Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. att så förfara med folk, som så litet känna författningarna, som det är att presupponera af innebyggare i Calix socken; men om R. St. vilja sjelfve så besluta, vill jag icke göra någon anmärkn. deremot. De hafva makten dertill och få sjelfve ikläda sig ansvaret, hvilket Utsk. ej tilltrott sig kunna göra. Jag tillstyrker således antingen bifall eller rent af afslag, emedan anmärkn:n icke synes mig vara af den natur, att ändring i Ulsk:s betänk, kan ske. Hr von Hartmansdorff; StatUtskrs sätt att gå till väga vid denna riksdag är, att, när fråga uppstår om skänker åt enskilda, vanligen tillstyrka, men deremot, då fråga är om anslag till allmänna behof, merendels afstyrka saken. Det skulle ej heller finnas tillgångar att förära så mycket åt enskilda, om man icke vore så karg emot det allmänna. Eftersom summan 43 >';dr 5 sk. 4 ,!st* Ur uppgifven såsom exempel på, huru litet Staten skulle vinna genom iakttagande af dess rätt, så får jag erinra StatsUtsk:s ledamöter derom, att de icke aktat nog ringa att på en vaktmästares lön afdraga 3 5 r:dr 16 sk. för hans kläder, då fråga derom vid denna riksdag förekom. Detta var dock en summa, som uppgick till närmare io r:dr mindre än denna. Jag kan icke godkänna Frih. Cederströms yttrande, att desse rotehållare skulle varit berättigade alt af Stats-contoret förständigas om deras fordran och skyldigheten att inom viss tid densamma utlaga. Det synes, att saken genom utslag blifvit afgjord i Kammarrätten, hvaraf finnes att de klagat samt haft ombud till sin 76 Pen 3 Juni cm - talans utförande, och om det underlåtit att rörande sakens utgång underrätta sina hufvudman, är det ombudets och icke Stats-contorets fel.
Utskottet har noga genomgått de hos Banco-Fullmäktige hällne Protokoll, i fråga om bestämmandet af utvexlings-priserne å Spanska Piastrar och utlemnandet af denna myntsort; Och enär deraf inhemtas, att vid det tillfälle, då Piastrar först utvexlades, Bankens öfriga silfver-förråd blifvit så betydligt medtaget, att silfver-plantsar icke funnos att tillgå för myntningens fortsatta bedrifvande; att på sätt de vid Kongl. Myntet anställda profsmältningar gåfve vid handen, Banken finge vidkännas icke obetydlig förlust genom nedsmältning och om myntning af Piastrar, men att deremot Banken tillskyndades en vinst genom Piastrars utlemnande emot ett visst bestämdt pris per stycke, samt att Fullmäktige med uppmärksamhet följt de noteringar å Piastrarnes försäljnings-värde, som skett i så väl Hamburg som London, och efter dessa noteringar, rättat de tid efter annan ändrade pris-bestämningarne å Spanska Piastrar; så och då utvexling af sådant mynt blifvit genom io5 §• 2 mom. uti Banco-Reglementet tillåten; lärer denna, med stöd af gällande föreskrifter, utaf Fullmäktige vidtagne åtgärd icke kunna till något klander föranleda. 16 Banco-Utskottets Ullålandej Nio 27. §• 9- (1841 års Revisorers Berättelse, pag. 10. Banco-Fullmägtiges Berättelse, §. 26.) Banco-Fullmäktige hafva, i anledning af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers anmälan, att Bankens Mynt-kabinett, hvilket innehåller åtskillige äldre mynt och medaljer, deremot icke eger någon samling af nu gångbara utländska mynt, slagne under detta sekel, hvaraf, efter Revisorernes åsigt, ett sådant Verk som Banken icke borde vara i saknad, tiilkännagifvit: att Banco-Fullmäktige den ig
Bifalles det i dess närvar, skick, så komma visserligen Slatskont:s göromål alt bestridas på samma sätt, som hitintills, men K. M. nödgas då, att för delta ändamål af besparingarna använda en summa af 2,575 r:dr 16 sk, Jag anhåller derföre om återremiss. Frih. Palmstjerna: Följden af R. St:s bifall till Utsk:s förslag i denna punkt skulle verkligen blifva den Hr v. Troil omförmält, och Utsk. har äfven förut insett och afsett den. Ulsk:s me - Den 26 April f. m. 185 ning har icke varit, att K. M. skulle af de hitintills för Stats-kont. anvisade eller anvisande besparingsmedel ytterligare bespara summor för att använda till andra ändamål och derigenom större behof af andra medel för Stats-kont:s aflöningsstat upkomma. StatsUtsk:s afsigt är fullkomligt uttalad uti dess framlagda förslag. Hysa R. St. en annan åsigt och vilja annorledes besluta, äro R. St. dertill oförhindrade, men Utsk. har icke begått något misstag i sitt förslag, utan, såsom jag redan nämnt, insett de följder Hr v. Troil omförmält. Det har icke heller varit meningen med orden: ”såvida sådant (d. v. s. medlen, som användts för ärendernas oafbrutna gång) kan ske inom hittills för ändamålet afsedde tillgångar. Utsk. har härmed icke afsett de i Stat upförde medel utan endast de, som omförmälas i den nästföljande punkten, hvari uptagas de summor, som utgöras af bespa ringarna på hufvudtiteln och expensmedel, m. m. hvilka varit hitintills af K. M. använde. Skulle R. o. Ad. hysa en annan åsigt, bör betänk, i denna punkt återremitteras, men i annat fall bör den bifallas, och hvarom jag anhåller. Hr Gripenstedt, Joli. August:
Hvarjemte de i samma Utskotts memorial N:o 50, i anledning af RiksStåndens beslut öfver, Memorialet N:o 52 framställda voterings-propositioner, godkändes. Och Memorialet i öfrigt lades till handling arne. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. S. D. D. Vid föredragning af B eviltnings-Utskottets den i5 och 18 dennes bordlagda Utlåtande N.o 54, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståridens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 20, angående Allmänna Bevillningen, stannade Ridderskapet och Adeln uti nedantecknade beslut. 1 :o. Förslaget till Bcvillnings-Stadga. I afseende å Ingressen till denna Stadga, beslöt Ridderskapet och Adeln, med bifall till Utskottets derom afgifna förslag i öfrigt, att eller orden: ärlig allmän bevillning skulle utsättas deri blifvande bevillningens belopp. Utskottets till Bonde-Ståndet gjorda hemställan att förslaget om s. k. yrkesafgift mätte få förfalla. Lades till handlingarne. Utskottets hemställan, att Borgare-Ståndets beslut rörande de föreslagna procent-beräkningarne för becillningens utgörande mätte af de öfriga Riks-Stånden biträdas. Utskottets hemställan angående bevill/mg för fast egendom samt förslag liU 2:dra $:ns ordalydelse. Bifölls. §§ 3 och 4. Utskottets heinställanden och redaklions-förslag, biföllos. Utskottets ä sidan 10 afgifna yttrande, i anledning af gjorda anmärkningar emot grunderna för Utskottets förslag rörande bevillning för inkomst af kapital eller arbete. Lades till handlingarne. § 6. Utskottets hemställanden och förslag till lydelse af samtliga momenter uti ifrågavarande § biföllos; och lades lill handlingarne Utskottets till Preste-Ståndet gjorda framställning om godkännande af förslaget angående angående det s. k. bevillnings-afdragets upphörande. S 7.
a r - z s Förevisas dagl. vid vä s s ä ä utställning i Industripalatset. Detta är ett verk ej blott af praktiska och fosterlandsälskande m ä n; det bör i icke ringa mån tillskrifvas det faktum, att Danmark är rikt på själsstora, varmt fosterlandsälskande kvinnor så- dana som ofverstinnan Wagner. Ännu lefver hon älskad och vördad hos sina barn i Askov och kan för barnbarnsbarn förtälja sitt märkliga äfventyr från krigsåret 1864. Cecilia Bååth-Holmberg. Ett lärarinnehem. J I ågra tänkande och människovänliga perI söner i vår hufvudstad ha sedan flere y år umgåtts med den planen att härstädes grundlägga ett lärarinnehem. D e tysta föresatserna hafva mognat, de stilla förberedelserna hafva vuxit utåt, och en liten grundplåt har insamlats, — vi påminna om den under m:me Millets beskydd hållna soaréen i våras. P å ett möte i maj detta år bildades en förening med namn » Stockholms internationella lärarinnehem », och till styrelse för denna förening valdes: fruarna A. Wicander, född Mesterton, ordf., K. Bohman, född Buffel, vice ordf., D. Schwartz, född Lundblad, skattmästare, och M. Frestadius, född Höglund, lektor J. Humble, m:me René Millet, pastor R. Ostermann, fruarna A. Schultess, född Alströ- mer, och W. Uppström, född Gerbing, samt till suppleanter fru G. Linder, född Peterson, fröken Theresa Geijer och fröken A n n a U l - rich, sekreterare. Till föreståndarinna för hemmet har sedan utsetts m:lle Louise Andrié. N u har i dagarne den glädjande underrättelsen ingått, att den första lokalen för hemmet blifvit hyrd och i höst lär en basar för ändamålet gå af stapeln. I n:r 13 för i år ägnade Idun den vackra saken ett omnämnande, men vi vilja nu nå- got utförligare redogöra för idéen, hvilken, grundad på utländska erfarenheter af glädjande art, här fått själfständig utveckling.
Bevillningsförordningen lägger icke något absolut hinder i vägen för hvar och en att bygga huru han vill; men nog är det på sätt och vis ett indirekt hinder deri, att denna beskattning äsättes. Huru jord blifvit bebyggd har, som förut nämndt är, aldrig förut utgjort föremål för beskattning. Man har nemi. ansett tillräckligt, att det betalas bevillning och skatt för sjelfva Il e n 12 M a j e. m. 80 jorden, hvarå bygges. Att Tt. o. Ad. afslår denna punkt, är I öfrigt fullkomligt öfverensstämmande med Högloft. Ståndets under förmiddrs plenum, rörande beskattning af tomter i staden, fattade beslut. Jag anser således att den nu föredragna punkten bör återremitteras, med förklarande, att dessa föremål böra vara fria från beskattning. Genom detta stadgande öpnas dessutom ett nästan vidt och farligt fält för en bevillmsauktoritet att kunna bedöma, hvilka byggnader, som äro nödvändiga för jordbruksrörelsen. Jag fruktar, att, genom tilllämpningen häraf, skulle kunna upstå ganska obehagliga förvecklingar; och skulle således önska, att det stadgande i §:n, som säger, att sådana lägenheter, som äro för viss tid afsöndrade, skola undergå särskild taxering, komme att borttagas. De lägenheter, som tillhöra denna qvalifikation, äro afsöndrade på grund af kontrakt mellan egaren och innehafvaren af den fastighet, hvarifrån de äro afsöndrade. Jag skulle tro, att det borde hädanefter gå till på samma sätt, som hittills, eller att kontraktet komme att efterlefvas och lända till efterrättelse, och att det således blefve beroende på det aftal, som skett, hvilken som skulle betala bevillningen, antingen egaren eller innehafvaren af fastigheten. Bevillnings-stadgan åter bör i detta hänseende icke ingripa. På de skäl jag, nu anfört, hemställer jag, att denna del af §:n icke ma bifallas, utan återremitteras. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd proposition, blef momentet till Utsk:t återremitteradt. H. Exc. Hr Gr. och Landtmarskalken yttrade, att sedan It. o.
Som Hr Frih. o. Landtm, icke framställer propos. på bilall punktvis, utan på betänk, i sin helhet, sd skulle jag visserligen kunna frångå min begäran; men jag tror alt redigast vore, om Hr Frih. o. Landtm, föredrog de i punkterna åberopade littera?, för att göra Ståndet uppmärksamt på den gjorda beräkningen af statsverkets inkomster. Hr Ribbing, Arvid: Det föredragn.sätt, som den siste värde talaren föreslagit, torde blifva så mycket mera nödvändigt, som, genom möjligt bifall till betänk, i dess helhet, all öiscussion skulle förhindras ang:de bilagorna. Det är på dessa bilagor, som betänk, sig grundar, och det vore således oformligt, om de icke blefvo föredragna och pröfvade. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Det ifrågavar. betänk. Litt. A. är afgifvet i anledn. af väckt fråga om hemmantalsräntans upphörande. Den andra frågan under Litt. 13., såsom R. o. Ad:s ledamöter kunna se, hvar och en uti sitt exemplar, rörer sk jutsfärdspenningarnes och Litt. C. ollongäldens upphörande. I intetdera hänseendet har Utsk. tillstyrkt, att skatten skall borttagas. Det kan således icke vara fråga om annat nn beräkningen af deras belopp. Jag kan icke se, att man behöfver sammanblanda dessa begge frågor; ty så lange man talar om skattens beräkning, så förutsätter man, att hon ej afskaffas. Beräkningsfragan bör i alla händelser icke afgöras punktvis, såsom Gr. Horn här föreslagit, utan endast genom bifall eller afslag å betänk, i sin helhet, så framt icke, efter slutad discussion, R. o. Ad. anser att återremiss bör äga rum. I sådant fall kunde äfven den andra frågan förekomma; men jag skulle förmoda, att detta betänk, kommer att återremitteras, enär slatsreglertn i det hela har så blifvit.
Den 23 November f. m. det vara ganska olämpligt att framkomma med ett special-förslag. Jag finner således det af Utsk. anförda skäl icke vara det egentliga; utan derföre att Utsk. icke ansett hela saken vara af behofvet påkallad, har Utsk. tyckt att den gerna kunde upskjutas till framtiden, och fördenskull blott anfört det omtalade skälet till afslag. Men jag hemställer till Eder sjelfve, mine Hrr! om icke saken verkligen är så angelägen sorn jag föreställt mig. Det har talats och skrifvits ganska digra luntor om ynglingars upfostran, och man har sagt, att denna fråga är af den omätliga vigt, att den icke kan lemnäs å sido. Dervid har man dock förbisett måhända det vigtigaste, nemi. qvinnans upfostran, detta så vigtiga vilkor för ynglingens moraliska bildning; ty det är en sanning att utan qvinnans högre utbildning kan det förra målet icke vinnas. Jag skulle biil va alltför tröttande, isynnerhet som jag icke besitter den högre förmågan af muntligt föredrag, om jag skulle inlåta mig i någon bevisning af hvad jag nu haft äran yttra; men jag ber blott att få anföra ett litet exempel. Menniskans första vård är naturligtvis anförtrodd åt modren; men det är för hvar och en, som vill kasta blott den flyktigaste blick på förhållandena, bekant, att just denna första vård grundlägger i flerfaldiga afs:den det följande lifvet; månget ondt hvarmed menniskan måste kämpa under hela sin lefnad, har sin första rot i en felaktig vård under de späda åren. Man begär, man fordrar af qvinnan, att hon skall vara mor och maka; men har man tänkt sig hvad detta vill säga? Det är ju i första hand alt sköta och vårda det späda barnet, som är den värnlösaste varelse i hela skapelsen. Detta barn öfverlämnäs åt den unga modren, som icke har det ringaste begrepp, jag vill icke säga om barnavård, men om hvad som fordras för att en lefvande varelse skall existera.
Jag föreställer mig, att det är tydligt, att actionärerna skulle behörigen inmatriculeras i särskilda böcker, på samma sätt som delägare i enskilda bolag; att actierna, ställda på viss man eller ordres, ej utan Bancofullmägtiges tillstånd finge transporteras på annan viss man, och att det således skulle visa största oaktsamhet, om ej Banken kände sina actionärer. Hvad angår anmärkningen, att actionärerna icke skulle kunna förbindas deltaga i Bankens möjliga förlust, derföre att de ej deltaga i dess styrelse, får jag erinra, att actieägaren uti det insatta silfret redan lemna! Banken en pant, som den vid inträffande behof, i fall actionären icke framställer sig, kan i förhållande till beloppet använda; och det sålunda disponerade afskrifves i actieägarens enskilda räkning med Banken. Man bar sagt, alt actieägarne skulle vinna på Bankens penningar. Jag vet ej, huru det skulle gå till, att utdelningarna blefve större än i mån af det insatta silfret; och en sådan utdelning åter vore väl icke mer än billig, då actieägarne tillsläppt del i den fond, hvarpå Banken grundar sin rörelse. Jag tror, att åtgärden är af högsta vigt, emedan den bringar Banken under allmänna lagen; ty om försök gjordes af en större sedelutsfiippning, skulle actieägarne säkerligen instämma Bancofullmägtige inför vederbörlig domstol, der dessa ålades ansvar, i fall fonden funnes försämrad. Jag tillstyrker bifall till motionen, likväl med den inskränkning deri, att yrkandet om belåningsrätts medgifvande åt actierna ur förslaget må försvinna. Frih. Cederström: Man synes helt och hållet förbise sjelfva ämnet och sväfva efter en hop nya rättsförhållanden, der sådana icke behöfvas. Hvad är väl hvarje sedelinnehafvare annat än en actieägare i Banken? Men han fälej multiplicera valören genom att insätta den ena dagen och 4 11. 3o a34 Den i3 Mars f. m. uttaga den andra. Ilan äger icke att uttaga mera, än hvad lian en gång insatt, oell detta mot samma sedlar, som han då bekommit.
Hvad angår beskaffenheten af de kreatur som finnas i Länet, får Landsliöfdinge-Embelet nämna, att man på de större egendomarne, i sednare tider, börjat att mer och mer vinnlägga sig om anskaffande af en förädlad kreatursrace, derigenom att raan från utrikes orter införskrifvit stamdjur till afvelns upphjelpande. På sådane egendomar träffas också vanligen stora och vackra kreatursslag. Allmogens oxar äro merendels små, hvilket torde böra tillskrifvas icke så mycket racens oduglighet, som icke mera den förderfliga vanan, att till stränga körslor begagna kreaturen innan de ännu på långt nära hunnit blifva fullvuxne. Det ofta öfverdrifna arbetet hämmar djurets växt och förtager dess hullighet. De flesta oxar, som utbjudas på marknaderne, hålla endast 11 qvarter; ett mindre antal uppgår till 12 och högst få till 13 qvarter eller derutöfver. Hcistafveln är i tilltagande och förnämsta orsaken dertill får sökas i det förmånliga inflytande, som i della afseende utöfvas af det väl inrättade samt med utmärkt ordning och drift liandhafda Stuteriet vid Ottenby på Öland. Vid detta Stuteri, hvarest finnas 8 beskällare, hvaraf 2 utaf fullblodsrace, 46 moderston och 96 unghästar, betjenas med stobetäckning till fastställde billiga pris, och årligen hålles en auction till försäljning af äldre moderston samt unghästar. Härigenom måste naturligtvis ädlare hästracer spridas lill olika trakter af Länet och hästafveln så småningom förbättras, hvilket lyckliga resultat redan i betydlig mån visat sig på Öland, särdeles i de intill Ottenby belägna Socknar; hvarförutan ortens hästafvel äfven hämtat väsendtlig nytta, genom efterdömet af den noggranna ordning och omsorg, som vid Stuteriet egnas åt häslarnes vård och skötsel. Feman-Berättelse fr, Calmar Län, ^ 18 Fårafveln här i Länet har under de senast förflutne fem åren gjort icke obetydliga framsteg.
Jag känner så mycket nogare, att detta är förhållandet, sorn jag vet, att då Prosten af ålder eller sjuklighet icke sjelf kan sköta expeditionen, lemnäs Prostetunnan till den tjenstförrättande Prosten, och ej längesedan inkom till Kongl. Maj:t underdånig ansökan om frihetsbok för Prostarne i och för deras i Embetet afgående bref — men denna anhållan afslogs i stöd af ett under Konung Carl XI i samma ämne gifvit nådigt utslag, att Prostetunnan är en ersättning för Prostarnas utgifter vid deras expeditioner och postföring; mig synes således obilligt, att pålägga en lönebevillning å en sak, som i sjelfva verket ej är lön, utan blott ett arfvode. Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm: Jag uppträder icke för att bestrida återremiss, emedan jag redan svarat ja till pro - Den 8 Maji. positionen derom; men jag anhåller att få vederlägga den sats Grefve Cronhjelm framställt, dervid jag torde få erindra att många Embetsmäns extra inkomster af lika beskaffenhet, som de ifrågavarande Prostetunnorne, till ex. ljuspenningar beläggas med Bevillning. Jag skulle således tro, att de exempel Grefve Cronhjelm framdragit icke äro fullkomligt adequata. Men jag får jemte denna anmärkning förnya min förklaring, att jag ingalunda vill bestrida ålerrerniss. Grefve Cronhjelm: 1 anledning af Friherre Ehrenborghs yttrande, får jag blott upplysa, att i Stockholm, hvarest snart sagt nästan alla i Riksstaten upptagne ljuspenningar utgå, hafva ljuspenningar aldrig blifvit belagde med Bevillning. Väl hafva extra inkomster och så kallade sportler blifvit upptagne till visst belopp och med Bevillning belagde, men inga sådane inkomster, hvilka äro gifne såsotn ersättning för en bestämd utgift, och således icke eller ljuspenningar.
BankoUtskottets af den 6 April , angående medel till Jernhand; teringens och Bergslags - rörelsens understöd och upprätthållande. Stats-Utskotiets 1, af den 13 April, öfver Kongl. Maj:t» Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets till - 3«o Prot. XJtdr'. d. 21 April 18 i8- stånd och behof uti hvad som rörer Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titul. 2, af den 6 April, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Regleringen under Åttonde Hufvud-Tituln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-1 Utskottets den 6 innevarande månad afgifne och den 18 på bordet lagde Utlåtande, angående Statsregleringen i hvad som rörer Riks-Statens Antlra Hufvud-Titul, blef samma Betänkande af Borgare-Ståndet gilladt, i allt öfrigt, utom hvad angeck i7:de punkten rörande Kongl. Majus Nådiga Remiss i tillförordnade Herr Justitias-Canzleren J. G. Turdfjalls underdåniga hemställan om behofvet af tillökte nya Löner å Staten för Justitias-Revisions-Evpeditionen , hvilken punkt» i anseende tili dertill gjorde anmärkningar, återremitterades. S. IX Riksens Höglofl.
Härvid torde jag icke böra lemna oanmärkt att uti de af Herr Prosten uppgifne kostnaderne för Gigg och Giggkärra ingå äfven den för nödige seldon till samma åkdon, för det förra 100 R:dr och för det sednare 25 R:dr, med afdrag af hvilka summor, kostnaderne för åkdonen icke framstå så betydliga, som uti anmärkningen är händelsen. Bruket eger för öfrigt icke någre ”equipager”, så vida ej dertill skall räknas arbetsoch sten vagnar, slädar m. fl. körredskap. Svårt torde det vara att kunna ålägga den som åker i Brukets ärenden att hålla åkdon på egen bekostnad. Under den tid jag förestått förvaltningen af Tumba, har jag i brukets angelägenheter måst göra resor till Stockholm, öfver hufvud en gång hvarje vecka, hvarvid jag för det mesta varit nödsakad att begagna eget åkdon och har lill och med ofta måst bestå åkdon åt personer, som haft förrättningar vid Bruket, hvilket för mig medfört icke obetydlig kostnad, utan att jag för densamma erhållit någon ersättning. Kostnaden för häckling af lin är visserligen dryg, men denne operation erfordrar en särdeles noggrannhet och då den är ställd på ett beting, som någon gång lemnat knapp, men aldrig öfverdrifven arbetsförtjenst, så torde härvid icke något vidare kunna tilIgöras. Herr Prosten har härvid, möjligen utan afsigt, begått det misstaget all förvexla det qvantum af 343 LU. 9 U, sorn blifvit förbrukadt, med hvad som under året blifvit häckladt, hvilket, enligt verification fol. 1093, utgör 601 LU, detta nedsätter likväl den af Herr Prosten beräknade häcklingskostnad i proportion såsom 601 till 343^ eller såsom 7 till 4. 131 Beträffande det af Westerlund erhållna förskott på åtagen Lumplefverans; så lemnades detta emot fullgod borgen och, då det icke skulle vara återbetaldt, förr än den 29 November, ägde man ej heller rättighet att redan i September återfordra detsamma.
N:o 5g i anledn. af väckta motioner, rör:de presterskapets aflöning. ”Vid föredragningen af detta betänk, d. 28 Maj hade Ståndet, i anledn. af Peter Jönssons från Jönköpingslän an - 53G Den 26 .Mars. malan, att på Lagsamt Allm. I3esv.- 0. Oecon.*Ulsli:ns gemensamma pröfning berodde en af Peter Jönsson afgifven särskild motion, augrde conventioner i afseende på underhållningsskyldigheten af de å prestebolen varande hus, beslutat, att med utlåt, öfver betänk. N:o 5g låta anstå, intilldess de sammansatta Utsktns utlåt! i anledn. af ofvanberörde motion hunnit till Ståndet inkomma.” ”Peter Jönsson från Jönköpings län: Då jag gjorde förenämnde anmälan, ägde jag anledn. förmoda, att min motion skulle af Lagsamt Allm. Besv.- o. Oecon.Utsk:n bifallas; men sedan Utskrn emedlertid inhämtat, alt 3:ne RiksSt. bifallit Oecon.Utskrs betänk. N:o5g, afslogo de äfven min motion, hvilket yttrande R. St. ock redan gillat; och lärer således i afseende på förevar, betänk. N:o 5g någon annan åtgärd icke kunna vidtagas, än att dervid låta bero.” ”På derom af Talmannen framställd propos» fann Ståndet för godt att vid betänk. JNT:o 5g låta bero.” Vid sådant förhållande får jag vördsamt hemställa, om H. R. o. Ad. tillåter, att detta betänk. JVto 5g, som så länge varit hvilande, må uppföras på föredragntslistan för nästa plenum; hvarom jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos:n. R. o. Ad. biföll, att Oecon.Utskrs betänk. N:o 5g skulle uppföras på nästa plenidags föredragnrslista. Företogs till pröfning StatsUtskrs d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.