Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid sist hällne Riksdag i Norrköping undföll den ej dåvarande Secrete-Utskotts upmärksamhet, som hos Konungen anmälte angekägenhcten deraf, at de Occonomijke Förfatlningarne matte sammandragas i en enklare och mindre widlöftig omfattning, bwaruti allt hwad finnes reoan andradt och uphäfwit, borde afstutas. Detta har wäl sä wida redan gätt i werkställighet, at alla Rikets Collegicr och Publique Werk sätt befallning, at igenom wiste utsedde Ledamöter under wederbörande Chefers inseende författa Lcste sammandrag i hwarje särskilt ämne, men ester en sä inskränkt föreskrift, t be ef tilräÄelige-n smara Lil ändawälet, utan nera kunna anses som Register, än werkeligen nder särskilta Titlar för hwarje kufwudnäring ller allmän husbällningsgren sammandragns örfattningar, hwilka sedan de af Lag - Comnstion, med wiste adjungerade Ledamöter frän ikets Oeconmisse Collegier blifwit, för desto era säkerhet igenomscdde och jämnförde med de bsisterande Författningar, kunde af Regerinn fastställas til efterlefnad, och alla andra bade D-m 21 39Z bade äldre och nyare Oeconomisse Författningar anses såsom ej widare existerande, utgörande nu manga stora Lolumer, som ej allas willtor medgifwa at äga och än mindre at känna, ehuru okunnighet orm Lagen ingen ursäkt-medgifwer. Igenom sä beffassade Sammandraga som sörenämndt är ffulle mycken widlöftighet undanrödjas, mänga misttag och Lagsökningar förekomrnas och en lättare utwäg för Regeringwch Riksens Ständer sjelfwe beredas, at efter hand pröfwa, i hwilka delar deste Oeeonomiske Försatt, ningar Larfwa nägon jämnkninq och förbättring efter Rikets i wiste delar förändrade omständigheter. Ju redigare
Jag yrkar, att stadgandet måtte qvarstå som en uttryckt opinion, tjenlig att förbereda de riktiga åsigter, som vid en apnan riksdag böra göra sig gällande. Hr von Qvanten, Carl: Hvad principer angar i denna fråga, förenar jag mig med hvad Utsk. yttrat och bar anledning dertill, då jag betraktar, huru andra folkslag handlat i detta afseende; men vi böra äfven besinna, i hvad ställning vår Bank är. Vår lånerörelse är i helt annat förhållande än en Bank, sorn ordentligt skall fullgöra sina ftinctioner och det är icke möjligt att på en gång komma från alla förvillelser. Jag anser derföre vådligt att antaga denna princip. Det är ganska väl, att Utsk. yttrat sig och derigenom gifvit R. St. anledning att uttala sin opinion, huruvida denna punkt bör qvarstå, Men att antaga principen t. o. m. om fem år kunde blifva vådligt. Utsk. citerar följderna af 1776 års realisation. Traditionen påminner oss örn dessa följder, som spridde allmän olycka och obelåtenhet bland Svenska jordägare. En stor del af jorden mäste försäljas för en fjerdedel af värdet. Om man också antager, att de mindre sedelvalörerna blifva i omlopp, skulle likväl ett sådant beslut nu i denna stund, då Banken är behäftad med så många creditiv och lånskyldigheter, medtaga så mycket silfver, att Bancostyrelsen snart skulle blifva nödsakad att anlita creditivet för att upprätthålla silfverfondens förhållande. Äfven detta är ett skäl, hvarpå jag vill fästa uppmärksamheten, att man ej bör anse möjligt att äfven om 5 år ensamt begagna silfret för den mindre rörelsen. Således är det angeläget, -att hvar och en yttrar sin opinion. Det ger äfven ledning åt Utsk. att handla efter de principer, som mest göra sig gällande. Således anser jag, att
Hamiltonl Friherre till Hageby. Herr Hammarsköld, Lorenzo, hade iolemcat följande, som upplästes: Besinnande den bedröfliga händelsen, som efter det att jag väckt Motionen om denna Krönings-tafla hos oss inträffat med Konungens ftånfälle; hågkommande ädla Nationers vana, att efter deras död göra allt, för att bevara minnet af goda Regenters välgerr,ingar, trodde jag att Riksens Ständer skulle se häruti ett nytt motiv, att låta fullborda ifrågavarande Konst-Verk. Det är bekant, att vår na varande Allernådigste Konung , med den magnanimitetj som alltid tillhör den sanna hjel - Den 23 April. ten, bekostar ett Monument åt sin älskade Faders minne, och jag föreställde mig, att det var Riksens Ständer värdigt, att löija detta höga efterdöme j ty hvaf kan väl Svensken söka något säkrare och ädlare, lin denne Store Furstes? Jag är också öfvertygad, att Riksens Ständer med höje skulle hafva gjort det, om ej dess Statsutskott lemnat oss den nedslående och bedröfliga underrättelsen, att Staten är i den belägenhet, att inga tillgångar för denna kostnad är att utfinna. För ett sådant skäl, mäste alla anira considerationer vika och i stället för hoppet att en gång kunna glädja oss öfver de minnen, dem ett ypperligt Konstverk hos Oss skulle väcka, tillhör det oss att sörja öfver Fäderneslandets bekymmersamma och olyckliga ställning. Denna känsla blir så mycket bittrare, då vi jemföra hvad vi nu förmå uträtta , med hv3d som sker af vår gamla medtäflare Konunga-Riket Danmark, öfver hvilket det alltid varit en så skön patriotisk föreställning, att vi i allt vöre öfverlägsne. Vi hafva nemligen blifvit underrätta* de huru Tnnevånarne i en enda Stad i detta Rike, huru Bordarne i Köpenhamn förmå betala den vida öfverträffande kostnaden af ett stort Sculpturarbete, som med Nationaliteten icke har någon annan rapport, än att det af en
Om. den värde Ledamot, som föreslagit återremiss, vill framställa någon anmärkning emot Betänkandet, skall jag icke motsätta mig detsammas återremitterande, men eljest 4o II. 11 258 Deli 7 September e. m. vore det bättre att begära i fråga varande Betänkande livilande, till dess det angående Tjenstehjonsstadga!! blifvit afgjordt. Grefve Gyldenstolpe: Då jag af Herr Munck af Rosenschölds yttrande under sista discussionen har anledning tro, att Herr Munck af Rosenschöld icke eller läst ifrågavarande Betänkande, tager jag mig friheten derutur uppläsa det förslag till underdånig skrifvelse, som Utskotten afgifvit. Det lyder: ”att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den ändring i usta §. af Kongl. Förordningen den 3i Augusti i8ip, att ÖfverStåthållare-Embelet och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande må äga alt på obestämd tid till Correctionseller allmän Arbetsinrättning döma: 1:0 Lösdrifvare, då de, ehuru arbetsföre, likväl sysslolöst kringstrukit och besvärat allmänheten med tiggande, men icke finnas till krigstjenst duglige, samt då utrymme till deras intagande saknas i serskildt arbetshus, sorn i Länet kan vara inrättadt; 2:0 Lösdrifvare, som gjort sig kände för vanartigt, liderligt och lättjefullt uppförande, och således för samhället äro vådlige; samt 3:o sådane personer, som för brott blifvit dömde och straffade och äro såsom lösdrifvare att anse.” Här afhandlas således nästan samma fråga, som i Utskottens förslag till 1 Art. af Tjenste!) jonsstudgan. Jag anser mig derföre endast behöfva åberopa de mot Utskottens Den 7 September e. m. Utlåtande öfver nämnde stadga gjorde anmärkningar af Friherre Anckarsvärd oell Herr Hjerta, hvilka åtfölja ålerremissen af Utlåtandet N:o 54 och fullkomligen väl kunna begagnas emot Betänkandet N:o 5^. Herr Munck af Rosenschöld:
Vidkommande slutligen anmärkningarne, i anledning af Utskottets förra yttrande, att å irsta Hufvudtitelns ard ra Afdelning borde uppföras, ej mindre hvad sorn erfordras för underhåll af Kongl, slottet och de byggnader uti hufvudstaden, hvilka uteslutande för Kongl. Hofhållningen disponeras och fortfarande böra användas, än ock hvad af det gemensamma, af Utskottet å irsta Afdelningen uppförde, anslag lill lyshållningen och brandväsendet, bör serskildt för sistnämnde behof anvisas; så enär, innan veikslällighet af Utskottets förut .framställda förslag kan följa, närmare mäste utredas, såväl hvilka al kronans byggnader inom hufvudstaden kunna anses vara ställde till Kongl. Majrls enskilda disposition för Hofhållningenx behof, sorn äfven beloppet af de anslag., hvilka, i öfverensstämmelse meri Utskottets förslag, skulle framgent komma att för nyssnämnde ändamål (ill irsta Hufvudtileln öfverflyltas, eller emellan dess serskilda Afdelningar fördelas, hvilken utredning Utskottet hvarken är i tillfälle eller finner sig tillhöra att upprätta, hvadan ock Utskottet med sin framställning endast åsyftat, att ett förslag i delta hänseende må vid nästa Riksdag kunna ifrån dKongl. Majrt erhållas, finner Ulskoltet sig i detta ämne icke ega anledning till annat yttrande, än sorn redan blifvit afgifvet. ‘Stockholm den 9 Juni 1840. TRYCKT HOS J. A. WAU. DÉN, 18 40. Stals-Ut slottet s Memorial, N:o 16g. I N:o 169. Ank. till Exp. (Jtsk. den 11 Juni, kl. 6 e. m. Memorial, angående bestämmandet af aftöningen för den vid Iliks-Slåndens och Utskottens Canzlier anställda personal. (Rgs AfJ.)
Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. §. 25. För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill det - r Bil. till Expeclitions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N'.o 3oS. j*r5 samma disponera. Anser godsegaren en förskämd vara icke kunna draga den i Taxan utsatta tull, må han lagligen styrka dess förskämning inför vederbörande Tull-Kammare, sorn då eger, efter föregången Kungörelse, låta i behörig ordning försälja hvad iörskämdt är på öppen auction, i hvilket fall tullen bestämmes för alla de varor, å hvilka tullvärde i Taxan är utsatt, efter auctionspriset, jemfördt med samma värde, och för andra varor, efter fastställd tullprocent å auctionspriset; kommande godsegare att undfå skilnaden emellan behållna auctions-summaa och på auctionspriset grundade tullbeloppet; försummar godsegare detta, ansvare för tullafgifternes fulla erläggande, derest han icke vill, efter föregången skriftlig anmälan hos Tull-Kammaren, afstå sin rätt till den skadade varan, som då genom offentligt utrop för Kronans räkning af Tull-Kammaren försäljes. Vid förtullning af varor, bergade ifrån förolyckade skepp och farkrster, länder till efterrättelse hvad serskildt derom är eller framdeles blifver stadgadt. 26. Med den serskilde afgift för kostnader till sjöfartens fredande, soni under namn af Con voy-afgift erlägges, förhålles enligt hvad derom utfärdade nu gällande Författningar stadga, eller Kongl. Maj:t framdeles finner skäl i Nåder förordna. §•
Den motion å hvilken jsg nu vill söka fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, synes kanske vara af mindre vigt, än den efter min tanka verkeligen är. Med ganska många skäl torde man billigen kunna föreslå att deposition revisionsskiliingen afskaffas; men för att vara kort vill jag endast anföra några skäl dertill} är det väl billigt* och med en naturlig lag öfverensstämmande, att man erlägger eller betalar en viss summa penningar för att få klaga inför Konungen (eller Högsta Domstolen) öfver en kanske ganska ofta orättvis dom: jag säger betalar, emedan med sakens förlust, äfven följer revisionsskillingcns, att en förlorande part ytterligare betungas med denna förlust, är efter hvad jag tror högst obilligt; ett ännu kraftigare skäl emot erläggande af revi^ Den 26 Felruarii. 82g sionsskillingen är i min tanka: atti vissa mål, ingen som äger något mer, eller jemt 500 plå-3 tårs inkomst, får till Konungen vädja, utan förut nedsatt revisionsskilling. Jag hemställer derföre till Ridderskapet och Adein, om det ej är oerhördt att någon med denna obetydliga inkomst skall risquera nära hälften deraf för att söka ändring uti en kanske mindre betydlig rättegångsfråga. I alla hänseenden bli Iver efter min tanke både för den förmögnare och den fattigare, revisionsskillingens erläggande högst orimlig, men i synnerhet för den sistnämnde ^ och kan jag icke finna någon rigtig grund till, eller nytta af denna deposition; ty såsom surrogat för rättegångskostnaden, är den aldeles icke deponerad, emedan des icke dertill användas, hälst den förlorande partén’, dessutom måste lösa sin dom. Snarare torde denna deposition få namn af sportler; jag föreslår derföre dess afskaffande. N-o 8- Herr von Franchen, August: Det är uppå en för landlmannens ägande rätt vigtig sak, jäg anhåller att få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Då oaktadt i ett ingånget arrendecontract arrendatorn frivilligt 8krifteligen medgifver att han, om contractet ej uppfyllesj kännes skyl - 83®
Utdrag af Protocojlet, hållet i Högm loll. Ridderskapets och Adelns Ple® num den 5 Juli 1815. S. D. A nyo föredrogos och l>iFöllos. följande den 2 Juli på Bordet lagda Betan-» leanden och Memorial: från StatsUtshottet: 1:0 Af den 30 Juni, angående sådana f, d. Konung Gustaf Adolph tillhöriga medel, hvilka varit ställda tinder nu mera framlidne Herr Presidenten m. m. Lagerheims och StatsCommissarien Wåhlbergs gemensamma förvaltning m. m 2:0 Af den 29 Juni, angående Assessoren Tinnerholm* underdåniga ansökning cm eftergift af en yppad och honom till ersättning ålagd blist uti dess hafda upphörd af Chartae Sigillatae-medel. från BevillningsUtskottet: Af den t Juli, angående Olof Gudmund'» son Bagges Memorial, om frihet frän LandtTulls-ersättning för öppna och däc« kade Båtar. pen 5 Juli. e. m. 2g3 från Banco Utskottet: 1:0 Af den 13 Juni, angående Assignationtr, sorn af enskilda personer utgifvas. 2:0 Af den 30 Juni, om mede! till utbyte af föi slitna BancoSedlar, uti från Stockholm aflägsna orter. 3:0 Af den 13 Juni, rörande understöd, till uppförande af ett nyit Gymnasii och Schöle-H us i Skara, 4:0 Af d en 30 Juni, angående förändring I formatet af 2 R:d:s BancoSedlar m. m, från Lagutskottet: Af den 27 Juni, angående återremissen af Ut«kottets Betänkande om Lösens antecknande å Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag. f'ån Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet: 1:0 Af den 29 Juni, om Fyrbåkars anläggfjnde på den så kallade Ö*tergarns»Holpien vid Gothland, Holmön i Quarken och Ma ses ten elier. Svart-Klubben vid inloppet till Öregrund.
Hrr, då vi ännu sväfva i ovisshet om hvilka grunder, som i allmänhet blifva antagna för den nya bevillningens utgörande, så frågar jag Eder, om det icke vöre lämpligast att Itikets första stånd, då det återremitterat nästan De :i 15 Maj. nästaii alla föregående, af någon vigt varande punkter, nu i afseende å denna punkt, som nästan uteslutande rörer Ridd. och Ad. (emedan fideikommisser nästan ensamt innehafves af ledamöter af detta Stånd), icke genast fattar ett beslut, som skulle gå ut på att nedsätta bevillning af egendom af sådan natur. Jag vill ej med min röst hafva bidragit att utsätta Ståndet för ett mindre godt omdöme, hvartill ett bifall å Gr. Sparres förslag otvifvelaktigen skulle leda, och på grund deraf röstar jag för §:ns återremitterande. Gr. Mörner: I sammanhang med de skäl för återremiss, som blifvit af den siste värde tal:n anförda, ber jag att få tillägga, det jag äfven på grund af de, i ett -från Bevilln:s-IItsk:t nyligen inkommet Betrde ang:de stämpelpappersafgiftens utgörande, föreslagne förändringar, hvilka gå derpå ut, att ifrågav:de handlingar icke framdeles skola behöfva med stämpladt papper förses, anser det vore i hög grad förhastadt, att nu fatta något definitivt beslut i afs:de å procentens nedsättning, hvarförutan ett sådant brådstörtadt tillvägagående i denna fråga vill synas mig stå i allt för mycken strid med den varsamhet, som det Högloft. Ståndet vid föregående §§:s behandling iakttagit Gr. Hamilton: Äfven jag ber att få förena mig med Gr. Lagerbjelke i den anhållan, att propos. framställes först å de 4 första mom;na och sedan särskildt å det 5:te mom:t. Gr. Lagerbjelke:
Spens ett sammandrag af alla dessa handlingar; men jag tror likväl, att det blifvande Const.Utsk. behöfver god lid för att genomgå allt detta, och förbereda förslaget till afgörande; hvarföre jag förnyar min förut gjorda anhållan. Denna fråga begärdes pä bordet af Frih. Cederström, Jacob, och Hr Printzensköld, Carl. Ilr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Vid sisll. riksdag hade H. Ex. Hr Gr. Guslaf Löfvenhjelm väckt motion om upphörande af begrafningshjelpens aftjenande. Detta förslag fann StalsUtsk., i dess uti. N:o 145, grundad! på goda skäl, men ej kunna lill verkställighet bringas, med mindre än att pensionseassorna, lill hvilka begrafningshjelps-besparingarne för närvarande utgå, försäkras om en motsvarande ersättning af Statsverket, hvars belopp väl nu ej kunde med säkerhet uppgifvas, men visserligen skulle blifva ganska betydligt; Utsk. ansåg likväl en förändring i detta afseende icke kunna beslutas, förr än närmare utredning af ersättningsbeloppet ägt rum, och pensionscassornas delägare en dylik förändring medgifvit. Detta utlät, blef bifallet af Presteoch BondeSt:n, men återremilleradt af Adeln och BorgareSt., på grund af framställtle yrkanden, dels att Utsk., dä detsamma funnit, motionärens förslag grundadt på goda skäl, bort, i stället att afstyrka ali åtgärd i anledning deraf, tillstyrka R. St. alt hos K. M. anhål - Den 31 Juli. 43 la om undersökning oell utredning ronde den ersättning, sorn för pensionscassorna ansetts böra äga rum, äfvensom att nämnde cassors delägare mätte varda i änniet hörde, så att R. St. vid en kommande riksdag kunde blifva i tillfälle att frågan till slutlig pröfning företaga. N:o 292 besvarade StatsUtsk. denna återremiss, hvarvid del vidblef sin i förra utlåt, yttrade mening.
Arbetade jag ock på murarbetet, och köpte ingen åker; och alle mine tjenare måste der komma samman till arbetes. Dertill voro ock af Judarna och Förstarna hundrade och femtio vid mitt bord, som till mig komne voro ifrå Hedningarna, som kringom oss äro. Och man måste beställa mig om dagen en oxa, och sex utvald får, och foglar, och ju i tio dagar allahanda vin tillfyllest. Likväl äskade jag intet höfdingakosten; förty tungen var svår på folkena. Min Gud, betänk mig till godo allt det jag desso folkena gjorde. Då Saneballat, Tobia och Gesem den Araben, och andre våre fiender förnummo, att jag murarna byggt hade, och intet gap var mer deruppå; ändock jag ändå på den tiden icke upphängt hade dörrarna i portomen, Sände Saneballat och Gesem till mig, och läto säga mig: Kom, och låt oss komma tillsammans på bygdene, på slättene vid den staden Ono. Och de aktade göra mig ondt. Men jag sände båd till dem, och lät säga dem; Jag hafver ett stort verk till att uträtta, jag kan icke komma neder; det måtte försummadt blifva, om jag tager handena af, och far neder till eder. De sände väl fyra gånger till mig vid samma sinnet; och jag svarade dem allt vid samma sätt. Då sände Saneballat femte gången sin tjenare till mig, med ett öppet bref i hans hand. Derutinnan var skrifvet: Det är kommet för Hedningarna, och Gesem hafver det sagt, att du och Judarna viljen affalla; derföre uppbygger du murarna, och du vill vara deras Konung i denna sakene. Och du hafver beställt dig Propheter, som om dig skola utropa i Jerusalem, och säga: Han är Juda Konung. Sådant kommer för Konungen. Så kom nu, låt oss rådslå med hvarannan. Men jag sände till honom, och lät säga honom: Detta är icke skedt, som du säger, du hafver diktat det af ditt hjerta. Ty de ville alle rädda oss, och mente: De varda aflåtande af arbetet, och varda stille. Men jag förstärkte mina hand desto mer.
Kommers-Collegii förvaltning ställde fonder och medel: B. III. 139, (40, A 141. — N:o 38 i anledning af vackt motion om tillgodonjutande af rätt till skattefrihet för socken-allmänningar: B. III. 206, A. 262. — N:o 39. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt: B. III. 206, 262, A. 265, E. 274. — S — 243 Stats-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 40, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslående af % mantal N:o 1 Törnestorp till boställe åt Krono fogden i Höjentorps fögderi af Skaraborgs Län, i stället för nuvarande Kronofogdebostället f mantal N:o 8 Stentorp Frälsegården: B. lil. 206, A. 265, E. 274. — N:o 41. i anledning af väckt motion om grundräntornas ka pitalisering: B. III. 206, A. 265- — N:o 42. i anledning af väckt motion angående indragning till Kronan af Kungsgården Ollestad: B III. 206, A. 265. — N:o 43. i anledning af väckt fråga om ersättning af allmänna medel till innehafvaren af komministers-bostället Riddaretorp för af samma boställe utgående roterings-afgift: B. III. 206, A. 265. — N:o 44. i anledning af väckt fråga om förhöjd ersättning till Nämndemän för extra förrättningar: B. III. 206, A. 265- — N:o 45. angående beräkningen af Statsverkets inkomster: B. III. 206, 265, 296, A. 296, 297; E. XI. 380. — N:o 45. Litt.
Nu, då det är en gifven sak, att Disconternes Creditorer ovilkorligen skola förlora, utredningen må företagas huru som hel 1st, samt största delen af dem ej, utan ett kännbart lidande, kunna vänta de föreslagna fem utrednirigsåren , på hvilka de, genom saknad laglig Ränta å sina Capitaler, förlora 18 Procent, är det ganska säkert att de hellre vidkännas denna förlust genast, och kanske tacksamt ännu eftergifva 2 Procent , så att da med 20 Procents ren förlust genast finna sig mera belåtna, än med väntningstiden, under hvilken man ej så noga vet, hvilka händelser som kunna inträffa, föreslås att alla Malmö och Götha CanalDisconternes TreprocentsLån böra genast med 20 Procents afdrag Den 17 Martil) f. m. 57 infrins. I afseende på Götheborgs Discont är lörhållandet annorlunda, så vida sjelfva Discont-tillgångarne medgifva 6 Procents Ränta , i hvilket fall de genast till fulla beloppet kunna inlösas. - Att det är både Riksens Ständers rätt att föreskrifva de vilkor, med hvilka utredningen skall ske , och att afdraget hvarken är öfverdrifvet eiler obilligt, tror jag vara solklart ; men då denna Discontcrnes utredning handteras såsom ett Concoursmål , bör äfven den , till den 1. October 1817 » då betalningarne upphörde, upplupna Räntan Sedel-Innehafvarne till godo beräknas , helst dem, som hafva yngre eller äldre Sedlar, annars ej sker lika rätt, hvilket skulle vara likaså obilligt, som olagligt. Följderna af den föreslagna Liqviden skulle blifva, att den nu stillaliggande PenningeSumman, hvars hvila varit högst skadlig, återkomme i rörelsen, för att, genom de utestående DiscontLånen, småningom odi med mindre känning tor den allmänna PenningeTransactionen åter ingå och försvinna, att all agiotering och vingleri med de annars utgifvande Annuiteter eller Statsobligationer förekommes , samt lidande för den Enskilte så långt möjligt vore undanröjdes.
Län; 3) angående anslag å Stat för en särskilt 355 Provincialläkare i Herjeådahlen; 4) om ändring af de i Hallands Län liittils följde grunder för skattelösen af Kronohemman; 5) om förändring i Mötes-passevolanceafgiftens utgörande; 6) angående granskningen af Tullverkets räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap ägande motioner; LagUtskottets: i anledning af Konungens Skrifvelse om ändring uti 5 Cap. i §.
m • \ Sverige p o r l o l r i t t: Idun 1892 (komplett) 2: 25 Idun 1893 (n:r 1 felas) 2: 20 Idun 1894 (komplett) 2: 50 Idun 1895 (julnumret oberäknadt) 2: 55 borttagas absolut säkert Idun 189S (d:o d:o) 3: — genom Idun 1897 (d:o d:o) 3: — FräkenIdun 1898 (d:o d:o) 3: 50 O f e l b a r £ $ F r ä k n a r p o m a d a, Vid rekvisitioen, som skall åtföljas af liFräkenpomadan innekvid, torde noga uppgifvas, hvilken af ofvanhåller inga för hyn skadnämnda årgångar som önskas. liga beståndsdelarExp. af Idun. S N y a kurser i Pris 3 kr. pr burk Expedieras mot postförMassage &amp; Sjukgymnastik skott eller efterkraf. General-Depoten. Stockholm, Grefgatan 17. A. Illustrerad priskurant sändes på begäran Sjukgymnastik &amp; Massageinstitut, franko. Mästersamuelsgatan 5 4, Stockholm, K ö p OBS.! Fidlständ. prakt. &amp; teoretisk utbilän. K - J V I. Bästa, efter gammalt läkarerecept tiilverkade hår-, växtoch konserveringsmedel. Guldmedalj vid Stockholmsutställn. Guldmedalj Bergen 1898. I smak som finaste bordssmör. Tillverkad under statslig kontroll. Pasteuriserad grädde och mjölk. Bakteriologisk undersökning af råvara och färdigt fabrikat. Högsta kvalité ar märkt S. O. M. i stora röda bokstäfver å lådan. Generalagentur och nederlag i Stockholm Senaste läkareintyg: KRUGS EUTRICHOL, framställd efter gammalt helt och hållet ändamålsenligt komponeradt läkarerecept, är genom hvarje enskild ingrediens och därjämte i sin sammansättning ett förträffligt rekommenderadt medel vid rationel behandling af hufvudet och för att konservera och förbättra hårväxten.