Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mea jag tror i alla fall, att denna rätt icke bör medgifvas, emedan den är en oegentlighet af det skäl, att da den inhemska producenten mäste betala sin skatt förskottsvis, skall deremot, då nederlagsrätt finnes, importören af utländskt bränvin icke allenast icke betala skatten då han inför varan, utan först då han realiserar densamma. På denna grund är jag af samma åsigt som motionären, att nederlagsrätt icke bör finnas för sprit och bränvin, tillverkadt af säd och potatis, ehuru jag visserligen icke anser denna rätt under nuvande förhållanden vara af någon särdeles stor praktisk betydelse. 401 Deli 26 November f. m Hr Dalman: Jag får betyga min stora tillfredsställelse öfver att höra min åsigt i denna fråga delad af Chefen för FinansDepit. De tillökta skäl hail anfört, äro utan tvifvel af den vigt, att de ensamma borde föranleda till den af mig önskade förändring. Deremot kan jag icke antaga såsom giltigt hans påstående, att utländskt bränvin aldrig skulle kunna med fördel säljas här, i anseende till en prisskillnad af 50 öre. Ty denna upväges fullkomligt af den drawbach eller det praemium, som lemnäs vid utförsel af bränvin i flera främmande länder. Frågan härom är likvid så ofta och så omständligt diskuterad, att det icke lönar mödan att nu ånyo uptaga densamma. I öfrigt vill jag erinra, att då den författning, Hr FhnansMinistern lofvat oss ang:de nederlagsrätten, omfattar ett ekonomiskt lagstiftningsärende och således ensamt beror af K. M:t, Hr FinansMinisterns åsigt alltid vinner ett ytterligare stöd, om äfven It. St:r förklara sig önska uphäfvandet af samma rätt, så vidt den angår bränvin. Hr Gripenstedt: Jag motsätter mig naturligtvis på intet sätt den nu förevarande motionen, som tvärtom i det väsendtliga öfverensstämmer med mina egna åsigter.
Deremot äro alla RiksSt:n derom ense, att orepresenterade medborgare, i öfrigt vederbörligen qvalilicerade, böra komma i åtnjutande af sin rätt, äfvensom att riksförsamlingen skall sammanträda på 2:ne kamrar oell riksdagsformerne förenklas. Betraktar man nu frågans verkliga politiska ståndpunkt; så lärer väl först och främst kunna tasjas för gifvet, att en lösning är oundviklig. Det har dernäst förefallit mig naturligt att söka den i frågans egen factiskt gifna ställning, med classval för de RiksSt., hvilka hylla dem och med en utvidgad valfrihet enligt Svensk rätt och sed (census) inom de RiksSt., hvilka förklarat sig för de allmänna valen; hvarvid jag uti upptagandet af orepresenterade men vederbörligen qvalilicerade medborgare hoppades att finna förmedlande elementer. Denna hvälfning i Sveriges nu varande statsskick har jag icke velat föra längre, än till den förändring, som af händelsernas tvång blifvit påkallad. Således föreslog jag intet nytt stadgande på blotta theoretiska skäl; än mindre några efterapningar från andra folk; minst af allt vill jag äf - 54 Den 10 Mars f. m. ventyra Sveriges eget monarkiska skick. Derlin hörer, bland annat äfven, att det nya representationsförslaget borde inrymma ett veto åt det politiska tänkesätt, hvilket man gemenligen kallar conservativt. Jag tvitlar ej på Utsk:s afsigt i denna del; men låtom oss tillse huruvida Utsk:s förslag motsvarar en sådan afsigt. Kammaren består af 125 ledemöter, nemi. 25 af R. o. Ad. 25 af PresteSt., 25 af BorgareSt, 25 af BondeSt. och 25 utaf det 5:le Ståndet. Om nu ödet ville, alt ett conservativt tänkesält skulle fatta de 2:ne förstnämnde Stånden under det alt ett motsatt gåfve sig lilkänna hos det 3;dje och 4:de Ståndet; så kommer frågans afgörande att bero på det 5:le Ståndet.
I anledning häraf och sedan ofvannämnde riksdag slutats, utan att något grundlagsförslag i denna fråga blifvit till hvilande antaget, har Kongl. Majrt under den 3 Februari sistlidne år 1846 beslutat tillsättande af ofvannämnde Kommitté, som skulle, jemte samlande af statistiska och andra erforderliga upplysningar i ämnet, fullständigt utveckla grunderna för Nationalrepresentationens ändamålsenliga ombildning samt yttra sig angående de grundlagsförändringar, som deraf kunde föranledas; till hvilken Kommitté' Kongl. Majit i nåder behagat kalla femton ledamöter. Huru denna Kommitté utfört det i nåder lemnade uppdraget, inhämtas af dess, under den 22 sistlidne Juni, till Kongl. Majit i underdånighet afgifna betänkande, åtföljdt af generalsammandrag af statistiska tabeller i ämnet samt särskildt uppgjorda förslag till ny Riksdagsordning och till förändrad redaktion af Regeringsformen och rikets öfriga Grundlagar; hvilka handlingar, till följd af Kongl. Majrts nådiga befallning, blifvit tryckta, för att, såsom i den från Kongl. Justitie-departementet insända förteckningen å de vid förra riksdagen hos Kongl. Maj:t anmälda ärenden uppgifves, vara tillgängliga för Rikets Höglofl. Ständer och allmänheten. Hvilka åtgärder Lagstiftande Makten angående denna vigtiga fråga i grundlagsenlig ordning kommer att vidtaga, torde snart visa sig. Till åtlydnad af Kongl. Majtts nådiga förordnande pligtig att deltaga i den förberedande åtgärden, har jag dervid1 hvarken bort eller kunnat tveka att, såsom enskild medborgare, uttala en efter samvetsgrant öfvervägande af frågan fattad, på innerlig öfvertygelse grundad mening. Närmare redogörelse derför vid detta tillfälle vore emedlertid icke tillbörlig, då sjelfva ämnet ej räknas ibland deni, om hvilka, enligt Grundlagen och Instruktionen, någon framställning lill Rikets Höglofl. Ständer af Deras Justitie-ombudsman må äga rum.
Det är icke rimligt, att en rättegång, anställd emellan A och B, skall hafva verkan på en 3:dje person C, som icke blifvit nämnd. Det strider mot det juridiska begrepp, som erkännes af våra lagai". Hela det åsyftade ändamålet vinnes genom Hr Stråles förslag; ty atb en actieägare, som blir lagsökt, skall åläggas betala och, sedan han betalt, äger rätt att, med afdrag af sin egen andel i skulden, söka ersättning hos de öfriga actieägarne behöfver icke stadgas, då det redan står i vår gällande lag. Att åter stadga, att den, som ej är hörd, skall betala, är orimligt, och jag ber Herrarna, i förnuftets namn, att icke bryta de allm. lagprinciperna. Hr Stuart: Jag hav redan förklarat, att jag anser det stadgande, som innefattas i sednare delen af i mom. i Utskrns 2'4 §, vara stridande mot de principer, sorn ligga till grund för alla våra utsökntsförfatfningar, och att således denna del af § synes mig ej kunna antagas. Den strider dessutom mot förra delen af samma §, deruti stadgas, att utmätning skall först anställas hos directms ledamöter, och att, derest tillgång i lösören hos dem saknas, först derefter utmätning hos öfriga bolagsmän får ske. Det af mig föreslagna tillägg, enligt hvilket den delägare i banken, som måst betala bankens skuld, skall vara berättigad att lagsöka sina meddelägare, anser jag deremot destomera nödvändigt, som, i fall ett sådant stadgaude ej finnes i lagen, den 20 Ii. 60 Den 21 Mars e. m. ersättmssökande delägaren endast skulle vara berättigad att lios hvarje meddelägare utkräfva dennes andel i den gemensamma skulden. Ett sådant tillägg torde derföre vara både ändamålsenligt och af behofvet påkalladt, ehuru jag visserligen vill medgifva, att i allmänhet denna lag allenast har att afse Bankens förhållande till allmänheten, men icke bolagsmännens förhållande sins emellan.
Att derefter jerntillverkningen uppstigit till sin förra höjd under år 1860, är visst en fägnande företeelse; men den osäkra marknad och det fortfarande låga pris jernet äger synas knappt medgifva möjligheten, af denna näringsgrens utveckling, med mindre man lyckas tillvägabringa väsentliga förändringar och förbättringar uti arbetsmethod och hushållningssätt. Den arbetsstyrka, som uppgifvits hafva varit använd vid stångjernstillverkningen år 1860, uppgår till 454 personer. Manufakturverken och gjaterierna hafva frambringat: Manufakturverken: år 1856 8,634 Sk® bergsvigt Stål och diverse Manufaktur, » 1857 11,626 » » » » » » » 1858 9,651 » » » » » » Westmanlands län. Bergsoch brukshandtering. 31 år 1859 11,970 Sk® bergsvigt Stål och diverse Manufaktur, » 1860 12,785 » » » » » » Gjuterierna: år 1856 622 Sk® tackjernsvigt Gjutgods, direkte ur masugn, » 1857 1,599 » » » » » » 259 » bergsvigt » genom omsmältning, » 1858 351 » tackjernsvigt » direkte ur masugn, 133 » bergsvigt » genom omsmältning, » 1859 1,710 » tackjernsvigt » direkte ur masugn, 3,619 » bergsvigt » genom omsmältning, » 1860 1,051 » tackjernsvigt » direkte ur masugn, 4,059 » bergsvigt » genom omsmältning. Denna gren af Bergshandteringen visar sålunda inom länet ett ganska märkbart framåtskridande, egentligen uppkommet genom en ökad verksamhet vid de trenne större manufakturverken, vid Surahammar, Fagersta och Hallstahammar, samt genom anläggning af Arboga och Köpings mekaniska verkstäder i förening med gjuterier.
Gabriella ville äfven gå till ro; men hennes hvila stördes af den beständigt återkommande tanken på den olycklige skeppsbrutne kaptenen, hvilken på sitt vrak måste uthärda alla nattens och ovädrets fasor, utan att någon mensklig hjelp förmådde finna vägen till honom. Anton, den bleke, dystre Anton, blef ensam qvar i stugan. Han vankade grubblande af och an, och i hans ansigte målade sig uttrycket af ångest och fasa. Hans själ var synbart skakad af de minnen skeppsgossens berättelse framkallat. Tiden bredde väl ett ytligt lugn öfver den stackars ynglingens inre strider; men i hans ögon lästes alltid en stilla sinnesförvirring, hvilken likväl icke mera oroade någon. Haraldson och Birger stodo på bryggan och stirrade ut i den stormiga natten. Det brakade och tjöt omkring dem; det salta skummet yrade i hvirflar öfver sjelfva den klippiga ön, på hvars läsida de stodo. Endast en kännareblick kunde här finna att Birgers galeas låg qvar på sitt ställe och att den för säkra ankare på god grund gerna kunde rida ut en storm, sådan som af värsta slaget vankas i Bohusländska skärgården. Med uppmärksamhet betraktade Birger de fina, vaggande konturerna af sitt fartygs tackling, der det för hans skärpta blick framskymtade mellan töckenmassorna. Ett mindre öfvadt öga hade ej kunnat urskilja det ringaste af den symmetriska tågväfnaden. Sedan de båda männerne öfvertygat sig att allt stod väl till vid deras egen strand, återvände de tigande. Ingendera syntes hugad att meddela sig åt den andre. De hade visserligen alltid varit fåordiga; men fordom möttes deras tankar och beslut i handlingar. Nu var det annorlunda. De fortforo väl att lefva tillsamman, men i grunden mera skilda, än om stora haf legat emellan dem. Hade lusten efter den fordna rofgirigheten och hågen på vilda äfventyr återvaknat i den gamles bröst, så måste han likväl med våld qväfva den, ty han visste att i sonens själ hvarje tanke på det förflutna öfverdådiga lefvernet endast väckte afsky.
Ständers äi^po^iliori pa Kongl. Räntekammarens Wexel-Lanco-Räk» ning insatte bchällning af förenämnde patrioti,ke Län och Gäftvor, utgörande Erhundrade Nittio Tu» sende Femtiosex R:d. 41 tz. z rist., och ar Stars» Utffortel i öfrigt mätte tilläcas, at meddela Riksgälds »Lomoirer föreskrift, at derutaf icke allenast verkställa återbetalningen, enligt Riksens Höglosi. Stan» I29L Den 29 Mars. e. m. Ständers förutfattade beflut, af de patriotisk Län, hwarmed en del af Stockholms Stads Handelssocietet bitradt Kongl. Maj:t och Riker, jemte dera uplupne räntor, utan ock besörja ränre-betalningarNL a de öfrige patriotiske Länen, i den man ränrorne til betalning förfalla, äfwensom äterbetalnjngen af det Län af rooo N:d., som Engelffe Ofrverften 6or6on pä et är lemnat, och hwarom Riksgalds-Oontoiret torde böra Utfärda kungörelse l Allmänna Tidningarne til wederbörandes underrättelse. Stats-Utskottet atwaktar häröfwer Riksens Högloft. Ständers förordnande. Stockholm den 2; Martil 1810. Pä Högloft. Nidderssapets Pä Högwördige Praoch Adelns Ledamöters ste-Ständets Ledamö wägnar ters ivägnar (llaes kleming. Ib. Weiäman. Pä Wälloft. BorgarePä HederwärdaBondeStändets Ledamöters Ständers Ledamöters wägnar ivägnar I. äLlrmiät. Ericsson. Lades pä bordet. Uplästes et af Stats-Utffottet inglfwir sa lySande Wördfamt Memorial.
Den 17 April. 325 Upplästes ett Memoria’ från StatsUtskottet, al d 11 April, hvaruti, i anledning af ett af Hr Prosten Palm gjordt förslag angående löner för Länsmän och Landsfiscaler, att nemligen, i likhet med hvad i Norra Provinserna skall vara antaget, de tillfälliga förmåner, under namn af Kornskeppan, sorn alltid utgått och ännu utgår, måtte vinna helgd af Lag. Till detta förslag hade väl Utskottet icke kunnat tillstyrka bifall, men föreslår, i afseende på förbättring af Länsmännens vilkor, det Riksens Ständer måtte till Kongl Maj:t anmäla den önskan, att Kongl. Maj‘t, sedan från Dess Befallningshafvande blifvit infordrad nödig uppgift å de i hvarderas Län odisponerade Kronohemman, hvilka till Bohemman för Boställs. * losa Länsmän kunna anslås, i nåder täcktes låta dem dermed förse, samt Kongl. Maj:£ Befallningshafvande anbefallas att, vid Länsmäns antagande, så vidt omständigheterna det medgifva, dertill förordna skickliga personer af Allmogen. Beträffande åter frågan om aflöning för LandsFiscalerna, så anser Utskottet sig icke böra en sådan tillstyrka. Lades på bordet. Föredrogs å nyo Konungens, sistlidne Plenidag på Bordet lagde, Nådiga Proposition, angående Götha Canal-arbetets fortgång och ytterligare befrämjande j samt de.n i sammanhang dermed hvilande fråga om ett särskildt Utskott. Den 17 April, Friherre Boye, Ludvig, uppläste härefter fp’j .tide: F'ågan, huruvida Kongl. Maj'ts Nådiga Piop isition, angående lån till Götha CamiBolag, mä öiverlemr.as till BancoUtskottet eller tili ett sär kiidt Utskott, synes mig icke vara af särdeles vigt. Om ett särskildt Utskott dertill sättes, sa skall ändå, ] afseende på Bankens förmåga att lånet meddela, BancoUtskottet höras:
IX. B. 198, 209, 213. A. 217. — N:o 24. med förslag till de förändringar, som, jemte Rikets Ständers beslut i anledning af Stals-Ulskottets Utlåtanden N:ris 51 Litt. A och 219, i fråga om särskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Stals-anslag, böra ega rum uti Förordningarne angående dels stämplade pappers-afgiften och dels allmänna bevillningen. (Se St a ts-Utskottels Utlåtanden N:ris 51 Litt. A. och 219). — N:o 25. i anledning af väckt motion, rörande verkställande af undersökningar för utrönande af rälla beloppen, hvarmed de i 15 §. Tulltaxe-uuderrättelserna medgifna tullrestitutioner böra utgå. — N:o 26. med förteckning på varu-arliklar, derå tullvärdena höra, jemte de i 1845 års tulltaxa utsatta, tjena lill efterrättelse med afseende på föreskrifterna i 22 och 23 §§. Tulltaxeunderrättelserna, angående beräkningen af Städernas tolag och andra efter tullvärdet utgående allmänna afgifler. — N:o 27. i anledning af väckt motion om beredande till nästa Riksdag af detaljeradt förslag lill tulltaxa. IX. B. 211. A. 251. •— N:o 28. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ifrågasatte förändrade lullbestämmelser för raffineradt Socker samt Socker-Sirap. IX. B. 211. A. 234. E. 328. — N:o 29. angående beräkningen af Tullmedlen, Saluaccisen, Poslmedlen, Karta-Sigillala-afgiften och Ilusbehofs-brännerimedlen. — N:o 30. angående de till den nya Bevillnings-Sladgan hörande Formulärer.
De fina stadsdamerna satte då mera ära i lyxen af en ren o c h sund hud än i hvita krås o c h stärkta manchetter, o c h man behöfde icke då med igenklistrade rum o c h eldade förstugor skydda sig för den förskräckliga temperaturväxlingen, utan den hederlige borgaren med hustru o c h barn vandrade barbenta o c h i blotta linnet till o c h ifrån ' stadsens badhstuga '. » Denna badform, som var af största betydelse isynnerhet för landsbygdens inbyggare, sträfva vi som ett önskemål att åter få tillbaka, dock kanske nu något mera modifierad efter vår tid. D:r H e n r i k Berg, en känd författare på detta område, säger följande o m detta ö n s k e m å l: » E n badstu är billig att bygga, den förutsätter inga badkar eller vattenledningsrör, kranar, termometrar eller duschar, j a den förutsätter ej ens någon badbetjäning, som dagen lång skall sitta o c h vänta på de badbesökande, den som badar är sin egen badbetjänt d. v. s. får själf elda på o c h därtill kommer att badstun i sin visserligen något råa form är det bästa skönhetsbevarande o c h hälsobevarande bad som vi känna för vårt klimat. » Arkitekten P. G. Sundius i Stockholm har gif vit ritning till en sådan enkel badstuga, hvilken skulle, om den infördes på landsbygden göra oerhördt godt. Kostnaden för en sådan uppgår till 1,000 k 1,200 kr., en kostnad alldeles ej oöfverstiglig, planen hade kanske redan varit realiserad, om intresset här varit mera vaket i landet. Nutidens badstuguform i städerna är en modifikation af den gamla formen. Man uppvärmer denna antingen genom en i badstun anbragt värmekanal eller genom anbringandet af s. k. ångstrålskroppar. Fuktigheten anskaffas antingen genom ånga, som man insläpper, eller g e n o m afdunstning af hett vatten. R e g e l n blir att vi skola hålla badstun måttligt fuktig.
Cederström oanmodad underrättat mig om resultatet af de öfrige Ståndens beslut; och jag beklagar ännu mera, att ett beslut af dem är fattadt af sådan beskaffenhet, men det oaktadt yrkar jag proposition till afslag å ett Utlåtande, som åsyftar det mest ingripande i representanternas moraliska rättigheter. Herr Rosenblad: Tillhörande minoriteten inom Utskotten, hade jag ämnat begära afslag å Utlåtandet, men jag afstår derifrån, sedan Herr Rosenqvists försvar af vår tanka låter mig misströsta att vinna detta afslag, samt i alla fall de öfriga Ståndens bifall afgjort frågan. Jag vill sålunda icke borttaga en dyrbar tid med en onödig discus s i o n i ett ämne, der Rikets Ständers beslut redan är fattadt. Mina enskilda tankar äro dessutom förvarade uti min Utlåtandet åtföljande reservation. Vi, som icke dela Den 21 December f. m. samma öfvertygelse, lunna dock icke misskänna den aktningsvärda majoritet, hvaraf vi blifvit öfverröstade, och skola aldrig förblanda oss med dem, som, på ett mindre värdigt sätt, felat emot den aktning de äro skyldiga MedRepresentanters fria öfvertygelse. Herr Cederschjöld s Pehr Gustaf: Detta ämne är af en ganska kinkig beskaffenhet, och jag är ännu tvehogsen, om hvad deruti skall vara det rätta. Det fägnar mig emellertid att se, huru rättsbegreppen småningom fortgå till sin utveckling, såsom man kan finna deraf, att Kongl. Maj:t år 1824 ogillat, hvad han 1810 sanctionerat. E11 Omständighet vill jag dock fästa uppmärksamheten på. I egde och io:de §§:ne af de föreslagne Ansyarighetslagarne står: och af - hålle sig den tilltalade ifrån Fullmägtiges sammankomsterj intill dess han blifvit frikänd. Men det finnes två sätt att blifva frikänd. Det ena är positift ^ då anledningen till angifvelsen förklaras alldeles ogrundad. Det andra är blott negatift; då den anklagade ej kan till brott bindas, i brist af bevis.
I händelse Rikets Ständer skulle stanna i ett sådant beslut, förefinnes icke, efter min tanke, något giltigt skäl för bibehållande af det i Kongl, kungörelsen den 24 Januari 1781 intagna, men numera nästan bortglömda förbud för landets Lutherska innebyggare att besöka främmande gudstjenster; men, derest nu gällande straffbestämmelser mot affall från Stats-kyrkan komma att fortfarande qvarstå, är det lagstiftande maktens skyldighet att, så vidt i dess förmåga står, undanrödja hvarje tänkbar anledning till sådant affall och följaktligen snarare att upplifva, än upphäfva nyssnämnda förbud.-? af hr professor Nordström och hr fPahlund, med förklarande att de ej deltagit i Utskottets förhandlingar, angående de ämnen, förestående betänkande omfattar. STOCKHOLM, f. d. Schnltre'3 Boktryckeri, 18»4. I.ag-UXshnltcls lie tänk and c, .V.-o 3'i. 1 IV:o 34. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Juni 1854, kl. II f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om upphäfvande, "'förändring eller förklaring af 1726 ars Konventikel-plakat. Bland de flera frågor rörande vårt kyrkliga lif, hvaröfver det åligger LagUtskottet att afgifva yttrande, har ingen i den grad ådragit sig den allmänna uppmärksamheten, aldrig någon så ofta utgjort föremål för öfvcrläggningar så inom som utom representationen, som den om lämpligheten af det sä kallade Konventikel-plakatet eller »Kongl. Majrts förnyade plakat och förbud af den 12 Januari 1726, angående de olofliga sammankomster, hvilka uti enskilda hus till en särskild och enkannerlig gudstjonsts förrättande anställas, saint deras straff, sorn dermed beträdas.» Den berör ock en af det kristliga lifvets dyrbaraste rättigheter; oell den har fått ökad vigt i samma män, sorn friheten att tänka oell tala beträffande menskligt angelägenheter i öfrigt vunnit erkännande; -— i samma mån som inskränkningarne af denna frihet ur lagarne utplånats.
R:dr; men i betraktande af den nedsättning, som blefve en följd af markegångsprisens möjligen inträffande fall, bör ifrågavarande Stats-intrad, efter Utskottets tanka, icke beräknas högre, än till det af Kongl. Majrt föreslagna värde eller 5j5,ooo I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t, enligt serskiide till Rikets Ständer aflåtne Propositioner, i Nå - Slals-Utskotlets Utlåtande, N.-o 33. der föreslagit, liar Utskottet uti dess denna dag afgifne och under Litt. A. och B. härhos bilagde utlåtanden, tillstrykt upphörandet af 2:ne under Ordinarie räntan inbegripne skatte-bidrag, nemligen dels den s. k. Ollongälden, dels den i Bohus Län utgående Husmansskatten; då emedlertid dessa räntor hittils uppgått till ett högst ringa belopp, kan frågan om deras bibehållande eller försvinnande icke i någon väsendtlig mon anses inverka på förslagsberäkningen af nu ifrågavarande Stats-inkomst. 2:0 Afracls-Spanmälen eller den från Ordinarie räntan afskiljde, Stats-Verkets behållna spanmål, blef vid 1841 års Stats-regléring upptagen till 4o,ooo tunnor, och har, efter medel-beräkning för åren i838 —1842, utgjort 42jo52 tunnor årligen. Då uti denna spanmål ingå 1095 tunnor bafra, hvaraf 2 tunnor anses motsvara en tunna råg och korn, hemställer Utskottet att, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t i Nåder äskat, qvantiteten af berörde spanmål må upptagas till allenast \ \,000 tunnor, hvadan, med bibehållande af det vid sista Riksdag fastställde förslagspris, 6 R:dr per tunna, uppkommer ett värde af 3 :o Kr o no - Tionde-Spanmål en.
' ^Pä sätt Herr Landshöfdingen as LcksMom anfört, ar der wLl med förhaHandet enligt, akt indeldte Landhöfvinqlönen med'Resiper,ingarne - Srvckbolnis Län för,uärwar-,.nde inga tils'Stats-'Merker, med ber grundar sig derpå, att Hans Excellence Herr Grefwe ar O^jäL, wid dist befordran till Presidents Embete; S Kongl. Kammar Cmlegium genom Kongl. Prefwc» «s den 7 ,Gep!smbkr 7 802 blifwit bibehSklen wid Laudsyofdmge ion och sörwäner i Stockholms Län uträknade efter ett medium af ic> är. — Dä StaesWcrke! njurer indel dre 'Landshöfdinglönen och Re'e« pennttrZsrnc ar drx ingen beiparing ^ som dic ingär u« rån blott en erjättnliu; för hwgd Stars-Merker derenwt i contant Utbetalar. bttall kill Herr Landshöfdingen af 8clwndow. x anhällan skulle medsöxa m >n) och särssilv qraS ition för Stars Merker, som desi närwarandr urblorradStillstånd icke medgiswsr, la kan Stats-Utfkokttt' tor Desi del ,cke gilwa anledning dertill, Hwilker dock Rrk-env Höalofl. Ständers egir ompröfwands wördiammeligcu undxrftälles. 'Stockholm den zc> Nowems ber 1809. Pä Högloft. Ridderssapee och Adelns Ledamöters wäauar Oiatzr klsminA» Den 7 December. ' 481 Pä Högwötdige Preste-Ständets Ledamöters wägner lii. ^Veiäman. Pä Wällöf Borgare-Standetö Ledamöters ' > wägnar Lar! kr» I-snäber^.