Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nto 37, med utlåt, angtde Talmannens i BorgareSl. vägran af propus, på en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskilliga till slatsregleringen hörande punkter. 11. H. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 e. tu. lii lidem protocolli, Jlbcrt Manck. Måndagen den 10 Oktober 1848. Plenum kl. 7 e. m. Justerades eli prot.uidr. för d. 14 dennes samt pleni-prol:u för d. 23 och 24 sisth Augusti. Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., på bordet Exp.Ulskts under Nto 23 afgifna mern. med skrifvelseförslaget Nio 221, angtde förändring i föreskrifterne, rörande utmätningsumgälder. Upplästes till justering oell godkändes Exp.Ulskts förslag till R. Sits underd. skrifvelser till K. M.t Nto 222, angtde förändrad lydelse af 5 § i K. förordningen om socknestämmor i riket d. 29 Augusti 1843; samt Nto 223, om uppsättande af 2:ne nya årgångar predikotexter. Föredrogs och lades lill handlingarne Const.Ulskts d. 14 dennes på bordel lagda meni. N:o 37, med utlåt., angtde Talmannens i BorgareSt. vägran af propos. pä en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskilliga till statsregleringen hörande punkter. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsktn inkomne mern. och utlåten, nemligen från Sta ts-U t sk ot te 11 Nto 334, angtde aflöning för den hos Hemliga Utsk. anställda kanslipersonal och vaklbeljening; Nto 335, angtde omlryckning af lista bandet utaf BorgareStts prottr; Nto 336, angtde en förändring i riksgtskontorets pensionsslat. 584 Don 10 Oktober.
Föregifvande!, att man, efter det nya förslaget, skulle kunna bättre kontrollera sina skatter, är helt och hållet falskt; ty då jag nu en gång löst uträkning på min skatt, mäste, det vara lättare att kontrollera en sådan uträkning, än att hvarje år kontrollera 20 års markegångs-medelpris. Denna omöjliga kontroll, samt den omständigheten att allmogen blir ålagd lösa skatte-persedlar, som icke få betalas i natura, skall framkalla långt flera klagomål och missnöje än hitintills försports. Stuls-Ulskoltels Ullålande, Jts 92 49 Granskar man förslaget för de olika länen, så ser man att det är uppgjord t etter godtycke, för att icke säga mannamån. En del län hafva fått endast spanmål, en dei, till exempel Calmar, hafva fått sina persedlar i smör, fläsk, kött; hvilka persedlar aldrig få uppsägas, huru högt pris man än sätter på desamma vid markegångs-sättningen. Af alla dessa skäl synes tydligen att ingen rättvisa kommer att ega rum, derest icke skatterne bestämmas att utgöras i spanmål och penningar. Eller k anhända att man är road af att höra klagomål och missnöje ifrån evighet til! evighet?» Rörande den föreslagne ränteförenklingen för Stockholms län: af Malts Pehrsson från samma län. Angående ränteförenklingen för Calmar län: af Mans Månsson från samma län. Bih. till R. Upsala Läll. K i: g Korn. Smör. Hö. Stockholms Län. llåii Kori Smör. Mäsk. Hö. Kol Ved. Skaraborgs Liin. liå“. Korn. Smör. K r o n o - Häg. Kurn. Halle. Junor. Kull. 1 Lisp. Oxo. F/Sr. Ilo. 1 Lisp. Halm. 1 Lisp. Ved. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Lagsamt Allm.Besv'.o. Oec.Utsl. Bet.
Då intet svar kom, såg hon upp – afkyld och fruktande. Orden hängde ännu i luften. Herr Holstein satt åter i stolen och händerna hvilade på armstödet. Han såg på henne utan att röra sig. Louise tyckte sig se förakt och misstro i den smala blicken. Hon reste sig yr och tom i hufvudet. – Est-ce que monsieur votre mari est revenu? Det kom behärskadt artigt – som om alls ingenting skett. Kanske en smula för påtagligt lugnt. – Jag – vet inte – god afton, tack så mycket. – För all del – adieu madame – måtte madame få en god natt. Åh, hur upplöst och förtviflad hon gick därinne, bet samman tänderna, slungade presenterna utåt golfvet! Att hon icke ens haft sinnesnärvaro att tillbakavisa dem! Tänk – tänk om hon alldeles prisgifvit sig ... Och midt i detta grinade en sviken förhoppnings faunansikte fram kallt ... Hon hatade ljusskenet och släckte gasen, kastade sig på knä vid fönstret och såg ut på den dunkla gatan. En trånande räddsla sög sig in i hennes bröst – hvarför dröjde Tore så? Hon längtade. Skulle det verkligen vara så svårt att dö – verkligen? Tanken dröjde som ett eko i hennes sjuka själ. Om – om hon hade en revolver här framför sig och helt enkelt satte den mot tinningen och sköt – eller en ask gift – eller ett rep som hon lade om halsen och drog och drog och drog tills – hon icke kunde mer. Hon var i tanken så nära däran, att hon blef hvit och ögonen stodo stinnt ut. Hon genomlefde, hur hon reser sig, går till lådan och tar fram en flaska arsenikdroppar, som doktorn ordinerade efter hennes sjukdom, men hvilka hon aldrig brydde sig om att begagna. Så sätter hon den lilla flaskan för munnen och – här sväljer hon, tungan smackar mot den torra gommen. Hon sluter i dödsångest ögonen, ett ögonblick är det som om tanken magnetiskt skulle, måste draga handlingen efter sig. Hon reste sig verkligen och gick framåt ... slet sig så med ansträngning ur den underliga domningen och skrattade till ... Åhnej, sådant ämnar man, men man gör det icke.
Undersöknings-kommittéen har också i detta afseende anmärkt, att, såsom orden lyda, ”det icke kunnat ingå i dess plan att försöka uppgöra beräkningar öfver den sannolika qvantiteten af möjligen blifvande personoch godstrafik på stambanorna, dels emedan erfarenheten af hittills gjorda kalkyler i berörde afseende, såväl härstädes som i andra länder, visat, att desamma sällan blifva tillförlitliga äfven för kortare linier emellan tvenne platser, hvilkas industriela och kommerciela relationer till hvarandra synas hafva kunnat med den största noggrannhet bedömmas, dels derföre, att tid och medel skulle hafva anlitats med åsidosättande af andra vigtigare ändamål, om kommittéen skulle hafva ingått i så detaljerade forskningar, som erfordras för att med någon säkerhet beräkna det antal personer och den qvantitet af alla slags varor, som skola komma att transporteras på jernbanor af den utsträckning, som för Sverge är i fråga.” I sammanhang härmed yttrar kommittéen, att ”en beräkning, anställd efter dervid i utlandet vanliga metoder, måste härstädes blifva så mycket vanskligare, som de stora segelleder och sjöar, hvilka jernvägarne stundom korsa, stundom på större eller mindre afstånd följa, onekligen måste på jernvägstrafiken utöfva ett inflytande, som blott en framtida erfarenhet medgifver att bedomina, och hvilket i allmänhet i andra länder, der sådana vattenkommunikationer saknas, ej äger rum.” — Detta omdöme instämmer sålunda i allo med det af kommitterade nyss afgifna, beträffande omöjligheten att utfinna någon säker grund för dylika beräkningar; och de af nämde kommitté anförda hinder mot mera detaljerade forskningar i ämnet torde kunna med lika goda skäl åberopas af kommitterade, som dock måste beklaga den ännu åtminstone befintliga stora bristen här i landet på sådane statistiska materialier, hvilka kunna utgöra en så vidt möjligt tillförlitlig ledning för en på faktiska förhållanden grundad jemförelse af alternativa jernvägsliniers företräden sinsemellan, ehuru sanningen 40 fordrar det medgifvande, att denna brist varit ännu större i fråga om redan beslutade eller utförda jernvägsanläggningar, än den för närvarande är.
Då postverkets inkomster kunnat lemna tillgång till byggande af ångfartyg, så torde, utan tvifvel, tillgång icke komma att saknas för det ifrågavar. vida mindre behofvet. Jag tror mig nu hafva redogjort för de skäl , som ligga till grund för [Jtskts tillstyrkan i denna punkt, och anhåller om propos. till bifall. Frih. Cederström: Den utaf Frih. Sprengtporten afgifna redogörelse för nu var. obetydliga telegrafinrättnings uppkomst, nemi. genom K. M:s försorg, förmedelst anvisning dertill utaf de till K. M:s disposition ställda öfverskott af postverkets inkomster, ådagalägger ingalunda någon nödvändighet för StatsUtsk., att, på sidan om allt sysleme för statsreglering, hemta tillgångarna till en bestämd utgift från en inkomstkälla, som är eventuel och med utgiftsföremålet icke äger den ringaste gemenskap. Telegrafinrättningen kan nemi. snarare anses äga gemenskap med tullverket, emedan uppsigten öfver inkommande fartyg kan i hög grad befrämjas genom telegrafernes medverkan, men postverket har utaf telegraferna ingen fördel alt vänta, emedan posten går telegraferna förbi, utan alt blifva af dem iakttagen. Här oldock mindre fråga om sak, än om form; ty såsom Frih. Sprengtporten redan nämnt, äger man ingen anledn. att förmoda, det icke öfverskotten på postverkets inkomster skola blifva hädanefter, som hittills, nog tillräckliga för ifrågavar. utgift; frågan är om form, om ordning i statsreglerm, och ordningen fordrar, alt man icke anvisar en bestämd i8o Dea 20 Mars e. m. statsutgift på en eventuel inkomst eller på ett verks möjliga öfverskottsmedel. Jag förnyar derföre min anhållan om afslag på Utsk.'s betänk. i denna punkt, samt begär alt anslaget måtte på stat uppföras. Hr Grundelstjerna, Axel Wilh.:
Medförde jag ock till Sverige allehanda underrättelser om landet och fienden, och var Herren Gud mig så nådig och beskyddade i alla faror, att jag lyckligen undkom och allehanda skada fienden tillfoga kunde. Kom jag dock snart åter öfver till Finland och började mina gamla praktiker. Gick slutligen upp från sjökusten och in åt landet, hvar jag i en liten skärmytsel ett sår undfick, och måste stanna på Kangasala prestgård, der prestfrun skötte och vårdade mig som eget barn, och utgaf mig för sin systerson. Och var det mig, äfven sedan jag tillfrisknade, omöjligt att komma dädan, utan måste jag der dröja vintern om, och biträdde jag pastorn uti sådana af hans förrättningar, der jag det kunde. Var ock väl nödigt att han någon hjelp fick, ty i hela socknen fanns icke någon annan prest än han. Men sedan prosten Rietz, som i Åbo biskopens syssla skötte, af Furst Galitzin erhållit uppmaning att så vidt sig göra läte landet förse med prester, hade han dertill ordinerat många djeknar, ty andra funnos icke att tillgå, sedan alla studier i landet så länge varit afbrutna, och så kom en pojke äfven hit såsom hjelpprest. Imellertid hade jag fattat kärlek till Pastorns yngsta dotter, Lena Lisa, men när den unge presten kom, ville han göra mig företrädet stridigt, och höll häraf på att en svår handel uppvexa. Hände sig dock så att en dag till prestgården kom rysk inqvartering, och för att undgå alla förfängliga frågor angående min person, beslöts att jag på en tid skulle bege mig bort, och hade jag redan förut tänkt mig på en färd längre uppåt, för att skaffa reda på hurudan sinnesstämningen var hos folket der i trakterna. Och fann jag dem der som annorstädes i hjertat Sverige trogna, ehuru de måste visa sig fienden undergifna, ty hvad kunde de annat göra. Dessutom fanns nu som alltid de, hvilka sålde ära och fädernesland blott för att sig sjelfva fördelar förskaffa. Kom jag så en afton sent till Mickel Käskises, och sutto der flere karlar vid bordet.
Ägare af mindre fastighet än 5oo r:dr räkne rösträtt för densamma i jernnt nedstigande förhållande till det taxerade värdet, 2:0 Efter ägande årlig inkomst. Den som erlägger bevillning för en behållen årlig inkomst af från och med 200 r:dr till 5oo r:dr tillkomme en röst; för en dylik inkomst af från och med 5oo rsdr till 1000 r:dr två röster; från och med 1000 r:dr till 2000 ridr tre röster, och för öfver 2000 r:dr fyra röster. 3:o Efter för värfvad bildning såsom lärd, embetsman, konstnär etc. Hvar och en som i ordinarie embete eller tjenst, såsom prest eller domare etc., anställd är eller som viss tid det varit; eller som vid högre läroverk undergått bestämda exantina; eller som är ledamot af lärda eller vittra samfund eller academier etc. beräkne en röst. 4:°Eftel’ adelskap. Hvar och en adelsman tillkomme en röst. 2. b. Röstetal efter mom. 1 och 2 må ej af valman sammanräknas, utan beräkne han sin rösträtt endast efter det af dessa 2 momenter, sorn ger honom det högsta röste - Den 24 October c. m. >99 talet. Deremot må båda de genom mom. 3 och 4 erbållna röster så väl till hvarandra som till de efter ettdera af moni. Till rösträttens utölvande indelas valmännen i 4 classer. Med i:a classen rösta de som äga en röst och deröfver eller derunder. Med andra classen rösta de som hafva två röster och deröfver. Med tredje classen de sorn äga lie röster och deröfver, och med 4;de classen de sorn äga fyra röster. Valman röste ej med mera än en röst i hvardera af de classer han tillhör. 4. Nedre kammarens ledamöter skola vara minst 3o år gamla, de väljas för en riksdag. Öfre kammarens ledamöter skola vara minst 4oårgamla och hafva bevistat en riksdag; de väljas för fyra riksdagar. Ilr Grubbe, Samuel:
Dessa sednare comilceräro likväl icke af verkligt behof påkallade och medföra ej någon egentlig nytta, minst motsvarande olägenheterna, ty då Taxerings-comiteerna äro de, som skola bestämma beskattningen, böra de vara så organiserade, att all derför nödig kännedom hos dem må kunna förväntas. Jag tillstyrker af dessa skäl: att, uti nu Uppgörande bevilln.fÖrordning, Bercdn.-scomiléer icke må bibehållas, utan beskaltningsbcslyret, å landet likasom i städerna, åt Taxerings-comiteerna öfverlemnas, hvarvid likväl, till förekommande af för stora taxerings-dislricter, det bör ankomma på Konungens Bef h.cle alt, med häradets eller häradernas bifall, om districtcrnasfördelande, enligt locala förhållanden, bestämma. Remitterades till Bevilln.Utskottet. 5. I fråga om taxeringsåtgärderna på landet, förekommer, att en årlig uppskattning af egendomarnes värden icke är behöflig, enär de ej under en så kort liderymd kunna undergå väsendtlig förändring. — Det torde visserligen härvid invändas, att någon olägenhet icke bör uppkomma deraf, att de blifva föremål för årlig granskning, enär de ändock i allmänhet bibehållas vid de förra värdena. Vid närmare betraktande skall man dock finna, att förhållandet är 4 H. 53 4i8 Den ao Mars f. m. mycket annorlunda. Just den omständigheten, alt förändring uti egendomarnes värden icke kunnat inträffa sedan förflutna taxeringsåret, verkar nemi. oftast, att någon ordentlig pröfning deraf icke äger rum, utan allt bibehålies vid det förra, med undantag endast i de fall, då under året inträffade försäljningar anses föranleda någon åtgärd, eller tillfälligtvis väckt fråga om någon särskild egendom påkallar pröfning. Ofta inträffar det derföre, att de egendomar, som de sednare åren gått i köp, uro laxerade efter dervid bestämda värden, då deremot sådana egendomar, som under längre tid icke ombytt ägare, ej på långt när äro uppskattade till verkliga värdet.
Posses yttrande, utan äfven att den föreslagna åtgärden strider emot Kyrkolagen, skall jag läsa upp det 7 kap. 1 §:n så lydande: ”De Kristliga ceremonier, som här till uti våra församlingar, hafva varit i bruk, och ännu brukas, oansedt de äro i sig sjelfve vilkorlige, och intet göra till Saligheten, skola de likväl, såsom till en god ordning och skick tjenande, härefter framgent behållas, och ingen hafva makt af egen godtycko, deruti något att förändra; der uppå Biskoparne och Superintendenterne med Domkapitlen, måste flitigt inseende hafva, och så laga, ali i alla Stift blifver hållen en likhet.” Detta är hela straffet för olikhet i Lithurgiska frågor, men nu vill man rusa åstad med böter och straff, utan att gå till grunden, och jag beklagar hvad som redan timat. Jag känner det icke, men trovärdiga personer hafva sagt mig, att 100-tals menniskor blifvit bölfällda, och man synes nu vilja hafva det till 1000-tals, och så går det, när mau tillgriper oandliga medel i andliga saker; jag önskade, att man ville något hejda sig. Gr. Sparre: Hr Prinlzenskölds yttrande hvilar helt och hållet på ett missförstånd. Om han upmärksamt genomläst Utsk:s förslag, skulle han hafva funnit, att detsamma hvarken utgör en förklaring öfver 1 kap. 2 §:n M.B:n, eller uphäfver detta lagrum, utan den föreslagna förfaltmn, är en serskild för sig sjelf bestående, jemte samma lagrum eller bredvid detsamma. Då kan ju icke något missförstånd upstå derom, att det brott, som sker af lättsinne skall bestraffas efter nämnda lagrum, och det, som begås af berådt mod, efter den serskilda förfatln:n. Samme talare har äfven sagt, alt Domaren icke tillkommer att pröfva moliverne för en handling. Af - 408 Den 21 Juni e. m. ven detta hvilar på ett missförstånd, så mycket mera, som Domaren i flere fall just måste pröfva dessa motiver, för att kunna mäta straffet, enär della beror af motiverne.
För Åkerbruket, Handeln och Näringarne i allmänhet R:dr i48,ooo. Låndtbruks-Inslitulet å Degeberg .. — 5,ooo. Summa R:dr x53,ooo. Hvartill kommer: Indelta Räntor, Kronovärde 2,345 R:dr a 5 R:dr . -i 1,725: —- Indelt span mål, \i tunnor å dito . 2o5: - 11 g3© Tillsammans B:co R:dr 164,93o Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den a3 October 1834- N;o i‘6x. XJppIäst och godkändt hos Radd. och Adeln den a3 Oct. i834- Preste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 25 — —■ Bonde-Ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om afskrifning af en i SalpeterFondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori. (Stats-Utsk. IS;ris 12 och 244- Förstärkta Stats-Utsk. N:o 292.) S. A. K. Genom nflåten Nådig Proposition till Rikets Ständer af denaosistb Januarii, har E. K. M., af förekommen anledning, föreslagit, att en x Salpeter - Expcaitions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelser N.-o 162. Salpeler-Fondens räkenskaper, såsom förskott, balaneerad summa af 55,5oo R:dr, utgörande sammanräknade beloppet af tid efter annan ifrån år i8i3 till och med år 1820 lemnade räntefria lån af Salpeter-Fonden till Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori, i ändamål alt detta nya Factori derigenom skulle kunna bringas till fullbordan, måtte få i räkenskaperne afskrifva?
Expectance - löner och Pensioner elter gamla Staten — 2,228:40, samt till den, genom nu ifrågavarande reglering af Werket uppkommande nya expectance - aflöning 5,248: 8,— Till nya Expectancelöner hafwen I uppå Gracen N:o 9 med beräkning af haifwa Eönbeloppcc uppragrr dem, som efter formeringm af föregående 8 Grarer ärerftä, och hwilkas rjen.stbefacrningar i följd af Werkecs nya organisation komma arc ^ransp. 22,979:12. 22,597:14,8. Summan a denna Stat gör — 1,958:32. hwarwid erinras att den a Staten N:o z fastställda Indragning af en Uppsyningsmans lön, werkar en tillökning pa denna Stat afhalswaLönebeloppetmed zz; 16. Hela Summan af Lönings-anflaget utgör alltså: Efter den af Riksens Ständer i underdånighet uppgjorda beräkning 22,537:14, 8. Mea efter de af Ost nu i Nader fastställde Stater -4.971:12. ever 1,833 R:dr 45 fl. 4 r:st. mera än Riksens Ständers beräkning. Sedan Wi salunda i Nader fastställt Stater, ne för Allmäna Magazins-Inrättningen, ma någon förändring under hwad namn forn helst, derutinnan icke äga rum: Eder likwäl oberagit att i underdånighet anmäla hwad, wid werkställtgheten af Werkets organisation efter nu fastställde^ grunder, ytterligare kunde anses bidragande till Arenderncs jemna och behöriga gang, samt nödig hushållning. Och wilje Wi afwen uppå sseende underdånig anmälan, ester sig företeende serssilda omständigheter, att i Nader pröfwa, hwad Expectance-Löner de böra fa åtnjuta, hwilka» ljenDefattningar genom Len noa Regleringen komma att upphöra I sammanhang hamed hasme Wi funnit godt i Nader förklara: »Ä. r?Z4 Den 17 Fullt. Iw.
Under det listigaste bekymmer hafwe Wi erfarit den »väda, hwari Fäderneslandet änyo swäfwat, dä, genom Hans Kongl. Höghets, f. d. Swea Rikes Kron-Prins, den Högborne Furstes, Prins Oäkl. ^vonr-rs fränfälle, Thronföljden ester Wär nu Regerande Mernädigste Konung äter hade blifwit ledig. Wi skyndade att inför Hans Kongl. Majli frambära Swensta Folkets sorg öfwer denna förlust, och uttrycka dest deltagande i den sak, nåd och de bekymmer densamma hoS Kongl. Masit förorsakat; och dä före Märt sammanträde, händelser förut inom Swerige ohörda hade inträffat, som, dä de för ett ögonblick störde Samhälls, ordningen, dels kjelfwe hade hotat Wär frihet, dels nödgat Hans Kongl. Majlt Den 12 Nowember. 543 Majlt att widtaga sädana steg till det allmänna lugnets beskydd, som gjorde Wart aflägsnande ifrän Wär »vanliga samlingsort nödwändigt, hafwe Wi inför Hans Kongl. Majlt aflagt Wär nnderdäniga tacksägelse för alla de »visa och »värvande anstalter, Hans Kongl. Majlt i a,», ledning deraf i Räder täckts widtaga, och särdeles att Wi bär, »ned trygghet, om Fäderncslandets angelägenheter kunnat öfwerlägga. §. 2. Till det Hemliga Utstött, Kongl. Maj t, jemlikt Regerings. Formen, af Ost äffat, har Kongl. Maj.t i Räder öfwerlemnat sadana underrättelser, rörande Sweriges förhällande till Utrikes Magter, i stöd hwaraf Kongl. Majlt i Räder infordrat Hemliga Nllffoltets underdäniga räd i afseende pä Walet af en Efterträdare till den Kongl. Swensta Thronen. Under den 18 sistledne Augusti har Kongl. Majlt
Till följd häraf hafva 3:ne Riks-Stånd bifallit uppförande å Stat af den äskade lönefyllnaden, 497 -^:^r ^ 2 r,5 men’ i afseende på fästande dervid af det uppgifna förbehållet, hafva endast a:ne Stånd, eller Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet, ansett detsamma böra ega rum. Du likväl Preste-Ståndet endast uppskjutit frågan härom samt Bonde-Ståndet, till följd af afslaget å tillökningen i anslagssumman, deröfver icke meddelat något yttrande, får Utskottet nu, sedan anslaget är beviljadt, hemställa, det BondeStåndet matte förena sig i det beslut Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet fattat, eller, om detta ej bifalles, i den mening Preste-Ståndet framställt. I förra fallet blir frågan genom 3:ne Stånds sammanstämmande beslut afgjord, men i senare fallet måste votering anställas; och föreslår Utskottet dertill följande Proposition: Den, som bifaller, att, vid beviljandet å Stat af den såsom fyllnad i Staten för Kongl. Krigs-Collegium erforderliga summa af 497 R:dr 3 sk. 2 r., må fästas det förbehåll, att de arfvoden, som af serskilda Cassors medel utgått till Krigs-Råden, icke hädanefter dem vidare tilldelas, voterar Jay Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, uppskjutes denna fråga till dess Stats-Utskottet afgifvit Utlåtande om revisionen af i83i års räkenskaper. mom. c. i i:a punkten, deri Utskottet afstyrkt ifrågaställd öfverflyttning på Allmänna Indragnings-Staten af åtskilliga löner och arfvoden, är af samtlige Riks-Stånden bifallen. 13 Stats-Utslotlets Memorial IV:o 200.
Då jag nu icke vågar framställa ett sådant förslag, anhåller jag i stället, att E. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut, så att man må komma att votera, huruvida den olika öfvergångsafgiften för de båda åren skall ega rum eller icke. Den 24 Oktober. Uppå härefter framställd propos. vidblef IL o. Ad. sitt förut i timnet fattade beslut samt godkändes de ifrågav:de voter:s-propos:ne N:is 82 oell 83. 23:o Votera propostne N:is 8i till och med 87. Dessa voter:s-propos:r godkändes. 24:o Voter.-s-prnpos.n N:o 88, ang.-dc tullfrihet vid utförsel af Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt; i sammanhang hvarmed inbjudning till 11. o. Ad. blifvit framställd. Gr. af Ugglas: Som man torde erinra sig, fattade R. o. Ad. sitt beslut i fråga om denna artikel med afs:de å den tillförene af det Högloft. Sot åsätta importtull å jern. Då R. o. Ad. redan frångått detta sednare beslut, torde äfven det nu ifrågavde ej böra vidhållas, utan anhåller jag att R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning, så att denna artikel hädanefter blir tullfri vid utförsel. Uppå härefter framställd propos. blef Utslos ifrågavale inbjudning antagen och fann R. o. Ad. voter:s-propos:n N:o 88 i följd deraf hafva förfallit. 25:o Voter:s propostne N:is 89 och 99. Dessa votera propos:r godkändes. 26:0 Voler :s propos n A':o 91, angsde utförsels-af giften för »Malm, rå och osmäll, i införselstari/fen ej specificerad»; i sammanhang hvarmed inbjudning lill II. o. Ad. blifvit framställd Hr Printzensköld: Jag får tillstyrka 11. o. Ad. att vidblifva sitt beslut.