Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer ville bevilja en eftergift af 10,823 R:dr å församlingens skuld lill Rikets Ständers Riksgälds-kontor, under vilkor alt församlingen inom 2:ne år inbetalade länets återstod. Stats-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit remitterad, hur tagit kännedom om de af motionären åberopade handlingar och deraf inhemlat, hurusom Knäreds församling, som hos Kongl. Majit sökt enahanda eftergift, som af motionären blifvit föreslagen, i den härom till Kongl. Majit den 22 Oktober sistlidet år ingifna ansökningen anfört, alt sedan församlingen, som förut egt en "animal och förfallen samt, i anseende till ökad folkmängd, otillräcklig kyrka, gått i författning om uppförande af ett nytt och rymligt tempel, samt arbetet å detta sednare så långt fram - 4 Stats-UtsJioltets Utlåtande N:o 132. skridit, att den 29 September 1849 takstolen blifvit rest å tornmuren, linde plötsligen påföljde das tornet nedstörtat och i fallet krossat större delen af kyrkan. En summa af 45.245 K:dr var härigenom bortspild, derutaf församlingen häftade i skuld för 7,578 R:dr. Vid den rättegång, som derefter anställdes emot såväl murmästaren, hvilken på entreprenad åtagit sig murarearbetets verkställighet, som äfven dennes löftesmän, blefvo desse sistnämnde, af förekommen anledning, frikände frän all ersättningsskyldighet, och den godtgörelse, som af murmiistarens egendom erhölls, uppgick endast till 667 R:dr 45 öre.
29 lands vidd, just vid de stränder der hafstång i största ymnighet från hafvet uppdrefs, yrkat, att då, i händelse rättigheten till upphemtning och begagnande af denna hafstång endast tillerkändes Strandegare, men de hemman, hvilka, ehuru belägne på afstånd från stranden, dock voro skattlagde till lika begagnande af den gemensamma strandens fiske och andra fördelar, skulle gå miste om deras på urminnes häfd grundade rättighet att hemta hafstång, dessa hemmansegare hade att befara ödeläggande af deras nu varande sköna och stora åkerbruk, då deremot innehafvarne af fisk-lägen komme att sitta i orubbad besittning af en för dem öfverflödig herrlighet, inga monopolier i detta afseende måtte i förväg antydas, enskilde till förmon, på det allmännas bekostnad, utan hvar och en tillerkännas sin på urminnes häfd eller eljest lagligen grundade rättighet till upphemtning af hafstång, och annan inskränkning häruti icke göras, än att å sådane gamla odal-inegor, som gränsa intill hafs-stranden, den der uppkastade hafstång uteslutande må tillfalla Strandegaren; samt af Herr Biskopen och vice Talmannen Doctor af Wingård, som jemte anförande af dels nyttan af ifrågavarande hafsväxt, såsom ett gödningsämne, dels användbarheten deraf till taktäckning och gärdslande m. m., andragit 3o Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti.
IDUN 142 bringa gästerna i lugn och ro ute i sina hvilstolar de flesta af dagens timmar äfven vid så låg temperatur, att en vanlig människa helst håller sig inne framför brasan. Säkert kommer en sådan kall friluftskur dem till mycken nytta under vintrarne i hemtrakten. Hvad som ännu spåras hos den bacillskrämda allmänheten är en viss ängslan för dessa anstalter för smittans skull: man skulle där vara mera utsatt därför än på andra håll. Man behöfver dock ej länge vistas vid en sådan anstalt för att finna denna misstanke ogrundad. D e sjuke äro strängt förbjudna att spotta omkring sig och medhafva sina fickspottkoppar, hvari upphostningarna uppsamlas och oskadliggö- ras. Rummen desinficieras noga, såväl möbler som väggar, tak och golf — och från synpunkten af smitta äro de således öfverlägsna de så gouterade bondgårdarnes. Att vårt lands klimatiska förhållanden möjliggöra vinnande af hälsa, utan att de kostsamma utländska anstalterna behöfva uppsökas, däro m tvinar nu ingen; och ett nytt välsignelsebringande skede ingår snart, då genom konungens ädla tanke och vårt folks offervillighet utsikten öppnas för erhållande af special-anstalter äfven för de mindre bemedlade. Det kommer att djupt ingripa i hela folkets framtid. Do sjuke lära sig ej blott konsten att sköta sig under sin anstaltsvistelse, utan äfven i det hvardagliga lifvet, och bli fanbärare för ett allmänt mer hygeniskt lefnadssätt. * U r notisboken. Fru Mina Ayiärée, nordpols f ar ar ens moder och maka till framlidne apotekaren Andrée i Grenna, hvilkens biografi och porträtt Idun i fjol meddelade, afled i förra veckan i Jönköping till följd af ett slaganfall. Hon var omkring 78 år gammal. Föreningen Handarbetets vänners årsstämma af hölls härom dagen i densammas lokal vid Brunkebergs torg. Af årsberättelsen framgick, att föreningen under år 1896 räknat 770 betalande medlemmar, hvilkas sammanlagda årsafgifter utgjorde kr. 3,850; af detta belopp ha återburits kr. 1,795: 25 i form af arbeten, utlottade bland ledamöterna.
Sedan denna fråga numera blifvit öfverlemnad åt R. o. Ad., så vänder jag mig deruti icke mera till Frih. Klingspor. Det uttryck, som Hr Frih. fällde på f. m. d. 3 Febr., innefattade uti deras lindrigare signilication en beskyllning om ett orättrådigt handlingssätt, och på e. m. samma dag förklarade Hr Frih. det på f. m. begagnade latinska uttrycket så, att Hr Frih. dermed velat säga, att Regeringens handlingssätt i lånefrågan varit otillätet, d. v. s. af lagar och moralitet förbjudet. Hr Frih. har nu förklarat, att hvad han sagt var sanning, att han icke återtager ett enda ord deraf, men att lian öfverlemnar åt R. o. Ad. att deröfver besluta. Fråga har sedermera uppstått, huruvida dessa uttryck borde ur R. o. Ad:s prot. utstrykas. Att utesluta dem är, sedan talaren sjelf medgifvit det, utan allt tvifvel R. o. Ad:s rättighet; men då det måste vara för Konungens rådgifvare, hvilka här blifvit genom dessa uttryck på latin och svenska förolämpade, af vigt att veta, hvad R. o. Ad. tänker 0111 dem, så kan jag icke neka, att blotta uttagandet ur prot. af dessa uttryck väl befriar detsamma från en vanprydnad, men icke uttrycker R. o. Ad:s mening, huruvida det var förolämpande eller icke och huruvida det, enligt våra lagar, är tillåtet att förolämpa någon Riddarhusets ledamot, han må vara Konungens rådgifvare eller icke. Det är af denna anledn. och sedan Gr. Posse nu framställt sin mening, som jag önskade, aja Dun 35 April f. m. att R. o. Ad. mätte taga under pröfning Hr Gr.'s framställning, såsom en lindrig utväg att sluta detta för R. o. Ad. obehagliga mål till Konungens rådgifvares tillfredsställelse, då uttrycken, med förklarande af R. o. Ad:s ogillande deraf, ur prot. utgå. II.
December 1827, rörande grunderne och vilkoren för hemmansklyfning och jord-afsöndring, må gälla äfven i afseende på Säterier, Rå och Rörs samt Frälsehemman m, m. Lades på bordet. Hoglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 9 om aftonen, ' In fidem Protoeofli, O. J. Lagerheim, 36 H. Den 7 Augusti f. m. Fredagen den 7 Augusti 1839. Plenum klockan g Förmiddagen. Herr RosenbJadj Bernhard: Jag anhåller att få reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut angående antagandet af nya redaclionen till 3 §. i RiddarhusOrdningen. Jag finner för Svenska Adelns representation ingen den ringaste fördel genom detta stadgande vunnen, men deremot flere af grundsatserne för sjelfva Adelskapet brutna, såsom bevarandet af stora minnen från flere tidehvarf inom lefvande Ätter. Jag skulle nemligen icke se det ringaste onda deri, att om, i tidernes längd, t. ex. en Ättling på qvinnolinien af Linné funnes förtjent att upphöjas i Adligt stånd, lian då finge upptaga ett namn, som återkallade Litteraturens största minnen. Jag vill äfven erindra mig, att enligt detta beslut, och sedan all naturalisationsrätt för fremmande Adelsmän upphört, Adliga familjer finnas från vära förlorade transmarinska provincer, utaf hvilka blott en gren blifvit på vårt Riddarhus upptagen (t. ex. familjen von Feilitzen från Lifland). Om af dessa slägter, som till en del uppoffrat stora fördelar i sin ursprungliga hembygd för att förblifva Svenskar, andra grenar skulle upphöjas till Svenska Adelsmän, måste de efter den nu antagna §:s ordalydelse än - Den 7 Augusti f. m. i65 dea sitt från århundraden tillbaka aubonia namn och vapen, emedan en redan introducerad Ätt bär dem.
Och alldenstund, hvad I jenstemännen vid detta Konsistorium särskilt beträffar, denna procent hittills utgjort en de! af de i öfrigt ringa och obetydliga löneinkomster, som, vid tillträdet af deras befattningar, dermed voro förenade genom häfdvunnet bruk; får Konsistorium i underdånighet tillstyrka, det täckes Elers Kongl.' Majit i Nåder tillåta dem att äfven hädanefter, så länge de sina befattningar innehafva, beräkna samma procent för ofvannämde uppbörd oell redovisning, i händelse Eders Kongl. Majit icke skulle finna skäl att, genom allmän författning, enahanda procent derför i Nåder bestämma. Strengnäs Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande. Uti Nådig Remiss af den 12 sistlidne Februari, har Eders Kongl. M'ij:t anbefallt Konsistorium att inkomma med underdånigt Utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorer, .uti deras afgifna Berättelse, framställt rörande uppbördsoch redovisningsprovision af medel, sorn stå under Stiftstyrelsernes vård. Till underdånig åtlydnad häraf, får Konsistorium, i afseende på jprovisionsberäkningen vid härvarande Dom-Kapitel, underdånigst hän - — 358 - visa till hvad Konsistorium, redan under den 3i Mars för lidet år, uti infordradt underdånigt Utlåtande, rörande detta ämne utförligare andragit, och här endast intaga hufvudinnehållet deraf. Kongl. Skolordningen af år 1820 stadgade, alt dessa kassor skulle hildas och vara under Dom-Kapitlets förvaltning. Före år 1821, hade större delen af de medel, som nu lill dessa kassor ingå, till förmån för Stiftets svagt lönade Kolleger, uppburits af Konsistorie-Notarien, hvilken för detta besvär, efter enskilt aftal, åtnjutit 6 procent af uppbörden.
Jag tillstår, alt jag i början på det högsta förundrade mig häröfver, vid besinnande deraf, att Frankrike icke har mera än några och 30 millioner innevånare, och att egendomarne således skulle vara omkring fyra gånger så många som samtlige dessa innevånares antal, qvinnor och barn inberäknade. I detta afseende har likväl den värde talaren sedan tagit Huset ur den villfarelse, hvaruti hans yttrande kunde inleda det, då han sedermera förklarat sin uppgift sålunda, att en och samma ägare stundom skulle rå om parceller, belägna i olika och långt frän hvarandra belägna trakter. Härigenom har han ju sjelf visat, att det der förfärliga ordet parceller, som måhända var beräknadt att göra någon effect på Husets känsla, i sjelfva verket icke kan betyda någonting annat än det sätt, hvarpå sjelfva jorden blifvit uppmätt, och att det skett efter en annan grund än det hos oss brukliga af hemmantal. Om jag nu mäter den Svenska jorden efter qvadratalnar, och sedan säger; att den innefattar så och så många millioner af dessa qvadratalnar, så kan jag icke se att deruti ligger i och för sig sjelf någonting så förfärligt; och annat har den värde talaren ej kunnat visa med sitt exempel, då sjelfva det uppgifna antalet af parcellerna, jemfördt med. folkmängden, tillräckligt ådagalägger, att icke hvar och en sådan innehafves såsom särskild egendom, hvilket vore den enda omständighet, hvarifrån han kunde hemta stöd för sitt påstående. Vill man åter af samma exempel härleda den slutsatsen, alt i Frankrike skulle råda ett allmänt elände, så ber jag att fä inför 11. o. Ad., som troligen känner detta bättre än jag, få fästa uppmärksamheten derpå, att Frankrike sedan revolutionens början ökat sitt välstånd mångfaldiga gånger; att dess handel nu är mångfaldiga gånger större änden tiden; att detta ägt rum, oaktadt
Prat, Utdrag din 10 Nav. 1829. 107 S, D, Vid förnyad föredragning af ConstitiUioris-Utskottets, den 10 dennes, under N:o 52, aflåtna neli, den 18 derpålöljde e. m., på bordet lagda Memorial, med förslag till förändrad redaktion af 13 och 17 §§. Riksdags-Ord** ningen, i afseende på Universitetens Representation; farm Ridderskap*! oell Adeln för godt att berörde förslag, till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifver, godkänna. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Bevillnings-Utskottens, den 7 dennes, under N:o 97, afgifna och, den, 16 derpåfötjde e. m., på bordet lagda Utlåtande, angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergs'- lags inrättande i Norrbottens Län. S. D. Då nu å nyo föredrogs Expeditions-Utskottets, den 26 sistlidne October, under N:o *07, aflåtna och, den 30 i samma månad e. m.; på bordet lagda Memorial, med förslag till jemkning i Riks-Ståndens olika beslut, rörande anslag till Utskottets Renslrrifningskostnader; fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla Expeditions-Utskottets deruti gjorda hemställan, att Expeditions-Utskottec må ega, genom dess Ordförande, reqvirera och erhålla nödigt Rer.skrifningsbiträde af Cancelli-Betjeningen inom de Rikets Ständers Utskott, hvarest, i anseende till redan minskade göromål, peisoner af nämnde Betjening kunna umbäras. S. D. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den joS Prat. Utdrag dea 20 jNov. 182g.
Stockholm den 6 November 1863. 12 Stats-Utskottets Memorial N:o 220 Reservation; af Hit L. J. Hierta, G. H. Stråh, G. F. Ekholm, A. A. Berger, A. Grenander, B. F. Ekerot, G. E. Widell och J. Lindström, samt Kiksdagsfullmägtige Anel. Erikson, Matts Pehrsson, P. O. Hörnfeldt, Jan Andersson, Per Nilsson, Jonas Andersson, C. J. Svensén, J. Fredriksson och Johan Eriksson. Btote-Utsköttets Memorial N:o 220 13 Förslag till Reglemente för HikeU Stånders iiilisyikldn-kontai', (Fortsättning.) H) Under innevarande riksdag på Hiksgälds-kontoret anvisade statsutgifter § 126. Rikets Ständer, som jemväl under denna riksdag beviljat åtskilliga till de ständiga statsbehofven icke hänförliga anslags-simmor, hafva beslutat, att dessa, äfvensom här nedan omförmälda låne-understöd, skola af Riksgälds-kontorets medel bestridas i den ordning, som för hvarje särskild anslagsoch lånesumma blifvit fastställd; börande, sedan den bestämda utbetalningstiden inträdt, hvart och ett anslag eller lån, derest icke vissa terminer för dess utbekommande äro föreskrifna, utbetalas pä en gång eller i mån af skeende reqvisitioner. § 127. Förutom de utgifter, hvilka å Riks-statens Första Hufvudtitel blifvit uppförda, hafva Rikets Ständer på Riksgälds-kontoret anvisat följande anslagssummor, nemligen: l:o. till Kongl. Maj:ts disposition, En million R:dr, att uppå skeende reqvisition och i mån af behof utbetalas; 2:o. för betäckande af Svenska Statsverkets andel i de förskottsvis bestridda kostnaderna med anledning af Hennes Maj.i Enkedrottning
Men en lindring i inköpet af arbetarens förnödenhetsvaror, sorn systematiskt blifvit uppgjord, blir äfven en lindring för jordbrukaren, som behöfver arbetet och som betalar denna lindring genom hans, till allmän konkurrens öfverlemnade produkter. Fortsätta vi med tulltaxan i hand vår vandring till andra industrigrenar, så finna vi att alla fabriker och handtverkerier, som äro i behof af färger, hudar, garn, klorkalk, lim, ljus, jern af alla slag och spik, läder m. m., såpa, tråd och verktyg, äro beskattade mer och mindre, att varfsrörelsen, som varit en af våra större näringar, blifvit på det hårdaste beskattad genom tullen på jern, ankare, kettingar m. m., på spik, tågvirke, segel m. m.; att ytterligare jordbruket beskattas på dessa och många andra slag af materialier såsom: jern, smidt och gjutet, glas, garn, kakel, porslin och slöjdvaror m. m., och vidare arbetsfolket på hattar, skodon, garn, vantar med flere beklädnadsvaror. Hvarest söka de stora principerna för frihandeln i detta system? Icke äro de till finnandes vid första vilkoret, angående nödvändighetsvarornas tullfrihet för arbetsfolkets bästa; icke heller i fråga om tullfrihet för rudimaterier, materialier, beredningsämnen, metaller, färgstofter m. m. äro de tillämpade för produktion, som var andra vilkoret för att befordra produktion tor godt pris. Vi finna alltså frihandelns grundsatser både erkända och icke erkända, tillämpade och icke tillämpade. Vi finna en blandning af prohibitiva och frihandels-åsigter, kastade om hvarandra utan sammanhang, utan system. Man har velat skydda somliga näringsgrenar och gifvit andra fria. Eller har man utan tillämpning af grundsatser velat beträda frihandelns väg endast i den mening att pruta på de olika tull-afgifterna, borttaga de mindre, nedsätta de större. N:o 66. 185 Alltså ingen tillämpning af system. Det inflytande frihandeln, så inkonseqvent tillämpad, skall komma att öfva på vår industri i allmänhet eller på vårt förut allt för extensiva jordbruk, är icke svårt att förutse.
Ankom den 23 October 1823. Riksens Höglofl. Ständers Statsutskotts Memorial, angående Svenske Sjöfartens skyd - v 5 o a Sta (;s - T;J ts.k to te Is. Betiinkandcn. elaade mot Spanske Kape-, rier. Uti underdånig skrifvelse af den i 5 näst September har Kongl. Catnmerce-Collegiuni hos Kongl. Maj;t amandt, att Geneyal-Cunsilin i Marseille Fölsch dea, a/pde föregångne A. ugns t i tillkämyagifvit, a.tt Skepparen Trotz, förande Skeppet Emilie från Hernösand, suni den 27 Maji a ('segla t från Alexandria, i Bref från Marseilles Quarantaine-platts Pomegue, till General-Consuln inberåttat, att han den 3 Julii blifvit tagen af arne Spanske Kryssare och förd tili Mayorca samt vidare lill Mahon, der han slutligen den 4 Augusti blifvit frigifven. Till sistnämnde hamn hade då funnits uppbragte Svenske Briggarne Christina ocii Föreningen, båda komne från Svarta Hafvet, men hvilkas Destinationsort ej var uppgifven; Och hade Lasterne blifvit condemnerade, men angående sjelfva Fartygen var vid Skepparen Trolz’s afresa ärtnu ingenting decideradt. Sedan Kongl. Commeree-rColIegium gjort denna underdåniga anmälan, i den derjemte yttrade afsigt, att Kongl. Majrt,- i anledning deraf, skulle täckas i Nåder förordna om vidtagandet af den Ministerie - S t a is-ti ts io11'e 1% 1>éili isi k a h ti e ii. la åtgärd, hvilken Kongl. Majit lunde Hnna lemplig; Och Kongl-. Gohvoy-Commissariatet uti underdånig skrifvelse jemväl af dea i5 nasti.
Utskotten anse, vid sådant förhållande, alt den åtgärd, hvarigenom rotevacance-afgifts utgörande blifvit pålagdt den jord, för hvilken till år 1835 erlagts rotefrihets-bevillning, varit stödd på Kongl. Majrts samt Rikets Ständers beslut derom, och alldeles oberoende af Rikes Ständers den 28 Qctober 182c) uttryckta önskan, att någon tillökning i ordinarie knektehållet icke måtte till någon verkställighet befordras, innan Rikets Ständer sig deröfver utlåtit, då med tillökning i ordinarie knektehållet icke kunde afses annat än indelning till effectiv rotering. Stalssamt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 160. 23 På desja skäl och då dessutom Stats-Utskottet i dess af Riks-Stånden pröfvade och afgjorda Utlåtanden N:ris 64, litt. K., och 226 redan beräknat rote-vacance-afgiften bland Stats-verkets inkomster samt besvarat frågan em dess återförande till Bevillningen, få Utskotten tillstyrka: att Rikets Ständer måtte till svar å ofvan omförmälda Kongl. Maj :ts Nådiga framställning, i afseende på utgörandet af vacanceafgift under fredstid, för de hela rotar eller spridda rote-andelar, hvarmed den ordinarie roteringen tillökad blifvit eller ytterligare kommer alt ökas, förklara, det Rikets Ständer anse, att för sådan jord må, der icke för densamma utgöres veiklig rotering, i öfverensstämmelse med Kongl.
Uppå derefter framställd propos. tillät R. o. Ad., att Gr. Frölichs motion ilek förfalla. Hr Stråle-, Nils Wilh.: Det är i anledn. af den föregående discussionen, rör:de Gr. Anckarsvärds motion om upphäfvande af K. påbudet den 7 Oet. i8o5, som jag anhåller att få meddela en upplysning, nemi. den, att denna författning redan är upphäfven genom K. förklaringen den s3 Mars 1807, enligt hvilken alla på dittills utfärdade författningar grundade protectorialer äro upphäfna, med undantag af de, som uti de särskilda punkterna af nämnda förklaring äro uppräknade, men hvaribland 18o5 års författning icke förekommer; hvarföre Högsta Domstolen äfven uti förekomna full ansett sig icke kunna tillämpa densamma. Jag anhåller att denna anmärkning måtte få åtfölja till Utskottet. Remitterades till Lag-Utsk, i sammanhang med Gr. Anckarsvärds förut i detta plenum remitterade motion, rör:de upphäfvande af K. påbudet den 7 Oet. i8o5. Hr Hjerta, Lars, uppläste följande: Då jag af en tillfällig omständighet var hindrad att yttra mig vid remissen, i nästföregående plenum, af Hr af Grubbens’s och Frih. Kantzous motioner, om upphörande eller inskränkning af bysättnings-tvånget, men anser denna fråga af den aldra största vigt; vågar jag vördsamt anhålla, att få med ifrågavar. remiss till Utsk. bifoga en kort erinran, hufvudsakligen vid den anmärkning en värd talare, Hr von Hartmansdorff, gjorde mot den förstnämnda motionen, enär denna anmärkning ej lärer blifvit under discussionen vederlagd.
SDtajit anfett en föröfab €aoalleri*ffprfa wara bepflig i norra belarne af Stifet, fjär en itp ©quabron ö?ä(f'-3ä5 gare af 100 man blifwit uppfatt i ^emtlattb, feban roteringö* jfplbige för berörbe antal Stotemuminer, genom ingångna con* tract, förbunbit ftg att, i (fället för jägare, pila be för benna ©quabron erforberliga pflar. ©en föränbrabe organifation af Artilleriet, Ijwarö föremål 0^Jn?fatSn. ocf; befFaffen^et wib ft(fa Stiföbag för Stifetö ©tänber tillfänna» gafö, f;ar blifwit werfflätlb, ocfj rebatt wifat ftg äga wäfenbtliga förbefar, genom berebanbet af en (torre tjenffbarpt ocf) öfning pö benna wigttga bel af ©menjfa Arméen, $ör att bringa Artilleriet till en efter Svifetö öfriga förfwarö*frafter lämpab (fpr* fa, pr, få wibt prtill aitwifle mebel fåbant mebgifwit, ben wib betta wapen anftällba perfonal blifwit titlöfab ocf) fomtner att ytterligare öfaö, få fnart be, genom Äongl. SDlajitö (£get 38ärf* wabe Stegementeö upplöönittg, till Artillerietö förflärfattbe be* rebba tillgångar blifwa för bet affebba föremålet bifponibta.
Det vill synas, som skulle så vidt utsträckta biträden i Låne-väg, artificiell oppstaldte på förtroendet till en inrättning , soto tagit vigtig del uti verksamheten för Rikets unprätthälJandé i vådliga tidpunkter , och dess ti .kofrati j andra, vara alt hvad möjligen kunde fordras; qch de företag, som-med dessa anstalter, för (Jreditens befästande, icke kunna bestå, lara ej eller genom något annat medel kunna bevaras, utan skulle på sin höjd blott uthärda till än våd ligare utbrott på en annan tid. Varsamheten bjuder, att, i afseende på Bänkens med verkan, uppdraga en skarp linie, pn oöfverstiglig gräns mot vidare försämring af dess belägenhet; men samma varsamhet gör lika angeläget, alt stanna der. Den, sorn yr kar öfrerdrift i det ena eller andra, gagnar ej Fäderneslandet och näppeligen sig sjelf. Dernäst förekommer till besvarande frågan om den verkan , som Planen för de Enskilde 226 Stutsoch -Banho-Utsiottens Betänkan/len. D isconternes utredning skall medföra pä Creditforhållairdet i allmänhet , och huru vidt ett sådant infordrande af Lån, sorn denne Plan in. nefattar , kan äga rum, utan stora olägenheter för de gäldbuqdne? Denna fråga är vigtig och kräfver noga öfvervägande. Härvid anse förenade Utskotten sig aldraförst böra erinra hvad redan blifvit anfördt, nemligen, att, vid beräkning af Sedelmyntets maximum , afseende äfven bör fästas på det rum , som Discont-papperen bland representati verne intagit. Götha Canal-Discont har utelöpande 3 procents Sedlar omkring 1 ,000,000. deraf blott en ringa Summa under X.ooo Ruis valeur. Malmö Discont - 1,150,000. deraf de fleste under 1,000 R:ds valeur. Götheborgs Discont 500,000. likaså under 1,000 Ruis valeur.