Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagstiftaren, yttrar Herr llerzenhjelm, bör så mycket som möjligt akta sig, att ej allt för nära beträda den gräns, som naturliga Lagen utstakat för, hvarje fri och moralisk varelses verksamhet^ ty om ej detta iakttages, blifva Lagarne titan verkan. Deremot äger Styrel semagten den högsta rätt, att genom kraftiga anstalter förhindra åtkomsten af sådana utländska konstflitens producter, hvilkas förbrukande inom Riket skulle vara menligt för dess financiel la ställning, eller hämma den inhemska näringsfliten. Då Kongl. • Majit dessutom i Nåder sökt att genom faderliga förmaningar, heldre än stränga påbud, inplanta den smak för tarflighet och ärbara seder, utan hvilken alla prohibitiva författningar förblifva frugtlösa; sä tror Herr Herzenhjclm, att ifrån en landsfaderlig Regerings sida allt är gjordt, hvad nationen kan äska, och att det nu tillhör undersåtarne att ställa sig dessa faderliga råd till efterrättelse. 4o® Besv. oeh Ekon. Utsk. Betänkanden. Såsom resulsat af dissa tankar liemställes slutligen, att R. H. Strinder, i stället för det föreslagna Serskildta Utskottet till utarbetande af en Öfverflöds-förordning, öfverlemnade detta vigtiqa ämne till Kongl. Mai:ts egen landsfaderliga omsorg, hvarförutan föreslås, att det Kongl. Påbud, som i detta ämne är utfärdadt, måtte åtmindstone en gång om året offentligen kungöras. 5:0 Memorial af Herr C. af Stenhoff, deruti han instämmer med Herr von Heyne uti hvad som ar.går inskränkning af alla ej mindra onyttiga än skadliga öfverflöds-articlar. Genom anförda ställen utur Kongl. Majits Nådiga proposition angående myntväsendets förbättring, och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens tal den Juli nästlidet år till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, visar Herr af Stenhoff, huru vppighetens och öfverflödets hemmande äfven vore ett hufvudsakeligt föremål för Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet.
I anledning af Hans Excellence Herr Grefve DelaGardies yttrande, synes det, sorn skulle RiddarhusUtskottet underlåtit, att fästa Ståndets uppmärksamhet på de svårigheter, hvilla i afseende på utrymmet kunna inträffa, örn publiciteten beviljas. Jag är sanningen skyldig den bekännelse, att hvarken jag eller någon annan af Utskottet egenhändigt verkställt någon uppmätning af RiddarliusSalen. Herr Grefven uppger härvid facta , hvilka det icke är mig tillständigt att betvifla. Men jag kan likväl icke undgå finna besynnerligt, att då, vid coucerter härstädes, 900 till 1000 billetter säljas, fastän hela det så kallade choret då är öfverbyggt, icke mer än 56a personer skulle få rum, när alla bänkar äro lediga. lalla fall, om samtelige Ätlerne, omkring 1200 till anta - 3;i6 Den 16 Mars f. m. let, representerades, skulle visserligen icke hela Salen, icke ens tillika med läktaren, räcka till. Att uppbygga nya läktare, eller sätta gallerier i vindsgluggarne, bär Utskottet aldrig tänkt på. Hvad sjelfva saken angår, så har, med det resultat ConstitulionsUtskoltet deråt lemnat, hela den plan för publiciteten, som RiddarhusUtskottet föreslagit, blifvit alldeles omintetgjord. Ridderskapet och Adeln är nu evinnerligt förmenadt, att efter egit behag få öppna dörrarne för medborgare, hvilka Ståndet kunde tillåta öfvervara sina öfverläggningar. Några betraktelser häröfver anser jag mig icke böra anställa; men tror mig blott böra yttra, huru jag anser frågan nu böra behandlas. I detta afseende finner jag Propositionen böra blifva: Om Ridderskapet och Adeln bifaller offentlighet vid Ståndets öfverläggningar, under fästadt förbehåll, att icke allenast frågan derom intages i RiddarhusOrdningen, utan ock att Lagutskottet anmodas föreslå en bestämd lag emot möjliga öfverträdelser.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att hvarken från Borgareeller BondeSt:n någon underrättelse ankommit rör:de deras beslut öfver StatsUtsk.-s raein. N:o 3oi, och att från PresteSt. ingen annan underrättelse derom ankommit, än den, som anginge i4:de punkten, och hvilken på förmiddagen blifvit uppläst. Frih. Sprengtporten: Jag vill visserligen medgifva Hr Lefren, att det kan ligga en icke iakttagen fin distinction att göra emellan RiksSCns; beslut, då 2 Stånd beslutat att ifrågavar. 22,5oo r:dr skola ingå till titeln, och de andra Stånden alt de skola inbegripas under anslaget till Krigscollegii departement, men denna skilnad är icke särdeles väsendtlig. Då man erinrar sig, att K. M. af Ständerna erhållit disposition af besparingarna, så inses, att i alla fall intet hinder finnes för K. M. att använda dessa 22,5oo r:dr antingen till Krigs-collegii departement eller till andra föremal för 3:dje titeln. Hvad åter angår frågan om återremiss, så då Hr Landtm, förklarat, att saken nu skall kunna afgöras, har jag visserligen intet att deremot invända. Jag kan i alla fall icke finna, huruledes det slutligen, om RiksSt:n stanna i olika beslut om voter:s-propos., skall gå annorlunda, än att dessa propos:r ifall frågan ej kan förfalla, måste justeras af förstärkt StatsUtsk. Detta synes mig vara enda utvägen, och derföre kan det vara mig likgilltigt om denna fråga afgöras nu eller efter föregången återremiss. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla StatsUtskts i denna punkt framställda förslag till voterts-proposition. Ropades nej. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna den af Hr von Hartmansdorff föreslagna voter:s-propos. i afseende på den nu föredragna punkten.
Kammar-Kollegii kungörelse den 20 Juli berörde år, stadgas för sammanläggning af hemmansdelar inom olika hemmansnummer i en och samma by, eller att dessa hemmansdelar, då de skola såsom ett matlag eller en rök beräknas, tillsammans icke få öfverstiga ett fjerdedels mantal, medförde en obillig tunga för en del hemmansinnehafvare. Den, som under sambruk i by nyttjar flera hemmansdelar i olika nummer, måste nemligen, så snart dessa hemmansdelar tillhopa uppgå till mer än ett fjerdedels mantal, till följd af berörde stadgande, vidkännas afgifter och besvär för två eller flera matlag eller rökar, fastän ett helt mantal under samma nummer beräknas såsom endast ett matlag. Och då,’ enligt motionärens åsigt. 4 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 8. matlags-beräkningen borde vara enahanda, ehvad hemmansdelar vore belägna i samma eller olika hemmansnummer i by, har motionären, i ändamål att befordra afhjelpande af den anmärkta olikheten i berörde afseende, under åberopande af det förslag i detta ämne, sorn blifvit af Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskotten vid sisthfdlna Riksdag uti Betänkandet N:o 32 afgifvct, yrkat ”att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, med ändring af hvad Kongl. Brefvet den 19 Juni 1830 innehåller, i nåder stadga, ”alt då någon i en och samma by innehafver två eller flera hemmansdelar, vare sig i samma eller olika hemmansnummer, hvilka hemmansdelar tillsammans icke uppgå lill ett mantal, och han dem sjelf gemensamt brukar och begagnar, dessa hemmansdelar må, i afseende på de afgifter och onera, som efter matlag eiler rök utgå blott för ett matlag eller en rök beräknas.”
Betänkande, i anledning af vackt motion om åläggande för de em betsverk, hvilkas förvaltning och räkenskaper granskas af Rikets Ständers Revisorer, att till dessa lemna uppgifter på de förvaltningsfrågor, rörande hvilka skiljaktiga meningar morn verkets styrelse förekommit. I memorial, som Välloflig» Borgare-Ståndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, har Herr {Vallenberg, A. O., anfört, att anmärkt blifvit det statsrevisionerna förlorat mycket af deras betydelse. Orsakerna dertill voro många, kanske främst deribland publicitetens utvecklade verksamhet och vaksamhet. Den ena som den andra offentliga rätten och pligten att utöfva en gran skande uppmärksamhet, blefve till sin följd preventiv i samma mån, som den uppfyllde sin bestämmelse och såvida härigenom anmärknings-anledningar mer och mer sparsamt erbjöde sig, och vore detta skälet till det minskade intresse, med hvilket statsrevisionerna omfattades, så hade man visserligen ej skäl att deröfver klaga. Men om ock, å ena sidan, villigt finge erkännas, att både förvaltningsföreskrifter och bemödandet att dem efterlefva under ett halft sekel gjort 12 Allm. ISesv.- och Ekon.-Utslcollels Betänkande N:o 163. betydliga framsteg, borde likväl ej heller, å andra sidan, förbises, att med den stigande samhällsutvecklingen föremålen för statsrevisionerna vunnit en tillvext i omfång och mångfald, som mer och mer uteslöte möjligheten af en allt genomgående granskning. Att. icke nämna räkenskapernas siffergranskning, åt hvilken endast genom missförstånd statsrevisionerna kunnat egna sitt till tiden mycket begränsade arbete, återstode derutöfver af redogörelsen för Statsverkets förvaltning sä oändligt mycket, att. det omöjligen kunde medhinnas att med granskande uppmärksamhet genomgå allt. Det syntes följaktligen angeläget att. vidtaga åtgärder, hvarigenom åt Rikets Ständers Revisorer kunde beredas tillfälle att inhemta kännedom om statsförvaltningsfrågor, sotn särskildt förtjenade deras uppmärksamhet.
Silverstolpe nyttjat emot dennes barn, och således den visa lagstiftningsprincipe, som ligger förvarad i 37 §:n och som har till ändamål att genom olikhet i Stånd inom samma familjer bereda en likhet i Stånd utom eller Ståndstvisters bättre förlikande och leda till tjensters bättre besättande, snarare hafva sin verkan. Om Utskottet icke behagar på mitt förslag derom i mitt förra Memorial taga beslut, anhåller jag att genom ett nytt få väcka denna fråga, ty till en likhet måtte vi väl slutligen få komma. Vidare och då Utskottet icke utlåtit sig, huru förfaras må, då Adelskapet i den nya Classen tillfaller genom arf sådane personer, som innehafva Embeten, som icke få innehafvas af adliga personer, såsom Magistrats-Ledamöter i Städerne, ofrälse Justitim-Råd och Ledamöter i Allmänna Beredningen, med flere, om de kunna lika fullt bibehållas eller skola afsättas, anhåller jag om ett förslag derom till Riksens Ständer. Vidare huru förhållas må, då en sjelf-adlad ärfver ett annat namn och en annan nummer på Riddarhuset. Det torde äfven blifva nödigt till förekommande af arfskapstvister inom dessa nya brokiga familjerne att vara omtänkt om ett nytt Capitel i Ärfda-Balken och att derom påminna Riksens Ständer. Bilaga H till Exped. N:o 10. 713 I anseende till beslutet att då 2 Stånd äro mot 2 Stånd i förslag, som väckas i Constitutions-Utskottet, anse saken förfallen, hvilket jag anser vara rakt stridande mot 38 § i Regerings-Formen, och innan detta beslut genom justeringen blir ståndande, ber jag Utskottet täcktes efterse, huru vid frågan om det nya rättegångssättet i Tryckfrihetsfrågor procederades, och att Protocollet för den 15 Junii måtte framtagas, för att förekomma ett olika behandlingssätt.
Då landets första kthnn, först ej blott i kraft af sin höga ställning, iitan genom sina upphöjda agenskaper och sitt varma vidtomfattande intresse för allt rent mänskligt, iignat damkomitens sträfvanden sin fulla sympati, skingrades de sista tviflen p %, att det verk de svenska kvinnorna satt sig före var ett godt verk. Äfven kunna vi med glädje konstatera, att f r h alla håll det varmaste erkännande 1r; ommit deras nyss afslutade ntställning till del, och att den nr mer än en synpunkt kan betraktas som en succ&amp;s. Att teckna denna utställnings yttre konturer är afsikten med denna liila uppsats. En niera utförlig beskrifning p&amp; de olika utställningsföremålen, en skildring hvilken otvifvelaktigt skulle komma ett erbjuda en del intressanta detaljer, se vi oss nödsakade att uppskjuta till ett kommande häfte. E t t sådant dröjsmål vkr sida Sr desto mer befogadt, som e n del expositionsförernbl, vid tiden d&amp; börsbazaren ägde rum, ännu ej hunnit insändas. När samlingen blifsit komplett kommer, efter hvad vi tro oss veta, att af danikomitdn anordnas en ny exposition, endast omfattande de för Chicagoutstallninigeri afsedda föremilen. Reaan den apparat, som satts i gång för utställningens iscensättning, ger åt densamma en ovanlig och storartad prägel. Lokalen, den största vår hufvudstad kan .prestera, de arbetande krafterna äfven de bästa soni finnas att tillgå. Under ledning af en elitkår af kvinliga arrangörer, bland h i l k a mllrkas drottningens Iiofdamer, framstående konstnärinnor, damer af societeten, med ett ord representanter ur s&amp; godt som hela Stockholms intelligenta kvinnovärld, ä r en hel hjälptrupp af kvinliga och manliga biträden uppbiidad för att på en enda kort dag hinna ordna hela den vidlyftiga utställnin,oen. Och tack vare flitiga och skickliga händer och förslagna hufvuden framstår den gamla allbekanta börssalen inom kort i en alldeles ny skepnad.
Ibland de tillgångar hvilka tili den K. nåd. proposm antydas, intager den s. k. bankovinsten ett sä högst belydligt rum, att det visar sig vara af yttersta vigt, att få ulredl om och till huru stort belopp bankovinsten kan vara att för statsbehofven påräkna, utan att i någon mån äfventyra bankens första åliggande alt oafbrutet vidmakthålla det sednast stadgade myntvärdet. Vi hafva inom delta bus hört ledamöter inom sjelfva bankostyrelsen yttra olika äsigter i afseende å bankovinstens tillgänglighet för andra behof än bankens egen rörelse, och det visar sig sålunda vara ganska angeläget, ali med det snaraste få saken utredd. Jag anhåller derföre alt R. o. Ad. samt öfriga Stånden måtte instämma i den begäran, alt med det snaraste ifrån BankoUlsk. få utredl: om, och till hvilket belopp, bankovinsten, med afseende å bankens bestämmelse att under hvilka konjunkturer som helst upprätthålla myntvärdet, kan och bär i öfverensstämmelse. med I{. M:s nåd. propos. i och för Statsverkets behof anlitas. BankolJtsk., som utan tvifvel ifrån bankostyrelsen infordrar utlåt, öfver frågan, torde äfven begära delfående af det betänk., som tvifvelsutan i denna villiga fråga blifvit bankostyrelsen affordradt ifrån K. M. före den K. proposms afgifvande; och hvilket allt torde blifva behöflig! alt lill R. St:s kännedom meddelas såsom nödig vägledning för ett sä vigligt beslut, som del R. St. bar all i denna fråga fatta, då grunden för hela den blifvande statsregleringen synes derpå hvila. Auhålles om remiss lill BankoUtsk. Remitterades till BankoUtsk. Upplästes följande af Ilr Hedenstjerna, Wilh., inlemnade motioner: 1.
Mången kan ha en rygg tillräckligt bred, för att bära de drygaste slängar; men att öfver sitt hufvud få så mycket på en gång, det är mer än någon lefvande varelse kan fördraga. Fanjunkaren uppgaf ett rysligt läte och sprang sin väg. Vi hade gjort detsamma. Det bultar våldsamt på löjtnant Gustafs kammardörr; löjtnanten spritter upp ur den ljufva morgonslummern. Det bultar värre; löjtnanten hoppar yrvaken ur den varma sängen. Dörrspegeln är i fara; löjtnanten sticker armarna i nattrocken, fötterna i tofflorna, hufvudet i rökmössan och öppnar dörren. Främlingen inträder. ”Hvad är ni för en, som med så ociviliserade fasoner störer hela husets lugn?” frågade Gustaf med andan i halsen och sömnen i ögonen. ”Sakta – sakta, herr löjtnant– det finnes mycket annat, än bultande knogar, som störer lugnet i detta hus. Mitt namn skall ni nog, när tider blir, få veta”, svarade främlingen med ett lugn, som var hafvets före den inbrytande stormen. Gustaf trädde några steg tillbaka åt väggen, der hans värja stod och fattade dess fäste, ty i främlingens öga brann något som ovillkorligt påkallade denna rörelse. ”Ännu en gång, min herre, med hvem har jag den äran att tala och hvad tillskyndar mig det nöjet att bli väckt klockan fem på morgonen?” frågade löjtnanten något modigare. ”Bra bra, herr löjtnant, – er förtrolighet med värjan gör er dubbelt intressant i mina ögon. Hvem vet, om det icke just blir värjan, som kommer att lösa den gåta, hvarmed ni nu som bäst bråkar er hjerna. – Det finnes i denna kammare rätt smånätta effekter, min herre – rätt dyrbara, om man så vill; men –” ”Men, men – ej ett steg närmare, menniska, eller ränner jag värjan genom ert lif! Är ni tjuf, röfvare eller –” ”Ts – ts – jag säger, att ni har rätt vackra saker i ert rum; men den vackraste möbeln saknas dock här, en möbel som likväl berättas vara rätt husvarm härstädes. – Hvar är Celestine?”
Men i afseende å hvad Utskottet yttrat i anledning af mitt uttryck i motionen, ”att denna minimi-tariff har endast 'slumpen att tacka för sitt belopp,” får jag erinra, att jemkning i fastighetsvärdena ägt rum inom hvarje Län, men ingalunda i förhållande emellan Länen, och att hvad i sednare omständigheten blifvit uppgjordt utan någon mathematisk visshet, kan sägas hafva skett af slump. Hvarefter, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, Bevillningsutskottets om - 12 Den i Junii. förmäldte Utlåtande af Ridderskapet och Adelil bifölls. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningsutskottets den i5 sistledne Maji under N:o 22 afgifne, och den 29 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 10 förut meddeldte Betänkande om befrielse från Bevillning af Recognitionssmide. Företogs till pröfning Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomie-Utskottens den 9 sistl. Maji under N:o 6 afgifne, och den 29 i samina månad på bordet lagde, Betänkande, angående förändrade föreskrifter örn liusbehofsbränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Jag anhåller, att detta Betänkande måtte ytterligare få hvila på Bordet. Fast min mening ingalunda är, att det liksom vissa andra vahror, i synnerhet spiritueusa, skall blifva bättre genom liggning; tror jag likvist, att det icke derigenom kan blifva sämre. Grefve Posse, Arvid, och Herr Dalman, Lars Johan, förenade sig äfven i den Den i Juni i. anhällan, att detta Betänkande mätte ytterligare hvila; i anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då ifrågavarande Betänkande blifvit af flere Ledamöter ytterligare hegardt på Bordet, kunde sådant, enligt 49 §. Riksdags-Ordningen, icke förvägras.
Man väljer ännu bland Regimenten och Compagnier vissa personer för att formera JägareBatailloner och Skarpskyttar; men om alta voro Skarpskyttar, så vore det så mycket bättre lör det hela , och hindrade dem visst icke att lära all annan exercice derjemteSkjutkonsten kan ej bibringas på exercitiefältet, den skall inplantas ända från ungo domen. Det gifves ej mer än en enda linia för Gevärets rigtning att träffa målet. En oöfvad Skytt hvars sinnon äro upprörda af faror och af skyndsamheten, vräker alltid sitt Gevär ansenligen ur denna linien; blott en inöfvad, med rätt handlag, skjuter fort och väl, och Gevär med säkra skott till flere 100 alnars afstånd, blifva i sådana händer att respectera. 1809 föreslog jag äfven att JägerieStaten i krigstid skulle ingå i Rikets försvar, men än väsendtligare vore den nyttan , att bland deras åliggande under fredens lugn äfven påtänka någon undervisningsanstalt genom dem för den ungdom som ingår i årliga Beväringen ; så att innan man lär sig att i ögonblicket af ett Commando-ord aflossa ett skott, man hade lärt sig att rikta det så, att skottet tjenar till annat än en salut. n Dun 12 December c, ni. Jag har endast i förbigående nämndt detta, då frågan i det hela ej syne6 angå mindre än JägeriStatens upplösning, ty man vill blott se saken på en sida. Som ett bevis på den nytta en vårdad Kronopark kan hibringa, torde jag få anföra det bidrag som Kronoparken, hvilken är belägen nära Upsala Stad, nyligen gjorde vid uppbyggandet af den ena rundelen på Upsala Slott, nemligen af 500 Bjelkar af sådan dimension som på många mils afstånd ej kunnat erhållas och säkerligen uppgått till en kostnad af 30 å 40 Riksdaler stycket, innan de kommit på sitt ställe.
E UNG, ANSPRÅKSLÖS, BÄTTRE FLICKA, BARNKÄR, SOM VILL DELTAGA I VÅRDEN AF ETT BARN, OCH FÖR ÖFRIGT I ALLA INOM N Y N G R E, B Ä T T R E FLICKA, SOM HAR HUS FÖREKOMMANDE GÖROMÅL SAMT VILL GÅ FRUN LUST FÖR HUSHÅLLSBESTYR OCH DÄRJÄMTE ÄR TILLHANDA, KAN L:STA APRIL FÅ PLATS MOT FRITT NÅGOT MUSIKALISK, KAN ERHÅLLA PLATS ATT FÖREVIVRE OCH NÅGON LÖN. DEN SOM ÄR MUSIKASTÅ EN BÄTTRE UNGHERRES HEM. SÖKANDE BELISK FÖREDRAGES. SVAR I BILJETT TILL » F. 20 » HAGADE LEMNA UPPGIFT OM HON I HEMMET GUMSELII ANNONSBYRÅ, MALMÖ. DELTAGIT ELLER HAFT TILLSYN ÖFVER HUSHÅLLSGÖRO(G. A. 45862) MÅL SAMT UPPGIFVA ÅLDER OCH OM MÖJLIGT MEDSÄNDA FOTOGRAFI TILL » LITET FINT HUSHÅLL », I L D A D, HUSLIG 2 3 - 2 8 - Å R I G, VÄLUPPIDUNS EXPEDITION, STOCKHOLM. FOSTRAD FLICKA MED GODT SÄTT OCH UTSEENDE, SAMT AF GOD FAMILJ, KAN ERHÅLLA BEHAGO R B I L D A D E H U S H A L L S V A N A FLICLIG, VÄL AFLÖNAD, LÄTTSKÖTT PLATS ALT FÖRESTÅ K O R FINNES MÅNGA GODA PLATSER PÅ HUSHÅLLET FÖR BILDAD UNGKARL AF BÄTTRE KLASBRUK, STÖRRE GODS OCH LANDTHEM, ATT SKYNDSEN, I AKTAD GOD STÄLLNING.
Som likväl hela det ifrågasatta antalet sablar icke lärer kunna under tiden mellan nu förestående och näst derpåföljande riksdagar hinna tillverkas, anser jag mig ock böra i underdånighet tillstyrka Eders Kongl. Majit, att, i afräkning på nämnde summa, nu endast i nåder af Rikets Ständer begära ett belopp af 29,800 Ridr Biko, motsvarande tillverknings-kostnaden för 3,600 sablar, hvilka, efter det de vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori lillämnade anstalter för tillverkning jemväl af blanka vapen blifvit utförda, förmälts derstädes kunna på här ofvan antydda tid åstadkommas. Ett för de begge förenämnda vapnen gemensamt behof äro slagkruls-hufvarne, äfven benämnda ländhattar. För tillverkning af 14,500,000 sådane begärde General-Fälttygmästare-embetet före sista riksdagen en summa af 58,600 Ridr. Häraf beviljade, uppå Eders Kongl. Majits nådiga framställning, Rikets då församlade Ständer blott 10,000 Ridr, så att för behofvetS fyllande ännu 28,600 Ridr återstå att anvisa. Nämnda embete har nu framställt angelägenheten deraf, att för ändamålet vid instundande riksdag ytterligare erhölles 10,000 Ridr Biko, hvilket belopps äskande hos Rikets Ständer jag desto hellre i underdånighet förordar, som tändhatlen utgör vilkoret för slaglåsgevärets användbarhet och det således är af största Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsverket 1853. 25 af största vigt att ett upplag deraf, tillräckligt för den stora mängden redan för handen varande slaglåsgevär, städse i förråden förefinnes. Redan före 1847 och 1848 årens riksdag anmäldes i underdånighet af General-Fälttygmästare-embetet att till anskaffande af tillräckligt pålitliga Rid-och Anspanns-perscdlar för 6 batterier af nya fältartilleriet erfordrades ett anslag af 129,971 R:dr 16 sk. B:ko.
M. äskat ett anslag af 6,800 r:dr, äfvensom åtskilliga motioner blifvit väckte om anslag för gymnasium i Gelle, Nyköpings högre lärdomsoch apologistskola, skolan i Westerås, gymnasium i Carlstad, Upsala och Lunds cathedralskolor, samt för Wisby högre lärdomsskola. Då nu genom det anslag af 6,800 r:dr, som redan är bevil jadt, tillgångar finues för större delen af desse läroverks behofver, men vid betraktande af de för Lunds och Upsala cathedralskolor lili motioner ilråga5 H. 29 226 Den 7 December e. m. satte belopp, uppgående ensamt till omkring 10,000 r:dr, denna summa af 6,800 ndr måste jemförelsevis anses för otillräcklig, så måste väl de qvarstående ouppfylda behofven anses såsom statsbehof, hvilka det måste vara angeläget att snart se af statsverket uppfyllde. Dessutom, då Lunds cathedralskola i anslag åtnjutit öfver 5000 r:dr, oaktadt denna skola ej haft mer än 197 lärjungar, och således kunde anses vara mindre i behof af ett anslag än Upsala cathedralskola, som ej haft fullt 4,500 r:drs anslag, med ett antal lärjungar af 293; sa har jag trott, äfvensom 15. o. Ad. delat samma öfvertygelse, att en tillökning, utöfver hvad af K. M. var satt i fråga, endast borde ske lili förmån för Upsala calhedralskola. Någon slags brodertvist torde icke böra äfventyras, enär, just genom della särskilda anslag för Upsala skola, den i Lund kan, i män af behof, få någon tillökning genom de medel, som nu, utöfver hvad förut varit, blifvit ställde lill K. M:s nåd. disposition. Frih. Raab: Frånvarande då denna fråga förra gången hos det H. Ståndet förevar, torde det förlåtas mig, om jag icke har fullkomlig kännedom om det beslut, som då af det H. Ståndet fattades.