Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majtt underdånigst med Utlåtande öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Postverkets Räkenskaper. ( 37 ) Sammandrag öfver de i Kongl. Postverkets HufvudBok före år 1833 upptagne äldre Balancer. Summa. Fra m 1. Öfv erPostDi rec teuren m. m. Friherre W. Carpelans Sterbhus *0,99' ■4 11 ( Sedan numera blifvit utredt att 11aIgon ytterligare tillgång i det afträdda \Boet licke förefinnes, kommer den att i be1 horig ordning anmälas till afskrifning. Kejser!. PostAmten i S:t Petersburg och Helsingforss 338 11 2 f Kommer likaledes att till afskrifning [anmälas, enär denna summa utgöres /af porto för sådane utländska bref, Isom icke blifvit uttagne och af sådan [anledning blifvit retournerade. Helsingör. Balance af medel hvilka f. d. Consuln och PostCommissarien Isaac Gloerfelt uppburit till utgifters bestridande för utrikes postens transport genom Kgl. Danska Staterne 2,524 32 11 ’ Genom Kongl. KammarRättcns Utslag den 22 December i83o är balancen faststäld. Då Gäldenärens vistelseort utom Riket icke är känd har lUtslaget icke genom Postverkets förIsorg kunnat honom tillställas, hvarfö- |re detsamma blifvit till Kongl. KamVmarRätten återlemnadt. Helsingör , L. Lindbergs Sterbhus Dito Dito 5 6 ’ Sedan genom i slutet af förlidet år erhållen utdelning i den aflidnes till Borgenärer aftriiddeBo, balancen blif' vit nedsatt till 8,118 Riksdaler 27 sk. och någon vidare tillgång till gäldandet häraf icke förefinnes, kommer denna återstod att till afskrifning anmälas. Sala.
ConstitutionsUtskottet, sorn utgöres af g4 Den 22 April c. m, Ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-Formen föreskrifver, granska Rikets GrundLagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvarvid iakttagas bör, att Jlera moment, hvilka med hvarandra ej oiga den• nödvändiga gemenjkap, alt de farnJällt måjie antagas eller får hafi as, icke md t illjamman /tällås, förrän vid den Jlutliga redactiorien, forn, fedan de blifvitfår fäldt antagna, kan finnas af nöden. Ståndens Ledamöter vare obetagit, att öfver ConstilutionsUtskottets förfag in Pleno yttra sina tankar; men Riksens Ständer må derom ej förr än å den nästföljande Riksdagen besluta 8cc. Hvilken nya redsction, uppå gjord proposition af Ridderskapet och Adeln bifölls. § 29. Skulle Utskottet anmärka, att StatsRådets Ledamöter samfällt, eller én eller flere af dem uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare eller Föredragande af Cornmandomdl icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende - embete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilka, om de finna Rikets vål det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen Den 22 April e. ml antnälaf deras önskan, att Han ville utur StatsRådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord. Herr Cederfchjold, Pehr Guftaf: Eme-i dan detta är en repetition af i mom. i 107 §. RcgeringaFormen; får jag påminna, att detta moment redan i sjelfva verket blifvit bifallet. Och blef berörde nya redaction uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln gillad» $• 29- y:de Punkten.
Daler för hvarje Riksdaler, oell sedermera evalverade till Svenska Banco-Sedlar efter förutgångne årets medeleours på Hamburg, samt att, utan tillämpning af ofvannämnde Taxa, Under-Officerare erhålla en förhöjd årlig Inqvartering af 3o Ridr, Corporaler af 10 Ridr och Soldater af 8 R;dr Banco-Sedlar, hvilka sednare belopp likväl, genom Eder Kongl. Majits Nådiga Resolution den 25 Julii 1827, blifvit än ytterligare förhöjda på det sätt, att Under-Befälets och ManskapetsInqvarterings-penningar skola uträknas till Daler Kopparmynt, med iakttagande af en i Nåder fastställd cours af 120 SkilTingar och sedermera efter det föregångne årets medeleours å nyo till Banco-Sedlar evalveras. De Regementer och Corpser, som nu åtnjuta en dylik förmon,- ärol Kongl. Svea Lif-Garde, Kongl. Lif-Gardet till Häst, Kongl. Andra Lif-Gardet, Kongl. Svea Artilleri-Regemente, f. d. Kongl. Drahant-Corpsen, hvars Inqvartering utgår efter en år rSl 1 fastställd Taxa, Kongl. Ingenieur-Corpsen,-Kongl. Topografiska Corpsen, Kongl. General-Adjutants-Expeditionen för Arméen, Kongl. Artilleri-Staben, Kongl. Lif-Bevärings-Regimentet och Stadens Militaire-Compagnie. •— Inspecteuren öfver Kongl. Lif-Brigaden har äfven af Staden uppburit Inqvarterings-penningar; men sedan denna befattning, enligt Eder Kongl. Majits Nådiga Beslut den 3oJuni 1882 upphört den r October samma år, har Inqvarterings-ersättningen ansetts icke vidare böra utgå till Befattningens förre innehafvare; hvarom frågan doek är underställd Eder Kongl. Majits Nådiga pröfning.
Derest något Läns Landthushållnings-Sällskap skulle vilja åtaga och förbinda sig att ansvara for hela den LåneSumma, som för Länet kan blifva att tillgå, samt att för återbetalningen deraf ställa nöjaktig säkerhet; må pröfningen af Lane - Handlingarne och fördelningen af Lånen ensamt på Hushållnings Sällskapet bero, och insändes i sådant fall endast förteckningar öfver alla inkornne och godkände Låne-handlingar. 14. Sedan Lane-handIingarne eller förteckningarne derå, till Banken inkommit, böra de, efter granskning af Cornrnissariatet, ytterligare pröfvas af Banko-Fullmägtige , hvilka, uppå Commissariatets förslag, fördela den årligen till Odlings* Lån anslagne Summa på 37° Sanio-Utsiottéts 13 et iin Rand en. Alternativer liing ofver hvarje f i! Lån alla de Län i Riket, hvarberg tigar! t Odlirigs-före-ifrån ansökningar om såtag, alt Riksens Ständers dane Lån inkommit; och Revisorer vid Banko-sker denna fördelning, Verkets granskning kun-dels i mon af deOdlinna blifva i tillfälle dergars storlek och heskafaf inhämta kännedom , fenhet, hvartill Lån sollum författningen bIifkes,ochdelsi ungefärligt vit tillämpad, järnte den förhållande till Länens bederaf försporde verkan, hof af Låne-biträden för l |. 1 i ti shå I !n i ngs Sälljordbrukets upphjelpanskapet gifve genast ve-de.
Jag bekänner, att de administrativa åtgärderne i detta ämne icke varit tillfredsställande, hvilket bäst synes af den oro, de väckt i hela Halland. Det finnes personer, som ifrån Far till Son sutit på dessa hemman i i5o år, och nu sväfva i fruktan att bli skilda derifrån. Jag hemställer, om icke ett beslut kan kallas betänkligt, som har sådana följder. Jag hemställer för öfrigt, om det icke är mera skäl till bifall än afslag å Betänkandet, då man derigenom åtminstone förekommer, att åboerne blifva utvräkte; och om Kyrkorne hafva någon rätt till hemmanen, så är ju den i alla fall icke förlorad, när det kommer att dömas i laglig väg. Jag anhåller således om proposition till bifall; men i fall den värde Talaren, som stridt för Kyrkornas rätt, skulle göra ytterligare anmärkningar, anhåller jag att äfven få besvara dem. Min möda skall dervid blifva ringa emot det besvär, som jag af den mängd papper, den värde Talaren fört med sig, finnér att han gjort sig för att försvara Kyrkans anspråk. Jag känner mer än väl att mig förutan Ridderskapet och Adeln behjertar allt hvad som påkallar Medborgares väl; och om jag varit nog lycklig att till cn liten del kunnat bidraga till ett Den i o September f. m. 85 framtida lyckligare öde för dessa ifrågavarande åboer, så är jag idkeligen belönt, för de upprigtiga bemödanden jag vågat göra, till vinnande af ett önskeligt slut på detta tvisteämne. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Som ännu icke mer än en Ledamot talat emot Utskottens Betänkande, är det allenast vid bans yttrande jag kan fästa mig; men, innan jag öfvergår till sjelfva hufvudsaken, ber jag att få upptaga några preliminärfrågor. Herr Rosenblad har börjat sitt yttrande med att tillkännagifva, att så 'veil den afgångne, som den nyligen utnämnde_, Justities-StatsMinistern tillstyrkt det Beslut, som gifvit anledning till ämnets upptagande hos Rikets Ständer. Jag får i anledning deraf påminna den värde
För sådant ändamål, äfvensom för beredande af någon nedsättning i införselstullen å bomolja, såsom ett behöfligt material vid ylleväfnadsfabrikationen, hemställes, att densamma, utan skillnad om införseln verkställes på fat eller flaskor, buteljer eller krukor, må antagas till 1 sk. 8 r:st skålpundet; och synes vidare, med hänsigt till vigten, som för alla slag feta oljor utgör omkring 5'/> skålpund per kanna, i förhållande till nuvarande värden, införselsafgifterna kunna bestämmas för hampolja till 8 r:st, samt för linoch rof-, samt andra ej specificerade slag, derifrån dock torde böra undantagas till apotheksvaror hänförliga slag, och lydelsen derefter jemkas, till 1 sk. 8 r:st; i följd hvaraf, och då sistnämnda tullafgift är lika med den för bomolja föreslagna, rubrikerne lära kunna inskränkas till hamp-, andra till apoteksvaror ej hänförliga, eller eljest ej specificerade slag; samt flygtiga, eller essencer, ej specificerade. Ost. Ost, som nu på 5 r:dr tullvärde drager 2 r:dr tull lispundet eller 40 procent, men hvaraf de allmännast importerade slagen, oförtullade, stå i ojemförligt lägre Papparbeten, alla slag. Papper. Pappentapeier och border. Kongl. Mcij:ts Nåd. Skrifvelse, No 40. 49 lägre pris, lärer, enär varans medelvärde icke kan antagas högre än till 4 r:dr och införselsafgiften icke får öfverstiga 25 procent, ej böra åsättas sådan afgift till högre belopp än 1 r:dr, hvilket ändock utgör nära 100 procent mera än hvad vid införsel i Norrige erlägges.
En hädangången honstnärinna. I Åsheda, Kronobergs län, afled nyligen målarinnan, fröken Sara Svensson i en ålder af 61 år. Redan i b a r n d o m e n visade hon afgjord håg och fallenhet för teckning och målning, m e n detta oaktadt dröjde £ det länge, innan h e n n e s fader, som var bonde, k u n d e förmå sig att låta dottern fullfölja sina anlag. a. den ryktbare målaren Bengt Nordenberg ofta vistades och intresserade sig för h e n n e. Sederm e r a vistades hon åren 1864 — 70 vid F r i a konsternas akademi och h a r sedermera ägnat sig åt målarkonsten. Bland hennes arbeten äro flere å konstutställningar exponerade genrestycken. Därjämte h a r hon restaurerat tafvelsamlingarna å en mängd herregårder i Sverige. Af iden gamla stammen ». I sitt 98:de år afled den 28 dec. i Stigtomta prästgård i Södermanland prostinnan Beata Lovisa Almstedt, född Hellberg, änka efter den år 1851 samma dag aflidne prosten i TorshäJla E. Den gamla, som ända till sitt 90:de år besatt goda kroppsoch själskrafter, var en rätt märklig person icke blott för sin höga ålder u t a n vida m e r a för sina många rika m i n n e n af dels upplefda, dels h e n n e muntligt meddelade historiska tilldragelser. I dessa m i n n e n dvaldes hon gärna och h a d e mycket af intresse att förtälja. Hennes farfars far var nämligen ryttmästaren Axel Hellberg, hvilken såsom lifdrabant åtföljde Karl X n på h a n s fälttåg. H e n n e s farfar var lektorn, teologie doktorn Axel Hellberg, riksdagsprost u n d e r frihetstiden och framstående inom mösspartiet. H e n n e s far var sjökapten, en vidtberest man. Elevhemmet i Stockholm har till syfte att mot billig afgift bereda ett godt h e m åt 10 unga flickor från landsorten under den tid de vistas i hufvudstaden, att där idka studium eller utbilda s i g i någon förvärfsgren.
Då här blifvit så mycket ordadt i denna fråga, vill jag endast tillkännagifva, att jag för min del anser denna bestämmelse, att skatten skall erläggas förskottsvis, vara en af de vigtigaste i vår nuv:de bränvinslörfattning, och att dess bibehållande är högst behöfligt. Jag kan derföre ej annat än motsätta mig Gr. Hamiltons ifrågav.de förslag, på samma gång som jag anser en återremiss af denna paragraf vara af nöden, för att bringa densamma i öfverensstämmelse med den 2:dra. Gr. Hamilton: Att det är beqvämt för K. M:s Befh:de att få bränvinsskatten i förskott, är visserligen sannt, men man har icke beräknat de stora olägenheter, som åtfölja denna princip, att erlägga skatten i förväg. Tillverkaren tvingas derigenom att kasta sig i armarne på forlagsgifvare, hvaraf följer, att den förre måste sälja sin vara till ett pris, vida understigande det, sorn han eljest kunnat erhålla. Att möjligen lättsinniga anmälningar, genom ett uppskof med skattens erläggande, kunna förorsakas, vill jag ingalunda bestrida, likasom att äfven skatten mången gång måste komma att utmätas; men detta bör väl ej 102 D«n fl Maj e. m. vid lagstiftningen hufvudsakligen afses. Då hränvinet, som lör öfrigt är en lätt realisabel vara, kan förvaras under kotrollörens lås, till dess betalningen erlagts, kan ju omöjligen staten riskera någonting. Deremot kan det lätt inträffa, när skatten i förväg skall erläggas, att penningar ej finnas att tillgå, hvarigenom icke allenast staten undgår en beräknad inkomst, utan äfven den enskilde de förmåner, som med bränningen kunna vara förenade. Jag vidhåller mitt yrkande på återremiss, i olika syltning med de föreg:de värde talarne. Hr von Koch: Ehuru jag, i likhet med den siste värde talaren, skulle önska att, när man höjer bränvinsskatten, alla olägenheter äfven borttoges för tillverkaren, fruktar jag likväl att det förslag, han framställt i detta afseende, icke så lätt låter verkställa sig.
Betänkande, som afgifvits af tillfälligt Utskott, föredrages i den Kammare, som Utskottet tillsatt, och förfares derefter vidare med målet, såsom nyss är sagdt. Utskotts förberedande hemställanden och förfrågningar må genast afgöras, derest icke någon Kammarens ledamot bordläggning begär. § 60. När ärende skall slutligen afgöras, böra dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon Kammarens ledamot sådant äskar. Ej må något mål, deri öfverläggning egt rum, till slutligt afgörande företagas förr än Kammaren på Talmannens hemställan förklarat öfverläggningen slutad; börande derefter proposition framställas. Kan fråga blifva föremål för bifall eller afslag, bör Talmans första proposition lyda på bifall. Om denna besvaras med nej, och anmärkningar i saken blifvit under öfverläggningen gjorda, bör den följande propositionen i enlighet med dem uppställas. Innefattar ett förslag flera delar, som ej lämpligen kunna i ett sammanhang afgöras, bör särskild proposition å hvardera delen framställas i enahanda ordning, som nu är föreskrifven. — Proposition skall alltid endast med ja eller nej besvaras, och Talmannen tillkännagifve sin uppfattning af det svar, som leinnats, hvarvid skall bero, såvida ej votering begäres, hvilken då ej må vägras; en hvar i öfrigt obetaget att låta sin särskilda mening i protokollet antecknas. Ingen må försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva.—Då vo teras skall, bör voteringsproposition jemte tydlig kontraproposition genast författas, justeras och anslås, samt omröstningen straxt derefter verkställas; men ej må proposition göras, om votering skall ega rum, ej heller någon omröstning derom tillåtas. Omröstning skall alltid ske med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar, och bör, lill undvikande af lika röstetal för ja och nej, i mål, der blott enkel pluralitet erfordras, Talmannen vid hvarje omröstning före sedlarnas uppräkning en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga. Om vid sammanräknandet af de öfriga sedlarna rösterna befinnas lika delade, skall den förseglade sedeln öppnas och afgöra beslutet.
Band. to 14S Den 16 September e. m. det och att detta mitt anförande måtte få åtfölja återremissen, N:o 2. * Herr von Franckent Augu/l; StatsLJiskottet tyckes, som Orden i dess Utlåtande lyda: funnit allmänna röjlen inom RiksSt åliden förenad derutit att undantag från hvad För fattningar ne fladga om penjion för af [hedstagande Embet/män, bör g örat för LandJiå ding Järta, och har ansett 6ig i följd häraf böra tillstyrka ifrågavarande 2003 R:dr Banco. Jag kan ej likt Utskottet tro detta vara allmänna xöstens önskan, oaktadt några Ledamöter inom 3:ne Stånd yttrat sig derföre; tvertom jag skulle an6e mig misskänna pluraliteten om jag hyste den tanke att de i vår nu varande mindre lyckliga financiella ställning skulle vilja, sä misshushålla och 6å illa årligen använda 2000 R:dr, som, om de ej directe gåfa f Be vi Ilningen, ändock i det hela utgöras af hvad den skattgifvande tillskjuter. Det passar mig ej att disputera det Herr Järta varit en skicklig Embetsman. Höglofl. Ridderskapet och Adeln känner det otvifvelaktigt huru dermed förhållit sig, men det jag vågar påstå, är, att många våra Embetsman varit och äro i sine kall lika skicklige och många såsom Embetsmän äfven förtjenstfullare än han, utan att vi till dem hvarken vilija Den 16 September e. m. eller kunna lemna 2oco R:dr om året för cferas öfriga lifstid. Som jag hoppas att denna mening delas af pluraliten, så torde allt vidare ordande Om Herr Järtas Embetsmanna förtjenster vara öfverflödigt och han framför någon annan ej erhålla den ifrågavarande stora pension.
RiddarhusOfdaingen föreskrifver, emellan Riksdagarne skola öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsCootoirets tillstånd, Styrelse och Förvaltning, afven med tillämpning af dét allmänna stadgandet i 68 § Riksdagsordningen, ytterligare sex Revisorer af Ridderskapet och Adeln , vid denna Riksdag, skulle utväljas, för att förrätta den, efter Grundligen år 1827 infallande Revision. ”Vid jemförelse af Riksdagsordningens 68 som åt Rikets Ständer , i deri ordning de, hvart för sig, lämpligast finna, öfverlämnar rättigheten, att, vid hvarje Riksdag, förordna om Revisorer, med hvad 47 §, Riddarhusordningen innehåller, i kraft hvaraf Ridderskapet och Adeln, vid hvarje Riksdag, vare sig Lagtima eller Urtima, väljer 6 Revisorer, har Kongl. Maj:t uti denna afvikelse från RiksdagsOrdningens, vid sjelfva rättighetens uttryckande oinskränkte stadgande, till ett, utan JOcn 9 i September e. ut, yttra dt förbehåll för hvarjs Revision, bestämdt antal a( sex Revisorer, ägt anledning, att dervid afse en af Ridderskapet och Adeln uti RiddarhusOrdningen sjelfmant upptagen och faststäld Ordning för Revisorsvaiens förrättande. ” ”Men då Kongl. Maj:t förmodar, att vid RiddarhusÖrdningens öfverlemnande till Kongl. Maj ts
Om dessas organisation och behofven dervid, förmäler Commiteen nu ej vara fråga; Men, då emedlertid för beredandet af den högre bildning, som med de egenteliga Elementar-Läroverken åsyftas, ett nödigt antal Scholor och Gymnasier blifvit af Commiteen föreslagit, skall Commiteen icke finna något skäl, hvarföre Kronan eller Staten skall vidkännas någon kostnad för mindre Scholor af blott enskilt nytta och inskränkta föremål. I följe häraf förmodar CornmUéen, att det anslag af allmänna medel, sorn '^gG Ståts-Utskottets Betunkandeen. hiltils blifvit gjcfrdt till Sfads-Scholor, eller Paedagogier på alla de ställen, der Elementar-Bäro-verk efter detta förslag ej komma att finnas, skulle kunna flyttas och användas för nu föreslagne Scholors behof. Commitéen tior, att detta vid verkställigheten icke bör möta serdeles många svårigheter, der Seholag-sysslan icke är förenad med Comministraturen , eller der Stadens Fundat iöns - Bref och Privilegier sadan flyttning icke uttryckeligen förhindra. Ofver desse för Stads-Scholor och Pasdagogier af allmänna medel anslagne Böne-förmoner har Cornmitéen bifogat en förteckning, sorn visar, att Bärarne vid dem, sorn icke tillika innehafva Cornxninistraturer, njuta af Staten omkring -770 Tunnor Spannemåls värde in natura och i contant aflöning. Commitéen andrager vidare, att på nästan all^ orter i Riket skall bruket stadgat, att vid hvarje Täse-termins slut erlägges en afgift af hvarje Scholae gosse till dess Bärare under Titul af Scholae - gäld, Termins-penningar, eller annat dylikt.
Bilagorna litt. G., K. och L. vid » 56, 72. — län, afvittringar i » 140—141. Bilagan litt. T. vid » 141. läns räkenskaper » 143. Norrmalm, straffoch arbetsfängelset å » 114, 117. Nya elementarskolan i Stockholm » 232 -233. Observatorium, Astronomiska » 250. Se reservationerna å sid. 266. Officerare och underofficerare, fonden för blesserade » 15. Ombergs skogs-skolas räkenskap » 33. Optiska telegrafinrättningen » 87. Ordbok öfver svenska språket, anslag för dess utarbetande » 160—161. Ordensgillet, Serafimer» 166—169. Ordinarie statsreglerinasfonden för år 186'? » 5. Bilagan litt. O. vid » 5. Orthopediska Institutet. Tabellen vid Ottenby stuteri » 123 —124. Palmqvistska fonden till Stockholms befästande » 62. Passevolans-fonderna, Förenade mötes » 65, 70. Bilagorna litt. G. och L. vid » 56, 72. Passevolans-fonden, Tross» 64. Bilagan litt. G. vid » 56. Pensionsfond, Amiralitets-krig sman skassans » 96—97. Pensionsinrätlning, Civilstatens » 93. Bilagan litt. O, vid » 93. Utlåtandena. Pensionskassa, Arméens sid. 93—96. Bilagan litt. P. vid » 96. Polishäktena » 116—'lif. Portouppbörd, Post-verkets » 39—40, 43. Elektriska Telegraf-verkets » 86. Postbefordringen å statens jernvägar Post-verket » 39—44. Premier vid 10:de allmänna landtbruks mötet, anslagen till » 247. Bilagorna litt. A., B., C. och F. vid » 5.
Vid 2:dra Art, hafvä inom Högloft ifidderskäpet och Adeln i-.o Herr Friherre Wrangel , under medgifvande att de nu varande Ée■villnihgs-grUnderne a'ro, enligt erfarenheten vida bättre än de föregående, velat fästa EevillfiingsUiskottets uppmärksamhet på de tryckte för* Bihang Ull Riks. St. Fröt. §:te Sami. N:r f, 6» BevillningsTJtsh Betänkanden» slag till Bevillningsgrunder, som Herr Friher* re A. Cederström vid sist förflutne Riksdag ingifvit och Herr Friherren med ytterligare tillägg beledsagat; 2:0 Herr Munk af Rosensköld , under åberopande af de skäl Herr G. G. Uggla i dess reservation mot BevillningsUtskottets beslut anfört, yrkat antagande af de grunder som blifvit lagde för 1810 års BevillningsStadga och af Herr von Törne., i dess, vid sista Urtima Riksdag ingifne och nu framställde, project förbättrade , och 3:0 Herr Grefve Gyllenborg yttrat, att de lill och med år igoo följde Bevillningsgrunder varit för Landtbruket mindre betungande och äfven nu kunnat komma i fråga och till deras användbarhet utredas. Inom Hedervärda BondeStåndet har också förenämnde l8lO års Bevillnir.gsSystem och Herr vom Törnes project blifvit såsom fördelaktige ansedde och, till styrka derföre, är det särskildta yttrande, sorn Riksdagsmannen Longberg vid 1815 års Riksdag afgifvit, åberopadt och ProtocollsUtdraget bilagdt.
Lektorerne föredraga icke mera såsom förr, hvardera ett bestämdt och lätt öfverskådlig! läro-omräde för ett inskränktare antal lärjungar: de ä.io skyldige att undervisa äfven i läroverkets lägre klasser och dela med hvarje lärare förpligtelse!! alt undervisa äfven i annat ämne, än deras egeuteliga hufvudsak; men lärjungarne åter äro med den öfriga skolungdomen sammanförde under en gemensam ordning. Ätt under sådana förhållanden icke blott bibehålla utan jemväl utsträcka bruket af en rörlig Reklors-befaltning, skulle i Utskottets tanke icke vara rätt lämpligt. Genom anslåendet öfverallt vid de högreelementar-läroverken af så beskaffade arfvoden, som i Kongl. Majlis Nådiga Proposition blifvit löresiagne, skulle nemligen icke blott saknaden af en ständig rektor från de gamla gymnasierna utsträckas till de af en talrik ungdom besökta lägre afdelningar af läroverket, hvilka numera äro med gymnasium förenade, utan ock de större läroverk, som hittills haft en ständig styresman, såsom läroverken i Orebro, Upsala och Lund, hädanefter gå i mistning af denna fördel, hvarförutan alla de särskilda, nu inrättade högre läroverk, hvilka förut, i sin egenskap af lägre skolor, städse egt en sådan styresman, skulle, sedan deras läro-omfång utvidgats och deras lärjunge-antal i sammanhang dermed tillvext, ställas under en efter vissa år ombytlig ledning. Till stöd föi' en sådan åtgärd hafva hufvudsakligen tvänne skäl blifvit anförda. Det första är, att möjligen, vid besättandet af Reklors-platsen, ett misstag skulle kunna ega rum. Men detta inkast gäller lika mycket mot tillsättandet af lästa embelsmän i hvilken förvaltningsgren sorn helst. Likväl har man icke för de olägenheter, som undantagsvis kunde någon gång uppkomma af ett misstag vid utnämningen, velat uppoffra de stora fördelar, som i allmänhet äro förenade med regelns tillämpning. Det andra inkastet är, att, då lektorater finnas i bestämda ämnen, man icke lämpligen kan på en gång tillsätta rektors-befaltningen och den lediga lektors-platsen.