Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gifves det ej; så skall utan tvifvel samma tillstånd af 10 * 148 Den 11 Januari. laglöshet och uppenbart lagförakt som hittills fortfara. BegäreS och gifves mera, göres ej något förbehåll, någon inskränkning med afseende å hvad vid religiösa sammankomster företagen: så befordrar man den söndring, som redan, till skada och bedröfvelse' för vår kyrka, begynt upkomma och hotar att gripa vida ikring. Det är icke lätt att linna, hvad som rättast är. Måtte det lyckas, så nära som möjligt! — Men, huru sorn helst härmed må blifva; hvadhelst som må beslutas: så egnar det hvarje kristen alt vara all mensklig ordning undergifven, för Herrans skuld; att minnas sin pligt till hörsamhet mot öfverheten och lagen, med undantag endast för den händelse, såsom det säges i Augsburgiska bekännelsen, om ”öfverheten befaller synda”. Jag önskar naturligtvis all möjlig framgång åt min motion, eller’ rättare den sak, han omfattar. Men icke så, som skulle jag tro, att deraf berodde möjligheten af gudaktighetens tillvext i vår kyrka. Guds Andes Verksamhet hämmas ej genom våra mer eller mindre okloka författningar — Hans verk framgå genom liderna och hos folken, så som Ilan vill. Jag önskar en större frihet för frälsningssökande själar att samlas till gemensam andaktsöfning, förnämligast för vår kyrkas och vårt borgerliga samhälles skuld. De andeliga rörelser, som pågå, kunna icke förqväfvas. Få de inom kyrkan och samhället utveckla sig enl. sin art, som är alldeles evangelisk, och synes hafva upkommit endast genom öfverdrifven och ensidig upfattning af våra bekännelseskrifter: så kunna de blifva till oberäknelig nytta. Oriktigt bedömde och behandlade, kunna de blifva till lika mycket skada, kunna bringa öfver oss olycka och bekymmer, som en vis lagstiftning kan och hör i lid förebygga. Jag anhåller, att detta mitt anförande måtte få åtfölja min motion till LagUtsk. Hr Ribbing, Arvid:
I afseende å sjelfva saken och hvad dervid anginge de sju fastebref, som funnos utfärdade efter det 1821 års Kongl. Taxa för expeditionslösen blef till efterlefnad gällande, uppgaf häradshöfdingen, att då, enligt samma taxa, lösen för fastebref å egendom skulle beräknas i mån af köpskillingens belopp, och denna kunde bestå af varor och prestationer, sorn blifvit betingade att antingen på en gång eller årligen i vissa personers lifstid erläggas, samt följaktligen endast kunde tagas i beräkning, men Just.-Ombudsmans Emb.-Berätt. för uren 184% och 7843. 11 f 82 densamma äfven vid mångfaldiga tillfällen bestämdes både i penningar och prestationer årligen i någons lifstid, under den allmänna benämningen af ”ärligt födoråd”, annan utväg för bestämmande af fastebrefslösen icke skulle finnas, än att beräkna de årliga prestationernas värden såsom ränta, svarande mot ett visst kapital, hvilket, sammanlagdt med den i köpafhand!ingen utsatte penningsumma, blefve köpskillingen; att, efter denna angifna grund och med upptagande af prestationernas lägsta värde såsom ränta till fem procent och beräkning af ett deremot svarande kapital, häradshöfdingen stadgat och utsatt lösen för de ifrågavarande fastebrefven på följande sätt: fastebrefvet af år 1836 till Nils Persson å skattehemmansdelen N:o 1 i Mjäla, köpsumma i penningar 450 R:dr, och årligt födoråd till tvenne personer, värderadt minst till 30 R:dr, utgörande fem procent årlig ränta å ett kapital af 600
Att då Bevjllnlngen utgått af BoställsyärdeC, den iqdeldte BoställsBäntan ftån Löneberäkqingen försvinner; a:o, Att LuqeBeviilningen för Ämbetsoch Tjenstemän icke förändras genqm afgiften för deras enskilde Egendom, 5. MornOfvan s.tadgade Bevillningsgrund galler således äfven 1:0 FörEcclesiastik,Staten och dertill hörande Betjente, Organister och Klockare på Landet och I Släderye, i anseende till Tionde och öfrige Bevillningsutskottets Betänkanden, 663 rättigheter af FÖrsamlingarne, Föneoch löningstillökningar i penningar eller Hemmansräntor, vederlag, förläningar och andre inkomster, som i och för tjenster verkligen åtnjutas, hvarunder äfven begripes för Capellanerne den inkomst de , efter slutad och behörigen faststäld öfverenskommelse, njuta af Kyrkoherdarne, hvilka sistnämde derföre ega , att berörde utgift från sine egne inkomster afdraga; 2:0 För Akademi-, Gymnasiioch ScholeStaterue, Domkyrko-Syssloman, Kyrko .Inspectorer m. fl. ; 3:0 För Städemes ftfagistrater, samt öfrige Tjenstemän och Betjente; 4:0 För dem, som åtnjuta Pensioner, Gratialer och Benådningar, hvilka utgå efter Stat eller af allmänna medel ; 5 0 För Qvinna, som njuter lön eller an. nan inkomst, så ock Pension , Gratial eller Nådegåfva af allmänna medel ; 6. Morn■ Patroni-Ecclesiarum i Skåne, Halland och Bohus Dan, som njuta Spannemål af Kronoeller Kyrko - Tionde; betala fern procent af Spadnernålens värde, uträknad efter den näst före Taxeringen satte markegång. Dika afgift erlägges ock af den Kyrkorna i dessa orter tillhörande Tionde, som ej är på lön eller till andre bestämde ordinarie utgifter an. slagen, och uträknas värdet på nyssnämde sätt; äfvensom af
Äfvenså har Utskottet funnit behöfligt att uti §:n inrymma en närmare bestämmelse, angående tiden då, och personen hos hvilken redskapen skall till försegling anmälas, när egaren sjelf tager vård om redskapen; Och hemställer derföre Utskottet, att den förändrade lydelse Utskottet gifvit åt <§ 37 (36) måtte af Rikets Ständer godkännas. § 58 (37) Under förutsättning att Utskottets förslag, att endast enkel redskap hädanefter bör uppmätas af justerare, vinner Rikets Ständers bifall, och att till följd deraf den hitintills gällande grunden för beräkning af arfvodet för mera sammansatt redskaps försegling kommer att förfalla, har Utskottet ansett sig .böra föreslå, att arfvode för försegling af sådan redskap, hvilken icke är mätning underkastad,N bestämmes till 3 R:dr Riksmynt för hvarje redskap, som förseglas. § 40 (39) I fråga om den afgift, som bör för bränvins-tiliverkning erläggas, hafva följande förslag blifvit framställde, nemligen: inom Ridderskapel och Adeln: dels af Herr Montgommery, G., att berörda afgift måtte från dess nuvarande belopp 16 sk. banko höjas till En R:dr eller minst 73 öre Riksmynt för hvarje tillverkad kanna bränvin, och dels af Herr Hjärne, H., som föreslagit sistnämnda belopp; hvilket förslag jemväl blifvit omfattadt uti särskilda motioner hos Preste-ståndet af Herr Doktor Sandberg och hos Bonde-ståndet af Gustaf Johansson från Kronobergs län och Gustaf Jonsson från Kalmar län, den sistnämnde för den händelse att hans förut omförmälda motion om förbud mot inhemsk bränvins-tiliverkning icke bifölles; äfvensom Herr Prosten Melander samt Rikdags-fullrriäktige Sven Ersson och Lars Olsson från Stora Kopparbergs län uti denna mening instämt; och slutligen af Nils Svensson från Blekinge län, som yrkat, alt derest beskattningen å de mindre brännerierna ökades, ett lika förfaringssätt måtte iakttagas beträffande de större brännerierna.
Derpå foro vi i ginrikischa till den berömda buddabilden (Daibutsu) vid Kamakura120 samt besökte en i granskapet boende sintoöfversteprest och hans tempel. Presten var vän af fornsaker och hade en ej synnerligen stor, men af nästan idel sällsyntheter bildad samling. Bland annat visade han oss synnerligen dyrbara sablar, en stor hufvudprydnad af ett enda nefritstycke, hvilken han värderade till 500 yen121, en mängd gamla bronser, speglar m. m. Vi mottogos som vanligt med japanskt te och sötsaker. Presten förde oss sjelf kring i sitt tempel. Några bilder syntes här ej till, men väggarna voro rikt utskurna och försedda med en mängd teckningar och förgyllningar. Templets innersta vägg var afstängd medelst tunga, med säkra lås och riglar försedda dörrar, innanför hvilka »gudaanden vistades», eller innanför hvilka »icke fans någonting alls», såsom prestens ord en annan gång föllo sig. Enoshima är en liten bergig halfö, som genom ett lågt sandnäs är sammanbunden med fastlandet. Tidtals har detta näs varit afbrutet eller öfversvämmadt, och halfön har då varit förvandlad till en ö. Den anses helig och är öfversållad med sinto-tempel. På den sida af halfön, som vetter mot fastlandet, finnes en liten by, bildad af värdshus, tehus och handelsbodar för pilgrimsoch turistkram, deribland vackra snäckor och de vackra kiselskeletten af en spongie, Hyalonema mirabilis Gray. Här bodde jag för första gången i ett japanskt värdshus af det slag, till hvilket europeer under vanliga förhållanden ej hafva tillträde. Jag åtföljdes af två tjenstemän från guvernörens kansli i Jokohama, och det var på deras försäkran, att jag ej hörde till det vanliga slaget af ohyfsade och öfvermodiga främlingar, som värden ej gjorde någon svårighet att mottaga oss.
Jag förbehäller mig, att Skäne icke serstilt ma bestattas: Zag vrotesterar deremot högtidligen och begär afflag ä Utstottets Betänkande eller i widrigc fall votering/, dä jag förbehäller mig att 10 §. i Adeliga Priviletzierne mätte anwändas och inga andra öf»ver denna fr äg a fä votera , än de som arv ägare af Fastigheter. Anmältes och infördes en Deputation frän det Hederwärda Bsnde-Ständet anförd af Riksdagsmannen Slars frän Bohus Län, hwilken upläste ett ProtocollsUtdrag af runehäll, att Bonde-Ständet instämt i RidLerstapets och Adelns förklaring, i anledning af Konungens Nädiga smar rörande Wargeringen och detsamma, jemte ätffillige inom Ständet i anledning deraf afgifva yttranden, till Allmänna Bcswärs-och Le« conomie-Utstottet remitteradt. Dcputationen utfördes pä manligt sätt; hwareftec Grefwe Hamilton fortfor, frägande om Conträrter kunde airses lagliga, hwilka ej med Konungens och Ständers samtycke moro ingängne? Pä sädan grund hade är 1800 Contracterne rörande Bränwins-Arrendet blifwit uphäfne. Friherre Oscksrstrcim, stseob. Zag trodde aldrig att i Riddarhusets Plenum fä höra, att ingängne Contracter ej skulle hällas i helgd, aldraminst sädane, hwilka genom Regerings-Formen tpdeligen äro stadfästade. Zag tillstyrker, att, rörande de i fräga »varande, undersökning om deras laglighet mätte anställas. Bes finnes Den 3 April. sinnes dä att de äro olaglige, mä de förfalla. Finnas de äter wara Laglige, kan i dem utan Konungs och Ständers samtycke ingen ändring äga rum. Sä, lebes är det bäst, att hela saken öfwerlem,ras till HanS Maj:t. Ständer äro ej nu i tillfälle att densamma pröfwa.
— Ehuru sedan; Skillestänv med "Dannemark blifwit asstiUadr, en betydelig minskning i "ststbcrörde, pä krigs tillstånd för Södra Armeen be"räknade Summa är akt wänra; fordras dock till Le "nu upgifne behof säcffildre medel. Kongl. Majtc "har ansett kjsnligast att dertill, Utan BanguenS ytterligare ankttande, anwända, jemke återstoden af öe ''Engelffe Subsidicrne, Le i Banque» insatte Patria, 96 Den r December. "triotijke Län och gafwor, som förut icke särskildt blis"wit disponerade; Och som Kongl.. Mask finnér det ''tillkomma Riksens Ständer, alt om dctza Läne» och "Gäfwo-medel förordna, will Kongl. Mast i Räder ''proponera Riksens Ständer att updraga Kongl. "Mast att deraf anwända hwad till förberorde behof "kan erfordras. Kongl. Mast förbliswer Riksens "Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest wälbewa"gen. Or Supra. 6 -V K I.. klans ^LrtS. Stats-Utskottet får harwid tillkännagifwa, att, enligt de af Herr Presidenten och Commendeurcn Friberre k-agerkeim till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifne och af Kongl. Mast till Stats-Urskottet i Räder remitterade Berättelser och Upgifter, äro för när» warande, följande Contante medel för Stats - WerketS räkning i Banquen att tillgå nemligen. r:o Behällningen af Subsidii medlen 212,002 2:0 Dito af Waxel Operations Fonden 70,000 z:o De af ätskillige Medborgare till Fäderneslandets understöd gifna fri» willige gäfwor - » id,8iZ 20 8 samt 4:0
Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Rank, » 6,010.763: 81. ' R :dr 15,175.1017 58. De räntebärande fordringarne best odo af: l:o Fordringar för meddelade försträckningar till vissa bestämda ändamål och med återbetalningsskyldighet under längre tid 7,647,823: 42. nemligen: a) Byggnadslån 1,338,827: 4. b) Tomtregleringslån t 84,243: 60. c) Lån till Carlskrona stads pastorat 9,958: 53. d) Dito till allmänna Barnhuset i Stockholm 68,353: 78. e) Lån för hamnoch brobyggnader samt årens ningar 980,459: 51. f) Dito för jerrivägsanläggningar 4,790,621: 75. g) Dito till inlösen med af de med åtskilliga Landshöfdinge-beställniugar förenade ackord 115,023: 67. h) Dito till vattenaftappningar för odlings företag 260,335: 54. Fordran för lyftade medel utaf kreditivet till ulldiskont fondens förstärkande 106,630: — 3:o Tillsvidare förräntade medel 216,590: 67. RTdF 7,971,044: 9- De för närvarande räntefria fordringarne, å hvilka ränta efter viss bestämd tid kommer att beräknas, grunda sig på lån meddelade till vissa bestämdaändamål, med återbetalningsskyldighet under längre tid, och utgjordes af: a) Byggnadslån R:dr 267,500: — b) Tomtregleringslån » 30,000: — cj Jlamnoch brobyggnadslnn » 10,000: — d) Lån till vattenaftappningar för odlingsföretag » 746,346: — R:dr 1,053,846:
glömma sina tillgångar, och därför bar jag Jag tycker obetingadt, att Klara har rätt, när Jag kunde icke visa mig mindre artig än han, skrifvit upp hela historien, och nu skola vi hon anser sin vän Anna för ett godt stycke egoutan betalade mina 75 öre för en likadan påse skicka in den till Idun. » ist. Nog är det sant, att vi alla ha skyldighet skydda våra barn mot faror af hvarje slag, meu och slängde en 25 öring åt en vaktmästare för Oeh här är den nu. att drifva rädslan för smitta till en sådan höjd att skaffa fram den till min fru. Så bjöd Job. som nu ofta sker, är både hjärtlöst och orått. han på en halfva punsch. I tredje mellanakOch huru ofta synda ej föräldrar ännu gröfre mot ten bjöd jag också naturligtvis på en halfva sina btrn i fråga o m hygien, utan att göra sig ens de ringaste samvetsförebråelser; blott när det punsch och vichyvatten till förstås. Från Iduns läsekrets. &amp; Föreställningen var slut, och vi togo pä oss våra ytterkläder eller, rättare sagdt, vaktmästaren tog på oss dem, schangtilt skall det vara, och så fick han sig en tolfskilling rör det besväret. I vestibulen stod Palm med fru och väntade på oss. » Hör du, kära bror, » säger han, » skulle vi inte ha oss en sexa tillsammans, det är så sällan vi träffas nu för tiden, och det vore så roligt att upplifva gamla minnen, och vära fruar hafva så mycket att spraka om. » En pristäflan mellan kvinnliga handarbeten. Det tillfälle, som vi lyckats bereda våra läsarinnor, att med ringa möda komma i besittning af de ypperliga Liedbergska flossaapparaterna, har omfattats med stort intresse från alla håll. D e t närmare tillkännagifvandet härom återfinnes äfven i dagens nummer (se annonsbilagan l. a sidan), Jag såg på min unga fru, och hon såg så lycklig ut vid tanken på att för en gång komoch uppmana v i enhvar att begagna sig af ma » ut pä vift », att jag icke hade hjärta att den ovanliga förmån, s o m här erbjudes.
Den fattige bör veta, att han mot verkan af en industri, som hotar att förkrossa honom, i Konungen har ett värn. Ått således Kongl. Majrts rättighet att inställa bränvinsbränningen, när omständigheterna så fördra, i blifvande brän vinsförordning måtte inflyta, får jag, i likhet med Friherre C&* tierström och på de af honom ytterligare anförda och utvecklade skäl, på det högsta yrka; äfvensom alt böter för bränvinsbränning å sönoch helgdagar, utom hvad allmänna lagen för sabbatsbrott stadgat, måtte bibehållas vid det minimibelopp och sedan höjas i den proportion, som närvarande förslag lill brän vinsförordning innehåller. Med prosten Nibelius förenar jag mig i hvad som rörer brän vinsförsäljning, samt att, till stäfjande af lönnkrögeri, köpare måtte till vittne antagas, afven i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhaudlat.'’ Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.-Utskottens Betänkande , N:o 1. 45 Af herr doktor Annerstedt: ”Som Friherre Cederströms reservation i sin förra del hufvudsakligen öfverensstämmer med prosten JSibeliij har jag redan förut uttryckt i detta fall mig uti hans åsigter instämma, men anhåller nu serskildt få förklara, att jag, lika med Friherre Cederström^ på det högsta yrkar bibehållandet af den i alla branvinsförfattningar hittills intagna föreskrift, att Kongl. Maj:t eger, när nöden så kräfver, att bränvinsbränningen inställa.” Af prosten Tranceus: ”Uti många af de serskilda beslut, som finnas i detta betänkande, har jag visserligen deltagit; men då grunderne, hvarpå kronans förslag var bygdt, blefvo genast i början upprifne, och hvarje serskildt beslut, tillkommet genom, tillfällig röstflerhet, ej kunnat inpassas till ett sammanhängande helt, känner jag mig förpliglad att reservera mig emot betänkandet i dess helhet, helst bränvinslagstiftningeu är af ett oberäkneligt inflytande på folkets dygd och seder.
Då emellertid nu befintliga stadganden i berörda hänseenden lära på de af motionären uppgifna sätt tillämpas, men angeläget är, att de förenade rikenas handelsförhållanden varda så ordnade, att, jemte det en lifiigare samfärdsel mellan dessa riken blifver befrämjad, grundade anledningar till missnöje öfver tillämpningen af de i sådant ändamål utfärdade författningar icke måtte framkallas derigenom, att dessa lemna utrymme vare sig att i det ena landet egenmägtigt pålägga det andras produkter några af fördragen icke godkända inskränkningar eller att misstyda en för underlättande af den inbördes trafiken meddelad föreskrift lill undgående i det ena af de begge rikena utaf de umgälder, som skola för det andra landets alster utgö ras, får Sammansatta Utskottet, som det icke synts lämpligt att här ingå i ompröfning af ändamålsenligheten af de utaf den förbemälda komitéen i dessa hänseenden afgifna förslag eller eljest yttra sig om sättet för undanrödjande af de utaf motionären anmärkta missförhållanden, endast, med anmälan derom, hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:ts täcktes i nåder vidtaga de förfoganden, som kunna erfordras för att mellanrikslagens stadganden i afseende på den landväga varuförseln mellan de förenade ri kena må vinna en rätt tillämpning. Stockholm den 30 April 1866. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866. Sammans. Hevilla.-, Lagsamt Allm. Be,sv.- och Ekon.-Disk. Memorial, angående afgiften för bränvins tillverkning. Enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag hafva Riks-Stånden vid pröfning af Utskottets Betänkande N:o 1, angående vilkoren för bränvins tillverkning, dels i åtskilliga delar fattat sins emellan skiljaktiga beslut, dels återremitterat vissa delar deraf.
Der sådan röstpluralitet icke vinnes, kunna endast följande till andra Kamaren valbare män af minst tretiofem års ålder till riksdagsmän i första Kamaren väljas, nemligen: l:o Erkebiskop, Biskopar, Professorer vid rikets universiteter, Konsistoriiledamöter, Kyrkoherdar i första klassens pastorater. Rektorer vid högre lärdomssko!or, samt Vetenskaps-akademiens ledamöter; 2:o Ordinarie ledamöter i rikets Hofrätter och Kollegier, äfvensom de, hvilka innehafva annat med rådsembete vid dessa embetsverk i värdighet jemförligt eller högre civilt embete, eller inom krigsståndet Regementsofficerseller annan beställning af motsvarande eller högre grad, eller ock från något af dessa embeten med pensionsrätt afgått; 3:o de som äga och minst tre år före valet innehaft fast egendom på landet, uppgående till fyra hela hemman eller deröfver, eller i uppskattningsvärde till minst 32,000 riksdaler, eller ock fast egendom i stad, uppgående till minst 48,000 riksdaler i uppskattningsvärde; 4:o de idkare af handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat yrke, i stad eller på landet, hvilkas årliga inkomst af yrket minst i tre år näst före valet upp skattas till 2,000 riksdaler eller deröfver; o:o sådane inom valdistriktet boende, som i egenskap af riksdagsmän förut bevistat tre riksdagar; dock må icke något valdistrikt under samina tid i första Kamaren hafva mera än en ledamot, utsedd blott på grund af denna valbarhetsegenskap. § 32. Med det undantag, mom. o af nästföregående § utvisar, skola de väljande vid val af ledamot i första Kamaren icke vara inskränkta till visst distrikt, utan äga frihet att dertill utse hvilken valbar Svensk man, som helst. § 33.
Majus Nådiga stadfästelse öfwerlämna siwstag till Formulärer, sr wäl för Berednings-som Taxeringsoch Prösnings Commiltser, som till sammandrag derefter för hwarje Län och hela Riket, af hwil - Den i6 Augusti2677 hwilka Formulärer till Taxerings-Längder och Länssammandrag lämnas samtelige Landöhösdingarne del, att ombesöria, i enlighet dermed, tryckning af nödigt antal Exemplar och utdelning deraf, tilt alta Districter, Be»edningS-och TaxeringS-Committeer: och böra dcsie Formuliärer wara la inrättade, att de icke allenast bereda en lätt och säker öfwer sigt af hwad hwarje Bewillnings-Artikel och hwarje desi huswuddel gifwit, utan ail innehalla Summarist bade-Personal. Hemmantal och deras warde sammanlaget, fa wal som per meäium för hwarie helt Hemman, antal och wärde a Bruk, Bergwerk och Fabriksinrätrningar, det Taxerade och det Brandförsäkrade. antal och warde af Egendomar i Stad, och Stadsjocdens uppstattade belopp, afwensom det af Rörelse och Närings inkomster, destlikes hwad Embetsoch Tjenstcmans Löner och inkomster i hwarje Län belöpa af hwarje Clasi, nemal-gcn: af Tre hundrade R:Slrs inkomst och der under, derifrån till och med Ser hundrade N:dlr samt alla de öfriga. Likaledes hafwa Riksens Ständer at Riksgälds-Contoirets Fullmägtigc uppdragit, att utarbeta Formulärer till uppgifter wid Mantalsstrifningar, Beredningsoch TaxerinaS - CommuT,-, och de samma til! Eders Kongl. 'Mant i underdånighet insända, hwilka Formulärer Riksens Ständer nu lika underdånigt anhalla alt Eders Kongl. Mast läcktes jemte Allmänna Bewillnings-Förordningen till Allmänhetens kännedom och efterrättelse i Noder utfärda. 2:0.
För fullgörandet häraf får Utskottet alltså afgifva den förklaring: att Utskottet, vid frågans förehafvande ansett alla förmåner, som med privilegierad Jordebesittning äro förenade, vara af enahanda upprinnelse och skyddade af samma helgd; Att Utskottet följaktligen icke kunnat tillstyrka någon skyldighet för privilegierade Hemman och Lägenheter, att i publike byggnaders uppförande och underhåll deltaga, utan att tillika rubba grunden för alla undantagsrättigheter, som af 6å beskaffade Hemman och Lägenheter tillgodonjutas; Att, då Utskottet yttrat, det de med Säterier 6amt åtskilige andre Hemman och Lägenheter jemte särskildta Verk och Inrättningar följaktige friheter och förmåner, blifvit vid derom slutade köp och andre afhandlingar i så måtto afsedde, som i mån af den mindre tunga, hvilken åtföljt sådane Fastigheter, i jemnförelse mot andre Hemman, ett större värde blifvit desamma åsatt, Utskottet dervid föreställt sig förhållandet sålunda, att, enär desse friheter och förmåner blifvit på det hela betraktade, äfven hvarje särskild del deraf nödvändigt måst hafva ingått i beräkning; samt slutligen, att, dä yi% Besvoch Ekon, Utsk, Betanknnden, de i ämnet väckte motioner blifvit till Utskottets utlåtande remitterade, och Utskottet således emot RegeringsFormens 5g §, icke kunnat undandraga sig att deröfver yttra sig, samt detta yttrande endast innefattar, att Utskottet, på de skal, som af detsamma blifvit anförde, funnit sig icke kunna tillstyrka bifall till den af motionärerna gjoyde framställning, Utskottet följaktligen, icke sträckt sin åtgärd längre, än. dess pligt fordrat och dess rättighet medgifvit, För Utskottet är det i öfrigt icke fattligt, att frågan, i annan ordning och på annat sätt, än. sorn skett, kunnat hos RiksStanden anmälas till pröfning, emedan 44 §•