Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:0 8~ Landshöfdinge-Instruktionen, om ändring ecb revision af — 8 70 — b. 4 April b. 4 April å. 4 April å. 1 April Svar på återremiss — 8 76 — a. a. 29 Apr. a. a. 25 Apr. a. a. 25 Apr. a. a. 29 Apr. Landshöf ding e-Residenset i Hernösand, om inlösen till Kronan af 79 4 1 136 22’ Se Sjunde b. 3 Jan. HufvudTiteln. » d:o i Piteå, om försäljning af f. d. 9 4 1 20 b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. 6 20 Landshöfdings Ordförandeskap vid Markegängssättnings-sammanträde, om ändring af stadgandet i Kongl. Kung. d. 11 Maj 1855 om — 4 1 90 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli Landskrona, om användande af medel från anslaget till fångars vård för uppförandet af en byggnad vid Straff-fängelset i 132 4 1 210 — b. 16 Jan. b. 15 Jan. b. 16 Jan. b. 15 Jan. 198 20 » om försäljning af åtskillige Kronans byggnadstomter i •— 4 1 120 — b. 2 Sept. b. 5 Sept. b. 5 Sept. g. 5 Sept. 131 20 Landtbo, om rätt för jordegare att till allmänt arbete få förpassad en uppsagd och afhyst b. 16 Juli b. 16 Juli men qvarboende — 7 2 18 — b. 15 Juli g. 11 Juli Landtbruks-Akademien, angående upphörandet af en från Nya Elementar-skolan årligen utgående hyres-ersättning till . — 4 1 211 — b. 16 Jan. b. 15 Jan. b. 16 Jan. b. 15 Jan.
Jag tager mig friheten fästa uppmärksamheten deruppå, att den rättighet, som för närvar. är leornad åt Finska och Åländska fartyg att föra trädoch jernvaror från de Norrländska hamnarne till Stockholm, ingalunda utsträcker sig öfver hela landet, och att denna tillåtelse först började 1818, hvarefter den sedermera tid efter annan blifvit förlängd och slutligen, genom 1838 års handelstractat, förklarades upphöra med 1841 års slut; men att Konungen 1841 infordrade vederbör, landshöfdingars och öfriga embetsverks utlåt:n i ämnet; att desamma tillstyrkte, att denna rättighet ännu för någon tid måtte prolongeras, emedan man ansåg, att för ögonblicket icke tillräckligt antal Svenska fartyg vore att tillgå, och att på grund deraf denna rättighet utsträcktes ända lill 1844 års slut; att derefter Konungen har ytterligare mfordrat vederbörandes upplysningar i ämnet, hvilka icke ännu åro alla inkomna, men de, som Den 11 December e m. 325 äro det, afstyrka vidare utsträckning af ifråga var. tillåtelse. Gifvet är det, att så länge de Finska och Åländska fartygen äga denna rättighet, så ligger deruti ett stort hinder i vägen för ägarne till Norrländska och Roslagsskutor att kunna som sig bör befrakta sina fartyg med de varor, hvilka från de norra orterna skola föras till Stockholm, och det torde också vara gifvet, att, i samma ögonblick, som denna rätttghet upphör, kommer också den fraktvinst, som nu kommer Finland till godo, att stanna inom landet. Man har uti en betänk, vidfogad reservation påstått, alt tiden för denna rättighets upphörande icke borde vidtaga förr äu vid 1846 års slut. För min del är jag öfvertygad, att såvida Konungen skulle täckas förklara, att denna rättighet upphörde med 1845 års slut, så skulle vi äga fullt tillräcklig tid att construcra det behöfliga antalet fartyg. För öfrigt får jag erinra derom, att i ganska många af våra Svenska hamnar ligga fartyg, hvars redare nu klaga öfver bristande fraktförtjenst.
— Qvarantaines-inrätlningen vid Känsö, aflönin gar, pensioner, omkostnader m. m „ 20,000. —- Anslag för Trollhätte-canals ombyggnad „ 60,000. — D:o för slussen i Stockholm „ 20,000. —- Summa b:co r:dr 33t,ooo. — och således endast en behållning af 87,000 r:dr. Ang:de det nya embetsverkets organisation hafva olika meningar blifvit yttrade. Då denna fråga förra gången här afhandlades, hade jag äran fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på olämpligheten att inrätta det embetsverk, som StatsUtsk. föreslagit. Då förhållandet är, som redan blifvit upplyst, att Norrige icke bidrager med mera än | af det hela; så är det klart, ehvad man deremot må anföra, att, derest man icke organiserar ett embetsverk af 9 ledamöter, så kan icke en hel Norrman belöpa sig på Norriges andel, och alt följaktligen den anmärkn., som Hr Rosenblad gjort, är ganska riktig. Hvad beträffar förslaget alt i det nya embetsverket insätta tvänne Statsministrar, så lärer man försl finna, att jfall jemlikhet skall äga rum, så böra väl desse embetsmän, på sätt Riksacten omtalar, vexla om i ordförandeskapet hvarannan vecka eller månad. Eljest och om ordför. skall väl - D«n 10 Februari f. ra. i35 jas oell pluralileten är knapp, kan det vara ovisst hvem sorn blir ord för., den ene eller den andre. Man lärer väl finna, att en sådan organisation icke går an. Vill man åter antaga det förslaget, att ledamöterne af de tvänne folken skola förhålla sig till hvarannan i antal, såsom ländernes olika bidrag förhålla sig lill hvarandra, sä vore det väl mera skäl alt först börja med att låta Norrmännen gifva mera penningar, och sedan öka antaleL af deras ledamöter, än att först inkalla flera Norrska ledamöter och sedan vänta på mera penningars erhållande.
Rotehällarnes beklädnadsbidrag från ^-iclel till jjidel årligen; hvarjemte Kongl. Majit, uppå underdånig hemställan af Krigs-Collegium, i Nåder förordnat, att den, Under-Officerare, Spel och Öfver-Timm erman vid Indelta Infanteriet och afsutne Cavalleri-Regementen, till lika belopp med Indelte Soldatens beklädnadskostnad, tillagde beklädnadshjelp deremot kommer, i anseende till desse personers knappa löningsviikor, äfven framgent att utgå med iidel af beklädnadsvärdet årligen. 58:0 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 18 November 1829, angående gjord hemställan om en förändrad indelning af BålsmanSrotärne på Öland. i83o d. 9 Juli! föredragen; och sedan Kongl. Majit inhemtat, att den öfverklagade olägenheten af denna roterings spridda indelning, ingalunda kunde alhjelpas, genom den föreslagna åtgärden att upprätta en ny roteregiering, grundad på hemmantalet, ansåg Kongl. Majit sig icke kunna bifalla Rikets Ständers underdåniga hemställan, att project till sådan ny roteindelning på Öland måtte uppgöras-, helst redan, genom Kongl» Brefvet den 3o Maji 1826, sorn föreskrifver, huruledes och i hvad nion sammandragning af spridda roteandelar må kunna till vägabringas, den lämpligaste Bii, til! R, Sr. Just. Ombud sm. Emb. Ber, d, i5 Febr, 1834* utvägen anvisad. 59:o Af den 19 Augusti 1829, angående af Marstrands stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. 1830 d. ii December föredragen; och Rikets Ständers underdåniga anmälan, att, i anseende till målets outredda skick, något beslut derutinnan icke kunnat fattas, ansetts förfalla, sedan Rikets Ständer, uti förnyad skrifvelse af den 1.5
Räkenskaperna hafva befunnits i behörigt och fullständigt skick, samt icke gifvit anledning till någon anmärkning: utvisande desse Räkenskaper följande förhållande: Utrednings-Afdelningen. Balance från föregående år • 95-972! 10 8 Års-anslag . 100,000 200,000 — Influtne Ränte-medel 82 25 1 Balance*skuld till följande åren 34.446 36 4 Summa 100,000 330.501 24 1 Credit. Enligt det Förslag, som från KrigsCollegium inkommit, har så väl till Gevärsoch Bevärings-förrådens tillökande, som till Belägringsoch Fält-Artilleriets completterande, blifvit genom serskilde Kongl. Bref anslagne : Af desse tillgångar är till Junii månads början d. år utbetaldt: för Gevär, hvaraf blifvit levererade 10,000 st. och till leverering återstå 6,500 st., i afräkning 269,051: 43. 1. för Belägrings-artilleriet 40,207: 23. 8- för nya Fält-artilleriet 149,166: 2- 4. Transp. S:a 458,425: 21. l. 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o z$i. Återstår att betala•• å ofvannämnde beställde men ännu ej levererade 6,500 st. Gevär 60,457: 41. Gevär, 1,500 st. Pistoler och 1,500 st. Sablar under loppet af åren 1335 och 1836 163,490: 11. 2. att användas för under tillverkning varande 12 st. 9 tums Mörsare-block 4,894-' 8- — S-'a 163,334- 19- 2- hvilken, uti Artilleri-afdelningens förslag uppgifne, reservation ökas af ofvan omförmälde Räntor å Förskott 337-' 1- 10- Besparde Handtverkare löner .
Hos Rikets Ständer har blifvit anmäldt, att, oaktadt E. K. M:t, med bifall till Rikets sednast församlade Ständers derom gjorda underdåniga anhållan, under den 29 Maj 1848, förständiga! samtlige vederbörande embetsverk, att endast i mån af behof reqvirera och lyfta de medel, sorn för erforderliga utgifter skola de serskilda verken tillhandahållas, hafva likväl under Februari månad nästlidet år alla i Riksgälds-kontoret då innestående anslagssummor för sjöförsvarets ordnande blifvit på en gång lyftade med tillsammans 276,260 R:dr, äfvensom under September och November månader samma år bela återstoden, 429,530 R:dr, utaf de för försvarsverket till lands vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade anslag blifvit reqvirerad och måst utbetalas; och hafva, sedan från vederbörande förvaltande verk upplysningar blifvit begärde, huruvida dessa betydliga summor, dä de genom Statskontoret bos Riksgälds-kontoret reqvirerades och lyftades, till sitt bela eller hufvudsakiiga belopp Voro för dermed afsedda ändamål erforderliga och skulle af Krigs-kollegium samt Förvaltningen af sjö-ärendena på stadgadt sätt utbetalas, Rikets Ständer, beträffande de, till följd af Förvaltningens af sjö-ärendena reqvisition, under förstnämn - 118 Expeditions-Utskotlets Förslag till lind. Skrifvelse, N:o G7. dc månad utbetalda anslag för försvarsverket till sjös, inhemtat, att de reqvirerade och utbekomna anslagssummorna för nya dock-byggnaden i Carlskrona, äfvensom för anskaffande af stenkol samt bombkanoner och projektiler, varit för detta embetsverk behötlige, i anseende till förestående utbetalningar och liqvider för dock-byggnadsarbetets fortsättande, eller sådana upphandlingar oell leveranser, om hvilka kontrakt redan dessförinnan voro afslutade, hvadan Rikets
N;o 24. hindren för Lax fiskets ändamålsenliga bedrifvande skola bestå deri, att egare af fiske längre ned i vattendrag, och serdeles vid fiaders utlopp i hafvet, tillstänga vattnet så, att Laxen, som går mot strömmen, derigenom hindras i sin fria uppgång till det inre af landet, samt fisken under lektiden oroas och fångas; men Motionairen, som upplyst, atti England, för Lax.fiskets planmessiga bedrifvande och reglerande till största allmänna fördel, varaktighet och production, en Comité nyligen skall blifvit tillsatt, som grundligen afhandlat ämnet uti en berättelse, deraf man ej eller här i Riket borde försumma att draga nytta, har slutligen förklarat, att, då den åsyftade granskningen af nu varande Författningar, angående iiskerierne, förutsatte nödvändigheten att ingå i de minsta detailler af ämnet, samt då frågan dessutom vore sammanblandad med gällande privilegier, ansåg Motionairen lämpligast, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t framställde underdånig an» hållan om en så beskaffad gransknings förs: tagande. Utskotten, som med Motionairen instämma deri, att. fiskerierne utgöra en för landet vigtig näringsgren, anse likväl lagstiftningen icke hafva åsidosatt att åt densamma egna nödig omsorg. Härom vittna de stadganden i detta ämne, som igenfinnas dels i 17 och iS Lagsamt Allm. Besv. o. Oec.UtskiBtt. N:o g4. 7 Cap. ByggningaBalken af Allmänna Lagen , dels ock i den efter utarbetadt förslag af en serskild Commission, den 14 November 1766, utfärdade Stadga och Ordning för Rikets Hafs-, Skär-, Strömoch Insjö-fiske med Kongl. Förklaringen deröfver den 24 Januarii 1771, samt Kongl. Kungörelsen den 28 December 1822.
Den nyss utnämnde befälhafvaren bad i ödmjukhet, att Hans Furstliga nåde måtte befria honom från den ansvarsfulla tjensten. Konungen höll honom redan misstänkt och skulle möjligen onådigt anse, om han åtoge sig befälet i Åbo, utan hans förordnande. Men hertigen lät ingen undskyllan gälla, och förklarade, att som en redlig kunglig majestäts och kronans undersåte, finge Fleming icke neka att göra sitt bästa i rikets tjenst. Skulle konung Sigismund sjelf infinna sig för att omhändertaga fästet, skulle han det ock honom genast tillhanda hålla. ”Och”, tillade hertigen, ”J mågen eder icke undskylla, der fosterlandet eder behöfver. Jag tager Gud till vittne uppå huru jag vänligen och kärligen alltid riket tillhanda hållit åt hans kunglig majestät, konung Sigismundus i Polen, och bjudit honom att sjelf komma och föra regimentet. Men han låter sig förvillas af upproriske, som förtala mig och hans sanna vänner; men skall dock visserligen herren Gud de onda på skam komma låta; och mågen J ingen annan än åt konungen sjelf i egen person fästet öfverleverera, eller ock åt dem, som af mig dertill med fullmagt försedde äro; men manneligen utestänga denna förrädareligan här i Finland. Våga de att försöka röra på sig en gång till, så skola de få försöka huru det har sig att löpa hufvudlös, om mästerman ännu har någon slipsten qvar. För denna gången vill jag hafva fördrag som en nådig herre, och låta nåd gå för rätt; men hjelper ej det, så finnas hastrep nog till att ge dem halsdukar af, och skall dervid icke behöfva hushållas. J stannen alltså nu här, och tillsen det slottet hålles mig och konungen troget tillhanda.” Fleming bäfvade för det kinkiga uppdraget att tjena två herrar. Han visste allt för väl att den, som tjenade hertigen, stode i fullt uppror emot konungen, och ehuru han hatat Klas Fleming, så var han dock hans sak trogen. Men att stå gent emot hertig Carl och neka att lyda hans befallningar, vågade han icke.
Skrifvelse N o 344- t;o att räntepersedlarne måtte sammanslås och förenklas i öfverensstämmelse med nyssnämnde af Rikets Ständer vid sista Riksdag godkände Kammar-Collegii förslag af den 8 December 1829; 2:0 att denna omsättning af räntepersedlarne verkställdes på den allmänna grund, att ingen räntegifvare skulle erhålla högre eller mindre grundskatt ari förut, och att den räntegifvare, som ansåg sig på ett eller annat sätt härutinnan förnärmad, finge i behörig ordning deri söka ändring, hvilken rättighet äfven Kronans Ombud förbehölles; och 3:o att åtgärderna för räntepersedlarnas förvandling måtte, efter fastställde grunder, handhafva af serskilde Comiterade i hvarje Län, under Ordförande af E. K. M;s Befallningshafvande, hvilka Comiterade skulle ega att, efter räntegifvares hörande, för hvarje hemman bestämma dess blifvande förenklade grundskatt, med rättighet för så väl räntegifvare som räntetagare, eller Kronans Ombud, alt deruti hos Kammar-Collegium söka ändring; och borde alla åtgärder för ränlepersedlarnes omsättning så skyndsamt fullbordas, att Kronoi äntorne för år 1837 kunde öfver hela Riket debiteras och utgå efter den, nya methoden. I afseende på väckt fråga om ett förändradt stadgande för framtiden, rörande dispositionen af Kronans kappmål vid de tillfällen, då markegången eller Kronans lösningspris understiger det i orten gångbara, eller tiondetagarens bestämda lösningspris, så hade E. K. M. inhemtat, att Kronans behållna kappmål å kronotionde, bestående, enligt Kongl.
Han har framställt förhållandet, såsom skulle Rysslands nu pågående kamp emot Turkiet, gälla utbredande af den Grekiska kyrkans lära, med dess stränga ortodoxi emot religionsfrihetens intresse, men det förhåller sig tvertom, ty Ryssland har, såsom temligen kändt är, förklarat Turkiet krig, just i uttryckligen upgifvet ändamål, att dymedelst förskaffa Orientens kristne rättighet, att fritt bekänna sin religion, utan att derunder störas af 208 Den 16 Juni, det Mohamedanska, herrskande Turkiska folkets mot dem, hittills utöfvade förtryck. Det förslår sig, alt Grekiska kyrkans bekännare härvid äro synnerligen beafsigtigade. Della å ena sidan. Nu några ord å den andra. England och Frankrike bislå nemi. visserligen Turkiet, men understödja derjemte dess kristne undersåters, af Katholska och Engelska kyrkorne, anspråk pä frihet i religiöst hänseende. Om jag äfven antager, alt del Oltomauiska väldet i Europa, icke skall under den nnvartde krisen, lill sin politiska tillvaro, duka under, så torde i alla fall, en fortfarande oenighet lätteligen komma att räda, emellan de många olika kristna trosbekännare, som lyda under dess spira, och denna splittring torde, i följd af den Turkiska folkstammens märkbara underlägsenhet i afseende å talrikhet, kunskaper och hjälpkällor, jemförelsevis med de öfriga inom landets gränsor boende folkstammar, förr eller sednare förorsaka rikets nplösning. Bevare oss Gud ifrån eli sådant tillstånd, och må aldrig ett dylikt förhållande bos oss, såsom hos Pohlens och Turkiets olyckliga folk, gifva mägtiga och slipade grannar anledn. att inblanda sig i våra inre angelägenheter! På grund af dessa och många andra skäl, hvilka den långt framskridna liden förbjuder mig att framlägga, anhåller jag vördsamt om bifall till Utsk:s hemställan i denna del af Betänk., samt anser en återremiss deraf icke vara tjenlig. Sistnämnde åtgärd skulle afse den underordnade frågan, huruvida icke »Hallingen borde bibehållas vid sin arfsrätt här i riket: ty aldrig måtte väl, i strid med hvad tillförene R.
Ända till nämnde tid var afsättningeu af Svenska jernet i Norra Amerikas förenta stater större än i något annat land, men aftog derefter hastigt, så att heloppet af jern, som härifrån till Norra Amerika sedermera årligen skeppats, knappt uppgått till tredjedelen af hvad tillförene årligen funnit afsättning i nämnde land,— en följd dels af den förkofran, som detta lands egna bergverk under sednare åren vunnit, dels af den större svårigheten, att täfla med det Engelska jernet, sedan differentialtullen derå i Norra Amerikas förenta stater blifvit afskaffad. Skäligen antages likväl, att afsättningeu af Svenskt jern i förenta staterne icke i vidare mån skall komma att inskränkas, enär det framgent måste blif va erforderligt för vissa behof, såsom till stål, deraf en större mängd använ - 31 des lill verktyg och redskap, och synnerligast till vagnsfjedrar, hvaraf behofvet för rörelsen å jernbanorna är i ständig tillväxt. Under åren 1842—46 har utförseln från Götheborg af jern, stål och manufaktursmide!! till norra Amerikas förenta stater inalles utgjort 159,425 SkU, eller i medeltal för året 31,885 SkU Under samma tid har af dessa varor utförts till England inalles 388,125 SkU., eller i medeltal för året, 77,625 SkU, samt i medeltal årligen till Hanover och Bremen 15,800 SkU, till Frankrike 12,600 SkU, och till Danmark 5,500 SkU, hvarförutan under de 2:ne sistnämnda åren afgått årligen till Java omkring 6,000 SkU, till Algerien 2,400 SkU. och till Brasilien 2,200 SkU Af utskeppade Trävaror har omkring hälften afgått lill England, något mera än en fjerdedel till Frankrike, icke fullt en åttondedel till Belgien och återstoden till Algerien, Spanien, Brasilien och Danmark.
1 Den 7 Julii f. m, 103 Det är eo besynnerlig method, att på sådant sätt undandraga Folket en rigtig kännedom om det verkliga Bevillningsbeloppet; det är ett hufvudsakligt fel uti Beviliningens fördelande, att derigenom uppkommer fiå betydliga öfverskott, hvarigenom Folkets skatter med en betydlig procent utöfver det bestämda beloppet okas, hvilket förhållande icke förr än efteråt blifver synligt, och nästan alltid af följande Statsregleringar så bortblandadt, att Folket förblifver i okunnighet om om hvad som verkeligen i Bevillning utgådt, då det endast för de sakkunnige visar sig till hvad grad den beviljade Bevillningssumman understiger den verkligt utgående Bevillningen. Jag anhåller vördsammeligen att Ridderskåpet och Adeln täckes fästa uppmärksamheten vid nödvändigheten att införa ett pä sparsamhet stäldt och bättre beräknadtallmänt Statshushållningssystéme. Jag anser Riksens Ständer icke med hopp örn framgång härtill kunna, eller böra taga någon annan åtgärd än den, att till en början inskränka anslagssummorne, för att såmedelst till en annan Riksdag sätta styrelsen uti nödvändighet, att förelägga Riksens Ständer utarbetade Förslager, som utvisa grunderne för behofven och den plan som bör utgöra målet för alla ansträngningar, som uppgifva medlen att på möjligaste bästa vis kunna uppnå målet för den plan man uppgjort. Jag anser mig icke välja en oriktig tidpunkt då jag härvid fäster uppmärksamhet, å Svenska Folkets snart sagt en*; Den 7 Julii /. m. häl liga klagan öfver för hårda skattebördor} j.ag ber Ridderskapet och Adeln med dess sakkännedom taga ämnet i öfvervägande} ogh jag ber att man besinnar i hvad belägenhet Riket skulle komma att befinna sig, i händelse af ,ett anfall emot dess sjelfständighet, när dess fredstillstånd är sådant, att behofven i och för detsamma redan äro större än Folkets förmiga att bestrida dem.
N stöllet är fullkom igen öfwertygadt, att denna aktningswärda man, om gäll sin egen wäg till samma mäl sorn Frankri es vdödlige cie I/Lxee, som för menstlighetcns bätnav uppoffrat sitt lugn, sina krafter och sina knappa illgängar, som under det han kämpat med egna behof, underhällit och danat en olycklig El-ve, pä egen bekostnad grundat sin inrä tning, samt genom ett oös. werwinner.tgt nit och ihärdiga mödor flukeligen bragt saken derhän, all han nu kunnat för sina Landsmän framwisa ett rigtigt Organiseradt Institut för ivan. lottade Barn af sä olikartade klasier, har nog för sin tillfredsställelse i de wälsignelser han stördar, i den nytta han sprider, och nog för sin ära i bet tacksamma minnet, som stall ätfölja hans -namn till efterwerlden; men Ut stöttet skulle tro sig hafwa felat mot sin pligt om det icke med glädje begagnadt detta tillfälle, all för Riksens Högloflig» St-llder, framställa en sä Medborgerlig gerning. Och jär Ukstottet, som anser den wardige Stiftaren och den out - 64 Den 2 November. outtröttelig» Uppfinnaren med rattwisa kunna Ullers kannas näzen liten tillökning öfwer hwad för den styrande kunde bestämmas, ej allenast för honom föreslå en ärlig Lön af 666 Riksdaler Z2 Skillingar, utan afwen anhälla det Riksens Högloflig» Ständer, wille i Kongl. Majtts Nädiga och Belönande ätanka innesiuka dest inrättningar, företag och mödor. Till aflöning för cn Under-Lärare, öcken Lararinna för Mcke-Barnen ar projecterädt för den förra och den sednare 200 Riksdaler BancoDä hela deras tid stall upptagas wid detta mödosamma yrke, har Utstottet icke trott det wara billigt att göra någon mindstning i Vefla aflöningar.
Vid sin anmälan fogc han bestyrkt afskrift af mätningsoch stämplingsbevis ä den redskap, hvarmed han tillverkningen utöfva vill. Öfver anmälan, som nu sagd äkr, utförde Konungens Befallningshafvande bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den fyllnad i tillvcrkningsafgift, som erläggas bör, eller å det belopp, tillverkaren är berättigad återbekomma, och varde derjemte mätningsoch stämplingsbeviset, försedt med påskrift om uppvisandet, lill honom återlemnadt. ' §• 17- Öfver anmälningar och uppgifter, som, enligt 13, 14, 15 och 16 <§§, till Konungens Befallningshafvande inkomma, lålc han erforderliga förlekningnr, för kontroll och eftersyn, tillställas vederbörande kronobetjent samt bränneri-kontrollörer och tillsyningsman. Kronobetjent skall af. förtekning, som honom tillställes, låta, inom 8 dagar från emoltagandet, i sill distrikt anslå afskrift i soknestuga eller, der sådan cj finnes, å annat lämpligt ställe i soknen. § 18- I sammanhang med prcssjäslbcrcdning får bränvinstillverkning icke utöfvas af annan än den, som lill den sednare berättigad är, eller under annan tid eller med andra vilkor, än som för bränvins tillverkning i allmänhet stadgade äro. § 18. Vid ältikcbcrcdning eller annan fabrikation får bränvinslillverknings-redskap icke begagnas af den, som ej till bränvins tillverkning berättigad är, eller under andra vilkor, än sorn, för bränvins tillverkning gällande aro. 2 Art. Om bränvins deslillering och rening. § 20. Bränvin må destilleras endast af den, som är berättigad att sådant tillverka, samt i det bränneri och med den redskap, han för tillverkningen uppgifvit. Deslilleringen må verkställas endast under den tid, för hvilken anmälan till bränvinstillverlc ning skett, och mot den afgift, som derför erlagd blifvit. 6 § 2i.