Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ConstitutionsUtskottet har vid denna Riksdag följt samma Arbetsordning, som förr ägt rum, att nemligen, elter fulländad läsning af hvarje Stats-Expeditions inför Kongl. Maj:t förde Protocoller, öfverväga och bestämma om och hvilka Anmärkningar kunde dervid göras. Redan för 4 månader tillbaka, sedan Handelsoch FinanceExpeditionens Stats - Råds Protocoller blifvit genomgångne , förevar hos Utskottet till pröfning det af Herr Hertzenhjelm sedermera framställde ämne, hvaröfver Utskottets då fattade beslut skulle i den allmänna Berättelsen öfver granskningen af Stats-Råds*Protocollen intagas. Herr Hertzenhjelms derefter gjorde Anmärkning har icke öfver ämnet spritt något nytt ljus, och således icke eller förauledt tili någon ändring af Utskottets beslut. Men då för någon tid sedan Höglofiige Ridderskapet och A 318 Den 25 April. deln behagade påminna Constitutions-Utskottet, att med törsta afgifva Utlåtande öfver de til! Utskottet remitterade Anmärkningsfrågor, ansåg Utskottet sig böra till vördsamt svar derå, tillkännagifva, i Hvilken ordning Utskottets Beslut i ämnet blifvit fattadt och skalle till Riks-Stånden inkomma. Jag kan således icke medgifva att Utskottet, på sätt Friherre Boye ryss yttrat, handlat illa, då Utskottet afskyidig agtning för Riddsrskapet och Adeln meddelat nyssnämnde underrättelse. För öfrigt vill jag visst ieke bestrida återremiss af Utskottets Memorial, roen tror likväl, att samma ändamål kan vinnas, 0111 Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att Memorialet finge förblifva hvilande, intill dess Utskottets Allmänna Betänkande, i anledning af Stats-RådsProtocollens granskning inkommer, hvilket snart torde inträffa. Herr Cederskjöld förnyade sin anhållan om återremiss af Constitutions-Utskottets Memorial. Friherre Boye:
Banco Utskottets i Om publicitet af Bankens afigelågenheter} i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse åren 1820 och 1820 rörande BancoYerket, jemte följande dervid fogade särskildta Utlåtanden, om liqvid med Statsverket för det nya Koppar-skiljemyntet 4 cm Bankens å sårskilte vågar förvarade MetallPanter; om belånings-rättighet för Bergslags - hyttor j om årliga Capital-afbetalningarne på Bankens Fastighetslån 5 om förluster på Fastighets-lån i Götheborg och Carlshamn; om Lånebitrådet till Gagnefs Socken i Dalarne} om det Staden Götheborg Yid sista Riksdagen beviljade Lån; otn Fåne - t)*n 17 Maji /. m. Jjånebiträdet till Skara Consistorium för byggnaden af ett Lärohus; rörande en och annan fråga i afseende på BcncoDiscont-Verkets Revisioner; och om afskrifning i Bankens räkenskaper af tvånne såsom fordringar balaneerade Poster; samt angående sökt tillåtelse att aflemna Råntebetalningarne för BancoLån i närmaste Ränteri eller till KronoFogdarne i Orterne. Lag Utskottets i Angående väckt motion , om en förbättrad Rättegångsordning; rörande ändring och Förklaring af 12 Capitlet 2 §. RåttegångsBalken; om lika ansvar för utprångling af falska sedlar, ställde på Banken eller RiksgåldsContoiref; om npphåfvande af de Författningar som afse att förekomma öfverflöd och kostnader vid begrafningar; orh arfvode för ytterligare en Canzlist; angående ändring uti 5 och 7 jjj. §. af 2* Capitlet RåttegångsBalken; om ändring i 4 Capitlet 5 §. JordaBalken och Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800; om afgärda Bys rått till skifte i Skog och Mark; om ändring i s5 Capitlet 5 §.
N:o 100, Angående gjorde förslag till upphäfvande eller ändring af vissa stadganden i Fröt. Maj;ts förnyade nådiga Scholordning af den 16 Oec. 1N20 samt till Kongl. UppfostringsCommittéens upplösning. Från Högv. PresteStåndet S. D. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 71, angående yrkad förändring uti skyldigheten till vägarnes underhållande, föredrogs och beslöt PresteStåndet att gilia det andra alternativ Utskotten föreslagit, innehållande förbindelse för egare af Bruk och Qvarnar samt andra dylika lägenheter, att deltaga i nämnde väghållningsskyldighet; hvarförutan allt det öfriga i Utlåtandet antogs. S. D. Efter uppläsning af Vallofl. BorgareStåndets ProtocollsUtdrag för denna dag, innefattande samma Stånds beslut i afseende på tryckningen och upplagans storlek af de Tableauer, som åtföljt BancoUtskottets Memorial N:o 15, fann PresteStåndet för godt att till sina den 30 Maji och den 3 innevarande Månad, i detta ämne vidtagne beslut tillägga, det ett så tillräckligt antal af berörde Tableauer bör tryckas, att de samma äf - goQ Trot, XItär. å. 6 Junii lJJ23- ven må kunna vid Bihanget till samtlige RiksStändsns Protocoll användas. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets under N;o 17 afgifne Betänkande, med upplysningar angående de i Banken emot Deposition af BancoSedlar, lyftade Piastrar, blef detsamma af PresteStåndet lagdt till Handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo nch gillades följande ifrån nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: ifrån Lagoch Ekonomiutskottet N:o 6r, I fråga om afskalifande af Expeditionslösen eller nedsättning deraf. BevillningsUtskottet N:o 9, Om ett förändradt Uppbördsoch Controilsätt å de Staten från Postverket tillflytande Inkomster.
Det är nemligen för försvaret af Waxholms skans af yttersta vigt att fiendens mörsareoch kanonbåtar samt Flotta i allmänhet hållas på tillbörligt afstånd och ej må få tillfälle att sätta sig i skydd bakom de öar, hvilka begränsa norra Waxholms-fjärden. Att sådant förhindra är Tallholms-befästuingens ändamål, hvarföre, då ett provisoriskt försvar af Rindön är beredt genom det stöd, som det år 1848 uppförda Blockhuset deråt kan lemna, chefen för Ingeniör-korpsen ifrågasatt, huruvida ej Tallholmen nu, med afseende på utförandet, bör sättas i första rummet, utan att derföre vigten af Rindöbefästningens fullbordande i någon mån förringas. Å hvilkendera platsen, Rindö eller Tallholmen, befästningarne än må först företagas, kommer likväl den derför år 1839 beräknade kostnads-summa, nemligen för Rindö 259,000 R:dr och för Tallholmen 210,000 R:dr alt, på grund af sedermera stegrade värden, betydligt förhöjas; till uppskattande hvaraf chefen för Ingeniör-korpsen anfört de tillökningar, som det högre dagsverks-priset samt de större bi-utgifterne åstadkomma, och då det för hvartdera stället erforderliga dagsverks-antalet är i det närmaste lika, gälla dessa summor för hvilketdera arbetet, som först företages. Bil. M 3 lill Kongl Majus Nåd. Prog. M 1, om Statsverket 1856. 131 Sålunda tillkommer: för omkring 15,500 handtverkare-dagsverken, hvilka år 1839 gällde högst 1 R:dr B:ko, nu lägst 1 R:dr 16 sk. B:ko B:ko R:dr 3,166 32. För 193,000 handlangningsoch andra dagsverken, då af krono-arbets-karlar, å 4 sk., nu af soldater å 40 sk. b:ko, skillnaden » » 144,750
Sådana storartade fälttågsplaner med en rad af invecklade fall, hvilka föregående århundrade så ofta hade att uppvisa, och som ännu lades till grund för de stora koalitionskrigen mot Napoleon, men då bragtes på skam genom hans våldsamma motåtgärder, kunna icke längre komma i fråga, ty de skulle korsas af fiendens mot-rörelser likasom under Napoleons tid och icke kunna bringas till utförande. En ledande tanke för krigets förande måste dock vara uppgjord och innehålles just i fälttågsplanen. Denna uppställer följaktligen ett allmänt mål för rörelserna, på grund hvaraf platserna bestämmas för truppernas samling, meneden kan i sina enskildheter sällan sträcka sig längre än till den första sammandrabbningen med hendén, emedan förhållandena därefter oftast mer eller mindre ändras. Nödgas man upptaga kriget försvarsvis, kan fälttågsplanen eller, om man så vill kalla den, försvarsplanen icke angifva annat än stridskrafternas samling på vissa så belägna platser, att de skydda landets viktigaste punkter och de farligaste anmarschvä-garna, på samma gång möjlighet beredes att med så stor styrka som möjligt falla öfver fienden i ett gynnsamt ögonblick för att därigenom bringa honom i efterhand. Fälttågsplanen kan uppgöras långt före krigets utbrott, men hålles naturligtvis hemlig. I fälttågsplanen bestämmes bland annat äfven operationsbasen, hvarmed man betecknar den sträcka eller den del af ett land, från hvilken hären kan draga sina hjälpkällor och förstärkningar, där den kan samla sig, därifrån den kan inleda sina anfallsrörelser, där den i nödfall kan finna en tillflyktsort, och där stödjepunkter finnas, som i händelse af motgång kunna bereda landet skydd. Ämnar man föra kriget anfallsvis, förlägges operationsbasen tydligen till närheten af gränsen; måste man åter upptaga kriget försvarsvis, nödgas man förlägga basen mer eller mindre långt inne i landet.
Och då flere af de väckta motionerne i det närmaste äro af enahanda syftning, andra åter af mera serskild beskaffenhet, hafva Utskotten trott sig böra sammanföra alla de förstnämnda under elt och samma utlåtande; men deremot öfver de senare serskildt sig yttra. 1:0 Olof Nilsson från Carlstads Län bar, under åberopande af det förhållande, att en Socken inom berörde Län skall fått sig ålagd skyldigheten, att underhålla ett stycke väg uti ett annat Härad på mera än G mils afstånd, föreslagit, att en för - Lagsamt Allm. Besv. o, Oee. Vesk. Bet. Nia n. ij fattning mätte utfärdas, hvarigenom hvarje Härad förpligtades att underhålla alla de farvägar, som finnas inom dess område. 2:0 Andreas Hansson från Elfsborgs Län har sökt fästa uppmärksamheten på de olägenheter, som uppkomma derigenom, att någon
Men då man å ena sidan åberopar en auktoritet såsom stöd, så måtte det väl icke vara förbjudet att, ulan något det ringaste personliga klander, å den andra förklara sig icke godkänna ifrågavar:de auktoritets åsigter. Det är icke annat, som i förevande fall af oss åberopats. Man bör i denna fråga taga i betraktande, icke så mycket huruvida riksdagen är nära sitt slut eller icke, ty för behandlingen af en så vigtig fråga som denna, bör alltid StatsUtsk., hvars göromål nu säkert lida till slut, ega någon tid öfrig, (och torde dessutom icke vara utsigt att riksdagen afslutar före den 25 Augusti); utan man bör vid denna fråga fastmera hufvudsakligen taga i öfvervägande, huruledes, om också församlingarne i Slockholm allt för tvärt afslagit frågan om att biträda med något anslag till Stora Barnhusets underhåll, så borttager detta icke det allmännas förbindelse att å sin sida göra något. Till ett helsosamt praktiskt resultat kan man ganska väl komma, om blott Statsoch Bevillo.- Utsk:n behaga föreslå Ständerna att gifva ett bidrag, som endast till någon del upfyllde det erforderliga behofvel. Man bör förmo - Den 30 Juli. 47 da, att med den vändning frågan då tager, församlingarne i Stockholm skola åtaga sig att fylla resten af det äskade behofvet. Man bör ihågkomma att Barnhus-inrättningens behof icke utan Statens mellankomst kunna fyllas; alt ehuru hufvudstaden synes draga största fördelen af ifrågavar-.de välgörenhetsanstalt, torde likväl flere omständigheter tala för densammas betraktande ur allmännare synpunkt, såsom en för hela landet nödvändig och oumbärlig inrättning. Del är dessutom bekant, hurusom hufvudstaden lill stor del befolkas genom årliga inflyttningar från landsorterne och man vinner daglig erfarenhet deraf, att ett icke obetydligt antal, utan afgift intagna, barn tillhöra sålunda nyss inflyttade föräldrar och ofta blifvit aflade å andra orter.
Dito Dito af Banquens Dito 1 Januarii 1819. Balance Enligt Utskottets Förslag influten tillgång Godtgöres härmed: Räntor å 2j procent på återstående trefjerdedelar af TreprocentsSkulden 1,<,136,286 Ränta å ij Procentj på trefjerdedelar af Banquens fordran 1,124,681 .. 8f Procent af Privates fordran D:o D o af Banquens D;o Balance 1 Julii 1819* Enligt Utskottets Förslag influten tillgång Godtgöres härmed: Räntan å 2f Procent på återstående Skulden till enskilda 1,721,143 . Dito å 15 Procent på återstående Dito till Banquen 999,766 8f Procent af Privatas fordringar . D.o D:o af Banquens D:o Balance I Januarii 1820. Enligt Utskottets Förslag, influten tillgång Godtgöres härmed: Räntan å 2f Procent på återstående 1,506,000 Skuld till enskilda Dito å if Procent på 874,791 afBanquens fordringar . 83 Procents afbetalning till enskilda . D:o D.o D.o till Banquen . Enligt Utskottets Förslag, influten tillgång . Godtgöres härmed: Räntan å 2J Procent på återstående af enskildas fordran, 1,290,857. D:o alf Procent på Banquens d:o 749,786 8f Procents afbetalning på enskildas fordran D.o D:o d:o på Banquens d:o - 18,862 0,8 1,232,333 467,663 56,823 645,429 374,894 ‘,823,740 Baläncer för halfva året.
S» D. Jemte de inom Ståndet gjorda anmärkningar blefvo Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottets nedanstående Betänkanden återremitterade, nemligen; N:o 29, rörande vackt fråga om en Köpings anläggande i Bohus Läns skärgård, N.o 30, i anledning af väckta Motioner, rörande förändradt fångföringssätt, N:o 33, angående gjorda Motioner om LandsFiscalstjen sier nes upphörande. N Utdrag den C Fsbruarii 1829. a 3 S. D. Vid förnyad föredragning biföll PresteStåndet följande Allmänna Besvärsoch. Oeconomie-Utskottets Betänkanden och Utlåtanden: N:o 25, i anledning af väckta Motioner om vederbörandes befrielse från hjelpedagsverksoch stängsel-skyldighetens utgörande till vissa nämnde Boställen. N:o 26, rörande yrkad förändring i Stadgandet, att Rotehållare vid Båtsmanshållet skola, vid äfventyr af böter, personligen sig vid General-Mönstringarne inställa. N:o27, rörande väckt fråga om åtgärders vidtagande till spridda Rote-andelars samman-, dragande i möjligaste mön, N:o 28, i anledning af väckt hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnadshjelpens utgörande. Nio 32, rörande väckt Motion om undersökning i afseende på möjlig nedsättning af Skeppsumgalder å Svenska fartyg. N:o 35, rörande väckt fråga om registrering af åtskillige otryckta Riksdagshandlingar. S. D. Föredrogs å nyo dch bifölls StatsUtskottets Betänkande, N:o 33, angående Herr Santessvns hos Vällofl, ^orgareS^nde,t framstäld - P ot. Utdrag din 6 Felruarii 1829, te förslag, att li%'arje Utskott matte undfå några tryckta exemplar af de till dess handt läggning remitterade Motioner, S. P, Vid förnyad föredragning af Val*, lofl.
Jag ber emellertid att med ani. af ett föreg:de anförande få yttra några ord ronde de båda myntmetallernas större eller mindre lämplighet till myntfot. Det är en känd sak, att det är vissa egenskaper, som erfordras hos ett ämne, för att med fördel kunna användas såsom mynt eller värdemätare. Dessa egenskaper äro, att ämnet skall i och för sig vara nyttigt och användbart, och således hafva ett intrinsekt värde, hvarigenom det icke allenast blir en konventionell mätare af alla värden, utan äfven ett verkligt equivalent för dessa värden; vidare att det alltid skall vara af lika beskaffenhet, så att en bit guld, hemtad från Californien, har samma beskaffenhet som en dylik från Ural, äfvensom att enahanda förhållande eger rum med det guld, som hemtades för 100 år sedan, och det, som tages om 100 år härefter; ytterligare skall det vara lätt delbart äfvensom lätt kunna sammanföras till större stycken, samt slutligen och framför allt, att det icke skall undergå alltför stora förändringar i sitt värde. Med hänsigt till denna sista egenskap, blir då frågan hvilket af dessa ämnen guld eller silfver, som är underkastadt de största fluktuationerna. Sedan Amerikas uptiickf, hvilken man kan betrakta såsom ett nytt tidsskifte i detta fall, är det onekligt att silfver undergått större förändringar i värde, än guld. De utmärktaste nationalekonomer hafva kommit till det resultat, att denna metall, i förhållande till spanraål, som med rätta kan antagas såsom utgångspunkt för jemförelse!), fallit till ‘/g af sitt primitiva värde, hvaremot guld fallit blott till l/4. Af detta förhållande skulle således kunna dragas den slutsats, att guldet vore mera konstant i värde än silfret, men omständigheterna under sednaste tider hafva häruti åstadkommit en märklig förändring genom uptäckten af guldlasrven i Californien och Australien, och man har också af denna ani. fruktat och förutspått alt en ganska betydlig minskning i guldets värde innan kort skulle inträffa. Besynnerligt nog hafva dock dessa spådomar ännu icke fullkomligt slagit in.
Detta gagn tror jag likväl kunna ytterligare utbredas, om man antog deljjförslag, att C01H sistorium skulle, så snart Pastors ledighet inträffar, söka tillvägabringa dylika öfverenskommelser. Man känner de mångå ledsamheter som vanligen åtfölja Prestval. Försandingarne göra då ofta alla möjliga försök, att få Presträttigheterne nedsatte, och i den nion Candidalen härtill är beredvillig, eller icke, erhåller eiler förlorar han rösfrr till Pastoratet. Förfaltningarne äro nu sådane, att så snart någon af vederbörande begärt förenings -uprättande, skall den ock ovilkorligen ske, antingen på sätt Pastor och För - Den ig November e. m‘ VI samlingen öfverenskomma, eller i saknad af denna öfverentkmmelsé pa sätt Kongl. Maj:t förordnar. Jag får derföre vördsamt tillstyrka Ridderskapet och Adeln , att bifalla Utskottets Betänkande med det enda tillägg, att så snart alt Pastorat biifver ledigt, det bör åligga Consistorinm att genast, å den blifvande Pastorns vägnar, begära förenings uprättande med Församlingsboerne om prästrällighe. terha, och sältet för deras utgörande, samt denna sålunda gjorde anhållan sedau i Laga ordning fullfölja. Herr Grefven och Län dt -Marskalk en hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Oeconom ie-Utskottels Utlåtande, endast med den förändring, att, så snart elt Consistoriel Pastorat varder ledigt, förenings upprättande om Presträttigheterne bör genast, och, derest möjligt är, före valet af Consistorium, å den blifvande Pastorens vägnar, sökas,och i .föreskrifyen ordning lullföiljas. Ropades Ja. Herr Ribbing anhöll, alt de öfrige Riks-Slånden mätte inbjudas att uti detta beslut med Ridderskapet, och Adeln sig förena. Och blef Herr Ribbings berörde anhållan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. a78 Dea 19 November e. m.
iiktu matematikea var deii miiist torra. i k f alla veteiislcaper; att denwu ' för cleii slra.pnnde fantasieii och. spekulativa, krafteii öppnade hela världssystemet. och att den torra sidan af iimiiet blott utgjorde så att s i i p de grenar på hvilka maii kliittrade upp och ned i viirldstriidet. Riktigheten af detta pisttieiide %r jag alldeles oförmö- gen att bedöma; att holt i alla hkiidelser icke geuoiu mateinatikeii förlorat något af sin ursprungliga friskhet, det iir visst. Betecknande %r i detta hanseeiide en replik af hennes liirare Weierstrass, som en gkng hörde l l a p herrar dhaiidlii den matematiska ryktbarheten fru Kovalevsky och forklara möjligheten af deiinri f öreteelse hos eii kviiintk. att hoii utvecklat den matenzcdis7; a förmiigari p i alla andra andliga förmögenheters bekostnad. Weierstrass var länge eiidast ihö- rare, men slutligen utbrast han: » Xiila herrar, om 121: blott kunde a m huru det ser u t i ett sailiiit kviniiohufrud! » Lyckliga omstaiicligheter hade afveii meherkat till det. intryck af oinede1ba.r frislthet, rlf erfarenhet i första h u d, som Xoi~ja Kovalevsky i sitt uuigiiiige meddelacle. Hoir kände genom resor hnlfva Europa; hon hade stiitt i iiiira. beröring med flera af sin tids största fiirfattare - .Turgenjeff, Tolstoy, Dostojevsky m. fl. - hade bott i Darwilis hem, varit urngiingesviin i George Eli~ts " ~ '). George Eliot. som för henne var den med alla andra 7iriaaor ojiimförligii storheten inom litteraturen. Och deiinn f örtroliga. Iriiiiu edom af de litterära persoiiligheterna förenades med en $11 större.
Uppmärksamheten hade emedlertid blifvit fästad på saknaden af bestämd lag angående formen af invisningar; Och för afhjelpande af denna brist beslöto Rikets år 1823 församlade Ständer att, såsom ett tillägg lill G § i 4 kap. Ulsöknings-Balken, stadga: alt handskrifven invisning för att, såsom gällande anses, bör, i enlighet med hvad om skuldsedlar förordnadt är, antingen egenhändigt skrifvas och undertecknas af utgifvaren eller af endera, då flere skrifva den under, eller ock bestyrkas af två vittnen, hvilka på en gång varit tillstädes och af hvilka det ena vittnet skall hafva invisningen skrifvit: hvilket Sländernes, af Kongl. Majit gillade beslut, kungjordes tili allmän efterrättelse, genom Kongl. Kungörelsen den 20 Maj 1835. Nu, ehuru för giltigheten af invisning således fordras, att den är helt och hållet handskrifven, samt förbudet emot IrycjUa eller graverade invisningar qvarstår, begagnas dock i allmänna rörelsen alltjemt till dylika handlingar eller fordringsbevis tryckta och graverade blanketter, hvilka medelst handskrift ifyllas till vissa delar samt af utgifvaren underskrifvas. Härigenom har i sjelfva verket utbildats en ny form för invisningar, den der innefattar en förmedling af den föreskrifna samt den förbudna. Genom en sådan förmedling synes ock de vådor, som man befarat för allmänna rättssäkerheten af tryckta och graverade invisningar och som hufvudsakligen varit orsaken till bibehållandet af omförmälte förbud, kunna förekominas.
Då angick det endast en isolerad publicitet, på hvilken grund mångå bland våra Ledamöter afstyrkte densamma. Saken har således nu under ett alldeles olika förhållande kommit att utgöra ett Öfveflåggnings-åmne. Herr von Hartmansdorff, Friherre Cederström har behagat anföra, att den af mig åberopade 53 §. Riksdags-Ordningen , endast angår enskildte Riksdagsmäns förslag, men icke Kongl Majits Nådiga Propositioner. Om förhållandet ock verkeligen vore sådant, får jag blott anmärka, att Kongl. Majit i detta ämne, icke gjort någon Proposition, och det år just deruti felet ligger. §0* &*n 23 Miji t. m, I afseende åter på Herr Rosenblads mejling, att denna fråga ej skulle vara af enahanda natur, som den, angående hvilken HögJoflige Ridderskapet och Adeln för någon tid sedan fattade sitt särskildta beslut, vill j >g erinra mig, att samme värde Ledamot då under discussionen yttrade, att samina fråga äfven blifvit våckt hos BörgareStåndet. Hans motion om Lag mot förbrytelser begångna af åhörare vid RiksStåndens Plena, blefoek på sådan grund remitterad till Lagutskottet, ehuru Ridderskap pet och Adeln redan afslagit frågan örn offentlighet skulle åga rum. J ig tror ock att frågan till sin beskaffenhet år alldeles densamma , antingen den rörer ett eller flere Riksstånd; den år i sednare fallet blott mern utvidgad till sitt omfång. Afven har Herr Rosenblad anmärkt, att Ridderskapets och Adelns beslut endast haft afseende på det närvarande. Om dermed ej förstås närvarande Riksdag, så derest man vill vara rått nogräknad, gålde det endast för den stund det fattades; ty verlden förändrar sig hvarje ögonblick, och det påföljande var likaväl sorn denna dag, en annan tid, ån den som Var för handen, då Ridderskapet och Adeln tog sitt beslut. Jag kan således icke annat ån förblifva vid min förut framställda utsigt, att frågans upptagande år oförenligt med Grundlagarjies föreskrifter. Grefve von Schverin: