Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Debet: Balans från år 1856: Tillgångar .,■■■■. 1,525: Transport: 1,525: 163 — Transport: Uppbörd: Extra dito Credit. Utgifter: För uppköp och inbindning af böcker m. m. Balans till år 1858: Kongl. Tlicaterns räkenskaper för spelåret, räknadt från den 1 Juli 1857 till samma dag 1858, innefattas i 2.ne hufvudböcker, af hvilka den ena innehåller redogörelse för anslaget tili Kongl. Theatern och den andra redovisar Kongl. Theaterns arbetares och betjentes sjukoch begrafnings-kassa; varande den förra räkenskapen med och den sednare utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten. Ställningen med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabeller: Från och med den 1 Juli 1857 till samma tid 1858. Riksmynt. Tillgångar Debet. Uppbörd: Årligt bidrag af Hans Maj:t Konungen 60,000 Stats-anslag 49,500 Recett-medel m. m 218.158 H yres-medel 13*300 60. Af Hans Maj:t Konungens enskilda medel: Kapital-afbetalningar å upptagna lån .. 13,350: • 354,926: 77. Balans till spelåret 1858—1859: Credit. Balans från spelåret 1856—1857: Skuld 136,200: — Utgifter: Aflöning till Direktionen, tjenstemän, informatörer och aktörstaten 130,542: 44. Dito för orkester-, balett-, elioroch elev-staterna samt handtverkare och betjening 123,727: 42. Författareoch öfversättare-arfvoden 6,007: 43. Lyshållning och ved 16,822: 58. Gaslysnings anbringande i operahuset 3,000: — Böcker, instrumenter, musikalier m. m 6,099: 76. Dekorationer, kostymer m. m 30,243: 57.
Den uppställning af §§:na, som här är följd, öfverensstämmer visserligen med den, som i den K. propostn är iakttagen; men jag Ben 17 Oclober e. m. tror (och hemtar dertill ytterligare skäl af flera yttranden, sorn jag i dag härstädes afhört), att det är af största vigt, att äfven i sjelfva uppställningen af lagen skilja emellan uppror och upplopp. Meningarne och yttrandena, så framt jag cj orätt uppfattat dem, hafva synts mig understundom temmeligen orediga i afseende på dessa tvänne saker, och jag kan derföre ej frångå hvad jag inom Utsk. yttrat och äfven i min reservation vidblifvit — att del hade varit bättre, att först afhandla allt hvad som rörer uppror, och sedan allt hvad som angår upplopp. Den redaclion, som här blifvit af Utsk. antagen, är icke heller öfverensstämmande med min önskan. Min reservation innehåller det förslag, sorn jag i sistnämnda afseende tagit mig friheten att framställa; men några meningar äro äfven der bibehållna i samma anda, som Utsk:s förslag upptager dem, och äfven mot dessa hafva anmärkn:r blifvit riktade. Uti Utskts förslag lyder §:n i den anmärkta delen sålunda : ’’Samlar sig folkmängd å torg, gata "eller annan offentlig plats, utan att lägga sådant uppsåt å "daga, som i 1 §m sägs, men störer dock lugnet och alllmänna ordningen; och later den sig ej pä offentlig myndig"hets uppmaning till stillhet och ordning återföras, då bör "den, som å öfverhetens vägnar bjuder och befaller’' etc.; rnot orden "t i 11 ordning och st i 11 het återföras,” hafva anmärkntr blifvit riktade, och man har velat att i stället ordet "skingras" skulle återinföras. Upplopp kunna lätt, vid många tillfällen, uppkomma. De kunna inträffa vid sådana tillfallen, då det strider root sjelfva sakens natur, att ifrågasätta skingring. Inom Utsk. har, särdeles af Hederv.
På de skäl, som i Utskottets Betänkande redan blifvit anförda och dä Utskottets förslag härutinnan blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkändt, anser sig Utskottet böra detsamma vidblifva. Likaledes har Ridderskapet och Adeln återremitterat det å sid. 15 förekommande stadgande, så lydande: nKöpe-, Bytesoch Gåfvobref om skepp, fartyg och båtar af öfver 10 lästers drägt samt köpeafhandlingar om andra lösören, hvilka i säljarens vård qvarstadna, äfvensom afhandlingar, hvarigenom skog från hemman på viss lid föryttras, böra jemväl, för att vara gällande, beläggas med stämpel i förhållande till värdet, efter ofvanstående beräkning. n Berörde stadgande har blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkändt, med undantag deraf att orden, nför att vara gällande» blifvit af Borgare-Ståndet uteslutna. Dessa ord återfinnas i den nu gällande författningen, och hafva af sådan anledning inkommit i Utskottets förslag; men då, på sätt hos Ridderskapet och Adeln ock blifvit anmärkt, det icke kan vara rätt att förklara, det ett kontrakt, som, derest det muntligen ingås, kan ega lagligen förbindande kraft, skulle, då det skriftligen affattas, för att vara gällande beläggas med stämpel, hemställer Utskottet, att Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, i likhet med Borgare-Ståndet, jemväl måtte besluta att orden nför alt vara gällanden skola ur författningen utgå. Utskottets, sid. 16, gjorda förslag i afseende å Notariatsbref har blifvit af Borgare Ståndet återremitteradt, i anledning af gjord erinran derom, att dylika handlingar borde förses med lika stämpel, ehvad de utfärdades till Svenska undersåter, eller till utländningar. Utskottet anser dock icke skäl att uti sitt, af tre Stånd i denna del godkända förslag göra ändring. 8 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 29.
Beträffande åter frågan om rätt för rusthållarne alt af sina augmentshemman uppbära lösen för de i dessa hemmans räntor ingående dagsverken, så enär af ofvanberörda nådiga resolution, den 16 December 1680, hvari ersättning för dagsverkena åt rusthållarne utlofvades, vill synas, det fråga då endast varit om rusihålls-hemmanens befrielse från räntedagsverkens utgörande, utan att augmentshemmanen omförmälas, afstyrka Kollegierne all förändring i nuvarande dispositionen af augmenlshemmanens räntedags verken, och hemställa, att lösen för dem må allt framgent lill afsedt ändamål utgå. Hvad sålunda i ena och andra afseendet förekommit har Kongl. Maj:t i nådigt öfvervägande tagit och vill, med stöd af den utredning rörande ifrågavarande dagsverks-skyldighet, som af Krigsoch Kammar-kollegierne blifvit lemnad, samt på de af bemälde Kollegier anförda skäl, nu i nåder föreslå Rikets Ständer: att rusthållarne i det så kallade Kungsörs län må varda befriade från erläggande af hittills utgående lösen för de O O O räntedagsverken, hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras, under förbehåll likväl, att Rikets Ständer, i händelse den sålunda föreslagna befrielsen från omförmäida dagsverks-skyldighet af Rikets Ständer medgifves, i vederlag derför åt sluteri-öfver-styrelsen, som, efter hvad upplyst blifvit, för Strömsholms stuteris räkning uppbär lösen efter markegång af rusthållshemmanen för 4,390?|:dels dagsverken, bevilja ett årligt stats-anslag af 2,012 rd:r 25 sk. 1 rst. banko, motsvarande det belopp, hvartill värdet af nyssnämnde - Kongl. Muj.ts Nåd. Proposition, N:o 58. 9 nämnde dagsverken, enligt medelberäkning af de 10 sisla årens markegångspris för året uppgått, hvaremot i sådant fall, af den hemmanen i Kungsbarkarö socken närmast
Maj:ts Befallningshcifvandes Femärs-Berättelser. : a ■ m U «. 1 \ *1 -V t k^oiygl. mAJJiTs BEFALLMXGSHAFVANDES UTI W e r ml si n <1 g L ä 11 TILL KONGL. MAJIT i underdärlighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare,. / ••• : ' Underdånigste Berättelse. Jlmligt Nådig föreskrift åligger det mig att afgifva Berättelse om tillståndet i Wermlands Län under de sist förflutna fem åren från och med 1838 till och nied 1842, hvilket åliggande jag nu går att underdåuigst fullgöra. Såsom inledning till den underdåniga Berättelsen vågar jag anföra de händelser under berörde tidrymd, Sora på innevånarnes ekonomiska ställning eller på näringarne haft något allmännare inflytande. Under de första af de år, som Berättelsen omfattar, rådde nöd flerestädes inom Provinsen och i synnerhet uti dess norra del, i följd af de 2:ne nästföregående årens felslagna skördar, och denna nöd försvårades derigenom, att bruksägare och timmerhandlare, i anseende till bristande afsättning af provinsens exporlabla produkter, jern och trädvaror, funno sig föranlåtne att under 1838 års vinter antingen minska eller alldeles vägra de förlag i spannemål och penningar, sora allmogen och arbetare eljest vanligen erhållit på kolning och skogs-eflekter samt tjenstbarheter. Fattigförsörjningen anlitades, så vidt den förmådde verka, men inom flere af de norra försa tillingarne, der manga, om icke de fleste hemmansägarne med små fastighets-lolter, sjelfve behöfde understöd för sig och sina hushåll oeh Femår»- Berättelse Jr, fVermlandt Län, 1 2 således för tillfället icke förmådde till fattigvården bidraga, kunde den icke uppfylla sitt ändamål.
Jag har lyckt mig finna, att ordalagen nu innehålla en dubbel sats, hvilken både för tydligheten och ändamålet fordrar alt uttryckas genom tvenne perioder, och jag föreslår altså följande redaction: dock må grundlagsändring icke vid Urtima riksdag kunna föreslås senare än ett år före nästa lagtima riksdag, ej h e 11 e r a f g ö r a s förrän ett år efter sedan d e n v i d föregående riksdag blifvit förklarad såsom hvila n d e. Frih. Palmstjerna: Gr. Frölich liar yttrat, att en granskning för kortare tid än 3 år skulle vara öfverflödig. Statsrevisionerna utvisa likväl motsatsen, och hvad de framkastade farhågorna beträffar, tror jag, att de blott äro phantasmagorier. Farhågor äro i allmänhet ej min sak, då jag ser ändamålet kunna vinnas med ett klokt handlingssätt; ty 0111 man förutsätter oklokhet, ser jag ej, huru någon försigtighet skall göra tillfyllest, och i afseende pä Representationen tror jag, alt man isynnerhet bör icke allenast önska, ulan äfven förutsätta ett klokt handlingssätt. Jag vill likväl, för att gå mina motståndare så mycket sorn möjligt till mötes, nili inskränka mig till det förslag, att Bankens och Riksg.cont:s inre förvaltning vid hvarje riksdag skall granskas; men längre kan jag icke gå, emedan jag ej kan frångå den tanken, att det vore orimligt, om R, St, vore >44 D c u ii S c p t c m lj c r c. m. samlade, men ej liade magt att rätta, hvad som funnes i olag uti Bancooch Riksg.:sverkens inre administration. Jag finner detta så besynnerligt, att jag säkerligen ej skulle kunna förlåta mig sjelf, om jag afstode ifrån att söka rättelse häruti. Frih. Boye: All jemnkning af olika meningar fordrar någon uppoffring å ömse sidor. Jag skall således för ruin del gerna biträda Gr.
Då ett villkor för den en gång fallnes försoning med samhället synes bestå deruti alt honom icke bör kunna förmenas, alt ärligen sig försörja, föreslås, att mom. 4 uti samma 12 § alldeles måtte utgå, liksom ur samma §:s 1 mom. orden: ”och äger god frejd.” Om remiss till vederbör. Utsk. af denna min motion anhålles ödmjukast. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon. Ibland de metoder, som i flere andra länder mera än hos oss begagnas för omsättning af varor och egendom, och anses särdeles underlättande för handel och rörelse, är försäljning till den mestbjudande genom auktion. I London, det ställe, der man otvifvelaktigl äger den största erfarenheten om de tjenligaste medlen till välståndets befordrande, sker större delen af dess omätliga kolonialhandel på platsen genom auktioner i de s. k. comrnercialrooms, och jemväl de flesta fasta egendomar föryttras på detta sätt. Afven i butiker ser man ofta auktioner hållas på varor; ty rättigheten till försäljning på auktion är der fri, så att de kunna förrättas af hvem som helst. I Köpenhamn hållas börsauktioner hvarje vecka, och detta bruks fortfarande och tilltagande visar, att både de handlande och allmänheten finner sig väl deraf. Ilos oss, åtminstone här i hufvudstaden, skulle otvifvelaktigt samma försäljningssätt komma i bruk mera än hittills, om det icke vore förenadt med de kostnader, som äro en följd deraf, att försäljningen skall ske genom stadens auktionskammare. För de s. k. husauktionerna och de egentliga stadsauktionerna betalas 3 procent af varornas värde, antingen de äterropas eller icke, i af - Den 23 December e. m. 445 gift till staden; men härtill komma ännu diverse diskretioner och afgifter, dem bruket etablerat ehuru de icke stå i reglementet. För s. k. börsauktioner åter, eller vid partiförsäljning af varor pä börsen, betalas minst ^ procent lill mäklaren, ^ procent till stadskassan, och dessutom diskretioner och aflöningar till kommissarie, utropare, notarie och vaktmästare.
Så vände Joab om ifrån Ammons barn, och kom till Jerusalem. Och då de Syrer sågo, att de voro slagne för Israel, församlade de sig tillhopa. Och HadarEser sände bort, och lät utkomma de Syrer på hinsidon älfven; och lät deras magt inkomma; och Sobach, HadarEsers härhöfvitsman, drog för dem. Då det vardt bådadt David, församlade han tillhopa hela Israel, och drog öfver Jordan, och kom till Helam; och de Syrer skickade sig emot David, till att strida med honom. Men de Syrer flydde för Israel, och David slog ihjäl de Syrer sjuhundrad vagnar, och fyratiotusend resenärar; dertill slog han Sobach härhöfvitsmannen, så att han blef der död. Då nu de Konungar, som voro under HadarEser, sågo att de slagne voro för Israel, gjorde de frid med Israel, och vordo dem underdånige; och de Syrer fruktade sig mer hjelpa Ammons barn. Och då året så led, att Konungar pläga utdraga, sände David Joab, och sina tjenare med honom, och hela Israel, att de skulle förderfva Ammons barn, och de belade Rabba; men David blef i Jerusalem. Och det begaf sig, att David om aftonstid stod upp af sine säng, och gick upp på taket af Konungshuset, och såg af taket ena qvinno två sig; och qvinnan var ganska dägelig. Och David sände bort, och lät fråga efter qvinnona, och sade: Är icke detta BathSeba, Eliams dotter, Uria den Hetheens hustru? Och David sände bort båd, och lät hemta henne; och då hon kom in till honom, sof han när henne; men hon renade sig ifrå sine orenlighet, och gick hem igen till sitt hus. Och qvinnan vardt hafvandes, och sände bort, och lät förkunna det David, och säga: Jag är hafvandes vorden. Så sände David till Joab, och sade: Sänd till mig Uria den Hetheen. Och Joab sände Uria till David.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 49.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad på det betungande och obilliga af den beskattning, som kringresande skådespelare-trupper, taskspelare, lindansare, förevisare af vaxkabinetter, djurdans, skuggspel m. fl. dylika konster äro, genom Kongl. Bref af den 14 Maj 1/89, den 5 Mars 180/ och den 30 Juli 1831, underkastade, och som numera ingår till pensionskassorna vid E. K. Majlis Theater och Hofkapell. Och Expedilions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 59. 105 Och som ifrågavarande enskilde skådespelare och förevisare af konster äro, i likhet med utöfvare af andra näringar och yrken, enligt gällande Bevillnings-förordning, underkastade skatt lill Staten samt dessutom erlägga viss afgift för hvarje representation, anse Rikets Ständer ej vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att desse skådespelsoch konst-idkare betungas ytterligare med afgifter till pensionskassor för andra konstnärer, och i hvilka kassor de sjelive icke ega del. Rikets Ständer få derföre i underdånighet anhålla, det de Kongl. Brefven al den 14 Maj 1789, den 5 Mars 1807 och den 30 Juli 1831 måtte i nåder varda till all kraft och verkan upphäfda. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 28 April 1860. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 April 1860. Presle-Ståndct den 28 Borgare-Sländct den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte TV mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs län. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 23.) S. A. K.
Enär 1816 års Handels-Ordning uti 4 § medgifver rättighet för välfrejdade qvinnor att idka fem olika yrken, nemligen nipperhandel, klädmäkleri, mångleri, tobakshandel och försäljning af nålstolskram, men Bevillnings-Förordningen endast föreskrifver, huru idkarne af tvänno bland dessa yrken, nemligen klädmäklerskor och månglerskor, skola taxeras, samt, i anledning häraf, stridiga åsigter angående de frenne öfriga yrkenas beskattning skola inom Taxerings-Komitéerna uppstått, har, uti hos Välioflige Borgare-Ståndet väckt motion, Herr Rinman föreslagit följande nya rubriker i 14 § af Bevillnings-Förordningen: ”Nipperhandlerska)', lika med klädmäklerskor;” ”Qvinnor, som försälja så kalladt nålstolskram, lika med månglerskor;” ”Tobakshandlerskor, lika med klädmäklerskor.” Utskottet har emedlertid, serdeles med afseende ä det här nedan vid 15 § föreslagna tillägg, ansett ifrågavarande nya rubriker icke erfordras. Bih. till R. St.
Legeringsformen, komma att säsom Orundlag gälla, erfordrar ätskilliLa samtidiga regleringar i leende pä löne-anslagen, sä väl for 8l3t8-?läclet, livsrs personal härigenom liomme att ökas, 80m för en Ledamot i Dogsta Domstolen ekter du8titice-8tat8-.VIinist6rn, oell för cle blifvande Lxpeditions-LIleferne i 8ex sk de n^a 8tgts-Dspa> tementen, liar Longi. l>laj:t velat pä ldrrderörcle angelagenliet fästa Dikets 8tände,s uppmärksamllet. Os äro, Idia sä väl som Longi. l>laj:t, i tillfälle att inse visten ak de loevekelsegrunder, svin l,artill föranledt Longi. Naj:t, oell Longi. IVIapt anser, att den förändrade ställning, livaruti de personer inträila, som liomma att Irekläda ofvannämnds einl>eten, gör det nödvändigt att sä l-estämma deras lönevillivr, att deras verlisamliet oel, nit ieke ma förlamas genom omsorgen för deras utkomst, i förening med en lefnad, svarande emot lavad värdiglieten ak deras emlreten liräkver. Longi. l^lapt förldikver Dikels 8täncler med all Longi, l^äd oell önnest städse välbevägen. Datum ut supra. 6^//rL 6eo^g L///irpcr^e. L//-. t/// /!.
Beträffande vidare färgerna, eller 8:de punkten i betänk. så är jag af den lankan, att sedlar af de högsta valörerna, nemi. å 5oo rtdr eller å iooo r:dr, om hvilken valörs utgifvande fråga äfven varit väckt, böra tillverkas af hvitt papper. Det är nemi. nästan omöjligt att få färgadt papper alldeles hvitt, men deremot lätt nog att få hvitt papper färgadt. Jag tror följaktligen, att man bör antaga motsatsen af hvad Utsk. i detta afseende föreslagit, eller att till de minsta valörerna skulle användas ofärgadt och till de högre färgadt papper. Vidkommande sjelfva texten, som omnämnes i g:de punkten, har jag redan dervid gjort den anmärkn., att jag anser densamma böra rättas efter myntenheten. Jag får derföre föreslå, att texten, såvida courantrtdrn jcke varder antagen såsom myntenhet, måtte blifva: Svea Rikes Stan,ers Bauk inlöser denna sedel å oo r:dr b:co med oo r:dr specie efter i 8 3 o års myntfot. Den på de föreslagna nya sedelformulären förekommande s. k. silfvermeningen, som utvisar hvarje r:drs silfvervigt, anser jag mindre behöflig och kanske ej heller alldeles riktig, enär deruti uppgifves, att b:cor:drn, hvilken endast är ett representativt mynt, innehåller så och så mycket silfver. Jag anser det vara vida rikligare att tillkännagifva, huru mycket silfver för sedeln skall erhållas. — Jag vili dock icke vidare besvära R. o. Ad. roed framställandet af några ytterligare anmärkn:r vid ifrågavar. betänk., helst jag kommer i tillfälle att i Utsk. söka göra mina åsigter gällande, enär jag hoppas, att R. o. Ad. bifaller den af flera värda ledamöter redan begärda äterremiss af detta betänk., uti anhållan hvarom jag också instämmer. Hr von Troil, Emil: I det ämne, hvarom detta betänk. handlar, tänker jag för det mesta lika med den siste talaren.
JVL^delst erhållen del af samtelige respective Riks-Ståndens tagne beslut i anledning af förenade StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens först under den 21 sisth Augusti afgifne Betänkande, och sedan under io:de derpåföljande October ytterligare meddelte utlåtande, angående Allmänna Magazins-dnråttningen och dess upplösning, hafva Utskotten fått inhemta, att förenämnde Beslut uti visse delar finnas mer eller mindre sins emellan stridige, och år det af denna anledning, samt i öfverensstämmelse med 73 $. af Riksdags-Ordningen, som Utskotten härmed skolat föreslå den sammanjåmnkning, som af de olika besluten synes vara påkallad. StatsUt skottets Betänkanden, 7 5 Den del af 3;dje puncten i Utskott tens betänkande, som innehöll, att till bildande af District-Magaziner uti Landsorterne, borde utaf Allmänna MagazinsInrättningens qvarblifvande behållningar anslås såsom Lånefond för de Norra Lånen, jemte Stora Kopparbergs och Vermlands Lån, sammanlagde 60,000 Tunnor Spannemål, antingen Råg, Korn eller Hafra till fördelning efter Lånens folkmängd och olika sådesafkastning, har af Hoglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hogvordiga Preste-Ståndet utan någon förändring blifvit godkänd, hvaremot Vållofl. BorgareStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet stadnat i det beslut, att ifrågavarande 60,000 Tunnor Säd borde ofverlemnas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att efter Lånens folkmängd och olika Sådesproduction, på tjenligaste sått fordelas, samt åt Lånen erbjudas, antingen till inrättande af Districteller Sockne-MagazL ner, i fall vissa orter skulle sådane önska och de profvas nyttige, samt ledande till ändamålet, eller ock till användande på annat sått, såsom grundläggning för undsättnings anstalterne.
Beträffande sedermera den inom sistnämnde 2:ne Riks-Stånd af flere Ledamöter uttryckte Önskan, det Rikets Ständer måtte förklara, att det genom Kongl. Maj:ts Nådiga Privilegium nya Trollhätte Canal-Bolag tillförsäkrade årliga Statsbidrag af 60,000 R:dr årligen under e5 års tid borde efter de första sju årens förlopp upphöra; så, enär, till följd af Rikets Ständers, vid pröfning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris ZZ-j och 4*6» Bih. till R. St. Sig tillagd fortfarande dispositionsrätt öfver Handelsoch Sjöfarts-fondens behållningar, å hvilken fond omförmälde årliga Statsbidrag är vordet anvisadt, samt fråga om anvisande af serskilda medel för berörde anslag således nu icke förekommer, utan först vid Rikets Ständers nästa sammanträde möjligen kan uppstå, lärer något yttrande, i afseende på liden för merberörde Statsanslags upphörande, nu icke vara af behofvet påkallad t. Vidkommande de vid ärendets behandling inom Borgare-och BondeStånden i öfrigt gjorde framställningar, rörande rättsenligheten och beståndet af det emellan Kronan och tneranämnde Canal-Bolag ingångne Contract, har Utskottet, under åberopande af hvad i detta ämne är vordet uti Utlåtandena Nrris 33y och 4'6 anfördt, endast skolat erinra, att nämnde frågor dels angå rättsförhållanden, dels sådane Regerings-åtgärder, hvilka för närvarande äro underkastade Riks-Rätts pröfning; i följd hvaraf Utskottet anser sig icke tillkomma att härutinnan något Utlåtande afgifva.
Majit i Nåder yttrade afsigten fremmande inrättningar, skulle hos den mindre upplyste må hända , föranleda först möjliga tvifvelsmål, i afseende på sättet för'de af honom erlagde medels användarn 3° i S t a’t s - U t s 'kotte 't s Betänkandet). de, och slutligen föda ‘ovilijä iftöt ddhna fpr fö dérneslaiidet nyttiga beskaUnis*?. I sararhatjharig härmed och för att lika så liföt betunga landels innebyggare nied mindre nudrga utgifter, som för att betaga dem tillfälle, at‘t när behofvet sådant påkallar, vidtaga kraftigare åtgärder inut denna farsot, har RevillningsUt-kottet trott sig böra föreslå ej mindre en minimiöck en maximi-Summa inom lämen, än vissa uftdäfrtag från afgiftetr; erläggan; é på de orter, hväföst denna sjukdom ej ännu vunnit, inträde; äfvensom båda Utskotten med hänseende till så väl 'de tinder den af, Höglofl. Statsiks kottet a nställde granskning af Revisorernas Bferättelsér öfver 1818, i8i<j och 1820 årens förvaltning af dessa medel, Samt deh på detsamma ankommande Revision af 1821 års Redogörelse, hvarom sistnämnde Utskott för 'sin del nu éndäst åberopar dess derom aflåtné särskildta Betänkande, yppade anledningar, soth de af. BevillnlngsUtskotiet här ofvan åberopade skäl, anse sig böra till Riksens Höglofl. Ständers 'upplasta pröfning hemställa, om icke vid åtagandet af denna afgift bör, såsom derifrån skiljaktig^ vilkor föreslås: 1:0 Att en årlig afgift skall intill hästa Riksdag utgöras af hvarje Mantalsskrifven person, för att, \ . g en orri S lars - U ts k o 11 e ts Betan landen. genom Curhusens bibehållande, bidraga till den veneriska smittans hämmande och utrotande. s:ö