Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då i så många afseenden upplysta och rättänkande medborgare af alla stånd och klasser erkänna värdet af alla gemensamma fördelar och likhet inför lagen samt inbördes skyldigheter och rättigheter, så bör väl icke bidrag till sådana byggnader förvägras af de samhällsklasser, som ännu äro derifrån befriade, då alla hafva lika nytta af laglig ordnings upprätthållande. Om befrielse från sådana skyldigheter en gång genom särskilda tidsomständigheter blifvit medgifna, måtte de väl ej för alltid kunna blifva beståndande. Detta skulle innefatta en stor orättvisa mot den samhällsklass, som har sig dessa skyldigheter ålagd, och som derigenom skulle oskäligt betungas, ju mera folkmängden tilltager och anspråken på husens utrymme och förbättrade skick stegras. Jag får derföre föreslå att 26 kap. 4 § Byggninga-Balken måtte få följande lydelse: Tingshus skall hvarje härad bygga å vanlig tingstad eller der Konungens Befallningshafvande pröfvar lämpligast, sedan Rätten deröfver hörd är. Der skall vara en stuga så stor, som tai'fvas, och två kamrar; och vare hvar och en, som i häradet bor, skyldig att i denna byggnad deltaga efter det fyrktal hvar och en har sig åsatt. Vid hvart tingsställe skall ock ett fängelse vara, der missgerningsman må i förvar hållas, så vida ej gemensamt ransakningshäkte för flera härader finnes. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 4 November 1865. Då vid sistlidne riksdag åtskilliga motioner väcktes om förändrad lagstiftning, angående förmyndares förvaltning af omyndigas egendom, äfvensom kontrollen derå, afgaf i följd deraf Höglofliga Lag-Utskottet ett förslag till ny författning derom, hvilket förslag väl vann Bondeståndets bifall, men icke Med-Ståndens. Jag Pehr Ericsson, från Gefleborgs län. Af Pehr Ericsson från Gefleborgs författning angående tillsyn omyndiges egendom. län, om förändring i gällande ä förmyndares förvaltning af 20 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 16. anser likväl berörda förslag ega betydligt företräde framför stadgandet i Kongl. Förordningen af den 24 September 1861.
I ädel känsla täflar melodien med de intagande dansrörelserna, hvilka föreställa ett flyende, ett närmande, en förening af det dansande paret. » 3 e e r s Angående valsens ursprung göra sig för öfrigt äfven andra åsikter gällande. Enligt Czenvinski och Fr. Schubert skall valsen ha uppstått ur » Langaus », en sehwabisk dans, som fått sitt namn däraf, att » de dansande paren hade att tillryggalägga en mycket lång sträcka i så få omsvängningar som möjligt ». Ett försök af franska författare att härleda valsen ur den gammalfranska » Courante », en societetsdans i / ä eller / A takt, hvars melodi rör sig i » sirliga löpningar », vederlägga naturligtvis tyskarne med harm och förtrytelse. 3 S Till de gamla Läglar-melodierna förekom ofta text. Så t. ex. var den bekanta visan: » O, du lieber Augustin » redan på Mozarts tid en allmänt omtyckt vals. Visan anger den gamla Dreher-melodiens form och rytmik, liksom för öfrigt vår » K o m sköna flicka valsa me ' mej » framställer den enkla urtypen för gammaldagsvalsen. En egendomlig art af vals, som från senare hälften af 70-talet dansats af allmogen i vissa trakter, är den så kallade » tvåstegsvalsen » eller » tyska valsen », en oskön, men lättdansad vals, där danssteg i egentlig mening ej förekomma. D e utgöra fastmer ett hoppande på ömsevis högra och venstra foten. Kretsvändningen beskrifves genom fyra steg, fördelade på två takter sålunda, att under första takten kroppen uteslutande hvilar på högra foten, under andra takten på den venstra o. s. v. Tvåstegsdansen har med all sannolikhet, äfven den, införts från Tyskland och bildar en tydlig motsvarighet till den tyska » Zweitritt » eller » Schreiter ». Från den enkla urtypen, tvänne åttataktiga repriser, merendels i samma tonart, har valsen småningom utbildat sig till sin nuvarande gestalt: introduktion, walzer, coda. Till och med våra klassiska mästare ha komponerat valser.
För att hädanefter kunna undvika sådana anticipationer, genom hvilka det under nuvarande förhållanden i allt fall nog knappa gratifikations-anslaget blefve för dermed afsedda ändamål än mera otillräckligt, och på det nämnda anslags hela årliga belopp, 666 Rdr 32 sk., måtte kunna påräknas och användas för extra arbeten eller biträden, som under det löpande året erfordrades, hafva Fullmäktige hemställt, att, på sätt förut skett, med hänsigt till de göromål, hvilka tillhört en annan jemväl indragen ordinarie tjenst vid samma verk, ett serskildt årligt arfvode, hvars belopp Fullmäktige föreslagit till 150 Rdr, likaledes måtte för omförtnälda, äfven framgent erfor - Stats-Utshottets Utlåtande, N:o 288. 27 derliga, kammardrängs-biträde anvisas och å interims-aflöningsstaten uppföras, helst de vaktbetjeningen vid Riksgäldskontoret tillhörande åligganden, efter hvad erfarenheten visat, utan sådant serskildt biträde, icke skulle kunna fullgöras. Med afseende å antalet af den vid Riksgäldskontoret anställda ordinarie vaktbetjening och den aflöning, densamma, enligt gällande stat, åtnjuter, tror Utskottet sig kunna antaga, att denna betjenings tjenstgöringsskyldighet bör för framtiden kunna så regleras, att något serskildt årligt arfvode, utöfver härtill förut anslagna och disponibla medel, icke kommer att oundgänligen erfordras för ofvannämnde kammardrängs-göromåls betridande, och anser sig Utskottet, under sådan förutsättning, föranlåtet afstyrka beviljandet af det för dessa göromål föreslagna arfvode. Stockholm den 28 Juli 1851. STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1851. Stats-UtsUottets Memorial, M 289. 1 M 289. Ank. till Exp.-Utsk. den 29 Juli ISSI, kl. 11 f. m.
Jag får vördsamt anmäla, att det icke är genom misstag sorn löparen blifvit slickad till PresteSt., utan i följd af den praxis, som alltid äger rum med förelag till tind. skrifvelser till K. M., att, så snart de hos R. o. Ad. blifvit behandlade och antingen, vare sig med eller utan rättelser, antagna elier återremitterade, de genast afsända* till PresteSt., derest icke R. o. Ad. beslutar att annorlunda förhållas skall, såsom händelsen varit vid denna riksdag med en enda skrifvelse, angående hvilken R. o. Ad. beslöt att den skulle från R, o. Ad. directe återgå till Exped. Utskottet. Gr. af Ugglas: Då Gr. Frölich öfverlemna! åt mig och Frih. Hamilton att i mån af beliofvet jemka ordalagen i contra-propostn, så torde jag få föreslå, lim livida icke det omtvistade stället, der åtskilliga ordalag blifvit nyttjade, som kunna anses mer eller mindre anstötliga, lämpligen lunde på så sätt förändras, alt, i stället för meningen: ”R. St. hysa den öfvertygelse, att om E. K. M:s öfriga regeringsomsorger” 4° Den 9 Januari f. m. &c., det liOinme alt heta: ”R. St. hysa den öfvertygelse, att om E. K. M:s öfriga regeringsomsorger medgifvit alt, sedan Commerce-coll:tn flr i836 i underd. afgifvit sitt särskildta förslag, detsamma pröfva, samt derefter fatta och förkunna eli definitivt beslut i förevar, särdeles vigtiga samhällsangelägenhet; si skulle tvifvelsutan redan visat sig, att följderna af en genom ändamålsenliga oi dningsbeslämmelser medgifven sjelfförsörjningsfrihet för det allmänna vore välgörande samt hidinge att afleda åtminstone någon del” &c. Frih. Rehbinder:
Domarens i orten pröfning, huruvida de förebragte skäl kunna deremot verka något lagligt och gällande hinder; och Den Juli. **97 •» f »eli Utskotten ansågo någon annan åtgärd 1 dessa händelser vara för äganderättens helgd vådlig; alltså och enär rättigheten till sandtagning å inägor icke vore vägbyggarne betagen i de fall, att de skäl , hvilka jordägaren till bestridande deraf kunde åberopa, af Domaren anses icke vara gällande, samt härtill i öfrigt komme , att, enligt erhållna Protocolls-Utdrag, de öfriga trenne Eiks-Stånden bifallit det af Utskotten afgifne Betänkande, funno Utskotten anledning icke vara till ändring af hvad berörde Utlåtande innehåller; hvarom Hederv. Bonde-Ståndet således skulle genom Utdrag af detta Protocoll underrättas. Ut supra. Ex Protocollo A. J. TVahlstierna. Utdrag af Protocollet, hållet uti Högloft. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 4 Juli 1815. Sedan hos Hedervärda Bonde-Ståndet , vid förehafvande af Utskottens den 18 näst lid ne Maj aflemnade Betänkande öfver den af RiksdagsFullmagtiga Peter Christoffersson från Jönköpings Län och iNils Pehrsson från Christianstads Län väckta fråga om obehindrad rättighet för Hemmansägare, att uppföra och begagna HusbehofsMjölqvarnar, anmärkningar deremot blifvit anförda, i anledning hvaraf berörde Betänkande är vordet Dm Juli. vordet till Utskotten återremitteradt; så föredrogs nu det till Utskotten ankomne Utdrag af Hedervärda Ståndets Protocoll för den 22 sistvekne Juni, detta amne rörande, hvaraf inhämtades, att Hiksdagsfullmägtigen Anders Danielsson, uti ingifvet Memorial, hvarmed flere af Ståndets Ledamöter sig förenat, yrkat, att sorn den grund, hvilken ägare af skattlaggda
Propos:r till R. St:r: l:o) i fråga om ofjenstbare PremierLöjtnanterne vid Flottan H. E. A. Rundqvist.?, W. Heykenskölds och Frih. E. S. von Vegesachs berättigande till pension å Allmänna IndragningsStaten vid afskeds erhållande; 2:o) ang:de anvisande af statsbidrag till en förbättrad kommunikationsled mellan Jemtland och Norrige; 3:o) om anvisande af ett anslag till bestridande af kostnaderna för Sveriges deltagande i en blifvande allmän exposition i Paris af race-djur och landlmannaprodukter; 4:o) ang:de anslag af krono-tionde till fyllnad af 2:ne Prostetunnor inom Norrköpings kontrakt af Linköpings stift; och 5:o) om anslag af vinoch byggnads-säd för Trosa stadsförsamlings kyrka. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denna dag ankomna Nåd. Skrifvelse till R. St:r, ang:de hos K. M. framstäldt anbud på amorterings-lån för Svenska statsverket. Ånyo föredrogs Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.-o. Ekon.- Utsk:s d. 9 och 13 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 14, i ani. af väckte motioner rörande ändring och tillägg till 4 Kap. 2 §:n samt 6 Kap. 2 och 3 §§:ne ByggningaB;n. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det förslag Utsk. här fram ställt, är, enl. min tanke, oriktigt och ofullständigt. Det är en känd sak, att om underdikning skall kunna med någon framgång verkställas, dessa diken måste läggas så djupa, att de under vintern icke kunna ända till bottnen nås af kälen. Detta är i all - 610 Den 16 Maj. mänhet behöfligt, men isynnerhet nödvändigt, om de läggas med tegelrör, emedan de i annat fall förstöras, och ändamålet med hela dikningen förfelas.
Militairen, civil» Embetsmannen, Presterskapet, Handlande, Handtverkare, alle äro till e^ stor del jordbrukare, och knappt n:“gon indelt Embetsman. bar lika lön med lika tjenst. Till hvem skall väl jordbrukaren utbjuda sina v^ror, dem han genast til* hvad pris sorn helst nödgas afyttra till bestridandet af dryga kronoutlagor, löneroch handelsvaror, dåstörre delen af den tärande classen , bar dylika varor att aflåta. Det måste nödvändigt verka vanpris, ehuru våra skördar ej äro ymnigare, än att de väl gå åt, det ena året räknadt med det andra. Föreställom oss att alla utlagor ingingo till Stats Cassan, i ra Rättelse. Bilagpag. 238 14 raden uppifrån står Fredric j läs Henrich, Den 10 Februarii. Cassan, att derifrån utgingo jämt fördelte efter hvar och ens tjenst. De le liga boställena skulle skapa en ny verld af hemmansbrukare och idoge familier, hvarigenom folkmängden ökades , enda vägen till rikedom och magt. Skatterna återgingo på sådant sätt till den närande Classen och befordrade myntets jämnare circulerande. Då Sverige saknade tiIIräckeligt inn - byggare , snart sagdt bytesvaran penningen, och skatterna voro måttliga, kunde det vara beqvämt nog, att Embetsmannen på lediga stonder, fyllde luckan i jordbruket; men nu är förhållandet helt annorlunda. Ty antingen måste kronans tjenst förlora , eller måste Embetsmannen förlora, och i båda fallen gör näringen en säker förlust. Mdtairen som jordbrukare lemnar ett vidt fält till anmärkningar, det säkra är att indelningsverket hindrar möjligheten för Sverige att föra ett halft års krig med egna medel, utan våra financers förstörelse för 15 å 20 år, Ehuru Militairen visst icke är för högt lönt i fred , finnes dock ingen armée i verlden, med dess sammansättning, dyrare i krig. Ett rätt organiseradt försvarsverk, bör icke i fred kräfva Nationens yttersta ansträngning, ty hvarm.d skola vi då föra krig. Man bor hos Nationen spara en skärf till detta magtpåliggande ändamål.
All afsigkommen intelligens engageras vid denna i betryck varande litteratur, och hvad som dertill saknar förmåga tjenstgör som uppsamlare af notisar eller diktade skandaler. Den terrorism, som detta sällskap utöfvar, tillbakahåller den betänksamme, förlamar hans verksamhet och återhåller fyvarje åtgärd, hvarigenom han befarar att bereda sig en * Aftonbladet uppvisade löjligheten i dessa beskyllningar, genom att omtala att dess upplaga var 7,000 ex. och häraf gingo 67 till prenumertnter i Norge, således denna senare siffra alldeles för liten att ha någon betydelse.fiende, som i dessa tidningar finner tjenstvilliga organ för sin ilska. Hvilken frestelse innebär det icke for den mindre karaktärsfaste att se sig offentligen prisad! Huru mäklar han icke med sitt samvete för att undgå tadlet, skandalen f Hvem håller honom räkning för att han uppoffrar sig för sin pligtkänsla, då den allmänna moralen är vilseledd? Hvem vågar uppträda emot denna envåldsmakt? Öfvertygelsens belgd respekteras icke, men kännes af densamma? Luften impregneras af alt det etter, som dagligen utgår från dessa nidskrifveriinrättningar, hviika slutligen skola förgifta förhållandet mellan nationerna. Sådan är, åtminstone på svenska sidan, den tribun, der unionens angelägenheter i brist på ett gemensamt parlament behandlas. » (Se 1868 års I kam. prot. Talet var i verkligheten t. o. m. skarpare än hvad protokollet ger vid handen. Dek framfördes med skallande röst samt ledsagades af våldsamma gester, knytnäfslag i pulpeten och gnistrande ögonkast samt med händernas sträckande upp mot tidningsreferenterna, medan kammarledamöterna öfverljudt gåfvo sin munterhet till känna. Men talmannen, bland hvars förnämsta pligter man väl anser ordningens vidmakthållande vara, satt der tyst och liknöjd, förmodligen precis lika lugn, som när hans frände » brän vinssenatorn » gastar som värst eller på ett något grofkornigt sätt » educeras » af örebrohöfdingen.
Demokratien utgör redan ett starkt karaktersdrag i vår närvar, författning, om vi rätt ransaka densamma; men denna demokrati har sin motvigt uti ståndsvis verkställda val. Under det man trotsig fullt bevaka den större förmögenhetens och bildningens anspråk, nedlägger man dock derjemte nu ett nytt frö till ytterligare utveckling af denna demokratiska anda, och den skall, trots alla bålverk, genom erkännande af en farlig och falsk princip, bana sig väg. Demokratiens magt i ett samhälle är som en orolig folkmassas; den går alltid framåt, om den ej i tid hejdas. Hvarje eftergift för densamma föder nya anspråk. Vi höra ju redan öppet erkännas och predikas från en viss sida att förslaget bör antagas blott derföre att det lemnar vägen öppen till just denna fria utveckling af en demokratisk anda. Vi se personer, hvilka öppet framträdt som ledare af politiska klubbar eller s. k. reformsällskaper, hylla och befrämja detta förslag, ehuru vida skiljdt ifrån deras fordringar. De se troligen vida bättre än förslagets stiftare hvad del innebär. De torde 236 Den 17 December. sträcka sina blickar längre in i framtiden; de vänta pä senare frukter och kommande skördar. Denna valprincip är vådlig för vårt samhälle, ty den grundar sig ej på Statens idée oell dess behof, utan på den enskildas fordringar. Der måste ligga en skarp egoisme till grund. Bättre synes mig vara att ransaka Statens kraf och låta detta kraf bestämma den enskildes skyldigheter; rättigheterna ligga i ett gemensamt åtnjutande af den frid, det lugn och den frihet till verksamhet och förkofran, som samhälls-ordningen tillförsäkrar den enskilda. Man klagar öfver vår ståndsförfattning, såsom den der skiljer den ena menniskan ifrån den andra, men då denna skillnad såsom ganska naturlig ej kan undanrödjas, erkänner man nu här tacite dess behof, updrar en ny i dess ställe förhatlig gränslinie, låter den bestämmas af förmögenheten och rangen och införer derigenom den minst lyckade användning af klassvalsprincipen. Hittills har den rikaste Adelsman eller Bonde i vår representation gält lika med de fattigaste af dessa ständ. Vi lia aldrig känt någon gräns för valbarheten, då hvarje valberättigad äfven kunnat väljas.
I afseende på den i Utskottets Memorial N:o gr upptagne afiönvngsstat för de vid Banco-Discont-Verket och Province-Låne-Contoren anställde Tjenstemän och vaktbetjening är vordet anmärkt: , af åt skill ige Ledamöter: att den föreslagna ersättningen af 5oo R:dr för Kamereraren i Banco-Disconten och af 4°o h:dr för hvardera af Kamererarne vid Låne-Contoren icke på långt när motsvarade det belopp, som desse Tjenstemän genom commissioner kunna förtjena; af tvänne Ledamöter: att tjenstemanna-personalen i Banco-Disconten vore för stor; att 3:ne Bokhållare vore tillräcklige; att de 4 öfrige således börtie indragas och att 6 Vaktmästare icke måtte erfordras, samt af en Ledamot: att aflöningen af 2280 R:dr för en Registrator vore olämplig. Hvad beträffar frågan om ersättningen till Kamererarne, för den händelse, att dem hädanefter betoges rättigheten, att med enskildes commissioner sig befatta, vill Utskottet allenast fäst^ uppmärksamhet derå, att, Bcinco-UIskottets Utlåtande JY.-o ny. 7 i händelse Utskottets förslag i denna del antagits, Kamereraren i BancoDisconten erhållit 260 B:dr mer än Bankens yngre Commissarier i lön och arfvode åtnjuta, samt Kamererarne i Låne-Contoren hvardera 120 R:dr utöfver hvad Bankens Tjenstemän i Kainererare-graden uppbära.
med 4 sk., orleana med 3 sk. och smaltz med 5 sk. införseltull lämpligen kunna inbegripas, frän 4 till 3 sk., allt per skålpund; å galläpplen från 2 sk. till 1 sk. 6 r:st. skålpundet; å glete eller glitt, alla slag, från 1 sk. till 8 r:st skålpundet; ä hår, hästeller tagel, från 2 sk. 6 r:st. till 2 sk. skålpundet; å kimrök från 6 till 4 r:dr per 100 skålpund; å knapergall och ekollon, malen eller omalen, från 1 sk. 2 r:st. per skålpund till 3 sk. lispundet; å krita, röd och svart, från 9 till 6 r:st. skålpundet; å papp från 1 sk. till 6 r:st skålpundet; å qvicksilfver från 7 till 4 sk. skålpundet; å salmiak från 3 till 2 sk. skålpundet; å salpetersyra och skedvatten, från 3 sk. till 1 sk. 6 rist skålpundet; å silke, färgadt, från 2 till 1 r:dr skålpundet; å stenkolstjära från 36 till 32 sk. tunnan; å stål, alla slag till 3 r:dr per 100 skålpund stapelstadsvigt; å svafvel från 16 till 12 sk. lispundet; å svafvelblomma och svafvelsyra, den förra från 1 sk. till 6 r:st. och den sednare från 6 till 4 r:st. skålpundet; å terpentin med upphörande af den skilnad, som nu eger rum i »venedisk» och »all annan» till 2 sk. skålpundet; å terpentinolja eller terpentinspiritus från 2 sk. till 1 sk. 6 r:st. skålpundet; å vitriol, grön, från 4 till 3 r:dr per 17 lispund och å blå vitriol från 1 sk. 6 r:st. till 1 sk. skålpundet, samt, enär sistnämnde afgift för närvarande är gällande för hvit vitriol, blå och hvit i följd deraf sammanföras under den allmänna benämningen »andra slag» med sistberörda gemensamma införseltull; å vax, hvarå den nuvarande skilnaden i »gult» med 4, i »hvitt» med 12 och i »färgadt» med 18 sk. tull per skålpund, torde böra utbytas emot den mera egentliga uti »oblekt» med en till 3 sk., samt i »blekt eller färgadt« med en till 8 sk. nedsatt införseltull; samt å vindruf, torr, från 12 till 6 sk. per lispund.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomit Utskotten : Kongl. Majtts, den 31 sistlidne December afgilne, och den 9 dennes på bordet lagda Proposition till Rikets Ständer, angående en ny Stängselförordning. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconotnie - Utskottets den x6 sisth December, under N:o 3, aflåtne och den 5 dennes på bordet lagda Memorial, deruti Oeconomie-Utsköttet, till den åtgärd Rikets Ständer kunde anse lämplig, gjort anmälan derom, att Hedervärda Bonde-Ståndet utsett Suppleanter för de Utskotts-Ledamöter af Ståndet, söm af anmäldt förfall voro hindrade att sig i Oeconomie-Utskottet infinna ; fann Ridderskapet och Adeln för godt förklara, att, enär aö Riksdags - Ordningen 28 Prat. T]t dr. d. u Jan. isar), stadgade, att Bonde-Ståndet börtie, på det sätt Ståndet vid hvarje Riksdag tjenligast finner, genast och sist inom åtta dagar sedan Riksdagen blifvit öppnad, välja ledamöter till lika antal, sorn de öfrige Stånden, i de Utskott, hvilka skola ärendena bereda och utar. beta; samt 34 §. Riksdags-Ordningen föreskref, att Oeconomie-Utskottet skulle vara sammansatt af 48 Medlemmar, hvaraf följde, att Bonde-Ståndet i samma Utskott egde 13 sLedamöter; Altså och då 79 §. Riksdagsordningen vidare bestämde, huru förfaras borde, då en Utskotts-Ledamot af BondeStåndet undfinge ledighet från denna befattning, nemligen att nytt val till Utskotts-Ledamot i sådant fall genast borde förrättas; ansåg Ridderskapet och Adeln, för dess del, dessa Grundlags-etadganden, med hvarannan jemförde, innefatta en så tydlig och bestämd föreskrift i afseende å det af Oeconomie-Utskottet nu anmäldte förhållande, att något vidare yttrande derom icke af Ståndet fanns nödigt. S. D.
är det enda absolut säkra medel att snabbt och utan obehag borttaga fräknar, lefverfläckar och solbränna samt göra den fulaste hy hvit och väcker. FÖRSÄKRINGS AKTIEBOLAGET FEN I X!!! Agenter sökas! för försäljning af Elektriska bälten. Prof, nettopriser och cirkulär sändas gratis och franko. Adr. Jean Thonérfelth, Burseryd. Fru Sofia Larsson, Jönköping. " Örtmixtur " för magsjukdom. Ofelbar verkan garanteras. Fräkenpomadan innehåller inga för hyn skadliga beståndsdelar. Många intyg och tacksamhetsbref från hela Skandinavien. Pris 3 kr. pr burk. Expedieras emot postförskott eller efterkraf. Tekn s i ka Genera - l DepOten, STOCFAHOLM, 17 Grefgatan 17. Har rönt exempellös framgång. Flera tusen människor välsigna den. Rekommenderas af läkare och barnmorskor. på en sats kosta 4: 40 pr sats. Sändes påjärnväg mot efterkraf, på båtar endast då den är förut betald. Uppgif den sort, som önskas af de tre sorterna. Endast hel sats N:r i. Hellösande för kronisk förstoppning, magkatarr m. m. Halflösande för magsyra, kolik, gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, diarré m. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon. KAFFE FRAKTFRITT! GEFLE MANUFAKTUR-AKT.-BOLAGS Oblekta, Blekta och Färgade BANK&amp; HUFVUDKONTOR 16 Vattenkur anstalten Fräkenpomada (öppna alla söckendagar kl. V2IO — 4) innehållande c:a 1,650 st. skåpfack. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas till förvaring; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. 55185) Adress under juli Pension Vesque, Rue Vaneau SI, Paris. angenäma och fina rum r Sparkassa h % proc. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans.
Dahlströms ansökan om afskrifning af skuld lill Banko-Diskont-verket; Lag-Utskottet: N:o 42, i anledn. af väckt motion om stiftande af lag, ang:de kyrkomöten; samt N:o 4.3, i anledn. af väckt motion, ang:de ändring i Kyrkolagens 25:te kap. om Prestmöte. Föredrogs och lades till handlingarne LagUlsk:s den 6 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. N:o 44, i anledn. af återremiss af Utskis Betänk. N:0 21 öfver väckt motion om förändring af hvad 15 kap. Arfda-B:n stadgar om dana-arf. 314 Den 9 September. Föredrogs LagUtsk:s den 6 dennes f. m, på bordet lagda Utlåt. N:o 45, i anledn. af gjorde anmärkmr mot Ulsk:s Betänk. N:o 15, öfver väckt fråga om nytt formulär till vittnesed. Frih. Cederström, Råd., begärde att detta Utlåt, måtte få ytterligare hvila på bordet. Gr. Lagerbjelke, Gust.: För den händelse att Frih. Cederström önskar Betänk, hvilande på bordet, så skulle jag med ho nom förena mig, men hemställer likväl till honom, om detta är behöflig!, då Betänk, endast är stäldt till PresteSt. Frih. Cederström: Orsaken, hvarföre jag begärde detta Betänk. på bordet, är icke, att R. o. Ad. kan komma i tillfälle fatta något annat beslut, än hvad R. o. Ad. redan fattat; men jag har i Ulsk:s framställningssätt tyckt mig finna någon anledn. till an märkn:r, framkallade af bemötandet mot det RiksSlånd, som vid tagit återremissen.