Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förr än Banken etc. styrkes: a.), att inför Rådhus-Rätten i — etc. — (lika med Utskottets förslag); b.), att profblanketter till invisningar å Rikets Ständers Bank, så och lill depositionsbevis blifvit af Kongl. Maj:t fastställda; c.), att uppgift el c. — kungjord; d.), att uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens invisningar å Rikets Ständers Bank samt Bankens depositionsbevis, blilvit tillställd Konungens Befallningshafvande i Länet och i allmänna tidningarne kungjord; e.), att minst hälften af Bankbolagets leckningsbelopp blifvit i Rikets Ständers Bank på räkning insatt; och f), att hvad som enligt näst föregående utgör säkerhet för den (iinga delen af grundfonden, blifvit tili Banken inlemnadt och af bolaget, jemte Konn ngens Befallningshafvande, 1 föreskrifven ordning godkändt och nedlagdt; Då förändring med delegare i bolaget inträffar, skall uppgift derom, efter hvarje bolagsstämma, aflemnas lili Rådhus-Rätten, för att i dess protocoll intagas, samt i allmänna tidningarne införas; äfvensom, enär någon förändring sker med de personer, som underskrifva Bankens invisningar på Rikets Ständers Bank elier Bankens egna depositionsbevis, sådan genast skall hos Konungens Befallningshafvande anmälas och genom allmänna tidniugarne kungöras; § 8, med ogillande af Utskottens förslag i denna §, vidblef Ståndet sitt förut fattade beslut, att privat-banker ej härefter må sliftas med rättighet att utfärda tryckte eller graverade creditsedlar, och antog i öfverensstämmelse dermed Bengt Gudmundssons så lydande förslag: Utom Prat.-Utdragj deri ig April 1S45. Ulora invisningar på Rikets Ständers Rank, lydande å Tio (10) Riksdaler eller derutöfver, och i öfrigt enligt med derom gällande föreskrifter, må ej af enskild
Utski annat svar, än att R. o. Ad. icke fattat sitt beslut i en fråga, som ännu icke blifvit föredragen och ej heller discuterad, samt deri Hr Gr. o. Landtm; således ännu icke haft behof af att tillkännagifva sin Öfvertygelse örn enligheten eller stridigheten med grundlagen att derå meddela propos. Om, pä sätt Frih. Gederström synes vilja antaga, en vägrad propos. på detta mernor. skulle komma att äga rum, hemställer jag till Ståndets bedömande, om det ens är tänkbart, att Constit.Utsk. skulle kilnha gilla vägrandet af propos. å detta me mor., hvilket ej vore annat, än att vägra Exped.Utsk. ett svar. Jag tior, att det vore omöjligt, och lika med Gr. Posse är jag Öfvertygad, att Hr Gr. o Landtm, framställning af dess åsigt har haft afseende på sjelfva saken och icke på formen. Formen kunna vi afgöra, men saken kunna vi ej afgöra, innan saken blifvit discuterad och innan Hr Gr. 0. Landtm., efter discussionCrts slut, inheiMtat, huruvida Ståndet anser öfverläggningen fulländad, samt sedermera ånyo behagat framställa sin åsigt om grundlagsenligheten om propos. meddelande. Gr. von Fersen: Då jag hörde, att Frih. Gederström anmälde sig efter det Frih. Ehrenborgh begärde att tå veta hvilken propos. Frih. Gederström ville yrka i anledning af ia H. åi Exped.Utskrs memor., trodde jag, att lian ämnade framställa denna propos.; men min förmodan liar ej blifvit uppfylld. Väl har Hr Frih. något så när uttryckt den propos., han ämnade yrka i strid med Hr Gr. o. Landtnäs åsigt; men i anledning deraf får jag nämna, att den propos., Hr Frih. sagt sig ämna yrka, icke synes vara i enlighet med det amne, som är föredraget, utan fast mera afser ett ämne, som ännu ej blifvit föredraget.
Denna Frih. Boyes anmärkn. finner jag ganska riktig, och får derföre föreslå, att vid Utsk:s förslag måtte göras följande tillägg: dock kommer äfven för de varuartiklar, hvilkas införsel i sednaste tulltaxa varit förbjuden och hvarom två Stånd slädnät emot två, ordet förbud att ytterligare qvarstå i den blifvande tulltaxan. Frih. Cederström: Den siste värde talaren skulle hafva rätt uti sin anmärkn., om icke Bevilln.Utsk:s förra betänk. N:o 45 innehölle ett bestämdt förklarande, att förbud icke borde utsättas i den blifvande tulltaxan. Detta betänk, har R. o. Adi den delen godkänt; det fattade beslutet om förbud mot utförsel af tackjern utgör endast ett särskildt undantag, men den allm. regeln qvarstår icke desj;o mindre. Det är således bestämdt afgjordt, att alla varuartiklar böra, på sätt Utsk. föreslagit, i tulltaxan med derför bestämda tullbelopp intagas. Hr von Hartmansdorff: Jag bestrider icke, att alla varuartiklar må i tulltaxan med derför utsatt itullafgift intagas, på det att tullbestämmelse icke måtte saknas, i i66 Den 24 Januari e. m. händelse K. M. skulle finna för godt begagna sin ratt att upphäfva förbudet å någon artikel. Det är således icke derom fråga nu är, utan frågan är, huruvida i de fall, der två Stånd stadnat emot två, förbud skall qvarstå i den nya tulltaxan jemte den eventuelt utsatta tullafgiften. Blott detta yrkar jag och anhåller om Hr Gr. o. Landtmts propos. på bifall af Utskrs förslag med det tillägg, jag föreslagit. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Ehuru jag hade önskat, att förbud icke blifvit utsatt för någon varuartikel i den blifvande tulltaxan, kan jag likväl icke godkänna Utsk:s förslag.
Uti Lag-Utskottets motiver till 10 Kap. 14 § nya Strafflagen, hvilka jag i allo åberopar, synes att den så kallade församlingsrätten utgör af gammalt en Svenska folkets frioch rättigheter. Att stora ovedersägliga skäl finnas för dess bevarande och utöfning torde ej behöfva tilläggas. Lagens föreskrifter i hvad de röra detta ämne blefvo ock i anförda kapitel och § vid sednaste riksmöte förtydligade samt af Konung och Ständer gillade. Icke förty göras dock från ett visst håll sådana hinder för församlingsrättens utöfning, att man endast under stora besvärligheter kan gagna sig af den. Det är nemligen då man begagnar sig af den enda utväg, som på landet står en till buds, att medelst kungörelser underrätta allmänheten om något möte i någon allmänheten rörande sak. Sådana kungörelser blifva nu för tiden på många ställen af vederbörande pastorer icke uppläste, om de ej äro försedda med bevis från vederbörande kronobetjent. Och det händer till och med, att den, som ej har af nöden anskaffa dylika bevis — se t. ex. Justitie-ombudsmannens embetsberättelse — lika litet får sina kungörelser upplästa. Till stöd för ett sådant förfarande åberopa herrar pastorer och vissa Domkapitel Kongl. Cirkulärbrefvet den 12 Augusti 1812, Kongl. Kungörelsen den 26 November 1816 samt Kongl. Cirkulärbrefvet den 20 Augusti 1823 och, då dessa ej räcka till, någon onämnd § i samvetslagen. Förgäfves åberopar motsidan sig på andra hithörande lagstadganden, såsom på 2 Kap. 5 § i 1686 års Kyrkolag, Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 9 December 1766, Kongl. Förordningen den 8 Maj 1849 och på förstberörda lagrum i nya Strafflagen. Kungörelserna skola, för så vidt de ej äro försedda med omtalade bevis, ej af presten uppläsas och denna hans åtgärd skall godkännas. Hur besvärligt det i de flesta fall är att förse kungörelserna med dylika bevis och hur onödiga dessa bevis äro torde ej ens behöfva bemärkas.
Direktion under den 29 November näsllidna år i underdånighet anmält, att hos densamma uppkommit bekymmer och Ivek - 20 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 86. samhet i afseende å möjligheten af det sålunda beviljade byggnads-anslagets begagnande för så vidt det dermed åsyftade ändamålet skulle kunna pä ett fullt båtande sätt vinnas. Det hinder som härför i främsta rummet sig företett, utgjordes nemligen af den utaf Rikets Ständer meddelade föreskrift, angående byggnadens uppförande på en viss derför af dem bestämd, men af Direktionen icke föreslagen plats, hvilken, vid sedermera anställd undersökning, befunnits för ändamålet mindre tjenlig i anseende till dels byggnadsgrundens opålitliga beskaffenhet, dels utrymmets otillräcklighet med deraf uppkommande inskränkning uti den för ungdomens kroppsöfningar och för den ekonomiska förvaltningen väl behöfliga gårdsplatsen, dels ock vådan af den nya dyrbara byggnadens förläggande alltför nära intill den gamla stora hufvudbyggnaden, som af angifna orsaker vore af eldfarlig beskaffenhet, hvartill slutligen komme den lågländla och vattensjuka markens olämplighet äfven i sanitärt hänseende. Direktionen, — i hvilkens yttrade åsigter om den ifrågavarande lokalens olämplighet Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, efter att hafva tagit denna lokal i ögnasigte, förklarat sig ej kunna annat än instämma, — hade ansett ett billigt afseende icke kunna frånkännas berörde förhållanden och redan deraf funnit sig föranlåten för tillfället uppskjuta åtgärderna för byggnads-företagets utförande samt derefter, med biträde af tillkallad sakkunnig person, tagit i skärskådande den Institutet närmast omgifvande mark, hvarvid, bland andra ifrägaställda byggnadsplatser, en sådan högländ, sund och rymlig, belägen vid öfra Manilla, blifvit ansedd för ändamålet företrädesvis tjenlig. Men vid upprättande af ritningsoch kostnads-förslag, lämpade efter den sålunda utsedda nya plats, samt vid bestämmande af planen för det inre af nybyggnaden
Maj:t att i vissa fall utnämna Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Joseph Frans Oscar till Ordförande i Regeringen samt till följande från nedannåmnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden, nemligen: från ConstitutionsUtskottet: Angående tryckning af en uppgift på de hvilande förslag till ändringar i GrundLagarne, som vid denna Riksdag böra till afgörande förekomma. bell 27 Maji /. ot, Stats Utskottet; Öm trycknings-kostnaden för Kongl. Majifo Kådiga Proposition, rörande StatsVerkets tillstånd och behofangående ökadt antal Serre-* terare. Kamererare och Cartdister hos Utskottet 5 om medel till Riksdags-utgifternes bestridande; i frågsn otn tryckningen af Borgareoch BondeStåndens Protocoll m. ni; angående de fleste LandtKammererares underdåniga ansökning om tillökning i expenser och Skrifvarelön ; om inrättande af ett nytt Fögderi i Verm. lands Län5 rörande trycknings-kostnaden för Ridderskapets och Adelns samt_ PresteStåndets Protocoll vid innevarande och utdelning af sistnämnde Stånds Protocoll vid sistförflutne Riksdag; angående Handlanden A. R. Lorents ansökning om Skatte-köp af några lägenheter under Elfsborgs KungsLadugård; rörande Landshöfdingen Grefve A. v.Rosens underdåniga ansökning om befrielse från ansvars skyldighet rör aflidna KronoFogden Grönvalls balance; angående Allmogens i åtskillige Härader af Malmöhus Län Dagsverks-skyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar; i fråga om Schlegelska köpegodsen i Halland; rörande framtida dispositionen sf Wendtholms Hof-stallång j om aflidne Abbé Voglers Pension; angående medel till reparation å Domkyrkan i Calmars otn ytterligare 2;ne Canzlisters antagande i Utskottet; angående föreslagen vekt vid LandsCanzliet och LandsContoiret i Skaraborgs Län; i anledning af väckt motion j 0111 inköp af ett hus med Sessions-* rum
Majus Nådiga pröfning, med lika underdånig anhållan, att, om Eders Kongl. Majit täckes dertill lemna sitt Nådiga bifall, detsamma må , genom Nådig Proposition,blifva Rikets Höglofl. Ständer förelagdt. Comitéen framhärdar med djupaste vördnad, Stormägtigste A llernådigste Konung! Eders Kongl. Majits allerunderdånigste och troplig. tigste tjenare och undersåtare. Fred Gyllenborg. M. Rosenblad. Gabr. R Blom. Trolle Wachtmeister. E. A. Mannerheim. DanEdelcreutz. E. Kolén. C. Lenngren. B Sandels. O Zenius PehrStaaff. Joli. Gabr. Richert. A. Få. Afzelius. Stockholm den 51 Mars 1815. A. J. Wuhhtjerna. Beri 5 Maj. §j Protocoll, hållet uti Kongl. Lag Comité ens Allmänna Sammankomst den 25 Mars 18'$. Närvarande : Idans Excellenre, Juslitite Stats-Ministerit Herr Grefve Gyllenborg. Elans Excellence, Stats Rådet Hr Grefve Rosén blad. Herr Justitisfe-Rådet Poppitis; Herr Justitia Rådet Blorrti Herr Justitisé - Canalerert Grfefvé Trolle Wachtmeistefi Herr Justitife ömbudsiHäniién Baron Matti nerheim. Herr Landshöfdingen Edelctfeutz. Herr Kamttiai-Rådet Rolén. Herr Commerce Rådet Lenngren» Herr Bergs-Rådet Sandels» Herr Commerce Rådet Zenius» Herr Advocat-Fiscalen Staaff; Herr Häradshöfdingen Richert; Herr Academise-Adjunctén Doctor Af■ zelius.
Såsom talarinna utmärker hon sig för en lika ingående sakkännedom och klar uppfattning af de olika grenarnes särskilda syften och behof som af det stora helas hufvudmål. Hon förstår att med den innerligaste känsla och allvar para kvinnligt behag och stundom en fin lekande humor. I allt hvad hon yttrar, är det den varmhjärtade, fint förstående kvinnan, som kommer oss till mötes. En sann hemmets kvinna som hon är, är ock alla de af henne behjärtade idéernas mål att främst främja hemmets intressen. Att hvarje kvinna må, i sin mån, såsom maka och moder, syster och vän, såsom lärarinna i skolan, som vårdarinna inom sjukhus och asyler eller hjälparinna för de hjälpbehöfvande, som gifvande eller mottagande, fatta hemintressets stora vikt och betydelse; att hvar och en med de gåfvor hon fått må bidraga att hålla elden klar och varm på hemmets härd, bildande så en kedja af vakteldar mot mörker, kyla och nöd; att ett godt hem må för ej neka oss nöjet att återgifva den: » Att vår drottning städse, trots sjukdom och kroppslig svaghet, med vaket, dådkrafStockholm den 18 sept. 1897. tigt intresse omfattat allt som kunnat höja kvinnan och öka hennes förmåga att gagna; Hvad täljer oss väl den jlaggprydäa stad, att från de rum, där landets moder under som strålar i festlig skrud, långa tider nödgats lefva osynlig för sitt och folkets hop, som i ändlös rad drar fram vid musikens ljud, folk, utgått ett tyst, men oaflåtligt sträfoch kanonernas dån och blommornas krans vande att hjälpa de lidande, stödja de svaga och ljusen, som täfla med stjärnornas glans och vacklande, upprätta de fallna och väl i bländfidlt fyrverkeri f rusta de unga för lifvets kamp, detta har för Sveriges kvinnor varit af omätlig betyAtt fira kung Oscars högtidsdag hans folk ha stämt möte här. delse. Mot höjderna riktas medvetet eller De kommit mangrant i glada lag, omedvetet allas blickar, och skåda de där de kommit från fjärran och när.
Riksdags-orduingen stadgade att ingen, som lill säte och stämma berättigad är. må af hvad anledning som helst kunna förmenas att Riksdagen bevista, sä vilie det synas, som skulle Grundlagens bud härutinnan genom något afdrag af lött icke fullt eflerlefvas. Det af motionären åberopade Nådiga Bref, hvaraf Utskottet tagit kännedom, innehåller, att de af Krigs-kollegii embetsoch tjenstemän, som ega säte och stämma på Riddarhuset och af sådan anledning vilja njuta tjenstledighet, skola, ehvad de äro Ledamöter af Utskott eller icke, vara pligtige att, i och för bestridande af deras tjeuste-göromål, af egande löne-inkomster afstå så mycket, som motsvarar half lön i sista tjenstegraden, så framt icke, med Kollegii samtycke, annan öfverenskommelse kan träffas; men då, i händelse en lika beskaffad föreskrift komme att tillämpas i afseende å Banken, der, efter hvad redan i det föregående är vordet upplyst, extra ordinarie tjensteman vid förrättande af ordinarie tjenst eger undfå ett arfvode, motsvarande full lön i lägsta tjenstegraden, hinder kunde möta att få sådan tjenstgöring bestridd emot endast halfva lönen, och Banken i slikt fall torde blifva nödsakad att för göro målens - Banko-V (skottets Memorial N:o 54. 13 målens behöriga skötande af sina medel anvisa fyllnaden i det erforderliga arfvodesbeloppet och sålunda komma att tillskyndas särskilda kostnader, så anser sig Utskottet böra hemställa, 9:o. att Herr Ehrenhoffs berörde motion ej må föranleda tili någon åtgärd.
Vid bestämmande af denna skatt utgick man från den förutsättningen, att bränvihets betydliga fördyrande skulle minska förtäringen. Erfarenheten har ock besannat riktigheten häraf. Då bränvinspriset genast steg till 2 R:dr och sedermera anda till nära 2l/2 E:dr per kanna, aftog synbart superiet på alla orter. Att utreda de omständigheter, som förorsakade den hastiga prisstegringen, hör ej hit. Säkert är det emellertid, att denna ingalunda betingades ensamt af då varrde spanmålspris och den förhöjda skatten, utan hufvudsakligen hade sin grund i öfverdrifna spekulationer på den nya lagstiftningens ännu okända verkningar. Sedan detta slags spekulation nu mera icke kan ega rum, och priset å bränvin åter börjat rätta sig efter den kända tillverkningskostnaden, har det fal - 214 Den 15 November f. m. lit betydligt och är f. n. endast omkring 1 R:dr 30 sk. per kanna, oaktadt ovanligt höga sädesoell potatispriser. Under tiden hafva dagsverkspriserna stigit öfverallt med 50 ä 100 proc. Man tror sig ock hafva iakttagit, att den benägenhet till minskad förtäring af bränvin, som förmärktes då en kanna bränvin kostade mera än tva dagars arbetsförtjenst, redan, om ej alldeles försvunnit, åtminstone aftagit sedan en kanna bränvin kan köpas för mindre än en dags arbetsförtjenst. I städerne är detta förhållande ganska märkbart. Det är således att befara att, vid ett annat års lägre pris å säd och potatis och deraf följande ändå mera sänkt pris å bränvin, superiet åter skall tilltaga. Jag föreslår derföre R. St:r att, fortgående på den bana, som vid sista Riksdagen beträddes, att genom ökad skatt fördyra bränvinet, taga ännu ett steg framåt, och således höja skatten från 16 sk. till 24 sk. b:ko, eller 36 sk. r:mt för hvarje tillverkad kanna. — I Norge höjdes tillverkningsskatten till ungefär detta belopp för få år sedan, och denna omständighet torde således äfven utgöra ett vigtigt skäl för den af mig föreslagna förhöjningen, såsom Indragande till lättnad vid regleringen af de internationella tullbestämmelserna emellan Sverige och Norge.
Före denna tid kunde Kongl. Flottans fartyg endast med svårighet förses med hesältgingar, och då någon större rustning skulle ske, nödgades man begagna den utvägen ali tillsluta hatnnarne för att erhålla sjöfolk medelst pressning, till stor skada för de handels-expeditioner som derigenom pä en gång måste inställas. 2:o Hvilka äro de medborgare som lyda under sjöinskrifningen. Svar: Enligt författningen af den 3 B rumaire år IV, lyda un der Sjö-inskrifningen alla de som idka sjöfart eller fiske i sjön äfvensom uti ilöderne så långt upp tidvattnet når. Sålunda är hvarje individ, som fyllt aderton år och räknande två års fiskeriidke eller aderton månaders sjöfart å kusten, eller och tvenne års långresa, fortsätta detta yrke, ovilkorligen och oföränderligen inbegripen under sjösinkrifningen, och kan derefter uppfordras för Slottans tjenst till uppnådda 50 års ålder. Häraf synes, att det icke är vistelsen uti den eller den kommunen, utan idkandet af sjöfart eller fiske på hafvet eller uti vissa delar af floderna och revieren, som bestämmer huruvida man är underkastad sjöinskrifningen. Emedlertid, och alldenstund vistelseorten i allmänhet har inflytande pä valet af lefnadsfäng, och det är naturligt att sjömansoch fiskareyrkena företrädesvis omfattas af innehyggarne uti de kommuner som ligga vid hafvet eller vid mynningarne af de deruti utflytande strömmarne, så blir det följaktligen befolkningen af de 22 lilloralcleparleroenterne som träffas af sjöinskrifningen. Man vet att denna befolkning uppgår till 9 millioner af 34 millioner, hvartill hela rikets folkmängd belöper sig. Likväl, dä jag säger att del är befolkningen uti de 22 littoral-departementerna som träffas af sjöinskrifningen, vill jag dermed egentligen utmärka en del af befolkningen uti de kommuner af dessa departementer, som gränsa närmast lill hafvet. 3:o Huru stort antal sjöfolk lernnar sjöinskrifningen flottan? Svar:
Med afseende å den i io:de Puncten uppgjorde Calcul öfver de summor, sorn borde StalsVerket godtgöras, får Utskottet fasta uppmärksamheten derå, att densamma fullkomligen öivereusslämmer med de af J o 464 Sta ts-Utskottcts Utskottet yttrade åsigter , enär Utskottet, efter att Lafva sid. g3 uppgjort förlusten till 416,357 H;dr 21 sk. 9 rist, dels uti den till Constit.Utskottet afgifne Remiss, intagen uti sistnämnde Utskotts Memorial Nio 29 andra sidan, förklarat sig anse handeln böra återgå efter de i 5 §, af Cuntrqctet den 1 Junii 182.5, stadgade grunder; dels ock, uti det afgifna Betänkandet, pag, 108, yrkat, det Staten måtte återbekomma återstående köpeskillings-beloppet för Skeppet Tapperheten gooo Hainh.
Ämnets oerharda sv&amp; righeter gro bfvervunna med ngstan lekande lllbthet. Och har torde det bora erinras, att sannolikt den medarbetare, hon valt, fAr dela mycket af aran, fastan h u w mycket a r och torde forblifva, en hemlighet. Hr Lundeglrd har ntimligen förklarat sig icke 9mna röja, Iivad som &amp; r hans i detta samarbete. I " den Bergtagna " skildras ett stycke lif, helt och hlllet lösryckt frabn de konventionella reglerna, en sjalsstrid, der hedern f 6 ~ en ung kvinna stsr p&amp; spel. Denna kvinna, Louise, har Antigonekaraktiirens beryktade grunddrag: ' ej för att hata men att lllska fUddes jagn (jfr sid. 92 Ernas ord: " nar man kan hata kan man ocksar lefvaR .Louise: " det kan inte jag "). I mlnga af sina sjalsegenskaper står hon tvifvelsutan sin författarinna nara, s&amp; i den blandning af egoism och ickeegoism far dem hon älska^, som tycks utgbrra bildas djupaste originalitet. Ej stt-imningsmtbnniska, men den djupa kabnslans manniska &amp; r Loiiise, ej med konstnarens fOrrnAg8 att kallt objektivera men med sin oandliga rikedom pB starkt banda intryck just en lackerbit som modell .för en konstnar att " anvanda. " Och - en konstnar trhffar hon ocksil, en man, hvsrs vasen ar flyktighet, hvars lif a r njutning, parad med sjalfbeherskning, men som lefver pab och af och i stundens stamningar, hvars valspr&amp;k Qr Zebea und leben lasse^, alldeles obekymrad om konsekvenser, friarntid, principer, romantiskt suveran, ett mönster af fint lefnadsvett, en gunstling hos alla. Det a r ingen förförelse i vanlig mening det M r ar fika om, ingen öfverumpling, det stiger han sjalf i f r h friln borjan. Sngrjer han henne eller icke? Alldeles som man tar det.
Maj:ts Nådiga Proposition om åtgärderna tili behofvandes undsättning i missvextår; tillika med de, i anledning deraf, denna dag afgifne yttranden; 38:o Grefve Anckarsvcirds, Carl Henric, om sådan förändring af Riksgälds-Contoiret, att aila skattemedel framdeles dit må kunna aflevereras. S. D. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remiterades Herr Lagergrens, Anders, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motioner : l:o Om Lärare-Seminariers iniättande och några dermed sammanhängande förändringar, i afseende på Läro-verken; 2:o Om beredande af medel till aflöning åt Lectorer i moderna språken vid Gymnasierne; S. D. e. m. Å nyo föredrogos och remitterades till Bevillnings-Utskottet nedannämnde, den 29 sistlidne Februari samt den 4 dennes på bordet lagda, motioner, nemligen: l:o Herr Sandelhjelms, Paul, om ändring i 1 Art. samt 2 Art. 17, 26 och 31 §§. Bevillnings-Förordningen, jemte de, i anledning deraf, denna dag afgifne yttranden; 2:o Grefve Frölichs, David, om upphörande af stämpelafgiften å tidningar, jemte de, i anledning deraf, den 29 sistlidne Februari e. m. och denne dag afgifne yttranden; 3:o Herr von Hartmansdorffs, August, angående bränvins-beskattningen och dess användande. S. D. Vid förnyad föredragning af nedannämnde den 7 dennes på bordet lagde motioner, remitterades till: Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Grefve Horns, Claes Fredrik, motion angående en förnyad granskning af frågan om Städernas Båtsmanshåll, tillika med de, i anledning deraf, den 7 dennes f. m. afgifne yttranden; Fröt.