Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta vore ett mindre bittert sätt att vädja till niiidrarne, än det som innehålles i fångens bekanta ord: ”Min mor, 0111 ni hade fullgjort edra skyldigheter emot min ungdom, bade ni äfven besparat eder den möllan att komma för alt taga afsked af mig vid löten af schavotten”. ”Del är en beklaglig sanning, alt del vårdslösade, ål sig sjelf lemnade barnet oftast uppväxer till skada både för Stat och medborgare, hvarföre äfven fattigvård och uppfostran blifva de mäktigaste medel, sorn kunna sältas emot del tilltagande onda och de enda medel, af hvilka man har rätt att vänta några stora resultater; ty dagdrifveri och skygghet för arbete äro nu såsom fordom de modersbröst, vid hvilka lasten suger sin näring”. Jag tror mig 1111 hafva sökt, jemte det jag bemödat mig att visa det nu föreslagna ensamhelssystemets företräde framför hvarje annan fångbehandling, äfven upptaga, och efter förmåga vederlägga de mot systemet gemenligen gjorda hufvudsakligasle inkasten. Jag slutar härmed, ut bedjande mig II. R. 0. Ad:s benägna öfverseende, — äfven i afseende på den tid jag nödgats upptaga, och hvilket öfverseende jag ännu ytterligare vågar laga i anspråk, dä jag öfvergår till den speciella granskningen af Lagötsk:s nu ifrågavarande betänk. Har jag ansett mig nödsakad, att uti det föregående vara — kanske öfver höfva» vidlyftig, hvartill dock ämnets vigt föranledde. och hvilket i öfrigt torde mig benäget tillgifvas, skall jag vid denna granskning vara så mycket kortare; inskränkande mig hufvudsakligen att förklara: det jag uti åtskilliga speciella fall förenar mig med hvad, synnerligen Hrr Gr. Mörner och Lagergren uti deras, betänkandet vidlögade reservationer yttrat och framställt; äfvensom med hänvisande lill Hr Jusl.Ombudsmannen Landius och Hr Kammarrådet Theofelis likaledes uti efterföljande punkter, inom Lagberedningen afgifua reservationer, nemi. beträffande: l:o fängelsestraffens fördelning uti straffarbete och fängelse. 2:o bibehållandet utaf straffen af:
Bifaller Utskottet Beredningens Betänkande att frågan om Judarnes inflyttning i landet icke kan i Grundlagen införas? Den det vill skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Winner Nej kommer ett stadgade emot Judarnes inflyttning att i Grund Lagen införas. hvilken, då den i anseende till Contra Propositionen, af en del Ledamöter icke godkändes, sålunda förändrad framställdes. Bifaller Utskottet Beredningens betänkande att frågan om Judarnes inflyttning i landet icke kan i Grundlagen införas? Den det vill skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. _1 Stycket fr. o. m. orden ... företogs Beredningens Betänkande t. o. m. meningen Af enahanda skäl som vid förra voteringen, blef frågan hvilande är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1096 ff. 2 Man torde observera, att Kjellanders förslag rörande judarna icke beröres i beredningsprotokollen för vare sig den 4 eller 6 juli, vilka ju äro de protokoll, som i texten härovan angivas. Kjellanders förslag i detta ämne behandlas redan i beredningsprotokollet för den 3 juli, som ligger såsom bilaga till pleniprotokollet för den 6 (jfr ovan sid. 697). I ovan återgivna pleniprotokoll för den 8 juli torde därför en anteckning hava bortfallit av innehåll, att plenum fortsatte behandlingen av de delar av beredningsprotokollet för den 3 juli som ej medhunnos i plenum den 6 juli; såsom framgår av det följande återstodo flera ärenden än Kjellanders motion om judarnes ställning. 702 Den 8 Juli 1815 Winner Nej anser Utskottet ett stadgande om Judars inkommande kunna uti Grund Lagen införas. Åtskillige antogo den först framställde, men andre förklarade sig för den sednare Propositionen, hvarföre på begäran votering anställdes angående Contra Propositionen, med Ja för den första och Nej för den sista. Rösterne utföllo: Ridderskapet och Adeln 3. Nej. Präst Ståndet 5. Ja Borgare Ståndet 6. Ja Bonde Ståndet 4. Ja Propositionen uplästes ånyo och vid voteringen deröfver voro rösterne så delade: Ridderskapet och Adeln 6.
Besvärsoch Ekon.Utslc. remitterades nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.: Frih. Löwens, Wilh., ang:de undersökning om tillkomsten utaf bro-, hamnoch expeditions-afgifter vid Stockholms hamnar; Hr von Schildts, Axel Ludv., om anslag till införskrifvande från Holland eller England af kreatur till ett stamholländeri; Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., ang:de inrättande af läns-deputationer och länsrådj Hr Rosenqvists, Fredr Leonh, om Erkebiskops-stolens och de öfriga biskops-stolarnes indragning vid nuvar. innehafvares afgång. Ånyo föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr Lagercrantz^, Carl Johan, dtn 7 dennes c. m. på bordet lagda Den ao Mars f. m. molion, om ett tillägg i i4 cap. i §:n Gifterm.b:n, i afseende på äktenskapsskilnad. Till BancoUtsk. remitterades Hr Sabelfelt®, Carl Oscar, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion om utsträckning af tiden för beläning af reverser i Handeis-disconten. Remitterades till Statssamt BancoUtskm Or Stuart*, Carl, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, angtde utbyte af Riksg.conlorets till banken utgifna obligationer. Föredrogs ånyo Hr Hjertås, Lars, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, angtde afgifterna vid infarten till Djurgården. Ilr af Ström, Israel Adolph, uppläste följande: Det skulle visserligen vara en särdeles grace af R. St., om de, i stället för den nu öfverklagade väg-och broafgiftcn, täcktes anslå nödiga medel till vägarnas och broarnas underhållande på Djurgården, så att de promenerande då linge begagna denna förmån utan någon afgift. Sådan var äfven K. M:s höga önskan, då K.
Jag räknar mig till deras antal, hvilka lika lifligt som Frih:n nitälska för förändringar, men jag öfverväger noga, huru de skola verkställas, innan jag lemnar dem mitt bifall. Detta har varit motivet för milt upträdande emot BankoUtsk., och Frih:n mål-te väl i detta fall kunna något låta lugna sig, då till och med Gr. Gyldenstolpe yrkat ogillande af Utsk:s förslag, men deremot bifall till Banko-Fullm:ges, hvarom jag icke yttrat ett ord. Hr von Hartmansdorff: Frih. Tersmeden har såsom ett fel tillräknat mig det jag påstått, att, innan ett nytt hus för Banken kunde anskaffas, alla försök, att förbättra expeditionssättet inom Banken, vore fruktlösa. Något sådant har jag icke ens tänkt, utan endast sagt, att dessförinnan kunna inga väsendtliga, blott mindre förbättringar ske. Det äro just sådana, som Fullm:ge hafva föreslagit och jag anser böra vidtagas. De torde så mycket heldre kunna verkställas, som, på sätt Gr. Gyldenstolpe nyss sagt, någon betydlig kostnad dermed icke är förknippad. Frih:n har trott, att, under den lid ett nytt hus för Banken upföres, borde man bygga om de äldre. Hvartill skulle det tjena? Man vunne derpå en half förbättring för några år. Då skulle man nödgas upgöra ett reglemente för den tiden och sedermera ett annat för den kommande, oberäknade alla de kostnader, som -åtfölja ombyggnaden af ettdera af de äldre Bankohusen. Frih:n har omtalat allmänhetens fördel deraf, att hon skulle slippa gå 2 gånger till Banken för att utbekomma sina expeditioner. Denna fördel kan, så vidt möjligt är, vinnas medelst antagande af Fullm:ges förslag. Alen genom intet organisations-förslag kan man påräkna att alltid fä sina expeditioner genast; ty tilloppet kan vara så stort, att väntan blifver lång. Så äro t. ex. på de tider, då hufvudstadens kronoutskylder insättas, expeditionerna så talrika, att, äfven om Banken vore organiserad efter Gtsk:s förslag, skulle dröjsmålet blifva betydligt.
Jag öfverlåmnar till Ridderskapet och Adeln, om det må vara lämpeligt, att för da obetydliga sunimor, som nu åro i fråga, uppoffra Svenska Lagen; för min del anhåller jag, att Friherre Cederströms förslag må vinna Rid' derskapet och Adelns bifall. Grefve von Platen, Baltzar Bogislans’ Med åberopande at hvad Friherrarne Cederström och Boije i förevarande fråga yttrat, anhåller jag blott att få göra Ridderskapet och Adelil uppmärksam på omöjligheten, att verkställa Liqviderne på annat sått, ån som Friherre Cederström föreslaget. Åmnet år i öfrigt obetydligt; ty de papper, som ännu icke inkommit, må vål underkastas det vilkor Utskotten beslutat, men de, sorn redan blifvit deponerade, måste nödvändigt behandlas efter den föreslagne förändringen af 6:te punkten, så vida man vill tega någon reda på sakerne. Herr Påhlman: Jag nödgas till en bör jan begära få veta, om frågan år afgjord eller icke, och om, såsom förra gången då propositonen blifvit med Ja och Nej besvarad, och ingen yrkat votering, beslut anses vara fattadt. I sådant fall kan jag lika litet nu, som då, undgå förklara, att dc personer5 hvilka ropat Nej3 ?6 Den 2 Junii, i min tanka hafva full rått till votering. För Öfrigt får jag underställa, huru vida meningen år, att den, som redan med Discontpapper inbetalt sin skuld i Disconten, och tillgodo råknat räntor ne } skulle för dessa Discontpapper, de må vara af hvad slag som helst, njuta ytterligare ränta intill depositionsdagen; en sådan förändring i Utskottens förslag lärer svårligen kunna verkställas; och enligt Utskottens Betån* kande skulle å deponerade Discontpapper ränta icke beräknas längre ån till den I October 3817, Friherre Cederström: Hvad först den frå^ gan angår, om förevarande punct år afgjord, så, enär prppositionen endast blifvit med Ja och Nej besvarad, kan vål något beslut ännu icke anses fattadt.
Ståndet, som bifallit Utlåtandet N:o 42, förklarade sig icke kunna den gjorda inbjudningen efterkomma, och lade protocolls-utdraget till handlingarne. Den 20 Au g. 1840 f. m. Från Högvörd. Preste-Standet, S. D. Af det hos Ståndets Electorer denna dag hållna protocoll inhemtades, alt till ledamöter af Banco-Utskottet utsedde blifvit, i stället för Prosten Thudén och Contracts-Prosten Tunelius , sorn permission åtnjuta, för den förre Prosten Lahng, och för den senare Lector Laurenius. Dertill de ock, genom protocolls-utdrag, legitimeras skulle. S. D. Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets, den 5 dennes å bordet lagda Betänkande N:o 81, i anledning af väckte motioner, dels angående Förmyndare-Kamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock om ändring i lagens stadgande rörande de tysta förmons-rätterna, blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitteradt. Den 22 Aug. 1840 f. m. Från Höglo fl.. Ridderskapet och Adei.n. S. D. Återremitterades Bancooch Lag-Utskottens, den 5 och 15 dennes, på bordet lagde Betänkande N:o 1, med förslag till lag för enskilde Banker - Fröt. ZJtdr. d. 22 Aug. 1840. 55g S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottets den 5 och 15 dennes på bordet lagda Betänkande N:a 81, i anledning af väckta motioner, dels angående Förmyndare-Kamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock om ändring i lagens stadganden rörande de tysta förmons-rätterna. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottets, den 5 och 15 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 82, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 30, öfver väckt fråga derom, alt enskild egandérätt bör vika för allmänna ändamål.
Slutligen hafva Revisorerne, uti 3 §., åberopat ett vid' Berättelsen om Stats-Kontoret och allmänna indragnings-statens utgifter afgifyet yttrande, deruti Revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å det förhållande, att åtskilliga militäre embetsmän af högre grad hafva, efter erhållet afsked med pension ur Arméens Pensions-Kassa, ingått i civil tjenst och åtnjutit dertill hörande lön, äfvensom att, ehuru de, vid upphunnen 65 års ålder, blifvit tillagde pension å allmänna indragnings-staten till belopp af den sednast i civil befattning innehafda lönen, Arméens Pensions-Kassa ändock fortfarande fått vidkännas utbetalning af den pension, hvartill rättighet under krigstjensten blifvit grundlagd; hvaremot när en delägare i Civil-statens Pensions-inrättning vid afskedet tillträder pension å allmänna indragnings-staten han i och med detsamma för egen person förlorar ali delaktighet i Pensions-inrättningen, fastän han hela tjenstetiden dit erlagt afgifter. I afseende å denna anmälan, får Direktionen, för sin del, endast åberopa den i 50 §. af nu gällande Pensions-Reglemente af den 15 Februari 1840 befintliga föreskrift, rörande den pen sion srätt, sorn tillkommer den delägare i Arméens Pensions-Kassa, hvilken, efter uppnådd fullårighet, erhåller sådan tjenst, hvars innehafvare icke vid afskedstagandet kan komma i åtnjutande af pension ur nämnde Kassa, äfvensom för öfrigt i underdånighet anmäla, att, då ändringar i detta Reglemente, enligt dess 10 och 12 §§., endast kunna till vägabringas af 401 — Krigsbefälet eller Armeens Fullmäktige under Eders Kongl. Ma]:Ls nådiga fastställelse, Direktionen fördenskull anser sig obehörig att öfver Revisorernes ifrågavarande yttrande, enär detsamma åsyftar en förändring i gällande Pensions-Reglemente, vid detta tillfälle något utlåtande afgifva. Direktionen framhärdar med undersåtlig vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Kaptenen hade spisat sin ensamma middag som vanligt vid tvåtiden och satt nu i sin hvilstol med pipan i munnen och tidningen i handen. Den hade dock sjunkit ned och hufvudet likaså, ty ögonen hade slutit sig till en kort, men god blund, som stundom infann sig så där efter middagen, fastän kaptenen just inte ville erkänna det. Hoch låg vid hans fötter och sof, så att han snarkade. Och ändock lyfte han plötsligt upp hufvudet midt ur sin djupaste sömn och lyssnade. Han blef allt oroligare, och hastigt rusade han på dörren, tjöt, gnällde och väsnades. Kaptenen uttalade halfsofvande några lugnande ord, men då de icke hade någon verkan, steg han upp och släppte ut hunden, som for af som en pil, medan hans husbonde återtog sin plats. Först flere minuter därefter hördes tydligt ljudet af bjällror. » Främmande? » mumlade kaptenen något omorgnad, » det är kanske kyrkoherden, som är ute för att prof va föret och tittar in. » Släden tycktes stanna utanför förstugutrappan, och kaptenen beredde sig att gå.ut och ta emot sin gäst. Men knappt hade han hunnit ut i förstugan, förrn dörren till denna flög upp — det var Hoch, som störtat emot den med framtassarna, som han brukade, då han var synnerligt ifrig. Och i hans spår följde nu en manlig gestalt, som nätt och jämnt hunnit kasta af sig pälsen — och i nästa ögonblick var kaptenen sluten i ett par ungdomskraftiga armar. » Här har du mig nu ändtligen, farbror! — kan se att jag hunnit före mitt bref! Men det gick lika bra att få skjuts vid stationen. Och du är lika kry som vanligt, du käre, käre farbrorsgubbe! » Först nu hade kaptenen riktigt hunnit fatta, att den nykomne gästen verkligen var Kurt. » Du präktige pojke — välkommen! » mer kunde farbrodern inte få fram, men tårarna stodo honom i ögonen, och äfven hans varma handtryckning sade mera än ord.
Sedan Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Majts Nådiga Proposition om Veterinair-inrättningen vid sist öfverståndne Riksdag, bestämt det anslag af allmänna medel, sorn för ett Central-Institut i hufvudstaden borde utgå; har Kongl. Maj:t, ef - 3 a Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N.o 1. ter derom af Dess Sundhets-Collegium uppgjordt förslag, för denna inrättning i alla delar, under den 28 Maji 1824, utfärdat ett fullständigt Reglemente, samt till Lärare förordnat för skicklighet och kunskaper kända personer; oell enär således genom denna nyttiga anstalt tillfälle blifvit beredt till Veterinair-Läkarekonstens utvidgande och fullkomnande; har Kongl. Maj:t den 3 Junii samma år fastställt ett allmänt Reglemente för Djur-läkare och deras skyldigheter, hvarförutan Kongl. Maj:t, som årligen från Sundliets-Collegium inhämtar berättelser om Velerin air-inrättningens i Stockholm beskaffenhet och fortgång, i mon af Dess Befallningshafvandes anmäldta förslag och Länens invånares åtagna bidrag, låtit för de serskilda Veterinair-anstalter, som kunnat i orterna upprättas, meddela nödiga reglementariska föreskrifter. Alldenstund Kongl. Maj:t funnit den år 1 ^5o gifna Förordning om hoskaps-sjuka vara i flera hänseenden till nuvarande förhållanden mindre lämplig; har Kongl. Maj:t låtit utarbeta förslag till en ny och förbättrad Författning i detta ämne, hvilken, efter vederbörlig granskning, blifvit under den a3 Januarii detta år utfärdad. Kongl. Kongl. Maj.ls Nådiga Birätt. N.o 1. 33 Kongl.
Färgadt och ofärgadt, tvinnadt eller dubbleradt, eller så kalladt brodergarn, samt derjemte Bonde-Slåndet stadgat, att äfven ifråga varande slags Kardullsgarn borde med införsels-förbud beläggas, blifver, ifall sistberörde beslut vidhålles, omröstning nödig först om contra-propositionen sålunda: 84:o. Den, som anser, att Borgare-Ståndets beslut, att rubriken bör blifva: Garn: Kardulls: färgadt och ofärgadt, tvinnadt eller dubbleradt, eller så kalladt brodergarn, med derå bestämdt värde af 2 R:dr 24 sk. och införsels-tull 16 sk. W, skall utgöra contra-proposition, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blir Bonde-Ståndets beslut, att färgadt, tvinnadt eller dubbleradt Kardullsgarn skall med införsels-förbud beläggas, contra-proposition vid den hufvudsakliga voteringen; Bevill ni ngs-Ut skottets Memorial, N',o 41. 47 samt sedermera i hufvudsaken efter en så lydande proposition: 85:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att Garn: Kardulls: Järga dt, tvirmadt eller dubbleradt, bör på 2 R:dr 24 sk. värde % åsättas 16 sk. införsels-tull, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (l:a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut; (2:a alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut.
Maj:t för anläggning' af nya och förbättrade eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar föreslagit att, Rikets Ständer måtte anvisa 166,666 R:dr 32 sk. årligen i 3 år eller tillsammans 500,000 R:dr, dock att häraf högst 30,000 R:dr finge för understödjande af mindre strömoch årensnings-arbeten samt smärre hamnoch brobyggnader användas. 16 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 163. linar de af styrelsen för vägoch vattenbyggnader lili dess oftanämnde underdåniga generalförslag i l:a och 2:a klassernc uppförda vägarheten erfordra i bidrag af allmänna medel en summa af 562,675 R:dr, samt dylika arbeten, utom den arbetsförtjenst, de lemna den fattigare befolkningen, i väsendtlig mån bidraga till rörelsens och transporternes underlättande och spridande af välmåga i landet, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i berörde hänseende föreslagit. Anseende Utskottet sig härmed hafva besvarat en af riksdagsfullmäktige!! Magnus Knutsson från Östergöthlands län inom hedervärda Rondeståndet väckt och lill Utskottet remitterad motion, deruti Riksdagsfullmäktigen N. Magnusson från Calmare län instämt, innefattande yrkande, att förevarande af Kongl. Maj:t äskade anslag måtte oafkortadt varda beviljadt. 24:o Härefter har Utskottet ansett sig höra till pröfning företaga följande inom hedervärda Bonde-ståndet väckte motioner, nemligen: a) af Arvid Arvidsson från Elfsborgs län, att till omläggning och förbättring af vägarne inom Wedbo härad af nämnde län Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 6,666 R:dr 32 sk B:ko; och har motionären uppgifvit, att denna summa hufvudsakligen vöre afsedd dels för fullbordande af en redan påbörjad omläggning af vägen emellan Amål och Fredrikshall öfver det s. k.
Utförseln af Nedcrlags-Varor är vida ringare, än den borde vara, och är det anmärkningsvärdt, att den, med undantag af Salt, är högst obetydlig på Norrige, oaktadt den stora afsättning, som här förefaller af Norrska produeter, hvartill Götheborgs Stads Ilandels-Socielet trott sig finna någon orsak uti dryga kostnader för tullbevakning af nederlags-gods och uti förbud emot varornes ompackning nki mindre fastager eller omslag. Importhandeln har inbringat i tull-uppbörd: R:dr årligen, så att öfverskottet nu kan anses ytterligare ökadt med 200,000 R:dr eller i det hela med 553,64<> R:dr 18 Skill. 9 rst., hvilket förtjenar så mycket mera uppmärksamhet, som under senare åren Conjuncturen för import varit ofördelaktig ej allenast uti en jemt stegrad Cours, utan ock genpm Quarantäns-omkostnader. Emot all vana, hafva Varu-Reqvisitioner från Skåne skedt här på stället, hvilket torde hafva sin bidragande orsak deruti att Quarantäuisbevakningen i Sundet, betydligen hindrat införseln derstädes. Då tillämpningen af transito-taxan för segelfarten genom Götha Canal från Haf till Haf, redan i sin linda lemnäs det mest förhoppningsfulla *9 resultat, som, äfven med nu varande dimensioner af Trollhätte Slussar, synes komma att år från år stiga, samt lärer blifva af en än större och oberäknelig lördel för Riket i en framtid, när nämnda Slussverk kan varda utvidgadt till lika dimensioner som Götha Canals, torde det blifva angeläget, att Diskont-rörelsen, såsom jag, i min sista Eem-Års-Berättelse, föreslog, utsträckes äfven till belåning å varor, emedan, ty förutan, här aldrig lärer kunna blifva någon sådan, för Riket gynnande nederlags-handel, hvartill Local-omständigheterne så påtagligen inbjuda. Rikets senast församlade
Men då det vore ovisst, huruvida dessa tillskott kunde blifva tillräckliga så väl till premier, som till anordningarne i öfrigt af dessa täflingsmöten, och det befarades, att hela frågan kunde till en obestämd framtid undanskjutas, derest icke något understöd af statsmedel för densamma erhölles, hemställde Akademien, med hänseende till sakens stora vigt och för att vidare främja den redan nu med framgång började exporten af slagtdjur och mejerialster m. m., att Kongl. Maj:t ■måtte till Rikets Ständer framställa nådig Proposition om ett årligt anslag af 3,000 R:dr att användas till för hvarje år afsedda täflingsmöten med gödboskap, smör, ost, fläsk och kött uti städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, för såvidt Hushållningssällskapen distriktvis ville förena sig om sammanskott af medel till dessa utställningar. I öfverensstämmelse med den af Landtbruks-akademien uttalade åsigt, anser äfven Utskottet, att utställningar och prisbelöningar af slagtdjur och mejerialster böra kraftigt bidraga att höja boskapsskötseln och mejerihushållningen, till följd hvaraf i en icke aflägsen framtid export till utlandet af dessa näringars produkter torde kunna beredas. För ett så allmännyttigt ändamål är det äfven, enligt Utskottets förmanande, icke mer än billigt, att Staten med de enskilde medverkar; och Utskottet hemställer derföre, att Rikets Ständer måtte såsom extra anslag för år 1867 på Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 3,000 R:dr att användas till afsedda årliga täflingsmöten med gödboskap, smör, ost, fläsk och kött uti städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, för såvidt Hushållningssällskaperna distriktvis vilja förena sig om sammanskott af medel till dessa utställningar. 39:o.
Då likväl frågan om dessa å Besparingarne gjorda anvisningar af Rikets sednast församlade Ständer blifvit pröfvad och hvarvid Rikets Ständer medgifvit, att de högre aflöningsbeloppen finge, så länge tjerrsternas dåvarande innehafvare quarstode, fortfarande af Besparingarne utgå, finna Revisorerne sig icke tillhöra att ingå i någon vidare undersökning rörande detta ämne, men anse sig förpligtade, att med omnämnande af detta förhållande tillika fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, ehuru på sätt Kongl. StatsContoret antydt, ”utgifterna i åtskilliga delar blifva förminskade,” berörde å Andra HufvudTiteln uppkomne betydliga brist likväl synes svårligen eller åtminstone först efter en längre följd af år kunna genom Besparingarne å Titeln fyllas. 2:o Enligt hvad nämndt är, härrör väl berörde brist hufvudsakligen af de å Besparingarne gjorda anvisningar till förändrad reglering / ( »9 ) af en del Embetsverk, men åtskilliga andra dispositioner hafva å berörde tillgång blifvit gjorda, hvilka, i Revisorernes tanka, icke vittna om den noggranna hushållning, som, synnerligen vid betraktande af de många å Besparingarne anviste fortfarande utgifterne, synes hafva varit angelägen att iakttaga, och hvilka dispositioner i sin mån ökat den nu befintliga bristen. I sådant hänseende få Revisorerne uppgifva följande. Under den 7 September 1833 hade Kongl. Maj:t godtfunnit i Nåder förordna Hr Landshöfdingen m. m. A. Adlersparre att, under den Herr Landshöfdingen M. von Törne nämnde dag beviljade \ månaders tjenstledighet, förvalta LandshöfdingeEmbetet i Jemtlands