Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed hafva Revisorerne yttrat den åsigt, att hvarje fartyg borde hafva sitt särskilda konto, upptagande dels kostnaden för fartygets såväl byggnad som underhåll, medelst en noggrann specifikation öfver de för detsamma under året utgifna belopp för dagsverken, dels uppgift å qvantiteten af förbrukade malerialier, upptagna i värde efter medelpris, äfvensom den slutliga utgiftssumman borde balanseras från det ena till det andra årel, men sådan balans icke inflyta i Stationernas redogörelser för året i annan mån, än att deri intages endast utgifterna för hvarje fartyg under samma år; och hafva Revisorerne, under yrkande om nödvändigheten af ett derefter lämpadt, förändradt bokföringssätt, hvarigenom, bland annat, bedömandet af ändamålsenligheten utaf de till modeller föråldrade segelfartygens vidare underhåll underlättades, ansett att åt en Kommitté borde öfverlemnas att utarbeta förslag härtill för att kunna medhinnas intilldess Rikets Stander dernäst åter sammanträdde. Uti sina med anleduing häraf afgifna underdåniga utlåtanden hafva Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena samt Befälhafvande Amiralen i Carlskrona anfört att 24 Siats-Utskottets Utlåtande JU 21. nybyggnadsanslagen särskildt redovisats hvad anginge de för nybyggnaderna uppköpta nödiga materialier, dels genom afföring på nybvggnadstiteln dels ock genom särskilda liqvider, som efter arbetets slut uppgjordes och tili Kongl. Förvaltningen insändes, hvaremot alla använda dagsverken af timmermän och handtverkare med deras underbefäl, som hafva sin aflöning på särskild stat, icke, såsom ske borde, inberäknats i kostnaderna. — I öfrigt hufvudsakligen instämmande med Revisorerne, hafva myndigheterna erinrat derom, alt det af Revisorerne förordade bokföringssätt tillförene varit b-gagnudt, men, i följd af det år 1836 i nåder fastställda reglemente'för styrelsen och ekonomien vid Flottans stationer, förändrats till det nuvarande, hvarmed afsetts förenkling i göromålen och åstadkommits minskning i civila tjenstemannapersonalen vid Flottan.
Borgare-Ståndet har i allo godkänt Utskottets förslag; och Bonde-Ståndet har i anledning deraf icke meddelat annat yttrande, än att Ståndet antagit gällande tulltaxa till fortfarande efterrättelse. Hvad först angår den för artikeln Canel och Cassia Lignea tillstyrkta förändring af redaktionen till Canel, alla slag, så lärer, i enlighet med hvad i afseende på samma artikel i införsels-tarifen redan är anfördt, förslaget härom böra förfalla. Beträffande åter Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden ogillade hemställan, att artikeln Hampa, ohäcklad, såsom numera tullfri, måtte utur ifrågavarande tarif uteslutas, så anser Utskottet sig ånyo böra fästa bemälde Kiks-Stånds uppmärksamhet å olämpligheten deraf, att en tullfri vara finnes upptagen bland dem, för hvilka, enligt 12 § Tuiltaxe-underrättelserna, åtnjutande af anstånd med tullafgifternas betal ning i vissa städer eger rum; och förnyar Utskottet alltså förslaget härom, med hemställan, att Presteoch Bonde-Stånden ville detsamma godkänna. Hvad dernäst vidkommer Utskottets förslag, att, till följd af den utaf Kongl. Maj:t i nåder förordnade nedsättning i införselstullen å häcklad Hampa från 1 B:dr lill 24 sk. skeppundet, transito-afgiften för samma vara måtte i motsvarande mån nedsättas från 28 till 16 sk., så inbjuder Utskottet Presteoch Bonde-Stånden att om godkännande af detta förslag sig med de båda öfriga Stånden förena; och lärer, derest detta icke skulle bifallas, omröstning bärom böra ega rum sålunda: 182:o.
Sedan Advokatfiskals-embetet anhängiggjort åtalet, och vederbörandes förklaringar blifvit infordrade, samt en af Herr Underståthållaren, Herr Fogaten och biträdande Herr Polismästaren den 19 December samma år gemensamt undertecknad för klaring till Kongl. Hofrätten inkommit, hafva handlingarne i målet varit mig meddelade, och jag vid nämnda förklaring framstält några erinringar, med ledning af hvilka Advokatfiskals-embetet derefter afgifvit ytterligare memorial, hvaruti en och annan anmärkning förklarades böra förfalla, men åtalet i afseende på följande anmärknin gar fortsattes: 1:o att i utsökningsmål längre tid, än nödigt bordt vara för kallelsers verkställande, i allmänhet förlupit emellan den dag, då målet inkommit, och den, på hvilken detsamma första gången blifvit handlagdt, enär denna mellantid sällan varit kortare än fyra, men ofta utgjort sex dagar.
Detsamma hade i synnerhet visat sig vara olämpligt för Skåne, der ett stigande åkerbruk städse toge landt - 12 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 99. brukarens tid i anspråk. Befolkningen vore högst, betydlig på qvadratmilen och dessutom1 funnes en mängd löst arbetsfolk, hvilket, i saknad af tillgångar att göra större uppköp, nödsakades med sina familjer lefva för dagen. Södra delen af Skåne, hvarest antalet af fattigt arbetsfolk inom mången socken uppginge till mer än 300 personer, vore dock i synnerhet lidande af ifrågavarande stadgande, emedan det svåra väglaget derstädes under höst och vår samt en de'l af vintern ofta orsakade att en resa af 11 till och med 1 mil fullt motsvarade 3 mil å andra orter. Genom den nu föreslagna ändringen skulle så mycket mindre något intrång ske uti handlandenas i städerna rätt, som iandthandlandena icke äro berättigade att utländskt gods omedelbart eller för egen räkning från utrikes ort införa, utan måste göra uppköp af sådana varor hos handlandena i städerna, och vore således att anse endast såsom de sistnämndes kommissionärer; JSils sindersson: att stadgandet i 6 § 1 mom. Handels-Ordningen tydligen tillkommit i afsigt att bereda allmogen tillfälle att på nära håll förskaffa sig erforderliga lifsförnödenheter, men att detta ändamål icke vunnits i afseende å Skåne. Det vore billigt att nämnde provins, som icke hade bergsbruks-rörelse, komtne att åtnjuta lika förmåner, som de provinser, der sådan funnes. b) Af sl. P. sindersson: ratt handelsbod må hvar som helst af man eller qvinna få anläggas å landet, utan afseende å afståndet från stad eller annan handelslägenhet, mot den skatt till Kongl. Majit och Kronan eller kommunen, som dervid kan pröfvas skälig.»
Majit i administrativ väg i 2:dra instantien afgjorde och reglerade såsom Lagförklaringar, enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution under den i5 Julii 1827, tryckt i Författningssamlingen, utvisar. Denna, uti Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 grundlagde afvikelse ifrån Rättegångsordningen lärer väl genom io:de puncten i Kongl. Förordningen angående uphörande af Styrelseverkens Domsrätt i vissa mål af den 17 April sistlidet år 1828 få anses såsom rältad och återförd på den vanliga vägen; men sjelfva lag förändringen qvarstår ändock, och har gifvit anledning lill de gjorda motioner och det Betänkande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt hufvudsakligen: att Ekonomiska besigtningar å alla Ecclesiastika boställen och lägenheter samt Prasbendehemman måtte af Iironobetjente, på de af ContractsProsten föreslaglie dagar, kostnadsfritt förrättas, och dervid alla befintliga brister uptecknas, värderas och i penningar utföras, samt viss tid till deras iståndsättande bestämmas. Emot dessa 'förslag får jag anmärka, att, efter min tanka, de icke blifvit upgjorde på riktig grund, och skulle i verk - Den 19 Februari i f. ra. i83 slälligheten möta stora svårigheter; ty jag anser det icke vara rigtigt, antingen att Presterskapet till Kronobetjeningen öfverlemnar tillsynen öfver Ecclesiastik-hemman, hvarå utöfningen af de befattningar och den målseganderätt, som i 27 Cap. 1, 2 och 4 §§• Byggninga-Balken stadgas, kan medföra många olägenheter, ej eller, att detta ålägges Kronobetjeningen såsom ny Embetspligt, så länge Kronohemmans-naturen icke blifvit eller i allmänhet bör blifva ofvannämnde lägenheter åsatt.
Komertsäsongcn har utom fru Menter tillfört vår musikmarknad äfven ett och annat i öfrigt af intresse, såsom den unge belgiern, Eugène Ysaye, hvars rena och mjuka violinspel mindrebländade genom nfigon » forbausende » yttre färdighet än värmde och intog genom verkliga solida fnusikaliska egenskaper. Skada endast att besöket denna gäng blef sä kort. Vår masikälskande allmänhet skulle efter allt att döma icke ha något emot ett återseende. Återsett har musikpubliken under denna tid flera unga sångfoglar, som varit utomlands i och för sina stämmors uppfostran; så har man med nöje åhört frök. HuUkranx ' väl timb-rerade stämma och ' — då hon ej flyger fbr högt — goda och tillfredsställande föredrag, man har applåderat fröken Jägerhvnis erkännansvärda framsteg i den kolorerade stilen, ådagalagda genom flera rätt halsbrytande virtuosstycken, deraf Lackmé-arian — Thursbys bravurnummer — visade sig tillsvidare öfver sångerskans fördighet. Af våra musikaliska sällskap har Filharmoniska Sällskapet konserterat i december, Musikföreningen i januari, begge med stor förtjenst hvad det konstnärliga resultatet vidkommer. I en kortfattad revy som denna är ej platsen att närmare detaljera de underhållande program, hvarpå såväl den yngre som den äldre af dessa Euterpe-sällskap bjödo den musikälskande * allmänheten — endast det må sägas att begge konserterna gjorde de medverkande all heder. Man känner dessa sällskaps brancher: det äldre odlingen af den klassiska, mera bredt och stort anlagda tonkonsten, det yngre införandet af yngre kända eller okända kompositioner af lättare stil, mindre pompös affattning. På detta sätt supplerar och kompletterar det ena sällskapet det andra, alldeles som sig bör i en musikstad så stor och ansedd som Stockholm. Derför hoppas vi ock att de rykten, som försports om det äldre sällskapets tillämnade upplösning, måtte utan vidare dunsta bort och förintas. Vår hufvudstad både kan och bör hafva plats för dem båda och de många utmärkta här ännu aldrig hörda mästerverk af Bach, Händel, Haydn m.
Stånd bifallet och vid den öfverläggning i frågan, som härstädes förevar, upträdde flera talare, hvilka, med vitsordande af det förhållande, som föranledt motionen, ifrigt påyrkade Den 20 Maj 6!51 en förändring af det nu gällande lagstadgandet. Det blef äfven inom Utsk. uplyst att ganska månsa fall hafva inträffat då äkta makar, som vilja skiljas, vunnit sitt syftemål sålunda, att sedan den ena af deni, enl. öfverenskommelse med den andra rest utotn gränsen, har den andra gått till domstol och begärt stämning om äktenskapsskillnad, hvarefter domaren, sedan han fått mottaga en skriftlig förklaring af den bortresta maken, att han ej ämnar återvända och fortsätta äktenskapet, genast dömer tili äktenskapsskillnad. Jag yrkade vid frågans förnyande handläggning att man på ett annat salt borde gå till väga för att förekomma dylika missbruk, men Utsk. ansåg att sedan dess första förslag blifvit af 3:ne Stånd bifallet, saknade Utsk skäl att samma förslag frånträda. För min del kan jag icke neka att väsendtliga olägenheter hafva varit en följd af det sätt, hvarpå i frå ga v :de J§ af åtskilliga domstolar blifvit tolkad och iag t v i fia r på att den utväg, Frih. Wrede föreslagit, kan leda till önskadt mål. Det kan nemi. ifrågasättas, huruvida icke det i denna § omförmälda mål är af brottsmålsnatur, och då någon bestämd stämningstid icke erfordras, ligger det efter mitt förmenande någonting oriktigt till grund för Frih. Wredes förslag att till äktenskapsskillnad icke skall dömas, förrän en stämningstid af 6 månader förflutet, hvaraf sålunda skulle blifva en följd att processen kunde börjas under denna stämningstid af 6 månader, ehuru den icke finge afslutas förrän samma tid förflutit. Efter min åsigt vore det bättre att föreskrifva det processen icke får börja, förrän ofvannämnda tid tillä n da gå tt.
I likhet med hvad det vid sista Riksdag för Riksgälds-Contoret utfärdade Reglemente innehåller, hafva Rikets Ständer beslutat: 1:0 (65 § ) alt, i händelse Riksinarkegångspriset för den under lönerne inberäknade spanmåi något år skulle öfverstiga Sex R:dr Banco tunnan, skall den härigenom uppkommande brist för den del af berörde spanmåi, som öfverskjuter Kronans bebållne spanmåi, af Riksgälds-Contoret Statsverket ersättas; 2:0 (66 §/) »tt den brist i anslaget till fourragering af värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar, hvilken, genom förhöjning i priset på fourrageringspersedlar, något år kan uppkomma, skall Stats-Verket af Riksgälds-Contoret ersättas, emot det att den besparing, som, genom låga pris, ett annat år kan ega rum, till Riksgälds-Contoret ingår; 3:o (67 §.) att, som legan för Kronoskjuts nu mera erlägges till lika belopp med hvad för Gästgifvar esk juts betalas, eller efter 16 sk. Banco milen, skall den brist, som i och för Kronoskjutslegans förhöjning något år kan komma alt uppstå i anslaget af aS.ooo R:dr lill durchmarche-kostnader å Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel, efter Stats-Contorets requisitioner, utaf Riksgälds-Contoret Stats-Verket ersättas och godtgöras, emot det att den behållning, som å anslaget möjligtvis kan ett annat år ega rum, blifver för ifrågavarande behof reserverad. Beträffande åter hvad hittills stadgadt varit uti io3 §., hafva Rikets Ständer, till förekommande af den händelse, att Riksgälds-Contoret möjligen skulle kunna sättas ur stånd att sina förbindelser behörigen fullgöra, i fall något år extra Statsbristen skulle komma att uppgå till ett betydligare belopp, såsom händelsen varit med 1832 års Statsbrist-summa, och densamma skullepå en gång utfordras, beslutat följande förändrade stadgande: Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Beträffande deremot samme Motiönairs, ge^ mensamt med Ilerr Santesson, gjorda framställning om angelägenheten af bestämd fö^ reji LagUtskottets Betänkande Nio 62. reskrift, htiru länge underhåll må kunna a£ gäldenär fordras; sa får Utskotlet , instäm-1 mande i Herr Santessons ofvananförde mening, till Rikets Ständers ompröfvande hemställa följande förslag till förändrad redaction af ifragar varande {§: Gäldenär njute, till dess första Dom i concurssahen fallit, för sig hustru och oförsörjcle barn underhäll af boet; och varde det be• stämdt i förhållande till Gäldenärs behof och med afseende d hans redlighet, sd och a den större eller mindre förlust, som Borgenärer ne drabba han. Kommer tvist upp om underhållets belopp, pröfke Rätten hvad Gäldenär bestds må. Elktill Riks-St. Prot, ISIS och 1S29, 7 Sami. i Afd, j 1: sta H\t. %:dra B idet. 1 34 Lagutskottett Betänkande N:o fia. 4 Cap, io §. I den Rikets Ständers underdånig.!
Rum - 66g sDen 59 November f, m men till Riks-Ståndens disposition öfverlämna, vid nästa Riksdag må om deras användande beslutas; ty efter min öfvertygelse bör aldrig något Statens hus upplåtas åt något af Riks-Ståtiden. Ridderskapet och Adelfi har af egna medel låtit uppbygga sitt Hus, Och sålunda beredtsig passande sessionsrum; och det felas de andra Stånden, ingalunda tillgångarf att åstadkomma detsamma. Jag anhåller derföre om ålerremiss af Utskottets Betänkande. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats-Utskottets Utlåtande böra, i anledning af Friherre Cederstroms dervid gjorde anmärkning, lill Utskottet återremitteras. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt-Mar skalken förklarade, att sorn, efter hvad hart lyckt sig finna, Ja öfverföstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Grefven och Lan dtMarskalk en yttrade, att som åtskillige frågor blifvit Dan *9 November f m. blifvit af Riks-Stånden lili Förstärkta B:hico-Ulskottet Öfverlemnade, finge Herr LanniMarskalken hemställa, om icke Ridderska] tfc och Adeln behagade pä vanligt sätt å Önsdai eu den 3 nästkommande December förmiddagen utvälja 2 r Ordinarie Ledamöter och 6 Suppleanter uti Förstärkta Banco-Utskotlet. Bifölls.
Konungen gemensamt med Riksens Högloft. Ständer wid nästa Riksmöte förgodt finna, at densamma i nägre dest delar förändra; och ehu, ru denna Constitution sä af Militairen som Civile Ämbetsmän oeb Betjente redan war beswuren. Til denna Grundlagens hastiga för. Hndring trodde mangen sig hafwa stäk uti det Hederwärda Bonde-Standets med ständaktighet gjorde pästäenden. För min del har jag alldrig kunnat fatta dests skäl. Jag bar förtroende til det Hederwärda Bonde - Ständer och rnycken agtniug för dest medlemmar. Deste redelige Dannemän, hwars Förfäder sä mängen gäng gött Ridderskapet och Adeln til mötes, för at kufwa en förmäten fiendes öfwcrmod och sönderbryta en tyrannisk jernspira; men derföre anser jag dem hwarken bära eller kunna föreffrifwa sfi Lagar. Allt trög at deste ärs de Dcn 23 Junit. ^Z-? de ende Bönder i Europa, som äga de i sakernas natur och med den största billighet öf. werensstammande fri - och rättrgher, at sjelfwe deltaga i de lagars utgörande hwarefter Riket stall styras: at gemensamt med deöfrige Ständer: upgöra sin beskattning och jämwäl wid Lagstiftningen delta med sine röster. Likaså upriktigt, som jag önskar at deras rätt härtil ma blifwa dem heligt förwarad, likasäöfwertygad är jag at den aldrig bor kunna utsträckas längre. Om Staten behöfwer Böndernes krafter sä til jordens upbrukande och odling som til Rikets försvar, sä lärer wäl ingen kunna neka at den har lika nödwändigt behof af de öfrige Medborgares, genom olika upfosträn och werkningsförmäga rvundna högre kännedom och uplysning. — Den förbaskade tanke, at den närande Clasen af Medborgare äro de som endast egentligen utgöra et Rikes styrka synes mig wid minsta närmare qranstn:ng böra förfalla.
Riksdagsordningen, nu bör afgöras, och hemställer jag derföre, om icke Herr Grefven och LandtMarskalken, med stod af 55 §. Riksdagsordningen, behagade framställa proposition, till af. slag å Grefve von Rosens Motion, hvarefter Herrar Fullmägtiges åtgärd kan komma under pröfning. Herr Sträte, Nils Wilhelm: Om jag rätt förstått Grefve von Rosens Motion, innefattar den blott en anhållan hos Herr Grefven ochLandt. Marskalken, att utsätta dag för val af Electorer till utseende af en ny JustitiaeOmbudsman. Saken ltaö således inskränkas, och lättast afgöras genom 366 Den a 7 September f. m. ett förklarande af Herr Grefven och LandtMarskalken, huruvida Herr Grefven och LandtMarskalken anser sig kunna för ett sådant val dag utsätta, eller ej. Fråga om Fullmägtiges åtgärd, i afeende på Suppleantens inkallande till Justitieombudsman , är icke i sammanhang dermed vackt; den hörer ej hit, utan bör upptagas i sammanhang med anmälan från Statsoch BancoUtskotten om Fullmägtiges förhållande. Då den likväl blifvit så mycket ventilerad , anhåller äfven jag att få yttra mig deröfver. När en lag skall tillämpas, så måste den tydas; tydningen åter lemnar alltid rum för misstydning. Vill man med redligt uppsåt undvika detta, så måste man söka uppfatta Dagens anda; men hvar skall Lagens anda sökas, om ej uti dess bokstaf? Om man icke vill finna meningen af bokstafven, utan söker den utom Lagen, i sitt eget omdöme, skall man nödvändigt blottställa sig för stora misstag. Ar ordalydelsen så tydlig, att den bestämdt uttrycker meningen, så behöfver ingen fråga uppstå om andan; är bokstafven åter otydlig, då måste man gå till de grunder, som af Lagstiftaren blifvit följde. Om man i förevarande fall går så till väga, tror j3g ej, att man länge bör vara tvehogse, om hvad Lagens mening är. Grundlagen stadgar, attén JustititeOmbudsman skall af Rikets Ständer väljas vid hvarje Riksdag.
om de ifrån och med 1835 belöpande vakans-afgifter skulle uttagas, har jag, nied afseende i öfrigt derå, att, då tillförene fråga varit om utsockne frälsehemmanens indelning till ständig rotering, blifvit föreslaget, att för Sex (6) hela hemman borde svara för en rote, hvaremot nu ej äro beräknade mer än 4 hela hemman för I Kongl. Mtij:ls Kail. Proposition, N:o 29.
Banko för hvarje mantal och i förhållande dertill för hvarje mindre hemmans-del, så att förmedelst en sådan afgift det kunde blifva möjligt att i skott-penningar för björn, varg och lo, betala en Riksdaler för hvarje skott, hvarigenom en fångad björn, som räknas för tolf skott skulle komma att betalas med 12 R:dr, en varg med 9 R:dr och en lo med 6 R:dr allt Banko, eller ock förbinda sig att genom sammanskott af hvarje matlag, som hade kreatur, för utom skallgång dödade sådane rofdjur erlägga pra?mier till berörde belopp; sä hafva Länets innevånare allmänt förklarat sig icke vilja erlägga den för bildandet af jagt-kassa föreslagne afgift; men deremot förbundit sig, att emot befrielse från skyldigheten att bygga och underhålla varg-gårdar och varg-gropar, genom sammanskott distriktvis erlägga praemier för inom hvarje af de distrikter, hvaruti Länet för sådant ändamål blifvit fördeladt utom skallgång dödade björn, varg och lo, till det föreslag - — 23 — 11a beloppet, och på åtskilliga ställen derutöfver; och är anledning att förmoda, det genom denna öfverenskommelse, som genom Eders Kongl. Mäj:ts Nådiga skrifvelse af den 28 December sistlidne år blifvit stadfästad, det åsyftade ändamålet skall vinnas. 6. Städer. Gefle. Denna stads innevånare, hvilkas antal år 1827 uppgick till 7,718, deraf 4,836 voro skattskrifne och 2,882 fria från mantal, utgjorde, enligt mantals-längderna, vid i832 års slut 3,589 mankön och 4,809 af qvinkön, eller tillsammans 7,948 personer; bland hvilka 2,260 af mankön och 2,743 af qvinkön, eller sammanlagt 5,oo3, äro skattskrifne och 2,945 befriade. Folket i Gefle är i allmänhet kändt för sedlighet och ett stilla uppförande.
Under vanliga förhållanden bruka väl Iduns stillande hygien, inom ej minst naturligtvis framåtskridande intern, m e d sina m u n t r a slädpartier o c h njuta inom vi inom nordiska kvinnans stora inlägg i tidehvarfvets i. sina l y s a n d e och finna andra områden, visningen, inom hälsovården, i, ' Kvinnorna på utställningen. a. föga och solskenet dess små måleriska kioett bör Man anblick utställningsstadens hundratals och mellan obetydlig uppsatser utställningen, när ström, en gemytlig län äro de kvinnliga utställarne ö f v e r v ä g a n - / öfver Och klädt träd och ten e n s a l s t e r, af d e s t o r a u p p f i n n i n g a r n a s Och ännu bor i Norden hjärtetro, Som varar än, när kinden mer ej glöder, S OJU varar än, när puls arbetar matt Och ålderns dimma ögats %lans föröder. skrud smittande hållna i stora och allmänna hafva sition * sin märkelse! den blifvande Nu borta korset är för längesen, Men stigen grönskar än bland gråa hällar, Och vågen sjunger än sin gamla sång, Af vemod fylld i vårens ljusa kvällar. i kupoler endräkt, som väster böljor. d e t h e l a skall e r b j u d a, n ä r allt står i sin f u l l a Det stora Brunnsoch i sig, h v i l k e n härlig glans, när s o m m a r e n lustigt Ni hafva redan under månader i tidninOch så en julikväll man Jiennc jann Med händren knäppta hop ttti sitt sköte. Kring hennes mu7z ett fridfullt löje låg; Hon ilat glad till sin Mattias ' ' möte. bifall, s o m i icke skola bereda utställningens af företaget. nationella intresse, omgifven sakta s m e k a n d e rätta d e t är ni och den nobla ton och glada gick hon stilla efter veckans id. länge sommarns solsken log i skogen. gick hoit ock i höstens mulna tid, stormen liven och slagan ljöd på loge ?z.