Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Husets vackra gula färg, de höga fönstren med sina hvita lister, de fyrkantiga, äfven hvita pelare, som uppburo den med svart gallerverk omgifna balkongen, en arkitektonisk prydnad, den tiden ganska ovanlig i Finland. — Alltsammans tog sig så väl ut der det låg, i middagsljuset, omgifvet af åldriga träd, hvars skugga och skiftande grönska fulländade den behagliga taflan. En lång omväg förde till inkörsporten. Tätt sammanvuxna träd dolde undertiden utsigten af huset. Med ens svängde vagnen om ett hörn, och körde in genom en svart gallerport, hvartill tvenne kolossala, hvitmenade pelare utgjorde stolpar. Ofvanför porten lyste Bärendorfska vapnet, måladt i bjerta färger. Vagnen stadnade vid trappan till en äldre del af boningshuset; ty åt gårdssidan var en väsendtlig skillnad, både på byggnadssätt, färg och fönster; de som hörde till den äldre delen hade helt små rutor. Förstugan var mörk och något förfallen af ålder; till höger såg man en smal gång och skymten af den trappa, som förde till öfra våningen. Lagmanskan öppnade en dörr till venster, och en äldre qvinna, synbarligen stadd i köksbestyr, kom ut. Frun i huset tilltalade henne med ordet «madam.» Hon läste upp dörren midt emot ingången till förstugan; det var ett stort lågt rum, med trenne fönster af två rutors höjd; utanföre hade de likväl utseende af att vara af tre. På efterfrågan sade madamen: «unga herrskapet» ännu vara på Östervik, dit de farit söndags morgonen; trädgårds Janne, som rodde dem dit, hade sagt dem komma hem denna qväll; unga frun och fröknarna vore i «gräskammaren.» «Det är bra. Madam skall nu laga, att Eklund, som varit med oss, genast får sig mat, sedan skall han spänna «blacken» för gamla ensitsiga schäsen, och fara tillbaka till Löfsala efter den symamsellen, som jag tingat hit. Säg till, att han intet sölar på vägen, äfvensom att han först ömsar på sig sina hvardagskläder.»
Af dessa handlingar visar det sig, enligt Häradsskrifvarens uträkning, dels att skilnaden mellan förra räntan och nya räntan för år 1857 utgjorde Fyrahundra Sjutiotvå R:dr 68 öre Runt, för år 1858 Fyrahundra Aderton R:dr 16 öre, för år 1859 Sexhundra Tretiofyra R:dr 97 öre, för år 1860 Niohundra Fjorton R:dr 54 öre, för år 1861 Niohundra Åttatio R:dr 1 öro, för år 1862 Ett Tusen Sjutiofyra R:dr 51 öre, för år 1863 Ett Tusen Tvåhundra Åtta R:dr 96 -öre, för år 1864 Ett Tusen Trehundra Femtiofyra R:dr 84 öre, och dels att denna skilnad successivt ökats år efter annat, hvarigenom, jemlikt bilagda intyg, socknemännens skuld i och för fisket, vid räkenskapernas afslutande innevarande år, uppgått till 6,089 R:dr 29 öre, ehuru en utdebitering af 1,500 R:dr till skuldens amortering verkställdes sistlidet år. Då 135 tunnor saltad strömming, som, enligt hvad förut blifvit nämndt, sockncmännen bekomma såsom årligt arrende för fisket, och sorn är det högsta möjliga, vid försäljning, t. ex. år 1863, efter ortens pris, 13 R:dr per tunna, !cmnade en inkomst af 1,755 Ridr och samma års ordinarie ränta för bemälda fiskehamn uppgick till 3,002 R:dr 48 öre, så uppkom'en förlust af 1,247 R:dr 48 öre. Ortens pris å arrendet sistlidet år uppgick visserligen till 17 R:dr per tunna, hvarigenom inkomsten för fiskehamnen utgjorde 2,295 R:dr, men detta kunde icke hindra att socknemännen sistberörda år det oaktadt fingo vidkännas eu förlust af 796 R:dr 96 öre, enär räntan till Kongl. Majit och Kronan utgick med 3,091 R:dr 96 öre.
Vidare förundrar det mig alt della är yltradt af Hr von Hartmansdorff, som alltid varit en försvarare af den svagares rätt, som alltid yrkat, att man icke borde sätta för mycket värde på en felaktig och lätt bildad majoritet eller öfverlemna det vigtiga valet af Electorer åt den ganska tillfälligtvis felaktiga majoriteten, som kan uppkomma vid början afen riksdag, då R. o. Ad. för första gången är tillsamman. Vidare har det förundrat mig, att frän honom, som sjelf erkänner sig vara en af de ifrigaste försvarare af Ståndsval, ali han alden förste som föreslår ett steg, hvilket leder lill allmänna val, som detta förklarande innebär. Då Ridd.Utsk. blifvit tillsatt helt och hållet i den fraktions anda, som Hr von Hartmansdorff och bans vänner tillhörer, så hoppas jag af deras konseqventa konservatism, att de skola låta förblifva vid hvad som är. Frih. Raab, Adam Christian: Det är visserligen sannt som den siste värde talaren yttrat, alt denna fråga återkommer från Ridd.Utsk. för att här diskuteras: men jag anser det ej min - 406 Den 23 December f. m. elie angeläget, att Ståndet, redan innan frågan kommer dit, hinner uttrycka sina tankar derom; och som det vill synas mig blifva en ganska vidlyftig diskussion i ämnet, och denna dag tyckes vara mest egnad ät motioners ingifvande, sä ber jag alt fä frågan bordlagd. Hr von Hartmansdorff: Jag har nog föreställt mig, alt denna motion skulle väcka mycken gensägelse, och har med flit fördröjt hennes ingifvande lill sisla dagen, för att ej genom öfverläggningar derom på förhand borttaga tiden för andra motionärer. Jag lofvar mina värda motståndare, alt jag nu ej skall komma med några invändningar, hemställande och anhållande att de å sin sida ville göra sammalunda; på del alt de, hvilka ännu hafva motioner alt uppläsa, ej mätte förhindras ali få dem framförda före kl. 12 i natt. Hr Gr. o. Landtm, förklarade,'att Hr von Hartmansdorffs ifrågavar. motion, enligt derom gjord begäran, komme all hvila pä bordel.
Man kan således antaga att 1,470 hela hemman, med en befolkning af 56,000 personer och enligt upplysningar, som blifvit hämtade dels af Chartor, så vidt sådane varit tillgänglige, och för öfrigt af hemmansegarncs uppgifter, en ägovidd af 44^,585 tunneland hafva tillräcklig skog samt att 3,224 hemman, med en ungefärlig ägovidd af 4^3,961 tunneland och befolkning af io5,200 personer kunna anses för slättland. Häraf visar sig att befolkningen i skogsbygden väl vid jemförelse med hemmantalet till och med öfverstiger slättbygdens befolkning, men är ungefärligen hälften mindre när man beräknar, ägovidden; hvartill orsaken lätt igenfinnes deri, att hemmanens områden måste vara vidsträcktare, der* de inbegripa skogstrakterne. Jordmånen i de orter, der Skog finnes, är för det mesta sandig, men med högst få undantag är den å hela slättlandet af utmärkt god beskaffenhet. På den så kallade Falbygden i trakten omkring Falköping i en sträckning af 1 å jl mil derifrån linnes ^ k 5 qvar - \ 5 ters djup svartmylla, och den öfriga slätten består af lera, ofta kalkblandad och alltid bördig, så vidt den icke utmagras och försämras genom dålig brukning.
STOCKHOLM, f. d. Sehultaes Boktryckeri, 18öl. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 52. 1 N:o 52. Ank. lill Exp. Utsk. d. 1 Mars 1851, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om en Jyrbåks anläggning på nordvestra udden af Gottska Sandön.
Stats-ersättnings-anslagen för rusthållsoch en per mille-afgifterne borde förhöjas, för den förra till 53,900 R:dr och för de sednare till 33,100 R:dr årligen, från och med det år, då nästa Statsreglering vidtoge, äfvensom att skillnaden för åren 1852—1854 mellan nu fastställda ersättnings-anslag och nyssberörde förhöjda belopp, hvartill afgifterne kunde antagas i verkligheten hafva jemväl under nyssnämnde tre år uppgått, borde särskildt anvisas med 18,700 R:dr för hvartdera året eller med tillsammans 56,100 R:dr. Direk - Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o 27 7. 9 Direktionen för Amiralitets-krigsmans-kassan hade åter i underdånighet o o hemställt, att då, enligt deröfver, efter uppgift från vederbörande Domhafvande, upprättadt sammandrag, värdet af det stämplade papper, hvarmed, till belopp motsvarande de till kassan före år 1852 ingångna rusthålls-afgifterna, köpe-, bytesoch gåfvo-bref å rusthåll blifvit berörde år belagda, uppgått till 14,041 R:dr 8 sk., samt, efter afdrag af ersättnings-anslaget för samma afgifter, 9,633 K:dr 16 sk., skillnaden, 4,407 R:dr 40 sk., alltså utgjorde den minskning i inkomst Amiralitets-krigsmans-kassan, till följd af förändringen i sättet för rusthållsafgifternas utgörande, nämnda år fått vidkännas, ersättning för den sålunda uppkomna förlusten måtte kassan beredas.
Och sedan hon gifvit den halfsömniga flickan några föreskrifter, som erfordrade hennes närvaro i källaren, satte hon sig i den för prosten vid öfra ändan af bordet framsatta länstolen, samt öfversåg med förnöjd blick sitt och Lovisas verk. Nu stack magister Trasselin in hufvudet genom dörren. Han hade icke sofvit mera än prostinnan; han hade varit lika sysselsatt som hon, blott med den skilnad, att han höll sig vid en sak, och denna var – hans predikan. Under en hel månad hade magister Trasselin oafbrutet arbetat derpå, med nya tillägg och förbättringar. Och likväl började han, då sällskapet om natten åtskiljdes, att ännu en gång genomse den; ty att predika för en så talrik församling, erfordrades en i högsta grad städad och vald behandling af ämnet, hvilket alltid påräknas af en ung, nyligen prestvigd lärare. Detta visste magister Trasselin alltför väl; han granskade derföre sitt arbete med en recensents hela stränghet. Hvarhelst han fann en lucka eller blott en liten springa, instack han genast några af rhetorikens herrligaste blommor; han lappade och stoppade så länge, att en splitter ny predikan slutligen framstod ur den gamla; och då den ändtligen var färdig, nedföll hans hufvud af trötthet och, insöfdt af tillfredsställelse, i söta drömmar ned på bordet, men råkade sjunka emot klockan, den han lagt bredvid sig. Vid den kalla känslan i örat for han hastigt upp, såg på uret, och – hvar hade tiden tagit vägen? – klockan var half åtta. Bestört sprang magistern till spjellet, nedryckte handduken, samt doppade den i hvad han trodde vara vattenfatet; men olyckligtvis stod der i stället litet punsch, qvarlemnad vid bryggningen, hvilken, i brist på bålar, blifvit verkställd i ett lika kärl. Han for med den uppfriskande kylan öfver sitt ansigte, och började bestört och yrvaken lukta och fnysa. Förtviflad upptäckte han rätta förhållandet. Hvilken skymf, att en sådan ånga skulle medbringas af honom i templet!
Han yttrar på ett ställe uti nämnda skrift: » Alla människor äro bröder och hvarandra lika, och - om zuluerna skulle komma för att steka mina barn, så vore det enda, jag kunde göra, att jag bemödade mig att öfvertyga zuluen, att hans uppsåt icke vore honom godt och nyttigt, under det att jag skulle underkasta mig honom, så mycket mer, som jag icke kan hafva någon nytta af att kämpa mot honom. Antingen skulle han besegra mig och än mer steka mina barn, eller skulle jag besegra honom och mina barn kanske i morgon insjukna och dö under ännu värre kval. Det skulle alltså icke vara af någon nytta för mig, utan i själfva verket gör jag bättre uti att underkasta mig. » Tolstojs asketiska inlägg i äktenskapsfrågan, » Kreuzersonaten », har gjorts till föremål för en egendomlig studie af en praktiserande tysk läkare, dr. H. Beck. Hans broskyr » Des Grafen Leo Tolstoj Kreuzersonate vom Ståndpunkt des Irrenarztes » (Leipzig, Rauert &amp; Rocco) föreligger redan i andra upplagan. Han underkastar det Tolstojska arbetets hufvudperson, Posdnyschew, en närgången undersökning och konstaterar hans nevropatiska konstitution och den särskilda art af genom sexuell anomali orsakad » paranoia », som från psykiatriens ståndpunkt måste anses utgöra förklaringen både af hans våldsamma handlingar och hans. underliga teorier. Då ju Tolstoj själf adopterar dessa sistnämnda, ligger tydligen åtminstone från den tyske dårhusläkarens synpunkt slutsatsen nära till hands med afseende på Tolstojs eget sinnestillstånd. Han slutar också sin uppsats med att hänvisa till Marie Herzfelds yttrande i » Gesell-schaft » (1890, Heft. 10), att man borde upphänga Kreuzersonaten till tillbedjan någonstädes i en kyrka, t. ex. i Nishnij-Nowgorod, men förskona oss från den; och han instämmer i det sist nämnda af fullaste hjärta, men kännetecknar Tolstojs ifrågavarande arbete först och främst såsom » ett utflöde af en sjuk hjärna, af en degenererad själ ».
Stånds till alla delar sammanstämmande beslut eller bifall genom votering i Förstärkt Statsutskott, hvilket likväl med ifrågavarande anslag i sakens nuvarande skick icke eger rum, finnér Utskottet sig, till undvikande af uppehåll med Statsregleringens afslutande, böra hemställa, att, för närvarande, vid Riks-statens uppgörande, Dramatiska spectaklet hvarken upptages lill det hittills anvisade anslaget af 4,5oo R;dr, eller till den andel af 5:te Hufvudtilelns anslag tdl ved och ljus, sorn samma inrättning förut åtnjutit, äfvensom att de, angående öfriga anslag å denna Titel, fattade beslut mätte emedlertid få expedieras; 4:o Slutligen, och då Rikets Ständer, oaktadt fråga uppståt t derom att, vid Riks-statens upprättande, uppgöra en ny fördelning af Hufvud-titlarne, så att anvisningar å samma Ilufvud-tilel icke må komma alt tillböra olika 8 Stnls-Utslotlels Memorial, IY-o S70. Departemenls-Chefers föredragning, lära finna lämpligast, att, då uti Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, samt vid anslagsfrågornas behandling, den hittills vanliga titelfördelningen varit följd, Rikets Ständers underdåniga skri fvelser rörande Statsanslagen expedieras i den ordning, de förekomma uti Stats-Utskotlets, till grund för besluten liggande Betänkanden, helst, då nya Statsregleringen bör med nästinstundande år vidtaga, angelägenheten fordrar, att Kongl. Maj:t, så tidigt dessförinnan, som möjligt är, varder underrättad om de anslag, hvilka blifvit beviljade, hvaremot Riks-Statens upprättande och insändande sedermera kanserskildtega rum , på hvilket sätt ock vanligen tillförne tillgått, såsom exempel hvarpå må åberopas förhållandet vid senaste Riksdagen, då Rikets Ständers underdåniga skrifvelser, angående Statsregleringen, expedierades uti Oclober och November månader år i834, men Riks-Stal.en först uti påföljde
R:dr 88,000: — utan äfven de medel, hvilka influtit genom utlottning å Bankens öfrige Obligationer, utgörande vid berörde tidpunkt » 60,166: 32. 148,166: 32. hvadan endast » 500: — Sgr R:dr 148,666: 52. förminskade den kontanta behållningen i vinstmedel, som följaktligen utgör 903,369 R:dr 9 sk. 11 r:st., oberäknadt vinsten för detta år, hvilken vid närvarande tid, efter 900,000 R:dr för hela året, kan antagas till omkring 787,300 R:dr. Till den vid årets slut föreslående inbetalning af 934,000 R:dr till Riksgälds-Kontoret, har Banken således redan ett odisponeradt belopp af cirka 1,690,800 R:dr B:ko. Angående Tumba Pappers-Bruk. § 52- Det speciella inseende öfver Tumba bruk, som åligger en af Fullmäktige, har undertecknad, A. G. Gyldenstolpe, oafbrutet utöfvat. § 53. Som Herrar Revisorers Berättelse innefattar ej mindre sammandrag af Brukets räkenskaper för åren 1847 och 1848, än äfven öfversigt af förhållanderna under åren 1839—1848, meddelas nu allenast följande räkenskaps-utdrag för nästlidet år 1849. Ingående ISalancc-Konto. Debet. F. L. Guillemot & C:o R:dr 505: Kr edit. Kassa-behållning Tumba Bruk med jordegendom, åbyggnader och fasta inventarier » 250,000: Transport Rudimaterier, förråder och lösa inventarier » 99,487: 29. 9. Papper under arbete från föregående år » 10,000: Fordringar för levereradt papper » 1,003: 59. 4. Låne-Afdelningen erhållit öfver dess lemnade förskott » 180,427: 35. 9. Brukets Räkning med Lanelideluiiigen.
Då Judith ingick i Holofernis tält och, stående vid sängen, med draget svärd och handen i hans hår, gjorde sin bön, var förhänget undandraget och hon synlig för alla; men då det sedan heter: ”här kommer hon in med det döda hufvudet,” så finner man deraf, att förhänget varit tilldraget under det mordet skedde, så att Judith kunnat obemärkt taga det eftergjorda hufvudet, som hon håller i handen, då hon åter visar sig. Husen hafva alla varit belägna på baksidan af teatern, med dörrarna vettande mot parterren; annorlunda belägna skulle de skymt spelet för åskådarna. Skådebanans grundritning skulle sålunda hafva haft ungefär detta utseende. a. Bethulien. b. Lägret och platsen utanför staden. 1. Judiths hus. 3. Trädet, vid hvilket Achior blef bunden. 6. Judiths kammare. 7. Holofernis tjäll. 8. Bänkar för skådespelarne. Utan tvifvel hafva alla de skådespelare, som i samma akt uppträdt, varit på scenen närvarande, och sedan de framsagt sina roller hafva de intagit sina bestämda platser på bänkar, som varit anbragta på tre sidor af banan. Under det spelet föregått i lägret, hafva de i staden suttit stilla, och tvertom. Dock har liksom i mysterierna någongång samtidigt spelats på två ställen, såsom i 4:de aktens 4:de scen. Vid gästabudet hafva deltagarne suttit till bords, och de många ständigt återkommande ”Gått åår” (Gutår) visa, att man så naturtroget som möjligt sökt framställa den lifliga pokuleringen, som slutligen gjorde Holofernes ”ret offuer full.” Stora stop hafva dervid användts. Huru med maten tillgått, lemna anvisningarna oklart. I början af scenen befaller Assur småsvennerna att låta maten komma fram; men i det följande talas endast om dryckesvaror; först mot slutet af scenen heter det: ”här skal nu maten tagas op.” Detta uttryck kan ej betyda ”tagas bort;” ty omedelbart derpå bjuder Holofernes Judith ett äpple. Har måltiden slutat med frukt? Eller har kanske äpplet representerat hela måltiden?
Deri tredje stora fördelen, som genom tillämpningen af Herr Stjernsvärd# förslag skulle vara att vinna, vore förbättring af det lägre befälets löner, — en förbättring så betydlig, att, efter årliga afdrag samt beklädnadsoch underhållskostnader, en kapten skulle i behållning kunna påräkna 496 i;dr 32 sk., i stället för nu egande öfverskott af endast 23 r:dr 24 sk., samt en löjtnant ett belopp af 94 r:dr 2 sk., i stället för en årlig blist af 373 30 sk.; men härvid bör dock anmärkas, att ehuru, vid beräkningen af tillgångarne för den blifvande organisationen, afkastningen af arméens samtliga boställen blifvit i förslaget upptagen till femtio procent utöfver deras uppskattningsvärde, vid beräknandet af befälets lönevilkor för närvarande, samma boställens afkastning likväl upptagits endast efter uppskattningsvärdet, äfvensom att ett belopp af 133 r:dr 16 sk. bko, såsom motsvarande kostnaden för rum och ved, afdragits å alla nuvarande löner från och med kaptenens till och med under-löjtnantens, då deremot, i den nya organisationsplanen något sådant afdrag icke egt ruin, af orsak, som det heter, att inqvartering in natura bestås; at', i detta sistnämnde hänseende, anmärkningar med skäl kunna göras, såsom till ex., att kompagni-cheferne vid den indelda arméen äro försedde med boställen, och att således någon hyreskostnad åtminstone icke 14 Stalslamt Allm. Bern.* och Ekon.-Ulsk. Betänkande, N:o 23. bordt for dem i kalkylen upptagas; och att da kompagnie-officerarne, enligt den nya organisationsplanen, nödgas att 3 år af 4, antaga 288 dagars årlig permission, hyres-afdrag å deras löner med samma skäl kunnat beräknas.
Många, dem Odysseus anför. KLYTAIMNESTRA. Ynglet utaf Sisyphos? AKHILLEUS. Just densamme. KLYTAIMNESTRA. Egenmäktigt, eller utaf härn befalld? AKHILLEUS. Vald frivillig. KLYTAIMNESTRA. Val är dåligt, att nedsöla sig med blod. AKHILLEUS. Jag skall honom hejda. KLYTAIMNESTRA. Vill han röfva henne härifrån? AKHILLEUS. Ja, vid blonda håret släpa. KLYTAIMNESTRA. Hvad bör jag då företa? AKHILLEUS. Qvarhåll dotter din. KLYTAIMNESTRA. Och blir hon på det sättet icke dräpt? AKHILLEUS. Jo; derhän det dock skall komma. IPHIGENEIA. Moder, hör på mina ord, Som jag säger; ty förgäfves jag dig dock förgrymmad ser Mot din make; hvad omöjligt är att göra, ej försök! Alltså för sin goda vilja denne fremling prisas bör; Men du må dig äfven akta, att ej klagas an hos härn, Då vi icke mer uträtte, men Akhilleus får förtret. Hvad mig fallit in, o moder, under, grubbleriet, hör: Dö hos mig är fast beslutet, och det vill jag föra ut Ärofullt, samt klart bevisa, af hur ädel ätt jag är. Så välan, betänk, o moder, huru rätt jag talat har; Hela stora Hellas fäster på mig ensam blickarna, Skeppens aftåg, och de Phrygers nederlag af mig beror, Och att framdeles ej låta, om barbaren vågar det, Ifrån sälla Hellaslandet röfva äkta hustrur bort, Sedan Helena man hämnats, hvilken Paris röfvade, Med min död allt detta vinna ärnar jag, och mitt beröm Sedan Hellas jag befriat, i lycksaligt minne blir. Icke heller bör jag lifvet hafva öfvermåttan kärt; Du åt samtliga Hellener, ej åt dig blott, födde mig. Skyddade af sköldar skola flere tusen krigare; Och med årar flere tusen; efter fosterlandets skymf; Våga fienderna tukta och för Hellas tappert dö.
Under sednast förlidnc och innevarande månad, hafva, i öfverensstämmelse med regi. 146 § samt Kongl. Maj:ts, under den 13 Juli och 12 Oktober detta år, vidtagne och fullmägtige, på stadgadt satt, meddelade beslut, från Riksgälds-kontoret utbetalts ej mindre hela den summa, 500,000 r:dr, som, utaf det vid sednaste riksdag, jemlikt Regering s-formens 63 §, till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål anvisade kreditiv, skulle vara att tillgå för förstnämnde föremål, än ock 125,000 r:rir utaf det för andra ändamål afsedda belopp af samma kreditiv; hvilket belopp, enligt det utdrag af Statsråds-protokollet, som var KoDgl Maj:tS nådiga bref om lyftningen deraf bifogade, erfordrades dels till ersättande af redan förskottsvis bestridda kostnader för karantäns-anstalterna mot kolera-sjukdomen och dels till ytterligare förefallande dylika utgifter. ' ; ■ i*'-'- Under hänvisande till de af Revisorerne för öfrigt meddelade uppgifter åhvad som, under innevarande och nästföregångne 2:ne år, blifvit lyftadt eller återbetaldt ä hvarje särskildt på Riksgälds-kontoret anvisadt kreditiv, få fullmägtige anmäla, att för närvarande är uttaget: Utaf kreditivet å 150,000 r:dr för inhemska fårskötselns och ullproduktionens befrämjande (enligt regi, 148 §) ett belopp af R:dr 37,950: Utaf kreditivet å 100,000 r:dr för underlättande och befrämjande af ackords-regleringen inom arméen (enligt regi. 149 §) ett belopp af „ 23,097: 37. 4. samt hela det vid sednaste riksdag beviljade särskilda kreditiv för bestridande af den, genom postskjuls-legans ytterligare förhöjning, förorsakade kostnad för postverket (enligt 150 §) „ 13,000: Riksgälds-kontorets inkomster och till detta verks utgifter anslagna särskilda tillgångar.
Med anledning af hvad Riksens Ständer nu Underdåniga Skrifvelser. anfört, samt enär Riksens Ständer ansett en ali-' tid lika oéh oföränderlig Lån-andel af Fabrikstillverkningen bero af ett obegränsadt Kreditiv, hvilket åter med bibehållande af de säkre beräkningarne för Bankens Kredit icke kan lemnäs och dessutom uti sine följder skulle strida emot här ofvan stadgade grundsatser , syftande till Fabrikernes framtida sjelfbestånd , hafva Riksens Ständer, såsom grund för bestämmande af huru stort belopp Fabrikerne till ytterligare understöd påkalla, antagit hvad de i sin nuvarande ställning anses af sådant bidrag behöfva , hvilken grund, då Manufaktur-Diskontens belopp , på sätt nu är stadgadt , blir bestämd , och den minskning som hädanefter i Lån-procenten kan uppkomma, således endast sker genom en i lika förhållande ökad tillverkning , leder till det af Riksens Ständer sökta utslag. — I betraktande af huru stor Lånandel Fabrikerne egt åren förr än det ofvan anmärkta häftiga afbrott inträffat, hvilken Lån-ande! då omväxlat emellan 26 och 20 procent för Kattuns-tryckerierne och emellan 34 och 24 procent af tillverkningarnes värde för öfrige Fabriker, anse Riksens Ständer 31 procent af sistnämnde Fabrikers tillverknings-värde men, med afseende på sjelfva iiomulls-väfnadens ingående i berörde beräkning, endast 12 procent för Kattuns-’ tryckeriernes tillverkningar utgöra den ungefärliga Lån-ande! som erfordras för att underhjelpa Fabrikerne oell återföra dem till sin förra stallning, och tro Riksens Ständer dervid lämpligast vara att beräkna denna procent efter det uppgifna tillverkningsvärdet för sistlidet år, som uppgått i afseende på Kattuns -Ttyckerierne till Underdåniga Sirifyelstr.