Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bes v.- o. Ekon.-Utskottens Betänkande, N:0 12. 5 som söka sprida kunskap hos skogsegare om förmånligaste hushållningssättet, så att ej träd, tjenliga till masteträd, må användas till ved och kol; att denna kommitté skulle undersöka, dels huruvida icke afsättning kunde beredas mera aflägsna skogar, dels om ej på vissa orter skog med fördel kunde planteras och huru dertill må uppmuntras, dels ock om det nu införda trakthuggningssättet är det rikligaste, eller om, genom fröträdens borttagande, brist på gröfre och till afsalu tjenligare trädvaror kunde komma att uppstå; och af herr aj Ström} Israel Ad._, som likaledes anmärkt vigten och behöfva t af en törbättrad hushållning med landets skogar samt erinrat om de betänkliga följ ler, hvartill inträffande skogsbrist kunde gifva anledning, både med hänsigt till landels eget behof, helst surrogat i andra brän-materialier härstädes icke finnas alt tillgå och roed afseende å handeln på utrikes ort, uti hvilken en oberäknelig undervigt skulle uppkomma, derest skogarne icke mera kunde gifva de byggnads-, koloch slöjdeämnen, som förskaffa landet de utländska varor, dem vanan gjort till ett oundgängligt behof. Till stöd för en sådan farhåga har motionären anfört: att på många ställen inom riket finnas slätter, af hvilka flere i mannaminne burit skog, men nu ligga aldeles öde; att, till följd af nuvarande skogshushållning, afkastningen af skogen vanligen uppgår endast till 22 famnar på tuunelandet, då deremot en medelmåttigt bördig mark på denria jordrymd borde kunna gifva 50 å 60 famnar; att till kolning för bruken merendels användes omogen underårig skog, hvarigenom antipiceras på kommande år och hvilket fortgår ända tills tillgång härtill saknas; att kringresande spekulanter uppköpa det ena skogshemmanet efter det andra, nedhugga skogen och derefter föryttra den nakna jorden; samt att genom utförseln af unga träd, hvilken handel i större skala lärer bedrifvas både fiån vestra kusten och från de norra provinserna, brist på sågtimmer för sågverkens behof vore att befara.
Det är i sanning icke ett tomt, ehuru ofta såsom sådant begagnadt talesätt, då jag säger, att Jag saknar ord för att uttrycka min tacksamhet för det af Frih. Åkerhjelm nu omförmälda R. o. Ad:ns beslut: och min förlägenhet är så mycket större, som jag lifligt känner, att endast det största öfverseende kunnat förestafva detsamma. Att efter min öfvertygelse tolka grundlagarna, att efter förmåga handhafva deras efterlefnad, har varit min pligt. Om, såsom jag hoppas, jag upfyllt den, bardet icke kunnat ske utan ofrivilliga misstag. I alla händelser har jag blifvit mer än rikligt belönad genom den välvilja, jag af R. o. Ad. städse fått röna; hvad derutöfver vederfares mig, ökar endast mina djupa och outplånliga förbindelser till detta Stånd, och jag är glad att i R. o. Ad:ns protokoll få nedlägga ett tacksamt erkännande af dessa förbindelser, äfven om det måste ske utan någon förhoppning att någonsin kunna afbörda mig desamma. ' Ännu en gång, M. Hrr! min hjertliga, min varma och vördnadsfull tacksägelse. Justerades 6 prot.-utdr. för den 29 dennes. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s den 28 och 29 dennes på bordet lagda Mern. N:o 94, med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i ani. af Mern. N:o 89, och i sammanhang dermed Högvörd. PresteSt:s samma dagar bordlagda prot.-utdr. N:o 514, innehållande inbjudning till instämmande i dess vid föredragning af sistnämnde Mern. fattade beslut, ang:de 10:de punkten lista mom. af Utsk:s förslag. 230 Den 30 November. Hr von Hartmansdorff, Äng.:
Faluddsrefvet vid Gotland, om uppförande af en fyr derstädes; motion af Herr Fredrik Gustaf I)u Rietz: se Motioner. 52 — F — Fast egendom, i anledning af väckt motion angående beräkning af bouppteckningsmäns arvode för uppteckning deraf: B. II. 115, 150, A. 150. Fattigvården, om ett tillägg till l:sta momentet i 2:dra §:n af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853 angående —; motion af Herr Rudolf Adlersparre: se Motioner. —, i anledning af väckta motioner om ändring i vissa delar af derom gällande författning: B. V. 350, 435, 445, A. 445. 446, E. 702. Feilitzen, Joban August Carl Alexander von, dess Yttranden: 1. 33, 53, 437. Ferlin, Paul Roland, Kammarrätts-Råd, angående pension åt hans tre döttrar; motion af Herr Gustaf Reinhold Charpentier: se Motioner. Filipstad, i anledning af vackt motion om låneunderstöd lör anläggning af en jernväg mellan nämnde stad och nordvestra stambanan: B. V. 541, 544, A. 544. Finans-Departementet: se Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel. Fjerdingsmans-befattning, i anledning af dels enskild motion om ändring i föreskrifterna rörande bestridande af dylik befattning i kapellförsamling, dels ock Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition (N:o 51) till Rikets Ständer, i fräsa om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning: B. lil. 266, 476, 514, A. 514; E. IV. 193. Flach, Johan Fredrik Philip, dess yttranden: I. 275; V. 461, 525. Fleetwood, Friherre Gustaf Jakob Svante, dess yttranden: I. 440: III. 278, 331, 345. Fleming, Friherre Nils Axel Otto, dess yttrande: I. 445.
Uti en sedermera ingifven skrift har sökanden, jemte förnyande af sin nyssberörde anhållan, i underdånighet företett intyg af Sysslomannen i den efter Arell uppkomna konkurs, att numera ingen annan borgenär i boet funnes, än Kongl. Maj:t och Kronan för ofvan omförmälda fordran, hvilken nu utgjorde dels obser vationsprocent Runt 1,002: 45. och dels anmärkningsmedel ” 2,358: 51. eller tillsammans Runt R:dr 3,360; 96 öre, hvaremot tillgängarne i boet endast komme att uppgå till något öfver 300 R:dr. Med anledning häraf och i betraktande af härvid förekomne bevekande omständigheter, vill Kongl. Majit alltså föreslå Rikets Ständer att befria sökanden från gäldande af ifrågavarande observationsarfvode och anmärkningsmedel; hvaremellertid Kongl. Majit i nåder förordnat, att den af Kammar-Rätten begärda utmätningsåtgärden må, mot det sökanden ställer antaglig borgen för ett emot lösöreboets värde enligt bouppteckningen svarande belopp, uppskjutas intilldess frågan om den sökta eftergiften blifvit af Rikets Ständer afgjord. De till denna fråga hörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas. Kongl. Maj:„t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Ar och dag sorn ofvan. CARL J. A. Gripenstedt. Utdrag af Protokollet öfverg Finans-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den £4 Oktober J862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Afgiften för en apparat, hvars försegling ar bruten, beräknas från den tid, den sist biet förseglad, eller den, då förseglingen vid undersökning af vederbörande ernbetsellcr tjensteman blot befunnen i oordning. I begge [allen befrias dock vederbörande från afgiftens erläggande för den tid, han kan anskaffa bevis, att apparaten icke varit i gång. Den, som erbjuder eller gifver någon kontrollbetjent, med hvilken han i egenskap af bränvinsbrännare har att göra, penningar eller penningars värde, straffas med böter . från 40 till 400 Spd. Samma straff äger rum för den kontrollbetjent, som mottager sådan gåfva. 2 29. Förseelser mot denna lag, sorn icke äro belagda med annat straff, beläggas med böter från 5 till 50 Spd. Såsom sådana förseelser äro att betrakta t. ex. uraktlåtande Norska Regeringens underd. Utlåtande. af den i §§ 5, G och 9 oinförmäldta anmälan; förflyttande af redskap utan anmälan (§ -15); vägran af att lemna det i § -18 ålagda biträde; uraktlåtande af fullgörande af hvad i § 57, sista afdelningen, är föreskrifvet; uraktlåtenhet af att hafva till hands och vid anfordrdran förevisa rätta vederbörande de i § 45 omförmäldto dokumenter; makulering af dessa. § 50. När åtal för öfverträdelser at denna lag äger rum, ansvarar husbonden för sin hustrus, sina barns och tjenstefolks, och bräneriägaren för de i bränneriet anställde arbetares handtingar, hvad penningeansvar och konfiskering angår, med mindre utaf för handen varande omständigheter kan skönjas, att det åtalade skett mot hans vetskap och vilja. När någon, som icke sjelf är ägare af den begagnade bränvinsapparaten, har begått en öfverträdelse af denna lag, som medför redskapens förbrytande, skall i dess ställe redskapens värde efter laglig uppskattning läggas till penningeböterna, eller anses såsom sådana. § 51.
Jag yrkar, att det nuvarande minimum af 300 k:r måtte bibehållas. Undertecknad tillkännagaf, att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut i frågan ännu icke ankommit. Frih. Cederström, Rudolf: (Detta yttrande, som blifvit talaren tillstäldt för justering, har sedermera icke blifvit af honom återlemnadt.) Frih. Raab, Adam Christian: Oftast har jag haft det nöjet, att kunna instämma med Frih. Sprengtporten, 266 Den 12 Maj e. m. hvars omdöme och insigter jag så högt värderar, men denna gång hyser jag verld, en alldeles motsatt åsigt mot Hr Frihrn. Då man borttagit maximum och medgifvit bränvinsbrännaren att få tillverka huru stor qvantitet som helst, fordrar konseqvensen, att någon inskränkning icke finnes i afs:de å den minsta qvantitet, han vill tillverka. Häremot möter endast frågan om kontrollkostnaden. Frih. Sprengtporten har nu gjort sig det besväret att uträkna, att Staten skulle få utgifva 7 å 800 rdr för hvarje 21,000 rdr den erhåller i bränvinsskatt, men detta utgör ju icke mycket öfver 3 proc., och då man vet att kostnaden för tulluppbörden uppgår till 12 å 13 proc., måste man ju erkänna att utgifterna för kontrollen öfver bränvinsafgiftens erläggande äro särdeles billiga. Dessutom bör man icke förutsätta, att alla skola begagna sig af rättigheten att tillverka minsta möjliga qvantitet, och då förfaller ju liela den beräkning, Hr Frihm uppgjort. För min del anser jag rigtigt att nedsätta minimum ända till den gräns, der tillverkarens utgifter i och för kontrollen hindra honom att gå längre, och jag får i detta fall, i likhet med Frih. v. Schulzenheim, åberopa Hr v. Hartmansdorffs för 11 år sedan afgifna reservation i detta ämne, i hvilken han tillstyrker ett minimum af 150 k:r.
Representanten Uti siria husliga kretStr, uti sitt hvardagliga umgänge, utaf de mäst upplyste medborgare ej sällan hördt farhågor för framtiden yttras; om hart hört allmänna rösten fordra, att det vigtiga StatsSecreterarefembetet med anledning af StatsFörfattnihgens både ordalydelse och anda förvaltades i af på Stat Uppförde Embetsman och ej af tillfälliga föredragande; om häri ofta hördt sättas i fråga huru lärtg©—dessa skatter; och dessa mera än skatterna tryckande skatteskyldighetetna skola kunna Utgöras; örn häri Ofta hördt klandras det sätt hvarå en del allmänna medel blifvit använde; om han trodt sig sakna plan och bei räkningsgrunder för många fall och händelserj Och om han hördt mångå andra trö detsamma; Om ban hördt allmänt klagas huru köstsamme Och för landet tryckande våra Riksdagar ärö under deras närvarande förmer; om han hördt huru ofta man varit enie derom att våra Rikfl* möteri Drn <21 Julli r tit. möten omöjligt kunna frambringa några sammanhängande Verkningar , då de uti Ståndsinrättningen visa ett osammanhang, sorn är aå pätageligt, att d*t säkerligen en gång kommet att läggas det närvarande slägtledet till mycken låst, att så länge hafva underkastat sig deäs menliga följder; om han hört mångeti tänkare yttra huru felaktig vår Economiska Lagstiftning ej sällan visar sig; om han s?tt tryckivånget missbrukas och Osti han siuteiigen ser huru sjelfva Lagstiftningen genom Constitutionsötskottet medelst en hårdragen klyf" ning utaf principe och form, frånkämies rättigheten att, inom sig afhandla den frågan , huruvida landet väl kao fordra, att det Varande tillståndet med oförfalskade fargor skildradt nedlades inför Thronen; så får man icke längre förundra sig om någon misströstan i hoppets ställe hos honom skulle inträda.
Skrifvelse, N:o 6. 15 låtas, antingen kostnadsfritt eller, om sådant icke kunde medgifvas, emot vilkor at bolaget bidroge till qvarnbyggnadens .förflyttning 20 alnar åt öster till en annan a faktoriet obegagnad rånna af sten i samma vattenfall, med en summa af 3,427 Ridr’ hvartill denna flyttningskostnad blifvit af Kapitenen vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen Axel Grafström uti afgifvet kostnadsförslag beräknad. Öfver denna ansökning hade, enligt hvad uti högslberörde nådiga Proposition vidare omförmäles, vederbörande embetsverk och myndigheter blifvit hörda och med underdåniga utlåtanden till E. K. Majit inkommit, hvarefter E. K. Majit genom nådig Resolution den 12 Juli 1860 förklarat Sig icke vilja till hufvudsaklig pröfning företaga frågan, om ock under hvilka vilkor den af bolaget sökta upplåtelsen kunde beviljas förr än, uppå bolagets föranstaltande, de i åtskilliga hänseenden erforderliga förberedande åtgärder blifvit vidtagna samt bolaget med underdånig anmälan om förloppet deraf lill E. K. Majit inkommit; och hade, med anledning häraf, bolaget sedermera genom utsedda deputerade uti en till E. K. Majit ingifven skrift, med förnyande af sin förut gjorda anhållan, tillika underdånigsl öfverlemnat i saken ännu icke hörda myndigheters utlåtanden, hvarigenom vitsordats, ej allenast att den föreslagna slussbyggnaden obestridligen måste lända till icke ringa gagn för allmänna rörelsen, ulan älven att de enskilda vattenverken i Eskilstuna å ej kunde anses genom slussanläggningen eller de de deraf föranledde anordningar för Kronans gevärsfaktori lida någon verklig skada. På grund af hvad sålunda blifvit upplyst och utredt, har E. K.
Men jag kan icke annat än tadla, att Kongl. Uppfosirings Comitéen , som varit hedrad af Konungens förtroende, med uppdraget, att i följe af Riksens Ständers underdåniga önskan, undersöka läroverkens beskaffenhet, och föreslå medlen till deras förbättrande, trenne år underlåtit förklara, att i de väsendteligaste delarna ingen reform vöre af nöden; genom denna Underlåtenhet är ofelbart mycken skada åstadkommen. Ty i hvilken Styrelse-gren sorn heldst,-så snart en reform blifvit högtideligen såsom nödvändig annoncerad , så upplösa sig ock af sig sjelfva de gamla formerna; den ena väntar otåligt på den nya; den andra emotser den med ledsnad, och den lättjefulla har en kärkommen förevändning, att fortfara i försumlighet. Jag tadlar, att Kgb Uppfosttings Comitéen, genom sin berättelse, fäi stat Allmänhetens tippmärksamhef på endast små Reglementariska detailler, demAllmänheten knappt behöfde känna , i stället för att rigta allmänhetens blickar Uppå nödvändigheten utaf, att i undervisningsverkens styrelse införa samma enhet, som i hvarje annan styrelse-gren funnits nödvändig; uppå origtigheten , att blottställa våra tvänne Universiteter för frestelse till afvund, x stället för att väcka deni till en ädel täflan 5 pä haoij Deri 14 Julii på origtigheten af att låta Stiftens .Läroverk fortfara att bilda isolerade aristocratier, då de , såsom förberedande Institut för Universiteterna, borde subordinera under dessa, eller åtmindstone under samma Chef, under hvars ledning Universiteterna äro ställda,” Vid granskningen af dessa Handlingar, har Utskottet funnit, att deruti egentligen 3 Ilo Om inrättandet af allmänna Folkoch Arbets-Skolor skulle medföra en för Samhället åsyftad förmån. 5:0 Om Riksens Höglofl. Ständer böra hos Kongl. Maj:t anmäla sin underdåniga önskan, att Kgl.
De officiela uppgifter, som enligt § 25 böra lemnäs, vore utan tvifvel tillräckliga till ledning vid bestämmande, al bevillnings-afgiftens belopp och dessa vore ock de enda, Staten egentligen egde rätt alt infordra. Dessutom vore i § 5 af förslaget till förordning angående mantalsoch skatlskrifningåhies förrättande stadgadt, att hvar och en skall vid mantalsskrifningen uppgifva den fusta egen - BeuiUnings-Ulskoltets Utlåtande M 34. 29 dom Iian eger, den rörelse och näring eller det yrke, lian idkar o. s. v., hvarigenom, om detta förslag antoges, de vigtigasle omständigheterna 'för bedömande af personers ställning sålunda komme till allmän kännedom Om dessa uppgifter ansåges otillräckliga, kunde de göras fullständigare, utan att, såsom i förevarande § föreslagits, det må fordras, att den skattskyldige skall, till ledning för bevillningsafgiftens bestämmande, ingifva en fullständig tablå öfver sin ekonomi Helt annat vore, om den skatlskyldige sjelf skulle finna nödigt lemna vidare upplysningar. Dertill borde han, såsom i § 30 af Utskottets förslag redan funnes stadgadt, ega full rätt. Då deremot bestämmelserna i § 27 vöre öfverflödiga, såvida § S af förslaget till författning angående mantalsoch skatt-skrifningarne bifölles, blefve del desto angelägnare att hell och hållet borttaga förstnämnde §, som, derest densamma qvarstode, de deruti meddelade föreskrifter skulle göra hela författningen förhatlig för större delen af de skattskyldige samt väcka allmän motvilja, enär meddelandet af de påbjudna uppgifterna af ganska många skulle komma att anses för ett större onus, än utgörandet af sjelfva skatten. Äfven inom Ridderskapet och Adeln har den åsigten yttrats, att, om några mindre betydliga tillägg vid förordningen om mantals-skrifningen gjordes, man skulle kunna utesluta nu ifrågavarande § samt alt, om så icke kunde ske, man åtminstone borde, så mycket som möjligt, bespara de skattskyldige allt besvär uti förevarande hänseende.
»Det önskar jag också; men jag fruktar att jag mist förmågan.» Der skälfde en tomhet i hans ord, som skar henne invärtes, så att hon skulle velat skrika högt. Det var så förfärligt att se denna rika menniskonatur förfara, krympas ihop, förtorka. Räddningen – hvar fans räddningen? Denna tanke lemnade henne ingen ro. Hon ansträngde sin hjerna för att söka en möjlighet; men hon såg ingen. Och hon kände att här var intet för henne att göra. Hon var maktlös. Hon hade blott att lägga armarne i kors öfver bröstet och se tiden an, medan lifvet hvirflade dem rundt och brusade förbi. Der var räddning och der var undergång. Hvilket det skulle bli, stod icke i hennes makt att afgöra. SJETTE KAPITLET. I början af april var arbetet färdigt. William hade erbjudit sig att söka skaffa förläggare, men modern ansåg det bäst att sjelf taga saken om hand. Tiderna voro dåliga, allmänheten varnad af kritiken att icke köpa böcker, som kunde komma under rubriken »den usla literaturen», hade för säkerhets skull helt och hållet upphört att köpa böcker. Det var icke så godt att afgöra hvar gränsen gick mellan de goda och de dåliga. Der fans dåliga böcker som innehöllo så mycket förnuft och der fans goda böcker som voro så enormt tråkiga. Allt bidrog till att göra valet svårt; derför var det bekvämast att öfver hufvud taget icke köpa literatur. Och vid de tillfällen, då det icke kunde undgås, hade man ju alltid de gamle att tillgå. De gamle hade nu en gång för alla fått sin soliditetsstämpel; det var på de unge alla misstankar föllo och deras böcker lågo högtals osålda. Derför var det mycket naturligt att herrar förläggare alltid antogo sina allvarligaste miner så snart de sågo en ung man med manuskript i handen komma dykande in på deras kontor. Hade nu denne unge man energi och förmåga att tala lyckades han dock ibland få sitt opus deponeradt till genomläsning; men denna framgång var blott illusorisk, ty då han om en månads tid, efter öfverenskommelsen, inställde sig igen för att få besked, hade förläggaren kanske icke haft tid att läsa manuskriptet och om han hade läst det blef resultatet vanligen några förbindliga ord och ett faderligt råd.
Gäldenär, hvars egendom blifvit till borgenärer i concurs afträdd, må ej bysättas för gäld, som han före concursens början gjort, utan i det fall, som i 49 §. af Concurs-lagen den 12 Mars 1830 sägs. Är gäldenär vid början af concurs i bysättningshäkte, varde, sedan han bouppteckningen besvurit, derutur lösgifven. Expeditions-Ulskollets Förslag till and. För fordran, sora i gäldenärs concurs bevakad blifvit, eller för hvilken lian en gång varit bysatt, må ej bysättning kunna honom sedan åläggas, der borgenär ej visar skälig anledning, det gäldenär undandöljer tillgång, som efter concursen eller bysättningen honom tillfallit och till gälds betalning gå bör, samt gäldenären i tby fall ej gitter hos Konungens Befallningshafvande eller inför Domstol med ed styrka, att han sådan tillgång ej eger. §• 5- Nu söker borgenär förbud å gäldenär, att resa ur stad eller från den ort, der han vistas, innan han å borgenärs lagsökning svarat eller rätt för sig gjort: är anledning att befara, det gäldenär viker undan, eller pröfvar Konungens Befallningshafvande nödigt, att han mundtligen höras skall, då må slikt förbud ej vägras. Reser gäldenär ändock bort, varde åtevhemtad och, der borgenär det äskar, bysatt. §• 6, Bysatt gäldenär förblifve i häktet intilldess han rätt för sig gjort, der lian ej i ofvansladgade ordning eller efter borgenärens medgifvande varder förr lösgifven. Försummar borgenär att förskjuta hvad, jemnlikt Kongl. Kungörelsen den 7 Mars 1835, till gäldenärs förnödenhet bör bestås, skall den senare genast lösgifvas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. underdånigst anmäla; framhärdande &c, Stockholm den 30 Januari 1841. 4r* ExpeditionsUtskotlets Förslag till lind.
L2tte dito Hela Skydds-afgiften till det belopp, som Comiteen den be« räknat. iz:de Z8 Den 11 October. iz:de dito Bchällna inkomsten af Egendom och Näring. igche dito Beräknade afgiften derföre efter Tariffen N:o r. ig:de dito Behällen inkomst af Embete och Tjenst. 16.de afqiften. i7:de dito Den fastställda Maximi eller In« komst. afqiften. i8'.de dito Den bestämda afgiftcn af Embete och Tjenst. 19-.de 20.de Li:sta dito Afqiften för Bränwins-bränning. L2.dra dito Taxerings Comiteens Annotationer. L3:dje dito Z. af Taxerings. Comiteens Protocoll, dä dertill mäste hänwisas i afseende pä gjorda förändringar i Berednings > Comiteens förslag, eller i anledning af anmärkningar emot ComiteenS består af Krono. Fogde eller andre Weder, börande. wid Debiteringen iakltages: 1:0 Hwarje Skattskyldig inom Socknen pä' 'öreS alla Bewillnings.afgifter pä ett enda ställe i Tarerings-längden, nernst wid det Hemman eller den egendom, der han är Mantals ssrts - Den 11 October. §9 ffrifwen, bwilket öfwerensstämmer med föreskris, ten i 5. Art 5. 6. Mom. af Förordningen, och är högst angelag t i afseende, pä afgifternas progreHrva ökante i förställande till inkomsten. 2:0 Alla Hemman och lägenheter anteknas i den ordning ^de efter Mantals längden före. komma. Ar Ägare eller Arrendator af Egen. dom, Werk och Inrättningar boende inom Taxe. rings-Districts, men pä annan ort, än der Egendomen är belägen, nämnes stan endast sä. som Ägare eller Arrendator, med hänwisning lill det ställe i Längden, der han för all sin Egendom är anteknad.