Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
„ Rantzou, Joli. Alb., , i2i. Hr Hjerta, Lars Joh., ,1117. „ Cederschjöld, Pehr Gust., „ 1718. „ Dalman, Wilh. Fredr., och „ ig32 „ Oldenskjöld, fullm. IJr Stuart, Carl Gust., att Den 3o April e. na. 353 att afgifva utlåt, i det mig personligen rörande mål; förbeliållandes mig, att, derest antingen någon bland dessa Herrar, mot min anhållan, önskan och förmodan, skulle afsäga sig uppdraget, eller H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, redan med sitt val fallit på någondera, få genom ny anmälan complettera antalet af mina compromissarier. Företogs till pröfning StatsUtskfs d. a t dennes på bordet lagda utlåt. N:o 45o i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till StatsUtsk., ang:de en uppkommande brist i statsverkets tillgångar för år i835 genom R. St:s beräkning af tulloch b ränn vinsinkomsterna. Gr. von Fersen, Hans: För min del kan jag ej gilla det betänk., som StatsUtsk. under N:o 45o afgifvit och hvilket för R. o. Ad. nu är föredraget. Mig har det synts, sorn Utsk. hade bort närmare redogöra för detta ämne och ej, må det ursägtas mig, så lösligen behandla detsamma. Jag vill ej uppehålla mig med en närmare granskning af StatsTJtsk:s betänk, i sin helhet, utan blott till en början fästa mig vid åtskilliga på det hela inverkande omständigheter deruti. Utsk. har nemi. i afseende på tullintraden blott tagit de 2 sista årens inkomst i beräkning. Orsaken, hvarföre Utsk. frångått, livad vanligen Varit brukadt, nemi. att taga ett öfverslag af de 4 sista åren, inser jag ej. Skillnaden blir ej obetydlig.
Förordningen angående vissa lagbestämmelser med afseende å enskilda banker af den 6 Oktober 1848 och Kongl, Kungörelsen af den 10 November 1855 om vissa ändringar och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 9 Januari 1846 angående enskilda banker, som utgifva egna kreditsedlar, måtte täckas, i öfverensstämmelse med ett Rikets Ständers skrifvelse bilagdt, af Rikets Ständer antaget förslag, i nåder utfärda lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar. Af de i berörda förslag intagna staganden äro en del ostridigt af civil-lags natur, hvaremot de öfriga hittills ansetts falla inom den ekonomiska lagstiftningens 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 23. område, utan att Rikets Ständer, så vidt deras framställning föranleder, synas haft för afsigt att häri för framtiden påkalla någon förändring. Ett sådant sammanförande i en lag af särskilda, till olika grenar af lagstiftningen hörande ämnen, har väl någon gång förut egt rum, men synes, såsom lätt framkallande tvekan om och i hvad mån de särskilda bestämmelserna sedermera må kunna af Konungen ensam, utan Rikets Ständers medverkan, upphäfvas eller ändras, ej böra vidtagas i andra än sådana undantagsfall, då några särskilda fördelar derigenom kunna vinnas. Då Rikets Ständer vid 1845 års riksdag framställde förslag till lag för enskilda banker af lika vidsträckt omfattning som det nu ifrågavarande, fann också Kongl. Maj:t Sig ej böra lemna nådigt bifall till förslaget i dess helhet, utan blef detsamma delad! i två .särskilda författningar, hvaraf den ena, upptagande de stadganden, som ansågos tillhöra den ekonomiska lagstiftningen, på grund af 89 § Regeringsformen, af Kongl. Maj:t den 9 Januari 1846 utfärdades, under det den andra, såsom innehållande de till allmän civil-lag hänförliga bestämmelser, i den för sådan lags stiftande föreskrifna ordning, efter nådig Proposition till Rikets Ständer, antogs under den 6 Oktober 1848; och för den nu föreslagna återföreningen af dessa sålunda hittills i olika ordning behandlade ämnen synas några giltiga skäl ej hafva blifvit anförda.
Inlagor lita ined Dupliquer. InteckningsBevis, hvilka skrifvas pi sjelfva Skuldsedeln, begripas under det sorn xö-» rande Skuldsedlar i 7 §. § inom, stad-» gadt är. Inteckningar, Bevis om deras beviljande eller' upphäfvande .. 4 sk. Kallelser till Fordrings-egare iLoncourser 4 sk. Libeller, se Dupliquer. MorgongåfvoBref lika ined FideiCommissbref» Protester, se Dupliquer. PrötocollsUtdrag, antingen de innehål* la något Rättens Utslag eller ej. 4 sky Repliquer, se Dupliquer. RågångsBevis eller Berättelser öfver deras uppgående eller upprättande 4 ak» Skrifter, sorn ingifvas eller utfärdas vid Handelsoch Handtverkssamt andra Sammankomster, der Magi* stratsperson ar närvarande . » '3 sk, SlägtskapsBetyg 4 sk» Stämningar till Parter och Vittnen » 4 sk.1 hvilka från så val desse sorn anstra Rätter, måga i saknad afstämpladt papper utfärdas å ostampladt, utan alt sådant förminskar Svaran. Bihang till Riks. Ht.
Iiöga ålderdom, men icke att bereda bans borgenärer någon förmon, samt gifvaren måste ega rätt att vid gåfvan fästa de vilkor och förbehåll, honom godt synes, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, i afseende å nyssnämnde, f. d. Consulat-Secreteraren Thulstrup tillagde, pension, matte förklara, att densamme blott utgör ett honom personligen tillerkänd t understöd, hvarå borgenärer icke ega något anspråk. Stockholm den 3 Februari 1845. Reservation är häremot anmäld af Herr Nordvall. Ank. till Exp. Utsk. d. 11 Fehr., kl. 1 e. m. Utlåtande, dels i anledning af erhållne återremisser å vissa punkter af Betänkandet, N:o 54, angående StatsIVerkels och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1838, i83g, 1840 och 1841, dels i följd af Riks-Ståndens beslut uti öfriga delar af samma Betänkande. (I. A.) Sedan ofvannämnde betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden i vissa delar till Stats-Utskottet återremitteradt, samt Riks-Ståndens, i anledning af öfrige delar af betänkandet, vidtagne beslut jemväl Utskottet meddelats, får Utskottet rörande dessa ämnen afgifva det förnyade utlåtande, hvartill omständigheterne funnits föranleda. 1:0 Det uti 12 §. af Betänkandet, N:o 54» framställde förslag ora underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t, rörande sättet för bestridande af de kostnader utaf provision, portooch stämpel-afgift, som för inköp och remitterande af växlar i utländskt mynt, hädanefter kunna Stats-Werket till - Stats-Utskottets Ullåtande, N:o 184. 3 skyndas, och hvilka kostnader hittills utgått af anslaget för observationsoch uppbörds-procenter, är af Borgareoch Bonde-Stånden bifallet, hvaremot Bidderskapet oell Adeln samt Preste-Ståndet detsamma afslagit.
Huruvida detta resultat kommer att ernås, tror jag emedlertid vara tvifvelaktigt, och jag är öfvertygad, att om Sverige egde en finansminister med skyldighet att ej blott uppgöra och framlägga redogörelse för Statsverkets behof, utan jemväl att anskaffa medel till dess fyllande, så skulle taflan komma att framstå i en ännu mörkare dager, än Frih. Klinckowström uppdragit den. Det är nemi. nu fråga icke blott om några hundra tusen rdr, utan frågan rör sig omkring millioner, — och ganska många millioner. Visserligen ärdetsannt, att, då förevarande Betänk, uppgjordes, Stals-Utsk:t hvarken egde eller kunde ega någon bestämd kännedom, huru många millioner under denria statsregleringsperiod behöfva upplånas, men någon uppgift i detta hänseende har ej heller blifvit af Frih. Klinckowström lemnad; och för min egen del lår jag förklara, att jag, ehuru fullmägtig i Riksg.-kontoret, i detta ögonblick icke är i tillfälle att lemna fullt tillförlitliga uppgifter, men det säkra är, att Riksg.-kontoret, utan afseende å de anslag, som vid denna riksdag blifvit beviljade, måste upplåna ej mindre än 13 mill. rdr. Lägger man härtill de utgifter, som blifva en följd af de anslag Stats-Utsk:t ytterligare tillstyrkt, så är jag fullt förvissad, att den särskildta upplåning, som de vid denna riksdag beviljade anslag komma alt medföra, ingalunda understiger 5, men snarare närmar sig till 6 å 7 mill. Riksg.-kontoret har nemi. många förbindelser att uppfylla, hvarom K. M:ts Propos. ingenting innehåller och hvilka derför lätteligen kunna undfalla ett stort antal representanters uppmärksamhet. Jag vill icke bestrida, att jag vid de nu lemnade upplysningarne kunnat något misstaga mig; men jag har haft tillfälle att taga kännedom om en tablå, utvisande beloppet af den upplåning, som i och för de vid denna riksdag beviljade anslag sannolikt blir af nöden, och detta belopp öfverskrider icke så obetydligt de omnämnda 5 mill.
Herr Grefwe» och Landt-Marfkalken: gjorde derefter Proposition om nasta Riksmötes utsättande till den r September iZiZ/ hwilken proposition med Ja be-' swarades Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hältet i Högloft. Ridderffapets och Adelns Plenum den 21 Apeil ihio. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstoitcfs Protocolls » Utdrag af den r dennes, hwilket den l8 nästföljande blifwit hos Ridderfkapet och Adeln pä bordet lagdt, afgifne Utlätande och tillstyrkande rörande Gärdfarihandeln. vt -uxr». Utdrag af Protokollet, hältet i Högloft. Ridder-, skåpets och Adcliis Plenum den si April iLio. S. D. Godkändes hwad Allmänna VeswärsochOeconomie-Utssottet uti dest hoS Ridderffapct och Adeln den 18 dennes pä bordet lagda Protoeolls-Utdrag af den r April, tillstyrkt, i afseende pä utwidgande af VeterinaireWetcnftapcn, samt erhållande af en nägorlunda säker Läkarewärd för Boskapsupr-. Utdrag af Protocollet, hället i Högloft. Nidderffapets och Adelns Plenum den 21 April 2810. S. D. Gillade Högloft. Ridderffapct och Adeln LagUtskottets uti Betänkande af den ir Augusti nästlidit är, hwillet den 24 i samma mänad blifwit lagt pä bordet, gifne afstyrkande ä Riksdagsmannen ^nlleiL dlilzzon; i Jongdöl Memorial, sä wäl om Akers läggande i linda, ärlig dikning och hägnad, som om utwidgande till andre jordägare af de i 8 24 Cap. Byggning»-Balken Frälsc Hemman tillagde rättigheter, vt suprs.
Men den där lilla oartigheten tycks ha gnagit på ert samvete, och för att godtgöra den med ränta pläderar ni nu så vackert för att vi, stackars ungmor, skola få » bjuda upp » för hela lifvet. Ni vet nog, ni, att i det fallet risken att » få sitta » är för er, herrar, oändligt mycket mindre, ty — » ingen karl är så ful, att han inte kan bli gift. » För att nu emellertid återgå till hufvudpunkten, så är det inte så rasande stor synd om oss, som ni tyckes tro. Det finns så många indirekta sätt att fria, ser ni, och hvad den där lilla, men sä utomordentligt viktiga frågan beträffar, ha nog våra unga damer en ganska beaktansvärd förmåga att så att säga lägga den i munnen på den rätte, i fall han vill säga nå- got. Och vill han inte, ja då. » Om tycke och smak ska ' man inte disputera, och kärlek och högfärd kan ingen kachera. » Vill inte er brukspatron se, att han är den rätte för henne, sä är hon nog inte den rätta för honom, och då är det sannerligen bäst för båda, att han skaffar sig fru och telningar på annat håll. Det skulle allt bli en smula synd om herrarne, ifall de ej kunde gå säkra för ett litet frieri då och då. Tänk er en hygglig ung man, som kommit till insikt om, att man för att föda hustru och barn behöfver mera än att vara hederlig karl och ha framtidsutsikter, och som därför beslutat ' att hålla sin ömma låga instängd i sitt eget bröst. Men så, vips, kommer » föremålet » och ger tillkänna, att hon vill bli hans hustru — ä tout prix. Arme man, hur skall han då kunna stå fast vid sina stoiska föresatser? Annu mer galet blir det för de stackars 6xemplar af herrsläktet, som anse det för en dödssynd att » säga nej åt ett fruntimmer », och som, ifall det knepe, skulle låta hugga af sig handen för ett par vackra ögons skull, men som ändå älska sin frihet öfver allt annat i världen. Useh, sådana pliktkollisioner det skulle bli!
Förnyadt Utlåtande, rörande klagan deröfver, att Lif - Grenadier - Rege - 20 Desv. och Occon. Utsk. mentenas Musik-Corpser blifvit förlagde i Linköpings stad, och skola betunga dess Fattigvårds-anstalter. T_jti den 3 sisth Januarii afgifvet Betänkande N:o i3, hade Utskottet, på anförde skäl, ansett sig icke kunna understödja Herr Lundmans inora Vällofl. Borgare-Ståndet väckte Motion, deruti han yrkat förhud emot Lif-Grenadier-Regementenas MusikCorpsers bosättning i Linköpings stad, hvars Fattigförsörjnings-anstalt komme att mot all billighet betungas med underhållandet af bemälte Corpsers fattige, de der rättvisligen borde tillhöra församlingarne, hvarinom de till Musikens aflöning anslagne rotar vore belägna. Vid föredragning af samma Betänkande, jemte Herr Dom-Prosten Lidmans dervid gjorda reservation, har detsamma föranledt serskilda yttranden af flere värde Ledamöter inom Högv. Preste-Ståndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet, på grund hvaraf målet blifvit till Utskottet återförvist. De emot Betänkandet gjorda anmärkningar hafva till hufvudsakiigt syftemål, dels att understödja den i Motionen yrkade befrielsen för Linköpings stad från skyldigheten att underhålla Musik-Corpsernas * fattige, dels ock att gifva åt Motionen en JJt.sv. och Occon.
Jag hemställer alltså vördsam! igen, huruvida el! så obel villigt låneunderstöd kan elier bör lägga hinder i vägen för Utskottets under della riksmöte vid åtskilliga tillfällen ådagalagda benägenhet alt vid allmänna arbels-företag mellankomma med erforderliga statsanslag. Hvad slutligen beträffar det skäl lör alsing* som bernias från de understöd af allmänna medel, hvilka städerna Jönköping. Hjr> och Wadstena för sina hamn-anläggningar erhållit, så tager jag mig friheten hemställa, a ena sidan, hvilken egentlig nylla Grenna och den omgiivande orien har af statens välvilja för dessa släder, och å den andra, huruvida icke detla skäl långtifrån all afhålla Utskottet ifrån beviljande af understöd, snarare bort dertill föranleda. Grenna ligger nemligen vid samma sjö. som de uppräknade städerna; det långa alsläiidel af omkring SO mi! emellan Jönköping och Wadstena hade bort framkalla samma välvilja för Grenna, som Hjo tillvann sig för några riksdagar sedan, ty, liksom Hjo ligger ungefärligen midi emellan Jönköping och Carlsborg på Wollerns vestra straud, så ligger ock pä den östra Grenna ungefärligen midt emellan Jönköping och Wadstena. Här ar alldeles samma skäl, hvilket alltså borde hafva medfört samma verkan. Sedan jag alltså i korthet granskat och sökt vederlägga de för alslag anförda skälen, vill jag blott tillägga ett enda för anslagets beviljande. Utskottet yttrar nemligen, alt, för närvarande, inga medel böra anslås; men att här verkligen är perieulttm in morn, visar sig tydligt af de i ämnet gjorda framställningar. För de! beviljade länet å 10,000 R:dr R.ml och enskildas bidrag til! lika belopp har nemligen en hamneller lastbrygga blifvit anlagd i den riktning, att den kan utgöra en del af den ena utaf de, i Major Leijonanckers planritning föreslagna hamnarmarne. Denna hamnbrvgga, hvilken äfven i sitt ofulländnde skick erbjudit ett af åtskilliga ångfartyg begagnadl tillfälle lill varors lossning och last ning, bolås nemligen af Wellams våldsamhet med en fullkomlig förstöring.
St. häraf stöd för den mening, att Krulförsäljningen utom landet må helt och hållet öfver1cmnas till den enskilda speculationen, och deremot priset å denna vara, vid inrikes försäljning, till uppmuntran för handeln och näringarne, i den mon E. KM. finner nödigt, nedsättas. Likväl, och på det Kronans förlust på Krut-tillverkningen må kunna förminskas, om ej upphöra, få R. St. härigenom till E. K. M. frambära den underdåniga önskan, att, då Contracten nied Krutbruksegare skola förnyas, skyldigheten å Kronans sida att inlösa det tillverkade Krutet må i möjligaste måtto inskränkas, i förhållande till Kronans behof af denna vara, och att i sådant afseende äfven må begagnas den utväg, att, i stället för Krut, upplägga Salpeter, helst, med erforderlig tillgång på denna för Krut-tillverkningen hufvudsakiiga beståndsdel, Kronans förseende med Krut, vid inträffande behof, utan svårighet lärer låta sig verkställa. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o., godk. hos Budd. ogIi Adeln d. 2 Dec. 1829. Preste-Ståndet d. 4 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, an - |M Mxp. Clisk. Förtlag till und.
Riksmarkegångspriset, lönefyllnader dä det stiger öfver 6 R:dr (se Lönefy llnad). Jliks-Museum, anslaget dertill (se Musaei byggnad). Riks-Profnings-Comité, om inrättande deraf (se Pröfning). Riks-Rcgalier, om inventering deraf af Robsam, Capitaine, angående dess borgensförbindelse Rosenblad, Exccllence, dess löneersättning Aterremiss ... Memorial rörande skiljaktiga beslut Förstärkta Stats-Utskottets beslut . Rosersbergs Slott, anslagssumman Rotar i Calm a re och Kronobergs Län, om understöd för sva Ro te a tide lar s,o spridda, sammandragande i möjligaste mon Aterremiss ... Rotehållare, extra, om hästars presterande af dem (se Hästar) Rotering, befrielse derifrån för vissa Gästgifverihemrnan om inställande af all ordinarie sådan Aterremiss ... om jemkning deri för Upland om lindring för Lima Socken (se Lima). om jemkning deri för Skåne Aterremiss ... o Dito vid Westerbottens Regemente Aterremiss Roteringsbördorne i Småland, om lindring deri Roteringsjemnkning i Jemtland, anm. mot Rådgifvande åtgär den i denna fråga . Rotering och Rustning i Jemtland, om lindring deri (se Jemt land). Rusthållare, om bevakandet af deras rätt vid Mönstringar (se Mönstringar). -“■» — om deras skyldighet att anskaffa Monderingar (se Monderingar). Rusthallsafgifters utgörande till Vadstena Krigsmanshus-Cassa D:o d:o .. Rusthålls-Regementemc, om Bekiädnads-Directioners inrättande dervid (se Beklädnads-Directioner). Rustningsbesvarel, om lindring deri Aterremiss Rustningsskyldigheterne i Åkerbo Härad . Ryska Regeringen, dermed afslutad Liqvidations-Convention angående (se Liqvidation). 7- Varor, yrkad högre tull derå (sc Finska).
» Settlements » i östra London, om » Växternas transpiration » m. m. m. m. Uppläsningar från manuskript antingen i form af en skiss eller ett kapitel ur en roman af de flesta af våra svenska författarinnor, musik af våra mest talangfulla amatricer eller yrkeskonstnärer, tafvelutställningar af framstående målarinnor, slöjdutställningar m. m. hafva dessutom gifvit sammankomsterna en estetiskt utvecklande prägel. Däremellan hafva diskussioner hållits öfver viktiga frågor för dagen. Men hvad som företrädesvis gjort Nya Idun så angenämt har varit den vänliga och hjärtliga stämningen, glädjen att träffa likatänkande eller att lära sig förstå, om också icke antaga och omfatta andra åsikter än sina egna. Det är den hjärtliga, förbrödrande ande, som besjälar Iduns sällskap, hvilken för de flesta gör dess sammankomster så dyrbara. När det beslöts, att Nya Idun skulle fira sin tio-åra-fest, och att hvarje medlem skulle få medföra en gäst, visade det sig, att sällskapet äfven utomkring tillvunnit sig intresse, ty det blef en liflig efterfrågan efter inträdesrätt. Också samlades i Hotell W G stora våning förliden torsdag den 7 februari en väldig skara damer. Den vanliga stämningen förnekade sig icke. Festen började icke med någon stel tillbakadragenhet, man var genast inne i situationen, och under tedrickningen försiggingo hälsningar och igenkännanden uuder högsta gemytlighet och dito sorl. Man måste j u betänka, att det var bortåt trehundra damer! Flere främlingar, särskildt amerikanskor och norskor, besökte festen. Så skyndade man in i stora salen för att skaffa sig platser till den sceniska föreställningen, där, enligt hvad ett behagligt måladt program meddelade, gudinnan Idun, biträdd af de nio sånggudinnorna, gaf en grekisk fest i nordisk pelarsal. Sällskapet har nog under föregående års vårfester haft tillfälle att se, hvad som kan åstadkommas i dramatiskt hänseende af dess egna krafter, men denna föreställning var dock en öfverraskning för Nya Idun själf.
I förra afseende! anser Utskottet for sig tillräckligt att vördsamligen åberopa den ofvanföre projecterade Controll emot alla möjliga missbruk och prejerier, sorn möjligen skulle kunna af SaltpefersjuderiStyresraännen ellef den under dem lydande Betjening - Den 38 Juni - 1309 tjening mot de Gärdskyldiga försökas, och Utskottet är fullkomligen försäkrade, att dessa och de flera Controller, hvilka Herrar Comiterade lill äfventyrs kunna ema i underdånighet föreslå, skola på det fullkomligaste bevara alla Hemmansägares och Leverenteurers härunder beroende rätt, hvaremot, beträffande sednare omständigheten, Utskottet , med kännedom deraf, att Saltpetern genom gutningen förlorar mera i vigt än genom luttringen, tror sig böra tillstyrka bifall å hvad Herr Prosten Livin härom föreslagir, så att ät Herrar Comiterade öfver Saltpeter-hrendernn matte varda uppdraget, att utstaka en viss rabatt å leverants-beloppet för den Saltpeter, hvilken såsom guten blifver levererad. Sluteligen har ock Riksdagsmannen Long. berg yppat den fråga, om icke för så väl Kro. nan som Hemmansägarne i Gefleborgs I/än skulle vara synnerligt förmånligt att, till befordrande af Saltpeter-kokning vid fäbodarne derstädes, ved dertill finge tagas af Kronans invid dessa fäbodar belägna Recognicions-skogar; men öfver denna fråga anser Utskottet sig, i saknad af alla de upplysningar, sorn till dess fullständiga utredning höra, icke böra ingå uti närmare utlåtande, än tillstyrka, att densamma måtte i underdånighet anmälas hos Kongl. Maj:t, som otvifvelaktig! lärer, efter det ej mindre Herrar Coiniterade för Saltpeter-ärenderna, än alla öfriga Vederbörande blifvit hörde, häröfver meddela det Nådiga Utlåtande Kongl. Maja finner det Allmännas rätt och förmån närmast fordra. Imedlertid blifva de yttranden Utskottet härmedelst afgifvit vördsamligen aflemnade till Riksens Höglofl.
Staten icke blott vore beröfvad tillfället att för det allmännas båtnad företrädesvis använda och genom befordran belöna och uppmuntra den större skickligheten, utan ock måste stillatigande öfverlåta dispositionen af detta vigtiga prerogativ åt enskild mans, af enskildt intresse beroende mål; till undanrödjande af hvilka olägenheter, de der icke hade sin grund uti någon i gällande författningar bestämdt medgifven rättighet att apotheks-privilegier försälja, utan snarare vore att söka uti en origtig tydning af den oegentliga benämningen ”privilegium”, som rättigheten att å viss ort idka apotheksrörelse af ålder erhållit, General-Direktören framställt ett förslag, gående derpå ut, att, efter skedd samt af Kongl. Majit i nåder gillad värdering och klassifikation utaf samtliga i riket befintliga apothelcs-privilegier, två procent af det för hvarje privilegium sålunda, inom klassen, bestämda värde borde årligen afskrifvas, hvarigenom detta värde vid inträffande köp minskades med motsvarande summa, intill dess, vid utgången af 50:de året, privilegium vore helt och hållet hemfallet till Staten —Emedan nu Rikets Ständer ansågo otvifvelaktigt att handeln med så kallade apotheks-privilegier medförde stora olägenheter för apothekare-yrkets behöriga utöfning, hvadan det syntes Rikets Ständer nödigt att denna handel upphörde, äfvensom att bestämda föreskrifter derom utfärdades, likväl på det sätt att någon uppoffring för Staten derigenom icke ifrågasattes och att någon förhöjning af medicinaltaxa!) ej heller af sådan anledning komme att ega rum, så anhöllo i underdånighet Rikets Ständer, som för sin del funnit det af General-Direktören Ekströmer föreslagna sätt för tillvägabringande af rättelse härutinnan vara grundadt, det Kongl. Majit måtte i nåder täckas tillse, huruvida ej, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af bemälde General-Direktör uppgifna grunder, ifrågavarande privilegii-handel kunde, genom årlig amortering, för framtiden afskaffas.