Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständers Utskott, som omförmälas uti “28—56 §§ Riksdags-Ordningen och inhemtades deraf, att följande blifvit till Ledamöter i besagde Utskott utsedde, nemligen uti Konstitutions-Utskottet. Biskop Butsch. Biskop Fahlcrantz, Professor Lindgren, Kongl. Hofpredikanteu Wensioe, Professor Selander, Prosten Lagergren. Stats-Utskottet. Biskop Thomander, Prosten Schram, Professor Carlsson, Prosten Arosenius, Doktor Gumcelius, Prosten Tellbom, Prosten Melander, Prosten Berlin, Kontrakts-Prosten Holmberg. BevillningsUtskottet. Domprosten Knös, Komminister Beckman, Prosten Wåhlander, Posten Carlander, Prosten Gellerstedt, Kontrakts-Prosten Tegnér, Professor Agardh, Prosten Mellqvist, Prosten Melén, Kontrakts-Prosten Malmstedt, Doktor Säve, Prosten Söderberg. Vrot.-Utdrag den 30 Oktober 1856. Banko-Utskottet. Biskop Bergman, Doktor Björkman, Kongl. Hofpredikanten Nordlund, Riks-Arluvarien Nordström, Domprosten Widebeck, Prosten Eurén, Doktor Norström, Kontrakts-Prosten Almqvist, Doktor Sandberg. \ N Lag-Utskottet. Vice Talman, Biskop Annerstedt, Domprosten Björling, Domprosten Bring, Prosten Ljungdahl. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Biskop Björck, Kontrakts-Prosten Landgren, Lektor Sondén, Kontrakts-Prosten Rundgren, Kontrakts-Prosten Emanuelsson, Prosten Collén, Prosten Frimansson, Prosten Stahl, Prosten Ljunggren, Prosten Millén, Doktor Nordlander, Prosten Gahne, samt ExpeditionsUtskottet. Kyrkoherden Otterström, Kyrkoherden Schönbeck, Kyrkoherden Sundberg.
Jag har, såsom jag förut förklarat, icke upträdt för att försvara läsarne, men den anmärkn. torde billigt kunna göras att äfven andra än läsare kunna stjäla skuldsedlar, och då vi se uti tidningarne huru stölder och brott dagligen föröfvas, tyckes detta förhållande i sanning icke bära något serdeles gynsamt vittnesbörd om Statskyrkans nit och verksamhet. Jag tror att man i allmänhet är temligen sträng emot det folk, som kallas läsare, och Hr Tham har nyss förklarat att han icke älskar dessa läsare, utan fastmer af Evangelisk kärlek deni förföljer. Jag frågar nu, om det väl är Evangelisk kärlek att förfölja någon menniska för trons skuld, och minst af alla borde väl den, som utgifver sig för Evangelisk prest, en sådan förföljelse utöfva. Derföre vill jag ock tro, att Hr Tham icke af hjertat menat hvad han sade. Jag förbigår allt hvad man yttrat om det andliga högmod, som skulle vara läsarne förbehållet, men jag tror dock att man kan finna detta högmod hos andra än läsare. Till Hr Gr. Löwenhjelm får jag aflägga min tacksamhet för den mildhet, hvarmed han bedömt mig personligen samt den foglighet i upfattningen af den sak jag förfäktar. För öfrigt yttrade Hr G:n, att han ville blifva vid sina fäders tro; jag skulle dock framför allt önska, att Hr Gr:n ville blifva vid tron på Jesum Christum, som offrat sitt lif för vara synder. Frih. Stjernstedt har uptagit mitt yttrande, att de Symboliska böckerna här i Sverige falskeligen uttydas; jag har sagt detta och jag förblifver dervid, ty allt påfligt tyranni, all förföljelse i trossaker är i de Symboliska böckerna uttryckligen förbjudet. Frih. Stjernstedt båticke eller förgätit min person, utan han har påstått, att jag skulle gifva mig ut för att framför andra ega ett sannt kristligt sinne.
Län motion, om afsättande af en fond till understöd och lån för större nödiga vattenafledningar; N:o 162, i anledning af vackt fråga, om användande af den genom Talmans-talflarnes indragning uppkomne besparing till understöd vid utflyttningar; N:o i63, i fråga om låne-understöd till staden Falkenberg; N:o 164, i anledning af väckt fråga, om eLt räntefritt lån för fiskeri erne i Bohusländska Skärgården; N:o i65, i fråga om ersättning till städernes Borgerskap, då de till besigtningar m. m. för Kronans räkning blifva kallade; N:o 168, i anledning af de Berättelser, som Rikets Ständers till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende och granskning åren j83o och i832 församlade Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium ställde fonder och medel; N:o 169, angående den innevarande Riksdag verkställda Revision af de under Kongl, Majrts och Rikets Commerce-Collegium ställde fonder och medel. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln nedannämnde den 3o sistlidne Junii e. m. på bordet lagde Betänkanden från Allmänna Besvärs« och Occonomie-Vtskottet nemligen: j\:o 76, i anledning af väckt fråga, om rättighet till enkel tjenstårsberäkning för Prestman, som till Lärare vid Lancaster-Skola antages; N:o 77, i anledning af väckta motioner, om ändring af 2 §. 1 Art, och j6 §. 2 Art. uti Kongl, Förordningen den 16 Maji 1827, angående Lotsoch Båk-inrättningen i Riket; N:o 78, i anledning af väckt motion, angående afskaffände af den i 2 Art. 9 §. af Kongl. Reglementet för Skeppsmätning den 9 Maji 1822 föreskrifne controlmätning af fartyg; JX:o 79, i anledning af väckta motioner, om nedsättning af de afgif - Prat.
Dessa händelser, till och med den brasilianska revolutionen, hafva alla varit af fredligt kulturbringande art. Aret 1789 företedde den börjande stora öfversvämningen, den » déluge », hvars ankomst » après noos » redan Ludvig XY anade; under de följande åren steg öfversvämningen än högre och blef allt mer förödande. Året 1889 framvisar däremot bilden af den skimrande regnbågen, som lyste på himmelen helt visst som erinring om den stora nederbörd som varit; huruvida den tillika enligt naturlagarne innebär något löfte att » ingen syndaflod mer skulle komma öfver jorden », derom tvifla visserligen fri-t&amp;nkarne, och hvad angår revolutionär öfversvämning, synes jo den brasilianska revolutionen vilja gifva dem rätt. Först riktar sig blicken då sjelfmant, utau hänsyn till kronologisk ordning, mot färgspelets mest glänsande ljus-Vr Dapens Krönika. Den 5 maj öppnades med imponerande prakt och ståt den stora verldsutställningen i Paris. Man hade på förhand fruktat att här skulle firas någon extra eklatant revolutionsfest, och derför hade de högmonarkiska rikena, med Tyskland i spetsen (och Sverige efterst) afbållit sig från officielt deltagande i utställningen. Tant pis pour eux, såsom de sedan erforo då de efteråt till någon del ville vara med, men ej kunde få det. Men man dröjde ej längre vid syndaflodshistorien, utan hade skridit fram till den därpå följande berättelsen om » Babels torn », hvilket nu blifvit uppfördt med större framgång än det gamla och utan » för-bistring », huru mycket än en sådan förespåddes och väntades. Kring det väldiga Eiffeltornets fot höllo nu glada människoskaror från alla verldsdelar industriens förbrödrings-högtid på det vida fält där flere af revolutionens stormigaste uppträden egt rum. » Men Sverige, Sverige, — Sverige dröjer än », klagade den under året aflidne skalden Fredin vid den hyllningsfest, som här den 5 maj under Hedlunds presidium gafs åt revolutionsminnet.
Litet, m e n godt i alla händelser » » Söta Henrik, prata för all del inte så fasligt mycket dumheter, » säger lilla nåden, » utan släpp mig o c h låt mig gå o c h väcka mamma, så att du får hälsa på henne » » A h — låt du faster sof va, » svarar han respektvidrigt, » det är dig visiten gäller » » Jaså. Nå, jag må då säga! Visittiden är då synnerligen lämplig! Men på Karlberg lär man inte ge lektioner i savoir vivre, o c h herr löjtnanten gjorde mig sig högst förbunden o m » » Så, så, lilla kusin Elsa, » säger han o c h leder henne fram till soffan och slår sig ned bredvid, och snart har skön Elsa glömt stök o c h bråk o c h flyttning o c h allt det där, o c h det oaktadt det är årets värsta dag — den första oktober. Så fort de fått den nya våningen i ordning, lär förlofningen skola eklateras. L å t o m oss hoppas, att första oktober, denna fasans dag, för ung Henrik o c h skön Elsa må blifva den allra härligaste af årets alla mulna eller klara dagar. Ur en skiftesrik, lefnadssaga. Allehanda. Har ni en dot er eller son, så erbjudes eder i dag, ärade läsarinna, ett enastående tillfälle att för en mycket ringa uppoffring göra dem en stor glädje. För att göra Kamraten, illustrerad tidning för ket skedde på den då i L o n d o n b o e n d e grefve Sten Lewenhaupts utlånta pass. Sueriges ungdom, känd och skattad i ännu vidare kretsar bland den publik, för hvilken den är af sedd, har redaktionen anordnat detta års sista kvartal till ett profkvartal, som erhålles för det nedsatta, oerhördt låga priset af (Efter II. Regnaults oljefärgztafla i Louvren.) Det skall alltid blifva Kamändock just ingenting! D e t gällde n u för sterländsk anda, på samma gång den vill vara h ä r finna p l a t s. D e öfdet lilla prenumerationspriset. Den tid, s o m nu följde, var grefven o c h grefvinnan Barcks mest lysande.
Styrelsen och enskilda af ett stort och väsendtligt inflytande på en mängd ceconomiska åtgärder; och som den tidpunkten synes vara inne, då dessa chartor utan en alltför stor kostnad skulle genom Landtmätericontls försorg kunna upprättas, kan jag icke neka, att det varit mig oväntadt, att motionen blifvit afslagen på 3:ne skäl, af hvilket intetdera synes vara rätt väi grundadt. Jag bsgär dock icke Den 2 Juni e. m. 99 återremiss, utan får blott beklaga, att Utsi. funnit motionen af en så underordnad beskaffenhet, att Uen icke förtjent något afseende. De flesta andra stater använda årligen stora summor på landets bättre kännedom, emedan denna kännedom utgör grundvilkoret för administrationens säkra gång och folkets stigande välstånd. Denna sanning är för påtaglig för att kunna förbises, och således är jag viss om, att någon kommande chef för landtmäterict blir lyckligare, än jag har varit, när lian vänder sig till R. II. St. med begäran om ett modikt anslag till eli nyttigt och behöfligt ändamål. Hvad jag dock skulle vilja bestrida honom är större håg att gagna än det, som lifvat mig vid ifrågavär. vördsamma motion, StatsUtsk:s utlåt. N:o 108 blcf af R. o. Ad. bifallet. Till pröfning företogs StatsUtsk:s d. 28 sisth Maj på bordet lagda utlåt. N:o 10g öfver väckt motion om anslag af statsmedlen, att användas till pris vid ailm. taflingsöfningar. Gr. von Fersen, Hans: Då detta betänk, omfattar en af mig väckt motion, täcktes R. o. Ad. ursägta, att jag med några ord upptager Utskrs framställning. Om Utsk. vid sitt afstyrkande sagt endast de få orden, att dessa 7,200 r:dr icke finnas att tillgå i följd af andra för staten nödiga utgifter, hade jag ej höjt min röst emot betänk.; men bitsk, har ingått i en vederläggning samt ansett mitt förslag i vissa fall vara olämpligt, och det är derföre, som jag.önskar besvara Utskrs framställning.
Af deras tillkommande yrke, (båda Fideikommissarierna skulle nämligen blifva militärer) hade Magnus åter uppfattat en annan sida än hans kusin. Älskande slagsmål, buller och oroligheter, hade Magnus hemma varit beryktad såsom en väldig slagskämpe särdeles mot sina yngre syskon. På Högesta var ingen annan att slåss med än Gösta. – Men Gösta ville icke . Uppenbart krig – det veta större makter än begge fiendtliga pojkarna på Högesta – är icke alltid så lätt att åstadkomma. Sedan Gösta med köld, att icke säga förakt, undfångit flera ganska tydliga proklamationer, beslöt Magnus slutligen och oåterkalleligt att kriget skulle begynnas. I följd häraf ställde han sig en dag midt i vägen för Gösta, som tänkte sig in till Elin. En bok Gösta hade i handen slogs föraktligt på golfvet. Utan att vidare tyda detta Manuskript 3, tog Gösta upp boken och ämnade helt lugnt fortsätta sig gång. För andra gången slängdes boken på golfvet. Gösta tog åter upp den. ”Hvad vill Baron H?” frågade han kallt, i det han å nyo sökte att komma förbi honom. Baron H. ville först och främst stå der han stod, och sedan icke heta Baron. Hvad det förra beträffade, menade Gösta att Baron H. rätt väl kunde få sin vilja med, så snart han blott släppt honom förbi; för öfrigt, när Baron H. fritt fick gifva Gösta hvad namn honom behagade, ville Gösta äfven begagna samma rättighet tillbaka. Baron H. ej nöjd härmed, öfverföll Gösta med allahanda oqvädingsord. (Ett eget sätt att proponera Du.)
Att, såsom Herr Almgrens motion vidare innehåller, i sammanhang med förbudens borttagande tillika besluta, det de tullbestämmelser, som i stället varda stadgade, skola oförändrade bibehållas under en tidrymd af minst 10 år, skulle, med afseende å de förändringar, hvarje lands industriella riktning och behof måste vara underkastade, lika litet innebära någon fördel för det allmänna, som det kunde inskränka Rikets Ständers i grundlagarna förbehållna rätt att vid hvarje riksdag besluta den bevillning, de vilja sig åtaga, oberäknadt det misstroende till kommande Ständers oväld och urskiljning, hvarom ett sådant beslut skulle bära vittne. På dessa grunder och då utskottet hoppas att i det följande och vid handläggningen af inkomna motioner, angående öfriga i lull-Iagstiftningen ingående författningar, kunna föreslå sådana kontroller, att blifvande tullafgifter komma att behörigen erläggas, anser utskottet sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, utan afseende å hvad Herrar Wahlgrens och Regnstrands motioner och åtskilliga här förut omförmälda yttranden, angående vidblifvande af nu gällande prohibitiva tullbestämmelser, innehålla, i allmänhet godkänna de grundsatser, hvarpå Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflätna nådiga förslag till ny tulltaxa är bygdt. Öfver det af Kongl. Maj:t, med afvikande från nämnde grundsatser, fattade beslut i afseende å förbudets bibehållande mot införsel af tackoch ballastjern samt mot utförsel deraf och af dermed likartade artiklar samt af malm, rå och osmält, ej specificerad, vill utskottet, i den ordning, dessa artiklar i taxeförslaget finnas upptagna, afgifva yttrande. Emot Kongl. Maj:ts förslag att ur taxan utesluta tullvärdeskolumnen hafva flere ledamöter af hedervärda bondeståndet gjort erinran; och ehuru utskottet fullkomligt delar den i Kongl.
M. af det nya reglementet för Riksgäldskontoret; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Mern. N:o 132, ang:de särskildt arfvode åt en extra ordinarie kanslist; samt Exped.-Utsk:ts Mem:r: N:o 16, ang:de anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden vid Utskits kansli; N:o 17, ang:de rättighet för Utskrts kanslipersonal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter riksdagens slut; och N:o 18, ang:de acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af bihanget till Riks-Ståndens protokoll. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. 392 Den 6 December. Söndagen den 6 December 1863. Plenum kl. 6 e. m. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts d. 5 dennes bordlagde Mem:r: N:o 247, med förslag till en § i det nya reglementet för Riksgäldskontoret; och N:o 248, aug:de öfverlemnandet till K. M. af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 5 dennes bordlagde Mern. N:o 132, ang:de särskildt arfvode åt en extra ordinarie kanslist. Föredrogos och biföllos Exped.-Utsk:ts den 5 dennes bordlagde Mem:r: N:o 16, ang:de anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden vid Ulsk:ts kansli; N:o 17, ang:de rättighet för Utskits kansli-personal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter riksdagens slut; och N:o 18, ang:de acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll. Justerades 3 prot.-utdrag för dagens plenum. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \7 e. m.
Banco Ut» 122 Dm i Dcccinbev slottet bör, om Det blott ffnlle gsra^afseende pä nöd» wändigheken ark snarare minska än öka den utelöpande Sedelstocken, cj lämna obemäldt, art deri en berydelig swarighct möter för Utffottck, att tillstyrka ett bifall. Det är endast dä Riksens Ständer redan bcsiurit, alt detta NikSnyttiga werk skall utföras, och dä i Rikets närwarande belägenhet, andra unvigac, än den Kongl. Majni Dcsi nädiga proposition sörcstagir, swärlrgcn kunna Ulsinnas, Banco-Urborr?! tror sig kunna förklara det Riksens Ständer, utan någon olägenhet för BancoWecker, som ännu kan förutses, eller i något afseende kan wara swarande emot den nytta, hela Lander as Canal-Weckel bör komma att skörda, kunna befalla Banque», att lämna det äskade biträder. Banco-Utskottet erkänner, art i den mohn hela Landers iilla än gar, genom en befordrad odling, såsom en följd af Canal Wecker tillwäpa, skall a swen B an, qnen deraf winna större säkerhet för Desi inkomster af Staten; för möjligheten för Private, arr emot Ban« qnen upsylla sine förbindelser, och för utsigten, E se sine förskott till Riks Discont-Weckel, uran afkorrrning och rubbning af enskildes »välfärd gäldade. Ut, skottet dör aswen anföra, att dä del asra de förskottet till Canal-Werket, succctzivt bör utgå, har redan innan det humiiis Utbetalas, en wida större summa af de nu utelöpande Sedlar, genom Banquens inkomster af Staten och Discont Werket inflmir, sä alt egente, ligen ingen ny ökning af Sedelstocken deraf bkefrve en följd.
Ridder,kapel och Adeln till alla delar Allmänna Be swär§- och Ekonomie-Utffotttts den ,5 sistledne Maji pä bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl, Majus Nådiga Proposition, angående Beklädnaden för Extrq Roteringsmanssapet; i anledning hwaraf ät Stats-Utskottet ssulle uppdragas, atf färesta nödiga mede! till bestridande af ersättning för dem sorn redan med capetter försedt det uppfatta Roseringstnanffapet, hwilken lämpeligast torde kunna beräkvas efter Kongl. Krigs-Collegii för sistledne ar g Kapotter faststälde pris. Vt suprs. Ox ?rotocollc>^ VLilverstolpe^ Utdrag af prstsoollet, hället hos Häglof?, R dderfkavet och Adeln, wrd Urtima R:kZ dagen L Orebro den 2z Maji 18^. S. D^ sier förnyad föredragning afLag-Utffotttts den 1^ sistledne Maji pä bordet lagde Memorial, rörande olss:stige puncter i Justitie-Ombudsmannens Niksdagsbexättelse, hwilka Utskottet ansett »eke kill desi upptagande höra, beflöt Häglofl. Ridderskapet och Adeln, i likhet med hwad dek Hedcrrvärda Bonde-Scandet uti Protocolis-Utdrag af den r; dennes sig yttrat: 1:0 Att den första fragan, rörande siagafgiftcn wjd Auctioner, bör till Allmanpq ^eswärsoch Emmis-Wotter sssniitkeraA Den 2z Maji. zn 2:0 Att den andra fragan, rörande lösen för gravationsbewis, bör af Lag-Utskottet widare utreredaS och derför till samma Utffotc äterförwisas, och Z-.o Att den sista om Konungens rätt att göra nåd, enligt förut sted Remisi af Constitutions-Utskottet bör behandlas. Vr supra. Ox krotocollo, H.. 6. Silverstolpe.
Då det likväl lärer vara otvifvelaktig^ att samma vinst blifver högst olika för olika bruk och att, vid många, den föreskrifna minimi-beräkningen deraf enligt räkenskaperna är för hög, samt enär det icke är förenadt med betydliga svårigheter för en Taxerings-kommitté, att af tillgänglige eller infordrande kalkyler bedömma den behållna vinsten af hvarje braks-tillverkning, hvarigenom, om, på sätt hr Berger uti ingifven motion yrkat, nedsättning i minimibestäminelsen af vinsten sker, förlust för det allmänna icke kan uppkomma, har jag Bi A. (ill fl. St. Prot. 1850 f 1851. 5 Sami. i Afd. 3 Bält. .4 26 Bevillnings-Vlskotlets Betänkande, iV.o 4. ansett hr Bergers motion så vida förtjent af afseende, att berörde minimi-vinst bör bestämmas tili x!j.del i stället för f:del. § 81. Den förändring Utskottet i denna § föreslagit eller att vid uppkommande lika röster emellan taxeringsman den mening bör gälla, som länder till kronans förmån, har jag icke kunnat biträda. Eit slikt stadgande har uti äldre Bevillnings-förordningar väl funnits, men ganska välbetänkt blifvit borttaget. För kronan eller staten synes det nemligen ej böra medföra någon förlust, om, i så beskaffade fall, den skattskyldige endast påföres den lägre afgiften, eller, hvad som är detsamma, den mening blefve gällande, som länder till den skattskyldiges förmån, i enlighet med hvad som nu finnes föreskrifvet. Rättelse kan, om den är af behofvef påkallad, i sådan händelse lätt meddelas af Pröfnings-kommitté. Att deremot gilla den föreslagna redaktionen af § förutsätter den åsiglen, att personer, sorn vilja påföra en högre skatt, alltid ledas af rättvisare och skäligare grunder, än de sorn uttala sig för en lägre taxering och det lärer väl icke få antagas.
St:s beslut qvarstår, sådant det blifvit fattadt enligt ”prot.utdrag af d. 25 Nov. förl. år — alltså — och enär Vällofl. ”BorgareShs beslut rörde den Bankodiskonten anslagna fond af ”500,000 rdr för lån på aktier och dokumenter; alt dermed må ”förhållas hädanefter som hittills — hufvudsakligen, nemi. att ”fonden skulle förblifva såsom hittils för sig afskild, alldeles ”instämmer med Högv. PresteShs åsigt och således 2:ne Stånd stan”nat mot 2:ne öfver förslaget om denna fonds sammanslående med ”de upplånade medlen, kommer följaktligen berörde fråga, hvarom ”särskildt afgörande icke ovilkorligen fordras, att jemlikt Riksdags”Ördn:s 75 § förfalla.” Nu återstår att bedöma huruvida denna fråga kan förfalla eller icke. Då öfvergår jag till nu gällande Banko-reglemente, art. om låne-rörelsen, (som börjar pag. 114). Den börjar med Bankens lånerörelse, och afhandlar pag. 132, utlåning mot inteckning i fast egendom, men jag öfvergår genast till § 181, hvarigenom jag just kommer till det yttrandet, i afseende på fastighetsbelåningen, der mom. 1 lyder sålunda: ”Circulationscapitalet, emot inteckning i fast egendom, bestämmes till en summa af 6,500.000 r:dr b:co, deruti inberåknadt beloppet af de från Banken utgifne ännu oguldne lån, emot återbetalningsskyldigbet i silfver, hvilka följaktligen, i man, som de inflyta, tiil denna lånefond ingå”. Der står ingen slags inr skränkning. Nu öfvergår jag till slutet af Banko-reglementet (pag. 191), som lyder sålunda: ”Sedan BankoUtsk., likmätigt 8 § i den för 6 H. 9 130 Den 14 Jnni. Utsk., gällande instruktion på grund af R. St:s och Utsk:s, under riksdagens lopp fattade beslut, samt i noggrann öfverensstämmelse med de i lagen för R.
Carl Gustafs stads gevärs-faktori förvaltning, och blefvo slut - — 24 — ligen år 1833, jemlikt Kongl, brefvet den 2 Mars samma år, från bemälde Direktion åter öfverlemnade till Kollegium, då behållningen deraf utgjorde 877 R:dr 13 sk. 9 rst. Å dessa medel hafva genom särskilda Kongl, förordnanden följande anslag blifvit beviljade såsom löne-bidrag åt åtskillige tjenstemän i Eskilstuna fristad, nemligen, genom Kongl, brefvet af den 14 Augusti 1816, till Stadsläkaren derstädes för sjukvården af Carl Gustafs stads gevärsfaktoris arbetare jemte vården af fristadens sjuke, fyllnaden i beloppet af provincial-läkare-lön, då uppgående till 340 R:dr samt 37 tunnor spanmål; genom Kongl, brefvet den 26 Oktober 1827, till en skollärare för undervisnings bestridande i fristaden, 66 R:dr 32 sk.; genom Kongl, brefvet den 2 Mars 1833, till lönefyllnad åt Borgmästaren i Eskilstuna, som, efter den år 1832 anbefallda förening af Eskilstuna så kallade gamla stad och Eskilstuna fristad under samma styrelse och gemensam benämning af Eskilstuna fristad, fick tillsynen öfver fristaden åt sig uppdragen, beloppet af den åt Ordningsmannen derstädes förut anslagna lön, 250 R:dr; genom Kongl, brefvet den 29 September 1841, till löneförbättring åt Borgmästaren, 33 R:dr 16 sk., och genom Kongl, brefvet den 28 Maj 1856, förhöjning till 500 R:dr af den Stadsläkaren, jemlikt Kongl, brefvet den 14 Augusti 1816, tillagda lön; utgörande således de för närvarande å extra licent-medlen anvisade lönebelopp: för Borgmästaren i Eskilstuna 583 R:dr 16 sk., för Stadsläkaren 500 R:dr och för en skollärare 66 R:dr 32 sk., eller en sammanräknad summa af 1,150 R:dr årligen.