Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrif v. N.-o /p-7- upptagande emot hyra på de ställen, der Kronans egna eller Städerna tillhöriga byggnader ej derföre kunna användas, inköpet af den lill Ullsortering nödiga redskap, samt Tjenstemännens aflöning m. m., hafva Rikets Ständer ansett böra utgå af den redan varande Ull-Discont-Fondens räntevinst och Nionde Hufvudtilelns tillgångar, somt, i de fall desamma ej befinnas tillräckliga, fyllnaden af förstnämnda Fonds egande capital; och öfverlemna Rikets Ständer i underdånighet till E. K. M., att bestämma de förändrade reglementariska föreskrifter förUll-Discont-Fondens förvaltning, samt de blifvande Ullsorteringsoch Belånings-Contoirens inrättande, som nödiga pröfvas, under det enda förbehåll å Rikets Ständers sida, att sistnämnde Contoir icke må i handel med Ull, för Statsverkets eller Uil-Disconl-Fondens räkning, sig inlåta. Hvad beträffar de uppå Stats-Verkels bekostnad redan anskaffade utländska Får af ädlare racer, hafva Rikets Ständer i underdånighet skolat Öfverlemna till E. K. M:s Nådiga pröfning, att, efter omständigheterna, förordna, antingen dessa Får än vidare böra förblifva der de nu befinnas, eller, till ökad trefnad för hjordarne och större vinst för landet, genom racernas Eocp.-TJtsh Förslag till und. Skrifv. Gj kringspridande, till andra Provincer af Riket förflyttas. I anledning af E. K. M:s Nådiga Förslag, att Får af fin-ulliga racer må, på allmän bekostnad, anskaffas, till grundläggande af nya Slam-Scliäferier i Skåne, östergöthland, Södermanland eller Nerike, hafva Rikets Ständer deremot icke ansett sig kunna några serskilda medel för detta behof anvisa; men tillstyrka i underdånighet, till E. K. M:s Nådigste bifall, att transport-kostnadsfri införsel till Ystad af för enskildes räkning från utrikes orter införskrifna ädla Får må , på sätt hittills skedt, intill nästa Riksdag fortfara.
belo demtlonds Loltjögore-Legeirrente, eller nedsättning till en nummerstvrko osomkring 3oo uran, oelr solecles till en .5ör Likets sorsvor vådlig minskning i cleo i de norrö orterna indeldto, lörut otillräekligo WIitSr> storko, vill nu lrörmed .lietta ärende till Likets 8tänders beprökvande ä n^o ökverlemno, med torkloroncle, det Longi. !iloj:t anser den delinitivo regleringen os roteringsoelr rustnings-lresvöret i leintlond bura verkstöllos, enligt de ok Longi. Uoj:t redan gillade -oelr Likets Ltönder vid senaste Liksdog meddelade grunder. Vä Longi. AIoj:ts lXocli^o vilja oelr önskan ör att bereda cle roteringssk^ldige ali den lindring i deras besvärs utgörande, som mecl landets lörsvor ör förenlig oelr ösrigo omständiglreter kunno medgisvo, sormodor Longi, lil oj: t, clet Likets Liander, ester nogg-ronnt -osvervögonde börss somt os lrvod Longi. Aloj:ts Lädigo Lkrilvelse i ömnet vid torra Liksdogen innelräller, -ej jonnie dröja ott kor cleros del antaga Longi. liloj:ts nu lorn vo cle törs lo g angående lindring uti rustningsoelr roterings-besväret i demtlond, desto mindre som ok en sodan tvekan o Likets 8tönd.ers sido mäste blifva en följd, ott roterings-besväret äterkörsättes i dess, kore or 1827, egande skick, so ott demtloncls Legemente lr Ii sv er u^r^sott till dess ursprungliga stvika ok 1000 morr. Lör ukrigt vill Longi.
Man såg honom ofta ute, alltid magnifik och bländande i sina otaliga nya drägter, och man berättade om honom tusen olika historier om hans slöseri, om hans kärleksäfventyr, om hans älskvärdhet etc. etc. Kort sagdt: konsul Brauner var ett af hufvudstadens vackraste lejon; han hade kommit som en meteor, glänsande och öfverraskande samt omgifven af en mystisk nimbus, som ingen gjorde sig besvär att genomtränga. Ingen visste hvem han egentligen var eller hvarifrån han kommit, och högst få torde haft någon kännedom om den stat, hvars generalkonsul han var. Konsuln var iklädd en kort hvit nattrock med blått sidenfoder, på hufvudet bar han en röd turkisk fez och fötterna hade han instuckna i ett par guldbroderade sidentofflor. Med ett förbindligt leende bjöd han Fridolf Hammar att taga plats, rullade med van hand en cigarett, som han räckte honom och frågade med nästan omärklig brytning i rösten: – Hvarmed kan jag stå er till tjenst, och med hvem har jag den äran att tala? För att vinna betänketid på huru han skulle komma fram med sitt egentliga ärende, började Hammar med en bugning: – Ursäkta att jag tar er dyrbara tid i anspråk för en ren bagatellaffär, så mycket mera ogrannlaga af mig, som jag af betjenten hörde, att herr konsuln nyss hemkommit från en resa. – Bah, ingenting att tala om, endast en liten affärsresa till Norrköping, svarade Brauner. Han också, tänkte Hammar. – Ja visst, men herr konsuln besökte kanske också en annan ort under vägen? Brauner gaf honom en hastig sidoblick. – Det är mycket möjligt, sade han i likgiltig ton. – Kanske E–tuna? Brauner släppte sin cigarett. På kortare tid än en half sekund var han dock åter herre öfver sig sjelf. Utan att svara rullade han sig en ny cigarett, som han långsamt tände och flyttade härunder sin stol så att hans ansigte kom att befinna sig fullständigt i skuggan. – Hvarför frågar ni det? – Derför att man sett er vid en stor eldsvåda, som skall hafva rasat der i natt. Ni lär hafva varit bland de första, som upptäckte eldens utbrott. – Såå!
BondeStåndet, att AnsIagsSumman, såsom otillräcklig, bör förhöjas, samt, hvad reparationerne beträffar, att anvisning af medel dertill utaf Öfverskotterne å StatsVerkets Inkomster vore olämplig, emedan, om behofvet funnes gifvet, de erforderlige Medlen borde å Titeln uppföras; att Förslaget om Slottsbroarnes uppförande af träd i stället för jern ådagalade misshushållning; att, utom det reparationerne kunde uppskjutas till en lägligare tid, kostnaderne dertill blifvit för högt beräknade och borde inskränkas endast till Slottsbroarnes försättande i brukbart skick, hvartill utgiften kunde bestridas aföfverskottet å de vid sista Riksdag till reparationer å nämnde Slott anslagne medel; och att kostnaden kunde nedsättas till 5ooo R:dr, behållningen deri inberäknad, serdeles som tillräckligt Ekevirke till Broarne vore på Slottets ägor att tillgå. Varande af Hr Danckwardtj M. G.j åtskillige upplysuingar i en del af desse ämnen afgifne. Hvad först angår anmärkningen vid Utskottets förslag att medlen till de oundgängligaste reparationernes verkställande vid Strömsholms Slott icke bordt på 6 Stats-Utskottets Öfverskotten a StatsVerkets inkomster anvisas; så får Utskottet upplysa, att anledningen till samma förslag härleder sig derifrån, att berörde utgift blifvit beräknad för en gång och således ieke lämpligen bör med det årliga och för andre behof påräknade Anslaget hopblandas; hvadan det ock vid Utskottets förra förslag att Reparationskostnaden må af redan befintlige Öfverskott å StatsVeikets inkomster utgå, torde få förblifva.
Jag tror således att ganska stora fel begås vid tillämpningen af de för skeppsmätningen antagne methoder, hvarvid jag vill dessutom hafva omnämt, att mätarne gemenligen använda målade lärftsband, hvilka töja sig och hafva större eller mindre spänstighet i torrt, eller ratt och regnigt väder, hvilken omständighet torde äfven hafva något inflytande, synnerligast då fartyget är långt eller af större dimensioner. På grund af föreg-.de anhåller jag ödmjuk!, om återremiss på betänk. Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad hvarefter II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. först till bifall och sedan lill återremiss af Utsk:s förevar, utlåt., samt efter derå med blandade ja och nej afgifne svar, förklarade det han trott sig finna, att den sednare propos:n blifvit besvarad med öfvervä gande ja. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda betänk. N:o 29, i anlcdn. af föreslagen förändring i användandet af den s. k. Helgonskylden uti Halland, m. m. Vid förnyad föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 30, i anledn. af väckt motion om uphörande af vågafgiften å tackjern, som föres förbi Stockholms våg, yttrade sig: Hr af Geijerstam, Garl: Visserligen gillar jag det slut, hvartill Utsk. kommit ifråga om uphörandet af afgifter å tackjern, som föres förbi Stockholms jernvåg; men det förefaller mig besynnerligt, att Utsk., efter ett fullständigt anförande af motiver, understödt endast en del af motionärens förslag och icke detsamma Den 15 Februari. 25 i sin helhet. Motionären har nemi. föreslagit, att tackjern och ef ekter må från vågafgifter befrias.
N:o 6, i anledn. af väckt motion, ang:de ändring i förfatlningarne om bysättning. II. R. o. Ad. åtskildes kl. j lill 11 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 22 Januari 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för d. 19 samt pleni-prot. för d. 12 dennes. Öppnades, Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk. efter N:o 287 Frih. Rappe, Axel Ludvig; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 792. Hr Lagerhjelm, Pehr. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en ledamot att uti BankoUtsk. inträda under ordinarie ledamoten N:o 1 Frih. Oxenstjerna af Eka, Carl Gabriel, beviljad 3:ne veckors ledighet, räknad från d. 24 dennes; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 214. Hr Nordensvan, Otto. Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Coust.Flsk. efter N:o 114. Frih. Hummerhjelm, fullm. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 124. Gr. Sandels, Samuel August. Företogs val af en Bänkman inom 6:te Bänkm:s-afd:n. efter N:o 287. Frih. Rappe, Axel Ludvig; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 279. Frih. Wrangel af Sausis, fullm. Frih. Cederström, Claes Rudolf. Hr Hjerta, Lars anförde skriftligen: Som tryckta exemplar af K. M:s nåd. skrifvelse med förslag Dea 19 Januari.
Nordström, Herr Professor F. F. Carlsson, och Herr Prosten 0. Arrhenius. 4:o af Herr Doktor Björling, sorn yttrade, det lian ansäg ingen förändring böra ega runi uti hvad genom Kongl, förordningen den 30 Juni och Kongl, kungörelsen den 21 September 1838, angående Mosaiske trosbekännare, blifvit stadgadt. Häruti instämde Herr Bråkenhjelm, P. /?., Herr Prosten Lagergren, Herr Prosten Melén samt Riksdagsfullmäktigen Johan Bergström från Kopparbergs Län. 5:o Af Herr Kontrakts-Prostcn J. N. Qviding: ”Dä jag anser, att Judar, hvilka blifvit i Sverige af Svensk-judiska föräldrar födde och der uppfostrade, böra vinna lika borgerliga rättigheter med andra Svenskar, i den mån och efter hand, som allmänt tänkesätt och öfvertygelse visar benägenhet derföre, samt jag måste antaga Utskolts-ledamöternas af Borgare-ståndet yttrade enhälliga och enahanda åsigt, som ett uttryck af Borgerskapets tänkesätt uti denna fråga, så kan jag icke gilla det vilkor för judarnes bosättning i rikets städer, som uti Utskottets betänkande finnes uttryckt i de orden: ”hvilkas borgerskap derföre vore benäget”. Detta uttryck antyder en förutsättning, att städernas härvarande representanter skulle hafva andra åsigter än pluraliteten af deras kommittenter, och innefattar sålunda ett tillmäle, som icke bordt förekomma. Derjemte hänskjutes afgörandet, i händelse en sådan förutsättning skulle hafva grund till kommunernas godtfinnande, och man borttager således med ena handen hvad man tyckes gifva med den andra. Hittills hafva dessutom kommunerna endast haft rätt att vägra vanfrejdade och försvarslösa personer inflyttning och bosättning. Att nu ställa samtlige judarne på samma linea med vanfrejdade personer, torde få anses lika orättvist, som det är stridande mot de hedrande frejdebetyg, som blifvit Utskottet förevisade.
Vid denna sockenstämma, som ovilkorligen skall hållas under förra hälften af April månad, bör mantalslängden, sedan den förut af Pastor med husförhörsboken jemförts och förekomna anmärkningar blifvit deri antecknade, företes och, om så begiires, uppläsas. — Efter mantalslängdens verkställda granskning, bör densamma förses med intyg derom af Pastor och två andre vid sockenstämman 157 närvarande medlemmar af församlingen, hvarvid skall uttryckligen uppgifvas, om anmärkning vid denna granskning förekommit eller icke, samt om framställd anmärkning blifvit, såsom med verkliga förhållandet öfverensstämmande, godkänd; skolande anmärkningarna å särskild förteckning upptagas och mantalslängden bifogas; hvarefter densamma med dertill hörande uppgifter och öfriga handlingar, så fort ske kan, af Pastor tillstädes å landet Kronofogden och i stad Magistraten, flir att tjena till ledning och upplysning vid bevillmngstaxeringen för samma år. — Sedan årets Pröfningskomité a.slutat sina göromål, förvaras mantalslängderna, jemte dertill hörande uppgifter, på landet å Häradsskrifvarekontoret och i stad hos Magistraten; börande bestyrkta afsk nf t er al samina längder kronoräkenskaperna bifogas. § 11 1:o Häradsskrifvare, som, utan anmäldt laga förfall, vid utsatt mantalsskrifningsförrättning sig icke infinner, bote Tretio riksdaler. Har han, utan att af dylikt förfall hafva varit hindrad, till förrättningsstället ankommit först efter den för mantalsskrifningens början utsatta tid, men innan tre timmar derefter förflutit, bote Tio riksdaler för hvarje timma, som han dröjt.
M. skulle anse för armeen nödvändigt att äga ett talrikare cavallen', och det då i58 Den 7 November f ni. vore omöjligt, i följd af gällande cnnlracter, att åter låta detta cavallen uppsitta: jag frågar då, om icke en väsendtlig rubbning i indelningsverkets hufvudgi under skulle medföra hvad just mina motståndare yrka, att nemi. ett dyrare cavallen än det indelta mäste uppsättas. Delta är dock icke min åsigt, men bestämdt deras, som så ifrigt försvara del indelta cavalleriets företräde framför ett värfvad! eller conseriberadt, och de värde talarne borde, efter mitt förmenannande, icke begagna argumenter, som försvaga deras egna satser. Hr Ribbing: I och för landets väl oell för afsnttna rustbålls-nummers räkning, anhåller jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att, vid föredragningen af detta amne i Statsrådet, den föredragande möjligen kan vara af samina tanke som jag och de med mig lika tänkande, samt med dessa contracts behöriga förlängning önska bereda landet fördelar, som det är beredt att emottaga. För att således laltast förekomma alla binder deremot, att afsiltningen fortfarande må äga rum, anser jag mig böra anhålla om R. o. Ad:s bifall till detta betänkande. Hr von Hartmansdorff: Jag tillåter mig icke något yttrande om fördelen eller skadan af förändringen i militäriskt hänseende, utan anser sådant alldeles oberoende af R o. Ad:s beslut, ty jag tror vidtagande af ifrågasatta åtgärd vara K. M:s ensak. Då är det icke skäl, att R. St. fatta ett beslut, på hvilket man framdeles kan grunda anspråk, som icke öfverensstämma med grundlagens stadgande, och hvilkas öfverdrift Gr. Horn bäst visat, då han påstått, att R. St:s bifall skulle erfordras för att erhålla en enda soldat-nummer vacant. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med mänga nej.
Borgare - Ståndet har till Stats-TJtskottet remitterat ett af Herr Borgmästaren Hambrteus till Ståndet ingifvet så lydande Memorial : ”Efter vidtaget Nådigt beslut om flyttning af 395 Den 2 Juli. af det i Söderhamns Stad varande Gevärs-Factorie till Carl Gustafs Stad vid Eskilstuna, har Kongl. Majit i Nåder anbefallt Kongl. KammarCollegium , att af de så kallade Rotskiften, som varit brukade af Betjeningen och Arbetarne vid Söderhamns Gevärs-Factorie, låta de ledige blefne bort-arrenderas på 30 års tid för Kronans rakning, enligt 1799 ^rs Kongl. Författning, och med dem, som innehafvas af sådan Betjening och Arbetare, på lika sätt förfaras, allt som dessa med döden afgå eller till Eskilstuna eller andra orter afflytta. Då till den således beslutade Auction, hvarigenom en tredjedel af den utaf Borgerskapet och med detsamma införlifvade Gevärs-Factorie-arbetare innehafde jord, som af Glorvördigst i åminnelse Konung Gustaf Adolph, genom Privilegier af den 7 Sept. 1620, under Söderhamns Stad vid dess fundation donerades, att till Stadens gemensamma bästa och förkofring användas, rtu blifvit Borgerskapet frånskild och Kronan tillagd; — Kongl. Majit, uti i afskrift bifogad skrifvelse till Högbemälte Kongl. Collegi* um af den 26 Juli förlidet år, behagat fästa Nådig uppmärksamhet vid en imellan Söderhamns Borgerskap och Gevärs Factorie Handtverkare om fördelningen af Donations-jorden år 1754 ingången och af Konungen den 10 Juni 1755. i Nåder stadfästad förening; så skönjes häraf, hurusom Kongl. Majit ansett Borgerskapet icke vara för nät skedt, enär detsamma blifvit bibehållet vid sina genom föreningen tillagde två tredjedelar.
Hr von Hartmansdorff, Aug: 81 § Reg.F. säger: ”Antaga icke RiksStm samfäldt Konungens propos., vare den afslagcn, och atlemne R. St. sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen genom deras talmän”. I öfverensstämmelse med denna föreskrift i grundlagen har Exp.Utsk. uppsatt förslag till underd. skrifvelse till K. M., ang:de afslag å Dess nåd. propos. om upphörande af Konungens tvenne röster i Högsta Domstolen, och har såsom skäl uppgifvit, i alla Ståndens namn, de skäl, som blifvit anförde för afslaget i det eller de Stånd, hvarest afslaget ägt rum. Mig synes lämpligt vara, att man under sådana förhållanden i inledningen till den underd. skrifvelsen uppgifver, att ett eller tvä Stånd afslagit den K. propos. samt att de skäl, som ligga till grund för afslaget, äro följande. Det kunde eljest hända, att när blott ett Stånd afslagit, men de trenne öfrige bifallit en K. propos. om ändring i grundlagen, så innefattade det ena Ståndets afslag skäl, som blott gällde för detsamma, men som vore rakt stridande mot de trenne öfrige Ståndens meningar. Sådant kan icke vara en riktig form. Jag hemställer derföre vördsamt, att rättelse härut3 H. 27 210 Den 19 O c to b er. innan malte göras. Det påstås, att man tillförene gjort än det ena, och än det andra, dock vanligtvis talat i alla Ståndens namn. Jag har icke haft tillfälle att efterse, huru dermed förhållit sig i den ena eller andra händelsen, men i alla fall synes mig rättelse böra äga runi. Nu är ordalydelsen följande: ”Genom afläten nåd. propos. till Rikets vid sisth riksdag församlade Ständer, har K. .01. föreslagit upphäfvande af hvad i Reg.F. 21 § stadgadt är, det Konungen äger tvenne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Ilan för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara”.
Uti intetdera förslaget finnes något stadgande, huru det skall gå, då en delägare med döden afgår, eller huru länge hans ansvarighet skall fortfara. Jag tror, att detta lätt kunde hjelpas derigenom, att man efter orden: Delägare med solidarisk ansvarighet, tilläde: eller dess arfvingar eller dess sterbhusdelägare. Med detta tillägg tror jag Utsktns förslag kunde antagas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å 2Ö § af Utsk:ns förslag med det af Hr Stråle föreslagna tillägg. Ropades ja och nej. Erih. Stjernstedt; Jag tror det nu föreslagna tillägget Vara alldeles onödigt, emedan jag föreställer mig, att om en delägare dör, måste hans sterbhusdelägare vara i samma ansvarighet, som han sjelf hade, medan han lefde. Detta synes mig falla af sig sjelf* Utan att något derom blifver uti lagen intaget. Hr Stråle: Då § endast nämner den ordning, hvari en delägare kan söka att frånträda bolaget, och ej innehåller, huru och när hans sterbhus kan befrias från dess ansvarighet, så mäste något derom stadgas, ty eljest vet man ej* huru det skall gå till, då arfvingarna vilja dela eller sälja actien. Om man ej stadgar, huru sterbhusdelägarne skola befrias från deras ansvarighet* så måste den fortfara ända till octrojtidens slut. Jag anser således tillägget nödvändigt, om Jagen skall blifva fullständig. Frih. Boye: Jag ber R. o. Ad. eftersinna, huru högst nödvändigt det ifrågavar. tillägget är. Huru svårt skulle det ej blifva för alla sterbhusdelägare att ej veta, när dea tiden inträffar, då deras ansvarighet upphör? När sterbhuset är utredt och arfskiftet går för sig, så måste actien tillfalla någon; men skola likväl alla sterbhusdelägarne stå i ansvarighet? Och A andra sidan, hvad säkerhet har bolaget* om icke en viss tid Utsattes, då sterbhuset ännu har qvar all sin förmögenhet, eller om icke, åtminstone vid skiftet* något ansvar ålägges arfvingarna?
Hwad angär de för öfrigt i öf werklagade mihbruk, såsom at ^uLteraren ssulle läta föra til sig lösa Stäfwer til tilämnade Käril, och a dem inbränna chi8terinZ8-Märket m. m. har Utskottet ansett desamma, om de til afwentyrs blifwit utöfwade, wara af den beskaffenhet, ar de borde med alfware beifras och bestraffas. Sjette Bandet, N:o 4^ I 674 Dm 14 Mars. e. m.
Indelta Räntor på förslag. Indelt Spanmål på förslag. Summa -ioncrn< å 7 R:di nnna. under Krono värdi 1 Markegång. Mått. Markegång å 6 R:dr per Timna. T:r k. Milda Stiftelser. Lit&• Pensions-Staterne. Penningar Banco. Pensions-Fonden för Civile Embetsoch Tjenstemän 25,000 — Dito för Civile Embetsoch Tjenstemäns Enkor och omyndige Barn 15,000 — Dtio för Militaire Embetsoch Tjenstemäns samt Under-Officerares Enkor och omyndige Barn . 25,000 . Summa 165,000j — |— Bih. till /’■ St, Prot. 1840 ech iS4>■ Jo Sami. 1 dfd. 1 Band. Riks-Staten, 7 26 Åttonde Huf - Allmänna och Extra Utgifter. Lyshållning m. fl. utgifter för Kronans hus i Stockholm , förslags-anslag Accords-förskoller och Ersättningar • • Fångars vård och underhåll, förslags-anslag Remisslage , förslags-anslag Observationsoch Uppbörds-procent, förslags-anslag Manialsskrifnings-provision, förslags-anslag Restilutioner j förslags-anslag Ryggnader och Reparationer i Stockholm, derunder för Kongl. Slottet 25,000 R:dr Dito i Landsorterne . Magazins-byggnader i Stockholm Dito i Landsorterne Städers friheter , förslags-anslag Gäslgifvares dito Färjor och Färjekarlar Tionde-profvare Jordförluster genom Canal anläggningar, förslags-anslag Barnmorskors underhåll Salpeter-upphandling Indelnings-brist i Kopparbergs Län, förslags-anslag . Dito i Jemtlands dito, förslags-anslag Transport af Stats-Terkets Bergs-ejfecter, förslags-anslag . Odlingshjelp Jör Krono-nybyggare, förslags-anslag Extra Utgifter .Summa Penningar. Indeltc Räntor på Förslag. Kronovärdi. Mått. Indelta pu f< Kronovärdi. Räntor irslag.
För öfrigt hafva mångå, och t. o. m. de liesta af dem, som försvarat Conslit.Utskts inetnor., likväl sagt sig vara innerligen ledsna öfver det beslut, som Utsk. fattat i dess första meinar. ; men om de verkligen ära så bedröfvade deröfver, tycker jag, att de kunna följa samma princip nu, som de foljt i afseende på de föregående memortn af samma beskaffenhet , nemi. återremittera memor. med förständigande för Utsk. att Uppgöra votertspropostr. Jag får derföre tillstyrka R. o. Ad* att instämma uti PresteStls beslut, hvarom jag förmodar, att prot.utdr. måtte vara ankommet, med ogillande af UtsktS åtgärd att sammanbinda båda förslagen, och anmodan att uppgöra votertspropostr. Frih. Cederström, Jac.f Under förmiddagens plenum har Hr Dalman yttrat, att en förnuftsenlig tillämpning af grundlagen vöre, hvad han sökt, och att såsom sådan måste antagas, att votertspropostr ovilkorligen skulle uppgöras öfver de i Stånden beslutade särskilda meningar för att tjena till föremål för omröstning i förstärkta Constit.Utsk. Jag vill, efter uppläsandet af några ord af sista mom. uti 56 § Reg.F., öfverlemna till R. o. Ad, och den Värde ledamoten sjelf Den iS Do aemil er e. m. 345 sjelf att tillse, hvari det förnuflsenliga lili hans påstående ligger. Morn. lyder sålunda; ”Blifva åter något Stånds tannar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, ”och samina Stånd sig icke efter de öfriga fogar, varder ”Conslit.Utsk. genom val af RiksStms plena till slutlig jemnk”ning förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, ”hvilka genom samfälld omröstning skiljaktigheterna förena, ”och det dymedelst fullständigt beredda utlåt, ”hvile sedan till R.