Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1847 ■& 1848, 1 Sami. 1 A/d. 2 llä/t. 2 10 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 5. samt Kongl. Maj:t till följd häraf i nåder pröfvat vestra sjöförsvaret böra förläggas till Marstrand, som, enligtsistnämnde års befästningsplan, blifver det enda starkt befästade ställe på vestra kusten, vill Kongl Majit hos Rikets Ständer härigenom i nåder föreslå försäljning af Götheborgs stations af flottan etablissement, med undantag af dervarande farlygsskjul samt öfriga sådane byggnader, hvilka kunna till Marstrand förflyttas och för det nya etablissementet der kunna anses behöflige, äfvensom att köpeskillingen för hvad som säljes, eller, i fall försäljning icke kan ske, hyressumman för hvad som borthyres eller utarrenderas, må användas dels för sistnämnde etablissements ordnande, dels för flottans öfriga materiella behof. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. A. Q yllen gr anat. Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande ärenden, hållet inför Hans Maja Konungen i Statsrådet ä Stockholms Slott den g November 184y. Närvarande : Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre J/tre, Stats-Råden: Friherre Staél von Holstein. Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, kVtern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fårceus, Kongl. Ma:j:ts Nådiga Proposition N:o 6. 11 Vidare uppläste Departements-Chefen , Statsrådet, Friherre
Begge genomströmmades af en hängifven värme, som kom dem att glömma sättet, på hvilket de fått sin önskan uppfyld. Bertha gick och skröt öfver sitt puts så att der samlade sig en skock nyfikna kring de tre. Hanna fick också höra det, men lockade flickorna bort med en af sina historier. Och nu äro vi goda kamrater! sade Verna Sommar slutligen och klappade de två på axeln. Lefve skolan! Lefve gymnastiken! Hurrah! skreko Bella och Aina ur djupet af sina hjertan och störtade sedan bort för att i ensligheten ännu genomgå den sista stundens lycka. Ett par af flickorna gjorde sig stundom skyldiga till ett halft medvetet koketteri för magister Alm, men straffades med ett så strängt ogillande af kamraterna, att de togo sig till vara. Det var isynnerhet ett tillfälle, som retade klassen. Historielexan hade varit ovanligt lång och svår, och bland dem, som under qvarten före timmen mest beskärmade sig deröfver, voro Jenny Stenman och Agnes Lund. Ja, jag har ej sofvit en blund i natt, bara för de dumma årtalen, knotade Jenny. Nog är det också bra mycket begärdt, att vi, som ha så mycket annat dessutom, skola få 18 sidor på en gång till lexa. Jag begriper ej, hvad Almen tänkte på. Jag har en förskräcklig hufvudvärk, suckade Agnes. Aldrig i lifvet ha vi pinats med en sådan jättelexa. Det var allmänna meningen, och när timmen började, steg Hanna oombedd upp och sade: lexan har varit ovanlig svår denna gång, hvarför magistern är god och ursäktar om klassen stakar sig. Magister Alm såg öfverraskad ut. Jaså, var den verkligen så svår? Är hela klassen missnöjd med senaste lexan? Ja, hördes många röster svara. Då uppsteg Jenny Stenman och sade med en liten inställsam blick på magistern: Inte anser jag att lexan varit för svår, det är väl vi, som varit håglösa, tänker jag. Magistern brukar nog aldrig ge oss för lång lexa. Nog ha vi ofta haft svårare lexor, sekunderade Agnes Lund och rigtade sina vackra ögon med väl spelad förtrytelse mot klassen. Ett doft mummel hördes, och magister Alm såg villrådig ut. Men förhöret begynte.
Yppas brist deri, ege den, från hvilken tillgreppet skett, sedan den brottslige straffet undergått, samma rätt till hans per - Underdåniga Skrifvelserl son, som Lagen i allmänhet tillägger fordringi» egare, i anseende till deras gäldenärer.’’ Efter öfvervägande af hvad så väl Högst-l berörde Kongl. Proposition som dervid fogade handlingar innehålla, hafva Riksens Ständer äfven insett nödvändigheten ej mindre af förändrade straff-bestämmelser för Uppbördsman, i och flir förskingring af allmänna medel, än också af en lag, deruti hvarje förskingrande af medel , uppburne i och för tjensten, belägges med enahanda ansvar, antingen den brottslige är Upp-’ hördsman eller icke. Riksens Ständer, som fun. nit de af E. 1C M. föreslagne bestraffningsgrader för ifrågavarande brott vara lämpade efter brottets beskaffenhet, vilja alltså för sin del bifalla, att det Lagförslag, E. K. M., uti ofvan omförmälde måtto, till dem afiemnat, må, såsom ständig Lag, antagas; dock hafva Riksens Ständer ansett sig böra fasta E. K. M:s Nådiga upp» märksamhet derå, att vid slutmeningen i a §. 45 Cap. Missgernings-Balken , lydande sålunda: ”i 14 till 16 jt örn det går öfver 60,000 eller till 180,000 daler” måtte för fullständighetens skuld tillsättas orden: och derutöfver, heldst detta stadgande eljest skulle kunna tydas derhän, att tillgrepp utöfver sistnämnde belopp antingen icke kunde ske eller ej bestraffades. Hvilket Riksens Ständer, till svar å E. K. M.s Nådiga Proposition , få i underdånighet anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Sirifveher'.
Stånd specielt anslagit 54,000 rtdr till bevärtsmanskapets beklädnad, och med samma rubrik har BondeSt. anslagit 4^,000 r:dr. Jag finner således, att dessa båda anslagsfrågor stå i full pari te' med hvarandra och röra samma ämne, hvarföre jag ej kan begripa annat, än att voter:spropos:n är riktigt uppställd, då, enligt 3:ne Stånds beslut, en summa för bevärtsmanskapets beklädnad är anslagen och skillnaden i deras beslut endast angår denna summas belopp. Frih. Boye: Det är icke möjligt att mera öppet framställa sin mening, än jag gjort det. Jag har nemi. öppet vidgått, att jag ej har någon annan upplysning i fråga om denna propos., än den jag dels af Utsk:s betänk., dels af BondeSt:s prot.utdr. och dels af diseussionen nu inhemtat. Jag förblifver alltid vid den tanken, och, efter att nu flera gånger hafva genomläst BondeSt:s prot.utdr., kan jag ej komma till annan slutföljd, än att den föreslagna votcr:sproposm står i fullkomlig öfverensstämmelse dermed; men jag tror mig icke begå någon indiscretion, då jag, utan att uppgifva namnet, ger tillkänna, att jag af en ledamot här fått någon anledning att tro, det BondeSt:s afsigt varit någon annan än den, som i prot.utdr. finnes uttryckt. Omså vore och jag hade visshet derom , skulle jag genast öfvergå till den andra meningen; men denna visshet kan jag ej här erhålla, och jag suspenderar således mitt omdöme derom. Jag får derföre blott förklara, att jag icke åsyftat någon den ringaste advocatur; ty enligt BondeSt:s prot.utdr. är det för mig klart som Guds ljusa dug, alt ingen annan än den fö - Den 13 September. reslagna voter.‘spropos:n kan äga rum.
Allmogen föredrager i allmänhet strömming framför sill; också är den strömming som fångas vid öijs kuster, af särdeles god beskaffenhet. Fjällfisk fångas äfven icke obetydligt i hafvet, synnerligen på östra kusten och införes under lindrigare vinter och om våren lefvande i vattenkärl till afsalu i Wisby. Vadmal tillverkas icke allenast till Provinsens behof utan äfven till afsalu, lill ett ungefärligt belopp af 13,000 alnar; den uppköpes ovalkad oell ut fö res lill största delen af Gårdfarihandlande, äfvensom något ull, deremot desse handlande ofta i utbyte återgifva Gottländskt vadmal efter undergången beredning och färgning; men deras afsalu i öfrigt består allt fortfarande hufvudsakligen uti det myckna annat kram de medföra, för hvilr kets betalande lagsökningar ofta äga runi. Linneoch hamp-väfnader tillverkas på långt när icke till provinsens behof. Jagt af skälar, egentligen på nordliga kusten af Fårön och södra udden af Näs Socken, är icke obetydlig, och lemnar årlig export af skälspäck 16 och hudar till ett värde aF närmare 3,000 R:dr. Jagt af sjöfogel idkas uti myrorna och vid de flesta stränder, förnämligast vid utanför belägne holmar; men det skadliga gamla bruket med äggning eller äggens borttagande, har icke kunnat utrotas, helst sådant, fast sparsamt, i Jagtstadgan är tillåtet. Den öfriga jagten idkas mest såsom nöje, men i afseende på fogel kunde jagten blifva en binäring för allmogen om espriten att dermed förnuftsenligt förfara står att införa. Genom mera återhållsamhet med skyttet under förbuden tid afåret, samt genom räfvens betydliga förminskning, til 1- vägabragt genom de premier som härföre utgå så väl ifrån den allmänna Jagtkassan, bildad af bidrag från Socknarne, som ifrån Gottlands Skarpskv^tteoch Jägare-Gilles enskild ta kassa, har under de sednare åren nyttigt villebråd blifvit betydligt förökad t på ön.
Maj:ls Nådiga Beslut, hvarpå ulbetalningarne från Cabinetts-Cassan af tillökta löner till Stats-Ministern för Utrikes Ärendena och Hof-Canzleren sig grundat; 4:o. Berättelserne, angående de revisioner af Cabinetts-Cassan, sorn tilläfventyrs egt rum under den tid, för hvilken räkenskaperne nu blifvit begärde. Och får jag derföre, på Utskottets vägnar, anhålla, att så väl om yttrande i förstnämnde hänseende, som ock om delfående af ofvannämnda handlingar, med öppen rätt för Utskottet alt dem offentliggöra, hvarförutan — någre handlingar icke kunna af Utskottet emottagas. Stockholm den 6 Mars 1841 • Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 489. J/skrift. Till Ordföranden i Rikets Ständers Högloft, Stats-Utskott, Herr Grefve Horn. Uti skrifvelse af den 6 innevarande månad har Herr Ordförandea i Högh Stats-Utskotlet tillkännagifva, det Utskottet, för handläggning af den från samtlige Riks-Slånden till Utskottet återremitterade frågan om extra anslag för godtgörande af Cabinetts-Cassans skold, ansett af nöden att erhålla bestämd förklaring, huruvida Utskottet må ega att utan inskränkning till Rikets Ständer framställa innehållet af bemähle Gassas, Utskottet redan delgifne, räkenskaper, samt att tillika utbekomma, ej mindre den i Cabinettet förda Cassa-bok öfver inkomster och utgifter, från och med år iS15 till och med sistlidet år, jemte dithörande verificationer, m. m., än äfven ålskillige, till beskaffenheten nppgifne, original-handlingar och prolocoll, hvilka anses dermed ega gemenskap, dock ”med öppen rätt för ”Utskottet att dem offentliggöra, hvarförutan några handlingar icke ”kunna af Utskottet emottagas.” Efter att inför Kongl.
Såsom ett litet exempel på, hvilken likställighet negrerna, åtminstone i de norra staterna, åtnjuta, samt de kolossala framsteg de gjort inom bildningens område, vill jag nämna, att negrinnan miss Inmoge Howard blifvit invald i Newyorks fruntimmerskomité .. Miss Howard är lärarinna i statens publika skolor, ett kall, hvilket åtnjuter mycken aktning samttarfvar särdeles gedigna och omfattande kunskaper. Ett aktiebolag på flere hundra tusen dollars är bildadt i och för byggandet och öppnandet af ett hotell för kvinnor ensamt. Detta hotell står under världsutställningens kvinnokomités auspicier. Hotellet är ämnadtattkunna rymma 3 0 0 0 gäster på en gång. Ändamålet är att bereda ensamma och mindre bemedlade kvinnor en angenäm, säker och billig bostad under deras besök vid utställningen. Hyra per vecka för rum samt erhållande af tvänne måltider dagligen får ej öfverstiga 4 dollars, hvilket äfven under vanliga förhållanden är ovanligt billigt här på platsen. Naturligtvis kommer detta hotell hvad inredning beträffar i jämförelse med andra så- dana, som nu uppföras och inredas med den utsöktaste lyx och elegans, att blifva litet tarfligare måhända, men allt blir anordnadt med den prydlighet i förening med bekvämlighet, som utmärker allt hvad amerikanaren företager sig. Detta hotell blir af oberäknelig nytta för alla de kvinnor, som ämna sig hit, samt det bästa medlet för befrämjande af möjligheten för ensamma och obemedlade kvinnor att kunna besöka och draga nytta af utställningen i Chicago. Signe Ankarfelt. Iduns panoptikon. V i lära få motse inom någon tid vår ärorika — det går väl ej an att taga till mindre! — forna landsmaninna fru grefvinnan de Miranda eller, såsom hon väl dock förblifver, ej blott för oss svenskar, utan för hela världen — Christina Nilsson på ett besök i hennes fädernesland. Så berättar åtminstone en af våra provinstidningar, i enlighet med sin » specielle pariserkorrespondents » utsago.
Enär alltså den af Motionairerne yrkade befrielsen, för Skatteoch Krono-hemmans-brukarne, från Ekeforslingen icke lärer kunna tillstyrkas, har Utskottet, med understödjande af det utaf Nils Månsson föreslagna senare alternativ till lindring i skjutsnings-besvärct, trott sig böra vörd - ja Besv. och Oecon. Ulsk. samt hemställa, om icke Rikets Höglofl. Ständer skulle finna skäligt, att genom underdånig skrifvelse hos Kongl. Majrt anhålla , det för sådan Krono-skjuts, som till Eke virkes transporterande begagnas, må erläggas betalning till enahanda belopp, som för Gästgifvare-skjuts eger rum, äfvensom 2 sk. för hvarje mil uti vagnslega; hvarjemte den underdåniga önskan torde tillika framställas, att vederbörande måtte i Nåder antydas, ifrågavarande Ekevirkes-transporter anställa på de tider af året, då väglaget dertill finnes tjenligast, och då jordbruket lider minst genom arbetarnes frånvaro. Dock öfverlemnas detta vördsamt till Rikets Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning. Stockholm den 28 Januarii 1829. Betänkande, i anledning af väckt fråga om förklaring och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 17 Mars Besv. och Qecon. Vtsk. Bel-de. - !3 1824 5 rörande oeconomislca besigtningar å Kyrkoherde-boställen m. m. Medelst Protocolls-Utdrag har Högvördige Preste-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Oeconomi-Utskoltet remitterat Professoren Gravanders memorial, hvaruti yrkas närmare bestämmelse och tillökade föreskrifter i Kongl» Kungörelsen af den 17 Mars 1824, rörande oeconomiska besigtningar å Kyrkoherde-Boställen 111. m.} och föreslås: i.‘o Att dessa hesigtningar må utsträckas till alla Ecclesiastique-Boställen och på lön anslagne Lägenheter, hvaribland Prasbende-hemman af alla slag} 2:0
Sederholm och sjuksköterskan Signe Kellson med d:r C. Flensburg och professor J. Værn som suppleanter. Sjätte allmänna flickskolemötet öppnades den 12 dennes i Sundsvall, och räknade 195 deltagare. Till ordförande valdes biskop Johansson och till vice ordförande rektor Bucht från Hernö- sand och fröken Caselli från Stockholm. Efter val af mötets funktionärer öfvergick man till diskussion af programmets olika frågor. Bland dessa inleddes ämnet: » Hvad bör vara den högre kvinnobildningens mål och omfattning? » af doktor Ellen Fries från Stockholm, och under diskussionen framhölls särskildt, hurusom det vid kvinnouppfostran i synnerhet gäller karaktärens daning. Vidare påpekades önskvärdheten af språkundervisningens begränsning samt stärkande af den kvinnliga ungdomens samhörighet och ansvarskänsla. Disskussionen fick utgöra svar på frågan. En annan fråga. » Huru skall skolan behandla sina äldre lärjungar för att öfver dem vinna ett uppfostrande inflytande, hvars frukter kunna visa sig i lifvet? &gt; inleddes af fröken Anna Sandström från Stockholm med ett af lifliga applåder hälsadt anförande. Hon framhöll att flickskolan gjort mycket godt, men kunde göra ännu mera. Vid öfvergången från barn till ungdom bör i undervisningen inträda något nytt. Det lämpligaste vore att en ny åttonde klass tillkomme, hvilken icke skulle blifva någon repetitionsklass, utan där helt nya ämnen skulle tillkomma. Man bör icke vara för mycket metodisk och torr, utan i stället inlägga mera liffullhet i undervisningen och så mycket som möjligt låta andliga intressen där få inflytande. LINNE|VIÄGARIN. Drottninggatan 53, 191 Stockholm, Under den lifliga diskussion, som följde på föredraget, yttrade sig doktor Ellen Fries, som ansåg, att förhållandet mellan skola och hem lämnat mycket öfrigt att önska. Det är först i fortsättningsklasserna, som man kan uträtta något i samhällets intresse, hvarför det vore att beklaga, att flickorna sluta just, då de äro ' som bäst skickade att mottaga undervisning. Om spörsmålen » Arbetas det tillräckligt inten sivt vid våra flickskolor? » och » Måste icke 3 k 4 timmars dagligt arbete för barn af 7 — 10 års ålder blifva öfveransträngande » uppstod en stunds diskussion, hvarunder de flesta talarne jakande besvarade frågorna.
Band, grofva i,556,595 aln Blaggarn 55>489 8:0 Bläckhorn svarf. 15 st. Byxor, yllna 26 par. Dräll i85.°81 aJn Näsdukar 71,252. d:o. Halsdukar af ylle t st. Saxar — —* 6 st. Gåsfjäder —• — 2i6-| Skinnfäilar 12 st. Gardins väf ■ ttö aln» r 574 Beli). och Ekon. Utsk. Bttdnkanden, Garn, Ylle och Linne Hakringar — Klipping» Handskar Björnhud —* Bockskinn —- Elghudar Fårskinn ■— Klippskinn —• Lo-skinn — Mård-skinn — Oxhudar —■ Rehnshudar —- Räfsfeinn, röd$ Utterskinn — Humla — Jernsmide —■ Saxar —• Ståltråd Synålar Sylspett Kardor Knappar, mässingsKnifvar Koppar, arbetad Lärft Golfmattor af hår Mässing, arbetad d:o Knappnålar d:o Dosor d:o Ljusstakar Metallskedar Bomulls-mössor 534 Sfr 2062 st. 6573 pärs i st, 4907 sr, 3 st, 644 sr, 985 st, 5 st, il d:o <2 d:a 626 d:o 648 d:o 45 d:a 48 m* 1487 d:o 170 duss, - 228I m 171 Bunt, 5 d:o 124 d:o 12,245 duss, 152 dsu ett* 429,876 ai. 11,785 d:o - 21 flg. 779 buntar, 20 duss. - 344 pär, 157i duss’ 4^0 Sts Best), och Ekon. Utsk. Betänkanden. 375 Ullmössor 4139 st. Skrifpapper 9 risPipskaft, svarfvane 100 duss.
UlskorterS utnämnande borde giswa Riksens Ständer rilkänna, huru i et sä wigkigt mål, k et mål sa nära förbundet med Bewistningsfrägan, Rikers hela Statswerk för det narwarande besiuner sig, 0. f. n>. Jag tror mig här bade med förnufts skäl och med lysande exempel haswa bestyrka sanning n af de grundsatkser, enligt hwilka jag trott det wara en nöd» ro8 -s-ss-! ? wändkghet at för min enskillda del afjaga mig den smick, rande befattning, som af Ridderfkapet och Adeln blifwit mig updragen, Herr Lripenvälä, ^söran, upropad, utträde sig: Jag får den aran tilkännagifwa, ac jag i dag finnér öjwersiödlgt at tala. Friherre Ikorr, Doge, npropad, uplaste följande vidsman; Fa lara mifiraga sig om den sanningen, at Landtbruket är den grund, hwarpa et Rikes wäl säkrast hwi. lar, och ak detta rätt wärdadt, gifwer lif och styrka at alla öfriga Näringar; alla sära ock wara ense deri, ac Landtbruket i Swerige behöfwer uphjelpas, och at det kan bringas til wida större nytta och förmon än det hit» tiis gistvik; Harti! behöfwes författningar; men de allmänna äro icke lämpeliga tithwar och en sarskilld krvvince. De som äro gagneliga för den ena, aro ofta stadeliga, atmindstone onyttiga för en annan. Olikher i Llimsr, läge, folknummer, förmögenhet och lefnadssätt, fordra olika hushålls l^stemer. Sadant wisar sig nog uppenbarligen i Skans, der jag bor, och i anseende härkil får jag hos Herr Grefwe» och Landt - Marskalken samt Högloft, Ridderfkapet och Adeln ödmjukt hemställa, om icke hos Kongl. Maj:t matte göras underdånig ansökan, at et Hushålls.
Borgare-Ständer blifwit anmärkt, att be ra denna Srar upsörde ZZ,ooo N:d. lill ersaltning för sti.nåd emellan markegängsoch uphandlrngs-pus lör den spanmäl, pä förstag u rågen kill 2s,ooc> tunnor, som för Garnizons - Reaementerne mäste anstaffas i ställer för den inne i Landet lefwererade K>ono-!ionde och Afrad, jenne målning, transport och Bageri-kostnader, stola wara för högr rilltagne i förhällande lili förenämnde Utgifter och hwarsöre bliswrt yrkadt, air nogarc borde bestämmas grunderne för deste urgifters förstagswis antagne belopp. Stats-Uttkotter har uti dest förra Betänkande upgifmit bestaffenheten och grlinderne tili detta anslag; Och om Smis-Ulstolket nu stall nägor widare tillägga sä ar der arr escer de upgister om förhällandet härmed de förra ören, som C rar - Ukstorter .erhänit, och hwarpä UlstoHel grundat dest förslag, ar snarare arr frukta, de denne Glimma torde wara för ringa än för högt uptagen. S als i kstotlet har vmöjeligen kunnar upgifwa den annorledes än försiagswis emot behörig redogörelse, da rätla utstaqer beror pä ett kommande förhällande emellan markegängsoch de gängse uphandlings-priserne. Osta inrräffar ock det, att pä de orter, derifrån spannemalen skulle komma til! Garnizons astöning transporreras och anwandas, mäste Rätltegifwarne antingen för bristande tillgångar genom'inträffad mistwäxt e.ler ock der productionen ej - Den >4 Zebruarii. 70Z ej öfwerstiger Jnnewänarnes egit behof, tillätas att lösa Näme-fpanmalen.efter markegängs-pris, dä ti - handling deremot till fyllande af bristen i Garnizoriens astöiiing mäste pä andra orter werkställas.
Allt hos denna förvuxna varelse var fult, undantagande ett par genomskinligt gråa ögon med stora pupiller samt de svarta ögonbrynen, hvilka sågo så främmande ut som om de voro smetade med kol. Hvad som kom detta trollansigte att se ännu underligare ut på sin magra hals, var det stripiga, askgrå håret, som endast på topparne skiftade en smula i gult, och som var ojemt och kort som en gammal gummas, i nacken flätadt ihop till en liten piska, knuten samman med en svart ullgarnstråd. Lalla hörde till dem, hvilkas födsel borde sortera under rubriken »olyckshändelse», och hon hade alltid känt det som om hon ingen rätt hade att vara till i verlden. Hon visste att hon alltid var i vägen, men hon försökte att försona det genom att vara tyst och stilla och aldrig göra väsen. Lekkamrater hade hon inga der på gården, sysselsättning hade hon heller ingen, ty hon var ännu så liten. Och det var för långt till skolan. Men pigorna lärde henne läsa biblisk historia och katekes. Hon kunde för resten läsa allt hvad hon ville: tidningsbitar, som hon hittade, eller visor och historier, som tjenstfolket hade med sig hem från torgdagarne. Och när sagorna voro slut, diktade hon om dem i sitt eget hufvud; det kunde ske så tyst, det hade ingen menniska ondt af. Der satt hon nu med katekesen i knät, med dinglande, smala ben och ett par slitna trätofflor på fötterna, stirrande i elden eller på den svarta väggen bakom potatisgrytan. Ur den grytan kunde det, liksom imman, stiga upp en den vackraste prinsessa, och hon kunde ha en staf i handen och slå tre slag på den svarta väggen der bakom, och väggen skulle öppna sig, och derinne skulle det ligga ett stort slott med ljusa salar, och Lalla skulle se det stråla derinne af silfver och sammet och dyrbara ljus, och prinsessan kunde taga henne vid handen, och de skulle stiga in i slottet, och den svarta väggen kunde sluta sig efter dem, och Det hördes steg i förstugan och någon stampade snön af fötterna. Naturligtvis var det Nils, som kom hem från skogshugget deruppe i utmarken. Hon hörde honom tala med Berta derute, och nu skulle han komma in. Lalla tyckte om Nils.