Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förbigår nu alla detaljer vid behandlingen i öfrigt, men anser mig böra nämna, alt lagförslaget hade att strida mot ett capitaIist—i 11 tresse, som fördömde olla enskilda banker; ett annat, R:s St. bank-intresse, som ihärdigt försvarade centralisations-systemet; ett 3:dje, hvilket det hedervärda Ståndets då för tiden varande Den i5 Februari f. m. 49 varande ledare troligen fått såsom ingifvelse af Ystads banksyslémes upphofsmän, gående ut på att förkättra de nya ideerna; och ett fjerde, om icke intresse, utan snarare dess motsats — jag menar hela den dass af representanter, hos hvilka begreppen om det nya ännu icke redt sig, och som, utan klar uppfattning af ide'en i sin helhet, blott faste sig vid enstaka satser, dem de desto ifrigare och ofta med vältalighetens öfverlägsenhet trängde in i systemet. Deribland räknar jag synnerligen ide'erna om vådan af småsedlar; omfördelen att få silfvermyntet ut i rörelsen, för hvilken tvångsåtgärd emot landets locala natur , och folkets vanor, man ville gagna privatbankerna till medel; om vådan af att bankerna skulle blifva för stora, i stället för den motsatta, att de skulle blifva för små o. s. v. Ändtligen visade sig för det femte, emot riksdagens slut, ett partiför att undanrödja Ständernas delaktighet i lagstiftningen och återiägga, såsom ett regale, makten att få tillåta eller vägra associationer, efter godtycke, i Regeringens af ingen lag bundna händer. Om det vore tillåtet att ingå i specialiteter härom, skulle det icke vara svårt, att visa, att detta parti, synnerligast inom ett visst RiksSt. mäktade uppehålla lagförslagets skyndsammare afgörande och omsider, sedan det var afgjordt, fördröjde dess expedierande till K. M. Också härefter riksdagen frukterna visat sig sådana man kunde förmoda, då fråga varit om att frångå grunderna både i 1824 års författning och de af i835 års Ständer i underd. föreslagna. R. o.
– Jag kan ej förstå, hvarför du vill tillbaka till det där stället och vakta den galne – sade Karin Landberg en dag. Det var, som om hon kunnat läsa Ingrids tankar. – Asch, hon har slagit det ur hågen nu – sade prästfrun, innan flickan hann svara. Då Karin var gången, sade prästfrun: – Folk undrar på det där, att du vill resa från oss. – Ingrid teg hon. – Man säger, att då Hede blef bättre, var han törhända sådan, att du blef kär i honom. – Ånej, inte sedan han blef bättre – sade Ingrid, och hon blef skrattlysten. – Ja hur som helst, kan han ej vara något att gifta sig med – sade fostermodern. – Far och jag hafva talat om det, och vi mena, att det är bättre för dig, att du stannar hos oss. – Det är då snällt af er, att ni vilja ha mig kvar – sade Ingrid. Och hon var nog rörd öfver, att de nu ville vara så goda mot henne. De trodde henne ej, hur undergifven hon blef. Hon kunde ej veta, hvad det var för en stjärna, där de läste hennes längtan. Nu hade ju fostermodern sagt henne, att hon ej fick fara dit igen. Men hon kunde ej låta sig nöja med detta. – De kunde ju skrifva efter dig, om de behöfde dig därborta – sade hon. Återigen blef Ingrid skrattlysten. Det vore väl det underligaste af allt, om det komme bref ifrån ett trollslott. Hon undrade, om fostermodern trodde, att bergakungen skref efter den bergtagna, då hon glömde sig kvar hos sin moder. Men om fostermodern vetat, hur många bud hon fick. Det skulle nog ha gjort henne hufvudyr. Det kom bud i drömmar om natten, och det kom bud i syner om dagen. Han lät Ingrid veta, att han behöfde henne. Han var så sjuk, så sjuk. Hon visste, att han höll på att bli tokig på nytt, och att hon måste komma till honom. Om någon sagt henne det, skulle hon genast svarat, att hon visste det. De stora stjärnögonen sågo allt längre och längre bort. Det var väl ej lätt att tro, att hon skulle bli lugnt och vackert sittande hemma för den, som jämt såg den blicken.
Ca valleri-Regemente användande tili aflöning för en FältMarskslk eller General. 5) Om Revision öfver förvaltningen af de under Kongl. KrigsCollegii disposition ställda cassör. 6) Om afgift till veneriska smittans härn? mande m. m. 7) Om arfvode för ÖfverCommissarien Ek. g) Om storskiftes och enskiftes förrätt^ 4 Den z jfulii. ningarnes sammanförande samt om egoaelningsrätter för dylika mål. 9) Om ändring i Kongl. Förordningen rörande skogaine i Riket den 1 Augusti 1805, §. 53, om svedjande. 10) Om skyldigheten att afskala barken å utsynte ekar och rättigheten till samma barks användande. 11) Om Committé för ny reglering af Rikets embeten och tjenster. Upplästes till justering följande fiån ExpeditionsUiskottet ankomne <jj. §. af RiksdagsBeslutet, angående: 1) Kungsgårdars och OlficersBoställens för-i säljning. 2) Sala Silfververk. 3) Ro-eringen. 4) Tullverket. 5) Bränvinsbränningen, Upplästes och lades på bordet följande från nedannäinnde Utskott inkomma Memorial och Utlåtanden. Från Stats-Utskottet: af den 28 sistl. Junii, angående tryckning a£ åtskilliga tabeller öfver StatsVerkets räntor. Den 2 Julii % 5 af den i dennes: 1) I anledning af återremiss utaf frågan Om gratification åt Herr vice Presidenten°m. lii. Billberg, 2) Rörande RiksStåndens särskildte beslut i fråga derom huruvida det för Manufactur-' DiscontFonden ställde creditiv å Banken må kunna af Riksens Ständers Revisorer indragas. 3) Angående otillräckligheten af förra anslaget till Riksdags-kostnadernes bestridande.' 4) Angående Rosersbergs Kungsgårds öfverlemnande till Kongl. Maj:ts nådiga dispo: sition. 5) I anledning af Kongl.
Vid Urtima Riksdagen i Orebro år 1812' hafva Riksens Ständer , på det Offiserarne vid Pommerske Regimenterne måtte beredas någon hjelp och undsättning för sitt lidande underdel Pandet varit af Franska Makten intaget , uti underd. skrifvelse den 16 Juli förklarat sig med; Underdåniga Skrifvelserl gifva dem enahanda förmån, som förut blifvit bestämd för Befälet vid förra Finska Arméen , att nemligen de, som öfverkomrno till Riket och här qvarstannade i tjenst, skulle ega undfå Es« pektans-löner efter sine Grader, samt, vid afskedstagande eller befordran, ersättning för Ackords-summan efter 1793 ars Reglemente; och anvistes till fond för Expektans-lönerne åt Pommerske Offiserarne de 20,000 R.d, hvilka på allmänna Indi agni ngs-Staten funnos qvarstående såsom förut anslagne till årlig ränta på Pommerske Kammarens Växel-Cirkulations fond i Hamburg. När sedermera Pommerska Landet med Begirnenterne var formligen afträdt till Preussen , och Officerarne allmänneligen derstädes qvarstannat, bl ef nämnde Fond vid 1815 års Riksdag använd, men derutaf en summa 10,000 B:dr anslagen att af Kongl. Majit i Nåder disponeras till Expektans-arfvoden åt lönlöse Officerare i Arméen, som gjort tjenst under sednaste krigsåren; och, på grund deraf, liar äfven Kongl. Majit under den 23 Januari 181G i Nåder tillagt Öfversten vid f. d. von Engelbrechtenska Regimentet Cail Silfversköld ett Expektans-arfvode till 500 R:dr årligen. Det är genom Öfversten Silf verskölds egen vid innevarande Riksdag gjorda framställning som fråga nu hos Riksens Ständer uppstått om ersättning för det Ackord 7000 R:dr Pomersk Kurant, lian år 1816 skall hafva erlagt till Chefsbeställningen vid ett Kompani af v.
Tiden för uppbördsböckernas afgifvande från häradsskrifvarne synes alltså böra framflyttas lill den 31 December det löpande, eller 15 Januari det påföljande året, som är tidigt nog, när uppbördsstämman ej hålles förr än i sista hälften af Februari månad. Stadgandet om uppbördsböckernas afgifvande står troligen qvar sedan 1815 och synes då afsett det genom K. br. af d. 18 Sept. samma år meddelade förordnande, att särskild landsbok skulle för bevillningen af öfrige riksgäldsmedel upprättas, hvilket numera upphört. I Den i December e. m. 129 I enlighet med denna anmärkning önskade jag att ändring matte ske i denna §. Gr. Cronhjelm: För min tiel är jag verkligen ledsen, att jag så ofta måste uppträda i anledn. af de anmärkmr, som af Frih Ridderstolpe framställas; men dä Frih. haft den godheten att förut meddela mig dessa anmärkningar, har jag äfven haft tillfälle att undersöka dem, och, så mycket på mig ankommit, sökt inom Ulsk. till antagande befrämja dem jag deribland funnit ändamålsenliga, hvilket likväl ofta mött svårighet. Friherren har här föreslagit, att uppbördsböckerna icke borde afgifvas vid den tid, som § bestämmer, utan något sednare, t. ex. i medlet af Januari. Men härvid förekommer, att i flere fögderier äro uppbördsdislricterna sä stora, att uppbördsslämmorna mäste börjas redan vid Januari månads ingång, och 129 § föreskrifver, att debetsedlarne skola vara att tillgå fyra veckor innan uppbördstiden infaller. Dä det derjemte är stadgadt, att uppbördsböckerna förut skola i landscontoren granskas, så kan jag icke se, att häradsskrifvarne kunna få dröja med deras aflemnande så länge som Frilun önskat, Hr Printzenskjöld: Jag understödjer vördsamt Frih. Ridderstolpes förslag, tinder öfverläggningen i Revilln.Utsk. om denna §, fästade jag uppmärksamheten på det ändamålslösa uti förevar. stadgande.
O Plenum kl. io f. m. Justerades 6 prot.utdr. för d 5 dennes. Föredrogs ånyo och godkändes StatsUtskts d. 3 dennes på bordet lagda betänk. N:o 382 om verkställd revision af K. Myntverkets räkenskaper för år i83i. Företogs till pröfning StatsUtskrs d. 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 388 såväl i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St., rör:de en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, som K. M:s sedermera till R. St. aflåtna nåd. propos., ang:de lånanslag till återuppbyggande af nämnde stad. Hr Hjärne, Harald: Jag anhåller vördsamt att af Hr Ridd.secret. erhålla upplysning om och på hvad sätt målet af de öfriga Stånden är afgjordt, hvarefter jag utber mig att få fortfara. Undcrteckn. Ridd.Secret.: Af BondeSt. är utlåt, bifallet. Från de öfriga Stånden är någon underrättelse ännu icke ankommen. Hr Hjärne: Då målet således ännu icke är afgjordt af tvenne Stånd utom detta, tager jag mig friheten vid utlåt, göra några anmärkn:r, öfverlemnande åt R. o. Ad. att bedöma, huruvida de kunna föranleda till återremiss eller icke. Det är utan tvifvel ett af de vigtigaste föremålen för statens omsorger att i sådana fall, som detta, komma städer till understöd till deras återuppbyggande, synnerligast sådana städer, hvilka, såsom Wenersborg, äro af vigt för transito-handeln inom landet. Mot den K. propos:n i förevar. fall kan således intet skäl förekomma, utan måste den 18 H. 5 34 Den 8 Januari. bifallas.
Den 30 Juni 1849 begärdes handräckning hos Konungens Befallningshafvande i berörde län för fordrans utbekommande, och som gäldenären icke med lagsökning kunde anträffas, kallades han att derå svara medelst länskungörelse den 21 Mars 1851, hvilken jemväl samma år 3:ne gånger blifvit intagen i Postoch Inrikestidningar. Enär han fortfarande uteblef och det medelst undersökning blifvit utrönt, att han inom sin seduaste mantalsskrifningsort, Theda socken, icke egde ringaste tillgång, förklarade Konungens Befallningshafvande, medelst utslag den 5 Juni 1852, Intendenten Adlerstams ansökning icke till vidare åtgärd kunna föranleda. Intendenten Adlerstam, som yrkat utmätningstvång å Östbom, anförde besvär i Kongl. Svea Hofrätt emot detta utslag, men målet erhöll der enahanda utgång, „enligt utslag den 25 Maj 1853, bilagdt 1853 års stuteriräkenskap under fol. 1,255. Östbom har fortfarande hållit sig undan, hvadan vidare åtgärd mot honom icke kunnat företagas. 2:o _F. d. Hyttmästaren Hammarskölds konkurs. — li:rnt 650 Ii:dr 70 öre. Denna fordran uppkom den 20 September 1849, då Hammarsköld å auktion vid Stuteriet inropade 2:ne hästar för 482 R:dr Banko. Samma år i December afvek han från sin hemort i Westerås län och begaf sig till Norra Amerika. Sedan borgenärerne tagit hans egendom om händer och denna fordran blifvit behörigen bevakad, erhölls utur boets tillgångar 10 procent utdelning med 48 R:dr 9 sk. 7 rst. Banko, enligt bil. föl. 945 vid 1854 års Stuteriets räkenskaper. Gäldenären afled i Amerika år 1860. 3:o Färgaren Sernanders konkurs. — Jirm t 80 II dr 61 öre.
D. emitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottetl 1:0 Ett af Vice Talmannen Hyckert afgif vet - Olof Werlin. 48« Den 29 MnrS. vet tillägg till dess den 2o:de i denna månad inlemnade Memorial Q q, *.o Ert anförande af Anders Aberg fran Vesterbotten, angående fri Brännvins-tillverkning i Riket och förbud emot införsel af utländskt Brännvin samt.Runi ocli Arack. 2:0 Ett Dito af Anders Joachimsson från Östergöthland, rörande samma ämne, 3:0 Ett Dito af Pehr Jernström från Vesterås I.än, äfven i enahanda ämne. 4;o Ett Dito nf Anders Joachimsson från Östergöthland, angående en förändrad skjutsinrättning i Riket och förhöjning af skjutslegan. 5:0 Ett Dito af Erik Svensson från Bohus Dan i samma ämne. 6:0 Ett Dito af samma man, angående hållhästars anslående vid Gästgifverierna i Norrvikens Eögderi af Bohus Län. 7:0 Ett Dito af Johan Johansson och Beter Jansson från Kronobergs Län, angående förändring i skjutsväsendet, 8:0 Ett Dito af Riksdagsmannen Anders Aherg från Vesterbotten, angående förändring af tiden för tjestehjons ombyten. 9:0 Ett Dito af Jonas Jansson från Carlstads Län i samma ämne. 10:0 Ett Dito af Peter Andersson från Hallands Län, och 11:0 4 Deri 89 Mars'. liro Ett Dito af Eric Svensson från BohusHän, angående befrielse från Saltpeter» anskaffande in natura. 12:0 Ett Memorial af Eric Svensso n från Bohus Eän angående betalning for Krono - Brefbäringen. 13:0 Ett Dito, af samina man, angående rättighet för förmedlade hemman att uti utgörandet af alla publiqua onera njuta sin förmedling till godo. 14:0 Ett
Verks hufvudböcker och redogörelser, i mer eller mindremon, saknade den fullständighet och de upplysande egenskaper, som af vårt i allmänhet numera, uti flere delar förbättrade bokföringssystem billigen kunde förväntas, och att desse redogörelser jemväl till deras uppställning innefattade en mångfald af olika, stundom ganska invecklade och otydliga methoder; i anledning hvaraf Rikets Ständer vid berörde Riksdag hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälde deras önskan, att, för nämnde räkenskaper, tjenligt formulair, innefattande fullständighet, enkelhet, säker control, så liten vidlöftighet som möjligt, samt lättfattlighet, måtte upprättas i öfverensstämmelse med de för Riksbokslutsarbetet gällande grunder; och täcktes Kongl. Maj:t derefter, genom Nådigt Bref af den 5 Mars i83i, uppdraga åt Dess och Rikets StatsContor, att de sålunda nödiga ansedde formulairen upprätta samt Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa. Enligt Stats-Utskottet meddelad upplysning, hafva orsakerna, hvarföre någon åtgärd ännu icke vidtagits för berörde formulairers upprättande varit, dels att det af Rikets Ständer, jemväl vid senast förflutne Riksdag fram - Stats-Utskottets Utlåtande JSf:o f-22. 3 ställda, och numera på Kongl. Majrts Nådiga pröfning beroende förslag, att uppbörden af åtskillige förvaltande Verks inkomster af Stats-Verket öfvertoges, emot erläggande till de förvaltande Verken af bestämda årsanslag, i flere delar egde sammanhang med förevarande fråga, dels ock att Kongl. Stats-Cöntore!:, sorn i senare tider blifvit ålagdt en myckenhet tillökade göromål ocb befattningar, hvilka vid dess år 1824 verkställda reglering icke varit beräknade, hittills varit förhindradt, att i denna del sträcka sin verksamhet utöfver de detta Embetsverk tillhörande ordinarie åligganden. Undb^ granskningen af 1831 års räkenskaper för de förvaltande Verken, har Utskottet, för sin del, jemväl erfarit, att förenämnde af Rikets Ständer vid föregående
Lika fruktlösa hafva äfven de, gång efter annan gjorda, försöken varit att få denna likskatt i städerna bestämd, antingen efter sterbhusets verkliga behållning, hvarigenom den blefve en någorlunda rimlig förmögenhetseller sterbhus-procent, sådan den finnes i främmande länder och påyrkas af en modernare beskattningstheori; eller efter endast den döda makans lott, d. v. s. halfva boet, så att den ofta förekommande, ännu hårdare orättvisan uti denna, för öfrigt nog irrationela och ojemna, beskattning icke blefve regel och slentrian, nemligen att efterlefvande maka, bara eller anhöriga, som ofta nog ingenting ega att förlora af det gäldbundna boet, få ena året betala för fadrens, andra för modrens och kanske ett tredje för en medarfvinges eller kompanjons död, fulla en procent hvarje gång af och för en och samma egendom, i löst och fast, tillgångar och skulder. Men äfven utan så på hvarandra hopade dödsfall inom samma familj eller bolag kan detta missförhållande blifva ganska kännbart och beklagligt. Derigenom att procenten utgår, enligt Kongl. Förordningen den 10 December 1756, af all i boet befintlig egendom utan afdrag för skulderna, kan ofta hända och har äfven händt, att sterbhus måst, endast för bouppteckningsprocentens skull, afträdas ”till borgenärers förnöjande”, hvilket väl här dock rättare borde heta: magistratspersonernas förnöjande. Härigenom har emellertid mången värnlös och torftig familj sett sin, genom ett beklagligt dödsfall fördystrade, framtid ännu mera förmörkas af bekymmer och förtviflan. Dessa Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Dessa missförhållanden, hvilka af den egendomliga stämningen och ställningen vid ett beklagansvärdt dödsfall ytterligare förstoras i den fromma föreställningen, stegras vidare till förhatlig olaglighet af den omständigheten, att slik procent utgår efter procenttagarnes egen uppteckning och värdering, hvarigenom ej ens skenet af opartiskhet härvid iakttages.
Friherre 8tsLl von klb.NZtein, föreftog att den nu ups rättade Riks-Statcn hwaraf ett exemplar till Rikfens Ständer blifwit inlemnade, mätte genom trycket till Allmänhetens kännedom befordras. Herr Grefwen och Landt-Marskalken begärde att denna fräsa ställe fä hwila, till desi han hunne underrätta sig, huruwida icke redan denna tryckning more pä» >- tänkt, samt om densamme pä Statens bekostnad strill^ werkstallas. Justerades följande: Utdrag af Protokollet hälli» i Högloft. Ridderstam pet och Adelns plenum den » April igro. S. DFöredrogs « nyo och bifölls Stats - och Berville nings - Utskottens re» sy Mars pä dordet lagde gemensam» - 94 Veil 3 April. samma Betänkande angående anskaffande af medel till wilis nande af en nödig och mera allman Läkardwärd, sädanden e,f Herr liokvcnwlch, c»rl, blifwit föreflagen och as Allmänna Bcsmars - och Occonomie-Utflottct tillstyrkt: HwaryM de öfrige Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag» wanlkg del skulle leMnas. bit suxrs. Utdrag af Protokollet hällit i Högloft. Riddersta» pets och Adelns Plenum den 2 April igro. S. D» Instämde Högloft. Nidderffäpct och Adelli r Högwördige Preste-Standets beslut, att i anseende till de Tnängfaldige gjöromal, hwaraf Expeditions - Utflottet wid Riksdagens nu instundande flut öfwcrhopas, detsamma af de öfrige Utskottens Cancelliet mätte erhällä biträde. Och skulle de öfrige Rcspective StändeN genom Utdrag af Protokollet härom manligen underrättas, bit -uprs. Utdrag af Protokollet hällit i Högloft.
Maximum af tullen torde böra antagas från 33-i till 66f proc. af varans värde, och ett närmare bestämmande bero på följande omständigheter: 1:0 huru hög tullen nu är (t. ex. talgljus äro nu värda 6 R:dr B:co, tullen är 2^, dess maximum torde böra sättas till 4 R:dr B:co); 2:0 om Rikets behof kan fyllas inom landet (t. ex. hampa, hvarå värdet torde kunna antagas till 60 R:dr B:co p:r Skåf; tullen är 4 R:dr, importen 6,328 Skåf; maximum torde böra sättas till 20 R:dr B:co); 3:o om varan utgör råämne för någon förädling inom Riket (t. ex. ull, hvarå värdet torde vara 32 sk. p:r åf; tullen är 1 sk.; importen, öfver i million, har aftagit; maximum föreslås till 12 sk). Så - Den ao Februari i e. m. 97 Såsom exempel på tullens stigande, bibehållande och återgång, vill jag antaga värdet på smör till 5 R:dr 13:co; tullen är i: 24. Fördelarna af en högre tull på dessa landtmannaprodueter anser jäg blifva: 1:0 Minskning i spannmålsproductionen under jordens fördelaktigare användande; hvaraf skall ovilkorligen följa någon förhöjning i spannmålsprisen, hvilket väl behöfves både för landtniannen och löntagaren. 2:0 Ökning af kreaturens antal, hvaraf åkerjorden måste tilltaga i bördighet. 3:o Spridning af penningar till de orter, sorn sakna fördelen af närbelägenhet tdl stora städer, och hvarest ladu^årdsskötseln lättast kan utvidgas; flera bland dessa orter sakna bergsbruk och hemta förnämsta delen af sin bergning från jorden. I Sverige är landtbruket i behof af binäringars stöd. 4:o
Då jag för sådant ändamål genomgått taxe-förslaget, har jag dervid funnit, att, utom afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden, tolagen blifvit, dels till sitt fulla belopp och dels endast till en större eller mindre del deraf, tillagd till de nu gällande tullsatserna, för följande artiklar, nemligen: / Införsels-tarifen: Agat, arbetad, oinfattad. Alabaster, arbetad, ej specificerad. Antimonium, spiesglans och regulus. Apelsiner. Askar och Dosor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen. Rand, Silkessammets-. Ren: arbetadt: andra slag, än Elfenoch Hvalrosständer. Rensvart, Benkol eller Bister. Bernsten, arbetad, oinfattad. Blyertspennor, Timmermans-. Blysocker. Borax. Broderduk, Marle och Stramalj, af papper. Bevillning s-Ulskottets Betänkande JW 10. 100 Brodermönster. Böcker: andra på Svenska språket tryckta, än Biblar etc., oinbundna eller häftade. Caffe. Dito brändt och alla till caffe-surrogat användbara brända vexter. Canel, Canelknopp och Cassia Lignea. Capris. Cardemummor. Castanier. Cautschuk, arbeten deraf, ej specificerade, och som ej äro hänförliga till Redskap etc. Caviar. Chinarot. Chlorkalk. Citroner. Citronsaft. Citronsalt. Citronskal. Coeffurer. Conserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor. Coraller, arbetade, oinfattade. Dadlar. Fisk, alla slag. Frugter och Bär, ej specificerade, torra. Frö, Kanarie-, Fyrverkeriarbeten. Färger: Blyhvitt, Cochenille, Indigo och Spanskgröna. Färglådor, med färger etc. Gardiner, Rull-. Garn, Bomulls-, ofärgadt. Guld, Bok-, oäkta. Gulddragare-arbeten af guld eller silfver: Cantiller och Pailletter, äkta eller halfäkta.
Förordningen om Kyrkoråd och Skolråd den 21 Mars 1862. 7. » Domprosten Sondén, om anslag af 75,000 R:dr till utvidgning af lä roverkshuset i Skara. 8. » Densamme, om statsanslag till uppförande af en seminariibyggnad i Skara. 9. » Doktor Sandberg, om den personliga skyddsafgiftens upphörande såsom bevillning till Statsverket, och att i dess ställe ett motsvarando belopp af hvarje mantalsskrifven person måtte utgå till folkundervisningen samt debiteras, uppbäras och fördelas såsom den nuvarande folk» skoleafgiften. 10. » Doktor Söderberg, angående årlig pension af 500 R:dr R:mt åt aflid ne Konsertmästaren A. Randels enka och barn. Bih. till B. Si. Prot. 1865 & 1866. 11 Sami. 2 Åfd. 2 Förteckning å Motioner hos Preste-Ståndet. 11. Af Prosten Fant,' om anvisning från Riksbanken af 5,000,000 R:dr R:int till uppköp af allmänna hypotheksbankens obligationer för lifgifvande af amorteringslån åt mindre jordbrukare. 12. » Hofpredikanten Rosenius, om tillägg till 12 § af Kongl. Förordningen den 18 December 1863, angående försäljning af bränvin och andra spirituösa drycker. 13. » Doktor Lundberg, om fortfarande anslag af 10,000 R:dr R:mt årligen under nästkommande statsreglering till pensioner åt 1808 och 1809 års Landtvärnsmän. 14. » Kontraktsprosten Palmlund, om ändring eller förklaring af Kongl. Cir kulärbrefvet den 11 December 1863, i fråga om lönetursberäkning för lärare vid elementarläroverken. 15. » Doktor Thyselius, om ordnande och utbyte af litterära skatter mellan rikets särskilda bibliotheker och öfriga samlingar. 16. » Densamme, om statsanslag af 5,000 R:dr R:mt till utgifvandet af tredje Tomen af Scriptores Rerum Svecicarum medii sevi. 17.