Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot kan göras det inkast, att landbo, genom sitt sjelfförsvar, bör betraktas såsom vållande till all den skada, honom vederfares; äfvensom att ifrågavarande §. icke bestämdt förutsätter vållande hos dråparen eller ens utesluter uppsåt att dräpa. Än min - i64 St. fast. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 jfan. 1S40. dre kan här menas a5 Kap. 1 §., emedan landbo hvarken är ogerningsman eller bör ligga ogild. Uti 29 Kap. 1 §. finnes ej eller frågan tillfredsställande besvarad, ty brottet kan hafva skett med uppsåt eller af vållande. Och några andra närmare tillämplige stadganden torde icke dess mindre svårligen kunna i Missgerningsbalken uppsökas. Man har velat söka förklaringsgrunden till stadgandet i 16 Kap. 8 §. Jordabalken uti förfaltarnes förmenta föreställning, att dråp i allmänhet skulle, liksom i Landslagen, komma att beläggas med böter, och alt de af sådan orsak ansett tillräckligt att, med uteslutande af sjelfva beloppet, temligen troget afskrifva det gamla stadgandet i ämnet. Straffbuden för dråp uppställdes dock sedermera efter helt andra grundsatser, och häraf tros oredan hafva uppkommit. Gissningen må vara grundad eller ej. Deraf rättfärdigas likväl icke special-lagen, om hvilken, utan serdeles farhåga för misstag, det omdöme torde kunna fällas, att densamma saknar stöd af allmän rättvisa, står i strid mot Lagens grundsatser i öfrigt, och kan, utan all olägenhet och rubbning samt utan att något annat stadgande sättes i dess ställe, helt och hållet afskaffas. I anledning af hvad sålunda är anfördt, får till Rikets Höglofl. Ständers upplysta pröfning samt Grundlagsenlig behandling jag vördsamt öfverlemna det förslag: 1:0 Att 16 Kap. 7 §.
Den 8 Marsi Förteckning pä de underdåniga Skrif ve/ser frän Riksens Hög/ojl. Ständer, som under i8j2 års Riksdag inkommit ■till Krigs-Expeditionen af Kongl. Maj:ts Cantzli, jemte uppgift af de dagar, dä de af Kongl. Maj:t blifvit afgjorde. l:o Angående inrättningen och utskrifningsSattet af Allmänna Bevärings-Manskapet, samt Riksens Ständers underdåniga önskningar i samma Ämne. Afgjordt dén 27 October 1S12. Kungörelsen af samma dag i tryck utfärdad. Sto Angående inrättningen af ett Invalid; hus på något af de Kongl. Kust-Slotten, och anslående af de vid Adelsfane ■ Regementet ledige blifvande indelningar till fond för berörde inrättning. Örn rättigheten för de med ExspectanceLöner försedde Finske Officerare, att vid erhållande Transport eller befordran utbekomma sina Accords - ersättningar, utan att till StatsVerkets säkerhet lemna inteckning i de Löner sådane Officerare tillträda. Om *oa' iDfirt 8 Mars. 4:0 Om rättighet för Befälet vid dé Rom? tnerska Regemepterna att af Stats-Verket erhålla Exspectance-Löner och Accördsjersättningäth Afgjordt den 27 October 1812. 5:0 Om Skånska Vai-gerihgens upplösningi Afgjordt den 14 Juli 18i 2. Sedermera definitift regleradt och Vargen ringen uplöst. 6:0 Angående en Allmän PasseVoläjice-in^ rättning för indelte Infanteriet och de från Cavallerie till Infanterie förändrade Regementet» Afgjordt den x December J§i2- 7:0 Om ersättning till Stam - Rotarne från Hjelp-Rotarne för till Solda.teraa lemnade Torp» ställen, Mulbete, Vedbrand och Gärdslefång. Om Centonal - afgiften till Vadstena Krigsmanshus-Cassä. Om Saltpetter-tillverkningen i Riket.1 Afgjordt den 1?
M:t för flottans timmermansoch handtverks-stater nu äskade, tillökning, utgörande omkring 50 procent af nuvarande anslags-beloppel, billig och af behofvet högligen påkallad, beviljat den för ifrågavarande ändamål begärda summa, 85,950 R:dr 47 öre. 27:o E. K. M:t, som funnit billigheten kräfva, alt de flottans matroser och båts män, hvilka icke hafva fri bostad i Kronans hus, men af det å flottans s. k. underhållsslat "lill inqvarleriitgs-penningar åt matroser och båtsmän” uppförda anslag, 1,326 R:dr 63 öre, hittills erhållit, inqvarlerings-ersiiltning efter samma grund, som gäller för dagiönarne vid flottans timmermansoch handtverks-stater, komma i åtnjutande af enahanda förmåner, som blifvit beredda dessa sednare, för hvilka, i anseende tiil de betydligt stegrade hvrorna, en förhöjning af 100 procent uti inqvarlerings-ersällningen blifvit föreslagen, har af sådan anledning begärt, alt ifrågavarande anslag mätte höjas med förenämuda belopp, eller 1,326 R:dr 63 öre; hvilket. Rikets Ständer bifallit. 28:o Jemte tillkännagifvande, att vid flottans stationer i Carlskrona och Stockholm samt depot i Götheborg, under vanliga förhållanden, 1.115 båtsmän vore uppfordrade lill års-ljensl, oberäknadi de lill sommar-!jensi vid Stockholms station särskildt inkallade 223 man, samt alt. dessa båtsmän under uppfordrings-tiden, utom brödet, hvardera i daglig aflöning ålnjölo 7 sk, banko eller omkring 21 öre, med undantag af 118 s. k.
Af den 9 Jan. 1816, uppå BondeStåndets underdåniga ansökning örn upphörandet af den Vedintägt. sorn, under namn af Tullved , är Garnizonema i åtskilige Rikets Fästningar anslagen. 66:oAf d. g Jan. I816, uppå Jonas Anderssons ifrån Cal mare Län underdåniga ansökning om Båtsmäns hemförlofvande till sina Rotar efter tjenstgöringstiderna. 67:0. Af d. 30 Jan. 181G, uppå åtskillige Riksdagsmäns ifrån Orebro Län underdåniga ansökning om förändring i utfordringssättet och vården af samfällige RustningsHästar. 68:0. Af den 30 Jan. iSlö, uppå RiksdagsFullmägtiges Anders Earssons och Olof Håkanssons ifrån Elfsborgs Län, samt Johannes Is• raelssons och Pehr Christoffersson från Jönköpings Län underdåniga ansökning om före år ffmtiticeOmbudsm, EmbetsBerdttelser. 341 1810 ej roterade GästgifveriHemmans befri* else frän Extra rotering. 69:0. Af den 30 Januarii 1816, uppi Olof Håkanssons underdåniga ansökning om Marks Häradsboers befrielse ifrån dem åliggande Byggnads skyldigheter till OfversteBostället Öresten. 70:0. Af den 6 Februarii 1816, uppå Piter Jernströms underdåniga besvär oin spridda Botedelars närmare sammansättning i Gamla .Norbergs och Skinskattebergs Bergslags Ilä* räder. 71:0. Af den 6 Februarii 1816, uppå åtskillige Biksdagsmäns ifrån Skåne underdåniga besvär angående cassation af Bustningshästar mm. 72:0. Af d. 12 Mars 1816, uppå BondeStåndets underdåniga ansökning, att hvarje Socken måtte uppmanas göra allmänna bidrag för Beväringsmanskapet. 73:0.
Allmänna Hypotheksbanken. 4 6:de punkten. Bifölls. 47:de punkten. Utskottets förslag antogs med följande förändrade lydelse: »Såsom kreditiv må beviljas åt Riksgälds-kontoret högst i,500,000 Riksdaler samt åt sparbanker högst 50,000 Riksdaler för Stockholms stads, 20,000 Riksdaler för Göteborgs och JO,000 Riksdaler för hvar och en af de öfriga sparbankerna, som dertill sig anmäla.» I8:de och 4 9:de punkterna. Utskottets förslag biföllos. Från Högv. Presle-Stdndet. 5 I). Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts den 14 dennes öfverlemnade nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående kostnadsfri utdelning af Postoch Inrikes Tidningar till alla kommuner i riket, tillika med de yttranden, som i anledning deraf inom Ståndet denna dag blifvit afgifna. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts den 44 dennes meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående disposition af kronotionden på Gotland för dervarande presterskaps aflöning, jemte ett med anledning deraf utaf Biskop Anjov, denna dag afgifvet yttrande. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Banko-Utskottet Kongl. Maj:ts den 14 dennes meddelade nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, med öfverlemnande af ett från Styrelsen för allmänna Hypotheksbanken inkommet förslag till ändringar i Kongl.
I denna afsigt föreslås följande tillägg : ”Hvarje socken eller flera, om de sig derom förena, äga att på allmän sockenstämma öfverlägga om allt hvad som angår socknens eller församlingarnas gemensamma angelägenheter, samt derefter fatta beslut i öfverensstämmelse med allmän lag och gällande författning ar.” Allmän sockenstämma skall hållas .. det fordrar. § 4- På den grunc| att inga beslut rörtde communal-afgifter böra kunna ifrågakomma, utan att vara så tidigt förutsedda, att en större brådska ej ar af nöden, och alt öppen säkerhet för hvar och en, som är berättigad alt deltaga så väl i öfverläggningarna derom sorn i besluten, finnes, så att ingen öfverraskning i dylika mål må kunna inträffa, föreslår jag följande förändringar. I första meningen: ”Sockenstämma i socknens kyrka tvänne Söndagar å rad pålysas, första gången tvänne veckor förr än den hålles .” I sista meningen: ”För ärenden och äfven sam ma dag, då den pålyses. Dock må vid sådana sockenstämmor ej några communäl-afgifter beslutas eller andra beslut fattas, som ålägga fortfarande förbindelser för längre tid än lill de i $:n i bestämda årliga sockenstämmor inträffa.’’’ S 6. Utsk:ns förslag innefattar en ganska väsentlig förändring uti hvad som hittills stadgadt varit i afseende på rösträtt vid sockenstämmor och skyldighet att vidkännas bidrag för socknarnes gemensamma utgifter. Det må ej kunna förnekas, att en utsträckning till så väl rösträtt som i åliggandet att medverka till gemensamma fördelar och inrättn:r, är billig och stadgar en likhet i rättigheter, som är byggd på rättsgrund. Denna har ej förut i delta hänseende funnits; men det sätt och den form, som Utsk:n antagit i och för det åsyftade ändamålet, torde tarfva några förändringar. Hittills varande allmännaste grunden för så väl rösträtt som afgiften har varit hemmantal, samt till hemmantal reducerad fast egendom; men Utsk:u föreslå bevilln.beloppet efter 2 art.
Mits befallningshafvande i Upsala län samt Iiammar-kollegium, har, med afseende å det vid Ultuna kungsladugård anlagda landtbruks-institut ets framtida verksamhet och O O O förkofran, funnit det vara af vigt, att, genom tilldelande af nödig skogsmark, institutet erhölle tillgång på vedbrand samt mulbete, äfvensom att för de derstädes anställde elever bereddes ökadt tillfälle att praktiskt inhemta kännedom i skogshushållning och trädplantering m. m., och fördenskull, samt enär kronoparken Lilla Djurgården vore för äfhjelpande af dessa behof serdeles lämplig, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att berörda kronopark måtte, för den tid Ultuna kungsladugård vore till landtbruks-institut upplåten, till institutets disposition för ofvanomförmälda ändamål öfverlemnas, under vilkor, att parken blefve skött efter den år 1840 uppgjorda och stadfästade hushållningsplan samt att den derifrån, genom försäljning af 21 famnar virke årligen, till skogplanterings-kassan ingående inkomst utaf institutet, efter markegångspris nämnda kassa ersattes. Rikets Ständer, som tagit kännedom af de till målet hörande handlingar, hafva deraf inhemtat, bland annat, att meranämnda kronoparks skogbtrande och till skogsbörd, medelst plantering af lärkträd samt granplantor, tjenliga del utgör 9(i tunnland 16T5- kappland; och som den ifrågaställa upplåtelsen till Ultima landtbruks-institut af berörda skogspark, hvarigenom institutet erhölle tillgång på vedbrand och bete samt ökadt tillfälle bereddes för derstädes anställde elever att praktiskt inhemta kunskap äfven i skogshushållning, skulle befrämja detta instituts framtida verksamhet och förkofran, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att, till vinnande af omförmälda ändamål, den af E. K. M. i nåder föreslagna upplåtelse af kronoparken Lilla Djurgården medgifva, under vilkor, att parken må, oansedt institutets fortgång, kunna från kungsladugården skiljas och af E. K.
Konungarne af Danmark och Nederländerne, det blef uttryckligen erkändt, att TractatenS bestämmelser skulle ega gällande kraft, för icke endast de fordna Förenade Nederländerne, utan ock för de södra provincerne af samma Ilike. Sveriges tullfrihet i Öresund stadfästades genom Freds-lractaterne i Roskild och Köpenhamn åren i658 och 1660, och fortgick ända till år 1720, då Danmark förband sig att återställa dess under kriget gjorda eröfringar, hvaremot Sverige afstod tullfriheten i sundet, på sätt derom förmäles uti Freds-lraclatens g:de punct, så lydande: ”1 anseende lill aljt detta, som således varder återstäldt, samtycker ”Kongl. Maj:t och Kronan Sverige, genom närvarande Tractat, att uti Sun"det och de z:ne Bälter, hädanefter icke skall vara någon åtskillnad JVa”tionerne emellan, och i följd deraf afstår Hans Majit och Konungariket ”'Sverige tullfriheten i Sundet och de tvänne Räller, hvilken de Svenska ”'hittills åtnjutit, i förmågo af de för detta slutne Freds-fördragen, så >’utt Sveriges Rikes och dess underliggande provincers undersåtare skola ^hädanefter uti sundet och de tvänne Bälter erlägga tull till II.
Ridr 14 öre, och dels behållningen å det för inrättningen anvisade extra statsanslaget till inköp af möbler, för året utgörande 901 Ridr 21 öre, har räkenskapsföraren vid Veterinärinrättningen uti algilVet yttrande hänvisat till 1861 års räkenskaper, dit kassabehållningen blifvit öfverförd; men, enär en så beskaffad åtgärd icke kan betraktas såsom nöjaktig verifikation, helst, vid granskning af de för ett är afslutade räkenskaperna, påföljande årets räkenskaper icke tillika finnas att tillgå, samt dessutom all uppgift saknas, huruvida eller på hvad sätt behållningen å det ofvan oinförmälda statsanslaget blifvit verificerad; få Rikets Ständer, som anse Veterinär-inrättningen härvid böra förfara på ena handa sätt, som öfriga verk och inrättningar, hvilka hafva alt redovisa för användandet af statsmedel, i underdånighet anhålla, det E. K. Majit läcktes meddela Direktionen för Veterinär-inrättningen i Slockholm förständigande att tillse, det behöriga verifikationer varda vid räkenskaperna fogade. Expcnsinedels-räkniugarne. Af den utaf E. K. Majits och Rikets Kommers-kollegium afgifna särskilda redovisning för anslaget lill arfvode» åt extra biträden i bemälda embetsverk hafva Revi sorerna in hem tal, att vid revisions-årets slut å berörda anslag förefunnits en behållning af 1,714 Ridr 50 öre, som uppkommit deraf, att årsanslaget blifvit under hvart och eli af åren 1858—1860 till hela beloppet lyftadt, men ej för dermed alsedda ändamål användt; och då detta förhållande tycktes ådagalägga, att Kommers-kollegium för arfvoden till extra biträden ej är i behof af hela den summa, som härtill blifvit anvisad, hade Revisorerne ansett sig böra härå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
I Herr Königs tanka skulle i fråga varande, af honom åsyftade ändamål bäst vinnas, om Riksens Högloft. Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit genast behagade utlärda en författning, med föreskrift om böter för öfverträdelser i förenämnde ämnen. Hvad sålunda anfördt blifvit, har Utskottet i öfvervägande tagit och får deref - Eesv. och Ekon. Utsk. Betänhanden. 503 ter vördsamt anföra, att Utskottet visserligen icke bestrider den möjliga fördelen och beqvämligheten i flere afseenden deraf, att lika pappersslag tillverkas i lika format, så vidt sig kan låta göra, men att i Utskottets tanka detta ändamål bör sökas pä ett helt annat sätt, än Herr König föreslagit. Det synes böra vara pappersconsumentens åligande, att hos producenten af denna vara beställa henne af sådan beskaffenhet, som han åstundar, och denne lärer icke underlåta, att uppfylla consumentens önskan, i samma mati, som afsättningen är honom angelägen. Genom särskilda beställningar och öfverenskommelser lära Rikets Colle* gier, äfvensom böckers förläggare, erhålla papper i hvad format de önska och för dem kan vara beqvämligast, utan att, genom utfärdande af tvängsföreskifter, en obillig inskränkning i den fria utöfningen af producen* tens tillverknings-industri behöfver åstadkommas. Utskottet kan derföre icke annat än afstyrka bifallet till Herr Königs ifrågavarande motion. Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning Vördsamt underställes. Stockholm den 20 Maj 1823* 504 Best), och Ekon. Utsi,. Betänkandeet. XJ tidt ande, rörande väckt fråga, etti beståndet af sådane städjobref, ä de Lunds A-* kademi anslagne Pr eb ende Hemman, hvarigenom lifstids besittning blifvit «- boerne försäkrad, Riksdagsfullmägtigen från Malmöhus Lät», Pehr Knutsson, Har, uti ett till Hederv.
Län bereda insigt och kännedom i Linförädlingen, vid Thorstorps Institut , varandes af Petter Andersson vidare hemstäldt, att medlen borde till Länens IIushållnings-Sällskaper öfverlemnas och Pensionairerne af dem utses, med förbindelse för i 184 Stats-Ut-skottets Betärikanden. Sällskapen, att äfven för öfrigt tillse, det ändamålet med ifrågavarande Statsbidrag måtte vinnas. Vid öfvervägande af detta till Statssamt Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning remitterade ämne, hafva Utskotten funnit det visserligen vara ledande till båtnad för landet, att tjenligen uppmuntra den i vissa delar af Riket ännu icke till någon grad af fullkomlighet bragte Linculturen oeh förädlingen; men som medel till näringarnes upphjelpaude redan äro anviste under Riks-Statens g:dc Hufvud-Tittel, och Kongl. Majrt, derest det, efter Petter Anderssons, uppgift, å Thorstorps Egendom i Halland anlagde Linförädlings-Institut finnes förtjent af understöd, icke lärer underlåta att deråt lemna Dess Nådiga uppmärksamhet, så anse Utskotten sig sakna anledning att tillstyrka bifall till det af Petter Andersson framställda Förslag; och få derjemte upplysa, det något särskildt anslag till uppmuntran för Gårdsby Institut å Riks-Staten icke finnes uppfördt. Till Riksens Höglofl, Ständers eget bepröfvande öfverlemnas detta vördsammeligen. Stockholm den 3i Maji i8a3. Utlåtande, i anledning af Friherre Sixten Sparres Memorial, Stats-Utskottets Betänkande!!. ii85 om de reducerade CavalleriRegementernes åter uppsättande samt om särskilde Löne-anslag för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon. Ho glofl.
I scenen i fjerde akten med Lodovico flyger minnet af den genom Othellos hufvud och utan allt sammanhang med det samtal, som pågår, mumlar han helt plötsligt: » getter och apor. » Detta utrop står kvar. Det är sublimt! Bilden är struken, men Othello, som således inte har hört den, han mins den ändå. Detta karaktäriserar verkligen ypperligt genren af dessa snöpningar från böljan till slut Förnuft, sammanhang, konsekvens, pietet för diktens personer och åhörarnes kraf att ej fa dem vanstälda, det är af noll och intet värde pryderiet, anständigheten ropar stryk, och man stryker, — Shak-speares grofheter — under det man låter Dumas ’ och Sar-dous förfinade liderlighet växa hur yppigt som helst i hägnet af omklädnadernas civiliserade spalier. Och så tror man sig vara etisk se n, ja kanske estetisk också till på köpet! Nåja, verlden vill bli bedragen, så låtom oss då bedra den! Och ännu ett exempel! Hur har man ej på vår kungliga teater gått åt » Midsommarnattsdrömmen », detta renässansens på en gång så öfversinligt luftiga och sinligt erotiska féeri, d^nna verldnliteraturens yppersta tillfällighetsdikt, glimmande af poetisk skönhet och nyckfullt yppig fantasi, en bröllopssång diktad af renässansens störste skald som en hymn öfver all renässansens otyglade lifsglädje. Jo, i denna, just den sinligt erotiska känsloverldens glänsande fantasmagori — har man stiukit hvarje replik, som har en sinligt erotisk pregel. Makalösa smaklöshet! Det som just bildar diktens fysionomi, det som ger den dess rätta stämning, det tar man bort! Tacka^Gud att man inte också i dess ställe satt in kristliga bröllopspsalmer, vi ha ju sådana i vår psalmbok.
Afd ragni Ogen af de öfrige 2000 ex. eller så kalladt öfvertryck, tillhopa io.ooö ark å 12 sk. per 100 . — 2 5* 30 Ris fiuaré Tryckpapper å 4 R:dr per Ris * * * 1 * — 120» Bokbindaren1! Räkning för skärning Och sä min an k list 1 ing af Tabellen N:ö 2, 3000 dubbla exemplar å 32 sk. f>er 100 < * . a • 1— 2 di Stimma B:co R:dr 265. Högloft. Ridderskapef och Adelil samt Hogv, Preste - Sta odet lufva består.,dt förklarat, alt beröide tryckningskostnad boinie utgå al de för Riksdagsuigifterne artslagné medel, hvaremot VällojQ. Burgare-Ståndet ej något i deri delea 702 Banco-Utskottets Betänkattdtn. förordnat och Hedervärda Bonde-Ståndet ansett tryckningen böra af BanqUen bekostas* Vid sådant förhållande får Banco - Utskottet vördsamt hemställa, om icke den reglering kunde anses lämpligast, att, då för utdelnin» gen till Riks. Ståndens ^Ledamöter och Oan* cellier samt för Bihanget till Riks - Ståndens Protocoll , netto 1500 Exemplar blifvit medtngne, detta antal, tillika med Formarnas första uppsättning, godtgöres BanqUen. utaf de för Riksdags-kostnaderne atislagne medel, nemi. För uppsättningen jemte 5000 arks afdragning 100: — Och för 1500 dubbla
Drott» ningen att för sin och desi barns räkning sä länge besia senare äro omyndige, emottaga och disponera. Om Riksens Ständer täckas gilla besia beslut och anbefalla deras införande i RiksdagsBeftutet, tror Utskottet att alla nödiga försigtigbets mätt, sä nu som för framtiden, derigenom ffola wara iakttagne, dä ät Regeringen är Lfwerläm. nät all nödig magt i afseende pä detaljernes bestämmande. Hwilket likwäl sä det ena som det andra till Riksens Högloft. Ständers högst upplysta ompröfmande widare hemställes. Orebro den 5 October 1310. pä -et Särskilta Utskottets wägnar H. 6. bäörner. L. v. Rosenstein. 6ust. v. Wilcke. ^näsrs josson. 23id företagande af den hos Högloft. Ridder. Aapet och Adeln wäckta samt till det Särskilta Ut - Den 6 October. 279 Utffottet remitterade fräga, om icke de af Riksens Ständer wid sistledne Riksdag fattade be» stut, hwilka till den nästföljande Riksdagen skulle blifwa gällande, i allt hwad Riksens Ständer nu icke annorlunda stadga, mätte fastställas, har Utskottet, med erkännande af anmärk, ningens rigtighet, wäl igenfunnit ätskilliga mäl som äro af förenämde egenskap; men som Utskottet redan, uti sitt under den 18 sistledne Augusti afgifne och af Riksens Ständer gillade Utlåtande, tillstyrkt, att de mäl hwilka fordra förutgäende åtgärder och undersökningar, samt sädane, uti hwilka Ständerne blott framställt sina underdäniga önskningar, mätte, i anseende till sjelfwa sakernas natur, wid denna Riksdag icke widare till öfwerläggning upptagas, och bland ofwannämde mäl dels förekomma sädane som äro af denna beskaffenhet, dels redan äro afgjorde genom Riksens Högloft.
Med Båtsmanshållet är förhållandet enahanda, emedan det har samma skyldighet att bekläda sin karl under krig. Men det är, för att undvika dylika räkningar, som den Kongl. Den 32 Junii e. ra. 143 Propositionen innehåller ett förslag, att i stället bestämma en viss summa att utgå under kriget af de Rotar, som blifva vacanta; ty de öfrigas beklädnads-skyldighet måste utgöras in natura, ocb kan ej umbäras. Jag finner derföre den Kongl. Propositionen nyttig, för att undvika den stora olikhet, som ofta företer sig i Räkningarne, och drabbar olika rotar till ocb med inom samma Compagnie, då den ena Räkningen kan gå till 5o, men den andra till 100 R:dr, allt efter möjligheten för CompagnieChefen, att på olika tider och orter anskaffa munderingen för olika pris; och jag skulle anse som en orättvisa, ifall Rikets Ständer ville tillämpa 1819 års förordning på Båtsmanshållet, men icke på Rusthållare vid Armeen. Jag förnyar på dessa skäl min anhållan om återremiss. Herr Hjerta: Sedan en värd Ledamot af de sammansatta Utskotten nu yttrat sin önskan att saken genast afgöres, vill jag, såsom jag i början af discussionen förklarade, för min del ej hindra Utlåtandets antagande, emedan jag finner resultatet riktigt, att någon vacance-afgift till krigsfonden ej bör äga rum. Jag får väl härvid förklara, att jag finner Friherrarne Palmstjernas och Cederströms anmärkning riktig, att någon full analogi med Rotehållarne vid Arméen här icke inträffar, emedan Båtsmanshållet står i analogi med Rusthållarne. Men jag får i I i44 Den 33 Junii e. m. detta afseende fästa uppmärksamheten på de underdåniga skrifvelse!’ Rikets Ständer så väl vid 1818 som 1823 årens Riksdagar aflemnat, örn lindring i betungandet af Rusttjenstens utgörande i krig. Rikets