Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det står i RegeringsFormens 107 §. att frågor i detta amne kunna i Riksens Stånders Plena väckas, men icke af Riksens Stander afgöras förr, ån ConstitutionsUtskotlei deröfver blifvit hördt. Det är således ConstitntiönsUtskottet, sorn skall yttra sig öfver frågan , och utreda deri, rilen det är Riksens Ständer som skola afgöra den. Omöjeligt lärer det dock vara för Riksens Ständer, att afgöra ett mål, utan att kärinä det, och det måste således ovilkorligen åligga Utskottet, att derom lemnå ailä erforderliga upplysningar. Herr Hjerta : Jemte det jag förenar mig med Herr Cederschjöld derom , att det icke är irrig inöjeligt, att stadga mitt omdöme öfver eri sak, innan jag känner den, får jag tillika , under öfvertygelse att förevarande fråga icke bör så lättsinnigt behandlas, erinra, att Constifu. tionsUtskottet erkänt sanningen af förberördö Satts i alla andra utlåtanden utom det nu ifrå— gaställte. Således har Uskottet i dess yttran - den olver Grefve Hörns och StatsUiskottets Särskildta anriiärkningar, fullständigt underrättat Riksens Ständer om deras innehåll. Det är eri» dast i afseende på Grefve Possfes anmärkning} Ben 11 Juli i f m.4 ‘som ett undantag blifvit gjordt; och (Jet är derföre jag yrkar, att betänkandet derom må återremitteras, på det att styliseriijgéit deraf må blifva så Fullständig} soiii nödigt är.
Jag vill emedlertid blott anmärka, att Utskotten förmodligen räknat för mycket på Allmänhetens Patriotisme, då de tro, att man Vid åsynen af Handels-vågens nedtrycknirtg, sorn pä Utskotten® Språk lärer vara detsamma sorn Myntets församring, skulle likväl sätta ett oförändrat värde på detta Mynt, emedan man visste att allt detta skedde blott för att framdeles förbättra och stadga detsamma. — Hvad härmed égentefigen kari menas, nödgas jag tillstå ätt jag ej figtigt förstår. 1 stället för att, såsom Utskotten föteslågit, utgifva underhaltigt Silfvermynt, tycker jag det vöre ännu Vigare, att genom ett blott påbud gifva våra nu Varande a och 4 skilling®. Stycken förbättring på CaraCteren Samt fördubblad bede; och värdighet. Sedan jag sålunda lösligen vidrört några af de serskildta idéer, som jag i Utskottens Betänkande ansett mäst anmärkningsvärda) nödgas jag förklara, att i Betänkandet, betragtadt såsom helt, saknas den klarhet i åsigten, den be. stämdiiet i syftningen, den öfverenstämmelse i medleu, som knnde berättiga det till namn af Financt plan. Jag har åtminstone ej kunnat upptäcka det mål, hvartill Utskotten syfta, ännu mindre bedömma, huruvida medlen skulle vara dertill ledande. Men det är ej nog att klandra och förkasta; man måste äfven bjuda till att sätta något annat i stället. Jag vill derföre söka uppgifva ett sätt att i möjligaste måtto stadga Myntväsendet, och åstadkomma nästan alla de välgörande verkningar som en Realisation, till hvars företagande tiden ännu ej synes vara kommen, skulle medföra, utan att likväl sätta Banquen j ringaste äfventyr. 1:0 Den Författning bör vidtagas, att alla Penninge - transactioner skola hädanefter ske enligt Mynt-Representativernes Silfver-värde: börande likväl liqviderna få ske med Sedlar, men efter de förliutne 6 månaders medel-Agio.
Skolordningen förbinder skyldigheten att undervisa om naturens elementa, betraktad som bildande medel för den yttre reflektionsförmågan. Vulkaner och floder skall förklaras enkelt och helst förbindas med kartbilden, där de uppträder. Människostammarnas olika utseende, djur, växter och mineraler nämns och beskrivs där de ha sin hembygd. Härvid beror allt på lärarens livliga framställning och dess ljusa omdöme, utan att överdriva gränsen för barnets fattningsförmåga. Lärobokens konstruktion i olika kurser bör också vara utarbetad och säkert beräknad Anvisningar på kopparstick, målningar och naturaliesamlingar är av beprövad nytta att väcka uppmärksamheten och skönhetssinnet för naturen. Svensk Zoologi, Botanik, Ornitologi m fl är förträffliga verk. En sådan kurs bör vara avslutad inom de Lärda skolorna efter tredje och i Apologist skolorna efter första avdelningen. Sedan inhämtas den politiska geografin. Där börjar man med de enklaste begrepp för statskunskap, beskaffenheten av samhällsfördrag, regeringsformer, religioner, lagar, mynt, handel och sjöfart. Man börjar med staternas fördelning i Europa och fortsätter sedan med de andra världsdelarna. Det har tvistats mycket om och när jordgloben skall användas i elementär undervisningen. En del anser att barnen uppfattar jorden som en slät yta och därför skulle förstå de geografiska begreppen bättre på plankartor. Läraren avgör, när den skall användas. Den bör dock finnas vid alla elementär läroverken. I de högsta klasserna kan läraren öva de med flit och med livlig inbillning utrustade ynglingarna att själva rita kartor. Denna kunskap är ganska vacker och för mångas framtid viktig, men bör inte vara huvudsak för alla. Haartmans Lärobok är en förträfflig handledning, Skol Atlas av Silverstolpe med fullt tjänliga kartor över globen och världsdelarna är bra hjälpredor. I högre undervisning rekommenderas Åkerlands Handatlas som nu utgivs av magister Wiborg. Vid kontroll av läxor bör läraren söka någon annan kontroll än den ganska osäkra att endast peka ut orter på kartan. Vid repetition kan karta utan namn användas. Man flyttar kartan så långt bort att blott ländernas former syns, men inga läsbara bokstäver. Den mera försigkomna eleven bör utan kartor kunna beskriva orternas läge och sammanhang. För övrigt skall framstegen i geografi bli både säkra och betydliga om läraren alltid även i andra sammanhang visar på kartor. Theologia Dogmatica.
'I. om man själ kreatur, sorn går i bete å mark; 2 om man stjäl medelst inbrott, som i \ \ § sägs eller, för brottets föröfvande, bortförer och med våld eller list öppnar skåp, kista, skrin eller annan förvaringspersedel, som med lås, försegling eller annat dylikt stängsel tillsluten är; 3 om man stjäl ur försegladt bref, som ej åt allmänna posten förtrodt är, eller ur kläder, som någon bär på sig; 4. om man stjäl nattetid i hus, som hebodt är, och gerningsmannen olofligen, dock utan inbrott, dit inkommit eller der sig undangömt; eller 5. om gerningsmannen för stöldens föröfvande sig med vapen inställt eller eljest användt ringare skräckmedel eller hot, än att gerningen till rån hänföras kan. 7 §. Till straffarbete från och med två till och med fyra år dömes: I om man stjäl af fartyg, sorn strandadt eller eljest förolyckadt är eller utan folk i sjö drifver, eller, under bergning, hvad till dylikt fartyg hörer eller derå fördt var; eiler 2. om man stjäl från den, som genom allmän farsot, eldsvåda, vattunöd, skeppsbrott, uppror, fiendes åträngande eller annan sådan nöd eller fara är satt ur stånd alt sin egendom värja. 8 §. Till straffarbete från och med två till och med sex år dömes: I. om man stjäl något i kyrka, ehvad det kyrkan tillhörer, eller af andra der i för var satt är; eller i. om man stjäl penningar eller annat, som åt allmänna posten förtrodt är, ehvad det sker i posthus eller under forslingen. 9 § I de fall, som här ofvan i 5, 6, 7 och 8 §§ nämnda äro, skall, såsom för stöld, dömas / efter ty derjfsägs, ändå att det tillgripnas värde ej går öfver fem Riksdaler. 44 10 §. Nu kunna, vid samma stöld, tvä eller flera af de i 3, 4, 5, 6, 7 och 8 §§ sagda fall sammanträffa; då må tiden för straffarbetet ökas med högst ett år utöfver det, hvartill den brottslige för det svåraste fallet pröfvas hafva gjort sig skyldig. 11 §.
Det är barnets naiva tro på sagans förtrollade prinsessa, det är all min ungdoms längtan som koncentrerat sig i din bild. Du är diktningens overkliga qvinnoideal; jag vill icke röra dig med mina händer, att du icke må försvinna i luften. Jag vill blott sitta stilla och betrakta dig, medan fantasien diktar sina spelande dagrar omkring dig. Om alla outvecklade möjligheter af gryende skönhet, af mod och lifskraft, af blinkande tankar och vårfriska känslor. Jag lägger handen på ditt hjerta och känner hur det slår, jag stryker min kind mot den svarta, krusiga rökhvirfveln på din panna, jag lutar mig ner och möter den förskrämda blicken under dina högt bågade bryn Jag vaknade upp. Jag märkte att man betraktade mig. Min uppsyn måtte ha varit mer än lofligt naiv, ty gentlemannen med cigarrerna såg ut som anade han en medtäflare och midt emot mig stod en gammal skeptisk herre och log. Mitt eget ironiska smil!211 Vänta, hvad är den lik? – Rosor, som inte slagit ut, men som öppnat knoppen så att man kan fånga en skymt af deras svala rödare blad der nere. – Eller doften af smultron uppe i en ensam solbelyst backe, när man ännu icke fått ögonen på dem. – Eller hvad man erfar, när man efter en lång instängning ser skogen grön. – Eller en vacker ung flicka? När hon är sexton år. I somras var Karl Wåhlin inackorderad hos en doktor Ambrosius i Marstrand. Två rätter mat till middagen, – fisk och vattensoppa ibland. Nå, nå; äfven spartaner, som jag, känna en viss förskräckelse i magen vid tanken på fisk och vattensoppa, så att det ha, ha, ha! det var så rätt åt sådan der en grannlåtsherre!212 Man bör aldrig i ett bref tala om att man har så och så många andra personer att skrifva till. Det ger intrycket af något handtverksmessigt och kan för brefemottagaren kännas som om han blott kom med på ett hörn. Hörby den 1 Okt. 1885. Det är qväll, lampan är tänd och jag är ensam. En sådan dag det varit! Axel reste på morgonen.
Enär efter flera års förlopp i afseende å kurens säkerhet det är så konstateradt, som det för närvar. är, nemi. att ehuru en och annan deraf sett lyckliga resultater, de flesta likväl öfverensstämma deruti, att dervid är ingenting att göra, och om ändå en stor del skulle fortfara i sin hoppfulla förtröstan på denna kurs förträfflighet och verkliga gagn, så synes mig skäl vara för dem, hvilka ifra härför, att i enlighet med närvar, lids filantropi bilda en förening för att arbeta på att i denna fråga vinna visshet. Ty att staten nu, efter den korta erfarenhet som vid ifrågavar. inrättning är vunnen, skulle bevilja medel dertill, för att man kanske sedermera skulle ytterligare begära fortsättning deraf till försök för andra, det anser jag ej vara tjenligt. Jag kan således, med den öfvertygelse jag äger om otillför4 II. 24 370 Den 3 Maj. litligheten af denna kur, icke tillstyrka någon utgift af statsmedel härtill. Jag skall ieke undandraga mig att med min skärf bidraga till ett rön, som jag på förhand är öfvertygad om skall fruktlöst aflöpa. Frih. Cederström: Vi hafva nyss hört Gr. Sparre yttra, det moraliska lyten ej kunna genom fysisk behandling eller läkarevård botas. Detta påstående må, såsom allmän sats betraktadt, lemnäs derhän, enär en utförligare granskning deraf skulle laga tiden alltför mycket i anspråk; men vi torde, beträffande nu ifrågakomne tillämpning deraf, böra påminna oss ett annat fall, der det allmänna har funnit sig föranlåtet alt träda emellan, för att afhjelpa följderna af en last. Kurhusen för botande af veneriska sjukdomspatienter äro nemi. inrättade på allmän bekostnad. Det omoraliska förhållande, den last, som gör att dessa anstalter behöfva att anlitas, är väl ej afhjelpt derigenom; fastmera har det ofvanberörde, (för att nyttja Gr. Sparres uttryck) ”moraliska lytet,” genom sin inrotade beskaffenhet, och lastens fortsatta utöfning, beklagligen gjort det nödvändigt att, ehuru kostsamt det är, stifta och vidmakthålla sådana sjukvårds-inrältningar.
Lägger man nu härtill jernbroarne, portarne och lyftskrufvar, jemte många andra saker, så finner man lätt, att en sådan verkstad omöjligen kunde umbäras. En särskild omständighet var dessutom med den så kallade svängbron, hvartill fordrades en ring af i5 fots diameter och 12 Sfg:s tyngd, som måste svarfvas. Huru ville man åstadkomma något sådant, ulan egen verkstad. Dagligen ökades derjemte behofvet af ångmachiner, hvaraf många enskilde gjorde beställningar; man kunde förutse deras nödvändighet för Ångfartyg, lill befordrande af hastigheten under Canalfarterne. Jag frågar, ont ej detta varit anledning nog för oss att anlägga en sådan mechanisk verkstad, likasom man redan förut gjort i Ryssland, Preussen, Danmark, Holland med flere länder, så att vi snart voro de enda, som saknade en sådan. Man har dessutom sett hvad det kostar att vända sig till Utlänningen med arbetsbeslällningar; man vet hvad de förste jernportarne till Canalen 24 Den 26 Mars f. m. hostat, hvilka måste hemtas från England, men hvarförutan inga jernportar troligtvis ännu funnits i Sverige. Detta var anledningen, hvarföre Directionen, efter bästa förstånd och omdömes-förmåga, ansåg anläggningen af en mechanisk verkstad nyttig och nödvändig för de erforderlige instrumenternes förfärdigande. Det är möjligt, alt den häruti misstagit sig, och jag fruktar i sådant fall, att det icke varit den enda gången; men då man uppdragit åt Directionen att ombesörja Canaleus fullbordande, måste man äfven medgifva den rättighet att för detta ändamål använda de efter dess omdöme bästa medlen. Eller skulle Directionen icke, utan en föregående hemställan, äga rätt att ändra en spade eller en skottkärra från de gamla modellerne? Jag tror icke, att sådant skulle lända till vinst, hvarken för Bolaget eller för Riket. Sedan jag nu redogjort för arbetets utförande, torde jag få nämna några ord om nyttan deraf. Det har ej ansetts medföra någon nytta, hvarken för Bolaget eller det Allmänna.
Lanea, sig satt oeb bvilket oek redan ak 1828 ars Liander blifvit, i jemnad summa, stadgadt för invexlingcn, anse Iktskotten de i 6:te pnneten emot sjelfva bestämningsgrrmden gjorda anmärkningar ej beller kunna föranleda till någon ändring uti den ak Utskotten i Let. lV:o i L. 8t:r gikne tillstyrkan , r-b/ /rrä/äe/r , r ö/k'erensstä„rmc/xe mer/ /ivrrr/ a/ r/e»r rru yttrats^ r a//c> ^,rr/,vr /räg-r/r o»r trr/e» /o,' r5r/^v«v Olver denna kraga bakva bltskotten uti 6et.l>l:o2, akgifvit deras yttrande, innefattande: dels en framställning af den salts att "proportionen ak Länkens reela fond till 8e"delstoeken, dertill räknadt Laneooeb Liksgäldsed"lsrnes sammanlagda belopp, elter ett afdrag, motsvarande Lancolänen pä metaller, expoitabla elfeeter "oeb Länebank; obligationer, bör blifva såsom 5 till "8, innan silfver utvexling,.'» får taga si» bör jan." dels L « tänk anden, lV:o iH. 17Z dels en calén! öfver förbällandet emellan reela bonden oeb Ledelstoeken, utvisande, att "den förre "den 3l sistl. älaji utgjorde i rund summa 8,700,000 "L:dr samt den senar e, efter okvannämnde ber äkningz"grund, 6,800,000 L:d, sä att, för att bl inga reela son"den till förbällandet af 8 till 8, mot utelöpande se"delstoeken, skulle eikordras 1,100,000 L:dr Lilkver;" dels ett förslag, att till beredande ak den salunda nödige ansedde förstärkning i reela fonden, Laneo8t^- relsen mätte tillätas a) "att tili Lilkverköp , ä tjenligaste tider, använda "det n^a 8psnnm5Is-Lreditivs beloppet 1,000,000 Ld. -) "att till 8ilkverkäp likaledes begagna, ej mindre do "af 182Z ars 8tänder an viste 66,666^ Ld såsom ersätt"ning för uttagna Liastrar; än ock, i likbet med Irvad "8tänderna dä jemväl beslutit, 266,666^ Ld. i Lanco"sedlar ärligen till oeb med är i83-j." c) "att äfven förskottsvis för päköljande är inom 'berörde tid, fä verkställa sistnämnde sillver-uppband"ling efter befinnande tjenligaste tider oeb omständig"lreter, men under körbebäll, alt ieke nägra ak de till "Lundens förstärkande loreslagne Lilkverköp lingö sko "till bögre pris, än alt LilkverLiksdalei n, i Lanken fritt "lekvererad, ej i d^rbet öfversteg i3o sk.," oeb r/) "att pä utrikes ort, pä sätt Lullmägtigo kunno "lämpligast, anskallä en summa af 800,000 L:dr i 8ilk"ver, att, ! bändelse af bebok, ak LancoLuIImägtige be"gagnas, såsom en reservfond för realisationens verk"ställigliet;"
Det kan icke nekas, att de under den puritanska perioden hade vissa skaplynnedrag gemensamma med hebreerna under dessas gammaltestamentliga krigsperioder, men denna släktskap är väl alldeles öppendagligt påvärkad af den ständiga bibelläsningen, ehuru äfven där, oafsedt bibelläsningen, kunde finnas något af de liknande orsakernas grund till det liknande resultatet t. ex. Stuart-förtrycket i England och Epiphanes-förtrycket under makkabeerperioden — någon värklig sannolikhet om rasgemenskap lär väl däremot icke alls vara att finna. Hos alla folk, där Bibeln läses mycket och värkar starkt och länge på familjeoch samhällslifvet, kommer detta naturligtvis att till en viss grad likna det fornhebreiska. Men i hvilken omfattning och till hvilket djup detta sker är en annan fråga — är det endast en skola hvarje folk genom den litterära hebreiseringen genomgår och i hvilken mån behåller hvarje folk under allt detta sin grundkaraktär? Som judarne i allmänhet afhållit sig från hvarje beblandelse med andra folk är man icke i tillfälle att jämföra ett af Bibeln uppfostradt folk med ett, som räknat hebreerna bland sina stamfäder, och har därför i detta fall ingen erfarenhet om härstamningens kraftförhållande till påvärkningen utifrån. För att vidare belysa frågan kan man emällertid jämföra judarne med ett med dem besläktadt folk, utgånget från ett gemensamt ursprung, nämligen araberna. Äro judar och engelsmän mera lika hvarandra än judar och araber? Att rätt stor olikhet förefinnes mällan judar och araber är väl obestridligt. Redan 1 Moseboks författare synes vara medveten icke blott om ett gemensamt ursprung, utan äfven om att främmande blod inmängts i arabernas, ifall nämligen de stammar, som i nämnda bok sägas vara Ismaels, den egyptiska kvinnan Hagars med en egyptisk kvinna gifte sons äfterkommande, äro arabernas förfäder.
För den händelse att Rikets Ständer, i anledning af den särskilda framställning i ämnet, som Kongl. Majit vill till Rikets Ständer aflåta, skulle bifalla Jemtlands Roteringskassas befrielse från ali utgift för Jemtlands Hästjägare-korps beklädnad, så erfordras att, till bestridande af den del af underhålls-kostnaden för berörda beklädnad, som icke redan finnes inbegripen i anslaget till Lifoch Släp - Transport R:mt R:dr 59,600: 41,650: — 114,533: 98, 24 Kongl. Mnj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Stal sverket 1859. Transport R:int R:dr 59,600: — 11,650: — 114,533: 98. munderingar vid Rotehålls-regementena, nödigt anslag beviljas, hvilket, enligt deröfver skedd uträkning, för nästa statsregle ringsperiod upptages till 1,260: — Dessutom och med anledning af Kongl. Maj:ts här ofvan gjorda framställning, dels om Topografiska Korpsens tillökning med 8 Under-officerare på stat, dels om uppsättning af ett nytt Sappörkompani, föreslår Kongl. Maj:t, att Intendents-afdelningens anslag må ökas med följande belopp: Beklädnadshjelp för 8 Under-officerare vid Topografiska Korpsen å 150 R:dr för hvardera 1,200: — Beklädnadsanslag m. m. för det föreslagna nya Sappör-kompaniet, enligt de för det äldre kompaniet gällande grunder 8,993: — 71,053: — 82,703:
De genomskåda dem, i trots af det förblandande skenet; vi förbländas af skenet och förvillas i våra åtgärder. De som försvara ett förståndigt prohibitiv-systeme i fråga om handeln med utlandet, i främsta rummet, till skydd för inhemska husfliten i andra rummet, till skydd för inhemska handtverkerierna och fabrikerna, hafva just genom närvar, betänk, erhållit 2:ne mäktiga bundsförvandter. — Betänk, har nemi. genom sjelfva ytterligheten af den grundsats, på hvilken detsamma hvilarborttagandet af alla in-och u t för s e 1 s fö r b u d utan undantag, till hjelp och understöd för de hittills ännu af förbuden skyddade näringsgrenarna, — framkallat jernbruksoch brännvinstillverknings-intressena. För denna opartiskhet, att låta svärdet drabba höga och låga, rika och fattiga, utan barmhertighet, blott för den enda saliggörande grundsatsens hållande i helgd, bör man hålla Utsk. räkning. Under den framfarna tiden, allt sedan i8a3 års riksdag, hafva handels-syslemets reformatorer behandlat dessa begge mäktiga intressen med en viss skygghet, eller alldeles icke vidrört dem, hvarigenom ock handt, att dessa intressen, i känslan af sin makt, trott sig i allan tid kunna stå fredade föl' theoristernes härjande lie, samt obesvärade i lugn antingen påse eller verksamt bidraga till de mindre mäktige kamraternes oblida behandling. Väl inträffade en gång på detta rum, att den väldigaste kämpen för den ultraliberal tull-lagstiftnings-theorien, då han, tvertemot densamma, härstädes försvarade fortfarande förbud emot utförsel af tackjern, blef så tillrättavisad, att hani vredesmode för tillfället lemnade salen, men sådant hindrade ej theoriens hjeltar, att icke destomindre då och sedan fortsätta härnaden mot de öfriga näringsgrenarna. Men hittills har intet Bevilln.Utsk., före det närvar., ådagalagt den rättvisa att inför sitt allherjarting äfven instämma det allsmäktiga brännvinstillverknings-intresset.
Vir ifver för individualitetens utveckling gilr ej derhän, att vi vilja lata de onda anlagen frodas, sa väl som d e goda, I5ta ogräset växa jemte hvetet. Vi p&amp; st$ blott, att i n M är en tfigd for qvinnan, som e j ocksa är det fdr mannen, intet en synd fdr henne, som e j mksd ur dct fdr honom. Eller bör ej mannen lika sa väl som qvinnan fostras till att blifva mild, fördragsam, blygsam, renhjertad och from? Bör ej qvinnan s h ä l som mannen h a h a sinne för rätt, blifva sann, öppen. kraftfull, modig, företagsam? Och just dcrfdre att könens skaplynnen härvid äro nilgot oliba, böra d e uppfostras tillsammans och uppfostras / ika iör att hjc@a harandra. hvar med sin gåfva. Man klagar t. ex. ö h e r huru ogvinliga och r5a flickorna skola blifva genom den ifragasatta samuppfostran. Man erkänner silledes, a n det nuvarande systemet gör gossarne oborstade och raa. Men lat oss d3 för all del f5 samskolor, nu ej langre endast för flickomis skull, utan lika mycket för gossarncs. Dock hvem blir det väl, som i framtiden kommer att lida under den ej sil sällan förekommande manliga raheten, on1 ej just qvinnan, hustrun, barnen? Mil flickan - derföre gerna under trogna lärares och lärarinnors skydd och bihalla till godo med en r k e lekkamrat i ungdomen, blott stand detta hjelper henne att undgH en ra man i framtiden l M8 man ej skygga för att lata qvinnan börja sin r8le som sedernas förmildrerska redan i ungdomen! Ty erlarenheten har visat, att det qvinliga elementets dämpande och tyglande inflytande aldrig. vare sig i samskolorna eller i umgängslifvet, förnekat sig, der det fått göra sig gällande.
R:dr 80 öre belupit sig å Byggnadskassan och 1,390 R:dr 24 öre å Wähnermanska'’stipendiikassan, och, enligt hvad Utskottet inhemtut i afseende å ställnin gen vid 1860 års slut, har kontanta behållningen utgjort uti byggnadskassan 9,683 R:dr 44 öre och i Wähnermanska stipendiikassan 1,730 R:dr 64 öre, eller uti samtlige under Konsistorii förvaltning ställda kassor tillhopa 17,195 R:dr 1 öre R:mt. Vid dessa förhållanden, anser Utskottet sig böra hemställa det Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj.t anhålla om nådigt förständigande för vederbörande att noga tillse det dylika kontanta behållningar framdeles, så fort ske kan genom utlåning göras fruktbärande. § 27. (1860 års Bev.-ber. pag. 270. Utlåt. pag. 380.) Enär vid verkställd granskning af säkerhetshandlingarne för lån ur allmänna inom hufvudstaden befintliga kassor, förekommit, att ej mindre Direktionsledamöter än äfven Redogörare häftade för skuld till kassor, hvilkas förvaltning eller redovisning dem ålåge, hafva Revisorerne, som ansett ett dylikt förfarande med god ordning oförenligt och lätt ledande till förvecklingar, föreslagit utfärdandet af ett så lydande stadgande: »att ledamot i direktion eller der anställd tjensteman icke må kunna erhålla lån af de under direktionens förvaltning ställda medel.»