Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Imehillet hiiraf 1Br enligt hennes medd,elande komma att utf6rligt inforas i Dagny, 11va~fiir jag forbigh det. Fru stntsministerinde Randi Blelw, ordfiirande i iNorsk Kvindesagsforeuingw utdelade en tryckt iiraberattelse for foreningens verksamhet., hvilken visade en he1 rad a£ kursexoch fijredrag i for hemoch sjalfEorsorjande lrvinnor nytt.iga aimen. Dessntom.r5itt - mycket arbete for sociala fiirb8ttringar i form af diverse ansokningar till myndighete~ s&amp;sorn till polisjiailstnren om instiillning af kvinliga nnttvakter i nattar~este.n for kvinnor, till stor1hinget om fortsatt bevillning af stipendier for sommerslror o. s. v. F i u Blehr forsvarade, att foreniugen npptsgit ' det yrnktish undervisaingsarl~etet och iche enbart holl sig till de mer ideels uppgifterna. Nar ~hovedbanen)) nu var lagd och man sfig dan storn yagen hain ofver fjiiilet, borde man tBnka pH bibanorna in till folket i de d h p a dalarna. Dit in skulle man sdoda lruuniga 15irarinilo * i prnktislct arbete, den arbetande lcvinok var illa aflonad, till stor del just p9 grund af bristande ntbildning i sitt yrke. Det farms .adertoa tusen sommerslror i landet, hvaraf tolf tnsen uteslutande hanvi&amp;de till sjdff6ra6rjoing. Man fick iclre gl6mma betydelsen af den ~prnlrtiske linjow. A£ s&amp;ma meniug var frdren l h g. Man behb; fde diirfor iclre forsurnma .de storsta och idrtigaste upiigifterna och hnde efter ' hennes inening heller icke gjort det.
Ridderskap pets och Adelns öfvertygelse i denna del, i synnerhet sedan det phenomen inträffat , att PancoUtsköttet gått ifrån sin först yttrade öf* vertygelse. Jag anhåller derföre blott, att detta mitt anförande må i Protocollet inflyta, »å^ Som min enskildta Reservation. Friherre Boye'. Då ända hittills någon såp dan fara icke ägt rum, som den Herr Geder-f skjöld riu framställt till grund för sin anmärk* ning, så tror jag icke, att vi böra för 6jelfskapude skuggbilder, gå till en öfverdrift i försigtighet, sorti skulle försvåra Assignations rät* ten. Friherre Cederström har, ftied en grund-! lighet, söm jag icke förmår öka, visat det rät-1 ta i denna fråga , och jag förenar mig alltså ined hvad han tillstyrkt. Herr Cederskjöld: Till svar på den siste värde Talarens yttrade förmodan , att inga missbruk kunna för jr åmliden vara att bejon m 9: 4&i PrJh VI. E. I. Afd, 49, 50. 386 Den 16 Maji. sa, af den fria Assignations-rattén, då inga sådana hittills ägt rumj torde jag blott få anmärka, att Disconterna hafva hittills liksom varit Allmänhetens Commissionairer, för a(t genom Öfver assignering tillskapa ett imaginairt RörelseCapital; men sedan Disconterna nu blifvit satta ur stånd att längre härmed fortfara, lära vederbörande Enskilte förmodeligen ej underlåta att för egen räkning upprätta ett slags DiscomRörelse i smått, genom missbrukandet af 6in Assignationsrätt på Banquen. Friherre Cederström: Jag vill blott anmärka, att alltifrån 1680, då Banquen först inrättades och då privata Personer fingo tillåtelse att på derstädes insatta fonder utgifva Assigaationer, samt intill år 1800, då inrättningen af D -center tog sin början, har icke någon olägenhet af Personers fria Assignerings - rätt på Banquen försports.
Ridr ärligen, af Rikets Ständer begärt dels lör beröida ändamål ett årligt belopp under nästa statsreglerings-period af 10,000 Ridr och dels lill inköp af utländska racehingstar för en gäng 50,000 Ridr Rimt, Då, enligt hvad Rikets Ständer genom sammanstämmande intyg från flera landsorter erfarit, bristen af racehingstar redan förorsakat svårigheter att bibehålla den förbättrade hästafveln på den ståndpunkt, som den genom mångåriga bemödanden uppnått, och det följaktligen är desto mera angeläget att någon åtgärd nu vidtages till förekommande af denna afvels ytterligare försämring, som ett uppskof dermed skuile för framliden medföra vida större kostnader för Statsverket, eller ock möjligen föranleda dertill, att syftemålet med i detta hänseende hittills gjorda uppoffringar måste hell och hållet öfvergifvas, hafva Rikets Ständer beviljat det af E, K. Majit för nästa statsreglerings-period till inköp af racehingstar äskade anslagsbetopp 50,000 Ridr. Beträffande åter det af bemälde Styrelse framställda förslag om inrättande af Stohållnings-slulerier, så enär de anstalter ai' denna beskaffenhet, som tillförene funnits inom en af Rikets provinser, för mer än 30 sedan upphört, och saknaden deraf under den sedermera förflutna tiden icke utgjort hinder för hästalvelns utbildning och förbättrande, samt det afsedda ändamålet, nemligen en större noggrannhet vid valet af afvelsdjur, bör genom den enskildes omtanke och egna interesse i väsendtlig mån kunna befordras, hafva Rikets Ständer ej funnit skäl alt till E. K. Majlis nådiga framställning i denna del lemna bifall. Undervisnings-anstalter för Slöjderna. 28:0. 1 afseende på Teknologiska Institutet förekommer uti E. K. Majlis nå diga Proposition icke någon annan framställning, än den som afser, att de vid sista riksdagen provisoriskt beviljade förhöjda aflöningsanslag nu mätte på stat definitivt uppföras. Dä Rikets Ständer, i anledning häraf, öfvervägt huruvida, efter den utvidgning Expedit iöns-Utskott e/s Förslag till underd.
Hela sammanräknade Grufvu-förslaget under dessa 5 år, har utgjort i contana penningar 363,048 R.dr 32 sk. 3 rst., i den förbrukade spannmålens värde 168,291 R:dr 45 sk. 2 rst. samt i materialier, levererade in natura i-2J5 R:dr 6 sk., eller tillhopa 549,o85 R:dr 35 sk. 3 rst. Riksgälds-Sedlar hvil ken Summa, fördelad emellan de förutnämnde, på samma lid edeline 527,478 Skeppund malm; gifyer 1 R:dr 2 sk. såsom hrytnings-kostnad per Skeppund malm, hvilkens absoluta värde ingår uti Jern-tilf verknin-en • vid Bruken. Följagteligen kail ock Grufvu-brytningens årliga proyenue ej bär Uppgivas. Spa n n må Is-con suni tion en på året, har, per medium, uppgått till 3,576 tunnor, hälften Råg och hälften Korn, in natura lefvererade från Bi uten. Landtbruket vid Grufvan är ej af betydenhet, men har dock, under de seni,re ären’ !unnit ansef>lig tillväxt, dels genom inköpta nya Hemman °ch dels genom fortsätta ängsodlingar på mossar och kärr inom Grafva All111 finningarnes områden. Under sist förflutna året bär en ödelagd Jern-Grufva, kallad Hamma-. 1118 Grufva och belägen a Olands Härads Allmanning i Alunda Socken, Lundsli. 5-årsberättelse för Upsala Län. 3 blifvit åter upptagen af Bruks-Patronen P. C. Retlig, hvilken derutur redan hämtat Femhundrade Skeppund malm. En annan derinvid belägen Giufvu-öppning, kallad Ramhälls Grufva, är af Dannemora Bergslags Interressenter inmutad, men ännu icke med arbete belagd. Andra Grufvu-arbeten inom Länet hafva icke under dessa är förevarit.
Wermlands d:o 16,100. Gefleborgs d:o 1,700. Wester-Norrlands d:o 1,000. Jemtlands d:o 9 . 8(X). Westerbottens d:o ... 50. Norrbottens d:o 3,450. Elfsborgs Skaraborgs Proprie balancer. uti Södermanlands Län „ Gottlands d:o „ Calmar d:o „ Christianstads d:o . „ Hallands d:o « , „ Götheborgs d:o . „ Elfsborgs d:o : '. Ujtestående Krono-uppbörd af 1837 ärs debiterade, men ^id Räkenskaps-årets slut ännu ieke influtne, Stals-medel . 3,8(X3,(X)0. När härifrån dragas Stats-Verkets skulder Summa 5,577,200. , 1,110,200. återstår öfverskott 4,467,000 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 353, 19 utvisande det belopp, hvartill Reserv-fondens tillgångar vid 1837 års slut uppgingo. Vid blifvande närmare utredning af åtskilliga deruti inbegripne poster, komma likväl dessa tillgångar att undergå en väsendtlig förminskning, helst de balancerade förskotten antingen böra, såsom redovisade, a floras eller ock, såsom till en del ledande sitt ursprung från äldre tider, lill och med från början af 1700-talet, måste blifva föremål för afskrifning.
Jag anser för min del, att det hade varit ännu bättre, om Utsk:t kunnat belysa och utreda saken, äfven från denna sida. Det var ock just emedan jag fruktade, att Utsk:t, utan Den 10 Januari e. m. 103 någon anmaning, ej skulle tillräckligt fästa sin uppmärksamhet på de historiska förhållandena, som jag vid motionens remitterande till Utsk:t — ehuru då på saken egentligen oförberedd — vågade framkasta några historiska tankar, som på saken kunde hafva ett gynsamt inflytande. Dessa hafva väl sedan blifvit af åtskilliga personer ifrigt motsagda — och jag vill hvarken upprepa eller försvara dem, för att ej framkalla onödiga tvister — ty meningen eller afsigten med deras framkastande vid remitteringen, var egentligen blott den, att väcka Utsk:ts uppmärksamhet på, att frågan borde älven från historisk synpunkt betraktas. Meningen var ej, att Utsk:t skulle uteslutande fästa sig vid den då i hast af mig framkastade åsigt öfver ett historiskt förhållande, utan äfven, om delta ej vann Utsk:ts och andra sakkunnige personers approbation, uppleta andra, som möligen kunde hafva på frågan ett än mera gynsamt inflytande. 1 det stället har Utsk:t nu i sitt Mern. hvarken upprepat det då af mig påpekade eller framdragit något annat — utan alldeles gått den historiska sidan förbi. Jag vet visserligen, på enskild väg, att majoriteten inom Utsk:t ej alldeles förkastat min åsigt, men dock ansett rådligast att ej upptaga den i sitt Utlåt., för att ej framkalla tvister, då den blifvit mycket motsagd. Må så vara, jag vill af samma skäl lemna den derhän, då här ej är rätta platsen för dylika frågors utredande; men åtskilliga andra historiska synpunkter och för ila landen hade kunnat uppletas, och varit, för sakens skull, skäl att framhålla. Jag utbeder mig att få fästa uppmärksamheten på några af deni. Det är ett ganska vanligt fel i vår tid, att man bedömer historiska förhållanden blott från sin egen tid, dess anda och skaplynne — och ej ens bjuder till att sätta sig in i de förhållanden och åsigter, som voro gällande, då de historiska tilldragelser egde rum, som man går att bedöma.
’Du har intet att säga mig,’ yttrade hon, ’och det är sannerligen rätt besynnerligt, att vi sitta så här. Det tyckes,’ tillade hon med bitter ironi, ’som vissheten att hafva vunnit hvad din fader sökt för dig alstrat liknöjdhet.’” ”’Visst icke,’ svarade jag. ’Fullkomligt uppskattar jag värdet af den lycka, så många skulle afundas mig; men kan jag väl hoppas, att Julie af någon annan bevekelsegrund än den, att vara en lydig dotter, gifvit sitt samtycke? Det skulle smärta mig att tro, det du kanhända, genom den förbindelse som våra fäder aftalat, förlorar din sällhet och lycka. ”’Du känner mig ej,’ svarade hon med ädel stolthet. ’Aldrig skulle jag, mer än du, vilja sätta hela min lefnads lycka på spel, för att efterkomma våra pligter mot föräldrar. Då den barnsliga pligten råkar i strid med hjertats böjelse, anser jag den ej vara ett ofelbart rättesnöre för våra handlingar. Ingen makt på jorden hade kunnat aftvinga mig ett ja, om ej mina känslor ledt mitt val; och,’ tillade hon mildare, ’är detta orsaken till din oro, hvilken kom mig att bäfva för vår framtida lycka, så var lugn, jag är dig huld.’ Vid dessa sista ord var hon verkligen intagande, och jag önskade, att mitt hjerta varit fritt. Men från denna stund, då hennes öppenhjertiga bekännelse undanröjt den sista möjligheten af en brytning, blef det mig en helig pligt att dölja min själs och mitt hjertas tillstånd för henne, som gifvit mig ett så oförställdt prof af sin stolthet och hängifvenhet.” ”’Jag tackar dig, dyra Julie,’ svarade jag, hjertligt upprörd, ’för ditt förtroende. Din lycka hvilar i en redlig mans händer; och, vid Gud och denna vigtiga stund! lita på mitt ord, och trygga dig vid mitt löfte, att ingen önskan skall hos mig vara högre än den, att göra ditt lif så rikt på glädje, som det fattiga jordlifvet är i stånd att bjuda afkomlingarne af dess förlorade Eden!’”
Skola penningarna af förmyndaren sedermera lyftas, varde han genom påskrift å skuldsedeln dertill berättigad; Den 4 Juli. och bör förmyndarekammaren tillse, att medlen derefter å nyo blifva utlånade, eller till den omyndiges bästa använda. De omyndigas penningar må ej af förmyndarekammaren till förvarande emotlagas. 8 §. Innehafver förmyndaren sjelf den omyndiges medel oell vill desamma såsom försträckning behålla, äligge förmyndarekammaren att derå taga förmyndarens skuldebref samt, derest han inom domsagan äger fast egendom, som för gälden intecknas kan, besörja, att sådan inteckning varder ä nästa ting beviljad. Är fastigheten inom annan domsaga eller län belägen, äge förmyndarekammaren att i sådant afseende anlita K. M:s Bef:h:des handräckning. 9 fj. Då inteckning förnyas bör, åligge förmyndarekammaren att derom besörja , i hvilket afseende en särskild bok upprättas, uti hvilken, så snart inteckningen meddelad är, för hvarje kommande år anteckning göres om de inteckningar, som då skola förnyas; oell bör, till undvikande af osäkerhet, förnyelsen sökas å landet sednast det ting, som infaller näst före det, då tiden till förnyelsen tilländalöper, saint i stad en månad före förfallotiden. Skall skuldsedel förnyas, eller borgen tagas, fordran bevakas eller utsökas, eller annan åtgärd till bevakande af den omyndiges rätt och bästa äga rum, åligge förmyndaren att sjelf derom besörja, samt inom tillräcklig tid hos förmyndarekammaren anmäla sig till utbekommande af nödiga handlingar. 10 §. Förmyndarekammaren äger att hvart tredje år affordra förmyndaren redogörelse för hans förvaltning och densamma, jemte bilagor till förvar emottaga. 11 §. För hvarje förmynderskap inrättas ett särskildt convolut, hvaruti alla till detsamma hörande handlingar förvaras. Förteckning derå bör finnas uti den i 5 § nämnde anteckningsbok.
De, till följd af Rikets sednast församlade Ständers beslut, till grundfond för allmänna Hypoteksbanken af Riksgälds-kontoret under den 1 Juli 1861 utfärdade och 16 Stats-Utskottets Memorial M 125. till Hypoteksbanken öfverlemnade 1,000 st. 4’/2-procent-obligationer, hvardera å 8,000 R:dr eller å tillhopa Åtta millioner Riksdaler, må ej i någon händelse till anskaffande af medel för Bankens utlåningar begagnas, utan endast i följande två fall kunna, genom deras försäljning till större eller mindre del, efter behof användas, nemligen: a) i den oförmodade händelse, att sådant uti föreskrifven ordning, vid Bankens utredning, för infriande af Bankens förbindelser oundvikligen erfordras; och b) då, i följd af uraktlåten eller fördröjd inbetalning af hvad delegande hypoteksföreningar för undfängna lån böra erlägga, eller, af annan anledning, Banken saknar egna, för tillfället användbara, tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot sina långifvare. I de under lit. b) omförmälda fall må de grundfonden tillhöriga obligationerna, till större eller mindre del, äfven kunna af Hypoteksbanken pantsättas; åliggande Hypotheksbanken i hvarje händelse att om obligationernas användande Riksgälds-kontoret genast underrätta. Har, af den under lit. b) nämnda anledning, försäljning egt rum, vare Hypotheksbanken pligtig så väl att, så snart ske kan, åter inköpa ett det försålda motsvarande belopp af samma obligationer, som ock att till Riksgälds-kontoret godtgöra den för de försålda obligationerna belöpande ränta, tilldess att grundfonden på nämnda sätt blifvit till sitt ursprungliga belopp återställd. Kan sådant återköp ej ske inom den tid, som dertill, efter aftal mellan Riksgälds-kontoret och Hypotheksbanken, bestämmes, och som ej må utsträckas öfver Två år, erlägger Hypoteksbanken till Riksgälds-kontoret för de ännu utelöpande obligationerna full liqvid och varder derigenom berättigad att, i de användas ställe, nya obligationer till motsvarande belopp erhålla.
Bonde-Ståndets protocoll den 19 dennes, innefattande dels nämnda Iliks-Stånds beslut, i anledning af Lag-Utskottets betänkande N:o 60 och utlåtandet N;o 95, dels inbjudning till Med-Stånden att i detta beslut instämma; men BorgareStåndet fann icke skäl att denna inbjudning antaga. S, D. Föredrogos å nyo och godkändes Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkandell; N:o 36, i anledning af väckt fråga om förändring i Justitie-StatsExpeditionens organisation, m. m.: N:o 37, i anledning af väckta motioner, rörande Lagberedningen; N:o 38, i anledning af väckta motioner om ändring af Kongl. Förordningen den 29 Juni 1833, huru med försvarslöse personer förhållas bör; Prot.-Utdrag, den z5 April 1845. 869 N:o 39, i anledning af väckt fråga om förändring och tillägg i Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739, angående mått, mår och vigt; N:o 40, i anledning af väckt motion, angående förändring af Kongl, förordningen den 20 Januari 1824, om ändring eller utrifning af vattenverk; N:o 41, i anledning af väckt motion, om ändring af 8 § i Kongl. Förordningen om kyrkoråd den 29 Augusti 1843; och N:o 42, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl, Resolutionen den 13 November 1747, angående inskränkning uti en del socknars i Dalarne rättighet att använda skog. S. D. F öredrogos å nyo och lades till handlin garve J örsärkta Stats-Utskottets memorial N:ris 274 och 275, angående verkställda omröstningar derstädes. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets memorial och utlåtanden:
Några förändringar i densamma äro ej inom Riks-Stånden föreslagne; och då Banco-Utskottet vid föreslående af en ny, har att rätta sig efter de Förordnanden om Banken , som Rikets IStänder under loppet af Riksdagen kunna komma att gifva, så är vid Riksdagens borlm icke eller Utskottet i tillfälle, att med förslag om ny eller förändrad Instruction sig anmäla; ett förhållande, hvilket troligea kosnner att städse fortfara, ag Banco-XJtskottets Betänkande. På grund af hvad som nu blifvit ntredt, är Banco-Utskottets tillstyrkan, det Rikets Ständer må besluta: Att bibehålla den ordning i fråga om Instructions uppgörande för Banco-L tskotten, från Riksdag till Riksdag, sorn år 1818 blifvit införd och sedermera iakttagen. Stockholm d, 16 Jan. 182g. STOCKHOLM 1829, tryckt hos Jon Ad. Wai.méif. Baiico-XJ t skottets Betänkande-. N:o gi N:o 8. Memorial, angående tn fr ari Högloflige Ridderskapet och Adeln remitterad Motion otti utdelning till Riks-Ståndens Ledamöter af det genom BancoStyrelsens föranstaltande från Trycket utgif ne arbete: Han dilin g ar och upplysnin gar rörande Banker i andrei Länder. Uti ett hos Högloft Ridderskapet och Adelli uppläst samt till Banco-Utskottet den 3ö förlidne December remitteradt anförande af Herr A. R. Rosensvärd * sorn den i4 innevarande Januarii bit ingått, har blifvit framställdt, att den nytta * som af ofvanliämnde Bok, medelst dess tryckning varit åsyftad, kunde för närvarande lämpligast befrämjas, genom Bokens utdelning till Rikets Ständers Ledamöter, hvilka äro i utöfning af det ansvarsfulla värf att besluta ofver Bankrörelsen inom Sverige; och att Bihl till Riks. St. Battco Utskottets Betänkande.
Hufvudsakligaste bergverksrörelsen idkas inom länet nu, likasom tillförene, vid Åtvidabergs kopparverk; och i fråga om jernhandteringen intaga Motala mekaniska verkstad och Finspongs styckebruk främsta rummen. Angående dessa och öfriga verk och inrättningar inom länet af dylik art torde ej erfordras att i denna berättelse afgifva närmare utredning, enär sådan lärer af annan embetsmyndighet i underdånighet meddelas. Östergötlands län. Fabriker. Binäringar. Vägar, broar. Färjor. Skjuts.
Har någon, å särskilda ställen eller tider, begått stöld eller inbrott, hvarföre han på en gång lagföres; varde straffad efter ty i 6 Kap. 11 § skils. 9 §. Begår någon andra gången snatteri; varde ansedd som hade han första gången stöld föröfvat. Snatteri af den, som förut begått stöld eller inbrott, skall ock som stöld anses. 10 §. Begår någon stöld andra gången; då må det straff, som eljest å gerningen följa bort och hvilket i detta fall ej får sättas under straffarbete, ökas med dylikt arbete på högst ett år. Gör man det tredje gången; skall det straff, som eljest å gerningen följa bort, ökas med straffarbete från två till och med fyra år. Gör man det fjerde gången; varde dömd till straffarbete på tio år. 48 25 Kap. Gör man det femte gången; dömes till straffarbete på lifstid. Denna förhöjning af straff åge rum, ändå att de föregående brotten bort till särskilda arter af stöld. Inbrott utan tillgrepp skall lika med stöld anses i fråga om förhöjning af straff, efter ty nu sagdt ar. Samma lag vare om rån, der sådant förut begånget är af den, som för stöld straffas skall. 11 §. Olofligt tillgrepp är fullbordadt, när gerningsmannen till sig tagit det tillgripna, ändå att han ej hunnit det bortföra. 12 §. Gör någon försök till olofligt tillgrepp eller inbrott; varde straffad med böter eller fängelse, der ej, efter 3 Kap., högre straff å det försök följa bör. 15 §. Har någon olofligt tillgrepp eller inbrott med råd eller dåd främjat, såsom i 5 Kap. 4 g sägs, och tillika i det tillgripna tagit del, eller eljest af brottet vinning haft; straffes såsom gerningsman, efter 5 § i samma Kapitel. 14 §. Skola flere, som i olofligt tillgrepp delaktige äro, såsom gernings män straffas; varde, vid straffets bestämmande, det tillgripnas hela värde för hvar af dem afsedt. 15 <§.
— Men derest Löngren skulle försumma att den hdliom äliggande oetalningsssyldighet inom en sadan föressrefwen tid fullgöra, kommer fordringen att genast derefter hos honom utsökas, enligt Konungens Besallningshaswandes Utslag; hwarwid, och i händelse Contoiret skulle nödgas, att, i anseende till bristande tillgäng pä Wexlar pä Hamburg, emottaga sin betalning i Swensst Bankomynt, den Cours, som i Stockholm warit Noterad pä Hamburg näst för den tid, dä betalningen erlägges, kommer att till grund för lehidén antagas. Den 26 Julli. 2029 En Ledamots särskildt yttrade mening bifogas, örebro den -z Junii 1312. MHöglofl. Ridd. och Adelns Pa Högmörd. Presi-StänLedam. magnar, dets Ledam. magnar Larl bjorner. IbuäviZ körner. Pä Wälofl. Borgare-StänPä Hederw. Bonde-Stan-ets Ledam. magnar, dels Ledam. magnar, ^näersLOn. 6. lunelias. Urdrag af prorocoller, hållet hös Riksens -Högloflige Gränders Stars Ucst^occ wid sammanträde in pleno -. 29 Jurrii 1812. S. D. -^err Grosihandlaren Malm anförde: "Dä det är endast pa Herr Secreterare» Löngrens egen begäran, som liquidcn öfwer de iftägawarande hans med Protest för non betalning återkomne Wexlar uti flere är blifwit uppskiuten, kan jag ej sinna annat an att det är sig sjelf 06) ingen annan som han har att skylla för den förlust i Cours, hwaröfwer han nu klagar. Och dä genom Riksgälds» Contoirets Herrar
Hen, som på en ort idkat näring eller rörelse, men under löpande året flyttat den till annor ort, der han sjelf skattskrifves och taxeras, vare pligtig, att från TaxeringsCommitteen i den ort, der ban näst förut varit 226 BevillningsTJtsk. BetänJianden. bosatt, förete bevis huru han der det förlidna året varit taxerad. 14. Mom.* I enlighet med de sålunda in* hämtade uplysningar och utrönte förhållanden, skall Berednings.Committeen, efter aflagd ed, på sätt denna artikels 6 §. förskrifver, stadga de grunder, efter hvilka hvarje skattskyldig bör debiteras , och i följd deraf pröfva upgifterne, samt efter ägande kännedom på ära och samvete, dess beslut meddela, och ändtligen med afseende å de här gifne föreskrifter, Egendomars och Lägenheters värden föreslå. 15. Morn. Häradshöfdingarne skola fördetta ändamål vid hvarje ars början till Häradsskrifvarne insända förteckningar öfver de hemman och lägenheter, som det föregående året blifvit uppbudne, med utsättande af den Köpeskilling, som för hvarje egendom blifvit utfäst ; Ägande Berednings-Commitie, att i afseende på ännu ej uppbuden Fastighet, affordra Köparen behörigen styrkt afskrift af Köpe afhandlingen, som jemväl, enär det fordras, skall i Hufvudskrift företes. 16. Mom. Fastän Egare af en Fastighet, på sätt 12- Morn. af denna §. föreskrifver, uppgifvit det värde, hvartill han förmenar den böra anses, vare Committéen likväl både berättigad och skyldig, att, om skäl förefinnes, värdet höja; men äge icke rätt att nedsätta det upp* gifna. 17. Mom. Af de handlingar och uplysningar, Committéen samlat, och den locale kännedom Committéen bör äga, åligger den att utröna egendomarnes beskaffenhet, till utrymme, jord - L BevillnitigsUtsk.