Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Landi Marskalken hemställde, om icke, enär ^6 §. i Regerings-Formen stadgar, att då vid ett Utskotts första gången afgifne Betänkande anmärkningar framställas, hvilka hindra antagandet, Betänkandet bör jemte anmärkningarne återförvisas till Utskottet för att Betänkandet derefter ytterligare granska och jemka, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att Lag-Utskottets ifrogavavaramle Betänkande, finge jemte de dervid gjorde Anmärkningar till Utskottet återremitteras. Herr MannerstamDen §. uti RegeringsFormen, som Herr Grefven och LandtMarskalken behagat åberopat, innehåller att Ståndet kan bifalla , afslå eiler återremittera ett Be» tänkande, då det första gången förekommer, fastän det dä icke kan med förändringar eller tillägg antagas. Denna tydning af § är efter min tanka enlig med både ordalydelse och me* ning uti densamma och sålunda har den vid föregående Riksdagar blifvit förstådd och tillämpad. Jag har tyckt den under discussionen sllmännast uttryckta tankan vara för afslag, och af denna anledning har jag begärt en sådan proposition, hvilken efter min tanka otvifvelagtigt kan till Riddeiskapet och Adeln framställas. Det beror likväl af Herr Grefven och LandtMarskalken att göra Proposition till åter* remiss, hvilket jag icke heller vill bestrida, ehuru jag, på sätt jag förut haft äran nämna, anser den öfverflödig. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde å nyo, om icke Lag-Utskottets Betänkande borde, i anledning af de dervid framställde Anmärkningar, till Utskottet åteilörvisas j hvilket bifölls. Företogs till pröfning Riddarhus-Utskotfets den 18 sistledne Martii afgifne, samt den 24 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande öfver Riddarhus Directioriens Riksdags-Berättelse. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, då ifrågavarande Betänkande innefattade åtskillige sins emellan skiljaktige
Såvidt jag har mig bekant hafva kommunernes tillförene gjorda framställningar, att komma i åtnjutande af mindre betydliga dana-arf, icke eller hittills af R. St. mötts med afslag. K. M. har äfven i förevar, fall genom Dess afgifna propos. tillkännagifva, att K. M. icke ansett Statens förlust, genom bifall till Norrtelje stads i fråga var. ansökning vara af någon särdeles betydenhet. Man har, om jag ej orätt upfattat meningen, sagt, att det vore billigt, att dana-arf efter fattighjon, skulle tillfalla den kommun, inom hvilken de lefvat. I sådant hänseende kunna alla fattighjons efterlemnade tillgångar alltid anses såsom dana-arf, emedan i författningarne är bestämdt, att fattigförsörjningen ärfver de å försörjnings-anstalterne intagne hjonen, oberoende af, om desse efterlemna arfvingar eller icke, och delta såsom en ersättning för den vård hjonet i lifstiden erhållit. Hvad åter angå grunden för staden Norrteljes anspråk på ifrågavar. arf, så tror jag, att icke någon af dem, som talat till bifall för den Kongl, proposm, ännu påstått, att Norr - Den 22 Februari. 93 telje stad skulle kunna emot Staten väcka något lagligt anspråk, att få bidrag till dess fattigvård, men deremot måste jag tillstå, att det är för mig oförklarligt, huru faltigvärds-omkostnaderne skulle kunna komma alt för staden i någon mån minskas om densamma blefve lagd under landsrätt. Onskligt vore om en sådan åtgärd kunde allestädes medföra lindring i fattigvårds-omkostnaderne, och skulle jag i sådant fall tillstyrka, att alla städer och i synnerhet Stockhoms stad måtte ju förr ju helre komma under landsrätt, emedan, som vi något hvar känna, de omnämnde omkostnaderne här äro ganska dryga.
Då jag äger den öfvertygelse!] , att saken är görbar oeh ländande till samhällets och mensklighetens gagn — utan att såra något intresse, ej ens den njuggaste statshushållningsprincipen — och väl bedrifven, torde, genom sin egen vinst komma att ej allenast ersätta de för byggnaderne halda kostnader, utan äfven blifva i tillfälle att sjelf underhålla för - Deö 4 Mars f. no. valtningskostnaderna, anser jag inga skäl tala emot delta mitt förslag. Att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja den K. propostn till vederb. Ulsk., får jag vördsamt anhålla. Hr Oxehufvud, Göran Adolph: Utan att inlåta mig i någon vederläggning af [Jr Knorrings förslag, beder jag likväl att få fästa det UtsLts uppmärksamhet, sorn kommer att behandla detta ärende, på del förhållande, som inträffat i Norrland, sedan K. M. öfverlemnat underslödsomsorgen åt den enskilda omtankan. Jag har nyligen varit i dessa orter, och har varit i tillfälle att der samtala med en hel allmoge, hvilken anser sig i högsta grad förbunden Styrelsen, just derföre alt Styrelsen öfverlemnat understödet ät enskilda personer. Följden deraf har varit den, att en ort, som förut blott lefde af de södra orternas allmosor, numera — om någon afskrifning blefve möjlig för hvad den mottagit såsom understöd af Staten — ej skulle vara i behof af något ytterligare understöd. Jag erhöll uppdrag af allmogen der att till deras riksdagsman öfverlemna en skrifvelse, som innehåller bland annat en tacksamhets-adress, ej blott till de enskilde, som så verksamt understödt dem, utan äfven till Styrelsen, som åt enskilde öfverlemnat undsältningsomsorgen. Jag ber att SlatsUtsk. mätte förskaffa sig del, så väl deraf, som om förhållandet i de norra orterna, sedan understödet der blef öfverlemnadt till enskilde personer, och tror att detta blefve den bästa vederläggning på hvad Hr Knorring i denna del anfört.
Jag får bekänna, ätt om jag icke lemhar mitt biträde till en sådan förhandling, utan afträder ifrån förstärkta StatsUtsk., i händelse denna fråga uppstår, har jag likväl flera skäl för den förmodan, att nyssnämnda händelse kunde inträffa; och så länge en ledamot af R. o. Ad. inom förstärkta StatsUtsk. finnes qvar, som tilltror sig ätt kunna sammankalla förstärkta StatsUtsk , så sker voteringen med R. St:s rätt. Det finnes icke i grundlagen stadgadt, att Ständerne skola godkänna voter:s-propos:r; på intet ställe finnes sådafit bokstafligen utsatt, men väl att votering skall ske. När man jemför 69 §:n Reg.F:n med den 16 H. 4° 3.4 Den ii November f. m. 75, så finnes ingenting, som hindrar förstärkta StatsUtsk.- att med R. St:s rätt afgöra alla Ivistiga statsreglerts-frågor. Jag har framställt för R. o. Ad. möjligheten afen sådan åtgärd, och jag upprepar det, sä länge en ledamot af R. o. Ad. inom det förstärkta StatsUtsk. tilltror sig alt kunna sammankalla detsamma, så afgöres detta ärende der med R. Sits rätt. Frih. Cederström: Jag har blifvit uppkallad att ånyo? yttra några ord i anleda, af Frih. Sprengtportens förmenande, att StatsUtsk. nödgats ingå i grundlagstolkning, derföre att R. o. Ad. vägrat att antaga de af TJtsk. föreslagna voterts-propostr. I sanning, det är ett egel skäl, som det må vara Utsk. och den värde ledamoten öppet att behålla. Efter jag begärt ordet i anledn. deraf och på grttnd af den tillämpning
Preste - Ständer wid Urcima Rikadagen r wrebro dcn z Skpiem. ber igro. S. D. anledning af Hederwärda Bonde. Ständetl , uti Protoeoll6 Utdrag af den 25 näst. ledne Augusti, gjorda inbjudning, bestöt Prest. Ständet att till det särskilda Utstött, soia för. ut blifwit satt, för att upptaga en i Bonde. Ständet wäckt fräga, om Riksdagens förkor, tande genom de frän förra Riksdagen uppstjut. na mäls ytterligare uppskjutande, remittera Riks. daqsmannen O pel bergs Memorial om Riks. dagens skyndsamma afstutande. Ille suprs. Lx LrokocoIIo st. III. HIwgvill. Utdrag af Borgare. StändclS Protscoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den z September i8>o. S, D. 3?emitterades: Till Bewillnings-Utskottet: Ett af Herr Advocat. Fiscaleu Falkman ingifwit Memorial, med anmärkningar ivid Rik« sens Ständers Bewillnings Förordning. Den Z September. Till Lag, Utskottet: Herr Handelsmannen Engels den zo sistlidne Augusti till Protocollet dicterade motion, rörande en tjenlig Jnstruction till rättelse för wederbörande Civil, och Militair styrelse wid förefallande orolrga och wäldsamma uppträden; och skulle Herr Rädmannen Hochschilds och Herr Grosshandlaren ArsvidsonS i sammanhang härmed inlemnade Memorial, jemte Herr Handelsmannen Acharii mundtliga anförande, samma Remisi ätfölja. Eli «upn klx ?rotocol!c> O. Vslerius. Utdrag af Borgare. Ständet Protccoll n id Urtima Riksdagen i Örebro den z September iZro. S. D. anledning af förekomne anmärknin. gar w>d Banco. Utskottets utlåtande rörande Banco. Ärenderncs behöriga wärd utan hinder af Bonde-Ständets Banco.
Men skulle å andra sidan Stånden icke äga ett motsvarande veto, eller rättighet alt hindra hvilandet till grundlagsenlig behandling af ett förslag, som de ogillade, så vore det utan ändamål att höra Ståndens meningar och att sammanjemka dem. Utsk. behöfver blott, framlägga sitt förslag, och det skulle ovillkorligen hvila, ehuru mycket Stånden kunde vilja klandra det. Om sådant vore förhållandet, skulle, för att taga en motsatt liknelse till Hr Dalmans, om det folie Const.Utsk. in att föreslå införandet af ett republikanskt regeringssätt med en ombytlig president i stället för Konung, Stånden, ehuru de ogillade förslaget, vara tvungne att låta det hvila till en kommande riksdag blott derföre, att Const.Utsk. så velat. Alt detta icke varit meningen visar sednare mom. af 56 § Reg.F. På sätt jag tillförne yttrat, instämmer jag med Hr Cederschjöld i den tanke, att Stånden böra vid tvenne påföljande riksdagar, och följakleligen äfven vid den första, hafva gillat en grundlagsförändring, innan den kan antagas. Förhållandet blifver följaktligen det, att om Const.Utsk. ogillar ett grundlagsändringsförslag, förfaller det, äfven om Stånden ansett det riktigt, och om Stånden ogilla ett dylikt förslag, förfaller det äfven, fastän Const.Utsk. ansett det böra tillstyrkas. Den 20 Mars f. m. 403 Pä sådan grund tror jag det vara Ståndens rättighet alt förklara, det de icke vilja förändra grundlagen. Const.Utsk. kan då i förevar. afseende icke vara berättigadt att undertrycka 2:ne Stånds mening, hvilka förklarat, att de vilja vidblifva det gamla stadgandet. Jag har lika med Utsk. ansett förändringen nyttig; men derföre linnerjag icke 2:ne Stånds mening kunna af Const.Utsk. lemnäs utan afseende. Jag tror således, att deras mening bör framställas i voler.propos:r till förstärkta Const.Utsk:s afgörande.”
Då det t. ex. heter: ”Tobias sade till sin son: Gack ut och bjud de gud”fruktiga af vår slägt, att de måga äta med oss. Och då ”han åter inkom igen, sade han till sin fader” o. s. v., så behöfver den, som berättar detta, icke göra uppehåll emellan dessa båda satser, ty han talar till vår inbillningskraft och den följer lätt med; men äro vi som åskådare närvarande vid samtalet emellan far och son, så måste sonen aflägsna sig och dröja borta så lång tid, som kan anses behöflig för befallningens utförande. Under tiden måste fadren säga något eller ock något tilldraga sig på scenen; men då bibeltexten här ingen ledning lemnade, så har författaren, hellre än att dikta något, satt sig öfver den dramatiska sannolikhetslagen och låtit sonen afgifva sitt svar omedelbart på fadrens befallning. Den sceniska anordningen gjorde detta mindre stötande derigenom, att, liksom på mysteriebanan, alla personerna voro inne och sålunda de gäster, som skulle inbjudas, omedelbart voro till hands. En annan omständighet, som likaledes påminner om mysterierna, äro de många måltiderna; i de gamla spelen afslutades gerna akterna, liksom här andra akten, med en måltid, hvilken efter dagens ansträngningar smakade de spelande väl, och till hvilken förberedelserna, emedan de utgjorde en del af skådespelet, träffades i åskådarnes närvaro. Gerna anbragte man också måltider i stycket, der sådant sig göra lät. De tre eller — om man vill inberäkna fångarnas bespisande — de fyra måltiderna i Tobie Comedia äro väl alla omtalta i biblen och derföre i stycket upptagna; men att författaren icke ansett sig kunna förbigå någon enda af dem, tyckes visa, att man af gammalt lade en viss vigt vid dem och af dem fann sig road. Man finner, att det äldre bibliska skoldramat mera påminner om det gamla, ännu bibeltrogna mysteriet, och det troligen derföre, att det var samma fromma sinnelag, som låg till grund för begge.
Äfvenledes torde exemplet från sistnämnda Iand, der ingen vara är förbjuden lill införsel och tulltaxans högsta procent är 20, visa, att äfven under s. k. liberalt tull-systeme behof finnes af stränga lagar emot tullförsnillning. Den 9 Januari f. m. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad Hr Rosenblads nu afgifna yttrande anginge, så finge Hr Landtm. Lista uppmärksamheten deruppå, att husvisitationsrälten vore ett .ämne, som här icke förut vore väckt; alne ämnen kunde ej fä framställas tillsammans eller tillsammans få remitteras till ett Utsk., hvarföre Hr Rosenblads nu gjorda anhållan icke kunde bifallas. Hr Rosenblad: Jag hade trott, ehuru jag kanske uppfattat det orätt, alt föremålet för Gr. Löwenhjelms och Hr Prytz’s motioner var alt bereda utvägar till tull-lagstiftningens efterlefnad, och i den händelse trodde jag, att med deras motioner mitt förslag ägde samband ; meri skulle Hr Frih, o. Landtm, samt R. o. Ad. finna förhållandet vara olika, så torde likväl icke hinder kunna möta deremot, att mitt förslag såsom en särskild motion upptages och remitteras till Ekön.Utskottet, Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Jag förenar mig i den så väl af Hr Prytz som af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm afgifna motion 0111 ökade anslag för tullbevakningen, alldenstund jag anser det vara högst ändamålsvidrigt att stifta lagar, om man icke vidtager de anstalter eller lemnar de medel, som erfordras för att verkställa dem. Jag skulle anse Gr. Löwenhjelms motion, att vår tullbevakning bör verkställas isynnerhet till sjöss, så mycket nyttigare, som dervid kur.de fästas det villkor, att till denna tullbevakning skulle begagnas dels våra smärre fartyg af skärgårdsflottan, dels sådana ångfartyg, som, ifall af krig, kunde förenas med densamma.
Ad. att biträda min mening, och då frågan just af ledamöter i ett bland de ofrälse Stånden, nemi. BorgareSt., blifvit väckt af den anledn., att stadgandet ansetts innefatta ett privilegium för R. o. Ad., skulle jag tro, att sådant lemnar en ytterligare anledn. för R. o. Ad. att gifva tillkänna, det Ståndet ej vill, att vid befordringar annat än förtjenst och skicklighet må vinna afseende. Hr Stuart, Garl Gust-: Jag är visserligen icke bland dem, som prisa ståndsfördelningen och önska dess fortfarande. Jag hade dock trott, att de Hrr, som så ifrigt talat för ståndsfördelningens oförändrade bibehållande vid lagstiftningen, äfven skulle anse den lika förträfflig vid lagskipningen. I fall min tanke blifvit rådande och ståndsfördelningen således kunnat framdeles komma att upphöra inom de lagstiftande kamrarna, skulle jag med synnerlig tillfredsställelse biträdt den mening, som åsyftar att borttaga stadgandet om den orimliga slåndsskillnaden vid befordringarna inom Högsta Domstolen; men jag förmodar, alt den på detta rum högt beprisade ståndsfördelningen inom lagstiftningen äfven borde vara fördelaktig i afseende på lagskipningen. Jag tror derföre, att så länge man icke, under något vilkor, anser sig böra medgifva dess afskaffande i det ena hänseendet, bör man också låta sig nöja med densammas fortfarande i det andra. Dessutom har R. o. Ad., likaledes tvärtemot min åsigt, ansett Allm. Beredningen böra bibehållas, inom hvilken ståndsskilnad jemväl äger rum, och det torde således i consequens med den af Ståndets pluralitet förut vid flera tillfällen yttrade tanke kunna väntas, att R. o. Ad. nu till grundlagsenlig behandling godkänner Utsk:s förslag. Frih. Cederström, Jac.: Vid detta betänk, förekommer, att återigen dermed fått åtfölja en reservation af Frih. Eh renborgh, i hvilken Hr Brakel och Biskopen af Wingård instämt. Denna reservation innehåller ett annat förslag, än det Utsk. afgifvit, således ett af Utsk. underkändt förslag till grundlagsförändring.
Sedan Taxeringsoch Pröfnings» Comittéerne fulländat sine förrättningar, skola ordentliga Upphördsböcker af Häradsskrifvare på landet, samt Uppbördsman i städerne och vid Regementernegenast upprättas, och istockholm till UppbördsContoiret, i Orterne till L&ndsContoiren, inlemna! sa tidigt, att de in - 744 Bevillningsutskottets Betänkanderu om den i November hvarje år kunna behörigen granskas, då ordres lill Uppbörden jemnväl utfärdas; courrasignerade i Stockholm af Kamereraren vid GfverStathnllareAmbetet för KronoUppbördsVerket, samt i Or terne af Lands* Kamereraren. 2 Morn. KronoFogdarne skola då till Konungens Befall ningshafvande skyndsam t upp., gifva förslag till UppbördsStämmorne, sorn under loppet af November och December månader ofelbart höra företagas* och vid sistnämnde månads utgång vara fulländade, så att de så kallade Kestantie-möten, eller andra UppbördsStämrnan, i början af följande året, obehindradt må kunna hållas; börande HäradsSkrifvaren, så väl vid första, som andra UppbördsStätnman vara närvarande. Hvar och en eger rättighet, att vid fö rsta UppbördsStämmän af sine utskyl* der erlägga så mycket han mägtar, hvilket det skall åligga Uppbördsmannen, att emottaga och qvittera; kommande Uppbördshöckerne att derefter inrättas, 4 Mom. I Städerne skola Uppbördsterminerne, efter förutgången anmälan, hos ÖfverStåthållaren eller Konungens Befallningshafvande, vederbörligen kungöras, och på vissa dagar efter qvarter och nummer, eller hvad annan ordning inom hvarje Stad kan vara vidtagen, af Uppbördsmannen, i närvaro afen Magistratsperson, förrättas; kommande i Stock - PevilhiingsUlsfiottets Belänkunden. 745 holm, att dermed förfaras, som vanligt och. redan faststäldt är.
Det lyder som föijer: »Kan tjenstehjon bevisa, att husbonde under det sista halfåret innan tjenstehjon skall tillträda tjensten, har misshandlat någon tjenare eller låtit den svälta, eller sökt förleda det till brottsliga och osedliga handlingar, så kan tjenst ehjonet, om det varit okunnigt härom på den tid då det åtog sig tjensten, icke förpligtas tillträda densamma, men skall dock, om det uteblifver, återgifva städselpenningarne». Om det således kan bevisas, att husbonde på omnämnde sätt betett sig emot föregående tjenare, så anser Utsk. likväl, att derpå ej bör fästas det ringaste afs:de, samt att mitt förslag är mindre lämpligt, såsom endast ledande till chikanösa rättegångar. Ja, det är visserligen sannt, att så snart en person upfört sig mycket dåligt och det blifver fråga om att offentligen bevisa detta, så upkommer hvad man kallar chikan, men man har dock i allmänhet ansett, att det ligger i samhällets och sedlighetens intresse, att dåliga, osedliga handlingar kunna få framdragas i ljuset. Då här icke är fråga om att underkasta husbonden någon bestraffning utan endast och allenast om att befria tjenaren från att tillträda tjensten, så förstår jag i sanning ej, huru det varit möjligt för Utslc. att fatta det här intagna beslutet. Jag anhåller vördsamt, att punkten måtte återremitteras. Sedan härefter propos. till bifall å förev:de punkt blifvit framställd och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Frih. o. Ordfiden att han funnit Ja rådande. Hr Hjerta begärde votering samt yttrade derjemte: Jag anhåller om votering och tager mig tillika friheten att anmärka, att det icke måtte vara med Grundlag och praxis öfverensstämmande, att Ordf:n ej framställer propos. på det yrkande, som blifvit gjordt, men väl på det motsatta. TJplästes till justering och godkändes följande votens-propos.:
Uti en hos Högvördig Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion, har Herr Kontrakts-prosten J. P. Kullman läslat uppmärksamheten dervid. a't, efter utfärdandet af Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 28 Maj 1850, angående ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Kapellansoch Klockare-hnhl samt Preste-stomhemman, uppstått ett nylt slag af boställen, eller Prtlksknle-lärares, hvarå en närmare tillsyn äfven vore af nöden) hvadan och dä. äfven om tillsynen å dessa ansåges tillkomma endast forsamlingarne, det i allt fall vid författningens utfärdande funnits flere af prest-män innehafde skoliärare-bo. ställen, hvilka, elter motionärens förmenande, blifvit i Författningen förbisedda, motionärer föreslagit, att vid början af § 1 uti ifrågavarande Kongl. Kungörelse mätte göras följandt förändring och tillägg: »Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-, Kapellans-, Skol-lärareoch Klockare-bo ställen samt de så kallade Prest-stomhemman, som icke äro till skatte köpta, skola. Lil utrönande af deras häfd lill hus och jord, förrättas hvart femte år;» hvarjemte motionären med afseende å ringheten af det arfvode Kontrakls-prostarne för sina mångfaldiga besvä egde uppbära, gjort framställning derom, att Kontrakts-proslarne mätte beredas samma er sättning lör bestyret med ekonomiska besigtningar, sorn kronans tjenstemän tiIIkotnrrte, oc' att, i sådant ändamål, § 8 uti merberörde Kongl. Kungörelse måtte erhålla denna lydelse »Kostnads-ersättning för skjutsoch traktamente böra af kyrkornas medel utgå och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Rese-reglemente, utgöras till prestman, kronobetjent och nämndemän, som öfvervara och förrätta besigtningen.» Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskoltels Betänkande, Ni 15.
Banko R:dr sk. r. R:dr sk. r. Glas: Buteljer, Bunkar, Burkar och Flaskor, (Karafiner och pressade eller slipade Flaskor , härunder ej inbegripna): 7 — * deröfver till och med \ kanna 100 stycken 1 36 14 — af större rymd 100 stycken 3 24 5 * Fönster-, alla slag . 1 skalp. l 6 — 24 — Ljuskron. 1 sk alp. — 4 2 32 Optiska, lösa och oinfattade 1 skålp. — 20 5 * Patentoch Glastakpannor 1 skålp. — 1 G Spegel-: — 8 * rå och oslipade, eller s. k. glasämnen . 1 skålp. ' — 1 G ■— 12 * slipade, ofolicrade 1 skålp. — 2 G ,— 24 * folieradc i skålp. — G 2 — Ur1 skålp. — 12 — 1 andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade 1 skålp. — 8 — Glas finsser: ' 1 24 oslipade 1 skålp. — 18 3 — slipade, oinfattade . 1 skålp. — 24 — infattade, vägas med infattningen och förtullas såsom den. 1 — Glasvaror, försedda med flätning, sorn icke utgör varu-emballage 1 skålp. — 8 7 Glete eller Glitt, alla slag 1 skålp. 8 — G Grijf/ar, af sten 1 skålp. — 1 — G Gryn, alla slag, utom af spanmål 1 skålp. — 1 G 40 Gräsmattor och Gräsrep 1 skepp:d 4 Guld: 20 — arbetadt 1 lod 1 1 — hok-, äkta 1 lod — 8 4 —roäkta 1 lod 8 Anm. Vigten för pappersbladen, emellan hvilka guldet ligger, inberäknas. 1 12 * musiv-, puder eller unsen . 1 lod — 10 — Glasögon, Lorgnetlcr och andra monlerade Optiska glas; se Instrumenter, Mathcmaliska, Optiska etc. ■Glaubersalt; se Salt. Grains d’Avignon; se Färger, andra slag, ej specificerade.
Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte Sig ej resa och den verkställer, befatte Sig ej med Rikets Styrelse eller utöfve den Komed Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga makten, så länge Han utom nungsliga makten, så länge Ilan utom Sina Riken vistas, utan före ,Ståts-Rådet, Sina Riken vistas, utan fores Rils-S/.yunder sådan Konungens frånvaro, Hegereisen under Hans frånvaro af den till ringen i Hans namn, med all ilen rätt, thron följ den närmast berättigade Prins, som denna Regerings-Forin Konungen om Han uppnått den ålder, sorn t’4/§ tillägger; dock må ej Siats-Rådet nå- sägs. Han. styre såsom Regent mai all gonsin Adeligt stånd och värdighet förKonungslig makt och myndighet, enligt läna, eller till Grefligt och Friherrligt denna Regerings-Form; dock må Hane.] stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utAdeligt stånd och värdighet förläna, eller liih. lill.. II. St. Prol 1839 4 1330. 3 Sand. 1 Hafi. 2 10 Kontinuliitns-LiskoUets Memorial A:o S. dala; äfvensom nila lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Stats-Rådet dertill förordnar. Huru förhällas skall, derest Konungen längre tid än Tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. Blifver Konungen så sjuk, att Han icke Regerings-ärendena vårdar, förvalte Stats-Rådet Styrelsen, pä det sätt, som i föregående § bestämmes. § Konung vare myndig vid fyllda Aderton år. Dör Konung innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen af Stats-Radet vied Konungslig makt till Greflig! och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddarevärdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroendesysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som liegenien dertill förordnar.