Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
45 fttjrfa ecb tcmnabe fiaten ett nettoinfomft af 8499/675 9i:br 71 bre. $lr 1863 moro 598 bränneriet i gång, mib tjmitfa tittmerfabcS 16/215/103 bannor, od) flåtens nettoinfomft utgjorbe 9,251/244 9i:br 15 bre. $tr 1864 brefS brännerirbretfe i 562 bränneriet; tittmerfuingSbetoppet ut* gjorbe 14,999,060 bannor odj flåtens nettoinfomft 8,564,424 9i:br 59 bre. $br inttemaranbe år torbe fbrtjåttanbet b(iftr>a ungefär lifa font unber bet fiftfbrflutna, att bonta betö af tittmerfningen unber be tre fbrfta bränningSterminerna, bets af anmälningarna för årets åtcrftåenbe brätt* ningStib. Unber år 1864 Ijafma 10,917,767 centner bergtnafnt famt 178,858 sscrgs^anbtecentiter fjb* odj mprmatm btifmit ttpftforbrabe. StadjernStittmerfningen, ntaftning! font år 1862 utgjorbe 4,695,083 centner od) 1863 4,394,687 centner, uppgitf år 1864 mib bå begagnabe 237 masugnar tilt 5,678,933 cent* ner, beri fåfom för fbregåcube åren inberäfitabt bet mib masugnarna omebefbart åftabfomna gjutgobS, fymitfet 1864 utgjorbe 150,878 centner.
M:s nåd. skrifvelse af den 27 Januari 184», som classificerar alla fångvaktmästare, och föreslår gifna löner ut dem. Den fångvaktmästare, som tjenstgör i Upsala, är upptagen till en dass, från hvilken motionären hoppar, icke allenast till den nästa deröfver varande classen, utan öfverhoppa!- äfven denna till den öfversta. Jag anhåller att, då denna motion blifver remitterad, min framställning måtte få åtfölja remissen; hvarjemte jag yrkar, alt ofvannämnda K. M:s nåd. skrifvelse måtte komma att läggas till grund för Utsk:s utlåt, öfver ifrågavar. motion. Fiih. von Kraemer, Robert: Jag tror, att det är ett särskildt förhållande i detta afseende med de obemärkta, ehuru ganska vigtiga personer, hvarom jag talat. Förhållandet är, att jag ej begärt annat än ett tillfälligt statsanslag eller löneförhöjning, emedan detta anslag skulle utgå af den till Upsala slott donerade jord, hvilken blifvit lemnad till tjen - 496 Den 29 Februari e. m. stemännen vid slottet och landtstaten. Derigenom att en slottsfosjdetjenst blifvit indragen, hafva 24 tunni, af denna jord blifvit lediga; och det är efter enkans död, som jag anhåller, att denna jord måtte komma att gå till de tjenstemän jag omnämnt. Jag tror, att den öfverhoppning Frih. Ridderstolpe omnämnt icke är grundad, emedan det icke är af statsanslag, som den begärda löneförhöjningen skulle utgå; ty den ifråga var. jorden har aldrig tillhört Staten, ulan är af framfarna Regenter til! Upsala slott donerad. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag beklagar, att jag icke tagit kännedom om den K. skrifvelse, sorn nyss blifvit omförmäld. Jag har blott hållit mig vid Frih. von Kraemers motion och gjort en jemförelse mellan fångvårdarnes villkor och befattningar i Upsala och Calmar. Enligt Frih.
Utskottet har nemligen inhemtat, att, oaktadt, enligt Utskottets öfvertygelse, vid Carolinska institutet lemnäs en fullständigare theoretisk och praktisk undervisning, än vid universitetens fakulteter, likväl, med undantag at den andel, institutet har i läkare-bildningen i allmänhet genom sin kliniska och öfriga undervisning åt fakulteternas alumner, och genom den af dem ganska ofta vid institutet afiagda Chirurgiomagisters-exameris tredje afdelning, institutet till så ringa del uppfostrar egna elever, atl, enligt uppgift, under åren 1849—1857 endast tolf personer vid institutet studerat för undergående af fullständig kurs derstädes. Utskottet har fått sig upplyst, atl detta har sin grund i gällande författningar, angående kompetens till anställning i statens tjenst, hvilka åt fakulteternas exaininati, när de genomgått endast tredje afdelningen af Chirurgie-magistersexamen, gifva en vidsträcktare rätt till tjensters erhållande än åt dem, hvilka vid institutet genomgått fullständig Chirurgie-magisters-examen. Då likväl ingressen till Kongl. Majits förnyade nådiga reglemente för Carolinska medicoChirurgiska institutet af den 11 December 1822 förmäler, »att som egentliga föremålet med det här i hufvudstaden år 1815 inrättade Carolinska medico-chirurgiska institut varit att genom undervisning derstädes uti läkare-konstens så väl theoretiska som praktiska delar tilldana skickliga läkare för arméen och flottorne; och ett sådant ändamål numera blifvit uppfyldt, samt dä, under inrättningens fortgång, erfarenheten ådagalagt nyttan deraf, att institutet, i förening med härvarande sjukhus-inrättningar, mä erhålla en sådan organisation, att pålitlige och tillvan de praktiske läkare fii.V et tfVCtttlt' af cinal-verUet titt Statens tjenstrist namma institut hunna (ttittås«» Kongl.
Utskotten hafva icke förbisett, att, genom bifall till motionärernes samt de öfrige rusthållarnes vid Bataljonen begäran om vacance-afgiftens upphörande, skulle uppkomma en minskning uti den summa, som för så beskaffade skattebidrag upptagits vid beräkning af Stats-Yerkets inkomster, men då den ej blifver af någon större betydenhet, samt denna inkomsttitels belopp, såsom beroende af spannmålsprisen, ändock endast förslagsvis kunnat beräknas, så anse Utskotten, alt, genom Rikets Ständers redan lemnade bifall till nämnde beräkning, något hinder ej är lagdt i vägen för tillstyrkande af den förändring, i afseende å Bataljonens skyldighet att vacance-afgift erlägga, som Utskotten kunna finna lämplig. Utskotten tro nemligen det likaledes böra i betragtande tagas, dels att återuppsittningen af 58 numer vid Bataljonen synes i alla hänseenden mindre lämplig, samt dels att contracten om hästvacance-afgiftens erläggande äro å rusthållarnes sida helt och hållet frivilligt ingångna, och det sålunda beroende af dem attf efter contractens tilländalöpande desamma förnya eller ej, samt att det är osäkert, huruvida de, som nu ingått på förlängning deraf för Fem år, kunna förmås att för framtiden äfven vidare åtaga sig en sådan förbindelse, i anledning af hvilket allt måste uppslå ojämna förhållanden, lika önskvärda att undvika för Staten som för rusthållarne; samt Statssamt Allm, Bcsv,- och Ekon.-Utskottcns Betänkandej N\o 112, S samt att den Stats-utgift, hvilken, i och för hela Bataljonens återuppsittning, komme att ega rum, efter lag beräkning af 200 å 3oo R:dr B:co för hvarje numer, blefve så stor, att räntan deraf, efter 6 procent, nära nog uppginge till det helopp, som
Den Kong!^Remissen bifogas i underdånighet, och Fullrnägtige framhärda med djupaste vördnad, nit och trohet Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts, allerunderdånigste och tropligtigste undersåtare F. R, Tersmeden, Eric Th, Svedenstjerna, L. Silverstolpe. Joli, Olof Wallin, L. C. Widing. J. Wegelin. Jon Ullberg. ' L. W. Berger. Eric Ericsson. Häkan Perssoni {Stockholm dep 5 November }8i2, C. Sylvani Rätteligen afskrifvet, betygar C. Sylvani Af - 2 08 Afskrift Litt. C. Stormägtigste Allernädigste Konung! Då det kommit till mia kmåskap, att Riksens Höglofl. Ständer beslutat ait suspendera betalning af Sveriges utländska Rilcs-Lån, likvisst med undantag förde Kongl. Majas undersåtare, sorn kunna i desamma äga bevisliga fordringar; så har jag i djupaste underdånighet frodi mig böra anhålla, att få tili godo njuta denna förmån, enligt bokstafliga innehållet af det med Creditorerna stipulerade Contract, för de Capital, jag äger att fordra uti Genuesiska Riks - Kånen , och hvilkas förvärfvande och ägande af mig äro bestyrkte af den Notarius Publicus, inför hvilken Köpe - Contracten, redan år 1810, blifvit afslutade; dennes handtecknande är bekäftadt af Eders Kongl. Maj:ts Vice Handels-Agent i Genua, samt alltsammans likaledes betygadt medelst utdrag af Fordrings Kistorna pa Svenska Eåne Creditorerna hos Eiksgälds-Contoirets Eanquierer i Genua, Herrar de la Rite Freres, äfvensom, genom ett deras handbref till mig, hvilka alla document härlios i djupaste underdånighet bifogas. Jag/vågar så mycket mera hoppas, att denna min underdåniga anhållan i Nåder bifalies, som jag redan för 1 idet år, under den 29 November, genom Hans Excellence m. m.
N:o 17, i anledning af väckta motioner, angående upphörande af SlapelStädernes skyldighet att hålla upplag af salt och spanmål; Förra punkten, angående befrielse för StapelStäderne från Skyldigheten att hålla saltupplag, afslogs, och senare punkten, angående befrielse från skyldigheten att hålla upplag af spanmål, bifölls. N:o 18, i anledning af väckta motioner, om förändrade stadganden, i afseende på Skeppsegares åliggande, alt förse sig med belfrihetsbref och Turkiska pass; De bägge förste punkterne bi föllos och den tredje, der Utskottet tillstyrkt en underdånig anhållan att fribref för fartyg mätte anses gällande för hela resan m. m., afslogs. Från Yälloflige Bohgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillningsutskottets Betänkande, angående Herr Eric lofflers motion, 0111 underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t att Bränvinsbränmngen vid instundande Maji eller Junii månads början måtte varda inställd. S. D. Föredrogos ånyo följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtanden och Bétänkanden, nemligen: 1:0 N;0 n, i anledning af väckt fråga om utfärdande af förbud e mot accord till LandshöfdingeEmbeten; Åte rr e m i tt era des. 2:0 n:o 8, i anledning af väckt motion, om rättighet för Askersunds Stad, att årligen hålla en marknad Lill enskild fördel för nämnde Stads Borgerskap; Bifölls. 3:o ]\:o 9, i anledning af väckt fråga om uppförande af en bro öf ver Dalelfven i trakten af Gysinge Bruk; Bifölls. Trot. Utdr, d. 10 April i(M4 — 7^ 4:o n:o i o, i anledning af gjord motion, om liögre arfvode till Nämndemän för deras förrättningar i tjensten; " Bifölls. 5:o N:o ii, i anledning af väekt fråga om upphörandet af Plöglofl.
Ej må Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti ifcVfo-SlåndeK eller något Riksens Stunders Utskott, utan att det Stånd, lill hvilket hail hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fern sjettedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillstädesvarande Ledamöter instämt. Tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse från det Författare-ansvar, som Regerings-Formens Si §. och 2 moni. i 29 §. af denna Riksdags-Ordning utsätta. Men öfverfaller någon inom Stånd eller Utskott den andra med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet; och må han, utan att vidare njuta Riksdagsmannaskydd, till behörig domstol öfveriemnas. Beskylles Riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förrän, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfvat, så vida han ej å bar gerning funnen varder. Gälle likväl, om han, efter Domstolens kallelse, sig ej inctäller, hvad allmänna Lagen i thy fall ctadgar. Ej må Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikallad. Icke eller kan någon Riksdagsman från annan ort, medan lian för Riksdagens skull sig å Riksdagsorten uppehåller, utom i omförmälda svårare fall, dragas derstädes för Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat. Ingen vare tillåtet, att ifrån dem, som .till Riksdagen från Landsorterna anländt, utom Husbondens lof och minne, till krigstjenst värfva något Tjenstehjon. §. 60. Ej må Riksdagsman någon lid kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas, för dess gerningar och yttranden uti Stånd, Nämnd eller Utskott, utan att det Stånd, till hvilket han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af Ståndets vid omröstningen in Pleno tillstädesvarande ledamöter instämt.
Direktionen ansett erforderligt, men deremot trott sig böra hos Eders Majit förorda endast hvad under närmaste statsreglerings-period kan anses nödvändigt och derföre i underdånighet föreslagit: att Professorerne, såsom närmast jemförlige med Professorerne vid Carolinska Medico-kirurgiska institutet, hvilka i årlig lön åtnjuta, de äldre 4,000 R:dr och de yngre 3,500 R:dr, måtte, såsom vid Inrättningen innehafvande boställen, erhålla Bilt. till R. St. N:o S till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1859. löneförhöjning motsvarande den för de yngre vid nämnda Institut Irån närvarande 2,400 R:dr lill 3,500 R:dr hvardera; att Adjunkten, som, enligt Eders Kongl. Maj:ts den 6 Augusti innevarande år fastställda reglemente för denna Veterinär-inrättning, är befriad från uppdraget att vara Protokollsförare vid Direktionens sammanträden, malte beviljas löneförhöjning från 1,200 R:dr till 1,500 R:dr R:mt; alt Räkenskapslorarens lön måtte ökas från 200 till 500 R:dr R:mt; att, då
Då Canal-Disconten är BanquerouHe, är helt naturligt att den upphör; men då deri-1 genom uppkommer en betydlig brist i tillgång för Arbets-Cassan, är lika tydeligt att en ny Arbets plan och nya vilkor för Aibetsbiträdets lemnande mäste uppgöras : jag saknar detta stadgande i Utskottets Betänkande och fordrar älven derföre återremiss deraf. Sorn jag ej kan begripa annat, än att Actie-Ägare på ett dier annat satt böra liqvidera de lör Canal-Arbeiets sfarkaie drift uppkomne skulder, emedan Canalen, sedan den blifver färdig, är Actie-ägares Egendom, sä an - 630 Den 30 April. ser jag någon föreskrift i denna de! böra göras innan biträden lemnäs, emedan det i min tanka blifver omöjligt att belasta, Folket med tryckande skatter för att på en gång liqvidera Canal-Arbetets skulder och bevilja 300,000 R:dr i Byggnads-biträde; jag anhåller derföre af återremiss , emedan jag under ingen synpunct anser Staten eller rättare sagt Folket skyldigt till en sådan uppoffring åt Herrar Actie-ågare. Då Landet åtagit sig en Bevillning af 7 J0,000 R:dr för att betala sin skuld till Banquen, så ser jag tydsligt atr detta ändamål icke uppfylles, då Banquen deraf skänker 300,000 R:dr R:dr B:co till Götha Canal ; jag önskar derföre att det mera bestämdt visas, att Landet! Be« villning kunde minskas med 300,000 R:dr, om ej anslaget till Götha Canal beviljas; och att det tydeligen visas att detta anslag är en direct Bevillning på hela Svenska Folket ifrån Norr till Söder.
Deremot åligger entreprenörerne att, så länge de äro af samma banor i besittning, dem underhålla med allt hvad dertill hörer, äfvensom trafiken derå; hvaröfver K. M., å Statens vägnar, låter utöfva den kontroll, som kan finnas af nöden att föreskrifva. 15:o Skulle entreprenörerne brista uti att anlägga och fullborda någon af de åt dem uplåtne jernvägarne, eger K. M. att Den 17 December f. m. återkalla uplåtelsen, för så vidt det gäller samma jernväg eller jernvägar, samt att för Statens räkning utan någon lösen inträda i besittning af arbetena om några sådane äro då verkställde. Samma äfventyr vare entreprenörerne underkastade, i händelse de icke den förut omförmälda inlösen af Svenska Statens, för jernvägsanläggningen utgifne obligationer, behörigen fullgöra. 10:o Entreprenörerne berättigas alt, om ock när de så för tjenligt finna, bilda bolag, ett eller flera, för anskaffande af det kapital, som för jernvägsanläggningens utförande, rörelsens bedrifvande och obligationernes infriande erfordras. Sådant bolag oklroyeras efter Svensk lag och dess bolags reglor underställas K. M:s pröfning och fastställelse. Det inträder uti entreprenörernes rättigheter och skyldigheter, med hänseende till den jernvägslinea eller del deraf, för hvilken bolaget blifvit bildadt. 17:o Staten eger frihet att inlösa jernvägen eller jernvägarne efter förloppet af 20 år ifrån öpnandet af den sista afdelmn deraf för allmän trafik; och skall i sådant fall priset bestämmas på det sätt, att det motsvarar 20 års nettoinkomst, beräknad efter medeltalet för de fem bästa åren af de 7, som närmast föregå sagde inlösen, dock att beloppet uti intet fall får understiga det verkliga aktiekapitalet med tillägg af 15 proc. derå. 18:o Efter koncessionslidens slut tillfalla jernvägarne, med alla byggnader och tillbehör af hvad namn och slag som helst, Svenska Staten utan all lösen, och uphöra då alla för entreprenörerne eller de bildade bolagen medgifna rättigheter. Det är af denna plan ögonskenligt, att Staten för erhållande af ett omfattande
Bristande tillgång ursägtar visserligen all sparsamhet; ty ultra posse nemo obligatur; men detta är ju icke nu vårt full, och då kan icke rationelt försvaras den metod, hvarmedelst arbetas mindre väl och mindre fort än ske kunde, J.ag sade också fort; ty ra lione 11 är alltid att söka äga med snaraste det man ansett bra att äga; och ofta utgör skyndsamheten ett nöd - D cn 20 Mars f. m. Vändigt villkor för arbetets bästa beskaffenhet oell för bästa hushållningen dervid. Man Ian ju t. ex. lätteligen tänka sig fall, der försäkrandet af det färdiggjorda emot elementernas åverkan ei fordrar mera aibete under en arbets-campagne, än årsanslaget medgifver, och att förbudet att det öfverskrida vållar della färdiggjordas förslöielse. — Synnerligast i fråga om befästningar måste skyndsammare förfaras. Må man uppskjuta med utanverken och med sådant som kunde kallas luxen af befästningen, men har man beslutat denna, måste man skynda med omslutningen. Skadan af att vara färdig länge före anfall, kan ju ingen vara. Skad an af alt icke Vara färdig när anfallet sker, kan vara omutlig. Del är dock med föga hopp om fram äng jag yrkar denna min åsigt inför landsmän, som trifvas vid en fästningsbyggnad, beräknad alt elter 60 år hafva alstrat fästningen. Carlsborg begvntes för circa 20 år sedan. Kostnadsförslaget å del återstående arbetet fordrar 2 millioner; hvarå 5o,ooo r:dr årligen nu beviljas; facil 4° år, hvilka med de 20 förflutna ju utgöra de nyssbemälta 60 åren; hvilken tidrymd hildar gradmälaren af vårt i den öfriga vei 1- den ohörda långmod i befästningsväg. Jag förenar mig med Frih. Jacob Cederström derom, att antingen måste en rund summa af 4oo,ooo r:dr voteras, eller också måste det årliga anslaget af 100,000 r:dr ställas på 5 år. Frih. Leijonhufvud:
N:o 2 endast för att derigenom bereda en öfvergång till den organisation, som i förslaget N:o 1 innefattades, och att han i det förra sökt, så vidt som möjligt, bota de brister och ändra den planlöshet, som vidlådde vår närvarande militär-organisation; att, hvad angick den föreslagna förändringen af Landtförs vars-departementet, stodo samma skäl, som vid förslaget N:o 1 voro anförde för Krigs-kollegii indragning, oförminskade qvar; och gällde för Krigshofrättens uteslutande ur förslaget enahanda skäl, som lågo till grund för de speciela domstolarnes indragning; att behofvet af Pröfnings-kommitteer för hvarje elika vapen vore tillräckligt erkändt, och att sådane kommittéer utgjorde det lämpligaste och säkraste korrektivet mot alla omogna samt icke ändamålsenliga, mera kostsamma experimenter; att Kommendants-statens närvarande organisation vore i högsta måtto felaktig, helst kommendantsbefattningen i en fästning eller garnisons-ort utgjorde en högst maktpåliggande befattning, men, till följd af omförmälde felaktiga organisation, lämplige ämnen ej kunde dertill förordnas, enär tillräckliga löner ej voro anslagne; att förändringen i afseende å Militär-distrikt-befälhafvarnes ersättande med General-inspektörer medförde den fördel, dels att General-inspektören kunde utan fruktan för kollision med annan myndighet sin tjenst förrätta, hvilket nu ej skulle låta sig göra, äfvensom att generalitetet till antalet komme att förminskas, utan att derföre understiga hvad som, i händelse af krig erfordrades till Armée-korps-befälhafvare; att för General-stabens förändring, talade enahanda skäl, som uti förslaget N:o 1 blifvit anförde; att den närvarande regementsoch korps-indelningen vore oegentlig och ändamålslös, enär den icke kunde ega bestånd vid alla förrättningar med samlad trupp samt i krig, oell föranledde misshushållning med Statens medel; att vid serskilde regementen flera officerare voro anställde än vid andra, oaktadt truppens antal var ungefärligen lika; atL bibehållandet af nuvarande gardesregementen dels icke vore af behofvet påkalladt, dels medförde en dryg kostnad och motverkade beredandet af den tjenstbarhet för de indelde Stalstamt Allm.
Yi kunna likväl under närvarande tidpunkt glädja oss att, efter min tanka, 3 å 4 utmärkta Konstnärer finnas, hvilka nu uti sin hästa tid för utöfningen af deras talent snart nog måhända försvagas och gå utföre till det slutliga målet, hvarefter deras arbeten ej mera. äro att tillgå* Med afseende härå och med den förhoppning jag hyser, att någon gång Nationens skatter i konstväg skola samlas och iordningställas, så föreställer jag mig efterkommandes förundran, om uti en så beskaffad samling arbeten af sådane Konstnärer, som vi inom Fria Konsternas Aka* demie äga, skulle saknas. Af omtanka för framtiden tager jag mig derföre friheten föreslå, det Rikets Ständer nu ville anslå, ej såsom en ständig stående utgift, utan blott för denna gången 3ooo R:dr B:co, att för ett blifvande National-Musei räkning kunna beställa en tafla af hvardera af des-* sa Konstnärer, t. ex. ett Landskapsoch t vänne Historiemålningar, hälst nr Svenska Historien, och att, i fall denna mia, Motion kunde vånna bifall, någon passande person blefve utsedd, att för Rikets Ständers räkning laga befattning med denna beställning. Lades på bordet. Den i5 December e. m. 4>3 I Friherre Cederström, Andérs, hade inlemna! följande Sju Memorial, hvilka upp» lästes, så lydande: Vördsamt Memorial! Ilos Rikets Högloft. Ständer får jag hemställa om ej en allmän och kostnadsfri rättighet till fiske med Segelnotar, Skötar, Torsk-krok tn. m. i de stora fjärdarne och yttre skären på Kronans vatten målte beviljas. Den stora och ofcdbara vinst, sorn dervid är med säkerhet att påräkna, blcfve likväl för enskild man svår att skörda. Dertill fordras, att Kongl. Maj:t och Rikets Ständer gåfvo en i Skärgårdsfisket kunnig man uppdraget härmed. Utom nödigt anslag till Segelnotens uppsättande, borde lian få begagna dertill behöflige mindre Kronofartyg, som kostnadsfritt bemannades och med lifsmedel försågos under den tid försöken fortforo.
H e l a huset var som pestsmittadt, och de få, som gingo förbi på gatan, drogo sig så långt åt motsatta sidan som möjligt och kastade misstänksamma blickar mot fönstren. henne3 Mannen hade frågat mig om tillstånd, j a g hade svarat och på samma gång uppmanat honom att visa självbehärskning och icke oroa den sjuka. Men då vi på nytt kommo in i sängkammaren, där hon låg, var det slut med honom. D e n enkla och obildade, men redlige mannen älskade sin hustru, och han kastade sig som ett stort barn öfver hennes säng och grät hejdlöst. Hon klappade sakta hans sträfva hår. Därpå vände hon sig, som slagen af en plötslig tanke, mot mig. Hennes ögon uttryckte en vaknande ångest, men hennes röst var fast och klar, då hon frågade: » Skall jag dö, doktor? » D e t var mig omöjligt att ljuga. Med full visshet om utgången hade jag icke mod att ingifva henne ett hopp, som aldrig skulle förverkligas. Och utan att möta hennes blick, sänkte jag hufvudet och teg. B o r d s i l f p e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs å silfv-er. V a l a r. SUf varor. — Bref besvaras omgående Ree a l Bil iga priser. ~JWI IDUN 1894 H o n förstod allt och sjönk med ett utrop af fasa tillbaka i sängen. H o n låg alldeles orörlig, och tystnaden afbröts endast af mannens snyftniugar. Men plötsligt reste hon sig upp. Hennes feberheta ansikte hade ett lugnt uttryck, och med en röst, hvars förtviflade tonfall afspeglade hennes känslor, hviskade hon: » Och barnen, barnen, mina barn! » D e t var som om en blixt slagit ned i rummet och med sitt bländande sken kastat ljus öfver situationen. Mitt hjärta sammansnördes af medlidande. D e n n a döende mor skulle aldrig ha den sorgliga trösten att taga afsked af sina barn. H o n skulle aldrig få smeka deras hår, aldrig se in i deras ögon, aldrig kyssa deras läppar för sista gången.