Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt behof, framgår af det faktum, att många s. k. är b l a n k t och som nytt vårdadt, blott en sak bättre damer resa öfver till A m e r i k a och där har tagit obotlig skada därvid: familjelyckans gä u t som tjänstflickor. behag, glädjen och trefnaden i det egna h e m m e t. Om hushållen skulle ordnas så som mrs Hedda Lengauer. Lewis föreslagit, skulle det kunna bli plats för dessa damer, hvilka t. ex. kunde bli föreståndarinnor och inspektriser för köksetablissementen, uppköperskor på torgen, » uppsyK v a r t a l s - o. E n revolution. IDUN 1894 UR NOTISBOKEN. Kronprinsessan Victoria, hvars hälsotillstånd under de senaste fjorton dagarne varit ganska tillfredsställande, anländer till Helsingborg i dag fredag. Här mötes h. k. h. af sin gemål kronprinsen samt stannar öfver morgondagen å Sofiero hos deras majestäter konungen och drottningen. Från Sofiero afreser kronprinsparet direkt till Tullgarn, dit deras barn redan utflyttat. * 191 gårdsteatern. Vi vilja ej beskrifva den, utan uppmana blott en hvar att gå och se den. E n dylik uppmaning torde för öfrigt vara öfverflödig, ty det är en tafla, som hela Stockholm måste se. af testomten. Alla Hilma Angered Strandberg. K o m en I. som efter åtta dagars sjukdom bortrycktes af tyfus. N u v a r m a n genast taga sin början i Malmö, hvarefter färden ställes färdig, o m icke förr — m a n klädde den lilla tio å r. » ändamål: » Tysta Marie », Helsingborg. E n andra. » singfors. Den skall vara på en gång enkel och stor stillhet b r e d d e sig s m å n i n g o m öfver slä- Det v a r en underlig motsäftning mellan sinnrik samt kunna säljas för ett ganska billigt pris. stem, som de blinda lätt kunna lära sig uppfatta g a t o r n a. sista tiden. lustspelet » Charleys tant ». Särskildt firar hr de Wahl en lysande triumf som den falska tanten.
Jag vill visst icke bestrida att ett dylikt hörande i många fall kan vara ganska lämpligt och böra ske, men då lagen deremot icke nu lägger något hinder, och då jag förmodar, att K. M:t i dessa fall •icke sådant underlåter, finner jag för min del icke skäl att af denna anledning instämma i yrkandet om återremiss, utan anhåller om R. o. Adms bifall till nu föredragna §§. Gr. Mörner, Carl Göran: Jag erkänner villigt det nu föreliggande förslagets företräden framför det af R. St:r vid förra riksdagen beslutade. Jag hade äfven då tillfälle att tvista med min värde vän på bänken framför och yttra min åsigt om obilligheten deraf, att då en person tvingas att afstå sin egendom, utan rätt att bestämma priset derför, han icke skal) för det våld, han nödgas underkasta sig, åtnjuta serskild vedergällning. Den som mot sin vilja måste lemna sin egendom, bör derför få en rundelig ersättning. Men hvem kan säga hvad som är högsta värdet, då egendomspriserna årligen, ja månadtligen variera högst betydligt. Vi hafva nyligen läst i tidningarne om en till 1,400,000 rdr taxerad egendom, som blifvit såld för 900,000 rdr. Hvilket är här det rätta värdet? Man skulle väl tro att det af ortens valda beskattningsmän åsätta värdet skulle vara tillförlitligt, men den obestridliga verkligheten visar ofta något helt annat. En jordegare vill icke sälja sin egendom för det pris, hvartill hans granne sålt sin; men så kommer expropriation i fråga och då torde han nödgas lemna sin egendom efter samma värde, hvilket är det högsta för tillfället i orten kända försäljningspris. För ett sådant tvång bör han dock blifva ersatt och detta sker genom förhöjningsprocenten. Om den siffra, som för denna procent nu är bestämd, är den rätta, lemnar jag derhän; måhända är den något för dryg; men i sådant fall kan Utsk:t rätta och jemka detta. Jag förenar mig med dem, som yrka återremiss af §§:ne, på det tillägg måtte göras om särskild förhöjningsprocent. Den 17 Januari. 101 Frih. Sprengtporten:
För min del kan jag icke finna detta, ty meningen med stadgandet om Bankens metalliska bassa är icke, alt denna kassa skall ökas derigenom att endast sedlar begagnas i rörelsen och allt silfver hopas i Banken, utan stadgandet afser, att det i Banken skall finnas en så stor fond af metallisk valuta, att de sedlar, som der företes, alltid skola kunna med silfver inlösas. Om således en betydligare del af denna inetalliska valuta ligger i allmänhetens fickor, anser jag detta medföra större säkerhet, än om densamma till största delen befinner sig i Bankens hvalf, på sätt den siste värde talaren jemväl antydl. Vidare säger Utsk.. att det ingalunda underskattar vigten deraf, att genom silfrets spridande bibringa allmänheten riktig föreställning om myntets verkliga värde, men alt delta ändamål redan torde kunna vara åtminstone till en del vunnet genom - Den 25 Februari f. m, 545 noin skillingsedlarnes indragning oell det i deras ställe i omlopp satta silfvermyntet. Jag skulle tro, att då Utsk. således medgifvit nyttan af att silfvermynt finnes i rörelsen, och tillstått, att detta ändamål endast till en del vunnits genom skillingsedlarnes indragning, borde Utsk. äfven hafva tillstyrkt en åtgärd, hvarigenom nämnde ändamål i än väsendtligare mån skulle vinnas. Då jag således anser Utsk:s så väl de af mig nu uptagna, som i öfrigt andragna skäl vara af den ringa vigt, att något huf vudsakligt afseende ej derå bör fästas, förenar jag mig med den siste värde talaren i yrkandet om återremiss af denna punkt. Efter nu först till bifall å denna punkt framställd propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad, ansåge de gjorda anmärkine föranleda till denna punkts återremitterande, och ropades härvid starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva härvid funnit Ja öfvervägande.
Kan tran väl då säga, att ett samladt öfverskott, är till allmänt bästa användt, då dessa actier likväl äro en aldeles enskildt förmögenhet, hvilkas tecknande alltid berodde på fri vilja, och för hvilka det allmänna redan gjordt så stora uppoffringar? Jag säger det allmänna, ty på samma grund som Riksens Ständer kunna förordna om Bankens sedelfabrik, dess utvidgning, och derpå följande ränteökning, på samma grund kunna äfven Ständerne' besluta, att dessa räntor skola användas till laodets väl, och detta ändamål vinnes bäst, om de användas till lättandet af den medborgerliga statsbördan. Om Herrar Actieägare blifvit förledde och på god tro som orden lyda öfverlemnat sig åt detta företag, så böra de vända sin klagan mot dem som egentligen varit vållande till deras gjorda förlusta ingalunda mot dem, som genom stora uppoffringar gjordt allt, för att återföra värde å desse actier. Den omtalta gärd nation skulle vara dem skyldig, som tecknade sig till actier, Den ii Mar lii. tief, tror jig å nationens sida lifligareskulle uttrycka sig nu, om aldrig denna actieteckning skedt. Om d <-11 a stora företag gil vit anledning till en fästningsbyggnadj som den värda talaren yttrar, om denna fästningsbyggnad skulle gifva anledning till än flere byggnader, uppgåenda till millioner, så bör nyttan af dessa byggnader ställas i bredd med kostnaden och vara denna kostnad vida öfverlägsen; på andra vilkof antager jag icke den Statslära, att stora arbeten och stora kostnader ofelbart äro nyt-i tige, emedan de sprida en välgörande verkan i landet. Skaraborgs Län har väl uppburit dessa fördelar, men den sanna teckning Herr Ehrenborg gjorde för några dagar sedan härå, Vittnar, att Götha Canal ej förmår en gång sträcka sin välgörande verkan på välmågan till ett helt Län; blott jtrakten omkring Canalen betalte sina utskylder utan räst, då en annan trakt af samma Län rester för hälften af utlagorne med 20 ä 25,000 R;dr om jag rätt Sninnes. Jag bestrider högeligen Herr Cocks gjorde motion, men förenar mig likväl i den åsigten att
Treslows sterbhus att för en efter Treslows död i berörde förråd yppad balans godtgöra Kongl, Maj:t och Kronan ett belopp, som vid den af artilleri-afdelningens Kammar-kontor sedermera den 12 Oktober 1841, i öfverensstämmelse med Kammar-rättens fö reskrifter, upprättade liqvid slutligen bestämdes till 1786 r:dr 26 sk. 9 rst. banko, än ock sterbhusdelegare efter aflidne majoren J. Weinberg , hvilken i egenskap af förråds-officer varit tygvaktaren Treslows kontrollant, att ansvara för detta ersättningsbelopp, för så vidt tillgångarue i den sednares sterbhus ej vore derföre tillräck lige; hvarefter och sedan majoren Weinberg, innan ännu i saken blifvit dömdt, måst öfvertaga sysslomanskapet i Treslows konkurs, men år 1832 aflidit, utan att hafva kunnat för massan redovisa, samt besagde sysslomanskap sedermera öfvertagits af hans son lieutenanten J. P. Weinbergj som likaledes, innan redovisning skett, med döden afgått, Rådhus-rätten i Götheborg genom dom af den 29 Juni 1842 förpligtat aflidne majoren Wernbergs sterbhus att, inom en månad derefter, fullgöra redovisningen för sysslomannaförvalLningen i Treslows konkurs, vid påföljd att eljest i laga ordning ansvara Kongl. Maj:t pch Kronan för betalningen af hela den till ofvanberörde belopp fastställde fordran uti Treslows bo; så har majoren Wernbergs efterlemnade enka, Jeanette Sahlsten, uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, i underdånighet anhållit, att, enär enligt ansökningen bilagdt bevis, hennes man vid sin död efterlemnat skuld utöfver tillgångarne och hon med tvänne oförsörjda döttrar befunne sig uti aldeles medellös belägenhet, Kongl. Majit täcktes af gunst och nåd bevilja henne och döttrarna eftergift från gäldandet af ifrågavarande till ersättning ådömda belopp. Eili. till B. St. Majds Nåd. Skrifvelse, No få.
Regeringen söker och sökt säkra controller för sig, i dylika ämnen. För ett Constitutionelt folk är det så mycket angelägnare, att söka bibehålla samma controller, som ett sådant samhällsskick utan all fråga kostar vida mera; och Regenten der anser, att ansvaret endast åligger hans Ministrar, då deremot despoten nog inser, att det är med hans egen personliga fördel öfverensstämmande, att folket icke skall tala om oordningar i förvaltningen. I en sådan ställning som vår, och nyss efter en Regementsförändring, är i allmänhet alltid första crisen den, att Embetsmännen söka välde och vilja hafva sina händer med i allt; då de inför thronen ställa sig, som supplicanter och inför folket såsom små despoter. Då söka de undandraga sig laglig granskning, och vilja endast bero af godtycket bos en Regent, som förlitar sig lill deras så kallade ansvarighet. Ur denna synpunct är det säkert, att lika väl, som Carl XI visste hvad han gjorde, då han organiserade KammarRättens granskningsrätt på ett fullständigt sätt, med obehindrad Domsrätt i anmärknings-mål, lika säkert är det ock, att den Preussiska Monarken vet det, då han nu låter controllera sina Embetsman, på sätt Herr Rosenblad anfört; och lika säkert är ock, att Rikets Ständer böra veta hvad de göra, för att utöfva sin lagliga granskningsrätt öfver skattemedlens användande. Herr Ribbing, Arvid: Jag kan ej lemna oanmärkt, hvad en Ledamot, under åberopande af den erfarenhet, hvilken den haft, som aldrig så litet handlagt juVidiska mål, yttrat i afseende å hvad som menas med att öfverlemna en sak till JustitiasCanzle 10* - 148 Den 19 Mars e. m. ren. Jag för min del tror, att deruti ligger alldeles intet, om ej något åtal blifver af. Skall man klaga öfver JustitiaeCanzleren lios Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman, inkommer man åter i värdighets-frågan. Det vore således lämpligast, att sådane mål öfverlemnades till KammarRättens Advocat-Fiscal, så att man hade någon att klaga öfver, i fall åtal ej anställdes.
» skrämmer änkan till besinning. » Nå, öde att giftermål, o c h ändå har lika lycklig utan n å g o n stor kärlek. | I samt HOS alla finare parfymkandlare i riket. lånar barn. 1 GULDMEDALJ Ruth. FL. D u har j u inte francs; hvart ILL UTS TÄLLNINQST VALAR: Jag kunde det? » någon kamrat. » Så så är 1 KONGL. HOFLEVERANTÖR. $S ° LÄRS Å. ENEQUIST, C. Borgs Söner, Lund. ch STRÖMSBORG, STOCKHOLM. A. T h. Btf~ AnNorrköping. mäln. dagl. Prospekt på begäran. Bref besvaras med omgå- ende. DIREKTÖR. Göteborgs KEX. OBS.! MEST ERD E T B Ä S T A HÄNDA HANDELSrengöringsmedel för kokkärl, bleckkärl och LÄROVERK. T h. Björstedt, Handelsl. o. Kalligraf. PALVER, hvilket finnes hos alla Specerister SMÅLANDSG. 31 B, STOCKHOLM. och Järnhandlare i riket. Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fabriken, Jönköping. GULDMEDALJ VID FLERA UTSTÄLLNINGAR. Vi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till billigaste priser i äkta, fornnordiska VÄXTFÄRGER, passande till K O N S T V Ä F N A D I ALLMOGESTIL. Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger besvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. Husmödrar! Liktornslösningsmedel. Detta utmärkta medel, hvarigenom de svå- raste liktornar inom trenne dagar upplösas och borttagas, försälj es ä 1 kr. pr sats i Stockholm endast hos C. F. Dufva, Drottninggatan 41. Till landsorten franko mot 1 kr. 20 öre i 10-öres frim. af M. Malmström, Upsala. Se utförlig annons jämte läkareintyg i Idun för den 20 maj. Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing?
Under sådana omständigheter är det af största vigt, att man vidtager åtgärder till undervisningens för fullständigande, på det eleverna vid sitt utträdande från inrättningen ej må ega allenast theoretisk bildning, och sakna praktisk kännedom, till stort men för de egendomsegare, som anlita dem, och som nödgas lemna sina dyrbara kreatur till ett experimentalfält lör dem. Det ligger således stor vigt uppå, att jemväl den praktiska kursen är på förhand undangjord under ledning af en fullt kompetent person. Den, som skall bekläda ifrågavarande befattning, måste vara en sådan, på hvilken man eger rätt att ställa ganska stora anspråk, och i betraktande häraf tror jag ej, att den löreslagna lönen 3,000 rdr är för hög. Jag får således i allo yrka bifall till den från Bonde-St:t ankomna inbjudning. Hr Montgornmerie-Cederhjelm: K. M:t har nedsatt eri komité för ordnande af veterinärväsendet i riket. Denna komité har nu fullgjort sitt arbete, och dess utlåtande är för närvarande föremål för K. Under sådane omständigheter synes det mig vara olämpligt alt nu på grund af enskild framställning bevilja ett anslag förr än frågan i sin helhet återkommer till Ständerna. Uti den följande punkten af Betänk:t upplyses, att nämnda komité äfven föreslagit inrättande af ej mindre än 145 distrikt - Dea 28 April f. m. djurläkare-platser, och Utsk:t, har afstvrkt den af en enskild motionär gjorda framställning om tillsättande af tvenne djurläkare i Vester-Norrlands län, på den grund att komitéens förslag ännu vore på K. M:ts pröfning beroende. Af samma anledning anser jag det ej heller vara skäl att bifalla nu ifrågavarande motion, emedan man derigenom skulle förorsaka en rubbning uti den af komitéen föreslagna organisationen. Af dessa skäl anhåller jag om bifall tili Utsk:ts hemställan. Frih. von Schwerin, Jules: Här har blifvit vttradt, ait man för konseqvensens skull borde afslå motionärens framställning. Men låtom oss ihågkomma. Mine Hrr! att under det man iakttager denna konseqvens, sjukna ock då våra kreatur.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets: Betänkande M 15, "med förslag till ändring i vissa delar af föreskrifterna angående metalliska kassan, ra. m,; och Memorial M 16, angående åtgärder för skiljande från Riksbankens tillgångar af inlöst kopparmynt af äldre präglar. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets: Betänkande JV2 25, i anledning af väckt motion om suspension af dödsstraffets tillämpning under viss tid. BiföUs. Betänkande M 26, i anledning af väckt motion om dödsstraffs verkställande medelst fallbila. Betänkande JM 27, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser i afseende på universiteternas disciplinära domsrätt öfver de studerande. Återremitterades. Betänkande JM 28, i anledning af väckt motion om inrättande af förlikningskomitéer. Bifölls. Betänkande JM 29, i anledning af väckt motion om ändring i kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång Återremitterades. Memorial JM 3 ), i anledning af återremiss utaf Lag-Utskottets Betänkande JM 14, rörande Kongl Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer om ny för ordning angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. Lades till handlingarne; och Memorial JM 31, i anledning af återremirs utaf Lag-Utskottets Betänkande JM 8, i anledning af vackt motion om förändring i lagens stadgande angående giftorätt i bo. Lades till handlingarne. S. D. Borgare-Ståndet antog tills vidare, för tjenstgöring vid protokollet, ytterligare två Notarier, hvarom Stats-Utskottet genom utdrag af protokollet skulle underrättas, på det Utskottet måtte gå i författning om utbetalning af arfvoden till dessa Notarier. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Discont med allt för mycken bråd. ska , satie i omlo: p, gifva ät vårt BancocreditSysteme en -förda; flighet , sorn , genom utvidgande af TreProcents Sedelstocken, blifvit än mer Ökad, så har jag trott att till de olägenheters al hjelpande , som derifrån uppkommit, blir nödvändigt, att vi återgå till Nfuren af det CreditSystcme vi hade, innan allt detta börjades, och hvars serskildta fördel just bestod i den större lättnad, som kunde med mindre våda lemnäs allmänna Rörelsen, det vill säga, att vi återgå till Statscredit-Systemet, och icke af Bäncocredit Systemet behålla mera , än som fordtas för att åt Statscredit System t be. vara förtroendet. Med uppmärksamheten lä stad å den skillnad, com beklageligen bos o s existerar emellan Penningestock och RörekseCapital, har jag trott angeläget vara, att icke låta farhågan för Penningestockens redan till. komna storlek hänföra oss till en förminsk. ning i RörelseCapital, som ändå, emot vår för. del. årligen verkställes, genom Finska handeln. Jag har trott, att då vi icke mera kunna åter. gå till lika Numeraire af Penning stock, som vi hade på i79otalet; så vida dertill fordrades icke mindre än ett fullkomligt borttagande af hela vårt inre RörelseCapital * (hvilket man finner, då man besinnar, att vår förra Pennin, gestock icke varit till Numerairen större, än \
Majit, som, efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, ansett det böra tagas i betraktande å ena sidan, att genom beviljandet af den ifrågavarande nedsättningen i vakans-afgiften för den nyberustade jorden i Blekinge, större förmåner skulle dessa rusthåll tillgodokomma, än sorn den öfriga nyroterade jorden i riket fått åtnjuta, som å den andra, att, 0111 full vakans-afgift efter markegång af de nya rusti)"rilen uttages för nu ifrågavarande förflutna tid, desamma skulle komma att i berörde afseende ridkännas en vida större tunga, an de gamla rusthållet), hvilka till och med 1843 fått erlägga både vakansafgift och öfverskotts-ränta efter den lindriga beräkningen af 24 daler eller 8 r:dr årligen för hvarje nummer, har, uti nu allåten från samtlige Riksstånden till Stats—Utskottet remitterad nådig skrifvelse (N:o 43 i Irsta sami. af Bihanget till Rikets Ständers Protokoller) täcktes gifva Rikets Ständer del af dessa förhållanden, samt till Rikets Ständers afgörande i nåder öfverlemna!, huruvida och i hvilken mån Rikets Ständer, i anledning af de upplysningar, som till förevarande ämnes närmare utredning .vunnits, må finna skäl att den önskade förändringen i sättet för utgörande af vakans-afgiften för den nyindelade Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 272. 19 jorden i Blekinge län för deras del medgifva ; hvarjemte Kongl. Majit i nåder meddelat, att den för aren 1835 till och med 1844 debiterade vakans-afgiften utgjort samman räknadt g-ko R;(jr 22,185: 47.
Derest ledamot, som i kamarens beslut ej instämt, vill sin serskilda tanka bos med-kamaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sin skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom protokolls-utdiag med-kamaren delgifvcs. — Dock må icke i något fall beslutets expedierande kunna af sådant skäl uppehållas. § 121. Innan hå dagar förflutit, sedan ett af utskott handlagdt mål blifvit afgjordt i ena kamaren, må det ej i med-kamaren lill pröfning företagas. § 122. Då någon af kamrarna gillar ett betänkande eller förslag, som med-kamaren r, o. §73. förut godkänt, utgör det Riksförsamlingens beslut. § i 23. När en allmän fråga, hvaröfver utskott sig utlåtit, till afgörande förekommer, r. o. §§ 73 e«Ter kamaren att antingen genast, med bifall till utlåtandet eller utan afseende å och 73. n O o hvad utskottet föreslagit, fatta sitt beslut, eller, om ämnet anses fordra ytterligare utredning, målet till utskottet återförvisa. Stanna kamrarne i olika beslut sålunda, att den ena antager och den andra afslår utskottets förslag, skall frågan, utom i de fall, nästföljande tre §§ upptaga, anses förkastad och för den riksdagen hafva förfallit. Derest den kamare, som . saken först behandlar, med förändring antager utskottets förslag, eller fattar deraf 3t> Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse, IS:o S3. oberoende beslut, eger med-kamaren, om den icke vill i berörde förändring eller beslut instämma, att, sedan utskottet, der sä nödigt finnes, blifvit ytterligare hördt, frågan för sin del afgöra, hvarefter målet skall ånyo till den förra kamaren öfverlemnas, hvilken då har att utan förändring antaga eller ock afslå hvad den kamare, som sednare handlagt målet, beslutat. I sistnämnde händelse förfaller frågan med undantag som nästpåföljande tre §§ utvisa, § 124. R.
Enär, i öfverensstämmelse med den af E. K. M. den 22 Februari 1841 i nåder utfärdade inqvarterings-ordning för städerna utom Stockholm, betydlig lindring i den hittills utgjorda inqvartering,s-tungan blifvit genom den nya regleringen städernes invånare tillförsäkrad, dels medelst stadganderne i 14 och 15 §§, att inqvartering af manskap och befäl borde verkställas i kronans kaserner eller dertill användbara hus, när sådana finnas, men eljest bekostas af statsmedel, under valkor dock, att stad skulle tillhandahålla rum in natura, derest regementseller kompani-cheferne så påfordrade, men att befäl och manskap, hvilka i kronans bus äro boende, eller åtnjuta inqvartering i kontant af statsmedel, borde af stad erhålla, i stället för servis in natura, kontant ersättning med det i upprättad tariff för servis-kostnaden bestämda belopp, uppgående för manskap och korporaler till en riksdaler åtta skiliingar årligen för hvarje man, dels ock genom föreskriften i 16 §:n, att något utöfver hvad sålunda i 14 § stadgas, icke må, under hvilken förevändning som helst, kunna af stad fordras5 så har, med åberopande af dessa förhållanden, hos Rikets nu församlade Ständer blifvit erinradt, huruledes en uppstådd tvist om inqvarteringen för garnisonen i Götheborg, der kronan icke eger kasern och vederbörande chefer påfordrat rums tillhandahållande af staden, blifvit den 24 Aug. 1844 afgjord genom E. K. M:s nådiga förklarande, det stad icke är förunnadt att, i stället för servis in natura, utgifva endast ersättning till det i 14 § för servis-kostnader bestämda belpp i annan händelse, än då manskap antingen är i kronans hus boende eller åtnjuter inqvartering i kontant af statsmedlen, såsom följd hvaraf staden Götheborg är vorden ålagd att Expeditions-Vt skottets Förslag till lind.