Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Danielssons, angående omröstning till beslut vid Domstolarne; samt om förändrad rättegångstimma å Landet; Eric Svenssons, angående ändrings sökande i skuldfordringsmål; och om verkställighet af HäradsRätts Utslag i berörde mål; Andreas Håkanssons, om lösen af förpantad Frälsejord; Peter Pehrssons, angående gärdesgårdsdelning; om kungörelse rörande personers myndighetstillstånd; samt om inteckning af undantag; Fahle Burmans, om skärpning af straff för tjufnadsbrott; Johannes Svenssons, om afskaffande af urtjufva-ed; Olof Olssons, om executiva Auctioners hållande vid marknader, samt om Lagmansrätternes indragning; Börje Börjessons, om förklaring af 11 Cap. 2 §. RättegångsBalken; Den 11 Junii e. m» >97 Pehr Ericssons, om ändring i 3 och i5Cap. 5 §. ÄrfdaBalken; Nils Håkanssons, om tjenstehjons skyldighet att före afflyttning godtgöra sine skulder till husbönder; Lars Larssons, om odlingar af mossar; Anders Ericssons, angående skärpning af straff för stöld utur Potatoes-grop; Eric Anderssons, angående Domare-förordnanden; Eric Erssons, om Prästval; Anders Jönssons, om tillägg till GoncoursLagen; Anders Nilssons, angående förmedlade Hemmans rättigheter vid fråga om afgifter till Tingsoch FångshusLyggnader; samt om förskrifningar; Nils Pelirssons, angående Testamentstagares skyldighet att deltaga uti bouppteckningskostnaden m. m.; Joban Rutbergs, om upphörande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Policemål; Johan Olssons, om Förmyndarekammare å Landet; Johannes Anderssons, om förändring i 1802 års Kongl. Förordning, angående stängselskyldigheten; Lars Ericssons, om FörlikningsDomstolar; Johan Eric Janssons, om ArbetsDomars upplifvande; samt Hans Janssons, om tillstånd för Syskoneharn att få gifta sig, utan särskild anmälan hos Kongl. Maj:t.
Må det, för att ej blifva glömclt, genast erinras, att om man till en sådan fest muutligcn inbjudit en person, fordrar artigheten att man likväl sänder honom eller henne ett tryckt bjndningsbref; och den inbjudne svarar i sin tur, ehuru han muntligt antagit bjudningen, genom att såsom de öfriga inbjudna i sitt blifvande värdfolks hem låta afiänina sitt vikna visitkort med det häfdvunna lakoniska svaret skrifvet därpå. Litograferade bjudniugskort äro mer eleganta än tiyckta, och böra de helt enkelt hafva följande lydelse: Herr och fru A. hafirä äran inbjuda herr och fru B. till middag (eller supé) i sitt hem onsdagen den 12 februari kl. ti (eller S) e. in. Hämtning kl. 12. O. S. A. Adress. Vid dessa gästabud — om den gammalsvenska benämningen tillätes — äro damerna klädda i stor toalett och bära höga eller urringade klädningslif allt efter som dagens mode bjuder. Må det dock alltid ibågkommas, att en öfverdrifven dekolletering vid en middag verkar vida mer stötande än på en bal. Hvad herrarnes ordensband och stjärnor angår, samt huruvida de skola vara i uniform eller frack, är detta ett ämne som kanske öfvergår en damtidnings befogenhet att yttra sig i. Hvilka regler, som därvid äro gällande, veta de noga själfva. Det förstås af sig själft, att barnen ej deltaga i nu ifrågavarande festtillställningar; den unga dottern först efter sin konfirmation. För att en middag skall anses lyckad — det är här icke fråga o m matens och vinernas beskaffenhet, ett kapitel, som äfven i det följande föga kommer att beröras, enär Idun i den vägen öfverflödar af utmärkta såväl matsedlar som recept — fordras en harmonisk förening af gäster.
I anledning af de under år 1855, eller det räkenskapsår sorn 1857 års revision omfattat, på grund af särskilda Kongl. Bref utbetalde lönefyllnader till Borgmästaren i Eskilstuna, Statsläkaren derstädes samt en Skollärare, tillsammans uppgående till 1,086 R:dr 23 sk., deraf de s. k. licentmedlen lemnat tillgång till 578 R:dr 50 sk. 2 rst och det överskjutande beloppet utgått af manufakturmedlen, hafva Revisorerna anfört, alt då, enligt hvad Revisorerna inhemtat, Rikets Ständer vid då innevarande riksdag, i sammanhang med regleringen af tulltaxan, beslutat att varor, som med främmande fartyg ineller utfördes, icke i Sverige skulle vara underkastade andra eller högre algifter, än om de med svenska fartyg ineller utfördes, samt i följd häraf, derest delta beslut vunne stadfästelse, den s, k. extra licentafgiflen skulle komma att för framtiden helt och hållet upphöra, Revisorerna vid sådant förhållande och emedan utgifter af förenämnda beskaffenhet icke syntes förenliga med ändamålet af det till manufakturernas befrämjande anvisade anslag, depaf, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, samma utgifter borde bestridas när licentmedlen dertill icke iemnade tillgång, ansett sig böra hemställa att, för den händelse omförmälda lönebidrag ansåges fortfarande böra af Statsverket utgå, andra än de dertill då anslagna medel måtte för ändamålet anvisas.
– Med den gladaste oförsynthet hämtade den ned det högsta och heligaste, den bättre mensklighetens skatter, och befingrade dem för att derom få en rätt klar och handgripelig kunskap. Den handterade dem på samma sätt, som en man ville anatomisera en lefvande kropp, för att få se hvar själen sitter. Dåre! för den mordiska handen har själen redan flytt, och sedan du gräft i inelfvorna, ropar du: här finns ingen! – På samma sätt denna sunda förnuftets Philosophie! Den drog först ner de högre sanningarne innom sin synkrets; och då i denna lägre atmosfer de sågo underliga ut, och tycktes bryta sig i motsägelser, så, utan att eftertänka om detta i sanning så förhöll sig, eller om ej phænomenet kunde komma af strålbrytningen, ropade man blott triumferande: Se! de hänga ej tillsammans. – Här skulle nu allmänheten tillkallas för att se på den nya upptäckten, och hvar och en fann den så klar, att hela allmänheten undrade på, att den ej sjelf tusen gånger förut gjort den. Hvar och en tändes af en ädel ifver, att vid lediga stunder också göra slika upptäckter, utan skonsamhet förfara med orimligheten, obegripeligheten och alla gräliga systemer, samt att med åtlöje betäcka deras försvarare. Aldeles så – för att ej spara mina liknelser – gapskrattar den lägste pöbeln åt Astronomen, om han skulle glömma sig nog mycket, att i dess närvaro påstå, att jorden går och solen står stilla – och besvärar honom med qvicka infall, för det han velat gäcka deras sunda ögon.
Detta förslag har dessutom den olägenhet med sig, att, om så många af R. o. Ad:s ledamöter voro samlade, hvilka under flera år sysselsatte sig med Ståndets angelägenheter, så skulle dessa angelägenheter förlora allt intresse för dess öfriga medlemmar, hvaraf följden skulle blifva, att slutligen inga andra än de 102 komme tillstädes, och detta resultat tror jag ej skulle vara överensstämmande med Ståndets egna önskningar. Helt annat är förhållandet, om en liten, af Ståndet sjelft utsedd, kärna alltid är tillstädes och genom sin sakkännedom utöfvar ett välgörande inflytande på dess öfriga medlemmar; detta vore naturligtvis förenligt med allas fördel och behöfde ej urarta till något envälde. Jag slutar detta mitt anförande med den förklaring, att jag röstar obetingadt bifall till Usta och 3:dje mom. af denna §, med den förändring, som är en nödvändig följd af R. o. Åd:s redan fattade beslut. Hvad åter 2:dra mom. beträffar, så Den 7 April e. m. 115 skall jag gerna deltaga uti en återremiss deraf, hvilken kan föranleda Utsk:t att taga i öfvervägande de af Gr. Liljencrants uttalade tankar. Frill. Leuhusen: Till hvad som redan blifvit yttradl till bemötande af Hr Gr. Mörners och Hr Anreps förslag i afseende å representationssättet, skulle jag endast hafva föga att tillägga, hvarföre jag inskränker mig till att anföra mina tvifvelsmål om lämpligheten af Hr Gr. Liljencrants’ förslag. Detta förslag skulle enligt min tanka utvisa ett misstroende hos R. o. Ad. mot hulvudmäns och ättemäns vilja och håg att infinna sig vid adelsmötena. Denna omständighet ensam är för mig tillräckligt skäl att ej antaga Hr Grins förslag, men derjemte tillkommer, att det ej, torde vara lämpligt att ställa tvenne särskilda korporationer bredvid hvarandra, utan annan förpligtelse än den moraliska att vid mötena sig infinna. Jag fruktar att sådant skulle leda till att den ena litade på den andra, hvaraf följden sannolikt komrne att blifva, det mötena blefve än mindre bevistade.
T oebwarfwers uplysning har i alla länder päkallat vinranka om Upfostrings-Werkets förbätt? ring. K.asrfuila snillen hafwa har funnit ett falt för sin forffnings anda och sin werkfamhet. De h äva uroredt den sä allmänna som grundade öfvx 'ygelsen, ar en förbättring ar oumgängeligen nöowandig. De hafwa läflar ar framlägga grun» Ler lör Uppfostrings-läran, upgifwa nya Planer, Råd och Anwisningar; men ngr der kommit lil werkstailigheren, hafwa tänkesätten blifwit mycket pclade. Förändringar, af hwilka man lofwar fig al-lr, hafwa misslyckats, funnits otilrackelige och förkastats. Afwen af desse missöden kunna nytrige Lärdomar hämtas. Der wore önffeligr, at i wart Fädernesland, genom denna erfarenhet de misstag kunde undwikas, som annorstädes haft swära följder, och at provisoriske Förändringar, som hos oss ffulle pröfwas nyttige, mätte med den försigtighet widragas, at icke, genom en owar sam och för tidig rubbning i sjelfwa inrättningarnas ori;3M8Ltlon, veras kraft förstappades, ar werka til der ändamål, för hwilker de blifwit stiftade. Da det upgifna Förflaget gär ut pä en längsam retoim, svin rilläcer och befordrar en noga granffning och öfwerläggning, torde upmärkfamheten pä de brister, som uptackas i de hitintils widtagne författningar, böra förenas med omtankan ar kunna satta något bättre i stället, och at detta bättre Den 14 Mars. e. m. 697 bättre icke medförde nya swärigheter, eller pä annat satt kunde mitzbrukas.
Jag tror att detta skulle knnna förorsaka mannamån och anhåller derföre att åtminstone efter ordet ”fattigvårdsstyrelse” rnå tilläggas orden: "efter församlingens h ö r a n d e.” Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Den 10 §:n, som här är omnämnd, torde på delta ställe böra utgå, men deremot den g §:n ensam härstädes åberopas, enär det är ett verkligt behof, på sätt under discussionen upplyst blifvit då 9 §:n förevar, att man här i i3 §:n fäster sig vid de föreskrifter, som i den 9 §:n finnas bestämda. Hvad nu vidkommer den framställning, som Hr Ribbing gjort rör:de den stora makt, som genom stadgandet i denna § har blifvit lemnad till fattigvårdsstyrelsen, så skulle jag för min del, ehuru ogerna jag ser arbitrage, likväl tro att den här utan all fara skulle kunna medgifvas. Här är ej fråga om att ålägga något onus, vare sig utgift af penningar eller utgörande af någon skyldighet, utan här är endast fråga om en eftergift. Att vid hvarje sådant tillfälle sockenstämma skulle sammankallas synes mig ej vara lämpligt. Då skulle alltför litet förtroende vara lemnadt åt fattigvårdsstyrelsen, hvilken likväl hvarje år skall redogöra för sin förvaltning och huru den för hvarje fall förfarit. Är då församlingen missnöjd med sin fattigvårdsstyrelse, så underlåter den visserligen ej att utbyta den emot en annan, så att den fattigvårdsstyrelse, som gjort sig skyldig till mannamån, ej länge kommer att bibehållas. Alltså tror jag ej något äfventyr vara vid att lemna denna makt åt fattigvårdsstyrelsen, och får blott anhålla, att det endast måtte komma alt heta 9 §:n. Frih. Den i3 Mars e. m. 457 Frill. Cederström: Jag bestrider att fattigvårdsstyrelsen må erhålla rättighet att eftergifva något, som blifvit stäldt till dess disposition och redovisning; ty grunden för al! slags uppbörd och redovisning är, att hvad som är lill uppbörd anvisadt skall redovisas. Det bör endast bero på sockenstämman att bevilja en sådan eftergift, som den ifrågavar.
Jemte besvarande af de gjorda anmärkningarna, förmäler Utskottet tre Stånd redan hafva bifallit Utskottets första Betänkande, n:o Från BevillningsUtskottet, af den l6 Juli, i anledning af anmärkningar sorn blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande, om förslag i afseende på allmänna Beviilningen. 12:0 Från Statssamt Banco Utskotten, af den 15 Juli, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition tili Riksens Ständer, angående Götha Canal arbetets fortgång och ytterligare befrämjande. 13:0 Från BancoUtskottet, nf den 15 Juli, i anledning af Kongl. Majus Nådiga pro - Den *7 Julic. tn+ m position om understöd till Gotha Canal* Veik. 14:0 Från BevillningsUtskottet , af den 17 Juli, hvaruti Utskottet, i anledning a£ till det samma skedd remiss, yttrar sig finna lämpeligt, det Riksens Ständer öfverlemna till Kongl. Majit, att med hänsigt till Landets väl och bästa, efter de omständigheter sorn kunna sig förete, Sjötullen i lämpelig mån förhöja, hvarmed den underdåniga anhållan tillika torde böra förenas, att öfver de inflytande medlen och deras användande till anslagna behof, vederbörande. Verk förpligtas, att vid en blifvande Riksdag behörigen redovisa. 15:0 Från StatsUtskottet, af den 15 Juli, i anledning af så val Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående utbetalningen af de, efter Högstsalig Hennes Majrt EnkeDrottningen, f. d. Kongl. Famillen i arf tillfallna Summa, som äterremissen af Utskottets förut i samma ämna afgifna Betänkande. Utskottet anser sig uti sistnämnda Betänkande hafva iakttagit sådana grunder, som med Riksens Ständers beslut af den 11 Januari 1810,rörande f. d. Kongl.
Af vinster _på Nummer-lotteriet och dylika andra inrättningar, fem proc., då vinsten utgör från och med tio till och med femtio r:dr, men, då den stiger deröfver, erlägges femton proc., likväl med afdrag af det insatta beloppet. § 4o. fr. § 3g Bev:s-f. (dels ny). Mom. 1. För bestämmandet af den bevillning, sorn efter denna Art. af fast egendom bör utgå, lägges dess sednast, enligt denna stadga, åsätta värde till grund, dock med uteslutande af intecknad gäld, hvilken, i detta enda fall, från värderings-summan afdräges. Afdrag på bevillning efter denna Art. äger vidare rum för sådana dispositioner, sorn åligger gåfvo-, testamentseller fideicommiss-tagare att sig frånhända eller utgöra, så att det endast blifver egentliga behållningen, hvilken af bevillning träffas. § 4>. Uppgift till bevillning, enligt denna Art. — efter hvilken dessutom bevillning blott en gång för hvarje fall utgöres — må den skattskyldige icke kunna affordras, eller bevillning efter densamma honom påföras förr, än natt och år tilländalupet efter tillträdet af testamentet, gåfvan eller fidei-commisset; består åter tillfallandet uti eontanta penningar, eller kan det hänföras till egenskapen af de uti § 3g, morn. 5 och 6, Art. VIII omförmälda anledningar, påföres bevillningen deraf vid först inträffande taxering. § 42. fr. § 3g Bevts-förordn. Hvad i öfrigt i anseende till controllen öfver ofvannärande bevillning af testamente, gåfvor och årf skäll iakttagas, derom länder till efterrättelse K. M:s nåd. kungörelse i delta ämne den 11 Dec. 1811. Art. Allmanna föreskrifter samt grunder> hvarefter denna Be villnings-stadga tillämpas skall. § 43.
På grund af hvad jag nu anfört, afstyrker jag bifall till förslaget, men deremot tillstyrker jag, ali, när fråga uppstår om prägling af 4-sk:s-raynt, det må blifva af silfver med en starkare tillsats af koppar, och då undviker man den nu befarade efterapningen. Jag förnyar min anhållan om afslag å betänk. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag beklagar, att BankoUtsk. och sedermera R. St. icke fästat någon uppmärksamhet å de anmärkn:r som vid K. M:s propos. blifvit yttrade om nödvändigheten alt gifva vårt silfvermynt en annan halt, i händelse skillingssedlarna indragas. Jag har tillförene visat, att vårt skiljemynt, nemi. Den 26 Juli fm. 233 silfvermyntet, är antingen för groft eller för fint, enär det med sin fina halt är allt för litet för att vara beqvämt, och att man således, i likhet med hvad i de Heste länder åger rum, borde hafva ett silfverskiljemynt icke med afseende på någon vinst vid utmynlningen ulan endast för att underlätta penninge-transaktioner. IS'är nu all hjelp i den vägen är omintetgjord, så kan den utväg, Hr von Hohenhausen föreslagit, icke vid denna riksdag begagnas, och dä erkänner jag, alt det är nyttigt, att, när man afskaffat skillingssedlarne, hvilket jag ansett olämpligt, och vill hoppas, att man icke må komma att ångra det allt för mycket, och att allmänheten icke må yttra sin saknad deröfver, man har ett skiljemynt å 4 sk. b:ko. Jag erkänner visserligen att en utmyntning af 480 r:dr per skf? koppar är betänklig, helst kostnaden för denna utmyntning icke uppgår till $ af detta belopp, och dä återstår i alla fall en tillräcklig vinst för att åstadkomma frestelse till efterapning. Hr von Hohenhausen har uti sin uppgift, rör:de det Danska kopparmyntet, begått ett misstag. Detta mynt var i storlek ungefär | af det mynt jag här har i min hand. En rikshanksmark var i storlek omkring £ af detta mynt och gällde 16 sk.
Den, som, i öfverensstämmelse med hvad Stats-Utskottet uti lista och 4:de punkterna af sitt Utlåtande N:o 87 föreslagit samt Presteoch Bonde-Stånden bifallit, vill, att ilen för södra stambanans fullbordande beräknade kostnadssumma skall, till följd af minskad expropriationskostnad för jord inom Vestra och Allbo härader, nedsättas med Etthundra tusen Riksdaler, samt att således till nämnda stambanas fullbordande, på sätt 4:de punkten innehåller, anvisas en summa af Tio millioner Etthundra Femtio tusen (10,150,000) Riksdaler, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, med afslag ä första punkten i ofvanberörda Utlåtande, bifallit hvad Utskottet i 4:de punkten hemställt, dock med den förändring, att den föreslagna anslagssumman förhöjes från Tio millioner Etthundra Femtio tusen Riksdaler till Tio millioner Tvåhundra Femtio tusen Riksdaler. 2:o. Uti 2:dra punkten hade Utskottet hemställt: ”att, Rikets Ständer behagade uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla vederbörande att, i den män sådant lagligen kan ega. rum, indrifva de af åtskilliga socknar inom Allbo härad i ofvannämnda hänseende utfästade bidrag till expropriations-kostnadernas betäckande, samt derefter till Riksgälds-kontoret leverera de inflytande medlen, för att redovisas bland de för jernvägsbyggnaderna afsedda tillgångar.” Denna hemställan har blifvit bifallen af samtlige Liks-Stånden, dock med den förändring, att Eidderskapet och Adeln i stället för orden ”af åtskilliga socknar inom Allbo härad” infört orden: ”inom Vestra och Allbo härader” samt att Boryare-Sthidet tillagt orden: ”Vestra härad och” näst efter orden ”indrifva de af”.
Si i. ib 01 illy 10 Införsels-tull. Stycke. N ' lil -».f. Mttlmtt » ,w.\v ;JV* Förstärkta Bevillnings-Utskottels Memorial N:o 28. 11 Harpor Fortepiano: tafelsamt stående s. k. kabinclts-flyglar flygelInförsels-tull. Stycke. R:dr öre. 1 15: — 1 1 Skålp. 1 .60: 120: 1: 50, WVKV Speldosor • röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, , i; „ ,.f>! |V fastställes för nämnde slag Musikaliska Instrumenter följande af Bonde-ståndet beslutade införsels-afgifter: Stycke. Fleuter, Klarinetter och Oboer Guitarrer och Lutor Violer Violonceller och Kontrabaser Waldhorn och Trompetter Trummor och Pukor . Klä,ve;y och Positiv Harpor (. ff( • Fortepiano: tafelsamt stående s. k. kabinelts-flyglar loa.jm . flygelSpeldosor Denna ommstning har i(tfallit med 81 Ja och 58 Nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-proposilionen. I 75. 6 —■ 0 — 4 -— 28 — 25 — 75 — 150 — 2 JO.de Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, Ister: Svineller Gås-, skall vid införsel vara tullfritt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, belägges, enligt Bonde-ståndets beslut, denna artikel med införsels—afgift af 5 öre skalpundet. Enär denna votering utfallit med 89 Ja och 50 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Ister. Jemplåtar. Knj/var.] Korgar. 12 Förstärkta Bevillnings-Ulskottets Memorial N:o 28. 3i:sta omröstningen. (33 prop. i Meni.
Direktion ffjedt förklarande, det allmänna sammanträden för Djrectionen kunde aga rum, oagkadt den ä Banquens wägnar utsedde Directeurcn derwid icke är närwarande; hade Herrar Banco Fullmägtige, uppå derom ffedd anmälan sig utlätik att wid hwarje för Canal Direktionen beramaot allmänt sammanträde, Banqusns vnibud icke för saknas: an« kom» Den i6 IuUL. ZZZ kommande pä Banco sullmagtiaes omsorg, att wid inträffande giltigt förfall för Banquens walda fullMägtig, en annan till biwistande af Direcrionens sammanträde blifwer utsedd. Med gillande af Herrar Banco fullmägtiges sä beskaffade förklaring finner Banco-Utffottet skäl, att till Herrar fullmägtiges widare noggranna upmärksamhet öfwerlcmna, det, i händelse hädanefter, nagra steg af Götha Canal Direction skulle widtagasstridande emot de för bewiljandet af Banquens biträde till Götha Canal anläggning widhäftade wiktor och förbehäll, Hexrar Banco sullmägtigda ej underläta, att efter sig företeende anledningar r aktaga, hwad till behörigt Handhafwande af Kongl. Masits för Canalwcrket i näder Utfärdade föreskrifter, uti hwarje fall kan finnas närmast tjenande. Härwid instämmer jag med Utskottet i gillam de af Herrar fullmägriges derwid tagne åtgärd, att genom utwäljande af en supleand, som wid de tillfällen dä den ä Banquens wägnar ursedde Direckeuren genom giltigt förfall är hindrad, stall bolagets allmänna sammanträden biwista; men ogil. lar för min del redactionen af bet följande, dertill
Sedan Hr Fåhraeus härefter begärt ordet och förklarat sig afstå från sin under öfverläggningen gjorda begäran om bifall till förslaget utan förändring, och instämma uti Hr von Troils ofvanberörde yrkande, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utskffs uti förev:de punkt framställda förslag, med den af Hr von Troil deri påyrkade förändring, hvilken propos. med starka ja-rop besvarades. 2:dra—4:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. Föredrogos, men begärdes på bordet, K. M:s denna dag öfverlemnade Nåd. Propos:r till R. St:r, nemi.: l:o med förslag till ny sjölag; Den 28 Februari f. m. 505 2:o ang:de löneregleringen för lands-staten; 3:o ang:de anslag till uppförande af ny byggnad i hufvudstaden för den af Svenska slöjd-föreningen inrättade söndagsoch aftonskola; 4:o med förnyad framställning i fråga om bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm oeh förening med Teknologiska institutet; 5:o ang:de aflöningsoch utgifts-anslagen för Teknologisk» institutet; 6:0 ang:de förändring och tillbyggnad af kronans egendom N:o 4 å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks-Arkifvets samlingar; 7:o om anslag till löneförbättring åt Sundhets-Colkii embetsoch tjenstemän; 8:0 ang:de ytterligare anslag till det Carolinska MedicoChirurgiska Institutet i Stockholm; 9:o ang:de ersättning till Lunds Universitets löningsfond för minskad inkomst af Hardeberga och Sandby församlingars prebende-pastorat; 10:o ang:de anslag till nya eller utvidgade byggnader för åtskilliga elementar-läroverks behof; 11 :o i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockare-pensioner; samt 12:o om anvisande å allm. indragnings-staten af ett belopp af 500 rdr, att årligen från och med nästkommande år tillgodonjutas af Rektorn vid Hudiksvalls läroverk F. Wennberg.