Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Giftermåls-balken fortfarande gäller, då fråga är om jäf emot vittnen; och N:o 59, i anledning af väckta motioner om ändring af 32 § i Kyrko-lagens 24 kapitel. S. U. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannämnde den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial: N:o 64, med hemställan om en gratifikation till vaklmästarne vid Bankodiskont-verket; och N:o 65, angående afskrifning af en i ved-förrådet å Tumba bruk uppkommen brist och beviljande af viss afskrifnings-procent å ved, som från nämnda förråd hädanefter utlemnas. Frän Hogo. Presle-Ståndet. S. I). Föredrogos ånyo Konslitulions-Utskottets nedannämnde Memorial: N:o 57, med förslag till tillägg i 41 § Riksdags-ordningen, angående rätt för Stats-rådets ledamöter att deltaga i Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. 732 Prot.-Vt.drag N:o 58, med förslag till ändring uti 29 § Regerings-formen, angående erkebiskopsoch biskops-val. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. N:o 59, med förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksdagsordningen, angående val af Ridderskapet och Adelns riksdagsmän. Ståndet ansåg delta förslag böra förkastas. Frän Välloll. Borgare-Ståndet. S. 1). Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 59, med förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksdags-ordningen, angående val af Ridderskapet och Adelns riksdagsmän. Förslagen antogos att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogs ånyo en af Herr Falhem, med anledning af 56 § Riksdags-ordningen, den 15 dennes väckt och då bordlagd motion, angående rätt till koppar-belåning uti Rikets Ständers Bank.
TTill Utskottets handläggning hafva fran Höglo!}. JRidderskapet och Adeln följande handlingar, rörande denna fråga, blifvit remitterade: 1:0 Memorial af Herr Eieutenanten U. Em, Mannerhjerta, deruti, jemte framställning af de exclusiva privilegiernas skadliga inflytande på konstflitens och slöjdernas förkofran, såsom medel att åt dessa Privilegier gifva en för samhället förrrionlig och gagnande riktning, föreslås: att aila exclusiva Privilegier, som Innehafvarne i 20 år begagnat, matte uppliäfvas och till deras kraft varda dödade: att hädanefter icke något privilegium, på hvad production det vara må, mätte, såsom fullkomlig uteslutande rätt, i något fall meddelas: att sådane för konstfliten tjenlige uppmuntringar, som förvissa om ägande rättens ostörda åtnjutande, måtte hafva afseende på tillverknings - methoden, men ej på sjelfva saken eller ämnet; att ett sådant Privilegium ej måtte blifva ett hinder för erhållandet af ett nytt Privilegium å bevisligen nyttiga förbättringar af en redan privilegierad arbetsmethod: att dessa privilegier icke inåtte tilldelas på längre tid, än ro •ar, och om prolongation sökes, ej beviljas för längre tid än 5 år; och slutligen, att dessa uppmuntrande belöningar för snillet, konstfliten och idogheten, ej matte framdeles bära namnet: privilegium - 442 Den 12 Juni. legitim exclusivum, hvilken benämning lätteligen kumle förhytas emot en för ändamålet mera svarande och enligare deras natur och bestämmelse. 2:0 Dictamen af förste Amanuensen vid Kongl. Bibliotheket Herr K.
Efter erhållen remiss å denna motion får Ståts-Utskottet deröfver afgifva det yttrande: att då Sanna hed, lill följd af Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, blifvit för Dess Slnts-Utskottets Utlåtande N:o 104. 3 och kronans räkning inköpt lill mötesoch exercis-plats för ofvanbemälte indelta kavalleri-trupp, lära, såvida detta fält lider af den i motionen uppgifna olägenhet och derigenom i sitt nuvarande skick är mindre tjenligt för det ändamål, hvartill detsamma inköpts, den eller de åtgärder, som för sagde olägenhets alhjelpande erfordras elier af omständigheterna eljest påkallas, sannolikt varda genom Kongl. Majrts Nådiga försorg vidtagne; hvadan Utskottet anser sig böra hemställa, att den af enskild motionär nu gjorda framställning om anvisandet af ett för omförmälde diknings-arbetes utförande erforderligt, men af Kongl. Maj:t icke äskadt stats-anslag, må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Ank. till Exp.-tJtsk. d. 11 Augusti 1857, kl. l e. in. Utlåtande, angående begärd ersättning of Slals-verkel för den genom uppdämning vid Gråda kanals företagna omläggning förorsakade jordförlust. (R:gs-Afd.) Enligt hvad Riksdagsfullmäktigen Lors Olson från Stora Kopparbergs Län, uti en under denna riksdag väckt motion, uppgifvit, har genom den ä vestra sidan afDalelfven för Gråda kanals anläggning uppförda kaj-damm en mycket kännbar skada tillskyndats åtskilliga omkring Insjön, Limsjön och Siljan belägna, till Leksands och Åhls socknar hörande byar, af hvilkas invid dessa sjöar liggande mark en stor del, till följd af den fleråriga vattenuppdämningen, blifvit fördränkt och derföre gifvit minskade skördar; hvarjemte en jordrymd, utgörande inom Leksands socken 3 tunnland 23,i kappland, och inom Åhls socken 3 tunni.
Satt utom all fara för medtäflan, behof ver den icke vara nogräknad i valet af de produkter, som den framställer ; den kan förhärda sig i den ensidigaste smak, och, med förbiseende af sin högre bestämmelse, nedsjunka till en anstalt för ett tomt och andelöst tidsfördrif; den i54 Den aa Junii e. m. han slutligen förstöra allt sanni intresse för det dramatiska sköna &c. &c. Efter dessa yttranden och flera dylika, som alla vittna om Utskottets öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten af enskilda Theatrars inrättande, har Betänkandet fått den slutmening, att de för Hufvudstaden måtte tillåtas med den inskränkning, att vissheten, att derstädes ega en god och i fullständigt skick fortfarande T heater, icke genom en sådan tillåtelse må äfventyras. Jag äger icke Utskottets kunskap, och förmåga att bedöma, huruvida vår nuvarande Theater med visshet kan sägas vara god; men jag vet med visshet, att tankan derom varit och är ganska delad; och i alla fall består det befarade äfventyret således endast deri, att den, genom täflan med andra, skulle kunna blifva ännu bättre; ty Utskottet är öfvertygadt, att den nuvarande Theatern, i täflan med hvarje enskild, alltid skall bibehålla öfvervigten. Ännu mindre tyckes äfventyret komma i beräkning, då Utskottet sjelf förklarat, ytt förlusten endast kan träffa ofullkomligheten, och vinsten stanna pä konstens, den högre förtjenstens, sida. Då vår nuvarande Theater alltid bibehåller öfvervigten i täflan med hvarje enskild, så är ju vinsten för densamma gifven och ofelbar, Den 22 Junii e. m. i55 Utskottet erkänner, att för Hufvudstaden en i större och mera lysande scala inrättad Tlieater är oundvikligen nödvändig ; det vill säga: den såkallade Lyriska Scenen eller stora Operan; och deruti är jag fullkomligen af samma tanka med Utskottet.
En sådan crisis skulle ej kun - 512 Den 25 Januari e. m. na benämnas en skyndsamt öfvergående tillfällighet; hvarföre Konungens Bef:h:de måste förklara en hank i dylik belägenhet böra inställa sin rörelse och domstolen sätter den oförtöfvadt uti concurstillståud. Om en sådan concurs inträffar, kan ej liqviden ske så hastigt, som om icke concurs inträffar; man vet huru många omgångar en concurs medför; således är det att förutsätta, att en sådan liqvid skall draga lemligen länge ut pä tiden. Då synes del obilligt att, ifrån den stund concurs är förklarad, banken skall vidkännas 8 proc. ränta. Det är en exceptionslag, som icke uppväges af någon bankernes motsvarande rättighet, och jag anser, att en hank icke må vara skyldig att erlägga 8 proc. längre än till den dag hon sättes i concurslillslånd. Hr Rosenblad, Bernhard: När jag anmälde mig till erhållande af ordet, ämnade jag understödja Hr von Hartmansdorff, dä jag delar den åsigt, att alla sådana rättigheter, som utan någon väsendtlig nytta för den, sorn erhåller den, kunna ingifva misstroende och farhågor, höra borttagas; men när jag kom att se på sjelfva §:s ordalydelse, finnér jag nödvändigheten af att bibehålla stadgandet med en något förändrad redaction. Jag gillade hufvudprincipen af hvad Hr von Hartmansdorff yttrade, derföre alt om en hank af något svepskäl skulle kunna neka att inlösa sina sedlar, så vore det ganska säkert alt, ehvad hon sattes under concurs eller icke, vore dess credit förlorad; mea nu kunna likväl inträffa sådane tillfälligheter, då hanken är alldeles oskyldig till afbrott i en temporär inställelse af dess sedelvexling.
Hela min ungdom förbittrade jag med ängslan öfver att jag skulle få lungsot som min mor och dö som hon vid några och tjugo års ålder. Och nu är jag sjuttio och har aldrig hostat tre dagar i mitt lif — men jag är blind i stället. De sutto båda tysta, den ena med sina blinda ögon, stirrande på det förflutna, den andra med den ifriga, varma blicken, sökande i framtiden. Slutligen reste Wanda sig upp. — Går fru Wilhelm? — Ja, jag skall säga till Stina, att hon kommer in. Tack för i afton. Jag kommer snart igen. — Tack, tack själf. Wanda gick försiktigt ned för den mörka trappan och ut på gatan, som var smutsig och våt, det hade regnat nästan oafbrutet i tvenne dagar. Väl utkommen, gick hon nedåt allén med snabba steg, som om hon velat undfly sina tankar. Intet af det, fru Beck sagt, hade direkt berört henne, och ändå var det som om den blinda spelat på djupa oanade strängar i hennes själ, och dessa skälfde och vibrerade alltjämt. »Man gör sig så mycket bekymmer och ångest för det, som aldrig händer». Som aldrig får hända, aldrig skall hända, aldrig, aldrig! Hon såg uppåt den skyhöljda himlen, på hvilken månen i detsamma bröt fram mellan några snabbt bortseglande mörka moln. Hennes läppar formade några knappt framhviskade ord, som kommo henne att spritta till. Hon svepte pälskappan tätare omkring sig, som om hon frusit invärtes. Eleonore läste läxor med sina två äldsta barn, då Alma Kronfelt sökte upp henne på barnkammaren. Den där läxläsningen var ursprungligen en läxa åt syster Clara, som hvar eftermiddag lät en ung folkskollärarinna förbereda Annie och Signe. Eleonore hade, när fröken Hult engagerades härtill, sagt ett skarpt sanningens ord om att detta verkligen var något, man själf borde göra — man kunde sannerligen inte taga sina plikter så lättvindigt.
Aldrig, hvarken förr eller senare, har han i något af sina öfriga verk, huru genialiska de än må vara, uppnått den storhet, som präglar hans Faust, aldrig har hans snilles vingar lyft honom till en sådan örnflykt som då, därför att han aldrig varit så skarpt medvetet etisk, aldrig så genomträngd af lifvets djupaste sanningar, af kärlekens heliga eld, af syndens hemlighetsfulla styrka, af ångerns luttrande kraft, som just i och under skapandet af Faustverkets odödliga gestalter. Men hvem säger, att Göthe ej kunde ha skrifvit ändå skönare verk, att han ej kunnat lösa gåtor, som han nu lämnat slutna, att han icke kunnat öppna synvidder, hvilka han nu låter vara töckenhöljda, ifall han, själf höjd öfver lifvets svarta djup, endast pejlat dem med snillets Röntgen-strålar och i objektiv, lugn skaparekraft mejslat lifvets sanningar till harmoniska konstnärsbilder? Fröken Key svarar mig kanske här med Göthes ord: »du griper aldrig hvad du ej förnam»; men det karakteristiska för snillet är ej att det måste ha syndat, det är att det måste förstå synden, måste ha känt dess demoniska krafter brusa genom själen, och detta kan man göra utan att ha fallit, ja, en genomkämpad, öfvervunnen frestelse lämnar måhända en ännu djupare insikt, en ännu säkrare kännedom om människohjärtats många invecklade hemligheter, än hvad själfva fallet gör. Ingen har förstått lifvet, ingen har känt hjärtedjupen, ingen har gjort en så svindlande färd mellan »Inferno och Paradiso», som Människosonen, han som var frestad i allt, men utan synd. Då fröken Key dekreterar att snillet måste tangera rännstenssferen för att bli något verkligt stort och kraftigt, glömmer hon namn sådana som Runeberg, Geijer, Viktor Rydberg, Pontus Wikner, Mendelsohn, Händel, Michel Angelo, Beethoven, Dante, med flere, på hvilka den Bellmanska strofen under ingen period af deras lif torde ha passat in.
357 tens den 14 dennes ytterligare på borde* Jagde Betänkande N:o 220, rörande Institut, tet för Blinda och Döfstumma, äfvensom Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande, N;o' 83, angående lösa, men arbetsföra, personers kringstrykande, det sednare dock med undantag af den del, som har sammanhang med frågan, rörande Allmänna Fattigvården, derom Ståndet vill framdeles sig utlåta. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne nedannämnde Betänkanden och Utlåtanden: LagUtskottets N:0 87, I anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 4, angående hembud, då Frelse-Skatte-Hemman utom börd försäljas. N*.o 88> I följd af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 8, angående ändring i 25 Cap. 5 §. RättegångsBalken. N:o 89» efter återremiss af Utskottets Betänkande N;o 20, angående tjenlige Författningar mot Utskottets Utlåtande, röranda de så kallade Planpenningarnes utgörande. N:o in, Uppå återremiss af Utskottets 358 Prot% Utdr. d. £5 Junii 1(323. Betänkande rörande Stockholms Stads Hamnordning. Nio 112, efter återremiss af Utskottets Betänkande angående de i riket vistande Judar, Uti hvilka nial Utskottens förra Betänkanden blifvit af trenne RiksStånd bifallne. d. 25 Jnnii 1823: Från Högloft. Ridder skåpet och Adeht. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkononiiUtskottens den 14 sjstlidne Maji under N:o ^5 afgifne, samt den 23 i samma månad e. m. på bordet lagde Betänkande, angående yrkad förklaring af Kongl.
Treffenbergs från Ridderskapet och Adeln remitterade anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Arméen; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde läggas till Handlingarne. S. D. e. m. Föredrogs å nyo och återremitterades , på grund af dervid gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 dennes under N:o i<)5 afgifne, samt den i5 derpå följde e. m. på bordet lagde Betänkande, om allmänna Författningars utgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. ji6^! Prot. Utdr. d. 20 October 1823. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. f. m. Efter förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o iq4» i anledning af återremiss af dess Betänkande under N:o 36, om upphäfvande af de Författningar, som hindra Sak-egares fria val af Rättegångs-Ombud; hlefvo båda dessa Utlåtanden af Preste-Ståndet afslagne. S. D. f. m. Vid föredragning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 63, med Utlåtande, i anledning af ett föreslaget tillägg i Justitiae-Ombudsmans Instruction , blef detsamma till Utskottet återremitteradt med de af Kongl. Öfver-Hofpredikanten Hedren och Professor Fröberg gjorda anmärkningar, hvilka Ståndet förklarade utgöra dess gemensamma tankar. S. D. f. m. Återremitterades, vid förnyad föredragning, Ekonomi - Utskottets Betänkande N:o ip5, i anledning af väckt fråga om allmänna Författningars utgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. S. D. f. m. Instämde Preste-Ståndet uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns, en - Prot. Utdr. d. 9.0 October 1823. ii63 ligt Protocolls-Utdrag elen 15 innevarande månad, vidtagne beslut: 1:0.
Vid kustfdrsvaret är den graden af under-befälet, som egnat sig åt artilleriet, eller de så kallade konstaplarne, af hufvudsakligaste vigt. Tillfällen inträffa visserligen, då någon skicklighet uti de ämnen, som företrädesvis tillkomma Styrmän och Skeppare att känna, är af nöden. För dessa fall underhålles nu, äfven vid Skärgårdsflottan, en serskildt Styrmansoch Skepparegrad. Då, med den undervisning, som åt de olika graderna af Under-officerare måste gifvas, för att hvar och en af dem skall fullt motsvara sin bestämmelse, del är ganska sällsynt, att man inom en grad träffar tjenlige personer till tjenstgöring inom en annan, blir således följden, alt dessa Styrmän och Skeppare vid kustflollan, antingen ej fullt äro livad de borde vara, eller ock otjenlige till den tjenstgöring, som för en Underofficer vid denna del af Sjöförsvaret hufvudsakligen är af vigt alt känna. Deraf blir åter en följd, att för en blott tillfällig tjenstgöring mäste underhållas en del under-befäl, som ej till den vigtigaste befattningen kan användas. Detta åter öfverensstämmer icke med bemödandet alt i möjligaste nion inskränka Under-officerarnes antal äfven vid kustförsvaret, så alt, utom hvad till Varfstjensten erfordras, från ordinarie Slaten endast skulle behöfva påräknas 1 Under-officer såsom chef på hvar 4:de kanon-slup, samt 1 d:o såsom plutonsoch fartygs-chef på hvar 3:dje kanon-joll. De mäste da alla vara skicklige konstaplar samt företrädesvis dertill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Stafsvrk. 1850. 35 uppfostras.
November borde med större skäl än oktober kal las för slaktmånad — ty en klok husmoder dröjer nog med slakten tills vintern nalkas; eljes har hon ingen säkerhet för, att hennes möda blir belö- nad, d. v. s. att korf oeh slaktkött stå sig nog länge. Förberedelserna till slakt — äfven om därmed endast menas att köpa upp kött, fläsk och räntor till insaltning och korfgörning — - äro rätt många, men alldeles nödvändiga, om arbetet skall kunna utan afbrott fortgå, när det gäller. Skrockfulla matmödrar laga så, att slakten sker i ny o c b ej i nedan (likasom de baka äfven då, emedan brödet jäser lättare och håller sig längre än eljes). Några dagar förut synas alla träbyttor och bönas med enris. En tillräcklig kvantitet med kryddor (hvit-, starkoch kryddpeppar, kryddnejlikor, ingefära, koriander, muskotblomma, salpeter etc.) stötas; korfnät bindas, i hvilka de tjockaste medvurstarne sedan upphängas i rök; korfstickor skäras; allt segelgarn, som skall användas, förvälles förut och torkas sedan; alla krukor till ister, sylta o. d. rengöras och ställas till hands. Måste man företaga korfstoppningen i köket, så borttager man alla mattor och beströr golfvet med fin sand. Väggarne skyddas, där stänkning kan förutses, genom tidningspapper; köttknifvarne slipas; stora skifvor och hackbräden framsättas. Potatis till bräckkorf ( När kött och fläsk blifvit isärdeladt, vattlägges hackmaten, tarmarnas rensning pågår och den friskaste lukt söker man gifva dem genom blötning i dricka, saltvatten, lösning af öfvermangansyradt kali eller friskt källvatten, hvari läggas en mängd selleriblad. Ister och mellanfläsk till skirning skares i täningar och vattlägges. — Andra morgonen kokas hackmaten och korfköttet till sådana sorter, hvartill man begagnar kokt fläsk.
Ehuru, vid frågans bedömande inom StatsUtskottet, olika meningar uppstått som föranledt till framslällande af da alternativer Berättelsen upptager, anser Utskottet sig likväl, roed hämtad anledning af hvad i Vallöf!. Borgare-Ståndet anfördt blifvit, heldre böra tillstyrka, att Bränvins-Bränningen må varda åt Staden öfversten och Arrende - Afgiften derför till Magazins-Fonden ingå, än att denna rättighet må af Länet få begagnas, hvarigenom Länet, sorn Utskottet i Berättelsen äfven anfört, skulle komma att till godo njuta en vidstäcktare rättighet, i afseende på Bränvins-Bränningens bedrifvande, än Rikets öfrige Provincer , hvilket förhållande icke blefve förenligt roed de för Husbehof* Bränvins - Bränningens utöfvande nu gällande Författningar. 2:0 I afseende pd Upphandlingssättet af Inhemsk Spannmål dd tillreckligt Säd till undsättningar och andre behof icke kan erhällas, genom verkställande af sädane uppköp, som hafva för afsigt att upprätthålla Spannmäls-prisen, hafva flere Anmärkningar dels hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln dels i Vällofl. Borgare - Ståndet blifvit gjorde; Och, sorn dessä Anmärkningar äfven i visse fall innefatta erindringar vid de af Utskottet föseslagne allmänna grunder huruledes Stats-Utskottets Betänkanden. 1891 Uppköp i Goda år skola af Magazins-Inrättningen verkställas till Sädesprisens bibehållande vid ett skäligt medelvärde, får Utskottet öfver desse anie serskildte frågor, dess utlåtande i ett sammanhang meddela. I det till Höglofl.
— Nio 126. angående ersättning för omkostnader, i anledning af DD. KK. HH. Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning. — Nio 127. angående låneunderstöd för återbyggandet af den nedbrunna delen utaf Staden Lidköping samt verkställandet af nya tomt-regleringen derstädes. — Nio 128. angående sökt anstånd med inbetalningarne å de för hamnbyggnads-arbetena vid Cimbritshamn beviljade lån. — Nio 129. angående jemförelse emellan nuvarande Stats-inkomster och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp åren 1809 och 1810. — Nio 130. angående restitution lill Regements-skrifvaren J. C. Kant af oriktigt debiterad löne-bevillning vid Upplands Regemente. IX. 57. — Nio 131. angående restitution till Regements-skrifvaren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad och deraf erlagd löne-bevillning vid Dal-Regementet. IX. 57. ( 46 ) Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers. — J\:o 132. i fråga om verkställigheten af beviljade reslitnlioner utaf Riksgälds-Konlorets medel. — Nio 133. angående Sala silfververks ränte-ersättningsfond, för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 lill s. d. 1849. IX. 57. — N:o 134. angående förändring i 1827 års rese-reglemente. IX. 57. — N:o 135. i fråga om kronoskjutsens utgörande af reserv-hemman. IX. 57. — N:o 136. angående granskning af de i Siats-Rådet förda protokoll. — N:o 137. angående väckt fråga om försäljning af en kronan tillhörig tomt i Malmö. IX. 80. — N:o 138. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition angående särskilda lill åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag.
Secreterare för besörjande af tryckningen af Bihanget till RiksSiåndens Protocoll; gratification åt StatsCommissarien Frödelius, samt understöd till aflidne StatsCommissarien Lunnii Enka; de under KonglCommerce - Collegii förvaltning stående Fonder; verkställd granskning af Allmänna Magazins* Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte förslag till grunder för denna inrättnings organisation, med särskilt af BondeStåndet fästadt vilkor vid Carlscrona Stads brännvinsbrännings-rätt; Öen St. Barthelemy ; BancoUtskottets, angående sammanjemkning af RiksStåndens beslut, rörande ett till Götheborgs Stad beviljadt låne-biträde j tryckning af Ban - 384 Den 20 Julii. coComroissarien
Mynt-verkets förvaltning; se Anmälan 158. 62:o om utlåning af Invalidhus-fondeus behållningar 63:o om en ersättning al lnvalidhuwnedlen till enkan Lindberg ,,,,,,, Svar pa aterremiss 64:o om Carl Gustafs stads Gevärs-lactori 65:o om förhöjning i pensions-beloppen för’vis-’ sa classer af delegare i Civil-Statens Pensions-inrättning . Ridd. o. PresteBorgareBonde Adeln. Ståndet, Ståndet. Ståndet. Underdånig Skrifvelse. rr 00 Oaa CKJ CO Cn cS 2 jo <n cn IQ sz • rBorgareStåndet. BondeStåndet. r 2 r* Ridd. o. Adeln. PresteStåndes. BondeStåndet. ef N:o IN:o Sid. Adeln. Ståndet. N:o r N:o iN:o Sid. Ståndet. N:o §•