Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag haf hlott yttrat, att med den byggnad, som nu finnes vid Trollhättan, kan ett 80 ä go Lästers fartyg gå fram, och en hvar vet, att ett sådant fartyg kan besegla alla haf? men för öfrigt är Trollhätte-Bolag i den författning, att när det behöfver ombygga sina slussar, så bygger det sjelf, och behöfver icke dertill Statens biträde. Deri lig-», ger ock det bästa beviset för Götha Canals anläggning; ty jag minnes rätt väl, då ungefär samma talan, som den nuvarande om Götha Canal, hördes om TrollhätteCanal, hvilken då hade blott en inkomst af 18,000 R:dr årligen'; men nu, med en inkomst af 5o,ooo, kan göra tete emot alla sina behofver af ombyggnad, med undantag möjligtvis af ett temporärt lån, hvartill då icke kan saknas utväg, inom eller utom landet med en sådan dagligt stigande inkomst. I detta afseende behöfva således icke några nya bekymmer eller någon skrämsel att framkastas. Jag vill nu inskränka mig Öfver ett ämne, der jag beklagar, att jag måst vara så vidlyftig; men någon kunde kanske eljest hafva trott, att jag ansett mig vederlagd, eller handfallen, att försvara min sak. Jag skall likväl, efter all min förmåga, söka att verka för densamma, så länge Försynen ger mig krafter; man må söka skrämma med minoritet eller ,majoritet; ty här (dned handen på lijertat) är min ledare, och der (Tivarvi Grefven såg uppåt höjden) min Domare. Jag vet, att jag talar för Fäderneslandets sak, den jag skall försvara, så länge jag förmår, och när en gång mina krafter upphöra, uppväckes väl någon i mitt ställe. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. friherre Boije) Ludvig: Efter de flere Ryttare, som med så mycken skicklighet moverat ridhästen * såsom en värd Talare härstädes allegoriskt uttryckt sig * torde han tåla att hvila några ögonblick * under det jag upptager ett häri inblandadt 3idje ämne.
För att göra den tobak söt, som ej förut är genomdränkt med melass, pläga männen, då de erhålla ett stycke socker, söndersmula det och lägga det i tobakspungen. Ofta tuggas tobaken först, hvarefter tuggan torkas bakom örat och förvaras i en särskild pung om halsen för att sedan rökas. Piporna äro så små, att de, liksom japanesernas, utrökas med några kraftiga andedrag. Röken sväljes. Äfven qvinnorna och barnen röka och tugga, och början sker vid så späd ålder, att vi hafva sett ett barn, som visserligen kunde gå, men i alla fall ännu diade sin moder, både tugga tobak, röka och taga sig en »ram». Några bundtar Ukraine-tobak, som jag tagit med mig för byte med infödingarne, satte mig i tillfälle att till den etnografiska samlingen anskaffa en mängd bidrag, som jag i brist på andra bytesvaror eljest icke kunnat förvärfva. Penningar förstå tschuktscherna sig nämligen ej på. Detta är så mycket besynnerligare, som de förmedla en ganska vidsträckt byteshandel och ögonskenligen äro goda handelsmänTschuktschiska redskap. 1. Prylar ½. 3. Isskrapa, afsedd att framlocka sälen till sitt hål, med vidfästad amulett af ben ½. 4. Pipa och tobakspung 1/3. 8. Skedar af metall 1/3. Enligt von Dittmar (anf. st. s. 129) existerar, eller existerade ännu 1856, en ständig, långsam, men regelbunden varutransport längs hela Asiens och Amerikas nordkust, genom hvilken varor från Ryssland forslas till de innersta delarne af Polar-Amerika, och skinnvaror derifrån i stället söka sig väg till basarerna i Moskwa och S:t Petersburg. Denna handel bedrifves på fem marknadsplatser, af hvilka tre äro belägna i Amerika, en på öarna i Beringssund och en vid Anjui nära Kolyma. Den sistnämnda kallas af tschuktscherna »femte bäfver-marknaden»28. Tschuktschernas förnämsta handelsartiklar utgöras af sälskinn, tran, skinn af räf och andra pelsdjur, hvalrosständer, hvalbarder m. m.
Men återstoden af 6 momentet ansågs böra utgå, hvaremot uti 7 § på lämpligt ställe,- efter alphabetet, borde införas, såsom ifrån stämpladt papper fria, skulde-bref och öfriga uti § 8, morn. 6, uppräknade handlingar, då de i konkurser företes. I öfrigt godkändes § 8, enligt förslaget. § 11. Beslöts, det skall 12 morn., angående Arrendeoch Hvres-kontrakter å landet, utgå i följd af förut fattadt beslut om dessa handlingars kartefrihet. Yttrandet vid slutet af Betänkandet, pag. 23, i anledning af Grefve Taubes der åberopade motion. Vid detta yttrande lät Ståndet bero. I öfriga delar, som ej i det föregående nämnas, gillade Ståndet Bevillnings-Utskottets förslag till författning, angående stämplade pappers-afgiften samt hvad vid kontroll och uppbörd deraf bör iakttagas, jemte i Betänkandet afgifna yttranden. Den 16 Maj. Frän Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Ulskottet Kongl. Maj:ts den 13 dennes f. inpå bordet lagda Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: Prot.-Utdrag den 16 Maj 1857. 341 l:o I fråga om otjenstbara Premier-löjtnanterne vid Flottan H. E. A. Rundqvisls, W. Heijkenskjölds och Friherre E. S. Vegesacks berättigande till pension å all männa Indragnings-staten vid afskeds erhållande; 2:o Angående anvisande af Stats-bidrag till en förbättrad kommunikationsled mellan Jemtland och Norrige; 3:o Om anvisande af ett anslag till bestridande af kostnaderna för Sveriges deltagande i en blifvande allmän exposition i Paris af race-djur och landtmannaprodukter; 4:o Angående anslag af krono-tionde till fyllnad af 2:ne bristande prestetunnor inom Norrköpings kontrakt af Linköpings stift; och 5:o Om anslag af vinoch byggnads-säd för Trosa stads församlings kyrka.
Med den förändring, sorn jag önskar, ali Taxer:s-comile'erna tillsattes sålunda, all adelsmän, prester bönder, ståndspersoner, med ett ord alla valdes turvis af socknarna och icke hehöfde resa till Taxertscomiteen blott för att välja ledamöter, tror jag att ingen skulle beklaga sig öfver nuvar. ordning. Nu händer det, att ingeu kommer i förlitande på andras inställelse, och derföre lar det händt mig, alt jag e| haff fullt antal ledamöter i Taverts-comiteåm. Detta ar den enda olägenhet jag känner i närvar, fot m. Ändrades det, sä vöre ingenting vt 3'JO D«n 10 Octo lier f. m. clare att dervid fordra; hvarföre jag vid 49 §:>i får föreslå, att samina former, sorn hittills efter i815 års författning äro fållande, måtte fortfara och framdeles blifva glillande, blott med den förändring, att ett särskildt valsätt för ledamöter i Taxer:s-con>itern stadgas, så att de vela hvilka der skola sitta. Det kan ganska lutt ske att socknarne välja turvis en prest från en socken, en bonde från en annan, en adelsman från en tredje etc. Dä är ingen olägenhet. Då är det bäst som det är, och jag är öfvertygnd att allmänheten skall bålla Ii. St. räkning för bibehållandet af den gamla formen , vid hvilken den är van. Hr Eden hjelm; I Utsk. har jag bilrädl den mening, alt Bered n:s-com iteer ne kunna undvaras, och det har jag gjort af de skäl jag genom erfarenhet funnit bestyrkta vid taxeringarna. Beredn:s-cömite'erna blcfvo, efter hvad jag vill minnas, inrättade då hemmanen skulle värderas. Det ansågs då, att ingen kunde bättre göra det, än socknarnes egna innevånare. Nu känner hvar och en ganska väl hvad hvart hemman är värdi, och således anser jag dessa comile'er icke vidare behöfvas. De hafva mångå olägenheter.
Till följe at hwad jag nu haft aran anföra, är win öfwer ygelse, afl Slädernes bränning, antingen aldeles elter och lill ganffa betydlig del mä uphöra; alt torråren, inhysesmannen och soldaten, med flera dylika, icke mä fä bränna; alt deremot hemmansbruk, ren mä ulöswa denna rättighet i 8 manader af äret med hwad flags redjlkap som hälst, emot proportionerad afgift, men att den rätt owedersägelftn ma tillhöra tvär Regering , en Regering till hwiiken hwarje Swenff man kan fästa det största förtroende, atr elter arewäxt och andra omständigheter till en del eller helt och hällit för äret inställa all bränwinsbränning. Om dosta inför Herr Landt-Marstfalken samt Högiofl. Ridderffapcl och Adeln wördsamt framlagde refterioner kunna wara till någon nytta i detta wigtiga ämne, ckall dek wara en sann tillfredsställelse för d.-n, som inom detta wördnadswärdg Samfund l dag för sörsta gängen höjer sin röst — en rost som kan wara misttagetS men icke egennytta ns. Remitterades till Oeconomiä-Ulsikottets åtgärd. Ilpläsies'ett protocolls-utdrag af den27dlpril frän Bewi' N!o.gsrUkft'ollet, och ett memorial af den zo April ifrän Expcditions UlfVotket, begge innesairande anhållan i anledning af 24 §. R,ksdags-Ordningen att wid inträffande behof fa antaga betjening kill större antal an samma H för ouud, gänaelig anser, hwarjemte Eppeditions.U.ffoltet an - Den !
Den andre hade eljest kunnat vara i stånd, att rycka maskerna af oss och kyssa oss på stället .« – «I allas åsyn!« – «Till och med det. Kanske du tycker, att det ingenting gjort, om det skedt i enrum?« – «Åh, Gud bevars, det säger jag icke; men ... – «Du rodnar! Den der valsen och den der växten ligga dig ännu i hufvudet. Råkas ni begge på en maskerad till, så är det icke omöjligt, att man i dig får vörda stammodern för ett helt slägte svenska mulatter Nå, nå! se icke så harmsen ut för det; jag menar i all tukt och ära. Guds välsignelse af presten först och sedan: Guds välsignelse af gulbruna mulatt-ungar.« – «Upphör med ditt otidiga skämt, Jenny, eljest är det för evigt slut med vänskapen oss emellan.« – «Du blir ond, Olivia, aj! aj! det var ännu värre. En flicka blir aldrig ond, om man bryr henne för någon, som hon ej bryr sig om. Mig skulle du t. ex. alltför gerna få behandla som hela morianslägtets älskarinna och jag skulle ej göra annat, än hjelpa dig att skratta åt hela strunten.« – «Nå det vill jag också göra, endast du lofvar mig att sedermera ömsa samtalsämne och ej vidare återkomma, hvarken till vårt lilla maskeradputs, eller till dess svarta föremål.« Och begge flickorna började skratta af full hals så, att det hördes nere på borggården. Just i detta ögonblick och till och med just under deras fönster gick händelsevis den person, hvarom frågan var. Skrattet ådrog sig uppmärksamhet af Badin, som kom från Logårdshvalfvet och ärnade sig åt Lejonbacken. Han kastade blicken upp och blef varse de begge flickorna, hvilka, då de märkte att han såg dem, hastigt och skyggt drogo sig undan från fönstret. Men hans ögon hade redan sagt honom, att de skrattande förtjente att besigtigas på närmare håll.
4 Riksdagar per medium fig infunnit, tyc^ kes böra dervid bibehållas, men ock blifva det högfta forn får påräknas, och det få mycket häldre, font de hitintills Uteflutne Medlemmar, i propprtion derefter böra tili ett Visft antal beftämmas, hvadan deras rätt har ett ofldljaktigt fammanhang med de re* dan varandes nummertal 6:0» Af famma Ikäl bör afven Ridder* fkapet och Adelen forminfka fig till en fern* tedel af alla nu exifterande Slägter, hvari* genom de närvarande vid hvarje Riksmöte, komme att utgöra omkring 235 å 240 per* loner, och lynes detta få mycket mera Vara det rätta, forn vid fortgången af alla de fenafte Riksdagarne, och äfven deribland deri närvarande, knappt få många Ledamöter qvar* blifvit och till flutet deltagit i målens afgö* rande. 7:o» För Ridderfkapet och Adelert bör afven gälla förelkriften i anfeende till valda Riksdagsmän, nemi. att hafva fyflt 25 år 2 — i8 — £amt att vara ägare till minil 2 eller kanlke - 3 hela hemman, eller 2 å 300 lk:pd flängjerns-fmide; 25 ä 40 lk:pd koppars tillverk” ningg 600 ä 1000 lk:pd jern-förädling, och lå i proportion al andra fabriks-tillverkningar. En följd deraf lkulle äfven blifva, att i händelfe innehafvaren at Capitis rättigheten icke agde nu upräknade poflesfion, borde den närmaft i ordningen af lamma namn och Ätt förfedd dermed, träda uti den äldres rum och öfvervara Riksdagen, famt i de fall du fullmagt utfärdades, lamma förbindelie obferveras. 8:o. Den föreflagne förminlkningen af réprelentation uppå Kidflarhufet lkulle bäll • vid den Riksdagens början, då förändringen verkftäldes, kunna medell! låttning för fjg gä.
Uti denna plan indelades fängelserna uti 3:ne classer, nemligen Länshäkten j deruti inberäknade Städernes och Häradernes, Näst ning s-fängelser och Corrections-inrättningar. Efter de olika slag af fångar, som uli dessa serskilda fängelseanstalter förvaras, uppgjordes denna classificalion och de uli sammanhang dermed Bil. till K. M. Nåd. Propås. N:o 03. 45 foreslagne förbättringar. I följd af denna åsigt inskränktes de uti nämnde plan föreslagne förändringar, i afseende på Länshäktena, hvarest fångar endast förvaras en kortare tid och med bestämd utsigt lill snar befrielse, eller förflyttning till fästningseller corrections-fängelse, till några serskilda reparationer och förbättringar i den inre constructionen, nödige för fängelsets underhåll, för afhjelpande af trängsel och för fångarnes säkra förvarande. För Nyköpings Länshäktej såsom alldeles förfallet, otillräckligt och osäkert, blef nybyggnad föreslagen, och för Linköpings, WenersborgsCarlstads, Mariestads, Stora Kopparbergs oell Gefleborgs Länshäkten, hvilka alla voro mer och mindre otillräckliga för beliofvet, projecterades lämplige tillbj^ggnader. I afseende på det andra slaget fängelser, eller fästnings-fängelser, vidtogs ett annat förhållande, emedan de fångar, som der förvaras, ämnas att der tillbringa dels lifstiden , dels flere år. Alt söka sysselsättning för dessa fångar och meddela dem en omsorgsfullare correclionel behandling, ledande till deras möjliga moraliska förbättring, blef således en pligt, som menskligheten bjöd och sakens förhållande icke syntes göra omöjlig. Af denna anledning 4-6 Bil till K. M Nåd. Propos. N:o aj. föreslog oekså Styrelsen, i berörde plan, fästnings-fängelsernes, likasom CorrectionsInrättningarnes centraliserande från flera spridda osystematiska förvai ingsstälien , till ett mindre antal bättre och ändamålsenligt inrättade Arbets-fängelser, och ansåg, på grund häraf, att äfven lifstids-fångarne borde concentreras och endast förvaras i de derföre lämpligaste fängelserna å Ny Elfsborgs och Carlstens fästningar.
Då den väckta motionen äfven med tystnad förbigått denna omständighet, torde densamma i sig sjelf innefatta tillräckligt skäl för afslag, hvilket Utskotten alltså tillstyrka. 12 Cap. 1 {. i Morn. Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län: att det må vara delegare i skifteslag öppet, att, der de finna sådant för sig mest fördelaktigt, från skifte till gemensamt begagnande undantaga utmark, hvarå odlingsbar mark till intagande i inrösningsjorden icke finnes. Bifall till denna framställning skulle till en del förstöra de goda verkningar, man hittills varseblifvit och för framtiden hoppas af nu gällande Skiftes-Författningar. Om det åt jordegare öfverlemnas, alt fråu skifte undantaga viss jord för gemensamt behof, skulle denna rättighet ganska ofta begagnas, och utan tvifvel skulle enahanda orsaker, sorn vållat Storskiftes-Förordningeas upphörande, innan kort åstadkomma samma verkan i afseende på Skiftes-Stadgan. Händelser, der egors uppmätning och skiftande icke motsvara kostnaderna derför, lära få räknas till undantagen, hvilka icke böra bestämma den allmänna regeln. I Rikets sex Norra Län, ejer ett sådant förhållande oftast inträffar och der odlingen i allmänhet icke hunnit, så långt som i öfrige delar af Riket, synes en sådan rättighet både behöflig och lämplig, men att utsträcka den till de sistnämnde, skulle, efter Utskottens tanka, vara skadligt och motverka det nyttiga ändamål Skiftes-Stadgans ifrågavarande stadgande åsyftar, nemligen att förekomma ytterligare delning af jorden, der laga skifte en gång skett, samt att för delegarne bereda så formliga skiften som belägenheten medgifver. Utskotten tillstyrka, att Anders Danielssons omförmälde motion icke må bifallas. 8 §. Af Herr Gyllenhaal L. II.: att, i likhet med hvad Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskotten vid sisllidne Riksdag, uti Betänkande N:o 8, öfver framställda anmärkningar mot Skiftes-Stadgan, föreslagit, denna §. måtte förändras till följande lydelse:
N;o 66. r i af momentet, som Ilögloflige Ridderskapet och Adeln beslutat, och hvilket förtydligande instämmer med de grunder, hvarpå Utskotten byggt den föreslagna redaclionen; samt 2:0 att, vidkommande lydelsen af 1 2 §. 13 Cap., Högloflige Ridderskapet och Adelil samt det Högvördige Preste-Slåndet behagade, nied afseende på de af Utskotten anförda skål, för mera allmän utsträckning af §:s innehåll, .-iccedera till det Hedervärda BondeSlåndets beslut öfver frågan Med framställningen af föregående jemkningsförslag, få Utskotten förena den vördsamma anmälan, att Två Stånd stannat i deras beslut emot två, i följande frågor, nemligen : angående redaclionen af 6 Gap, a §. 10 Cap. 1 §. 10 Cap. 3 §. ra Cap. 1 §. 18 Cap. 9 §. och 18 Cap. i3 §. hvilka frågor, jemlikt 87 §."Regerings-Formen, således förfalla. Tvänite Ledamöters serskilda mening i ämnet bifogas. Stockholm den 26 November 1829.] 12 Lags. Allm. Basv.- o. Oec.-TJtsh. Uti. Reservation. Herr Friherre Cederström, Jacobj reserverade sig i detta anine pä lika sätt, som vid nedanstående Betänkande, N:o 67; hvarmed Herr Grefve Oxenstjerna sig förenade. Ankom till Exp. Utslt. d. 3 Dec. 1829.
St:s för ett specielt fall afgifna skrifvelse kan äga kraft och verkan framför en 3o års gällande, med grundlagen öfverensstämmande statsreglering. Under så beskaffade förhållanden, som de här framställda; med säkra beräkningar, som visade att theaterns upplösning för en längre tid åtminstone föranledde till större utgifter än dess bibehållande, och med de varningar mot en slik åtgärd, som erfarenheten lemnat, var det i sanning betänkligt att densamma tillstyrka, ehuru medgifvas bör, att K. theaterns upphörande, och drömmen om ett surrogat i en enskild entreprenad-theater bade beredt Konungens rådgifvare måhända befrielse från både 106 och 107 §§:nas tillämpning i detta afseende. Pröfningen af denna sednare fråga tillhör nu R. o. Ad., och för min del underkastar jag mig gerna denna pröfning af mitt, på en mognad öfvertygelse grundade, tillstyrkande i saken. Ett ord torde jag dock böra tillägga. Hvad bör egentligen kallas nationaltheater? Jag svarar: en skådeplats, som är understödd af nationen, d. v. s. som har ett ändamålsenligt anslag på statsbudgeten. T Frankrikes hufvudstad, der publiken är talrik och vän af skådeplatsen, finnas icke mindre än 4 nationaltheatrar, hvilka af hamrarne erhålla, hvar och en, en årlig ingalunda obetydlig summa, sorn är uppförd på statsbudgeten. Med detta extra-understöd och recetten bära de sig i allmänhet. En K. Theater med ett statsanslag såsom hos oss, ej motsvarande hvad theatern ger i bevillning, likasom våra privat-theatrar utan understöd, öro visserligen nationella, ty landels språk talas der och landets historiska minnen föreställas der; men national-thealrar äro de icke derföre. Utsk. har i sin anmärkn. yttrat, att theatern bör bära sig sjelf, och kan det, så snart den måste. Ingen tids erfarenhet i något land har visat, alt en skådeplats af det större omfång, som den liärvar. äger, burit sig ulan särskildt understöd.
En Tapetfabrik i Ulricehamn, som sysselsätter 32 arbetare, bedrifves också särdeles förtjenstfullt, och afsättas dess tillverkningar, kända för prydlighet och goda egenskaper, i åtskilliga orter af Riket. Afven i fråga om denna gäller enahanda förhållande, eller att brist på kommunikationer försvårar utvecklingen; transporten sker på axel till Statens stambana eller öfver Jönköping. 16 Elfsborgs län. Bruk och fabriker. Handtverkerier. Binäringar. Tändstiks/abriker finnas: en i Wenersborg med ett tillverkningsvärde af 85,000 R:dr samt två under o perioden anlagde, den ena å Lilla Edet med ett tillverkningsvärde af 3,600 R:dr, den andra i Amål, hvars verksamhet började först mot slutet af denna period. Af Skeppsvarf finnes ett betydligare vid Trollhättan med dockbyggnad, ett vid Wenersborg samt åtskillige mindre vid stränderne af Göta eif, hufvudsakligen för reparationer. Bland öfriga fabriker intaga dels Färg er ier na med afseende å väfnadsindustrien och dels Garfverierna, bland hvilka vid ett i Wenersborgs stad tillverkningsvärdet uppgår till 35,000 R:dr, ett framstående rum. De fabriker, som äro belägna i Alingsås, gynnade till följd af den genom staden gående vestra Stambanan, hafva arbetet under förmånligare förhållanden än de öfriga, som lida af brist på kommunikationer, hvilken brist, o äfven der den under någon tid af året ej finnes, såsom i Wenersborg och Amål, under den öfriga tiden verkar hämmande. Tegelbruk finnas flera, bland hvilka ett, under perioden nyanlagd t, vid Surte i Wedtle härad, intager förnämsta rummet, enär tillverkningen derstädes år 1860 utgjorde 3,500,000 murtegel samt 500,000 dikesrör. Från detta likasom från fyra andra i närheten af Göta eif belägna tegelbruk afyttras tillverkningen i Göteborg, men för öfrigt endast inom orten. Mjöloch sdgqvarnar för tulltägt finnas inom länet 938 stycken, deraf under perioden äro anlagda 47 iStycken.
P. 70, io/j. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande jemkning af Extra Roteringen. Sept. 2 A. P. 519. Nov. 2 A. P. 601,671,678. Dec. P, 791. ■— i anledning af väckt Motion om ökadt antal besigtningsman å Ekeskogarne i Riket. Oct. P. 163,172,225. Nov. 2 A. P. 636, — angående anslag af ett Ordinarie Cantzlistarfvode till fördelning emellan 2:ne Extra Cantzlister. Oct. •— om större frihet i Jerntillverkning och försäljning. Oct. P. 328. Oct. 2 A. P. 108, 173. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om vidsträcktare frihet i afseende på Tackjernstillverkningen och Tackjernshandeln. Nov. P. 182. — i anledning af väckt fråga om Allmänna Författningars utgifvande från Trycket på ett för Allmänheten*mera tillgängligt sätt. SO Oct. P. 432. Dec. 2 A. P. i63. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i frågan om yrkad rättighet till utvidgande af Stångjernsoch Ämnessmidet i Riket. Oct P. 432. Oct. 2 A. P. i32, 177. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående förändring i allmänna Skjutsningsanstalterne, Postvagnars inrättande och Skjutslegans nedsättning. Oct. P. 432. Dec. 2 A. P. 187. — angående RiksStåndens olika beslut, i frågan om inrättande af Directioner till det Indelta Cavalleriets beklädnad. Dec. 2 A. P. 2o5. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om inrättning af PortoFranco samt åtföljande Nederlagsrättigheter för ön Gottland.
Bef:h:de eller dess fullmäktigade ombud. för alla tider inrättningens systematiska fullkomnande. Sättet att trankilisera dem, som frukta ingå i dylik ansvarighet, hoppas jag vara funnet genom den skillnad deri, som gäller för en delägare, som icke är Direktör. Att den sistnämnde, som njuter aflöning och har så mångå personers väl i sina händer, blifvit i första rummet hållen till strängt exekutift ansvar, kan ej vara annat än skäligt och nödvändigt. Beloppet af kreditsedlars totalbelopp är en på förhand obestämdbar qvantitet. Då solidarisk ansvarighet, d. v. s. alla de personers privata förmögenhet, utom hvad de inbetalt eller deponerat i Banken, är i lagligt ansvar ställd för Bankens förbindelser, så bör ej anspråken sträckas till det orimliga att fordra mer. Då det blir för allom lätt veterligt, hur långt Banken hvarje qvartal sträckt krediten, kan, med den upmärksamma affärsvana, som bör ha ett föremål att öfva sig på, en hvar lätt se, om han har skäl att i tid draga sig från affärerna med en Bank, som gör äfventyrliga försök att på en svag grundfond utsträcka krediten. Lagstiftaren bör ej med Beghten i detta afseende insöfva allmänheten till ett förlitande på förmyndarevård, som i de flesta fall alltid visat sig illusoriskt. Hvad åter minimivalören af sedlarne vidkommer, så har sträfvandet att förbjuda bruk af sådana små valörer, som rörelsen synnerligen fordrar i de orter, hvilka äro aflägsna från de större handelsstäderna, alltid kunnat spåras tillbaka till dess ursprung i monopolisk afund. Wermlands Bank böriade med 2 Bdr D en 11 Mars f. m. 157 § 8. Bankbolag vare förbjudet idka handel med annat än guld och silfver samt räntebärande allmänna obligationer. Sjelf må icke Banken utfärda låneförbindelser annorlunda, än ställde till viss mans ordres på viss tid eller upsägning. Alla häremot stridande förbindelser vare kraftlöse. § 9. Då mål emot Bankbolag genom besvär komma under HofR:s pröfning, skola de lika skyndsamt, som mål rörande vexelrörelse behandlas.