Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o ii. Sedan Stats-rådet och Högsta Domstolen häröfver blifvit hörde, har Kongl. Maj:t tagit Rikets Ständers nämnda förslag i öfvervägande och dervid funnit, att då de bestämmelser, hvilka nu i 20 Kap. 2 § Byggninga-Balken förefmnas i afseende på kyrkoherdens och församlingens ömsesidiga skyldigheter vid underhållandet af de så kallade laga husen a prestebord, innefatta endast de allmänna grunder, efter hvilka en sådan skyldighet skall mätas, Rikets Ständers förslag deremot åsyftar ett omständligt uppräknande af alla de särskilda fall, hvilka vid tillämpning af dessa grun der kunna uppkomma, men att samma förslag, i stället att afhjelpa de brister, det gällande stadgandet må hafva och deråt bereda större tydlighet, utan tvifvel skulle gifva anledning till vida större stridigheter än nu, då, om än sådana stundom ej uteblifva, dock i allmänhet billighet och ömsesidiga medgifvanden ligga till grund för hvad som beslutes och verkställes. I betraktande häraf, och då derjemte förekommer, att förslaget, ehuru det afser en förklaring af hvad nu är stadgadt, i flera delar måste, på sätt anmärkt blifvit, anses innefatta en verklig förändring af den gällande lagen, och följaktligen ej kan såsom förklaring af lag med verkan äfven på förhållanden, som uppstått före utfärdandet antagas, har Kongl. Majit funnit sig föranlåten vägra sanktion å ifrågavarande förslag. Rikets Ständer hafva vidare i underdånig skrifvelse den 29 November 1854 anmält alt de, för att förekomma den alltför inskränkta tolkning, som vid tillämpning af förordningen den 19 Augusti 1845, angående ansvar å den, som skadar annan med iifsfarligt vapen hos åtskilliga domstolar skall hafva egt rum i så måtto, att till lifsfarliga vapen endast blifvit hänförda vapen i egentlig mening, såsom skjut-, huggoch stickvapen, för sin del beslutat en författning, hvarigenom förklarades, att nyssnämnde förordning skall tillämpas då någon, oträngd, i vredesmode, skadar annan med verktyg eller annat tillhygge af den beskaffenhet, att ett våldsamt bruk deraf pröfvas vara för lilvet vådligt. Kongl.
JYs 48, i anledn. af två Stånds återremiss af Mern. JU 40, innehållande förslag till ändringar i 5G:te och 81 :sla §§:ne Reger:s Formen samt 29:de §:n l:sta mom. Riksdags-Ordn:n, rör.de behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne; och JU 49, i anledn. af PresteSt:s återremiss af Mern. JVs 41, innehållande voter:s-propos:r, ronde det i Mem:n N:ris 11 och 31 afgifna förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Grundlagarne, i afseende på en del Regerings-ärenden. Sep t emliee. m. 63 Föredrogos, meD bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StalsUlskis den 13 dennes e. m. på bordet lagde Betänk, och Utlåtm: JM 272, ang:de medels uplåning genom utgifvande af fonderade Slats-obligationer; JU 273, i anledn. af K. Propos., i fråga om Statens medverkan för jernvägars anläggning, jemte väckte motioner, ang:de sältet för dylika anläggningars åstadkommande; samt JM 274, i anledn. af väckte motioner om Slats-bidrag för jernvägs-anläggningar. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att i gårdagens Talmans-conference öfverläggning egt rum om någon dag, då Talmannen kunde föreslå RiksSt:n att samtidigt företaga till afgörande de 3 från StatsUtsk. inkomne mål, hvilka nu sednast blifvit af R. o. Ad. ånyo bordlagde, samt att Talmännen öfverenskomma att hemställa, det RiksStm måtte till afgörande företaga StatsUtsk:s Betänk. JU 272 nästa Onsdag och samma Ulsk:s Utlåtm N:ris 273 och 274 i näst derefter inträffande plenum. R. o.
— Likaledes för detta regemente skulle en förhöjning i nu enligt stat utgående anslag af 1,500 rdr till kokinrättningskostnader ega rum med 500 rdr, hvarigenom det kontanta anslaget för regementet, nu utgörande 144,622 rdr 70 öre, blefve 145,122 rdr 70 öre. Andra Lifgardet. —• Äfven för detta regemente har ofvan blifvit begärdt ett med 250 rdr ökadt anslag til kokinrättningskostnader, så att detta, i stället för 2,250 Bil. till R. St. N:o 5 a. lill Kongl. Majli? Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverkef 1865. rdr, koinme att utgöra 2,500 rdr. Det kontanta statsanslaget för regementet, nu 144,787 rdr 70 öre, skulle dä uppgå till 145,037 rdr 70 öre. Aflöningsför Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen. — Då, sedan aflöningen för Verk täjningjör en mästaren ä Svea Artilleri-regementes Tygstat vid 1856—1858 års riksdag bestämdes till 1000
RancoFUiskpltets betänkande n. 2:o Rikets Ständers Revisorers meddeldte. förklarande (1820 års Rev. Ber. 2 Afd, 6 J.), litt sädane Odlings Län a hvilka föreskri/ven, afbetalning eller Ror gens*förnyelse ej inom utsatt tid yerksfälles, böra enligt 1819 ars-Kungörelse genast till hela beloppet indrifvas, kvar utan undan. tåg tjenat Banco-Eörvaltningen till efterrättelse, ifrån den tid Kongl. Majus Nådiga förklaring af den 15 Dec. *830, angående förfallotidens beräknande, emanerade. BancoIJtskottet tillstyrker att för Låne-bevakningen enahanda grunder ma framgent blifva bibehåll ne ; dock med hemställan v att■ Rikets Ständer ma stadga . det G alde när er för OdlingsLån böra, i likhet med Fastighets-Läntagare, dessförinnan änmanas, 3:0 I öfverensstämmelse med hvad 8 §\ Uti 1822 års Revisions-Berättelse innehåller, och såsom en utväg at,t förekomma så väl förluster af en forcerad indrifning, sorn att Odlings-företag, hvartill Lån blifvit beviljadR skulle ofullbordadt afstadna, finner Banco-Utskottet, i öfverensstämmelse med Herrar Revisorers yttrade tanka, skäligt tillstyrka, att då annan Person visar sig vara innehafvare af en Odlingslägenhet med samma dispositionseller egun-, derätt sorn Förste Låntagaren vid Lånets ingifvande, innehaft, och vill ikläda sig dess ingängne förbindeln. $er, samt Jöreter sådan säkerhet sorn nu gällande, eller framdeles blifvande Författningar för eski ifva. OdlingsTurn; och sådant utan hinder af den förres lillgfven*. t 6o jQiinco.Utskollets Betänkande^ tyrs ädngalagde försumlighet Uti sine skyldigheters fullgörande. Stockholm ilen so Martil x8aj.
KrigsCollegium förena sig i den tankan, att de af Presidenten i sistnämnde Collegium på lön innehafvande f. d. Öfverstens vid Adelsfaneregementet boställen borde, i fråga om deltagande t extra roteringen, behandlas lika med regementsofficerarea boställen i allmänhet, sorn uti 1811 års lnstruction Adelsfane regement 872 Besv• och Ekon, XJtsk, Betdnkcinden, tets boställen äro uttryckligen nämnde såsom roteskyldige, och Riksens Ständer, uti deras underdåniga Skrifvelse d. 8 Aug, 1815, icke gifvit anledning till någon förändring deruti. — Slutligen har Collegium yttrat, att, så vidt Collegium hade sig bekant, ej å andra ställen, aa i Bergslagerns a£ ÖreBro Län, aftal blifvit träffade, om utgörande af vissa afgifter, mot befrielse från skyldigheten att uppsätta extra roteringsmanskap; Och, som desamma skola tillkommit, icke i anledning af någon från regeringens sida emanerad proposition, utan i följd a£ Bergslagslnnevånarnes eget erbjudande, har Collegium ansett helgden af ingångne Contracter fordra deras fortfarande, men likväl hemställt, att, då berörde afgifter skola utgå till olika belopp, desamma öfver allt måtte bringas till likhet och nedsättas till den summa, som är minst, äfvensom Collegium förklarat, att, i händelse äfven å andra orter dylika aftal skulle vara träffade, Collegium funnit sig icke heller kunna tillstyrka desammas upphäfvande; hafvande jemnväl Kongl. CammarCollegium, i enlighet med dess afgifne förslag och Utlåtande, författat och till Kongl, Majit insände särskildt project till Instruction för extra roteringsjemnknings-förrättningarne. Sedan detta Kongl. Krigsoch Camtnar-Collegiums skiljaktiga Betänkande, d. 19 Jan. iö2o} till Kongl. Majit inkommit* Besv. och Ekon, Viik.
Dä offentliga utlåningsanstalter meddela sådana förord, att den skyldige kan efter behag under en viss tidrymd fullgöra eller icke fullgöra betalning, huru vill man då uti enskilda penninge-lransaktioner införa den bestämdhet, som betingar rörelsens säkra och jemna gång. Gerna må man bibehålla dessa påminnelser, denna anståndstid för personer, som icke tillhöra näringsstånden, emedan de, utur mänga skäl, deraf kunna vara i behof, men för köpmannaståndet är en sådan beskedlighet i strid med all grundsats och nära nog en skymf. ’) Pagia. 502 och följande. 36 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 10. Alla handels fordringar måste erhålla en lika ovilkorlig belalningsrätl, åtföljas af lika exekutivt tvång och behandlas efter samma summariska process och vid samma forum, på en gång domstol och exekutor; detta är den regel, som öfverallt är gällande och söm äfven här måste göras gällande. Detta är måhända det första vilkor för all reform i våra handelskredit-förhållanden. Icke är det eller kan det vara formen, som egentligen betingar betalningen; det är kontraktet, den konstaterade fordran, sorn bestämmer betalningsanspråken, lika rättvisa, lika utsökningsgilde, ehvad form kontraktet än har, revers eller bokfordran, endast att fordringen behörigen styrkes. Förbiseendet af denna sanning bar, så vidt kreditlagarne ensamt betraktas, orsakat att den, fast ringa, inrikes-^ vexel rörelse, som i vårt land funnits, gått förlorad, och att hvarje bemödande att återlifva den varit förgäfves. Det ligger ock för tanken lika klart, som det är af erfarenheten bevittnadt att, sä länge en konkurrens i försäljningen finnes, detta vilkor för goda varor och goda priser, så drager sig ock rörelsen till sådane försäljnings-kathegorier, som lemna de största möjligheterna för tidsutdrägt vid liqvider. X Hvarken vexel-lagarne af 1834 och 1850 eller den billigare ränta, sorn'vid diskontering af vexlar varit medgifven, har kunnat framkalla sådane, åtminstone icke sådane, som varit grundade på verkliga affärer.
är det i vägran af skattemedlens ingående till Riksg.cont. för att befria Styrelsen från de obehagliga, men möjliga förutsättningarne alt med medlens handhafvande icke alltid så rätt tillginge, hvarföre Ständerne ville hafva dem under egna controller, utan att derföre neka att tillhandahålla allt hvad Ständerne anslagit till användande för vissa ändamål? är det representationsreformen, hvarvid man kan förebrås att hafva framrusat, är det i fordringarne 30 Den 10 Mars f. m. på ett nytt civiloell criminal-lagförslag, är det i fråga om läroverkens reorganisation, i undersökningen om de Halländske kyrkohemmanet kunna framställningar i sådane hänseenden anses hafva varit af någon framrusande natur ? jag frågar blott. Om jag skulle hafva begått något misstag eller någon tilldragelse undfallit min uppmärksamhet, anhåller jag att derom blifva påmind, men jag bekänner, att jag under dessa 30 åren aldrig erfarit någon så beskaffad öfverdrift i rörelse, som kunnat lemna anledn. att stifta någon annan återhållande kraft, än den, som i vår grundlag redan är nog vidsträckt nedlagd uti konungamaktens absoluta veto. Och jag säger uppriktigt, att om min bestämmelse varit att sitta i en öfre kammare, så finner jag icke att jag der kunnat handla efter andra åsigter, än i denna R. o. Ad:s kammare, hvilken jag verkligen hitintills ansett utgöra de mest democratiska elementer, som finnas i vår representativa sammansättning, såsom företeende en vandrande personal, hvilken kommer och går, och kan bestå af liera hundrade individer, utan all samhällighet emellan hvarandra, och utan något uthålligt deltagande i andra än privilegiefrågornes behandling. Jag bestrider således helt och hållet behofvet att tillskapa någon återhållande kraft. Jag är i öfrigt af samma tanka, som jag såg införd i Aftonbladet sisth Lördag, ifrån en Tysk journal, rörrde tvåkammarsystemet, att det förekommer ungefär som om man för menniskokroppen skulle fordra 2:ne själar, den ena, som ville framåt och den andra tillbaka och hvaraf följden blefve ett complett stillastående.
Blir pension tillagd folkskolelärare innan skoldistriktet eller skolområdet för den lön, efter hvilken pensionsbeloppet beräknas, erlagt afgifter för så många år, som motsvara det stadgade minsta erforderliga antalet ordinarie tjensteår, så skall skoldistriktet eller skolområdet gälda beloppet af de bristande årsafgifterne, dock efter afdrag af hvad för en lägre lön under högst lika många år möjligen kan vara erlagdt. Detta belopp inbetalas på det sätt, att årligen, ifrån det pensionen begynner utgå, extra pensionsafgift, till lika belopp med den ordinarie, erlägges till dess pensionsinrättningen blifvit för bristen till fullo godtgjord. Dör pensionstagaren dessförinnan eller förlorar han sin pensionsrätt, upphör denna extra pensionsafgift att utgå. 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Har folkskolelärare, när han söker afsked med pension, under minst fern år innehaft sin tjenst, skall lönen för denna tjenst läggas till grund för pensionsbeloppets bestämmande. Har han i kortare tid innehaft befattningen, då skall, så vida ej obotlig sjukdom är orsak till afskedstagandet, pensionen bestämmas efter det lönebelopp, hvarpå hans pensionsrätt näst derförinnan grundade sig. Sökes deremot afskedet på grund af obotlig sjukdom, så bestämmes pensionsbeloppet efter medelbeloppet af de löner, på grund af hvilka sökanden under de sednaste fem åren egt att beräkna pensionsrätt. 8:0. Pension utbetalas halfårsvis i Juni och December månader. 9:o. Pensionsinrättningen förvaltas af en direktion, som har sitt säte i hufvudstaden och består af en ordförande och två ledamöter, hvilka af Kongl. Maj:t i nåder förordnas. Genom en omsorgsfull financiel utredning hafva komiterade visat, att det nya bidrag af Staten, som utöfver kommunernas egna bidrag skulle erfordras, för att efter dessa grunder upprätthålla folkskolelärarnes pensionering, motsvarar ett årligt anslag af 30,000 R:dr.
Till fullgörande af Högstberörde Nådiga Befallning, får Collegium i underdånighet anmäla, att hvad först beträffar Revisorernes anmärkning i afseende på sen lefverering af 1827 års ControllStämpelMedel, har Eders Kongl. Maj:t under den 27 Junii nämnde år, med ändring af hvad Kongl. Brefvet den 7 December ij53 och 12 §. af den för ÖfverDirecteuren vid ControlIVerket samma dag gifne Nådiga Instruction innehålla, behagat bland annat i Nåder förordna, det Collegium äger hålla tillsyn öfver ControllMedlens lefverering i föreskrifven ordning; Och som Collegium, till följd häraf, förständigat ÖfverDirecteuren vid ControlIVerket, att inom loppet af hvarje månad hos Collegium uppvisa Kongl. Räntekammarens attest, öfver behörigen skedd lefverering af de under nästföregående månaden influtne ControllStämpelMedel, hvilket åliggande jemväl under de senast förflutne åren blifvit vederbörligen fullgjordt, så anser Collegium genom den sålunda vidtagne åtgärden böra för framtiden vinnas, hvad Rikets Ständers Revisorer synas hafva med deras an - C 9 ) anmärkning åsyftat, att nemligen ControllStämpelMedlen varda inom föreskrifven tid lefvererade. Vidkommande åter den omständigheten, att medlen till bestridande af ControiIContorets aflöning och expenser, samt till arfvoden och postporto utgått af det anslag, som dertill blifvit å Collegii Stat uppförd t och icke omedelbart af ControllStämpelMedlen; så enär sistnämnde medel, hvilka, på sätt ofvan är omförmäldt, till StalsVerket lefvereras, derstädes, lika med Uppbördsmedel i allmänhet, utgöra en tillgång till bestridande af StatsVerkets utgifter, kan Coilegium för sin del icke annat finna, än att de ifrågavarande utgifterna till ControllContoirets aflöning m. m., fastän medelbart, gravera ControllStämpelmedlen, och synes det
Vid förnyad föredragning bifölls Bancooch Lag-Utskottens, den a5 sistlidne Julii, under Nto 70, afgifna och, den to dennes e. m., på bordet lagda Betänkande, angående förändring i de hittills gällande Författningar om föryttrande af Bankens fastighetspanter genom Banco-auction. S. D. Föredrogs 3 nyo och bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskottens, den 14 sistlidne Julii, under N:o i5, afgifna och» den 87 i samma Prof. Utd tg den 17 Augusti 1829. 6l? månad 6- m., på borilet lagda Betänkande angående yrkadt förbud emot införsel af Utländska Fabriksvaror ro, m. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi#-Utskotten : Herr von Qvantens, Carl ,' den 10 dennes e> m. på bordet lagda anförande , innei fattande Tankar om Försvars-Verket och Arxnéens organisation. S. D. Vid förnyad föredragning af Eevillnings-Utskottets, den 1 dennes, under N:o 41, afgifna och, den 12 derpåföljde e. m. , på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckt motion om befrielse eller lindring i Bevillningen för Krono-Lotsar och Lotsdrängar, blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Bevillningsutskottet återremilteradt. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Lagsamt Allmänna Besväraoch Oeconomie-Utskottens, den 29 sistlidne Julii, afgifna och, den 10 dennes e. m., på bocdst lag* da Utlåtanden: 62 Prat. Utdrag dtn 17 Augusti 1829.'
Utslag måtte förklaras gällande, då ingen af de i öfverenskommelse om utbyte eller flyttning af rote deltagande detsamma öfverklagat, och att endast en anmälan derom till Kammar-Kollegium måtte ske, på det att förändringen må anmärkas i Jordeböcker och Roteringslängder m. m.” Bilt. till B. St. 1 I Allm. Besvärsoch Ekon.-Utah. Utlåtande N:o 21. Enligt Kongl. Majrts nådiga Instruktion för Döss och Rikets Kammar-Kollegium af den 16 Februari 1838 tillhör det Kollegium att pröfva och ”handlägga” frågor i afseende på de jorden åliggande extra ordinarie skyldigheter och deribland äfven dem om jemkningar och flyttningar af soldatsoch båtsmans-roteringen, roteutbyten och ryttaresoldatseller båtsmans-torps anläggning eller flyttning från ena eller andra hemmanet. Då härvid tillika kommer i betraktande, att denna icke allenast pröfningsutan äfven handläggningsskyldighet för Kollegium är utsträckt till alla de mål och ärenden, som angå jordens beskattning, sa synes tydligt, att ändamålet med en sådan föreskrift för Kollegium har varit att förekomma olikhet i tolkningen och tillämpningen af de serskilda och mångfaldiga stadganden, som röra ifrågavarande beskattning och vid jorden fästade besvär. Utskottet, som finner det vara särdeles angeläget att söka bibehålla nödig enhet häruti, anser följaktligen, att hvarje steg bör omsorgsfullt undvikas, som kan leda till rubbning deraf. En sådan skulle dock, om än i ringa mån, förorsakas genom bifall till motionärens förslag, och då härtill kommer att det af honom, till stöd för detsamma, åberopade skäl, att tidsutdrägten med afgörandet af mål, angående rotars utbyten och flyttningar lätt medförde förändringar uti, emellan vederbörande förut uppgjorda, öfverenskommelse^ synes vara af allt för liten vigt att kunna föranleda till undantag från ofvan anförda allmänna grund, så anser Utskottot sig böra tillstyrka Rikets Ständer att å förevarande förslag icke fästa afseende. Utlåtande, i anledning af väckt motion, om förändrad reglering af marknaderne i Slättäng.
St:r slutligen uttrycka den underdåniga önskan att kavalleriets förstärkande bör kunna med största fördel åstadkommas i sammanhang med hästvakanskontrakternes förnyande med rusthållarne vid de afsutne reg:terne, och vakans-afgifternas förhöjande till ett belopp närmare 134 Den 24 Oktober e. m. motsvarande värdet af den skyldighet, de äro beräknade att ersätta; dels af Hr Björnstjerna, att R. o. Ad. skulle fatta ett så lydande beslut: »Erkännande behöfligheten af en tillökning i kavalleriets nuv:de styrka, föreställer sig R. o. Ad., att en dyiik förändring bör kunna åstadkommas, utan att någon del af det redan allt för fåtaliga kavalleriet blifver till infanteri förvandlad, och kan för sin del icke godkänna förslaget om Smålands Hussar-reg:tes afsittande. R. o. Ad. anser äfven att kavalleriets förstärkande, genom indeld eller värfvad trupp, bör kunna med största fördel åstadkommas i förening med vakanskontrakternes förnyande med de afsutne rusthålls-reg:tena, och vakansafgilternes förhöjande till ett belopp närmare motsvarande värdet af den skyldighet, de äro beräknade att ersätta»; dels af Gr. Sparre, att Utlåt:t måtte återremitteras; och dels slutligen af Hr Fahnehjelm, att detsamma skulle alslås. Härefter framställdes särskilda propos:r på bifall till StatsUtsk:ts Utlåt, samt på antagande af Hr Silfverstolpes, Hr von Knorrings och Hr Brakels förslag, hvilka alla propostr besvarades med starka nej jemte ett eller annat ja; hvarefter propos. gjordes på antagande af Hr Björnstjernas förslag, och då dertill svarades starka och talrika ja, jemte ett eller annat nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr Björnstjerna: Jag får vördsamt föreslå en inbjud ning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i R. o. Ad:s nu fattade beslut. Till detta förslag lemnade R. o. Ad. uppå framställd propos. sitt bifall.
Sedan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs Län, lili Memorial den 24 Juli 1855, under förutsättning af framlida Nådigt bifall lill dess underdåniga framställning om Gudhems Härads fördelning i två Länsmans-distrikl, bos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, att lill Rikets Ständer malle göras Nådig Proposition oin anslående af det till Kronan indragna Profoss-boslället vid Wöstgötha Regimente, * mantal Backabo Thorbjörnsgården i Thorbjörnstorps socken, såsom boställe för Länsmannen i det nya distriktet, och Kongl. Maj:!, eller dol Dess och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor upplyst, att ifrågavarande boställe, såsom lu ll bestående af J mantal, deraf \ mantal enligt kontrakt af den 4 Mars 1847 redan vore för Statsverkets räkning utarrenderadt lill den 14 Mars 1871, blifvit till Kronan indraget icke lör alltid, ulan endast lills vidare, eller pä en lid af 25 år, räknade frän 1846 års början lill 1870 års slut, då, i händelse af Westgöthe Regimenles organisation lill kavalleri, hemmanet i sin helhet kunde komma att lör sådant ändamål såsom boställe erfordras, enligt Nådigt Bref al den 26 Oktober 1855 vid nämnda förhållande funnit Kongl. Majlis Belällningshafvandes framställning icke kunna lill någon åtgärd föranleda; så har, uti lörnvadt memorial af den 21 Maj förlidna år, Kongl. Majlis Befallningshafvande, under förmenande, att en möjligen inlräJöfande ny organisation af Westgöthe Regimente såsom kavalleri icke skulle kunna inverka på dispositionen af samma boställe, alternativt i underdånighet hemställt, antingen alt Kongl. Majit, som förklarat Sig vilja lill Rikets Ständer göra Nådig Proposition om anvisande al lön för en särskild Länsman inom vestra distriktet af Gudhems Härad, inålle täckas i Nåder föreslå, alt ofvannämnde Kongl. Mnj:ts Hildiga Proposition N:o 84.