Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Orebro den ii Augusti 1312- Pä Högloft. Ridd. och Adclns Pä Högw. Prest-StändetS Ledam. wägnar, Lcdam. magnar, L. Iduutb. Olot Ljurbeck. Pä Wällofl. Borgarc-StänPä Hederw. Bonde-Ständrtö Led. magnar, dets Led. magnar, barl kr. Länck bertz. ^on jonsson. k'. Lrona. llpKläst bos Ridd. och Adeln den IL Aug. - ? Prest - Ständet den 12 » - Borgare-Ständet d. 12 - Bonde-Ständct den 12 ^ -samt Memorial! Emedan wid Förstagct till Bewillnmoens utgörande, »vissa ändringar af Refpective Riks. Standen blifwit äskade, och Bcwillnings. Utskottet deräfwer hördt, återstod för Utssotket att anmäla, och till Riksens Höglofiige Ständers afgörande öfwer^ämna de stugor, om hwilka ffiljagrjghet uppstått, och dem Utssotket anser sig pliatigt, att helt enkelt framlägga, utan allt bifogande af de skäl, hwilka i någon mohn kunde synas »verkande till fördel för den ena eller andra meningen. Det lärer ankomma pä »vederbörande Riks-Stånds eget »välbehag, att antingen jemka sig efter de andras yttrade önssan, eller äska afgörande! pa det sätt 71 §. af Regeringsformen vmförmäler; Och har Utskottet med afseende a denna sistflämnda omständighet, trott det wara för andamäiet bast skr4 De» 12 Augusti. bäst tjenlkgk, att uppställa de twlstiga malen i den form, som i händelse af en sadan sakernas utgång rvore beqwämligast, och kunde lätteligen tjena till grund för hwarje blifwande proposition wid den omröstning, som för dessa frågors definitiva Beslut pröfwas nödig.
Hr Gr. o. Ordf:n framställde sedermera propos. först till bifall å Llsk:s förslag i förevar:de mom. litt. a), hvarvid ropades nej, sedan till bifall å Gr. Lagerbjelkes redaktionsförslag, hvilken propos. besvarades med blandade ja och nej, samt slutligen till antagande af den af BorgareSt. beslutade redaktionsförändring, samt förklarade efter sistnämnde proposts besvarande med ja, jemte åtskilliga nej, alt han ansåg ja hafva härvid varit öfvervägande. Sedan härefter R. o. Ad. uppå serskild propos. bifallit afdcln:n litt. b) af förevar:de mora. upskjöls fortsättningen af öfverläggningen om StatsUtsk:s utlåt. N:o 340, till morgondagens plenum och åtskiljdes R. o. Ad. kl ^ till 12 på aftonen. In fidem protocolli. Albert Munck. 550 Den 20 Augusti f. m. Fredagen den 29 Augusti 1851. Plenum kl. 10 f. ni. Underl. Riddarh.Sekret. hade äran anmäla alt han från H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, emottagit en sålydande skrifvelse: Jag har på morgonen malt så illa, att jag icke möjligen kan föra ordet lili dagens plenum på Riddarhuset, .lag får derför anhålla att Hr Riddarh.Sekret, ville vara god å mina vägnar anmoda främsle närvaride ledamoten att i milt ställe leda R. o. Ad:s öfverläggningar. I ani. häraf öpnades plenum af främste närvaride ledamoten Fullmäktigen för Grell, alten N:o 55 Cronhjelm lill Flodstad, Hr Gr. Gyldenstolpe, Ani. Cahr. Uplästes lill justering och godkändes nedannämnde från Exped. Ulsk. inkomne förslag lill R.
Maj:t , uppå Cornmiterades till Hushållningens reglerande vid Drottningholm underdåniga hemställan, under deri 26 April 1814, i Nåder förklarat , att Broarnes underhalls - kostnad icke kunde begripas under den till Slotts-byggnadernes underhållande anslagne årliga summa af 36,000 R:dr, utan att Broarne skulle af Statsverkets medel underhållas, och den af SlottsCassan härtill förskjutne kostnaden ersättas af besparingar å Riks-Statens första hufvud-titel, eller öfverskotter på Statsverkets intrader, samt behofvet derefter hos Riksens Stander anmälas i afseende på förskotternes ersättande och nödigt Stais-anslag för den framtida underhållskostnaden. I följd häraf hafva årliga utgifterne till Broarnes vidmakthållande blifvit Slotts-Cassan genom särskild liqvid godtgjorde, samt då Broarne år 18x5 funnos tarfva en fullständigare reparation, besigtning derå skett, och kostnadsförslag i sådant afseende blifvit upprattadt, som visade ett behof 18,471 R:dr, och blef af Kongl. Stats-Utskottets Bettinhamlen. 437 Majtt under den 26 Juli 1815 en förskotts-summa af 8000 R:dr till de nödvändigaste behof» ven beviljad att utgå till Cornmiterades disposition utaf Statsverkets öfv^rskotts-medel. Sedan Cornmiterades befattning nu mera skall upphört, har Riks-Marskalks-Embetet uti underdånig skrifvelse den 17 nasti. November anmält behofvet af ytterligare medel till desse Broars fullkomliga istandsättning samt dervid bifogat ett sammandrag af kostnads-förslagen, enligt hvilket en summa af 18,564 R:dr 11 sk. 7 r:st. vore härtill erforderlig; och har vid öfvervägande häraf Stats Utskottet funnit , att då ifrågavarande med mycken kostnad anlagde Broar icke böra lemnäs att förfalla , nödige medel äfven maga anvisas för deras iståndsättande och underhåll.
Ii. O. § 11. mom. 1. K. O. § 11. 20 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. § 57. Elektorsval, der det föreskrifvet är, skall hållas minst åtta dagar före riksdagsmannaval. Kungörelse om elektorsvalet skall kyrkoherde utfärda och låta i prestgällets kyrkor uppläsa minst 14 dagar förut, om lagtima riksdag förestår, annars minst åtta dagar förut. Skulle i någon socken offentlig Gudstjenst ej förrättas å söndag, då kungörelsen uppläsas bör, skall vederbörande kronobetjent, på presterskapets anmodan, kungörelsen skyndsamt från gård till gård kringsända. Anmärkning, som enligt g 55 blifvit emot röstlängd gjord, skall vid valförrättningen af de röstägande pröfvas. Gillas anmärkningen, rättas röstlängden derefter. Efter elektorsval skall ordföranden utskrifva och med sitt namn styrka utdrag af valprotokollet, hvilket såsom fullmakt för riksdagsmannavalet meddelas den eller dem, som fått sig elektors befattning uppdragen. t § 58. Val till riksdagsmän i Andra Kamaren skall, för lagtima riksdag, hållas i förra hälften af Augusti månad det år, då riksdagen begynner. Är Riksförsamlingen till urtima riksdag kallad, hålles valet så snart ske kan. Valet skall i landtdistrikt minst 30 och i stadsdistrikt minst 14 dagar förut, om lagtima riksdag förestår, samt för urtima riksdag minst 14 dagar förut på landet och minst 8 dagar förut i stad kungöras. Kungörelsen skall valförrättare utfärda och låta uppläsa på samma dag i alla valdistriktets kyrkor. Är inom distriktet kyrka, der Gudstjenst ej förrättas den dag kungörelsen uppläsas bör, förhålles såsom i nästförestående § om kungörelses kringsändande är stadgadt. § 59.
Lokalstyrelsens befattningar skola hufvudsakligen vara: att, jemte inspektor, hafva öfverinseendet öfver skolan; bestämma, hvilka lärjungar böra erhålla befrielse från eller lindring i skolafgiften; fastställa lärjungarnes afgifter till ved, ljus och dylikt; söka bereda tillgång till fyllandet af de materiella behof, som för skolans ändamålsenliga gång erfordras; i möjligaste måtto söka förskaffa ungdomen passande värdar; genomgå rektors räkenskaper, innan de till eforal-styrelsen insändas, o. s, v. voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer antagit Ridderskapets och Adelns samt Preste-ståndets beslut, enligt hvilket 5:te momentet af ifrågavarande vilkor skall uteslutas, samt i stället för 6:te momentet införas ett så lydande stadgande: ”ifrån och med den dag, då den nya aflöningsstaten träder i verkställighet, skall vid hvart serskildt elementar-läroverk meddelas så fullständig undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, sorn läroverkets omfång medgifver,” hvarjemte, med uteslutande af 1 Olde, och il:te momenten, Rikets Ständer skola hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt, vid en ny reglering af elementar-läroverken, en sådan förändring ideras styrelse måtte i nåder vidtagas, att sakkunnige personer, äfven utom ecclesiastikståndet, deruti må kunna intagas.
Dess nådiga propo sition innehåller, väl erkänt billigheten af samtliga ifrågasatta löneförhöjningar, men dock funnit sig nu endast böra förnya sin vid sednaste riksdag gjorda hemställan att å staten måtte uppföras följande nya löner, nemligen: a) för ytterligare 4 exsekutionsbetjente, å 108 R:dr 16 sk. 433: 16. b) för en kanslist till biträde åt fogaten 300: — c) för 2 undervaktmästare, hvilka å stat nu åtnjuta endast 89 R:dr lön, hvardera en tillökning af 50 R.dr 100: — och d) för 4 vaktknektar vid gäldstugan, hvilka å ordinarie stat innehafva 54 R:dr 8 sk., hvardera en tillökning å 53 R:dr 24 sk 214: — Summa 1,047: 16. Enär det egentligen åligger städerne i allmänhet, att bestrida de kostnader, som med exsekutionsväsendet derstädes äro förknippade; men det oaktadt Stockholms stad af Statsverket åtnjuter betydliga bidrag till detta föremål, anser Utskottet sig icke kunna häruti tillstyrka någon tillökning, utan får derföre hemställa att Rikets Ständer icke måtte bifalla Kongl. Maj:ts förnyade framställning i förevarande ämne.
N:o 76, i anledning af erhållne återremisser utaf Betänkandet N:o 14, angående beredande af tillgång på duglig vaccin; Med frånträdande af sitt förra beslut, angående Betänkandet N:o 14, biföll Ståndet ifrågavarande Utlåtande N:o 76. N:o 77, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet, N:o 16; Lades till handlingarne, såsom icke erfordrande någon åtgärd från Bonde-Ståndets sida. N:o 78, i anledning af väckt motion om nedsättande af en Kommitté lill granskning af nu gällande Lindblomska katechesen, handboken och psalmboken; bifölls. N:o 79, i anledning af väckt motion om utfärdande af instruktion för länsmän; bifölls. N:o 80, i anledning af väckt motion om åtgärder för beredande af lättnad vid försändningen af böcker från en ort till annan inom riket; bifölls. N:o 81, i anledning af väckt motion, angående förändringar i Kongl. Förordningen om prestval, af den 1 April 1343; bifölls. N:o 82, i anledning af väckt motion om bestämmande af företrädesrätt till befordran för Juris kandidater; bifölls; samt \ Memorial N:o 83, i anledning af återremiss utaf Utskottets Utlåtande N:o 60: lades till handlingarne. Den 17 April. Från Högloft. Iiidderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets. den 9 och 16 dennes på bordet lagda, Utlåtande: 238 Prot.‘Utdrag den 17 April 1851. N:o 81, i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga proposition, i fråga om upphörande af så kallade vakansoch förslags-liggetidssamt begrafningshjelps-besparingar, samt om årliga anslag till vederbörande pensions-kassor, såsom ersättning för de inkomster, dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets i momentet Litt. A) gjorda hemställan; hvaremot momentet Litt.
Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium, på de lokala myndigheternas förslag, eger att bestämma med hänseende icke blott till hvarje lägenhets beskaffenhet enligt kartor, egobeskrifningar m. m., utan äfven till beloppet af de för andra egendomar, i orten utgående arrenden, hvilka nied arrendatorns utkomst och egendomens behöriga skötsel anses förenliga; och när en kronolägenhets förre innehafvare densamma väl brukat, tillförsäkrar samma Kungörelse honom, eller i händelse han är med döden afgången, hans hustru eller barn optionsrätt att öfvertaga lägenheten på förlängdt arrende mot den fastställda fnaximi-summan jemte öfriga vilkor enligt författningarne: hvaremot när options-rätten icke begagnas och arrendet följaktligen blir föremål för täflan på auktion, denna täflan kan utöfver det såsom maximum bestämda årsarrendet, sträckas till erläggande af en obegränsad och någon gång, efter hvad erfarenheten visat, ganska betydlig kontant städja, att vid tillträdet på en gång erläggas. Att den förmån, som genom dessa, nu i tolf år tillämpade föreskrifter kommit redan antagne Krono-arrendaterer framför andra spekulanter, till godo, är af ganska väsendtligt värde, och att de grunder, efter hvilka vederbörande myndigheter vid nya utarrenderingar bestämma arrendenas högsta tillåtna årsbelopp, icke äro af beskaffenhet att förringa de fördelar för arrendatorn,som genom 1847 års författning afsågos, är på det tillförlitligaste ådagalagdt, derigenom, att vid de flesta nya krono-arrenden, som efter denna författnings utfärdande afslutats, de förre arrendatorerna begagnat options-rätten och underkastat sig den förhöjning i arrende-afgiften, som, till följd af egendomens förbättrade tillstånd, möjligen kunnat ega rum, hellre än att söka tillvinna sig arrendets fortsättning mot lägre årsafgift vid en öppen auktion, der förre innehafvaren dock alltid skulle framför sina medtäflare ega den fördelen att, såsom redan boende på stället, ej behöfva vid sitt anbud beräkna flyttnings-, bosättningsoch åtskilliga andra kostnader, för anskaffande af inventarier m. m.
Då man å pag. 7 läser följande ord: »Om i sådant fall de väghållningsskyldige utsåge en Bestyrelse, hvilken för denna skyldighets ordentliga fullgörande vore ansvarig, så torde äfven på detta sätt, genom den underlättade kontrollen öfver vägarnes beskaffenhet, enahanda ändamål vinnas»; och vidare finner att Utsk:n på grund häraf föreslagit följande stadgande: »I Härad, Tingslag elier Stad, der underhållet af allmänna vägarne fullgöres genom entreprenad eller annorledes genom vissa af de väghållningsskyldige utsedde personer, etc.»; så skulle man verkligen kunna tro, att Utsk:n på sått Hr Gr:n upgifvit, tillstyrkt förslaget om Bestyrelsers inrättande; men går man än vidare till pag. 9, så finner man att Utsk:n kommit till ett helt och hållet motsatt resultat, ty der heter det: »De af Hr von Seth föreslagna Bestyrelser, spm, biträdde af en med lön på stat inom hvarje län tillsatt Civilingeniör, borde äga inseende och ledning vid vägbyggnadsföretag och vägunderhållets fullgörande, skulle, efter Dtsk:ns omdöme, icke komma ali medföra det gagn, etc.»; och tillstyrka Utsk:n sedermera på grund af den föreg:de motiveringen, att Hr von Seths motion ej måtte bifallas. Jag hemställer nu till Eder, mine Hrr! huruvida det kan gifvas något kraftigare skäl till en återremiss än det förhållande, att Utsk:n först motiverat behofvet 463 Den 2 Maj. af Bestyrelsers inrättande, och sedermera afstyrkt den derom väckta motionen, hvilken Utsk:ns Ordhde nu, oaktadt detta tydliga afstyrkande, förklarat vara af Utsktn tillstyrkt. Huru skola R. St:r kunna få reda på Utslcns verkliga åsigt, då Utsk:n på ena sidan tillstyrka och på den andra afstyrka ett och samma förslag. Jag anhåller fortfarande om återremiss. Gr. Sparre:
Anse således Rikets Stander sig i anledning af de nu anförde, (såsom jag vågar hoppas) talande omständigheter af rättsoch billighetskänsla uppmanade, att af Bankens Den i4 September f. m. i85 behållna vinst anslå medel lill godtgörande af mina oförskylt tillfogade lidanden, så vågar jag Sfven tro, alt sådant bör principenligt komma den verkligt lidande till godo; ty säkerligen skola Rikets Ständer, då de gå att utöfva en rättvis och ädel handling, icke finna förenligt med sin värdighet alt intränga i det husliga lifvets förhållanden, och derigenom lägga sten påbörda. Jag vågar äfven tro, alt håde min och hela familjens bärgning mera tryggades, om mig tilläts, att använda hvad mig anvises, till inköp af annan faslighet eller annat nyttigt förelag. Detta är allt hvad jag trodt mig höra säga om en händelse, som kunnat drabba många tusende Svenske medborgare, hvilka innehafva Banco-lån, eller kunnat köpt egendomar med dylika lån behäftade. Må man dock icke glömma, att så olycklig än min Ställning är, jag dock alltid äger det lugna medvetandet, hvilket äfven skall medgifvas af hvarje upplyst och ädelsinnad Representant, att det är Lagstiftaren — icke jag sjelf — som försatt mig deruti. Efter denna anmärkning, må det tillåtas mig, att under några ögonblick lemna detta upplysta och aktningsvärda Hus. Jag hvarken bör eiler vill öfvervara den öfverläggning, som skall bestämma min framtids öde. i86 Den 14 September f, m. Jag är fullkomligen öfvertygad, att jag, på de af mig anförde skäl, genom Rikets Ständers allmänt kända vårdnad om medborgares bästa, skall blifva godtgjord för mina oskyldigt åbragte förluster, och jag vågar så mycket säkrare hoppas beviljandet af denna ersättning, som densamma af livar och en, hvars omdöme ej villas af egna intresset och fördomar, måste betraktas såsom en handling af medborgerlig rättvisa. Jag anhåller vördsamt om återremiss af BancoUtskottets Betänkande, samt communicalion af detta anförande med de öfrige respective Medstånden. Herr Toll} Florus uppläste följande: Vid granskningen af BancoUtskottets
Jag skulle derföre vilja föreslå att R. o. Ad., med afslag å Konst.Utskits Betänk., antoge såsom sin gemensamma tanke att efter orden »att förstärka» insattes orden »det af de i 28 § upräknade eller af två eller flere sammansatta Utsk., det Utsk., till hvars handläggning målet hört, så att etc.» Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Det gifves ett annat sätt för åstadkommande af det utaf Hr Hjärne afsedda ändamål, hvilket jag anser mig böra till föremål lör diskussion upgifva, ehuru jag icke för min del yrkar, att detsamma må såsom R. o. Adins gemensamma tanka antagas. Detta sätt vore att, såsom Konst.Utskit föreslagit, det främsta af de i sammansättningen ingående Utskott förstärktes, men att, på det inga af det sammansatta Utsk:ts ledamöter skulle utestängas från deltagande i en der behandlad frågas slutliga afgörande, så mångå af de sista ledamöterna i det förstärkta Utskit uteslötos, t'att rum blefve för de ledamöter af annat eller andra Utsk., som tillhöra det sammansatta Utskit, att i de uteslutandes ställe ingå i det Förstärkta Utskit. Hr Munck af Rosenschjöld: Det af Hr Hjärne fram - Ren 27 Jani f. m. 307 stälda förslag, att om ett sammansatt Utsk. handlagt ett ärende, sorn bör i förstärkt Utsk. afgöras, det sammansatta Utsk:t bör förstärkas, kan visserligen synas i principen riktigt, men det skulle medföra den praktiska olägenhet, att alltför många förstärkta Utsk. komme att vid hvarje riksdag tillsättas. Dessutom visar det sig, att då riksdagen så långt framskridit, att förstärkta Utsk. sammanträda, vanligen en sådan förändring af ledamöter, åtminstone från vissa Stånd, inom Utsk:n egt ruin, att icke med någon säkerhet kan påräknas, att de som förut handlagt det ifrågavrde ärendet, komma att derom rösta i det förstärkta Utsk:t.
Den omständighet, att i nyssanförda Kungörelse förmäldes, att densamma blifvit utfärdad på begäran af Kongl. Sundhets-kollegium, föranledde mig att hos bemälda Kongl. Kollegium anhålla om del af den skrifvelse, hvaruti nämnde begäran gjordes, samt om underrättelse, huruvida enahanda begäran blifvit uti skrifvelse till någon eller några bland de öfriga Konungens Befallningshafvande framstäld. Till svar härå har Kongl. Sundhets-kollegium dels öfversändt afskrift af dess skrifvelse i ämnet till Konungens Befallningshafvande i Linköpings län den 9 December 1819, dels ock tillkännagifvit, att sistnämnda skrifvelse varit föranledd af särskild anmälan om qvacksalveri, hvilken dåvarande Stadsfysikus’ i Norrköping inskickat, samt att någon annan eller allmännare föreskrift i detta hänseende, än den samma skrifvelse innefattade, icke funnits vara från Kongl. Kollegium expedierad. Kongl.
Protocolls-utdrag för den 4 innevarande månad, hvilket den j4 kommit Constitutions-Utskottet tillhanda, har Utskottet inhemtat, att, sedan vid å nyo skedd föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 21, hvaruti blifvit bland annat föreslaget, att Biskops-Embetena måtte indragas, i den mon derefter nuvarande innehafvarnes afgång, varda lediga, flere af Ståndets Ledamöter yttrat sig för bifall till Betänkandet, och fråga uppstått om proposition i öfverensstämmelse dermed; så hade Herr Talmannen förklarat, att, då Erke-Biskopen och Biskoparne så till vida utgjorde en del af Préste-Ståndet, hvilket för det närvarande bildade en fjerdedel af Svenska folkets representation, att ErkeBiskopen vöre sjelfskrifven Talman för, och Biskoparne sjelfskrifne Ledamöter al samma Stånd, och då förändring af represenlations-sättet, vare sig till större eller mindre del, måste tillvägabringas i den för grundlagsförändring i allmänhet uti 81 §.
Men hvad den andra delen af min motion angår, får jag upplysa Herr Ribbing, att fatligbetyg hitintills alltid skolat af Presterskapet lemnäs, och ej, såsom Herr Ribbing trott, af Borgmästare och Magistrater; samt alt, synnerligen inom en så stor stad som Stockholm, det är svårt för Prester i församlingar, af till och med 14,000 personer, att så noga känna hvars och ens tillstånd. (^tvifvelaktigt måste det deremot vara, synnerligen så länge våra näringar tryckas af Skråordningen, att hufvudmän och ledamöter inom samma skrå bättre känna Den 19 Mars e. m. i53 skråets medlemmar och deras rörelse än Presterskapet. Jag tror således icke, att de af Herr Ribbing befarade vådor inträffa, synnerligen som det nu omtvistade betyget, innan det länder till någon påföljd, måste undergå granskning, först af Magistraten och sedan af Taxeringsoch PröfningsComiteerna. På dessa grunder tillstyrker jag bifall å Utlåtandet. Herr Ribbing: Då de skäl Motionaireu nu anfört, endast angått Stockholm, tror jag den underdåniga skrifvelsen vara så n^cket mera öfverflödig, emedan rättelse kan vinnas genom, hufvudstadens auctorileters försorg. Hvad åter beträffar, att Presterskapet icke skulle tillförlitligt känna hvars och ens fattigdom, så kunna de derom göra sig underrättade, då frågan på sockenstämmorna förekommer. Jag anhåller fortfarande om proposition till afslag å Utlåtandet. Grefve Cronhjelm: Jag vill blott upplysa Herr Ribbing, att dessa mål aldrig förekomma vid eller tillhöra sockenstämmors handläggning; att författningen om Burskaps uppsägande är utgifven af Kongl. Maj:t; att hvarje ändring deruti följaktligen måste ske af Högstdensamme; att således ingenändring för Stockholms stad kan af stadens auctorileter åstadkommas, annorlunda i54 Den .ig Mars e. m. än hos Konungen, samt att, hvarföre jag endast anfört exempel från Stockholms stad, varit, att det ej kunnat rimligtvis ligga inom området af min kännedom, hvad som passerat i alla rikets släder, men att jag trott, det samma förhållande der ägde rum.
Dess höga Hus och Regering hörer, kan aldrig blifva Stockholms Stads ensamma plikt och skyldighet, och då Staden på egen bekostnad, som jag redan nämnde, bekläder, aflönar och består inqvartering åt sin till numeraire icke obetydliga Stadsvakt, för Staden så oumgängelig till ordning och police, mägtar den visserligen icke mera göra. Att Herr Friherre Wrangel är den enda som påstått att Staden borde bygga Caserner åt Gardies. Regementer, bevisar tydeligen att ingen annan funnit dét förenligt med StadenB Privilegier, ordningar, lagar och plikt. Jag anhåller ödmjukeligen att detta mitt koria anförande må vara remissen af Betänkandet rörande 3;dje Hufvudtiteln följaktigt. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Då jsg går att inför Ridderskapet och Adeln yttra mina tankar öfver ConstitutionsUtskottets åtgärder i anledning af de anmärkningsmemorialer, hvilka ifrån Stånden blifvit till Utskottet remitterade, och i anledning af dess egen granskning af de i StatsRådet förda 158 f)an 10 Julii f. m. protocoller, må det tillåtas mig att först uppgifva den ståndpunkt, hvarifrån jag skådat så väl det anmärkande Utskottet sorn föremålen för dess anmärkningar, Och Folkets deraf beroende rätt och bästa, Utskottet har sjelf utstakat denna väg j Utskottet har begynt med att uppställa syftemålet för utöfningen af sin gransknings plikt; detta syftemål, säger Utskottet, är att Konungen, sorn vid fattandet af sina beslut upplyses «/ ansvarige Rådgifvare, må af Folkets Re., presentanter upplysas om deni. Granskningsrätten är en Svenska Folkets gemensamma tillhörighet. Hvem som helst, ägande Svenskmanna rät t, får begagna den; och hvem sorn helst som talar sanning i ett sanningen värdigt språk, han talar i Folkets namn. I granskningsrättighetens begagnande ligger garantien för beståndet af 1809 års Regementsförändring, garantien för fyllandet af de förhoppningar som derigenom väcktes och för hvilkas skull Ständernas åtgärder och beslut af Folkets röst sanctionerades.