Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RiksRältens uppmärksamhet å det serskilda förhållande, som med KabinettsKassan sig företer, i så måtto, att denna Kassa bildas af medel, som dertill af Kongl. Maj:t, efter godtfinnande och omständigheternes föranledande, men ej af Rikets Ständer vid Statsregleringarne, anvisas, och att samma Kassa i öfrigt står under Kongl. Maj:ts omedelbara, fria, disposition, utan behof af föregången anmälan derom i StatsRådet, utan att vara underkastad granskning af Statsverkets Revisorer eller Kongl. KammarRätten, och utan annan redovisningsskyldighet för förvaltningen, än den Konungen enskildt kan behaga af vederbörande inom Kabinettet äska och till formen bestämma. Detta allt utvisar nogsamt, att 323 KabinettsKassan icke utgör någon del af Statsverket, eller eljest kan räknas bland Pakets förvaltande Inrättningar; oell då endast på Kongl. Maj:ts nådiga förordnande ankommer, så väl att pröfva, af hvilka slags disponibla tillgångar KabinettsKassans behof skola förses, som ock aLt till serskilda ändamål använda extra utgifts medlen äfvensom besparingarne å Ministeranslaget, lärer den tillfälliga omständighet, att medel bland annat från nyssnämnde två källor blifvit till KabinettsKassan anvisade, icke kunna förändra Kassans verkliga egenskap i förhållande lill Statsverket och Riket, lika litet som någon förvandling härutinnan skulle inträffa, i händelse bidrag från omförmälde håll upphörde att KabinettsKassan tilldelas, utan Kongl. Maj:t funne utväg att på annat sätt fylla Kassans samtliga behof.
Vid den utaf Utskottet anställde granskning af de hos Banco-Fullmäklige uti dessa frågor haline Protocoli, htir Utskottet inhemta!, det Fullmäktige, för alla de af dem sedan sista Riksdag beslutade förflyttningar på Pensions-stat, och hvilka till större delen varit (oranhdde at BancoVerkets nya organisation , egt stöd af ofvanåberopade 63 tili BancoReglemenlet; hvadan ock Utskottet anser dessa beslut icke Lill någon anmärkning föranleda. C. Med Bankens Vexlings och Cassa rörelse samband egande ämnen. 1:0 singående i83g års Revisorers framställning, dets om nedsättning af ut veje tings priset å Ducater , samt dels rörande utvexling frän, Banken af Gufdplantsar. (j 83g års Rev. Berättelse, pag. 12—13, och Banco Fullmäktiges Berättelse, pag. 20 — ar.) Öfver de af Rikets Ständers år i83g församlade Revisorer gjorde framställningar, rörande dels ulvexlingspriset å Ducater, samt dels utvexling från Barken af Guld plantsar, förbehåller sig Utskottet alt. få afgifva serskildt. Betänkande, i sammanhang med en af Herr PFcern väckt och från Vä Hofi. Bo* gare-Ståndet till Utskottet remitterad motion, angående utvexling fiån Banken af Silfver i Plantsar. 2:0 sif Banco-Fullmäktige vidtagne åtgärder, i afseende på Silfverntvexlingens fortgång och bestånd. (i 83g äis Rev. Berättelse, pag. 12—18 och Banco-Full mäg tiges Berättelse, pag. 21—34 ) De af Banco-Fullmäktige vidtagne åtgärder * afseende
Men Olle märkte äfven att, ehuru hans husbonde verkligen började misstänka Gunnar, ville han dock icke uppenbart anklaga honom, innan han hade någorlunda säkra bevis, men dessa voro ej goda att få, och medan man funderade på dessa, vann Olle tid, och det var honom af största vigt. Imellertid hade Olle hoppat i galen tunna, när han visat länsmannen till Viken, patronen ovetande, ty när länsmannen återkom från sitt beslag, förtäljde han saken för patronen, men måste äfven medgifva, efter vittnen derpå fanns, att man ej kunde se ett enda spår till något af det stulna, ehuru länsmannen snokat öfver allt, utan att dock förråda sina misstankar, emedan han visste att patronen ej ville det, innan man hade lagliga bevis. Han måste intyga att bränvinet var nybrändt och färskt, och icke af patronens gamla årsförlag, och att ingen tröskad säd syntes till. Patronen ref sig bakom örat, och visste ej huru han ville. Så förgingo alla dagarne i den veckan då beslaget varit i Viken; men lördagsafton, då patronen började språka med sin syster, mamsell Sara, och yttra misstankar på Gunnar (i hvilka Olle alltjemt stärkte honom, försäkrande att Gunnar och Lena nog vore så slugt folk, att de skaffat undan det stulna och ej hade det i Viken) då blef den gamla heders-mamsellen verkligen ond, tog bladet från munnen och försäkrade sin broder, att hon långt förr misstrodde denne Olle sjelf, och bad honom (patronen) kalla upp rättaren, en äldre, ärlig och klok karl, samt fråga och rådgöra med honom heldre än med «den otäcka Olle, hvars uppsyn jag aldrig kan lära mig att fördraga» – slutade mamsell Sara. Patronen, som ofta nog brukade rådfråga sin syster, och sedan följa hennes råd, emedan han alltid funnit sig väl deraf, kallade således på söndagsmorgonen upp rättare-Anders och frågade honom på samvete om hans tanka hvad stölden beträffade.
Och så hade det gått med honom gent emot allt, som samhället erkände, ty det bodde innerst i hans sinne en oklar motsägelseanda, som icke uppfostrans, skolans, umgängets rentvättningsprocess förmått plåna ut, en oppositionslust, som kom honom att med parians våldsamhet revoltera. Det var något af en karbonari öfver honom, tyckte hans vänner. Och dock var hans sinne – som alla stora entusiasters – så känsligt som ett barns, så vekt som en trånsjuk qvinnas. Han älskade den syndiga, brokiga verlden med ett hett temperaments hela glöd. Han kunde rusa sig af ett skratt, som han hört på gatan. Han kunde lefva vecktals på en blick, egnad honom af en förbigående. Och dock när hans hjerta hviskade honom: »stora dåre, du älskar ju alla menniskor», var det som han med alla menniskor menade blott de fattiga, sorgsna, tryckta, elända, de i mödosamt släp böjda, de i lidande åldrade, men som om alla andra för hans monomana ensidighet icke längre voro menniskor. Och dock var han född i ett borgarhem, i en af dessa köpmansaristokratiska familjer, der de konventionella tänkesätten äro lika säkra, orubbade som de ärfda kapitalen, der det anses lika naturligt, att man skall vörda Gud, konung, fosterland och s. k. moral, som att man borstar sig om tänderna om mornarne. Hans far hade visserligen varit litet ungdomstokig skandinav i sina dar, men sedan dess hade han blifvit både gammal och stadgad. Dekorerad, stadsfullmäktig, riksdagsman, hög frimurare betraktade han sonen som ett monstrum, som han olyckligtvis var far till, men eljes icke begrep. Och hans enda hopp var att Kurt skulle bättra sig och med tiden lyckligen tillfriskna ur den politiska messling, som han nu i så olycksbådande grad var bekajad med. Hvad hans mor beträffade, var hon en af dessa bourgeoisins kalla, naivt sjelfviska qvinnor, hvilka utan resonemang ställa sig på de välkläddas sida.
I fråga åter om tiden för Bankens öppnande lill silfver-utvexling har Utskottet ej kunnat dela den af någre Ledamöter inom Riks-Stånden yttrade åsigt, att denna tidpunkt skulle kunna under flere år fördröjas, hvilket, efter Utskottets omdöme, grundad t på ej mindre förflutne än närvarande tiders erfarenhet, lätteligen skulle kunna leda till de för realisations-företaget mest vådlige följder och uppskjuta, om ej tillintetgöra de välgörande påföljder, man kan påräkna af återförd stadga i myntväsendet; ty att för myntbestämningen någon annan verklig garantie icke gifves än en i sammanhang dermed företagen snar silfver-utvexling, är en sanning, som ej lär kunna af någon bestridas; men i anledning af en Ledamots inom Yällofl. Borgare-Ståndet gjorda hemställan, om icke den af Kongl. Maj:t i Nåder utsatte termin af den 1 nästkommande Julii skulle för både export och import medföra olägenheter; får Utskottet anföra, att, då cursen på Hamburg redan för det närvarande nedgått till i36 sk., och sålunda ej kan anses med mer än 3 sk. på R:dr Hamburg
i5oo till maleriela behof ytterligare 2000 Summa K:dr 7000 I sammanhang härmed bar Utskottet äfven förehaft t vän ne från Högvördige Preste-Ståndet remitterade motioner, den ena af Herr Professoren Geyer, att då, vid hvartdera af våra Universitet, enligt hvad äfven acaderniska Consistoriel ne i Upsala och Lund hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, tvänne nya Professioner, en egenteligen Juridisk och en i StatsVetenskaperne, voro för Domareoch Embetsmanna-bibillingen ett oundgängligt behof, Rikets Ständer måtte bevilja löneanslag åt tvänne nya Professioner i Juridiska faculteterne, och att bestämningen af läroämnena måtte blifva den Universiteten sjelfva föreslagit, uti hvilken motion Herr Stats-Rådet Poppius samt Herrar Professorerne Bolmér, Retzius och Thomander instämt, den andra af Herr Professoren Bolmér, att, vid betragtande af Universitetens dubbla bestämmelse, att nemligen vara Institut för bildandet och examinerandet af Statens Embetsmän, och på samma gång de högsta universella bildnings-anstalter, hvarifrån intet menskligt vetande borde vara uteslutet, och då, vid den öfvervigt det förra syftet hade öfver det senare, Universitets-läraren svårligen kunde hoppas ersättning för sina mödor och sitt sträfvande, om han ej valt ett studium, hvarigenom han kunde komma att medverka i synnerhet till det förras befrämjande, ett anslag af 3ooo R:dr, att emellan de begge Universiteten, till. hälften för hvartdera, fördelas, måtte beviljas för befrämjandet af sådana studier, som, utan att vara examens ämnen, likväl ovilkorligen tillhörde Universiteten, ideras ide, hvaribland motionären exempelvis uppgifvit Persiska och Sanscritspråken, och att detta anslag måtte varda stäldt till Kongl. Majits disposition, för att, vid sig företeende lämpliga tillfällen, efter derom förutgången anmälan från Universitetens Canzlers-Styrelse, till det åsyftade äudamålet användas, uti hvilken motion Herr Biskopen m. m.
Det &amp; r icke allom gifvet att först8 hvad som menas med D en skuggning nf förstumadt mörker n, som far öfver ett ansikte, eller ens i fraga om en drömbild, hur » en stumt gyllene dager af hemlighets skall uppfattas. Dlycket mera liknande kunde anföras, men lösryckta citat böra icke inverka på slutomdömet. Vi iiro fru Claine tack skyldiga för det nöje hon beredt oss med sin bok och do förhoppningar hon väckt for ett k o m a n d e arbete, i hvillret vi skola h a mera sofring, mera mognad och en rikare utveckling af hennes erkannansviirda begåfning. AT. Skepp, s o m förgås i stormen. Berattelse af 1Mathildt~ Roos. Det finnes öfver hufvud taget ej en svårare uppgift för en bokamidare än att bedöma ett arbete, då han slites mellan s h beundran och sympati för dess författares föregaende litteriira verksamhet och sitt ogillande af det satt, hvnrpå förf. denna gång frainburit sina ideer för världen. Man känner sig darvid nastan frestad att satta ifråga huruvida det finns något absolut godt eller absolut ondt i denna värld, d&amp; det goda kan förkliida sig i en gestalt, om hvars viiide, och berättigande man hyser tvifvel. Ofvanst&amp;ende reflexion är nkmnst föranledd af Mathilda Roos ' för en tid sedan ntgifna berattelse: Skepp, som, fö,l .. gås i stom~en, hvilken nu vi fått oss för.elagd till granskning. Man talar om en * helig vrede)), eldad af hvillcen krigaren framträder i den » lofliga afsikten att s&amp;ra och döda », men det finnes för visso. också ett ovist nit, som kommer den stridande att sikta långt förbi målet. Till var smärta maste vi rakna Math. Roos ' här angifna arbete som ett alster af detta ovisa nit. Vi siiga smärta, ty det Iran ej vara utan sorg man ser en god afsikt förfelad och hur en berättigad protest mot vissn missriktningar, g-enom själfva öfverdrifterna i tillämpningen, mister sin kraft.
Nycander för en af honom uppfunnen röst-räkne-maschin; återremitterades N:o 110, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till uppförande af en ladugårdsoch en mäjeri-byggnad vid Ultuna landtbruksinstitut; bifölls. N:o 117, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 54; lades till hand lingarne. Från Bederv. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs punktvis Allmänno, Besvärsoch Ekonomi-Utskottets bordlagda Betänkande, N:o 89, i anledning af väckta motioner rörande skjutsningsbesväret, dervid Ståndet, som lät bero vid Utskottets yttrande i anledning af Nils Anderssons från Christianstads län i sammanhang med detta ämne väckta motion om embetsmäns ersättning för resor i embetsärender, berörde Betänkande i öfrigt till alla delar biföll. Den 31 Maj. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 26 sistlidne April och den 17 dennes på bordet lagda Betänkande, N:o 80, i fråga om förändradt atlöningssätt för Presterskapet, förbättrande af Komministrars och estra ordinarie Prestmans lönevilkor och om befrielse för Presterskapet från bestyret med uppbörden af dess inkomster, lades punkten Litt. E. till handlingarne, och bief Utskottets förevarande Betänkande i öfriga delar af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 26 sistlidne April och 17 dennes på bordet lagda Prot.-Utdrag den 31 Maj 1854. 237 Betänkande, N:o 81, i anledning af väckt motion om förändring uti den Borgerskapet i Fahlun åliggande skjutsnings-skyldighet.
R:dr efter dess utgång, hvarjemte återstående, till åtskillige läkare utbetalda, men icke redovisade reseoch traktaments-kostnads-förskott, 802 R:dr 42 öre, utbalanserats emot framdeles afgifvande redovisning. § 2. Utgifterna för de under revisions-året verkställda medicolegala besigtuingar hafva uppgått till 15,325: 1. till bestridande hvaraf Kongl. Kollegium haft att tillgå dels det för dylika besigtningar i stat bestämda anslag, 10,000: — dels frän länen influtne ersättningsmedel, 3,984: 22 13,984: 22. Den brist, som i följd häraf uppkommit utgör, R:mt 1,340: 79. och till densammas betäckande har frän Kongl. Stats-kontoret reqvirerats 1,500 R:dr, deraf vid revisions-årets slut återstod 159 R:dr 21 öre, hvilket belopp under förlidet år till stats-verket återbetaltes. I anseende till skiljaktigheterna emellan de i föregående bägge g§ omförmälte, ur Sundhets-kollegii berättelse hemtade, uppgifter å bristerna på anslagen till farsoters och smittosamma sjukdomars botande samt till medicolegala besigtningar, och de belopp, som de i berättelsen om Kongl. Stats-kontoret förekommande tabeller öfver besparingar och brister å förslags-anslagen upptaga, anse sig Kevisorerne böra om anledningen dertill upplysa, att Sundhets-kollegium i sin berättelse såsom utgift äfven upptagit lemnade förskott af berörda anslag, och till inkomsterna likaledes hänfört återlevererade dylika förskottsmedel, hvaraf mäste följa att ifrågavarande belopp icke kunna vara med hvarandra öfverensstämmande. Uti räkningen med Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus län har afförts en post, 25 R:dr 66 öre, utgörande ersättning till vederbövande läkare för verkställd obduktion å pigan Elisabeth Wingrens i Norra Håslöf aflidna oäkta gossebarn, Christians döda kropp.
Hemmantal. % ej' °Ca KongS-Ladugårdar, med derunder lydande eller litar* kronan särskilt förhehållne, och för dess räkning i>e /terade eller disponerade hemman och andre Senli cl“ue eiler uisponeraue Hemman unn ai (kail*61? sasom: Stallängar, Fisken, Qvarnar m ' - äro i Tax.-längderne specificerade S» SjT. - %, gidner fl. h RKer fö,län ^HeAUrS hemman dilian . 1% i Dito särskilt Bergsfrälse i Vfj-^ygKen med frihetsår Ull -1 — t\ä'atte^emman böen m. fl. Lägen - ians ränta ränta aro .såhåll \ D?S®entshemman ^ Äattehemman . ^ — dito särskilt Bergsmanshemman viar) ~ under Bruk skatteköp!, der \ (ai^Aningsrätt j, !ka«e Rusthåll ^Bostal7;ndit0 A^entshemman kostallen ... Boställen ”. *. *. *. *. * 6 °ch Skol* hemman, Frälse 0ri, i*° ^ron» och Barnhus-hemman, Frälse S dlt° Krono s ^ eittIttan, Frälse t,«s aito Skatte ^katte" mbySMe T?rP’ Utjordar, Urfjäll» , ir .. ef\ a? Mantal, sorn ej under något hemm aro inbegripa, Frälse .. — dito Skatte ... dito Krono ...• dito obebygde .. Oskattlagde bebygde dito ... T/irono-torp med frihetsår .. backstugor ... Bebygde Lägenheter afsöndrade från hemman under ständig egande rätt . dito på viss tid eller lifstid • • • bkattlagde Fisken, som ej under något hemman inbegripa, Frälse ... dito Skatte ■ _ dito Krono Tull-mjölqvarnar med 637 pär stenar Tull-sågqvarnar . Husbehofs mjölqvarnar ... Husbehofs sågqvarnar Stampar.
Som det är af mycken wigt att de underrättelser Oeputationer till Ständca 4Z46 Den 2l October. medföra äro säkra och noggranna, sär jag tillstyrka det af Grefwe Os la Garnis förcstagna tillägg, att Dcputationens Ordförande alltid mätte medföra en af Sccrcteraren pätrcknad afskrift af Ständcls bcstut. Herr ? sblmgn förenade sig häri till alla delar med Herr stoekiieb, han trodde den nödwäudi» ga ordningen fordra att bestulen först inom Ständli justerades. Ulla som anföra Oeputationcr hafwa ej lika gäftva att fatta och framföra Ständens öfwer, läggningar och bcstut. Att dem uppsätta trodde Herr ksklmsn ej fordrade alltför mycken tidemedan be» fluten merendels äro korta. Friherre l4 amilton, Orl, erindrade att af ProtocollS»Utdragen y Exemplar borde ulstrif» «aS, hwaraf ett skulle äkcrsändas till det Utskott dit Mälet warit rrmittcradt, för att undwika den förlä» genhet, hlvari flera Utskott sig under denna Riksdag dekunnit, att ej känna hwad bcstut StändmS pluralis tet fattat och om be bordt upptaga de äterremister de erhällit. Herr Grefwen och Ordföranden sörcstog att detta kunde blifwa ett särskildt moment i §, hwarefter uppä särstilda propositioner bcflöts att Z jämte Coustitutions - Utstottcts tillägg stulle gillas pä bet sätt att efter orden archiv färwaraS, stulle in» förås: Detzutom bär enär walet något Utskott angar, ett exemplar äfwen Utskottet meddelas, samt att sista meningen fölunda förändras:
B:co vill jag åtaga mig att Den i Mars f. m. från närmaste fasta land intill Landsort föra den ifrågavarande båten med last, täkling och besättning landvägen till Dalarö efter ett par skjutshästar. Emedan en sådan beskattning synes mig orimlig, föreslår jag, alt uti Lotsstadgan införes, att ”ingen båt under 4 lästers dräglighet ar skyldig taga lots, om han ock kommer från öppen sjö;” annars kan man ju ej ro eller segla en half mil ut i sjön, utan att betala 8 R:dr 18 sk., för att få äran att vända tillbaka. Lades på bordet. Gr. v. Fersen, Axel, uppläste följande: I sammanhang med de financiella åtgärder, som under denna Riksdag beredas, synes mig Hypotheks-inrättningar förtjenta af det mägtiga bistånd till en skyndsam utveckling, som genom credit kan beredas, om den för dem öppnas i det eller de Verk, hvilka hittills haft eller framdeles komma att oin Statens lånerörelse i allmänhet besörja. Statens tillgångar eller credit böra visserligen ej slösas på alla nya företag; men derom är ej fråga, utan blott att på ett mera verkligt gagnande sätt än hittills gå laudtmanna-näringen i låneväg tillhanda, då jag föreslår: Att för Hypotheks-inrättningar, som till Banken eller, i fall lånerörelsen derifrån skiljes, till det Verk, hvarpå den öfverllytias, inkomma med begäran om assigneringsrätt, och för sådan begäran, i det sätt hvarpå de äro organiserade, lemna antaglig säkerhet, möjlighet till och rättighet att sig af denna fördel begagna nu måtte beredas. Att mera i detail, än denna framställning innebär, utveckla något förslag, torde nu ej kunna ske och är äfvenledes ej behöfligt, då hufvudändamålet med min motion endast är att fästa R. o. Ad:s samt MedStåndens uppmärksamhet derpå, att en icke ringa fördel kan tillskyndas landtmanna-näringen, om vid anordnandet af allmänna lånerörelsen en sådan utväg för Hypotheks-inrättningars skyndsamma utveckling finnes lemnad.
R:dr; att likväl en sådan reglering af pensionsrätten ej må för nuvarande JustitieKansleren och de två äldste nuvarande Revisions-Sekreterarne verka till minskning i den högre pensionsrätt, de redan ega.; att Sekreterarne i Svea och Götha Hof-Rätter samt Advokat-Fiskalernc i förstnämnde IIof-Rätt och i Kommerse-Kollegium, hvilka, med afseende å sportelinkomster, upptagits till erhållande af lägre löner, än för deras vederlikar i Rikets öfrige Kollegier blifvit föreslagne, må, detta oaktadt, undfå i pension 3.000 R:dr, äfvensom Aktuarien i Götha Hof-Rätt, af enahanda skäl, 2,500 R:dr; samt att pensionsbeloppen må förhöjas: för Lands-Sekreterare och Landskamererare från 1,800 till 3,000 R:dr, för Landt-Räntmästare och Kronofogdar . från 1,200 till 2,000 » för Härads-Skrifvare från 900 till 1,500 » för Länsmän från 300 till 500 » för Förste Landtmätare från 1,200 till 1,800 » för Kommissions-Landtmätare . från ungefär 505 till 900 samt bestämmas för Läns-Bokhållare till 800 » Derjemte, med åberopande af bilagda protokoll öfver Finans-, Justitieoch Civil-Departements-ärenden, föreslår Kongl. Maj:t, att Stats-Råds Ledamot, Justitie-Råd eller Landshöfding, som uppnått 60 års ålder samt varit i tjenst 35 år, må så framt han innehaft embetet minst fem år och företer läkarebetyg om fortfarande svår sjuklighet eller eljest så försvagad helsa, att han icke förmår embetet bestrida, kunna vid afskedstagandet erhålla pension å allmänna Indragnings-Staten, Stats-Råds Ledamot till ett belopp af 6.000 R:dr. Justitie-Råd 5,000 „ Landshöfding 4,500 „ 110 Kongl. Maj.ts Nåd.
Om således en individue skulle finna nödvändigt, att få ett större' rörelsecapilal, så ägde han rätt; att med sitt silfver gå till Banken och utfå sedlar. Då är det na turligt, att nar en blifvande realisation skulle ske efter en viss myntfot, vöre det nödigt, att denna inväxling af silfver till Banken fernot nya sedlar skulle göras efter samma myntfot, sorn för realisationen blefve stadgad, på det ätt icke en förlust för Banken möjligen skulle komma att äga rUm. Nu åter, sedan Ridderskapet och Adeln frångått det första alternativet, finner jag att bestämmandet af en cours, efter hvilken sedlar i Banken fint Ridd. och Ad. Prat. VI Band, 53 834 Den i 5 Julii e, m. ge utväxlas, star isoleradt ifrån det 'förra-beslutet, Jag tror det dock vara angeläget, att något härom bestämmes, emedan den anmärkning, hvarom jag nyss talat, annars äger full kraft, såsom rigtig, dä man ej på annat sätt kan få rörelse-capitalet ökadt. Jag instämmer således uti begäran om återrenjiss. Herr Hjerta, Johan Gustaft Det torde sy« nas öfverflödigt att yttra sig, då en åferremiss lärer komma att blifva beslutad, och då man, sorn Ledamot i Utskotten , kan göra sin mening gällande, men jag tror mig, i anledning af flera fällda yttranden, böra nämna, att man säkerligen nu öfverlägger om en ringa ting. Jag tror, .att insättning af silfver i Banken , nar ej utyäxling åter får ske, så litet kommer att äga rum, att något dermed vinnes. När åter fråga blir om det andra Betänkandet, sorn angår inköp af silfver, så bör man tillse, om ej någon ändring kan vidtagas såsom correctiv mot det beslut, som blifvit fattadt, att icke nu bestämma myntvärdet.
60,000: — (£arl(fcnS iftånbfät* tanbe, årligen 8,000: — 2>cjj 6efn)cfning, år? (igen 6,000: älfsborgs ombpgg* nab, årligen 8,000: transport 523,000: 640,000: 63,000: 100,000: — ingenieur* ocp 'Pontonnier * CorpferneS 50iateriel,attpå2:ne o , o ar utgå 300,000: 40,000: 30,000: 40,000: 46,000: j A-yg 000* 1,079,000. 1,719,000: -• ”©e utgifter, [jn>arti(l eptra orbinaire anflag för en gång erforbraS, utgöra fålebeS 1,782,000: ”Uti förflagen öfrecr be ejrtra bepofroen unbcr benna titel ()ar mai äfmen blifmit upptaget: titt Sanböfrona pamnbefäffning 50,000 9l:br; men, e()utu roipcrfigen angeläget, torbe Jfbngl. $3'aj:t, bå meb betta bepof möjligen fan tidé mibate anjfå, enbajt låta bet anmälas för ben pält* belfe, att