Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats - Utskottet, som gerna med Herr Grefwe Oe la Oaräie instämmer i hans yttrande om skadan för S alen as en för wida utsträckt Pensions-Stat, samt behofwet för nödlidande och föttjeme Embetsman af etr skäligt understöd, utbeder sig endast, att fa föra Riksens Hoglofl. Ständers upmärksamhee uppå swärigheten, att förena bada besia fordringar, att med noggranhet bestämma hroarest öfwerdrift ä ena sidan börjar, och hwarest behofwet, grundadt pä billiga anfpräk, ä den andra sidan inträffar. Stats - Utskottet, som funnit, att Herr Grefwen ivid början af sitt Memorial anfelt den Summa af iZy,Ooo R:d., hwartill Beneficii och Bcnädnings-Staten efter Herr Grefwens upgist gar, wara ali för öfwerdriftven för wart Fädernesland i desi nu rubloktade tissständ, har likwäl med serdeles tillfredsställelse erfarit, att Herr Grefwen wid flutet af samma Memorial tillstyrkt, att, den af Utskottet till pensioner och Näde-stater anflagne Summa mätte oafkortad antagas. Dek, hwaruti Utskottets förslag egenteligen skiljer sig ifrän Herr Grefwens, blifwer således uti de grunder, som skola följas för sädane förmäners tilldelande framdeles, eller deras bibehållande för det närwarande. StatsUNskottet, som, i anseende till besia grun. der, ar iängt ifrän akt misskänna warder af dem Herr Grefwe Ilis la 6»r6iL upgifwit, fär dem härmedelst lill Nitfens Hoglofl. Sländers ompröfwande wördsammciigcn öfwerlemna. De äro följande: ;:o Att ej någon, sol» af Staken njuter lön, mä derjemte haftva pension, eller ä BenädningsSkaren uptagaö, under hwad namn och tilul det oek wara mä. 2:0
IV:o 127, i anledn. af väckta motioner örn ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter; N:o 180, i anledn. af återremisser utaf åtskilliga från Utsk. afgifna betänkin; N:o [81, i anledn. af väckt fråga om afgifvande af förslag till de lag förändringar, hvilka, till följd of R. S t: s å denna riksdag fattade beslut om ett förändradt mynlsysteme, kunna anses behöfliga. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 örn aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 12 Mars 184 r Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2tne prot.utdr. för den i i dennes. Gr. af Ugglas, Ludv., anmälte, att han af tjensleåligganden vore förhindrad att längre bibehålla sin plats i Exped.Ulsk., hvarföre han måste sig densamma afsäga, anhållande likväl att blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen. Denna begäran blef af R. o. Ad. bifallen, och anmodade Hr Frih. o. Ltfndtm. Hrr Electorer att, så snart ske kunde, utse en ledamot i Exped.Utsk. efter Gr. af Ugglas. Till pröfning företogs Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsk:ns den 17 sisll. Febr. och den 1 dennes på bordet lagda ytterligare betänk. N;o 31, angtde lagstiftningen om fattigvården i Riket. R. o. Ad. beslöt att detta mål skulle punktvis pröfvas. 1 §:n. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag skulle Den ta Mar». skulle tro att utaf de här förekommande orden —”sorn sakna förmåga och medel att sjelfve sig dermed förse,” borde orden ”och medel” utgå.
Nya Bedaction antogs, sedan Högvör» diga Prest - Ståndet, sorn detta förslag hufvudsakligen rörer, enligt nu ankommet Protocolls-ut. drag, till den föreslagna ändringen lemnat bifall. 30 §. Förslaget bifölls, 35 §. Tillägget sedan 1809 och 1810; och A* gtnter för Handeln, bifölls; men alla de öfriga för» Ven is Juni, 425: förslagen till ändringar eller tillägg vid denna §. afslogos. 37 §. De bär vid 1809 ochrSio gjorda för slag biefvo af Bonde - Ståndet antagna. 38, 39 och 40 §. §. Förslagen afslogos. 41 §, Öfver denna §• bade Riksens Ständer redan fattat sitt beslut. 42, 43 och 49 §. §. De vid dessa §. §• föreglagne ändringar biföllos. 52 §. Första punkten i förslaget, angående Bonde - Ståndets Secreterare, apsågs förfalla, sedan redan derom blifvit stadgadt i Riksdags - Ordningens 24 §. och del öfriga ej kunde komma under öfverläggning. 53 §, Förslaget antogs, 56 Förslaget afslogs. 61, 69, 70, 71 och 74 §. §. De sedan 1809 och 1810 hvilande förslag biföllos. 77 §, Tillägget, såsom öfverflödigt, ansågs böra förfalla. 80 §, Föreslagne ändringar ansågos ej kunna komina under pröfning, fii, och 87 §. §• Den 12 Juni. 91 §. I anseende till sammanhanget med 39 §. ansågs förslaget af sig sjelft förfalla. g 2 §• Förslaget bifölls och skulle således denna §. uteslutas. 93 §. De föreslagne ändringar afslogos. 96 §. Den gjorde anmärkningen ansågs ej böra komma under öfverläggning, utan förfalla. 97. 5 Förslaget antogs. los §. Det hvilanda Förslaget afslogs. 103 §. Bägge de hvilande förslagen rörande denna §. antogos. 106, 107, 108 och ilo J. $.
Och då jemväl ovisst är, om, genom ifrågavarande Hemmans inlösen, någon förmån skulle Kronan tillfalla, enär dels Löse-skillingcn lärer böra utgå i samma mynt-sort, som Köpe-summan, hvilken bestått i Silfver, dels ock Kronan icke, sätt Riksens Ständer ansett, öfver de af desse Hemman, som i65a varit Krono, synes, efter skedd inlösen deraf, emot sednare Författningar och hvad, i afseende, på T ripp iska Arfvingarnes dispositions-rätt till dylika Hemman af de Trippiske Godsen, blifvit förklaradt, kunna numera tillkomma annan dispositions-rätt, än öfver vanlige Krono-Hemman, samt sålunda, utom Räntan , endast för dem erhålla en mindre betydlig Skatte-köpeskilling, likasom för alla Hemmanen Ordinarie Båtsmans-Rotering, i stället för den nu varande Extra Rotering, hvilka fördelar icke på långt när kunde svara emot Räntan af den Köpe-summa, som lill deras inlösen skulle erfordras; så har Kongl. Maj:t ansett sig icke, i anledning af hvad Riksens Ständer, uti deras vid 1818 års Riksdag aflåtne ofvannämnde underdå - •jo Stats-Utskottets Betänkanden. niga skrifvelse, i detta ämne anhållit, kunna uti några anstalter för ifrågakomne Hemmans inlösen ingå, utan vill Kongl. Maj:t derföre nu i Nåder hafva detta ärende till Riksens Ständer öfverlemnadt, med den framställning, om icke af ofvananförde skäl, all fråga om inlösen utaf desse Hemman, på grund af Kronans Rätt dertill, må nu och i framtiden förfalla. De i detta mål till Kongl. Maj:t inkomne Handlingar vill Kongl. Maj:t, tili närmare upplysning, låta tillställas det Riksens Ständers Utskott, till hvars handläggning detsamma kan blifva öfverlemnadt; och Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt.” Hvarjemte Ilöglofl.'
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde följande Voterings-proposition i Den, sorn, till den behandling 56 och 8r §§. RegeringsFormen föreskrifva, godkänner de af Kongl. Maj:t föreslagne, och af ConstitutionsUtskottet tillstyrkte, förändringar i 19, 21 och 88 §§. af RegeringsFormen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses de af Herrarne Crusenstolpe , Magnus Jacob, och von Hartmansdorff, August, framställde anmärkningar, att utur 19 §. orden: eller anses eljest Högste Domstolens förklaring i sådant fall nödig, måtte utgå; samt att sednare Momentet af 88 §. måtte erhålla följande förändrade lydelse: De förklaringar öfver Lagens rätta mening Högsta Domstolen, med Konungens bifall, gifver, skola Rikets Ständer vid nästpåf oljande Riksdag till godkännande meddelas, och om de ogillas, upphöra att vara gällande; böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, 5o ii. 4* 5a Den 16 November f. m. samt på sådan grund till ConstitUtionsUtskottet hänvisas. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapetoch Adeln godkändes, samt anslogs. Friherre Cederström: Jag får till protocoliet reservera mig mot det beslut, som kan komma att fattas genom bifall å det sednare alternativet i Voterings-propositionen, hvilket icke är i öfverensstämmelse med Grundlagens tydliga bud. Voteringen börjades klockan 1 e. m., och befunnos vid voteringens slut klockan tre qvart till 2 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 67. Nej — 81.
Sveriges Rikes till allmän Lagtima Riksdag sammankallade och här i Stockholm församlade Ständer gore veterligt: att, sedan WI till Kongl. Maj:ls disposition å Riksgäldskontoret anvisat en kreditivsumma af två millioner Riksdaler Banko, att, till bestridande af kostnaderna för nödiga förberedande rustningar och andra åtgärder, som af de politiska förhållandena kunna påkallas, i mån af behof och emot framtida redovisning lyftas, samt åt Fullmäktige i Riksgäldskontoret uppdragit, att genom upplåning anskaffa de medel, som i anseende dertill erfordras; så hafva WI, för godtgörande af dessa medel och derå upplöpande räntor, anslagit ett årligt belopp af 300,000 R:dr, att så väl för innevarande år, som för den tid, hvarunder en blifvande ny bevillningsstadga kommer att tillämpas, utgå sålunda, att å hvarje debetsedel skall, under rubrik: till gäldande af 1848 års Icrigsrustningskostnader utföras en sjettedel eller 16? procent af summan utaf all den bevillning, som på grund af l:sta, 2:dra och 3:dje artiklarne af Bevillningsförordningen förut i debetsedeln blifvit de skattskyldige påförd, att, på enahanda satt, som sjelfva bevillningen, af vederbörande uppbäras, redovisas och inlevereras till Riksgäldskontoret, hvarest denna afgift skall serskildt på från allmänna bevillningen afskild räkning bokföras; och anslås, såsom godtgörelse åt de tjenstemän, hvilka med debitering, uppbörd och redovisning af delta serskildta skattebidrag få befattning, i landsorterna 1 ? procent utaf summan af hela länets och i Stockholm 1 procent utaf summan af dess bidrag, att af Pröfningskomitéerna emellan vederbörande fördelas och i samma ordning, som 121 § Bevillningsförordningen bestämmer, till dem utdelas. Till yttermera visso håfve WI &c. STOCKHOLM, tryckt nos joh. beckman, 1848 ■Bwillnifigs-Ulskoltels Betänkande, N:o 37. 1 N:o 37.
Och omkring dem stod den af hartsångor fylda luften så nnderligt tyst och stilla, som den endast kan göra i en sådan tät, öfverbyggd granskog. (Ernst Ahlgren, Fru Marianne, 2: a uppl., Sthlm 89, s. 173). Ensamheten är sund. Äfven ensamheten ger lycka — den stora, kalla lyckan, som är lik en vind från hafvet: den ger styrka. (Ernst Ahlgren, Ur studieboken; Stämning), Hvar han var? öfverallt, i den tysta skogen, der naturen drömde, i de höga gran ar nes hemlighetsfulla suckar, der man trodde sig höra kväfda snyftningar. (Ed. Delpit, Nemesis, öfv. Ups. Hvad det ändå är för en allvarsam stämning i den h&amp;r furuskogen. Det är så mycket som faller bort och blir smått och likgiltigt! Det är underligt, man känner sig nästan förödmjukad — och ändå på samma gång lyftad och frigjord. (Edgren, A. Ch., D: ssa di Caianello, Ur lifvet II, Skogen bäxar håg till drömmar om ett fordom, som har flytt. (Edv. Fredin, Vår Daniel och andra dikter. Sthlm 89, b. Vildrosor i snåren blossa, och kylig, svällande mossa dig bjudes till hufvudgärd ... Här inne är ljuft att blunda, i tystnadens lugn begrunda de ting, som händt eller stunda Derute i kämpande värld. Här kan du ditt inre samla, när minnena från det gamla ånyo få lif och röst. Här svalkas det heta blodet, här ångrar du öfvermodet och sår, som — du knappt förstod det du slagit månget ett bröst. ; s. 56). Hellre i skogen jag vankar. Aftonens flägt genom kronorna susar. Men mina stilla tankar hör jag ändå, fastän skogen brusar. (E. G. Geijer, » Salongen och skogen ») Kom, och räds ej ensamheten, veke son af stadens vimmel — kom hit nt till ostördt jubel, omängd luft och oskymd himmel! (A. T. Gellerstedt, Dikter. Ny Samling. Sthlm 81, b.
För min del waljer jag wistcrligen den frie arbetaren och helst den, sym om hwad nu är föreflagit kommer till werkställighct, uppnatt frihets - Ader, det will saga ej under 45 är gammal. Ty jag ar säker om dess oafbrlttna tjenst under den betingade tiden, ehuru det ock ä en annan sida ar befruktande, att deste, bedagade arbetare ju merg de sökas destomera deraf taga sig anledning stegra deras Lönings - willkor, I alla sall stall en husbonde, ju flere arberare eller drängar han ickorn den stadgade conscriptwnS äldern har, befinna sig Nki sä mycket bekymmersammare belägenhet wjd en stecnde lottning och möjligheten att förlora dem allesamman; hwäd äiwentyrar icke ärerbrukct harwid? Hwad förlust mäste icke Ekerbrukaren derigenom widkännas? Dest tillgängar eller förr-, mäga ffolevsälunda otwifwelaktigt mer och mer sä aftyna, att såsom förberördt ar, han med basta wilja icke kan witz inträffande frigsbehof understödja Staten. För öfrigt och beträffande sattet till det blifwande förswars-manstapets erhällande, sä skulle jag för min de! önsta, att allt lwängsmäl derwid kunde undwikas och friwillige, till krigstjenst hugade personer för mattelig lega erhällas, hwartill jag ock tror en hwar stall willigr bidraKa. I likhet med Wermlands Iägare-Corps torde sädant 426 Den rZ Apkrk. icke hetter wara ogörligt, ov, nemligen, efter hwad jag tills styrkt, denna Trouppe inskränktes till so,ooo man.
De sprungo öfver en inhägnad i Louises förfäran vid åsynen af en tjur, hvilken på ett betydligt afstånd stod och betraktade dem, hotande enligt hennes förmenande, efter Truls’ mera sakkunniga utläggning sofvande; de gingo vilse och måste banka på i en liten blockstuga, som låg alldeles ensam inne bland skogarne och der tvenne svartmuskiga män suto och gjorde ingenting och sågo vådliga ut bakom den stängda dörren, och måste låta en af dessa individer följa sig en hel timma genom obebodda trakter, – en tjenst, för hvilken banditen begärde tolf skilling; de rastade och dinerade och togo sig middagslur och började på nytt igen. När solen höll på att anträda vägen ned bakom bergen och aftonstillheten började lägga sig till den andra stora naturensamheten, hade de hunnit tillbaka till en liten å, som de satt öfver på morgonen och bakom hvilken jernvägsstationen låg, dit de skulle för att kunna komma tillbaka hem till deras stamkvarter från förra natten. De hade lagt sig ned för att hvila ut en stund; det var ännu god tid, tills tåget söderifrån komme. Dimma begynte åter bilda sig öfver vattnet; och långt långt borta, men ändock uppe öfver dem, stod bergsjätten Trond med alpenglühn på sin snöhätta. Då smålog Truls plötsligt; låg och smålog; log och log, och måste till och med skratta, när han såg upp till henne och mötte hennes förvånade, glada blick. Hon satte sig upp med en kraftig rörelse. «Men hvad är det? Hvad ler du åt?» Han svarade ingenting, hade ju ingenting att svara, bara låg och log och log, och måste skratta om igen, när han varseblef hennes min. «Men hvad skrattar du åt? Kan du inte säga mig det! Åh, säg mig det! Men hvad går åt dig? Åh, bitte, bitte! Men så säg mig då, hvad du ligger och ler åt!» «Jag vet det inte sjelf,» sade han. Och så förhöll det sig ock. Det hade kommit igenom honom, så att han måste le; han visste icke, hvad det var för något, men han hade aldrig känt sig så på samma gång uppsluppen och full af hvila.
Då man nemligen, såsom jag förmodade, å ömse sidor insett, att Stockholms Polisstyrelse, som i siit varande skick redan vore en temligen gammal inrättning — gjord, år 1776 — ej kunde hafva så länge bestått, utan att för allmänna säkerhetens fredande uppfylla något ändamål, änskönt den icke haft att rätta sig efter någon ständig föreskrift af ofvanstående beskaffenhet, och att ändock icke erfordrats särskildt för hvarje tillfälle meddelade föreskrifter, innan Polisstyrelsen varit skyldig att för säkerhetens och lugnets skyddande vidtaga nödiga åtgärder; torde häruti desto mindre misstag vara begånget, som den skyldighet, hvarom fråga är, synts ligga omedelbarligen i sjelfva ändamålet och bestämmelsen af en ordningsoch säkerhetspolis. Att vara inrättad för ett gifvet ändamål, och likväl icke skyldig att uppfylla det, fann jag icke låta tänka sig tillsammans — och än mindre trodde jag det rima sig, att hafva länge bestått, såsom för detta ändamål inrättad, utan att skyldigheten till samma ändamåls uppfyllande skulle vara ännu ålagd och erkänd. Att de af mig sålunda uppställda fordringar på så beskaffade åtgärder, dem Herr Öfverståthållare!! vid tillfället bordt vidtaga, men ej vidtagit, icke varit öfverdrifna eller i det orimliga fallande, såsom Hofrätten syntes hafva velat dem stämpla, har jag hoppats vara ådagalagdt; och med ej mindre trygghet tillförsåg jag mig, att Hofi ättens anmärkning om bristande föreskrift i lag eller författning ej vore lämplig till uteblifvandet och försummandet af dessa, i åtalet verkligen afsedda åtgärder. — I frågan, huruvida de åtalade felen vore straffbara på något af de sätt, som uti 9 kap. 5 §. Utsökningsbalken och 1 kap. 12 §. Rättegångsbalken omförmälas, ansåg jag väl för onekligl, att uti det förra af dessa lagställen, hvilket hänvisar till det sednare och upptager endast de fall, att ”Konungens Befallningshafvande uppsåtligen, af hat och afund, eller för egen ”vinning, eller androm till viljes, häfver gjort den klagande orätt”, saknades R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 1849.
I anledn. af hvad jag ofvan haft äran anföra, och med full öfvertygelse om rättvisan af den sak jag försvarat, får jag nu vördsamt mig reservera mot de af Hr Gr. o. Landtnäs vägrade propos. möjligen uppstående slutföljder; anser mig i detta afseende hafva öppen talan vid en påföljande riksdag; anser min äldste son medelst den vägrade proposm icke hafva förlorat sin rätt till det sköldemärke, ban sedan födseln burit, och som bland öfriga friherrliga pryder dessa murar; och tror honom, i följd deraf, äfven vara berättigad till den nämnde sköldemärke åtföljande benämning, hvilken, såsom en gång erkänd af alla samhällsauctoriteter, och visserligen sedan icke förverkad, honom omöjligen retroactivt kan fråntagas, utan att. derigenom våldföra all rättsgrund, hvilket säkerligen icke varit Hr Gr. o. Landtm:s afsigt, ejler kan vara R. o. Ad:s. Den i3 April e. ra. i35 Hos E. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, får jag vördsamt anhålla, att denna min reservation må till prot. få upptagas. Justerades 4 prot.utdr. öfver de i detta plenum fattade beslut. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna memor. och utlåtm från StatsUtskottet: N:o 4^9 angrde af Kammarrättsrådet S. Lindberg och Häradsskrifvare!! A. Halldin sökt eftergift af dem ålagd betaln:sskyldighet för förre Kronofogden J. II. Hoflings uppbördsbrist; Nro 44°- i anledn. af vackt fråga om upplysningars meddelande, ang:de dels beloppet af i832 års öfverskott å statsverkets inkomster och dessa medels användande, samt dels huru derutöfver en extra statsbrist för år i83a kunnat uppkomma; W:o 44rangrde K.
Statsverkets tillgångar för närvarande påkalla all den sparsamhet, som utan verklig skada kan iakttagas, och en läroanstalt för lärarinnor, — det vare sig Seminarium eller Institut, — fordrar någon tid för att komma i full verksamhet, samt det icke torde vara omöjligt att under denna tid bereda eleverna tillfälle till nödig öfning uti någon inom hufvudstaden befintlig flickskola, har jag ansett mig icke nu böra i afseende på modellskolan framställa något underdånigt förslag. Hvad åter beträffar bildnings-anstalten flir Lärarinnor, kan det icke förnekas, att skilnaden i kostnaden för ett Seminarium och ett Institut, med den olikhet i plan och organisation, sorn jag i underdånighet antydt, skulle blifva ganska ‘20 Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse A’.-o 4. betydlig, uppgående nemligen till 7,250 R:dr årligen men då efter min öfvertygelse ett väsendtligen större gagn skulle genom det sednare alternativet för liela samhället vinnas och omfattningen af Rikets Ständers underdåniga anhållan i ämnet otvetydigt antyder en benägenhet att för det vigtiga ändamålet göra vida större uppoffringar, än jag nu vågar sätta i fråga, antager jag såsom sannolikt, att derest medel blifva att tillgå, Rikets Ständer skola föredraga att för inrättandet af ett Institut för lärarinnor bevilja nödiga anslag, nemligen: a) till inköp af ett för inrättningen lämpligt hus, för en gång R:dr 120,000: — med vilkor, att. om köpeskillingen skulle understiga detta belopp, återstoden måtte få användas till de reparationer eller den förändrade inredning, som kunna finnas behöfliga; b) till Institutets första ordnande, inköp af möbler, husgeråd, linne, m. rn. fördeladt på tvänne år R:dr 20,000: — samt c) såsom årligt anslag, att under nästkommande" statsreglerings-period af Kongl. Majtt för ändamålet disponeras ett belopp af .
M:t i underdtghel anmäla, alt af det anbefallda då redan så mycket blifvit åstadkommet, att endast en obetydlig del af skärgårdsflottan återstod att iståndsätta, samt 2 Linie skepp likaledes vore komplett färdiga, och att så väl den Den 21 Januari. 51 återstående delen af Skärgårds-floltan som de öfrige 2:ne Linjeskeppen voro afsedda att vid 1854 års utgång vara i fullt andvändbart skick, med tillhörande iöventarier kompletterade: hvilket ock klef förhållandet t. o. m. tidigare: emedan, i anseende lill de under tiden ulbrustna fiendtligheter emellan åtskilliga af Europas stormakter, arbetena så mycket sig göra läte, forlskyndades. Vid 1853—54 arens Riksdag beviljade II. S:r utom 240,000 R:dr b:ko lill anskaffning af 11,000 beklädnader för sjöbeväringsmanskap, ytterligare ett Extra omslag af en mill. samma mynt till föremål rörande sjöförsvaret. Af denna mill., för hvars användande närmare redovisas i bilagan Lii U. lill ofvanberörde prot. anvisades till gevär och blanka vapen 200,000 R:dr samt återstoden 800,000, till färdigbyggande och komplettering af fartyg, hvarvid 13,000 kommo Skärgårdsrfatygen till del. Detta anför nu Gr:n såsom bevis, att desse blifvit af Dep:t-Chefen eftersatte. När den klandrade dispositionen af nyssberörde extra stats-anslag d. 25 Januari 1854, af K. M:t, beslöts, var, såsom redan är anfördt, Skärgårds-FIoltan i det närmaste kompletterad, och skulle det således, då vid samma tidpunkt den strid, som fördes i Sveriges närhet, tog en sådan vändning, att fäderneslandet oförtänkt kunnat i densamma indragas, med fog kunnat anses såsom oförsvarligt (och säkerligen äfven kommit att så betraktas,) om l>ep:tsChefcn underlåtit tillstyrka K.
Saxar: öfverskararesamt saxar till klippning af plätar och bleck; hänföras tili Redskap och Machinerier. skräddare-, trädgårdsoch ull-; tullbehandlas såsom Verktyg. andra slag: opolerade ’) 1 skålp. — 15 polerade2) 1 skålp. — 30 Schellak; hänföres till Gummi, alla slag, ej specificerade. Segel: införselstullen bestämmes elter den å väfnaden, hvaraf de beslå. *) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 1868 till 10 öre. 2) ii ii y> n ii 'i ii v 1868 till 25 öre. 76 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85 Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Segel: bergade från främmande förolyckade fartyg; se Inventarier. Segelduk; se Väfnader. Sejlergarn; se Garn, segeloch bind-. Sard n 11 • omalen 1 skålp. 3 malen och preparerad 1 skålp. 25 Senetsblftd; hänföras under Apotheksvaror. Serpentinsten; se sten. Shawlar, Sliawletter och andra Dllkar; se Väfnader. Siktar och Såll 1 skålp. 25 Siktduk: af sammansatt metall; se: Metaller, sammansatta, andra slag, arbetade. af jern; se Manufaktursmide. af koppar; se Koppar, andra helfärdiga arbeten. af stål; se Stålarbeten. af annat material; se Väfnader. Silfver, oarbetadt — Fritt, arbetadt, förgyldt eller oförgvldt 1 ort. — 3 bok-, äkta och oäkta — Fritt musiv-, målare-, pudereller unsen — Fritt. Silfverglitt; se Glete. - Silke, rått, ofärgadt — Fritt. färgadt i skålp. 40 Siriip, alfa slag 1 skålp. 4 Sjökort*, se Kartor. Skafgräs — Fritt. Skedvatten; se Salpetersyra.