Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af Bohus läns regementets södra bataljons förändring till rothållsinfanteri, hvarom Kongl. Majit, efter rusthållarnes ansökning och på grund af Rikets Ständers vid 1840 och 484 1 års riksdag för deras del gjorda medgifvanden, beslutit; föreslår Kongl. Majit, att den kostnad för bataljonens 400 nummer, hvars bestridande åligger statsverket, må af Rikets Ständer anvisas med 9,146 R:dr, hvaraf tillkommer intendentsafdelningen, för underhåll af kapotter, remtyg, tross och utredning 3,200: — 288,650: 4. och artilleriafdelning en, för gevärspersedlarnes underhåll 580: — gQj 230- hvaremot återstoden, 5,3-36 R:dr, bör tillfalla anslaget till lifoch släpmunderingar vid rotehållsregementena. De hittills till Kongl. Maj:ts disposition ställda öfversköttsräntor vid bataljonen, hvilka, enligt meddelad uppgift, under de senast förflutna fyra åren i medeltal årligen utgjort 7,227 R:dr 87 öre, kunna, i stället, till statens utgifter i allmänhet användas. • Bih. till R. St. Prot. 1862—1863. l:a Sami. l:a Afd. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr 857,718: 74. Lifoch släpmunderingar vid rotehållsregementena. Då hufvudsakligen i anseende till stigande arbetslöner samt värden å kläden och lädereffekter, detta anslag, nu utgörande 232,000 R:dr, under åren 1861 och 1862 visat sig vara otillräckligt, så att den årliga bristen uppginge till omkring 19,800 R:dr, hvartill, på sätt nyssberördt är, nu tillkomme en ytterligare utgift vid Bohus läns regementes södra bataljon, i och för beklädnadskostnaden, beräknad till 5,336
Denna ojemnhet kan aflijelpas ulan någon annan större olägenhet, än att till de 2:ne olika afgiflerne af 24 och 16 sk. b:ko Rigges en tredje af 28 sk. Jag skulle icke tro att detta försök att åstadkomma en större jemnhet i beskattningen skall väcka ogillande. Det är klart att, synnerligast på de ställen i granskapet af Stockholm, der 40 å 50 hästar på dagen begagnas, skall en förhöjning af 4 sk. per häst — hvilket gör 10 R:dr om dagen — i väsendtlig mån underlätta möjligheten att åstadkomma entreprenader, eller, hvilket är detsamma, nedsätta de afgifter, som den skjutsningsskyldige måste till entreprenören erlägga. Jag finnér icke hvilka olägenheter som härutaf skulle upsla. Det är visserligen sant alt det finnes personer, hvilkas förut otillräckliga löner genom en förhöjd skjutslega skulle blifva minskade, emedan de ofta måste företaga resor, men jag yrkar icke på en allmän förhöjning för hela riket, ulan endast en partiell på en eller annan ort, och detta kan väl icke verka mycket på embetsmännens löner, men skulle det ändock betydligt förminska deras inkomster, må det ankomma på vederbörande auktoriteter att skaffa dem ersättning härför. Icke bör man derföre på skäl, hvilka i sanning äro af beskaffenhet, att jag icke ens vill uptaga dem, motsätta sig hvarje det billigaste förslag att lätta en af jordbrukets bördor. Då jag genom milt förslag endast vill, på eli lindrigt och för de resande föga kännbart sätt, bereda en fördel åt de hemmansinnehafvare, hvilka deraf icke kommit i åtnjutande, så vägar jag hoppas att R. o. Ad. icke skall afslå mitt förslag. Hr Silfverstolpe: Jag anhåller att få till besvarande uptaga några af de anmärkn:r, som blifvit framställda till stöd för bifall dels lill Utsk:s hemställan, dels till andra förslag, som med Utsk:s stå i sammanhang. Hr Tersmeden har yrkat att R. St. skulle till K.
De af Eders Kongl. Maj:t nådigst anbefallde åtgärder att öfverflytta hålloch reservskjutsen på entreprenadskjuts hafva blifvit, så vidt möjligt, varit verkställde. Likväl hafva hinder uppstått för att tillvägabringa entreprenadskjuts öfverallt, så att skjutsningsbestyret endast på 10 skjutsstationer inom länet blifvit af entreprenörer öfverlaget. Det nya länsfängelset i Christiaustad, inrättadt efter cell-systemet, med 93 celler, blef i December månad år 1846 färdigt att begagnas. Om det än är för tidigt att efter den korta tiden af ett år bedömma cellsystemet för ransakningsfångar, torde dock denna tids erfarenhet gifva betydande anledningar till dess företräde framför gemensamma fängelser. Äfven måste detta ämne i nästföljande underdåniga 12 Berättelse blifva ett vigtigt föremål för Eders Kong!. Maj:ts Befallningshafvande att då redovisa, enär en längre erfarenhet då berättigar till ett säkrare omdöme och kan tydligare visa de resultater, som detta system medfört. Det är dock ej tvifvel underkastad t att stora fördelar följa detta system, såväl i afseende på fångens behandling som de fördelar det äger i och för sjelfva ransakningarne. Brandförsäkrings-föreningar distriktvis, antingen Häradseller Fögderivis, fortgå i deras verksamhet och i enlighet med de Reglementen, Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställt. Förtroendet för dessa nyttiga inrättningar stiger allt mer och mer, i samma mån som menigheterna inse vigten af att derigenom vara trygga mot de förluster brandskador förorsaka. Länets Sparbank, stiftad år 1826, fortgår med oafbruten verksamhet och ett ökadt förtroende. Den står i förening med liera inom länet varande filial-kontor, hvarigenom länets invånare, oberoende af afståndet ifrån hufvud-kontoret, äro i tillfälle att begagna denna nyttiga inrättning. Utom länets gemensamma sparbank, förlagd i staden Christianstad, har Vestra Göinge härad bildat inom sig en särskild sparbank, som med ordning handhafves och åtnjuter förtroende inom orten. Dylika sparbankar äro en temligen säker måttstock, efter hvilken man kan bedömma den allmänna rörelsen inom den ort sparbanken verkar.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå 56:te punkten, blef denna propos. besvarad med ja. 57:de punkten. Hr Printzensköld: Utsk. har affärdat de anmärkn:r, som mot denna punkt blifvit gjorda, på ett sätt, att jag ej kan underlåta att deröfver uttrycka min förundran. Sedan flere talare på detta rum erinrat om de vådliga följder, som skulle uppslå genom efterlysningarnes upphörande, så har Utsk. helt enkelt förklarat att: ”Enär de eflerlvsningar, om hvilkas upphäfvande Utsk. gjort framställning, i de flesta fall afse personer, tillhörande arbetsklassen och å hvilka uppmärksamheten föga fästes, är det tydligt, hvad äfven erfarenheten bekräftat, att ganska sällan något vinnes med dylika åtgärder, hvilka dock fordra besvär och äfven kostnader.” Hvarifrån har Utsk. fält denna erfarenhet? Mig veterligen har under hela denna riksdag inom StatsUtsk. ej funnits en enda ledamot, som sett ett afskrifningsmål, än mindre handlagt något så - Den 11 September e. m. 305 sådant. Och det är då nog mycket vågat af Utsk. att tala om erfarenhet. Komiterade hafva äfven åberopat erfarenheten till stöd för sitt tillstyrkande i della fall. Jag jäfvar äfven den. Endast tvenne af komitéens ledamöter kunna ega en sådan, men att den erfarenhet, hvarpå de grundat sitt omdöme, är tillförlitlig, vägar jag betvifla. Åtminstone är den ej lika med den erfarenhet jag under en 17-årig handläggning af ifrågavartde ärenden förvärfvat. Ty just pä grund af denna erfarenhet förklarar jag det efterlys - Bingarne ganska ofta motsvara ändamålet. Och skulle jag härutinnan ej vara trodd på mina ord, så är jag i tillfälle att här visa handlingar uti 2:ne till min åtgärd helt nyligen remitterade afskrifuingsmål, som kunna styrka förhållande). Det ena målet rörer afskrifning för bortflyttade personer i staden Carlskrona.
Behållning i Rikets Ständers Bank . 79: 31. il. Säkra fordringar, grundade på reverser - 39,570: 19. i. Osäkra d:o d:o 468: 4. i. Kongl. Maj:ts och Kronans förlust på ett till försäljning i England exporteradt ullparti, hvilken förlust blifvit Gamla Ull-Discontfonden påförd till ersättning i mån af tillgångarna 2,685 : 44. 2. I afseende på nyssnämde balancerade summa, 2685 R:dr 44 sk. 2 r:st., få Revisorerne meddela den upplysning, att sedan, vid en, efter dertill af Kongl. Maj:t i Nåder lemnad tillåtelse, i Norrköping verkställd - 15 auction å ett af förre Directören för Ull-sorterings verke t, Centner i Magasinet derstädes belånadt, men i följd af hans iråkade obestånd oinlöst lemnadt parti af 15,9811 U. ull, Kongl. Commerce-Collegium afyttrat en del med fördel för Fonden, men deremot måst för Kongl. Majrts och Kronans räkning inropa 961 U., emedan auctions-anbudet understeg ullens belåningsvärde; så har detta ullparti, efter föregången underdånig hemställan af Herr Stats-Rådet m. m. Poppius och dertill af Kongl. Maj:t i Nåder lemnadt bifall, blifvit på försök, och i afsigt att göra Svenska ullen utrikes mera känd, till England öfversändt, för att der försäljas. Vid samma tillfälle erhöll Kongl. Secreteraren Nathhorst tillåtelse att få medsända ett honom särskildt tillhörigt, äfven i Norrköping magasineradt, samt vid omförmälda auction inropadt parti af 576 U. ull, emot af honom afgifven förbindelse att, i händelse af inträffande förlust, derför vara Kongl. Collegium ansvarig.
Efter att egarne af hemmanet Lindö, hvilka, emot räntans utgörande till kronan, begagnat dessa holmar alltifrån det Kammar-kollegium, genom utslag den 6 Mars 1827, rättigheten dertill, ehuru blott för 10 års tid, medgifvit, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet begärt att blifva vid samma rättighet bibehållne, hvilken begäran Kongl. Maj:ts Befallningshafvande dock ej kunnat bifalla, och sedan, med anledning af den i nyssberörda utslag innefattade föreskrift om holmarnes framtida utarrenderande, genom auktion åt den högstbjudande, fråga uppstått om tiden och vilkoren för sådan utarrendering, har Kongl. Maj:t, enär ofvan uppräknade holmar och skär vore af lika beskaffenhet med de lägenheter, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut samt Kammar-kollegii på grund deraf den 25 April 1845 och den 13 Mars innevarande år utfärdade kungörelser, blifvit tills vidare, utan erläggande till Kronan af någon afgift, upplåtne till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att, på enahanda skäl och lika sätt, jemväl ofvan uppräknade krono-holmar, genom hvilkas utarrendering eller skatteförsäljning blott en ytterst ringa inkomst kunde Kronan tillskyndas, måtte få tills vidare upplåtas till fritt och allmänt begagnande af hvarje Svensk undersåte utan någon afgifts erläggande till Kronan, men under iakttagande, att förhållandet blefve i jorde-boken behörigen antecknadt. Efter från samtlige Riks-stånden härå erhållen remiss, får Stats-Utskottet, som jemväl undfått del af de till detta mål hörande handlingar, under åberopande af de skäl, som finnas anförde i Stats-Utskottets den 18 December nästlidet år, uti en Stats-Utskottets Utlåtande JM 89. 3 fråga af enahanda beskaffenhet med den nu förevarande, afgifna och af Rikets Ständer godkända utlåtande, tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl.
Hur var det han sade, den fattige mannen, j o: » När man har grön säd på rot, är det klokast att vara beredd på ovädersdagen. » O, hon tyckte nästan, att hon fruktade för solljuset, därför att det v Hr Set klart. Det var något brännande däri, för mycket af det goda, för fullt, för rikt. Men funnos där ej tusenden, som hade fått lika mycket som hon. lika mycket, ja, dubbelt m e r? Den tanken sökte hon trygga sig vid, medan hon tog af sina varma, präktiga vinterplagg och skakade det lätta snöpudret ur bäfverkragen: » Där finnas de som ha ' fått lika mycket, ja, dubbelt m e r! » Men oaktadt det kämpande motståndet, kunde hon dock ej rycka sig ur missmodet, det lade moln öfver hennes panna och tvång öfver hennes väsen, och när mannen slöt henne i famn och hviskade: » God jul, lilla mor, » brast hon i häftig gråt. Och medan småherrskapet beundrade granen och väntade på julklapparne, fingo de två en liten lugn stund, då bon biktade för honom sina intryck af ångest och smärta, och då han med kärleksfullt allvar intalade henne tröst. Men när julglädjen stod högt i tak, när små röda läppar tackade och jublade och klara ögon strålade af ogrumlad lycka, då gingo hennes tankar, tyngda af hemligt ve, bortåt den lilla slingerstigen i snön. Hon tänkte på det luftiga svepningstyget, hvilket hon lagt som gåfva i en modershand, tänkte på den tomma väggen i torpstugan, på det stackars grämda hjärtat, som fåfängt sökte trösta sig med den tanken, » att det var det bästa som skett. » För första gången kände hon sin lycka såsom ett ansvar och välsignelsen såsom en öfverfull bägare, af hvars innehåll hon ej blott skulle själfviskt njuta, utan äfven dela med sig. Anna * &lt; Knutson. * €r \ / ridoch / röjde / ull jul önskas alla våra kära svenska hem af Iduns • Redaktion. IDUN •402 Vi Iduns tioårsfest.
Sparre förbehållet att möta mig med sarkasmer; men jag tror icke att någon rättvist kan tillvita mig inkonseqvens, om han fäster afs:de på hvad min motion innehåller och jemför detta med LagUtsk:ts Betänk. Jag kan således icke taga åt mig Gr. Sparres förebråelser, de må vara framstälda på allvar eller skämt, och således ej heller dölja den önskan, att R. o. Ad. samt de andra Stånden, innan de i denna fråga definitivt besluta, måtte få tillfälle att taga kännedom om de grundade anmärkningar, som mot LagUtsk:ts förslag blifvit framstälda uti en af en bland våra mest erfarne och skarpsinnige rättslärde i dessa dagar utgifven brochyr, om hvilken jag måste erkänna, att jag på förhand tagit kännedom. Möjligtvis torde det då blifva svårt för Gr. Sparre att blott med skämtets vapen möta denne motståndare. Gr. Sparre: Då Hr Dalman påpekat de mångå oriktigheter, som lagförslaget innefattar, så får jag uplysa att denna sak redan är af R. o. Ad. afgjord, och att det följaktligen icke är riktigt grauulaga, att på detta sätt mot R. o. Ad. upträda. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag har begärt ordet för att tillkännage att den har förberedande diskussionen i frågan gjort mig nyfiken på brochyren. Jag har icke reda på hvad den Dan 12 September e. m. 157 innehåller, men Gr. Sparres angelägenhet, att elen icke skall framkomma innan målets pröfning, gör, att jag instämmer med Hr Dalman i anhållan, att föredragningen måtte upskjutas till nästa Onsdag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att beträffande tiden för afgörandet af det ifrågavide, för andra gången bordlagde Utlåtit, hade föreslagits af Hr Dalman, att detsamma skulle sättas främst på föredragningslistan för det plenum, som kommer att hållas nästa Onsdag den 19 dennes, hvilket förslag blifvit bestridt af Gr. Sparre, under yrkande att
Intill sistlidet år hafva blifvit i Stiftelsen upptagne 64 barn, utaf hvilka 40 då redan lemnat densamma; och kan såsom ett bevis på inrättningens välgörande verkningar anföras alt, så vidt man vet, endast fem barn, sedan de derifrån utgått, blifvit för vanfrejdade brott lagförde. Inrättningen äger ett icke obetydligt åkerbruk och en större trädgård, som lemna barnen tillfälle att förvärfva kännedom och skicklighet i landtmannayrket i allmänhet och särskildt i trädgårdsskötsel, äfvensom de, genom en från Tyskland införskrifven korgmakare, erhålla undervisning i denna handaslöjd. 38 § 3. Städer» l:o Malmö. Denna stad, säte för Landshöfdingen i Malmöhus Län, utgöres af Gamla och Nya staden, den förra grundlagd år 1319 af Danska Konungen Erik Menved och den sednare tillkommen“efter rasering af fordna fästningsverken i början af innevarande århundrade. Stadens 2:ne förstäder, den östra och den södra, hvilkas folkmängd och fastighetsvärden inbegripas i de för staden här nedan derom förekommande uppgifter, äro belägne utom den staden omgifvande kanal. Till stadens anseende och välmåga i äldre tider kan slutas deraf, alt då Christian III år 1548 utskref en förmögenhetsskatt af Danska städerna, påfördes Malmö %:delar mot Köpenhamn. Under de mångåriga krigen och de dryga inqvarteringar jemte andra onera, med hvilka staden då betungades, aftog välmågan, så att borgerliga skattskillingtalet minskades till ungefär hälften af hvad det tillförene utgjort och mångfaldiga hus och tomter, till ett antal af icke mindre än 260, slodo öde. Annu under sislförflutna århundrade voro stadens folkmängd och rörelse ringa, så att år 1715 staden icke ägde egna farkoster och på dess redd något Svenskt fartyg icke varit synligt sedan nästförutgångne Danska krigets utbrott, utan endast några få Liibeckska, Engelska och Holländska dit anlund t; men efter grundläggningen af nuvarande hamnbyggnad i slutet af samma århundrade har, i mån af hamnens utvidgande, rörelsen tilltagit och folkmängden ökats.
Dessutom njuta alla aclie-ägare uti Disconterna, Tullarrendet, med flera dylika bolag, som kunna hafwa mera an 6 procent ä sine capitaler, i wissa fall, en Mtt' Den z Augusti. §09 merkelig lindring, i bewillninaen, emot andra, min» dre lönande, näringar. Da de endast bekala ro-de penningen af hwad som öfwcrstiger 6 procens, sä följer deraf, akk da ackieägaren för sine roos R;dr fär 7 procent, eller 70 R:dr, sä betalar han endast i N:dr för >ooo:de, dä näringsidkaren mäste erlägga 2 T R:dr för hwarje i22o:de R:dr, som han anses äga. Obilligheten häraf är synbar. Dä jag, som näringsidkare, får med bekymmer och omtanka, träla mig till, nägra fä procent af min egendom, sä fär jag,såsom aktieägare sorgfritt afbida utdelningen af en större winst. Denna skonsamhet emot capitalisten, och alla detza olägenheter och förluster för Staten, skulle förekommas, vm hwar och en, som wille afdraga sin skuld, ä sin egendoms wärde, skulle upgifwa, till hwilken han more skyldig, och som derföre borde debiteras för afgifren; och atr hwar och, en, som hade nägra capitaler, fordringar, actier m. m., wid högt answar älades, att sädant wid taxeringar upgifwa, och afwen kunna fordras pä ed, att bestyrka upgiftens rigtighet, pä enahanda sätt, som skedde wid förmögenhets afgifccns utgörande, i stöd af 1820 ärs Riksdags beslut.
Uppbådas icke ett större antal beväring, uppställa reg:tena, oberäknadt döpöt-bataljonen, endast 2tne fäljtbataljoner. Uttages deremot så stort antal beväring, att plutonerne i dessa bataljoner hvardera öfverstiga 2.5 rotar, måste hvarje fällbalaljon till manöver delas i 2tne, d. v. s. två compagnier till manöver (i öfverensstämmelse med hvad redan enligt 1791 års reglem. för lätt infanteri, ägt rum, då couipagnierna öfverstigit en bestämd styrka) formera en bataljon, och regftet, förutom en de'pot-bataljon af lika styrka med manöver-bataljonen, således, i enlighet med hvad tableauen upptager, lefnna 4 manöver-bataljoner. Genom formeringen blifva fältbataljonerne, så väl i afseende å styrelse som ekonomi, oförändrade, icke allenast då’ så stort antal beväring uppbådas, att de hvardera böra delas i 2tne manöver-bataljoner, utan äfven vid de reg:ten, der så mycken beväring linnes och mäste användas, alt hvarje compagni kan och bär manövrera enskildt såsom bataljon. Sedan åter styrkan, i följd af afgång, minskats, förenäs lätteligen 2:ne compagnier till en manöver-bataljon, eller sammanslås alla fältbataljonens compagnier. Behofvet för dagen, — för ögonblicket, — uppfylles genom formationen lätt. Den gör det möjligt att, med afseende å termin och öfriga omständigheter, för tillfället bestämma, om manövern bör utföras med stora eller \ I små bataljoner; att då terrainen är öppen, använda stora, och att då den blir afsvuren, vägar tillstöta sorn måste följas, eller i öfrigt detacheringar från fällbataljonen blifva nödiga, genast bilda små bataljoner; allt utan rubbning af den primitiva organisationen ('emedan 4 comp. aro
Mar-1 tii afgifne Memorial» deruti anförés» att, då afsättningen af Bihanget till RiksStandens Pro» tocoll icke skall hunnit längre, än att en mängd Exemplar‘tills vidare behöfva något serskildt förvarings-rum, Höglofl. Expeditions-Utskottets Secreterare anmält sig, att aflemna desse Exemplar i Kongl. Stats-Coritoiret, der enligt Riksens Ständers Beslut, redovisning för de qvarblifvande skall ske, men att Kongl. Stats-Contoiret vägrat dem emottaga. — Vid sådant förhållande, och emedtfn hvarken Boktryckare eller Bokhandlare kunna belastas med ifrågavarande Exemplar samt det synes i sin ordning att hela upplagan af hvarje ark ifrån Boktryckarne lefvereras, innan trycknings-kostnaden för samma ark dem godtgöres, begär Höglofl. Expeditions-Utskottet Rikets Höglofl. Ständers Förordnande, hvarest, antingen i Kongl. StatsContoiret, eller till äfventyr* i Riksgälds-Con - I6oo Stats-Utskottets Betänkandet!1 toiret, Boktryckare må anvisas, att efter hand och i den mohn tryckningen skall betalas , lefverera de exemplar, sorn icke lemnäs till Böke lådorne. Vällofl. Borgare
Man vantar sig med ratta mycket af Sveriges f. n. obestridligen mest framstående romsnförfattarinna, och afven om man, som fallet kanske varit ined en ocli aiinan af lieiiiies tidigare berattelser, finner sig något bedragen i sin väntan, liar dock alltid Matiiilda Roos ' böcker i liög grad förinhga8n a-tt intressera och fängsla. Till det rent litterära intresset för den begåfvade förf: s skapelser har på senare åren f o g h sig ett intresse af helt annan, djupare art. Xatliilda Roos ' seiiare arbeten ha nämligen steg för steg betecknat en öfvergång från en själsriktning till en annan, inan liar kunnat bevittna hela liennes lifsåsk %diiings omdaiielse, ja, en lie1 sjalshistoria med dess skiftningar och skrider kansiigas 11a återspeglats i liennes verk. I livad m&amp;n förf: s förändrade viirldsksldidning koiiiiner att litöfva ett eggande eller häinmande inflytande p % hennes rent litteriira utveckling, är en sak, livarom räl ingen iinnii kali anse sig berlttigact att utt-ala ett omdöme. Hvad hennes sista arbete, Genoni skuggor: .. beträffar, synes det oss likväi genom tankens och äinnets alirar och sjalfva stilens klarhet, beteckna ett betydelsefullt steg fraliiat p % den författarebana, Iion alltid med framghg betradt. Mathilda Roos ' tidigaie arbeten kiinna kännetecknas sksoin salongsromanen par .excellence. Ingen har som hon förstatt att liitt och elegant, meil på. samma gång skarpsinnigt, med slbnnde saiining och träffande. naturtrohet skildra det s. k. societetslifvet, siirskildt viii * hufvudstads. Det ar just i dessa slags nutidsskildringar förf. haft sin styrka och, hvarför ej säga det rent ut, det är sin talang att porträttera den fina världen, den, för lirilken den stora allmänlieteii nu en g %ng hyser ett så allt uppslukande intresse, som förf.
N:o 77, i anledning af gjordt accords-anbud till liqvid af ett utaf numera afl. Majoren Crispin Ekman hos Banco-Disconten upptaget lån. N:o 78, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N.'o 36, i anledning af väckt fråga om förändrad organisation af Banco Fullmägtiges expedition. N:o 84, i anledning af väckte förslag till förändrade föreskrifter i afseende på Bankens fastighetssamt skiftesoch odlings-lånerörelse. N:o 88, i anledning af väckte motioner, dels om inrättande äf Låne - €6o Fröt. TJtdr. d. 3—14 ®ct1&4°- Contoir i hvarje provins, dels om tillökning i Discont-fonden och nedsättning af räntan för Discontlån m. m. N:o 89, angående en af Bankens Comniissariat verkställd afskrifning af två från Banken utgifne fastighets-lån, hvilkas belopp icke kommit lånlagar» lie tillhanda. N:o 90, i anledning af Inspectoren P. E. Normans ansökning om eftergift af upplupen öfverränta å ett lån i Banco-Disconlen. N:o 91, med hemställan, alt den Jern-Contoiret beviljade creditiv-rätt i Banken måtte få fortfara lill nästa iliksdag. N:o 92, öfver väckt fråga 0111 fortfarande af de Sparbankerne i Riket beviljade creditiv. N:o 93, öfver Herr Carl Hallenborgs motion, åsyftande förändring i nu gällande föreskrifter, rörande Cassa-creditiv åt Hypotheks-föreningar. N:o 94, i anledning af Herr Pern/iai d Rosenblads motion, 0111 creditiv från Rikets Ständers Bank åt Privatbanker; N:o 95, öfver väckte frågor om afsätlande af en fond 1 Rikets Ständers Bank, att användas till lån mot pant af ritorr spanmål.