Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att åter en annan betalningsgrund blifvit följd vid Norrtelje factori härrör deraf, att årliga tillverkningen derstädes blifvit ökad från 5oo till 2000 gevär; men sorn denna högre tillverkning endast skulle fortfara en bestämd lid, eller till dess ett gifvet antal gevär blifvit lefvereradt, förbehöll sig factoriägaren det nya betalningssättet, för att derigenom vara tryggad för förluster och med detsamma erhålla en ersättning för den utvidgning i anläggningen, som han för den ökade tillverkningen nödgades göra och hvartill staten på direct väg icke bidragit. Jag skall nu för jemnförelsens skull uppgifva de gällande gevärsprisen i några af de främmande länder. I Frankrike t. ex. variera dessa pris vid de olika factorierna från 32A lill 36 franc. Medelpriset är 34£ franc, hvilket gör omkring 18 r:dr b:co; men till denna summa böra läggas åtskilliga andra utgifter, hvilka directe utgå utur statscassan och vid calculen öfver gevärets kostnad icke äro synbara.< Sålunda äro t. ex. vid faclorier, hvarest 3o,000 eldvapen årligen tillverkas, utom styrelsen med alla dertill hörande tjenstemän, anställda icke mindre än 12 controllörer eller rustmästare, hvilka äro lönade af staten och uppbära årligen från 1600 till 25oo francs hvardera; hvarförutan factoriarbetarne, hvilka utgöra så tillsägande en corps för sig i statens tjenst, efter 3o års tjenstetid åtnjuta en pension, som försäkrar dem om en tarflig utkomst på deras åldex-— dom. I Preussen står soldatgeväret till omkring 18 r:df b:co, och således understigande priset vid Norrtelje. Härvid får likväl anmärkas, att de Preussiska gevären icke äro tillverkade med den omsorg som uti åtskilliga andra länder, samt att Regeringen dessutom underhåller fabrikerna och aflönar åtskilliga tjenstemän.
Skulle frågorna ännu en gång falla på landtmannapartiets egna åtgöranden, kommer det visserligen att fortbestå med de olösta frågorna, kanske till och med framträda ännu några år i en fastare ensidig form, men med långt mindre moralisk betydelse och lifskraft än förut. Partiets bästa krafter och personligheter skola troligen lemna detsamma eller alldeles träda tillbaka. Emellertid såsom ett gynnsamt tecken för alla dem, hvilka önska de stora frågornas lösning på nu ifrågasatt sätt, torde få bemärkas den omständigheten, att krisen inom andra kammaren utbröt så snart. Att en sådan skulle komma, torde väl en hvar mera erfaren hafva på förhand tagit för gifvet och äfvenledes varit beredd uppå. Men att detta, mot förmodan, skett redan i början af striden, har medfört den fördelen, att partiet i god tid, före afgörandet och af fiendernas jubelrop, kommit underfund med dumheten af ett inbördes krig. Sammanlöpningsproceduren lärer redan hunnit att till största delen försiggå, har man sagt förf. ; ja, partiet kan till och med, om så rasande skulle vara, medhinna att ännu en gång splittra sig, för ätt än en gång återförenas i afgörandets stund. Den, som år ut och år in hört patriotismens dramatisering på riksdagsscenen så i andra som första kammaren, och omedelbart derefter sjelfviskhetens hvardagsspråk bakom kulisserna, måste noga värja sig för ett lätt begånget misstag, det att alltför skeptiskt tvifla på ädla bevekelsegrunder, och att icke hänföra allt hvad som sker uteslutande till det egna jaget. I de sista ögonblicken och med en stigande spänning skola många gripas af känslor, hvilka de helt visst efteråt icke skola förstå sig på, ja kanske, som nyktert ochförståndigt folk, icke ens vilja kännas vid, utan sedermera liksom skämmas för, ty hvem vill låta offentligen ertappa sig med att hafva ett hjerta, det vore alltför ungdomligt. Här påträffa vi likväl en af de förut antydda, mera obekanta faktorer, med hvilka måste räknas, ty menniskonatu-ren är, dess bättre, så beskaffad. “ Det är nu en gång så “ säger heiT Mallander i en af sina bekanta kupletter. Ännu en dylik faktor är en annan, af alla tiders er-.
Borgare-Ståndet blifvit anförde om Upphandlingssättet af Utländsk Säd, och försäljning af öfverflödigt SpannmålsLager, är hufvudsakligen öfverensstämmande med Utskottets Betänkande, hvilket altså i dessa delar xöcdJ sammast åberopas. 11:0 Emot Stats Utskottets sluteligen gjorda hemställan, om rättighet för Riksens Högloft. Sländers Revisorer, att, i händelse af befinnande uppenbara öfverträdelser af de grunder, som för dispositionen af Creditiven ä Banken blifva bestämda, låta till halfva beloppet inhibera dessa Kreditiv, haf. va i samtelige Piks Standen anmärkningar blifvit gjorde, af det sammanstämmande innehåll, att detta coirectiv anses icke innefatta straff för den Auctorite, som genom sådane gröfre bihang till Riks.St, IrOt. i$iy t$i$. 4:dc Sami, W:r ajp, 249, 1906 Stats Utskottets Betänk anden. felagtigheter vållade en så beskaffad indragning, reen deremot skulle för det allmänna blifva af ett ganska menligt inflytande. I anledning af dessa anmärkningar och de skäl, som härföre ligga till grund, finner StatsUtskottet sig föranlåtit att frångå dess ifrågavarande förut afgifne Förslag. 12:o Utom nu hesvarade Anmärkningar, Sorn vid Stats-Utskotteis Berättelse och Förslag blifvit gjorde, hafva följande tillägg ansetts böra i Instructionen för Allmänna Magazins Inrättningen inflyta, nemligen: Uti anförandet hos Häglof.
Deremot har Utskottet, vid närmare öfvervägande af de framställda anmärkningarne, funnit, alt, vid tillämpning af nyssnämnde åsigt, annan contra-proposition, än Ridderskapets och Adelns beslut icke kan ifrågakomma, och att den af Utskottet alternativt framställda contra-propositionen om afslag å ytterligare pensions-rum för nu ifrågavarande embetsman, såsom stridande emot ofvannämnde 3:ne Stånds beslut, icke bör ega rum. Att Utskottet rättligen icke till votering upptagit Bonde-Ståndets beslut, torde vid öfvervägande af de uti förra memorialet, till stöd derför anförde skäl, inses. På grund af allt detta och då Borgare-Ståndet afslagit inbjudningen att antaga 5 års tjenstetid i egenskap af Dislricl-General-Befälhafvare eller Inspector, såsom vilkor för pension, samt Bonde-Ståndets godkännande af io års tjenste-tid, såsom vilkor för nämnde förmon, ingalunda, på sätt formen a d t blifvit, leder derhän, alt frågan härom är genom 3 Stånds beslut afgjord, enär Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillat Utskottets senaste förslag om 5 års tjenstetid, har Utskottet, sorn funnit anmärkningen om miss-skrifning i lönebeloppet icke grundad, trott sig böra på följande sätt förändra uppställningen af voterings-propositionerne i dessa ämnen:
Likväl anser jag icke denna anmärkn. vara af sådan vigt, alt ett nytt förslag behöfver upgöras, utan bifaller jäg förslaget, sådant det är, heldre än att en splittring i meningarne möjligen skulle motverka anlagandet af den grundsats, som i förslaget är uttryckt. Frih. Raab: Man bör icke förundra sig öfver att auktionssystemet såsom en nyhet möter mycket motstånd. Likväl har jag till min fägnad funnit, att detta i början så strängt bedömda system under diskussionens lopp rönt en mildare behandling jemväl af dem, som förut bestridt detsamma. Så t. ex. hafva Hrr Printzensköld och von Troil helt nyss tillkännagifvit, att auktionssystemet icke vore förkastligt, utan fastmer lämpligt, hvad utminuteringen beträffar. Nu ber jag att få i minnet återkalla hvad jag en gång förut tagit mig friheten nämna, nemi. att de flesta bränvinsförsäljningsställen enl. all sannolikhet komma att blifva utminuteringsoch icke utskänknings-ställen, hvaraf följer att för den stora mängden af sådana ställen är Utsk:s förslag det lämpligaste. Jag instämmer helt och hållet med Gr. Lagerbjelke deri, att man bör tillse, det krogarne komma att handhafvas af redbart och ordentligt folk, som hafva något att vedervåga, men jag tror icke att detta ändamål säkrast vinnes derigenom att personer, utan någon slags konkurrens, helt enkelt tillsättas, vare sig af den ena myndigheten eller den andra. Vi böra ej förgäta, att näringsidkaren skall beskattas, saint att det lämpligaste sättet derför torde vara auktionssystemet. Under frågans behandling i Ulsk:t hörde vi omtalas, huruledes flera personer i Norge, som fått bränvinsförsäljningsrält sig tillerkänd, blifvit af Förmanskapet så högt beskattade, att de önskade öfvergifva hela rörelsen, enär det var för dem nästan omöjligt att åstadkomma skatten. Vid lagstiftningen i detta ämne, likasom i hvarje annat, bör man afse det befintliga förhållandet.
39 utan äfven smör, ost, fläsk och kött såväl för landets eget behof, som ock till afsalu på utlandet; i följd hvaraf Akademien, som ansett att utställningar och prisbelöningar af slagtdjur och mejerialster böra åvägabringas för att derigenom ytterligare rikta allmänhetens håg och uppmärksamhet häråt, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att för städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, såsom hufvudafsättningsorter för de delar af landet, der ladugårdsskötsel och mejerihushållning mera omfattande bedrifvas, måtte utsättas årliga expositionsoch försäljnings-dagar för slagtdjur, smör, ost, fläsk och kött, vid hvilka utställningar premier borde genom Hushållnings-sällskapens samverkan utdelas för de utmärktaste djuren och de bästa till export tjenliga öfriga utställningsföremålen; med anledning af hvilken hemställan Eders Kongl. Majit genom nådigt bref den 3 Februari innevarande år förklarat hinder icke möta för Akademiens FörvaltningsKonflté att, efter meddelande med vederbörande lokalmyndigheter och i samråd med dem å tider, som kunde finnas lämpliga, för nämnde städer utsätta sådana expositioner och försäljnings-dagar, som Akademien föreslagit; - att med anledning häraf komitén aflåtit skrifvelser i frågan till Öfver-Ståthållare-Embetet, till Kongl. Ma:jts Befallningshafvande i Malmö och Göteborg samt till Hushållnings-Sällskapen, med uppmaning till dessa sednare att distriktvis förena sig om sammanskott af medel till utdelning af premier vid de afsedda utställningarne. Men då det vore ovisst, huruvida dessa tillskott kunna blifva tillräckliga så väl till premier, som till nnordniugarne i öfrigt af dessa täflingsmöten, och det befarades, att hela frågan kunde till en obestämd framtid undanskjutas, derest icke något understöd af statsmedel för densamma erhålles, hemställer Akademien med hänseende till sakens stora vigt och för att vidare främja den redan nu med framgång böijade exporten af slagtdjur och mejerialster, m. m., att Eders Kongl. Majit till Rikets Ständer måtte framställa Nådig Proposition om ett årligt anslag af 3000
Majit vid sistförflutna riksdag aflåtna nådiga Proposition om Statens öfvertagande af kostnaden för nummerhäslarnes underhåll vid mölen kom Rikets Ständer tillhanda, var i åtnjutande af den sålunda föreslagna befrielsen, berörde län gått förlusligt af den ytterligare lindring, som genom Rikets Ständers då fattade beslut alt utsträcka befrielsen jemväl till furageringskostnaden för marscher emellan sqvadronssamlingsplatserna och mötesplatsen tillgodokom jordegarne i alla andra landskap, der kavalleri af dem underhålles; samt att, för bedömande af hvad billigheten och rättvisan i förevarande fall kräfva, del ej får ur sigte lemnäs att Jemtlands kavalleri under hålles, icke af rusthållare utan af rotehållare, bland hvilka ett antal blifvit förpligtadt att i stället för soldat underhålla nummerhäst. Dessa sednare rotehållares uppdrag att bekosta häst i stället för soldat har nu för dem medfört den förlust att, medan alla andra rotehållare, genom Statsverkets fullständiga öfvertagande af kostnaden för soldatbeklädnaden, rönt en betydlig lättnad i sin roteringsbörda, så qvarstår deremot för dem, som underhålla nummerhäst, bördan oförminskad. Statens öfvertagande såväl af furageringskostnaden för marscher emellan sqvadrons-sarnlingsplalserne samt mötesplatsen, som af den del i kostnaden för sadeimunderingen sorn för närvarande af rotehållarne utgöres, innefattar således blott ett närmande lill en rättvisare fördelning af roleringsbördan emellan Jemtland och öfriga delar af riket, genom att jemväl för Jemtland sätta i verket den af Rikets Ständer förut godkända, men, vid tillämpningen i nu omförmälda hänseenden förbisedda åsigt om billigheten och nyttan af dessa lättnader.
Fullmäktige skulle hädanefter kunna belåna obligationer,- i st. f. att, såsom hittills, upköpa dem. lien det är ett moment äfven i denna punkt, som jag anser oriktigt, nemi. att lånetiden icke får öfverskrida 6 månader efter nästa Riksdags början. Denna termin anser jag högst olämplig, men jag tror den kunde förändras på det sätt, att Utsk. i stället satte den längsta tid, som kunde vara erforderlig; och endast denna punkt anser jag kunna komma i fråga att återremitteras för att sedan läggas till grund vid upgörandet af Riksg:sKont:s reglemente. Slutligen finner jag slutstrofen, näst efter 8:de punkten, vara till den grad Konungamakten förnärmande och inskränkande dess rättigheter, att samma strof ensam borde vara tillräcklig att förkasta detta Betänk. Under den mest skenbart oskyldiga yta, har denna strof, likasom blott i förhållande och utan att ega med föreg.-de punkter någon nummerföljd, framställt ett försåtligt angrepp mot den andra Statsmaktens i Grundlag tillförsäkrade rättighet att, oberoende af R. St:r och dess delegerade RiksgisKont., alltid ega de nu ifrågav:de medlen under dess omedelbara disposition genom StatsKont. Skulle någon förändring ske, önskade jag snarare att Riksg:sKont:s verksamhet uphörde, då nu anledn:n till dess upkomst ej längre förefinnes, och dess göromål derefter förflyttades till StatsKont. På grund af hvad jag nu yttrat, anhåller jag att R. o. Ad. ville, med återremitterande af 7:de punkten, för öfrigt afslå StatsUtsk:s Utlåt. Frih: Alströmer, Carl Jonas Oscar: Detta Retänk. kan, efter min tanka, svårligen afslås, enär förslaget, jemte mycket nytt innefattar stadganden som redan finnas i Riksg:sKont:s nuvarande reglemente och måste inflyta i det reglemente, som kommer att under denna Riksdag fastställas.
Ett slags interregnum af flere veckor, under hvilka alla tidningar från konungen uteblefvo genom postgångens svårighet denna årstid öfver Bälten, förlänte åt de illasinnade ett ej mindre önskadt tillfälle till utspridande af de mest oroande rykten angående den unga konungens person, i hvilka ända till hans lif sattes i fråga. När ändteligen osanningen af dessa rykten kunde bevisas genom säkre tidningars erhållande från konungen, med hvad glädje blefvo de icke mottagne af allmänheten, och med hvad ännu större blef icke konungen det själf, när han slutligen omfamnades i fosterlandets sköte. Min sånggudinna, som varit död för allmänheten under flera års förlopp, lät sig höras vid dessa högtideliga tillfällen med en värme, som förundrade mig själf. Mina tvänne Oder, den ena »vid första tidningen om konungens återresa», den senare »vid dess hemkomst till fäderneslandet» äro båda utan afseende på deras poetiska värde, hvarom vidare skall anföras, förtjänte af framtidens uppmärksamhet i anseende till den sannaste historiska teckning af rikets tillstånd vid konung Adolf Fredriks frånfälle, af partiernas stridiga tänkesätt och af svenska folkets kärlek för den unga konungen. Efter Vasa slägtens utslocknande har under flera omskiften på tronen ingen konung åtnjutit denna folkets allmänna kärlek i likhet med Gustaf den tredje. Jag kan ej fördölja min synnerliga kärlek för dessa tvänne oder, som efter trettio års förlopp snarare förökats, än den aftagit vid deras jämförande med andra skaldestycken, som under samma namn i senare år utkommit. Jag tror mig icke fela, då jag vågar framställa dem båda som mönster i det skaldeslag, på hvilket de blifvit författade. Entusiasmen, denna väsenteliga egenskap af en ode andas därstädes från början till slutet. Man torde äfven i dem båda igenkänna dem af Boileau högt prisade vackra oordning, mästerstycke af konsten. Då jag erkänner mig oberättigad till priset i flere skaldeslag, må det mig tillåtas att tillegna mig det uti tvänne, satirer och oden. Till rättfärdigande af mitt omdöme måste jag åtnöjas med anförandet af några strofer ur dem båda.
Uplästes et förslag til skrifvelse ifrån Utskottet til HofCanzlern, rörande de brister, som blifvit anmärkta vid Protocolls förningen i Krigs Expeditionen. Under öfverläggningen härom yrkades af somliga, at det vore oordentligt och på intet ställe i Grundlagarne tillåtet, at Utskotten finge communicera med Konungens ämbetsmän, eller utverka anmälanden hos Konungen, annorlunda än medelbart genom Riksens Ständer, undantagandes när Utskott ifrån HofCantzlern vill uplysningar infordra, at derföre den föreslagne anmälan borde göras hos Riksens Ständer, och ej directe hos HofCantzlern: somliga at anmärkningen endast af Ordföranden hos HofCantzlern borde anmälas: andre åter at densamma i et protocolls utdrag skulle til Riksens Ständer medsändas, hvilket protocolls utdrag borde i memorialet åberopas. Efter åtskilliga å alla sidor anförda skäl beslöt Utskottet at det sistnämnde förslaget antaga, hvarefter genast upsattes och justerades et tillägg rörande detta ämne, til Utskottets Memorial om Stats Rådets décharge. Friherre Gederström Jacob, förklarade at derest saken blott under denna form anmäldes, ansåge han sig nödsakad at sin protest bifoga, emedan han, såsom protocollen vid läsningen befunnits, ej kunde säga sig hafva rätt kunnat granska dem, och målens behandlingssätt. Herr Munck af Rosensköld instämde i denna protest, och ville densamma skrifteligen afgifva. Utskottet åtskiljdes. In fidem G A Silverstolpe. N :o 3 d: 12. Julli J Justeras ■J. Julii. sammanträdde Constitutions Utskottets Beredning. Biskopen Rosenstein, Doctor Agrell och Riksdagsmannen Ericsson voro frånvarande.
6G3 åtgärd i detta afseende icke vara erforderlig. Beträffande det till Hertigen af Mechlenburg förpantade Herrskapet Wismar, med Staden samt Amterne Poel och Neucloster Districtet, jemte alla inom berörde område befintelige Slott, Köpingar m. m., anser Utskottet all fråga om desse Lägenheters inlösande, för närvarande, förfalla, enär tiden, hvarunder de på förpantning innehafvas, först med år 1903 tilländalöper. I afseende på de så kallade Lappmarksräntorne uti Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens Län,förekommer väl, att desamma, jemlikt Riksens Ständers år 1766 fattade Beslut, bordt för Statens räkning inlösas, samt att en sådan inlösen vöre för Staten ganska fördelagtig; men som desse Räntor numera icke innehafvas af Enskilde Personer, utan med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, disponeras af Directionen öfver Ecclesiastique-Verket i Lappmarken, till Gudsljenstens och undervisningens upprätthållande derstädes, för hvilket vigtiga ändamål andre bidrag torde böra lemnäs, i fall den vinst, som, genom desse Räntors inlösen nu af Di - 664 Stats-Utskottets Betänkanden. recdonen påräknas, skulle gå förlorad; hemställer Utskottet att ifrågavarande Räntor hädanefter, som hittills, måga af nämnde Direetion disponeras. Till Riksens Högloft. Ständers bepröfvande hemställes detta vördsammeligen. Stockholm den 19 April 1823. Ankom den 22 April 1823. Utlåtande, i anledning af Herr M. Bagges Memorial, om ersättning till Uddevalla Stad får Tertial och Sextal af Accis och Bakugns-penningar. XJ"ti Memorial, det Vällofl. BorgareStåndet till'Stats-Utskottet remitterat, har Riksdags-Fullmägtigen för Uddevalla Stad, Herr M. Bagge, andragit, att, enligt Kongl.
Departements-chefens högsta chefskap och inseende; samt att i sådant fall behandlingen af dithörande ärenden och rättigheten att derutinnan besluta likväl borde, under behörig ansvarsskyldighet, tillhöra der anställde embetsoch tjenstemän, antingen kollektivt, då ärendenas vigt och beskaffenhet funnes böra dertill föranleda, eller, då frågan endast vore om verkställighetsåtgärder eller mindre vigtiga ärenden, af vederbörande Afdelnings-chefer; och då Rikets Ständer slutligen anhållit, att Kongl. Majit, efter frågans utredning, ville med delgifvande af de förslag, som af Ivomiterade blifvit afgifna, framställa den nådiga Proposition i ämnet, som kunde af behofvet finnas påkallad ; så visade sig häraf, att Rikets Ständer för sin del ansåge en förändring nödig i nuvarande styrelseverks och förvaltande myndigheters organisation. På grund häraf och då, i hvad denna fråga rörde Krigs-kollegium, som hade den allmänna förvaltningen af arméens angelägenheter sig uppdragen, Departements-chefen helt och hållet instämde i Rikets Ständers sålunda uttryckta åsigt, samt Landtförsvars-komitéen, med ledning af den utredning, som härutinnan vunnits genom 1858 års Komités betänkande och Krigs-kollegii dervid gjorda anmärkningar, efter ärendets ytterligare öfvervägande afgifvit ett förslag till Krigsförvaltningens organisation, hvilket, efter Departements-chefens tanka, i hufvudsakligaste delar kunde motsvara den af Rikets Ständer framlagda och af Departements-chefen delade åsigt, i afseende på anspråken å ett sådant styrelse - 24 Stats-TJtslcottets Utlåtande N:o 188. verk, der, i förening med önskad säkerhet för ärendenas skyndsamma och noggranna behandling samt lagenliga afgörande, tryggheten för anslagsmedels rätta användande icke på något sätt minskades; — så anhölle Departements-chefen i underdånighet, att framdeles få till Kongl. Maj:ts bepröfvande framlägga förslag till ombildning af Krigs-kollegium i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Landtförsvars-komitéen afgifna förslag.
Raab föreslagna beslut, och ropades dervid starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., med afslag å Utskis förslag, vidblefve sitt beslut i afseende på 14:de §:n i Utsk:s förslag, eller 14:de och 15:de §§:na af Ståndets förut fattade beslut, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade, att lian funnit Ja hafva öfverröslat Nej. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Uplästes lill justering och godkändes följande voter:s-propoS.: Den, som anser R. o. Ad. böra, med afslag å den i Serskildta Utsk:s Utlåt. 20 föreslagna I4:de §:n, vidblifva 14:de och 15:de §§:na af R. o. Ad:s förut i ämnet fattade beslut, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anlages, såsom § 14, Utsk:s nu gjorda förslag lill 14:de §:ns första morn., med uteslutande af hvad som rörer utskänkning, samt antages, såsom § 15, 14:de och 15:de §§:na af R. o. Ad:s förut fattade beslut, dock med uteslutande af de ord, som afse minuthandel med bränvin. Vid voteringens slut befunnos rösterne häfva utfallit med 12 Ja emot S Nej. Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. upskjöts återstående pröfningen af Serskildta Utskis förevaride Utlåt, till nästa plenum, samt åtskiljdes H. 11. o. Ad. kl. f till 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. 78 Den 5 Oktober. Thorsdagen den 5 Oktober 1854. Plenum kl. 6 e. m. / , Justerades pleni-prot. för d. 30 sistl. Juni. Fortsattes pröfningen af Serskildta Utskts Utlåt.
Innan KonglMaju i detta wigtiga ämne welat fatta Dess Nädiga Beflut, har Kongl. Maju genom den föredragande lätit inhemta allmänt kände och berömde Lärares tankar, och, sedan dessa inkommit, under den 29 Januarii innewarande är utnämnt en Comité, som äger att taga Uppfostringsoch UnderwiSnings,werke» i öfwerwägande, och med underdänigt Betänkande öfwer ämnet i hela dess widd inkomma. Härtill torde dock en längre tid ätgä, hälst hwad Gymnasten och Schola angar nödigt blifwer att afwagta wederbörandes underdäniga berättelse om werkan af den nya Scholvrdningen, hwilket är 1807 blef pa prof för Fem är fasistäld. 9:0 Under den 2 April igro hafwa Riksens Stander i underdänighet tillstyrkt dea utarbetade Kyrkohandbokens antagande ifrän i:sta Advents-Söndazm är i8rr. Sedan Kongl. Maju härom utfärdat Nädigt Päbud, har ben nya Handboken, som af trycket utkommit, blifwit till allmänt bruk öfwer Bihans. N?v 7. hela 98 Den rz April. hela Riket införd första Advents, Söndagen den i December i8n. ic»:o Riksens Stander hafwa uti underdånig Skrifwelse af den 29 Martti 1810 anhallit att Kongl. Main tacktes laka anställa en undersökning sa wäl om wederlags-spanmalen som behaglig tidS förläningar. Denna undersökning har blifwit Kongl. Kammar-Collegium i Nader anbefald med fö, restrift, att enligt Preste-Ståndets särskilta underdåniga begäran genomgå och gransta Kain, mereraren Hökes ar 1702 upprättade förteckning. Collegium har i October i8n af, gifwit desi Betänkande om de allmänna grun, berne, samt derefter speciele yttranden öfwer särskilde Län.