Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mast och Kronan förutan ökning pä utgifter,- en ö, kad styrka af 15.600 man, hwilka i fali wärsningen lyckas genom ytterligare indragningar as indewla numror framdeles i samma progression kunna förökas. Uti detta förslag bör varancé wilkoret mcd Rustoch Rothallare wara salunda beskaffad!, att tvid utbrytande krig v cancerne completttrades, ty eljest är winsten för obetydlig, da W -rgerinqs manskapet, som derigenom för Le indragne numror sörswinner asdrages. Om Ständerna till detta ändamäl icke särskildt bewilja den obetydliga penmnge summa as 171,666 R:d sä winneS söremälet blott rist hälften, och torde förslaget såsom Regerings mål icke tillhöra Ständernas widare omprvfniug. Möjligheten akt anwärfwa ofwannämnde antal Recruter ar, jag medger det, kwifwclagtig, likwäl tror jag att det successivt bör kunna werkftallas, medlen som dertill i synnerhet skulle bidraga wörö: r:o Att ej göra afseende pä Folkets längd, m tan att en frisk och »välskapad kropp wore enda an> tagnings-rvilkoret. Den i December. 169 2!v Att genom wista förmåner, som litet c?!cc intet kosta Skaren besrätnja wärmiugcn, ti!l exempel genom friheten atr warswade Soldater singö idka hwad handrwcrk och näringsfång som hälst m. m. och z:o Att frikalla dem fran alla stags arbets conn menderingar, handräckningar och ajstruffiiing med prygel.
För skjutsväsendets ordnande och vidmagthålla'nde tillsättes inom hvarje län en komité, bestående af tre personer, med underafdelningar inom hvarje fögderi. Komitéens ordförande tillsättes af Kongl. Majits Befallningshafvande; dess två ledamöter af landstinget ibland egare af skjutsskyldiga hemman. Tjenstgöringstiden är tre år. Hvarje år utgår en af medlemmarne, första gången efter lottning. Fögdcri-underafdelningarne utgöras af två ibland fögderiets skjutsskyldige valda ombud, hvaraf ett hvarje år nyväljes. 5:o. Santmans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 5. 9 5:o. Komitéen, hvars befattningsområde utgöres af hela länet, men som vid förrättningar inom hvarje fögderi biträdes af dess underafdelning, har att hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande väcka frågor om nya skjutsstationers inrättande eller gamlas upphörande; föreslå antalet hästar, åkdon, forman, m. m., hvarmed hvarje entreprenör bör vara försedd; förbereda och bidraga till upprättande af diligenslinier, der sådant låter sig göra; tillse, att endast fullt behörige personer till entreprenörer ifrågakomma; upprätta och till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes godkännande insända entreprenadkontrakt för de stationer, der sådant utan särskildt tillskott kan uppgöras; men å de ställen, der tillskott blifver af nöden, utlysa och, åtminstone genom en af dess medlemmar, närvara vid entreprenad-auktionerna samt derefter hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till skjutsentreprenör föreslå den ibland de bjudande, som dertill anses mest lämplig, utan att denne ovilkorligen behöfver vara den, som gjort lägsta anbudet, m. m. 6:0. Komiterade åtnjuta i och för verkställda resor skjutsersättning och dagtraktamente af skjutskassan. 7:o. Skjutskassan bildas af dels statsmedel, som af Kongl. Maj:t beviljas af reservationsanslaget, dels bidrag, som af de skjutsskyldige erläggas. 8:0.
Ridderskapct och Adela, jemlikt nu ankommet och fbrctcdt Protocolls - Utdrag af denna dag, besia tit, ansäg Preste - Ständet stg böra lika med Högloft. Ridderskapet och Adeln meddela dess Ombud wid uptcckningen af f. d. Konungens Egendom, den föreskrift, att efter sig företeende omständigheter yrka och iagttaga Rikets och Riksens Sl-ndcrs rätt i hela betz widd, och efter fulländad upteekning, till Ständet inkomma med berättelse om denna förrättning, samt de omständigheter, hwilka med densamma äga sammanhang; Hwilkct genom Utdrag af Protokollet skulle de öfrige Resvcclive Med-Ständen wbrdsamt och wänligen meddela. vt supra. Lx krotocollo v. ^imyuist. Utdrag af Protokollet, hället hoS Högwördige Prestc-Ständet den 5 September 1809. S. O. I betraktande af hwad Riksens Höglofligt Ständers Stats - och Banco Utskott uti Nl» företedde Protocolls - Utdrag af den I9:de och 26:te nästlidne Augusti anfört och föreslagit rörande Banquens säkerhet och ersättning för desi till Rikets uprätthällande gjorde och än widare tillgörande sdrffotter, m. m. har Prestc-Ständet Banco - Urskottcts Betänkande och Försiag uti hela dctz widd bifalllt; Hwad äler Den 6 September. 207 äter angär en under bfwerläggningen härom wäckt fräga om tiden, dä Tullmedlen stola begynna, att kill Riksens Högloflollige Ständers Banque inbetalas, har Ständer trott sig böra densamma till Stats - Utskottets utlätande remittera; Hwarom Prokocolls-Utdrag till de öfrige Relpective Ständen samt Stats, och Banco - Utskotten genast expedieras skulle, vt supra. Lx krorocollo v. ^eimcquiii.
— Det är således onekligen af största vigt att en förklaring öfver denna katekes sättes i barnets hand och att det i minnet söker inplanta densamma, ty endast så kan lärarens dertill sig anslutande utläggning och tillämpning blifva fattlig och fruktbärande för förstånd och hjerta samt en fast och säker kristendomskunskap derigenom utveckla sig. Hvad nu särskildt beträffar motionen om utfästande af belöningar för den bäst författade undervisningsbok i kristendomen, så finner Utskottet, då förslag till en sådan undervisningsbok blifvit på Kongl. Majrts nådiga befallning af dertill utsedd kommitté utarbetadt och vid innevarande riksmöte till Högvördiga Preste-Ståndets förnyade granskning öfverlemnadt, det vara så mycket olämpligare att tillstyrka bifall^ till densamma, som ett sådant bifall skulle innebära en pä förhand uttalad förkastelse af ifrågavarande förslag. Och då dertill kommer, att Utskottet, enligt hvad ofvanföre blifvit ådagalagdt, icke kan godkänna motionärens åsigter om de skadliga Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Viskoltels Betänkande 1\:o 28. 5 verkningarne af utanläsningen i och för sig, och om beskaffenheten af den lärobok, som bör sättas i barnens händer, hemställes alltså vördsamt, att Kyrkoherden Wennerströms och Riksdagsmannen J. M. Lundahls ifrågavarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 30 Januari 1860. R eservalioner: af Kyrkoherden Otterström: “Den som för barn vill göra ett rätt bruk af katekesen, får aldrig lemna ur sigte barnets första behof af att under ren innanläsning inhemta ej blott ordaförståndet, utan ock sjelfva innehållet af katekesens stycken, innan det med någon förmån kan lära dem utantill. Hvad barnet, med ledning af lärarens enfaldeligen Iramstälda, klara och bestämda frågor och förklaringar, lärt att enfaldeligen förstå, inpreglar barnet lätt i minnet under upprepandet; hvad barnet i ord och sak ej fattar, kan endast med vedermöda och olust för saken i minnet innötas.
Orthopediska Institutet på sätt Kongl. Majit föreslagit under nu förestående statsreglerings-period må., på förut stadgade vilkor, utgå med 5,750 R:dr Riksmynt; 50, 51 och 52 punkterna biföllos; 53 punkten lades till handlingarne; 54 till och med 58 punkterna biföllos; 59 punkten bifölls med den förändring att Ridderskapet och Adeln uteslöt de i Utskottets hemställan intagne orden: ”i fäderneslandet bosatta”; 60 til! och med 75 punkterna biföllos; 76 punkten bifölls med förbehåll om den förändring till jemnande af Hufvud-titelns slutsumma, som kan föranledas af Ridderskapet och Adelns förestående beslut; 77 till och med 83 punkterna biföllos; I fråga om 84 punkten beslöt Ridderskapet och Adeln, alt ställa 50,000 R:dr Riksmynt till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition för att användas till Botaniska Institutionens byggnader vid Lunds universitet, dock med vilkor att, om det framdeles skulle visa sig, att berörde summa icke varder tillräcklig för ifrågavarande byggnads-företags utförande, universitetet då må af egna tillgångar vidkännas de utgifter, som derutöfver kunna erfordras; 85 och 86 punkterna lades till handlingarne; 87 punkten bifölls; 88 punkten lades till handlingarne; 89, 90 och 91 punkterna biföllos; 92 punkten lades till handlingarne; 93 till och med 98 punkterna biföllos; 99 punkten lades till handlingarne; 100, 101 och 102 punkterna biföllos; 103 punkten bifölls med den förändring att de deri tillstyrkta ytterligare anslag till fullbordande af lärohus-byggnaderna i AVexiö och Wisby nedsaltes för den förra byggnaden till 20,000 R:dr och för den sednare till 10,000 I\:dr Riksmynt: 104 punkten, hvaraf Utskottets tillstyrkande i fråga om anslag för utvidgning af skoloch gymnastik-husen i Nyköping bifölls, blef i öfriga delar af Ridderskapet och Adeln afslagen; 105 och 106 punkterna biföllos; 107 punkten afslogs; 108 punkten bifölls med undantag af Utskottets deri framställda förslag till en underdånig anhållan bos Kongl. Majit, hvilket förslag af Ridderskapet och Adeln afslogs; 109 till och med 116 punkterna biföllos; Fröt.-Utdrag den 20. 21 och 23 November 1857. 645 117 punkten afslogs; 118, 119 och 120 punkterna biföllos; 12 1 punkten bifölls med den förändring att Ridderskapet och Adeln uteslöt de i slutet af Utskottets tillstyrkande förekommande orden: ”motsvarande det antal, hvilket Preste-Ståndet hittills inköpt; börande dessa sistnämnda exemplar till de särskilda Kontrakts-proste-arkiven utdelas för att,
Han gick och gissade och gissade. Jag började också gissa, att hon kunde vara rest hem, att brefvet blifvit returneradt eller ännu låg qvar etc. ”Ja, eller också kan man antaga att det gått en ginväg till Australien och först måste komma igen derifrån,” svarade han vresigt. Jag blef tyst, när jag märkte att jag tröttat honom, låtsade som ingenting och fortsatte med att lägga i ordning i min byrålåda. Rätt som det var stod han bredvid mig utan att säga något, och utan att säga något lade han sin arm kring mina axlar och vidrörde min kind med antydningen om en kyss. Allt var sagdt. Fröken Nielsen var söt, när hon väl ompelsad och med en schal bunden öfver den toppiga vintermössan kom för att gå till sina patienter. ”Hur går det med stipendiet?” ”Jag vet inte ännu, men jag tänker att jag får det.” ”Åh, jag är så glad!” Och hon lyfte sig på tå för att kyssa mig. En verklig vänlighet! Någonting menskligt! Här – i Kjöbenhavn! Jag gick in till middagsbordet igen, uppfyld af ett invärtes solsken. Hvarför kan jag inte ha mod att sitta undangömd och fattig i Hörby för att få lof att ha lugn och skrifva efter mitt eget hufvud! Jag är ju bara skenbart fattig, bara fattig till kläderna; jag behöfver ju inte försaka något. Min penna ger mig nog hvad jag behöfver. Och när jag inte har mer att säga, då får jag komma hit och dö och bli begrafven här, i den omgifning der jag lidit så mycket – och älskat så mycket. I Fredags kom han igen. Jag satt och skref på mitt komediutkast och hade föresatt mig att vara lugn och förståndig, om han icke skulle komma. Det hade jag varit de andra qvällarne. Ljuset föll på hans ansigte och på hans svarta hår. Han är ändå bra vacker, min elake pojke! Inte regelbundet vacker, men intelligent vacker. Så satte vi oss vid bordet och började prata. Han utan vidare sträckande fram sin lilla tass till min behandling. Först talade vi om Edvards skådespel och om modellerna. Melson är etatsrådet Tietgen.
Om en Stats-Oeconomisk Journal, 4:0 Angående Spannmåls-Magazins inrättningen i Riket ; Och blefyo dessa förslag, efter uppläsandet, af Bonde;Ståndet godkände; men Expedilions-Utskottets nu äfven upplästa ?:ne R:o jéC" 6:tc Briet N:» 17, 18- Ex Protocollo Oluf Werlin. Augusti jecter till underdåniga skrifvelser, angående vissa öfverklagade omständigheter vid Hålloch Gåstgifvareskjutsen samt om JLandttulls inrättningen i Riket och Tullveds utgörande till Commendanterna i de Städer, der Fästningar finnas, ansåg Ståndet sig icke kunna på annat sätt antaga, än så vidt de öfverenstämma me*1 Ståndets i dessa ämnen fattade Beslut; dock är meningen härmed nu lika litet sorn förut, då Ståndet i lika-fall på enahanda sätt sig utlåtit, att hindra Expedition af hvad sorn efter 3:ne Riks-Stånds beslut hör gå i verkställighet. Ut Supra. Ex Protocollo Oiof Werlin. S. D. F rån Stats-Utskottet ankommo följande i dag afgifne utlåtanden: 1:0 I anledning af väckta motioner om en Gmtification till. Herr Stats - Commissarien och Riddaren Widegren; 2:0 Angående Gratlfication för Herr Stats» Commissarien och Riddaren Frödelius. 3:0 Angående tillökte Tractamenten för Tjenstemän och Betjening vid Riks-Stånden§ och deras Stats-Utskotts Cancellier. 4:0 I anledning af gjorda anmärkningar yid Stats-Utskottets Betänkande om utbetalning af förra Kongl. Familjens enskildta förmögenhet'. 5:0 T)en 4 Augusti 5:0 Angående I<önfor höjning för Contxol-' leuren vid det inom Riksgälds - Contoiret, i afseende på C har tors livitstämpling , inrättade' Cjonloir; och 6:0 angående Terminerna för de innan nästa Riksdag infallande Revisioner ofver StatsTantooch Riksgalds-Verket.
Barnsligheter, idel barnsligheter emot den stora, starka kärlek, som hon inte kunde slita ut ur sitt bröst, utan att det bästa af hennes personlighet följde med. Hon steg upp och började fullborda sin toalett, snabbt som alltid, men till utseendet så lugnt, som om intet ovanligt skulle inträffat. Inte en darrning på handen hade man kunnat märka, då hon framför spegeln stod och fäste sin enkla stålbrosch. Hon hade fattat sitt beslut. Det hade stått i notisen, att han vårdades på kirurgiska sjukhuset. Hon måste dit — det var ju klart. Hon måste ännu få träffa honom, ty hon kunde inte fatta möjligheten af att han kunde vara död. plan. Läkaren hade inte haft något emot hennes biträde; han såg ju, hurudan hon var vid sjukvård, och huru väl hon förstod sig på patientens alla önskningar oeh infall. » Hör du, Ester, huru länge är det som jag redan varit instängd i detta pinorum? » H a n hade vaknat ur sin dvala och låg och betraktade henne med en lång, trött blick. » Två veckor. H u r så? » » Veckor bara. För resten kan det ju vara detsamma, om det är två veckor eller två år. » H u r den skar henne i hjärtat, den där hopplösa tonen! Och hon kunde inte hjälpa honom. Med all sin kärlek kunde hon inte med en enda dag förkorta hans plågotid. » Hvarför är du så dyster i dag? » frågade hon så gladt hon kunde. » Doktorn sade ju » » Ja, jag vet mycket väl, hvad doktorn sade, men det vet inte du. Ty han var så rädd, att det skulle ta dig allt for mycket, sade han; de inbilla sig nu alla här, att vi blifvit förlofvade på ny räkning. Men åt mig, som en stark man, vågade han säga sanningen rent ut. » Hon satt vid fönstret i hans sjukrum och sydde. Gång på gång flög hennes blick bort till sängen, där han låg med slutna ögon oeh ena handen slappt hängande ned öfver sängkanten. Kindernas förr så starka färg hade lemnat rum för en gulhvit blekhet, och kring munnen och ögonen hade det kommit ett underligt främmande uttryck, intensivt, skarpt, nästan stelnadt i hårdhet. Stackars, stackars Axel! Det måste varit en olidlig smärta, som kvarlemnat sådana spår.
Att denna van frejd, som således redan utgör en påföljd för vissa brott, uttryckligen i strafflagen upptages såsom sådan, i enlighet med hvad K. M. föreslagit, medförer åtskilliga fördelar. Först och främst upphörer derigenom all tvetydighet, som nu i många fall eger rum, huruvida det ena eller andra brottet skall anses medföra vanfrejd eller ej, och i detta afseende lärer väl medgifvas, att det K. Förslaget icke stämplar såsom vanfrejdande de brott, om hvilka tvetydighet i fråga härom hittills förevarit. Vidare har man härigenom kommit i tillfälle att till viss tid inskränka den vanfrejd, som en del brott hittills medfört för alltid, och slutligen blir äfven för de brott, der vanfrejd för alltid ådömes, en rehabilitation genom nåd möjlig, derigenom att vanfrejden upptages såsom en del af straffet. Det har blifvit sagdt, att om god frejd bör erfordras för åtnjutande af vissa rättigheter, så borde stadgandet härom hafva sin plats i de särskildta författningar, som i öfrigt afhandla dessa rättigheter; men, utom det att på detta sätt de af mig nyss antydda fördelar icke skulle vinnas, så hemställer jag, om det kunde vara lämpligt att på hvarje ställe i grundlagen eller i ekonomiska författningar, der anspråk på god frejd uppställes, skulle uppräknas alla de brott, som ansåges medföra vanfrejd. Hvilken villervalla skulle ej också uppstå, om i den ena författningen upptoges bland vanfrejdande brott flera än i andra författningar? Jag vill gerna medgifva, att benämningen »förlust af medborgerligt förtroende» icke är fullt tillfredsställande. Någon bättre har likväl icke kunnat utfinnas, och namnet betyder mindre, då man i lagen har en bestämd definition på hvad dermed menas, så att begreppet icke lemnäs så sväfvande, som ärans förlust i nu gällande lag har varit. Att upptaga lagberedningens uttryck, att ej få brukas »i allmänt värf», lärer väl ej gå an, då man icke menar detsamma som lagberedningen. Icke heller kan jag finna, att denna straffpåföljd är så oberättigad, eller hvilar på en så orättmätig grund, som man påstått.
Jag bör icke vägra att gå honom lill mötes med några upplysningar i ämnet, efter talaren visat sig icke hafva reda på tillkomsten af grundskatternas beräkning och deras förhållande till hemmanens beskaffenhet. Om man vill i undervisningar och metoder för hemmans skattläggning efterse huru många tunnland åker och lass hö af äng det fordras för eli mantal eller hel gård, och sedan granskar efter sednare kartor huru många tunnland åker och huru många lass hö af äng nu på desse mantal förefinnas, så skall han, och en hvar som verkställer en sådan undersökning, finna alt ett hemman, om det nu skulle ånyo skattläggas, skulle komma att utgöra 4 eller kanske 6, med undantag likväl af sådane, der hela arealområdet är så inskränkt alt sedan skattläggningstiden inga odlingar kunnat ske. Det inträffade vid 1809 års riksdag (just då när koncessionerne i RiksStms privilegier proponerades hos R. o. Ad.) att en ledamot af Ståndet uppträdde och förklarade sig begära, att R. o. Ad. afsade sig alla slags privilegier, men likväl under villkor, ali alla andra privilegier jemväl skulle upphäfvas, och att all Svensk jord skulle dessförinnan ånyo refvas och undergå ny skattläggning. Den värde ledamoten fick på e. m. samma dag emottaga en stor deputation (rån det H. BondeSt., som tackade honom förden liberala sjelfförsakande propos. han gjort; men då de dagen derefter kommo underfund med alt det fordrades sekler för att omrefva all Svensk jord, och att de genom förnyad skattläggning skulle få mycket förhöjdt hemmantal emot det, som de,nu innehade, så vände de honom ryggen och den värde ledamoten, hvars namn är af alla väl kändt (det var nemi. Gr. Jacob De la 1 Fl. 7 9S Den 30 November f. m. Gardie) förlorade all sin popularitet hos det Hederv. St. vid samma riksdag. Jag hade icke nu anfört något om hemmanens grundskatter, i händelse jag ej dertill blifvit tvungen genom Gr.
Maj:ls och Rikets Kammarrätt underställer. Bih. tilt R. St. U Haji. 5 84 Ewpeditions-Utikottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 466, § 26. När bränvinstillverkningen af Kongl. Maj:t inställes under lid, då den enligt denna författning eljest tillåten är, ege tillverkare atl återfå den t i I i verk n i ngsa fgi ft, han för sådan tid förskottsvis erlagt. § 27. Den, som distillering såsom särskild näring enligt § 14 utöfvar, skall, utom den för fabriksrörelse bestämda bevillning, erlägga en afgift, motsvarande det arfvode, som efter § 39 till tillsyningsman utgår. Sistnämnda afgift bör för den anmälda liden, innan distillering företages, nedsättas i Landtränteriet. Art. Om tillsyn vid bränvinstillverkning och distillering. § 28. Vid hvarje bränneri skall, då bränvin der tillverkas, eller enligt § 13 distilleras, vara anställd en edsvuren kontrollör, der ej flera sådana bränneriet' kunna under uppsigt af en gemensam kontrollör ställas. Denne kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, hvarunder bränvinstillverkning är tillåten, erhåller under tiden af Staten arfvode med minst Fyra R:dr och högst Åtta R:dr om dagen, och af bränvinstillverkaren, utan ersättning, kost och ett eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der bränvinstillverkningen eller distilleringen utöfvas. Kontrollör förordnas af Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, som äfven bestämmer hans resekostnadsersätlning och arfvode, hvarvid, med iakttagande af hvad i nästföregående mom. är stadgadt, bör tagas i betraktande bränneriets större eller mindre betydenhet, samt den olika omfattningen eller besvärligheten af kontrollörens tillsyn. § 29. Finner kontrollör vid det under hans uppsigt ställda bränneri någon afvikelse från denna författning vara begången; gifve ofördröjligen sådant tillkänna hos allmän åklagare, hvilken skall afvikelsen åtala. § 30.
Handlingarne i målet skola tillhandahållas det Utskott, till hvars handläggning detta ärende varder öfverlemnadt; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA R. A. P. Sandströmer. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-rädet å Stockholms Slott den 15 November 1850. Närvarande: II. E. Justitie-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre. H. E. Stats-Ministern för Utrikes-Ärenderne, Herr Friherre Stjerneld. Stats-råden: Fåhraeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt, Grefve von Platen. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Sandströmer uppläste till justering, ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, M 14. 7 nadi}» proposition till Rikets Stunder i anledning af Byggnads-Komitéens i Wexiö underdåniga ansökning otn rättighet att få disponera 7,500 r:dr af det nämnde stad år 1843 beviljade byggnadslån, ehuru de föreskrifne vilkoren icke kunnat i allo upplyllas. Kongl. Maj:t behagade i nåder gilla berörde förslag samt befallte, att nådig Proposition skulle, i enlighet dermed till Rikets Ständer afgå, sådan den finnes protokollet bilagd. Ex Protocollo, C. Hallberg. Ank. till Exp.-Ulsk. d. 9 Dec. 48SO, kl. 11 f. m. Kongl. Maj.is nådiga Proposition till Rikets Ständer i anledning af Arrendatorn A. Söderholtz s underdåniga ansökning om godtgörelse för en vid hans tillträde till arrendet af Kungsbergs kungsgård befunnen husrötebrist. Gifven Stockholms slott den 15 November 1850.
Majrts Befallningshafvande Rusthållarne meddeldte; men att någon räkning för Cassan till Kongl. Kammar-Rätten icke ingått, ehuru fråga om årlig räknings afgifvande. till bemäldte Embets-verk numera blifvit i anmärkningsväg väckt, och vore under afgörande, samt att följaktligen Rikets Ständers Revisorer icke eller erhålla del af någon räkning öfver berörde Cassa. Jemte det Utskottet härmedelst skolat hos Rikets Ständer anmäla, hvad i afseende å tillkomsten och förvaltningen af ofvannämnde cassör och medel sålunda blifvit upplyst, har Utskottet, enär omförmälue, under namn af Vesterbottens Hästjägare-Esquadrons-Fond, bildade cassa utgöres af Statsverket tillhörande medel, funnit sig böra hemställa, alt Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att räkenskaperne öfver berörde fond måtte, i likhet med räkenskaperne rörande öfrige Slats-medel, varda till Rikets Ständers hädanefter sammanträdande Revisorers granskning öfverlemnade, äfvensom alt, för den händelse, att ifrågaställde förändring i organisationen af Vesterbottens Fältjägare-Regemente fortfarande anses vara af behofvet påkallad, Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer derom aflåta Kådig Proposition, p9 det att i sådant fall detta ärende, hvilket angar en fråga örn förändring uti Indelnings-verkets hufvudgrunder, må kunna, i enlighet med 80 §. Regerings-Formen, af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt afgöras, Stockholm den 7 Juli 1840, Stats-UtskottetS Utlåtande, N\o 2 o 8, 5 N:o 208, Ank. till Exp. TJtsk, d. 11 Juli, kl. H f, ra. Utlåtande, i anledning af våclit motion, att Myntodi Controll-verlicn åter matte ställas under Kongl. Bcrgs-Collegii öfverinseende. Cl. A.)