Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den strömming, som af stadens fiskerskap fångas och insaltas, åtgår till det mesta för stadens och landets eget behof, och det är endast vid ymnigare fiske, 6om något kan, jemte kustboernes fångst, aflåtas till Stockholm och Gefle. Beträffande handelns närvarande skick, har landels hufvudsakligaste export-artikel, trädvarorna, de sista åren, å utrikes ort fallit till ett ovanligt lågt pris, äfvensom fraktfarten varit föga lönande. Brädhandelu besväras ock af medtäflare bland åtskillige andre städers grosshandlare, som, genom hållna ombud eller till orten afskickade expediter, lid efter annan, dragit en stor del deraf under sig. Och då härtill kommer, att staden år 1331, åter förlorat tvenne utrikes gående fartyg, har sådant allt haft till följd en ytterligare minskning i den vanliga utrikes exporten. Den inrikes handeln, som vid här ofvan antydde förhållande borde hvila på en säkrare grund, har dock, för likaledes anförde orsaker, till stor del frångått stadens handlande, hvilka nu måste betraktas såsom täflande med ortens landthandlare, derigenom dea påräknade förtjensten nedsättes och ofta uteblir, handels-rörelsen förlamas och mångens obestånd åstadkommes. Stadens inflytande på landets kultur, näringar och konstflit kan således icke vara af betydenhet. Särskilts prohibjtiva författningar till stadens förmon finnas icke. Per medium uppgår tolags-afgiften till 36o B:dr, hamnpenningar till 5o R:dr, mudder-penningar till 15o och bro-penningar till 12 R:dr årligen, och de ringa våg-penningarne tillfalla vågmästaren, såsom lön. Af stadens odlade jord, användes en mindre del till kåloch kryddgårdar, hufvudsakligen till husbehof. Det öfriga besås vanligen med kom hvart sjunde år till det tionde och igenlägges derefter för hö-växt. Pär - i7 — Här varande gymnasium samt lärdomsoch närings-skola bevistas af ett betydligt antal stiftets ungdom, som undervisas af skicklige och för lärdom kände lärare. Här finnes äfven ett boktryckeri, som drifves af en sättare och en tryckare.
Nummer-lotteriets upphörande, till Riksgälds-kontoret aflemnade s. k. brudgåfvo-fond utbetalas, under derför stadgade vilkor och efter vederbörliga reqvisitioner, de, jemlikt planen för nämnde Lotteri samt derstädes förda matriklar, utfallna, men ännu innestående brudgåfvo-vinster. g. 16. I öfverensstämmelse med det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer stadgade vilkor för öfverlemnandet till Riksgälds-kontoret af de från Landt-ränterierna och Ofver-Ståthållare-embetets Kansli lill Kongl. Stats-kontoret in lejner er ade äldre deposiiions-medel, åligger det förstnämnde verk, att, efter skeende reqvisitioner, tillhandahålla Kongl. Stats-kontoret hvad som tilläfventyrs kan erfordras för verkställigheten af de restitutioner utaf sagde medel, hvilka redan blifvit eller framdeles varda i behörig ordning beviljade. §- 17' Likaså bör Riksgälds-kontoret utaf de, jemlikt Rikets Ständers beslut, från Postverket mottagna medel, som varit inneslutna uti öfverblifna, bref, utgörande efter afdrag af en redan verkställd restitution, Tretusen etthundra femtioen R:dr 26 sk. 4 rst., tillhandahålla Postverkets styrelse det eller de belopp, hvartill vederbörande inför samma styrelse kunna styrka sin eganderätt. §• 18. De för undsättningar vid missväxter eller Jelslagna skördar anslagna medel, hvilka, sedan sistförfluten Riksdag, blifvit från Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret öfverlemnade och derstädes ännu innestå, skola, likasom andra sådana medel, hvilka Riksgälds-kontoret framdeles får emottaga, utaf detta verk, vid skeende reqvisitioner, Kongl. Stats-kontoret, för dermed afsedda ändamål, tillhandahållas. §. 19. För det kapital af Elfvatusen sexhundra R:dr, som, vid inköpet för Statens räkning af det till lokal för Riks-arkivet nu upplåtna hus, befanns vara deruti Stats-Utsliottets Memoria!, N.-o 308.
Uti den 14 December sistlidet år afgifven berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets och åtskillige andra af allmänna medel bestående fonders räkenskaper och förvaltning för åren 1852 och 1853 hafva Rikets Ständers Revisorer omförmält, att Ständernas år 1851 församlade Revisorer erinrat om angelägenheten deraf, att åtskilliga uti Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslotts räkenskaper för åren 1848 och 1849, sedan flera år tillbaka, balanserade poster, under titel: utestående tionde och dagsverkslösen, blefve till indrifnirig eller afskrifning i laga ordning befordrade, och att Ståthållare-embetet, uti deröfver afgifven förklaring, yttrat, att de af Revisorerne äskade åtgärder skyndsamligen skulle vidtagas, men att emellertid en del af berörde balans-poster, till belopp af 189 R:dr 29 sk. 10 rst., ännu vid 1853 års slut qvarstode såsom oredovisade. Anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, får Ståthållare-embetet nu underdånigst upplysa, att hela förenämnde återstående summa af förut balanserade utestående tionde och dagsverkslösen blifvit, efter vidtagna åtgärder, år 1854 till slottskassan inbetald och i samma års räkenskap behörigen redovisad, så att intet af det balanserade beloppet behöft till afskrifning befordras. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, CAHL AXEL LÖWENHIELM. Drottningholm den 20 Februari 1856, Aug. Dahlerus, — 312 — Ståthållare-embetets på Haga och Ulriksdals lustslott underdåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Revisorers anmärkning vid dessa lustslotts räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Den, som bifaller Utskottets af Ridderskapetjoch Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden antagne förslag, att införseltullen å Jern: Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, samt Hallar öfver ii tums tjocklek, må bestämmas till 2 R:dr 24 sk. per Skepp, med io~R:drs tullvärde, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, Bilt. tili B. St. a Bevillnings-Utskottcts Utlåtande N.-o 5i. anses införseltullen å berörde artiklar vara bestämd till 4 R:dr per Skepp., med ett tullvärde af 8 R:dr. Koppar , Gårad. — Plåtar, myntade och så kallade Ungerska, samt Gjutkakor, Med godkännande af 42 och voterings-pi opositionerne, som angå desse artiklar, har Vällofl. Borgare-Ståndet samma propositioner återremitterat, i ändamål, att den af Utskottet gjorde uppgift, det Ståndet bifallit utförseltullen för berörde varuartiklar till 5 R:dr per Skepp., måtte rättas, enär Ståndet deremot i dessa delar gillat Utskottets Betänkande N:o 2Q, hvarest samma utförseltull bestämmes till 3 R:dr 16 sk. per Skepp., eller i likhet med hvad Höglofl. Ridderskapets och Adelns beslut innehåller. Då, i afsseende på Gårad Koppar, Utskottets åtgärd blifvit föranledd deraf, att i Borgare-Ståndets beslut denna artikel icke varit serskild omnämnd, så får Utskottet, med anmälan härom, vördsamt föreslå, att redaclionen af ifrågavarande voterings-proposilioner, i enlighet med Vällofl. Borgare-Ståndets, nu Utskottet meddelade beslut, blifver rättad, och erhåller följande förändrade lydelse: N:o 4a.
Ett af staden för en hamnbyggnad upptaget lån måste amorteras, oell det bidrag, staden haft för en uppförd våghrytare, har nu upphört. Det begärda anslaget torde derföre icke kunna anses obilligt; och jag anhåller om bifall till K. M:ts Propos. i ämnet. Hr Tornerhjelm: Den förra värde talaren har vidrört, att den nu i Wisby befintliga kasernen är för trång och otillräcklig, och att ställningen i staden är betryckt. Inqvarteringsskvldighet åligger emellertid staden, och jag kan ej finna något skäl hvarföre Staten då skulle uppoffra en stor summa. Detta är en principfråga; ty om denna fördel nu beviljas Wisby, lär det ej dröja länge förr än andra städer med samma skyldighet begära en liknande bjelp, som då af konseqvens måste beviljas. Jag yrkar bifall till Stats-Utsk:ts kemställan. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Ehuru jag är öfver? tvgad derom, att K. M:t icke begärt något anslag, som icke är behöfligt, så är det dock klart att de många framställningarna måste sinsemellan vara af mer eller mindre vigt; och vid denna hufvudtitel, der hvarje punkt har sin förespråkare inom detta hus, måste uppfattningen af hvad som är väsendtligt eller icke, vara ganska olika. Jag tror mig veta, att Stats-Utsk:t vid denna riksdag har för afsigt att så föreslå fördelningen af statsutgifterna, att upptagande af utländskt lån derför skulle kunna undvikas. Vid nuv:de kreditförhållanden anser jag denna åsigt vara riktig; och vi böra noga öfverväga, innan vi bevilja något anslag utöfver hvad Stats-Utsk:t tillstyrkt. För min del är jag fast besluten, att icke lemna min röst till något anslag, som icke af StatsUtsk:t blifvit tillstyrkt; hvilket jag nu velat nämna, på det att jag icke vid hvarje fråga derom måtte behöfva upptaga R. o. Ad:ns tid med samma yttrande. Jag yrkar bifall till Utsk:ts förslag. 656 Den 28 Februari f. m. Frih. Klinckowström:
: r ut gömta l, famt om bofin dr ottner å&ömDe böter* ®m mantals» od; ©Eattftrifning. §• 39- 3 fela SKifet ilda farnald» od; ©fattjfrifningar börjad i meDlet af 9?o» pember månaD, Då alla, forn, inom Den 31 december famma år, folia 17 år, i mantal jfattjfrifmad od; De, forn miD lifa tiD font 18 år, antednad till per» fanlig fft;DDd*afgiftd etlägganDe. farnald» od) ©fattjfrifntngen förrättad inom l;marje ©taD, ^aftorat eller ©oden, i närmare af ett fåDant ^onungend £5e* faUningdfjafmanDed ombuD, forn meD nöDige Eunjfaper förenar anfeenDe i orten. Sif ^rejlerjfapet må enDafi: DrDinarie eller tjenjlförrättanDe ^aflorer funna Dertill förorDnaö, fymilfa Derutom alltiD fjelfme böra DermiD mara tillftäDed, eUer od i fett ftälle fcafma utfett någon af görfamlingend ^rejter; men är $a StteD Mantals» 0$ ©FattjFrifningen i ©tocfhölm och ©ödeborg förijålles efter h^äD färjFilDt Derom ftaDgaS. §. 41. konungens SSefallningöhflfwanDe (Tall om Mantals» och ©fattjFrifningatne ttDigt utfärDa fåDane Äungörelfer, forn för lanDet utfatta uti hvilken orDning Defamma tharje
I olikhet med de siste värde talarne, anser jag verkligen, att det skulle vara för det ändamål, som •sökes, gagneligt och fördelaktigt, om R. o. Ad. frångår så mycket sorn möjligt olägenheterna af ståndsförfaltningen. Jag erkänner mig alldeles icke vara någon vän af kastfördelning, men jag anser det vara en nationel grund, hvarifrån vi icke kunna vika, dä vi vilja reformera. Jag anlager således det onda som nödvändigt, icke derföre att det är något absolut godt, utan för det vi må afböja något, sorn blefve värre än det nuvarande onda. Jag anser således, att när vi lagstifta på grund af något, som icke är absolut godt, men som är nyttigt och nödvändigt, så skola vi väl tillse att vi icke förvåna det onda, utan så mycket som möjligt förbättra det. Jag kan således icke medgifva, att det ligger någon fördel uti alt inom en kammare införa någon ståndsprincip, eller splittring i äsigler. Vi hafva tillräckligt inom Ulsk:n under de sisla riksdagarne och äfven vid denna erfarit följderna af en sådan slåndsäsigt, för alt inympa den på en blifvande riksförsamling. Jag skulle tro, alt om man vunnit afsigteii med ståndsprincipens bibehållande, nemi. säkerheten att i riksförsamlingen hafva alla intressen representerade, utgående ifrån det nuvarande nationallillståndet, så borde man söka så mycket som möjligt att inom dc särskilda hamrarne åstadkomma den intimaste förening af personligheterna, så att, under arbetet inom dessa kamrar, såndsprincipen helt och hållet borlfölle och representanterne alldeles frånginge det individuella förhållande, hvaruti de inkommit, beteende sig, icke som ombud för sine corailtenter, utan hvad 328 Den 14 Mars. grundlagen menar, som representanter för Svenska folket och alla dess classer, så att bonden likaväl må kunna sägas representera det adeliga intresset som adelsmannen BondeSt:s. Jag kan således icke medgifva någon nytta, eller ens någon nyttig afsigt deruti, att man förespeglar för hvarje Stånd en rättighet för individen att ingå i ett Ulsk.
— Okad inkomst på stambanan genom personaloch varu-trafik från Borås-banan till minst dubbla beloppet af sistnämnde banas egen vinst 102,360: — R:mt R:dr 153,540: — men då det förutsattes att Staten sjelf upplånat det begärda kapital-beloppet. 1,706,000 R:dr för omkring 5-J procent, deraf 41 såsom ränta och återstoden årlig amortering, hade Staten att härtill årligen utbetala 98,095: — och finge således en vinst af R:dr R:mt 55,445: — årligen, tills Statens lån blifvit infriadt, hvarefter för all framtid 102,360 R:dr erhölles hvarje år, oberäknadt den ökade vinst, som vore att emotse af ökad rörelse i framtiden. Deremot blefve, såsom motionären vidare andragit, bolagets vinst, i jemförelse med Statens, högst obetydlig, hvilket utvisade» af följande beräkning: - 24 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. 1,706,000 R:dr lån af Staten, mot 3 procent, deraf 2 såsom ränta och återstoden årlig amortering 51,180: Då bolaget sjelft skulle tillskjuta 853,000 11:dr, hvarå borde få påräknas 4 procent, eller 34,120: borde således vinsten på Borås-banan utgöra R:dr 85,300: —, hvilket likväl, efter afdrag af underhåll, aflöning och driftkostnad å en bana af ej fullt 4 mils längd, vore vida mera, än som sannolikt någonsin blefve fallet; hvadan och då, sedan Staten erhållit sin andel, föga af inkomsten komme att återstå åt aktie-egarne, det begärda understödet kunde och borde af Staten lemnäs utan räntegodtgörelse och endast mot vilkor af årlig kapital-afbetalning, helst Boråsbanan komme att tillskynda stambanan vida större vinst än som åtginge till ränteoch kapital-afbetalning å de medel, Staten för bidragets meddelande måst utom riket upplåna.
En värd Ledamot har påstått, att Konungen, i fråga om upphöjande i Adligt Stånd, ensam har initiativet, samt Ridderskapet och Adeln den andra rösten, att bifalla eller afslå, hvad Konungen, på grund af initiativet, framställt. Den Ledamot, som framkommit med denna lära, är en af de mest nitiska att följa Grundlagen, och det förvånar mig, att man kan framkomma med en sådan sats, då man ej har någon §. i Grundlagen till stöd för densamma. Jag ber, att han ville citera den §., der detta initiatif finnes stadgadt. Detta försök alt utvidga Ridderskapets och Adelns rättigheter, emot tydliga föreskrifter, bevisar ännu klarare nödvändigheten, att destadganden, rörande introduction, som nu äro under öfverläggning, bifallas af Ridderskapet och Adeln, emedan dessa för alltid afskära försöken att Den 3 Augusti f. m. 79 tillvägabringa motsatsen. Man har framdragit ur historien åtskilliga anekdoter. Jag hemställer, om de ej äro talande mera emot, än för, den sats man vill föra. Samma person har talat om garantier för de personers caracterer, som Konungen upphöjer. Det bör ej vara oväntadt, om en person, som sjelf befinner sig bland de nyadlade, frågar: hvar garantierne finnas för de till representation födde personernes caracterer. Om en purifications-junta skall inrättas, bör den sträcka sig längre, än blott till den nya Adeln. Herr Crusenstolpe: Jag vill svara på den fråga Herr Rosenblad gjort, hvartill det skulle tjena, att fråga här framställdes, om en person borde få intröduction eller icke. Det skulle tjena bland annat dertill, att man kände personalen här, så att det icke må hända, att den man ena dagen träffar på gatan, den andra träffas här på Riddarhuset, utan att man vet, hvem lian är. Herr Rosenblad: Skulle man följa den siste Talarens princip, ser jag ej annat, än att man borde börja våra Riksdagar med att uppläsa de legitimationer, hvarpå hvarje Ledamot grundar sitt inträde här, jemte fullständiga upplysningar om hans lefnadsföi hållanden. Herr von Qvanten:
Rikets Ständers Revisorer af statsverkets räkenskaper för åren 1846 och 1847 ansågo icke ofvannämnde återstod, 81,363 R:dr 19 sk. 10 rst., såsom besparing, utan tvifvel af skäl, att denna summa ansågs vara en väl icke använd, men för Waxholms fästnings bestycknings fullbordande erforderlig tillgång. Förhållandet med ifrågavarande 47,877 R:dr 12 sk. 11 rst. är alldeles enahanda; och enär Rikets Ständers Revisorer af sednast granskade, 1849 års, kapital-räkning sett, att alla i utgående balansen upptagna tillgångar, dessa må utgöras af fordringar eller i Banken innestående medel, voro till hufvudsumman riktigt upptagna och derjemte pä behöriga utgiftstitlar (deribland äfven titeln Waxholms fästnings bestyckning, hvarom Revisorerne i sin berättelse omförmäla) fördelade, med undantag af 12,918 R:dr 36 sk. 1 rst., och då Revisorerne af Krigskollegii underdåniga berättelse till Kongl. M.ajrt inhemtat, att detta i Banken innestående belopp var beräknadt såsom erforderligt till blifvande utgifter, vill det synas som Revisorerne icke haft gilltiga skäl att finna något stridande mot rätta förhållandet, eller att anse större eller mindre del af den i Banken innestående behållning kunna såsom besparing disponeras. ' Stockholm den 16 Februari 1852. S. D. Stenberg. (»eneral-fälttygmästare-embetets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Kongl. Krigskollegii Artilleri-afdelnings räkenskaper för åren 1848 oell 1849. Underdånigste utlåtande! Uti Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående granskningen af statsverkets och dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, under artikeln: Ar tiller i-a.fdel'lången, ordinarie anslaget §.
(1847 års Rev.-Ber. § 12.) Sedan Banko-diskont-direktionen af den uti nämnde revisions-berättelse omförmälda anledning förordnat en person att, från och med December månad 1845, inom ombudsmannens expedition vid kanslistgöromålen tills vidare biträda, emot ett arfvode af 300 r.dr banko för år räknadt; hafva revisorerne öfver diskont-verkets förvaltning för är 1845 förklarat, att de, som visserligen icke förbisett, att direktionen af gällande Banko-reglemente saknat stöd för den i ofvanberörde måtto vidtagna åtgärd, dock funnit de anförde omständigheterne innefatta så tillfyllestgörande skäl, att diskont-revisorerne icke kunnat anse den ifrågavarande åtgärden, såsom beredande diskont-verkets fördel, böra till anmärkning föranleda; hvarförutan sist församlade diskont-revisorer förmält sig så mycket mindre hafva något att deremot erinra, som det måste vara en af diskont-direktionens närmaste omsorger att tillse, det Verkets angelägenheter vårdas och handhafves på ett med detsammas gagn och bästa förenligt sätt. Bih. till B. St. Utskottet, sorn instämmer uti det af förstnämnde revisorer afgifne yttrande, vill, i sammanhang med granskningen af Banko-diskont-verkets förvaltning, utlåta sig öfver en af diskont-direktionen, uti dess berättelse till Utskottet, gjord framställning om behöfligheten jemväl för framtiden af ifrågavarande arfvode. Åtgärder lill förstärkande af Bankens Metalliska Kassa. §• 7- (1845 års Rev.-Ber., § I I. 1847 års Rev.-Ber., § 22. BankoFullmäktiges Berättelse, p. 27.) Med afseende å den år 1845 inom vissa delar af riket inträffade större penningeförlägenhet och deraf synnerligast för allmogen föranledda behof att till ett jemförelsevis ringa pris afyttra sitt, under lyckligare omständigheter förvärfvade, husgerådssilfver, utlemnades från Banken till Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Stockholms, Upsala, Nyköpings, Westerås, Gefleborgs och Gottlands
Det ligger nemi. ingen svårighet uti att få dessa magasiners tillgångar utlånade mot 4 kappar på tunnan, och det är således de fattige, som, när de nemi. kunnat skalTa sig borgen, begagna sig af dessa lån. Magasins-fonden är vanligen derföre blott en skuldfordran hos de fattige emot de fattiges borgen. En sådan ockringsanstalt vore väl att kunna undanrödja. Det skulle jag anse vara ett ganska tacksamt arbete, och af sådan orsak vill jag icke instämma i begäran om afslag, utan anhåller om återremiss. Hr De Maré, Baltzar: En temligen lång erfarenhet har stadgat min öfvertygelse, att soekenmagasinerne numera äro hvarken nödige eller nyttige, med undantag möjligen för någon fattigare skärgårdstrakt eller sådana orter, sorn företrädesvis hemsökas af frost-skador. Men den stora nytta, sorn afsågs med dessa magasiner, när de för många år sedan inrättades, är numera icke för handen. Jag har sagt att dessa anstalter numera vore hvarken nödiga eller nyttiga; men jag anser också Utsk:ts hemställan vara lika litet nödig eller nyttig. Det har af en föreg:de talare blifvit upplyst, att ett ganska betydligt ingrepp i egande-rätten mångenstädes skulle komma att ega rum, i fall en författning i den af Utsk:t förordade syftning komme att ut - 364 Den 11 Febronri e. m. färdas. Magasinerna kunna ganska väl upphöra, om och der de enskilda egarne hos K. M:s Befh:de göra framställning derom. Detta skulle jag anse förmånligt, och på grund af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag om afslag å Betänk:t. Gr. Mörner, Carl Göran: Man må om sockenmagasinernas nytta ega hvilken öfvertygelse som helst, så kan väl deraf icke följa ett berättigande för stats-makterna att fråntaga en person hans egendom, för att öfverflytta den på en annan. Detta skulle likväl blifva händelsen, derest Uts:ts förslag antoges.
Då således dels nämnda räntemedel icke gå genom Rektors-embetets händer, dels fullständig redogörelse blifvit afgifven rörande beloppet och användningen af alla läroverkets donations-fonder, ansåg jag obehöfligt att i hvarje särskild årsräkenskap införa nu infordrade upplysning; men skall icke underlåta, att hädanefter bifoga densamma, i fall sådant kan medföra lättare öfversigt vid räkenskapens granskning. Norrköping den 7 December 1861. II. Aspling, t. f. Rektor vid Norrköpings högre elementarläroverk. — 340 — Till Domkapitlet i Linköping. Vid genomseendet af räkenskaperna fanns följande affordrade låneräkning: 1849, Juni 1. Utlånt kapital till Kammarskrifvare Faberts R:dr R:mt 150 med tio års ränteliqvid, ä 90 R dr, hvaraf bevillningsprocenten blir 4 R:dr 50 öre. 1854, Juli 1. Utlånt till Magister S. E. Kernell R:dr R:mt 75, med fem års ränteliqvid, å 22 R:dr 50 öre, hvarå bevillningsprocenten blir 1 R:dr 13 öre. 1) Schenmarkska fonden, å 250 R:dr R:mt, grundar sig på ett gåfvobref till skolan den 16 September 1758 af framlidne Kyrkoherden i O. Ny och Rönö, Herr Lars Schenmark. Intecknad i stadens krono-åttingar. 2) Storkiska fonden, å 150 R:dr R:mt, grundar sig å en testamentarisk disposition 1820 åt tvänne gossar i stadens publika skola af framlidne Joli. Stork. 3) Kapitalet, å 75 R:dr R:mt, synes grunda sig på skolans egna besparingar. Skeninge den 14 December 1861. J. P. Janzon. Skara stifts Konsistor» underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid räkenskaperna för 2:ne af stiftets undervisningsverk. Stormäktigste, Allernådigste Konung!