Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ratt att välja riksdagsman till riksförsamlingens första kammare tillkommer bosatt samt 1) å landet äger lägenhet af minst uSo r-drs uppskalladl värde; eller 2) medelst contract innehafver ; eller 3) annat lofligt yrke idkar; eller 4) i ordinarie embete njuter ständig lön, af minst 200 r.-dr eller 5) från embete afsked antingen med sådan pensionsrätt, till minst 200 r;dr som icke ■ bibehålla lön eller löneandel till belopp sorn nu nämdt är. §• Betänk. Den på grund af § 1 gifna rösträtt beräknas sålunda; 1) enl. 1 en hundradedels röst. 2) enl. 1 § mom. /j. och 5 för en uppskattad inkomst af tjenst eller pension, hvilken understiger 600 r.-dr, en röst; från och med 600 r.-dr till 2000 r-clr tvä röster, samt för fulla 2000 r.-dr och derutöfver tre röster; afkastning af boställe eller annan fast egendom i alla dessa händelser oräknad. Grunderne riksförsamlingen allena. Ej må actiebolag. §• Betänk. N:o 85 § 3. Rösträtt efter 1 § 1, 2, 3 mom. skall lillgodonjutas inom det valdistrict, der det som utgör grund för rösträtten ar befintligt. Rösträtt elter ■ § 4> $ Den 19 April f. m. morn. beräknas inom det valdistriet, der den röstande för sin person är skattskrifves Ej må rösträtt af någon för samma riksdag på mer än ett ställe inom samma valdistriet utöfvas. Ej eller må någon vid samma val beräkna flera röster än sex. §• Valbar — hvarje enl. t § valberättigad gifvet är; dock skall för de förste kammarens valdistrict, der stadsrätt är valförrättare, åtminstone en af de riksdagsmän, districtet utser, vara borgare, och i de district af nämnda ort, der häradsrätt är valförrättare, åtminstone en vara bonde. §• Betänk. Ingen förfall bäfver. Betänk. Riksdagsmännens antal i riksförsamlingens första kammare utgör för bela Riket etlhundradeättalio.
Uti detta förslag liar LagComilén följt deri allmänna grundsats, att man med ed skall J\>ard inen icke Lära. LdgCömittéen har tillräckligen sörjt för den handlandes säkerhet, dåden lemnat honom rättighet att hålla motbok med gäldenairen} och att om motboken förkommer, då med 36 Den 5 Maji /, m. ed styrka sin fordran. Det skulle blifva alltför vidlyftigt och tröttande, att här uppläsa motiverne till de af Comitén föreslagne stadganden, men manga lära derom tagit kännedom, och hvar och en som det gör skall visserligen rättvisa anledningarne till Comiténs förslag. Det kan så ofta inträffa, att oaktadt en handlandes redlighet, varor uttagas på räkning af personer, hvilka derom ej erhållit uppdrag. f öfrigt får jag fästa uppmärksamheten på den stridighet, som befinnes emellan 17 Cap. RättegångsBalken och Kongl. Förordningen af den 28 Junii 1798, hvilken, då den säger, att räkning hvarje år skall utskrifvas och tillställas gäldenären, som inom 6 månader äger rätt att klandia den samma, synes genom en sådan ovilkorlig föreskrift hafva antingen upphäfvit rättigheten att genom edgång fästa fsrdringen eller gjort dess begagnande öfverflödigt. Dock när ej uttryckeligt upphäfvande af 17 Cap 2 §. RättegångsBalken finnes uti 1798 års Förordning, utan båda finnas åberopade uti 1810 års Förklaring, angående den varu-tillverkare och förädlare tillerkände enahanda rätt, har man i allmänhet ansett 17 Cap. 2 §. ännu vara gällande, hvilken mening äfven LagComitén antagit. Jag har fattat den så, att stadgandet uti 2 §. af 1798 års Förordning har afseende på pröfningen hos Executorn, men det andra stadgandet åter pa pröfningen hos Domaren. Tvetydigheten borde dock undanrödjas genom desse stadgandens bringande till enstämmighet, oqfr det tror jag bäst Den 5 Maji f, m. 5 7 skulle kunna ske på det satt LagComitén föreslagit.
Forfattaren, lektor i ldnssiska sprfik vid ett af vAra a.llrnKnna kroverk, has i denna bolc beskrifvit sina intryck och iakttagelser under en resa, som han i hufvudsalkligt syfte att studera den antikiz kalturens ininnosmiirken 1895 1896 foretagit i Italien och Greldnnd riled utflykter till Mindre Asiens nordvestra horn och .till. halfon Atos. PA reseslrildringar frAn .Italien rider ingen brist inom v h litteratur, och nya frn~nlromma standigt. Denna tidskrift har i 3 e t s forsta hffte m a l t tvenne sbdana, blda varclefulln, den ena ett verkligen framstgende bidrag till vbr italialitteratur. Afven ofvanniirunda arbete forsvarar v&amp;l sin plats bredvid sina foregiingare. Den del af cletsamna, son1 innehtlller minnen fr8n Italien, r8r sig hufvudsakligen om Rom. Liisaren erhbller frAn fullt sakkunnigt hiill och pH samma glng i 18ttlast fofm en ofversilct af de antike ~ninnesrnarlrena i den eviga staden, hvarjiimte bilder upprullas af antikens lif, sadant. det en gbng rorde sig pb denna brannpnnlrt af dess kultnr. Men afven det nya lifvet i den g a d a staden tecknas med sympati, exempelvis det 1895 firade jubileet till mime nf Italiens afslutade enhetskamp. Ett besolr i Pompeji fbr en ntforligare beskrilfning. Utan att, s l vidt anmaaxen Iran bedoma, innehiilla nlgonting i hogre ineniug originellt om det rn~hgomslcrifne Bmnet, vittna dessa, skildringar frdn. Italien ofverallt om den vakne och intelligente iakttagaren och aro ggnade att gifva en lefvande forest&amp;Uning om bide forntid och nutid i det intressanta landet.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Juli 1854, kl. 6 « m. Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers, åren 1851 och 1853 församlade, Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper. (Rgs Afd). \ Efter genomgåendet af dessa, från trycket utgifna samt bland Riks-ståndens ledamöter utdelade, berättelser äfvensom Kongl. Kommers-kollegii och dess Advokatliskals-embetes deraf föranledda utlåtanden, får Stats-Utskottet, till följd af härå erhållna remisser, nu afgifva sitt yttrande öfver Revisorernes gjorda erinringar och framställningar samt derjemte föreslå de åtgärder, som Utskottet anser de i revisions-berättelserne för öfrigt anförde förhållanden påkalla. l:o angående de till bestridande af gamla ulldi skönt-fondens utgifter utöfver dess inkomster erforderliga medel. (1851 års Revisions-berättelse sid. 6. Kommers-kollegii utlåtande sid. 32—33 och 1853 års Revisions-berättelse sid. 4). Med anmälan, att Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 22 Juli 1851, förklarat, att det belopp, 353 R:dr 27 sk. 8 rst., hvarmed nämnde fonds utgifter år 1850 ufverstego fondens inkomster under samma år, finge ersättas utaf de under Kongl. Kommers-kollegii förvaltning ställda tulloch beslagsmedel, hafva 1851 års Revisorer, ehuru de instämde i näst föregående Revisorers uttalade åsigt om nödvändigheten att genom särskildt anvisade medel bereda de för denna fonds fortfarande bestånd erforderliga understöd, dock yttrat, att Revisorerne, med afseende å de för inhemska manufakturerne Bilt. till R. St.
Att vid sammansättningen af de Rust» nings-nummer, hvilka af flere Hemman, Hemmansdelar eller med Ränta belagde lägenheter» komma att bestå, och vid hvilkas sammansätt-* ning hufvudsaklig! afseende på härbélägenhe-! ten och ömsesidig tillgänglighet bör sättas, skall hvarje Hemmans eller lägenhets skyldighet ätc för Räntan, med de öfrige, som Utgöra numret* deltaga uti all kostnad för Båtsmannens legning»' rustning och årliga underhåll, hoga bestämma* Och på det det sätt uti Indelnings - längden’ Uppföras, att hvarje rustande# andel i Båtsmannens verk.eliga kostnad, bör bestämmas öfter dess till Rustningen anslagne Räntas förhållande till de med Rustandes Ränta Dalertal, dock, att der Räntan är utsatt i ören och penningar, 16 ören och derutöfver räknas för Ort hel Daler och mindre belopp än i 6 öre försvinner», och detta för att undvika vidlyftig vidräkning emellan de sammanrustande örn 6n hvars pfo-. portioner!iga andel i kostnaden för Båtsmanneni 6:0 I fall Rikets Ständer härtill lSmhat de* ras bifall, vijl Kongl. Majit derefter låta, efter dessa allmänna grunder, utfärda Dess Nådiga bihang till Riks-St. Fröt. tlij.igigt y.ds Sami* N:r ///, rjA 19 34 Stats-Vtskotteis Betänkanden. Instruction för elen Commitée, hvilken Kongl. Maj:t af ojäfvige Ledamöter förordnar att den nya Indelningen förrätta och till hvilken Rusthållare till uppiysningars meddelande skolä kallas’, och skall denne Commitée äfven få sig uppdraget att, efter förre föreskrifter, lämpade till närvarande tids billiga kraf, Utstaka de Ril* standes och Båtsmannens ömsesidiga skyldighe* ter och rättigheter, I öfrigt förbehåller Kongl. Maj:t
'TO 4 §• 95). ©etta luat förrättad antingen feå bet fatt, att be iuätjanbe, genom altman otitröfhitttg, utfe fatntttge taycrtngbmäititen, elter att be luatberäftigabe inom tftuarje (Staf) ntfe bet antat af Sebamöter, font af bcnfaimna ber utgöraS; fitus itaitbe äfiuett benita rättighet ttfefebragaS åt ©lectorn, font antingen af be tuci( Ättnna ef be loätfanbc ftg om matfättet förena, tuarbe benna fråga genom atttnän ontröftntng afgforb, f)tuarluib, ttfafom tu i b luat af ©teetorcr, röfterne efter antatet af be ttårluarattbe beräfttaö; tfiuttfct röftningöfätt äfiuett lutb atte tittfåttcn inom Sai:ertng3 S Stoet bolm luälfer töorgerffafeet Xareriugomåu efter iuantigf)cteit. ©fiuer Ståub att å luijj bag fautmantråba ocf) S£a;certng3mattttaiual förrätta; ffetaube af befa tuatförrättniugar tibtg bet teutuaS £)ftucr Sif £)ftoers@tåtpållaren ocp Sattböpöfbingarne beror, att till protecoEöföranbe antaga ben be bertill attfe fficfltg; fomtnanbe arfteobet för ponont att af atis manna mebel ntgå, efter ptoab t 121 §. ftabgaö. SXareringoIängbcn inom pmarfe
Den som, lika med Presteoch Bonde-Stånden, godkänner Utskottets tillstyrkanKött, alia de, att Kött, alla slag, bör åsättas tull af 1 R:dr centnern, röstar slag Ja; Bih. till B. St. Smör. Ister, alla slag. 2 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 15. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, förblifver denna artikel fortfarande tullfri vid införsel. Denna votering har utfallit med 54 Ja och 65 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 3:dje omröstningen. Den, som biträder Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden godkända hemställan, att å Ost, alla slag, bör bestämmas en till 3 R:dr centnern beräknad införselstull, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel att äfven hädanefter kunna afgiftsfritt införas. Som denna votering utfallit med 60 Ja och 59 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 4:de omröstningen. Den som, lika med Presteoch Bonde-Stånden, antager Utskottets förslag, att å Smör bör stadgas tull af 3 R:dr per centner, röstar Ja; Den det ej vill. röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att Smör skall fortfarande vara vid införsel tullfritt. Voteringen har utfallit med 55 Ja och 64 Nej; och hafva Rikets Ständer sålunda beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. 5:tc omröstningen. Den, sora bifaller Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade hemställan, att Ister, alla slag, bör åsättas tull af 2 R:dr per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies nuvarande tullfrihet för denna artikel. Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 15.
Jag får likväl anmärka, detafsigten, att mantalspenningar och skyddsafgift skulle för principens och redighetens skull lämpligast utgå från och för samma åldrar, icke kan vinnas, med mindre att dessa afgifter samtidigt sluta, hvilket nu icke är fallet, emedan mantalspenningarna upphöra först med 6 Bdje året, men skyddsafgiften deremot redan vid 6o:de året, så framt personen icke njuter inkomst af förmögenhet, egendom, näring och rörelse, eller af embete och tjenst. Bevilln.- Utsk. har dessutom icke förbisett nödvändigheten att nedsätta skyddsafgiften eller, om möjligt är, föreslå dess försvinnande, emedan Utsk. uttryckligen lillkännagifvit, att såvida genom förhöjda brännvinstillverkningsoch tull-afgifter, m. 11. af bevillnings egenskap, tillgång skulle blifva att förminska allm. bevillningen, en sådan förminskning borde i första rummet göras å skyddsafgiften. Personlig bevillnings åläggande för s. k. öfverflöd har till en början emot sig den principlöshet att träffa något, som ej är productivt, hvilket i allmänhet rakt strider mot sanna beskattningsgrunder. Hvar skall man ock finna gränsen för det verkligen öfverflödiga i njutningen af lifvets goda, cm man icke vill hemta jemnförelse från naturtillståndet? Ty i ordets strängaste bemärkelse kan man kalla öfverflöd allt, hvad som icke oundgängligen erfordras till den physiska varelsens uppehållande. Äfven i främmande länder, synnerligen i England, har det någon gång varit försökt, när andra inkomstkällor funnits otillgängliga, att lägga personlig skatt å nyttjandet af vissa såsom öfverflöd ansedda artiklar: möbler, vagnar, hästar, hundar, m. m.; men vid redigare begrepp i statshushållningen är detta beskattningssätt redan förkastadt, och qvarstår nu endast fönsterskatten, som likväl snarare är en fastighetsän en öfverflödsbeskattning. Industriens och näringarnas utveckling till det högsta möjliga är dessutom målet för de nyare Europeiska samhällenas sträfvande; och då vi häri söka likna dem, skulle det vara en uppenbar motsägelse att genom beskattning på förbrukningen af industriens alster indirecte förhindra utvecklingen.
Allt står på spel. J a g har riskerat allt, den ringaste oförsiktighet kan kosta oss vår förmögenhet. J a g tänker du förstår, att jag då inte kan vara lugn ... » J u längre han talade, desto blekare blef Alexandra. Hennes ögon glänste mer än förut, blefvo svartare och större. » Jag förstår inte, » sade hon med möda, » hvarför har du riskerat » » Emedan tillfälle erbjöd sig för mig att fördubbla min förmögenhet. » » Men den kan också förloras! » ropade hon upprörd. » Har du rätt att handla 3å, att till den grad glömma mig? Du har inte sagt mig ett ord, jag var lugn, inbillade mig för alltid vara försörjd. » » Hvad skall jag g ö r a. det har en gång skett! » stönade Tschernin, med möda frampressande orden. H a n hade icke förutsett, att det skulle vara så svårt. Hon ryckte harmfullt på axlarne, tog några steg fram emot honom och frågade: » Sålunda skulle ingenting bli oss öfrigt, i fall du misslyckades? » » Ingenting ... » » Men inte sannt, du har ännu ingen orsak att tvifla på en lycklig utgång? Ingen fara hotar? Du är så erfaren, att du ej kan misstaga dig? » framstötte hon hastigt, med sväfvande röst. Tschernin suckade. » Tvärtom, » svarade han, sjag måste tillstå, att jag bedragit dig ... J a g sade, att allt står på s p e l. Så vet då, att allt slagit fel — vi ha ingenting k v a r. » » Huru? Hvad? » utropade hon och grep krampaktigt tag i hans axel. Ett sådant raseri gnistrade i hennes ögon, att Boris ett ögonblick liksom skrämd drog sig undan. Om en stund hem tade han sig och fortfor: » Vi äro ruinerade, ruinerade genom min oforsiktighet ... » » Ruinerade, » upprepade Alexandra mekaniskt med dämpad röst. Hennes vackra ansikte förvreds af undertryckt vrede.
S. D. Lästes följande inför Kongl. Majs:t i Stats Rådet uti Krigs Ärender år 1814 förde Protocoll: af den af den 11 :te Januarii 18 :de D:o 25 :te Dito 1 :sta Februarii 8 :de D:0 15 :de Dito 3 :ne [Protocoller 22 ulra D :to 1 :Sta Mars 8 :de D :0 2 :ne » 15 :de D:0 22 D :0 29 :de D :0 2 :ne » 14 :de April 19 :de D :0 2 aie » 26 Dito. af den och et af Kl: 1 på dagen åtskildes Afdelningen. in fidem Knut Liljebjörn, 1 Justeringsformeln saknas. Protocoll1 hållit i Constitutions Utskottets 2 :dra Afdelning den 17 :de Maji 1815. S. D. Fortsatte Afdelningen med läsning af de i StatsRådet i Krigs Ärender år 1814 förde Protocoll som föijer: d 26 :te April 2 :ne [Protocoller] 3 :dje Maji 2 :ne » 10:de Dito 2 :ne » 17 :de D :o 23 D :o 24 :de D :o 2 :ne » och et af d. 7 :de Junii. Kl. 1 på dagen åtskildes Afdelningen. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. 494 Den 18 Maj 1815 46. Protocoll1 hållit å Constitutions Utskottets 2 :dra Afdelning Stats Rådet uti Krigs Ärenden S. D. Lästes följande Protocoll förde inför Kongl. Majst i Stats Rådet uti Krigs Arender: 1814 d. 9 Junii 2 :ne [Protocoller] d. 14 D :o 4 :ra » d. 21 :sta D :o d. 28 :de D :o d. 5 :te Julii d. 9 :de D :o d. 12 :te D :o 2 :ne » d. 19 :de Dito och den 26 :te Dito.
15 ofvannämnda, vapnet tillhöriga, beväringsmanskapet; men om ock endast 20,000 man beräknades kunna strax efter arméens mobilisering förenas med infanteriet, komme dock, med tillägg af stamtrupperna, den i fält stående arméen att uppgå till vid pass 50,000 man, deraf kavalleriet ej utgjorde fullt 4,150 man, ett förhållande i kavalleristyrka, hvilket vöre lägre än hvad allmänt inom andra arméer ansåges motsvara behofvet af nämnde vapenslag. Ännu betänkligare framst ode detta missförhållande, då i betraktande tages, att här icke, såsom inom andra arméer. funnes särskilda trupper afseddä för intendentsväsendet, för trossbévakning och för ordonnanstjcnstgöring. Vid en armé af ofvan angifna styrka antoges nemligen minst 500 ryttare blifva för dessa behof erforderliga. Afråknades nu detta antal från kavalleriets verkliga styrka, samt afdröges ytterligare hvad uti depoterna måste förläggas i ändamål att bilda beväring och dressera remontér, skulle säkerligen den för, fälttjenstgöringen påräkneliga delen af kavalleriet ej uppgå till mer än vid pass 3,000 man. Att dessa icke kunde motsvara arméens behof vore påtagligt, då man besinnade de talrika detacheringar af kavalleri, hvilka måste utgå, samt den aflägsna förpostoch rekognoscerings-tjenstgöring, sorn ålågé detsamma; hvarefter lätt kunde beräknas den ringa Styrka' sorn återstode till bildande af den vid åtskilliga tillfällen så vigtiga kavallerireserven; Och har E. K. Majit jemväl för Sin del ansett nödigt, att kavalleriet erhölle den af Landtförsvarskomitén föreslagna tillökningen af minst 500 man, samt dervid, i likhet med komitén, ansett tvänne utvägar erbjuda sig för bristens afhjelpande, nemligen antingen att uppsätta en ny värfvad kavalleritrupp, eller att bereda den erforderliga tillökningen i kavallerivapnet från något, af de såsom infanteri nu tjenstgörande rusthållsregemeiitena, hvilken sednare utväg E. K.
37) då de för domare eller exekutor uppvisas, förses med stämpel i förhållande till kapitalbeloppet, nemligen till och med 100 R:dr 15 öre, samt för hvarje fulla 100 R:dr derutöfver 30 » Då denna grund för stämpelafgiften försvårar beräkningen, har Utskottet före slagit afgiften till 30 öre för hvarje fulla 100 R:dr af kapitalvärdet. Testimonia Academica; se pag. 9 uti nu gällande författning. Tillståndsbevis; se pag 12 d:o d:o d:o Tillståndsbref; se pag. 9 och 10 d:o d:o d:o Vågattester; se pag. 10 d:o d:o d:o Äktenskapsförord; se pag. 13 d:o d-o d:o § 7. Uti denna § medgifne undantag frän de uti nästföregående fyra §§ förekommande stadganden äro nästan helt och hållet lika med dem, som uti 7 § af nu gällande författning (pag. 27—33) finnas intagne. Beträffande sjelfva rubriken, är iakttaget, att beloppet af den i undantagen icke inbegripna stämpel, som motsvarar fordna kansligebiihren och sigillpenningarna å Kongl. Maj:ts resolutioner, utslag och domar m. m., blifvit bestämdt utsatt till hvad det nu i verkligheten utgör, eller 10 R:dr 50 öre för hvarje expedition. De olikheter, som i öfrigt uti denna § förekomma, mot föreskrifterna i nu gällande författning, torde icke behöfva närmare förklaring. § 8- Uti denna § har Utskottet sammanfört den del af de i 5 och 11 §§ af af nu gällande Stämpelpappers-författning intagne stadganden, rörande författningens efterlefnad och handhafvande, som ansetts böra qvarstå; men föreskrifterne hafva blifvit uppställde i annan ordningsföljd än den, hvaruti de förekomma i nämnde författning. Utskottet anser sig här endast böra hänvisa till de ställen i den gällande förordningen, hvarest sladganderne i Utskottets förslag återfinnas, och skall dervid i korthet anmärka, när förändringar af någon vigt blifvit föreslagna.
Förena sig derefter minst 3:ne Riks-Stånd om ett förslag, hvile det — föreskrifne äro„> Blifva åter minst arne Stånds tankar i någon eller några delar förslaget hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sa gdt är. Blifva, å Riksdag, då öfver hvilande Grundlagsförslag beslutes, alla Riks-Stånden om ändringen ense — —• åstundan.” ”Vill Konungen hos — • uppdraga Constitutions-Utskottet att till Riksens Ständer afgifva sitt utlåtande, hvarom öfverläggning i RiksStånden ej må vägras, dock utan rubbande af den för behandlingen här nedan utstakade ordning. Tillstyrker Utskottet — till Konungen, genom deras Talmän.” "Om vid Riksdag, då sammanstämmande beslut.” Riksdagsordningen. x §• 29 i. mom. i:o ”Constitutions-Utskottet, som — förbättringar och förkla_ ringar deraf. Öfverlernnar Konungen åt Riksens Ständer någon Propos tion rörande Grundlagar, eller inkommer, i följd af Riksdagsmans motion, Constitutions-Utskottet med något Grundlagsändrings-förslag, för - 6 Consiilulions-TJtskoltets Memorial N.o 8^. hålles dermed såsom i Regeringsformens 8t §. är, för båda fallen, stadgadt. Då Utskottet icke funnit enligt Tryckfrihetslagen ansvara.’* Slutligen torde Conslitutions-Utskoltet tillåtas vördsamligen erinra, all, i händelse ofvan tillstyrkta förslag godkännas, den i Utskottets Memorial N:o 47 uppställda redaction af ett föreslaget tillägg vid 73 §. Riksdags-Ordniugen måste förändras genom utbytet, i citationen, af Regeringsformens 56 mot dess 81 §. Stockholm den 27 Januarii i835. Reservationer : af Herr Cederschiöld, P. G.: ”Såsom jag i min reservation mot Memorialet N:o 75 redan förut sökt visa, har meningen med föreskriften om Grundlagsfrågors beredning vid en Riksdag och afgörande vid den nästföljande tydligen varit att försvåra Grundlagarnes förändring.
Men månne han icke sett allt detta, visserligen genom en modern turistkikare, men med helleniska, ninivitiska, kaldeiska, egyptiska, muhamedanskt-tempelherriska ögon, snarare än med hemsvenskt kristna ögon. Man känner igän junkern från en borg i närheten af Toggenburg, Habsburg och Hohenstaufen, som med skyddsbref från den bannlyste, för muhamedanism och magi misstänkte kejsar Fredrik II af Hohenstaufen — jag diktar här fritt äfter min fantasis tillskyndelser — dragit ut till Palestina att söka sin från östern med en emirdotters son en gång hemvände faders vänner, de i gnostisk-hednisk-muhamedansk visdom invigde tempelherrarne och schejkerna. Han försjunker allt djupare i de magiska invigelsernas mystiska forndrömmar och lefver sig in i sina förfäders på mödernet lif och dagligdags tillvaro. Han ser på kristendom och judendom med den upplyste hellenens ädelmod, aktning och förståelse, med den invigde muhamedanske gnostikerns hemliga insikt, icke med den kristnes fruktan och underkastelse — och hans nedärfda sympati breder sig med lika stor om icke större förkärlek öfver det kristna urhemslandets grannländer. Pilgrimens evangelium är icke något tillrättaställningsevangelium till människosläktets frälsning, endast den hemliga kunskapen om ett renare, enklare, skönare lif, som en gång varit. “Själfförpinande helig broder döljs ej under den rock jag bär, ej den skinande fru Guds moder mina aningars drottning är.“ Han vet hur det gamla frihetsevangeliet blifvit missbrukadt och gjordt till fribref för förfallet, och erkänner att det förra evangeliet måste ännu länge betvinga människornas låghet, innan den fornglada friheten åter kan blifva värklighet. Men vemodet öfver det förgångna skönhetslifvet och tillbakalängtan till detsamma äro honom starkare än tillrättaställaredriften. “Skuggornas jämnade skönhetsrike vann för eviga tider hans själ.“