Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans sonson Pierre har rest bort för femton år sedan, utan alt låta höra af sig, men han väntas dagligen med en nästan vidskeplig visshet af gubben, af änkan efter en af sönerna, Marie-Anne (fru Littmarck), och hennes dotter Janik (fru Sandell), hvilken, ehuru h o n blott var ett femårigt barn, när den tioårige Pierre gaf sig ut, betraktar sig o c h betraktas såsom hans trolofvade. Anländer så en vän o c h länge skeppskamrat till Pierre, en rask sjöman Jacquemin (hr Skånberg), medförande jämte dennes sjömanskista den nästan säkra vissheten o m hans död. Innan han ännu hunnit förklara saken för någon mer än Marie Anne, låter man gubben Legoez tro, att Jacquemin är Pierre, för att därigenom bespara den gamle farfadern en krossande hjärtesorg, och lilla Janik, s o m tror detsamma, förälskar sig i honom. Men den rätte Pierre (hr Olsson) hemkommer, icke från sjön, utan från Mexiko, där han blifvit lycklig diamantgräfvare. Den härigenom uppkommande konflikten, som hotar att förstöra allas lycka, löses dock omsider så, att Pierre ensam återvänder o c h Legoez gifver Janik åt Jacquemin, s o m förblifvit hafvet trogen. Utförandet var i det hela värdigt och verkningsfullt. Särskildt gaf hr Hillberg mycken kraft och karaktär åt den gamle sjöbjörnen, och hans deklamation af versen kan gälla som mönstergill. Fru Sandell spelade med innerlighet och värme. Hr Skånbergs Jacquemin föreföll kanske väl vek och osäker, men hr Olsson gjorde af Pierre en karakläristisk och präktig typ. Fru Littmarck tillfredsställde minst, men totalintrycket af det beaktansvärda diktverket var dock synnerligen gynnsamt o c h publikens bifall lifligt. August Lindberg med sällskap uthärdar fortfarande konkurrensen med de härliga vårkvällarne på Vasateatern och gör det med all önskvärd artistisk honnör och framgång. 1 måndags bjöd han oss på Hamlet.
på ångermano m r å d e, följer silfverglittvattendrag, h v i l k a skurit i stånd stu» Hva ' ångbåten Bördiga mark, af o d l a d kornfält råg ruta o c h randa vidsträckta Ehuru midt på hvardagen vid är de » Ja, och där i byxorna, kvinnfolken och barnungarna hårdt med halsduken närmare in hakan. i de Ser loja, varsnar man de, klokhet, långsamma, m e d långa steg, t u m m a r n a ärmhålen på den västen. syndstraffe på nog han o m att Och säg n i! Är grund? » O c h folket? lete fram Det kläder o c h Så adjö! » i själfva g å r, springer tar, dölja. d o c k är norrlänningen, af han, den genuine både varmhjärtad och välvillig o c h i h ö g grad vänfast. M e n svaren på framställda Ingen brådska att h a kaffe k o k t åt d o m. aktgifvanej sällan glimtar kande. det godt o m nerna. och blifvit längre. » mark. » gens hvassa v å g k a m m a r torna u p p sig stannar framför 1899. till stuckna aflidne, mycunder tiden dotter m e d familj o c h husflytta den från den ena andra. socknen Det var midt i brådaste vårandtid. Men icke förty blårankommo » VID MITT NAMNS OCH MINA BARNS ÄRA. JAG ÄR OSKYLDIGA FRÅN DREYFUSDRAMATS SLUTAKT: DREYFUS INFÖR KRIGSRÄTTEN I RENNES. ken, dit bönderna de från skulle TECKNADT EFTER NATUREN AF M. SABATTIER. den flytta, socmed
Ständer finna detta förslag wara grundadt pä en lugn och noggrann beräkning af de särskilde statskrafternas naturliga »verksamhet och rigtning; om de finna deruti bestämd en sadan dessa krafters inbördes inskränkning, som hindrar någondera att öfwergä ifrän kraft till wald; stadgade sädane wärn för Folkets samfälta och hwarse enskild Medborgares rättigheter, som listen icke mä finna sig lockad att undergräfwa, eller magten retad att störta; om de finna denna Stats-Försattning ömsesidigt förutsätta och bereda styrkan af ett allmänt tankesätt, bilda och stöda detta tankesätt, för att sjelf deraf utbildas och stödas; örn de finna densamma ytterst syfta till en sadan Nationens allmänna medborgerliga daning, som skall instämma i det urgamla, aldrig utplänade och outplånliga Swensta individuella lynnet af manlig stolthet utan öfwermod, af frihets-känfla utan yra, af sannings-nit utan swärmeri, af redbar »verksamhet utan skryt och ifwer; om Riksens Ständer derjemte finna att Utskottet icke uppoffrat kommande slägters frihet, säkerhet och odling ät Samhällets närwarande behof af en kraftfull Styrande Magt, eller ät den allmänna och enskilda öswertygelsen om den Furstes dygder, som först stall denna magt af ?tt tacksamt Folk emottaga; sä skola Utskottets Ledamöter, erkännande »villigt den ofullkomlighet, som mä upptäckas i deras sä skyndsamt fullbordade arbete, likwäl anse det hela deraf äga nägot »värde och sig hafwa uppfyllt, hwad Riksens Ständer med stal kunnat as dem »vänta. Utskottet har sökt att bilda en Styrande Magt, »verksam inom bestämda sörrner, med enhet i beslut och full kraft i medlen att dem utföra; En Lagstiftande Magt, wisligt trög till werkning, men fast och stark till motständ; En Domare-Magt, Memorial N:v 1. 7 sjelfständig under Lagarne, men ej sjelfherrskande öfwer deni.
Emedan jag ännu efter min långa fotvandring gick och linkade samt dessutom ej hade haft den försigtigheten att taga svarta kläder med mig, ansåg jag mig ej, huru påkostande det än var, böra mottaga denna ärofulla inbjudning, utan reste i stället min väg. På så sätt kom jag efter sex de angenämaste dagar åter tillbaka till Point de Galle och Vega.» Vega-expeditionens vetenskapsmän. F. R. Kjellman. A. Stuxberg. E. Almqvist. O. Nordqvist. TJUGONDE KAPITLET. Hemresa. – Julen 1879. – Aden. – Sues. – Kairo. – Utfärd till pyramiderna och Mokattam-bergen. – Förstenade trädstammar. – Sues-kanalen. – Nattlig landstigning på Sicilien. – Napoli. – Roma. – Expeditionens deltagare skiljas. – Lisboa. – England. – Paris. – Kjöbenhavn. – Högtidligt intåg i Stockholm. – Fester derstädes. – Slutord. Ännu under vistelsen i Japan och under resan derifrån till Ceylon hade jag sökt att åtminstone i någon mån bibehålla Vega-färdens egenskap af en vetenskaplig expedition, ett försök som, i betraktande af den korta tid vi vistades på hvarje ställe, icke kunde lemna några synnerligen betydelsefulla resultat, och som dessutom försvårades, om ock på ett för oss synnerligen smickrande och angenämt sätt, genom den jag kan nästan säga stormande gästvänlighet, med hvilken Vega-männen mottogos öfverallt under deras besök i Japans och Ostasiens hamnar. Något nytt, oberördt forskningsfält var för öfrigt svårt att finna i trakter, som varit säte för odling och kultur långt före den tid, då skog började att rödjas och säd att sås i den skandinaviska norden, och som under århundraden utgjort mål för forskningsfärder från Europas alla länder. Jag hoppas dock, att Vega skall hafva lemnat varaktiga minnen äfven af denna del af sin färd genom Stuxbergs, Nordqvists, Kjellmans och Almqvists bidrag till den ostasiatiska evertebratfaunan, algoch laf-floran, äfvensom genom mina samlingar af japanska böcker, af växtförsteningar från Mogi och Labuan m.m.
Den, som gillar Utskottets förslag, att utförsel-tullen fl Draggar, Ambultar, Hammare, Roderjern, Skeppsknän och Sraedjestäd, större eller mindre, skall bestämmas till 3a sk. per Skeppund voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses Draggar, Ambultar, Hammare, Roderjern, Skeppsknän och Smedjestäd, större eller mindre, böra ffl utföras tullfritt. Voteringen har utfallit med roi J(i och 18 Nej; och som Ja vunnit, så kommer Draggar, Ambultar, Hammare, Roderjern , Skeppsknän och Smedjestäd, större eller mindre, att beläggas med en utförsel-tull af 3a sk. per Skeppund. Trettionde Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt utförsel-tullen 5 Jern, Stäng-, Platt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, af större eller mindre längd, fyrkant öfver | tum, längre eller kortare, skall bestämmas till 82 sk. per Skeppund voterar Ja; Den ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses utförsel-tullen å Jern af förenämnde slag vara bestämd till 16 sk. per Skeppund. Denna omröstning har utfallit med 101 Ja och 18 Nej; hvadan och som Ja vunnit, kommer utförsel-tullen å Jern: Stäng-, Platt§ tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, af större eller mindre längd, Fyrkant öfver | tum , längre eller kortare, att bestämmas till 3a sk. per Skeppund. Trettionde första Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt utförsel-tullen å Jern: Bandoch Plattunder § tum tjockt, Bulloch Galler, samt Sänksmide, rundt eller kantigt, knippoch fyrkant af f tum och derunder, Skärocli Klippjern, Saltpanneplåtar, | tum tjocka och deröfver, samt af ia Sih, till R. St.
Han hämtade nästa gång alla nödiga handlingar med sig, så att David Anttila redan inom en månad fann sig såsom egare till en betydligt större sträcka jord än han alls till en början kunde tänka på att bebruka. Det var Abel Korhonen, som yrkat att han skulle taga för sig med besked, medan det ännu var tid. Det är en så god plats, att dit nog komma andra innan många år gått förbi. Kanske där till och med ännu en dag blir en hel by med kvarnar och annat vid forsen. Och du är så ung att du nog har tid att vänta. Davids besparingar räckte väl till, oaktadt possessionens vidlyftighet, både för den första afbetalningen, som endast steg till tjugufem cents per acre, och till ett par hästar, som visst voro tämligen utkörda efter vintersläpningen, men dock goda nog för hans behof. Han hade varit kock i något öfver fyra månader för en och en half dollar om dagen och hade icke rört sin lön för annat än tobak, så att han till och med hade tillräckligt öfver för en ko och annat nödvändigt. Men därmed skulle han i alla fall icke hunnit mycket långt, om icke hela arbetslaget kommit honom till hjälp. Medan de väntade på islossningen arbetade de under goda tio dagar på nybygget. Och det var tillräcklig tid för dem att uppföra en stuga med farstu och kammare bakom samt att dessutom fälla skogen på den blifvande åkern. Tak öfver hufvudet måste ju barnstackaren ha, utlät sig Abel Korhonen, då det först blef tal därom och ensam kan Anttila inte både bygga och uträtta allt annat han har att göra. Därför byggde de, allt af stock, till och med farstun. På virke var ingen brist och då stockarna bilades på insidan blef det ju nästan lika snyggt som af hyflade bräder, och mycket bastantare. Själf hade David, sedan nybygget en gång var beslutet, användt hvar timme han hade ledig från köksgöromålen på förfärdigande af allehanda husgeråd. Och därvid hade de andra likaledes hjälpt honom i betydande mån, både under aftontimmarna och då dåligt väder höll dem inomhus. Det var därför med en långt ifrån dålig utrustning han och Katie drogo in i den nya stugan, då skogslägret till sist bröt upp.
Rdr 23 H. 7 -:st.; men härnnder innebegripas dock följande af Hof-Slaks-medlen hittills bestridde utgifter, som med detta är uphöra och förswinna, näml.r Jnteresie^Penningar pa Drottning kreörica Oo> rotbcL XVilkelmmLS Morgongäswa > 2,200 _ Dito pa Hennes Mzj:ts Brudskatt 4 80 2,48» — Ilnderhall till si d. Kron-Prinseus Taffel » . 5,840 D:o för de Kongl. Prinsesiornas d:» 5,020 D.-o till DeraS Eqnip^ger 650 TranSp, 13,970 Den 22 November. 122? Transp. 13,970 Utfodring in natura för n Hästar, som efter den för Hofstallet utfodring följde beräkningsgrund uptages pä Förslag till . 1,^62 —. samt Lif Medici Weidig extra Lön zoo Rdr iz,6Zo — Återstoden 28,Z66 Rdr 23 si. 7 r:st blifwer således för nästa ar en werkclig besparing för StatsWerkel u!i Dest Utgifter emot innewargnde ar genom det af Stats-Uiskottet npgifne och af Riksens Högloft. Ständer gillade Förslag till Kongl. Majtts Hofoch Hof-Skall-Staters underhäll. Slars - Uiskottet bör desiutom härwid icke förtigä ari omförmäla» den Inkomst, som nllflntec Stats-Werkst genom dispositionen af de nii Utskottets Memorial af den 25 sist!. Augusti npräknade Kongsoch Kongs Ladugärdar med öfriga lägenheter, som förut statt under Kongl. Maj:ts,enskilda disposition, jamte Hof-och Srall-Skats-Ängarne. Hwad i öfrigt rörer en närmare utredning af denne Stat, får Stars-Uiskottet åberopa
Jag betviflar lika litel, att, i fråga om de sköna konsterna, målaren och bildhuggaren af nyssnämnde trosbekännelse, alltför ofta, skola söka vinna samma ändamål. Det är just detta, som K. M:ts Propos. sökt undanrödja; och äfven lag-Utsk:t har velat undanrödja faran, men på annat sätt. Utskrt har trott sig kunna hjelpa saken genom att endast omfatta de undervisningsanstalter, der undervisning meddelas i särskilda öfningar och slöjder. Men det förefaller mig dock, med den erfarenhet, verlden eger om tillämpningen inom ett visst ordenssamfund af satsen »ändamålet helgar medlen», som om äfven med dessa »öfningar och slöjder” kunde, i väsendtllig mån, för oss vådligen förknippas, Don 22 M a 359 under hemlighetens slöja, ett ganska verksamt nit för utbredandet af katholicismen. På dessa grunder anser jag K. Mits Propos. vara mera välbetänkt, och anhåller om bifall dertill. H. Exc. Hr Erih. De Geer: Utsk:t yttrar pag. 28 i sitt Betänkande: "Erfarenheten lärer, att de, som mest oförtrutet hängifva sig åt proselytmakarens yrke och såsom fält för sin verksamhet inrätta skolor, derstädes sällan, om ens någonsin, genom direkt religions-undervisning sträfva till sitt mål, utan sker sådant nästan alltid under sken af undervisning i andra ämnen, såsom historia, antiqviteter m. m." Detta har också varit motivet, hvarföre man ansett nödvändigt, att i K. M:ts Propos. införa så stränga stadganden, som här skett. Jag kan icke neka till att jag anser beklagligt, att dylika stadganden skola behöfvas, emedan derigenom, på samma gång som man vill förqväfva något ondt, man äfven kan förhindra något godt, som kan uppstå genom dylika skolors inrättande.
Herr Grefwen och Lan-tMar staike», anmälte ait en förfrågan blifwit hos honom gjord af de Comrmkerade, lvm blifwlt utmalde att förfat, ta ert Sammandrag af Betänkandet öfwer Bränwinsdränningrn, samt de derwid gjorde anmärkningar, dels huruwtda det första Betänkandet i detta ämne, borde , decia sammandrag upptagas, delon, det äläge Herrar Commrrerade akt deröfwer afgrfwa siik eger yttrande. Efter nägon kort öfwerläggning och fedan anmärkt blifwit, sa wäl att srägan nu mors endast vm det Betänkande som warit under afgörande, som alt nägol fäcstilt yttrande af Ständcis Corn, nmerade öfwer ett Utstötts Betänkande ej tunde äga rum, Lä det stöde hwar och en Ledamot fritt alt r Ständer deröfwer yttra sina tankar, stadnade Ridoetstapel och Adeln wid den mening, air Comnmeradr endast agde atk afgtfwa M Samman ökKL - 994 Den 26 Januari!. drag af de förenade Utskottens Betänkande jemte de Lerwid gjorde anmärkningar. Ridderffapet vK Adeln älffiljdes kl. 2. In 66sm kleming. Fredagen den 26 Januari!'. Plenum kr. half 10 förmiddagen Justerades följande: Utdrag af prorocoller häller i Högloft. Bidderskaper och Adelns plenum den 2Z Ianuarit 1810. SDElte»' uppläsandet af LagUtssoktets »ftätne ProtocovsUldrag af den 11 sistledne December, i anledning of Högloft. Ridderffapet och Adelns äterremrtz; biföll Ridderffapet och Adeln till alla delar berörde Utffotts Betänkande af den y sistledne October, rörande Fardag ä FideiCowmitz Fastighet för en afleden Jnnehafwares Sterbhus: Hvarom de öfrige Refpective Ständen genom Utdrag af Protvcollel wänligen ffulle underrättas. Ot lugrs.
Det var ett mycket fint ansikte, s o m hvilade mot det hvita kuddöfverdraget och nä- stan lika hvitt s o m det. Dragen voro kvinligl mjuka, profilen nästan rent grekisk. Det något tunna håret föll i en mörk lock ned öfver en panna, bvit och jämn s o m marmor, och den för en man alltför mjuka munnen skuggades af en fin, mörk mustasch. Kanske låg han i en halfslummer, kanske var han endast försänkt i djupa tnnkar, men han spratt till vid en häftig ringning på tamburklockan och öppnade sina ögon med ett nervöst, förskrämdt uttryck — stora, mörka ögon, som en gång varit strålande, men hvilka nu hade något brustet, dödstrött i sig. Snart därefter hörde han röster ute i det lilla förmaket — moderns o c h en till — en mans, rik o c h fulltonig samt något högljudd. Han reste sig upp på armbågarne och lyssnade, i det ansiktet fick mera lif och färg. Ja, det var Max Berger, han kände igen rö- sten och skrattet, Max, s o m fått pris på salongen, Max, som hade en utställning af taflor i hufvudstaden, o m hvilken tidningarna mycket talade, de flesta med beröm, ett par entusiastiskt och endast några få med reservation. Det var Max - — barndomsvännen, som Halfdan ej sett på flere år och hvars röst nu väckte s å många minnen hos honom och kom hans hjärta att slå fortare och ögonen att vidga sig af glad rörelse. Halfdan sträckte ut sin hand och ringde med den lilla klockan, s o m bland en hop medikamentsflaskor och andra småsaker stod på ett bord bredvid hans hufvudgärd. Strax därefter tittade ett äldre fruntimmersansikte in genom den halföppna dörren. » Mamma, » sade Halfdan med en anstrykning af otålighet i rösten, » jag hör, att det är Max — låt honom komma in. » Modern trädde helt inom dörren och gick fram till soffan. Hon lade sin hand ofvanpå en af sonens och kände på den.
Prot. iSfo. y Sami. 2 Afd. 6. te Haft. 1 2 Ztfg samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulshottens Betänkande s JV.-o 22. de i arbete, äfvensom ofvannämnde stadgande i Gästgifveri-ordningen upp häfvas; af Herr Langenberg> som, under anförande af de manga olägenheter den omtalade Gesäll-vandringen medförde , hufvudsakligen åberopat sin vid 1828—i83o årens Riksdag i ämnet väckte motion och ansett ändring härutinnan kunna vinnas om sådane åtgärder vidtagas, som serskilde Corn mi tterade uti Fattigvårds-Betänkandet, pag. i20'—127 föreslagit; ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet : af Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län , Johannes Pettersson' från Elfsborgs Län,. PéhrPettersson' iSlätthult, Jonköpings Län, och Niclas. Jönsson från Malmöhus Län; hvilka på anförde skäl yrkat, den förstnämnde, att Gesällers kringvandrande måtte förbjudas, samt desse åläggas att anskaffa sig års-tjenst,. hvartill Johannes Pettersson ansett sig böra bifoga ett bihang, utgörande betyg af Kyrkoherden i Hössna församling i Skara stift, att, under loppet af år 1 B3c)# ett antal af 387- Gesäller besökt prestgården derstädes, hvaraf vid pass hälften skall i flere år hafva kringstrukit utan stadigt bofäste, och hafva, under upprepande af flerehanda olägenheter», samt, till förekommande deraf,. Péhr Pettersson och Niclas Jönsson föreslagit: dels att Gesäller måtte berättigas taga skjuts, dervid P.
Balken, som uri Lag-Urjckotters projeK blifwit utesturna, icke äro IncompLiibls med den Lagsöränbriug, fom nu är under öfwcrlaggning, utan anser jag fast mera desa §§. högst nödiga at bibehålla, enreda» deruti stadgas, huru. bör sörlMas med ^rrenäen, da Jrreuäaror dör och lcmnar efter sig hustru och barn. Friherre 14 jerr 2, Ugns, uplaste följandet Kongl. Mahrs Nådiga krvpostrion til Riksens Ständer, angående ändring i XVI. Cap. 15. §. JordaBalken, innefattar et amne af den största wigt bade i ecormmiskt och pcstinstt afseende. Jordbrukets och allsi deraf beroende Näringars kilwapt more ej den enda, icke en gang den mest walgörande rverkningen af den säkerhet i rego-afhandlingar om Jord, som Kongs. Maj:t welat hasina stadgad. Denna Lagförbärtrlng stkulle nödwandigt bereda den lyckligaste förändring i den lägre arbetande hopens belägenhet, lynne och tänkesätt. Derigenom singe denna nog länge wanwardade Clast af Medborgare omsider cc widsträckt falt öpnadt för sin idoghet, blesive ripinuntrad til flit och omtanka, och wimne småningom, under en säker njutning as deras fcukicr, den kansta af sjelfständighet, som lifwar alla medborgerliga dygder. Til den kedja af twang pä den fattigare arbetaren, hwari Skrä-Ordningen och Tjenstehjons-Stadgan wörö de de yttersta länkarna, hörde ock Lagens förordnande i XVI. Cap. i;. §. Jorda - Balken, at köp bryter Legostämma, utom i dek enda fall, när Landtbo stadt Hemman pa lifstid.
Hvad åter angår de skogar, som på sätt ofvannämndt är, indragne och upphörde Bergslager varit upplåtne, som ock de Becognitions-Skogar, hvilka genom Bruks-Egarnes afsägelse, under Kronans disposition återkommit, så lära de på samma sätt, som rörande öfverlopps markeine å Becognitions-Skogarne blifvit föreslaget, komma att användas. Kongl. Maj:t förblifver Biksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt. Protocoll hållet inför Harts May.t Konungen i Stats-Rådet, å Stockholms Slott den 13 Febr. 1823. Närvarande: H. E. Justitiae-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. 339 H. E. Stats-Ministern för Utrikes Ärendertie Herr Grefve von Engeström. Deras Excellencer, Stats-Bådent Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Undertecknad Hof-Canzler. X)eras Excellencer, Stats-Råden: Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet Grefve Löwenhjelm. Undertecknad Hof-Cantzler uppläste en, på Nådig befallning Uppsatt Skrifvelse till Rikets Ständer, angående rättighet för Kgl. Maj:t att, i de fall 43 §. Regerings-Formen innehåller, och under Kongl. Majlis resor lill Konungariket Norrige, utnämna Hans Kongl. Höghet KronPrinsen till Ordförande i den då tillförordnade Regering; hvilken Skrifvelse, sådan den vid detta Protocoll finnes bilagd, Kgl. Majit på StatsRådets underdåniga tillstyrkande, täcktes i Nåder gilla, med befallning derjemte, att densamma, af undertecknad Hof-Cantzler contrasignerad, skulle till Rikets Ständer, på vanligt sätt, öfverlemna*. Ut supra. in fidem G. af Wetterstedt. Kongl.
Utsöker ej borgenär sin fordran då årsstämning utfärdad blifvit; håfve gäldenär, sedan inställelsedagen förbi är, dm rätt, som i 6 % stadgas. Kxpeditions-Utskotti:ts Förslag lill underd. Varder egendom till konkurs afträdd före inställelsedag, som i årsstämning utsatt är, och har borgenär, före nämnda dag, till Rätten eller Domaren gifvit bevak ningsinlaga i konkursen in, gå sätt i Konkurs-lagen stadgas; vare ej pligtig att sin sålunda bevakade fordran jemväl efter årsstämningen anmäla. § 18. Hvad om gäldenär i denna Förordning sägs, gälle äfven om löftesman i allt hvad deraf å honom lämpas kan. § 19. 1 andra fall, än det, som i 11 § sägs, då i lag eller särskild författning någons rätt och talan är inskränkt inom kortare tid än tio år, rätte han sig derefter. Vare ock gällande hvad särskildt är stadgadt om preskription för fordringar, som grunda sig å redogörares uppbörd af allmänna medel. § 20. För fordran hos bank eller allmänt penningeverk, efter sedel eller annan löpande förbindelse, som tryckt eller graverad utgifves, gälle ej hvad om tioårig preskription eller bevakning efter årsstämning nu sagdt är, utan tände till efterrättelse hvad derom särskildt är stadgadt. Samma lag vare angående medel som blifvit insalta i Landtränteri, i Rikets Ständers Bank eller Riksgäldskontor, eller under annan allmän vård. Denna förordning skall icke blifva gällande \ mål, som göras anhängiga före utgången af December månad nästkommande år. (Aret efter det, hvarunder förordningen utfärdas.)" Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 15 Oktober 1860. m Expeditions-l] Iskottets Förslag (ill underd. Skrifvelse N:o 162. Uppläst och godkändl hos Ridd. oell Adeln den 13 Oktober 1860.