Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hane Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre lie Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med förut, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade nådiga beslut, uppsatta förslag till: Proposition till Rikets Ständer angående öfverlåtande till Jemtlands läns innevånare af gamla länsfängelsebyggnaden i Ostersund; Hans Maj:t Konungen täcktes,; enligt Statsrådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, och befallde att Propositioner •— skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer i nåder aflåtas. Ex protocollo G. W. Westberg. 30 Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 26. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Nov. 1865, kl. 11 f. m. Kongl. MajUs A ådiga Proposition till Rikets Ständer, angående öfverlåtarule till Wester-Norrlands läns innevånare af ganda lånsfångelsebyggnaden vid Hernösand med tomt; Gifven Stockholms Slott den 31 Oktober 1865. Hos Fångvårdsstyrelsen har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i WesterNorrlands län framställt anhållan att, sedan nytt läncellfängelse i Hernösand blifvit uppfördt och till begagnande upplåtet, Styrelsen mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att gamla länshäktet vid nämnda stad jemte den Kronan tillkommande rätt till tomten, hvarå häktet blifvit uppfördt, måtte varda öfverlemnadt till Landstinget, så att berörda, numera för fångars förvarande obehöfliga byggnad finge för länets gemensamma bästa användas.
Hon vände sig och fattade blixtsnabbt den bakom henne liggande koftan, hvilken hon ej förr med blygsamhetens häftighet kastat på sig och blygsamheten var så mycket mer påkallad som det trånga linnet under badningen remnat och lemnat en del af axeln bar än hon till sin obeskrifliga undran såg en ung man, klädd i en liten kort rock, med rensel på ryggen och en väldig käpp i handen, hoppa öfver den låga inhägnaden. En sådan varelse som denne unge man hade Nanny aldrig sett. Han hade något både hurtigt och trofast i sitt ärliga glada ansigte, så brynt af solen att det nära nog liknade en zigenares; men det ljus-bruna, lockiga håret hvilket i rika massor vällde fram under den bredskyggiga grå filthatten, som stolt satt på sned öfver hufvudet tillförsäkrade genast den häpna Nanny att hon icke här såg någon af dessa vilda zigenare, för hvilka hon hade en så stor respekt. Å sin sida syntes vandraren helt öfverraskad att så der oförmodadt finna sig ansigte mot ansigte med källans nymf ... och för denna kunde väl den unga flickan tagas, der hon draperad i sin tunna blå bomullsklädning, med de små blottade fötterna hvilande på gräset, och det melankoliska ansigtet liksom insvept i slöjan af det långa guldfagra håret blygt sänkte sina allvarsamma ögon för den kommandes nyfikna, men vänliga blick. "Förlåt, min lilla vackra najad!" sade främlingen glädtigt. "Det ser ut som om jag råkat på afväg jag tycker dock att jag gått så som man visat mig." "Hvart skulle herrn då gå hän?" frågade Nanny med en röst, den naturen förlänat så mycket behag som en röst kan ega. "Till Almvik." "Ack", svarade flickan, i det hon kastade en egen blick på renseln, "jag trodde att herrn icke var af herrskapsbörd." "Men, bevars, min lilla dryad ty jag är icke rätt säker på hvad jag bör anse dig för är mitt ansigte en så dålig rekommendation, att det ej låter mig gälla för folk, emedan jag går med rensel?"
Olof Carlsson i Foglö, Stenströms enka Kerstin i Bresätter, Enk.(an) Cajsa i Berga, Olofs hustru och son i Gribeckstugan, 5 st(yck): hwardera 32 s (skr) B(an)co; E:(nkan) Anna i Helltorp, E. Maja i Sörgölstugan, gossen i Westerwik och aw.(ita) drängen Södergren, 4 st(yck): hwardera 21 s (skr) 4 rst (runstyck) B(an)co; E:(nkan) Brita i Foglö, E: Maja i Bertilstorp, E: Kerstin i Markstugan, E: Kerstin i Bresätter, Åfeldts hust:(ru) i Rösselbo, pig:(an) Anna i Tiblenäs, E: Cajsa i Wrå, Hind-bergs e(n)ka i Nimtorp, husf.(ru) Stina i Jättorp, Wallströms son Anders i Stensjöstugan, E: Jngeborg i Hvithella, aw:(ita) Flickan i Djula Grindstuga, E: Maja i Kaflinge, aw:(ita) Dot.(tern) i Hönswiken, och 2 wärn-lösa barn i Skuggbol, 16 st:(yck): hwardera 16 s (skr) B(an)co; E: Jngrid i Skyttstugan, Ofärd:(iga) Dot:(tern) i Pehrstorp, E. Anna i Bjelkebol, Pig:(an) Anna i Quabben, E. Anna i Skräptorp, en blind man i Nybygget, E. Anna i Fäboda, E. Maja i Karinbo, E. Maja i Dufweholms Hagstuga, E. Maja i Brenäs och Eric i Narfwen, 11 st:(yck) hwardera 10 s (skr) 8 rst (runstyck) B(an)co; Desse 36 personer fingo således tilsammans R(iks)d(ale)r 12:42:8. Banco.
Hr Stjerncreutz’, Pehr Niclas, motion om utbekommande af en fordran för ved och kol till Landtm:s-klubben under sistl. Riksdag; Bevill nings-Uskottet: Frih. Löwens, Willi., motion med förslag till minskning af brännvinsproductionen. Ånyo föredrogs Hr Klingstedts, Gust. Fred., d. 27 sisth Febr. på bordet lagda motion om ett anslag af 333 R:dr 16 sk. B:co åt Direct. Godlund, mot skyldighet att medelst electrieitet gå obemedlade sjuklingar kostnadsfritt tillhanda. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: StatsUtsk. lärer visserligen, utan min påminnelse, vid denna frågas behandling erinra sig, att en sådan inrättning redan finnes istockholm. Vid sista Riksdag blef (om jag icke missminner mig, af Hr Nordenanckar) en sådan fråga väckt om anslag af 1000 R;dr, hvilken summa likväl nedsattes till i33 R:dr 16 sk. Remitterades till StatsUtskottet. Föredrogos ånyo och remitterades nedannämnde d. 27 sisth Febr. pä bordet lagda motioner, nemligen till Stats-Utskottet: 1:0 Hr Gripenstedts, Jac., motion om förhöjning af minimipriset å den under embetsoch tjenstemäns löner inbegripna spannmål; 2:0 Hr Gyllenkroks, Göran, motion om afskrifning af Enkefru Friherrinnan Eneskjölds skuld till Rrigsmanshuscassan; - 256 Den 3 Mars e. ra. Lag-Utskottet: Hr von Wahrendorffs, And., motion om förändrade straffbestämmelser för skogsåverkan. Föredrogs å nyo Ilr Charpentiers, Jean Toussaint, d. 27 sistl. Febr. på bordet lagda motion om löneförbättring för Capitaine!- med lägre lön vid Artilleri-regiterna. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.:
Sedan Högvördiga Presteoch Vä 11 o fl. Borgare-Stånden låtit dervid bero och Bonde-Ståndet bifallit, att, i följe af den hos Ridderskapet och Adeln vid justeringen af redactionen af de till förändring beslutna paragrafer i Grundlagarne (antagne mening), ur 28 § RegeringsFormen skulle utgå allt hvad rörde förslaget till tillägg deri, i afseende på utländska Språkoch Exercitie-Mästare samt idkare af de fria konsterna, får Utskottet nu härmedelst å nyo för Riksens Ständer framlägga berörde 28 § i det skick den efter detta beslut bör till Kongl. Majit öfverlemnas: »Konungen äger att i Stats-Rådet. utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmagter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills ägt rum; vare likväl Konungen obetaget att, efter Stats-Rådets hörande, uti militaire Embeten nyttja en eller annan utländsk man af sällsynt skicklighet, men icke till Commendanter i Fästningar. Konungen fäste vid alla befordringar afseende endast å de sökandes för - 872 Riksdagen 1815. tjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till Stats-Ministrar, Stats-Råd, Justitim-Råd, Stats-Secreterare samt alla andra civile Embetsman inom Riket och Domare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Ingen må till civile ordinarie Tjenster förordnas, som ej fyllt 21 år, och om det är ordinarie Domare-Embete 25. Stockholm den 6 Julii 1815. På Högloft. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe.
M. anbefaldta yttranden om sättet, huruledes de skattebidrag, som nu utgjort föremål för comiterades undersökning, må kunna minskas, jernnäs, eller emot andra förbytas. Detta arbete, med dylikt slut, fordrade ändock 3 års möda af utmärkt kunnige ecb flitige män. 6 år äro sedan förflutna; skulle då dessa varit tillräckliga för granskningen af hela det öfriga Piikets ord. skatter, för granskningen af de extra ord., slutligen äfven för hufvudsaken. Se sådant, mine herrar! är det klander, sorn sker med alla andra afseenden än på sanningen. Och härmed har jag slutat mitt omdöme öfver närmaste föremålen uti adressen, hvars läggande till handlingarna jag får yrka. Men då lian hyser ett med hela denna riksdags .lopp gemensamt syfte att klaga öfver det skedda och påskynda en ny tingens ordning, vore det kanhända icke olämpligt, att dermed jemföra några åsigter från en representant, som äger ingenting i det fordna att öfverklaga, ingenting i det nya att vinna; som således Lan, mera opartiskt än mången annan, yttra sig öfver tvistefrågans beskaffenhet och gifva förslag alt den lindrigast lösa. Skola vi väl tro, att en Ministerstyrelse med jagande och bortjagande förvaltare; kunna vi antaga, att en Representation, som efter ena förslaget blott föreställer penningevärde, eller efter ett annat, sammanpackar stridiga elementer, dem endast Konungars för Sverige alltid heisosamma myndighet, gjort endrägliga till landets båtnad; skola vi förmoda, att riksdagar, förflyttade i våra sockneslugor, att näringsfrihet utsträckt till alla och tili allt, att ändrade arfslagar, omkastade skattebördor, — att alla dessa och alla öfriga redan nämnda eller uti våra statsförbättrares bröst ännu hvilanda reformer icke stöta något intresse, icke strida mot några meningar, icke rubba hagot förhållande? — Hvilken trollmakt finnes nu i Sverige att utan motstånd, utan våld, införa så genomgripande förändringar?
Förteckningar öfver mindre brottmål, se Presterskapets G. Giftorätt, se Arfsrätt. Gravationsbevis, se Lagfart. Gåfvay af fast egendom, se Testamentsfrihet. Götha Canal, om en Lag emot föryltrande af dess skogar, jordegendomar och stenbrott ... 15/J. H. Handlingar, se Rättegångshandlingar. Huspredikanter, om upphörande af eller inskränkning i rättigheten alt kalla, .2, Il5. Hyresaftal i stad, se Inteckning. Häktad, om tiden för ransakning, angående 33, ior. Häktande, om uppskof dermed i Tryckfrihetsmål, äfven sedan dom fallit • 1. — om uppskof dermed, i mål rörande brott emot 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken, se Lasteligt yttrande Härads-Rätt; att ingen må vara berättigad något ärende der anmäla, sedan de af Domaren vid Tingets början bestämda Rättegångsdagar äro förflutne 100. — om åtskilliga ändringar i den vid Härads-Rätt på bjudna Rätfegångs-ordning gf). — och Kämners-Rätt, angående verkställighet af dessa Rätters domar .. 83. — och Lagmans-Rätt, om sådan ändring i dessa Dom stolars organisation, att Ordföranden må eg 32 röster och hvarje Nämndeman 1 löst 3. Handl. N:r. Härnäs-Rätt, se vidare Nämndemän. Högsta Domstolen j om dess organisation, samt angående anbetsordningar för Högsta Domstolen, Hof-Rätlerne och Juslitias-Revisionerne 107, 15g. 1. Inrikes Vexlär s se Vexelrörelsen. Inteckning, af undantagsaftal och andra contract om nyttjande rätt till fast egendom. 119, 161, 175, 183. — af hyresafla! om lius och tomt i Stad 120. •— s-förordningenj om ändringar deri, .118, 166. Invisningar, om en större frihet att sådane utgifva 64, 180. lstadarättens utsträckning, se Arfsrätt. Justitia?
Förstärkta StatsUtskottets: angående verkställd votering i åtskilliga frågor, rörande Statsregleringen; angående omröst - Den 17 Mars f. ni. röstning i tvänne frågor rörande Statsregleringen. BevillningsUtskottets: angående Porlo-afgiften för Inrikes brefvexlingen. LagUtskottets: angående ändring af 5 § i 23 Cap. ÄrfdaBalken. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: om behofvet af Lönetillökning för Gymnasiiocli ScliolaeLärare; om väckt fråga, att Direclionen öfver Danviks Hospital måtte förklaras oberättigad att uppbära recognitionsafgift till Hospitalet vid försäljning af Skattehemman. Alla dessa ProtocollsUtdrag lades till bandlingarne. Högloffige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem protocolli, O. J. Lagerheim. Onsdagen den 17 Mars i83o. Plenum klockan 7 Eftermiddagen. Justerades 5 ProtocollsUtdrag, innefat(50 11. 17 a58 Den 17 Mars e. 111. tande Ridderskapets och Adelns denne dag förmiddagen fattade beslut. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 17 Mars 183o. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls RiddarhusUtskottets den 16 dennes aflåtne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herr von HartmansdorfFs, August, motion, att intet maximum för lån mot namnsäkerhel må bestämmas. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och hiföllos följande RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne, och den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial: 1:0 I anledning af Grefve Gyldenslolpes, Anton Gabriel, motion, angående en ändring i Reglementet för de Academiska RiddarhusStipendierne. 2:0 Med förslag lill förändrad redaction af LåneReglementet för Riddarhusets fonder.
Men gubben var alldeles obeveklig i sitt motstånd, ehuruväl han visste, att jag kunnat blifva honom till mycken nytta, såsom mera van och bekant med farvattnen häromkring. Jag har Gud nå’s ett ben, hvilket, liksom jag, tagit afsked ur tjensten, men mina begge armar, äro ännu bastanta och brukbara till hvarjehanda. Fru Arnman. Bror vet inte sjelf huru väl bror vill oss, och bevisar oss alltid en sådan hjertans innerlig vänskap och tillgifvenhet, att vi aldrig nog kan värdera brors godhet. Askenberg. Ursägta, Fru syster, det är tvärtom jag, som står i förbindelse här. För att bevara mig från ledsnad vid lifvets enformighet, sedan jag, genom min benblessyr, inte längre var duglig i tjensten, skattade jag mig ganska lycklig, att få kasta ankar hos min gamle ungdomsvän och vapenkamrat Arnman, der min gamle farkost åtnjutit en omvårdnad och tillsyn, genom fru systers outtröttliga godhet, som jag inte en gång kunnat påräkna utaf egna anhörige. Fru Arnman. Bror talar som bror inte hade några anspråk på vår tacksamhet. Kom bara ihåg, allt hvad bror gjort för vår Arve, innan han for till Gymnasium. (halft för sig sjelf.) Gud gifve han vore här i afton, stackars gosse, för att trösta oss i vår ångest! (högt.) utan att tala om alla andra tjenster, bror gjort min gubbe. Askenberg. Ah! tala inte derom. Men fru syster nämnde Arve, ... (med en suck.) Den som hade ett sådant hopp för sin ålderdoms glädje, som syskonen ha i honom, då borde man inte ha skäl till missnöje, hvarken med det förflutna eller närvarande. Fru Arnman. Ja, Gud välsigne honom! det är verkligen en rar och präktig gosse, och jag tror äfven, att bror älskar honom lika mycket som vi sjelfva. Kunde jag blott få den der oöfvervinnerliga lusten, för fadrens yrke, utur honom, derföre, att jag anser det vara för mycket fullt af mödor och äfventyr, så skulle jag, i sanning, vara än nöjdare. (förtroligt.)
Om jag nu drager derifrån 640 personer, som väl icke är för mycket för personer mellan 15 och 25 års ålder och andre personer, som icke äro qvalificerade att få utöfva rösträtt, så återstå 3000 personer, hvilka bland sig skola utvälja 60 representanter, sålunda för hvar 50:de person en representant. Betraktar man de öfriga RiksSbn, så linner man att PresteSt. inom ofvannämnde ålder utgör 13,000 hvartill efter förslaget komrae skollärarne, samt att BorgareSt., förut många gånger talrikare än Adeln, ändock bland sig får inrymma en mängd medborgare, och likväl erhålla desse klasser ej stort flere representanter än Adeln. I afseende å BondeSt:s talrikhet är all jemförelse onödig. När nu 3000 personer tillsätta en femtedel af representationen, kan man väl säga att R. o. Ad. icke har några företrädesrättigheter qvar. Jag anser dem vara så stora, att jag för min del önskar del R. o. Ad. alltid må få bibehålla dem, lill eget och samhällets bästa. På dessa skäl och de öfriga, som af dem, hvilka understöd! förslaget, blifvit anförda, tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag i 12:te, 13:de, 14:de och 15:de §§:oe sådana de nu lyda. O . n Hr Akerman, Fredrik: Jag ber att ytterligare fa yttra några ord i anledn. af de anmärknrr, som gjorts sedan jag sist hade ordet. Jag instämmer med flere talare derutinnan, att nian för all komma lill ett bättre med tiden, bör nedsätta sina anspråk för ögonblicket och således antaga hvad som leder framåt. Jag skulle kunna dertill vara böjd, såvida det vore mig möjligt att uptäcka, att det som föreslås utgör eli sleg framåt. Jag ber alt i della fall få åberopa hvad jag på f. m. yttrade, eller att så länge fördelningen på 4 kamrar fortfarande egde rum, samma anledn:r till
Jag underställer dessutom, ora icke 24 sådane ErabetsVerk kunna hafva nog af den tillökning, som år i8a3 beviljades. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom förut gjorde proposition till bifall å Stats? Utskottets i dess sednare Utlåtande i afseende å detta Moment gjorde förslag; hvil? ken proposition med Ja besvarades. Herr Hjerta anmälte till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut. Grefve Horn, Claes Fredrik: Som det endast skulle onödigtvis upptaga liden, att begära votering, åt nöjer jag mig med att instämma uti Herr Hjertås reservation. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde derefter proposition å StatsUtskottets tillstyrkande i denna punkt, alt Rikets Ständer malte tillägga det förbehåll vid ifrågavarande förslags-anslags beviljande, att derpå blifvande besparingar böra till RiksgäldsContoiret aflemnas. Bifölls. i5:de Punkten. Angående ansiag till Reseoch Pr adam en ts-pen n ingar för Civile Embetsoch Tjenstemän. Denna Punkt blef, uppå gjord proposition, af Riclderskapet och Adeln bifallen» Deri 29 September. i6:de Punkten. Angående LandsStaternes reglering. Herr Hjerta: Jag vågar föreslå ett medel, som kunde bereda skyndsamhet i denna vidlyftiga frågas afgörande. För närvarande finnas här tvenne meningar, den eria att icke någon löneförhöjning bör äga rum i den andra att så väl ökade löner, som ökad personal, böra beviljas. Då vi nu skola utröna, hvilken opinion i detta afseende må göra sig gällande, vågar jag föreslå, att Herr Grefvens och LandtMarskalkens första proposition måtte blifva, huruvida icke Ridderskapet och Adeln anser, att Landsstaterne böra förblifva vid i8a3 års Stat.
Hvem inser icke det ensidiga , det ytterligt oantagliga af sådana beräkningar? Säkerligen äfvea Herr von lorné, och således tillika lämpligheten, åtminstone möjligheten deraf, att Invånarena i Jemtland framdeles, likaväl som tillförene skulle kunna äga deras Lane flyr elfe i Hernesand, dit de öfverhufvud tagit icke äga mer Den 16 September f, m, 121 än 13, 20 a 08 mil. Således torde detta Herr von Tornes skäl, utan att man äger någon speciel kännedom af en Landshöfdingen göromål också kunna anses bland de problematiska, sona tåla en närmare bevisning. Likanå med Herr von Törnes uppräknade skäl, hvarföre Herjeådalen bör vara förenadt med Jemtland, nemligen : att J,nu mera allmän Landsväg emellan Jemtland oell Herjeådalen, pä Statens bekostnad blifvit anlagd, alt den sistnämnde Provinsens invånare lufva i allmänhet längre väg till GtflCj än till Östersund och pä de marknader, sorn. hällas ä sistnämnde ställekunna de, både köpa sina behof och afyttra sina varor; oell bland annat: att ajviltringsverket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands u/vittringsdomare/’ Åberopande Motionairernes samt Höglofl. Utskottens skäl för Herjeådnlens önskade återförening med Gefleborgs Län, behöfver jag blott mot Herr von Törnes föregående yrkande tillägga: att den på Sta tens bekojlnad anlagde Landsvägen emellan Herjeådalen och Jemtland, beklagligen icke talar för dessa provincers förening, eftersom Innebyggarena i Herjeådalen sällan och nästan aldrig begagna den, emedan de så mycket möjligt är, undvika att hafva någon communication med Jemtland, aldramingt med Ostersund, der de visserligen hvarken köpa sina behof eller afyttra sina varor; detta sker alltid i Städerna inom Gefleborgs Län; också strider Herr von Törnes uppgift, utom mot rätta förhållandet, äfven mot dess egen 5 års berättelse der nämnde
Här har i afton med stora klingande ord sådant blifvit ut talad t, hvaraf det skulle synas, sorn vore religionsoch samvetstvång våra fäders tro, hvaruti vi borde förblifva orubbligt faste, att samvetstvång skulle vara protestantismens oförytterliga grundval, hvaruppå vår kristna kyrka hvilar, och att lösgörandet af detta religionsoch samvetstvång skulle vara identiskt med en inbjudning till påfvedöme! att insvepa land och folk i otrons mörker och vantrons alla styggelser. Här har ytterligare blifvit påstått, att källan, hvarutur den förev:de Kongl. Propos. skulle hafva flutit, varit oren och förkastlig: detta sednare påstående är enligt min åsigt, minst sagdt, grundlöst och orättvist. Hvad de öfriga påståenden beträffar dem jag först antydt, innehåller jag tills vidare min egen åsigt, men vill till en början endast låta 2:ne vår Evangeliska kyrkas allmänt erkände och frejdade lärare derpå svara: Gottfried Buchner har öfver denna fråga sprid t ett ljus, som hvar och en sannskyldig Evangelisk lärare måste erkänna vara fullt tillförlitligt. Buchner yttrar följande: (Biichners Concordens pag. lill: 11. 12.) § 11. Gud är Herre öfver menniskors samvete; men ieke någon menniska. Samvetet är fritt, och dess' tvång strider både emot förnuftet och Guds Ord. Att tvinga menniskor till sådana gerningar, om hvilkas laglighet de ej hafva någon öfvertygelse inom sig sjelfva, det är orimligt och orätt. Samvetet bojes icke annorlunda, än genom tydliga föreställningar oell öfvertygande begrepp; utvärtes straff finner här ej rum, och menniskor hafva icke heller fått makt och rättighet att bruka sådant till dess vinnande. Huru skall derföre en Öfverhet kunna vara domare öfver menniskors invärtes tankar, dem han icke vet, och föreskrifva dem hvad de tro eller icke tro skola? Dock måste undersåtare så bruka sin samvetsfrihet, att den utvärtes roligheten icke förstöres; ty eljest kunna de såsom fridsförstörare med straff beläggas. § 12.
Då dels omfattande motioner vid denna riksdag blifvit väckta rörande elementarläroverken, dels flerfaldiga sådana angående folkskolan och dennas bättre ordnande samt större anslags beviljande för detta ändamål, dels ock slutligen Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående folkundervisningen innehåller förslag till åtskilliga vigtiga förändringar, men det icke är sannolikt att det eller de Utskott, som komma att mottaga alla dessa förslag till behandling skola, öfverhopade, som de redan äro, af motioner i alla rigtningar, kunna deråt egna den sorgfålliga pröfning, som dessa ämnens vigt kräfver; så vågar jag, med stöd af stadgandet i 36 § 5 morn. Riksdags-Ordningen vördsamt föreslå: alt Rikets Ständer måtte utvälja ett särskildt Utskott af 3 eller 4 medlemmar från hvarje Riks-Stånd för behandling af vid denna riksdag förekommande frågor rörande elementarläroverken, pedagogierna och folkskolan. Om remiss tili vederbörligt Utskott anbålles. Stockholm den 29 November 1862. S. ¥. Rosenberg, från Christianstads lån. Bih. till R. St. Af P. O. Hörnfeldt från Wcsler-Norrlands län, om bidrag af allmänna medel för anläggning af ny viig mellan Gideå och Trehörningssjö kyrkor i nämnda län. Såväl vid sednasle riksdag sorn ock vid ilere föregående sådana hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende å de stora fördelar, som tillskyndas landets innevånare medelst beredande af lättade kommunikalionsanstalter och nya vägars anläggande, med frikostiga anslag i detta hänseende sökt understödja de företag, som enskilda orter icke mäglat att sjelfva åstadkomma med egna medel. Af denna anledning vågar jag ock vördsamt hoppas att Höglolliga Stats—Utskottet läcktes med deltagande och välvilja omfatta den framställning, som jag nu, på grund af mina kommiltenters gjorda begäran, går att ödmjukast öfverlemna lill Höglolliga Utskottets skärskådande och pröfning. Alt de norra provinsernas innevånare ännu sakna i flera orter af behofvet högt påkallade väganläggningar torde icke vara främmande för den, som är närmare bekant med dessa orters förhållanden.