Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har inom Const.Utsk. gillat principen af allmänna val; men jag har vid tillämpningen önskat, alt Utsk. skulle hafva gått en annan väg, jag hade önskat, alt Utsk. uppoffrat dess känsla af det i dess tanke rationelt rätta för möjligheten att sedermera hos Ständerna kunna vinna bifall lill en förändring; men jag får tillika förklara, att jag icke anser någon olycka vara skedd, ty ett förslag skulle från Utsk. utgå, och jag tror icke det var olyckligt alt delta förslag blef så rationelt sorn möjligt. Då det utgick från principen af allmänna val, var det åtminstone för att hafva, så till sägandes, en capital-basis att bygga på, hvilken måhända varit välgörande, om Utsk. framkommit med ett annat förslag; och det skall alltid blifva en kär skyldighet för Utsk. att omarbeta sitt förslag, på grund af den ledning de gemensamma tankar kunna gifva, som Ulsk. hoppas att ifrån de resp. Stånden emottaga, och hvilka tankar jag skulle önska blefvo så positiva, så klara, att Utsk. deraf må hemta någon sliker vägledning till vinnande af det stora målet att kunna tillfredsställa Ständerna, och det ännu vida större att kunna tillfredsställa Svenska folket, sorn säkerligen med den mest spända uppmärksamhet väntar på ett resultat af dessa öfverläggningar. Jag liar med största nöje afliört de concessioner, som af en värd talare, Hr von Hartmansdorff, blifvit gjorda, och finner ingen omöjlighet uti, alt på de af honom uppgifna grunder komma lill ett resultat; det har för mig varit särdeles tillfredsställande att ifrån honom erfara först och främst ett erkännande af behofvet, derefter af nödvändigheten och sist en uppgift om sättet. Ehuru jag ej, efter i5 H. 1» 9® Den ai Octofcer e. ra. hvad jag vid blotta afhörandet af yttrandet kunde fatta, del ar Hr von HartmansdorfFs åsigter i allo, tror jag dock, alt man i följd deraf skall kunna komma till någon saninlanjemkning af åsiglerna i frågan. — Jag, i sammanjemknings-väg, sluter mig väsendtligaSt lill Hr von Troils förslag.
För min del tog jag mig friheten i gårdagens Plenum, att jjen 11 Jidit J. m. 4*3 förklara mina tankar om 107 §:n; och jag anhåller nu att få upprepa hvad jag då yttrade, att nemligen, efter min öfvertygelse, berörde §. ej medgitver annan tydning, ån att antingen fria eller fålla, i anledning af Constitutions-Utskot-i tets föregågne utlåtande. Jag anser och derföre icke någon annan skrifvelse, ån den, som in-i nebår ett af dessa, kunna åga rum. Jag tror mig vara så varm, som någon annan för friheten, men jag tror, att den bevaras bäst, då man bestämdt följer de former, som Grundlagen utstakar. I min tanka kan Grefve von Schwerins Motion ej anses annorlunda, ån som en anmärkning mot vissa styrelse-åtgärder, och en sådan anmärkning kan blott i den af Grundlagen föreskrifna form våckas. Jag finner således den af Herr Grefven och LandtMarskalken framställda tanka, vara alldeles enlig med mitt begrepp om Grundlagens mening, att nemligen Grefva von Schwerin i annan våg bör göra sin Motion anhängig, så vida ej något hinder skulle uppstå deri, att ConstitutionsUtskottets SlutBetånkande redan blifvit inlemnadt och pröfvadt, hvilket jag lemnar till Herr Gref vens och LandtMarskalken» eget bedömande. Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, det han vål redan tillkännagifva, att, enligt dess öfvertygelse, Grefve von Schwerins Motion icke kunde af Ridderskapet och Adeln upptagas; men som Grefve von Schwerin nu mera förklarat, att berörde Motion icke åsyftade någon ändring i Grundlagen, utan endast en underdånig önskan till Kongl. Majit, hvilket! törj Ben 11 fulii J. m. de kunna behandlas såsom ett oeconomiskt åren-' de, ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken sig böra hemställa, om icke Motionen kunde till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitteras.
Vid denna, likasom vid all lagstiftning, gifves 2:ne sätt att gå tillväga, antingen att man utan afseende på bestämda lagar och rådande tänkesätt, endast afser det rationell fullkomliga, eller och, alt man med afseende på bestående lagar och gällande tänkesätt, afser det praktiskt nyttiga och ulförbara. Const.Utsk. bar följt den sednare vägen, och sålunda ansett sig i första rummet böra efterse om i den stora, eljest af tvistiga punkter så upfyllda representationsfrågan, icke funnes några, derom meningarne vore ense. Utsk. har dervid trott sig finna tvenne sådane, den ena, den att åtskilliga samhällselementer finnas, hvilka af alla, för öfrigt huru olika tankar som helst, önskas berättigade till inträde i representationen, den andra punkten åter, hvarom alla olika tänkande äro ense, den att arbetsättet förenklas och Stånden bringas i en närmare samverkan med hvarandra. Längre än till utförandet af dessa punkter, ansåg Utsk. sig icke eller böra gå, emedan då man går längre och således råkar in på de punkter deri tankarne äro delade, någon samverkan icke år möjlig, och det är genom samverkan, icke genom den ena eller andra opinionens förqväfvande, som frågan bör afgöras om den skall lyckligen kunna lösas. Utsk. ansåg sig icke eller behöfva gå längre, ty om Utsk. kunde utföra delta, så hade frågan kommit i vida bättre position mot hvad den nu är, ty dels skulle då, sedan så många uplysta och inflytelserika elementer i samhället, hvilka nu sakna inträde i representationen, i densamma inkommit, representationen derigenom hafva vunnit både i styrka och uplysning, äfvensom rättvisa mot dessa medlemmar utöfvats derigenom, alt de sålunda komma i tillfälle att äfven få afgifva sin röst vid den stora frågans slutliga lösning, hvarförutan om arbetsordningen blefve i betydligare grad förbättrad, naturligtvis sanningen derefter skulle lättare göra sig hörd, och då hvar och en är öfvertygad om sanningen af de satser han förfäktar, så skulle också hvarje opinion anse sig göra en vinst genom antagandet af eli sådant förslag. Utsk. inskränkte derföre sin verksamhet lill upsökandet och utförandet af de delar deruti meningarna voro ense.
Momentet, att räkna ifrån början, eller i det 3 på pag. 4, står: då Utskotten trott sig knnna föreslå ut”vägar att anlita Kanquen, hafva Utskotten til”lika , såsom ett oeftergifligt vilkor, stadgat, ”att ett sådant biträde icke skulle åstadkomma ”någon permanent tillökning för BanquensSedel stock. ” Af så väl Constructionen, som den omtändighet, att detta här nämnda stadgande innom Utskotten omtalas, såsom samtidigt med beslutet att anlita Banquen, och således senare än antagandet af den urprincip, som man på första sidan underrättar oss om, att Utskotten vid sina första Sammanträden stadgat, då det säkerligen ej kan ha varit afgjordt, att Banquen ensam kunde anlitas Af allt detta skulle man kunna sluta, att den i 2 momentet omtalta principen är något annat änden, som här nämnes. Dock, som både jag och, som jag förnummit, flere andra icke hafva kunnat gissa oss till af sjelfva Förslaget någon annan principe, än den i detta i5.‘de Momentet nämnda, har jag trott mig kunna taga för afgjordt , att denna felaktighet hufvuksakligen är i stilen, eller/ormen. Jag vill således lemna detta, med tillägg af den önskan, att, vid ett blifvande förnyadt Betänkande, Utskotten behagade afdela det i puncter; emedan det synes föga troligt, att något FinanceFörslag hos Ständer, som icke blott samtycka, kan gå igenom utan debatte öfver hvar punct serskilt. Man torde svara, att de Ben 17 Martii, f. m. serskildta pqncterna i étt FinanceFörslag äroi sådant samband» att de böra antagas alia, eller ingen; dptiär oek kke:min-mening, att man skulle debattera öfver deta ä^rn a punct vis, men jag yrkar, och skall aldiig upphöra att yrka cn debatte öfver principen, sköld från aliadetailler, såsom nådning, hvarförutan, efter min tanka,1 halfhet oife motsägelser icke kunna vid det blifvande Förslaget undvikas.
Bidderskapet och Adeln samt BorgarcS t ån de t hafva återremitterat denna §. Stånd hafva väl, så vidt af det Utskottet tillhandakomna diskussions-protokoll kunnat inhemtas, flere ledamöter biträdt ett af Herr Lemchen i en vid betänkandet fogad reservation framstäldt. förslag, enligt hvilket föreskriften i 2 § 1 mom. af nu gällande förordning om terminsindelningen borde bibehållas, men bränvinsbränningen icke, såsom nu är fallet, inskränkas till högst tre terminer, utan lemnäs fri under hela den tillåtna tiden, hvarjemte tillverkningen skulle få börjas den 1 November och utöfvas under en, en och en half, två, två och en half, tre elier fyra terminer, men deremot synas åtskilliga ledamöter, hvilkas yttranden dock icke kommit Utskottet tillhanda, varit af den mening, att bränvinstillverkningen icke borde inskränkas till någon viss tid, utan få utöfvas hela året. Ifrån Ridderskapet och Adeln har Utskottet icke erhållit något diskussions-protokoll rörande denna §. Vid sådant förhållande och då Utskottet, i saknad af erforderliga upplysningar, för närvarande icke kan fullgöra sitt åliggande att, enligt 49 § Riksdags ordningen, ytterligare granska och jemka sitt förslag, får Utskottet vördsamt anhålla, att Ridderskapet och Adeln, samt Borgare-Ståndet behagade i denna fråga fatta definitiva beslut; hvarefter Utskottet vill taga frågan i förnyadt öfvervägande. Sammant. Bcvillnivyt-, Lagtami Allm. Btsvdrtoch Ekonomi-Vlskollelt Utlåtande N:o 8. 3 § 4. Hoiule-Ståndet har beslutat, att ett hundra kannor skulle vara den minsta tillverkning på dygn, för hvilken anmälan linge ske; men då Utskottets förslag att bestämma nämnda belopp till 300 kannor blifvit godkändt af de trenne öfriga Riks-Stånden, lärer, med stöd af 87 § Regeringsformen oell 75 § Riksdags-ordningen, Bonde-Ståndets skiljaktiga beslut böra anses hafva förfallit. § 5.
Ridderfkapet och Adeln ingifne, och derifrän till Stats» Utskottet remitterade Memorial, hwaruti uppå a iförde skäl, hemställes om icke de General Förslag öfwer be, willningen, hwilka hittills ifrän Lands-Contoiren till Rikögälbs-Contojret bliswit inskickade, och hwarefter de till Höglofl. Vewillnings Utskottek aflämnade sammandrag bliswit upgjorde, såsom icke behöfwelige wid den Riksgälds Contoiret tillhörande redowiöning lör Be» willniugen: hädanefter i stället för att inskickas till Riksgäids-Conloiret, kunde af ämnas till Kongl Kammar-Collegium eller Kammar Rätten, där de i jämfö» relse med taxerings längderna kunna behörigen granskas och hwarefter de summariske sammandragen med mella tillsörlitelighet kunna uprärkas» Enär General Förslagen icke ens torde halwä bliswit författade efter lax rings längderne, och defie förstag pa sätt Herr LbrenZrrmst rätkelmrn anmärkt, icke heller äro behöfligför den Riksgälds-Contoiret tillhörande redowisning «s Bewrllnmgen, hwilke» reds» - rzz4 Den 21 December. dowisning grundar sig pa andra frän wederbörlige redogörelse-ställen inkommande räkenskaper, har StatSUtffoktet trott sig böra i enlighet med Herr LlrrsnArangts hemställan, wördsammeligen tillstyrka a» General Förstagcn öfwer bewillningen, ifall de hädanefter skulle finnas nödwändige, icke insändas till RiksgäldsContoiret, utan till Kongl. Kammar-Rätten; Och an de sammandrag öfwer Bewillningen, hwilka skola tjena Högloft. Vcwillnings Utskottet till uplySning och underrättelse upgöras uti Kongl.
Genom särskild, denna dag utfärdad nådig Förordning håfve Vi påbjudit de åtgärder, Vi ansett nödiga för att bringa Vi hafva ansett, att äfven Kronobetjente böra få undersöka riktigheten af i öppna bodar befintliga mått och vigter. Enär förvaringskärl icke får förses med kronomärke, har redaktionen i detta hänseende undergått förändring. Krönta betsman anse vi dock höra hit. Straffbestämmelserna för de af justerare begångna förseelser, hvilka allmänna lagen icke omtalar, anse vi böra upptagas i den särskilda Instruktionen för justerare. Tillagdt, dels med afseende å hvad vi i slutanmärkningen vid § 10 haft äran anföra rörande remedium, dels för att åtskilliga speciella föreskrifter äro för justeraren nödiga, hvilka icke tillhöra den allmänna nådiga Stadgan. Enär den, som läser den nådiga Allmänna Stadgan förr än den träder i verkställighet, eljest kunde förmoda att Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 62. 41 denna nådiga Stadga i verkställighet. Det alle sorn vederbör etc. Underdånigt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om hvad vid verkställigheten af den nya Stadgan om Mått och Vigt iakttagas hör. WI OSCAR med Guds Nåde Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Konung gore veterligt, att då Vi under denna dag låtit utfärda Vår nådiga stadga om Rikets Mått och Vigt, håfve Vi, i sammanhang dermed och i afseende på verkställigheten af samma nådiga Stadga, velat i nåder tillkännagifva och förordna följande: I den mån en stigande upplysning och vetenskapernas utveckling inflyta på_ allmänna hushållningen, bör man införa de af dem anvisade förbättringar uti de Statsinrättningar, som hafva till föremål att på genaste och lämpligaste sätt beforda säkerhet, trefnad och en liflig fart i allmänna rörelsen medborgare emellan. Bland sådana ämnen af synnerlig allmän betydenhet är frågan om Landets mått och vigt. I äldre tider har i afseende må ått och vigt mycken oreda varit rådande i Vårt Fädernesland, till stort mehn för industri, handel och rörelse.
Olägenheterna af nuvar. beskaltningssättet, sorn ej medger att till siffran controllera vederböra uppgifter , torde således ej kunna alldeles afhjelpas, ehuru de höra kunna något jernnäs, genom bestämda och tydliga föreskrifter angtde taxeringarna; men det säkraste tillgängliga correctivet skulle dock ernås derigenom, att städernas Taxerings-comiteer varda sammansatta ur alla fyra JtiksSl;n och af s k. ståndspersoner, lika mångå af hvarje dass; kunnande det, efter min tanke, ej möta något väsendtligt hinder, att, om och när Beredn.comite'erna på landet försvinna , hvilket jag anser lämpligen kunna och böra ske, taxeringarna verkställas för Stads och härads innevånare gemensamt uti den inom häradsomrädet belägna staden, med undantag allenast för Stockholm, derom särskildt kati behöfva stadgas. Vördsamt föreslår jag således vidtagandet af denna åtgärd. Vidare förekommer det såsom ganska anmärkningsvärd! i frågan om 2:dra artikelns bevillning af jordbruket, att hemman och lägenheter på landet, för hvilka, efter behörigen uppskattadt värde, skulle bort erläggas två per mille af sådant värde, utan alt innehafvaiens personliga skatt eller bevillning för annan inkomst deruti beräknades, blifvit inom Rikets särskildta län så ojemnt taxerade, att man, med någon kännedom om jordens och jordbrukets beskaffenhet samt jordens saluvärde uti det ena eller andra länet, icke möjligen kan utgrunda orsakerna lill den relativt härtill synbara olikheten i de hittills, med föga förändring år ifrån år, antagna uppskatlningsvärdena, annorlunda än att den måste härleda sig från felaktiga grunder för uppställningen af den minimi-tariff å hemmansvärdet inom hvarje län, hvilken, i bevilln förordntna åberopad, skolat tjena till ledning och jemförelse vid taxeringarna.
z Lagre Iarnrinne-seminari~~m hiirstades och den darmed forenade privatskolan for flickor ha. utsiindt sin Brsredogorelse. Detta seminarium, som oppcades hosten 1896 och s %ledes upplefvat tvenne lasAr, Br afsedt att bereda till ltirarinneplatser i hem och i flickskolornas forberedsnde och liigsta klasser. Intradesfordringarna llro BafgBngsbetyg fr %n hogre flickskola med ininst godkandt i de svenska laroamnena samt tyska och franska spr&amp;keii, eller intyg, som visa, att den intr2dessokande innehar motsvarande eller stijrre kunskapsmltt.~ De, som ej kunna prestera d y l i h betyg eller intyg, mAste undergB intradesexamen. Kursen Br tvA-Arig. Samtliga 12 eleverna i serninariets andra afdelning ha underghtt godkiind afghgsexarnen. 7: Finsk Kvinnoforening har utstindt sin Arsberiittelse fijr Br 1897, hvilken inledes af en ofversikt ofver de viktigaate kvinnosaken berorande tilldragelser, som timat under irets ' lopp i Arnerilia, England, Tyskland, ~ s t e r r i k e Frankrike, Schweix, Belgien, Holland och Skandinavien. Dilrpi foljer en redogorelse for de .talrika petitioner angtende forbattringar i kvinnans rattsliga stiillning, som inlPmnats till 1897 &amp; rs landtdag och som, ehuru de till inga Atgarder foranledt, i det de antingen vid omrostning i s t h d e n follo igenom eller ocks % icke hunno blifva behandlade, up&amp; det lifligaste gladt sakens vannera. FrBn universitetsomrAdet omniimnes, ntt de kvjnliga studeuterna h a E&amp;tt ratt att tillhora de olika afdelningarna (~nationerna *) vid universitetet under samma, forutsattningar och pB samma villkor som de manliga. Denna. gladjande nyhet motvPges emellertid bl.
234 Stats-Utskottet* Transport 4o4>>69: 4<-5. grund hvaraf K. M:t, jemte förordnande att a:ne utaf Committerade föreslagne CapellKyrkor i Dalby Socken, linder namn af Södra och Norra FinnskogaKyrkorne skulle anläggas och uppbyggas, dertill medel genom Stamböcker och Collecter öfver hela Riket insamlas borde, beviljat ofvanberörde Anslag, att, tillika nied 100 R:dr B:co årligen, under 3 års lid, till uppköp för nämnde Allmoge af nödige Catecheser, Psalmböcker och A-B-C. böcker, om hvilkas anskaffande Consistorium ägde draga försorg samt fördela till en tredjedel åt hvardera af Östmarks, Hvitsands och bägge FinnskogaKyrkorne, utgå af denna HufvudTitels besparingar, intill dess Nådig Proposition i äinnet hunne till R. St:r aflåtas. Och som ej allenast R. St:r i underd. skrifvelse den 2 Augusti 1823 hos K. M:t begärt vidtagandet af nödige åtgärder till beredandet af en fullständig Religions-undervisning och oafbruten själavård för ofvannämnde FinuAllmoge, vare sig genom deni meddelad tillåtelse, att utgöra egna Församlingar, genom anställandet af Präster, Transport 4°4j 1 tig: 41 - 5 Betänkan den, N:o r 33. 235 Transport ^o4,l6g: 4r. 5. kunnige i Finnska språket, genom Capellers uppbyggande eller genom hvilken annan utväg K. M:t, efter omständigheternes föranledande, kunde i Nåder finna lämpligast, utan ock behofvet af de ifrågakomne serskildta löne-anslagen blifvit behörigen utröndt och af K. M:t pröfvadt; Alltså tillstyrker Utskottet: att samma Anslag i och för Religionsoch BarnaUndervisningen i de nya Capell-Församlingarne i Wermlands FinnMarker varda beviljade med tillhopa 4^3: 16.
Herr LancltMarsialken förklarade sig skyldig, enligt Constitutionen, att på sjelfva Memorialet göra Proposition, hvilken han ock genast gjordej och Memorialet bifölls. Tvänne Memorial ifrån Bevillningsutskottet, af den 18 dennes, hvilka den 22 blifvit första gången upplästa, löredrogos nu å nyo och blefvo, uppå särskilta Propositioner, bifallna, nemligen: 1:0 Angående yrkad lindring i Bevillningen för Uddevalla Stad. 2:0 Angående en dylik lindring för åtskilliga Städer och Orter, hvilka genom det Torrska Fälttåget förmenas blifvit lidande. Hen q 9 Maj. Likaledes och på lika sätt o;ne den 22 Maj på bordet lagda LagUiskottets Memo, rial, af den 9 nästföregående; i:o Om kostnadsersättning för vittnen, som uti brottmål höras. 2:0 Om ändring i stadgandet rörande fördelningen af Vitesoch Förbuds-böter. Likaledes följande den 22 Maj första gången föredragna OeconornieUtskottets Memorial, af den ig föregående: i;o Om yrkad skyldighet för Bruk och Qvarnar att deltaga i vägrödning och väghållning. 2:o Om understöd för Soldater, hvilka genom vacancer vid Regementerna komma att afgå. Föredrogs å nyo OeconomieUtskottets den 22 dennes på bordet lagda Memorial, af den 18 nästföregående, rörande den af Herr Tham, Pehr, yrkade indragning af fem Helgedagar. Herr Tham anförde härvid skriftligen: 1000 S# Jern, som ungefär smides dagligen i Sverige, gör, å i5 R:dr RiksgäldsSedlar för hvarje Sft, R:dr 15,000:- — Transport. Transport. — Jag räknar alla våra andra rörelser, Manufacturer, Handtverkerier, Fisken, Sågar, Qvarnar m.m., till en lika rörelse, K:dri5,ooo: — 1* million Mantalsskrifne, reed mindre arbetsföre, å § R:dr RgS. dagsverket, gör • ■ 750,000:
På begäran af Hrr Munck af Rosenschöld, Nils Pl u do I p h , och Brummer, Carl Magnus, la des ånyo på bordet Const.Utsk:s den 7 dennes på bordel lagda mein. N:o 121, i anledn. af tvänne af Hr Munck af Rosenschöld anmälda anledntr till anrnärkn., den ena emot Statsministern för utrikes ärendena, den andia emot Statsrådet och föredraganden i Civil-departementet. D e ii 8 Juni m Föredrogs ånyo ConsI.Utskts den 7 dennes på bordet ]agda mern. Nto 122, i anledn. af en af Hr Schartau anmäld anledn. till anmärkn. mot Konungens rådgifvare. Frill. Cederström, Jacob: Emot Cons!.Utskrs förfarande i de nu upplästa svaren på framställda anmärkmsanlednrr, anhåller jag att Jfå förklara, det jag anser Ulsk. hafva förbisett go §tn Reg.F:n, då Utsk., underkännande anmärkn. anledn:na likväl tillåtit sig uppgifva desammas innehåll, hvilket förfarande kunnat medföra den följd, alt de resp. RiksSttn inledts i discussion öfver ämnen, som enligt förberörde § äro förbjudna att komma under R. St;s öfverläggning. Hr Lefre'n, Joli. Pehr, förenade sig med Frih. Cederström. Const.Utsk:s mern. Nto 122 blef af R. o. Ad. godkändt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu inkommit från Exped.Ulsk. åtskilliga förslag till und. skrifvelse!', hvilka fordrade skyndsam justering, för att sedan till de öfriga RiksSl:n circulera, hvarföre Hr Landtm, hemställde, att föredragningen al de mål, hvilka voro uppförda på föredragningslistan, för en stund finge afbrylas och ifrågavarande justering nu företagas. Bifölls. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Ulsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.
tid vunnes om hvad man i afseende på den blifvande regleringen bade att vänta, har motionären föreslagit Rikets Ständer, att i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t påminna; l:o) alt en ny skolordning på de af Kongl. Maj:t, enligt Stats-Räds-protokollet för den 9 November 1847, i Nåder godkända hufvudgrunderna för det af Stats-rådet Silfverstolpe framställda förslaget, men med de jemkningar i afseende på aflöningsstaten, som en sednaie tids erfarenhet visat vara erforderliga, må i Nåder varda utfärdad; 2:o) att, för åstadkommande af denna reglering, Deparlements-chefen för Ecklesiastik-ärenderna mä kalla till sitt biträde sakkunnige män, enligt det Nådiga beslut af den 9 Juli 18o2, som Kongl. Majrl derom redan fattat; 3:o) alt antalet af lärare vid de särskilda läroverken må sättas i billigt förhållande till antalet af lärjungar, samt alt lärarne i na - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 115. 3 turalhistoria och moderna språk må, i afseende på undervisnings-timmar, prof, befordringstur och aflöning, ställas i lika förhållande med öfriga lärare; samt 4:o) alt då, genom olika tydning af Rikets Ständers sista underdåniga skrifvelse af den 30 Juli 1851, man på några ställen ansett latinska språkets studium icke nog tidigt kunna börjas, Rikets Ständers mening ej varit, att början dermed skulle ske redan i första eller förberedande klassen. Slutligen har motionären anhållit, att Rikets Ständer måtte till arfvoden åt kommitterade, jemte ersättning för resekostnader, anvisa ett belopp att intill tiden för nästa statsreglering utgå med omkring 6000 R:dr årligen, antingen genom nytt anslag eller genom anvisning på möjligen blifvande öfverskott å besparingarne å Elementar-läroverkens anslag, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 20 Oktober 1848. 2:o af Herr Löwenhjelm, Guslaf Samuel, hos Höglo!].