Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rente-Kam marens särskildta Böcker öfver de XJtgifter, som för 1809 och föregående åren blifvit bestridde, enligt den deröfver författade samt här ofvan omför malte utredning - Den 3 Mars. ning eller Siat, hvartill medel blifvit anslagna, sorn uti Rente-Kaminarens Hufvud-Bocker finnas upptagna och påförda desse särskiidte Bocker; varande för dessa Utgifter jemväl ordentliga verificationer företedda. Någon miss-skrifning, jemte förelupne missräkningar pä mindre betydliga Summor, hafva väl Hevisorerne uti ofvanberörde Böcker upptäckt, som likväl, hvad den förra beträffar, icke ägt något inflytande på sjelfva Bokslutét, helst den tillkommit vid renskrifningeri; äfvensom de sednare, eller missräkningarne, ej haft annan följd, än att de Besparingar, som Kongl. Stats-Contoirets Memorial-Böcker utvisa och här förut oinförmälte finnas, derigenom blifvit något större, än de i sjelfva verket äro. Revisorerne‘hafva anmärkt dessa felakticheter till rättelse; men då de funnits af den mindre vigtiga beskaffenhet, att Hevisorerne trott det kunna ankomma på Kongl. Siats-Contoiret, att dem, utan dertill erhållande befallning eller autorisation , rätta; så hafva Revisorerrte, för att icke med någon åtgärd uti så beskaffade obetydliga omständigheter besvära Kongl. Mäj:t, ansett det både medföra mindre omgång och lika säkert leda till ändamålets ernående, att, genom den Revisorerrte till biträde med nödiga upplysningars meddelande af Kongl. Maja i Nåder förordnade Ledamot, gifva Kongl. Stats-Contoiret del af hvad i berörde hänseende förekommit, jemte Revisorernes önskan, att den rättelse, som finnes nödig, må blifva iakttagen, hvilket dock Revi« 3o Dtn 3 Mars.t "Revisnrerne ej mindre' hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, arv-ock skolat härmedelst Riksens Ständer tillkännagifva. På enahanda sätt hafva'
Det må vara sant, att om fråga blir att välja mellan öfverdrift af klander och öfverdrift af beröm, är det bättre och ädlare, om felet går i den senare riktningen; men vi lemna derhän, huruvida den förra eller den senare öfverdrif-ten anstiftat större skada och lagt större hinder i vägen for en rätt uppfattning af t. ex. vår egen historia. Äfven Geijer sjelf började på gamla dar att vämjas åt “ det stora äreminnet som genomdånar Sveriges salonger “ (Litteraturbladet för 1838), och det är knapt troligt, att han skall vändasig i sin graf, i fall den nutida forskningen med bättre tillgång på aktstycken och en mera kritisk metod än hans skulle finna något att anmärka på de äreminnen, som han sjelf varit 1 med om att uppresa. — “ Sammanhang, ordning “ och den “ skönhet “, som från dessa båda är oskiljaktig, fattas väl icke heller alldeles den nutida historieforskningen. En liten, måhända obetydlig anmärkning hafva vi att göra vid skildringen af Geijers studentår. Det säges der, att han med undantag af det vid 20 ' års ålder vunna stora priset i Svenska Akademien * (ett rätt beaktansvärdt “ undantag “ i alla händelser) “ icke väckt uppseende genom några glänsande prof på tidig mognad eller tidiga framgångar “. Detta är möjligt. I ett tryckt ungdomsbref af Tegnér, skrif-vet före deras bekantskap, omtalas dock Geijer i ordalag, som tyckas antyda, att den senare åtminstone rundt om,i hembygden ansågs som en synnerligen begåfyad yngling. Svår » ligen kan, såsom hos hr R. sker, det af Geijer i hana minnen omtalade mindre fördelaktiga vitsordet från universitetet anföras såsom bevis för en motsatt åsigt. Detta gälda nämligen blott hans förmenta brist på “ stadga “ och lär, såsom en äldre akademisk lärare uppgifvit för oss, ha haft sin anledning i, att Geijer en gång i ungdomligt öfvermod. i ett större sällskap tillåtit sig att fålla ett temligen för-klenligt omdöme om en af den tidens professorer. Hans olycka torde kanske då egentligen ha varit, att han redan vid den tiden var alltför mycket “ bemärkt “.
Skulle R. o. Ad. finna de af Hr von Hartmansdorff framställda anmärkntr böra föranleda till någon åtgärd, anser jag, i motsats till Frih. Klinkowström, att denna åtgärd bör blifva återremiss, ty det är alltid vanskligt alt så här, för alt sä säga, på stående fot fatta definitiva beslut och redigera dem. Den 2'J Augusti. Frill. Cederström, Hild.: Jag har visserligen tillhört Riksg:sAfdelmn på den lid, då delta Utlåt, afgafs; roen jag erkänner, alt, dä Afdeln:u likasom sedermera StatsUlsk. till alla delar biträdde Fullmäktiges i "Riksg:s-Kont. hemställan, så trodde jag, alt man skulle kunna dervid trygga sig, livadau jag icke lill den grad uoga inträugt i granskning af alla de bär gjorda vidlyftiga bestämmanderne, alt jag kan påstå, det ingen föiäudring deruti år af liehofvet påkallad. Några ord till svar torde dock tillåtas mig. Hvad först Hr von Hartroansdorffs främst ställda anmärkn. vidkommer, så bär Frill. Klinkowström redan till en del densamma besvarat: oell om roan närmare genomläser förslaget, finner man, alt i 2:dra mom. upräknas de embetsverk och myndigheter, sora erhålla exemplar af både prot:n och Lillängen, samt att de i 3:dje mom. upräknade embetsverk och myndigheter erhålla endast exemplar af bihaugen. Detta förklarar förhållandet med de Kongl. Kolhna, hvarom anmärkn. blifvit framställd. Hvad derefter beträffar frågan, huruvida icke Konsistorierna böra erhålla exemplar af Lillängen, så kan jag för min del icke bestrida billigheten deraf. Sådan utdelning måtte likväl icke f. n. ega rum; ty om så vore förhållandet, hade Fullmäktige i -Riksg:sKont. utan tvifvel ej uteglömt dem i sin upgift. För öfiigt förenar jag mig i Hr von Troils hemställan om ålerremiss, ifall R. o. Ad. skulle finna de gjorda anruärkmne böra föranleda till fattande af annat beslut, än bifall å Utsk:s hemställan.
Härförutan hafva till Utskottet blifvit remitterade nedannämnde, ine oin Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motioner, rörande ifrågavarande afgift, nemligen: af Eric Nilsson och Anders Mårtensson ifrån Jemtland, som anfört, att, då Jemtlands invånare åtogo sig den såkallade Curhusafgiften, det endast varit till utrotande af den veneriska smittan, men att, enär denna sjukdom, enligt Motionairernes förmenande, nu upphört, de alltså yrka att afgiften äfven matte upphöra, emedan allmogen i den orten icke har råd, alt genom sammanskott bilda cassör för främmande föremål eller okända behof, och det dessutom syntes vara lid nog, att göra bidrag då det baliöfdes; af Sven Jonsson ifiån Herjeådalen af Jemtlands Län: att den Curhusafgift, som erlägges af Hei jeådalens fögderi, och utgår lill Curhusinrättningen i Östersund, borde inom nämnde fögderi upphöra på den grund, dels att någon venerisk smitta derstädes aldrig yppats, oell dels att afståndet ifrån Östersund är så betydligt, alt, om smittan någon gång skalle visa sig, Herjcådalsboerne likväl icke kunde draga nödig fördel af berörde Curhusinrättning, utan vore för dem lägligare alt då anlita Provincial-Läkaren inom fögderiet; af Göran Jonasson ifrån Kronobergs Län: alt Sunnerbo Hä - 4 Bevillniitgt-Utskottets Et. A'ro 8. radsboer måtte tillåtas, att, hvarest dc sjelfve inom Häradet finna lämpligt, med tillgångar af de Cnrhusmedel, nemligen 3 sk. person, som nu af Häradet uppbäras oell användas af Wexiö Lazaretts-Direction, uppföra och inreda en sjuk-anstallt för nämnde Härad, hvars aflägsenhet ifrån Wexiö, der Hospitalet ej eger tillräckligt utrymme för ett större antal patienter, vid inträffande farsoter, skall medföra flera olägenheter, och deribland i synnerhet, att patienter i blist af utrymme blifvit och kunna blifva återskickade; hvilken fråga Johannes Svensson ifrån Jönköpings
Rudenschöld i och för meddelande af handledning vid införande af sin folkskolemethod i andra förI samlingar, på deras reqvisition kommer att företaga. Härvid torde i honom böra tillerkännas rättighet att beräkna dagtraktamente å 1 I R:dr 16 sk. b:ko och skjuts efter två hästar, på det han måtte vara i tillfälle att pä sådana resor medhafva någon af de inom Otterstads församling npöfvade s. k. roteskolmästare, om han så nödigt aktar. Sålunda beräknadt och med afseende, derpå, att minsta delen af tiden åtginge till sjelfva resan, och mesta delen under vistande på de ställen, derifrån reqvisitionerne utgått, borde en summa af 800 R:dr b:ko per året vara fullt tillräcklig, hvilken summa jag härmedelst vågar vördsammast hemställa måtte anslås att antingen å extra slatsregleringen, eller af besparingarne ä folkskolemedlen få i mån af. behof och mot redovisningsskyldighet lill ofvannämnde ändamål utgå, samt, om denna min hemställan bifalles, att R. St:r måtte hos K. M. i underddigt anhålla, att nådigt cirkulär till Domkapitlen må varda utfärdad! om meddelande till vederbör:de Skolstyrelser af kännedom om sålunda beredt tillfälle till ordnande af ifrågavartde folkskolemethod inom deras församlingar. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utsk. får jag anhålla. Begärdes på bordet. Hr af Dalström, Gustaf Jakob, upläste följande motion: Genom nåd. Kungörelse af d. 23 Augusti 1851 har K. M. på R. St:rs .derom gjorda underd. framställning i afseende på behandlingen af Besvärsmål, som från Gottland i HofRäft fullföljas, i nåder stadgat, att dylika till kommunikation utstälda mål skulle få till K. Befhtde öfversändas, för att efter anslag parterna tillhandahållas, med skyldighet för K. Befh:de, att ej allenast ombesörja anslag utan ock i öfrigt tillse målens fortgång.
Men ni skulle ha sett spåkvinnan — och hört henne! Carl Walfrid. ; Kvinno-klubbarne i London. (Forts, o c h slut.) i-ty M. fter stiftarmnans död är generalsekreteraren lady Hamilton själen i klubben, hvars alla medlemmar tillhöra den mera avancerade delen af kvinnosakens förkämpar. Obligatoriskt för dem är löftet o m total afhållsamhet från alla starka drycker — m e n såsom en ersättning hafva damerna rätt att röka i ett rymligt o c h m e d all elegans inredt rökrum. Enahanda grundsatser äro ledande för Writers Club, hvilken upptager en del af den väldiga byggnaden Hasting ' s H o u s e, Norfolk Street, Strand. Alla dess medlemmar (som i början af 1897 utgjorde 260) måste tillhöra den litterära eller artistiska världen o c h dess ordförande är den bekanta romanförfattarinnan mrs John Stränge Winter. — Antalet damer, s o m ägna sig åt journalistiken eller teckna för de illustrerade tidningarna, är i L o n d o n ganska ansenligt, o c h behofvet för dem af en klubb, belägen i närheten af redaktionslokalerna vid The Strand o c h Fleet-Street, hade därför gjort sig kännbart. — Writers Club, s o m började ganska anspråkslöst i en liten våning vid sistnämnda gata, fyller nu på ett förträffligt sätt denna uppgift. Inredningen utmärker sig icke g e n o m någon utsökt lyx, men är ytterst komfortabel. I den stora gemensamma salen äro borden belastade m e d tidningar o c h tidskrifter, o c h längs väggarna äro breffack, där medlemmarne kunna hämta sin korrespondens. Det finnes dessutom en särskild redaktionssal m e d en stor myckenhet skrifbord, äf vensom toilettrum — nyttigt för damerna, s o m tillhöra tidnings världen o c h s o m icke skulle få tid att begifva sig h e m emellan sina besök å tidningsbyråerna. Man har också tillfälle att intaga sin luncheon i klubben, godt o c h billigt. Arsafgiften är 1 guinea o c h inträdesafgiften lika mycket. höghet prinsessan Helena, förmäld med prins Kristian af Slesvig-Holstein, o c h listan på medlemmarne upptager namn på flertalet af de mest framstående författarinnorna i England.
Det är underbart, att vi, ehuru ständigt omgifna af detta fruktansvärda mysterium, kunna tillbringa vårt korta lif så fröjdefullt som vi göra, att vi vid randen af denna hemlighetsfulla strand likväl så mycket kunna tänka på krabban i hummertinan, ålen i sanden, seglet i fjärran, barnet i hemmet. » Framåtskridandets tidehvarf dyrkar hon ej, när hon talar o m » generationer, som gjort sig en gud af ångmaskinens hvisselpipa och som dväljas i stora hopar under ett bårtäcke af stenkolsrök och kalla detta — framåtskridande ». Som man ser, på- minner Ouida till en viss grad o m vår von Heidenstam. Louise de la Ramées alla tendenser äro aristokratiska. Det finns ett ordspråk, som säger: » hvar fågel sjunger helst om sitt eget b o », och i hennes hjältars ådror flyter alltid det blå blodet. Man påminne sig den kalle, hårde lord Strathmore, den svärmiske Bertie Cecil, lejonet Grandville de Vigne, grefve de Valdor, typen för ädlingen de 1 ' ancien regime m. fl. Ibland förefaller denna lust att nobilisera en smula barnslig, såsom t. ex. då hon låter skomakaren-filosofen Crispinus härstamma från den patriciska Gens Quintilii. Eget nog anse de ärevördiga engelska matronorna det högeligen shocking, att de små blåögda misserna läsa Ouida. Det enda af hennes arbeten, som de med oblandade känslor töras sätta i händerna på dem, är » Ett par små träskor », måhända den mest rörande berättelse, som flutit ur någons penna, alltsedan abbé de St. Pierre skref » Paul och Virginie ». Orsaken härtill är i första rummet att finna i de ej alldeles felfria representanter, som Ouida tecknat af sitt eget kön. Lady Vanderdecken, Signa och Marion Vavassour and Vaux äro varelser, hvilka endast genom sitt yttre utgöra nå- gon prydnad för det kön de tillhöra. A andra sidan har hon dock lämnat världen mästerliga bilder af ädla kvinnotyper i Vere Herbert, miss Molyneux och Beltrans älskade Gladys.
N:o 82, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om försäljning af det såkallade Materialhuset N:o 274, i Kalmar stads vestra qvarter. Bifölls N:o 83, i anledning af återremisser å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20. Bifölls. N:o 84, i anledning af väckt motion om utbyte af Komministers-bostället Mörby emot Troxhammars kronohemman. Bifölls. N:o 85, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af indragna pukslagare-bostället Hvetlanda Thomasoch Kullagårdarne emot Häradshöfdinge-bostäliet Repperda Drakegården i Jönköpings län. Bifölls. och N:o 86, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af ett Häradshöfdingen i Öfra Fryksdals, samt öfre och nedre Elfdals tingslagers domsaga å lön anslaget qvarnställe. Bifölls. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades ett af Herr Wallenberg denna dag lemnadt yttrande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående decimal-systemets tillämpning på Rikets mått och vigt, hvilken Kongl. Proposition redan är till nämnde Utskott remitterad. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos följande Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit, nemligen: N:o 34, angående förändrad beräkning af salpeterhjelpen inom Kalmar, Kronobergs och Jönköpings län samt anslag till derigenom erforderliga ersättningar; N:o 35, i anledning af Kongl.
Sluteligen pröfwade Ståndet nödigt, til förekommande af swarigheter för den xrojeeteraäs ikeulikations-plan, med alla derwid förknippade omständigheter, som möjeligen stulle kunna göra den frugtlös, be eda kan^usns obestånd och göra tyngdew för de skattskyldiga högst tryckande, at, med helgd af Ständernas Bewillnings-räkt och Kanco-Författuingarna, til Kongl. Majtt i underdånighet öfwerlemna, at, efter Kaiwo-Fnllmägrigas hörande, hwilke i flt underdäniga utlakande hafwa at iakttaga hwad Lanoo-InllruLtlOnen föreftrifwev, widtaga ds mätt vch steg, som lil kealilationons befrämjande Konungen pröfwar wara de mest rattwifa, möjliga» och för Skattdragande drägligaste; dock sä, åkförewaraude löealilationL-plcU'. i beskLttningsnvagen,forts sättes och fullbordas. rZ9 ,265 Hwarom rospectivA Med-Ständen genom Utdrag af krotocollot stuae wänlrgeu underrättas. Lx pcolcwvllo k. Kormell. Den afbrutna ventilationen ätcrtogs, och Grefwe i^.mUtnn yttrate sig: J-g kan ej frångå mm b. g Ivan, at ordet Laga mätte gä ut. J.^g har nog politiska band pä mig anda: Jag behösiver i-ga p ilono11a. I detta mäl yrkar jag til och mea Vot-linZ. Hrrr Rolrnftionn, IV i ls, conkormeraäe sig med Grefwe hamilton, pä det sätt, ak endast de, som orka, mätte kunna kallas ti!
Samt af Expeditions-Utskottets afgifne förslag till underdånig skrifvelse angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse att till ÖfverDomare insända renoverade Domböcker och Protocoll. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: ConstitutionsZJt skottets: Om förändring i 26 §. af JustitiaeOmbudsmannens Instruction. StatsUtskottets : I fråga om utbetalning af det utaf Rikets Ständer beviljade förskott af 100,000 R:dr Banco, till Götha Ganalbyggnads fortsättning; hvarvid Borgare-Ståndet ansett Götha CanalDirection berättigad, att genast af RiksgäldsContoiret lyfta de till Canalbyggnadens fortsättande beviljade 100,000 344 Den 7 September e. rn.
Sig nödsakad begära så stora bidrag af de skattdragande tiil för ögonblinket mera nödvändiga förefunna behof. Ett lands bästa värn är dessutom innebyggarnes kraft, enighet och fosterlandskärlek samt tillit till sin Konung, allt grundadt på en sann gudsfruktan. Förlitande sig uppå att dessa egenskaper i rikt mått besittas af Sveriges folk har Konungen möjligen äfven derföre ansett befästningsfråg8n kunna undanskjutas för andra ännu mera maktpåliggande frågor. Huru vackert då att frågans vigt behjertas af folket, af representationen, som med djup vördnad och tacksamhet för November-traktaten, genom att sjelfve framlägga detta förslag, liksom till nämnde traktat tyckas vilja gifva ännu större kraft. Hvad jag vågat från min ståndpunkt nu vördsamt anföra, är endast ett svagt försök att framställa frågans vigt och behofvet af att densamma behjerta, samt att antyda några af de skäl, hvarföre jag anser mig böra gifva min röst till det begärda preliminäranslaget. Frih. Cederström, Anders: Ehuru jag icke ämnar inlåta mig i frågan om nyttan eller nödvändigheten af Stockholms befästande, såsom icke varande i stånd att kunna bedöma den saken, anser jag, just i följd af denna min okunnighet, nödvändigt, att, då jag såsom representant i denna fråga skall medverka, den auktoritet, på hvilken jag skall grunda mitt omdöme, är fullt konseqvent. En enskild motionär kan icke vara denna auktoritet. Utsk. har visserligen, med undantag af 17 reservanter, godkändt motionärens förslag och äfven omtalat en Komité som i detta hänseende skulle vara nedsatt och hvilken förordat detsamma; men då likväl K. M. icke ansett sig vid denna Riksdag kunna göra något i detta afs:de, och jag för min del anser den föreslagna summan vara så ringa, att den för ingen del kan verka till någon nytta, måste jag för min del, iakttagande samma åsigt som de nämnde reservanterne, hvilka egentligen äro skattdragande och således måste aflöna alla löntagare, som vid denna Riksdag fått förhöjda anslag, begära afslag å Betänk. Gr. Gyldenstolpe:
R:dr b:ko erhölles i årligt arrende för ett sådant torp, men detta oaktadt måste stamroten, utom torp-jordens tillsläppande, utgöra hälften i nybyggnader, reparationer, jordens brukning och beklädnads-bidraget m. m., så att utrotens hela bidrag till knekte-hållet för sitt £ mantal blott bestode af deltagande till andra hälften i nämnde särskilda prestationer; på grund hvaraf allt motionären föreslagit, antingen att hvarje utrote betalade till stamroten en årlig afgift af 24 R:dr b:ko, utgörande ungefärligen £ af hvad för ett soldat-torp kunde erhållas i arrende, samt dessutom till £ deltoge i alla andra prestationer för knektehållet, under förutsättning att rotarne i allmänhet bestode af l£ mantal, eller ock att utrotarne skulle ensamt bestrida de särskilda prestationerna för roteringen, så att stamrotarne, med undantag af upplåtande af jord till soldat-torpen, icke med annat besvärades; varande yttranden öfver ifrågavarande motion afgifne af åtskilliga Hedervärda Bonde-Ståndets ledamöter, bland hvilka Riksdagsmannen Anders Medin från Kronobergs län ansett det icke vara rätt att visst lika belopp i förenämnde hänseende bestämdes, utan önskat att detta belopp måtte blifva efter mätismanna ordom bestämdt, samt Riksdagsmannen Petter Jönsson från Jönköpings län trott lämpligaste utvägen för ändamålets vinnande vara att försätta 16 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 89. torpen i det skick och den storlek, de enligt indelningsverkets grunder rätteligen borde hafva.
Documentet stadnar i köparens ego, och högst sällan behöfver produceras på annat ställe, än vid den Domstol, der det är utgifvet, samt Protocoll och Domböcker, sorn till högre granskning insändas, ingen ting bevisa; och att då den offentliga exhibitionen af Handlingar anses utgöra den säkraste controllen emot misstag och försnillningar, borde densamma jemnväl utsträckas till Lysnings-Sedlar, och desse, efter förrättad vigsel och påteckning derom, utlemnas till Contrahenterne, hvarigenom all omgång med Lysnings-Chartornes insändande upphörde, eller i motsatt fall, cn lika sträng controll 58 Bevil!nings-Ut skol tets allestädes iakttagas , som kan verkställas, om blott Cliartan å hvarje Document som heldst blir såsom bilagd påtecknad , och sjelfva stämplade Papperet behörigen påskrifvet, insändes jemte Domböcker och Protocolls-Utdrag från hvarje Ämbetsman, till det Ämbetsverk hvarunder Jian lyder, och vidare derifrån till Kongl.
Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. B. Remitterades till Stats-Utsbottet Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition af den 12 i denna månad, angående betalningen af de, i anledning af Högstsalig Hennes Majit Enke» Brottningens ärf, uppkommande skulder. Ut supra. Ex Rrotocollo Carl Magn. Robsahm, Utdrag af Protocollet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet, vid Urtima - Den 14 Juli. ma 'Riksdagen i Stockholm, den 14 Juli 1815. S. D. I\ongl. Majits Nådiga Proposition till Pikets Ständer af den 12 dennes, som, å Kongl. Maj:ts höga Vägnar, Herr Hof-Cantzleren, Riddaren och Commendeiiren af Kongl. Majits Orden Friherre af Wetterstedt till Bonde.Ståndet i dag aflemnat, angående betalningen af de, i anledning utaf Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens arf, uppkommande skalder , öfverlemnades till Högloft. Stats-Utsköttet, för att Utlåtande deröfver afgifva. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Med bifall till Särskildta Utskottets hemställan, angående underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, i afseende på utbetalningen af det arfvode och de tractamenten, som Riksens Ständer beviljat för Utskottets Secreterare, Cancellieoch Vakt-betjening , öfverlemnade Bonde-Ståndet till Expeditions-Utskottet, att författa och till Riksens Ständer ingifva förslag till förberör» da underdåniga Skrifvelse. Ut supra. Ex; Protocollo Olof Werlin. S. D.
betalar kunna göra, är hon lära sig på Och Elsa Hon kände hon intet beslöt sin här: alllid hvad vi ska ' vilja, da tvungen nåd lyda, sade, barnasjäl, i dag och höll det friplcds skulle tro, bero. » de stora i sin flitig, här. » hvad har en friplais, slygnel slälde, lon så lof att vara måste hon röst, ingen Och derför Att märkte. andra Hon Men land. i en vrå sig får hörde, i ål hvar kamraten flickor hand, leken, halfhög tog till ord i dämpad ser du, mager barnen med kort. och bok i i dag ej gått läste nu Och hade för timme, och bröd bort, lefnadsglädjen, lid ta ' del i hon Att Men så blek i en vrå med var, timme lekte, vandrat Nu det hvar. en del, och andra Oeh disciplin Stod klasser, sköna fylla ärligt, väl. Gerd. Vid aftonlampan. N ä r rullgardinerna äro fälda, när m å h ä n d a regnet p i s k a r rutorna der ute, men der inne är v a r m t o c h ljust, då känner man den stora välsignelsen a f ett stilla familjelif. O c h så är dagen all. O c h barnen s e n? O c h n o g k u n n a vi medgifva, att dessa nöjen äro skäligen tarfliga. Materialet är så lätthandterligt. Adolf Hellander. f Caroline Ashurst Biggs. * Septemberbäftet a f den engelska q v i n n o - tidningen - » English Womarts lieview » kom utstyrdt med sorgkant till sina läsare. H e n n e s farfar, mr V. H. Ashurst, var en framstående jurist, o c h hans hus var centrum f ö r starka politiska intressen o c h h ö g bildning. D å moderns helsa började svigta, flyttade familjen år 1 8 5 0 till Italien o c h stannade der ett år. Vi, som arbeta för v å r s a k här hemma, ha lidit en m y c k e t stor förlust g e n o m miss Biggs död. G. K. Den hade j u aldrig brytt sig o m henne.