Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Norges folk Lr af ett sträft och hkrdt kynne; det kan såra, sarga och förfölja, ej blott afliigsnare fränder, utan ocksa sig sjalft inbördes. %At &amp; de hverandre op, ar en osed, som norrmännen vidkännas s &amp; allmänt, att det blifvit ett ordsprik. Men: i bredd med d e t h karakterslyte synes oclcsi g&amp; en förmag % att i stort godtgo&amp; det onda de villat, * som kanske icke återfinnes i samma grad,hos nigot annat folk, och hihi ligger en storhet i folkkarakteren, son1 vore mera värd att väcka nationens stolthet, an mycket annat norsknorskt, öfver hvilket man s&amp; gärna ~ f v e s. Icke ' som ville vi pist8 att man felat blott å ena sidan; det %r ju aldrig ens fel att tv&amp; tvista. Camilla Collett torde i viss m i n genom sin hänsynslöshet bafva framkallat de mindre goda sidorna d den norska karakteren; men i sak 72a&amp; hon rätt, och det iir detta som blifvit erkändt; det ar medvetandet af att med orätt Iiafua strafat henne för dd ratta 72092 velat, som framkallat den storartade godtgörelse, hvari snart sagdt hela folket deltagit under form. af festen den 23 januari 1893. Hiir var något mer än en vanlig fest. Dagens vackra och egendomliga firande i hufvudstaden, kvinnoprocessiolien och studenternas fackelthg, likasom det egentligs, fint och vackert genomförda, festprogrammet, är oss val bekant genom fru Mathilda Schiötts intagande beskrifning; men att de känslor, som därvid uttalades, samtidigt togo sig .offentliga uttryck i hjiirtliga hyllningsord inom nästan hvarje mera betydande plats i hela Norge, torde hos oss vara mindre kandt.
Onekeligt är att Grund-Räntan faller sig högst tryckande för Jordbrukaren och skulle bär i Länet aldrig kunna utgå, örn icke Allmogens synnerliga fallenhet för handaslöjder och ihärdiga arbetsamhet i förening med en sparsam hushållning beredde utvägar dertill. Elter Femårs-medium af Markegångs-Taxorne, utgör Indelta Båtsmännens underhåll på Ett Mantal ungefärligen i5 R:dr 36 Skill. 8 rst., roen då Torpeller Hushyra nu mera dertill kommer, blir sammanlagda beloppet för hvarje Rote 47 R:dr 14 Skilling. 1 Underhållningen af allmänna Vägar och Broar är olika i hvarje fögdeli, oell kail föi hela året efter derpå använde dagsverken beräknas till 7 k 8 B:dr för hvarje helt Hemman. Diverse Onera i afseende å Allmänna Byggnader, Inqvarteringar, Skallgångar, Brandstod m. m. äro i Tabellen upptagne. Politie: De i hvarje Byelag tillsatte Ordningsmän bidraga i väsentelig måtto till allmän ordnings bibehållande, Tiggeriers hämmande och kringstrykande passlösa personers fasttagande. Under förledet år, bär uti Weinge Pastorat blifvit bragt till verkställighet en Bell-Lancaster-Skola, hvarrest 40 Barn i sender erhålla undervisning. Skolläraren, sorn åtnjuter fria Boningsrum i Skolhuset, Jönes dels genom ;afkastningen utaf ett af aflidne Kyrkoherden derstädes, Prosten Alsing för samma;ändamål doneradt Hemman, dels af ett anslag af Kyrko-Cassan, och debs medelst bidrag af Församlingarne med ett så kallat matskott af hvarje matlag, och dessutom viss Spannemål. Nödige Skolböcker och Tabeller, samt Skrifoch Räknetaflor äro anskaffade. , ji!. 'tlhi ; - j v t L ' Äfvenledes bär i Tölö Församling en Skola blifvit inrättad.
DepositionsRäkning insatta silfver ej skulle utgå i annat fall, än att en verkelig brist i vexellillgången funnes, det vill säga, då enahanda omständigheter inträffa, som, sedan realisationen börjats, kunna föranleda silfrets utförande ur lan - Den 19 Octo ber e. m. det. När åter realisationen börjar, då han man ej vänta, att* någon till vexlar sig Bancosedlar ur Banken emot silfver, utan är det tvertom att befara, att mången uttager silfver för alt lägga detsamma på kistbotten, och rörelse-kapitalet blir derigenom för en tid minskadt, i stället att det bade blifvit ökadt, om DepositionsRäkningen fått äga rum. Jag förmodar att frågan, hvaruti två Stånd stadnat emot två, blir föremål för Nämndens afgörande, och att man då närmare tager i öfvervägande, alt DepositionsRäkningen är ett medel, att på en gång trygga myntvärdet och öka rörelse-kapitalet. Fortsattes pröfningen af Statsoch BancoUtskottens den 12 sistlidne September under N:o i4 afgifne, oell den 21 i samma månad f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:is 1, 2, 3, 4 och 5 förut meddeldte Betänkanden, angående N:o 1 : bestämmandet af Bancosedelns silfvervärde; N:o 2: nödiga ansedde provisoriska åtgärder, innan silfverutvexlingen kan företagas; N:o 3:
Häradsskrifvare må beviljas att utbekomma denna Pensions andel, utgörande efter ofvanberörde beräkningsgrund, 54 R:d 12 sk. 7 rst., hvartill StatsUtskottet, om bifall härtill lempas, skall föreslå tillgång. Stockholm den 23 Ja. puarii 1818. Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskottsUtlätande i anledning af RiksdagsFullmägtiges för Götheborgs Stad, Herrår Sam. Arfvidssons, Zach. IVidebergs och E. M. Lejflers Memorial om Policelnrättningens derstädes underhållande af Statens medel9 m. m. X_Jti afgifvet Memorial, sorn Wällofl. BorgareStåndet till StatsUtskottet remitterat, hafva Herrar Sam. Arfvidsson, Zach. Wideberg och E, M. Leffler, såsom Fullmägtige för Götheborgs Stad andragit, huruledes genom Kongl. Förordningen den ig:de Augusti 1807 blifvit förordnadt, om en förbättrad och utvidgad Policelnrättning i berörde Stad, som fatt vidkännas en på Stadens Stat uptagen aflöning till Embetsoch Tjenstemän samt Betjente i och för denne Inrättning 104 StatsUtsh. Betan}anden. af 35°33 16 sk. Banco utom de för densam ma i Rådhuset uplåtne Rum och Lägenheter, för hvilka hyran beräknas till Ett Tusende Riksdaler årligen, och då likväl denne Policelnrättning, som utom den i Stockholm, vore den enda i Riket, skall vara af enahanda beskaffenhet med Hufvudstadens Police, hvilken underhålles och bestrides af StatsWerkef, med anslagne 15,000 R:d årligen, utom 1,450 R:d, som Stockholms Stad dertill bidrager, så anhålla bemälte RiksdagsFullmägtige, att kostnaden för den i Götheborg anordnade Polieen, som skall sträcka sin åtgärd äfven utom Stadens egenteliga område, måtte varda med 4,033
Den föreslagna kajen skulle således aldrig komma att begagnas för annat än småbåtar, och dertill torde staden icke behöfva ett så bredt utrymme, som här är föreslaget, åtminstone icke bredare vid den ena ändan än vid den andra. Det torde vid en annan riksdag yppas tillfälle till underhandling med staden om hvad den önskar och behöfver för detta ändamål och saken torde allt för väl nu kunna uppskjutas. Med afseende derjemte på det olämpliga uti att afyttra denna lokal, som kanske förr eller sednare behöfves till riksarkiv i st. f. nuvar. nya som redan är färdigt att ramla, så hemställer jag om det icke vore bäst att R. o. Ad. afslog hela betänk, eller åtminstone endast med undantag af de, två första punkterna, och får jag således förena mig med de Herrar, som yrkat bifall till de två första punkterna och afslag å de öfriga. Frih. Ahlströmer, Jonas: I händelse den af Gr. Lagerbjelke gjorda hemställan skulle bifallas, får jag föreslå den förändring af mom. c) alt det fick följande lydelse, nemi.: Den till staden öfverlemnade andel utaf den med riksg:s-kont:s hus hittills förenade tomt skall till allmänhetens begagnande upplåtas; men får icke af staden föryttras, eller till begagnande för enskild räkning upplåtas och får ej heller derå någon byggnad uppföras, som öfverstiger den mur, hvarmed gården skall omgifvas. Hr von Hartmansdorff: För att i möjligaste målto förena meningarne, anhåller jag att få instämma med Frih. Cederström i begäran att R. o. Ad. icke måtte återremittera betänk., utan i stället antaga de två första punkterna och afslä de sednare. Derigenom kunde saken blifva afgjord vid denna riksdag, hvaremot en återremiss förmodligen vållade sådant dröjsmål att frågan icke hunne att afgöras. Om Gr. Lagerbjelke och Frih. Ahlströmer ville härutinnan instämma, så kunde frågan om återremiss förfalla.
Sparres förslag eller, i händelse sådant icke kan beviljas, att ingressen må blifva återremitterad. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm, hurusom, i afseende på förevande punkt, blifvit yrkadt af Gr. Lagerbjelke och Hr von Hartmansdorff bifall, af Gr. Spane ogillande af Utsk:ns yttrande och bifall till de af 86 Den 15 November f. m honom, uti Utsk:s Mern. bifogad reservation, föreslagna votenspropos:r, samt slutligen nu sednast af Frih. Tersmeden återremiss. Efter å hvartdera af dessa yrkanden framstälda propos:ner, som alla hesvarades med blandade Ja och Nej, hemställde Hr Gr. o. Landtm, ånyo om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:ns i denna punkt afgifna yttrande, och ropades dervid åter Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Gr. Sparre hegärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voteringspropos. : Den som bifaller det i Bankooch LagUtsk:ns Mern. JV2 2 afgifna yttrande, ang:de ingressen lill lagförslaget för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, ogillas förenämnde yttrande samt godkännes de af Gr. Sparre, uti berörde Mern. bifogad reservation, föreslagne voterings-proposir i ämnet. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — II. Nej — 16. Oppa härefter af Hr Gr. o. Landtm, framstäld propos., upskjöts fortsättningen af förevar:de Merms pröfning till eftermiddagens plenum. Anmäldes och begärdes på bordet ett från Vällofl. BorgareSt. ankommet prot.-utdr.
Sitt $3efmät öfmer tnatfegångS#fattningen jfola inom 14 Ba', gar efter Ben Bag, Bå marfegångSdapan blifmit fuitgjorB i Sänets kptfor, od) f>milfet bör jfe på en ocl) famma l;elgeBag, tngtfmaö till konungens Q3efallningél)afmanBe, forn, meB näft Ber på afgåenBe poff, infänBet Bern, jemte eget utlåtanBe, till kamntarkollegii afgöranBe; 4:o Sitt, feBan kammarkollegium meBBelat Bejj bejlut uti ämnet, bmilfet bör e utan uppjfof ocl) feBnafl åtta Bagar efter Bet befmä* ren Bit infommit, konungens meBetböranBe $8efallningöl;afmanBe bör em famma bejlut unBerrättaS; otty 5:o Sitt i affcenBe på Ben änBring uti prifet å någon marfegångS* perfeBel, forn, i följB af befmäc, fan utaf kammarkollegium meBBe# las, gäller [;maB författningarne för närmaranBe Beröm ftaBga. c) Slngåcnöe Be nulfot, l;ivarun8er Ben nu foreflagna mar» fetjångsjberåfmngen t allmänhet bor tjena till grunB f<k be-, (fåmmanBet af lösnings* od; leperertngsjfor^åUanBena emellan räntegifvare od; räntetagare: l:o Sitt, miB Be tillfällen, Bå Bet bejlämBa åtS*prifet inom Sä* net eller £>ifrrictet uppgår till lifa belopp eller öfmerjliger Bet uträf# naBe meBeltalet af Be feDnafle 10 årens matfegångs>pris i famma
Och då gumman skulle knoga upp för den svåra backen på sockengränsen emellan Svarteborg och Berffendalen, hände henne en liten olycka, hvarom backens namn ännu påminner. När sedan bröllopet dracks, kunde, oaktadt brudparets osparda möda att anskaffa nödiga reqvisita, jätten icke blifva mera än till hälften mätt och drucken, och förklarade han derför, att endast hälften af slägten skulle blifva storfolk. Derpå kastade han en med guld och silfver fylld säck på golfvet, hvilken skulle blifva dotterns hemgift, om mågen orkade upplyfta den; men då denne var dertill för svag, fick han af sin brud en trolldryck, hvaraf han i ögonblicket blef så stark, att han med lätthet kastade skatten ifrån golfvet. Det unga paret lefde sedan en tid bortåt i lust och gamman; men omsider kom oenighet i huset, och mannen undfägnade då understundom, på äkta Bohuslänskt manér, sin tåliga hustru med käppen. Men en gång, då man icke fick skon att passa till en häst, som skulle beslås, tog hustrun skon och sammanklämde den med blotta handen, hvaraf mannen fann, med hvilken han hade att göra, och blef åter en af de frommaste äkta män i verlden. – På Rom lefver ännu en slägt, som yfves öfver att nedstämma ifrån jättemön i Boråserödsberget. Jätten skall sedan flera gånger låtit höra af sig. En af hans efterkommande i Rom, som en dag afmejat all sin säd, utan att ha haft tid att binda en enda kärf, yttrade: “Ack, om denna ändå vore bunden, ville jag gifva till min bästa stut, Ringal.“ Solen gick i detsamma i glanning, och bonden begaf sig hem; men pigan stannade på åkern för att göra band åt kärfvarne. Straxt inställde sig jätten, ropande till flickan så att det knakade i bergsskrefvorna: “Snärta, gör band“, och begynte sjelf att binda.
Gör han det ej, och hommer svaranden dit} njute han betalning för kostnad sin. 3 §• Denna §. upphör att Vara gällande. 4 §* Denna §. skall hafva följande ljdelset Har ofrälse man, efter offentligt anslag, sökt att afstå all dess egendom till sina borgenärer: eller endera maken begärt skillnad i ofrälse bo: eller tvist varit om borgenärers rätt och företräde till sudan gäldbundens gods; sändé Häradsrätt de skrifter, som partérne der vexlat, till Hofrätt in , tre veckor förn, ciri de skola sig der inställa. 5 §. Första punkten af denna §. ändras sålunda : I brottmål, ehvad de äro Svårare eller mindre, håfve ej någor lof att vädja , antingen emot värjemålsed, böter, eller kostnad och skada, som Underrätt i ty fall ålagt: utan må den , som ej nöjes åt dess Bxp.-Utsk. Förslag till und. Skri/v. 143 dom, besvära sig deröfver i Hofr ätten,inom hälften af den tid, soni lagvadda saker der fullföljas böra. 6 och 7 §§. Dessa §§. upphöra att vara gällande. 9 §* ' Denna §., sådan den lyder uti Kongl. Dörordningarne den ig Julii 1815 och den 29 November i823, ändras sålunda: / de saker, som genom laga Vad gå till Svea Hofrätt, ifrån Häradsrätt i Upland, Södermanland , Vestmanland , Kopparbergs Län, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga, innan klockan tolf pä den fyrationde dagen, den oräknad, då Häradsrättens dom föll, eller håfve sitt vad förlorat; från Häradsrätt i Vermland, Helsinge/and, J".miland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland, på den sextionde dagen ; från Häradsrätt i Vesterbotten och å Gottland, på den nittionde dagen: I Götha Hofrätt, frän Häradsrätt i Östergöthland, Calmare Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län , på fyrationde dagen ; från Häradsrätt i Halland, Dahl och Bohuslän, på sextionde dagen:
Då fästade man ingen uppmärksamhet på hvad den största samhällsklass i landet ansåg för sig vara nödigt och nyttigt, och då hörde man aldrig talas om att härutinnan gå deras önskningar till mötes. Under tiden sökte man intala folket att dessa lån ur vår inrikes bank voro, om icke förderfliga, åtminstone högst ofördelaktiga, och man förespeglade hvar och en, huru lyckligt tillståndet i landet skulle blifva, om iånebehöfvande jordegare ville vända sig till Hypotheks-föreningarne och der taga större lån. Bönderna voro likväl envisa och ville fortfarande hålla sig till Riksbanken. Men då svårigheten att der erhålla lån, oaktadt de enträgnaste böner, icke den ringaste mån förminskades, utan i dess ställe mer och mer förökades, dels genom fondens förminskning, dels genom förhöjning i den årliga amorteringen från 2 till 3 procent, så framtvingades efter hand den närvarande, högt beprisade rigtningen och de små jordegarne blefvo nödsakade att vända sig åt det håll man anvisat. Under de sednare åren hafva bönderna i min ort påkostat mycket på uppmätning och domare-värdering å sina små hemmansdelar, och nu hafva de fått löfte att den nya taxeringen skall tagas till grund, ehuru med tillägg af några andra värderingsbetyg och åbyggnadernas brandförsäkring i allmänt bolås. Vid hvarje Ting beviljas en stor mängd inteckningar för de största möjliga hypotheksiån, hvilka naturligtvis icke kunna erhållas, förr än de gamla fördelaktiga Riksbankslåneu, som löpa med 4 procents ränta och de flesta med 2 procents amortering, förut blifvit till fullo inbetalda. — Allt detta anförer nu
Så vidt frågan angar Kämnersrätterne kommer den, i fall Utskottets förslag om deras upphörande antages. att förfalla. Varda åter desse Domstolar bibehållnej så erfordras LogC/tskotttts Betänkande N.o 8g., yttrande öfver förslaget, att Bisittare i Kärnnersrcitt hädanefter nia utöfva endast collectiv rösträttighet , dock sd att deras röst bör gälla framför Ordförandens, Utskottet fat; då för sin del förklara, att sorn det collectiva röstberäkningssättet, efter jXJtskottets tanka, saknar giltig grund och derföre, om det än ej för närvarande kan allestädes afskafFas , åtminstone ej bär införas ] der det ej redan finnes eller af behofvetpålallasj så ock enär någon olägenhet af dea nu stadgade personliga rösträttigheten för Bisittare i Kämnersrätt ej blifvit öfverklagad eller spord ; anser Utskottet den föreslagna förändringen ej böra bifallas. Samma förklarande gäller äfven i afseende på förslaget, att illitterate Radmans rösträttighet hädanefter rnd blifva endast colle ctiv. Det har ock blifvit yrkadt, att i de stii~ der, so/n kunna aflöna ted eller flere Rddmän, ej andre, än sa dane, som aflagt lärdomsprof i lag farenheten, må till Leda/nöter i Rådstufvurätt väljas; men då Utskottet ej kati inse, hvarföre lagfarne Ledamöter i Rådstufvurätt må vara mindre eller mer umbärlige i den ena staden än i den andra, helst lika lygtiga och lika invecklade rättsfrå - LagUtskottets Betänkande. N:o 89. yj or kunna å det ena stället sorn ä det aura förekomma, anser Utskottet den ifråga:ällda partiela förändringen ej lända till nåot gagneligt ändamål. I löljd häraf tillstyrker Utskottet, att å de i denna punkt omförmäld» förslag afseende ej må göras. 4 io.'
Jag tror det vore skäl alt undersökning gjordes om railvägars anläggande på ifrågavar. ställen, och önskar att R. o. Ad. malte bifalla anslaget med tillägg af den anhållan hos Konungen, att en undersökning i nämnde hänseende måtte ske, så att man ej till en början förstör den railväg, som finnes, och sedan kanske kommer under fund med att en sådan väg bör anläggas. Hr Westfelt, Nils: Gr. Frölich har så fullständigt utredt denna fråga, att för mig intet återstår att tillägga, hvarföre jag blott anhåller att få förena mig i Hr Grefvens nyss afgifna anförande; men jag ber att få fasta den siste talarens uppmärksamhet derpå, att de motiver för bolagets begäran om anslag, som kommit till StatsUtskrs kunskap, äro just motsatsen lill dem, den föregående talaren Hr Edenhjelm framställt, eller att den omtalta railvägen lägger hinder i vägen för Uddeholms bolag att få sina effeeter transporterade för billigt pris. Ägaren af railvägen taxerar nemi. bolaget huru som helst, och det är derföre som bolaget önskar att få canalen anlagd. Jag har inom TJtsk. deltagit i handläggningen af detta mål och tillstyrkt ett bidrag af 75,000 r:dr. Hr Lagerhjelm: Gr. Frölich har förmodat, att jag talat såsom delägare i Uddeholms bolag; jag får upplysa, att jag icke är delägare i detta bolag och kan gå Hr Grefven tillhanda med en ytterligare upplysning, den nemi., att ingen delägare i detta bolag bedt eller uppmanat mig att tala för detsainmas intresse. I öfrigt ber jag blott få fästa uppmärksamheten derpå, att såsom denna fråga blifvit behandlad af numera aflidne Gr. von Platen m. fl., så rörer den icke allenast Elfsdalens innevånare för det närvar., emedan befolkningen der är obetydlig, utan den rörer mera uppkomsten Den ay Mars f. m. för befolkningen på kringliggande trakter, der rika skogstillgångar finnas, men sorn ej nu till sitt fulla värde kunna användas, så länge elfven ej medgifver möjligheten till transport.
Och denna gräns för smittan, hvar skall den rätlsenligt och med urskiljning kunna uppdragas? blifver den ej dessutom i hvarje minut rubbad, och af naturverkningarne öfverträdd ? kan väl sjelfva luftströmmen, som måste innehålla det egentligen smittande ämnet, af någon mensklig kraft afvändas? men, om en möjlighet för ändamålsenlig spärrning vore tänkbar, måste likväl noga öfvervägas, om icke en sådan, med police-inagtens hela stränghet handlagd åtgärd, skulle medföra ett oändligt större ondt än den öfvergående farsoten, för hvilken visserligen många offer falla, men hvilkas antal så ytterst obestämdt Allm. Besv.- och Oecon. Utsh. Utlåtande N.o ii5. r kunna calculeras1 efter ytan af smittans förmodade verkningskrets; då deremot med full visshet kan antagas, att ett fortsatt conseqvent tillämpadt inrikes spärrnings-system skall ohjelpligt förstora landets alla oeconomiska förhållanden och fruktansvärd! inverka på de moraliska samhällsbandens lösande. Erfarenheten inom landet ådagalägger redan , att Choleran öfverhoppat åtskillige orter; att den utbrustit i hufvudstaden utan minsta anledning till smitta; att Helsingborg, som bland städer måhända egt den största trafik med Götheborg, icke haft ett enda sjukdomsfall. Jag vill derföre väl icke påstå, det icke smitta eger rum, endast alt den icke kan förebyggas på annat sätt, än genom sträng Sundhets-police inom Rikets alla orter, under fri beröring dem emellan.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades 0 prot.-utdr. för d. 26 dennes och pleni-prot. för d. 15 dennes f. och e. m. Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:s d. 26 dennes på bordet lagda Nåd. Propos., om anskaffande af medel för jernvägsbyggnader. Föredrogs K. M:s den 26 dennes bordlagde Nåd. Propos., ang:de statens jernvägsbyggnader. Gr. Taube, Henning Adolf: Till en början anhåller jag att få för Utsk:t påpeka ett par tryckfel i det Betänk., som d. 17 Juni innevarande år afgafs af den sista jernvägskomitén. Å pag. 6 i Betänkts sednare afdelning, hvilken innehåller 182 Den 28 November f. m. reservationerna, förekommer nemi., rad. 12 nedifrån, ordet förkortas, som skall vara förkastas, och pag. 7 råd. 12 uppifrån står betraktande, som skall vara betraktelserna. Vidare följer omedelbart efter min reservation en sammanställningstabell, som dock ingalunda tillhör min reservation, utan är uppgjord af en annan ledamot af komitén. Hvad den Kongl. Proposm nu beträffar, väcker den tillfredsställelse, då K. M. i allmänhet för de flesta linierna fasthållit de åsigter, som varit mest allmänt gällande. I afseende å linien norrut från Stockholm, hade jag visserligen för min del väntat en annan rigtning föreslagen, men jag får trösta mig dermed, att den åsigt, jag omfattar, vunnit varmt understöd i de särskildta yttranden, som flera af Stats-Rådets ledamöter uti det bifogade prot. afgifvif. Det har visserligen blifvit sagdt, att den åsigt, till hvilken K. M. nu i Proposm slutit sig, vore omfattad af pluraliteten inom komitén; men om man noga genomgår dennas Betänk., skall man finna, att denna åsigt hyllades egentligen endast af 2 komiténs ledamöter, ehuru den lyckades slutligen vinna en slags pluralitet, derigenom att meningarna voro så splittrade. K. M. framhåller i den Nåd.
Stånd blifvit sfi omständligt talndt till försvar för dotia systeme; oell jag är öfvertygad, att när detta ärende kommer tillbaka lill Utsk., så, om del är någon möjlighet, oell om det är med våla former öfverensstämmande, alt ett beslut, sorn redan af 2 Stånd är fattadt , icke ligger i vägen, skall en önskad förändring kunna åstadkommas. Hr von Qvanten: Min motion utgick hufvudsakligen från den åsigt alt besluta en enbet, hvarigenom riksdtsräkningen kunde försvinna. Silfver-riksdtn är för stor alt begagna som enhet, hvaremot, om jag delar ett f? silfver i 100 delar, erhåller jag en enhet, svarande emot en franc eller mark Hainb. b:co, hvilket jag anser vara användbart här. Huru denna enhet sedermera må delas, blir en annan fråga. Jag gjorde mera eu historik öfver frågan, huruvida enheten bör delas i 32 delar, för alt komma lill harmoni med räkningen i mått, mål och vigt. Hvad det yttrandet angår, alt bestämma enheten efter sedelmyntet; så får jag säga, alt enheten bör bestämmas på silfver oell icke på sedlar. Ba'ncoTJtsk:s betänk. N:o 20 återremitterades. Till pröfning företogs LagUtsk:s den i3 och 20 dennes på bordet lagda betänk. N:o 41 > * anledn. af väckt fråga om ändring i 5 cap. 4 S:i1 SlrafFbalken. Hr Lagerbjelke, Garl Oscar, uppläste följande: Det förslag tili förändring af 5 cap. 4 §’n StrafF-b:o, som jag framställt, afviken något från Hr Just.ombudsmannens, hvarföre jag anser mig böra redovisa för skälen till denna afvikelse, för att underställa dem R. o. Ad:s pröfning. Den hufvudsakliga skilnaden består deri, att del förslag, som Utsk. gillat, ej medgifver bestraffning vid vatten och bröd kortare tid än 4 dagar.