Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ett sådant har under line år, sedan i8a3, den ifrågavar. theatern lemnat öfverskott, men dessa åtgingo, för att fylla bristerna under de 2tne nästföljande åren. En utmärkt skicklig administration, och ett af tillfälliga omständigheter ökull tillopp af åskådare, vållade della; men samma goda administration utsattes icke desto ♦ min - Den i Juli f. m. 65 mindre för bristerna. Detta sednare öde blef sedermera det årliga, och en ny organisation erfordrades. Denna har nu inträffat, grundad på noggranna beräkningar och icke på blotta önskningar; och första året af deras tillämpning har skäligen rätlvisat dem. Jag hade visserligen antecknat till upptagande ännu flera af Const.Utskts anmärknts-punkter, men finner tiden så framskriden, att jag ej vill för andra talare borttaga något af den återstående. Ett raisonnement af Utsk. måste jag dock upptaga. Utsk. framställer såsom anmärkningsvärd!, enligt 107 §:n Reg.Fm, att Konungens rådgifvare fortfarit att gifva H. M. råd, oansedt de, uti fem, såsom det vill synas mig, af Utsk. uppgifna fall funnit H. M. besluta olika med deras mening, och Utsk. anser detta vittna om litet förtroende till dessa rådgifvare, och fäster sig isynnerhet vid ett specielt fall. Hr von Hartmansdorff har medelst en arithmetisk beräkning upplyst, att inför K. M. sedan sista riksdag i Statsrådet blifvit behandlade 48,000 mål, ett antal , som möjligen torde vara det rätta , ehuru jag förmodat det vara något mindre.
Man insåg att det var ett orimligt förhållande,' stridande mot den princip, som i lagskipningen bör gälla, att i andra instansen dömde flera illitterate än lagfarne. Man uphäfde derföre dessa mellan-instanser, och borttog på landet LagmanslLn samt i städerna KäronersR:n. Då man för de många militära ledamöternas bibehållande uti KrigsUofR:n åberopat såsom skäl, att do skulle döma öfver militära förbrytelser, så har man glömt att KrigsHoflLn dömer ej allenast öfver militära, utan öfver alla andra brott, sorn af garnisonerad krigsman begås, och jemväl öfver civile personers delaktighet uti sådana förbrytelser. Då jag emellertid fruktår, att den enhet, som bör finnas äfven i denna del af lagskipningen, skulle gå förlorad, om målen, såsom ötsk. föreslagit, fördelades på alla de öfriga HofR:na, synes det mig vara lämpligast, att de hänskjutas till blott en enda HofRätt. Om det skäl man anfört mot en så beskaffad domstol, nemi. att disciplinen derigenom skulle tillintetgöras, håller streck, så måste denna olägenhet vara förenad äfven med högsta instansen, der förhållandet är, att flertalet äro lagfarne personer, och då borde vi älven få en högsta instans, organiserad på samma sätt ungefär som KrigsHofR;n. Då man ej torde vilja tillstyrka en sådan förändring, synes det vara rättast att vidtaga den åtgärd Utsk. föreslagit, dock så att målen öfverlemnas endast till en, nemi. Svea HofRätt, då invändningen om brist på militära ledamöter naturligtvis förfaller.
I det uppdrag Herrar Banco-Fullmäg - 3i Bil. till ÉctttC6“U tskottets Metiiorial ft.-o Qö, tige beliagat lemna mig* var äfven det in* begripet, att gravera i upphöjdt arbete ett Formulair till en 3 R:drs Sedel, för att bunna tryckas i Boktryckare■»press, och hosföljande Messings-form är af sådan be* skaffenhet. Be altryck deraf, som jag haft äran bifoga på blått och gult papper, Foh 5 och äro tagna i en dylik press, och anser jag, enligt hvad jag vid Prof-tryck* ningen hade tillfälle att inhemta, det icke mota någon serdeles svårighet att hinna till ett lika antal aftryck på lika tid som hittills åtgått för den Vanliga SedeUtryckningen; likvisst blir dell största aktsamhet för damm i tryckeri-rummet, i förening med den nättaste påläggning af svärtan, nödvändiga, så mycket mera , Sorn jag er* hållit underrättelse, att i England denna sorts tryckning icke, utan den största accuratess 1 beskaffenheten och sammansättningen af sjelfva Pressen, hvars båda planet* öfver och Under böra Vara ytterst noggranna, kan verkställas; äfvensom att den största försigtighet bör iakttagas vid pap fierets anfäktning och svärtans behanding m. m., som icke genast, utan genom öfning och vana, kail inhemtas. — Be i senare *) Finnes äfven uti det Häfte, söm åtföljt lill Riks-S landen. Bil. till Banco-Utskottets Memorial N.o go. 33 Senare tider gjorda förbättringar vid Bok-* tryckare-pressen, torde här blifva erforderliga, emedan jag förmodar, att icke något enda exemplar af de bär sedda Engelska Bancö-noter, i upphöjdt arbete, tillkommit utan genom en sådan Press. Således skulle^ efter min tanka, de hufvudsakligaste Machinerier för en sådan Sedel-tillverkning, sorn den nu ifrågavarande, böra blifva:
Departement har sin särskilta Expedition, sorn äfven har detta namn, t. ex. Krigs Expedition, Kammar Expedition o. s. v. Hvar Expedition förestås af en StatsSecreter o 'h besörjes utomdess af ett efter behof bestämdt antal Expeditions Secreterare^ och ProtöcoHs Secreterare o. s. v. Stats Se.creteraren bibehåller samma rättighet och pligt, att neka sin contrasignation, som Reg ringsformen före»5 lifver. Stats-Ministern bör äfven contrasignera, men dess ansvarighet därvid beror af att förslag derom till Constitutioris Utskottet. I fuija häraf upphäfves Cancellie-Styrelsen, och alla Presidents-Embeten i Collegierna samt Ordförande Embetena i Tullstyrelsen och Magazins-Directionen indragas.' Till Finance-Departementet höra alla ärenden, hvilka förut gått till CommerceCollegium, Stats-Contoiret, KammarRätten och Tullstyrelsen, med undantag af Domstolsfrågor. Till Inrikes Civil-Departementet höra alla de ärenden, sorn förut gatt till KammarCollegium, Bergscollegium, SundhetsCollegium och MagazinsDirectionen, likaledes med undantag af alja Tvistaeller Jutitiae-mål. Till Krigs-Departementet (eller Departementen) höra de ärenden, sorn förut tillhört Krigs Collegium. Observeras: Man kunde ock förena under ett Departement Financerna och de inrikes civila eller Kammarärenden, i synner - Serskildta Utskottets Beteinkanden. Iiet Som de förra i dst hufvudsakligaste be* stridas, af Riksens Ständer sjelfva, i synnerhet genom deras Stats-Utskott under Riksdagarne och af Deras Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret emellan Riksdagarna. Hela Departementet skulle då beta I 'rikes-Civil-Departpmenfet och bestå af ettUnder-Departement för Financerna och ett för Kammarärenden.
» 14 Kongl. Map.ts Nåd. Proposition J\'s 41. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Nov. 1865, kl. 6 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga örn af stående åt Båtsmansenkan M. Ch. Säf af ett efter hennes aflidne man Kronan tillfallet dana-arf; Gifven Stockholms Slott den 17 November 1865. Uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift liar Rotebåtsmannen af Södra Roslags 2:dra kompani Carl Johan Säfs enka Maria Charlotta Söderström, jemte förmälan, att, enär någon arfvinge till hennes den 23 April 1862 aflidne man icke inom behörigen kungjord tid anmält sig, hans till 63 R:dr 35 öre uppgående lott i det efterlemnade boet blifvit såsom Kongl. Maj:ts och Kronans danaarf ansedt, i underdånighet anhållit, att, med afseende på sökandens intygade sjuklighet och deraf orsakade svårighet att försörja sig och då hon sjelf genom träget arbete bidragit till hopsamlandet af det lilla bohaget, som funnits efter hennes man, Kongl. Maj:t täcktes af gunst och nåd tillerkänna henne nämnda dana-arfsmedel. Denna underdåniga ansökning har Kongl. Maj:t tagit i öfvervägande och vill, med afseende på härvid förekomna bevekande omständigheter och ifrågavarande dana-arfsmedels obetydliga belopp, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att för deras del medgifva, det Kronan må till förmån för sökanden afstå sin rätt till nämnda dana-arf. Handlingarna i detta mål sipola' tillställas det Utskott, till hvilket frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. Maj:ts Nåd.
Uppläst hos samteliga Riks-Stäuden dea 28 Juni» Vördsaint Memorial! Den af Riksdags Fullmägtlgen Eric Johansson frän Medelpad, uti ett till Hedervärda BondeStåndet inlemnade samt till Allmänna Besvärsocli Oeconomie-Utskottet .remitteradt Memorial, väckta fråga, det Landtmättnerna må blifva oinskränkt tillåtet, att, vid det de till Städerna in föra varor till försäljning, få desamma jemväl i öp - Den 28 Juni. ! öpna bodar ocn ständ, äfvensom ä Torgen, för* yttra, uti hvilken motion flere Hedervärda Bonde-Ståndets ledamöter instämt, har Utskottet ansett böra gemensamt med Tåg - Utskottet till pröfning förekomma, i följd hvaraf den ock blifvit i dessa sammansatta Utskott företagen. Såsom skäl till omförmälte påstående ar anfördt, att då föjpäljning af de till städerna införda Uandtmanna-Varor icke annorledes än å öppet Torg är tillåten, de olägenheter deraf skola uppstå, att, vid inträffande svår eller otjenlig väderlek, varorna samt deraf isynnerhet Fogel och annet vildt blifva, enär de skola öpne ä Torgen hållas, förskämda, hvarföre Uandtmannen nödsakas, att antingen längre tid med dryg kostnad i staden qvarstadna, eller ock med betydlig förlust varorna genast föryttra.
Nu är ånyo lidpunkten inne att gå ett sekel framåt; försummas den, skola vi ånyo gå tillbaka; skola vi till och med förlora vår inre sjelfständighet och återkastas till samma förhållanden, som de, hvilka ägde rum från ungefär ett sekel sedan, ända till 1772. Mina Hrr! Gifven akt på ställningen. Antages ej det nu till pröfning företagna representationsförslaget, blir representationen af partisinnet snart försatt uti overksamhet; långt har det redan hunnit. Jag vill förbigå de menliga inverkningar, i afseende på vårt yttre statsförhållande, som detta förslags förkastande skall för oss medföra. Jag vill blott nämna. Då våra representanter vid sista riksdag framlade det nu till afgörande företagna förslag, uppträdde de inför folken med en betydelsefull proclamalion, att nemi. Svenska folket tog uti sitt skydd och ville begagna sig af folkens, af vår lids tyranner så mycket våldförda, men heliga rätt att sjelfva besluta om, och efter tidens kraf ändra sina samhällsinrättningar. Iakttaga vi nu icke den värdighet, hvilken anstår ett folk, som från det förflutna har så mycken storhet att bevara, som det Svenska, och lättsinnigt och fegt återtaga denna proclamalion; så skola vi i folkens ögon sjelfva lika så mycket hafva tillintetgjort oss, i afseende på våra inre förhållanden, som en af vära styrande förd ofosterländsk politik förintat, oss i afseende pä vära yttre. Jag anser derföre, med anledn. af hvad jag nu i korthet yttrat och vid förra riksdagen framlade, antagandet af det nu förelagda representationsförslaget vara fäderneslandets endaste räddning, och mina medbo r - Ben 28 Å u gust i. 89 borgares högsta önskan, och bereda liela nordens sällhet, och ovillkot ligt föreskrifvet, om vi vilja bibehålla värt forna anseende ibland folken; jag röstar derför och önskar att enhvar af eder och våra Medständer ville låta fosterlandets väl och fosterlandskärleken gälla framför allt annat.
Enligt 7 Artikelns 45 § skall, efter omröstningens slut och sedan hvarje profpredikants röstetal blifvit i begge längderne utfördt, valförrättare i, innan acten slutas, tillkännagifva valets utgång, samt meddela besvärshänvisning; och då det ej kunnat undfalla Bikets Ständer, huru vigtigt och välbetänkt stadgandet är, alt vallängdens summering verkställes genast i de röstandes närvaro och att valets utgång tillkännagifves, innan förrättningen slutas, emedan misstroende med deraf uppkommande obehag och tvister derigenom säkrast undvikes, hafva Rikets Ständer likväl å andra sidan trott sig böra lemna uppmärksamhet lill det af erfarenheten vitsordade förhållande, att ifrågavarande stadgande understundom är overkställbar! inom församlingar, der en roed vidlyftiga och svårhandterliga siffertal behäftad röstberäkning inträffade; hvadan och då i lag icke bör ovillkorligen påbjudas hvad som icke alltid kan verkställas, Rikets Ständer ansett nödigt, att ifrågavarande stadgande så modifieras, alt i de fall, då vallängdens summering icke är verkställbar å valdagen, dermed lemnäs uppskof till nästa söknedag, samt att, till förebyggande af ändringar eller tillägg i vallängden, densamma innan förrättningens slut i de röstandes närvaro inlägges i omslag, som med valförrättarens samt utsedda ombuds sigill förses, och alt denna försegling blifver orubbad, till dess summeringen i valförrättarens och ombudens närvaro verkställes; i hvilket fall valets utgång nästderpåföljande Söneller Helgedag bör för församlingen tillkännagifvas, med un - Expeditions-Vtskottets Förslug till und. Skrifvelsej lf.-o s3h derrätlelse, att besvärstiden räknas från den dag, då valets utgång kungöres. Oell få Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, i underdånighet föreslå, att 45 § måtte erhålla följande tillägg:
Derefter säger Frihm: »att den, som vill inträda i det presterliga embetet, dessförinnan genom andlig verksamhet bör ådagalägga omisskänneliga prof på en be - Den 6 December e. in. 461 stämd inre kallelse dertill.» Detta är ganska sannt, och det vore lyckligt om vi kunde komma derhän; men jag hemställer derjemte, huruvida man såsom ett vilkor kan upställa en dylik fordran; det ligger nemi. icke i någon menniskas förmåga alt kunna utforska, huruvida en annan har det andliga lif och den inre kallelse, som erfordras för att värdigt kunna sköta sitt embetes åligganden. Det ligger icke i någons makt att afgifva ett betyg deröfver, att en annan har ett andligt lif och en inre kallelse. ViJaro säger motionären: »att så qvalificerad man icke prestviges, förr än han erhållit kallelse att öfvertaga själavården uti någon församling; vare sig som medhjelpare, vikarius eller pastor.» Jag förstår icke meningen häraf. Ar motionärens den, att Presten, innan han viges, skall tjenstgöra? Vill han förneka en theologi® Professor att vara Prest, eller en, som är kallad till Biskop, att prestvigas? Det skulle vara tröttande att genomgå alla de punkter, som motionären upgifver såsom utgörande grunden för de förbättringar, han åsyftar. Man klagar i ganska många stift och snart sagdt i hela riket öfver att bristen på Prester är stor. Jag hemställer derföre till motionären, huruvida icke denna brist skulle blifva ännu större, om man ytterligare utsträckte fordringarne till den grad, att hvarje Prestkandidat skulle vara försedd med bevis på, att han ägde ett inre andligt lif. Huru skulle väl i sådant fall äfven församlingarne blifva betjenade? Slutligen säger Frih:n, att alla lediga pastorater skulle besättas med Pastorer, utsedda medelst val, och kallelse af församlingarne sjelfva, hvarvid alla mantalsskrifne personer skulle äga rösträtt. På detta sätt skulle vi välsignas med allmänna val vid tillsättandet af Prester; vore detta rätt?
Hon såg undrande på Celestine, och tänkte: «monne han blef ond, för att min gåfva var så ringa?» men utan att länge fästa sig dervid, satte hon sig hastigt ned vid pianot, och sade: «nu skall ni få höra!» Och nu spelade hon med hela sin själs liflighet en vals, som Alexis för några dagar sedan för henne komponerat. Hon hade öfvat in den, utan att han visste det; det gick bra – och när hon slutat, lade hon händerna i knäet, fästade sina ögon skalkaktigt på Alexis, och sade: «var det inte snällt!» – Alexis höll alldeles på att falla ur rollen som spelmästare, och mer än tillbörligt eldigt tacka henne, men hastigt fattade han sig och gaf henne blott en artig komplimang öfver hennes flit. «Ack, hvad jag håller af den valsen; kom!» sade hon till Celestine, i det hon hastigt sprang upp från pianot, fattade Celestine om lifvet, gaf Alexis en vink att sjelf sätta sig ned att spela, och nu svängde de begge flickorna omkring i salongen, och jag tror att de aldrig slutat, om ej i dörren hade hörts en röst: «kära barn, hvad är det för ett fläng? Tycker ni det är förståndigt att använda förmiddagen på sådant sätt?» och snart voro de valsande englarne åtskiljda. «Vänta till om söndag, då tror jag ni skall få dansa er belåtna,» fortfor öfverstinnan. Flickorna sågo frågande på henne. »Det har varit bud här ifrån Tunanäs, och bjudit oss dit om söndag på dinér och bal.» Öfverstinnan trodde, att denna underrättelse skulle försätta flickorna i sjunde himlen, ty det var förut vanligt då någon bjudning till bal kom, men denna gång togo de mera liknöjdt emot nyheten. Öfverstinnan observerade detta och fröjdade sig åt att hennes barn med åren blefvo förståndigare. Emedlertid fingo nu flickorna annat att bestyra. Öfverstinnan var alltid mån, att hennes döttrar skulle presentera sig så fördelaktigt som möjligt, och för deras paryr brukade hon hvarken spara kostnad eller omtanka.
R:dr 560,000 Rikets Ständer hafva derjemte ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes meddela Nådig föreskrift, det correctionisler och arbets-fångar samt arbets-löse persöner skola till samtlige ofvannämnde befästnings-arbeten företrädesvis användas. Såsom allmänna vilkor vid de nu medgifne extra Stats-anslag, hafva Rikets Ständer ansett lämpligt bestämma: l:o alt de anvisade beloppen komma alt utgå under åren 1841—1844 med en fjerdedel årligen, dock alt de medel, som ett år reserveras, må kun na under ett följande år disponeras; 2:o att medlen endast må reqvireras i mon af behof alt dem använda, hvarom E. K. M. torde i Nåder meddela vederbörande auetoritet nödiga föreskrifter; och 3:o att de besparingar, som uppkomma å anslagen för hvarje serskildt föremål, icke må i annat fall, än der sådant uttryckligen är medgifvet, kun na disponeras lill något annat behof, utan oafkortade reserveras till kommande Ständers disposition. Slutligen anhålla Rikets Ständer i underdånighet, det E. K. M. täcktes icke allenast anbefalla vederbörande alt lemna Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse, vid hvilka tidpuncler de anvisade anslagens lyftning erfor - 200,000 200,000 160,000 736 Expeditions-Utskoltels Förslag lill und. Skrifvelsej N.-o 341 * dias, utan ock, i händelse något anslag af en eller annan anledning icke skulle komma alt användas, i Nåder låta bemälde Fullmäglige derom undfå kännedom. Hvilket Rikets Ständer skolat till svar å E. K. M:s Nådiga Proposition, i hvad den angår nu förevarande ämnen, härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 Maj 1841.
Ståndsförhållanden och ett sedan 30 år ihärdigt motstånd emot alla förändringar ifrån regeringsmaktens sida, hafva förhindrat verkets allvarliga angripande, intilldess 1840 års riksdag, genom opinionsmaktens oemotståndliga kraft, omsider lade på Ständernas bord det förevar, förslaget till nationalrepresentationens ombildning. Jag anser såsom en quasi-pligt att, på grund af den plats jag inom Const.- Utsk. innehade, så godt jag förmår, söka att möta de inkast, som emot förslagets antaglighet blifvit gjorda, för att såmedelst åtminstone svagt kunna redovisa de åsigter, som grundlagt majoritetens beslut inom Utsk. Här har blifvit yttradt, att valrättens utsträckning till 1000 r:drs egendomsvärde helt och hållet utesluter bildningens anspråk och den högre förmögenhetens rätt att äfven för sin röst finna någon vigt. Då på den ena sidan, och måhända vid första påseende med något skäl, klandras, att valrätten nedgår ända till 10 r:drs egendomsvärde, och på den andra, att ett egendomsvärde af 1000 r:dr, såsom villkor för en röst, skulle utesluta bildningens och den större förmögenhetens anspråk, så blir det ganska svårt att, åtminstone inom allmänna valprincipen, kunna annorlunda till - 46 Den 28 Augusti. fredsslälla fordringarne, än medelst deras hänvisande lill ulvägarne att förvärfva allmänt förtroende. Jag kan icke och vill fölingen del neka den stora brist i förslaget, att den högre förmögenheten, och i och med detsamma den presnpponerade högre bildningen, blifvit uteslutne ifrån en viss gifven andel och säkerhet att komma under omröstning, eller alt få bestämma sina representanter inom riksförsamlingen. Det hade varit önskligt, mine Hrr, och jag vågar säga, att jag för min del gjort hvad jag förmått att komma lill ett annat resultat i detta hänseende; men så gerna jag hade sett att sådant skett, så öfvertygad är jag, att det vid detta tillfälle hade inverkat ingenting. Naturen förändrar icke sina lagar.
R. O. (bilägges)1 D :o D :o D :o om herr Spaldencreutz ’s motion. (bilägges)2 Ifrån Bonde Ståndet af den 7 Iulii om 15 §. R. F. (bilägges)4 Ifrån Preste Ståndet den 11 Julii om 28. §. R. Reg: form. 15, 29 och 63 §§ R. O. (bilägges)6 D :o D :o om Herr Spaldencreutz’s memorial. (bilägges)7 Utskottet åtskiljdes. In fidem O. A. Silverstolpe. tänkanden, avgivna av stats-, bankooch särskilda utskottet samt till nyssnämnda betänkande från konstitutionsutskottet rörande Spaldencreutz' motion äng. en rätt för J. O. att kontrollera, att riksdagens beslut bliva rätt uttryckta i emanerande författningar. 1 Ståndet, »som vid berörde Memorial gjorde inga anmärkningar», ansåg »de samma böra hvila till nästa Riksdag». Utskottets memorial voro av den 3 juli och avsågo: det ena § 81 R.F. (rörande uppskov med grundlagsfrågors avgörande); det andra §§ 53 och 96 R.F. samt §§ 29 och 63 R.O. (rörande granskningen av justitieombudsmannens diarier); det tredje § 15 R.Ö. (om riksdagsmannaarvodena). Jfr ovan sid. 677. 2 Jämte det ovan i not 3 omtalade prot. utdraget avlät ståndet även ett särskilt utdrag om Spaldencreutz' motion. 8 Ståndet förklarade utskottets mern. av den 3 juli vilande till nästa riksdag. 4 Protokollsutdraget avser ej blott utskottets meni. av den 3 juli rör. § 81 R. F., som förklarades vilande. Samma beslut fattades även betr. memorialet av samma datum om §§ 53 och 96 R. F. samt §§ 29 och 63 R.O. (rörande granskningen av J.O:s diarier). 5 Ståndet biföll utskottets mern. av den 6 juli rör. ny redaktion av R.F. § 28.
Desanime måste oupphörligt trängas framåt till praktiska, halsbrytande manifestationer. Resultatet häraf blir flertalets af dessa menniskor spårlösa undergång, och utbildandet af låt vara få men dock sanna och äkta revolutionärer. Till sjette kategorien höra qvinnorna, hvilka återigen sönderfalla i tre kategorier: a) obetydande, energi och talang saknande, hvilka man skall begagna på samma sätt som männen af de anförda andra och tredje kategorierna; b) varma, saken tillgifna, talangfulla, men ännu icke tillhörande de våra, emedan de ännu icke upparbetat sig till den äkta oförskräckta faktiska revolutionära uppfattningen; slutligen c) qvinnor, som tillhöra oss med lif och själ, d. v. s. sådana som helt och hållet hafva accepterat vårt program och äro fullständigt invigda i organisationen. Desamma måste betraktas såsom revolutionens yppersta egendom och värdefullaste skatt, hvilkas hjelp vårt verk icke kan undvara. Revolutionären i förhållande till folket. Vårt förbund har icke något annat mål än folkets, d. v. s. det arbetande folkets, fullkomligaste befrielse och välfärd. Men i den öfvertygelsen att folkets befriélse och ernåendet af denna välfärd blott kan möjliggöras medelst den allt förintande oah nedbrytande folkrevolutionen, har vårt samfund gjort sig till hufvuduppgift, att med alla dess till buds stående krafter och medel utbreda och nära missnöjet med allt elände och alla missförhållanden, hvilka slutligen uttömma folkets tålamod och måste tvinga det till en allmän resning. Vårt förbund menar med revolution icke en rörelse, som städse gör halt framför egendomen och den samhälleliga ord-ningens traditioner inom den så kallade civilisationen och sedligheten, och hvilken hittills inskränkte sig endast till omstörtandet af de politiska formerna och till desammas ersättande genom någon annan form, och uteslutande efter-sträfvade bildandet af den s. k. revolutionära staten. För folket kan nämligen blott den revolution vara botbringande, som förintar hvarje statstanke i dess rot och förstör alla statens traditioner, institutioner, ordningar och klasser i Ryssland. Vårt förbund ämnar derför icke oktrojera någon huru som helst gestaltad ordning uppifrån. Den tillkommande organisationen kommer att genom folkets rörelse, lif och verksamhet sjelf utarbeta sig.