Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen, att det skall till afgörande företagas, och i 53 och 54 §§. Riksdagsordningen finnes vidare föreskrifvet, huru det bör tillgå, när ett ämne slutligen skall afgöras och ett definitift beslut fattas; men ingenstädes står här nämdt om vilkorliga eller alternativa beslut, hvilket utvisar, att fattandet af sådana beslut ej kan vara förenligt med Grundlagens mening. Utom det oformliga, som jag på denna grund finner uti Herr Hjertås förslag, skulle det ock medföra en tidsutdrägt, som i sanning nyttigare kunde användas för andra Riksdagsärender Ty om, vid det beslut Ridderskapet och Adeln går att fatta öfver den Statsreglering, som af StatsUtskottet blifvit föreslagen, skulle fästas det villkor, Den 21 September f. m. i5 att, i händelse ingen myntbestämning kommer att äga rum, i8a3 års Statsreglering skall anses gällande, med undantag af de särskilda beslut, som vid denna Riksdag redan äro fattade eller kunna fattas, så skulle i sjelfva verket bela öfverläggningen om Statsregleringen förlora en stor del af sitt intresse, genom beslutets tvifvelagtiga tillämpning, och osäkerheten om dess verkställighet skulle må hända lägga band på den fria pröfningen; hvarjemte ett sådant villkor skulle kunna förebäras vara ett försök att inverka på de Stånd, som ännu icke yttrat sig i myntbestämningsfrågan. Jag får härtill ytterligare lägga att 56 §. Regeringsformen väl tillåter förändringar af ett Utskotts förslag, som andra gången återkommit, men icke att hela förslaget utbytes mot ett förslag från annan Riksdag, åtminstone icke utan en alltför vidsträckt tolkning af ordet förändringar; och då Herr Hjerta velat att i8a3 års Statsreglering skulle förklaras gällande, med undantag af de redan tagne beslut, lärer väl, oagtadt denna slumpande proposition, meningen vara att i8a3 års Statsreglering skulle å nyopröfvas, och vi således vid samma Riksdag erhålla tvänne Statsregleringar, ehuru Grundlagen ej förutser mer än en. Då en mängd olikheter och invecklade förhållanden, som härigenom skulle uppstå, och hvilka först borde af StatsUtskottet utredas, otvifvelagtigt skulle medföra stora olägenheter, och då jag 16
Handtverkare!, städernos, samt Landtmäns handelsfrihet: Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1834. om ett närmare bestämmande deraf ,,,, Handtverkare; se Flottan i Carlskrona. Handtverks-idkare; se Näringsfriheten. Helfrihetsbrcf; se Skcppsegare. Hcmförare-båtgillet i Götheborg: om upphörande deraf ,,,, ,,,, Hemligt Utskott; valet deraf Hemman; se Husbyggnad. Hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman; om ändring i Kongl. Förordningen derom af den ig December 1827 , HemmansrUnior; se Markegångspris. Herjeådalen ; se Afvittrings-Verket. „ om betalning af undsättnings-spanmål derstädes; se Magasins-Fonden, den allmänna. Hertzman, J. O.; se Pension. Hessensteinska, f. d, huset; utbyte deraf; se Riksgälds-Contoret. Hingstar, Norrska: anställandet af sådana vid Stuterien ...j,.,., ,, Svar på återremiss ,,,,,, Hingsthållningen i Elfsborgs Län; se Anmälan 54. „ i Elfsborgs och Skaraborgs Län; se Anslag 68. II 34 H. Hjolmansson, Leverentenr; se Anmälan 5. Hof-Cancelleren: dess Stats-Departement; se Regcrings-Formen §§, n, »a, 3a; Riksdags-Ordningen SS27, 36, 425 Tryckfrihets-Förordringen, der, hvarest ordet: Hof-Canceller, förekommer. Hofhållning; se Hufvud-Titel, lista. Hofling; se Betalningsskyldighet. Hof-Rätter.; se Lagstiftningens verkningar; Domböcker.
N.-o 92. g belopp, utan förvandling eliev annan förändring och beräkning, ån den hår ofvan omformålda, men Stamroten eller Rusthållet dock måste utgöra Båtsmanskostnaden i persedlar, som, efter 1816 års markegång, skall uppgått lill 74R:dro9 sk. 4 r:st. Banco, så visar sig en så betydlig olikhet i rustnings besväret Hemmanen emellan, emot den tid då indelningen skedde, att afsigten dermed, som var, att hvarje Hemman iProvincen skulle draga lika tunga, kan numera anses, redan till en stor del, hafva gått forlorad. Vid sådana forhållanden, och då både rättvisa och billighet syntes påkalla en skålig rättelse och jemkning härutinnan, "om landetmed Hemmanens bestånd skall kunna utgöra det antal Båtsmän, som detsamma kan åläggas/’ ansågo Rikets Ständer, som, lika med hvad Kongl. Maj-.t uti dess Nådiga Proposition täcktes yttra, funnit JJdcn tidpunkt ej böra ajlägsnas, då rättelse häruti kan åstadkommas■“ sig böra i underdånighet instämma uti den af Kongl. Maj:t gjorda Nådiga Proposition om en ny Indelnings-jemkning uti Blekinge Lån, under de förbehåll och vilkor, Bill. till R. St. Besv. o. Oec.-Utsk. Uti. IV.-o ,92. sorn i den Nådiga Propositionen upptagas} oell 'anhollo Rikets Ständer derjemte underdånigst, ”att, sedan en sådan Indeinings-jenikning försig”gått, resultaten deraf måtte, vid nästa Riksdag, ”Rikets Ständer meddelas, på det de måtte kunelia taga ärendet under närmare öfvervägande ”och, likmätigt 80 §. Regerings-Formen, gemensamt med Kongl. Maj:t, fastställa de förändrin”gar och rättelser, som kunna finnas härutinnan ”skäligen bora ega rum.”
På anförde skäl får jag nu vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade besluta, att Riksgälds-kontorets åt Ulldiskonten meddelade kreditiv skall indragas och hvad deraf blifvit begagnadt så ledes på vissa lämpligen bestämda tider till Riksgälds-kontoret återbetalas; samt att Rikets Ständer ville, med anmälan härom, hos Kongl. Majit i under* dånighet anhålla, att Kongl. Majit,' medgifvande Ulldiskontens upplösning, täcktes nådigst dels tillåta, att denna inrättnings obetydliga egna behållning finge sammanslås med Manufaktur-diskontens, för att derefter, såsom föreslaget blifvit, öfverflyttas till Stats-kontorets förvaltning, dels förordna om de öfriga åtgärder, som af Ulldiskontens upphörande kunde påkallas. Om remiss till Högiofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 29 November 1862. A. O. Wallenberg. Al' Herr Wallenberg: Om ändring i Remedium af vigt och finhet i Rikets mynt rn. m. Enligt gällande myntordning skall 2 skålpund myntsilfver, bestående af 75 delar finsilfver och 25 delar koppar, utmyntas till 25 hela specier eller 50 halfva specier eller 100 fjerdedels specier. Remedium i finhet får utgöra fördelar öfver eller under, d. v. s. tillsammans Tjf0ff:delar; remedium i vigt får utgöra för hel riksdaler Trj|jn, half riksdaler TrfTO och fjerdedels riksdaler xwin öfver eller under pr skålpund. Nu har erfarenheten gifvit vid handen, att det från Roug). Myntverket utgångna specie-mynt aldrig tagit i anspråk den medgifna toleransen utöfver hvad det skolat innehålla. Deremot har variationen varit i vigt emellan 11 skålpund T9^ och 11 skålpund ^ för 150 specier, som skolat väga 12 skålpund.
Bank må ej sliftas med en teckningssumma under 230,000 Rdr Sdfver Specie. Antalet af delegare med solidariskt ansvar, må icke understiga femtio, eller något deras lotthref lyda å mindre än a5o Rdr Silfver Specie. 2» §. Delegare i Solidarisk Bank, Commandit-delegare likväl undantagne, ansvara med egendom oell personer, för uppfyllande af alla Bankens förbindelser, i sådan ordning, att, derest, vid anställde ulmätningsförsök hos Directiouens Ledamöter, tillgång i lösören saknas för betalning af fordran, den någon hös Banken eger, borgenären är berättigad, för bristen, vända sig emot den eller de delegare honom godt synes. Har Banken kommit i concurs-tillstånd, ege borgenärerne emot hvardera delegaren den Tätt nu sagd är, änskönt försök till utmätning hos Directionens Ledamöter icke föregått. 32 §. Delegare med solidarisk ansvarighet, eller dess arfvingar, eller dess »terbhus-delégnre,- vare ej berättigade, att, inom privilegii-tidens slut, fråsträda Bolaget, med mindre Bolaget härtill samtycker, och det i 20 §♦ 44 Trot. T]teir. d. 21 Mars 1835. stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges; forlfare'oek i ansvarigheten till Bankens borgenärer under ett år från det underrättelse om den timade föiändringen blifvit till Rätten aflemnad och i allmänna Tidningarne kungjord. Är nyssnämnde tid tilländalupen, vare den afgångne sedan ej ansvarig för annan Bankens skuld, än den, hvarföre han dessförinnan blifvit lagsökt, med mindre Bank-Bolaget under tiden kommit i concurs-tillslånd, i hvilket fall hans ansvarighet till borgenärerne skall än vidare fortfara, lika med deras, som i Bolaget qvarstå. a3 §. Förr än Solidarisk
hufvud är hett! Jaha, det är så sant, det. Phu, hvad mitt VALBORG. Låt mig ta af moster mössan. att den ska sitta. Aj, aj, aj. Jag undrar hvad Nej, nej, det törs jag inte. Hilma har sagt, LISEN (håller fast mössan). det kan vara, som är så hett? Jag läste en gång om en ond ande, som flugit in i ett mennisko hufvud och tändt upp en eld, som aldrig kunde VALBORG. släckas. Kanske var det i mitt. Hvad tror ni? Jag tror moster Lisen är varm och upphetLISEN. tad efter promenaden, det är alltsammans. nas himmel, menniskorna äro stygga, utan i hundarnas. VALBORG. När jag dör vill jag inte komma i menniskor mel? Tror ni då att hundarna ha sin egen himLISEN. Ja, det tror jag. Hundarna äro trogna och tillgifna; derför måste de ha sin egen himmel. Förstår ni? VALBORG. LISEN. Jag tror att jag förstår. Bäst det är, så springer dom sin kos. En gång, tankar, att de alls inte kunde få rum. Så dom Det är så svårt att hålla reda på tankarna. det är nu länge, länge sedan, hade jag så många trängdes och tumlade om härinne. (Tar sig öfver pannan). Ibland trodde jag, att hela hufvudet skulle sprängas sönder. Men så försvunno de på en gång, och nu komma de inte igen, bara dom flög sin väg? ibland och då . Jag undrar hvarför VALBORG (vänligt). Hvad sa' vetrinären om Dady? Tänk inte på det förflutna nu, moster Lisen. LISEN (förargad). skulle hålla diet, kan tänka. Vetrinären är ett nöt. Han sa' att Dady IVAR (från höger 1). sarna fallit och fransmännen med och ingen kommer ändå. VALBORG (ser på klockan). Jag är inte otålig, men nu har alla preus Om tio minuter äro de här. Är det säkert, det? IVAR. det ska'. Ja, alldeles säkert, såvida tåget kommer när IVAR. VALBORG. Nu ska dom bli svenskar och skyldra gevär (går). Brukar ni drömma om kattor? Det kan jag inte påminna mig.
Vintervägar och Segelleder gifvas, hvarest en större mängd än på stora Landsvägarna färdas, serdeles sådana menniskor, hvilka icke ens sjelfva hafva tillverkningsrätt af bränvin och salunda icke heller kunna åläggas medföra sådanttill sitt eget behof; på vissa vägar är antalet af vägfarande mångdubbelt emot å andra, hvarest snart sagdt ganska få eller inga minuteringsställen behöfvas; _ I några städer är en större personal åtföljd af en ringare rörelse med fremmande arbetsfolk, och behöfva de således mindre minutering, då i andra åter, såsom Bergstäder och större HandelsStäder, cn störr* ejo Ef sv, sch Ekon. Utsk, Eetdnkandin, tillströmmande Folkmängd äfven fordrar flera näringsställen, dels till Herberge, dels till erhållande af en måttelig förtäring. Att derföre fastställa någon viss norm efter ställe, afstånd, eller Personal, för alla localer lika gällande, skulle somligstädes framkalla öfverflöd och annorstädes brist. Att åter inga Krogar eller minuteringsstälfen skulle Annas, vore visserligen önskansvärdt, men lärer lika litet kunna verkställas, sorn, i händelse det vore möjligt, det säkerligen iclte framkallade annan verkan, än att hvart annat Hemman vid större vägar på Landsbygden och de flesta kojor i Städerna blefvo Lönkrogar, hvarest Policen saknade all möjlighet till sådan tillsyn, som den på Gästgifvaregårdar och de få privilegierade Näringsställen nu äger. Såsom ett resultat af dessa slutsatser, kan Utskottet icke annat Anna, än att nuvarande stadgande är det rätta, nämligen att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande på landet, och efter Magistratens hörande i Städerna tillåta fösäljning af Bränvin i minut, på sätt och vilkor Författningen vidare utstakar, samt med den möjligaste förmindskning uti minuteringsställenas antal både i Städer och på Landet.
Allm.Besv.o.OécXJtsk.Uil.}$:o 30. 7 i Utskottens tanka, fördelarne af ifrågavarande stadgande vida ofver vägande de olägenheter, som dervid möjligen kunde möta, och Utskotten förnya , på sådan grund , sin vördsamma hemställan om antagande af denna § , sidan den L Betänkandet, N:o 18, är föreslagen., 34 /. I afseende på så väl den af Herr Winbladh yttrade mening, att denna §. borde i öfverensstämmelse med Välloflige Borgare-Ståndets beslut i fråga om ”förbud” af vissa varor, innehålla en föreskrift om sådana varors export, som Riksdags-Fullmägtigen Casper Wijk mans yrkande , att denna §. borde qvarstå med innehållet af 35 §. i Författningen den 21 Julii 1825, få Utskotten äfven nu åberopa det i anledning af anmärkningen vid 13 afgifna yttrande. 38 (37^ §. Det i den nu föreslagna redactionen tillagda uttrycket: "eller tillvidare forsling uppläggas", har inom Borgare-* ståndet ansetts böra utgå af den grund, att detsamma skulle kunna föranleda Advocatoriska invändningar, emedan en Lurendrägare, ankommen till så beskaffadt ställe, som här omnämnes, och antastad af beslagare, ansetts / 8 BiV.- Lag-s. Allm.Besv.o. Oec.\Jtsk.Utl.N:o 3o’ blott behöfva göra den invändning, att han ämnade qvarbo vid hvilostället, dl frlga torde blifva, om detta Moment emot honom kuni de tillämpas. Utskotten, som för sin del hysa den öfvertygelsen, att en sådan tydning, som den ofvannämnda, icke bör uppkomma, då §. med uppmärksamhet och i sammanhang genomläses, tro för öfrigt, att
Detta kan synas obetydligt för dem, som icke önska att se några blommor pryda Fäderneslandets öden; men det visar åtminstone en syftning bos Styrelsen, för hvilken jag tackar Gud, och hvilken jag hoppas en dag skall bära frugt för Fäderneslandet. Går man till Administrationen, så se vi att Rikets Ständer, med anledning af särskildta Utskottets Utlåtande, sista Riksdagen öfverlåtit till Styrelsen den nya organisationen deraf; men jag hemställer till Ridderskapets och Adelns eget minne, om Representationens tänkesätt i detta ämne Den 18 Julii e. ifl. 4i3 voro nog fasta och bestämda, för att Regeringen genast skulle hafva vidtagit några genomgripande förändringar. Ett steg har dock blifvit gjordt i afseende på Lagskipningen, genom Rättsfrågors skiljande från de Administrativa verken, och detta steg är icke obetydligt. Ser man åter på den djupast liggande grunden för oredan i vår Administration, hvilken måste hämtas vida längre tillbaka än för år sedan; så består den deri, att den ena författningen på den andra ända från Carl den XI:s tid, då de utgjorde ett sammanknutet helt, fortfarande blifvit utfärdade, utan sammanhang sins emellan, hvilket ock gjort våra gällande Ekonomiske Lagar föga tillgängliga för den, som om dem vill inhämta kännedom, och svåra att tillämpa. Då man vill återföra ordning, der en sådan oordning ägt rum, måste första steget blifva, att utreda hvad som är gällande för tiden; att samla och sammandraga de spridda Författningar, som förefinnas; och att utmönstra de äldre tillintetgjorda, för att finna det ensamt gällande, och se, hvad som behöfver completteras eller förbättras. Jag frågar, om icke Styrelsen vidtagit dessa förberedande åtgärder; jag tror, att vi förnimma resulta terna deraf i de Författnings-samlingar, som blifvit gjorde inom nästan hvarje särskild Styrelsegren. Största delen deraf var redan färdig före 1828 års Riksdag, och 4*4 Den 18 Julii e. m. lag till grund för särskilta Utskottets arbeten.
E 85 Ett ångestskri; skiss af Neaga 86 Sköflad lycka; skiss af Adolf Hellander 87 När Betty och jag första gången voro i Paris af Anna Wahlenberg 8S Gammelherrarnes kommers; af Tora Kjellberg (med 4 ill.) 88 Dita; ett sommarminne af Johan Jakob S9 Den svenska kolonien i » Nationernas stad »; af Theodor Lindblom 90 Historien om en höna; af Maria Rieck-Miäler 91 För billigt pris; af Vera Hjärne 92 Ögonblicksbilder, I, II, III, I V; af Min Améen 92, 93, 95 Hvita syrener; af Maria Rieck-Muller 94 Erik X I V i dikten; af Georg Nordensvan I, II 97, 9S Ett gammalt ballejon; af Elisabeth Kuylenstiema 9S Julrosor; skiss af Hedvig Indebetou 99 Frän Stockholms » stora värld »; af Marika Stjernstedt (med interiörer från statsfruarnas salong på kungl. slottet, grefvinnorna Douglas ', Wachtmeisters, Gyldenstolpes, Bondes samt friherrinnorna Akerhielms och von Essens salonger.) Julnumret En bal i utrikesministerhotellet; af Marika Stjernstedt (med ill.) Julnumret Idrotten inom societeten; af S. Hermelin (med 7 illustr.) Julnumret Jullof; skiss af Elin Torgersson 101 — 102 Lille Daniels testamente; en julberättelse af Sofie Linge 101 — 102 En hälsning; skiss af Anna Berg 103 — 104 Lyckans hugskott; skiss af Nega 103 — 104 Olga Marajewnes kjol; af Gallus - 103 — 101 Poem. Iduns nyårshälsning; af Frans Hedberg Nyårsdröm; af Daniel Fallström Vid aftontoaletten; af — h Hembygden; af Fanny Chrysander Ett kvinnoansikte; af Ernst Högman Min skrifbordshylla; af Adi Mormors rum; af Anna Berg En februarivisa; af Anna Berg » Sä kan det g å »; af Snorre Lifslust; af Anna Knutson
Häremot möter likväl det hinder, att lärftstiil verkarne inom orten, dels i följd af saknad kunskap, dels i följd af liknöjdhet, icke vårda sig om att genom ändamålsenlig blekning och appretering gifva det, till sitt inre, goda och ärligt tillverkade lärftet, det yttre fördelaktiga utseende, som utmärker den utländska lärftsproduktionen oell gör det af konsumenter företrädesvis eftersökt. Till stöd för riktigheten af denna förmodan må jag anföra, dels att, sedan en i Arnäs socken boende lärftshandlande, som på egen bekostnad för några år sedan besökte de orter i Tyskland, der lä rits tili ver k - 46 ning i större skala idkas, för att om sättet för dess utöfning taga kännedom, efter sin återkomst inrättat en mekanisk mangel och en blekningsanslalt, har det lärft som å dessa inrättningar, ehuru ännu ofullkomlige, blifvit behandladt, vid dess försäljning i hufvudstaden icke allenast haft lätt afgång, utan äfven betingat högre pris än vanligt lärft af samma slag, och dels deraf, att en större lärftshandlare i Berlin, till hvilken jag öfversändt åtskilliga profver å lärft af ortens tillverkning, med derå utsatta här gångbara priser, i anledning deraf meddelat mig det yttrande, att så väl han, som hvarje kännare mäste inse och medgifva iärfternes goda qvalitet, men att deras yla vore allt för litet lockande för att vinna detaljköpares bifall.
Rikets Högloflige Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning afRiksdags-Fullmägtigens frän Christiansstad Herr I.. N. bkorlinAL hos Wällosliza Borgare - Ständet ingisna, till detta Utskott remitterade Memorial, hwari förestås: att alla de brott, som af de i Staderne Garnizonerande Soldater, Artillerister och Ryttare begaS utom Lasterncr och Bara - Den 4 November2 gr Baraquer samt ej eller kunde fa namn af GubordinationS - brott, matte wid ordinarie Domstolar upptagas, undersökas o>H dömmaS Da Lag - Utskottet granskat denna fräga, som asyftar ändring i hwad 14 Cap. 12 Z af Koirgs. Krigs-Artiflarne under den zi Mar'ii ,798 innehåller, nemligen att till Krigs-Domstol höra, janke fel och förvrytelser, hwilka i tjensten begäs, alla brott och missgärningar af Manskapet wid Militairen i Fält eller Garnisonen, under Tåg och Marscher, Munstring, Regementseller Compagnie-möten m. fl.; har Utskottet wal funnit, att berörde stadgande, i wista fall medgifwer afvikelse fran den principe Lagen i iO Cap. 21 § Rattegängs-Balken för Brottmål i allmänhet antagit, att sädane mål, swärare eller mindre, borde ransakas och dömmas der gerningen gjord är: Men enär, i anseende till sjelfva rättwisans stipande, den ene
Jag medgifver, att om man vill bedömma förhållanderne endast efter hvad man kan läsa uti Riksdagshandlingar, kan man hafva mycket att invända emot Styrelsen af ett företag, som fordrar 5 till 6 gångor större summor, än ett på god tro upprättadt kostnads-förslag ifrån början upptagit; men, jag tillstår, att detta aldrig förmått inverka på mig. Jag har alltid ansett mig böra bedömma CanalSlyrelsens handlingssätt efter de omständigheter, hvari tid och förhållanden efter hand ställt den; och hela min inre känsla säger mig, att det är och blifver omöjligt, att ett Canal-företag, som öppnar en communication emellan i5o mils insjökuster och flodstränder, skulle kunna blifva af föga vigt för fäderneslandet. Om jag blott räknar, att de, som bo sex mil på hvardera sidan af dessa stränder, hafva någon nytta af Canalfarten, så uppgår denna del likväl till en sträckning af utöfver 1000 qvadratmil, och då, utom sjelfva Canalfarten, äfven förträffliga tillfällen till anläggningar af vat - Den 26 Mars e. m. i4g tenverk erbjuda sig, samt ängsvattningar i Sveriges mest fruktbara delar derigenom kunna åstadkommas, skall jag alltid anse mig böra söka medverka till detta företags framgång; ty jag finnér det stå i ett oskiljaktigt sammanhang med möjligheten, att bereda lif och rörelse åt de inre delarne af Riket, och alt sålunda draga allmännare fördel af alla de lyckligare förhållanden, i hvilka, om ej på papperet, dock i verkligheten, hittills monopoliserade kustorter varit försatta. Men jag går till målet för mitt yttrande, som nu endast skall blifva, att inför Ridderskapet och Adeln framlägga de förluster, sorn oåterkalleligen blifva en följd för landet, om icke CanalDirectionen skulle nog tidigt erhålla ett tillräckligt förskott, för att verkställa detta årets, redan till en del förberedda, arbete. Jag bestrider på det högsta den satts, att Götha CanalBolaget icke skulle förtjena understöd af Rikets Ständer, för det att det icke i närvarande ögonblick sjelf förmår bereda sig en tillgång af 100,000
Belöning skall utbetalas till den som vid eldsvåda genom mod och oförtrutenhet bekämpat elden. Jetton, medalj eller pengar. Gäller även dem som bärgat husets tillhörigheter. Gårdsägaren skall under ed uppge allt som blivit räddat. Noggrann brandsyn skall göras varje vår och brandsynsinstrument inlämnas till magistraten. Om eldsvåda inträffar skall syneinstrumenten för de senaste 3 åren insändas till direktionen, så att man kan bedöma om förelagda reparationer åtgärdats. Vart femte år skall noggranna genomgångar göras av syneinstrumenten. På landet görs detta vart tjugonde år. Avgiften skall endast ökas för byggande som är inrättade till brännerier, mälthus, trankokerier, kvarnar och bruk. Militärboställen och andra allmänna byggnader bör brandförsäkras. Alla församlingar i riket erinras att brandförsäkra sina kyrkor. Ett brandförsäkrat hus, som inte brunnit, men av olika skäl flyttats behåller sin brandförsäkring. Delägarna har anhållit att brandförsäkringsfonden, som varit insatt i Riksgäldskontoret mot 5 % ränta utlånas mot 6 % ränta och med brandförsäkrade fastigheter som säkerhet. Vi har bifallit till detta. Skulle vid skada ersättning inte finns att tillgå får direktionen uppta lån i riksgäldskontoret mot 5 % ränta och de intecknade skuldbreven som full säkerhet. Då dessa åtgärder bör öka fonden men också medför mer arbete har man beviljats att anställa en ombudsman, som skall bistå vid låneansökningarna och bevaka verkets rätt och bästa. Hans lön blir 300 riksdaler. Då göromålen ökar även för direktionens ledamöter genom omsorgen av utlåningen ökas deras arvode till 200 riksdaler eller om kassans tillgångar tillåter till 300 riksdaler årligen. Grelsby den 22 augusti 1808. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående prolongation av den Carlshamns stad i nåder beviljade nederlagsfrihet. Stockholm den 5 september 1808. Handelssociteten i Carlshamn har anhållit om förlängning av den nederlagsfrihet på 5 år, som de fick 1805, då de på grund av krigsoroligheterna inte kunnat utnyttja dem. Man önskar 16 års frihet. Kungl Maj: t tillåter att nederlagsfrihet gäller under tiden kriget fortgår och skall sedan ta ställning till förlängning av tiden.