Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 6'6. 41 Enligt hvad ofvan blifvit ur Statsråds-protokollet meddeladt, är det pedagogien i Sköfde nu anvisade belopp för andra pedagogiers ökade behof afsedt, men då i nämnda belopp jemväl ingår 184 kubikfot indelt spanmål, som vid sådant förhållande icke lämpligen bör under förevarande anslag qvarstå, föranlåtes Utskottet hemställa, d) att, jemte det qvantiteten af den för pedagogierna uppförda indelta spanmål minskas med 184 kubikfot, som således till Statsverket indragas, det kontanta anslaget må med motsvarande belopp, 368 R:dr, förhöjas. Folkskolorna. 66:o. Beträffande Seminarierna för folkskolelärares och lärarinnors bildande, hvilka läroanstalter hitintills varit till antalet tretton för hela riket, men med lärarekrafter och undervisningsmateriel endast svagt försedda, så hemställde Rikets sednast församlade Ständer i underdånig skrifvelse den 21 November 1863, dels att dessa läroanstalter skulle utvidgas och förses med tillräckligt antal lärare, dervid Rikets Ständer beräknat årliga kostnaden för ett fullständigt seminarium för folkskolelärare till något mer än 11,000 R:dr och för ett för lärarinnor, der lärjungarnes antal antagligen blefve mera inskränkt, till något mindre än nämnda summa, dels ock att seminariernas antal skulle förminskas och endast fem för manliga och ett för qvinliga lärjungar, eller tillsammans sex, bibehållas och utvidgas. Då antalet manliga lärjungar vid seminarierna under de sednaste åren utgjort mellan 300 och 400, och 100 lärjungar beräknades kunna vid hvarje seminarium med framgång undervisas, ansåges fern seminarier för sådana lärjungar kunna motsvara behofvet, äfven om lärjungarnes antal, i anseende till lärokursens ökade längd, komme att stiga till 500, och då de qvinliga lärjungarnes antal i hela riket ej uppgått till mer än omkring 60, syntes ett seminarium för dessa för närvarande vara tillfyllest.
V 40 a. a. | 40 a. a. V 40 a. a. V 40 Sjette Hufvudtiteln, se Hufvudtitel Sjette. Sjunde Hafvudtiteln, se Hufvudtitel Sjunde. Sjöbohm, Capitain; se Anmälan 196. Sjö-expeditioner för handelns skyddande , se • Handelsoch Sjöfartsfonden. Sjöfolk, om utsökningar af fordringar för meddelade förskott tiil deras hemförskaffande , 4 1 96 16 b. i 40 b. } 40 i 40 b. V 40 Sjömagten , dess försättande i behörigt skick för handelns tryggande 8 — 136 13 b. i 41 b. 41 b. i 41 b. V 41 Sjömanna-Sällskapet, om anslag åt detsamma till befordrande af de med Sällskapet afsedda ändamål 4 1 253 3 å. T £ n CfC X ~ rx. b! > 2 a n co ö C. r~ u: cTö Rits-Ståndens Beslut. ^7 71 pr I 2-1 — fl JQ M Jr C T) yr “ —r> — <1 c_ ' 1 s. T 7 ° rz £ 33 2 Adeln. Standet. Standel. Ståndet. l\:o V Sjömärken, deras förtydligande; se Anslag för en gång, f). b. 15 ^0 Sjö Officer, om Domsrätt i mal rörande , , 7 2 15 12 b. V 41 b. 14 10 b. 11 40 Sjöstedt, C. GSe £ttei gift. Sjöstedtska egendomen, se Anmälan 102, 180.
För sådane idkare af bergsoell jordbruk, som icke ega den egendom, de bruka, bar Utskottet dock trott sig böra föreslå ett direct afseende på den legda egendomens storlek. Den större lättheten att direct uppskatta denna, ån inkomsten, har bestämt Utskottet till detta undantag i method — lör att så mycket båttre kunna fasthålla grundsatsen. Att Utskottet, till grund för den på inkomst direct byggda valrätten, lagt en högre inkomst, ån den, som kan påräknas af sådan fast egendom, som ger egaren ett motsvarande röstetal, skall åtminstone icke utur conservaiiv synpunkt klandras; och Utskottet har, hvad angår det. minimum, som hår skulle antagas, fruktat att genom dess nedsättning utsträcka val-rätten till personer, hvilka, utan skicklighet och erfarenhet, vilja på egen hand försöka sin lycka och torde vara allt för benägna att med Statens välfärd anställa dylika försök, som med sin egen. Samma fruktan har ock föranledt det tillägg, att dessa yrken först efter en viss tids förlopp gifva sina idkare val-rått, ett villkor, som i Öfrigt endast år en utvidgning af den regel, som Riksdags-Ordningen i4 mom. 6 innehåller, hvarigenom hvad förut i samma j|j mom. i och 5 för valbarheten var stadgadt, redan blifvit på val-rätten låmpadt. Bildning, använd i offentlig tjenst, berättigar för närvarande blott en enda Embetsmanna-class att välja Riksdagsmän. Den utsträckning, Utskottet föreslagit, torde derföre behöfva rättfärdigas. Utskottet, som med tillfredsställelse funnit sin mening i nära öfverensstämmelse med JBrödra-Rikets Grundlag, har dock icke sökt denna öfverensstämmelse. Det har sökt rättvisan, hvilken i Utskottets tanka bjuder, alt alla de, hvilka ingått i offentlig tjenst, böra i det afseende, hvarom hår år fråga, behandlas lika.
1245 Viel jemnförelsen och granskningen af dessa såmedelst fattade beslut, har Utskottet funnit Ståndens Utlåtanden, öfver alla momenterne, med undantag af ett enda, vara dels enhälligt, dels genom 3:ne Riks* Stånd bokstafligt sammanstämmande pluralitet så bestämde, att någon tvätydighet vid deras expedition efter grundlagarnes föreskrift icke fean uppstå. Det härifrån undantagne 3:dje Moment, rörer Torpares rättighet, att tillverka brännvin. Utskottet har föreslagit: att denna tilherkningsrättighet må tillerkännas så beskaffade torplägenheter, hvilka icke är o roterade, men likväl med särskild ränta till Kongl. Majit och Kronan belagde. Denna ordalydelse är af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Vällofl. BorgareStåndet efter bokstafven antagen. — Högv. PresteStåndet har deremot yttrat: att brännvinsbrän* ningsrättigheten må tillerkännas så beskaffade torplägenheter, hvilka med särskild ränta till Kongl. Majit och Kronan äro belagde, de må vara roterade eller icke\ och Hederv. BondeStåndet: att denna rättighet må tillkomma sådane torplägenhet ter, som äro antingen belagde mecl särskild ränta till Kongl. Majit och Kronan, eller ock roterade. Då 1815 års Författning bjuder, att rättighet till brännvinsbränning åtföljer vissa lägenheter, efter det mantal, för hvilket 1246 Besv. och JLhon, Utsli. Bctilnkariderii de uti extra roteringen deltaga, och Respective Stånden nu enhälligt ansett denna rättighet Böra utsträckas tili torp, som ära med särskild ränta belagde, så lärer väl icke finnas någon hufvudsaklig skilnad uti besluten, då det troligen icke lärer någorstädes varit meningen, att utesluta sådane torpare, om de finnas, hvilka äro extra roterade, utan att erlägga särskild ränta; eller att sjelfva extra roteringen skulle göra inskränkning uti bränningsrät tig heten.
Ä Södra Försörjnings-Inrättningen voro under år 1860 intagne 187 män och 147 qvinnor, eller tillsammans 334 hjon, deraf 148 från Inrättningen åter utgingo och 37 afledo. Försörjningshjonen hafva jemväl, i mån af hvars och ens förmåga, blifvit med arbete sysselsatte; men då, efter afdrag af influten arbetsförtjenst, Försörjnings-Inrättningens underhållskost - Stockholms stad. Norra Försörjnings-Inrättningen. 33 nåd sagde år uppgick till 14,658 R:dr 77 öre vid ett medeltal af lil försörjningshjon om dagen, visar det sig, att fattigvårdens utgift för hvarje dylikt hjon besteg sig till 132 R:dr 0 öre. Den nya Inrättning, som, under benämning af Stockholms stads Norra Försörjningsoch Arbetsinrättning, blifvit å Kungsholmen anordnad för Storkyrkooch de fem norra församlingarnes försörjningshjon, till ett beräknadt antal af 450, äfvensom för cirka 150 arbetshjon, är ställd under en särskild Direktion, bestående af en Ordförande, som af Stads-Nämnden utses för tre år i sender, saint sex ledamöter, i stadgad ordning valde af förenämnde församlingars Fattigvårds-Styrelser. Direktionen har sig till biträde en Syssloman, såsom Inrättningens Föreståndare, och nödig betjening, hvarjemte vid Inrättningen äro anställde, bland andra, en Läkare för de sjukas vård och en Prestman för hjonens själavård och för gudstjensts hållande en gång hvarje sönoch helgedag samt i allmänhet för de presterliga förrättningar, som inom Inrättningen kunna förekomma. I afseende å förvaltningen af denna Inrättning, hvilken utgöres af en Försörjnings-afdelning för ifrågavarande sex församlingar och en Arbets-afdelning, gemensam för hela hufvudstaden, har Stads-Nämnden föreskrifvit, bland annat, att hjon af olika kön skola inom
Man kan inte så hastigt bestorma en provins-fröken, som äntra ett krigsskepp. Våra skönheter i Stockholm äro inte så skygga; men de äska mera tid. Andra dagen hade jag vågat några ord om min kärlek; men som hennes svägerska inte lemCAPTÉN. BARON. CAPTÉN. BARON. CAPTÉN. BARON. CAPTÉN. 302 nade henne, kunde jag ej så lifligt uttrycka min kärlek som jag önskade. De der svägerskorna äro ofta ledsamma. Det är så besvärligt att ha en tredje närvarande. Hon syntes ej vara mig emot, och fast Fröken ej svarade mig annat än med leende, så var svägerskan så god att gifva mig hopp. Det var en rar svägerska. Hennes namn bör skrifvas med guldbokstäfver i Medevis historia. Som jag såg mig af henne gynnad, och jag inte kunde säga hvad jag ville, så trodde jag att ett bref skulle göra min sak bättre. Jag skref då och gaf det åt svägerskan. Och det hrefvet var fullt af lågor, af brinnande kärlek, af beständig dyrkan? Det har säkert gjort stort intryck. Jag begärde hennes hand och hennes hjerta; och som jag såg mig gynnad af svägerskan, så medföljde ett bref till henne, att tillvinna mig hennes godhet. De blefvo nådigt emottagna? BARON. CAPTÉN. BARON skrattande. CAPTÉN. BARON. CAPTÉN. BARON. 303 Vid middagsmåltiden satt jag bredvid svägerskan, och under bordet gaf jag henne brefven. Du sölade minsann inte. Ena afton anländ, strax kär, bekant om morgon, om eftermiddagen framkasta kärleksord, andra middagen smyga kärleksbref: det är som en sjöman att framföra sin kärlek... Det går hastigt. Ja; men inte lyckligt. CAPTÉN. BARON. BARON. CAPTÉN. Svägerskan hade betänkt sig. Du lär ha fått brefven obrutna tillbaka? Nej, jag fick om en half timme af Fröken ett svar fullt af godhet, och som uppfyllde mitt hjerta med hopp; men det varade icke länge. Hon lär endast ha velat skämta.
CommerceCollegium blifvit anförde, nemligen: att förbud lättare vidmagthålles, emedan varan anklagar sig sjelf hvarest hon finnes; då deremot den lullförsnillade varan är fri, när den kommit inom rikets gräns; att någon säkerhet icke finnes uti slämplingen, emedan stämplar kunna förfalskas , och öfverenskommelse emellan Tullförsnillaren och Tullbetjente vore lätt; och att, då mera varor inkomma, än som kunna förbrukas, skola de säljas till underpris och Fabrikerna derigenom förstöras ; hvaremot General-Tull-Slyrelsen, på anförde grunder, afstyrkt alla directa förbud, äfvensom den ende hos Kongl. CommerceCollegium hörde Handtverkaren ansett den föreslagna skydds-tullen mer än tillräckligen skydda hans näring.
Utskrapa dem utu de lefvandes bok; att de med de rättfärdiga icke uppskrefne varda. Men jag är elände, och hafver ondt; Gud, din hjelp beskydde mig. Jag vill lofva Guds Namn med en viso, och vill högeliga ära honom med tacksägelse. Det skall bättre täckas Herranom, än en stut, den horn och klöfvar hafver. De elände se det, och glädja sig; och de som Gud söka, dem skall hjertat lefva. Ty Herren hörer de fattiga, och föraktar icke sina fångna. Honom lofve himmelen, jorden och hafvet, och allt det deruti röres. Ty Gud skall hjelpa Zion, och bygga Juda städer; att man der bo skall, och besitta dem. Och hans tjenares säd skall ärfva dem; och de som hans Namn älska, skola blifva derinne. En Psalm Davids, till att föresjunga, till åminnelse. Skynda dig, Gud, till att frälsa mig; Herre, till att hjelpa mig. Skämme sig, och komme på skam, de som efter mine själ stå; vände tillrygga, och komme på skam, de mig ondt önska; Att de måtte på skam komma igen, som öfver mig ropa: Så, så. Fröjde, och glädje sig i dig, de som efter dig fråga; och de som dina salighet älska, säga alltid: Gud vare högeliga lofvad. Men jag är eländig och fattig; Gud, var snar till mig; ty du äst min hjelpare och förlossare; min Herre, fördröj icke. Herre, jag förtröstar uppå dig, låt mig aldrig på skam komma. Fräls mig genom dina rättfärdighet, och hjelp mig ut; böj din öron till mig, och hjelp mig. Var mig en stark tröst, dit jag alltid fly må, du som lofvat hafver att hjelpa mig; ty du äst min klippa och min borg. Min Gud, hjelp mig utu dens ogudaktigas hand, utu dens orättfärdigas och tyrannens hand. Ty du äst min tillflykt, Herre, Herre; mitt hopp allt ifrå minom ungdom.
Persson, att Husbehofsbränningen efter hans tanka icke borde inställas, men likväl en inskränkning i Pannerymden under go kannor stadgas: af Herr Mitander, att något Bränvinsförbud icke vore nödigt, men väl den inskränkning i Pannerymden, att äfven å de största Egendomar, af öfver, till och med 30,000 Rdrs värde, mer än 50 å 60 kannors Panna ej finge begagnas, och sedermera i proportion dertill å smärre Egendomar, dervid den nu utgående Bevillningen borde blifva bibehållen, men hela beloppet deraf fördelas på dem, som idkade Bränvinsbränning i förhållande till de begagnade BränvinsPannornas storlek. 20:0 Herr laurell har väl yttrat sin öfvertygelse om nyttan deraf, att Bränvinsbränningen icke inställesj men såsom laedel till förekommande af Bränningsrättighetens missbrukande föreslagit: 1:0 att afgiften för Bränvinspannor af öfver 50 kannors rymd ökas dubbelt för hvarje total: 2:0 tillåtelse för Städerna att efter deras Mantal få nyttja mindre Pannerymd än 50 kannor: 3:0 att Bränvinstillverkare vid ansenligt vite förbjödes att uppköpa Spannemål till Bränvinsbränning, hvartill endast Potatoes och andra tjenliga ämnen borde få användas: 4att utminutering och hemming af Bränvin så i Städerna som på Landet endast vissa timmar Eesv. och 'Ekon. Utsk. Ectllnkandcn.
Ecke hwilka bcräkninc;s - grunder Bränwins. asIstt-nr för Stockholm och Görheborg bör af Eder gsdtgöras. Utaf hwad harwid blifwit fullständigt upplyst och utredt, haswe Wi wal a ena sidan funnit att, enligt z §. g Mom af War i öfwerensstammelse med Riksens StanderS besiut, den Junii inia utfärdade Nädiga Kungörelse om Bränwinsbranningen i Riket, den andel i Branwins-afgisten som af Staderne Stockholm och Götheborg bort ukgöras, derest de, såsom de öfrige Städerne, ägt Bran, wins-tillwerkning utöfwa, nu deremot Eall af Eder erläggas utaf den winst, som kan erhallas dels af de fortfarande Krono-Brannerierna i samma Stader, dels genom Eder dispositionsrätt af Distillerings-friheten derstädes, hwilket ytterligare uti Rik, sens Ständers sednare underdåniga strifwelse blifwit bekräftadt, och att med olden andel i afgiften icke lärer kunna förstas den personela Bränwins.Be, winningen allena, utan äswen Parme,asgiften, ehuru den ej blifwit uttryckeligen nämnd; men det a andra sidan är nogsamt adagakagdt, att ett ordagrant tillämpande af Förordningens innehåll i fraga om Pannerymden, icke kan blifwa i werkställigheten förenligt med Riksens Sta adersd afsigt, eller för Magazins, sonden möjligt att utgöra; alitsa och da, såsom Stats - Beredningen jemwäl behörigen anmärkt - Den r? Julik.
Att så snart i något Utskott eit Betänkande, Protokolls-Utdrag eller Förklaring är upp»- Underdåniga Skrifve!ser. 315 satt och justeradt, bör detsamma med tillhörande Bilagor, genast utskrifvas ark för ark och i män af skrifningen?» fortgång, några ark efter haiid afsändas utan omväg till det Boktryckeri hvarest tryckningen af Utskottets Handlingar besörjes, 2. Att under samma tid ofördröjeligen utskrifves ett annat Exemplar, hvilket, forsett med underskrifter och Utskottets Secreterares intygande när Boktryckaren af det förra Exemplaret fatt del, afgår såsom Original till ExpeditionsUtskoitet för att begagnas vid det tryckta rättelsearkets genomläsning och förvaras ibland Utskottets Handlingar under Riksdagen samt bifogas dem vid deras aflemnande till Riddarhus Archivet för säkerhet i framtiden; hvarefter, af h arje färdigt tryckt ark, som innehåller något Utskotts Betänkande, Protokolls-Utdrag eller förklaring, genast genom Expeditinns-Utskottets försorg bör till hvardera af de Resp. Riks-Stånden sändas Ett Exemplar, åtföljdtalen utaf sistnämn. de Utskotts Secreterare bestyrkt förteckning på de i samma ark färdigtryckta fullständiga Handlingar, som sålunda till Riks-Stånden aflernnaS enl ige med de hos Expeditions-Utskottet förvarade Originaler. Uppl. och gotik, hos saint!, Riks-St. d. 25 Maj 181 S> Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om inskränkning i éxclusiva Privtlegiers meddelande. Sedan Riksens ötander vid 18<29 och 181$ 316 Zfnderddniga Skrif wetseri arens Riksdagar hos Eder Kong}.
28Kröyer och svensken Hagborg, men det är dock ijcke någon ovilkorligt obehaglig färgverkan, och i kännetecknande af personerna i den handling som framställes på duken samt i utförandet af de liflösa töremål, bland hvilka denna handling försiggår, är Fagerlin alt jämt samme samvetsgranne mästare. » En rival » är därpå det senaste bevis vi sett Mindre tillfredsställande är onekligen G. Ccderström i » Begrafning i Alsike », hvilken förefaller torr i färgen och något konventionel i hela framställningen. Denne konstnär, hvars senaste » Karl den tolftes likfärd » måste glädja alla konstälskare, emedan den taflan obestridligt är betydligt bättre målad än den ursprungliga, för hvilken konstnären fått alt för mycket loford, har synbarligen icke håg för sådana hvardagliga folklifsbilder, som hans nu utstälda tafla. Då ämnet var lemnadt åt hans eget godtfinnande, är det underligt, att konstnären icke valt något som mera öfverensstämmer med hans eget föreställningssätt om det företrädesvis måleriska. Gamla uniformer, sammet och plymer och med sådana följande märkliga figurer lifva honom, har man sett, och då är hans behandlingssätt också mera konstnärligt tillfredsställande. Karaktäristisk kan nog också denna » Begrafning » vara — G. Cederström är ju i hvad fall som hälst en ganska aktningsvärd målare — men hon verkar icke med tillräcklig kraft, ty behandlingen är svag. G. Hellqvists stora duk med » Disputationen mellan Olaus Petri och Peder Galle » är för tung i färgen för att göra fullt tillfredsställande intryck, men äfven i den färgen ligger något duktigt som måste väcka aktning. » Koloristiskt » verkar taflan visst icke — Hellqvist har nu allra senast målat en tafla, » Gustaf II Adolfs lik inskeppas i Wolgasts hamn » med ganska god koloristisk verkan — men hon har för öfrigt så goda egenskaper, att denna målning väl förtjänar att komma i så förnämtsällskap som själfve » David och Saul ». Det är karaktäristiska figurer, alla dessa prestfysionomier, med de två hufvudfigurema i ett ganska intressant historiskt ögonblick, hvars betydelse dock måste vara kändt för att alla som se taflan skola kunna uppfatta dess vigt.
Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Med ani. af en förestående utrikes resa för vårdandet af min helsa, är jag nödsakad att afsäga mig det mig af R. o. Ad. tilldelade förtroende att vara ledamot af innev:de års Statsrevision. I ani. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm, att han, då R. o. Ad. snart komme att företaga pröfningen af StatsUtsk:s Utlåtui ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens 4 och 5 Huf - * Den 3 Juli. vudTitlar, samt förmodligen derigenom Ståndets plena komme att blifva en längre tid uptagne, torde, sedan dessa Utlåt:n blifvit afgjorde, få göra hemställan om bestämmande af dag för val af en StatsRevisor efter Frih. Sprengtporten. Uplästes ett af Hr Oxehufvud, Tönne, inlemnadt så lydande Mern. I anseende till förestående bortresa ifrån hufvudstaden får jag vördsamt afsäga mig förtroendet, att vara Bänkman vid 9:de bänkmans afdehn; med ödmjuk anhållan att få bibehålla min Riksdagsmannarätt. Uplästes följande af Frih. Beckfriis, Joachim Tavast, inlemnade Mern.: Hos Högloft. R. o. Åd. får jag anhålla att, med bibehållande af min Riksdagsmannarätt få afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Riddarh.Utsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes ett af Hr Burenstam, Carl, inlemnadt så lydande Mern.: I anseende till min snart förestående afresa från hufvudstaden, är jag nödsakad afsäga mig förtroendet att vara Suppleant i BevillmsUtslc. under vördsam anhållan att varda vid min Riksdagsmannarätt bibehållen. Äfven härtill lemnade R. o. Ad. sitt bifall. Uplästes jemväl följande af Gr. von Schwerin, Fritz, inlemnade Mern.:
Det rör sig där inne i skuggan, långsamma steg närma sig öfver golfvet, o c h en ensam gestalt kommer fram i månljuset. Det är ett mycket blekt ansikte, som lyfter sig mot silfverlampan under den blåsvarta kupolen, nästan spöklikt blekt i det hvita ljuset. Det är ett kallt, nästan hårdt ansikte, med skarpa, dystra drag, och som saknar den första ungdomens mjukhet o c h rundning i linierna; den låga, raka pannan med de i rät linie, liksom med tusch dragna ögonbrynen, den korta hakan o c h de hårdt sammanpressade läpparne, allt ger intryck af något förstenadt, Dock, den slocknande glöden kölar ännu i ögats djupa svärta, kring dessa läppar så fast sammantryckta, o c h under dessa ögonbryn, så dystra och trånga, ligger ett obeskrifligt uttryck, de fina munvinklarne darra af smärta, och öfver ögonens dunkla djup ligga dimmor. Hon lutar sig mot räckverket och stirrar ut i natten, ut öfver de af dagg gnistrande gräsmattorna, på nattsvarta styfmorsblommor med härliga pärlor på sin lena sammet och inandas vällukten af rosorna, som höja sina hufvud emot henne. Så många tankar, som komma i en sådan djup tystnad, då naturen liksom gått till hvila, då dess hjärta liksom står stilla, o c h man lyssnar andlös efter dess slag. Hvad drömma de dunkla ögonen o m? Bah, d r ö m m a! Man drömmer icke längre, när verkligheten fått en mellan sina hvassa klor. Dessa ögon tycka, alt de äro nära befryndade med denna dödsstilla höstnatt med sitt hvita, kalla ljus. Björkarna där nere vid stranden synas stå så lugna i sin rika löfskrud; men när dagsljuset faller mellan grenarne, skall du här och där märka fullt med gulnande blad; o c h de båda asparna, som spegla sig i vikens vatten, de skälfva och darra, fastän vinden gått till hvila mellan granar och furor. Hvad hon tänker p å?
Memorial, med anmälan rörande en, i följd af ingånget ProtocollsUtdrag frän Högvördiga Preste-Ståndet, nödvändig förändring uti Banco-Utskottets Memorial N:o 120, Uti Banco-Utskottets Memorial, N:o 120, förmäles, i fråga 0111 punkten 4) (Betänkandet N:o 53, pag. 147) af innehåll: att den i Banco-Disconten anslagna serskilda Fond af 5oo,ooo R:dr för Lån på Actier och Documenter, ulan omsättning, må härmed, (med Upplånings-Fonden) sammanslås, och disponeras efter enahanda grunder, som för de upplånade medlen blifva gällande; det denna punkt vore, enligt Höglofl. Ridderskapetsoch Adelns samt Hedervärda BondeSlåndets beslut, hvilket Högvördiga Preste - Banco-Utsfiotlets Memorial IV.-o 12o\. 27 Ståndet också sedermera , efter inbjudnings antagitj sålunda förändrad: Att den 1 Banco-Disconten anslagna serskilda fond af 5oo,ooo R:dr, för Lån på Adier och Documenter, må med Upplåningsfonden sammanslås , men såsom reserv-fond disponeras; och att denna sålunda utaf 3:ne Riksstånd beslutade föreskrift komme att uti Banco-Reglementet intagas. Men, emedan det sedermera blifvit upplyst, alt förenämnda uppgift, om Högvördiga Preste-Ståndets antagande af Bonde-Ståndets inbjudning, icke är enlig med förhållandet, utan härledt sig från en i Utskotts-Cancelliets