Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då bad Esra att hon skulle återföras i sitt hus för att vederfås, och så gick han åter upp till Jerusalem, dit mycket folk följde honom och der de äldstas råd ännu var. Och han gick upp i templet och bad inför Herran om insigt i denna saken, och så samlade han åter de äldsta och dem som voro beställda häri, och berättade dem om Banis hustru, och de sade alla med en mun: "Herren varder henne upptagande för hennes fromhets skuld". När folket hörde domen, vandrade det åter till Banis stad och togo honom af vakten och prydde honom med kransar och buro honom omkring med jubel och lust och sjöngo och ropade: "Herren låter sina nåd väldiga vara öfver dem, som frukta honom". Men Simrith låg hemma på knä invid sitt barns bädd och prisade Herren för den stora nåd henne vederfarits: "Lofvad vare Herren, att han mig en underlig godhet bevisat hafver, i enom fastom stad; ty jag sade i min häpenhet: jag är bortdrifven ifrå dina ögon: likväl hörde du min böns röst, då jag till dig ropade". "Glädjens Herranom all verlden, sjunger, priser och lofver!" "Lif är kärlek". Vill du höra sagan om Kalmas1 dotter? Dunkel framrinner Tuoniströmmen1. Hvem skymtar i dimman på dess strand? Hvem nalkas mörka Manala hemmet? 1 Underjordens flod. Kalma står på andra stranden. Hon kallar Manalas jungfrur: "Kalmas döttrar, Tuoni1 nalkas det dunkla hemmet, den starke mannen, jordens herre, nalkas med byte. Stolt är bytet som han för. Kalmas dotter, du den yngsta af dina systrar, fatta årorna, flytta båten till strömmens andra strand". Redan flyter båten sagta fram på det dunkla vattnet. Tuonelas1 flicka ror med tysta åratag, hennes blick hvilar i fjerran der Tuoni nalkas. Hvem medför den starke, den alltförödande? Bleke yngling, din vext bådar styrka i hvarje muskel; huru har du låtit besegra dig?
På detta sätt hafva då Utskotten fram. stalt Förslag till användande af en del bland de Capital-tillgångar, som genom afbetal ningar å Odlings lån till Banquen åter inflyta , och rörande hvilkas disposition, Utskotten i sitt förra Utlåtande ansett sig böra uppskjuta all framställning, till dess att, genom Riksens Ständers Beslut i ämret, blifvit afgjordt, huruvida någon disposition deraf till andre, än de redan utsatte ändamålen, kunde ega rum. Skulle Rikets Ständer nu finna skäligt att antaga detta af Utskotten härigenom Rikets Ständer förelagde Förslag, som innefattar en medelväg emellan fullkomlig indragning och bibehållandet af hvad förr härutinnan varit stadgadt, blir likväl den andra delen af det, som å Odlings-lånen ingår, i alla fall öfrig till disposition för ändamål , sorn nu skola bestämmas ; men Utskotten , som ansett sig i ett sammanhang böra deröfver yttra sig, äro likväl icke i tillfälle att, i afseende på sättet, framställa annat än alternativa tillstyrkanden, så vida som, vid anstäld votering inom Utskotten, tvänne Stånd förenat sig deruti, att de icke kunnat finna något lämpligare föremål för denna disposition , än att den summa. Banco -Utskotets Bctänkanden.
Dä Den 4 October. 357 Dä ett hopp till räddning igenom något forbehäll xir de förstnämnde gifwit och ett yrkande af reglens werkställighet ä den andra sidan är owilkorligcn anfördt blott med de undantag reglcn medgifwer, blir tillämpningen af desta undantag ett lika oangenämt som mödosamt göromål.' Da Riksens Ständer icke wilja lemna den werkställaude magtcn fria händer att smäningom och efter beqvämlighet werkställa desta indragningar, blir alltid min tanka, att Riksens Ständer böra sjelfwe göra tillämpningen af de reglor de fastställt, och dä be wilja tillegna sig det populaira af deras framställning, äfwen ätaqa sig det obehagliga af utförandet. Sädan är min tanka öfwer ämnet. I afseende pä redaetion af första puncten, torde jaa i förbigäcnde fä anmärka, att ett litet skriffel deri influtit det' heter: "Men om "hwad han pä Allmänna Indragnings Staten "njuter skulle öfwerfiiga dest innehafwaude lön, "bör han pä samma Stat fä uppbära öfwerskot"tet. Härifrän kommer likwäl att undantagas "sädane,som för werkelige krigsförtjensier ac." Meningen lär wara att undantaget bör ske ifrän det allmänna stadgandet om indragning; men detta lär behöfwa tpdligare uttryckas. Wid 5:te puncten, hwars hufwudafsigt jag föröfrigt ej kan annat än mycket gitta, är likwäl ett förbehäll, wid hwilket jag mäste upprepa, hwad jag redan wid undantagen i den första anfört och om obehagligheten för Regeringen att wara satt emellan det alternativet att antingen pröfwa hwarje enskildls förmögenhet och i grund deraf indraga hwad en Per - ZZ3 Den 4 October. son förut ätnjutit, eller ocksä efterät blifwa tahlad för att ej med noggranhet hafwa rakttagit ett sädant förbehåll.
Districternes storlek och antalet af deras Näringsidkare, af minst 9 personer, hvilket antal i öfrigt, af handtverkande Borgarne sjelfve bestämmes. Societeten våljes, af handtverkande Borgerskapet inför Magistraten; bland de mest skickelige och ansedde, samt, så vida ske kan, af alla, eller olika Handtverksclasser. Med valet tillgår på lika sått och efter enahanda grunder, som vid val till Stadens Ämbetsoch Tjenstemän, så vidt ej Borgerskapet, om annat förhållande, enhälligt åsåmjes. Af Societeten utgår årligen en tredjedel, efter lott-; ning, hvarefter nytt val, till fyllande af de ledige rummen, på lika sått anslålles; de våljan-* de obetaget, att de utlottade dervid åter invälja. Lottningen och det deraf följande valet verkstålles inför Magistraten; äfvensom, vid detta årliga val, tvänne eller flere Suppleanter böra utses, för att intaga de rum, hvilka, under loppet af året, genom Ledamöters frånfälle eller eljest inträffande bortgång, kunna blifva ledige. I de större Ståderne måga Societeterne fördela sig på Divisioner, hvilkas Ledamöter el må understiga det i denna §. bestämde antal» samt utses bland idkare af olika Handtverk; och ankommer på Magistraten, i samråd med Handt - 6(1 LagUtskottsts Betlinknndett, verksSocieteten att bestämma, i hvilka delar Sopietetens befattning må!, påsådane Divisioner af* verlåtas. §. 5. Ålder öfver Sextio år, eller ståndig sjuklighet, vare gällande förfall från emottagande af befattning, såsom Ledamot af Societeten. Den , sorn i jo års tid sådan befattning innehaft, ege ock rått alt sig densamma afsåga , om han ock dessförinnan icke skulle hafva genom lottning afgått; och vålje "Vederbörande annan i hans Ställe, §. 4.
De invändningar, som blifvit gjorda mot den vestra linien, synas företrädesvis vara gällande i afseende på Håbo och Bro härader, genom hvilka jernvägen gkullo framgå på 4 högst i mils afstånd från Mälaren och hvilka, nästan helt och hållet Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 33 hållet kringflutna af Mälaren, förut ega tillfälle till en lätt afsättning för sina produkter, under det jernvägen skulle, genom bristen på tillstötande landsvägar, erhålla ringa tillflöde af trafik från kringliggande orter. Sedan jernv ägssträckningen uppnått Gran, är den deremot redan en mil aflägsen från Mälaren och framgår vidare vesterut på nära två mils afstånd från denna stora insjö. Redan vid Gran möta ock stora landsvägar, hvilka från olika håll skulle komma att tillföra jernvägen trafik. Å andra sidan synas de skäl mot östliga sträckningen, som blifvit hemtade från trafikområdets svagare produktionsförmåga, hufvudsakligen gälla om sträckan från Upsala till Sala, på hvilken sträcka jernvägen skulle genomgå en jemförelsevis vida mindre bördig och odlad trakt, än om den leddes genom den rikare slätt bygden längre söderut. Yid sådana förhållanden har det synts Utskottet, som en utväg skulle finnas att undvika olägenheterna och förena fördelande af båda de föreslagna linierna, om jernvägen framdroges öfver Mälaren på en punkt, belägen mera nordligt än den förut föreslagna, eller Stäket. De undersökningar, som på Rikets Ständers hemställan blifvit af Jernvägsstyrelsen verkställda, i afseende på en föreslagen öfvergång öfver Erikssund, hafva i följd häraf synts Utskottet värda all uppmärksamhet, såsom erbjudande en tillfredsställande lösning af denna länge omtvistade fråga.
Om man dertill, såsom Utskottet i ett annat Betänkande kommer alt föreslå, inskränker testamentsrätten på landet, så kan man icke ens genom sådant förordnande fullständigt upphäfva missförhållandet. På dessa grunder och enär den föreslagna förändringen icke eller är påkallad af allmänna meningen, får jag vördsamt föreslå, att motionen lemnäs utan afseende. ” Herrar Domprostarne Björäng och Bring instämde hufvudsakligen i hvad Herr Hasselrot anfört. Herr Grefve Sparre, Erik, Herr Sparre, Sigge, Herr Prosten Ljungdahl, samt Riksdags-fullmäktige Pehr Erik Andersson från Westmanlands län och J. Lekberg från Nerikes län hafva icke deltagit i ärendets afgörande. Bih. till R St. N:o dö. Ank. till Exp.-Utek. d. 26 Febv. 1857, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring af den genom lag fastställda arfs-ordning. Sedan i d § af 5 kap. Årfda-Balken blifvit stadgadt, att om någon dör utan att efterlemna bröstarfvinge, skola den dödes föräldrar, der de lefva, ensamme ärfva, samt i påföljande § vidare förordnats, att, om en af föräldrarne afliden, böra den aflidnes syskon ärfva med den af föräldrarne, som lefver och i ari' erhålla den del, som bordt tillfalla den döda lädren eller modren, om lian eller hon lefvat med förklarande, att, i händelse något af syskonen är dödt, ega dess afkomlingar i dess rätt och ställe träda, föreskrifves slutligen i sistnämnde lagrum, att om syskon eller afkomlingar af dem ej finnas, rnd den af föräldrarne, som lefver, taga hela arfvet. Nu har Riksdags-fullmäktigen ./. Holm från Jönköpings län i en till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifven motion förmenat, att detta sednare stadgande vid vissa tillfällen leder till orättvisa. Bland allmogen i motionärens hemort vore nemligen brukligt att föräldrar, då något deras barn ingår äktenskap, till detta barn upplåta sin jord, mot förbehåll om lifstids-försörjning.
Domböcker, om upphörande, utom i vissa mål, af UnderDomares skyldighet att insända till HofRätter renoverade. V. B. 7. A. 14. Domkyrkotunnor, utgående från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, om deras användande för Hernösands Domkyrka. Se Hernösand. DomprostEmbetet, om indragning af. Se BiskopsEmbetet. Domstol, som finner part hafva misstagit sigom forum, om åläggande för, att honom till rätter bestämdt uppgifven domstol hänvisa. V. B. 126. A. i85. X. U. 397. XI. 112. XII. A. 107. Domstolar, om afskaffande af en del särskilta. Se Fora privilegiata. dorchimont, Wilhelm Albert, yttrande. XII. 8. Drottningens kröning, angående verkställd revision af anslaget till. Se Revision. Drottningskär. Se Kungsholm. Ducater, angående utmyntningsgrunderna för. Se Kopparskiljemynt. Duben, Friherre Carl Joachim von, yttranden. III. 214, 226. IV. 71. D ii Reitz, Carl, yttrande. III. i54. Döbeln, Friherre Napoleon von, yttranden. I. 44’ IV. 376. VI. 327. XII. 100. XIV. 191. Döbeln, Joban Wilhelm von, yttrande. I. 23g. Dödsstraff, om upphäfvande af lagens stadganden angående (jvalificerade, samt om afskaffande af andra sätt för verkställande af dödsstraff, än halshuggning. XIV. B. 207, XV. A. 240. E. 382. XVII. U, 87. Å, i5o, E. von Echstedt, Carl, yttrande. I. 35, Ecklesiastike Hemman i Skåne, om försäljning till skatte af, XI. B. 33o. XII. A. 168. ( % ) Edelstam, Fabian, yttrande. I. 6g.
S.'D. 8öredrogs a nvo Stats-Utffottets den 22 Junii pä bordet lagda Betänkande, angående Riksdagsmannen Eric Bruses fran Carlstads Län Memorial, rörande skattläggning ä Qwarnar, och bestöt Höglofllge Ridderffapet 06) Adcln att StatsUtstvttets i anledning deraf gifna Utlåtande icke för det närwarande godkänna. vt supra. Tx krotocollo, 6. Li Iverstolpe. Den 14 Augusti. 2647 Utdrag afprstocollet, hållet hos HZgwörd. prest Ständet, wid Urtima Riksdagen r Orebro den 14 Aug. 1^12. S D. konstitutions-Utskottets nästledne gårdag afgifne Memorial, angående: no. Motions-Rättighetens inskränkande till en manad; 2:0. Ändringar i Riksdags-Ordningens ,4 §., om Wahlfattct af Riksdagsmän i Städerne; z:o. Nytt Förslag till Grundlagsfrågors afgörande; 4:0. Förteckning pä de förestagne förändringar i Grundlagarne, hwilka ät tillkommande Ständer böra öfwerlämas; upplästes och lades pa bordet till nästa Riksdag. vt supra. kx krotocollo, I. v. ^lm^uist. Utdrag af protocollek, hället hos HögwZrd. prest, Ständer, wid Urtima Riksdagen k Örebro den 14 Aug. 1812. SD. ^Ippa Herr Erke-Biskopp-ns och Talmannens giorda framställning uppdrog Ständer ät Prosten Doctor Stenhammar och Prosten Sw. Joh. Almqwist, att ä Ståndets wägnar deltaga i Redaktion af de Expeditioner, hwilka rörde Bewlllningen m. mböra ulga; hwanvid Ståndet dock förbehöll sig Fn förut yrkade granffningsrätt af berörde Rcdacrion. vt supra. klx rrotocollo, v. ^Imc^uist. Utdrag af protocollet, hältet hos HZgwövd.
Majit anhållit, att, för bedömande af berörda förslag, uppgift måtte meddelas å kostnaderna för anskaffande af dylik kasern; men att, då dessa kostnader beräknades uppgå till ett belopp af 345,000 Rdr Banko eller 517,500 Rdr Rmt, Rikets Ständer (vid 1844 och 1845 års Riksdag) ansett medel för bekostande af nämnda kasernbyggnad icke då kunna beredas. — Vidare hade, uti ett till Kongl. Majit år 1856 ingifvet underdånigt memorial, Chefen för Svea Artilleriregemente, jemte förmälan det regementet fortfarande vore underkastadt alla de olägenheter, som af brist på egen kasern med tillhörande nödiga stalloch ridhus-byggnader vore en följd, och hvilka olågenheter under de närmast förflutna åren ökats genom betydligt stegrade hushyror och brist på passande lokaler, så att vederbörande passevolantörer sannolikt snart Liefve föranlåtne att frånsäga sig åtagandet att ombesörja manskapets kasernerande, hemställt, att Kongl, Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta pro - Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1SG2.
Utsk. liar föreslagit, att sådant skall ske från främmande länder. Det är onekligt, alt inom landet kan intet uppköp ske till högre pris än 128 sk., emedan det vore lätt att för sedlar uttaga silfver ur Banken den ena dagen och sälja det åter till Banken den andra för högre pris. Någon lägre siffra än pari kan ej heller komma i fråga; ty hvar och en har ju rätt att efter 128 sk. få sedlar för sitt silfver. Således måste silfret anskaffas utom landet. Men då Utsk. föreslagit, att sådant ej skall ske i annat fall, än då coursen är pari med tillägg af transportkostnaden, så tror jag, att man bedrager sig, om man väntar, att någon handlande skall lefverera silfver för sådant pris, ty ingen handlande går in i en affär, der han har intet att fö 1 tjena; och hvarföre skulle han åtaga sig en sådan transactinn, då Banken endast kunde ersätta honom, hvad silfret veiki, kostade? Vill man åter betala högre pris, så riskerar man, att Banken får köpa sitt eget silfver. Jag tror således, alt all fråga om silfverköp måste förfalla, sedan vexlingen börjat. Jag nödgas nu upprepa, hvad jag vid sista riksdagen yttrade i fråga om sältet till reella fondens förstärkande genom si11'— verköp. Jag yrkade då, att Bankens transaction i sådant afseende, sorn detta, måtte ske på samma sätt, som Riksg.- Cont. fordom begagnade, då det upphandlade vexlar till betalning af räntan på Rikets utländska skuld. Riksg.-ConUs Dcn 5 Maj e. m. Fullmägtige hade betydliga summor att betala; men FuIImägtige concurrerade aldrig med de handlande, utan hade en mäklare, som vid börstimmans slut upphandlade de vexJar, som voro öfver, sedan alla köpare fatt, hvad de behöfde. De handlade således aldrig annat än det verkliga öfverskoltet och uppjagade ej coursen; tvärtom hände det derigenom, att Riksg.Cont. nedsatte sitt pris, blef coursen i 2:ne särskilda repriser inom en månad nedsatt med en sk. hvardera gången , om jag ej misstager mig.
Nådiga pröfning öfverlemnas, V. 1567. — _ ang. förlägénheten i allmänna rörelsen, V. *593- p» __ äng. en allmän Magaiins-inrättning i Riket, V. 4 Afd. 159. Ser. Register. Scirskildta Utskottets Memorial, angående förhållandet med de från. Utskottet afgifne Memorial, V. 4 Afd. 500. Skrifvelse (Kongl. Maj:ts Nådiga), äng. Saltpeter-Näringens tillstånd i Riket, II. 2-B4- . ang. 4! J Regeringsformen, lil. 41. _ — ang. levereringen af H6 och Halm samt en fri Victualie handel, lil. 406. ang, Krigs-skulderna, lil. 52,4. ang. ansvar för åverkan å de till befordran de af Skogarnes återväxt skeende planteringar, och om sättet att leda dylika förbrytelser i bevis, IV. 714. ang. stiftandet af en lag, som förpligtade ägare af sådana vattenverk, hvilka genom uppdämning hindra landets uppodling, att derföre taga lösen, V. 1179. ang. det af Norriges Rikes Stor-Thing gifna enstämmiga bifall åt förslaget om Konungens Myndighets ålder m. m., V. 1807. Skrifvelse, Riksens Stånders und. till Kongl. Maj:t, angående f. d. Konungen och dess famille, I. 444- _ ang. ändring i 14 §. af Instructionen för Riksens Ständers Justitia: Ombudsman, II. 19. ang. tillägg till 56 §. Regeringsform-, II. 2g r. .— ang. Tryckningen af RiksStåndens Protocoll med dertill hörande Bihang, lil. ra. _ — äng. den till Riksdagskostnadernas bestridan de erforderliga Summa, III. 13. ■—. ang. den Särna Socken ålagde Bevillning, lil 14.
Inrättning icke saknar nödiga tillgångar för dess underhållande nu och framdeles i det skick och i den ut - 258 Stats-Utskottets vidgning som erfordras för att kunna åt alla delar af Pöket bereda skicklige Lärare; altså och fastän Utskottet, med afseende på de inkomster som årligen inflyta af dem som Inrättningen begagna, och i anseende i öfrigt till StatsYerkets ringa tillgångar, icke kan tillstyrka beviljandet af ett så betydligt anslag som det Herr von Vegesach föreslagit, har dock Utskottet ansett sig böra föreslå: det R. St:r bevilja en tillökning af iooo R:dr i det förut beviljade årliga anslaget för Gymnastiska Central-Institutet, att på Stat uppföras och ifrån 4;de HufvudTiteln utgå; så att samma anslag må hädanefter utgöra 2000 R:dr B:co. Reservationi Af Herr Friherre PalmstjernaAtt det af Utskottet tillstyrkta anslag icke kan vara tillräckligt för Gymnastiks-Inrättningens ändamålsenliga utvidgande och fulländning, torde lätteligen inses. — I betraktande af Statens många behof, har dock äfven jag icke velat nu påyrka ett högre bestämdt årligt Statsanslag för denna Inrättning, men jag hade önskat att Utskottet uti sitt yttrande erkänt denna otillräcklighet och uttryckt detsamma medelst tillstyrkande af den underd. anhållan att, i den mån Besparingar på HufvudTiteln det medgifva och K. M:t så finner nödigt, för Gymnastiska Centralinstitutet derutaf måtte anvisas hvad som ytterligare kan oundgängligen erfordras. Betänkanden, N:o 137. 25g Häruti hafva instämt Hr Assessor Lagerhjelm, Hr Lagman Noreus och Hr Grosshandlaren Winberg. N:o 157. (Bil. till 4:<le Hufv.Tit.) Utlåtande, angrde hegardt fortfarande LöneAnslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk. (U.-A.) Högv.
■ Skulle Borgare-Ståndet bifalla detta förslag, får jag lika vördsamt föreslå: att de öfriga stånden mätte inbjudas, att uti samma beslut instämma. Stockholm den 26 November 1862. R. Trägårdh. .M 8-1. Af Herr R, T Frig Ani ii! Om upphörande af eli utaf Carlshamn* alud hittills erlagd.t ärligt lönebidrag till .stadens elemenlar-läroverk. Från och med är 1813 har Carlshamns stad fortfarande erlagt ett årligt lönebidrag till stadens elementar-läroverk af 750 R.dr Runt, hvilket likväl endast blifvit på obestämd tid beviljadt, ”under förbehåll och förutsättning att skolans rättighet att demittera ynglingar till akademien blefve sorgfälligt bobihällen, på det att 182 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JV$ 85. stadens innevånare måtte undgå kostnaden, att sända sina harn till annat elementar-lä ro verk.” Sorn denna dimissionsrätt nu mera upphört samt något skäl icke finnes hvarför Carlshamns stad i sagda hänseende skall betungas med en utgift, som andra städer med lika läroverk icke vidkännas, och hvaraf lärarne icke hafva någon förmän, emedan deras aflöning är densamma, ehvad detta bidrag utgår eller icke, så, får jag, med tillkännagifvande att stadens innevånare förklarat sig icke vilja för längre tid, än nuvarande statsreglering omfattar, nämnda bidrag erlägga, vördsamt härigenom anhålla: att detsamma må med utgången af innevarande statsreglerings-period upphöra och således icke vidare blifva inberäknadt uti elementar-läroverkens allmänna tillgångar. Till det Utskott, dit remiss benäget meddelas, förbehåller jag mig att framdeles få aflemna de handlingar sorn för frågannärmare utredning kunna vara behöflige Stockholm den 26 November 1862. Ii. Trägårdh. JVsf »a. Åf Herr R i HOIJ 11 ’• ingående vissa bestämmelser ifråga om högsta adjunktseller kollega-lönegraden vid Elementarläroverken, med afseende å innehaftarens befordran lill lektor.
Förde de underbara saker med sig hem åt henne från sina resor, så träffade naturligtvis alltid gudfadern på det bästa, ty » han vet, » brakade hon säga, » bättre, hvad jag önskar, än jag sjelf. » Gråtande stodo de båda, fru Käthe och hennes lilla dotter, på stranden vid deras första afresa. Då saken för hvarje gång aflöpte lyckligt och en evigt blå himmel tycktes hvälfva sig öfver de resande, gjorde vanan dem trygga. » Kom åter, kom endast snart åter, » det var deras enda önskan. Det föll ej ens Sigfrid in, att det kunde komma då- ligt väder; och om nu ock så skulle hända — hvad mer? Han älskade faran och fruktade intet. » Vi ses åter, vi ses åter, » klingade det i dag som alla år på ångbåtsbryggan, från hvilken fru Käthe med Margaretha vid handen viftade afsked med sin näsduk. » Jag önskade, vi kunde följa med, » sade barnet, » det förefaller mig, som om de behöfva oss. » » De behöfva ingen, när de äro till sammans, » svarade modern. Gyllene böljor dansade kring fartyget. De voro nu på öppna hafvet. Vännerna stodo å fördäck. Allt blått så långt man kunde se, himmel och vatten. » Det är rigtigt enformigt, » sade Sigfrid. » Jag önskade för en gång upplefva en storm, en fara, i hvilken man kunde spänna sin kraft och pröfva, hvem man är. » » Inte jag, » svarade Klas. » Menniskan är ett eländigt kreatur. Ingen känner all den låghet, som bor inom henne; lycklig den, för hvilken det alltid blir förborgadt! Lyckobarn, söndagsbarn som du måtte utgöra ett undanK. dramatiska teatern har likaledes lyckan att tag, i ljuset utvecklar sig plantan kraftigare. » fortfarande stå under samme erfarne och utmärkte » Derutinnan, » utbrast Sigfrid, » måste alla ledare som under förra spelåret, nämligen direkvara lika, säkre om, att till en viss gräns tör G. Fredrikson.
Majit bief genom denna anstalt oclc i tillfälle, att, redan innan de Preussiska medlen borjåt inga, komma Svenska handeln till undsättning med utländske Fonder , under en radande allmän vexelbrist vid slutet af år 1815 och början af år 1816, samt att, af de genom växel-försäljriing influtne Svenska medlen, kunna låta betala Arrnéens donationer med 860,000 Ridr jemte andre utgifter, som tillhörde Krigs-Fonden att gälda. På detta sätt hade Kongl. Majit reserverat tillgång, att inom förfallotiden inlösa de invisningar till betalning af Krigs-Skuld, sorn, af Krigs Commitéeti ulgifne tili en Summa af goo,ooo P:dr, utaf Riksgälds Contoirét äro accepterade och den 1,'sta nästkommande Junii böra liquideras; men, enär Disconterne tid efter annan blefvo till deras Credit i förlägenhet hragte, har Kongl. Majit funnit Sig föranlåten, att af denna tillgång, låta lemna dem understöd, hvarom Stats-Utskottet under sin handläggning vid desse ärender, erhåller närmare besked; och innestå sålunda af desse medel uti Götha-Canals Discont 52 *,300 och uti Malmö D iscont, 74,100; utom ytterligare upplupne rentor, men återstoden uti ofvannämnde belopp finnes tillgängelig, till en del redan förvandlad uti förenämnde slags Invisningar, hvarmedelst en serskild undsättning för Götheborgs-Discont af 179,000 R:dr mot pantsättning af sådane Documenter, tillika kunnat göras. Kongl. Majit har likaledes ock af tillgänglige Krigs-Fondsmedel redan låtit liquidera Stats-Utskottets Betänkanden. 1673 100,000 Rldr Htbr B co, och 100,000 R:dr Svenskt Banco, som, i arf efter Högst-Salig Hennes Majit Enke-Drottningen Sophia Magdalena,' tillfullo f. d. Kongl. Famillen.