Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen då först »blott för en bibana» inlemnade »förslag och plan, »hvilken icke ens för sitt ringa omfång företedde den fullständighet, att den kun»nat hos Styrelsen för allmänna Väg-och Vattenbyggnader undgå anmärkning» fann Kongl.-Majit likväl, vid några dagar derefter eller den 17 December 1852 skedd underdånig föredragning af detta ärende, för godt att, enär preskriptionstiden för jernvägsanIäggningens företagande snart ginge till ända, utan uppskof taga den ingifna planen under pröfning; hvarvid dessutom anmärktes, att bland de inkomna handiingarne åtskilliga detaijritningar saknades och alt sagde handlingar icke innefattade någon plan för beredande af lastageplats vid Skebäck, eller bangård för hufvudbanan, der den skulle sammanträffa med bibanan från nyssnämnde ställe, eller utvisade bredden af den mark som för samma bibana behöldes, hvarför dessa handlingar »således icke kunde »anses utgöra någon plan för jernvägsanläggningen.» Med nu uppgifna anmärkningar blef den för meranämode bibana uppgjorda plan i nåder gillad. För att göra denna plan fullständig, inlemnades till Kongl. Maj:t den 21 December ytterligare dertill hörande ritningar, hvilka, sedan Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen påföljande dag härå erhållit remiss och genast samma dag afgilvit sitt utlåtande, den 23 December jemväl blefvo af Kongl. Maj:t gillade till efterrättelse vid arbetets påbörjande, hvilket också skedde under de sednaste dagarne af år 1852. Närmare 8 Slals-Ulskoltels Ullålande, M 211. medlet of Februari lo53 inkom Direktionen lill Vägoch Vattenbyggnadsstyrelsen med detaljerad plan för jernvägen mellan Köping och Svartå; och efter det Direktionen, medelst Styrelsens skrivelser af den 20 och 25 i samma månad, blifvit underrättad om de anmärkningar, som vid denna plans granskning hos Styrelsen förekommit, ingafs den 2i påföljande Mars Direktionens förklaring öfver dessa anmärkningar; men som samma förklaring ansågs ingalunda vara nöjaktig så fann sig Styrelsen föranlåten alt i skrifvelse till Direktionen af den 24 i sistnämnde månad framställa ytterligare anmärkningar.
Ytterst uppmärksam på att Susanna skulle sitta väl, ha varmt om sina fötter, o. s. v., var han tillika mån om att presentera för henne alla traktens märkvärdigheter och skönheter; dessutom berättade han mycket af intresse om nejdens egenskaper, om dess skogar, berg och stenarter, talade om urberg och öfvergångsformationer, om hvad som varit före syndafloden och hvad som blifvit efter syndafloden, så att Susanna häpnade öfver hans stora lärdom, och en känsla af vördnad för honom uppsteg i hennes sinne. Visst glömde hon något bort den, uti en hastig träta som uppstod dem emellan, angående solen, som Harald påstod lyste klarare i Norge än i Sverige, hvilket Susanna på det häftigaste bestred, försäkrande just motsatsen, samt angående väderstrecken, som Susanna påstod ligga annorlunda i Norge än i Sverige, men på det hela var färden harmonisk, och högst gynsam för Haralds anseende. Genom sin körning, sin artighet och sin lärdom, hade han fått någonting storartadt, något utomordentligt i Susannas ögon. När de, efter en fart af nära en mil, nalkades prestgården, sågo de, på flera håll, små slädar komma fram ur dalpassen, och ila fram öfver snöfälten i samma riktning som de. Hvirflar af rök utgingo ur de frustande hästarnas näsborrar, och muntert klingade bjellrorna i den klara luften. Susanna var förtjust. Hon blef det icke mindre, öfver den hjertlighet med hvilken hon vid prestgården såg sig mottagen, hon den främmande, tjenande flickan, af det främmande, förmögna och ansedda folket. Susanna var dessutom mycket nyfiken på att se hur det var och hur det gick till i ett hederligt presthus i Norge, och det var henne derföre högst välkommet när den vänliga fru Middelberg tillbjöd henne att bese huset och lät sin äldsta dotter, Thea Middelberg, föra henne omkring, ända från källrarne och upp på vinden. Susanna fick härunder mycken aktning för presthusets ordning, fann åtskilligt att lära, men äfven åtskilligt som hon tyckte sig ha bättre, enligt sin svenska metod. Återkommen till sällskapet, fann Susanna mycket att betrakta och besinna. Hon var för öfrigt hela denna dag i en slags upprörd sinnesstämning.
t. d. danske Lit. Fremme. Ludvig Holbergs Kirke-Historie. Udgivet ved F. L. Liebenberg. Kjbvn. Forlagt af Samf. t. d. danske lit. Fremme. Dannemarks Riges Historie ved Ludvig Holberg. Doelt udi 3 Tomer. Ny udgave. Kjbvn. Udgivet af J. Levin. Forlagt af Univ. Bogh. Andr. Fredr. Höst. (Tome I nyt Optryk 1872. The Blue-Apron Statesman, a Comedy in five Acts by Ludvig Holberg. From the Danish by F. Weber. Copenhagen. Publ. byEmü Flensborg. Ludvig Holbergs Peder Paars. Et Afsnit af en Holberg-Bibliographi ved Christian Bruun. Kjbvn. A. Reitzels Forlag. Historiske Antegnelser til Ludvig Holbergs atten förste Lystspil ved E. Kjbvn. Forl. af Samf. t. d. danske Lit. Fremme. Holberg i Sverige jcmte meddelanden om hans svenske öfversättare. Litteraturhistoriska anteckningar af D: r Karl Warburg. Skrift utg. till Holbergsjubiléet. (På omslaget: Särtryck ur Göteb. kgl. Yetensk. o. Vitterh. Samhälles Handl. Göteborg. D. F. Bonnier. Ludvig Holberg. En Levnedsskildring af Fr. Winkel Hom. Kjbvn. Karl Schönbergs Forl. Kort Udsigt over Ludvig Holbergs Liv og Virksomhed af Johan Vibe. Kr: a. Alb. Cammermeyer. Ludvig Holberg i kortfattet fremstilling for almenheden. Af Martin Seip. Kr: a. Marius Lunds Forl. Fra det 18: de Aarhundrede af Kr. Arentxen. Kjbvn. Gyldendalske Bogh. Forlag. Ludvig Holberg. Et Festskrift af Georg Brandes. Med tolv vignetter af Hans Nie. Hansen. Kjbvn. Gyldendalske. Bogh. Forlag. Kjöbenhavn paa Holbergs Tid.
Rdr, samt hvardera af Ledamöterna, Tolf Rdr 50 öre Riksmynt, hvarförutan de förpiigtades att gemensamt ej mindre ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för fångens förseende med bröd under Fem dagar med 89 öre, än äfven godtgöra fången för honom tillskyndadt obehörigt lidande med Fem Rdr Riksmynt. Detta utslag har vunnit laga kraft. Sedan Rräkne Häradsrätt genom Utslag den 28 Augusti 4 857, under åberopande af 4 och 4 4- §§ i Kongl. Förordningen den 4 Maj 4 855, dömt en person att för tredje resan stöld af gods, värderadt till Tre Rdr Banko, böta tre gånger detta belopp med Nio Rdr samma mynt eller vid bristande tillgång dertill undergå Nio dagars fängelse vid vatten och bröd, samt åtal för sålunda oriktigt verkstäld bötesförvandling blifvit inför Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge anstäldt emot en tillförordnad Domhafvanden i Bräkne Härad, har Kongl. Hofrätten den 4 5 sistlidne April meddelat Utslag i målet, och emedan ifrågavarande böter, enligt 20 § i ofvanåberopade Kongl. Förordning, bort förvandlas till Fyra dagars fängelse vid vatten och bröd, men fången till följd af Häradsrättens ofvanberörda beslut fått undergå dylikt fängelse Fem dagar längre än vederbort, dömdes, jemlikt 4 Kap. 42 § Rättegångs-Balken, den tillförordnade Domhafvanden, hvilken såsom Häradsrättens Ordförande vore för beslutet ansvarig, att för den vårdslöshet vid utöfning af Domare-embetet, som honom till last läge, böta Tjugo <60 fem Rdr Riksmynt, hvarförutan han förpligtats att godtgöra ej mindre Kongl. Maj:t och Kronan fångens utspisning under Fem dagar med 89 öre, än äfven fången för tillskyndadt obehörigt lidande med sex Rdr Riksmynt. Detta Kongl. Hofrättens Utslag har ej blifvit öfverklagadt.
begagnade krono parker, vid namn Maglehems 5Ö98 Stats-Utskottets Betänkcinden. Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott, lemnade sammanlagt större vedtillgång ån 3q5Ts_deIs famnar, hvarigenom således i förenåmde års behof, en brist af inalles 2*163 ||dels famnar ved skulle uppkomma 5 Att allmogen-, som efter hvad forenåmdt år, icke hade någon skyldighet till vedförsåljning åt Bruket, ifrån sine skogar icke eller på mångå år afyttrat någon ved åt detsamma, hvilket följaktligen måst drifvas med egne skogstillgångar och att någon Vanlig förening emellan Skogsoch BrUksegarne i förevarande fråga icke kunnat åstadkommes; Men att de förre deremot yttrat den önskan, att berörde kronoparker kunde blifva helt och hållet till Bruksegaren upplåtne, i stallet för den pretention han nu hade på Kronooch Skattehemmanens skogar. I afseende på förhållandet med ofvannåtnnde 3:ne kronoparker, upplysa undersökningen och öfrigehandl ingar jemn val hufvudsakligen, att Maglehems Ohra, som år belägen, i mil nara Alun-Bruket och utgör en kronan tillhörig rymd af 1673 Tunnland 11 JLdelö kappland, egentligen varit till'skogsfång för Bruket begagnad: att af denna kronopark nu under Bruket egenteligen disponeras omkring r,000 Tunnland, hvilka, efter en i åldre tider skedd förbrukning af skogen, ånyo, genom Bruksegaren? försorg, inom de Stats-Utskottets Betänkanden. 1699 Sednaste förflutne 80 åren, blifvit försedd med flere betydlige planteringar, deraf en nu är beväxt med 336^ Tunneland reslig och frodig Bokskog, och en annan med ii6i Tunnland dels Bok och dels Sur-skog, till hvilka planteringars infredande och underhållande åtskillige angränsande Byar likväl bidragit.
Vi hafva icke längre sedan än förlidne gårdag sett upgifvas, huruledes en person blef för andra gången skjuten och illa skadad. Gr. Gyldenstolpe: Alt i denna fråga inblanda den om 7 * 100 Den 7 Juni e. m. lädare kommunikationer, synes mindre lämplig, serdeles om man vill besluta sig till en åtgärd, hvarigenom man borttager all möjlighet att förbättra kommunikationerna, hvartill nödvändigt fordras penningar, men del är just dessa penningar, som Gr. Björnstjerna och de med honörn liktänkande vilja borttaga ifrån postverket, för ali i stället skänka ål dem, som skulle begagna sig af dessa frimärken. Detta hör i min tanke icke bil, utan är en annan fråga, som icke utgör föremål för Bevilln.-Utsk:s åtgörande, ulan bör framställas i annan väg. Jag har egentligen begärt ordet i anledning af Frih. af Ugglas påstående, att R. St. vid förra riksdagen bestämt och yrkat ett medelporto. Jag medgifver del visserligen, men del var vilkorligt. För det första ville de hafva ett lågt medelporto, ej öfverstigande 4 sk. bko pr lod, och för det andra fastades dervid det vilkor, att det ieke fick kosta serdeles myckel för Statsverket. Det var under sådana vilkor, som R. St. af K. M. begärde ett förslag till sådant medelporto. Hade R. St. kunnat beräkna, ali en sådan förändring skulle kosta 100,000 R:dr b:ko om året, sä tror jag icke, alt den skrifvelsen vid föregtde riksdag hade blifvit beslutad. Annu mindre skäl synes mig vara alt bifalla den nu, då man har mycket mindre godt om penningar än vid föregtde riksdag. Jag tror således, alt man gör klokast för närvar:de, då tillgångarne icke medgifva dylika försöks anställande, att vidblifva det gamla, och att man upskjuter denna förbättring, på hvilken visserligen icke Statens väl pä något sätt är beroende, till en kommande lid, som då icke lärer blifva långte än till nästa riksdag eller lie år härefter. Jag fortfar i min anhållan om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
I-Iandarbetets VBnners arbeterskepris for t e t har sQsom erk8nnande a € 20-Ligt fortjanstfullt arbete tilldelats en a € foreningens skickliga viifverskor, 1 ' Iaizna Johansson. En juristfrfiga. Under det att deu a€ v&amp;r riksdag bifallna inotiomil ang %ende rBtt for lrvinna att svara och tala infor dornstol, a n erh&amp;llit Fangl. nzaj: ts sanktion, pBgk i andra lgnder en hiiftig strid for saimna mA1, och oherallt motes kvinnans striifvan att i detta afseende er11Alla lil~stallighet med mannen af motst %nd. - I Finland har senaten afslagit sakfiirarbitriidet froken Anna .i %kessons dispensansijkan att npptriida som rBtteg %ngsombud. I Frankrike har dess forsta kvinliga advokat, 1n: lle, Teame Chauvin, trots det att hon pB ett gliinsande satt forsvarade sin jwis doktors-at ' handling forviigrats ratt att aflagga advokateden. I Ryssland har froken Alexandroff kt ' vensti fQtt sin ansokan om att erh %lla ratt att ntijfva advokatyrket afslagen. - Den tyska tidskriEten * Die Frauenbeweg u n p, soln ined sekkannedom reclogijr for gBngen a % ofvanstbade lagsnaring i vart land snmt olnnilrnner froken Elsa Esohelsons kreerancle till juris doktor och utaiimnande till docent i civils&amp;tt, gar afven den reflexionen, att Sverige Br det forsta land i Europa, diir fragan om kvinaans riitt att b&amp;de studera och praktiskt utofva juristyrket pB ett tillfredsstiillande siitt b1i.fvil; ' lost.
Styrelsen att i underdånighet inkomma med uppgift på det belopp, som, utöfver berörde 4,000 R:dr årligen vore, enligt Styrelsens tanke, för ändamålet erforderligt; och har Styrelsen, till åtlydnad häraf, i underdånig skrifvelse den 2 påföljde Juli, efter att hafva i ämnet inhemtat yttrande af dess Byggnads-Kontor, anfört, att ofvannämnde medeltal af kostnaden frän och med år 1843 till och med år 1854, enligt Styrelsens förmenande, icke för framtiden blefve tillräckligt, af anledning dels att under nämnde tid flere länscelllängelser blifvit uppförda, för hvilka endast obetydligare underhållskostnader hittills i allmänhet kunnat ifrågakomma, hvaremot numera några af dessa fängelser, som varit begagnade omkring tio år, redan voro, och de öfriga, allt efter tiden för deras användande, blefve i behof af kostsammare reparationer, dels att cellfängelsernas konstruktion och bern lill II. St. N.o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. skaffenhet i öfrigt föranledde högre underhållskostnader, än de gamla länsfängelserna, i hvilket afseende särskildt blifvit anmärkt, att de för värmnings-apparaten i hvarje cellfängelse använda pannor, hvilkas anskaffningskostnad uppginge till minst 1,500 R:dr banko, icke kunde beräknas såsom brukbara längre tid än 10 å 12 år, dels ock att arbetslönerna och prisen å byggnads-materialier under sednare åren betydligt stigit; i betraktande af hvilket allt Styrelsen, med ledning jemväl af den utaf Styrelsens Byggnads-Kontor uppgjorda kalkyl ansett kostnadenj för underhåll af länsoch krono-fängelserna för det närvarande och för den närmaste framtiden icke kunna beräknas till lägre belopp än 9,000 R:dr banko årligen, hvilken summa likväl, då alla länen blefve försedda med cellfängelser, framdeles torde behöfva förökas.
Maj 1817, angående hvad iakttagas bör i anseende till Vexlar och Invisnmgar, ställde att betalas i Svenskt mynt för utländsk mans rakning, Kongl. B refvel den 5 November 1817 och Commerce-Collegu derpå grundade Kungörelse den 24 i samma månad, angående hvad boriakt tagas vid uppköp af Vexelbref genom syssloman, Kongl B refvel till Commerce-Collegium den 22 Mars 1821, angålen e för äring af Q $■ i of vanberör de Kongl. Förordning den 12 Juni 1816, samt Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828 angående rulta förståndet af de uti 4 och 5 §§. af sistnämnde Kongl. nefattade stadgande,/, än ock af den under den 20 Maj n83.5 utfärdade Lag för inrikes vexlar, antagas matte en så lydande 1 Kap. Om formen för Vexel. 1 §'
Säkraste medlet dertill är att Hof-Rätken förordnar Advscater. Det knnde dä i en framtid blifma möjligt att indraga onödiga Domstolar, men un är det omöjligt. Herr von Lokantz, Ifvar ^rostric 6abriel. Om man wille widkaga de strängaste författningar och till och med förbjuda hwar och en akt advocera, kan man likwäl derigenom aldrig hindra elaka menniffor alt upwigla rättegångar. Friherre 8tge1 von läolstein. Oin sädant ej kan hindras, kunna rättegängarne åtminstone mycket förminstkas. Zerx Grefwe» och LandtmarffalkcnJag tror ej att ben yltrade jarhagan genom Friherre 8tael8 försiag wore ashulpen. Jag fär derföre göra - 1822 -Den 28 November. ra Ri^derskapet och Adeln proposition om bifall lill Lag-Urskol^els urlakande. Ropades ett starkt Ja men ett Nej Herr forsten stolpe, Kristers, hemstälde om icke de strjdi«;a meningar kunde förenäs om Rid derjl'apek och Aocln beflöle att hos Konal. Maj:k göra underdånig anhållan, det täcktes Hans Maj:t befalla Hos Räiterne en större marsamher tvid fullmaglers utgifmande lill sädane personer, som bära sa rätt alt sära andras talan. Pä delta sätt trodde han all votering kunde undnstkas. Herr Grefwcu och LandtmarstalkenOm Herrarna bifalla Lag-Ulskolrels urlälaude uudwlkes äswen derigenom votering. Friherre Stael von wolstein. Om jag skulle gä ifra» mitt nrkande rörande Constiturorialer, kan jag ej ga ifrän hwad jag yrtrar i asteende pä den distinccion som blifwit aiord emellan T Ngsjlkrisware och dem som solja med Häradshöfdingar. Herr von lcksussvolkk. En sadan distinktion är i detta L gchuffoilels Utlåtande icke gjord.
St. nied förslag till ändring i Riksd.Ordn-.s 14 §, ang:de representationsrättighelen för Stockholms stad; N:o 28, med förslag, ang:de ändring i Riksd.Ordms 14 § med afseende å representationsrättighelen för Fahlu bergslag; N:o 20, med förslag om uteslutande ur 11 g Riksd.Ordn. af stadgandet, aug:de ofrälse valförrällate vid riksdagsmannaval för BondeSt.; N:o 30, med förslag om ändring i Riksd.Ordn. 26 §, ang:de ordningen för RiksSt:ns uppträdande å Rikssalen vid riksdags öppnande; Stats-Uts kottet: N:o 205, i anledu. af väckt motion om löneförbättring för Professorerne vid Lunds Universitet; N:o 206, i anledn. af väckt motion om anslag till nykterhetsskrifters utgifvande; N:o 207, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de ifrågasatt inlevererande lill Riksg.cont. af alla bevillningsmedel samt öfriga statsmedel; N:o 208, i anledn. af RiksSttns skiljaktiga beslut, ronde nedsättning utaf afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, Convoycommissariatets upplösning, samt nämnde fonds ingående till Riksg.- cout.; N:o 209, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:n 88, ang:de väckt fråga om f. d.
Man § Riksens Ständer välje vid hvarje Riksdag, genom slutna sedlar, hvart Stånd för sig, samfäldt och ej medelst Elektorer, sina Banko-fullmäktige, Tre af hvarje Stånd; afgörande röst. § Efter förenämnda grunder, så i afseende på valsätt, som tid, må vid alla Riksdagar, Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret af Riksens Ständer utses. § Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse och granska Stats-verkets, Bankens utstakade grunder. § 76. 65. Till Tryckfrihetens vård skola Riksens Ständer, vid hvarje Riksdag, som efter förrättade nya val först sammanträder, förordna Sex — röste samfält. Afgår under påstående Riksdag någon bland de Kommitterade, utse Riksens Ständer en annan Ledamot i hans ställe; sker det emellan Riksdagarne, välje de öfrige Kommitterade till det lediga rummet en behörig Man. 66. Riksens Ständer välje vid hvarje Riksdag, som efter förrättade nya val först sammanträder, för tre är, genom slutna sedlar, afgörande röst. 67. Efter förenämnda grunder, så i afseende på valsätt, som tid, må Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret af Riksens Ständer utses. Derjemte skola sig lämpligast finna, vid hvarje Lagtima Riksdag förordna om Revisorer, utstakade grunder. § 76 Konstitutions-Utskoltets Memorial M 2. 33 § 76. Allt hvad Riksens Ständer efter Allt hvad granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende pä det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, gransk ning af nija Ständer i samma mai vara granskning i samma mål vara tillä tillåten; ten; tillkommer. tillkommer. § 78. Beskylles Riks öfverlemnas. Beskylles Riksdagsman för någon grof missgerning, må dagsman under pågående Riksdag för milian ej i häkte kunna inmanas förrän, gon grof missgerning, efter anställd ransakning i thy stadgar. fall stadgar.
Banco-Fullmägtige hafva redan, medelst gjorde framställningar till Rikets Ständers Banco. Ut. af Banco-Fullmägtige. '10 Utskott åren 1818 och 1823, fästat uppmärksamhet derå, att, enär rättigheten för Banken, att såsom sin egendom behålla hvarje Guldeller Silfver-Pant som ej i behörig tid blifvit utlöst, är i äldre Författningar helt och hållit grundad på den förutsättning, att Banken skulle såsom Län utgifva. Pantens fulin värde, endast med afkortning till det belopp som motsvarar Ett års Ränta (se Kongl, Kungörelsen den xi jan. 1770, §. 6), men detta vilkor ingalunda är uppfyldt, genom de Lån i Bankens Sedlar som nu meddelas, äfven med de på sednare åren skedde förhöjningar i belänings-summan; så synes både af billigheten och Allmänna Lagen påkallas en sådan förändring härutinnan, 3tt förfallne Guldoch Silfver-Panter må blifva genom Auction föryttrade, och öfverskottet af Pantens varde, der något sådant uppstår, någon viss tid hållas Pant-ägaren tillhanda, §. 8- Enligt hvad Banco-FuIImägtiges Protocoll för d. 8 April 1824 omförmäler, framställdes uti ett Memorial från Bankens Commissariat, af den 24 Marti! nämnde år, huruledes det varit Allmänheten förunnadt att få Bankens under benämning af 4 procents Silfver-Sedlar, på viss tid af 5 eller 10 ar ställda Obligationer, lika med de på sex veckors uppsägning och obestämd förfallotid utfärdade gamla LäneBanco-Attesterne, när sorn helst omsatte, på det sätt, att nya Obligationen alltid erhållit sitt datum enligt förfallotiden, äfven örn denna termin redan förut tilländagått; hvarigenom alltså 50 Berättelse alitsa Räntan kommit Innehafvaren oafkortadt tillgodo, äfven för den mellantid som förflutit ifrån förfallodagen och tills omsättning blifvit verkställd.
Skrifvelse, N.O 367. hvarje panna och denna grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på pannerymden, så väl af Taxerings-Comiteerne och Kongl. Majrts Befallningshafvande, som af Kongl. Majrts och Rikets Stats-Contoir; dock må dere sålunda sammanslagna pannerymden aldrig öfverstiga det i 4 §. bestämda maximi-belopp. §• 10. Mantalsoch skatlskrifvare åligge det att, inom Januari månads utgång, enligt mantalsoch skatlskrifnings-handlingarne, socknevis upprätta förteckningar på alla dem, som sig till bränvinsbränning anmält; börande å dessa förteckningar utsättas, hvilka månader bränvinsbränning af livar och en utöfvas, äfvensom pannerymden och den dass, lill hvilken redskapen hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller anga. Dessa förteckningar insändas lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som ega att deraf lemna vederbörande del, för controll och eftersyn. Mantalsoch skaltskrifvare äro dessutom skyldige att, inom ofvan föreskrifne tid, tillställa vederbörande Kronobetjent samt de personer, åt hvilka Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppdragit försegling af bränvinsbrännings-redskap, enahanda förteckningar å alla dem, som inom socknen sig till bränvinsbränning anmält; och böra sistnämnde förteckningar i församlingens sockenstuga eller å annat lämpligt ställe anslås. §. 11.
Sedan qvantiketerne af det krut, som för Flottans Stationer och de till dem hörande sjöfästningar behöfwaS, af Kongl. Mast blifwit fastställda, samt upplyst blifwit, att dessa qvantiteter i de befintliga kruthusen för närwarande icke kunna rymmas, har Kongl. Mast anbefallt nödiga åtgärder för uppgörande af kostnadssörsiag och ritningar till nya kruthusbyggnader ä de ställen wid Stockholms och Götheborgs Stationer, som dertill kunde finnas lämpliga. Det wigtigaste af de sedan sista Riksdag företagna arbeten är Foi-tsattmndock onekligen fortsättningen af nya dockbyggnaden i Carlskrona. ÄbMnaSedan Kongl. Maj:t wid sista Riksmötet fästac uppmärksamheten pä den stora besparing, som skulle uppkomma derigenom, att tillfälle bereddes till uppläggande ur sjön uti torra förwaringsrum af flera krigsskepp, än hwad de uri Carlskrona redan befintliga tre dockor medgifwa, samt öfwerlemnat uppgjorda kostnadssörsiag till fullbordande af de twä derstädes äterstäende konservations-dockor och till anläggande af twä bassiirer, inrymmande hwardera tre skepp; samt Rikets Ständer i anledning deraf anwifat ett extra Stats-anflag af 133,333 RDr 16 sk. att med 33,333 Rwr 16 sk. om äret under loppet af fyra är mgä, fastställdes den byggnadsplan, hwarefter arbetet skulle företagas, hwarförman wifia stadgande» meddelades i afseende pä kronoarbetskarlarnes anwändande derwid; och i sammanhang härmed förordnade Kongl. Mast äfwen om fjerde och femte Sednast? tiders »apff»- »inqar,röran de sjöwapnet. dockornas ucwidgning, sä att de kunde inrymma linieskepp och större ångfartyg. Detta arbete har med nit och kraft pästyndats och nied all den hushållning, som warit möjlig, fortsatts.