanliga Frälsehemman åtfölja; hvadan R. St:r jemväl ansett lämpligt stadga, att berörde befattning hädanefter må förblifva ett Municipålsysslande, uti hvars utöfvande äfven Frälsejorden desto häldre bör deltaga, som, i Orter der jord af endast sådan natur linnes, Kronobetjeningen icke bör vara i saknad af det biträde som genom nämnde befattningars bibehållande åsyftas. lito beträffande det i K. Mits Nådiga Proposition omförraäldte förslag, lill en lämpligare och jemnare lönereglering för LandtmäleriStalerne i Provincerne, för verkställigheten hvaraf något serskildt nytt anslag på Stat icke erfordrats: att jemte det till K. M:t i underdånighet öfverlemnas vidtagandet af de åtgärder, K. M:t, för ändamålets vinnande, kan i Nåder finna nödige, R. Sttr skola i underd. anhålla, det K. M:t behagade i Nåder tillåta, att det för Landtmäteristaten förut iakttagne och för den öfriga LandsStaten nu bibehållne aflöningssätt för samma åtgärder må tjena till grund. 12:0 att hos K. M:t underd. anhållan göres, alt med begagnande af de för Landshöfdingarne på Stat nu befintelige anslag, utan vidare utgift för Statsverket, en för desse Embetsman lämpelig lönereglering vidtages. I sammanhang hvarmed tillika bör i underd. t i 11 - kännagilvas R. Stus vid Allm. IndragningsStatens fast - 64 Stats-Utskottets ställande, fattade serskildta beslut att beloppet af den ersättning, hvilken blifvit Landshöfdingen i Kronobergs
Enär den af Rikets sednast församlade Ständer, för ombesörjandet af omförmälde beväringsexercis, föreslagna utväg, enligt hvad Kongl. Majit nu behagat meddela, icke kan under närvarande förhållanden, i anseende till otillräckligheten af det vid de uppgifna regementena anställda befäl, bringas till verkställighet, torde nödvändigheten fordra att, så vida anslaget till Lifbevärings-regementet skulle helt och hållet indragas, särskilda medel för detta ändamål blefvc ställda till Kongl. Majits disposition. Utskottet anser nemligen ofvanberörda af Herr Ridderstad framställda förslag icke vara utförbart, emedan flertalet af afskedade och endast i arméen qvarstående Officerare, dels icke billigtvis kunna åläggas en sådan Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 19 tjenstgöring', hvarom här är fråga, dels ock i allmänhet torde dertill vara mindre lämpliga. — Hvad nu angår ofvanberörda nådiga framställning, finnér Utskottet väl att, genom bifall till hvad Kongl. Maj:t föreslagit, skulle åstadkommas någon minskning af de kostnader, som till Lifbevärings-regementets aflönande hitintills utgått, men tilltror sig dock icke att bedöma, huruvida den ifrågaställa tillökningen af Gardes-regementenas befäl innefattar det lämpligaste sättet att afhjelpa nu förevarande behof eller om icke annan ändamålsenligare och måhända till större besparing ledande utväg skulle framdeles kunna beredas; och torde derföre Ilikets Ständer böra till Kongl. Maj:t öfverlemna, att i detta afseende vidtaga tjenliga åtgärder, under förutsättning att kostnaderna inskränkas inom det belopp, Kongl. Maj:t för omförmälda tillökning af befälet ansett vara erforderlig.
De tillökningar & denna titel, sornifrågakommjR dels till' följd al Kongl. Majus Nådiga Proposition, och. dels genom enskilde Motionairers framställningar, hafva af Utskottet blifvit behörigen pröfvade och finnas bär nedanföre till. besvarande upptagne;, i den. ordning, anslagen i.RåksStaten föreko mina. ko I afseende p3 Justitiie-Revisbom-Expeditionen^ Stats-Expeditio» uerne oell öfrige till Kongl. Maj:ts Cancellie hörande Aj,delningar, har Kongl. Majit uti Dess. Nådiga Proposition lillkännagifvit, att, vid företagen reglering af Inningsstaterne och tjenstebefaUningarne inom nämnde Expeditioner och Afdelningar, KonglMaj:t, med godkännande af de skäl, serskilda Comiternde anfört uti ett i ämnet afg.ilvet underdånigt utlåtanrde, sorn till .Siats-Utskottet blifvit öfverlemnadt, funnit, ieke blott lämpligt, utan äfven nödvändigt för denna.' regleringsändamålsenliga fullbordan, att alla så kallade sportler inom Cancelliet, med undantag: endast af lösen för a (skrifter oell diariibevis, skola upphöraoch i stället utgå till Kronan, såsom Charta Sigillata, hvilken följaktligen skulle å de Expeditioner, derå den. redan eger rum, med motsvarande belopp förhöjas samt å de öfrige lill sarman belopp fastställa». Enligt uppgjord medehberäkning, utgöra sportlerne årligea förj Justiliae-Revisions-Expeditionea omkring, - 'jtjooi ecb för Stats-Exipeditioneime och öfrige afdelningar af KonglCancelliet omkring .. ., .. 3g,65o: Tillsammans 3j,3jo: med (lerf för en ngt i glönereglering hinderliga ojemnhet i beloppet för serskilde Afdelningar, alt spörtlerne vid Krigs-Expedi tio n e n uppgå till omkring i4,5qq>
N:o 44 väckta frågan om indragning af en general-befälhafvare förevar, hade jag äran anföra, att jag ansåg densamma böra behandlas i sammanhang med en blifvande allmän reglering af armeens och försvarsverkets angelägenheter, hvarföre jag undvek att mig deröfver vidare yttra, hvaremot jag instämde uti StatsUtsk:s förslag att inrätta tre nya pensionsrum för ålderstigne general-befälhafvare, endast skiljande mig, på då anförda skäl, ifrån Utsk:s åsigt beträffande sättet för dessa pensioners tillvägabringande, och liden för deras tillträdande. — Vidblifvande mina sålunda yttrade åsigter, får jag yrka afslag på hvad Utsk. framställt, så väl beträffande minskning i general-befälhafvarnes löner, som rör:de indragningen af en dylik tjenst. Deremot anhåller jag nu, att endast tvänne pensionsrum, å 3ooo r:dr hvartdera, måtte, i öfverensstämmelse med hvad K. M. i dess nåd. propos. föreslagit, blifva å allm. indragn.- staten uppförda, för att tilldelas sådana generalspersoner, som, efter 5 åis tjenstgöring i denna egenskap och uppnådda 60 års lefnadsålder, erhålla afsked ifrån deras befattningar. Den ii Augusti f. m. Hr af Dalström uppläste följande: Vid 3:dje punkten af betänk, har Utsk. åter vägrat art föreslå de af K. M. äskade 2:ne pensionsrum för generaler , ehuru Utsk. nedsatt årsberäkningen för rättighet till pension. — Denna njugghet emot ålderstigna och förtjenta officerare, hvilka uppoffrat ej endast sin manliga kraft utan ofta blottställt sitt lif lör fäderneslandet, försätter armeen i en mindre fördelaktig sinnesstämning. — Den ser, den anar ej blott, huru nationens män med liknöjdhet numera betrakta vägen, der äran och landets sjelfständighet är målet; den ser huru de personer, som i Statens vigliga och med faror och dödar omgifna värf hunnit högsta värdigheterna, nära nog belönas med otack. Den har förut erfarenhet deraf, huru litet, huru i högsta grad obetydligt