Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den dag, man kunde kalla hans Ingrid ' fru pastorskan ', var nämndemannen icke god att möta i en smal gata. Högfärden hade farit i honom, och det första han gjorde var att sätta Karna i stadsskola. Där blef hon f i ö kenbildad för två kronor i månaden, om man inte räknade de syndapengar, som kastades ut för musik, men dem kunde Truls Jins nog hålla reda på. Han talade om för hvem, som ville höra på honom, att ' Nepoleoms Mars ' gått till femton kronor efter tjugufem öre i timmen, och knep oeh knep på de styfrar, som skulle ut till ' mosiklärdomen '. Det hindrade honom dock inte att köpa ett af de dyraste pianon, som stodo att få för pengar inne i Lund, eller att vara ' spendersam ', när det var fråga om skolan, där Karin Tydén studerade ' bibelsk ' historia, skref efter förskrift och läste tyska, fast hon aldrig kom så långt, att hon hann hemta sig från sin forvåning öfver, att tyskarne sade: ieh bin gewesen, när ' jag har ' nu en gång för alla heter ieh habe. Det, som tog mest tid och ' en hisklig hop ' med pengar, var likväl alla de fina arbeten, ' skolefruen ' kunde hitta på, och det var ingen ända på alla de pärlor och all den ' virkeltråd ', Karna kunde skrifva upp, när Truls Jins var sinnad att se, hvar frökenbildningen satte hårdast åt hans skinnpung. Men hade han fått sig ett par glas, så kunde han bli våt i ögonen, bara han tänkte på ' tösabiten ', som gick därnere i Lund och blef så bildad, att hon väl knappt ' estimerade ' far sin: » D u och jag, mor, vi har inte lärt nå ' t, därför kan di spektakla, hur di vill, med oss två gamla, » sade han, men den, som ' spektaklade ' allra bäst, det var i alla fall han själf, ty då han en vacker dag lade sig ned att dö, blef det en storartad konkurs efter honom.
Diverse behof, 19,026 R:dr hvilket icke fullt motsvarat behofvet, men genom nu föreslagna öfvertlyttning skulle ökas till ä 9,176 K:dr R:mt. I afseende på förslags-anslaget till Skrifmaterialier och expenser in. m. för Sjöförsvars-Departementets Kansli-expedition iir här förut af Kongl. Majit ifrågasatt, att från detta anslag skulle till förslagsanslaget för gemenskapens vid Flottans Korpser natura underhåll öfverllyttas ett belopp af 16 R:dr 26 öre; och då förstberörde anslag, som hittills varit fullt tillräckligt för dermed afsedda behof, tillika lämpligen kan, till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, minskas med dertill erforderliga 46 R:dr 92 öre, skulle således genom dessa afdrag, anslaget komma att från dess nuvarande belopp, 1,302 R:dr 13 öre, till 1,238 R:dr 96 öre nedsättas. För nanfield. Med hänseende till den här förut föreslagna förhöjning uti beräkningen af inbytande Lotsoch Båk-medel samt under förutsättning, att hela beloppet af denna inkomst fortfarande får, såsom hittills, för Lotsoch Fyrings-statema användas, uppföres motsvarande tillökning uti reservations-arislaget för dessa stater med R:dr 60,000: — så att anslaget blifver från 220,560 R:dr till 280,560 R:dr förhöjdt. tillhopa R:mt R:dr 138,716: 92. Härifrån skulle, på sätt här ofvan är föreslaget, medelst minskning i förslags-anslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. för Departementets Kansli-expedition likväl komma att afgå 46: 92.
D e skola blifva obehöfhafva goda kvinnor i vår hufvudstad ej dragit Säkert skola deras medsystrar i konst, som hon studerat och ämnat slå sig på, liga o c h upphöra af sig själfva — alldeles sig undan. samt hvilken nu kommer henne väl till pass i hennes Sveriges vida bygder skänka dem både sin som den lame bortkastar sina kryckor, då lifsuppgift som talarinna. Det är en starkt tecknad sympati och sitt bistånd. kraften återkommer till hans lemmar och han dikt hon med lif o c h värme återger, •framhållande åtskilliga samhällets skuggsidor i jämnbredd med märker, att han kan gå ensam o c h upprätt rikedom och glans. En underbar röst med ett utan det stöd, han förr icke kunde undvara. » register frän den djupaste alt till hög sopran o c h O c h detta skall ske, har det vidare blifvit ett synnerligen själfullt o c h dramatiskt föredrasagdt, dä lagstiftaren mera utgår från princigande utmärker mrs Philipps. Lägg därtill, att hon är omkring 28 år, en skönhet af en nästan pen att det onda genom att i tid orentalisk typ, full af eld o c h hänförelse — o c h taga hand om de man kan förstå den ofantliga framgång denna O m ock en stor sanning ligger häri, tror kvinna haft för den sak hon förfäkar. j a g dock för min del, att detta » tusenåriga » Därefter följer ännu ett sångnummer o c h så ett Bref till Idun. ' liffullt och intressant föredrag af en af de komirike skall låta vänta på sig i tusen år, ty terade damerna.
•Tömte det Utskottet, till; fullgörande af nämndeuppdrag , får Ridder skåpets och Adelns samt Rfeste-Ståndels - nyssbeiörde beslut för Borgare och BonderStåajden anmäla, har Utskottet tillika, för den händelse, att sistnämnde .arne,- Stånd jemväl skulle vidblifva deras, beslut i hufvudsaken , . skolat, med åberopande af hvad , Utskottet bär förut, yttrat, i fråga om anslags vilkorligt beviljande och de i sådant afseende fattade skiljagtiga be sjuts afgörande genom votering i Förstärkt Stats-Utskott, . fästa Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets uppmärksamhet å hvad Utskottet uti Utlåtandet N:,o ip3, 11 punkten lit. c, i anledning af samtlige Riks Ståndens återrern iss å hemställan om, löne-tillökningen för Lärarne vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet 1 detta ämne yttrat, så lydande: ”Och har Utskottet för öf 1 ig t, med det föreslagna vilkoret, ingalunda ”afsett; någon förändring uti Institutet, . utan endast att* genom den tillstyrkta förbättringen uti Lärarnes lönevilkor, bereda uppnåendet af det, uti ”Kongl. Maj:ts-Nådiga Reglemente för ifi ågavarande Institut, af den 11 December [8.22, framställda syftemål, att detsamma ”må, erhålla en sådan or”ganisatio/ij att pålitlige och tillvande practiske, Läkare för, alla grenar afV Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o 3/fS. 5 ”'Médicinal-Verketj till Statens tjenst vid samma Institut kunna danas.’’ ”Du det sålunda ej eller vaiit Utskottets mening att tillstyrka, det Institutet'skulle tilläggas den Academierne hittills förbehållna rättighet att Me”ilicince-Doclot er promovera, hvarom icke något i yttrandet förmäles, utan ”endast undervisningens utsträckning, hur UtskoLlet ”med denna förklaring funnit sig böra det föreslagna vilkoret ”vidhålla”.
Under ett för mig säkert mera än för någon annan kärt förhållande; under erkännande af det vackra, det väl utförda, väl ordnade, i högsta måtto rikhaltiga yttrande som Ministern för financerne i 2:ne föregående gemensamma sammankomster och med så mycket bifall af hela Riksförsamlingen här afgifvit; under det största deltagande för det bifall han rönt, har jag likväl icke, trots alla vänskapsoch tillgifvenhetsband oss emellan, känt någon så öfvertygande inverkan på mig att jag skulle finna hos mig undertryckt det tvifvel Hr Ministerns tal likväl hos mig qvavlemnat i afseende å färgläggningen af Sveriges så oförmodadt blomstrande tillstånd. Jag kan således icke frigöra mig från den förvåning som hos mig upstod, då FinansMinistern efter den af glanspunkter lysande tafla som han för oss uprullade öfver Sveriges lysande tillstånd både med afseende på jordbruk, industri, penningeförhållanden etc., kom till den slutsats såsom resultat af all denna inre välmåga, att mera än 100 milhs skuld borde göras, att detta icke vore farligt, emedan man mer än väl skulle kunna bestrida ränta och amortissement å denna skuld. Mina åsigter äro möjligtvis föråldrade, så att de hvarken kunna eller böra ega anspråk å någon upmärksamhet men, mina Hrr t Vid skuld oell särdeles vid Statsskuld kan jag icke fästa något annat begrepp än följden af en påkommen förlägenhet, af ett trängande behof. Jag hemtar äfven ur K. M:s Propos. anledning till den slutsats, att K. M. åtminstone visat någon slags betänk - Den 9 Juni f. m. »3 lighet vid att alltför häftigt kasta landet in häri. Detta behof, denna nödvändighet är det enda, som enl. min tanke kan diktera ett dylikt förfarande att skuldsätta ett land, som är ett bland de lyckligaste i Europa, såsom varande skuldfritt. FinansMinistern har yttrat att våra öfverskott vore i ett ständigt tilltagande. Det är visserligen trösterikt; men när förhållandet är sådant, hvarföre då söka åstadkomma ett motsatt förhållande P Vidare säger FinansMinistern att dessa stora företag kunna med full säkerhet verkställas utan att belasta landet med några ökade skatter.
Af Revisor erne är härförutan erinradt, att vid godkännande af intecknings-säkerhet i stadsfastighet borde tillses, att alla äfven extra brandstods-afgifter, som för ersättningsrättens bevarande äro af nöden, blifvit i behörig tid bevisligen erlagda; att, i händelse stadsfastighet blifvit brandförsäkrad i ett bolag, men ersättningsrätt för en tillökning i fastighetens värde vunnes i ett annat, sådant icke må medföra det i 41 § af Reglementet för städernes Allmänna Brandstodsbolag stadgade äfventyr, eller ersättningsrättens förlust hos det bolag, der den föregående brandförsäkringen skett, och att Reglementet för hvarje Bolag, hvari hypothicerade stadsegendomar äro brandförsäkrade, vid inträffad brandskada gifver inteckningshafvaren ostridig förmånsrätt i den till ersättning god - 63 kända försäkrings-summan framfor den person, som lidit brandskadan. Hvad Revisorerne i dessa delar framställt har jemväl blifvit af Fullmägtige till iakttagande föreskrifvet, hvarvid Fullmägtige tillika$fästat Filial-Banks-Direktionens uppmärksamhet på den i så väl Rikets Ständers Bank som åtskilliga andra Allmänna Inrättningar vedertagna ordning, att det Verk, som innehar inteckningssäkerhet i stadsfastighet, hvarför extra brandstodsafgift blifvit utskrifven, till vederbörande Brandstodsbolag förskottsvis inbetalar samma afgift. Och hafva Fullmägtige, med tillkännagifvande häraf, under den 25 nästlidne April förelagt Filial-Bankens Direktion att inom tre månader derefter inför dem styrka, att hvad som af Fullmägtige till rättelse föreskrifvits, blifvit af Direktionen behörigen fullgjordt, vid äfventyr, att Banko-Reglementets föreskrift om uppsägning af större eller mindre del af den Filial-Banken från Riks-Banken beviljade försträckning eljest komme att af Fullmägtige mot FilialBanken tillämpas. I den för anmärkningarnes undanrödjande sålunda bestämda tid har, uppå Filial-Banks-Direktionens begäran, anstånd sedermera beviljats till den 1 innevarande månad. § 68.
Hvad Sverige angår har Karl Warburg till jubiléet utgifvit en skrift » Holberg i Sverige », hvilken innehåller allt, som är kändt, om den ställning, Holberg intagit inom den svenska literaturen. Jag är för litet bevandrad i de detaljer, sop röra svensk bibliografi, för att sjelf kunna döma om skriftens pålitlighet och fnllstän-dighet, men förutom att jag sett berömmande fackanmälningar, fins det väl i och för sig intet tvifvel om, att Warburg är en af dem, som bäst äro inne i ämnet. Till sid. 17 i boken vill jag blott upplysa, att Paullis » Kandestöb^r » fins i komplett exemplar i Kristianias universitetsbibliotek och att den är återutgif-ven genom F. Bätzmann på Gyld. Bokh. Vill man studera hela den literaturperiod, som betecknas med Holbergs namn, finner man i N. M. Petersens literatur-historia det rikaste stoff, liksom Overskou i sin » Danske Skueplads » skildrar den Holbergska scenens upprättande och organisation med stor noggranhet och fullständighet. Estetiska granskningar af Holbergs författare-individualitet • såväl som biografier i vanlig mening finnas många af nordiska och utländska författare. Mallet, A. Legrelle (Holberg cons. c. imitateur de Molière), Rob. Prutz, Ljunggren, Toppelius, Scheibe (som inledning till den tyska öfyersättn. af Peder Paars 1764), K. L. Rahbek (Holberg som lustspelsförfattare, 1815), Welhaven m. fl. hafva skrifvit arbeten i denna riktning, och dessutom finnas i tidskrifter spridda en mängd monografier, som det här skulle vara för vidlyftigt att anföra och hvilka ju dessutom icke äro så lätt tillgängliga för allmänheten. Bland estetisk-kritiska verk till belysning af Holbergs författareskap vill jag särskildt nämna tvänne. Det ena är O. Skavlans » Holberg som komedieforfatter » (Kr: a hos Alb. Cammer-meyer), hvilket utmärkta arbete kan anses såsom det förnämsta till uppfattning af de Holbergska komediernas plats i samtiden och i verldsliteraturen.
Mörner har återkallat i minnet en period, som skakar ganska varmt hvarje medborgares hjerta, nemi. perioden från 1720 till 1772. Patriotismen fanns då lika väl som nu och fanns ganska djupt i hvarje medborgares sinne; men dess mål var icke alltid en conseiltabouret. Det fanns en duglig embetsmannacorps, hvartill, utan att göra någon orättvisa, det i närvar, tid lärer vara svårt att finna maken; och jag skulle önska, att de, som yttrat sig emot den tiden, ville återkalla i minnet de namn, som då funnos i Konungens Råd. Det var H. Ex. Hr Gr. Mörners yttrande, som föranledde mig att inträda på denna episodiska bana. Hvad sjelfva saken angår, önskar jag, att den gemensamma tanke må blifva uttryckt, att riksdagarna skola återkomma hvart 3:dje år. Frih. Cederström: Till hvad jag förut i ämnet yttrat anhåller jag att få lägga några ord i afseende på dagen för riksdags öppnande, som Utsk. föreslagit till den första helgfria dag i Oct. månad. Det passar sig skäligen illa för en del af representanterna alt begifva sig bort till en riksdag i början af Oct. månad, då inom staderna flyttning äger rum. Det passar sig illa för landtboen att begifva sig hemifrån, innan lian helt och hållet medhunnit att tillreda jorden för höstutsädet och ombesörja tröskningen, och allra sämst passar det sig för de norra orterna, der skörden ännu icke är fulländad. Jag har velat fästa uppmärksamheten härpå, icke för att anhålla om uttryckande af den gemensamma tanka, att utsättandet i grundlagen af Den n September f. m. en viss dag för R. St:s sammankomst icke later sig göra, utan att det är ganska välbetänkt alt vid hvarje riksdag bestämma dagen för nästa sammanträde. Frågan ang:de den lämpligaste tiden för Ständernas sammanträde har 3:ne gånger varit föremål för allvarsamma öfverläggningar, dervid Stånden stadnat uti den öfvertygelsen, att af alla tider på året medlet af Januari vore den lämpligaste. Utsk. har varit af en särdeles olika tanke, då det föreslagit d. i Oct.
Då Utskotten i mindre vigtiga ämnen sökt att genom vidlyftiga undersökningar utarbeta och utreda frågan, hade Utskotten i denna sak med fördubblade ansträngningar bort tillse, om icke sätt fanns, hvarigenom den af Utskotten sjelf i premisserna medgifna forman skulle kunna tillskyndas den betryckta, allt uppehållande jordbrukande medborgareclassen. Dertill tyckes mig så många förenade kraftiga och talande orsaker hafva bort uppmana Utskotten, nu isynnerhet, då jordbrukaren, hvarmed jag menar den egentliga Bonden, betungas med Ökade bekymmer, dels derigenom 46 Den 5 Augusti f. m. att en lika personel bevillning är beslutad dels , derföre att ingen progressiv förmögenhetsafgift kommer att utgå, och dels för detatt beskattningen för consumtion och öfverflöd, allt på jordbrukarens bekostnad, skall upphöra ehuru, såsom en stor Statsoeconom säger, af alla beskattningar , ar o consuintionsufgifttr, de sam låttaft utgöras Blottgenom den sednare art upphåfde, måste förmodligen den ^dermedelst hittills utgångna luxbegkattningen med mera ån hundrade tusende R dr öka den allmänna Bevillningen , icke litet kånbart, då Stockholms stad ensamt erlade för consumtion och öfverflöd Öfver 20,000 R.dr, hvilka nu af jordbrukaren måste utkråfvas, ehuru rättvisan och billigheten påkalladt, att raan i stället att upphäfva 5 Art. x §. i 1818 års BevillningsFörordning deri tillagt, hvad jag vördsamt till lindrande af Landtmannens skattebördor, föreslog, nemligen bevillning för CaractersFullmagter, för Guldoch Silfverbroderier, för Vagnar och Spannhdftar, för utländska porcellainer och kläden, för Strutifjädrar, Silkestyller samt för ägta pärlor och juveler. Hvad Bonden för Tcbak och hilke hittills betaldt med några skilling, får han härefter, måhända, fylla med lika många R:dr derföre, att bevillningen för consumtion och öfverflöd blifvit tillintetgjord. Också har BondeStåndet yttrat och yttrar ännu deröfver allmänt missnöje.
Den i3 April. 245 Friherre Anckar swärd: Mig förekommer besynnerligt, alt i Contra-propositionen inblanda ett ämne, som ännu ej är föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning, nemligen sältet, huru summan kan komma att utgå. Jag tror, ali man helt och hållit frångår formerne, om man kommer lill någon annan conclusion, än att Ja bör innehålla bifall till Utlåtandet, och Nej, att Ridderskapet och Adeln biträdt Bolagets anhållan om ett lånebiträde, förskott, eller hvad man vill kalla det, af 100,000 R:dr. Sedan blir det en fråga för sig, huru, och på hvad sätt, dessa medel skola utgå, och berörde fråga har ej något med närvarande proposition att göra. Derföre tror jag, att Contra-propositionen icke bör innehålla sättet, hvarpå de medel, sorn möjligen kunna beviljas, skola utgöras. Herr Rosenblad: Då flere meningar finnas, är det vanligt, att man volerar om Contra-propositionen; men nu hafva alla de, som yrkat Herr von Hartmansdorflfs proposition, förklarat sig önska bifall å Utlåtandet. Jag hemställer således, om man icke kunde undgå den dubbla voteringen. Af dem, som önska afslag å Utlåtandet, bar jag ej hört någon instämma med Herr von Hartmansdorff1. Herr von Hartmansdorff: Så länge de Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, som Den i3 April. vilja bifalla Utskottets Utlåtande, sådant det är, icke hafva förverkat eller förlorat deras rätt att tala om sättet att utgöra bidraget, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle, mot deras mening, besluta dess beviljande; ser jag ej, huru Herr Rosenblad kan bestrida oss, att deltaga i öfverläggningen derom. Skulle Herr Grefven och LandtMarskalken finna lämpligt, och med ordningen förenligt, att vi först skola öfverlägga om sättet, så har jag enskildt ingenting deremot.
XI; E7- — N:o 82. i anledning af Arrendatorns af Edeby hemman på Lofön, A. Odelbergs ansökning 0111 prolongation af arrendet. IX. U. 323. XV. E. i 13. XVII. A. 38. -— N:o 83. i anledning af Arrendatorns af Hogsta, Lombarudd och Norrby hemman på Lofön, C. A. Carlbergs ansökoing om förlängning af airendet. IX. U. 387. A; 43o. XI. E. 7. — N:o 84. i anledning af Arrendatorns af kronohemmanen Söderby i Lofö socken, M. Runstedts ansökning om prolongation af arrendet. VI. B. 532. StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — Alio 85. i anledning af Kronofogden, Assessoren C. J. Lagercrantz^ ansökning om förlängdt arrende å Barkarby kronohemman, eller skatteköp derå. VI. B. 532. VII. 52. Å. 227. IX. U. 323. A. 379. XIII. U. uo. A. 292. XIV. U. 452. XV. E. A. 38. —- N:o 86. i anledning af Landträntmästaren J. E. Bloms med Heres ansökning om eftergift af tre års ognlden ränta för Örebro qvarn. VI. VII. A. 44- VIII. E. 4- — N:o 87. angående sökt låneunderstöd för staden Söderhamn, i anledning af den år i835 i nämnde stad inträffade eldsvåda. B. 399. VII. A. 44’ X. U. 42^. XI. A. 22. XIII.
Härvid bör serskildt anmärkas, dels att för skillingsedelpapperet, oaktadt användandet af dyrbara materialier under senare åren, samma pris blifvit bibehållet som förut, dels att för vanliga papperssorter prisen blifvit nedsatta, i likhet med de allmänt gångbara, äfvensom att skillnaden i pris emellan de nya dyrbarare sedelpapperssorterne och de indragne gamla föga öfverstiger den besparing, som genom minskningen i blanketternes storlek vunnits (för några till och med understiger denna). Tillverkningskostnad och vinst pä tillverkningen hafva utgjort: Ar. Tillverknin gskosln. Om Papperstillverkningen äfven tillförene blifvit med denna utgift graverad, hade resultatet utfallit som följer: År. Tillverknin gskostn. Vinst. Ibland de mest bekymmersamma åtgärder, hvartill den Fullmägtige uppdragna styrelse af Tumba föranledt, har varit den betydliga reparation, som erfordrats å den är 1850, efter förutgående års brand, i öfra brukstomten uppförda nya Yerkhusbyggnad. I April 1855 anmälte dåvarande Bruksförvaltaren, att märkligare bristfälligheter yppats å denna byggnad. Så snart den fulländade källossningen det tillät, och de sakkunnige män, Fullmägtige anmodat öfvervara besigtningen, funno tillfälle densamma bevista, blef den verkställd i Fullmägtiges närvaro den 1 Juni samma är. Dervid befanns denna byggnad redan till sina yttre murar så angripen af fukt och röta, att icke allenast kalkbeklädnaden och sandstensbetäckningen på en mängd ställen bortfallit, utan jemväl sjelfva tegelmuren, till ett djup af 7 ä 8 tum och deröfver inom ytan var så förvittrad, att den vid ringaste kraftigare vidrörande i små bitar sönderföll. Orsaken uppgafs af besigtningsmännen hafva varit, dels att till byggnaden blifvit använd mindre välbrändt tegel, dels underlåtenhet att kring fönster 7 och öppningar anbringa erforderligt luftdrag, dels ock slutligen att byggnaden med kalkbruk afrappades korrt efter murens uppsättande och innan denne hunnit torka igenom.
Beträffande sedermera frågan om cirklars, passares och cirkelbesticks förtullning efter det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, upplyste Hr Gr. o. Landtm, att PresleSt. vidblifvit sitt beslut; hvarefter Hr von Hartmansdorff förklarade sig deri instämma samt R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkände voter:s-propos:n N:o 118. 55:o Cobcber. Utsk:s yttrande att denna artikel bör upptagas under dess rätta namn cubeber, blef af R. o. Ad. godkändt. Efter sedermera meddelad upplysning att i fråga om tullafgiften för artikeln cubeber PresteSt. vidblifvit sitt förut fattade beslut, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning till instämmande i Borgareoch BondeSt:ns beslut; men härvid anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Då PresteSt. vidblifvit sitt beslut och förstärkta StalsUtsk. följaktligen måste rösta om denna artikel, anser jag vigtigast vara att R. o. Ad. jemväl vidblifver sin mening. Uppå härefter framställd propos. fann R. o. Ad. fös godt att, med vidblifvande af sitt ronde införselafgiflen för cubeber förut fattade beslut, godkänna voter:s-propos:n N:o 119. 56:o Coijfurer. R. o. Ad. godkände lJtsk:s härom afgifna yttrande. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 7 e. m. 57:o Copal, Lacca, Gummi-, Mastix och Sandarak. Den 15 Juli f. m. 103 Utsk:s yttrande, att nu gällande tullen borde i afsende på artikeln sandarak förblifva oförändrad, blef af R. o. Ad. godkändt.
Då emellertid dessa frågor icke kunna anses annat än ganska nära rörande allmänna lagen, skulle jag tro att det rättaste vore att återlemna motionen lill Lag-Utsk., som då icke lärer underlåta att sam - 458 Den 10 December c. m. manträda med de båda andra Utskm, och jag anhåller derföre, att sådant måtte blifva R. o. Ad:s beslut. Gr. af Ugglas: Under de riksdagar jag varit ledamot af Bevilln.-Utsk:t, derunder jag flere gånger sutit på den afdelning, som haft att behandla bränvinslagstiltnings-frågorna, hafva visserligen förhållanderna varit sådana, som H. Exc. Hr Gr. Sparre uppgifvit, nemi. att Utsk:t sammanträdt med Lagoch Ekon.- Utskm. Men jag skulle dock tro, att det vore bättre och rättare, att motionerna i detta ämne inkomma på ett håll, så att det Utsk., som hufvudsakligen har att befatta sig med denna lagstiftning, bade reda på hvilka frågor, som i sådant afseende blifvit väckta. Jag får derföre hemställa, om det icke vore lämpligast att låta vid Lag-Utsk:ts åtgörande bero, enär, då Betänkt kommer till Bonde-St., säkerligen dess beslut blifver, att remittera motionen till Bevilln.-Utsk:t, dit sådana frågor i allmänhet höra. IL Exc. Hr Gr. Sparre: Jag ber i ani. af Gr. af Ugglas’ anförande få fästa uppmärksamheten derå, att den motion, som nu blifvit från Lag-Utsk:t återlemnad, hufvudsakligen handlar om ansvars-bestämmelser för oloflig minutering eller utskänkning af bränvin. En annan dylik fråga, som endast handlade om, huru derför ådömde böter skulle förvandlas, har också blifvit väckt och till Lag-Utslct hänskjutén. Jag skulle tro, att nu ifrågavarande motion kan med skäl återlemnas till Lag-Utsk:t. sorn i alla fall kommer att deltaga i dess behandling.