Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofverbetalt å 2:ne infriade lån 1: 14. — 38,842 12 i Summa 89,558 44 6 kontor den 23 Juni 1854. S. Agrell. \ I Bilaga Litt. F. — 28 — Kapital-slut öfver Nya Ull - Banko. Stebel. Balans från år 1853. Skulder: Till Rikets Ständers Riksgälds-kontor för af kreditivet år 1853 begagnade medel, kapital . 37,950: ränta härå till 1853 års slut 890:* 46. — 38,840:46. — Ofverbetalt å 2:ne infriade lån 1: 14. — 38,842 12 — Utgifter: Ränta till Rikets Ständers Riksgälds-kontor för af kredivet begagnade medel Reseoch traktaments-kostnader i och för utlåning vid 1854 års ullmarknad i Norrköping 767: 14. 1. 135:42. — 903 1 .s Balans till år 1855: Tillgångar: 1 :o Säkra, Behållning i Rikets Ständers Bank ... 7: 9. 2. Kommerse-kollegii S. Agrell. — 29 - diskont-fonden för år 1854. - Banko. Credit. Balans från år 1853. Tillgångar: l:o Säkra, Behållning i Rikets Ständers Bank 2: 20. 8. Ordinarie räntor . Skulder: — Ofverbetalt å ett infriadt lån 32,787 26 1 Summa 75,611 45 8 Manufaktur-diskont-kontor den 20 Juni 1854. e. f. E. U. Cervin. — 30 — Bilaga Litt. g. Utdrag af 1853 oell 1854 års räkenskaper samt Eskilstuna /Banko. Extra licent-, Tulloch Konfiskations - Credit. Utgifter: Ar 1853, af manufaktur-medlen 8,867: 38. — » tulloch konfiskationsdito 3,391:32.
Lades till handlingarnev 43o Prott Utdr. d. 5 Aug. 18/j.o. S. D. Viel nu ånyo skedd föredragning af Banco-Utskottet följande Utlåtanden och memorial, blef N:o 51, i anledning af väckt motion om belåning af colonial-varor vid Handelsoch Närings-Disconten i Götheborg; Bifallet; och N:o 52, till svar å Yällofl. Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets Betänkande N:o 26; N:o 53, i anledning af ett Riks-Stånds återremiss å Utskottets Betänkande N:o 28; samt N:o 54, till svar å 2:ne Riks-Stånds återremisser af serskildta punkter i Utskottets under N:o 29 afgifna berättelse om Banco-Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförflutne Riksdag; Till handlingarne lagde. Från W ä 110 f 1. Borgare-Ståndpt. S. D. f. m. Efter ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 21, angående Tullbevillningen, blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt. S. D. Föredrogos följande Kongl. Majrts till Rikets Ständer i Nåder af låtne, denna dag öfverlemnade, Propositioner och Skrifvelser: l:o Kongl. Proposition af den 27 sisth Juli, angående ytterligare afskrifning af undsättningsskulderne i Westerbottens och Norrbottens Län. Remitterades till Stats-Utskotet; 2:o Kongl. Proposition af den 27 sisth Juli, angående medel för Riddarholms-kyrkans iståndsättande. Remitterades till Stats-Utskoltet 3:o Kongl. Skrifvelse af den 4 dennes, angående beräkningen af tractamenten för Städernas Magistrals-personer och Borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning; Remitterades till Stats-Utskottet. och 4:o Kongl. Skrifvelse af den 4 dennes om val af ett hemligt Utskott.
De öfrige Fabriques-Jdkare nemligen Svarta, kennet och kkrenkvärst, som pä lika wilkor innehaft enahanda län hafwa dem till fullo inbetalt och liquiderat. kalm struck . Detta Län har genom Kongs. Brefwet den 24 November 1807 i Näder blifwit tillagdt Hrr Majoren och Riddaren kzlmstruck pä io ärs emot Z procent ärlig ränta och god känd borgen, säsom understöd för honom wid utgifnkngen af 2tne Werk kallade Swenst Botanik och Zoologie Suell .. Znoo 7OOO 3 an - Derr 28 Zebruarii1517 I anseende kill den Herr Commerce-Radet 8ueIIs Fabrique och dyrbara Mechanista Inrättningar öfwergängne wädeld, har Kongl. Majt genom Nådigt Bref den io December 1808 bewiljadt honom anställd i 4 är med förestående Läns fullkomliga godtgörande som han i wänlig Discont-wäg innehaft, emot förbindelse att jenne wänlig Discont - ränta af 4 procent, ärligen afbetala en fjerdedel af Capikalet. is. ?. Weltrin^ Till understöd för Herr Kongl Lif - Medicus ^VestrinA , att genom Trycket utgifwa dest afhandling kallad Swensta Lafwarnes Färghistoria, har genom Kongl. Brefwet ben 26 Junii 1805 ofwanstäende Län blifwit honom bewiljar emot nöjaktig säkerhet pä fem ars tid och emot tre procent, ärligi ränta. Stockholm af Manufaktur Discont - Contoiret den 4 November 1829. 200O L. k'. Ltröln. Lades pä Bordet. ^Villman, vp. ,5i 8 Den 2Z Zebruarii. Uplastes ett Lfrän Expeditions Utskottet inkommit sä tydande: Wördfamt Memorial! Till följe af Riksens Högloft.
Uppå Civil-departementets Underd. föredragning d. 8 sisth Juni, behagade Eders Kongl. Majit, med afseende på nyttan och behofvet af en agrikultur-kemists anställande, förklara sig vilja taga frågan om medel för det erforderliga löneanslaget i öfvervägande, när Akademien framdeles anmälde tillfälle vara för handen att erhålla en för befattningen lämplig person; men att frägau om inrättande af en ny Universitets-profession för de delar af kemi och fysiologi, som stå i sammanhang med landtbruket och dess binäringar, borde genom Ecclesiastik-departementet i underdånighet föredragas. Denna fråga, som till en del sammanfaller med Hans Kongl. Höghet Kanslerens ofvan omförmälda underdåniga framställning, torde af sådan anledning fä anses besvarad genom de åtgärder Eders Kongl. Majit kan finna skäl att, i anledning af sistberörde hemställan, i Nåder vidtaga. III. Sedan de Akademiska Consistorierne i Upsala och Lund, med anledning af den stundande riksdagen, hos Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universiteternas Kausler, gjort framställningar om de anslag som ansetts vara af behofvet påkallade med afseende på Universiteternes pligt, att, enligt tidens och veten - 8 Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830. skapernas vexande fordringar uppfylla sin bestämmelse, hafva berörde framställningar blifvit af Hans Kongl. Höghet till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnade. I omförmälda afseende hafva följande anslag befunnits vara af behofvet påkallade: a) Till Universitets-bibliotheket i Upsala 6000 R:dr B:co årligen.
Utdrag af Högvördiga Prest-Ständets ProtocoJl vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 7.de .Mars 1815- S. D. -Lifvadt af underdånigste vördnad och tacksamhet för alla de visa och kraftfulla anstalter, igenom hvilka Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen under Eörsynens ledning upprättat, befrämjat och stadgat Fosterlandets ära, sällhet och sjelfständighet, samt under fullkomligaste öfvertygelse, att de öfriga respectiva Stånden och bela Svenska Folket dela enahanda tänkesätt, har Prest-Standet för sin del ansett Riksens Ständers första skyldighet vid detta Riksmöte blifva att igenom en stor Reputation af samtliga Riks-Stånden inför Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen frambära underdåniga lyckönskningar till Sveriges och Norriges förening, samt tolka hela Nationens lifli - Den 7 Mars 101 lifligaste underdåniga erkänsla och vördnad för alla de välgerningar, hvilka Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen detta urgamla Rike bevisat; hvarjemte och då Ståndet med verklig förtrytelse af Tidningarne trott sig finna, att åtskilliga, ehuru visserligen vanmägtiga , försök torde varit å bane i afseende på f. d. Konung Gustaf Adolphs Sons och Arfvingars förmente rätt till Svenska Thronföljden, Ståndet trott det tillhöra Riksens Ständer, att emot dem högtidligen ådagalägga sina oryggliga tänkesätt; med ytterligare försäkran om vår trogna tillgifvenhet för Konungen, Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och Dess Efterkommande, samt om vår fasta föresats, att intill sista blodsdroppan försvara Dess rättigheter och våra Grundlagar; och såsom en följd häraf hos Kongl. Maja underdånigst anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t låta utröna sanna beskaffenheten af ue Konungahus och Riksens Ständer förnärmande steg, sorn å f. d. Kongl.
Slutligen vill jag anmärka, att den summa, som blifvit begärd att förskottsvis utgå under 1806, hufvudsakligen för att påskynda bananläggningen från Norska gränsen till Arvika, enligt mitt förmenande, blifvit allt för lågt upptagen, och att det, på det denna banas fullbordande icke öfver höfvan må fördröjas, är af nöden att bevilja ett mycket större förskott att utgå under 1866, än de begärda 500,000 rdr, eller åtminstone 1,500,000 rdr. — Jag anhåller att detta mitt yttrande må blifva med K. M:ts Nåd. Propos. remitteradt till Stats-Utsk:t. Hr Oldevig, Hans Fredrik: Då jag i 40 år varit bo satt i Wermland, och 23 år innehaft styrelsen af denna provins samt derunder vunnit noga kännedom om provinsen, dess näringar och andra vigtiga förhållanden derstädes, anser jag mig förbunden att i förevarande fråga yttra mina tankar, och besvara åtskilligt af hvad den siste värde talaren nu anfört. Det anspråk, sorn en del bruksegare och innevånare uti Filipstads bergslag framställt, att nordvestra stambanan måste sträckas, icke öfver Carlstad, såsom den först blifvit utstakad och i K. M:ts nu förev:de Nåd. Propos. äfven är föreslaget, utan i en nordligare rigtning öfver Norums bruk, Dejefors och sjön Fryken vid Nilsby, stöder jag derpå, att medelst anläggning af en bibana från Filipstad tili stambanan vid Norum, bergslagen skulle komma i tillfälle att på dessa banor från mellersta och förnämligast vestra Wermland hemta betydliga qvantiteter kol, och dermed öka sin tackjernstillverkning samt på samma gång till dessa orter sända malm, lör att der blåsas till tackjern, och vida mera tackjern än hitintills, för att vid der varande bruk smidas till stångjern och manufaktur, äfvensom derpå att åtskilliga i närheten af leden lör den nordliga stambanan belägne stångjernsbruk skulle på densamma och bibanan erhålla en mindre kostsam transport af sitt tackjern från bergslagen.
Då de många arbeten, som deraf framkallats, fordrat ökad arbetsstyrka, har svårigheten att erhålla tillräckligt antal arbetare, i förening med prisstegringen å lifsförnödenheter, föranledt en högst betydlig tillökning uti arbetslönerne och, oaktadt berörde stegring, har således den arbetande klassens ställning märkbart förbättrats. Till nämnde tillökning har likväl äfven i väsendtlig mån bidragit det tillfälle till arbetsförtjenst, som yppats vid anläggandet af vestra jernvägsstambanan, samt att, då nämnde arbete påbörjades, dagspenning och arbetsbeting så bestämdes, att dervid använde arbetare kunde påräkna vida högre aflöning, än den då inom detta Län vanliga. De ofvannämnde höga priserna å alla landtmannaprodukter, under ymnig penningetillgång, hafva ock i ytterlig grad stegrat spekulationen på jordegendom. Försäljningsvärdet har derföre under sistlidne och synnerligast under innevarande år så stigit, att egendomar, som under de nästföregående åren blifvit inköpta till priser, som då ansågos höga, åter kunnat försäljas med högst betydlig vinst. Dessa förhållanden hafva framkallat en allmän lockelse att sälja och köpa egendomar, utan att, 9 att, vid den svindel, som synes hafva bemäktigat sig sinnena, någon tillförlitlig kalkyl i allmänhet tyckes ligga till grund för köpeskillingarnes bestämmande. Äfven om man bör kunna hoppas, att, då Svenska jordbrukets produkter nu, mera än förut, blifvit föremål för export och uppmärksamhet på allmänna verldsmarknaden, de derigenom öppnade lättade utvägar till afsättning jemväl framgent skola fortfara och verka fördelaktigt, torde det derföre vara att befara, att om de under sista åren, påtagligen af tillfälliga orsaker, gängse höga spanmålspriser blifva nedsatte, samt lånetillgångarne något förminskas, sådant kommer att bringa mången af dem, som verkställt egendomsköp till högt pris, uti förlägenhet, hvarigenom en svår reaktion uti de nuvarande förhållanderne lätt skulle kunna inträffa. För ungdomens undervisning finnes inom Länet ett fullständigt elementarläroverk uti Skara och en elementar-skola i Mariestad.
Och hvad nu angår att arbeta, så hjernan knakar, kan det nog vara godt och väl, när det är fråga om att knäcka några socialfilosofiska valnötter; men folk har då i allmänhet så goda käkar nu för tiden, så jag kan ej beklaga dem; somliga affektera en sådan sensibel nervosité; men det är inte så farligt; jag har sett Herman Bang äta fläskkotletter, min herre, – äta; men de der hjernknakningarne (vi talade om dem) behöfvas alls ej för att göra literatur; de behöfvas ej; de skada absolut; – och nu kommer den der oartigheten, jag ju fick lof till; när de, som hos Er, I gryningen (det är bokens egentliga fel) hela tiden man läser, förnimmas som ett doft ackompagnement, som följer en sida efter sida; när de aldrig låta läsaren glömma hvilket oerhördt arbete den arme förf. måste ha nedlagt på sitt opus; när de ja Ni förstår mig nog de äro ju ett fel? –172 Hvad menas med att slå sig igenom – här i Sverige? En har gjort det, Strindberg. Och han har haft en kolossal tur till hjelp. Och ett kolossalt geni. Att som Geijerstam säljas i 500 exemplar, som Levertin i 300; att få springa gatlopp efter förläggare; stukas, förödmjukas, hånas (och beles: hjelp mig, milde; jag hafver läst Levertins Konflikter!)173 äfven om man nu genom försänkningar och relationer har ett tidningsparti, som gör vansinniga försök att hålla en ryggen fri; – är det att slå sig igenom? Och Ni sjelf? – ?! Nej – tomheter är det alltsammans; och humbugar äro vi allesammans; och vi måste vara det. Ni har sjelf gifvit mig rätt, fastän Ni nu tagit munnen full med konventionella (ja, just konventionella) fraser. Derför är det så skönt, att någon gång få vara ärlig och icke göra sig bättre än man är; riktigt skönt. Och icke behöfver Ni, om Ni någon gång vidare gör mig nöjet af ett bref, taga diktarkåpan på. Jag söker hvad som är derunder.
Och Herren sade till Gideon: Hvilken som läppjar vattnet med sine tungo, såsom en hund läppjar, honom ställ afsides; desslikes dem som på sin knä nederfalla till att dricka. Då var deras tal, som med munnen läppjat hade utu handene, trehundrade män; allt det andra folket hade fallit på knä och druckit. Och Herren sade till Gideon: Med de trehundrade män, som läppjat hafva, vill jag frälsa eder, och gifva de Midianiter i dina händer; men det andra folket låt alltsammans gå hem till sitt. Och de togo spisning för folket med sig, och sina basuner; men de andra Israeliter lät han alla gå hvar och en i sina hyddo; men han stärkte sig med de trehundrade män; och de Midianiters här låg nedanför honom i dalenom. Och Herren sade till honom i samma natt: Statt upp, och gack neder till lägret; ty jag hafver gifvit dem i dina händer. Om du fruktar dig att gå ditneder, så låt din dräng Pura gå ned med dig till lägret; Att du må få höra hvad de tala; sedan skall du med magt draga neder till lägret. Så gick Gideon med sin dräng Pura neder till det rummet på lägret, der vakten var. Men de Midianiter och de Amalekiter, och alle österländningarna, hade lägrat sig i dalenom, såsom en hop gräshoppor; och deras cameler stodo icke till att räkna, så månge voro de, såsom sanden på hafsens strand. Då nu Gideon kom, si, då förtäljde en för dem andra en dröm, och sade: Mig tyckte, att ett bjuggbröd, på glöd bakadt, välte sig intill de Midianiters lägre, och då det kom till tjället, slog det det, och kastade det neder, och vände upp ned uppå thy, så att tjället låg. Då svarade den andre: Det är icke annat än Gideons svärd, Joas sons, den Israelitens; Gud hafver gifvit de Midianiter i hans händer med hela hären.
Inom den 31 Januari årligen skall Landt-ränleriets räkning öfver uppbörden af stämpelpappers-medlen för det näslförflutna året vara till Lands-kontoret inlemnad, åtföljd af' alla till debetoch kredit-posterna hörande verifikationer, vid vite af 25 öre för hvarje överskjutande dag; och bör Lands-kontorets general-räkning för det föregående året, jemte landtränterioch försäljnings-räkningarne, samtidigt med Landträn - Expeditions-Ulskotlets Fiii'slacj till underd. Skrifvelse N:o 121. 389 leriets special-räkning, direkte till Kammar-rätten insändas, vid 25 öres böter för hvarje dag, som derutöfver, under en månads tid, med nämnde insändande fördröjes: åliggande det vederbörande att å ifrågavarande räkningars afgifvande inom nu stadgade tid bålla noga tillsyn samt, i sådant afseende, der så påfordras, särskilda vitén utsätta; hvaremot, då hvad här anbefalles blifvit fullgjordt samt Kongl. Maj:ts och Kronans rätt såmedelst bevakad, Lands-kontoret och Landt-räntmäslaren ega att hvardera undfå två proceat af hvad inom året i Kronans kassa uti stämpelpappers-afgilt influtit samt Kongl. Maj:t och Kronan tillkommer.
StatsContoiret lemnat den upplysning, att de utaf ifrågavarande Creditiv-medel disponerade Lån voro med ränta återbetalte, men att, i anseende till åtskilliga gjorda dispositioner af dessa ränte-medel, de icke kunde från K. StatsContoiret lefvereras, vände sig Fullmäktige till K. M:t, med underd. anhållan om Nådig upplysning, när de utöfver omkostnaderne för de utlånte 25o,ooo R:dr återstående ränte-medel till R:g:sContoiret voro att förvänta; hvarpå K. M:t i Svar under d. 20 Februarii 1828 i Nåder behagade Fullmäktige meddela, att sorn uti de, beträffande lyftning af mindre Creditivet, gällande föreskrifter, något förbehåll om räntas erläggande ej blifvit gjordt, K. M:t funnit Fullmäktiges ifrågavarande underd. framställning icke föranleda till någon åtgärd; — helst i förevarande fall, den å omförmälte ränte-medel, efter bestridande af omkostnader för medlens utlåning, uppkomne behållning blifvit använd till understöd för de, genom vådeld nödställde Invånarena i Borås Stad, och sålunda utgått till ett föremål, för hvilket K. M:t, år 1822, disponerade medel af mindre Creditiv-summan; och hvilket K. M:t ansett desto hellre tillhöra Dess Nådiga omsorg, sorn Hrr Betan kande n. 369 Hrr Fullmäktige varit, genom det för dem faststäldte Reglemente , förhindrade, att medgifva någon lättnad för nämnde Invånare, vid återbetalningen af de ByggnadsLån, som R. St:r, efter förra eldsvådan, dem beviljade. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit under öfvervägande. Och beträffande först Creditivmedlens utlemnande frän RiksgäldsContoiret, så finner Utskottet icke något, att, i afseende härå, emot Hrr Fullmäktige erinra.
Brukningstiden å vissa persedlar har blifvit nog långt ut •r9 . , r * C3 c*} sträckt, t. ex. flir gevär med tillbehör (utom rem) till 50 år, för huggare med baija äfvenledes till 50 år. för remtyg till 20 år, o. s. v. Likaså torde någon jemkning i priserne vara nödig. Ett gevär är nemligen upptaget till 20 r:dr 16 sk., ehuru det i sista kontraktet med Husqvarna faktori är beräknadt lii! 21 r:dr 45 sk. På samma sätt torde i afseende å beväringsmonderingen kunna anmärkas, att en vapenrock upptagits att räcka 30 år, ehuru erfarenheten gifvit vid handen, att motsvarande persedlar nu med endast 14 dagars brukningstid ej kunnat för ändamålet användas längre tid än högst 15 år, oaktadt under denna tid betydlig reparations-kosfnad derå blifvit nedlagd. Förhoppningen, att beväringsynglingarne skulle, emot den i författarens tariff upptagna siitnings-ersåttning, vilja sjelfve anskaffa och underhålla sine mouderingspersediar, torde äfven böra räknas till antalet af fromma önskningar. För 14 dagars exercis apptages“denna ersättning till 2 sk. 12 Statssamt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 23. 2 rst. för en kask, 6 sk. 10 rst. för en vapenrock, 8 rst. för en möösa, 4 sk. 8 rst. för en kapott, 3 sk. 2 rst. för en blus, 1 sk. 4 rst. för ett par tältduksbyxor, 2 sk. 6 i st. för ett [tar buldansbvxor o. s. v., eller för hela monderingen, deruti afven inberäknade skjortor, strumpor och skor, sammanlagd t 41 sk. 10 rst. b:ko. Såsom jemförelse torde böra framhållas, att för närvarande betalas endast för skjortor, strumpor och skor 1 r:dr b:ko till hvarje beväringsyngling.
Därpå instego båda i stugan, där Jakob stannade; prosten gick in i kammaren, där den döende låg. Det såg torftigt ut i den stilla kammaren, där allt af ålder och rök hade en viss brun färg. Bohaget var det i bondstugorna vanliga: en kort liggsoffa, några omålade trästolar och en stor byrå med de kungligas porträtt ofvanför. Här och där sutto » taflor » ur den heliga historien, och ett och annat bibelspråk talade om ägarinnans sinnesriktning. Den gamla låg där, tärd och blek, men nästan vacker i sitt snöhvita hår. Prosten och hon hälsade hjärtligt på hvarandra, och som han fann, att ingen tid var att förlora, började han genast sin heliga förrättning. Gumman reste sig till hälften i sängen och åhörde andäktigt skriftermålet. Prosten kom sig icke för, han visste ej hvarför, att fråga henne, om hon hade något på samvetet. Det var ett uttryck af frid, som motsatte sig den fråga af detta slag, han hade på läpparne; att han icke skulle öfverraskas af någon af dessa hemska bekännelser, som prästen understundom får höra i » sockenbud », och som kunna förstämma honom i veckor, därpå var han säker. Han kände den gamlas rena vandel. I dess ställe frågade han, om hon haft nå- gon sorg, som tryckt henne, och fick därpå till svar ett tydligt ja. » Vill I säga, hvilken den sorgen varit? » frågade prosten. » Ja », svarade den gamla, hvilkens krafter synbarligen nu voro alldeles medtagna. Hon hämtade sig likväl och svarade: » Vår Herres pinohistoria — låg — jämt — för — mig, » och därmed sjönk hon tillbaka i bädden. Hennes ansikte hade nu antagit ett förklaradt uttryck. Med tårade ögon betraktade prosten henne och stod en stund lutad öfver henne som öfver en förklarad syn. Det var, som lyfte sig taket öfver honom, och den torftiga kammaren förvandlade sig till ett tempel.
Huru mycket mer dessa allmänna Regeringsåtgärder, som verka på allas interessen och på allas öfvertygelse. jag vördar den grannlaga uppmärksam - 23 Den 5 Maji e, »?. het, som egnas åt Styrelseorganernes handlingar och beslut i en Constitutionel Stat. jag anser den lika ovilkorligen nödvändig för dessa organers eget personliga anseende, sorn för helgden af Folkets rätt. ilen då meningen af denna granskning, då ändamålet för denna uppmärksamhet icke kan vara att ägga, reta och söndra, mea att varna, upplysa och rätta, så ligger inom området af dessa sednare afsigter vägen och sättet redan utstakade att hinna till målet. Må åled; s Representanten, till skärpande af sin syn, fritt väpna sina ögon; men månne han uppfyller sin egentliga bestämmelw se, om ban tiilsluter det ena ögat för att på »ärmare hail mödosamt forska med synglaset. Friheten har otta lika så många smickrare som enväldet, och det höga språket hos den förras bekännare äger ofta ett lika ursprung, som det låga och krypande tungomål, hvarmed enväldets verktyg och tjenare framhviska sina meningar eller låta gissa till sin öfvertygelse. Med allvar i sak men måtta i uttryck framgår den sjelfständigc mannen emellan begge dessa ytterligheter, utan afsigt att köpa, vare sig någons eller mängdens gunst. Och då jag säger mig sjelf emedan jag aldrig skall tillåta mig att tro om andra, det jag ej önskar att andra må tro om mig, att detta är och bör vara Herr Friherre Anckarsvärds afsigt, så tror jag mig kunna vädja till honom sjelf, i afseende på de meningar, jag här yttrat. Under ett inbördes erkännande af värdet Dan 5 Maji c. m, 3 9 af andras tankar och åsigfer, under uteslutande af sill öfverdrift i deras framställande, skola våra öfverläggoingar antaga den allvarliga men lugna gång, som åt sakerne gifva deras tillbörliga vigt, mea åt personligheten intet ytrymme. Fäderneslandets vigtiga angelägenheter kräfva handling och beslut, icke personliga tvister.