Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar 1827 af Mankön 2,212, af Qvinkön 1,774. Då jemförelse, enligt Kongl, Tabell-Commissionens sednaste underdånigt Berättelse, anställes imellan Stockholm och Landsorterne, t. ex. Upsala Län, der Folkmängden är ungefärligen lika stor, som här i StaÖJvcrståthcHtarCRs Femårsberättelse 2 den, visar det sig, att, i proportion till befolkningen, antalet af ingångne äktenskap och födde barn här i Staden öfver hufvud ej varit mindre än i Länen, men väl de äkta barnens antal betydligt ringare, samt att deremot dödligheten härstädes varit vida större på det hela, och äfven inom alla särskilde åldrar. Till det stora missförhållande, som sålunda eger rum i antalet emellan födde och döde i Hufvudstaden, har man velat igenfmna orsaken deri, att de personer, som årligen till Staden inflyttat, ökat de dödas antal, utan att hafva ingått i beräkningen af de födde. Denna åsigt synes mig icke fullkomligt förklara anledningen till Mortalitetens beständiga öfvervigt härstädes; ty ehuru det är gifvet, alt i a flyttningarne till Staden varit större än ulflytillingarne derifrån, bör det likväl å andra sidan ihogkommas, att de inflyttade personerne till större delen haft den ålder, deri Mortaliteten är minst och fortplantnings-förmågan verksammast. Andre orsaker till mortalitetens betydlighet här i Staden måste således finnas. Så rida ieke några okända climatiska eller loeala förhållanden kunna anses hafva härtill medverkat, torde den hufvudsakligen böra tillräknas den för arbetarnes helsa skadliga beskaffenheten af vissa slags närings-yrken, men i synnerhet det förderfliga inflytandet af brännvinets på detta ställe, sannolikt mera än i andra delar af Riket, ©måttliga förtärande bland den lägsta Folk-classen, hvars deraf föranledda sjuklighet, nöd och osedlighet vållat en förtidig död ej allenast för dem, som öfveF måttan begagnat denna skadliga dryck, utan äfven ofta för deras anhöriga och barn, i följd af vanvård och elände.
Det må vara alt en dylik åtgärd ökar begäret till smuggling; men då, på sätt Hr Rosenblad anmärkt, det är ett gifvet factum, att den obetydliga tullförhöjningen efter sista riksdag ä caffe af 4 r:st. pr skålpund lemnat Staten en betydling inkomst hvarje år, så är det ock klart, att en ytterligare tullförhöjning skall i ännu högre grad medföra samma verkan. Om jag äfven skulle antaga, hvad som dock icke för sig äger ringaste rimlighet, att genom den förhöjda tullsat - 302 Den 2 J u n i e. m. sen smuggleriet skulle fördubblas emot nu, så blir dock förlusten derpå långt mindre än den vinst Staten just genom denna högre tullsats komme att skörda. Jag betvillar föröfrigt icke, att ju tullverkets tjenstemän skola uppbjuda liela sin förmåga, för att den befarade smuggliugen i möjligaste målto förhindra; och då K. M., i följd af Ständernas beslut, äger rätt alt af tullintraderna använda sä stort belopp som erfordras för tullbevakningens ändamålsenliga organiserande samt följakteligen är oförhindradt, att för framtiden förstärka bevakningspersonalen, om deraf göres behof, så synes mig ingen betänklighet böra möta för bifall till den föreslagne förhöjningen, hvarföre jag anhåller att tullsatsen å kaffe måste till 4 sk. pr U bestämmas. Gr. Lagerbjelke: Flere värde talare hafva yttrat, att som Staten för närvarale behöfver högre inkomster, och man, genom en förhöjning vid sista riksdagen i tullsatsen å caffe, vann ökade inkomster för Staten, så skulle man än ytterligare öka tullafgifterne pä caffe, för att få ännu högre inkomster. Detta raisonnement har mycken likhet med historien om kusken, hvilken då han lastade del ena paketet efter det andra på hästen, sade: ”tål du vid detta så tål du vid mera”; hvarmed han fortfor med belastandet till dess, att hästen slutligen stupade. Derföre att det vid förra riksdagen låt sig göra, att genom en tullförhöjning af 4 r:sl. pr U förskaffa Staten högre inkomst är icke sagt att en ytterligare tillökning af 8 r:st. skulle än ytterligare öka inkomsterna. Frih.
Men sorn Utskottet icke delat mina åsigter härutinnAi, anhåller jag endast att reservationsvis få bär framställa deni, äfvensom att jag icke kan instämma uti Utskottets föreslagna tillägg vid 73 §. R. O., sorn jag finner öfverflödigt, då 58 §. uttryckligen förmår, att beslut, icke ens vid justering, kunna ändras, utan , endast sådane tillägg deruti göras, hvarigenom ingen ändring i besluten uppkommer.” Af Prosten Hallström: ”Genom det i 27 §. Riksdags-Ordningcn in lagda stadgande har Lagstiftaren redan erkännt angelägenheten och vigten deraf, att Rikets -Ständer •erhålla vid hvarje Riksdag tidig kännedom af Kongl. Constitutions-Vtskoltcts Memorial N.-o 4u 9 Kongl. Maj.'ts Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof. I öfverensstämmelse härmed, och då, för att befordra Riksdags-Ärendenas raskare gång, den Riks-Slånden medgifna motionstid nu blifvit föreslagen, att ovilkorligen beräknas från den dag, då Riksmötet öppnas, har fråga ock uppstått, om ej angeläget vöre, att likaledes Konungens öfriga Nådiga Propositioner aflemnades till Rikets Ständer, inom förloppet af en måtlad. En mening, af flere Utskottets Ledamöter understödd, har yrkat, att första punkten i 2:dra mom. af ofvannämnde §. borde förändras till följande lydelse: "Propositioner, dem Konungen i öfrigt ville Ständerna meddela, tillställas genom Hof-Canceller en hvarje Stånd, i dess Plenum, med iakttagande af hvad för Motioners väckande i 56 §. stadgas;" men denna mening blef icke af Majoriteten godkänd/ Med Utskottets bifall vågar jag fördenskull reservationsvis anmäla densamma, under vördsam hemställan, om icke berörde bestämmelse förtjenar att i det upprättade förslaget upptagas, såsom ett icke likgiltigt bidrag till Riksdagens förkortande, och dess mera billig, som, i afseende på Riksdagsfrågors väckande, de bägge Stats-Magterna skulle derigenom försättas i alldeles samma cathegorie.
Men kunna dessa invändningar anses gälla det system Utskm föreslagit? Passade för foten? eller är det väl svårare att vid mätningar eller beräkningar i allmänhet räkna två fot än en aln? Isynnerhet som vi redan med denna räkning äro fullkomligt hemmasladde. För hvem skall det vara svårt att räkna i marker, med hvilken vigt vi alla redan äro bekante? Skall icke denna räkning blifva vida lättare än alla de reduceringar från olika vigter, som vårt nuvande system gör nödvändiga? R. o. Ad. har redan heslutat, att Betänk, skall punktvi8 föredragas och, oaktadt den digression, som den siste talaren gjor1 134 Den 8 Juli f. m. till en mängd andra ämnen, t. ex. myntet och rymdmåttet, anser jag dock Ii. o. Ad:s önskan vara, att man nu så länge inskränker sig till det ämne, som egentligen är föremål för öfverläggningen, samt således endast håller sig till längdmåttet och dess afdeln ingar. Utsk:n hafva tillstyrkt bibehållandet af foten, emedan detta mått, enl. hvad vi af offentliga handlingar känna, är nära 300 är gammalt och, såvidt man vet, bibehållit sig vid ungefärligen samma längd som det nu har. Hr von Hartmansdorff har sjelf tillstyrkt detsamma [>å den grund, alt man borde bibehålla sådana enheter, som voro kända. Det är äfven tillstyrkt af K. M., och de Konungens Rågifvare, som i fråga om rymdmåttet varit af skiljaktig mening, hafva i afseende på ifrågavande mått icke haft några betänkligheter. Allt ifrån längre lid tillbaka har man varit ense derom, att denna förändring, hvilken alltsedan 1787 varit påtänkt, skulle införas. Detta år tillsattes nemi. en kommission af K. AI. för att utlåta sig öfver de utvägar, som kunde vidtagas för att bringa enhet i mått, mål och vigt. Till denna kommissions pröfning öfverlemnades jemväl ett dä inkommet förslag till decimal-systemets införande, och detta var redan då så litet nytt, att 150 år förut fråga derom blifvit väckt.
Hvad Allmänna Besvärspeli OeconomieUtskottet, uti Memorial af den 18 dennes yttrat, i anledning af Herr Majoren von Kruus’s hemställan, angående BrännvinsrBränningens fortfarande under loppet af ftästkommande Maj må-, n^d, t>le£ af Prest Ståndet bifallet, Ut Supra. Ex Protocollo J, Ur Almqvist, S, B. U i den af Höglofl. Rldderskapet och A, deln beslutne Remiss till Allmänna Besvärs och OecOnomie - Utskottet af Öfverste • Lieutenanten Herr G. von Heynés Memorial, angående jemkning i Extra Roteringskyldigheten, beslöt Prest, Ståndet att deltaga, Ut Supra, Ex Protocollo r J, U, Almqvist, 5. D. R emitterades Till Banco-rUtsltotteU « Ett Memorial af Prosten Doctor Aström om präglande af en Skådepenning öfver de märk. vär - Den 24 April. 375 värdiga dagarna den 14, 15, 16 och 20 April, då Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland undergick Christ endorus Förhör och Confirmation , samt derefter för första gången hegick Herrans Heliga Nattvard och slutligen åt Hans Maj:t Konungen aflade Trooch Huldhets-Ed. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskotten. Ett Memorial af Doctor Wallin, angående uppmuddring af Clara-Sjön, Rörstrands och Carlbergs-vikarna, tillika med ett tillägg af ÖfverHofpredikanten Doctor Eilljenvalldh, i samma ämne, rörande Fateburs-Sjön på Söder. Ett Memorial af Prosten Thyselius,' om Ström - rensning ifrån Sunne-vikerr till Norrska gränsen. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uishottet. Ett Memorial af Prosten Wikblad, om afhjelpande af de olägenheter, sorn hittills åtföljt Extra Roteringen. Ut Supra. Ex Protocoilo J. U. Almqvist. Uu Den 24 April.
För min del tror jag, alt man svårligen kan hitta på något stadgande så klart, alt icke anledning deraf kan lien tas lill underslef för dem, som vilja försöka del, och jag ber dervid endast alt få fästa uppmärksamheten pä ordet ”rensad,” hvilket förekommer icke allenast i den nu gällande författningen, utan äfven i det här föreslagna stadgandet. Med ”rensad” kan, efter författningens mening, troligen icke förslås annat, än att säden är hvad man kallar väl kastad och på detta sätt rengjord. Skulle man hålla sig till ordet i dess vanliga Svenska betydelse, så skulle måhända dermed menas, att den är plockad. Åtminstone menas detta med en del andra växtrikets producter, när man kallar dem rensade. Om man nu bibehåller samma stränga ordalag som hittills, nemi. att, hurudan årsväxten än varit, säden likväl skall levereras väl rensad och strid; så ger det otvifvelaktig! anledning till en hop prejerier, hvilket den lagstiftande makten väl så vidt möjligt är hör söka undvika att gifva anledn. till. En annan värd talare har yttrat, att följden deraf troligen skulle blifva, att icke allenast Kronan, utan äfven räntetagare, linge taga hvad som helst, och att om del å ena sidan blefve vinst för räntegifvare!!, så skulle det deremot å andra sidan blifva en betydlig förlust för räntctagarcn. Ett sådant äfventyr tror jag icke kan komma i fråga, så vidt man efter del nya förslaget, likasom efter det andra, vill förstå författningen sådan den är, och således göra hvad som är rätt och billigt. Jag beklagar, att det skall vara eli så ledsamt och bedröfligt förhållande här, att löntagarnes intresse skall stå i strid med de skattdragandes. Det är, så vidt jag känner, eget för vårt land, att i ett år, då de skattdragande hafva bekymmer, så skall löntagaren frodas, och tvertom; men jag hoppas, alt man en gång måtte komma till eli annat förhållande i den vägen. Gr.
Nåå? THORA. Ja, det kan ni till en viss grad, nota bene. sarer? Känner ni löjtnant Allan Eksköld vid Nerikes hu Hvad är det för en? SANDÉN. THORA. till för detta protokollsekreteraren Eksköld på Ellensborg i Östergötland. SANDÉN. THORA. SANDÉN. Det är just det jag vill veta. Han är adoptivson Jaså den! Skötte honom för en ledvrickning i fjol. Nåå? ligen oförderfvad, tror jag. Hvad är det med honom? Han är kär i Yngva. Åh fan! THORA. SANDÉN. THORA. Joo. En hygglig pojke, litet bortskämd, men tem stälde som ett bestämdt vilkor, innan vi antogo er vänliga bjudning till Yngva? Ne-ej. SANDÉN generad. THORA. Mins ni, doktor, hvad jag svarade, hvad jag upp Jo, att er syster skulle få veta allt. Nå, än se'n? SANDÉN. Ni lofvade, men ni höll inte! Behandlingen måste rättas efter patienterna. Det SANDÉN. THORA. var naturligtvis ohederligt, alldeles förbannadt ohederligt af mig att låta den der stackars ungen resa utan utan »packning». Hva' sa'? THORA. ondt! Ni menade väl, och ändå har ni gjort så mycket SANDÉN. THORA. Det vore väl fan! nom här. Det tycks som om Yngva undflytt honom och som om han följt efter henne. Alltnog, han begärde af mig hennes hand. SANDÉN. THORA häftigt. SANDÉN. I går, när jag kom hem från barnen, fann jag ho Inte ondt i det, tycker jag. Inte ondt! Lugnare. Känner ni hans far? Akademiekamrater m. m. m. m. En riddare sans THORA. peur et sans reproche. ges val? Såå! Tror ni, att han kommer att gilla sin arfvin träffa på en olämpligare svärpappa. Han är utrustad THORA. Nej-jo. Ja, egentligen tror jag, att vi näppeligen kunnat SANDÉN rifver sig i hufvudet.
För hvarje af de särskilda Kungsgårdarne och boställena hade derefter förhållandet, i väsendtliga delar, uppgifvits sålunda: Lilla Bjurum: Ilade sig underlagda 6|{jmantal, fördelade i 7 arbets-lag, hvilkas arbets-skyldighet blifvit, på grund af Resolutionen den 22 Juni 1798, hvilken såsom arbets-kontrakt tjenade till efterrättelse, uppskattad att motsvara 153 öke-, 628 drängeoch 133 qvinnodagsverken, beräknade likväl, efter i allmänhet gångbara priser, till sammanlagdt penniogevärde af 407 R:dr 40 sk. Banko; och då, med tillägg härtill af 112 R:dr 8 sk., såsom den ytterligare utgift, som ansetts skola genom förändringen boställshafvaren tillskyndas, boslällsjordens bruknings-koslnad upptagits till 520 R:dr, men arbetsbönderne erbjudit sig att för befrielse från arbets-skyldigheten utgifva 16 tunnor 15£ kappar råg, uppskattade till R:dr 98: 44. 6. hvartill dock borde läggas värdet af den hittills för dagsverkena afkortade indelta räntan, hvilken deremot skulle utgöras till bo ställs-innehafvaren » 149: 7. 6. tillhopa R:dr 248: 4. — uppstode en brist af 271 R:dr 44 sk. B:ko, om ordningen för hvars utbekommande boställshafvaren jemväl framställt yrkande. Alnerups eller Alnarps Kungsgård: bestående af 10fmantal och med Nådigt tillstånd utarrenderad, egde till arbetsbiträde anslagna 1§4$ mantal, indelade uti 31j hela eller 63 halfva hofverier, hvilkas åliggan - B:ko R:dr — 46. 10. >» — 17. 5. 180 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd.
Domstolarnes behandling öfverlemnas; i följd hvaraf, och i likhet med Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag gjorda hemställan, föreskriften uti 27 Cap. 9 §. ByggningaBalken, angående dylika måls fullföljande från Härads-Rätt lill Konungens Befallningshafvande, skulle upphöra, undföll det icke Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, att, om mål af berörde beskaffenhet skulle, liksom andra tviste-mål, genom vad och revisionsskilling gå genom alla instancerne och således äfven till Laginans-Rätt, sådant komme att förorsaka skadlig tids-utdrägt och onödig kostnad för Boställs-hafvare; men då införande af en serskild Rättegångsordning för dessa mål innefattade en Lagförändring, hvilken icke utan Rikets Ständers medverkan kunde ega rum, blef uti förenämnde Nådiga Förordning stadgadt, att huse-syns och fardags-tvister kommo att, intill dess annorlunda blefve förordnadt, fullföljas i den ordning Lag och Författningar för tvistemål i allmänhet föreskrifva. 20 Kongl. Mcij.-ts Nacliga Propos. N.-o 72. Kongl. Maj:t, som anser ofvananförde olägenheter kräfva en lämplig och tjenlig Lag-förändring, och som derjemte funnit nödigt att, i afseende å Preste-bolil, såsom i allmänhet varande af Krono-natur, samma Rättegångs-ordning bör ega rum, sorn rörande andra Krono-hemman blifver stadgadt, vill af sådana anledningar härigenom i Nåder föreslå Rikets Ständer antagande afen allmän Författning, hvarigenom, med förklarande, att a5 Cap., 1 §.
Och ehuru man visserligen icke bör för mycket beskatta den enskilda förmögenheten, som billigt bör tillkomma grufveägarne, bör man likväl kunna taga i betraktande, att denna enskilda förmögenhet icke kunnat samlas, derest icke grufägaren varit i åtnjutande af hittills förunnade fördelar frän Statens sida. Hvad kolräntornc beträffar, så kan någon förändring icke äga rum, med mindre än att desamma nedsättas; och dä jag icke anser skäl för närvar. att nedsätta dessa räntor, så kan jag icke annat än beklaga, att bergslaget gjort (ill ett villkor för räntekolens lösning, kopparräntans nedsättning, hvarigenom allmogen icke kommer i åtnjutande af denna fördel, den jag icke heller anser kunna dem tillerkännas. — Pä grund af dessa skäl, anhåller jag om bifall till Utskrs betänk. Hr Rääf, L e o n h. Fredr.: Da man, för alt betrakta denna fråga ur billighetens synpunkt, tager i öfvervägande de förhållanden, som förefunnos vid afgifvandet af K. M:s nåd. propos., grundad på vederbör, collegiers und. yttrande, skall det visserligen synas, som om något skäl vore för handen till bifallandet af den ifrågasatte eftergiften; men vid frågans närmare skärskådande förfaller enligt min åsigt den förmenta billigheten. Omförmälda colhnes yttrande afgafs nemi. vid en tid, som för grufvan var särdeles ogynsam. Dessa förhållanden hafva sedermera förändrats och af Utsk:s betänk, pag. 21 inhemtas grufvans afkastning, skild från de öfriga verkens. Denna afkastning har ännu icke hunnit sitt högsta förra belopp, men den närmar sig deråt, Jag anser derföre någon eftergift ä kronans sida icke böra göras. Hvad äganderätten till grufvan beträffar, så är det ostridigt, att den ursprungligen tillhört kronan, söm sedermera på ett eller annat villkor antagit brukande bergsmän och man anser dem nu hafva äganderätten, utan att likväl kunnat utredas tillkomsten af denna äganderätt.
Helst boule den ske genast, till förekommande af all speculation med myntet; men då detta af så inånga icke ansetts kunna ske (ehuru jag för min del tror det möjligt) torde det vara bäst, att utsätta en tid ungefär 3 a 4 år härefter, då den ovillkorligen bör verkställas, och under hvilken tid, till förekommande af redan omnämnd speculation med myntet, ett {jögre utvexlingspris Sg4 Banco-Utskottets Betänkanaen'. bör stadgas, än det hvartill Silfver invexlingert under tiden förrättas. Jag anser derföre, att Rikets Ständer böra hos Hans Maj:t Konungen underdånigst anmäla: att de anse nödigt att en offentelig Förklaring till Rikets Innebyggare afgifvis , att Banco - Sedelns, närvarande Silfver värde: 128 Skill ingar i BancoSedlar eller 4 R'dr Riksgälds-Sedlar för 1 Riksdaler Specie: blifver den grund hvarefter Banquen inoch utvexlar Sedlar och Silfver, ifrän den 1 Januari 1827; och att intilldess kommer Rikets Ständers Banque, att emottaga Silfver emot Sedlar efter ofvannumnde grund; men utlemnandet af Silfver endast att förrättas pä. det sätt, att det sker åren 1824 och 1825 efter 144 Skiliingar, och 1826 efter 136 Skillingar i Sedlar• Genom denna åtgärd anser jag att Rikets Ständer återföra förtroende, så väl till sin Banque som Enskildte Medborgare emellan; och att en häftig uppsägning af enskildta Capitaler till Silfver ut tag ning i Banquen förekommes: hvaremot, i fall ingen utvexlingsgrund faststälfes, .Sedelvärdets osäkerhet möjligen kan vålla hela Finance - planens öfverändakastande. Bil. Lin b. Af Tableauen N:o 3. vid Banquens redovisning, synes Banquens närvarandei|tillsfånd. Af Tableauen Is:o 2. synes att Banquen förut vissa tider, med lika fond i förhållande till utelöpande Sedelmassan, underhållit vexlingen.
April, och StatsContoirets derpå grundade skrifvelse af den 8 Maj, att aflemna särskild verilicerad Redovisning i alla delar, oberoende af Redogörelsen för den genom min försorg upphandlade Spanmålen; men som, enligt hvad jag hos Eder Kongl. Maj:t äfven i underdånighet anmält, undsättningsanstalten icke kunnat med erforderlig kraft och skyndsamhet, samt på ett för nödställdas räddning ändamålsenligt sätt utföras, ulan att jag fått obehindradt disponera öfver all Spanmålen efter locala förhållanden och omständigheternes kraf, dervid sammanblandning under transporter på upplagsställen och vid undsättningsutdelningen varit alldeles omöjlig att undvika; så har följakteligen redovisningsmethoden blifvit från början härefter lämpad, och detta har sedermera icke kunnat förändras, emedan Uppbördsoch Utgifts-Journaler samt UtborgningsLängder aldrig varit vid UndsättningsFörråden förde särskildt för KronoMagazins-Spanmålen oell särskilt för upphandlade Spanmålen, utan alltid gemensamt. Eder Kongl. Maj: t värdes fördenskull Nådigst härutinnan finna giltig orsak, hvarföre annan särskild Redovisning öfver ifrågavarande fran Kronans Magaziner erhållne Spanmål icke kan af mig åstadkommas, lin den som innefattas uti en, min Redogörelse för undsättningsanstalten bifogad, liqvid med Eder Kongl. Maj:ts och Rikets Stats - ( 31 ) Contoir, uti hvilken totala värdesbeloppet för KronoMagazinsSpanmålen serskilt visar sig-; och då deraf inhemtas, att detta belopp svarar emot en ungefärlig fjerdedel af hela det försålda och utborg-ade SpanmålsLagret, deraf öfrige trefjerdedelarne utgjort upphandlad UndsättningsSpanmål; så föranlåtes jag i djup underdånighet föreslå och hemställa, det måtte Eder Kongl. Majit Nådigast tillåta och stadga, att denna proportion följes vid fördelningen till Remisser af alla UndsättningsSpanmålsmedel, som antingen nu finnas helodine uti LandtRänteriet efter Spannmåls försäljningen emot contant, eller hädanefter inflyta på LåneSpanmåls-skulderne.
Vid Academierne inträffar ofta, att bristande löner, men behöflige föreläsningar föranleda utnämnandet af Adjuncter till Professorer, med befordringsrätt och löneberäkning, fast de kanske många år få fortfara alt bibehålla den Adjunclslön de innehafva; ej kunna desse beskattas på en lön, 28 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N\o 12. sorn förut är nog svag. Inom Collegier och Civile Verk fordras, för att sorn Adjungerad Ledamot kunna användas, Kongl. Fullmagt, och en äldre elier yngre Häradshöfdinge-fullmagt deciderar ofta rummet till förslag af en sökt tjenst. Jag skulle äfven tro, att i ett land, der mindre tillgångar af löner på stat, än behof af tjenstgörande, neka Regeringen att alltid efter förtjenst kunna utmärka skickligheten med tjenster på stat, bör ej en belöning med, om jag så må säga, löfte om framtida befordran beläggas med en afgift, tillräcklig att förändra en fördel till ett onus, och så inverkande på ekonomiska förhållandet, att endast den, hvars affärer tillåta en dylik afgift, kan emottaga densamma. Jag föreslår derföre, att det af Ilögloll. Utskottet i denna § projecterade bevillningsoch taxeringssätt endast må sträcka sig till full mag ter, öppna bref eller constitutorial, hvilka ej innefatta tur och befordringsrätt inom Arméen, Civil-, Ecclesiastik-, Academieeller Läkare-Staterne, och tror dessutom Utskottet vid bestämmandet af ChartaeSigillatae-afgifterne vara i tillfälle göra denna af mig uttalade princip gällande, om det så skulle finna lämpligt. Äfvensom jag anser den ifrågavarande minimi-afgiften böra borttagas. 39 §.
Till förnyadt bidrag för kanalanläggning mellan Mälaren och Eskilstuna — 30,000: För fullbordande af Wisby yttre hamn 150,000: — Vägbyggnads-fonden: För vägomläggning mellan Sangis och Saivis gästgifvaregår dar i Norrbottens län 7,500: » vägomläggning förbi Hökmarksbackarne i Westerbottens län 8,000: — » väganläggning till Källvikens hamn i dito i 1,200: 118 — För vägomläggning förbi Skönviksbackarne i Westernorrlands län 6,750: » vägomläggning mellan Weda och Frånö gästglfvaregår dar i Westernorrlands län 23,250: » åtskilliga träbroars på Fjälleller Carl Johans-vägen i Jemtland ombyggnad till stenbroar 25,350: » vägomläggning inom Arbrå socken af Gefleborgs län 13,750: » vägomläggning mellan Lerdals och Boda gästgifvaregår dar i Stora Kopparbergs län 7,500: » anläggning af sockenväg på Björkön i Stockholms län 20,000: » sänkning af Märsta backe i dito 625: » sänkning af Tibble backe i Westerås län 250: » vägomläggning mellan Westerås och Skultuna bruk 3,500: Till fortsättning af vägomläggningen mellan Askersund och Lerbäcks gästgifvaregård i Orebro län 9,000: För väganläggning från Nyköping till Oxelösund i Nyköpings län 21,000: » vägomläggning vid Hofmeje backe i Jönköpings län 3,250: » vägomläggning förbi Rindboliden i Jönköpings län 1,500: » vägomläggning mellan Sunds, Studstorps och Bamsmåla gästgifvaregårdar i Skaraborgs län 24,000: » vägomläggning vid Motala brink i Östergöthlands län