Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande N:0 ty. 7 nar tillgång till upplag eller export, samt att, om än, i en eller annan province, mindre fördelaktig årsväxt skulle göra undsättning af spanmål nödvändig, en sådan, sedan allmänna Magasins-Inrättningens verksamhet upphört, lättast bör kunua tillvägabringas genom den enskilda omlankan, el ler, i svåraste fallet, medelst något bidrag från Statens sido, utan att nödvändigheten fordrar, alt genom bestämda stadganden ålägga de handlande i Rikets samtliga städer, att hålla upplag af en vara, som redan länge utgjort föremål för en fri handel emellan alla medborgare inom Riket, samt härtill kommer, att det icke ensamt beror på de handlande, alt vid de tillfällen, då en mindre fördelaktig skörd synes förestå, från utrikes ört förse landet med spanmål, enär de högre tullafgifter, som, till spanmålsproductionens skydd, äro importen deraf pålagde, derföre lägga hinder i vägen, och att dessa tullafgifter således vid dylika tillfällen först böra undergå nedsättning, i hvilket fall åter de handlande icke lära underlåta införa spanmål, då deras egen fördel dermed synes vara förenad; anser Utskottet, på alla dessa skäl, sig böra vördsamt tillstyrka Rikets Högt. Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet göra hemställan, huruvida icke de förändrade omständigheter, som i Kongl. Majits högstberörde Nådiga Bref af den i Mars 1820 antydas, numera må anses hafva inträffat, så att stä derne i Riket, i följd deraf, kunde befrias från deras skyl dighet att hålla upplag af spanmål. Hvilket allt, jemte Riksdagsfullmägtigen från Malmöhus Län Nils Månssons serskilda mening, till Rikets Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning öfverlemnas. Stockholm den 27 Mars 1834- Reservation af Nils Månsson från Malmöhus Län: Mot Oeconomie-Utskottets Betänkande, i hvad det rörer upphörande af stapelstädernes salt-upplags-skyl dighet, kan jag ej annat än på det högsta protestera. Svårt är i sanning att inse något grundadt skäl för ett sådant Utskottets beslut.
Den husliga afgår med segern. Linneskåpens, ylletröjornas och köksvetenskapens triumf är beseglad. Sådana äro anrättningens huvudingredienser. Nere i trakten af Firenze bor en dam vid namn Louise de la Ramée, känd under signaturen Ouida. Hennes talang är obestridlig, men hennes arbeten äro nästan alltjämt schablonmässiga. Om Marlitts hjältar i allmänhet tillhöra det borgerliga slaget, så älskar Ouida däremot stora välvuxna karlar ur den engelska högaristokratien. Hennes romaner, som egentligen tyckas vara skrifna för boxare och cirkusatleter, mottagas med förtjusning af damvärlden. J a g har tagit mig friheten att göra en koncentrerad parodi, som måhända mången med mig skall anse känneteckna Ouidas skriftställarskap: Hjälten och hjältinnan ha på ett eller annat sätt råkat i en förtvinad belägenhet. Ungefär följande dialog utspinner sig: » Är du icke trött, min älskade? » » Trött? J a g! P å Australiens slätter förföljde jag under tjugufyra timmar en snabbfotad känguru! » » Är du fortfarande lika modig, du, min ljufve Herkules? » » Modig? J a g! I Klippiga bergen höll jag, väpnad endast med en en tons cas, stången mot ett hundratal rasande Sioux-indianer! » » Och du är icke hungrig eller törstig, du mitt lifs beherskare? » » Hungrig? J a g! Törstig? J a g! P å Sibiriens ändlösa stepper lefde jag fyra dagar på två bröstkarameller och ett hälft kvarter gé- never! » » Ja, jag tror, att du är stark, du min själs afgud. » » Om jag är stark? I Madagaskars yppiga vegetation krossade jag med en boa constrictor, som j a g egenhändigt strypt, ryggraden på en rasande elefanthona! » En romantyp som på det sista årtiondet tillvällat sig en dominerande plats inom vår öfversättningsliteratur är Molly Baimi jämte vederlikar.
Commiterade föranstaltat om undersökningar i åtskillige orter, huruvida några ytterligare Strömrensningsföretag kunde med en kostnaderne öfvervägande fördel utföras, och funnit af sådan beskaffenhet vara, en farleds öppnande genom Åkers ån i Roslagen emellan Saltsjön och Garnsviken, dertill erfordrades en gräfning af 5170 Cubikfamnar och muddring af 6010 Gubikfamnar samt blott 10 Cubikfamnars sprängning; uppgående hela kostnaden till omkring 20,410 R:dr Råneo, hvaremot genom denna anstalt skulle för Hufvudstaden beredas en ökad tillgång på Ved af omkring 5oo famnar årligen, dessutom Sjön Garnsviken derigenom erhålla en fördelaktig sänkning, samt medelst den uppmuntran en lättare afsättning alltid bereder, näringsfliten i orten betydligen lifvas och nya tillgångar på viktualier med det samma för Hufvudstaden öppnas, af hvilka skäl Committerade i underdånighet tillstyrkt företaget och hemställt, att till en början få af 1820 års tillgångar använda halfva kostnads-summan. Det af Kongl, Maj:t i Nåder anbefallte företag, att öppna en Farled emellan Ortala och Eagghus-Vikarne i Wäddö Socken af Roslagen, medelst gräfning emellan dessa begge Riksens Stunders Vikar, har blifvit närmare undersökt och dervid funnits, att för en Canal af io fots djuplek erfordrades 24,604 Cuhikfamnars gräfning, 24,098 Cuhikfamnars muddring, 11,260 Qvadratalnars stensättning, samt omkring 443 famnars murning, dertill skulle åtgå 116,136 å 129,666 dagsverken, allt efter som bredden af Canalen ansågs höra mer eller mindre utsträckas samt att blotta arbetskostnaden, då dagsverket beräknades till 3a sk., komme att utgöra 99,597 R:dr eller efter nämnde olika fall till 111,812 R:dr Banco.
Hvad den frågan angår, att Ståndet borde, i händelse en grundlagsförändring i framtiden skulle väckas, sorn rörde antalet af Ståndets representanter eller dess existens inom representationen, förbehålla sig ett veto; så bar jag äfven i mitt förslag åsyftat ett sådant tillagg; men Hr Frih. o. Landtm, har behagat nämna, att detta ämne icke var ibland de punkter, som för närvar, voro under afgörande. Min tanke är också, att Ståndet bör äga ett sådant veto, och jag har hört ledamöter af Presteoch BondeSttn säga, att de icke heller ingå på förändring i representationssättet, om icke deras rätt ott deltaga i representationen blir så kringgärdad, att den icke kan af någen majoritet borttagas, samt att de förbehålla sig rättigheten vid sådana frågors afgörande, att kunna skilja sig ståndsvis och att deras röst då bör äga vitsord i frågan. Jag tror, att hvad BondeSt. beträffar, är detta af stor vigt; ty den dag kunde annars inträffa, då få bönder valdes in i representationen, och detta tror jag ej vara enligt med nationens intresse. Hr Rosenblad, Bernh.: Det torde icke vara utan vigt att, vid fattande af beslut i ett så maktpåliggande ämne, vara särdeles grannlaga i afseende på valet af uttryck, då det icke är likgiltigt hvilka uttryck som begagnas, om man antager orden afsägelse af representationsrätten, eller något annat. Man torde påminna sig den strid, sorn under flera riksdagar uppstått om vissa ledamöters af Riddarhuset rättighet att deltaga i val till Utskott. Den meningen framställdes då ilrån ena hållet, att ifrån alla möjliga val, som kunde bereda Utsk., skulle dessa personer vara uteslutne. Möjligen kunde man ifrån ofvannämnda uttryck deducera, att beslutet vore, att i alla de frågor, som bestämma representationen, vore all sjelfskrifvenhet borta. Jag tror derföre, att den förändring Frih. Hamilton nyss nämnt, är nödvändig och tillstyrker densamma; men som flera ändringar deruti med motionärens begifvande redan blifvit gjorda, skulle jag anhålla att förslaget blefve uppläst, sådant det nu lyder. Frih. Sprengtporten:
Län motion, angående upphäfvande af den ännu gällande författning, att tredje uppbudet icke hör beviljas å fastigheter i stad och på landet, som försålts och äro intecknade för upptagna lån i Rikets Ständers Bank, innan Banken tillåtit köparen att i sitt namn få omsätta lånen, och af styrker bifall till Riksdagsmannen Petter Pehrssons från Calmar Län motion, att Rikets Ständers Bank borde, i likhet med andra Låneverk, enligt 1820 års Kongl. Förordning, årligen underrätta Domstolarne i städer och på landet om de inteckningar, som Rikets Ständers Bank eger för dersammastädes upptagne lån, har jag hufvudsakligen godkänt och åberopar de skäl dertill, som Högloft. Utskotten hafva anfört; men emedan Högloft. Utskotten icke fästat uppmärksamhet vid mitt förslag om sättet att hädanefter lemna Rikets Ständers Bank underrättelse, rörande ombyte af egare till sådane fastigheter, som äro inlecknade för upptagne Banco-lån, nemligen; ”att då nytt köp sker af på dylikt sätt graverad faslighet och köparen anmäler sig till lagfarls erhållande, honom af Domstolen måtte föreskrifva^ att, innan andra uppbudet beviljas, bevisligen styrka, att det nya köpet blifvit anmält uti Rikets Ständers Bank,” hvarefter det må ankomma på Banken att antingen uppsäga återstående lånesumman till inbetalning, eller ock att, på nya egarens ansökning derom, låta lånet och inteckningen fortfara utan hinder af lagfartens fullbordande; så öfverlemnar jag vördsamt till Rikets Högloft. Ständers pröfning och afgörande, om icke, sedan Lars Bengtssons från Malmöhus Län motion är al Högloflige Utskotten vorden giilad, och, i händelse Rikets Ständer bifalla Utskottens Betänkande, det af mig nu föreslagne kungörandet mätte föreskrifvas, som derjemte ingalunda bör anses vara hvarken förenadt med betydlig kostnad för köparen, eller serdeles besvärligt för domstolen, då denne sistnämnde, enligt äldre
Krigskollegii olika afdelningar äro redan skiljda och sammanhållningen har alltmera försvagats. Från den dag, då krigskollegium formerades på departementet’ eller afdelningar med en militärledamot såsom den främste inom hvarje sådant, var det en i sakens natur grundad utveckling att dessa fördelningar, för att kunna främja en så mycket driftigare och mera obesvärad behandling af sig tillhörande ämnen, antogo egenskap af fristående myndigheter. Det var ock lätt förklarligt, att general-fälttygrnästaren och fortifikations-generalen, hegge i spetsen ställde för hvar sitt vetenskapligt ordnade vapen, äfvensom arméens general-intendent, från den tid detta embete inrättades, under sina bemödanden att genom uppfinningar och förbättringar, utgångna från egna eller i utlandet anställda försök, befordra vapnens ökade styrka och användbarhet till rikets försvar elier arméetörvaltningens bättre ordnande, jemväl för krigstillståndet, skulle, såsom för sig besvärande och tillhakahållande, betrakta de öfverläggningar, särdeles vid de årliga statsreqvisitions-förslagei. s upprättande, som inom krigskollegium måste ega rum, och hvarvid de föredragande militär-ledamöterne, af hvilka tvenne, chefer för sina vapen, icke med sina röster egde mera inflytande än civil-ledamoten. Att bereda lull frihet och oberoende åt förhållanden, hvilka så länge, i följd af sakens natur och till ärendenas båtnad, sträfvat att vinna detta, kan icke vara annat Landförsvarskomit. Bet. IV. 7 60 än syftesenligt, då ingen nytta vinnes genom att motarbeta denna riktning och bibehålla en enhet, mera föregifven och konstlad, än naturlig och verklig. Såsom ordförande på afdelningarne, älven om han vore betjenad af det ypperliga minne, som vöre vilkoret för att kunna ensam sammanhålla alla ärendens gång, förmår presidenten i krigskollegium ändå icke att inskärpa, än mindre vidmakthålla enhet i åsigter och beslut, likstämmighet i behandling af likartade frågor eller lika tydning och tillämpning af författningar, alldenstund hans mening kan al tvenne röstegande ledamöters skiljaktiga tanke undanskjutas.
Men han var likväl villig att låna pastorn en större mugg att användas såsom kalk, och i handelsbutiken köptes ett skålpund små, hvita thébiscuits, som dögo till oblater, ty dem hade pastor Lahti glömt och bara tänkt på våtvarorna. Alt var i ordning om aftonen, och i hela omnäjden fans inte en själ, som inte ämnade vara med om den första gudstjänsten i den nya kyrkan. Så godt som hvarenda kvinna i församlingen och en hel hop karlar dessutom hade anmält sig till nattvardsgång, och pastorn höll lördageftermiddag ett det vackraste skriftermål i sitt eget rum i kyrkobygnaden, dit han flyttat in dagen förut. Söndagsmorgonen gick solen upp strålande klar och lyste öfver ett landskap, hvars fridfulla täckhet väl kunde stämma till andakt redan i och för sig. Sjön låg lugn och blank, med här och hvar en ring, då någon fisk slog i vattenytan, och tid efter annan fårades den jämna spegeln af en båt, som, fullastad med hälgdagsklädda och hälgdagsstämda människor, styrde mot Salmelastranden. På långt håll syntes kyrkan, öfverst på den långsluttande kullen, prydd med riktiga gröna björkar vid knutarna och på båda sidor om dörren, och med en amerikansk flagga svajande från takåsen. Det var Salmela Heikkis, pojkens idé, den han utfört tidigt på morgonen, efter att föregående afton han fått låna flaggan af Tuhkala, som i sin egenskap af myndighetsperson lagt sig till den, den senaste fjärde Juli. Från östan och västan, från norr och söder kommo farmarne med sina familjer, åkande, gående eller roende, tills väl ett femtiotal samlats vid kyrkan. Först gingo alla fram till dörren, på hvilken pastorn spikat upp ett anslag, förkunnande att gudstjänsten skulle hållas kl. 9 och kl. 11, nattvardsgång efter hvardera, och aftonsång kl. 6. Obs! kollekterna vid alla tre tillfalla vinkassan. Gubbarna, och gummorna med för resten, nyste välbehagligt det föreföll alt så hemvant och bekant och slogo sig sedan ned här och där på kyrkbacken, alldeles som de plägat förr i världen där hemma, för att vänta på gudstjänstens början. Och vänta fingo de.
R:dr sk. r:st 1 32 omalen och kritsten 1 tunna 3 — 4 _ malen 1 tunna 18 -— 4 — röd och svart 1 sk alp. — 6 3 16 — Krokar, till fiske Krukmakare-arbetenj ej specificerade: 1 skålp. 2 •— " 7 * Lakritsrot eller glycyrhiza . Leksaker eller Niirnbergerkram: af träd eller sammansatta ämnen, med 1 skålp. 8 Kypert; se Väfnader. Lacka, gummi-; tullbehandlas lika med Gummi. Lackerade arbeten: af bleck; se Bleckslagarearbeten. af bly; se Bly, arbetadt, mäladt eller lackeradt. af läder; se Läderarbeten, af papp ; se Papparbeten, af tenn; se Tenn, arbetadt, lackcradt. af träd; se Trädvaror, arbetade, ej specificerade. Lackerade arbeten af zink; se Zink, arbetad, målad eller lackerad, andra slag; se Slöjdevaror, ej specificerade. Lalin, oäkta; se Metaller, sammansatta. Lampor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; se Slöjdevaror, ej specificerade. Lampvekar; se Vekar. Latun eller trådband; se Metaller, sammansatta. 20 Tullvärd Banko c Leksaker eller JYiirnburgerkram: eller utan betsning, målning eller Qvanlilet lör tullberäkningen. Införselstull. Bauko. R:dr sk. list R:dr sk. rist 3 —• — lackering 1 skålp. 36 5 andra slag förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå.
158 och mer ovedersägligt vitsordat, att det med bänkmansvalet primitift åsyftade ändamål, att nemi., på sätt motionären uppgifvit, ledamöterna inom hvarje bänkmans-afdelning skulle sins emellan öfverenskomma om valet af bänkman, h. o. h. förfelas, i thy att bänkmans-listorna nu uppgöras utan hänsigt till meningen inom den ena eller andra bänkmans-afdelningen, anser Utsk:t, att, genom bibehållande af det mera invecklade valsättet medelst bänkmän, hvarken minoritetens rätt genom ett fullt sjelfständigt val betryggas eller ens en bestämd mätare af majoritetens mening vinnes.» För min del har jag dock inom den bänkmans-afdelning, jag tillhör, vid denna riksdag gjort en alldeles motsatt erfarenhet. Der funnos visserl. å valdagen 2 förslag till bänkman; vi togo kännedom om dem; vi röstade, och hvad hände? Jo! blott en af de föreslagna valdes; den andre var ej förut påtänkt. Det är nemi. mycket lättare, att inom en bänkmansafdelning af omkring 20 personer känna de personers åsigter och tänkesätt, som kunna vara lämplige till 2:ne bänkmän, och förthy välja desse 2:ne, än att, vid val på 25 å 30 personer, gifva sig rådrum eller taga sig tid att granska och möjligen förändra de redan på förhand uppgjorda listorna. Det är mycket sannolikare, att de fleste då taga en föreslagen lista och rösta derefter. Elektors-valen blifva på detta sätt enl. mitt förmenande lätteligen mera ensidiga och mindre sjelfständiga. Utsk:t uppgör vidare en kalkyl, hvarigenom det skulle lyckas minoriteten, att vid bänkmansvalet erhålla en tillfällig öfvervigt! För osannolikheten af en sådan kalkyl ber jag att få hänvisa till 1848 års prot. hos R. o. Ad., äfvensom i afs. å förändringens orenlighet i öfrigt få i minnet återkalla hvad H. Exc. Hr Gr. M. Björnstjerna vid ett föreg:de tillfälle, och hvad Gr. Henning Hamilton vid 1848 års riksdag härom yttrat, och som återfinnes i vederborde riksdags-prot. Gr.
Pälsarne voro af resenärerna i en handtvå personer till Stockholmsutställningen jämte vändning; stämningen den yppersta sedan logis och vivre under en vecka », icke innebår alla ömsesidiga mer och mindre antagliga den fördel, som med detsamma afsetts, för den förklaringar och dito ursäkter blifvit afgifna. hände / se den vinnande skulle bli en i StockBernt gjorde ett listigt uttänkt och skickholm bosatt prenumerant, vilja vi härmed medligt utfördt anfall på de med läckert små dela, alt vi för delta fall komma att träffa bröd rågade krukor, som stodo på led unsärskilda anordningar, så att der det stora bakbordet. I den lyckligaste annan, fullt motsvarande okunnighet om det hemska attentatet stodo någon flickorna och skuro skorpor till torkning, kommer vinnaren till del. medan de nyanlände på ett mer o m god förmån vilja än öfning vittnande sätt lade dessa Våra talrika vänner i hufvudstaden komma skorpor i matematiskt ordnade rader på således att bli fullt jämställda med våra öfriga plåtarne. prenumeranter öfver land och rike vid den En oklanderlig kanelring kom plötsligt trefliga och originella täflingen, för hvilken alla helt omotiveradt cirklande öfver golf vet, förnärmare bestämmelser meddelas i första janulorade balansen och föll som en kurir om arinumret. onda tidender ner vid Magnhilds fötter. 1 detta nummer påbörjas ock den serie porHon vände sig förundrad, uppgaf ett skrik, trätt af våra ministerfruar, hvilken vi redan fick systern med sig och naturligtvis de bebådat, med bilden af regeringschefens maka, unga gästerna, hvilka visade sig vara sällfru Lina Boström till Ösianå. samt dåliga kamrater, då de på en gång Med hånsyn Ull de många angenäma nyutan tvekan anföllo den, på hvars gästvänheter, Idun på det nya året har nöjet kunna liga inbjudan de nyss kommit till huset.
Hattar af ull, hår och silke, emot en tull af 3 R:dr Banco stycket, Skor en R:dr Batico, Stöflor 3 R;dr paret, Fransar och Snören 1 R:dr ^4 sk» per , Sadlar 10 R:dr per stycke samt Betsel och Seldon, Borstar och/ Svarfvare-arbeten till 33|dels procent af värdet, såsom i likhet med den i taxan stadgade tull för Barometrar och Thermometrar, med flere varor af alldeles lika beskaffenhet. Sedan Collegium tillstyrkt bifall' å den af General-Tull-Styrelsen föreslagna tull å flere slags Manufacturoch Handtverkeri - varor dels till 33|:dels dels till 25 procent af värdet, anser Collegium att tull å Cirklar och Compasser, Machiaerier, Ångmachiner, Handt-\s Tull a Handtverkeri-varor, Cirklar m. .. i ..i.. i. i i —».»' ■ ■■■■»'■ — ■ ■ ' ■ 11 “I*"—'1 '■ 1 1 1 ^ "■*N> rKongl. Maj;ts Näcl. Shrifv, Qin Tull-Taxan oeh Tullén å Ull 48 Bcvillnings-Utslwtlcts Betänkande N.-o 27. yerkeri-instrumenter, Kopparspik, Skeppsankare, Glober, Sockeroch Tryck-formar, ej bör bestämmas högre, antili 10 procent; hvarförutan Collegium föreslagit några redactions-förändringar, i afseende på tull för Fartyg och Bomolja, samt i afseende på säkerhet emot missbruk vid. införseln af arsenik och blysocker; och har Kongl. Collegium ändtligen tillstyrkt bifall å Grosshandels-Societelens framställning örn fortfarande lindring i den tull, som för närvarande är lemnad för de varor, som med Svenska fartyg hemföras från aflägsna verld sdelar. Hvad Collegium yttrat, instämmande med hvad General-Tull-Stj^relsen föreslagit och hemställt, torde icke här behöfva ånyo intagas. ' !r - ■ -'
Jag beklagar derföre dem, som tro sig kunna verka kraftigare till medhåll för egna meningar, då de uppsöka oädla motiver för andras; och jag hatar och skall alltid hata detta ingrepp i blott den Allvetandes förmåga att ransaka hjeltan och tankar, som de tilltro sig, hvilka förmena sig kunna intränga till de inre driffjadrarna för tankar och handlingar, dem jag, af aktning för mig sjelf, alltid hos mina motståndare vill erkänna såsom härledande sig från samma uppriktiga och rena källa, som mina egna. Men då måste striden föras med ädla och blanka vapen, som väl kunna såra med äggen, men icke, besmorda förut, åsyfta att fläcka med flatan; och om vi ej taga detta till regel, så vet jag i sanning icke, hvar vi skola stadna. Jag skall icke upptaga de många bevis på ömhet och kärlek för den Regering, Frih. Klingspor tjenar, hvaraf hans anförande öfverflöda!-, ty han har ju sjelf uttalat den satsen, att den man älskar, den agar man; också har han varit ganska frikostig i tillämpningen. Jag skall ej heller fästa mig vid det betänkliga sätt att liquidera skuld i Westergöthland, som Frih. Klingspor omtalat och hvarom jag ej hittills haft något begrepp, eller vid den phras örn sportler, som han sammanknutit med lånefrågan. Jag lemnar derhän, om icke publicitetens klingande sportler kunna vara lika retande sorn de materiella, och jag skall lemna alla dem, sorn äro i behof deraf, i full och oqvald besittning af dessa sportler. Men jag finner mig i allmänt afseende uppmanad att anhålla hos Frih. Klingspor, 19 II. 14 Den 3 Februari e. m. »Om sjelf önskat, att en annan talare måtte taga steget fullt ut, att han sjelf ville följa detta efterdöme och öppet förklara, hvad mening han faster vid ett af honom på f. m. nyttjadt uttryck, som jag hoppas kunna ordagrannt återgifva, att nemi. Regeringen genom alla möjliga ansträngningar sökt genomdrifva lånefrågan per fas et ne/as. Jag hemställer, om detta är ett parlamentariskt språk, och jag uppmanar Frih.
Friherre von Strokirch, Henning Adolph yttrade, det han, i anledning af ett Memorial om förändring med Domstolarna, trott sig böra biträda Ridderskapet och Adeln med de upplysningar han under en 40åra embetsmanna-tjenstgöring kunnat inhämta, och derföre velat af embetspligt framställa följande Vördsamma Memorial: Vid uppgörande förslag tilt förändring gar i allmänhet och särdeles af större omfattning, fordras den allmänna rösten eller önskan; en ofelbar granskning af fördelarna och olägenheterna emellan den ordning man vill upphäfva och den åter som skulle införas; samt ändtligen sidst, om man så behagar, möjligheten uti verkställigheten, jemväl i afseende på kostnaden. Enär jag troget inom dessa gränsor hål. ler mig vid granskningen af de förslag, som blifvit till pröfning öfverlemnade, angående alla våra hittills samt flera hundrade år gagnade Domstolars förändrande, så förekommer ; Deri 5 Maj. e. m. i:o HaradsRätterne, hvilkas beständiga sysselsättning skulle leda till ärendernas skyndsammare gång, och således förkorta den längre tid, hvilken ej sällan skall åtgå, Innan man hinner till åtnjutande af sina lagliga rättigheter. För min del förklarar jag härmed högtidligen, det jag aldrig af några landsorternas invånare hört det »lindsta begär yppas efter flera Rättegångstiders upptagande för HäradsRätternas handläggning, än de, hviika Allmänna Lagen bestämt} tvärtom hafva uti de mest folkrika provinser, såsom t. ex. Östergöthland, menigheten äskat, att der brukliga g:ne Tings-terminer måtte inskränkas till 2 Ting om året. Deras skäl hafva blifvit pröfvade, godkände, och ansökningen af Konungen bifallen. Uti Norra delen af Riket har förlidet år en trakt begärt att tills vidare ej blifva besvärad med mera än ett Ting på året. Otn man nu skulle misstänka, att en sådan förändring härledt sig antingen från ett nyhetsbegär, eller en tillfällighetshändefse, så saknar man ali, eller åtmindstone en tillräcklig bekantskap med menniskolynnet.