Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
», Borås, poste restante. [3j S e hit! Ett ungt, bildadt och anspråkslöst fruntimmer med goda kunskaper i franska och tyska språken, af hvilka det senare flytande talas, önskar med första plats i aktningsvärd familj såsom sällskap, lektris eller skrifbiträde. Den sökande är något musikalisk (sång), är villig att deltaga i husliga göromål samt, om barn finnas, vara dem behjelplig med deras hemlexor. Ingen lön önskas, blott att få vara medlem af familjen. Svar till » Elsa » motses med tacksamhet å Fredrika-BremerFörbundets byrå, Stockholm, der vidare upplysningar meddelas. (G. 8) [1] F r å g o r. O — n. Victoria Svar. Jhrma. &lt;g. p Cornberg Urf abrikör STOCKHOLM 14 Gustaf Adolfs D o k t o r A. Eva. A. S. Annie Berg. Bed-. [297] M e t e r t a b e l l k o r t i plånboksformat, omfattande de 4 afdelningarne af Metersystemet, med så väl förvandlingssom prisberäkningstabeller, hvarå äfven kan anbringas tryck af firma, affär m. m., utgifna af undertecknad, säljas med påtryckt firma etc. eller detalj priset (5 öre) till netto kr. 20 och u t a n kr. Dubbla kort kr. 30 och 2 2; vid större parti betydlig rabatt. Order emot remissa utföres genast. Prof gratis mot porto. Eng. Forsman, [4] Stockholm. P o e m a f Annie Berg. — Krafter i det tysta. E n nyårsbetraktelse af J. N — g. A f fru M. Lundell. A f Clara Smitt. A f En gourmet. A f Georg Nordensvan. Matlagning. — Inläggningar. — B a k n i n g. — T v ä t t e n. — H u s k u r e r. — Frågor. — Svar. — Breflåda. förfärdigar reformerade underkläder. Biblioteksgatan 26 Stockholm. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. Ständigt lager af Flyglar från Blüthner och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker.
Dessa fördelar hos det fasta försvaret hvilade naturligtvis på den enkla omständighet, att en fästning kan bära pjeser af hvilken kaliber som helst och så 108 Bil. N:o B a. till Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o 1. om Statsverket. 1865. konstrueras och förses med så stark jernbeklädnad, att dess eld icke kan tystas af ett fartyg, hvarjemte den fasta ställningen i en kasemat eller på en fästnings vallgång och den jemförelsevis större lätthet, hvarmed äfven de svåraste pjeser der kunna serveras, gjorde fästningens eld vida säkrare än den från ett fartyg, hvars bepansring dessutom alltid måste vara beroende af bärigheten och förmågan att hålla sjön, hvilka egenskaper icke finge frestas utöfver vissa gränser. Det vore ock i naturlig följd häraf, som den relativa öfvervigten hos fästningar i striden med bepansrade fartyg är gradvis stigande i förhållande till den alltjemt tilltagande grofleken hos bestyckningen. I öfverensstämmelse med dessa åsigter och erfarenheter vore de till Kongl. Maj:ts pröfning nu ötverlemnade förslagen uppgjorda afseende att sätta sjöförsvaret vid Waxholm och Carlskrona uti tidsenligt skick, så vidt detta försvar rörer befästningar i sammanhang med de stängningslinier, som å begge dessa ställen redan funnos färdiga och tillreds att när som helst kunna utläggas. Hvad angick befästningar till lands, så hade de sista krigshändelserna i Europa likaledes lemnat fakta, som väl förtjenade den största uppmärksamhet vid ordnandet af detta försvar. De kunde innefattas uti tvänne väsendtlig vilkor vid konstruerandet af hvarje landfäste, nemligen att dervid väl sörja för garnisonens säkerhet och skydd mot den fiendtliga elden — helst sedan denna i så väsentlig mån består af sprängprojektiler — så väl hvad logementer beträffar, som väl skyddande förbindelser; samt att genom bepansringar och jordverk likaledes i det längsta söka bibehålla fästningens bestyckning i verksamhet.
Beträffande förra anmärkningen är väl sannt, att, på sätt Utskottet jemväl här ofvan nämnt, hvarken den äldre Stadslagen eller 1734 års lag gjort någon skillnad mellan ärfd eller förvärfd, lös eller fast stadsegendom; och deLta kunde hafva goda skäl för sig under de tider, då stadsfastigheterne i allmänhet voro af ringa värde och derjemte lätt förstörbara, isynnerhet genom eld. Men förhållandet är numera betydligen förändrad t; i de större städerna bygges nu merendels af sten, och de min - 16 Lag-Utskoltels BetänkandeN\o 82. dre hafva blifvit så rikligen donerade med jord, att denna ofta utgör fastighetens förnämsta värde. Lägger man nu härtill sednare tiders brandförsäkringsinrättningar, som åt en i bebyggd stadsfastighet nedlagd förmögenhet gifva nära nog samma ovansklighet, som jordegendomen medför, och hvarpå det säkraste beviset är, att den förra, ej mindre än den sednare, gäller såsom fullgodt hypothek för lemnade försträckningar; så kan Utskottet ej inse något giltigt skäl, hvarföre man, så framt man eljest erkänner den förut omförmälda grundsatsen för testamentsrätten, eller att hvad som blifvit ärfdt bör åt lagliga arfvingar bevaras, skulle från denna kategori utesluta en ärfd stadsfastighet, som ofta kan uppgå till ett ganska betydligt värde, under det man gifver arfvejordens hela helgd åt den obetydligaste lägenhet på landet, der åbyggnaden likaledes kan innefatta det förnämsta värdet, såsom vid vattenverk och dylika anläggningar. Dessutom bör älven erinras, att Utskottets åsigt i denna del ingalunda innebär någon nyhet; ty skillnad emellan ärfd och förvärfd stadsfastighet har redan alltsedan 1762 års Förordning varit i lagen införd, ehuru man gjort stadgandet derom helt och hållet illusoriskt genom underlåtenheten att tillika föreskrifva surrogeringsskyldighet.
Detta bör dock, enl. mitt förmenande, icke antagas såsom något giltigt skäl för bans förslag, ty jag skulle tro att ändamålet med R. o. Ad:s sammanträdande härstädes icke är att så fort som möjligt åter härifrån afresa. Oktober månad är för öfrigt, såsom vi litet hvar veta, en af de vigtigaste månader för landlmannen, så väl för afslutande af ännu återstående landlbruks-göromål, som för den under samma månad infallande folkflyttningen. På dessa skäl får jag för min del hemställa, att vi, framgent så väl som hittills, måtte få räkna d. 15 Nov. såsom dagen för Riksdagens öpnande. Remitterades till Exped.Utsk. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Gr. Mörner, Carl, StatsUtskrs d. 1 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. M 49, ang:de Riksg:s-Kont:s befrielse frän skyldigheten att erlägga postporto för emottagna fribref samt betala arfvoden för detta verks posträkningar. Föredrogs StatsUtskrs d. 1 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. JVs 50, i anledn. af väckt motion om förbättring af soldaternes vid Södermanlands Reg:te löneförmåner. Hr Wästfelt, Otto Wilh.: Jag anhåller att först få till besvarande uptaga det i början af StatsUtsk:s nu föredragna Betänk. gjorda påstående, att jag i min motion skulle sagt, att den åt soldaterne vid Södermanlands Reg:te såsom en del af årslönen anvisade kronotionde-spanmål, i följd af K. M:s Nåd.
Ilegeln bör derföre vara, att vid frivillig cessionsansökning personen får vara på fri fot, åtminstone mot personlig borgen, intill dess undersökning om hans förhållande egt rum, så vidt ej särskilda graverande omständigheter emot honom förekomma, hvilkas pröfning heror på domstolens afgörande. 2:o att undersökning om gäldenärens förhållande fördröjes under fortsatt presumlion om hans brottslighet, så att hans frihet och heder alltför länge hotas. Utan tvifvel är det en det allmännas ovilkorliga fordran, att brott, begångne af insolvente debitorer, skola beifras och bestraffas. Men att derföre handla efter den Eresumlion, att alla insolvente gäldenärer äro brottslige, kan svårligen försvaras, varken såsom rött eller klokt. Den redlige, men olycklige, gäldenärens ovilkorliga rättsanspråk måste vara, att, så skyndsamt och noggrannt som sig göra låter, få sitt handlingssätt, sina böcker och öfriga handlingar undersökta, på det att hans heder måtte framstå ofläckad af en kränkande presumtion utur den i alla fall hårda pröfningen; och klokheten fordrar denna skyndsamma granskning, såsom en uppmuntringsåtgärd till ett redligt och tidigt egendoms-afträdande. Den Fransyska lagen talar väl flerestädes om en sådan skyndsam undersökning, men det tydliga positiva stadgandet derför, och i sammanhang dermed för gransk ningens verkställighet, saknas. Denna lucka bör, vid den här föreslagna tillämpningen af Franska konkurslagen, fyllas, lika mycket i allmänna moralens, som i den enskilda välfärdens intresse. 3:o alt lagen icke medgifver afskrifning af skulden, huru många och stora och omöjliga att förutse och afböja, förlusterna och olyckorna än varit. Uti motiverna till lagen ordas mycket om en rättmätig mildhet, men tillämpningen deraf har undsluppit redaktionen. Måhända har också begreppet i denna del icke varit fullkomligen klarnadt, ty frågan är här egentligen icke om mildhet och nåd, utan om rätt. Den lyder helt enkelt: har en redlig, men af motgångar förföljd, gäldenär rätt att fordra afskrifning och befrielse från sin gäld?
Styrelsen som uppgjort planen till dessa ritningar, hvilka jemte behörigt kostnadsförslag till Kongl. Majit öfverlemnats, har lyckats att få ritningarne i öfrigt utförda af Danmarks utmärkte Arkitekt Professor Meldal; och har kostnadsförslaget blifvit utarbetadt af en skicklig byggmästare i orten. Planen för denna stora byggnad afser: l:o. Undvikande af all onödig transport emellan olika hus och inom hus, så att grödan, en gång under tak, ej sedermera i och för tröskning och utfodring skall behöfva transporteras under bar himmel och utsättas för regn och blåst. 2:o. Att all utfodring utgår från ett enda ställe, vågen, och derifrån med lätthet kan fördelas i de olika husen. 3:o. Att byggnadens olika delar gifva skydd åt hvarandra och mellan sig bilda öppna vål skyddade gårdar, på hvilka djuren äfven vintertiden kunna hemta frisk luft och rörelse. 4:o. Att alla boskapshusen åro så ordnade att de ej åro utsatta för kalla vindar. 5:o. Att transporten af gödseln till de stora gödselbehållarne år beqväm och att de sistnämnda erhålla ett skyddadt låge. 6:o. Att god plats för sjukstallar, dissektionssal och operationssal m. m, som höra till veterinårafdelningen, äfven erhålles; och slutligen 7:o. Att hela denna byggnad, jemte sina gårdar, med lätthet kan stångas så vål för obehöriga besökande som ock för kalla vindar. Styrelsen år förvissad derom att dessa byggnader åro tilltagna i den skala, att de skola för en lång tid blifva tillräckliga för egendomens behof, och att den uppgjorda planen skall medföra mer ån vanliga fördelar. Deremot torde vid blifvande utförande åtskilligt, i detalj kunna ordnas på ett åndamålsenligare sått, enär Styrelsen ej ansett sig åt detaljerna böra egna ali uppmärksamhet för ån medel till hela byggnadsföretagets utförande blifvit beviljade.
Å. 296. VIII. U. 297. A. 331. E. 344- IX.'271. — W:o 43- i fråga om anslag af allmänna medel till bevarandet af Kyrkoruiner vid Wisby. V. B. 186. A. 29g. — N;o 44. i frågan 0111 Wålbergs fästningsbyggnaders användande till Correctionshus. V. B. 186. — N:o 45. i frågan om hegardt anslag till uppförande af Curhusoch Lazarettsbyggnad i Skellefteå, m. m. V. B. 186. A. 399. W:o 46, ' frågan om uppförandet af Magasinshus vid Mörbylånga Köping och i Strömstad. V. B. 186. A. 29g. VIII. U. 297. A. 33o. — N:o 47- ' anledning af väckt motion om anslag för underhållet af Långebro vid Christianstad, V. B. 186. A. 33o. — N:o 48. i fråga om rättighet för FungGevaldiger att, under fångtransport begagna serskild ridhäst. V. B. 186. A. 299. ( ,9° ) StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 49' i anledning af Herr Trolins motion om anslag af Statsmedlen till en brobyggnad öfver sundet emellan Sigtuna och Steninge-landet. V. B. 186. A. 29g. — N:o 5o. i anledning af väckt fråga om årligt anslag åt Loka Hälsobrun. Y. B. 186. A. 29g. — N:o 5i. i anledning af väckt fråga om anslag till inköp af vissa exemplar utaf den nya upplagan af Tunelds Geografi. V. B. 186. A. 299. — N:o 52. i frågan om Medelpads inbyggares befrielse ifrån underhållandet af Länshäktet.
Dock bör en efter Cour# motsvarande deposition af sådane metaller i Banken göras, förr än ytterligare disposition å samma creditiv kan äga rum, samt äfven iagttagas att icke för mer än sorn motsvarar en million i Sedlar för hvarje år, myntbara metaller till liqvid på detts Creditiv må af Banken emottagas, derest icke iefvereringsn skulle kunna ske till ett Cours-förhållande af 100 ä 96 sk. eller derunder, i hvilket fall BancoStyrelsen äger emottaga allt hvad Kongk Maj:t i Nåder kan erbjuda eller enskildte per* söner skulle vilja til! Banken aflemna; kommandes dispositionen af ifrågavarande Creditiv, att den 1 Julli detta år vidtaga, samt att derefter årligen beräknas intill och msd samma tid det år, dä nästa Riksdag iafailer. Den 10 Juni i e. m. < 10:0 Frlgan om det i denna punct af Utskotten föreslagne skiljemynt i Silfver af2 och 4 skillings-stycken, ansågs böra hvila intill nästa Riksdag, it:o Koppar-skiljemynt präglas och utgifves till sådant intrinsekt värde, att, af ett skeppund Koppar, präglas 166 R:dr 32 sk. Banco» Sedlar. 12:0 Tolfte puncten ansågs böra förfalla. 13:0 StatsVerkets Finance-väsende skall Icke i någon måtto med Bankens vidare sammanblanda?, men liqviderne till Stats-skuldens afbördande orubbligen fortgå efter de beslut Riksens Ständer vid denna Riksdag fatta. 14:0 Begagnandet af RiksgäldsContoirets Credit på Banken, blir beroende af RiksgäldsSedlarnes indragning, el att den samfälta Se-i delstocken balancerar under förbehåll tillika, att RiksgäldsSediarne icke må ökas utöfver det vid sednaste Riksdag fastställdte imxhni-belopp, dock under åberopande föröfrigt af Ridderskap pets och Adelns beslut rörande FilialDisconternes utredning. Om hvilket allt de öfriga Respective Riks* Stånden skulle vänligen underrättas.
Förslag an g: de ansvarighet för Statsrädsledamöter, sorn Riksstyrelsen föra. Regeringsformen. § 39. Vill Konungen befatte Sig ej med rikets styrelse eller med den Konungsliga maktens utöfning, så länge Han —■ Konungens frånvaro, Styrelsen i Hans namn, med all den makt, som denna Reg.F. Konungen tillägger, och under de särskilda ledamöternas ansvarighet för rådslag och contrasignation, på sätt 38, 106 och io~j §§ stadga; dock må Statsrådet icke Adligt stånd, eller Friherrlig eller Greflig värdighet eller Riddarordnar tilldela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Statsrådet dertill förordnar. § 40. Blifver Konungen så sjuk, att lian icke regeringsärendena vårdar, före Statsrådet styrelsen, på det sätt, som i föregående § bestämmes. § 41. Konungen vare myndig vid fyllda aderton år. Dör Konungen innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres styrelsen af Statsrådet, pä sätt 3g § stadgar, intilldess R. St. sammankommit. och den förmyndarestyrelse, R. St. förordna, Regeringen tilllrädt. § 42. Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätten till riket räknas, på manliga sidan utginge, dä före äfven Statsrådet Styrelsen, på sätt 3g § säger, intilldess R. St. sammankommit och ett nytt Konungahus utkorat samt den valde Konungen § 43. lia perioden. Går Konungen i fält, särskildt nämner, att föra Styrelsen i de mål, Konungen föreskrifver; hvarvid Statsrådets ledamöter vare underkastade det ansvar, som 38, 106 och io~j §§ stadga. § 91. I den händelse, att Konungen hvilken de nyttigast linna. Hr F alira:us, Olof Immanuel:
Så t. ex. scenen med hofmannen före audiensen hos Gustaf. Författaren erkänner sjelf, att han mera infört den för att ge uttryck åt i stycket inlagda än till dess egen handling börande tankar, för att håna de * underklasskänslor », som en gång ansatte honom då han satt bland ordonnans-gardisterna i Karl XV: s tambur och väntade på företräde. » En sak, som emellertid, trots koncentrationen, är rikare utförd i den senare upplagan än i den förra, är skildringen af förhållandet mellan Olof och Kristina. Detta märkes bäst i den stora scenen mellan dem i tredje akten. Här blir det vida klarare belyst i den versifierade versionen än i den på prosa. Det är, som Strindberg sjelf anmärkt, nya känslor som besjälat honom. Han har sjelf känt kärlekens allmakt och kan derför äfven skildra den sannare och djupare än förr. Denna scen är i första upplagan alls ej af samma betydelse som i den senare för skildringen af förhållandet mellan Olof och Kristina. Detta träder här mera i takgrunden, och teckningen af det är på långt när ej så saftig och personlig som i den andra versionen * Scenen är temligen torr och afbrytes snart deraf, att Kristina efter en stund får se Olofs mor komma utanför på gatan. I första upplagan har författaren mera teoretiserat öfver ämnet och velat i schematisk bild antyda, att qvinnan ej bör försöka tränga sig in i mannens tankar, som hon ej förstår, eller tro, att hon är hans like därför, att hon, tack vare hans sinlighet, ibland kan beherska honom. I den senare upplagan, sedan författaren sjelf känt en verklig kärleks makt, har han, inspirerad häraf, con amore kunnat skildra Olof gripen af den, men äfven visat, att hustrun ej får fordra, att mannen först af allt skall vara älskare, ty då drar hon ned honom och fjärmar honom ' från hans mål. Scenen blir, så fattad, både mycket mera poetisk och at vida mer djupt och allmänmänskligt psykologiskt innehåll än i första upplagan med dess teoretiska ensidighet. Skall man efter kompositionen falla ett omdöme om de båda upplagornas företräden och fel, så torde af hvad vi sagt framgå, att i rent tekniskt hänseende den versifierade upplagan står främst såsom varande den mest koncentrerade.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sisth April meddeldte Betänkande, angående yrkadt antagande af LagCo. nmittéens förslag till RåttegångsBalk, samt Sen 7 jidit e. m. 345 om ofientlighet vid Domstolar och ^PoliceKamrar, Af den 26 fiftlidne Junii: I anledning af väckt fråga, angående förändrad praescriptions-tid för Kronan, i afseende på anmärknings-kraf emot sårkildte personer och redogörare. Fran Allmänna Befvärsoch OeconomieUtjkotteti Af den 26 fiftlidne Juniil N:o 126, I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående medel till befordrande af Gymnastiske öfningar. Ut supra. Sf D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 21 sistlidne Junii uuder N;o afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 sistlidne Maji meddeldte Betänkande, om AfkortningsLångdernes öfver JyronoUtskylderne ingifvande till Hå« radsRätterne; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till hapdljngarne. fJt supra. 346 Den 7 Julii e. m. i Högloflige Riddersbapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 10 om aftonen. ' 1 In fidem Protocolli O. y. Lagerheim, Thorsdagen den i o Juli i. Plenum kl. g förmiddagen. Öppnades Herrar Electorers lista till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos följande Herrar hafva blifvit utsedde till Ledamöter i Stats UtJKottet: Efter Herr Lagerhjelm, Pehr; N:o 54. Friherre von Ungern Sternberg, Mathias Alexander. Bevillnings Utskottet: Efter Herr Sjöcrona, Corn.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och som, beträffande första puncten eller Utskottets tillstyrkan: att de nyligen utfärdade föreskrifterne mot glasoch porcellaineförares samt smideshandlares kringstrykande icke mätte vidare inskränkas, någon anmärkning dervid icke blifvit gjord, så får Utskottet i detta afseende åberopa , hvad Betänkandet innehåller. Hvad dernäst angår frågan, om tillåtelse för dem af allmogen, som äro bosatte, att idka gårdfarihandel med glas, porcellaine och smide; si, och då det lärer vara ostridigt, att en friare handel dermed skulla för allmogen vara fördelaktig, och afsigten med förbudet, att under resor från och lill gård försälja förenämnde tillverkningar, endast är att förekomma lösa och Eesv. och Ekon. Utsk, Eetänkanden. 1523 vanfrejdade personers kringstrykande, men icke att betaga den besutna allmogen en skälig förmån, tror Utskottet sig icke böra frångå sin i Betänkandet framställda tillstyrkan om medgifvandet af en sådan tillåtelse. Beträffande slutligen Utskottets tillägg, ätt bofaste landtman må uti hela riket afyttra sina egna producter och tillverkningar, vill Utskottet vördsamt hafva fästat Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet derpå, att detta är ett ämne, hvaröfver Riksens Höglofl. Ständer, i anledning af Dagöch Ekonomiutskottens, under N:o 124 och 216, afgifne Betänkanden, rörande näringsfriheten, nu mera redan fattat deras beslut; hvadan således frågan om förenämnde tillägg lärer förfalla. Dock öfverlemnas detta, jemte någre Ledamöters reservation, till Riksens Höglofl. Ständers egen ompröfning, med vördsam anmälan, det Betänkandet blifvit bifallet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, afslaget af Högv. PresteStåndet samt förkastadt af Yällofl. BorgareStåndet.
D&amp; vor0 planer uppgjorda för en sj ukviirdsbazar och filialer för nödhj alpskomitén grundade. Författarinnans sammanträffande med Abraham Lincoln, då hon i November 1862 i kommissionens ärenden Besdcte Washington kan vara af intresse. Det var den tidpunkt i kriget d&amp; folkets mod och tålamod sattes 13 % det högsta prof. Armén var overksam, till en del genom de våldsamma höstregnen, till en del genom general Mc Clellans politik eller o h - slutsamhet. Tidningarne voro uppfylda af motsägande underrättelser, än ' hotade rebellerna Washingtonn, an " hade de besatt en flod och tagit unionens förrådn o. s. v. Idel nedslhende meddelanden. Trupperna ledo grymt af sumpfeber, daliga lägerplatser, skörbjugg och va.nvård. Permission gafs af de uttröttade officerarne, s&amp; att landet ofversvämmades af krigsfolk. Oaktadt desertörer nästan dagligen skötos, deserterade man ändå, t y fiiltlifvet var outhärdligt. Rebellerna vunno beständigt nya fördelar, sakernas tillstånd ar ytterst nedslående. " Jag undrar om Mc Clellan ämnar företaga nAgontingn, sade Mr Lincoln en dag till en van. ' Jag skidle önska att Iiina arm6n af honom en dag eller två. ' nV&amp;ra hjärtan nästan stannade inom oss, d&amp; vi hörde d m ovilja som öppet uttaladesn, säger förf. " 1 Vestern kunde man icke utan fara uttala rebelliska sympatier, och der hade vi en oföränderlig tro pH att Unionen skulle segra utan att * förlora en enda stat. " Presidenten hade utsatt en tidig timma för r&amp;rt emottagande. J a g skall aldrig förgata den förskräckelse hans utseende ingaf oss. Hans ansigte sllg icke mera spöklikt och tardt ut, dal han låg i sin kista, an på denna aldrig förgätna afton. Hans inåt vända blick och hans nastan vacklande gång liknade en människas, som g&amp;r i sömnen. Han syntes bokstafligen digna under sina bekymmer.
Ådagalägger han dervid arbetsamhet i förening med förbättrade tänkesätt, lemnäs honom tillstånd, att aibeta i de verkstäder, dng. inr, af ett allm, Arb. och Correctionsh. m.m. 113 verkstäder, der andra fångar, som gjort lika framsteg på sedlighetens bana , sysselsättas, dock under förbud, att yttra ett enda ord , som icke nödvändigt erfordras för arbetets förrättande. Dessa fångar äta tillsammans, under det en af dem tourvis läser en religiös afhandling. Morgonoch afton boner förrättas samfällt. Detta är andra steget. Den af tångarne, som missbrukar den vunna tillåtelsen, att vara tillsammans, vare sig genom onödigt tal, trätor och svordomar, eller genom annan osedlighet och olydnad, varnas en gång af Vaktmästaren, som har uppsigten öfver verkstaden, men om något dermed icke uträttas, återföres den felaktige först till ensligheten och , der detta ej hjelper, till arrest i mörkt rum. Kroppsstraff får ej under annat villkor användas, än dä uppror eller grofva brott sådant oundvikligen påkalla. ar fången framhärdat i lydnad och arbetsamhet i den 2:dra graden, lemnäs honom inträde i verkstäder, der ett anständigt tal är tillätet; men minsta afvikelse från föreskriften härom straffas med återförande till ensligheten. Detta är j:dje steget. För hvardera af dessa grader är en särskild spisordning af mer eller mindre starka födoämnen faststäld , hvilken blifvit lämpad efter fångens behof deraf, såsom sysselsatt med arbete, eller instängd i ensligt rum utan sysselsättning, hvarigenom man äfven låtit omständigheten af fångens underhåll medverka till det gemensamma ändamålet: kufvandel af fångens böjelser. Eih. t. Riks St, Prot, l. Sartfl, JU* Enni, 8 M 4 Äng. inr. af ett allm.