Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. här ofvan godkända grundsatts, utan ock är i sina bestämmelser sådant, att det, efter Rikets Ständers omdöme, kan, med någon förändring, såsom Lag antagas och i gamla Lagen lämpligen införas, hafva R. St. trott sig böra, i nära likhet med hvad, vid i8a3 års Riksdag, af dåvarande Ständer framställdes, hos E. K. M. i underdånighet föreslå, att 21 Cap. RättegångsBalken måtte erhålla följande lydelse: Hvad den, sorn saken vinner, trängd varit att å rättegången kosta, skall den, som tappar, 464 Exp. Utsi-. Förslag till und. Skrify. 2V;o 193, gälda honom åter. Ej må någon från elen kostnads-ersättning befrias, utomde fall, som i 2, 3 och 4 §§• sägs, 3 §. Har någon vunnit, derigenom att edgång blifvit honom ålagd eller tillåten; då vare Yederparten ej skyldig att hans kostnad gälda. Samma Lag vare, der någon vunnit befrielse, förthy att ed honom ej anförtros kunnat, då han eljest pligtig varit att den aflägga, 3 §. Nu kunna Parterne ömsom vinna och tappa: pröfvas vinst och förlust i elet närmaste jemlika vara; stånde hvar sin kostnad: vinner den ene betydligen mer, än den andre, gånge ersättning ut till honom, som mest vunnit; dock med minskning, efter som skäligt pröfvas, i 11x011 af hvad han i saken förlorat, 4 Har Svaranden, vid rättegångens början, eller sedan, medgifvit hvad Käranden slutligen vunnit, och har denne ändock saken uppehållit; då skall han ej ersättning njuta för den kostnad, som efteråt använd blifvit; utan vare han pligtig att gälda Svaranden den kostnad åter, som, genom sakens uppehåll, den senare ådragen är. 5 §. Exp. Utsk. Fårdag till and. Ehvad räkning ingifven är, eller ej, pröfve Rätten, till hvad belopp den kostnad skäligen uppgått, som Parten använda måst på resor och hvad mera för rättegångens utförande nödigt varit. 6 §. Om kostnad för Urtima Ting skiljs i 4 Cap. 2 §.
Rikets Ständer hafva till öfvervägande förehaft detta ärende, och dervid inhemtat, dels hurusom Cimbritshamns stad ännu icke kunnat komma i åtnjutande af de för staden påräknadé förmåner utaf den derstädes företagna hamnanläggningen, dels ock att samma stad, som redan måst vidkännas betydliga uppoffringar för denna anläggnings utförande samt möjligen blefve nödsakad att, för fullbordandet af de ännu återstående hamn-arbetena, utgöra ytterligare tillskott, enligt hvad Borgerskapets Äldste uppgifvit, skall vara urståndsatt att för närvarande verkställa de föreskrifna inbetalningarne å de lånesummor, staden från Riksgäldskontoret utbekommit; i anseende hvartill, och i förmodan att hamnbyggnaden under loppet af nästkommande år varder fullbordad, Rikets Ständer pröfvat skäligt att medgifva anstånd till 1852 års slut med beräkningen och vidtagandet af de årliga ränteoch kapital-inbetalningarne å de för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn beviljade samt under åren 1843 och 1845 från Riksgäldskontoret utbekomna 2:ne lån, det ena å 25,000 R:dr och det andra å 5,000 R:dr; dock böra, såsom vilkor för detta anstånd, Cimbritshamns Magistrat och Borgerskapets Äldste, i stadens namn och å dess vägnar, före innevarande års slut till Riksgäldskontoret afgifva en ny, för begge lånen gemensam ansvarighetsförbindelse i afseende på de efter anstånds lidens förlopp förestående inbelalningarnes behöriga fullgörande. Hvilket, såsom svar i ämnet, Rikets Ständer la härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 6 Augusti 1851. Expeditions-Ulskotlets Förslag till tind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Aug. 1851.
Af de invändningar som blifvit gjorda emot denna punkt i Utsk:s Betänk., skulle man sannerligen kunna föranledas till den tron, att det icke vore fråga om en så enkel sak, som här afses, nemi. blott att begära en undersökning och utredning af verkliga förhållandet med Biskoparnes inkomster, och alldeles icke att afskaffa hvarken dessa embeten eller deras löner. Mig synes att den discussion, som här blifvit förd, temligen tydligt ådagalaggt behofvet af den äskade undersökningen; ty vi sväfva allesammans i okunnighet om rätta förhållandet med saken. Den talare, som öppnade öfverläggningen och är ledamot af Ekon.Utsk., förklarade, ehuru jag beklagar att jag icke erfor hans mening, då frågan inom Utsk. förevar, att han ansåg en sådan undersökning vara alldeles obehöflig, för det första derföre, att en så beskaffad undersökning ännu vore beroende af K. M:s Nåd. pröfning, och för det andra, att den redan vid 1844 års Riksdag vore verkställd. Hvad den första delen af hans påstående beträffar, tror jag att den hvilar på en irring, enär, på sätt Frih. Raab uplyst, Ekon.Utsk. endast fattade ett beslut, som icke föranledde någon underd. skrifvelse. Hvad åter den andra delen vidkommer, så har den utredning, som den värde talaren påstår hafva blifvit gjord vid 1844—1845 årens Riksdag, i detta Betänk, blifvit uptagen just för att visa huru otillförlitlig den i sjelfva verket är. Det är nemi. uppenbart, att denna utredning icke uptager alla de förhållanden, som förefinnas i afseende på Biskoparnes inkomster, hvarförutan de under lönerna varande boställen och fastigheter blifvit beräknade icke efter dessas verkliga värde, utan endast efter 4 proc. af deras taxeringsvärde, och när man besinnar huru låg denna beräkning är, torde dess otillförlitlighet vara lätt insedd. Utsk. har också antydt detta i sitt Betänk., ehuru det af flere talare, som här upträdt, synes hafva blifvit alldeles förbisedt.
Utskottet den g:de sistlidne April, genom anställd votering stadgat, att en ÖfverflodsAfgift skulle utgå , genom en Taxering af vissa OfverflodsArtiklar, och, derest den erforderliga summan icke kunde på annat sätt erhållas, en FyllnadsAfgift utgöras för -LandtTuIlsErsättningen, så ansåg Ridderskapet och Adeln det böra förblifva vid det Förstärkta StatsUtskottets i 338 Bevillning Utsk. Betänkanden. denna fråga, enligt 71 §. RegeringsFormen , sålunda fattade Beslut; hvaremot Högvördige PresteStåndet samma dag instämt i Vällofl. BorgareStåndet mening ; men derefter i så måtto jernkat sitt förut fattade Beslut, att det med 250,000 R:dr nedsatta Bevillriings-behofvet må förminska de föreslagne afgifterne för biuket af ■vissa ÖfverflödsArtiklar, ehuru sådane icke kunna alldeles försvinna, samt åt Bevillningsutskottet uppdragit, att föreslå den bristande Summans fördelning på de af Utskottet förut uppgifne ÖfverflödsArtiklar, helst Förstärkta StaisUtskofets Beslut icke uts'akar af hvilka den tillökade Bevillningen bör utgöras; äfvensom Hedervärda BondeStåndet, vid i går anställd justering af Prutocollet för den I5;de dennes, innefattande bifall till Vallöf!
Om åter skjulsentreprenad icke kan åstadkommas för skjutslegan, utan bidrag derutöfver erfordras, ankommer del på de skjutsningsskyldige att ålaga sig sådant bidrag, för att befrias från skjutsningsbesvär^. 4:o Såsom förberedelser för den förändrade skjutsnings-anstalten , skola Konungens Befallningshafvande, efter föregången undersökning, för hvarje station bestämma antalet af de hästar, hvarmed en entrepreneur bör vara försedd och i hvad nion della antal bör genast vid anfordran vara att tillgå, eller efter bestämda tider framkaffas, samt antalet och beskaffenheten af åkdon, som af enlrepreneuren bör åt de resande tillhandahållas. Dessa bestämmelser lämpas efter behofvet, sådant det hittills visat sig, eller annars med någon säker - 454 Expeditions Utskottets Förslag till und. Skrifvelse> Nio aor. hel kan beräknas, och dervid skall äfven hafvas afseende å de tillfällen för hästarnes utfodring, som vid hvarje station äro alt tillgå och måste begagnas; dock att de resandes fortkomst, så vidt sig göra later, befordras och åtminstone icke vidsträcktare uppehåll medgifves, än det, som med nuvarande skjulsliingsanstalt varit förenadt. Sedan beslut härom blifvit fattade och vunnit laga kraft, skall Konungens Befallningshafvande serskildt för hvarje station föranstalta om entreprenad-auetion för skjutsbestyrels öfvertagande. "Vid utropet tillkännagifvas de i ofvanomförmälde ämnen antagne bestämmelserne, jemte de förbindelser, entrepreneuren i öfrigt skall ikläda sig. Utrop skall först ske å skjutslegan till det antagne högsta belopget, utan bidrag af de skjutsningsskyldige, och det lägsta anbud, dervid göres, skall antagas, i öfverensstämmelse med hvad i 2:dra punkten är stadgadt. Göres icke sådant anbud, skall utrop anställas med vilkor af bidrag från de skjutsskyldige, jemte den förhöjda skjutslegan. 5:o
D&amp; en af liennes niedsystmr i det stora reformarbetet, den energiska, kraftfulla Siisan Anthony, (jämte inrs Stanton, den enda nii lefvaude af veteranerna f r h Worcestermötet) förebrående sade till henne: ~ L u c y, jag tror du förlorat förinkgan att tala sedan du blef gift?, svarade hon. » Ja, jag förlorade denna förmåga då inin Alice kom till världen, men den skall iiog komma tillbaka., Och hon Ilade ratt. S a r dottern ej mer beliöfde moderns omedelbara eftersyn och onitanke återgick dcniia till sitt verk, och i denna dotter skulle Iion finna en värdig arftagerska af sina idéer. Alice Stonë Blackmeil fullföljer nu moderns arbete, bkde som redaktris af Woinans ' ~ o u r n a l och som rerksani medleiii i de röstrattsföreliingar, som Liicy 8tone varit ' med om att stifta. Den 22 okt 1893 slutades det lif, p$ lirilket man nied sanning kan tillämpa psalmistens. ord:, d&amp;, det bäst varit hafrer, si iiafver det möda och arbete varit. Hon visste knappt, saga hennes vänner, livad en dags ledighet ville saga, anda till det sista verkade hon ined samma oförtrutna ifver s&amp; val i tal som skrift för sin sak. Xen att det ej var blott och bart hennes energi ocli öfrer1iigsiia Begkfning som betingade hennes framgångar, utau de s a m t kvinligc egenskaper hvarined hennes person r a r utrustad, diiroin vitna enstiiininigt hennes inånga vanners och eftermälares utsago. Hon r a r den kvinligaste lrvinna, den basta hustru, den öinmaste moder, den plikttrognaste husmoder soin någonsin lefrat. E n gliidjerik och sorgfri ilderdom blef ocksh hennes belöning, iifren oin hon siig den Slsklingstanke, för hvilken hon satt in sina basta krafter, kvinnans po ' litiska rösträtt, blott långsamt rinna telyang.
Herr Grefve Hamilton hade emedlertid ansett sig böra utverka sådan förbättring för framtiden i Öfverståtbållarens lönevilkor, att de uppoffringar af egne tillgångar, som ernbetets innebafvande i allt fall medförde, icke komme att stå i allt för stort missförhållande till aflöningens belopp, och hade derföre i underdånighet föreslagit, dels att det från Stadskassan under namn af taffelpenningar utgående årliga lönebidraget malte från 4,500 Riksdaler ökas med 3,000 Riksdaler till 7,500 Riksdaler, och denna tillökning utgå från och med månaden efter den, hvarunder embetet nästa gång tillsattes, dels ock att Statsverkets bidrag till Öfverståtbållarens aflöning malte höjas till 10,000 Riksdaler, att fördelas i egentlig lön och taffelpenningar. Sedan Stockholms stads Drätselkommission samt Magistraten och Borgerskapets Äldste blifvit hörde i hvad Stadskassans bidrag angick och dervid tillstyrkt och beslutat, att nämnde bidrag för en blifvande Öfverståthållare förhöjdes med 3,000 Riksdaler, till fördelning så att taffelpenningarne ökades med 2,500 Riksdaler eller till 7,000 Riksdaler och vedanslaget med 500 Riksdaler eller lill 2,000 Riksdaler, behagade Kongl. Maj:t vid ärendets föredragning den 2 näsllidne Maj, med godkännande af hvad vederbörande sålunda beslutat, förklara Sig vilja lill Rikets nu sammanträdande Ständer aflåta framställning om tillökning af den på Riksstaten för Öfverståthållare» uppförda lön från nu utgående belopp, 6,682 Riksdaler 45 öre, — deruti 406 Riksdaler 50 öre ingå såsom beräknad förhöjning för 271 tunnor under lönen inbegripen spanmål, — till 10,000 Riksdaler, under vilkor alt ljuspenningar och beräkning af spanmålsförhöjning under lönen komme alt upphöra. Med anledning af detta nådiga förklarande hemställde nu Stats-Rådet, att Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop.
I i6 i lerfärg samt Oc1 2 kergelb 6i 2 Gummigutta 1 # r4 IO Gurkmeja eller 1 tt Curcuma 1 Tallar af Skinn, se Pälsverk, boredt och liöjisydt ■Bil. t, Éxp.-Vtsk.s försl, t, iinci. skrif N.o 386. i5 Qvantitet för Införsels' Utförsels» Tullvärdc. TullberäkTull. Tim. ninftcn. j Färger och Färg:n iloi ningsämnen: 4 4 16 Indigo . 1 u 10 K pr mpc 1 >:- l4 Krapp, Bothe el1 #•••' ler Zitzari !»•" I 1 Kugellack • 1. Tull värde Qvantitet för Tullberakningen. Införsels Tull. U tförsels Tull. Färger och Färgningsämnen: Andra slag ej spe* - cificerade , 100 Rdr V. 25 I I 12 Färgmossa, alla slag Färgträd, oraspadt olla slag Bomulls, hvitt alla slag, till och med N:o 25, efter Engelsk beI räkning i fe 16 6 I 32 deröfver Färgadt, Turkiskt 1 n 6, 9 2 32 rödt . Allt anI fe 12 I 2 nat . Camél-, ofärgad t, otvinnadt, odubbleI fe 16 I I 32 radt , . I fe 4 8 Galoner, se Fransar. Bil. t. Exp.-Utskts försl. t. und, skrif. N;o 386. ff Tullviirdc. | Qvantitet för T »Ilberäkn ingen» Införsels Tull. Utförsels Tall. Garn: Fri cl Glas: Burkar och Flaskor under ^:dels 2 kanna 100 styck. 32 i 6 Bouleilleraf-Jtdels 7 kanna 100 styck. 2 l6 3 af större >4 rymd 100 styck. 4 32 6 Gaze, sc Väfnader äf Siden och Gencver, se Brännvin. Bomull.
Försummar han denna uppgift, blifver han ansvarig för häraf uppkommande förluster. 16 $. Vid inträffande ConcurSvarar mot 18 §• ser bör Kamereraren sist en Dan ig Julii e, m, månad före Inställelsedagen, vid vederbörlig Domstol med Ed fästa rigtigheten af Cassans fordran, samt deröfver tillställa Directionen bevis. §• Sedan Kamereraren från Svarar mot 19 § Secreteraren fått sig remitterade inkomne LåneActer, upprättar han deröfver inom åtta dagar efter emottagandet fullständig och behörig Rotulus samt calcul öfver afkastningen; bifogandes dervid skriftligen de anmärkningar, han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen aflemnas till Fiscalen. 18 §. Kamereraren vakar öfSvarar mot 20 § ver Adeliga JungfruStiftsMatrikelns tillbörliga förande, samt Ordenskorsens insändande efter genom Giftermål eller dödsfall afgångne StiftsJuDgfrur och åligger, att inom slutet af April månad hvarje år uppgifva alla desse, samt hvilka der - Den i () Jul ii c-, ibland varit pensionärer, och »edan i Maji månad en calcul för Pensionsregleringen för det löpande året, som upptager ej allenast de änUU lefvande Pensionairer, u, tan ock antalet af ledige yeneionsrum, samt i hvad jnåp, i förhållande till StiftsCasmns tillgångar, Pensions-, rummen kunna ökas. Sedan Directionen bestämt Pensionairernes antal ypprättar Kamareraren i bör, jan af December månad Förteckning på alla Stiftsjungfrur som skola erhålla Pension, hvarefter rensionern® j>å sätt 14 §.2 Att. hå* ofvan innehåller, anordnas, och utbetalas. *9 §• Upphandling af det beSvarar mot ar stämda qvantum Ved, Ljus och Skrifmaterialier,som för Riddarhuset årligen erfordras, sker efter anmälan bos Directionen af Kamereraren, när tiilgången det medgiEver och det för möjeligast® bästa pris kfth erhållas. Den iy Jain c, m. 4«9 20 §.
Cederström säger tillika, att 4:de punkten, ronde rättigheten för Hr Just.rådet af Rolehi, att å indragniugsstat bibehålla sin lön, såsom Secreterare vid f. d. Directionen öfver Nummerlotteri-inrättningen, icke bade bort utgöra föremål för Ulslcs behandling. Hvad mig enskildt beträffar, var delta mål just det enda, som jag ansåg kunna utgöra föremål för anmärkt!., ehuru jag ogillade densamma, förnämligast för sakens ringa vigt och vidare af det skäl, alt densamma gällde en person, sorn redan var ur Conseljen afgången. 11. St. hade nemi. i December månad 1840 gått in till K. M. och i und. begärt Nummerlotteriets upphörande samt tillika föreslagit, ”att de samma inrättning tillhörande tjenstemän skulle fä bibehålla sine löner såsom pension, intilldess de ä annan stat erhölle högre lön, arfvode eller pension, än de vid inrättningens upphörande ä dess stat innehade.” K. M, började dä med att förklara, ”det K. M., vid ärendets pröfning d. 31 Dec. 1S40, väl funnit godt uppskjuta meddelandet af nödiga föreskrifter, beträffande sättet för lotteri-inrättningens slutliga upplösning, men deremot anbefallt Directionen öfver samma inrättning all, under afbidan af detta K. M:s beslut, låta från början af år 1841 lills vidare 5 H. 21 162 Den 5 December inställa all försäljning och dragning af lotter för inrättningens räkning;” under d. 3 Febr. biträdde K. M. i Statsrådet R. Sl-.s framställde und. önskan samt ogillade äfven de af R. St. uppgifna grunder för Nummerlotteri-inrättningens tjenstemäus uppförande å allmänna indraguingsstaten.” När nu Hr Just.rädct af Role'n en månad efter detta K.
Vorgarc-Ständets efwan anförde yttrande. Högloft. Ridberskapet och Adeln hade widare, kinder den 29 sistl. Aug. till B'nco-Utskottct remitterat Herr Lagmannen Grefwe foban fstennmF (Zzstlenbvr^s till Högloft. Ridderskapets och Adelns Protocoll ingifna Dictamm, för att häröfwer med sitt ullätande skyndsamt inkomma. Berörde Dictamm, som nu uplästcS, war af följande innchäll: "I anledning af mitt i sista klsnum gjorda fbrbehäll, att fä bcswara dcn i Högwördiga Prcst-Ständet gjorda, och med Ridberskapet och Adeln communieerade, anmälan, att jag, säsom Ordförande i Banco Utskot - 344 Den rz September. Utskottet, sökt rubba ett dcr fattadt beslut, fär jag mitt pttrandc deröfwcr nu afgifwa: Om den ivärde Ledamoten af Högwördiga PrestStändek, svin af nitälskan för ordning och Författningars helgd detta förhållande anmält, behagat äska den, i conformits med hwad en del Banco - Utskottets Ledamöter pekat, af mig föreslagna Voteringsproposition , förmodar jag, det han skulle hafwa funnit densamma af sä skiljaktigt innehöll ifrön den han framställt, att all anledning förswunnit till en anmälan sä beskaffad, att Banquens Protocollcr icke om rn sädan nägot exempel meddela; men dä, genom underläsande deraf, berörde anmälan i flera omständigheter icke finnes wara med förhällandct Lfwerensstämmai:- de, anhaller jag att, till upplpsandp deraf, det mig tua tillätas att denna händelse, med hwad dermed gemenskap äger, j ett sammanhang framställa.
Allmänna lagen har också sedan uråldriga tider för viss slags jordmån förbjudit svedjande, men, det oaktadt, har oskicket till stor skada för landet fortgått. Jag anser derföre Utsk:ts förslag ganska välbetänkt, men tror, i likhet med Frih. af Ugglas, att orden »der regelbunden hushållning är införd» borde uteslutas. Hr Ros: För min del yrkar jag bifall till punkten oförändrad. Jag kan nemi. icke tillmäta Frih. af Ugglas’ anmärkning något afseende, enär det icke finnes något hinder för den som icke vill på sin skog införa regelbunden hushållning, att bortföra riset och sedan uppbränna det. Hr Åk erman: Äfven jag yrkar att punkten måtte bifallas, med bibehållande af de utaf Frih. af Ugglas anmärkta orden. 218 Den 4 November e. m. Det hör nemi. tili en regelbunden skogshushållning, att man uppbränner qvistar, så att just tillägget »der regelbunden skogshushållning är införd» utvisar, hvad slags bränning är tillåten. Frih. af Ugglas: Jag tager mig friheten att ännu en gång påpeka det orimliga deri, att den som eger en liten skogspark på 20 å 30 tunnland, skall vara skyldig att der införa en regelbunden hushållning, för att icke, oin han der uppbränner qvistar, blifva fälld för olofligt svedjande. Jag eger t. ex. en skog, som är indelad till traktbuggning, men 40 å 50 tunnland äro derifrån undantagna, emedan de icke lämpa sig för regelbunden hushållning, — och på denna trakt skulle jag icke få bränna upp riset, utan att vara hemfallen till ansvar. Ar sådant rimligt? — Om deremot de anmärkta orden uteslutas, har man uttalat den rätta åsigten, nemi. att under svedjande icke kan förstås uppbrännande af qvistar och dylikt. Hr Ros: Frih. af Ugglas uppgaf icke hvarföre han ville bränna upp riset. Men sker detta för att upphjelpa skogstillväxten, så afser det en förbättrad skogskultur, och då undgår man ansvar. Jag yrkar derföre fortfarande bifall till punkten oförändrad. Hr von Ehrenheim, Per:
Sjukvårdsamt nit er. a) Sahlgrenska Sjukhuset, grundadt genom enskilde donationer, hvaraf en räntebärande fond samlats, som år 1850 uppgick till 135,589 R:dr 5 sk. 5 rsl. Banko. Sjuksängarnes antal var samma år 65 och der vårdade sjuke utgjorde ett antal af 778. b) Stadens Sjukoch Kurhus, hvarest år 1850 å den syphililiska afdelningen vårdades 154 personer och å den icke syphililiska afdelningen 26, eller tillhopa 180 personer. Staden har anskaffat ett för ändamålet passande hus och vidkännes bristen i undei hälls-kostnaden utöfver beloppet af den i staden inflytande kurhus-afgift. c) Garnisons-Sjukhuset, försedt med 75 sjuksängar, underhålles genom passevolans emellan Kongl. Krigs-Kollegium och Battei i-cheferne vid Kongl. Götha Artilleri-regemente. År 1850 vårdades här 802 sjuke. d) Fattigförsörjnings-inrältningens Sjukhus, med 67 sjuksängar och en sjuknummer år 1850 af 411, underhålles genom de medel, som till stadens fattigföi sörjning i allmänhet inflyta. 3:o. Fnlli"vårdsoch andrei Fäleörenhets-anstaUer. “ O a) Allmänna fattigförsörjnings-inrättningen, sorn med en räntebärande fond af 51,426 R:dr 20 sk. 3 rst., deruti inberäknadt värdet af inrättningens fastigheter, och med inkomster, år 1850 uppgående lill 47,362 R:dr 22 sk. 7 rst.
Malmsten, gifvit Chefen för Ecklesiastik-departementet, Herr Statsrådet Grefve Hamilton decharge för af honom uppburne 24,985 R:dr 15 öre. Enligt regeringsformens 38 § är en sådan skrifvelse gullande. Mig synes det sålunda ej tillkomma Rikets Ständers Revisorer att företaga granskning öfver användandet af dessa medel, hvaremot det borde åligga ett blifvande Konstitutions-utskott, att pröfva befogenheten af kontrasignationen å ofvanberörde nådiga skrifvelse.» Enligt protokollet: Bruno Johansson. b) utaf Herr af Wirsén, C. Th.,: »Emot Rikets Ständers Herrar Revisorers beslut att till granskning infordra en redogörelse, för hvilken Kongl. Majitredan lemnat vederbörande full decharge, får jag mig reservera. Då under 1861 års statsrevision fråga väcktes om en granskningsåtgärd af enahanda art med den nu ifrågavarande, ansågo Herrar Revisorer sig vara förhindrade att densamma företaga, och inskränkte sig fördenskull att till RiketsStänder anmäla förhållandet. Enligt min uppfattning, handlade Stats-revisioneu i full öfverensstämmelse med grundlagarnes anda genom att sålunda tillvägagå i denna angelägenhet. Sedan emedlertid innevarande års Stats-revision icke funnit för godt att, i ett likartadt fall, vidtaga enahanda åtgärd, eller att till Rikets Ständers bepröfvande underställa det anmärkta förhållandet, och derigenom, enligt min förmening, öfverskridit gränsorna af en Stats-revisions befogenhet, har jag icke kunnat lemna min röst till det fattade beslutet. » c) af Kyrkoherden Sjöding, Lektor Fagerström, Prosten Lundholm, Herr W. Fåhraeus och Riksdagsfullmäktige Nils Svensson från Blekinge län; hvarjemte Herr Doktor Tellbom anmält, att han icke närvarit vid det Revisorernes pleni-sammanträde, då ofvannämnde beslut fattades. 3:o rid berättelsen angående Kongl. Stats-kontoret, § 13. a) Transsumt af Protokollet, hållet hos Rikets Ständers Herrar Revisorer den.