Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen, hvarje Utskotts Betänkande , första gången det i RiksStånden förekommer, skall utan förändringar antagas eller förkastas, eller ock, om anmärkningar, föranledande till dess förändrande, dervid göras, återremitteras, hade Hans Excellence först framställt proposition till återremiss, hvilken blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen; hvarefter Ridderskapet och Adeln äfven med Nej besvarat den proposition till bifall Hans Excellence derpå gjort; hvaremot den sist framställde proposition till afslag, enligt hvad Hans Excellence tyckt sig finna, blifvit af Ridderskapets och Adelns pluralitet bifal - Den 2 Mars e. m. 1 '9 ien; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. Ånyo föredrogs StatsUtskottets den 4 sistlidne Februarii under N:o 56 afgifne, och den i4 derpåföljde på hordet lagde, Utlåtandej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 19 November sistlidet år, angående afskrifning uti räkenskaperne af NummerLotteriets fordran hos HamnbyggnadsDirectionen i Helsingborg. Herr Rosenqmstj Fredrik Leonhard, anförde skrifteligen: Det är anledning till anmärkning emot StatsUtskottets Utlåtande N:o 56, angående afskrifning uti räkenskaperna af NummerLotteriets fordran hos HamnbyggnadsDirectionen i Helsingborg, och får jag nu upgifva mina anledningar. Nyssnämnde Utlåtande visar, att en summa af i4>99° R.dr B:co på Kongl. Majrts Nådiga befallning blifvit åren i8o5, 1806 och 1807 anordnad och af Lotterimedlen utbetald till HamnbyggnadsDirection i Helsingborg, och att Kongl. Maj:t i Nåder beslutat, att beloppet skulle hos Rikets Ständer till afskrifning anmälas. Un sådan afskrifning har oek StatsUtskottet uti sitt Utlåtande tillstyrkt, på det anmärkningsvärda skäl, att Hamnbyggnads 120 Oen 2 Mars e. m. Directionen icke förbundit sig till återbetalning af det erhållna lånet.
Vid dessa ord lord Graham, högt ropte och sprang opp: O vålnad, om du gäckar mig med ett svekfullt hopp, Min själ jag mörkret säljer, men talar sanning du, Så har du mina skatter och min tillbedjan nu. O, stolte lord! så talte den, som en engel var, Guds nåd med guld ej löses. Ej jag dig gäckat har. Du skådar här din maka, som plågad grymt af dig, Fann frid, då Gud barmhertig mig lyfte upp till sig. Men då min blick såg neder från himlens ljusa sal, Begrät jag dina synder och dina sorgers tal. Ditt lif, på kärlek blottadt, var som en sollös höst, Och jag bad Gud dig pröfva och sedan skänka tröst. Nu får din son du åter, men mins: han är från Gud; Böj knä, och låt ditt hjerta få luft i bönens ljud. Gud tacka, icke henne, som, sänd af Honom, för Till dig det glada budskap, som nu dig lycklig gör. Och lorden, som hon lofvat, sin son nu återfår Som på en valplats lemnats med ett och tjugu sår Han kommer och han slutes så varmt i faders famn, Och under kärlekstårar de prisa Herrans namn. Under de sista verserna hade lord Suffridge långsamt lyftat sitt hufvud från den dyna mot hvilken det hvilade, hans ögon stirrade i rymden, händerna voro hårdt sammanpressade och han tycktes lida förfärligt. Fader, sade Lucy, hvad går åt dig? tyckte du ej om min sång? var den ej vacker, och hade ej lord Graham stor anledning att tacka Gud som återskänkte honom den son han trodde sig hafva förlorat? Min far, du har sagt mig att du önskade dig en son; om Gud nu skulle skänka dig en sådan, hvad skulle du då säga? Barn, jag hoppas ej mera derpå, ty huru många år har jag ej önskat och hoppats förgäfves; men nu tror jag ingenting mer. Men hvarföre vidröra ett ämne, som du vet att är mig så smärtsamt? hvarföre? Vid dessa ord föllo hans ögon på dottern och han fäste sig genast vid hennes klädsel och sade tvärt:
Jag har aldrig haft den förmäten helen, att ens sjelf anse det såsom snillrikt, men jag har deremot hoppats, att det skulle vara så enkelt och tydligt, att det kunnat fattas af en hvar. Att jag häri misstagit mig och således icke egt förmåga att uttrycka mig så, att det kunnat fattas af Hr von Koch, finner jag af tians yttrande. Då jag åberopade i6:de §:n RegisFm, har jag dermed icke velat påpeka skillnaden emellan orden skydda och bevara. Derom har jag icke talat. Jag tiar endast hållit mig till orden hvar och en. Då denna § säger, att hvar och en skalk skyddas vid sin religion, förutsätter det, att han skall halva en religion, d. v. s. tillhöra en kyrka. Endast detta har jag velat uttrycka-, och. för denna min åsigt hemtar jag ytterligare stöd af18:de §:n Riksd:sO’rdn:n. Br von Koch har förmenat, att om manutstötes från vår Statskyrka, skall det icke dröja länge innan presterskapet tvingas att taga omvårdnad om de utstötte. Jag kan likväl icke göra mig begripligt, huru sådant skall kunna ske. Då Hr von Koch behagat uttrycka arn beundran öfver min snillrikhet, torde det tillåtas mig, att uttrycka min förundran deröfver, att Konungens Just Kansler, den embetsman, som har det ansvarsfull.!» kallet att vaka öfver lagarnes efterlefnad, kunnatti-llstyrka antagandet af en las;, enligt hvilken Svenska innevånare icke behöfvatillhöra någon religion. Enligt min åsigt skall en sådan lag med föra de farligaste följder. En annan talare har förmodat, det jag befarat, att lagens antagande skulle leda derhän, att personer skulle kunna finnas sorn icke hade någon religion. Detta har iag. icke sagt, men väl att jag trodde, att det redan finnas många, sorn icke hafva någon religion. Detta kan dock icke hjelpas an norledes än på öfverlygelsens väg; men ett är att låta dem ickehafvai någon religion, och annat är att genom formlig lag sanctionera det. Gr.
Den häraf uppkommande årliga aflöningsoch underhålls-kostnad för personalen, hvilken kostnad uppgår till 17,319 R:dr 65 öre, utföres således här med 17,319: 65. fgolO98 hvaremot den årliga underhållskostnaden för det nya Kompaniets beklädnads-, remtyg-, utredningsoch sjukvårdspersedlar, 8,995 R:dr <20 öre, skall här nedan föreslås till uppförande bland anslagen till »Försvarsverket i allmänhet»; och till undvikande af särskildt anslag för Kompaniets första uppsättning, anser Kongl. Maj:t på sätt, vid nuvarande Kompaniets uppsättning egde rum, härtill kunna användas första årets underhållsanslag, inalles utgörande 26,512 R:dr 85 öre, hvarigenom den lmfvudsakligaste utgiften i detta afseende blifver betäckt. Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Det härtill i Riks-staten nu upptagna förslags-anslag af 300,000 R:dr har, oaktadt anslagsbeloppet vid sistlidue riksdag förhöjdes, likväl visat sig vara alltför lågt beräknadt, enär den verkliga utgiften för år 1858 med 88,628 R:dr 78 öre öfverskjutit förenämuda summa; och föreslår Kongl. Maj:t i anledning häraf, att berörda anslag må för nästkommande statsregleringsperiod förslagsvis beräknas till 350,000 R:dr och således beloppet i Riks-staten förhöjas med 50,000: Mathållning för Manskapet vid Garnisons-regementena. Afven detta förslags-anslag, beräknadt till 175,000 R:dr årligen, synes till det i Riks-staten utförda beloppet icke blifva för utgifterna fullt tillräckligt; men då mathållnings-kostnaderna för innevarande år något minskats, i jemförelse med föregående årets, anser Kongl. Majit förändring uti detta anslag ej behöfva ifrågakomma. Beväringen. Lif-Bevärings-Regeméhtet.
Adjö, adjö nu, mi tt unga herrskap! j ag tittar väl opp till lilla mamselln före brölloppet. När blir det? A L B E R T ( med afsigt , och med en blick på Anna Stina ). I nästa månad! Farväl ! M A R I A ( vänligt till An na-Stina ). Du ti ttar väl upp innan du reser h em ( Anna-Stina n iger ) Adjö, bästa f ru Pylo! A L B E R T ( afsides i det de gå ). Jag har bestämdt aldrig älskat någon annan än Maria! ( de gå g enom fonden ). Åttonde Scenen. FRU PYLO. Gud ske lof att de gi ngo .. tårarne bö rjade komma mig i ögonen! F R U P Y L O ( kommer tillbaka , sedan hon stängt dörren ). Tack Anna-Stina! du är en bra flicka! F R U P Y L O . Tycker om dig ärligt, och har gjort det länge .. Med honom bli r du lycklig, det vet j ag .. jag har spått dig sedan du kom hit! Men jägarn.. Nej , se det tror jag då inte förr än j ag får se det! F R U P Y L O . Du vill sål edes inte lyda g amla gummans råd? Han tal ade så vackert .. och så bjöd han mig på dans i morgon qväll .. F R U P Y L O . Nå ja, du skall få g å di t, för att bli' öfvertygad .. men på ett villkor, det att Anders följer med dig. Ja det vill jag gerna .. för jag tycker mycket om Anders annars, fast inte som fästman .. ( det bu ltar på dörren ). Gå den der vägen ut i köket, och var rask i dina syssl or, så får du gå på dansen i morgon! A N N A -S T I N A . Tackar ödmjukast .. ( afsides ) J ag tror ändå j ag, att min vackra jäg are är ärlig! ( går till höger ). Nionde Scenen. FRU PYLO. LISETT E och FINA ( från fonden ). Var så god och stig in! Husch då, det rigtigt isar i tänderna på mig u taf förskräckelse! 102 F I N A ( likaså ).
Min mening är i följd häraf, all del kan vara temligen likgiltigt, antingen II. o. Ad. låter stadgandet qvarstå, som det är, eller antager Ulsk:s förslag, hvaremot jag skulle anse del vara vådligt alt frångå della och i stället antaga Frih. Sljernsledts, i dess reservation gjorda framställning, såsom åsyftande en vida mera ingripande förändring, än som här bör komma i fråga. En sådan tillåtelse för jordägaren, att äfven efter slämmolidens slut kunna qvarhålla landbos gods lill dess denne för sig rätt gjort, skulle allt för mycket utvidga den förres rättigheter, och behöfves icke eller, så länge jordägaren, efter vår uuvar. lags system för förmånsrätter, har företrädesrätt bos sin landbo, ehvad denne qvarsitler ä den arrenderade egendomen, eller derifrån redan alflyttat. Så tolkas åtminstone 17 cap. ö § liand.b:n vanligen af dumstolarne; och så langéen sådan företrädesrätt tillägges jordägaren, har lian icke behof af rättigheten alt vid landbondes aflvttning qvarhålla dennes gods; hvilket deremot för en husägare i stad är af stor vigt, emedan hans företrädesrätt ej sträcker sig till andra saker än dem, sorn finnas i huset qvar. Pä denna grund skulle jag vilja afstyrka R. o. Ad. att antaga Frih. Stjenstedls förslag, hvaremot 334 Den 16 November e. m. det, som sagdt är, kan vara Iikgillligt om Utsk:s antages eller det äldre stadgandet qvarstår oförändradt. Uppå härefter framställd propos. först till bifall och sedan lill afslag, blef LagUtsk:s betänk. N:o 24 af R. o. Ad. afslaget.
Fullmakterna underskrifvas: Preste-Ståndets, för Stiften, Universiteten och Allmänna Elemenlar-luroverken, af de Konsistorier, som valen förrättat, och för Vetenskaps-Akademien af dess Preses; Borgare-Ståndets, för Städerna, af Magistraten och Äldste, för Fahlu Bergslag och för Bergsbruken, af valförrättande Magistraten inom hvarje distrikt; samt för Bonde-Ståndet af va I förra t ta ren; börande tillika lör sistnämnda Stånd förrätlningsstället, utlemna. Stockholm den 20 Augusti 1857. Reservationer; Herr Friherre Paijkull, ./. G., har velat tillkännagifva, ali han icke uti Utskottet varit närvarande, dä förestående grundlagsändrings-förslag beslutades. Herr Brinck har mot beslutet sig reserverat, med åberopande af sin under öfverläggningen i Utskottet yttrade mening, att det vore .bäst och rikligast, att en Riksdagsfullmäktig valdes af Lärarne inom hvarje stift och Stockholms stad, dock att de håda minsta Stiften Calmar och Wisby, betraktades såsom ett stift, och alt två stift lemnades rättighet att sig om en fullmäktig förena, i följd hvaraf representanterne för Klementar-läroverkens Lärare skulle blifva högst 12, men antalet ock skulle kunna nedgå till 6. Ko ns/i lii tio n s - U ts k olie Is Memorial N:o 52- Ank. lill pxp.-Utsk. den 2S Aug. Iilä7, kl. 6 t. m.
Vid de underhandlingar, som under sistlidet och innevarande år egt rum emellan Kollegium och vederbörande passevolantörer. angående beklädnads-passevolansens fortsättande från och med år 1867, hade från de flesta regementen anspråk blifvit väckta, bland annat, dels om förhöjning i prisen å vissa persedlar, dels om nedsättning i brukningstiderna å en del persedlar, såsom vilkor för passevolansens bibehållande; och Krigs-Kollegium funne dessa anspråk, åtminstone delvis, icke vara obilliga, enär arbetslöner och varupris snarare stigit än fallit. Emellertid och då de prissättningar och de brukningstider, som legat till grund för bestämmande af de ordinarie i förening med de extra beklädnadsanslagens belopp, endast af passevolantörerna vid Svea artilleri-regemente, Gotlands artilleri-korps’ stamtrupp, Fyrverkare-korpsen, Hussar-regementet Konung Carl XV och Wermlands Fältjägare-regemente blifvit antagna, samt öfriga passevolantörer, som yrkat förändring i passevolans-vilkoren, säkert icke komme att medgifva någon så beskaffad förändring. som kan verka till nedsättning i deras nuvarande passevolans-anslag, har Kollegium, jemte anhållan att, sedan sistbemälda passevolantörer afgifvit sina slutliga yttranden i ämnet, få inkomma med förslag till reglering af beklädnadssättet vid Lifgardes-regementena, Göta och Wendes artilleri-regementen samt Sappör-truppen, äfvensom af det ytterligare anslagsbehof, som af en sådan reglering påkallas, i underdånighet föreslagit, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer äska, såsom förhöjning i beklädnads-passevolansen vid värfvade regementena, ett extra anslag, för hvartdera af åren 1867, 1868 och 1869, af 80,984 rdr 71 öre, eller för 5 år 242,954 rdr 13 öre, utgörande samma belopp, som för ändamålet nu finnes af Rikets Ständer beviljadt.
I ett sådant sakernas skick, oell då någon ändring i redan fattade beslutså • mycket mindre lärer vara att vänta, sorn Riksdagens nära föreslående slut icke dertill lemnar rådrum, tror jag mig, utan att i allrfiroindsta måtto vackla i min grundman*, ieke vidare böra yrka återköpandet af Göth i CapalBolags Discontprivilcgier för närvarande minut; men jag tillstyrker dpsto nieij att anslag och -coucessioner icJte måtte göras för längre lid än till nästa lagtima Riksdag, eller år 1820, på det ett. tillfälle måtte beredas, att då, emot ett fortsatt biträde åt Bolaget, kunna erhålla de vilkor, som för Rikets väl äro nöd-, vändiga. Munteligen tilläde Grefie lulljencrantz,; Då jag varit den, sorn först yrkat, att återbetalningsterminer för de biträden, sorn för Götha CanalBolag nu beslutas, icke skulle regleras förr än vid nästa Lagtima Riksdag, och jag dermed ingalunda åsyftat någon sådan osäkerhet for Actie ägare 5 Den 22 Juli J. m. hvarigenom de kunde sättas i den oviss nr het, att de icke vågade det återstående af ActieGapitalct inbetala, så får ]ag för min del tillstyrka, att fråga om Capitalsoch rente-betalning för berörda biträden icke må äga rum förr, än Actieägare oafkortadt åtnjutit 5 FroCents årlig renta å deras verkliga inbetalning ä ActieCapitalet. Friherre Stael von Fl ali stein, Corfitz I.udvi^: Sedan så väl Herr Generalen Gref ve Ankarsvärd, Som flera värde Ledamöter sä grundligen framlagt det rätta uti detta ämne, skulle jag anse det blott leda till föi spillande af den knappa, och för öfriga Riksdagsärendernas afgörande nödvändiga tiden, om jag blott ville upprepa hvad redan blifvit sagdt; jag inskränker derföre mitt vttiande endast till några reflexioner, sorn jag förmärkt undfallit andra; den första, att man anser
Af sådan anledning hafva från Länsstyrelserne upplysningar måst infordras, enligt hvilka i femårsberättelserne tunnan säd från Westmanlands län uppgifvits beräknad till 5'6 kubikfot, i de öfriga länen till 6*3 kub.fot, samt tunnan potatis i Stockholms och Upsala län till 4*8 kub.fot, i Calmar och Westmanlands till 5*6, i Blekinge och Christianstads till 8*4 (48 kappar), och har den i öfrige län blifvit antagen till 6*3 kubikfot. Med ledning häraf hafva i sammandragen af femårsberättelsernes tabell N:o 2 tunnor och kappar blifvit reducerade till kubikfot. Beträffande linfrö är från ett och annat län uppgifvet, att det beräknats till 4*8 kubikfot på tunnan, men i hvad mån detta gäller öfrige län är mig obekant. Till följd af innehållet måste den i femårsberättelserna förekommande tab. N:o 2 i sammandrag Tab. N:o2 a). återgifvas i fem afdelningar. Hvad nu beträffar den första af dessanemligen Ä) uppgifna årliga utsädet på ett tunnland eller på 5*6 qvadratref, så ligger det i sakens natur att detta uttrycker ett medeltal, från hvilket minimum och maximum ligga mer eller mindre aflägsna efter jordens olika beskaffenhet och brukningssätt, begagnade sädesslag m. m. Med de stora skiljaktigheter, sorn i de flesta fall inom samma län måste förekomma, blifver väl medeltalet för den latitudsutsträckning af omkring 14° eller 150 Svenska mil, som Sverige i sin helhet intager, i visst hänseende af så mycket mindre vigt, men det torde dock ej sakna allt värde såsom utgångspunkt för jemförelser. Medeltalet utsäde på tunnland af hvete: 4*46 kubikfot understiges högst med 0*92 i Jemtlands och öfverstiges högst med 0*66 i Gefleborgs län; medeltalet för råg (uppgiften från Westerbottens län här och i det följande oberäknad): 4*94 kubikfot understiges högst i Norrbottens län med 1*79 och öfverstiges likaledes i 14 Hela årliga behofvet till utsäde.
’l ysniflg, huruvida han häftar för något för? ”in.yiulerskap oller icke. Har han oftare förundrat hemvist, så blir väl efterforskningen i samma rnon besvärligare, men ända”målet kan ändock vinnas. Om åter dea ”lånsökande bott endast på ett ställe , så är ”bevisningen derom lätt att åstadkomma, gesnora intyg, antingen från vederbörande Presterskap, eller från Haradsskrifvaren 1 orten? ”För att i öfrigt undanrödja all dea ^tidsutdrägt med Förmyndares tillträde af sin ”befattning, som möjligen kunde uppkomma ”af föregående anmälan hos.Domstolen, hvar”under Förmyndaren lyder, hafva Rikets ”Stander ansett, att denna anmälan borde fa ”ske hos Domaren äfven å de fider, då Dom* ”stolen ej är tillsammans. ”På dessa grunder föreslå Rikets Stan-, ”der i underdånighet: att efter 1 §. i 20 ”Cap. Ärfda-Balken ma tillkomma denna §•: ”Faller egendomen omyndigt Barn till , ”medan föräldrar lefva, och skall godset af ”dem förvaltas, då må en sådan förvaltning s’af dem ej förr tillträdas, än anmälan der”om skett hos Domaren eller den Rätt, hvar} 3’under de lyda, och varde sådant genast t ”Rättens Protocoll tecknadt; har sådan an■'te ckning skett af Rättens Ordförande , då' 8 lag-Utsiattets Betänkande N:o 4g. *’Rätten icke varit tillsammans, varde det .”vid nästa sammanträde tillkännagifvet.” *’Samt vid slutet af samma Cap. följande i}§. tilläggas: ”Ar den, som till Förmyndare förordna», ej inom samma Fälts Domsaga böenMe, dl varde Förmyndare-förordnandet, ge» s,norn Ordförandens i Rätten försorg, genast ”öfversändt till Domaren , under hvars
Då en person, som åtnjuter pension, har, till följe deraf, att han råder sig sjelf, tillfälle alt välja en ort, der lefnadskostnaden är mindre dyr och der hans tid medgifver honom alt bereda sig andra inkomster jemte pensionen m. m, d., synes det mig icke vara skäl att bevilja en sådan förhöjning i fasta löneinkomster, att pensionen derigenom blir större än nödigt är. Icke heller tror jag, alt man, såsom Hr von Hartmansdorff anmärkt, bör frukta, att en person skall, för att få bibehålla tjenstgöringspengarne, qvarblifva vid Ijenslcn längre än han är arbetsför, då han vid pen - 262 Den 3 November f. m. sioneringen eger, såsom jag nyss nämnde^ tillfälle a-tt välja lefnadsort, och full frihet att använda sin arbetsförmåga. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl 6 e. m. Frih. Raab: Jag respekterar visserligen den ihärdighet, som Hr von Hartmansdorff och Gr. Gyldenstolpe visat för att bereda en förmån åt sina underlydande tjenstemän, men jag måste dock motsätta mig deras åsigt i förevar:de fall. Gr. Gyldenstolpe tiar isynnerhet fästat sig vid den omständighet, att R. o. Ad. tillförene i denna fråga fattat beslut, och att det således icke vore lämpligt att frångå detsamma. Jag ber alt i anledn. deraf fä fästa Ståndets upmärksamhet på 73:dje §:n R.O., som antyder, att ett definitivt beslut icke kan, när sammaujemkning är i fråga, anses fattadt förr, än just förslaget till sammanjemkningen inkommit. Nyssnämnde § innehåller nemi.: ”Stadna RiksSt:n i sina beslut öfver någon fråga uti hufvudsakligen eller till vissa delar skiljaktiga meningar, dä skall hvarje Stånds beslut genom prot.-utdr. remitteras till det Disk., som med målet befattning baft, hvilket äligge att meningarne, så nära möjligt är, sammanjemka, och med förslag öfver denna jemkning inkomma till R.
Efter mitt begrepp kari Landtm, icke blifva jäfvig, och hans rätt samt pligt är att styra och leda våra öfverläggningar; hvarförutan jag hemställer, hvart det skulle taga vägen, om det berodde på pluraliteten att jaga Landtm, ur utofningen af sitt embete. Det åren oformlighet, och deremot protesterar jag. Hr Frih. o. Landtm: Då anmärkning blifvit gjord emot min behörighet att i detta fall vara ordför., såsom kunde jag nu vara jäfvig, är det denna anmärkning, söm först påkallar mitt yttrande; emedan det hörer till den vanliga ordningen, att den, emot hvilken jäf förekommer, först derom bör yttra sig. Jag får då tillkännagifva, att jag ej kan anse mig jäfvig, och att jag derföre ej kan, i följd af denna fråga och de olika meningar, som här uppstått emellan mig och de af R. o. Ad:s medlemmar, som i detta ämne sig yttrat, anse mig hvarken skyldig eller berättigad att från denna plats afträda och lemna ordförande-befattningen ' åt någon annan af R o. Ad:s ledamöter. Hvad åter hufvudsaken angår, eller den begärda propos:n, som innehåller, att de i 4* §:n Riksd.Ordn. omnämnde personer ej må i bänkm:svalet deltaga, hvilken propos. jäg ansett mig hindrad att framställa, och i följd hvaraf Hr Dalman sedermera yrkat propos., huruvida R. o. Ad. yrkar, att den förut af Gr.
Jag anhåller vördsamt att i H. R. o. Ad:s protocoll få nedlägga min reservation emot den und. skrifvelsen rör:de Lj:de hufvudtiteln. Det är nogsamt bekant, att ett Utsk. kan resonera både riktigt och oriktigt, för alt för Stånden gifva tillkänna orsakerna till sitt beslut, hvilket beslut sedan granskas och antages eller ändras af Stånden. Men att framföra alla dessa raisonnements till Konungen blir alltid mindre lämpligt; ty endast derigenom kan det inträffa, såsom nu skett, att ehuru Ständerne i underd. begära att K. M. lill nästa riksdag skulle låta för Ständerna framlägga en plan ronde hela sjöförsvaret, vill det synas som toge Ständerne på sitt ansvar att på förhand afgöra dessa angelägenheter. Jag reserverar mig äfven emot det förhållande, att hvad jag endast ansett som ett raisonnement af StatsUtsk. nu blir ett beslut, hvarigenom Ständerne upplåta till den executiva makten att från materielen, i följd af det supponerade linieskepps-indragendet , frånrycka en obegränsad summa till flottans exercis. Det är troligen den första gången en nationalrepresentation begått ett sä enormt fel. Jag reserverar mig äfven emot den stora väld, som R. St. blifvit inledde att visa emot den fattiga men förtjenta underofficers-corpsen i Carlskrona, enär Stockholms underofficerare synneriigasl hägnas och framställas såsom varande i behof af lönehjeip. I StatsDtskts raisonnement och beslut igenfinnes icke ett sådant skiljaktigt förfarande emot samma dass personer, hvadan jag aldrig kunnat fatta att sådan varit meningen. Om detta märkvärdiga document rör:de Rikets sjöförsvar i sin helhet skulle öfversätlas på Ryska, Tyska, Franska och Engelska, ja till och med på Turkiska och införas i dessa lunders tidningar, så skulle det högligen förvåna och, tyvärr, ganska mycket nedsätta den Svenska lagstiftningens existimation. Slutligen är det med stor tillfredsställelse jag tillägger, Den 16 December.
Der ks8t 8lioIu kill 1168, lrör Irvsrje öer intaget lrsrn till Isisieil erls^^s rnin8t k)is 8liiIIiliAUi Dsneo i veelcsn, mell sr 8lco1sn snrlruIstori8ll, tvs 8liillili°sr i veelisn, lrvillis sk^ikter Aeuom 8lio1-8t^r6l86N8 kör80i^ kör livsije tenni» Uj)jrlrsis8 oelr reclovi8S8; men kör kattina lrsrn ut^L cle88S LlioI-j)enni»Zsr sk kör83mlinAen8 kslti^-es88s; lrvsrkörutsn lsrsre i smlrulstori8lis 8liolor liörs uncler Is8etilleu stnjnts klitt n^elrslle. 0:o. DL ns»on kör8smlinA sk ksttiAclom sr ur8tLncl8stt stt 8jelk til! ilsnincle minimilrelojrjr sllöns en 8llol-lsrsre, ms till I^on^I. Nsj:t 8tsIIcl nilclerilsniA sn8öli»in» om lriclrsA sk 8tst8meclel till Dsncl8liökciinAen in^ikvs8, livillcen, ekter clet Dom-kis^itlet 8i» clerokver ^ttrst, sn8ölininAen, jemte e^et ntlstsnlle, till lOon^l. Nsj:t ett srä llili8^slcl8-Lontoret till IvonAl.