Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt lagen af Sept. 1791 och den år 4 den 3:dje Brumaire antagna codex skulle de edsvurna först tillfrågas, otn föremålet för anklagelsen eller den handling, som dertill gifvit anledning, vore bevisad eller ej, dernäst, 0111 den anklagade vore öfverbevisad att hafva begått samma handling eller dertill medverkat; sedermera skulle fråga framställas om handlingens moralitet, de dervid förekommande mitigerande eller aggraverande omständigheter o. s. v. Genom att sålunda sönderdela sjelfva frågan 0111 skuld och oskuld, hvilket i Frankrike gått ända derhän, att man sett, huru jurymän uti ett enda mål måst besvara 3o,ooo frågor, tvingas ju de edsvurna alt aflägga ett slags räkenskap för de grunder, hvarpå deras öfvertygelse hvilar, hvilket dock är stridande mot det begrepp, sorn ligger till grund för juryinrätthingen, och i följd hvaraf de edsvurna endast äro förbundna att på sin blotta inre öfvertygelse stödja sitt omdöme. Följden af detta framgångssätt har också oftast varit den, att svaren på de olika frågorna stått i fullkomlig strid till hvarannan, så att genom en efterföljande bekräftats, hvad genom en föregående blifvit nekadt. För att veta, örn någon tänker riktigt, behöfver man endast sönderdela tanken i sina elementer och på hvarje i följd deraf uppkastad fråga fordra särskildt svar. Finnes då ej något sammanhang emellan svaren, så finnes ej heller något sådant i tankeserien. Framställes åter och besvaras frågan i sin helhet, kan det osammanhängande, som tilläfventyrs finnes uti tankegången, lätteligen döljas. Snart insåg man i Frankrike olägenheterna af en sådan proeedure, hvarföre man ock i Republikens g:de år på det sätt förändrade juryinrättningen, att de edsvurna endast skulle döma om den factiska frågans historiska beståndsdel, eller huruvida något sådant factum, som åtalet antydde, verkligen inträffat; men detta vore i sjelfva verket detsamma som att upphäfva juryinrältningen.
Östergötlands större jordbrukare hafva börjat anslå denna väg, men längre tid kommer att åtgå, innan han kan få ett nytt jordbrukssystem så ordnadt att det ersätter honom mångåriga förluster, mångåriga ansträngningar och mångåriga ekonomiska bekymmer... Man invänder ock, att Östergötland har Östersjön på ena sidan, Vettern på den andra samt Göta kanal, som går midt igenom provinsen, således nog af kommunikationsvägar. Men om hösten, i November månad, då spanmålen skall för afsättning ..forslas, just då tillfryser kanalen; seglande fartyg på Östersjön eller Vettern frysa ock då in; frakterna på ångbåtar äro för dryga, för att säden skall kunna bära dem. — Ett högst anmärkningsvärdt förhållande må anföras: Norrköpings stora bryggerier använda i allmänhet korn från Gottland, Öland eller Skåne, emedan detta kan från dessa provinser erhållas tidigt på hösten, då deremot kornet från den nära belägna Wadstena s. k. kornbygd högst sällan begagnas, ty det kan ej med säkerhet påräknas kömma igenom kanalen på hösten innan den isbelägges. Då jag på grund af nu anförda förhållanden yrkar att ifrågavarande anslag måtte af K. o. Ad. beviljas, anser jag mig grunda detta yrkande både på billighet och rättvisa. Jag anhåller derföre att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till Riksdagsfullm. Lönnbergs reservation, sådan den uti Utlåt: t linnes upptagen sid. 55, ehuru med följande tillägg: dock under vilkor att, derest medel för ifrågavarande ändamål behöfva upplånas, Staten för samma upplåning icke må vidkännas högre ränta än 5 A proc. för år räknadt, utan kapitalrabatt. Detta vilkor tillägger jag för att bemöta föregående talares, isynnerhet Frih. Hamiltons, yttrande. Den ädle Frih:n har framställt såsom motiv för sitt yrkande på afslag å den föreslagna anslagssumman, sparsamhet med Statens medel och att ej någon vidare upplåning nu borde för jernvägsbyggnader beslutas i anseende till den höga penningeräntan och de dryga kostnader Staten sannolikt måste vidkännas för erhållande af penningar, vare sig inom eller utom landet. Till alla delar instämmer jag uti Den 17 Maj f. m. 367 Frih:ns åsigter om nödvändigheten för R.
För hvarje Talare i detta ämne är det serdeles olördelaktigt, att det sammansatta Statsoch BancoUt».kottet sönderdelat den kedja af Finance-ämnen, som var i ett sammanhang intagen i Kongl. Maj ts Nådiga Proposition, angående Financen , och gifvit oss särskildt Be; tänkande i frågan om DiscontPapperen, innan vi ännu veta, huru Utskottet tänker i de öfriga Finance-frågorna. Det ofördelaktiga ligger deri, att då man i detta Betänkande ser en så stark Indragning vara föreslagen, att den ger billig truktan för dess följder, man icke vet otn eller huru vida den Finance-plan , som vi hafva att af Utskottet förvänta, till äfventyrs kan innehålla Förslag till en motsvarande Pen; ninge-utsläppning i annor väg; samt icke heller få, såsom Riksdagsman, lemna sig till ett enskilt förlitande på hvad man icke ännu kän; mer, på den omtanka till skälig motvigt af hvad här föreslås, som Utskottet torde hafva sig förbehållen att framdeles Oss meddela; så nödgas man behandla Betänkandet med en, Den 17 Martiin f. m. 6 i kanhända annars icke nödvändig , alfvarsamhet, och kan då också lätt hänföras af sin känsla till för mycken varma i ämnet. Det är möjligt , att jag, i det Anförande jag nu går att uppläsa, fallit i detta fel; men i sådan händeldelse begär jag öfverseende derför, tili fördel för min välmening; och skall då, om och näc Utskottet lemnar oss någon lyckligare upplysning o:n dess tankar i det hela, gerna vara den första att sjelf rätta mitt fel. Härefter uppläste Friherre Boye följande skrifteliga Anförande : Riksdagskallelsen och det Tal från Thronen, hvarmed denna Riksdag öppnades*, uppgifva anledningen till vår sammanvaro, och bestämma ändamålet för vår verksamhet. Anledningen var Discont-papperens fall i Credit; och änclamåiet är, att afhjelpa den förlägenhet, som derpå följt för hela Nationen, bestå; ende i den lucka lör Mymbehofvet, som uppkommit derigenom, att
Frih. von Paykull begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som förkastar det i Konst.Utskits Mern. N:o 12 framställda förslag till ändring i 5 2 g R.F. och 24 g R.O., ang de tillförordnande af BondeStändets Sekreterare, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, blifver nämnde förslag icke förkastadt, till följd hvaraf detsamma, jemlikt 81 g R.F., kommer att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag». Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 23. Nej — 46. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits d. 11 dennes bordlagde Betänk. Nio 60, i ani. af väckt motion om förändring i upbördssättet af indelta räntor, anslagne till militära tjenstemän. 332 Den 18 April. Hr Rosensvärd, Johan Henrik: Mot detta Utskrts Betänk, har en af ledamöterna reserverat sig och anhåller jag att i denna reservation få instämma. Inom indelta arméen upbäres allt sedan 1853 års lönereglering regementernas anvisade räntor och kronotionde» enligt särskilt utgifven föreskrift under den vanliga upbördstiden. Gr. af Ugglas: Då man fäster sig endast vid Utskrts hemställan: »att R. St:r måtte i underd. skrifvelse anhålla att K.
Jag bär begärt ordet, för att, i anledning afåtskib lige yttranden, hvilka under Discussionen, i afseende å de» emot Konungens Rådgifvare t Commandomåi för Arméen framställde anma:kliing, bär blifvit anförde och uti det nu justerade Protocollet för den 12 sistl. Martii, finnas intagne, utbedja mig få anmärka, att den di» stinction man velat göra emilian loö och 107 §. § Regerings-Formen icke är tillförlitlig. Man bär sagt nemligen: att under 106 §. innefattas 4 Den I April. ansvarigheten för positiva fel hos StatsRådefs Ledamöter och att deremot 107 §. endast har afseende på de negativa. Men vid en närma, re granskning af dessa §. §. finnes lätt att så icke är. klan ser under 106 §. upptaget de fel, då någon Stats-Rådets Ledamot underlåter att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, hvilka uppenbarligen strida emot Regerings-Formens tydeliga föreskrift. Detta underlåtande är ovedersägligt ett negativt och icke ett positivt fel. Deremot stadgas uti 107 §. ansvar för Stats-Rådets rådslag, då de uti dem ej iagttagit Rikets sannskyldiga nytta ; Om till ex. Stats-Rådet gifver råd till en skadelig mesure, är ju detta skadeliga låd en positiv åtgärd. Jag har velat anföra detta såsom ett bevis, att under 106 §. hörer ej blott positiva utan äfven negativa fel, och likaså under d tn 107 §., ej blott negativa utan äfven positiva fel. Friherre Boye, Ludvig:
Den uti 1840 års Salpeter-räkenskap med 345 R:dr 39 sk. 7 r:st. afförda observations-procent blef från Kommitteen, uti skrifvelse af den 16 November samma år, till Eders Kongl. Maj:ls och Rikets Kammar-Rätt öfverlemnad; men att qvitto derå sedermera ej bekommits, torde ej böra falla Kommitteen till last, och är det otvifvelaktigt, att, om summan ej behörigen ingått, Kammar-Rätten icke underlåtit att derom göra allt hittills saknad påminnelse. 2:o. Afskrifningen af de i räkenskaperna balanserade 55,500 R:dr bar skett, i följd af Rikets Ständers fattade beslut och Eders Kongl. Maj:ts derom aflåtna nådiga befallning. Nästan alla de öfriga afskrifningarne hafva tillkommit, först efter det genom noggrann undersökning utrönt och upplyst blifvit, alt någon ersättning ej varit att påräkna, alldenstund de personer, som kunnat dertill skyldiga kännas, för flera år tillbaka med döden afgått, ulan alt efterlemna ringaste tillgång. 1 öfrigt och då inventarier samt äldre salpetersjudnings-pannor, som under en längre tid begagnats, nödvändigt försämras och ofta blifva alldeles obrukbara, är deraf en naturlig följd, att deras värde slutligen måste antingen lill hela beloppet, eller åtminstone till någon del, ur räkenskaperna afföras. 3:o. Rörande Salpeterfondens under åren 1840 och 1841 vunna tillväxt, torde, efler hvad Revisorerne derom andragit, vidare yttrande af Kommitteen öfverflödigt anses. 4:o. — 153 — 4:o. Samtliga proprie balanserna bero på utredning hos vederbörande auktoriteler, och ej på något Kommitteens tillgörande. 5:o.
I anledning häraf och då inrättandet i Sverige af en Lif-försäkringsanstalt skulle medföra stora fördelar såväl för det allmänna som för den enskilde, emedan derigenom dels stora penhingesummor, som nu utgå ur landet skulle kunna qvarhällas och dels en nedsättning i prcmietarifen under de utländska torde, med de hos oss gällande penningeförhållanden, kunna vinnas, har motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla att Nådig proposition om inrättande af en Svensk Lif-försäkrings-anstalt må varda till Rikets näst sammanträdande Ständer afbiten; och har motionären i fråga om organisationen hänvisat till en i Danmark år 1842 af enskilde bildad och sedan år 1848 under Statens garanti ställd Lif-försäkrings-anstalt, hvilken, ehuru premietarifen vid densamma vore den' lägsta af motionären kända, likväl haft den lyckliga framgång att ej blott Statens garanti icke bchöft anlitas, utan ock en betydlig vinst uppstått. Utskottet, som tagit denna motion i öfvervägande, får till en början upplysa att, sedan, på sätt motionären uppgifvit, Rikets Ständer vid 1844—1845 årens Riksdag, inseende den fördel väl ordnade Ränte-försäkrings-, Lif-försäkringsoch Lifränte-anstalter skulle tillskynda fäderneslandet, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att genom sakkunnige män måtte utarbetas ett, efter Sveriges förhållanden lämpadt, förslag till inrättande af Ränte-försäkrings-, Lif-försäkringsoch Lif-ränte-anstalter, och derefter Nådigst vidtaga de åtgärder, som för dylika anstalters befordrande kunde anses mest ändamålsenliga, så har Kongl. Maj:t, under den 17 Juni 1845 åt särskilde för ändamålet utsedde kommitterade uppdragit utarbetande af förslag till sådane inrättningar, hvilket förslag kommitterade den 20 Januari 1848 afgifvit; hvarefter, enligt hvad Utskottet har sig bekant, Lif-ränte-anstalter i åtskilliga orter af Riket blifvit bildade och redan omfattats med stigande förtroende.
N:o 12, ang:de stämpling af spelkort och afgiften derför. H. K. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 21 Juli 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 4 prot.-uldr. för d. 19 dennes samt pleni-prot. för d. 3 sisth Maj e. m. Uplästes till justering samt godkändes Exped.Utsk:s under N:o 85 afgifna förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M., ang:de inställande af bränvins tillverkning i sammanhang med pressjäst-beredning. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter och befunnos dertill utsedde i Bevillnings-Uts kottet: efter N:o 1,370. Hr Stjernblad, Fullm. Hr Ehrenborg, Henrik; , 1,741. , Wolffelt, Mauritz Constantin. Lag-Utskottet: efter N:o 1,378. Hr Lagerbjelke, Carl Oscar; , 765. „ Charpentier, Gustaf Reinhold. Allm. Besv.- ot Ekon.-Utskottet: efter N:o 1,055. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, och N:o 2,134. Hr Printzsköld, Fullm. Frih. Wrede, Fabian Jacob; N:o 931. Hr Gripenberg, Carl Fredrik Wilhelm, „ 1,582. Steuch, Mathias. Riddar hus-Utskottet: efter N:o 139. Gr. Wirsén, Axel Emil, och N:o 79. Frih. Sjöblad, Fullm. Gr. Lagerberg, Gustaf; N:o 93. Gr. Wrangel af Sausis, Tönnes Reinhold Henrik, „ 1,931. Hr von Echstedt, Johan Fredrik. Föredrogs
Maj:ts Nådiga Kungörelse den 11 Februarii lSit, samt Kongl. Cantzli Styrelsens och Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse af den 27 Novemb. samma år blifvit föreskrifvet, att hvarje posthemman i dessa Län af hvad Mantal som hälst, och utan afseende på större eller mindre postföring, skulle åtnjuta Rotefrihet endast för L-dels Mantal, men betala Bote frihets afgift för det öfverstigande hemmantalet: och att då den betalning, som et* ter nu gällande postskjuts lega bestås, jemte öfrige i och för poslföringen förundte förmaner , kunde i sammaniäknadt penningvärde anses uppgå till 97 Bd. 16 sk. om året, så utgjorde den kostnad, sorn hvarje till postföring indeldt hemynap doge derför© vidkännas omKcrng 520 Bd 4i 2 Stats - Utskotten Be t 2 h ka n den . Af dessa skäl och med förment kännedom af de större förmåner, som posthemmanen i Rikets sydl iga Landskaper åtnjuta, hafva Motionairerna anhållit, att antingen postskjuts-legan må förhöjas, i likhet med hvad som betalas för Gästgifvare-skjuts , eller ock sådan reglering vidtagas » att detta onus kan blifva på ett jemnare oell med billighet mera öfverensstämmande sätt fördeld tUti detta förslag hafva Nils Håkansson frän Kro' Slobergs Län »arnt Samuel Jansson och Per Pers" eon från Calrnare JLän instämt. 5:0 Anförande af Erik Andersson från Upland, som, med afseende på postförarens äfven* tyrliga och ansvarsfulla befattning, hemställer» att någon förbättring i postförarens lön eller i hästlegan, i närmaste likhet med hvadj för Gästgifvarskjuts bestås, måtte beviljas. 6:0 Memorial af Carl Svensson från Jönköpings
Provisioner, remisslage och restitutioner 2,059: 37. 9. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 27. 31 delen af räntorna jemte forsellönen för såväl deruti inbegripen spanmål som lioude-spanrnålen, bestämmes ett kontant oföränderligt årligt anslag: samt b) att ej mindre det i föregående moment omförmälde spanmålsanslag, som i stället för den utaf markegång beroende andelen af bemmansräntorne skulle blifva fasstäldt, än ock den anslagna tionde-spanmålen årligen godtgöres efter enahanda beräkning, som ligger till grund för licjviderandet af Kronans behållna tionde-spanmål inom distriktet. Då, enligt hvad uti det föregående är vordet omförmäldt, hemmansräntorne äro beräknade i medeltal till 25,819: 10. 6. och liondespanmålen till 7,007: 5. 3, torde, för denna del af ersättningen, böra uppföras ett förslagsanslag af 32,800 r:dr. Hvad vidare beträffar ersättningsanslaget för rusthållsoch en-per-milleafgifterne; så visar det sig af den ifrån Statskontoret allemnade uppgift, att, då medeltalet deraf för 10 år utgjort, under förra titeln 39,958 r:dr 4 sk. 10 rst., och under den sednare 23,987 r:dr 33 sk. 7 rst, hafva de, för sednaste fem åren af den tid uppgiften omfattar, varit ökade samt uppgått till 42,249 r:dr 9 sk. 11 rst och 26,089 r:dr 3 sk. 1 rst.
Med en sadan indrägtig och lönande rörelse genom beständig spanncmäls brist tillika, med förbättrade bränwinsinrätkmnqar. pracncabla och läktare i stort; med en säker uträkning akt dengenom fa mera bränwin utur hwarje sädestunna, och således kunna undersättja landnnannen och jana honom > förlägenhet; med öfwermättan stor inflytelse uri markegängssätlningar; med säkra fonder att draga uppå tvid gynnande tillfällen och mängsaldiga flere uimägar: stalie dctze monopoliste bränrvins idkares arbitraira styrelse, deras oppressionS systeme, hädanefter, och mer än förut, sä lynga öfwer osi, ari landtmannen, betagen all upmuntran. alt hopp till bergning genom en någorlunda stälrg afsättning för sin spannemäl, såsom förnämsta frnkteu af desi swett och möda, nied minnet allenast gwar af en bättre men förlorad Utkomst, stukeligcn en gäng fä se sin rörelse a tyna, en förut mera liflig och upmuntrandc näring öfwerqä till en flawist handtering; och wr nationens ombud, haswa den förebråelsen alt göra osi, det wi genom en widtagen författning icke gjordt annar, än tecknat bestulet till Swensta landtbrukare»!) wanmagl och förfall. Män - 336 Den 28 Maji.
Unga, starka, viga svängde de om med en säkerhet och lätthet, som tycktes göra dem dansen till en lek utan all ansträngning, och med ögonen stadigt häftade på hvarandra, hade de ingen aning om svindel. De svingade om likasom i en trollkrets, vid den underliga, förtrollande musiken. Understrängarne tonade starkt och främmande. Den egna tjusningskraft, som ligger i det klara vattnets djup, i bergets mystiska innandöme, i skogens dunkla grottor, som skalderna sjungit om, i hafsfruns, i bergkungens och i skogsfruns namn, och som så mäktigt drager hjertat till okända, underbara djup, – denna dunkla natursång ljöd i understrängarne 18, i Hallingens på en gång lekande och vemodiga toner. Djupt grepo de in i Susannas själ, och äfven Harald tycktes erfara denna tjusning; lemnande dansens vildare rörelser, sväfvade de allt stillare omkring, arm i arm. «O så genom lifvet!» hviskade Haralds läppar liksom ofrivilligt, i det han såg djupt in i Susannas glänsande, tårfulla ögon och «o så genom lifvet!» svarade det åter inom hennes bröst, men hennes läppar förblefvo slutna. Hon fattades i detta ögonblick af en darrning, som lät henne upphöra med dansen, och hon satte sig, under det verlden gick rundt omkring för henne. Icke förrän hon druckit af ett glas vatten, som Harald bjöd henne, förmådde hon svara på hans hjertliga och oroliga frågor om hennes befinnande. Susanna skyllde på den häftiga dansen, men försäkrade att hon åter kände sig alldeles bra. I detsamma mötte Susannas ögon Alettes. Hon satt ett stycke längre bort och betraktade Harald och Susanna med en allvarsam och – som Susanna tyckte – missnöjd blick. Susanna kände härvid ett styng i hjertat, och när Alette kom till henne och frågade något kallt, huru hon mådde, svarade hon äfven kallt och kort. Solen var i nedgången och aftonen började bli kall. Sällskapet inbjöds derföre af Harald i en rymlig stuga, klädd med löf och blommor.
Slotten. / (’ 48,000 Reparationer å Stockholms Slott med flere för de Kongl. Hofven upplåtne byggnader 63,000 8,700 Brandväsendet och yttre Lyshållningen vid Kongl. Slottet och Arfprinsens Palats 10,000 24,600 Drottningholms och Svartsjö Slott 24,600 2,550 Gripsholms Slott 2,550 8,250 Ulriksdals Slott 8,2.50 4,500 Haga Lust-Slott och Park 4,500 3,000 Strömsholms Slott 3,000 Sgr 99,600 Sgr 115,900 S:ma 1,171,260 Suni ma Anm. Förhöjningen å Första Hufvud-titeln utgör 130,140 R:dr Rmt. Anslag för En gång. 1,301,400 Till inredande af den våning, som Deras Kongl. Högheter Hertigen och Hertiginnan af Östergöthland komma att bebo, jemte anskaffande af nö- diga möbler dertill samt inventarier för Deras Kongl. Högheters bosättning 150,000: — Fyllnads-anslag åt Hans Kongl. Höghet Prins Oscar, för år 1857 96,000: — 246,000 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Stats-Utåkottcti Utlåtande M 41. i N:o 41. Ank. till Eip.-Utsk. d. 6 Mai» 1857, kl. 11 f. m. Utlåtande i en med statsregleringen gemenskap egande /råga. (U. A.) Al Kongl. Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtne nådiga proposition örn statsverkets tillstånd och behof med tillhörande bilagor inhemtas, bland annat, att, sedan Kongl.
Men då jag besinnar, att flere bär uppförde poster äro högt beräknade, såsom t. ex. sjukvården, som näppeligen lärer uppgå till 6 å 8 sk. per man, enär sjuk-antalet för Beväringen hittills varit ganska ringa, och Oeconomi-Adrninistrationen jemte afskrifningarne ej böra gå högt, då Trouppen proviantera? och underhåll verkställes af Éntrepreneurer, samt att Beklädnaden, som i Caleulen är upptagen till 144 dagars förbruknihgstid, Tälten till 240 dagar o. s. v., troligen i verkställigheten gör längre tjenst, hvarförutan de cassabla Persedlarnes värde ej blifvit tagne i beräkning; så förmodar jag, att denna brist skall helt och hållet försvinna. Dessutom gifves ett ganska verksamt och till vigtiga följder i framtiden ledande besparingsmedel, nemligen förenkling af den nu brukliga Beklädnaden. Det beror af. Kongl. Han så för godt finnér, Betänkanden. /p5 finnér, att anbefalla att Beväringens beklädnad göres enfärgad, liknande den, som Allmogen i hvarje Landskap nyttjar, endast att den motsvarar fordriugarne af ledighet, betäckning m. m., samt att tillåta hvar och en, sorn är eller varit i Beväring, att nyttja sådane kläder. Deraf skulle, enligt min föreställning, hända, att större delen af Beväringen innan korrt skulle emot en låg slitningspenning, sjelfve bålla hela sin beklädnad på samma sätt, som nu sker med småpersedlarne, och snart skulle Hufvudbonaden, Bandolerct och Geväret vara det enda, som skiljde den exercerande Medborgaren från de öfrige. Då skulle Konungen, i farans stund, endast behöfva öppna sine Beväringsoch XJtredningsFörråder, samt låta Budkaflarne gå, för att hafva lika många Krigare, som Undersåtare. Vi äro ett fattigt Folk, omgifne af en sträng natur.
Nådigt förständigande i afseende på reqvisition från Riksgäldskontoret af ersättning för de utgifter i och för Riksdagen, hvilka till Statskontorets utbetalningsåtgärd af Kongl. Majit blefve anvisade. 12 9:0 af den 9 Februari 1848, i fråga om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter Collega Scholle J. Ekelund (8). 128 På sätt Rikets Ständer för deras de! medgifvit, har Kongl. Majit under den 18 Januari 1848 i Nåder bifallit, att eftergift af ifrågavarande arfsmedel må till sökaudernes förmon ega rum. 129:o af den 9 Februari 1848, angående afskrifning af de till tomtreglering inom städerna Wexiö, Åmål och Kongsbacka anvisade summor af mindre Credit!vet (7). Om detta Rikets Ständers beslut hafva under den 18 Februari 1848 så väl Fullmägtige i Riksgäldskontoret som Statskontoret blifvit i Nåder förständigade. 13©:o af den 4 Mars 1848, i fråga om nedsättning uti den af Stora Kopparbergs Bergslag utgående kopparräntan samt om upphörande af kollefverering in natura tili Stora Kopparbergs Bergslag (22). 1 följd af hvad Hikets Ständer härvid förklarat har Kongl. Majit, under den 12 Maj 1848, i Nåder ansett denna fråga för det dåvarande förfalla. 131 Till följd af Rikets Ständers härvid anmälda beslut, har Kongl. Majit vid underdånig föredragning af detta ärende den 31 Mars 1848 funnit den Just.-Ombudsmans Emb.-BerrKtehe lill 1850 års riksdag. 29 226 väckta frågan om Gerningsörenas uteslutande från beräkningen af Statsverkets inkomster förfalla. 132:0 af den 4 Mars 1848, om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter Trumpetaren M. Wippel (25).