Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa embets-myndigheter och korporationer hafva Kommers-kollegium, General-Tullstyrelsen och Borgerskapet i Carlshamn afstyrkt. men de öfrige förordat bifall till den sökta stapelfriheten: varande de skäl, hvilka i sistnämnde hänseende blifvit anförde, af hufvudsakligen följande innehåll, nemligen: att dä hvarje band å handel och rörelse verkade hämmande, skulle, om stapelstadsrätt blefvc Sölvitsborgs stad förunnad, sådant tvifvelsutan medföra nytta ej blott flir staden, utan äfven för den derintill belägna landsbygden. Det vore nemligen klart, att en handlande i Sölvitsborg, till följd af de större kostnader och omvägar, han vid både export och import al varor mäste, under närvarande förhållanden, vidkännas, ej kunde till export uppköpa landtmannaprodukter till lika högt pris. som i stapelstäderna vore gällande, och ej eller vöre i tillfälle att afyttra utländska varor till landtmannens behof för så lågt pris, hvartill sådgne varor såldes i dessa städer, och att således landtman, hvilka naturligen skulle hafva sin handel i Sölvitsborg, nödgades antingen der sälja till lägre och köpa tiH högre pris än det i stapelstäderne gällande, eller ock, hvilket manga fliredrogo, flira varorne en längre väg till ellet ifrån dessa sednare, till följd hvaraf handeln i Sölvitsborg vore mindre liflig, än den eljest kunde vara; Och skulle alltså undanrödjandet af dessa olä genheter innefatta en icke ringa förmån för såväl staden som närmaste orten deromkring, äfvensom flir flera trakter af Christianstads och Kronobergs län, hvilka voro närmare intill Sölvitsborg, än till andra sjöstäder belägna.
337 innehafvande fordringar måtte få inrymme i så stor del af de begärde Kronans tillhörige hemman, som svarar deremot, sedan likväl, på sätt Författningarne i allmänhet föreskrifva, denna motsvarighet blifvit utredd ; och emellertid kunde hemmanen för Kronans räkning på ett år utarrenderas.” Hvarförutan till Utskottet blifvit remitterade nedannämnde hos H. R. o. A. väckte motioner, nemi.: a) Af Hr BråkenhjelmP. R.j att enär de till Ädelforss Guldverk inköpte hemman samt öfrige dertill anslagne hemman och lägenheter genom Arrenden endast försämras och vanskötas, hvarigenom afkastningen af dem i en framtid för Kronan blifver liten eller ingen, samma hemman och lägenheter måtte för Kronans räkning genast afyttras och köpeskillingen derföre ingå uti SlatsCassan; hvarjemte, beträffande de GuldVerket tillhörige Kronohemman, Hr Bråkenhjelm föreslagit, att ingen annan förändring med dem måtte vidtagas, än att Konungens Befh:de i Jönköpings Län finge besörja om Åboledighetens fyllande, i fall Guldverket med Åborätt något sådant hemman haft sig anslaget; samt att Räntan för desse Kronohemman hädanefter omedelbarligen hemfaller till Kronan; dock att, i ofvanåberopade fall af åboledighet, först utrö-, nas borde, huruvida Aborätten från början af Kronan för Guldverkets räkning varit inköpt, eller Kronan i och för densammas erhållande fått vidkännas förlust, hvilken i sådan händelse skulle af den blifvande Åboen, genom erläggande af städja, så vidt ske kunde, ersättas. 338 Stats-TJtskottets b) Af Hr Rothlieb} C. F.j att sedan R. Stilvid 1818 års
Beträffande slutligen antalet af de ifrågaställa techniska elementarskolorna och valet af orterne för dem, anser jag, i betraktande af nuvarande brist på lärare och då nödig erfarenhet saknas i afseende på lämpligaste sättet för dylika skolors organiserande, det vara rådligast, att endast tvänne sådana skolor, utom den i Götheborg redan befintlige Chalmerska Slöjdskolan, nu inrättas, nemligen i Stockholm och Malmö, å hvilket sednare ställe det hus, som med bidrag af allmänna medel skulle i och för den tillämnade slöjdskolan inköpas, sannolikt komme att erbjuda en lämplig lokal eller ock, — derest någon af desse städer, eller begge, skulle undandraga sig uppfyllandet af vilkoren för tecknisk elementarskolas inrättande derstädes, — i den eller de städer, som Eders Kongl. Majit finnér för ändamålet lämpliga, och hvilka ingå på nämnde vilkor. Hvad hufvudstaden serskildt, angår, så, enär den af Svenska Slöjdföreningen derstädes redan inrättade, med årligt bidrag af så väl staten som staden understödda Söndagsoell Aftonskola för Slöjdidkare utgör en så beskaffad skola, som jag, på sätt jag nu i underdånighet yttrat, anser böra vara med hvarje technisk elementarskola förenad, synes Stockholms techniska elementarskola lämpligen kunna förenas med Slöjdföreningens skola på det sätt, att Staten, utom det erforderliga anslaget lill den techniska elementarskolan, undantagsvis för hufvudstadens Söndagsoch Aftonskola för Slöjdidkare, såsom hittills, bidrager med 2,000 r:dr om året, emot skyldighet för staden att för Söndagsskolan bekosta lokal och ved samt lärare-arfvoden; — staden obetaget alt serskildt med Slöjdföreningen öfverenskomma om något biträde i kostnaderne för denna Söndagsskola.
Ingenting är således att befara, då §:n innehåller det stadgande, att kungörelse om sockenstämma utfärdas af kyrkoherden eller den hans embete förrättar. Hr Ribbing, Arvid: Det är i sanning ledsamt att nödgas upptaga tiden med sådana småsaker; men jag vet icke hvarifrån Frih. Ciderström får den tanken, att contractsprosten, för det han utfärdar en kungörelse, skall uppläsa den fiån predikstolen. Det vore detsamma som om landshöfdingen, då han utfärdar en kungörelse, Skulle sjelf resa omkring och kungöra densamma i alla församlingar, der den Den 6 Mars. bör uppläsas. Prosten sitter likasom landshöfdingen på sitt embetsrum och utfärdar kungörelsen. Mig synes att någon förändring i J:n icke behöfves. Hr Lagergren: Förekommen af Frih. Hamilton, får jag göra Frih. Cederström uppmärksam derpå, att det är precist detsamma alt utlysa sockenstämma och utfärda kungörelse derom. Då pastor åligger att uppläsa kungörelsen, kan jag icke inse hvarföre §:n skall ändras. Utsk:ns förslag till 2 Jin blef af R. o. Ad. bifallet.. 3 §:n. Frih. Cederström: I denna § hafva Utsktn 'förbisett att presterskapet utgör en myndighet för sig. §:n måste således på det sättet ändras, att del kommer att heta : "När "sockenstämma anbefalles af Konungens Bef:h:de, biskopen, "domcapitlet, eller i staden af magistraten äskas, må kungörelse derom icke vägras.” Jag anser orden vederbörande sockennämnd böra nedflyttas till andra mom. af denna §, hvarest talas 0111 pastors rättighet att vägra sockenstämma. Sockennämnd må väl aldrig få förmanskap för pastor att anbefalla sockenstämma. Sockennämnd kan väl hafva rättighet begära sockenstämma; men pastor bör kunna förneka den, sockennämnden öppet lemnadt att sig deröfver besvära hos Konungens fief:h:de eller domcapitlet efter ämnets beskaffenhet. Det är angeläget att denna rättelse sker, hvarigenom andra mom. kommer att lyda sålunda:
Likväl synes det mig något oförklarligt, då man så lifligt upmuntrar så många andra fabriks-intressen, hvarföre icke äfven detta intresse kunnat tillvinna sig någon liten skärf till upmuntran. Man har ansett nyttigt och tillstyrkt ett serskildt anslag (ill rese-stipendier för fabriksoch liandtverksarbetare, ehuru de redan åtnjuta ett icke obetydligt understöd. Mig förekommer det fördenskull, sorn om StatsUtsk. åtminstone kunnat fästa något afseende på första delen af min motion, der jag föreslagit : ”att af den inkomst, som i följd af en högre beskattning å bränvins-tillverkningen, hädanefter kunde komma alt inflyta, ett så stort belopp, som ansåges för ändamålet erforderligt, måtte af R. St. ställas lill K. M:s disposm, för att användas till rese-underslöd och arfvoden åt personer, som finnas villiga och lämplige, att utrikes inhemta kännedom om, och sedermera inom Riket meddela undervisning uti öi-bryggeri-konsten efter Baijersk metod.” Till besvarande häraf har StatsUtsk. anfört dels, att Utsk. anser, ”att ett mera allmänt begagnande af godt öl, äfven om detsamma icke skulle vara beredl efter Baijersk metod, i väsendtlig mån bör kunna bidraga till en önskvärd minskning i bruket af bränvin. ” StatsUtsk. instämmer således här i den mening jag hyser, men anser det icke vara nödvändigt, att det skall vara öl efter Baijersk metod, som bör åtnjuta upmuntran. Detta tror jag deremot vara alldeles nödvändigt; ty det är en stor skillnad mellan det Baijerska och det Svenska ölets egenskaper i sanitärt hänseende. Det Svenska ölet åstadkommer tyngd och sömnighet, då deremot det Baijerska är upfriskande och mera närande. — Vidare säger Utsk., att undervisning härutinnan är alldeles öfverflödig. Detta tror jag icke; här finnas visserligen Baijerska öl-bryggerier anlagde, men de äro till större delen anlagde af utländningar, hvarigenom anläggningskostnaden blifvit betydligt större.
Jag ber att dervid få erinra, hvad Hr von Hartmansdorff nyss sade, nemi. alt de skicklige skulle söka sig till de enskilda, derföre att lönen hos dessa var större, men att de vilja bibehålla sin lur och befordringsrätt, för att kunna ingå uti andra bättre lönande befattningar uti Kronans tjenst, när de blifva lediga. Vidare har Hr von Hartmansdorff nämnt om provincial-Iäkares skicklighet. Jag får erinra, att betänk, just innehåller ett villkor, att de enskilde läkarne skola åläggas alldeles samina medico-legala besigtningar, som åligga provincial-läkare. Vidare tager jag mig friheten alt anställa jemförelse med stadsläkare. Det vore ju enahanda förhållande med dem, att de tilläfventyrs skulle sätta sin enskilda fördel framför Statens. I detta afseende åberopar jag hvad Hr Ribbing nyss sade, nemligen att afven de enskilde utgöra en del af Staten, som endast är en massa af individer, och att således de enskilda corporationerna äga lika anspråk sorn andia på att hafva skickliga läkare. Hr Ribbing: Det är just i den förmodan, att Utsk:s yttrande är riktigt, som jag önskar, att dess förslag skall af R. St. framställas till K. M:s sanction; icke för det att det är oriktigt. 1 afseende på regementsläkare får jag äran fästa uppmärksamheten på hvad sorn står uti Utsk:s betänk., nemi. ”Sundhets-colkm yttrar sig om bans competence, samt för öfrigt, att läkaren, i fråga om vaccination, medico-legala besiglningar och sjukvården, vid inträffande farsoter inom bans tjenstgörängsort, är, lika med de på stat anställde läkarne, skyldig att ställa sig till efterrättelse vederbör, embetsmyndigheters föreskrifter.” Hade icke denna slutmening funnits, så skulle jag genast öfvergått på Hr von Hartmansdorffs mening; men då detta är utsatt såsom elt villkor för tjenstårsberäkningen, så kan jag ej inse annat, än att Utsk, Den 13 Juni f. m. afgifvit ett ganska riktigt betänk., med hvilket jag förenar mig och ö‘nskar, att det måtte blifva bifallet.
- "Lit, A. redovisar blott vid 1827 års "slut influtne 887,387: 35. 1. och 1828 års GassaRäkning 609,633: 26. 6. 1,497,021: i3. 7. 84 S la ts-Ut skottet» Om, vid Berättelsens blotta genomläsning, en än sä ringa uppmärksamhet blifvit använd, så bade det genast bordt falla i ögonen, att de förstnämnde 1,704,803 B;dr 34 sk. utgjorde det totalbelopp, hvarmed RiksgäldsContoirets enskilda Inkomster, åren 1823 till och med 1828, öfverstigit utgifterne under samma tidrymd; och hvilket belopp fått benämning af Öfverskott. Någon förblandning af ett sådant öfverskott med öfverskotten på StatsVerkets förslagsvis beräknade Inkomster, synes så mycket mindre hafva bordt kunna komma i fråga, som den så högst betydliga slutsumman af 17,538,563 R:dr g sk. 8 r:st. tyckes hafva bordt påkalla serskild uppmärksamhet samt föranleda till en närmare undersökning om rätta förhållandet; i hvilket fall, och derest, efter den i Berättelsen leranade hänvisning till de bilagde Utdragen ur Cassa-Räkningarne Litt. A. &D., en sådan undersökning blifvit anställd, det genast skolat utrönas, att ifrågavarande, från StatsVerket lefvererade öfverskottsmedel äro under sin serskilda Titel eller Rubrik, ibland alla öfrige RiksgäldsContoirets Intrader upptagne till redovisning uti CassaRäkningen för det år, då uppbörden egt rum. Vidare yttras: ”Huru skall jag förstå sådant.
Då emellertid fattigvårds-lagstiftningen icke kan hafva till föremål att berättiga till välgörenhet, utan att stadga hvad menigheter och enskilde i detta hänseende skall åligga, finna Utskotten Herr Prosten Runstens berörde ändringsförslag icke kunna tilläggas något afseende; Och hvad Peter Gabrielssons omförmälda yrkande vidkommer, så och då riktigheten af den i fattigvårds-förordningen uttalade grundsats, att hvarje arbetsför och frisk person bör underhålla sig sjelf och sin familj, samt endast sådane, som dertill sakna förmåga, vara föremål för fattigvården, ej lärer kunna bestridas, helst denna grundsats till en del öfverensstämmer med allmänna lagens stadgande, att föräldrar skola lemna sina harn föda och uppfostran, till dess de sig sjelfva nära kunna, fä Utskotten, med upplysning, att fattigvårds-förordningens 6 §. uti 3 mom. innehåller bestämmelse derom, huru förfaras bör, da föräldrar för fattigdom icke mäkta sin skyldighet derutinnan fullgöra, vördsamt hemställa, att sagda yrkande ej rnä till någon åtgärd föranleda. 2 §• 7 moni., af Herr Kontrakts-Prosten Runsten, att berörda moment måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”lJa livart och ett fattigvårds-sainhälle ankommer att, under iakttagande af föreskrifterna i denna författning, ordna fattigvården på sätt, efter ortens beskaffenhet och särskilda förhållanden lämpligast finnes; och böra hvarje Kyrko-församlings samtlige medlemmar, vid sockenstämma, träffa sig emellan öfverenskommelse om fattigvårdens ordnande på den grund, att församlingen i möjligaste matto familjevis i små kretser eller rotar fördelas, med åliggande för en hvar af dessa att dithörande fattighjon försörja.” (8:de punkten). Samt af Peter Gabrielsson, att fördelning af fattigvårds-samhälle i kretsar eller mindre rotar må blifva beroende, icke, såsom nu, på samhällets samtliga, utan på de fleste vid Sockenstämma i beslutet deltagande medlemmars önskan. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, M 20.
Fullmäktige och säkerhet, som 102 och 103 §§ af Regeringsformen riksdagsmän tillägga. § 63 blifver lika lydande med § 71 uti nu gällande R. 0. § 64 (§ 72 R. 0.) Ingen expedition Öfver något Riksens Ständers bealutmåutgå förr, än densamma blifvit, enligt Riks-Nämndens förslag, uti Stånden behörigen justerad och undejskrifveö. För uppsättande och expedierande af Riksens Ständers skrifvelser och beslut samt af riksdag s-be slutet, tillsättes af Riks-Nämnden ett Utskott i den ordning, som i 29 $ sägs. I detta Utskott ege en ledamot af S/als-Rädet, den Konungen dertill förordnar, rättighet att öfvervara riksdags-beslutets justering i de delar deraf, som röra Konungens yttranden. De från samtlige Ständer utgående akter och handlingar undertecknas af Landtmarskalken och Talmännen allena, dock undantagande riksdags-beslutet, hvilket af samtliga Riksens Ständer underskrifves och beseglas. Öfrige expeditioner underskrifvas af Landtmarskalken, Talmannen eller Ordföranden. § 73 uti nu gällande R, 0. skulle utgå. •20 Konstitulions-Utskottets Memorial, 2Y:o 7. | 65 (§ 74 R. O) De allmänna underskrift utfärdas. § 66 (§ 75 R. O.) l:o. Riks-Nämnden bör i den man ärendena utarbetade blifva, till Ständens plena hemställa de beslut, i hvilka Nämnden stannat öfver allmänna frågor. Utan sådan hemställan skall Riks-Nämndens beslut såsom Riksens Ständers anses, då väckt förslag blifvit af Riks-Nämnden nedlagdt eller afslaget, och då sådan fråga, som enligt tre Stånds mening af göres, blifvit af Riks-Nämnden bifallen ulan omröstning, eller med en pluralitet, sorn utgör minst tvåtredjedelar af de röstandes antal. 2;o. Såsom Riksens Ständers beslut i alla de ärenden, om halka ej annorlunda stadgadt är, galle tre Stånds mening.
Lemnad åt slumpens afgörande, skulle deras täflan öfvergå till en tvist, som slutades med förlust för dem bägge, och må hända med enderas undergång. Större delen af den lefvande generationen, beröfvad de medel den hittills ägt till sjelfständig utkomst, skulle snart nödgas, som tjenstehjon, söka Den 20 Juni söka sin lifsbergning hos den mindre (alrika och’ mera bemedlade delen af Nationen; och ett tillstånd skulle inträda, föga olikt det, sorn af häfderna framställes, såsom förberedande den vadliga striden, imellan den vilda massans sanslösa kraft, och den kloka egetinyttani kalla be~ räkningar. ^ Riksens Höglofl. Ständer hafva Önskat ett förslag, angående medlen lill förlägenhetens afhjelpande. Jag har redan förut anmärkt, att man, vid afgifvandet af ett sådant, måste noga skilja imellan de tvänne särskilda hufvuddelar, hvaraf detta nödvändigt bör bestå. Efter min tanka äro nemligen härvid tvänne skiljaktiga frågor att be, svara: Classification 1;0 Hv;ika äFo de Ständiga Me af , 0 Botemedlen. del, genom hvilkas fortsatta använ " dande förlägenheten, successivt och under en längre tids förlopp, kan varaktigt liäf vas? och 2:0 Hvilka äro de Provisionella Medel, sora nu genast kunna och böra vidtagas, för att upp. råtthål la de inhemska Närings-classerna, intill dess sådant skett? Stanimed'f°te_ Om man vill afgifva -ett full -i ständigt svar på den. förra frågan, -så måste det blifva detta: enda vilkoret för förlägenhetens successiva och varaktiga häfvande-, är go2 Den 20 Juni. är en fullständig förbättring af de lntills vidtagna Administrativa åtgärderna, J. Generell» Sverige, tryggadt genom sin Förslag, .. v . ,—rt Regerings vishet och sitt insulaira läge ifrån vådan att inblandas i främmande M arters st kan med större sjelfständighet, än de flesta andra ^Europeiska folkslag, bestämma riktningen af sin Nationella Industrie.
Summan som blitwit uplörd as Rikögälds» Csntoitkt tvid inköpande af wäxlar w>d en högre cou>-S, synes kunna förswinna derigenom, akt lika beffaffade undersätare sä i enahanda sak draga en lika tunga. Hwarföre Stockholms, Götheborgs och Gefle Skäder en» sanik erlägga ukgäende kull i wäxlar eller specie mynt kän» ner jag icke, men mig synes räkkwifl, helst Riksens Skäl,- ders bcstuk dermed instämmex, art alla Stapelstäder i hela Nlkcr böra betala enahanda tull-afgift med de g-ne nystnämnde Stäter. Derigenom lar RiksgäldsContoiret en större tillgång pä wäxlar och Riket belastas ej med utgifter tvid en stigande cours. Stige den fram som kan anföra nägot dugeligk, emot e» sadan jämlikhet undersärare emellan. Den winst som häraf blifwer, bör asgä bewillnings summan. 7:0 A't Personer som innehalwa kön pä Stat, tillika t^ola äga pensioner synes obilligt. Ja orimmeligr. D' böra witzt indragas om icke flera, hwilka summor böra äfwen afgä bcwillnings-summan. Jag bör äfwen härwid anmärka, att en person innehar 2 , z ja 4 tjenstår med artölj inde löner, som »verkar mycket mitznöje i Riket. O » ladant nu kan rättas, kän«er jag icke, men att det är obilligt finner jag. 8:0 Adelsfane Regementet blikwer indragit efter D>latS Urstottetö betänkande; men af hwatz orsak Ut ftot - Den r6 December. 925 skottek föreslagit, alt dä nägon inkomst deraf faller, bör dermed förbättrar Löntagarens inkomst sörstär jag Jag ogillar för min del sädant: och tror bet är Häst anwända det till skulds betalanve. 9:0 Af Kungsgärdarne bör iväntas en större inkomst. Jag känner blott Strömsholm och Kongoöhr. De utgöra Z4 mantal tillsammans.
Jag skulle önskat, att Utskm, utan allt ordande, helt enkelt sagt, att tiden nu icke vore inne till förändring i della hänseende. Jag yrkar icke återremiss, utan begär endast att mitt yttrande må få rum i prot., som en reservation mot de grunder, Utskm framställt. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Ehuru jag ogillar Ulskms moliver, måste jag likväl gilla den slutsats, till hvilken de kommit. I den provins, inom hvilken jag i förevar, hänseende samlat erfarenhet om förhållandet, äger legning sällan rum, och då det inträffat att någon velat lega för sig, har det alltid varit ibland den jordbrukande classen. Beträffande studerande ungdomen, kan jag upplysa, att under en tid af 14 år, ingen enda student legt för sig, utan är det tvertom en ambitionssak hos denna ungdom att fullgöra den fosterländska beväringspligten, fastän ibland den säkerligen finnes många förmögna och äfven s. k. morsgrisar. Väl har jag sett en och annan, sora, då han icke trott sig målfyllig, kommit fram med förhöjda klackar, för att ej kunna casseras, men aldrig har någon under ofvannämnde tid begagnat sig af legningsrälten. Hr von Troil: Jag ämnar icke ingå i något försvar för Ulskms betänk.; jag bar redan förklarat, att jag icke biträdt detsamma, men jag anhåller att endast få upptaga några af de anmärkmr, som blifvit gjorda mot mitt förra yttrande. En värd ledamot har önskat, att vi aldrig må få erfara samma anledn. till enthusiasm som Preussen. Jag delar denna önskan, men jag kan, det oaktadt, icke frångå, att det just var den enthusiasm, hvilken 108 Den 17 Ootober f. m. väcktes genom befrielsekriget, som gjorde conscriptionssystemets införande, möjligt, och hvilket system sedan icke kunnat tillämpas inom några andra af de Tyska staterna, då man under fredens lugn sökt genomdrifva författningen derom. Man har sagt, alt de som lega för sig, äro de sämsta och till krigstjenst mest oduglige.
I fullkomlig öfverensstämmelse med det här förut uttalade godkännande af de allmänna grundsatser, hvarpå Kongl. Maj:ts förslag till tulltaxa hvilar, tillstyrker Utskottet att, på sätt Kongl. Maj:t ock föreslagit, nu gällande införselafgifter å följande rå- och beredningsämnen för näringarne och konstfliten må nedsättas, nemligen: å bensvart, benkol eller bister från 10 till 8 sk. lispundet; å blyertz från 24 till 20 sk. lispundet; å blysocker från 2 sk. till 1 sk. 6 r:st. skålpundet; å bokoch kopparstickssvärta, från 4 sk. till 3 sk. skålpundet; å borax från 2 sk. 6 r:st till 2 sk. skålpundet; å cacao från 4 sk. till 3 sk. skålpundet; å coboltmalm och coboltmetall, den förra från 1 r:dr till 24 sk. och den sednare från 4 till 3 r:dr skålpundet; å dref från 1 r:dr 24 sk. till 1 r:dr skeppundet; å fernissa från 12 sk. till 6 sk. skålpundet; å flätor till hattar, hvilken lydelse lämpligen torde kunna utbytas mot »hattilätor af halm eller strå» och rubriken alltså förflyttas till bokstafven h, från 2 r.dr 52 sk. till 1 r:dr 16 sk. skålpundet; å följande färger och färgningsämnen nemligen: bresilja, raspad och malen, från 8 till 6 r:st.; catechu eller terra japonica från 4 till 3 r:st.: gul ocii ljusocker eller kyllerfärg, samt ockergelb och brunocker, från 5 till 4 r:st.; gurkmeja eller curcuma från 1 sk. till 6 r:st.; quercitron från 6 till 4 r:st.; sappan, malen, från 2 sk. till lika tull med sandel eller 6 r:st.; schiittgelb från 1 sk. 4 r.st. till 1 sk.; spansk gröna från 4 sk. 6 r:st. till 4 sk.; stocklack från 4 till 5 r:st. eller lika med catechu; sumack från 10 till 6 r:st; umbra från 8 till 6 r:st.; vau eller gaude från 6 till 3 r:st.; vejde från 8 lill 3 r:st; ängskära, hvarå, lika med öfriga färgämnen, tullen torde kunna utsättas per skålpund i stället för per lispund, frän 12 sk. lispundet eller ungefär 7 r:st. skålpundet; - Bevillnings-UCskottets Utlåtande, N:o 13. 17 pundet till 3 r:st.; samt andra slag, derunder nu specificerade fernbock, raspad eller malen,