Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han sade att i barndomen hade de en öfvermåttan stor respekt för modren. Hon var sträng och allvarlig. En förseelse undgick aldrig sitt straff. Hennes skarpsinnighet stod icke till att missleda; han sade att han från tidigaste år behållit det intrycket att hon var allvetande. Hon räknade allt, höll reda på allt. Om de blott stulo några äpplen på träden, så märkte hon det strax. Det var att uppge alla försök att föra henne bakom ljuset. Vid sexton års ålder kom han till folkhögskolan. En gång hade der varit en sammankomst i skolan, för beslutandet om afsändande af en adress, jag tror med anledning af något riksdagsbeslut, jag mins icke hvad. En af lärarne hade hållit tal, sedan skreds till omröstning. Jönsson och flere med honom hade sina tvifvel gent emot hvad läraren sagt, men ingen ville opponera sig. De som röstade för adressen skulle gå till höger, de andra stanna på sin plats. En ensam stannade qvar. ”Är då detta edert enhälliga beslut?” – ”Nej,” svarade den ensamma rösten. – Jönsson greps af beundran, han ville sprungit bort till den ensamme opponenten, men han blygdes öfver det. – Hela scenen nitade sig fast i hans minne. Den ensamme dystre mannen, med sitt trumpna ”nej”, verkade oemotståndligt på den liflige sextonåringen, och efter den dagen slöt han sig till honom. Denne vän var en sex-sju år äldre än Jönsson. Han har blifvit landtbrukareSophie Adlersparre, f. Leijonhufvud (Esselde). Fotot sannolikt fr. slutet av 1880-talet. Gustav Esmann. i sin hembygd, blifvit gift och tam, endast en viss trygg bestämdhet har blifvit qvar hos den forne oppositionsmannen, som nu har nog att göra med att skaffa mat åt sina ungar. Jag bad Jönsson tänka på det som på ett varnande exempel. Jönsson tycker om att skämta och smågnabbas. Hans ögon få ett sådant skälmaktigt lefnadslustigt uttryck, och så skrattar han så att de skarpa, blåaktigt hvita tänderna titta fram under hans sträfva mustasch. ”Sådana der små fanar,” sade han en dag. ”Fanar!”
Magistraterne, om befrielse för, från all befattning med Landt*Ränterierne; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1184- Malmström, Krono - Länsman A. Se Flach, Landshöfding, m. m. Mannerheim, Baron, m. m., köpt 100 T:r Korn af Allmänna Magaziils - Inrättningen, s. 84Ö, 847. Manskap, om förbud mot permittering af, vid värfvade Regementer; Motion, rem. till Ekonomiutskottet, s. 1189, Mann Manufactur-Discont-Forideri, Capital-Slut öfver, för åren 1817- 1819, s. 162-167. i D:o D:o, för åren 1820, .1821 , s. 562- 565. Markegangs-sattningar, öm; Motion, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1276. Marknadstiderne, om reglering af; Motioner , rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1 i44 » * 197- Marscher, om nyttan af, för Arméen, m. m ; Motions rein. tili Ekon.-Utskottet, s. 1195. Marstrand, Staden, försummat skicka Revisor; s. 7^3; Maskerader, öm afskaffande af, under Fastlagstiden ; Motion, rems till Lag - Utskottet , S; 1 r 4'7i Mazér & Comp., köpt Brännvin af Allmänna Magazins-Diréction, s. 5g5. Mechaniska Inrättningar , om Lagfart å; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1270. Medel, Allm.
Under alla uppväxtåren förföljdes han af en inbillning, stundtals så liflig, att den öfvergick till visshet: han var en förtrollad prins, som af en ond genius blifvit kastad in som barn i en familj, dit han icke hörde; men en dag skulle förtrollningen lösas, den röda hammen skulle falla af, hans fader skulle träda fram, öppna sina armar, sägande: »Nu hafver jag funnit dig min son! Kom till mig och dela min glans». Han anförtrodde denna hemlighet åt sin bäste vän; men vännen förrådde honom för kamraterna, hvilka sedermera hånfullt kallade Max för Köde prinsen. Detta svikna förtroende kvarlemnade ett smärtsamt sår i hans blödiga barnasinne och gjorde honom än mera inbunden och skygg. De förhållanden, under hvilka han hade vuxit upp, hade alstrat hos honom ett nästan sjukligt behof af vänskap och ömhet, efter någon att sluta sig till med full trygghet. Dessutom gick han och bar på en stor hemlig längtan efter lifvets skönhet, efter dess värme och dess fullhet — efter allt hvad hans aning målade ljust och rikt, men som han aldrig förnummit. Ty det trista, kyliga hemmet gaf ingen näring hvarken åt hans ömhetsbehof eller åt hans skönhetslängtan; och som två skrämda fåglar flydde de öfver i fantasiens verld. Der såg han sig sjelf som en yngling med Apollos ansigte och Apollos hår träda ut i lifvet med lyran i sin hand; hvart han vänder sina steg drager ett solljust leende öfver de skönaste kvinnornas drag, deras ögon stråla honom till mötes fulla af hängifvenhet — han behöfver endast sträcka ut sin hand och de lägga sin känslorikedom tillbedjande för hans fötter Ju fiendtligare förhållandet efterhand blef mellan August von Rosenberg och hans förnäma gemål, dess mer vinnlade de sig båda om att dölja det för verlden; och med gemensam ansträngning lyckades de hålla yttersidan af detta ihåliga äktenskap så blank, att menniskorna med afund speglade sig deri. Sixtens giftermål med en flicka utan både börd och förmögenhet tycktes de båda ogilla i lika hög grad.
Stockholm den 10 April 1840. Reservationer. Af Herr Contracts-Proslen Sandberg: ”Då det förslag, som Högloft. Utskottet här afstyrker, af mig blifvit väckt, anser jag min pligt fordra att reservera mig emot Utskottets beslut och ytterligare anföra de skäl, hvarpå Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, ]V:o 10. 3 min öfvertygelse är grundad, alt dess antagande skulle på folkets lefnadssätt medföra en god verkan. Uti ingressen till motionen, har jag endast i förbigående nämnt de beskattningssystem, som förr blifvit försökta, utan att afgöra någondera» företräde. Jag kiar visst icke något emot, om mitt förslag erhåller den utsträckning att consumlions-afgift ålägges äfven för alla utländska spritdrycker, men då bör, i min tanka, den icke betraktas såsom en inkomstkälla till Staten, ej eller lagas så minutiöst, att ett tillfälligt och sällsynt förtärande af eli, glas vin skulle beskattas, utan endast såsom ett medel alt minska öfvcr/lödet i starka drycker, hvilket väl är det förderfligasle af allt öfverflöd; och då vore det ingalunda obilligt, örn den, som vill och kan bestå sig ett sådant öfverflöd, fastän lian vid varans inköp betalar införselstullen (så vida den icke är smugglad), äfven vore pligtig att aflemna en skärf lill fattige barns uppfostran inom sin församling. Men härvid torde mig tillåtas få anmärka: först att rådane personer äro ganska få till antalet och att de, såsom vanligen förmögnare, för en så ringa afgift svårligen skulle minska sitt öfverflöd; sedermera att de skadliga verkningarne af en öfverflödig vindrickning ännu icke synas så märkbara ej elier så allmänt utbredda, att de för närvarande påkallat något serskildt correcliv, hvilket alltid, när så inträffar, bör vidtagas; dernäst att
1 tillfälligt Utskott välja ledamöterne, inom sig, för hvarje särskildt mål en föredragande, hvilken det derjemte åligger att uppsätta Utskottets yttrande i ämnet. § 45. Alla Utskott skola inom lyra dagar från den, dä de blifvit utsedda, sammanträda. De böra, så fort sig göra låter, afgifva de yttranden, sorn på deni ankomma. Har ledamot af Utskott tre gånger å rad, utan laga förfall, från Utskottets sammanträden sig alhällit, bör Ordföranden hos vederbörande Kammare sådant anmäla, pä det annan ledamot i Utskottet må, i löreskrifven ordning, inväljas. § 46. Finner Utskottet sig behöfva af någon Konungens embetsman eller af allmänt verk inhemta mundtliga eller skriftliga upplysningar, eger Utskottet att, genom sin Ord förande, bos dea Stats-Rådets ledamot, som Konungen dertill vid hvarje Riksdag förordnar, begära Konungens befallning lill vederbörande att de äskade upplysningarna meddela, dock böra Slats-Kontorel samt Bankooch Riksgäldsverken, i frågor om redovisning af medel, alla äskade upplysningar omedelbarligen afgifva. § 47. Derest ständigt Utskott anser nödigt att, till öfverläggning om något ärende, med annat ständigt Utskott sammanträda, skall sådant ske genom deputerade, på sätt Utskotten derom öfverenskomma. Sålunda sammansatt Utskott eger att i frågor, som det handlagt, utlåtande afgifva, utan att Utskottens öfrige ledamöter deruti taga del. § 48. Då inom Utskott omröstning med slutna sedlar anställes, bör en sedel alltid uttagas och förseglas, hvilken öppnas endast i del fall, att rösterna vid sammanräknandet befinnas lika delade. Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln genast ouppbrulen förstöras. Ledamot, sorn i Utskotts beslut ej instämt, är obetaget att jemte Utskottets yttrande lemna Kamrarna del al sin skiljaktiga mening, som i sådant fäll bör lill Utskottet skriftligen algifvas. Dock må Utskottets betänkande derigenom icke uppehållas. Bih. till Ii. St.
Vidare är latinet grundvalen för flera nyare språk, och bör således läras före dem och ej tvärtom. Att närmare utveckla delta, kunde gifva ämne för en afhandling. Jag instämmer derföre lili Doktor Landgrens och Hektor Berggrens reservationer, och är glad att särskildt kunna hänvisa till Magister Bohmans skarpsin - Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottets Betänkande N:o 118. 45 niga och förträffliga försvar för latinstudiet, såsom den bästa grundvalen för den elementära språkundervisningen, uti skriften: Om de döda språkens umbärlighet vid elementarläroverken och förflyttande till universitetet sid. 118—152. 3:o är det icke afpassadl efter dldrarnes olika behof. Lärjungen lärer sig i yngre år med lätthet paradigmer o. d., han vinner då säkerhet i dem. Vid en sednare ålder blir detta arbete för honom mera påkostande, och har ofta lill följd en osäker kunskap. 'P< 4:o strider delta förslag mot de Europeiska kulturstaternas allmänt antagna ordning. Öfverallt anser man det vara rigtigt, alt tidigt börja med latinet, och det för lärjungens egen skuld. Man anser skolan böra vara ett helt, som i främsta rummet måste afse undervisningens fortgång för deni, som fullständigt genomgå den, och uppoffrar icke detta hufvudändamål för deras skuld, som i förtid lemna densamma. Följande, om än ganska ofullständiga tabell må här intagas till jemförelse emellan Sveriges förhållanden och andra länders: Undervisningstid för Klassiska sprak. Moderna sprik. ÄTnskap. Sverige 33,55 % 22,37 % 22,37 % 21,71 %.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 33. 19 §. 44. l:o Konungens Propositioner, äfvensom allmänna frågor, hvarmed förslås sådana, som kunna eller böra komma under samtlige Riks-Slåndens öfverläggning och pröfning, må ej i Riksens Ständers Plena lill oinedelbarligt afgörande upptagas, utan skola öfverlemnas till utredande af behöriga Utskott, hvilkas yttranden böra, enligt hvad här ofvanföre samt vidare i RegeringsFormens 56 § stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; och kunna Riksens Ständer, när sä nödigt pröfvas, förelägga Utskotten tid till deras Betänkandens afgifvande. 2:o Vill Utskott återlemna något dit remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utskottet att, sist inom åtta dagar, afgifva sitt utlåtande, med deruti anförde skäl, till Riks-Nämnden, hvilken derefter bär skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott målet skall böra. 3:o Yppas i Riks-Nämnden olika meningar, till hvilket Utskott en fråga bör öfverlemnas, och Riks-Nämnden icke genom tvenne Stånds sammanstämmande beslat kan skil/aktigheten afgöra, bestämme Konstilulions-Utskottet, hvarthän frågan bör förvisas. §. 45. Landtmarskalk och Talmän vare berättigade alt, hvar för sitt Stånd, utfärda kallelse lill Plena; deltaga i beredningen till målens föredragning; dem i Stånden föredraga; upptaga, framställa och reda de yttrade meningar; göra propositioner och vidmakthålla ordning vid sammankomsterna: alltsammans efter de föreskrifter, som här nedanföre stadgas; men åge ej sjelfve någon röst i deliberationen eller voteringen, och kunna ej något annat föreslå, än hvad som fordras till verkställighet af det Grundlagarne, Riddarhus-Ordningen eller andra särskilda Ordningar och Beslut föreskrifva.
Jag strök mig uppåt honom som en katt och så reste vi oss. – ”Så, nu skola vi dricka vårt sista glas” – så god och snäll han stod der, med ena armen löst kring min midja och med andra handen lyftande sitt gröna glas – ”och nu dricka vi på att det aldrig mer måtte komma någonting sådant in emellan oss. Säg, det får det ju inte?” ”Nej aldrig mer!” ”Utan det skall finnas trygghet och tillit?” ”Ja, ja!” Vi tömde våra glas och satte dem undan. Nu, nu skulle det vara farväl på allvar. Vi stodo i skuggan borta vid spegeln. Hans ansigte tätt intill mitt, – detta kära ansigte, som jag inte får se mer på så länge, länge. Och han hviskade upprördt: ”Och så skall du göra ditt vackra namn Ernst Ahlgren kändt och beundradt, det skall du göra, ty inte heller det är att förakta. Eller hvad säger du sjelf?” – Han kysste bort mitt svar, som var ett medgifvande. – ”Skrif nu en riktigt god bok.” En sista handtryckning och dörren slöts efter honom. Jag var ensam. Fröken Adler är en ”hög, drottninglik blondine”, sade han. Fröken Knudsen har han aldrig nämnt, hvilket tyder på att hon skulle vara den der bästa väninnan. Han sade på tal om hur han tillbringat en af sina aftnar ”og saa sad jeg en stund hos en dame jeg godt kan lide.” Den 19de, just som han skulle gå sade han att han en gång mött en af sina manliga vänner på gatan, denne frågade honom hvad det var för en nyckel han gick och bar i handen. – ”Nøgelen til min elskerindes værelse. – Då frågade vännen om han brukade betala henne. Brandes svarade med ett skratt: ”jeg har da ikke en saa stinkende Aand at jeg skulde betale.” Det var samma qväll han sade till mig: ”Jag kan inte lida att ni tyckte bättre om mig härom aftonen än nu.” Han såg på mig med en lång fiendtlig blick den qvällen jag lemnat honom de der olyckliga pappersbladen. ”Tag dem i akt,” sade han, ”nu er jeg paa min vagt imod dem.
Den, som verkligen vill befrämja landsorternas fördel och således önskar Filial-banker spridda till alla från Riks-banken och dess Låne-kontor mera aflägsna provinser, samt dervid icke förnämligast vill gynna Privat-bankerna, bör, såsom mig synes, ingalunda beröfva Filial-bankerna den dem hittills beviljade rättigheten till låneförsträckningar mot billig ränta. Att de behöfva äfven ett sådant understöd, åtminstone i alla provinser t. ex. Norrbotten m. fl. med ringare kapital-tillgångar, bevisas deraf, att af de många redan oktrojerade Filial-bankerna endast en enda kunnat nöja sig allenast med af Riks-banken beviljadt kreditiv. Alt de till Filialbankers understöd af Höglofl. Utskottet föreslagne 10 millioner böra kunna fylla alla för landet behöfliga Filial-bankers rättmätiga anspråk på både låneoch kreditivförsträckningar, synes mig också ovedersägligt. Äfven torde böra erinras, att Riksbanken för ifrågavarande låneunderstöd, hvilka, efter behörig uppsägning, kunna, då så erfordras, af Riks-banken småningom indragas, aldrig äfventyrar några förluster eller några afdrag för lånerörelsens bedrifvande; och att Riks-banken således bör vara fullt belåten med 3 procent säker ränte-inkomst af de lån, som bäst befordra hela landets förkofran och förebygga ocker och obilliga intressens beräknande enskilde emellan. (Se 1668 års Banko-ordning, § 84 och följande.) Det af Höglofl. Banko-Utskottets Kanslioch Finans-aldelning uppgjorda, af mig härmed förordade, förslag lyder sålunda: Mom. 1. Bolag, som genom aktieteckning i stad bildas, för att, utan rätt till utgifvande af egna tryckta eller graverade kreditsedlar, eller andra, såsom mynt, löpande förbindelser, bedrifva bankrörelse, vare sig till ersättande af upphörd Privat-bank, eller för att eljest underlätta allmänna rörelsen i någon ort, samt under namn af Filial-bank utgöres af minst tretio personer, hvilka, en för alla och alle för en, ansvara för Filial-bankens förbindelser, må kunna från Rikets Ständers
Rrdr torde blifva tillfyllest, hemställer Utskottet, att, för uppförande af en stenhusbyggnad till Landshödingeresidens i Wexiö med nödigt utrymme för ta,nds-Cansd% Lands-Contor, Ränteri och Landtmäteri-Contor, jemte boställsrum för Landshöfdingen och alia erforderliga uthusbyggnader, mätte af Rikets Ständer beviljas en summa af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 435. 5 25.000 R:dr, med vilkor likväl, att, för den händelse, nämnde summa icke skulle finnas vara för ändamålet tillräcklig, 15.000 R:dr deraf få användas till uppförande af en stenhusbyggnad endast för embetsrummen, då återstoden kom mer att besparas, K) För tillbyggnad af Landshöfdinge-residenshuset i Calmar, hvarigenom bättre utrymme skulle komma att beredas för Lands-Canzliet, Lands-Contoret och Ränleriet samt ny local erhållas för LandtmäteriContoret med dess Archi v, har, enligt kostnadsförslag af Lieutenanten P. L. Hammarsköld, blifvit beräknad en summa af 19,042 Rdr 36 sk., hvartill, enligt serskildt yttrande af vederbörande Rådman och Handtverkare i Calmar, ytterligare, för förhöjningen i vissa pris, uppsättandet af en kakelugn och flyttningen af brandmuren mot grannens tomt, blifvit lagdt 2,4o5 R:dr 32 sk., eiler tillsammans 21,448 R:dr 20 sk. Banco. Med föranledande af de anmärkningar, som vid denna del af Utlåtandet blifvit gjorde, får Utskottet förklara, alt Utskottet icke vill bestrida, att de locajer, som för närvarande
Genom den höga tullen, och genom etablerandet at' en monopoiisk rättighet för Kronan att disponera öfver hvar enda Ek , får man ingen vård på Ekeskogarne. Grefve Spens: Den utgående tullen å Ekvirke, hvarom den siste värde Ledamoten talat , är redan afgjord, men di nu fråga är om den ingående , tycker jag, att Herr Nordenskjöld så tydligen framställt, att det egentligen blott vore den etsa cassan , som betalte till den andra, att det måtte vara ett tillräckligt skäl , att föranleda till lag tull. Här har blifvit anmärkt, att det vore principstridigt, att sätta lägre införsel än utförselstull. Det är dock något, som förekommer på många ställen , där ändamålet är att behålla varan innom landet. Så är det till exempel med grof ull. Herr Hjerta : Jag kan för min del ej fin na; att man här får afse endast den del af importen af Ekvirke sorn sker för Flottornes behofJag tror att äfven mycket annat möjligen kunde införas, och derigenom minska afsättningen för enskilte. Jag tror ej att man bör betrakta saken så enkel, att det är den ena Cassan som betalar till den andra. Man bör skilja dem till natur. Om den ena hör till dea förstörande principen , och den andra till den underhållande, om dan ena är tredje hufvudtitein, den andra Bevilloingen, tullen, så tror jag nå» gon skilnad böra göras. Oet vore skadligt om *»4 Dan st Augusti e, m. vi till förmon för tredje hufvud titeln, skulle fatta ett beslut, som verkade att våra Ekskogsågare fin ge mindre för sin varaJag var ibland drm^ som, då fråga var om utförsel.; tullen, ansåg den böra vara högre, och Stt Ek virket således först borde hembjudas Kronan , men då nu fråga är om ingående tullen, finnér jag den böra vara någorlunda skyddande. Herr Nordensköld : Jag vill blott upply sa ett förhållande. Jag vet nemligen, att flere Skånska Possessionater klagat deröfver, att de ej haft någon vinst af Ekehandeln. Om de hade tagit visst för cubikfoten , och låtit Kronan hugga, hade de säkerligen haft vinst.
Fördelningen, enligt nuvarande Taxa, bibehölls, men tullvärde och införseltull antogos lill dubbla belopp emot dem, som i den gällande Taxan bestämmas; Glas Prot.-Utd.rag, Glas: Betänkandet, i hvad det angick denna varu-artikel, Aterremitterades; Handskar, af alla slag, n „ Horn, oarbeta tit, plotter } „d«l i,/„//,; lindar och skinn: Belänkandet, i afseende på denna artikel, äter remitterades; Hängslen: Betänkandet bifölls. Den 14 Januari. S. I). Fortsattes föredragning af Bevillnings-Utskottets betänkande, IVo 12, angående Tull-bevillningen: Härvid förekommo tillstyrkta bestämmelser å nedannämnde varuai tiklar: Jeru, gjutet, under hvilken rubrik upptagas, pag. 45 och 46 Tackoch Barlast-jern: Betänkandet, N:o 12, ogillades; 2:o Hällar, Lod och Lödjor: Betänkandet bifölls; 3-o Allt annat gjutet arbete, ej specificeradl: Nuvarande Tull-taxa bibehölls. Spik af 2 tums längd och deröfver. (Pag. 37, pröfningen af införsel afgift och tullvärde var uppskjuten den 8 dennes): Betänkandet bifölls-, All annan, samt allt Manufacturoch Handtverks-smide, ej specificerad t: Tullvärdet och införsel-tullen bestämdes, det förra till 3 Pcdr, och den sednare till 1 R:dr för skålpundet. Filklofvar: denna rubrik uteslöts, ocb Ståndet fann denna Artikel böra hänföra< till allt Manufacturoch Handtverks-smide, ej specificeradt; Svar ) 1841 årS Tulltaxa bibehölls; Kopparnickel: Betänkandet bifölls; Bih. till R. St. Korkskrufvar: Denna rubrik beslöts skola utgå; Kreatur: 1841 års Tull-taxa bibehölls; Krukinakar-arbeten ej specificerade v n . Kappar __ | betänkandet biföits; Kött:
Utlåningen af dessa medel samt bevakningen af låneoch säkerhetshandlingar derför besörjes af bolaget på eget ansvar; hvaremot handlingarne komma att blifva under Riksgäldskontorets vård. Då denna fonds kapital för större reparationer antingen hel och hållen, eller till någon del, medtages, skall räntan åter läggas till kapitalet och af kanal-inkomsterne å nyo afsättas 5,000 riksdaler årligen, intilldess fonden åter upp - 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 213. gått till Två hundra tusen riksdaler. Årliga underhålls-kostnaden och mindre reparationer bestridas af kanal-inkomsterna för året.’’ c) angående ränta och utdelning å aktierne. § 10. ”Så framt förberörde åligganden och förbindelser af Strömsholms riva kanal-bolag rioggrannt uppfyllas, tillförsäkras bolaget, å Kongl. Majlis och kronans vägnar, att, jemte orubbad besittningsoch egande-rätt för ev-erldliga tider till Strömsholms så väl gamla som nya kanaloch sluss-verk med alla dess tillhörigheter, tillgodonjuta följande förmåner och rättigheter, nemligen mom. e) att från och med det år, då nya kanaloch slussverket är fullt färdigt och farbar!, såsom ränta och utdelning å aktierna erhålla af kanal-inkomsten, så vidt den dertill lemnar tillgång, ett belopp af högst Femton tusende riksdaler banko om året, sedan likväl förut afdragits och godtgjorts alla utgifter för året, nemligen kostnaderne för kanalens och slussverkets samt kanalfartens ändamålsenliga vidmakthållande, aflöningar och arfvoden, bevillning, jemte allt hvad lill årlig kostnad för kanalverket kan hänföras, samt således äfven afsättning för reparationsfonden, enligt 5 §.“ Vidkommande nu sjelfva saken, tror Utskottet här icke böra förtigas, att orsaken till den missgynnande ställning, hvaruti Strömsholms kanal-bolag sig för närvarande befinner, icke ensamt är att söka uti framlidne öfverste-löjtnanten Edströms beräkningar, utan torde hafva kunnat till icke ringa del förekommas, derest bolaget iakttagit mera förutseende och bättre vakat öfver arbetets utförande.