Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens återhämtade styrka, med ordning och stadga i Myntväsendet lill följd , mäste naturligen utgöra föremålet för de förres bemödanden; enär deremot den Ii/liga känslan af ögonblickets våda hos de sednare utesluter ali till framtiden sträckt beräkning af foljderne utaf de botemedel, som skulle medföra en hastig, om ari blott tillfällig hjelp. 1 bägge fallen kunna särskildta1 Intressens ensidiga beräkningar, det oagtadr, vara åsidosatte; och Utskottpn anse verkeligen detkiitiska förhållandet vara så eget och märkeligt, att, såsom bristande medborgerlighet, icke ens må stämplas yrkandet af ytterligheter i regleringen, vare sig a den ena eller andra sidan. Det har behöfts tid och träget fortsatta öf - Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden42^ ofverläggningar, att af dessa stridiga elementer utdraga ett resultat; och det är denna tid man orätt sammanblandar med det ringa rådrum, sorn dess Uppställning kunnat påfordra. Om ock, såsom en värd Ledamot Uti gjorde anmärkningar behagat yttra sig, 1823 års slut skulle vara deri epok, dit, efter Heres åsigt, denna Riksdags Ständer längst behöfva tänka, så, ehuru Utskotten icke veta sig hafva gifvit anledning härtill, skulle till deras ur säg t kunna anföras, att ett och annat Förslag har synts gå derpå ut, att mari borde tänka blott för dagen; mert livar dag häfver sin egen omsorg; och i en jemforlighet härtill äro
Betänkandet JNT:o 95 gillades och utlåtandet Nm 122 Itides till handUn star ne; JN.o 123, angående rättighet för brukare af mensalhemman att losa desamma till skatte: bifölls-, N:o 124, Prot.-Utdrag den ig Maj 1845. 945 N:o 124, i anledning af föreslagna förändringar i sättet för markegångstaxornas uppgörande och pröfvande: bifölls; N:o 125, i anledning af väckt fråga om kronotiondens inom Westerås och Örebro Län lösande med penningar: bifölls-, N:o 126, angående väckt fråga om förstärkning af Tullbevakningspersonalen, samt om ökade och till en del efter förändrad grund beräknade aflöningsförmoner för Tullstaten: bifölls-, N:o 127, i anledning af väckt motion dels om ändring i folkskrifterna, angående de tullafgifter, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, samt dels om anställande af en statens ombudsman vid packhusen i stapelstäderna: bifölls; och N:o 130, i anledning af framstäida förslag till förändradt aflöningssätt för presterskapet i Riket: bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Statsoch Lag-Utskottens memorial och betänkande: N:o 131, i anledning af erhållen återremiss af betänkandet N:o 107, angående väckt fråga om ersättning af allmänna medel til vittnen i brottmål: lades till handlingarne; och N:o 132, i anledning af väckt motion om öfverflyttning till domaremagten af pröfningen och afgörandet af så kallade äldre kronofordringar, samt om bestämmande af en prsescription, inom hvilken alla sådane fordringsanspråk skola göras gällande: bi/ölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets betänkande N:o 127, i anledning af väckte motioner, angående gemensamma ransakningshäkten och tingsställen för serskilda härader. Den 19 Maj. Från Högloft.
Då Konungen förordnade den comité', som utarbetat en utredning af och förslag till stadganden för fattigvården i Biket, var afsigten dermed endast att framlägga till Ständernas kännedom delta vigtiga ämne, enär det, lill sä stor del, rörer så väl R. St., som dem de representera. Konungen har derföre, hvilket den nåd. skrifvelsen tydligen utmärker, endast öfverlemnat betänk, till Ständernas kännedom, och hade, om afsigten varit att derjemte föreslå några ekonomiska lagstadgandeu, utan tvifvel gjort hvad derföre är föreskrifvet. I två andra Stånd har, som mig blifvit berätladt, nemi. i Presteoch BorgareSttn, denna K. skrifvelse jemte Fnttigvårds-comiteens betänk, blifvit remitteradt till Ekon.Utsk. Det beror nu på R. o. Ad:s pluralitet att bestämma frågans öde, för läggande till handlingarna eller remiss till Utsk. Jag skulle tro denna fråga vara af den stora vigt, att, jemte den kännedom R. o. Ad. redan af henne tagit, densamma, efter undergången behandling i behörigt Utsk., bör derifrån återkomma så utredd, att R. St. sjelfve kunna förena sig om ett förslag i ämnet, eller ock ingå till Konungen och begära ett sådant. Frih. Raab, Adam Christian: Då Ilr von Rosens motion om tillsättande af ett särskilt Utskott förevar i f. m. plenum, tyckte jag mig finna, att de fleste lalarne voro af den åsigt, att frågan, i anseende till sin stora vigt, skulle, oansedt formen hvaruti den kommit, remitteras till Ekon. Utsk. Jag ämnar icke att vidare yttra mig om formaliteten dervid, supponerande att remiss blir beviljad. Jag går då till lmfvudsaken. Lika med Ilr af Ekenstam öfverensstärnmer jag i den åsigt, att vi böra uppdraga åt Ekon.Utsk. att inkomma praeliminariter med grunderna för fattigvården.
Askar och Dosor, tullbehandlas lika med det ämne arbetad t, hvaraf de bestå; af sammansätta' eller såsom arbetade ej specificerade ämnen 1 skålp. 20 15 Assa foetida (Dyfvelsträck); hänföres under Apoteksvaror. Auripigmcnt; hänföres under Färger, ej specificerade. Balsam, kopaive-, peruviansk och annan nativ Fr i Band: silkessammetsoch helsiden1 skålp. 2 — 1 50 halfsiden1 skålp. 1 25 1 — Anm. Ingen skilnad i tullafgiften göres, om uti halfsidenband silket utgör blott en ringa beståndsdel. andra slag, derunder inbegripna sådana äfven af silke, hvari kautschuk, guttapercha eller likartade ämnen ingå 1 skålp. — 50 Bark, alla ej specificerade slag Fri Barometrar; se Instrumenter, fysiska m. fl. Bast och Bastrep Fria Bastmattor: af kokosbast; se Mattor. andra slag Fria Beck och Beckolja — Fria Bayerskt eller Tyrolerbeck; hänföres under Harts. 37 Qvantitet för 1867. 1868. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. Ben: ' R:dr. öre. R:dr. öre. oarbetadt, alla släp:, derunder inbegripna tangentskifvor till s. k. klaviaturer, klufvet, spjelkadt och sågadt ben samt förmalda ben eller s. k. benmjöl Fritt arbetadt: Elfenoch Hvalrosständer 1 skålp. — 50 andra slag 1 skålp. — 15 Benspån; hänföres under Affall. Bensvart, Benkol eller Bister Fria Berberisrötter Fria Bernsten, rå och oarbetad äfvensom arbetad, men oinfattad Fri infattad med guld och silfver väges med infattningen och förtullas såsom den; infattad med andra ämnen, tullbehandlas såsom Bijouterivaror.
Under åberopande af Consislorii Academici i Upsala hos Universitetets Kansler gjorda framställning, har, i öfverensstämmelse dermed, hos Rikels Ständer blifvit anfördt, alt adjunkturernes antal vid Universitetet från äldsta tider i det närmaste mot - 16 Eap e.ditio ns-U Is kott e Is Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 222. svarat profeSsionernes, men all, genom inrättande! af flera professioner, nian att adjunkturernes anlal blifvit i samma förhållande ökadl, hade inträffa!, all de förras antal nu uppginge lill 2ö, men de sednarcs endast lill 17; alt då det ändamål, som med adjunkturerne af ålder varit afsedl, alt de skulle bereda lillfälle alt vid Liniversilelerne fästa personer af ulmärklare anlag, för all der kunna lulli utbilda sig lill skicklige lärare, hvilka vid de ordinarie Professorernes frånfälle eller förfall kunde inlaga deras plaiser, ännu egde lika betydenhet och vigt, samt dessutom Adjunklerne genom Cniversilelernes nya statuter fått sig ålagd t skyldigheten ali, jemte Professorerne, verksamt deltaga i den akademiska undervisningen, det skulle lända Universitcterne lill väsentligt gagn, om Adjunkts-lönernes anlal ökades, dock utan atl de läro-ämnen vid hvilka de nya lönerna vöre fästade, en gång för alla bestämdes; kunnande sålunda den olägenhet förebyggas, hvilken eljest lätteligen skulle inträffa, nemligen ali Universitetet, i saknad af elt lämpligt understöd att använda, mäste se förhoppningsfulle vetenskaps-idkare, som lofvade alt i ett eller annat kunskaps-ämne blifva utmärkte lärare, lemna Universitetet för att på andra vägar söka sin utkomst. På grund häraf har blifvit hemsläldl, att anslag målte beviljas till tvenne Adiunkts-löner vid hvarldera Universitetet, hvilka ej skulle vara fästade vid vissa läroämnen.
Banco lustouet haswa afstyckt e: sädan soi stotts meddelande af Banquen, da ingen bestämd n-wag till Banquens ersättning derföre blifwit söresiagen; och hälla Ve i öfrigt söre, att enar Sia>s Wetter erhåller ersättning för betz i LandttRanterierne till kriget medtarne medel samt 1809 ars Slas brist, jemte dest öfrige stadgade Inkomster, stall detta för - 204 Den 5 Zebruarii flott blifwa öfwerflödlgt genom en klok och upmärksam förwalrning samt ett försiktigt maniemem af de allmänna medlen. Stats-U.tflottet fär harwid anmärka, att, en. ligt hwad Utflottet har framinanföre anfört, har den ersättning, som Stats-Werkel nu blifvit föreflagit att undfä för desi i Landt-Ränterierne killgrepne medel, och till fyllande af 1829 ärs Stars-brist, icke något sammanhang med, eller inflytande pä innewarande ärs Srats-Urgifter, ty denna ersättning matie anwändas lill betalande af de skulder, för hwilka Stats. Werket för nästledit är ännu häftar. Riksens Högloft. StänderS afsigt och önskan mäste ofelbart wara, att försatta Stats-Werket i ett sä förbättradt flick, att det med sina anwiste Fonder för en framtid mä kunna bära sig och äterföras derhän, alt Statens utgifter blifwa i möjeligaste matto swarande emot desi inkomster; Och sadan bör af Sta'6. Werket till »verkställande makten öfwerlemnas, cm de allmänna äreuderna flola med framgång och lill Statens uprätthällande kunna handhafwas och befrämjas; . Men betra ändamäl flall aldrig winnås, om bestämda utgifter sakna lika bestämda tillgångar.
Jag tycker då för min del, att porträttet är färdigt. \ 417 HALL. Tycker du? STKRNKR. Ja — någon liten retoucho behöfs kanske — men den kan du göra sedan — längre fram. HALL. När färgen har tagit in bättre? Hvad ?. STERNER. Just det, j a! HALL. Kanske det kanske det inte helle^- behöfs alls — och i alla fall, så — adjö så länge! STERNER. Går du redan? HALL. Ja — jag har litet hrådtom! (Bugar sig för Lydia). Farväl, fru Sterner! (Går hastigt.) (Paus.) LYDIA (ser förvånad först efter honom, sedan pä sin man). Hvad gick det åt honom och hvad är det åt dig? STERNER. Mig? Ingenting! LYDIA (till honom). N u narras du, A c k e! Det är någonting 1 STERNER. Jag bara står och tänker på en sak. LYDIA. Hvad d å? STERNER. Två och två kan verkligen bli fem, du LYDIA (triumferande). Ja, ser du det! STERNER (slår armarne om henne). Men en sak skall du lofva mig, Lyddan lilla! En och en får aldrig bli trel LYDIA. NU förstår jag dig inte! STERNER. Inte tre lika stora, förstår du! Sa. ar Annars får det gärna bli både ett och fyra ^jgfcsalade ja, till och med — h1 \ U ' i&gt; LYDIA (ömt, i det hon lutar sig intill honom). Tyst, i detta omutliga blå, som Acke lilla! — (Hon täpper munnen pä honom med: Ä a .stifla^Qcb starkt, upph^alfveAs en kyss). jBommardag ligga i gräset Och att i och se upp feSoin \ (let gröna spetsfloret af i i ra, kronor eller sitta på en björkarna^ mossbeklädd täten i Vkogen och so den djupa blå färgen b r y t a l sig m o t furornas mörka kronor — kan det finnas något ljufligare och vackrare?
Ty så länge landets innevånare äro mennfskor, och icke högre andeväsenden, kan man aldrig fullkomligt betrygga sig för de obehöriga inflytelser, som af menskliga svagheter härröra; men man kan dock, efter min öfvertygelse, mycket bättre göra-det, då man går öppet tillväga, och då hvar och en får uttala sina önskningar och skäl, än då man stänger denna väg, och derigenom tilläfventyrs föranlåter de enskilda intressena, att på hvarjehanda smygvägar söka göra sig gällande. På grund af de skål, jag nu haft äran anföra, och med hänsigt till hvad af föreg:de talare blifvit i ämnet sakrikt och utförligen utvecklad!, anhåller jag om bifall till den föredragna andra punkten, med tillägg af det amendement, hvartill förslag blifvit af Hr Bildt i hans reservation framslälldt, för hvilket flere behjerlansvärda skäl jemväl finnas deruti anförda, men hvilka, då den tryckta handlingen finnes i alla ledamöters händer, det torde vara mindre grannlaga att vilja uprepa. De återfinnas pag. 19 och 20, der de slå alt i sitt sammanhang läsas; och beder jag således alt få till dem hänvisa. Många ledamöter hördes ropa på propos. Ben 22 September e. m. 187 Frih. Raab, Adam Christian: Då jag i förmiddagens plenum förordade en förändring af förslå punkten af detta Ullål., skedde del under öppet lillkännagifvande, att jag var böjd för antagandet af de vilkor, Hr Bildt i sin reservation upställt. Sedan jag begärt ordet, häfva många talare yttrat sig i denna fråga i den riktning jag åsyftar, och jag skulle missbruka R. o. Ad:s tålamod, om jag uprepade hvad dessa talare anfört. Men jag ber alt få nämna, det jag i ett visst fall skiljer mig ifrån dem; de vilja nemi. icke instämma i den åsigt Hr Waern i sin reservation framställt, och som han der fullständigt motiverat, nemi. alt den enskilde, som blir aktie-egare i jernväg, skall få deltaga i förvaltningen. Gr.
Jag protesterar emot Oevuigrioneus afgående, och förklarar mig ej mera under detta Riksmöte kanna brimsta Riddcrstapetg och Adelns Sammankomster ester en sa oerhörd olaglighet, som en krepmeuions afgående, med en mjustersä Lxpsstilion, nvarc emot Ridderskapcts och Adelns ut. tryckcliga wittja. Herr von Loku lidendal m, Davi st, (den yngre) prcilsstsrsste och ropade, at sedan vepmmion pä fädant fält afgätt, Ridderskapet oell Adela mätte all. beles lemna Riddarhuset same assade sig Adciskapet. Nästan alle ds Herrar, som nlförene conkormsrsr sig med Friherre va 6-sr, och denik en ansenlig mängd andra hördes dels fran sina bänkar, dels framträdande til krorocoiler, protesters pä dec kraftigaste Deremot at Ospmskionen afgatt. Ganska niange anmälte sig at tala. Herr vilier, Llirist.kogiLlsug. Om, emot förmodan, någon öswerläggning skulle aga runi, auma - 7l6 ler lag mig at fä tala. — Äfwenwal hördes sedermera Herr 2ibsc begära ljud för Friherre Ikans lkjsrts; HanS LxcsIIsncs Herr Grekwen oH Län dt, Marskalk en, upropade ömsom Herr 2ibec och Friherre Ikans bljsrr,. När ljudet något saktat sig> ropade: Herr Lcbonstrom, ?ebr. Denna dagen hade bort wara en glädjedag för wär Nådiga Konung/ ät emottaga wär tacksamhet; I dec stallet blir det en bedröfwelse-dag. Friherre bajert-, Ikans/ fick ljud och yttrade stg r J^g kanner ingen annan grund för er ?roiocollsUtdrag än krotocoller. Det nu uplästa krvrocnils Uts drager ar icke enligt med det juli-racle krotncoller/ uian alldeles stridande deremot. Jag prmellerar således pa der högtidligaste emot det samma.
Utskottet föreftagne högre Lastpenningar för Ståts-Ministern för Utrikes Ärenderne, än för Justitia Stats-Ministern, ansag Högloft. Utskottet sig böra anföra, at grunden bertil wore, at den förre af stna Taffelpenningar mäste besörja de sä kallade Minister-maltider, hwilka wid de tilfällen, dä en talrikare Lorpg Diplomatins härstädes wistas, som, efter äterwunnit fredslugn, wore at förwänta, medförde drygare och kostsammare utgifter, än som Justitia StatsMinistern kunde anses komma at »vidkännas. Och dä deste Stats-Ministerns för Utrikes Ärenderne drygare utgifter än mera skulle ökas, om han icke singe bebo det hus, och begagna de rum uti det sä kallade Ministerhuset pä Blasiiholmen, som Canzli-Presidcnten hittils innehaft; sä yttrade Högloft. Utskottet den önskan, at Riksens Högloft. Ständer wille hos Kongl. Maj:t i underdänighct anhälla, det Kongl. Majit täcktes detta Ämbete wid denna förmän allt framgent i näder bibehälla. 63 Den 8 Julik. Utaf hivad Regeringsformen i 34 §. innehäller, inhämtade Högloft. Utskottet, at StatsMinistrarne, Stats^Räden och Justiti^-Räden icke äga at tillika innehafwa någre andre Civile Ämbeten; men som detta förutsätter, at de militaire Ledamöterne i Stats-Radet kunna tillika innehafwa Militaire Ämbeten; sä upkom hos Högloft. Utskottet den fräga, huruwida de i säeant fatt borde ätnjuta bade StatsRädö-lönen och Taffelpenningarne samt de det Militaire Ämbetet atföljande lönings-förmäner. Regeringsformen bestämde wäl icke huru i sädan händelse med Löne-beräkningen borde forhällas; men Högloft.
uÅ,e, 9 " iåga A o m tAlti&lt;ie.n jwfc ditt I !an3 vill It^veb veteet — •riti^atrLä / tfefe 3ot t jktSert.! CE Modern, AcM AOWI i j^p, t, a|! l / tp&amp;a, tttj-cflt * £atefc Uatnet tM 0 Amätta, aj; laEäcjfa, 6i&lt;tt rvj-etta! Erik Modin. Vårt hem. ^årt hem är sådant, som vi göra det. * » j ty alla, som tillhöra hemmet, hafva sin del i arbetet, och ingen får anse sig befriad. Det är må hända mången gång derpå det beror, att hemmet icke är, som det bör vara, derpå, att vi ej förstå, huruledes det åligger oss alla HELLBERG. att bidraga till trefnaden der. Mannen litar på hustrun, hustrun skyller på mannen, barnen på föräldrarna, dessa på barnen och på tjenstfolket. Rätta förhållandet är nog, att de äro felaktiga allesamman — att inom familjen saknas harmoni. Man och hustru — ty på dem beror saken naturligtvis i första rummet — skulle framför allt ständigt besinna detta, att vårt hem är sådant, som vi sjelfva göra det. De skulle då helt säkert mera taga hänsyn till den verkan på hemmets trefnad, som den? l:sta årg. mönstertidning. Prenumeration sker: I I landsorten: å postanstalterua. Sälj ej för ytans skimmer din fromma barnalott; Ty aok, den högsta visdom är högsta oskuld blott! Z. Topelius. deras sätt, deras ord och handlingar utöfva. Man skulle då må hända mera sällan höra talas om » dåligt humör », » nervositet », häftighet och dylikt, som man » ej rår för ». Kanske skulle man återhålla ett ovänligt ord, ett skarpt svar, om man tänkte på att trefnaden derigenom skulle störas, och hvad värre är, att trefnaden och husfreden i allmänhet icke tåla vid att många gånger rubbas.
Inom den trångare samlingsrymden skola personerne och, med deni, begreppen komma i tätare och närmare inbördes beröring, vexelupplysningen främjas, skiljda underordnade interessen sammanjemkas, och öfvertygelsen, genom sjelfva meddelandet, befästad tilt sin inre kraft, verka oberoende af ort, omgifning och andra yttre förhållanden. Utskottet vågar ändtligen härtill serskildt lägga afseendet på en rättvis fördelning, emellan Rikets Landskap, af den lyckan att någon längre tid njuta Konung.ens närvaro och åsyn. Under tillämpning och åberopande af hvad här ofvan blifvit yttradt, får Conslitutions-Ulskottet, för grundlagsenlig behandling, vördsatnligen föreslå följande redactions-ändringar, hvarvid Utskottet jemväl ansett ordet Constitutions-Utslottets Memorial N:o Jo. 3 ”ort” tjenligen kunna utbytas emot det rigtigare och bestämdare ordet ”stad/’ samt i öfrigt bägge §§:ne böra bringas till fullständig likhet, medelst tillägg i den ena, af slutmeningen, som nu endast finnes i den andra. Regerings-Formen. §. 5o. ”Riksdagarna skola hållas i Rikets Hufvudstad, så framt ej synnerligen vigtiga omständigheter göra ett undantag derifrån nödigt eller nyttigt. Konungen utsatte då, i samråd med Rikets Ständers Fullmägtige uti Banken och Riksgälds-Contoret, en annan Stad, der Rikets Ständer böra samlas, och kalle dem dit till den tid de sjelfve förut bestämt, eller , vid Urtima Riksdagar, till den tid, som Konungen påbjuder.” Riksdags-0rdningen. §• 3- . ”Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufvudstad , så framt ej synnerligen vigtiga omständigheter göra ett undantag derifrån nödigt eller nyttigt. Konungen utsatte då en annan Stad, der Rikets Ständer — —• — som Konungen påbjuder.” N:o 70. Antom till Exp.-Utsk. d. 3i Dec. Memorial, angående Pr este-Ståndets återremiss på Memorialet N:o 55.
När vi nu besinna, att vi äro uti den olyckliga belägenhet, att man ej vågar öka pappersmyntet i nion af tillväxande folkmängd och produetion, u. tan att alterera de interessen som nu äro de rådande, så måste något sätt vidtagas att tillvägabringa bytesmedel genom produetionen sjelf. Sedan vi b 1 stämt normen för rörelse capita]et, måste vi öppna en väg för produetionen att skaffa sig capital. Jag kan i anseende härtill ej annat än på det högsta tillstyrka antagande af första alternativet, och går så långt, att om det ej antages kunna följderne af föregående beslut blifva högst bedröfliga. Jag tror att den måtta, vi hittills iakttagit i afseende på pappersmyntet, skall blifva nyttig i bredd med detta första alternatif, men skadlig om det icke antages, hvarföre jag får anhålla om proposition på första alternativet. Friherre Ceclerjiröm., Jacob: Lika med den »iste talaren, anser jag vigtigt, att vi ändteligen öppna utväg för den handlande klassen, att kunna belåna varulager, som ej för ögonblicket kunna afsåttas, på det den derigenom må kunna förlägga ny produetion, hvilket ej för annat än metallhandteringen hittills ägt rum. Derigenom bereda vi oss utväg att i en kommande tid kunna skilja Banken från det onaturliga af fastighetsoch odlingslån, och inskränka den till att belåna varor, hvarigenom den kommer i tillfälle att bestrida sin utvåxling. Innan en sådan reg - Den 13 September J, m. 617 lering kan tillvågabringas, åro alla andra förslag att sätta Banken i tillstånd att göra en ntvåxling, eländiga påfund som icke kunna verkställas, emedan Banken icke kan realisera sina tillgångar. Men i samma ögonblick denna punkt bifalles och belåningen blir inskränkt till blott varor, kan växling tillåtas; dervid bör dock märkas , att ej ensamt inom Riket producerade varor åro i behof af belåningsrått.
Ständer alt medgifva den ifrägaställda jordafsöndringen från omförmälda boställe Lerdals Stom, för den af socktiemännen nödig ansedda utvidgningen af Lerdals församlings kyrkogård, emot viss afgäld i spanmål, ali, på siitt Krigsoch Kammar-kollegierne tillstyrkt, af E. K. Mits Befallningshafvande fastställas och af församlingen till vederbörande boslälls-innehafvare med penningar efter medel-markegång utgöras, samt i öfrigt med skyldighet för församlingen att öfver meranämnda jordrymd anskaffa vederbörligen upprättad karta jemte beskrifning, att bland boställets handlingar förvaras. Efter lagen kännedom af de till denna fråga börande handlingar, hafva Rikets Ständer, med afseende å de uti E. K. Mits Nådiga Proposition anförda förhållanden, funnit skiiligt bifalla hvad E. K. Mit i berörda hänseende behagat i Nåder föreslå. Hvilket, till besvarande af den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer få hos FL K. Mit i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer &c. Stockholm den 6 Juli 1857. il:O §4. Uppläst oell godktindt hos Ridd. oell Adeln den 3 Juli i8S7. Presle-Slåndet den 4 Borgare-Ståndet deri 4 Bonde-Slåndet den 6 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående upplåtande till Upsala Luns Hushållningssällskap af en Kronan tillhörig, vid Upsala stad belägen jordrymd. (Stats-Utskis Ulli de Nio 69). S. A. K. Sedan K. K. Mit under den 12 Januari 1855, för anläggning af en större trädskola vid Upsala, till Upsala Läns llushållnings-Säliskap anvisat 3,000 Ridr Biko, alt med ena hälften under nyssnämnda år och med den andra hälften under år 1856 utgå, emot förbindelse för Sällskapet, att efter 3idje årets förlopp till enskilde jordegare för 176 Expeditions-fJtshotlets Förslag till underd.
Hedervärda BondeStåndet har till Utskottet remitterat ett Memorial af RiksdagsFullmägtigen Sven Svensson från Elfborgs Län, deruti blifvit anmäldt, hurusom en del Hemmansägare skola hafva för plägsed att upptaga på deras ägor, och lemna försvar åt en mängd Personer under namn af Torpare, titan att desse i sådan egenskap erhålla andra förmoner, än husbergning, och icke heller uppdragas något visst arbete, eller lemnäs utväg att förskaffa kläder och föda åt sig sjelfve samt hustrur och barn, hvaraf således följden skall vara, att desse sistnämnde vandra omkring i Orten, för att genom tiggande hos Allmogen söka deras lifsuppehälle} i anseende hvartill Riksdagsfullmägtigen begärt, det matte hvarje Hemmansägare varda förbudet, att icke annorledes eller med andra villkor antaga Torpare, än att de af lägenheten, eller af dermed förenade förmoner kunna hafva nödtorftigt underhåll och bergning lör sig och de sina: genom hvilken J3«w. och Ekon. Utsk. Betänkanden, 101 författnings vidtagande Riksdagsfullmägtigen ansett tiggerier kunna förekommas eiler åtminstone att nödlidande Personer icke obehörigen flytta från en Socken till en annan. Utskottet har tagit i öfvervägande hvad uti ofvanberörde måtto blifvit anfördt och yrkadt; och som genom flere Kongl. Bref och Författningar, bland hvilka hufvudsakligen böra nämnas Kongl.