Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser detta nödigt icke allenast för sjelfva sakens skull, utan jemväl derföre, att då man så ofta hört Styrelsen klandras för underlåtenhet att framkomma med förslag och planer, bör Representationen, då det någon gång händer, att förslag inkomma, omfatta tillfallet att visa, det Representationen icke äfven då vill sätta sig på tvären. Jag anser således det äfven för principens skull vara af vigt att bifalla oftanämnde förslag. För öfrigt instämmer jag äfven i afseende på 6:te punkten i de reservationer, som blifvit gjorda emot tillökningen i Statscontts personal. Det är deruti upplyst, att Statscont. på sin expectancestat äger tjenstemän med bepröfvad och erkänd skicklighet. Det torde således vara billigt, att dessa tjenstemän begagnas, innan Representationen beviljar anslag till nya tjenstemän. Jag ber således, att äfven i 6:te punkten få förena mig med reservanterna, och anhåller, på de skäl jag nu yttrat, om återremiss af Ulskts betänk., rör:de 2:dra liufvudtiteln. Efter att hafva upplyst, att postmedlen, hvilka vid sista riksdag beräknades till 35o,000 r:dr årligen, deraf 100,000 r:dr skulle utgöra statsverkets nettobehållning, sedermera varit i jemnt stigande och år i83i uppgått till en summa af 466,177 r:dr 42 sk. 8 r:st., har StatsUtsk. uti dess utlåt. N:o 54, iö8 Den 26 Maj f. m. V ang:de beräkningen af statsverkets inkomster, i öfverensstämmelse med det utaf sednast församlade Ständer fattade beslut tillstyrkt, att 100,000 r.‘dr årligen afsättas såsom statsverkets nettobehållning af ifråga var. medel och att öfverskoltet derå må utgöra tillgång såväl för postverkets stat och öfriga utgifter som lill postinrättningarnas förbättrande, hvarefter Utsk. förslagsvis upptagit bruttoinkomsten af postmedlen till 43o,ooo r:dr.
För att uppmuntra till ökade kunskaper har juris doktorer, licentiater och kandidater fått vissa förmåner vid befordran. Den 3 april 1810 anhöll ständerna att kunniga och erfarna män skulle undersöka tillståndet vid läroverken, så att dessa kunde få ett efter tidens upplysning mer lämpat skick. Konungen har tillsatt en kommitte, som skall granska förslagen och avge yttrande om de ändringar och förbättringar som kan göras. Genom Kongl Maj: ts beviljade penningtillskott och kronprinsens enskilda gåva har kommitten börjat ge ut sina handlingar.1807 års skolordning skall gälla tills annat förordnas. Vissa provisoriska åtgärder för förbättringar vid läroverken skall vidtagas. De frågor kommitten gav till konsistorierna har besvarats och innehåller rikhaltiga källor för kommitténs kommande arbete. Konungen har bifallit, att en gymnastisk läroanstalt anläggs i Stockholm, för att utbilda gymnastiklärare. Stiftaren, Ling, får av konungen 500 riksdaler i arvode årligen, 100 riksdaler i hyra och i ett för allt 400 riksdaler till anskaffande av den nödvändiga attiraljen. Reglementet utfärdades 14 mars 1814 men är redan i verksamhet. Konungen har vid flera tillfällen väckt frågan att återuppliva den sjunde lektionen, vilket redan görs vid Linköping, Härnösand och Göteborg. Kommittén har undersökt om man inte till billigt pris kan tillhandahålla goda läroböcker, som är lämpade efter tidens krav. Förslaget till ny skolordning har gått fortare än man trodde, tack vare den bredvillighet som alla visat. I Norrköping och Västervik har nya reglementen blivit fastställda. Konungen har alltid tillmötesgått de förslag till inrättningar av sockenskolor, som finns i åtskilliga landsorter. Det finns ett förslag att involvera fattiga barns undervisning med fattigvården. Nya stadgar har utfärdats för Kongl Musikaliska Akademien, som fått en vidsträcktare befattning. Akademien skall behandla musiken både som vetenskap och konst, varför 4 lärare blivit tillsatta. Undervisningsverket är gratis för eleverna. Nya stadgar har också blivit givna åt Kongl Patriotiska Sällskapet. Ständerna har vid riksdagen frågat efter de Hwittfeldska Stipendiegodsens förvaltning. Då arrendet snart löpt ut beslöts, att godsen skall bortarrenderas genom offentlig auktion. Hemmanen skall skiljas ifrån och åborna skall betala en årlig avgift istället för de tidigare dagsverkena.
Hvad åter beträffar de författningar, som skulle försäkra inre näringarne om frihet, så kan ingen ting afgöras derom utaf ett enskilt Utskott. Bevillnings-, Lagoch EkonomiUtskotten hafva börjat att bearbeta detta ämne, och skola fortsätta, så snart sammanträden, kunna äga rum; och erfarenheten har visat, att man ej förbiser nödvändigheten, att gifva kraft åt Författningarna, och föreslå sådane, som skydda näringarna. Här har blifvit yrkadt, att man borde öfverlemna åt Kongl. Majrt att så väl höja som nedsätta Bevillningen. Utskottet har ej trott sig böra föreslå detta; det beror på Rikets Ständer, att bortskänka sin beskattningsrätt, men illa uppfyller det Utskott siri pligt, som rakt emot Grundlagen tillstyrker sådant. Inrikes näringsfriheten hyllas af alla åtminstone inom BeviilningsUtskottet, med undantag af Borgare-Ståndets Ledamöter, och det är ej Rikets Ständers fel, om på deras skrifvelse sista Riksdag, angående näringsfriheten, något svar icke erhållits, eller någon åtgärd deraf följt. BorgareStåndet är äfven nu alldeles emot näringsfriheten, och har lyckats genom en tillfällighet att uti Eko - Den 9 Junii f. m. nomiUtskottet göra sin mening gällande; men den motsatta har dock i förevarande Betänkande åter segrat; hvarföre jag också tror det höra bifallas, såsom mest öfverensstämmande med Rikets Ständers Beslut vid sista Riksdagen. I ett föregående Betänkande hafva Utskotten icke velat tillstyrka förnyandet af den underdåniga Skrifvelsen; men delta Beslut blef af Ridderskapet och Adeln återremitteradt, emedan det just skulle motverka näringsfriheten. Genom en annan votering har detta Betänkande blifvit författadt i en hel annan anda, deri Utskotten, under åberopande af denna Skrifvelse, tagit ett beslut, som står i öfverensstämmelse dermed, Deremot har endast BorgareStåndet reserverat sig, och reservationen tyckes förtjena så mycket mindre afseende, som den endast åberopar BorgareStåndets vid sista Riksdag särskilt aflåtne underdåniga skrifvelse. Om Rikets
Neii de erfarenheter Iiaii viiiiier rediiii efter eii kort tids vistelse i siii nya församling iiro af bittraste art. Han Ilar. flytt världen för att iindgå att ryckas ined. i den Iivirf ve], Iian lcäiiiier drar Iioiioiii fråii Gud, och mötes af nya sliti-+~g,zr ocli frestelser. T lians iiya försainling, Iivilkeii niistan iiteslutande bestar af arbetare, rider en splittring i såval religiöst som socialt liansee~ide, soni gör prestelis ställning i hög grad brydsain och önitålig. Med en nästan feberaktig ifver kastar lian sig iii i sin iiya verks: ~iilI.iet, arbetarnes sak gör lian till sin egen, försakar sin Iiusliga lycka, sina dagars frid ocli sina nätters ro ' för att verka Giids verk blaticl inaiiiiiskorna, men kaniier blott att all hans strafvaii # r ffafiing; att dar lian hoppats inest lia uträttat, Iiaii endast skördat otack ocli blifvit missförstådd. Under denna dagliga kanip mot yttre svtbiglieter och inre anfiiktelser kiinner lian, Iiur hans barnatro viker ifrhii 110110111, lian blir ett rof för de förfärligaste tvifvel, tvifvel pk sig sjglf och sin kallelse, tvifvel p A kristendomens sanning, tvifvel på G-iids bnrn1ha.rtiga ingripande, ja tvit ' vel på Guds tillvaro. Söiiclersliteii af deiiii. ständiga själskanip, soiii päst3ii drifver Iionom att begå själfinord, svik&amp; lian dock ingen gång sin plikt som prest och sjiuasörjare, hiiller modigt ut ända till dess hans hälsa brytes 0.~11 han liigges på sjukbiidden.
Men dessutom finnes ett ingalunda ringa anta], som säga sig önska en reform, och hvilkas mening jag sålunda icke eger någon rätt att betvifla, men som anse sig icke kunna godkänna det nu hvilande förslaget, utan önska åstadkomma någonting mera öfverensstämmande med deras åsigter. En sådan tanke får icke misskännas; men är den riktig och verkställbar? Ett sådant mål skulle kunna vinnas på tvenne sätt, antingen genom att antaga nu hvilande förslag och att sedan söka 324 Den 6 December. införa de förbättringar man önskar, eiler ock genom förkastande af detsamma och framläggande af ett nytt till grundlagsenlig behandling. Man invänder säkerligen härvid, att det första icke är mycket att räkna på; men tror man sig lättare uppnå sitt syfte på det andra sättet? Fordrar man bestämda garantier, ett ord som nu synes vara mycket på modet, för hvad som skall hända i en framtid, då ingen af oss är säker att ännu i morgon kunna här uppträda, oell nöjer man sig icke med sannolikheter, byggda på erfarenhet, så fordrar man omöjligheter, och framställande af sådana anmärkningar vittnar om brist på väsendtligare, och för sådana kan man visserligen ej räkna på bifall; men begär man åter, hvad en värd talare så varmt yrkat, representationsrätt för arbetaren, hvilket jag med nöje skall understödja i den mån jag finnér dess bildningsgrad gifva skäl derför, oell om samma talare skulle fortfarande yrka derpå, vågar jag tro, att någon stor svårighet att dertill erhålla bifall icke skall visa sig hos en representation, bildad i enlighet med det hvilande förslaget. Allt beror sålunda på betydelsen af de förändringar man vill åstadkomma; men skulle de stå i uppenbar strid mot grunderna i det hvilande förslaget, anser jag naturligtvis det framställdta tvifvelsmålet grundadt; men, har det då mera sannolikhet för sig, alt deras bifall, som erfordras för alt göra ett nytt förslag hvilande, är med någon sannolikhet att påräkna? För framgången af ett nytt förslag fordras icke allenast, att de, som uppgöra detsamma, skola vara nöjda dermed, utan äfven att de, som ega rättighet att pröfva, skola godkänna det.
Man skulle då hafva trott, att den värde talaren, hvilken ansett denna fråga i främsta rummet angå BorgareSt., äfven ansåg att man borde fästa något afseende på BorgareShs beslut. Så har likväl icke varit fallet. Ilan har föreslagit, att man skulle inväula delta beslut, för att sedan icke göra det ringaste afseende derpå. Delta synes mig vara inconse - Den 6 September f m. qvent, och jag tror att R. o. Ad. bör taga i betraktande hvad BorgareSt. i frågan tillgjort. Hvad åter beträffar den gemensamma tanka, som Hr von Hartmansdorff nyss föreslagit, så, och innan man kan antaga densamma, bör man väl tillse om innehållet deraf verkligen öfverensstämmer med sjelfva sakförhållandet, och om, såsom den värde ledamoten påslår, Stånds-principen är genom Ulsk;s förslag på något salt rubbad. Hr von Hartmansdorff har visserligen framställt åtskilliga tankar huru efter en representationsförändring den nya representationen borde vara inrättad. Som det nn likväl vid detta tillfälle icke är i fråga att föreslå någon representationsförändring vill jag förbigå hans yttrande derutinnan, och endast hålla mig vid huruvida Consl.- U(sk:s nu under handläggning varande förslag bibehåller Ståndsgrundsatsen eller icke. Uti alla förslag, bygdå pä sländsgrundsatsen, så vidt jag känner dem, och jemväl uti det af Hr von Hartmansdorff i hans gröna bok framställda, förekommer, alt i städerne bosatte idkare af borgerlig näring, ehuru ulan burskap, äfvensom husegare skola hafva representationsrätt i BorgareSt. Det är just delta som i Coust.Utsk:s förslag finnes förverkligad!, likasom att städernas tjenstemän, jemväl utom Magistraterna, skulle fä i Ståndet inkomma. De näringsidkare, hvilka sysselsätta sig med borgerliga handteringar, men icke hafva burskap, äro i intet väsendtligt afseende skiljda från det burskapsegande borgerskapet.
D:r Anton Nyström. [2838] Smärtfri tanduttagning, Liktornsoch (Pris 2 I B Hamngatan. F. H a Alldeles på ep I i kan ni lära Er Stenograf! efter den lärobok för själfsmdium, som mot insändande af En krona i frieller sparmärken erhålles portofritt från Sleipners Redaktion, Vestervik. Med. pr st.) O B S. Nedre botten. m b e r g [2988] f. kandidat, leg. fältskär. (G. Från och m e d den 15 november utvidgas undertecknads tandklinik m e d en särskild afdelning för plombering, reglering oeh utdragning af tänder, som utföres af min medhjälpare, en examinerad tandläkare. Själf k o m - mer jag att behandla munnens och tändernas sjukdomar samt verkställa insättning af alla slags artificiella tänder. Genom begagnande af de nyaste instrumenter samt genom tillämpning af de bästa metoder för plombering torde nutidens kraf blifva i allo tillgodosedda. L u n d, 1890. examinerad Tandläkarinna. Öppet hvarje dag från kl. 10 — 10. Fr. o. m. d. \ t. o. m. d. | |: l:sta serien af Sachsiska Schweiz och Dresden. Entrén är: Äldre 30 öre. Barn 20 ö. Sönoch helgdagar 25 ö. Barn 20 ö. Hvarje söndag nytt program. OBS. Hundar få ej medtagas. [2993J DIVERSE D O K T O R A. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. $ m n: \ goa af Iduns ärade läsarinnor skulle hafva sig bekant någon angenäm famiij eliers. k. boardinghouses i södra England, där en u n g m a n kunde erhålla inackordering till moderat prj,s, utbedes benägen upplysning härom till Å n g b å t s - kontoret, Jönköping. 1 tr. upp. (3C ST ^^ ^j PAPPERSHANDEL 100 a r k jodt papper * 100 st. tarter O SAMT r [2584] s ä l j a s för 6 O och ö r minut. e.
Om landsh.-embetet i stället funnes midt i länet, t. ex. vid Döderhultsvik, så vore det lika långt från länets båda ändar och olägenheten lindviken. Men derföre att man ej vidtager denna rättelse, hvilken i så många andra hänseenden äfven vore nyttig, och hvilken jag skolat söka åstadkomma om jag vid länet förblifvit, skulle R. St. nödgas bekosta ett länshäkte onödigtvis. Det är ej på det sättet man organiserar; man måste se sakerna i stort. Här är sagdt att, om återremiss bevilljas, så kommer tiden att förloras. Det är sannt, men hvems är felet? Ar det II. St:s, som vilja hafva saken tydligt bestämd och riktigt utredd; eller är det StatsUtskrs, som inkommit till RiksStm med ett sådant betänk.? Hvem kan bestämdt veta meningen med ett förslag af följande innehåll: — ”hemställer Utsk., att, på sätt K. M. begärt, R. St. måtte för uppförande af fängelser efter cellsystemet, utöfver hvad vid 1840—1841 årens riksdag dertill anslagits, anvisa ett ytterligare belopp af 600,000 r:dr att utgå med 200,000 r:dr under hvartdera af åren 1848, 1849 och 1850; dock' att de å äldre anslagen reserverade medel, hvilkas begagnande till fortsättning af redan påbörjade fängelsebyggnader, utan hinder af den vid 1840—1844 årens riksdag stadgade fördelning emellan läns-, stadsoch häradsfängelser, Rikets nu församlade Ständer medgifvit, böra, i den mon dessa medel blifvit till andra än vid ofvannämnda riksdag bestämda ändamål använde, af nu anvisade belopp vara godtgjorde, så att den ursprungliga fördelningen blifver bestående.” Jag lyckönskar dem, som förstå hvad detta vill säga. Det är Den 23 Februari f. m. 655 Icke min lott; utan, jag måste gå tillbaka lill elen K. propos:n för att fatta rätta meningen; emedan Utsk. börjar med att tillstyrka bifall till hvad K. M. begärt.
Rikets Ständer framhärda etc. N:o i54- Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. i Sept. 1829- Preste-Ståndet d. 7 — Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 10 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse angående begärd upplåtelse af en Byggnadsplats å. Eskilstuna Kungsladugårds egor Exp. Utsi. Förslag till und. iSkrif v. N:o 154. 367 för österoch WesterRekarnes Lazarettsoch Curhus-Inrättning. S. A. K. Sedan, med anledning af Directionens öfver Östra oell Vestra Rekarnes Häraders Lazarettsocli Curhus-Inrättning i underdånighet gjorda ansökning, att en till läget uppgifven plats, på Eskilstuna Kungsladugårds egor, måtte, för berörde Inrättnings förflyttande från den otjenligalocal, inom Eskilstuna Stad, hvarest a:ne små byggnader, hvilka, sedan längre tid tillbaka, för Inrättningens behof, blifvit inköpte och af densamma för närvarande begagnas, äro belägne, varda i Nåder upplåten, E. K. M., under den i5 November 1826, efter det vederbörande öfver denna ansökning hörde blifvit, dels i Nåder förklarat, att, då Eskilstuna Kungsladugårds egor, intill Midfastan 1882, voro utarrenderade, och innehafvaren af samma arrende ansökningen bestridt, någon upplåtelse af ofvannämnde plats icke kunde, så länge omförmälda arrende varade, ega rum, dels ock meddelat Dess Befallningshafvande i Nyköpings Län Nådig föreskrift, i afseende på åtgärder, sorn för en närmare undersökning af ämnet borde vidtagas; så har Rikets Ständers Stats-Utskott, genom E. K. Maj:ts Nådiga Remiss af den 21 sistlidne Februarii, fått emottaga så väl åtskilliga af E. K.
§ 38 Prästeståndet har genom protokoll av den 28 juni 1809 uttryckligen sagt att komministrarna inte skall belastas med fler utskylder. Dock har tillkommit att prästbord och stommar, som även komministerboställen tillhör, skall under krigstid deltaga i kronoskjuts. Denna skjutsplikt har troligen tillkommit av misstag för komministrarna och Vi har anhållit att denna ordning må upphävas. § 39 Vi har förordnat ett särskilt utskott att utarbeta allmänna grunder för indragning och sammanslående av överflödiga ämbeten och tjänster samt verka för ett förbättrat arbetssätt inom rikets styrelseverk. Sedan detta utskott inkommit med sina betänkanden har Vi i underdånighet anhållit att en kommitte skall förordnas och genast företaga verkställandet av utskottets förslag. § 40 Konstitutionsutskottet har utfärdat order att ställa friherre Rudolf Cederström under tilltal inför riksrätt. Han var befälhavare vid en luftbevakningsexpedition. I övrigt gäller att statsrådets ledamöter och föredragares ansvarighet för sina rådslag och för utövning av sina ämbeten intill den dag, då detta riksmöte började nu är upphävt. Bland ämnen som tagits upp är Malmö Diskonto Verks understöd och räddning. Det har gällt att hitta utvägar för att avböja de oredor och mildra den förlägenhet som väckt nationens livliga bekymmer. Vår önskan för framtiden är, att sådana enskilda penningverk inte skall belasta nationen, om de genom oriktig förvaltning kommer på obestånd. § 41 Den nämnd, som vi utvalt, har genom omröstning förklarat Högsta Domstolens samtliga ledamöter förtjänta att i sina viktiga kall förbliva. § 42 Vi har utsett Vår Justitieombudsman och hans efterträdare, om han skulle avgå med döden innan nästa riksdag. Likaledes har Vi utsett och förordnat 6 män som jämte justitieombudsmannen bör vårda tryckfriheten. Vi har valt fullmäktige för banken och riksgäldskontoret och utfärdat deras instruktion samt förordnat revisorer. § 43 Förslag till ändringar i Regeringsformen och Riksdagsordningen och tillägg till grundlagarna enligt uppräknade memorial. § 44 Under Riksdagens förlopp har vi bevistat Carl XIII begravning den 20 mars och Carl XIV Johans kröning den 11 och 19 maj, samt utsett deputerade till hans kröning i Norge.
181, 211, 258, A. 284. 214 — R — Riddarhus-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 4, i anledning af Herr Anrej>s, Gabriel, motion, att den å Riddarhusets genealogier såsom lefvande upptagna adeliga ätten N:o 1 Lilliehöök af Fårdala må förklaras vara utslocknad: R. II. 6, 47. 83, A. 117. — N:o 5, öfver Riddarhus-Direktionens Riksdags-Berättelse: B. II 234, 255, A. 255. — N:o 6, angående väckt fråga om ordnande af Riddarhusets gårds-plan och deromkring liggande byggnader: B. lil. 87, 188, 252, A. 2C8. — N:o 7, angående arfvoden till Riddarhus-fiskalen på Qveckfellska och Silfverbergska fonderna: B. lil. 87, 189, A. 189. — N:o 8, angående väckt fråga om granskning af de utaf Herr Anrep utgifna »Svenska Adelns Ättartallor»: B. III. 035,637; IV. 39, A. 61. — N:o 9, i anledning af väckt motion om förberedande åtgärder för ordnandet af Riddarhusets gårds-plan: B. VI. 5, 20, A. 20. — N:o 10, angående förändrad redaktion af 7:de §:n i Riddarhus-Direktionens instruktion: B. Yll. 10, 12, A. 12, 13(jemför Banko-Ulskoltets Betänkande N:o 51). — N:o 11, i anledning af väckt fråga om utlåning till Lektor W. Tham af handlingar ur Riddarhus-Arkivet: B. VII. 98, 155, A. 155.
Maj;ts Nådiga tillkänna"gifvande härom lill begagnande af dessa Comiteer uti ifrågavarande hus "hyresfritt upplåtas, men med de vilkor, som för öfrigt af Herrar Full'mäglige bestämmas.” Som den inrättning för hvars räkning, af ofvan uppgifna anledning en ny local måst under en tid af 1 eller högst 2 år, anskaffas, torde med afseende å denna inrättnings för hela samhället gagnande föremål och det understöd den jemväl af allmänna medel åtnjuter, hvarken kunna eller höra betragtas endast såsom ett enskildt verk för hvilket en serskild förmons medgifvande nu vore ifrågasatt; så och enär organisationen af berörde inrättnings förvaltning synes innebära en tillfyllestgörande garanti för ett noggrannt uppfyllande af de vilkor och bestämmelser, som med den sökta tillåtelsen kunna varda förenade, finner Utskottet ioke betänkligt att lika med Fullmägtige, tillstyrka, det Directionen öfver Armeens Pensions-Cassa må, under den uppgifna tiden, få hyresfritt begagna för Cassans förvaltning erforderliga och härtill disponibla embetsrum, jemte tillhörande lägenheter i Rikets Ständers hus, emot iagttagande af de vilkor och förbehåll i afseende på rummens vårdande och afträdande m. m. som Fullmägtige, för desammas] upplåtande, finna lämpligt bestämma. Kommande dock derstädes då befintliga möbler och inventaire-persedlar icke att, jemte rummen, till bemälde Directions begagnande aflemnas. Stockholm den i3 Maj 1841. STOCKHOLM, Elmcks och Granbergs Tryckeri, i84i. Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 528. i N:o 528. Ank. till Exp.-Otsk. den 16 Maj 1841, kl. 13 midd. Utlåtande, i anledning af Herr Kjellbergs motion om belöning för den, som med ett fullständigt motiveradt och till sina hvfvudgrunder antagligt representationsförslag till Rikets näst sammanträdande Ständer inkommer. (U. A.)
Brukets till verkningsbelopp nu oeh i förra tider, som ork huru mycken Skog för närvarande vore till Brukets drift oundgängeligen nödig och hvarest den kur.de betydliga besparing, Alunskiffer kunde vid bränningen nyttjas, och derjemte åt undersökningsmännen fippdragit, att i afseende på Allmogens yrkade friare begagnande af sine inom Bruksdistrictet belägne Skogar, söka befordra någon vänlig och billig öfverenskommelse derom med Bruksegaren, dels ock emedlertid förordnat, alf årliga markegångspriset borde anses såsom skälig betalning fur deri ved, Allmogen förde ii II Bruket, och att, i händelse Bruksegaren icke ville för delta pris veden emottaga, Allmogen egde öppet, att den samina efter godtfinnande föryttra; 316 Underdåniga Sirifvelsérl äfvensom E. K. M., för att i öfrigt uti möjliga ste måtto förekomma det af Allmogen öfverklagade missbruk af Alunbrukets ifrågavarande rättighet, i Nåder meddelat åtskilliga stadgandea och föreskrifter, sorn å ömse sidor iakttagas borde: att genom den i följd häraf å serskilde tider, i alla vederborandes närvaro, verkställde undersökning, hufvudsakligen vore upplyst, att vid Andrarums Bruk, sorn från början eller ar 1637 varit privilegieradt för Alun-tiilverkning med endast s:ne pannor, men hvarest tillverkningen från och med år 1773 uppdrifvits derhän, att 20 enkla eller 10 så kallade dubbla pannor varit i gång intill år 1783, då endast 7 pannor begagnades, ej allenast sedan år 1 793 antalet af pannor blifvit åt erst ä 1 d t till primitiva beloppet, utan ock i sednare tider genom en förbättrad till verknings - method mera Alun erhållits af hvarje parina än förrut, och ved-åtgången deremot, genom bruket af torf, blifvit minskad: att vidare någon besparing af Skog och torf icke stöde att vinna genom bruk af Alun-skiffer, såsom icke varande af den goda beskaffenhet att den kunde vid Alun-kokningen begagnas; att, for tillverkningens fortsättande med de 2 dubbla pannor, som nu endast vid Braket nyttjades och hvarutöfver