Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta kan man finna, om man efterser hvad krouovärdet på ett dagsverke var under Carl XI:s tid, då det sattes. Det var nemi. dä 3 sk. eller ^ af den daler silfvermynt, som i nämnde Konungs tid var gällande, och hvilken utgjorde 1,097 lod finsilfver. Detta qvantum finsilfver motsvarar nu 13 sk. 8 rst. b:ko efter 1830 års myntfot; hvaraf synes, att priset på ett mansdagsverke, som i medeltal under de sista 10 åren utgjort 22 sk. 6 rst. (då dervid ej inberäknas Götheborgs län, der det är betydligt högre än i andra), sedan 170 år stigit 55 proc., under det att spanraålen, hvaraf vid samma tid en tunna, hälften råg och hälften korn, uptogs till 36 sk., i silfvervärde motsvarande 3 R:dr 18 sk. b:ko efter ofvannämude myntfot, stigit till de sednaste 10 årens medelvärde, 8 R:dr 6 sk., med 140 proc. Uti Konung Carl Xl:s tid var dagsverkets värde af en tunna spanmåi, hvaremot det f. n. blott är -,’y. Häraf synes, att ifrågavar:de begge persedlar, under tidernas längd, icke bibehållit något jemnt värde. Om man emellertid genomgår de öfriga hufvudpersedlarne, torde man finna, att icke någon bibehållit sig så jemn som dagsverksräntan. Således, då K. M. ansåg att, i öfverensstämmelse med R. Sl:rs vid förra Riksdagen fattade beslut, icke någon hufvudpersedel skulle förvandlas till penningar, så föreslogs denna ränta att bibehållas. Men StatsUtsk. hemställde till Ständerna, att de, med frångående af K. M:s Propos. i denna del, måtte besluta, att dagsverksräntan skulle till spanmåi och smör Den 11 Augusti. 225 smör förvandlas.
Samtidigt med denna långsamma, inre emancipation med afseende å uppfattningen af kvinligheten, förändrades också hennes älskvärda, men ytterst naiva syn på diktarbegåfningen som skild från diktarens personlighet – den uppfattning, hvilken t. ex. visar sig i det bref, där hon liknar den konstnärliga produktionen vid välgörenhet med en annans medel, eller det där hon motiverar anonymiteten med att man som författare icke är samma person, som man är som enskild människa. Men hennes ofvan anförda bref visa äfven att A. Ch. Lefflers historia ej blott var lik de flesta begåfvade nutidskvinnors, utan att den äfven var typisk för de flesta öfverklasskvinnors. Först »familjeflickans» drömmar om äktenskapet som lifsmålet och hennes tomhetskänslor under väntan på detta; sedan den gifta kvinnans ej ovanliga upptäckt, att hon dock ej nått lifvets verklighet, och hennes grämelse öfver att icke ens kunna få del i denna verklighet genom ett ordnadt, allvarligt arbete. Småningom genomförde A. Ch. Leffler dock sin emancipation från öfverklasskvinnans så ofta splittrade lif. I sin egenskap af husmor var och förblef hon plikttrogen och omtänksam, men när hennes författarskap blef en betydande inkomstpost i budgeten, ansåg hon sig böra vara befriad från att allt för ofta lyda sin myndiga tjenarinnas kallelser från skrifbordet till köksbordet. Allt bättre lärde hon sig också indela sin tid så, att hvarken hemmet eller arbetet blef lidande därpå, och hon fick därigenom också ro till mera grundliga själfstudier i språk, historia och i synnerhet litteratur. När hon blef en »känd författarinna», förverkligade hon äfven sin dröm att slippa dagliga visiter, genom att hafva en bestämd mottagningstid. Hennes mans samhällsställning – han blef senare sekreterare i öfverståthållarembetet – öppnade några nya kretsar för hennes iakttagelse; sålunda fick hon t. ex. på ett par baler i öfverståthållarehuset de intryck af »societeten», hvilka sedan blefvo till bilder Ur lifvet. Men på samma gång vardt hon allt mera på sin vakt att ej gripas af den sällskapssjuka, som i Stockholm är det andliga arbetets röta.
BondeStåndet : 2:0 Af Carl Henricsson Bergman från Gefleborgs Län, att som Transporter ej mindre af Båtsmän, BeväringsPersedlar och den årligen tilltagande Saltpetern in. fl. andre Kronans effecter åstadkommo icke allenast en betydande kostnad för Staten, utan äfven ett högst besvärligt onus för Landtmannen; en Ångbåtsfart alltså måtte på Statens bekostnad inrättas emellan Stockholm och de vid Sjökusten norr ut belägne Släder, hvarföre kostnaden till största delen syntes kunna ersättas af de besparingar, som i utgifierne för Krono-transporterne uppkommo, och genom hvilken inrättning hufvudsakliga fördelar skulle kunna beredas i den uppmuntran, som innevånarnes kända in - Betänkande!), N.‘o 291. ^21 dustriella anlag skulle linna i en latlad communieation. Uti hvilken Motion instämt RiksdagsFullmäktige Eric Pehrsson och Hans Hansson från Gefleborgs Län samt Nils Strindlund från WesterNorrlands Län och Bygdén från Westerbotten, denne sistnämnde under yrkande, att Ångbåtsfarten skulle sträcka sig jemväl till denna ort. 3:o Af Lars Ericsson från Gefleborgs Län, att, till afhjelpande af de mångfaldiga olägenheter för Landtmannen, som uppkommo från skyldigheten att fortskaffa Kionans Manskap, antingen ett med TrampMachin försedt Fartyg borde inrättas, hvarmed så väl BåtsmansCornmenderitmar kunde, under föreskrifvet ombyte, sjelfve forssin sig fram, som äfven Soldat-transporter med passande destination verkställas; eller ock att förordnas kunde, det Kronans Båtsmän, lika som Soldaten, skulle till sine arbetsoch andre Commenderingar gå, oell blott deras packningar skjutsas, derigenom en Häst skulle blifva tillräcklig för hvad nu många behöfdes; kunnande i sistnämnde fall jemväl den fördel tillskyndas Soldaten, att få sin packning skjutsad, samt den följd häraf uppkomma, att både Manskapet kunde göra längre dagsresor och de skjutsande blifva utan farhåga, i anseende till sine Hästars medfart.
Hos Högvördige Präst-Ståndet har utaf flere Ledamöter blifvit anfördt, huruledes Theatren äger ett nyttigt inflytande på odlingen, Språket, Litteraturen och fria Konsterne, samt att, då ingen Hufvudstad i andre Länder saknar så beskalFade Inrättningar, den nu ifrågavarande borde såsom Nationel bibehållas och Staten på det hela vidkännas hvad dertill fordras, hälst de med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd utaf Theatre - Directionen slutade Contracter med Sujetterne, på flere år äro ingårjgne och borde honoreras, desto häldre som Personerne eljest skulle se sig med sine anhörige helt och hållit blottstältde: Varande i detta hänseende äfven inom Högvördige Präst-Ståndet föreslaget, att en. Bevillnings - afgift efter ofvan anförde grunder måtte åtagas; men hvarom likväl skilj - Stats-TJtskottets Betänkanden. 1837 aktige meningar blifvit yttrade i så måtto, som någre Ledamöter ansett denne afgift böra endast drabba Hufvudstadens Invånare, andre siter att densamma måtte, med undantag af Allmogen, sträcka sig till Rikets Inbyggare i allmänhet, emedan större delen af de från Landsorterne till Hufvudstaden ankommande resande begagna sig af Spectaclerne härstädes, hvilka dessutom såsom mönster för Skådespelen i Landsorterne verkade på deras beskaffenhet; Deremot någre Ledamöter yrkat, att inskränkning uti Theatrens behof och utgifter, serdeles till den kostsamma Balletten, måtte vidtagas i förening med möjlig hushållning för öfrigt, samt andre åter trott, att vidare bidrag, för Theatren, än Stats - Utskottet redan tillstyrkt, icke skäligen kunde äga rum. Bland Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter hafva Johan Longberg från Gefleborgs Län och Pehr Bengtsson från Halland jemväl bitiädt förslaget om en så beskaffad Bevillnings-algift till Theatrens upprätthållande, som Herr Gref-, ve Löwenhjelm projecterat, med undantag för Allmogen, samt Anders Danielsson från Elfsborgs
Den, som vill, att contra-propositionen uti nästföljande votering hör innehålla det af Ridderskapet och Adeln gjorda förbehåll, ”att 2:ne Commissarie-löner å 1,600 R:dr hvardera, 1 Casseurs-lön å 1,200 R:dr med åtföljande 100 R:dr tjenstgörings-arfvode samt 5oo R:dr missräkningspenningar, i Bokhållare-lön i Sedel-Contoret å 700 R:dr, 3:ne Conlorsskrifvare-löner dersammastädes å 400 R:dr,l samt ett Cassaskrifvare-arfvode å 400 R^dr, eller tillsammans 7,300 R:dr öfverflytlas från Ordinarie Staten till Indragnings-Staten, med skyldighet för Bancofullmägtige att vid första Commissarie-ledighet, genom indragning af en Commissarie-beställning inom Depositions-afdelningen, bereda den ena Commissarie-lönens indragning, samt att, i afseende på de öfrige, härigenom på Indragnings-Stat öfverflyttade, tjenster, indraga desamme, så snart Fullmägtige, efter att förut, vid hvarje ledighet, hafva hört Commissariatet, finna Bankens göromål sådant medgifva ; röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; 4 Förstiirkla Banco-Utskottets MemorialN\o 135. vinner Nej, kommer contrapropositionen att innefatta det af Högvördige Preste-Ståndet framställda förbehåll, ”att a:ne Commissarie-beställningar, nemligen en i Sedel-Contorel och en i Depositions-Afdelningrn, en Casseurssyssla, en Bokhållareoch tre Contorsskrifvare-tjenster i Sedel-Contoret, äfvensom en Cassa-skrifvare-befattning komma att indragas vid nuvarande innehafvares afgång, i den nion de förändringar i Bankens rörelse, som blifva en följd af Verkets nya organisation, kunna bringas i verkställighet. Voteringen härom’, sedan en dubbel sedel blifvit casserad, utföll med 52 Ja och 66 Nej.
Discont-Creditivet alldeles disproporlionelt fördelats, och för sanningen af min uppgift om dess otillräcklighet i Malmö Låne-Contoir, har jag ett kraftigt stöd i ena Directeurens, Riksdagsmannen JVils Månssons så väl vid Riksdagens början som nu nyligen meddelade upplysningar om Provincens penninge-förlägenhet och LåneContoirets oförmåga att bispringa. Samma förhållande vid Låne-Contoiret i Götheborg är af Riksdags-Fullmägtigen och DiscontDirectemen derstädes, Anders Danielsson,bestyrkt; och då det kan inträffa inom detta Diseont-district, , som dock har 3 millioners Bil. till Banco-Utskotlets Bet. 1V.-o 5i. i3( fond, så måste, vid en jemförelse emellan Lagge dessa Districtens folkmängd och behof, ofelbart medgifvas, att en million R:dr Banco för södra Lån-Contoiret är alldeles för litet Creditiv, och att klagomål öfver capital-brist äro fullt befogade. Man invänder, att inga tillgångar finnas till Discont-Crediliveis förökande; men jag svarar härpå, att det vore långt bättre föröka Discont-fonden, än anslå Creditiver till odlingslån. De disconterade penningarne åstadkomma en större rörlighet i Bankens operationer; Discont-låne-systemet öfverensslämmer mera med Bankens natur än de på lång tid ingående lånen; de förra äro mindre betungande för hjelp-behöfvande än de senare; de förra kunna mindre missbrukas, och medföra mindre äfventyr för Banken, än de senare; de förra utgå mera lill massan af nationen, i handeln och näringarne, än de senare. Kan detta icke vederläggas, och kunna, genom Disconllån , samma ändamål vinnas, som genom Odlings-Iån på flere år, så frågas : hvarföre icke åstadkomma lif i rörelsen genom lifligt utoch ingående Capitaler ? Hvarföre göra Banken till Intecknings-innehafvare onödigtvis, just derföre löna en större Tjenstemanna-personal, skuldsätta fastigheter och jord, —• hvarföre allt detta hellre i32 Bil lill Bcinco-Utskottets Fet.
Och sorn den nödig funne vidsträcktare anstalt för sjukvärden vid Smedjegärds-häkiet, än uti öfriga Xronofängelser, hvarest Airestanternas antal är mindre, fordrar ifrågavarande obetydliga utgift, så framt ändamålet skall vinnas, och de sjuke Arrestanterne erhålla behörig skötsel och vård; sa får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständers bifall dertill, att dessa 60 R:dr 32 "sk. arfvode för en sjuksköterska vid Smedjegårds-liäkiet måga å Stat under Åttonde hufvudtiteln upptagas. Stockholm den 26 IVfaj J S I 5* På tföglofl. Ridderskapets På Högvörd. Prest-; och Adelns Ledarn. Ståndets Ledarn vägnar vägnar , Carl De Géer. Gast. Murray. På Vallofl. Borgare. På Hederv. Bande Ståndets Ledam. Ståndets Ledarn, vägnar vägnar Carl Fredr. Landberg. And. Sandstén. C. Tunelius. Uppläst hos samtelig! Riks-Stånden den 29 Maj. Riksens Högloft, Ständers Stais Utskotts Re* 54" Den 2 g Maji Betänkande, angående hegardt anslag till reparation u Calmar DomKyrka. Riksdags.Fullmägtigen från Calmar Stad, Herr Grosshandlaren Joris Fornander har, uti Memorial, som Vällofl.
N:o 317, i anledn. af väckt motion att ett belopp, svarande O H. 21 322 Den 12 September f. m. emot elen af arbetsfolk nu utgående bevillning efter 2:dra artikeln, måtte till fattigvårds-utgifter anvisas; Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotten : N:o 88, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:ns mern. N:o 77, ang:de fråga om den utsockne-frälsehemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet; N:o 89, i följd af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i anledn. af Utsk:ns utlåt. tN:o 75; N:o 90, ang:de väckt fråga om en ny reglering af båtsmanshållet i Blekinge. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. frän de öfriga RiksSt:n, nemi. från PresteSt. af d. 6, 7 och 8, frän BorgareSt. af d. 6, 7 och 9, samt från BondeSt. af d. 4, 6, 7 och 8 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. lill 12 f. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Onsdagen den 13 September 1848. Plenum kl. G e. m. Justerades 7 prot.-utdr. för gårdagens plenum. Upplästes till justering och godkändes ett af Exp.Utsk. under N:o 197, afgifvet förslag till R. St:s underd. skrifvelse till K. M., i fråga om Presidenten af Billbergh och kansli-rådet Walerius ådömdt ersättningsansvar i målet, rörande den, efter afl. tullförvaltaren Finér yppade balance. Anmäldes, men bordlädes, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., Exp.Utsk:s under N:o 198, afgifna förslag till underd. skrifvelse, med förslag till förändring i vissa delar och K. Förordn. om fattigvården i riket af d. 25 Maj 1847.
December 1823 bland annat förklarade såsom sin mening, att, emedan den extra roteringen endast varit afsedd att träffa s. k. privilegierad jord, derifrån borde afskiljas alla hemman och lägenheter af krono-, skatteoch frälsenatur, som enligt författningarna vore underkastade ständig rotering. [ öfverensstämmelse härmed blef af Kongl. Majit, i sammanhang med utfärdad nådig instruktion den 20 December 1825 för länsvis tillsatta extra roteringskominissioner, förordnadt genom cirkulär af samma dag, att, bland annat, nämnde kommissioner skulle till ordinarie rotar indela, efter enahanda grunder, som vid det gamla roteringsverkets uppgörande blifvit följda, all jord af sist omförmälda beskaffenhet. Sedan dessa förrättningar omsider hunnit afslutas öfver hela riket, utom i några bland de nordliga landskapen, blefvo de upprättade roteringslängderne, efter granskning af krigsoch kammarkollegierne, af Kongl. Majit, med gillande för Dess del, till Rikets Ständer vid 1850 1851 årens riksdag öfverlemnade. Rikets Ständer för klarade sig, i underdånig skrifvelse den 22 Augusti 1851, godkänna berörde längder, hvarefter de af Kongl. Majit den 8 Oktober 1851 stadfästades såsom grund för de roteringsverk, som, särskildt för ordinarie och särskildt för extra roteringen, borde i orterne uppgöras och till nyssnämnde embetsverk insändas. Af de ännu då oroterade länen skulle Stora Kopparbergs län först efter der afslutade egodelslörrättningar underkastas rotejemkning.
De förtjänar så mycket mera tacksamhet, då de bedömt framtidens fordran och gjort rättvisa åt regeringens förmåga och avsikter. Det är emellertid Kongl Maj: t förbehållet att ådagalägga, att han inte endast vetat skaffa riket tillgångar då de anslagna varit otillräckliga, utan också skaffat nya möjligheter. Under riksdagen i Örebro gällde det att skaffa säd till skäligt pris, i anseende till den sent kända felslagna skörden i landet. Till behövande i landsorten blev säd till ett värde av 606.043 riksdaler utdelat. Även magasinsfonden lånade ut stora summor. Utsikterna vid riksdagens slut tycktes lova att dessa omsorger skulle kunna upphöra med den mognande skörden. Men genom en av dessa naturhändelser, som det inte står i mänsklig makt att förutse, inträffade det, att en stor del av skörden blev ännu en gång skadad. Ett par nätters frost tillintetgjorde flera månaders arbete. Detta blev sent känt och anmälan om ökade behov och ansökningar om spannmålsförsändelser till landsorten kom, när seglationen var nära att upphöra. Kongl Maj: ts omsorg och kronprinsens kraftiga biträde beredde likväl tillgångar, som man inte kunnat vänta och den politiska ställningen skapade utvägar till att fylla de inrikes behoven. Mjöl och säd kom från ryska hamnar. Oaktat de hotande utsikterna vid 1812 års slut, kan man konstatera att nöden, utom i de mest avlägsna orterna, där transportsvårigheter förelegat, inte lett till att någon omkommit. Magasinsfonden är illa åtgången, men Kongl Maj: t skyndade att förstärka den med 100.000 riksdaler ur Barthelemyska medlen. 200.000 riksdaler som i höstas blev anslagna av krigsfonden till magasinsinrättningen, var tänkta att då en lyckligare skörd inträffade, förkomma en annan av lantmannens förluster, nämligen den att spannmålsprisets hastigt faller. De skulder innevånarna ådragit sig har endast långsamt kunnat återbetalas. Kongl Maj: t har medgivit längre uppskov med återbetalningen och i visa fall att man får betala in natura. Detta har varit en lindring för innevånarna, men en uppoffring av magasinsinrättningen. De rustningar, som snart efter riksdagen 1812 måste företagas kostade mycket.
Isa las,”än TaxeringsCornittéernes eller Fögderiernes antal det medgifver, sä att, örn inöjdgt är, en Ledamot från hvar TaxeringsComitté,' må dervid biträda, och tillser Landshöfdingen, att, så vidt sig göra later och omständigheterfie sådant medgifva, en circulerande ordning Taxell ngsComittéeme emellan härvid fö;jes. Städerne ega, att, jemte en ur hvardera af de tre öfrige classer, föreslå tre Borgare. Äfven skall LandsKammererareri, med skyldighet att anmärka, huruvida Kronans rätt vid de föregående Taxeringar blifvit iakttagen, och en af Konungens Befallningshafvande till kallad Landtmätare, för upplysningars tneddelande, i Prof* ningsComittéen vara tillstädes, utan att dera likväl någon rösträttighet tillkommer. 3 Mom. PröfrsingsComitteén sammanträder å tid och ort, sorn af Konungens BefalN ningshafvande utsattes, med iakttagande af i månaders rådrum, ifrån det Taxeringarne blif. vit fulländade, på det besvär öfver deras åtgärder må kunna der anföras å den tid, som bär framdeles föreskrifves. Är Konungens Befallningshafvande af vigtigt förfall hindrad, att i Comittéens göromål deltaga, anrnäle det i underdånighet hos Konungen, sorn, så vida det anmäldte förfallet godkännes, lärer läckas ®n annan Ordförande i nåder forordna, så vida tiden sådant medgifver. Men skulle||förfallet inträffa så nära tiden för PröfningsCo* mit* Bevillnings-Utskottets Retän&anrlen. 737 tmttéers sammanträde,' att ett slikt särskildt förordnande icke hinner att lemnäs, sammanträdet Committéen under Ordförande af främste Ledamoten bland Ridderskapet och Adeln.
Gratifikation till en Vaktmästare och en Vaktbetjent i Justitie-Departements-Expeditionen Af 4:de hufmdlitelns besparingar: Till f. d. Krigs-Rådet Hauffman 866: 32. — „ Kanslisten, ProtokollsSekreteraren Widbom , 294: 18. — „ BesigtningsRustmästaren Granberg 153: „ f. d. Fouriren von Moltzer 83: 30. — „ Vaktmästaren Klingbom „ Batteri-Cheferne vid Svea Artilleri-Regemente, ersättning för utgifter derigenom, att Regementet icke är inrymt i Kronans kaserner, Af anslaget å 4: de hufvud titeln lill oförutsedda utgifter Till Kongl. Krigs-Vetenskaps-Akade mien 600: „ t. f. Presidenten i Krigs-Kolle gium, arfvode, 2,000: „ Kapitenen Aschling, för inspektion öfver gjutningen af jernkanoner, . 200: „ Majoren Dreijer, för tillsyn vid LandtförsvarsDepartementets Kommando-Expeditions lithografiska arbeten, 150: „ ÖfversteLöjtnanten m. m. Silfverstolpe, för inspektion vid krut-tillverkningen, . 200: „ Öfver-Kommendanten i Stockholm, arfvode, 600- „ Öfversten Bager, gratifikation, . 400: „ Svea Artilleri-Regementes extra och expektans-stat 784: 14.
Memorial! Ibland de föremål, som 1111 mera än förr påkalla Fosterlandsvännens uppmärksamhet, är utan tvifvel Skogarnes i Riket tillstånd, hushållningen dermed i allmänhet och angelägenheten att med alfvar påtänka medel till dess förbättrande. Allt hvad härutinnan är att anföra, har i skrift och tryck vid flera tillfällen blifvit framställdt. Lagar och Författningar äro i detta ämne utfärdade; men den väsendtliga nytta, som af dem bort vara alt förvänta, saknas ännu; och årligen försvinner den ena Skogstrakten efter den andra, utan hopp att återkomma i de plantor den kunnat på stället efterlemna. Jag talar ej om de fält, sorn tjenliga till åker eller äng blifva dertill använde, och i nya Skördar mer och mer bereda ej mindre ersättning förden afröjde Skogen, en allmän och enskild båtnad, men den Skog, som genom svedjande å otjenlig mark, med stöd af de i allmänna Lagen och SkogsOrdningen gjorda undantag, gifves till spillo, oftast utan annat gagn, än att tjena till en svag stängsel af en lika beskaffad gröda, efter hvilken, för en enda gång beredd och vunnen, hvarken Gräs eller Säd blifva å sådana ställen synlige, äro för alltid borta, utan att förlusten deraf någonsin kan ersättas. Detta förhållande, jemte den i vissa Orter tillåtna så kallade Ljung bränning, som förstör hvarje sjelfsådd Skogsplanta och möjligheten för nya Frön att uppgå, samt FlatTorfs skärning till bränsle, hvaraf i de Orter, der den är beviljad, både Skogsbristen och den hos Menigheten alldeles förfallna omsorgen för Skogsplantering ådagalägges, innefattar tydligen bevis för ofullkomligheten af våra SkogsFörfattningar, hvilka, utom de få otillräckliga anstalter deri förekomma för vården om bärande Träd och Storverks-ämnen, dessa hellre kunna, äfvensom allmänna Lagens hithörande Föreskrifter, anses innehålla ingenting för fredande och tillväxt af all annan Skog, som ansvaret för misshushållning dermed eller andras åverkan, synes vara af egenskap mera att befordra än afvärja förstöring eller allmänna tillgrepp. Ett enda Exempel i sednare afseende må göra tillfyllest att upprepa.
Preste-Ståndet d. 17 -—- — Borgarp-Ståndet d. 17 Bonde-Ståndet d. 17 —* — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande tryckning före hvarje Riksdags början af Kongl. Maj is Rådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof. S. A. K. T?. -»•»■iksens Ständer hafva i öfvervägande tagit ett af Riksdagsfullmägtigen från Gefleborgs I.än, Johnn Longberg uppgifvet Förslag, att dea Nådiga Proposition Kongl. Maj:t låter tillställa Riksens Ständer vid början af hvarje Riksdag, angående Statsverkets tillstånd och behof, måtte hädanefter, före Riksdagens början, till trycket befordras, så att, när den till Riksens Stän der öfverlämnäs, hvarje Riksdagsman må kunna deraf undfå ett exemplar; och sorn Riksens Ständer anse det blifva af väsendtelig nytta för Riksdags-ärendernes behandling, om för Riksens Ständer, vid Riksdagens början, gifves tillfälle att taga en närmare kännedom om de ämnen, hvilka E. K. M. uti förrberörde Nådiga Proposition till deras öfverläggning och afgörande kan täckas framställa, än som möjeligen nu står att inhemta, då endast ett exemplar derutaf hvarje Riks-Stånd meddelas; alltså få hos E. K. M. Bihang till Riks-St. Skrif velter. Riksens Ständer härigenom i underdånighet anhålla, att E. K. M. behagade hädanefter och sedan Dess Nådiga Proposition ang:de Statsverkets tillstånd och behof blifvit i Stats-Rådet besluten, anbefalla vederbörande besörja, att denna handling varder från trycket så tidigt utgifven, att hvarje Ledamot af Riks-Stånden må deraf kunna erhålla ett exemplar , på samma gång som E. K. M. täckes meranämnde Nådiga Proposition till Riksens Ständer eller deras Stats - Utskott aflåta; samt att den till tryckningen erforderliga kostnad må af Statsverket förskjutas, emot ersättning utgående af de medel Riksens Ständer sedermera, till Riksdags» kostnadernas betäckande, anvisa. Riksens