Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber att Få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att i Herr Hjertås motion innefattas tvenne särskildta propositioner; i)om tillsättande af ett Särskildt Utskott, och 2) om anhållan hos Kongl. Maj.t, att dess Befallningshafvande måtte förståndigas, att vid Utskottets Öfverlåggningar vara närvarande. I det sednare fallet torde jag få hänvisa Herr Hjerta till RiksdagsOrdningens 42 §., som stadgar, att enär ett Utskott behöfver af Embetsmån eller publika Verk inhämta muntliga eller skriftliga upplysningar, Utskottets Ordförande skall hos HofCanzleren begära Konungens Nådiga befallning till vederbörande, att de äskade underråttelserne meddela. I afseende åter på första frågan, 4oo - Den iö Fehritariii oflj bildandet af det föreslagna Utskottet, hemställer jag, bm ej just detta Utskott skulle bereda ett uppskof med afgörandet af ålla öeconomiska ärenden, intilldess det hade kommit i tillfälle att afgifva dess Betänkande bni Rikets ställning i allmänhet. I sådan händelse skulle Riksdagen, med undantag af det Särskildta Utskottet, blifva inactif. Det ämne det skulle behandla år otvifvelaktigt ett ibland de vigtigaste,' emedan det ittgripes i alla delar af Statsoeconotfiien, men om något egentligt resultat icke står ätt virtna förrän den omtalda taflan år uppgjord.; så frågar jag om det vål är hopp att snart få slut på Riksdagen?
Cederström, Bud.: Utsk. synes mig hafva i de flesta delar löst frågan på ett tillfredsställande sätt, och för ingen del kan jag instämma i de åsigter, som af de 2:ne ledamöter, hvilka först hade ordet, blifvit uttalade. Jag tror likväl, att i några få punkter Utsk. kunnat upställa sitt förslag ännu mer ändamålsenligt. Dessa punkter äro N:ris 3, 4 och 5. Vidkommande den 6:te, skall jag äfven i förbigående yttra några ord. Man har sagt, att Utsk:s förslag i punkten 3, som öfverlemnar åt BanköFullmäktige fördelningen af lånet, skulle beröra en genom B. St:rs fattade beslut redan afgjord fråga, nemi. i afs:de å om lånets uptagande och öfverlemnande till Fullmäktiges disposition. Jag har dock icke så upfattat vidden af updraget; ty dervid gjordes icke det förbehåll, att proceduren skulle vara densamma, som med alla andra lån. En af BanköFullmäktige, Hr Bildt, har likväl varit af motsatt mening. Jag delar fullkomligt Gr. Löwenhjelms åsigt, att det vore icke blott önskligt, utan äfven snart sagt nödigt, att åt särskilde, af K. M. delegerade personer bereddes, om icke beslutanderätt, åtminstone yttranderätt, i fråga om fördelningen, ty då meningen icke kan vara, att sådane, af K. M. delegerade skulle till antalet blifva lika med B. Shrs Fullmäktige, blifva de förstnämnde, då olika meningar upstode, alltid öfverröstade; men deremot böra de af de delegerade anförda skäl, till följd af deras inneboende kraft och värde, hvaråt personernes samhällsställning jemväl gåfve förökad vigt, tillerkännas ett betydligt vitsord, som säkerligen icke skulle underlåta att å besluten utöfva en välgörande inflytelse. Afven anser jag lika med Gr. Löwenhjelm och Hr Bildt, att Hr Mannerskantz i dess reservation uttalade åsigter äro riktiga, enär det är en obestridlig sanning, att detta ärende icke tillhör Banken uteslutande, utan nationen i sin helhet, och således båda statsmakterne, ty nationen representeras icke ensamt af B. St:r, utan af dem och Regeringen gemensamt.
Vid båtfärdens början var Barents sjelf mycket sjuk, och sju dagar derefter, den 30/20 juni 1597, dog han, medan man, tvungen af drifis, rastade på en större isflak. Samma dag dog ock en af manskapet, och den 15/5 juli ytterligare en. Den 7 aug./28 juli mötte de återvändande ishafsfararne vid S:t Laurens Bay två fartyg bemannade med ryska fångstmän; med dessa hade de holländska sjömännen året förut gjort bekantskap, och de blefvo nu mottagna af ryssarne med stor vänlighet och medömkan. De fortsatte i alla fall färden i sina små öppna båtar, och kommo alla vid god helsa och godt mod till Kola, hvarest de mottogos med festtillställningar af invånarne. Ännu större glädje gjorde det dem, att de här mötte Jan Cornelisz. Rijp, från hvilken de skildes vid Beeren Eiland föregående år, och rörande hvars resa man endast vet, att han då hade för afsigt att segla upp längs Spetsbergens ostkust, och att han, då detta befans omöjligt, samma höst återvände till hemlandet. Sedan de tvenne båtar, med hvilka Barents’ följeslagare under så många faror och svårigheter färdats från vinterhamnen till Ryska Lappland, blifvit qvarlemnade i Kolas köpmansgård150 som ett monument öfver färden – den första minnesvård öfver en polarfärd upprestes sålunda i Kola! – gingo de om bord på Rijps fartyg och följde detta till Holland, dit de ankommo den 8 nov./29 okt. Sexton man hade med Barents lemnat Holland, tolf man återkommo belbregda till hemlandet och bland dem Jacob van Heemskerk, en man som under hela resan spelat en framstående rol och sedermera fick lefva nog länge för att bevittna den tid, då bolländarne till sjös kunde mäta sig med spanjorerna. Han stupade nämligen såsom befälhafvare på den holländska flotta, som den 25 april 1607 i grund slog den spanska vid Gibraltar. Jacob van Heemskerk, född 1567 i Amsterdam, död 1607 vid Gibraltar.
Ridd.-Sécret.-tjensten, samt Ridd.-Direct., i enlighet med föreskrifterna i i art. i3 §. af Ridd.-Direct:s instruction, constituerat och intill denna riksdag i Ridd.-Secret.-sysslan insatt Ryttmästaren i Gen.-Staben, Lieuten. v. K. Skånska Dragon-reg:tet, Fredr. Otto Silfverstolpe, R. o. Ad. måtte detta JDirectrs val af Ridd.-Secret. gilla och fastställa. Frih. Boye, Fredr.: Då jag deltagit i valet af vår Secret., torde det vara mig tillåtet att, enär mitt skriftliga yttrande i Direct. icke finnes • bilagd t, nu få i korthet redogöra för de motiver, hvarefter jag bestämt mig i frågan, så mycket hellre som jag önskar, att de Hrr, hvilka varit medsökande till tjensten, må finna, hvarföre jag förbigått dem. Jag ber då R. o. Ad. draga sig till minnes, att Landtm, vid en öfverläggning under i8i5 års riksdag väckte fråga, huruvida icke R. o. Ad. kunde finna för godt att constituera dåvar. Ridd.-Secret:s son, den nuvar. Secret, till estra Ridd - Secret. Detta bifölls då och Ridd.-Secret. inträdde derefter och förde med sig sin unga son, presenterade honora för R. o. Ad. samt inneslöt honom i R. o. Ad:s välvilja; och den unga mannen blef sålunda formligen utsedd till vice Ridd.- Secret. Han har sedermera, och allt från 1812 års riksdag, under riksdagarna tjenstgjort vid R. o. Ad:s cancelli och alltid på ett tillfredsställande sätt fullgjort sina åligganden. Jag ansåg mig af sådana skäl icke kunna välja någon annan än Ryttmäst. Silfverstolpe till Ridd.-Secret., så mycket mera sorn R. o. Ad. redan sjelfva in pleno gjort ett sådant val, och delta altså endast var en fastställelse af ett redan fattadt beslut.
Riddarholms-kanalen och ett dylikt lägre staket anbringas på den föreslagna kaj-muren. För dessa 2:ne staket skulle kostnaderna, oberäknad! hvad som kunde komma att belöpa för stenfoten, uppgå till 942 r:dr. Med hänsigt till nu anförda förhållanden och då ifrågavarande arbetens verkställighet, efter erhållen påminnelse från vederbörande myndighet om vidtagan - 4 Stats -Utskottets Utlåtande, jY:o 291. det af de för gårdsplatsens inhägnad och ordnande erforderliga åtgärder, syntes så mycket mindre böra eller kunna vidare uppskjutas i afbidan å besluten angående den nya brons eller gatans anläggning, som det skulle vara osäkert om och när någotdera af de härom framställda förslagen kunde komma att utföraSj hafva fullmäktige tillstyrkt, att en kaj-mur af huggen sten med jernstaket,. i enlighet med ofvanåberopade, af byggmästaren C. Hallström uppgjorda, förslag matte, på KiksgaIdali ontorets bekostnad, få uppföras vid Riddaiholmskanalen, helst en sådan mur förmodades blifva mest prydlig och ändamålsenlig saint starkare och varaktigare, än en annorlunda, möjligtvis med mindre kostnad förenad, mur; hvadan, efter fullmäktiges åsigt, något hufvudsakligt afseende icke borde fästas å det högre kostnadsbeloppet. Men för den händelse, att den uppgifna kostnaden ändock skulle af Rikets Ständer cnses vara alltför betydlig och dess belopp således utgöra ett hinder emot Rikets Ständers bifall till arbetets företagande, hafva fullmäktige hemställt om en sådan förändring i det föreslagna sattet för murens uppförande, att densammas yttre sida> i likhet med den nya strandmuren på Skeppsholmen, komme att bestå af tuktad gråsten med betäckning af huggen granit, hvarigenom kostnadssumman kunde nedsättas till 7500 r:dr; för hvilket belopp Hallström förbundit sig att. med denna förändring, verkställa de i kostnadsförslaget upptagna arbeten.
At dylike Lagar stulle ensamt ankomma pä den Lagstiftande Masten, kan wäl alldriq instämma med ensund Lagstiftning, följaqteligen icke eller wara Grundlagens mening. En Åtskilnad mäste wara emellan det blott reglementarista uti en economist Författning, samt det som älägger swärare answar och straff Det förra kan höra til Laqstipande Magtens försorg ensamt, det sednare icke utan öfwerläggning och samtycke af Lagstiftaren. Dennes i Grundlagen stadgade medwerkan til förevarande af hwarje Medborgares personliga säkerhet och egendomsrätt, wore eljest blott et bländwerk och friheten et tomt ord utan mening. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den i Februari e. m. 301 Frill. Cederström: Då upskofsförslagets uphofsinan numera utvecklat sin tanke derhän, att It. o. Ad. icke skall likasom tacite och ovilkorligen följa PresteSt:t i spåren, utan han fastmera tillika upgifvit, att inom samma Högvördiga Stånd många sinsemellan skiljaktiga meningar sig redan yppat, ooh hans åsyftan är, att lt. o. Ad. af dessa mångahanda åsigter och förslag, äfvensom af de hos oss sjelfve möjligen sig yppande, slutligen kunde välja det ändamålsenligaste, så och då en annan ledamot, i de mest ömmande ordalag, bevekligen anropat R. o. Ad. att bevilja något upskof för denna vigtiga frågas behandling, må jag beredvilligt afstå från mitt yrkande om afslag å dröjsmålet, men bibehåller dock inom mig de betänkligheter emot upskofvet. dem jag nyss haft äran anföra. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställde härefter propos. å bifall till Hr Carlheim-Gyllenskjölds förslag, att behandlingen af sammansatta Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts Betänk. N:o 1, i anledn. af K. Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till 2:ne årgångar nya predikotexter och till ny kyrkohandbok, skulle upskjutas intilldess underrättelse om Högv.
Första momentet, eller yttrandet, pag. 16, gillades, hvaremot det sednare momentet, eller tillstyrkandet, pag. 17, afslogs, och beslöts, att Riksdagsmännen Medins och Petter Jönssons der omförmälda framställningar ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. S. D. Föredrogos ånyo och bifölios Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Betänkanden: Nio 90, i anledning af väckta motioner om ändring af åtskilliga stadganden i Kongl. Förordningen om Socknestämmor i Stockholms stad den 16 Mars 1847, och N:o 91, i fråga dels om förändradt stadgande rörande den ålder, rustningshäst, vid antagandet bör innehafva, och dels om föreskrifter, angående hästläkares åligganden vid remonterings-förrättningar. S. D.. Föredrogos ånyo och bifölios Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 50, i anledning af förre Hemmansegaren Anders Bjurmans m. 11. ansökning om eftergift af ö,Iverränta å ett diskontlån ; ProL-UUrag den 16 Maj 1857. 343 N» 31, i anledning af ett utaf förre Bruksegaren Otto Fredrih Dalman gjordt ackords-anbud; och N:o 32, i anledning af förre Bokhållaren i Biksgälds-kontoret J. Lindbergs ansökning om eftergift af öfverränla å tvänne diskontlån. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde Memorial och Betänkanden: N:o 9, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 3. Lades till handlingarne. Nio 11, i anledning af vacht motion om granskning af Kongl. Förordningen till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor den 22 December 1844, Seglations-ordningen den 15 Maj 1843 och Kongl. Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör, samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning, likaledes af den 15 Maj 1843. Bifölls.
iiL» Var god tillåt mig i edra spalter lemna » en bondhustru » svar på hennes fråga rörande innebörden af begreppet » bättre » o c h » sämre » flicka. Jag är ingen sådan » bättre flicka » — icke flicka alls en gång; men j a g har i flere år sökt realisera tanken att gifta mig, o c h då det ingalunda varit min afsigt att taga till hustru någon » sämre » flicka, har j a g studerat » de bättre » i hopp att kunna bland dem finna mitt ideal. Jag har inga stora pretentioner, äter helst af allt grof husmanskost och går klädd som en bonde, ehuru j a g skulle kunna ha anspråk på att vara » herrekarl »; — dessa anmärkningar må jag förutskicka, på det ingen må alltför mycket förvånas, då j a g säger, att j a g ville ha en hustru, som kunde sköta mitt hem, Att uttrycket » en bättre flicka » ej är så väl valdt, kan j a g vara villig medgifva, enär jemfö- relser i allmänhet slå en massa menniskor för hufvudet, o c h man af kärlek till nästan bör akta henne för gallsjuka, men att det skulle vara oriktigt o c h rent af förkastligt, vill jag dock bestrida, då uttryckets mening torde vara så väl bekant, att knappast någon, utom en bondhustru, skulle behöfva begära upplysning derom. » E n bättre flicka » är här naturligtvis det samma som en flicka af god familj, med god uppfostran i så väl moraliskt, praktiskt s o m intellektuelt hänseende. Att en flicka är af god familj är visserligen ingen hennes egen förtjenst, men det blir dock alltid en merit hos henne, enär hon derigenom sättes i tillfälle att, o m hon vill, mer än eljes utbilda sitt sätt o c h sin förmåga att fylla en plats i en högre samhällsklass, o c h man får väl i allmänhet antaga, att den tjenstsökande får offra sina krafter h o s medmenniskor, som i yttre afseenden stå " på ett högre trappsteg än hon sjelf. Detta är hennes ena företräde framför andra, hvilka dock ej derför såsom i frågan behöfva gå under benämningen » sämre flickor ».
De deruti nämnde Bank-afdelningar lära icke kunna annorlunda betraktas, än som agenter eller commissionairer för Banken, och, då rättighet härtill tyckes lika litet kunna förnekas Bankbolag sorn hvarje enskild person, äro Lagbestämmelser härutinnan öfverflöd ige; men om § skall bibehållas, bör den förflyttas lill Cap. om allmänna bestämmelser, enär gillige skäl svårligen kunna finnas, hvarföre Aclie-Banker icke skulle ega samma förmon i detta fall, som de solidariska blifvit tillerkänd.” Herr Grefve Frölich: ”Ehuru jag haft den tillfredsställelsen, att S:a U. Utskottet antagit min motion i de fleste, af dess caracteristiska delar, och bibehållit det system, jag vågat föreslå för Sveriges hela Bank-väsende, hvaraf offentliga Bolags-Banker böra utgöra integrerande delar, anser jag mig dock genom serskild reservation böra fästa uppmärksamheten å de ofullkomligheter i Lagförslaget, hvilka, såsom resultat af partiela voteringar inom Utskotten, jag hoppas måtte af de respeelive Riks-Slånden rättas, så alt en i allo god, fullständig och conseqvent Lag till Kongl. Majrts Nådiga sanction kan fram Lemnäs. Innan jag likväl går att uppgifva de punkter, i hvilka jag tror Lagförslaget böra rättas, begagnar jag detta tillfälle alt vördsamt få uppgifva skälen, hvarföre jag omfattat detta ämne likasom ”con amore,” skäl, hvilka, ehuru ej af de Höglofl. Utskotten motsagde, de likväl ej behöft directe pröfva eller derom uttala sin collectiva opinion, på samma sätt som jag gjort det inom Utskotten och nu gör det inför Rikets Ständer.
Åled anledning af Svenska Akademiens offentliga sammankomst Tisdagen den 29 innev:de månad, då Akademiens sednast invalde ledamöter, Professor Ljunggren och Hr Carl Kullberg, taga inträde, har undertecknad äran, att å Akademiens vägnar öfverlemna närlagde Inträdeskort, för de Hrr ledamöter af R. o. Ad., som önska att sig deraf begagna. Hr Gr. o. Landtm, anmodade de ledamöter af R. o. Ad., som önskade erhålla dessa inträdeskort, att anmäla sig hos Riddarh.-fiskalen. Företogs val af 21 ledamöter och 9 suppleanter i förstärkt Banko-Utsk.; och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Der» 26 Maj f. ro. Ledamöter: N:o 83, Gr. Cronstedt, Fredrik, med 41 röster. » 120, » Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 41 röster. » 26, Frih. Leijonhufvud, Axel Gabriel, med 41 » >» 62, » Mörner, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran, med 41 röster. » 262, » Klinckowström, Budolf Mauritz, med 41 r. » 311, » af Ugglas, Curt Gustaf, med 41 röster. » 399, » von Beskow, fullm. Gr. von Bosén, Gustaf Fredrik, med 41 röster. » 401, » Braunerhjelm, Ferdinand, med 41 röster. » 15, Hr Bibbing, Gustaf, med 41 röster. » 382, » Sass, fullm. Hr Printzensköld, Axel, med 41 röster. » 484, » Breitholtz, Claes Gustaf, med 41 röster. » 818, » Beenstjerna, Lars Johan Malcolm, med 41 r. » 875, » Gripenwaldt, Carl Ulrik Berthold, med 41 r. » 1092, » Leijonmarck, Evald Gustaf, med 41 röster. » 1582, » Steuch, Mathias, med 40 röster.
Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken yttrade, att då StatsUtskottet ansett sig med förevarande mål icke kunna taga någon befattning, hvilket Utskottets förfarande blifvit af Ridderskapet och Adelns pluralitet godkändt, men Herr Rosenqvist af denna anledning önskat, att få sin motion i ämnet remitterad till ett annat Utskott, så ansåg Herr LandtMarskalken sig icke kunna vägra att framställa en sådan begäran till besvarande af Ståndet, och ankomme det således på Ridderskapet och Adeln att bestämma till hvilket Utskott remissen borde äga rum, hvarföre Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln hehagade tillåta, att Herr Rosenqvists motion finge till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteras. Ropades Ja och Nej. Friherre Sprengtporten: Frågan, såsom innefattande ett önskningsmål, synes verkligen tillhöra Ekonomiutskottet, hvarföre jag tillstyrker att den dit måtte remitteras. Då den sistnämnde propositionen af 66 H. 12* i8o Den 16 Mari e. iu. Herr LandtMarskalken nu å nyo framställdes, blef densamma af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarad. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 12 dennes under N:o 436 afgifne, och samma dag e. m. på bordet lagde, Utlåtande i serskild väckt fråga om åtgärds vidtagande till RiksgäldsContoirets betryggande för förlust, i händelse det till Jordbrukets underlättande beslutade Lån af 2 millioner i Silfver icke på föreskrifne grunder varder till fullo åter i låneväg uttaget. Herr Munck af Rosenschöld: Då Statsutskottet så sent inkommit med sitt Utlåtande, är det utan ändamål alt återremittera det; ty det är icke nog att Ridderskapet och Adeln vidtager denna åtgärd, utan det måste äfven ske af de andra Stånden, hvartill Riksdagens definitivt utsatta tid icke lemnar rådrum.
Hon gick här| vidlag till väga på samma sätt som i England och vände sig först till en mängd framstående män. Från Victor Hugo, Garibaldi och Mazzini ingingo erkännande och entusiastiska svar, i Paris ställde sig sådana män som Jules Simon, Jules Favre och de Pressensé på hennes sida. I mars 1875 hölls den första federationskongressen, som sedan efterföljts af flere, och statuter antogos för federationen. Mrs Butler är skriftställarinna och i sin bok om Catharina af Siena har hon entusiastiskt, framhållit hvad som hos henne själf är driffjädern. Det är en sann religiositet, som utgör nerven i hennes verksamhet, och först däri får hennes kamp sin rätta belysning. Fru Emelie Flygare-Carlén, den åldriga, högt värderade författarinnan, har, som bekant, den senaste tiden varit nästan alldeles blind. Det skall helt säkert glädja hennes många vänner och beundrare att höra, att hon nu efter en i tisdags lyckligt genomgången ögonoperation återfått synförmå- gan i för hennes ålder ovanligt hög grad. Operationen är så mycket märkligare, som fru Carlén helt nyligen ingått i sitt 84; e år. Teater och musik. Kungl. operan fortgår med berömvärd omvexling på reprisernas område. 1 söndags gafs den allt fortfarande lika populära » Konung för en dag », i måndags » Mignon » och på onsdagen » Vilhelm Tell ». Vid denna senaste repris, o m hvilken vi ej i detta nummer hinna närmare yttra oss, knyter sig ett särskildt intresse, därigenom att rollbesättningen delvis är ny. Arnolds parti har nämligen öfvertagits af hr Ödmann o c h prinsessan Mathildas af fru Edllng. Titelpartiet innehafves fortfarande af hr Lundqvlst. K. Dramatiska teatern bjuder likaledes fortfarande på en särdeles omvexlande o c h väl vald repertoar, nu liksom förut uppburen af det förträffliga utförande, s o m kännetecknar den gamla stamtruppen vid denna landets föBsta talscen. I fredags, då ett s. k. plockprogram uppfördes, fick man äfven tillfälle se ett par, tre nyengagerade förmågor. Det var i det tack vare fru Hårsmåns Gurli alltid lika populära stycket » En räddande ängel ».
"Monsieur", sa' han, "la religion est morte, est morte", sa' han; men det hindrar honom inte att gå i messan! OLOF. Såå! ADELSMANNEN. Och vet ni hvad han sa', då jag frågade honom hvarför han gjorde så? "Poesie! Poesie!" sa' han; åh han är guddomlig! OLOF. Hva' sa' ni då? ADELSMANNEN. Ers majestät, sa' jag, på franska naturligtvis, lyckligt det land, som eger en konung, hvilken kan så skåda ut öfver tidens trånga krets, att han ser tidsandans kraf, men likväl icke trugar de sofvande massorna att omfatta en högre åskådning, för hvilka de behöfde sekler ätt komma till mognad till! Var det inte bra sagdt! OLOF. Åhjo! Men det förlorade allt på öfversättningen! Sån't der bör sägas på franska! ADELSMANNEN (tankspridd). Ni har fullkomligt rätt! Säg mig, ni bör göra fortune! Ni som är en så långt framskriden man för er tid! OLOF. Jag tror inte att jag går så långt! Tyvärr blef min uppfostran försummad, den gjordes i Tyskland som ni vet, och tyskarne ha ännu icke kommit ut ofver religionen! ADELSMANNEN. Jaja! Jaja! Kan ni säga mig hvarför de bråka med MÄSTER OLOF - den der reformationen nu i Tyskland! Luther är en upplyst man, jag vet det, jag tror det, men det kan han ju behålla för sig sjelf eller åtminstone inte kasta ut gnistor bland de råa massorna, som dock alltid blir perlor för svin. Om man riktar blicken ut öfver tiden, om man lefver något med i tankarnes stora rörelser, så skall man lätt se orsakerna till de missförhållanden i jemvigten, som nu göra sig gällande i de stora kulturländerna, jag talar nu inte om Sverige, ty det är intet kulturland. Vet ni hvad tyngdpunkten heter, denna tyngdpunkt, vid hvars rubbning allt går sönder och utan hvilkens stabilitet allt kastas öfver ända? Den heter adeln! Adeln är intelligensen! Feodalväldet är på fall hoc est verlden, bildningen är på förfall, kulturen dör! Jojo!