Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Reutersköld har ock endast omnämnt försälj, ningen af Hellefors Recognitions skog såsom exempel derpå, att methoden ej skall varit för Kronan förmonlig, Att Bruksanläggningar varit grundade på rättigheten till Recognitionsskogarne, medgifver jag, men lika obestridligt är, att Recognitions-afgifterne dels blifvit höj. de, och dels nedsatte. Riksens Ständer skulle Den 29 Ma ju 661 således kunna på ett mycket lättare sätt få ersättning för skogarnes begagnande, genom en förhöjd Recognitions-afgift 3 men då Bergverksldkares interesse att vårda Skogarne, vid ett sådant förhållande icke är detsamma, som vore han sjelf dertill ägare, samt, i händelse Recogniiions-afgiften skulls betydligen ökas, sådant kunde föranleda dertill, att atgiften erlades några år, hvarunder skogen egennyttigt användes och hvarefter dess vidare begagnande uppsades, anser jag bäst vara, att desse skogar till Skatte försäljas Jag instämmer således i anhållan om ålerremiss af Utskottets Betänkande, emedan jag anser en jemkning deruti vara af nöden, helst jag tror, att det ej är Riksens Ständers rätt, att lör någre enskiltas vinning efterskänka det Allmännas fördel. Friherre Boije: Med tillfredsställelse har jag hördt det Kammarjunkaren Heykenskjöld bevisat, att Hellefors Recognitions-skog ingalunda bekommits till skänks; - hvaraf föijer, att allt obehagligt intryck i den delen är undanröjdt. Hvad åter angar Bo!RättsRådet Heijker, skjölds åberopande af Nanonal-rättvisan, så tror jag att han deri har rätt. Men den na rättvisa tillät,er ej, att 1SU8 års Ständer upphäfva, hvad 1815 års Ständer gjordt; och då den då bestämda piaescriptionstid är förbi, så tillåter ej rättvisan att den göres fortfarande. Något företräde böra BruksPatronerne få 3 men det ligger också ett i optionsrättigheten, som i Friherre Cederströms sär; skilta mening blifvit föreslagen ; och då Bruks? 663 Den 2 9 ' Maji.
Icke förintas man genom döden? genmälde Medes och fäste sina skumma ögon med ett uttryck af fruktan på den vise Kimons läppar. – Om vi lemna den filosofiska ståndpunkten och ställa oss på den vanliga, hvilken låter antaga, att det gifves något, som kallas lif, och något, som kallas död, så måste jag säga dig, min vän, att döden enligt mitt och de fleste vises förmenande icke är något annat än en fullständig förintelse. Kimon hade nu slutat sin måltid och utsträckte sig beqvämt på sin soffa, i kretsen af de till samtalet lyssnande slafvarne. Desse, som i början skrattat och funnit sig roade af hans besynnerliga åsigter, började nu, då samtalet fick en allvarsammare vändning och ingick på en fråga, som intresserade dem alla, att samla sig närmare omkring honom, för att uppmärksamt åhöra hvad hans vishet månde uppenbara dem. Regnet fortfor att falla, och skymningen hade tilltagit. En af slafvarne skyndade att tända en lampa och ställde den i skygd af en pelare under portiken, i hvilken gruppen var församlad. – Mina vänner, sade Kimon, – själen liknar den der lampan, hvars låga flägtar för draget. Släckes hon ej i förtid af vinden, så slocknar hon en gång af sig sjelf, sedan hennes olja blifvit förtärd. Du, gamle Medes, tillade Kimon, – synes icke hafva mycken olja qvar uti din lampa. Denna anmärkning berörde Medes ganska obehagligt. Gubben var ännu långt ifrån lefnadsmätt. – Åh, svarade han, – du har icke bestämt mitt oljemått. Och hvad min ålder beträffar, så är jag ännu icke sjuttio år. Jag kan få se många ynglingar rusa i grafven före mig. – Det vissa är, att du i grafven åtminstone glömmer din gikt, sade Kimon. – Tack skall du ha. Men jag behåller hellre min gikt och lefver. – Jag trodde, att man vid dina år skulle vara utledsen vid att lefva, anmärkte Kimon. – Bah, ju mer man får, desto mer vill man ha; och ju mindre man har qvar, desto kärare är det lilla man eger. Det borde du veta, som är filosof.
Af honom har man ovilkorlig rätt att fordra den lagkunskap, som beiiöfves för att pröfva hinderslösheten, och af honom kan man äfven förvänta, att han skall behandla dessa frågor med den varsamhet, hvarvid han genom handläggning af grannlaga ärender blifvit van. Min anm., att intet stadgande finnes om sättet att vinna ändring i kronofogdens åtgörande, har man besvarat dermed, att klagomål naturligtvis finge anföras hos K. M:s Befh:de; men detta tror jag icke är så alldeles Den 17 December. 515 klart, och det säkra är, att ingen föreskrift derom är lemnad, icke heller om den tid, inom hvilken sådan klagan bör ske, eller huru förfaras skall, om K. M:s Befh:de finnér frågan vara tvistig, — om den då skall hänskjutas till domstol eller, det oaktadt, af Konungens Befh:de afgöras, samt hvarest den, som med Konungens Befhides utslag ej åtnöjes, eger deruti söka ändring; om ett sådant ändringssökande skall ske i Hofrätt eller hos något af Stats-Departementen. En talare har yttrat, att den, som icke vill lägga hinder i vägen för föreningar mellan sådane personer, som dem, hvarom i förslaget är fråga, borde bifalla detta förslag. Jag har icke hört någon enda af detta Stånds ledamöter tala mot sjelfva saken. Alla hafva medgifvit nödvändigheten af en lag i det omnämnda hänseendet. Man har blott önskat, att den måtte vinna en tydligare och bättre form. Het är visserligen ett sätt, som ofta användes, att förklara hvarje inkast såsom ett de obotfärdigas förhinder; men detta sätt alt gå tillväga är endast en följd af fruktan för ett nederlag framdeles, en fruktan, som i detta fall synes vara alldeles obefogad. En talare har också påyrkat ett stadgande derom, att barn, födda i äktenskap emellan kristen och jude, skulle uppfostras i kristna religionen. För min del får jag på det allvarligaste motsätta mig ett sådant stadgande, hvilket skulle gå längre än § 10 i 1860 års författning, och enligt min tanka vara både obilligt och orättvist.
Vid export af ribbor bör behörigen styrkas, att de äro fyrkantiga och förfärdigade genom söndersågning af större timmer; i hvilket afseende betyg öfver nämnda förhållande skola vid Tull-journalerna bifogas Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 turn midtpå . Anm. Sparrar af furu och gran kunna utföras både liksidiga och platta. Dimensionen af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras lotal-omfång midtpå, så att t. ex. en Sparre, som på två motsatta sidor innehåller to tums tjocklek och på de öfriga endast 6 tums, kommer att vid tullklarering behandlas lika med en, hvars alla fyra sidor tvärtöfver innehålla hvardera 8 turn. Qvantitet för tullberäkningen. Utförselstull. Banko. Utförselstull. Banko. R:dr sk. rst. Trädvaror: Stäfver, laggoch botten-: af till och med 34 verktums längd å de förra och 22 verktums längd å de sednare: af ek 120 st. 120 st. 3 af bok, furu eller gran öfver 34 till och med 42 verktums längd å de förra i och 27 verktums längd å de sednare: af ek 120 st. 120 st. 8 1 af bok, furu eller gran derutöfver: 6 af ek 120 st. 120 st. 24 12 af bok, furu eller gran Ved: Björk Famnen beräknas (ill i alnars längd, 5 alnars höjd och 6 qvarlers bredd. Arträd eller ämnen till åror 1 par 4 — Alla andra varor, än de i denna Tariff upptagna, äro vid utförsel tullfria. Kh. lill R. Turif för Kredit-upplaget och Tr tensi! o-afgiften* Miniini-qvantitet for Kreditupplaget. Qvantitet för Transito[Transito-afgift. afgiftens beBanko, räkning. Anis .. Aska, Pott-: vällad eller oraffinerad raffinerad och calsinerad Bly, oarbetadt Bränvin: Genievre Cognac Rumm Arrac Cacao .. Caffe Cancl, alla slag Co rint er . Fenkol ..
Under loppet af sistlidet år har Eders Kongl. Maj:t beviljat statsanslag för vägomläggningar inom Länet till belopp af 8,525 R:dr, hvilka arbeten äro dels under utförande och dels under beredning. För att åt denna i så många afseenden vanlottade provins bereda lättad utväg att sjöledes transportera ortens produkter till närmaste sjöstad, är fråga väckt om öppnande af den båtled emellan Asa-sjön och Carlshamn, som redan är, 9 är, hufvudsakligen på Statens bekostnad, undersökt och hvartill kostnadsförslag blifvit upprättadt. Företagets utförande beror likväl på det statsanslag, sorn af Rikets sammanträdande Ständer kan dertill varda beviljadt. För rörelsens upphjelpande hafva torgdagar blifvit af Länsstyrelsen medgifne på ätskiliige ställen inom Länet, hvarest landtmanna-varor med mycken fördel afsättas och de från stad aflägse boende hafva tillfälle att förse sig med alla slags förnödenheter. § i. Politisk Författning. Den härvid fogade statistiska tabell upplyser ej mindre om den obetydliga förändring i hemmanens natur, som härleder sig från någre skedde skatteköp, än ock om de efter sednast upprättade tabell skedda sågoch m jölq varn-anläggningar. Med skiftesverket i Länet förhåller sig så, att antalet af förordnanden, utfärdade under sednaste fem åren, utgjort Ii5 till laga skifte och 482 till diverse laudtmäteri-förrättningar; varande under samma tidrymd afslutade 325 laga skiften och 413 andre förrättningar. Den sålunda af alla ägoslag skiftade arealen uppgår till 190,942 tunnland, deraf 170,960 blifvit genom nya mätningar på karta lagde. De svårigheter som mötte vid början af nu gällande skiftesstadgas tillämpning hafva nästan upphört, sedan allmogen insett nyttan af utflyttningar och undfår något, om oek ringa, utflyttningsbidrag. Statsbidragen äro upptagne i tabellen och gifva icke mera skäl till klagan nu iin förut. De utgöras med mera lätthet, sedan alla varuvärden stigit och ökad tillgång pä penningar underhjeiper indrifningen.
Riddarhus-Utffottet är derföre af den tan. kan, at för de i sednare tider til Grefwelig och Friherrlig »värdighet uphöjde Ätter, hufwudman - ZZ2 Den 11 Augusti. manna-rättigheten för de yngre och icke til högre wärdighet uphöjde Ättegrenar, bör gä i rätt ned-, stigande linea pä Swärds-sidan ifrän den, hwilken nu är hufwudman, men de öfrige Ättemän, af de til högre wärdighet uphöjde, stäsäsom Expectanter til desi deras ordning i den högre wärdigheten inträffar: Och detta' sä mpcket häldre, som derigenom äfwen til det mesta förekommes, at en och samma person ej mä utgifwa Riksdags Fullmagter för twänne särffildta pä Riddarhuset introducerade Atter, hwilket dock alt Högloft. Midderffapets och Adelns pröfning underställes. Stockholm den i Augusti isog. Pä Riddarhus Utskottets wägnar. ^rviä L. ?ossL, ^.clsm Lrucs, D. v. Lades pä bordet, til desi Riddarhus Ordning Lön kommer at föredragas. Uplästes följande: Utdrag af Protocollet, hällit i Högwördigs Preste - Ständet den Z Augusti 1809. S. D. Efter upläsande af Högloft. Ridderffapets och AdelnsoProtoco.lls-Utdrag af densi nästl. Julii innehällande Högloft. Ridderffapet vch Adelns bifall til .Hfwerste - Lieutenanten och Riddaren Herr frrcoh Lric 6rixemv3l6t8 gjorda hemställan, at hos Kongl. Maj:t i underdänighet anhälla, om förbird för Krigs-Departementet och Commisiariaterne, at anwända de utur Riksens Högloft.
Den jernvägslinie, hvilken då med så lifligt intresse omfattades både i Westmanland och i Dalarne var en bland dem, som, på sätt redan är uppgifvet, sedermera vid det allmänna jernvägssammanträdet i Falun den 3 Februari 1859 ansetts vara önskvärda, och i rigtningen mot sjön Runn öfverensstämmer den ock med den af kommitterade förordade linien Sala-Korsnäs. Skillnaden består endast uti de båda liniernas vidare utsträckning sedan de närmat sig sjön Runn; -den förra linien går vester om nämde sjö, för att förena sig med Siljans vattensystem, då den senare deremot löper öster om samma sjö för att sammanbindas med GefleDala-banan. För att kunna anställa en jemförelse mellan de tre olika linier, om hvilka jemforeinu egentligen är fråga, nämligen Sala-Korsnäs, Sala-Robertsholm och Sala-Stor-s® ™ellan o o o ^ o # liuicrn6 vik, måste man göra sig noga reda för den trafik, som i afseende på personer saiaellcr gods redan finnes eller längre tid tillbaka ägt rum. Detta gäller, enligt ’ kommitterades åsigt, såsom en hufvudregel i fråga om hvilken kommunikationtertsholm som helst, den der har till ändamål att befordra den industriela rörelsens ut-°gt^i,®j[a" veckling i allmänhet, och i ännu högre grad med hänsyn till jernvägsanläggningar, hvilka måste förutsätta en sådan redan befintlig och af vidare utveckling mäktig rörelse, för att kunna återgälda de stora uppoffringar deras anläggning 72 kräfver.
Fullmägtige anse sig således, beträffande de af dem i berörda hänseende vidtagna åtgärder, böra endast anmäla, att, enär den gula färg, som begagnas till bottentrvck å sedlarne af 1,000 Riksdalers-valören, ansetts vara mindre lämplig, ny färg anskaffats, hvarmed försök anställas för utrönande deraf huruvida densamma motstår efterbildning på fotografisk väg. § 9- Antal och belopp af till Banken inkomna förslitna sedlar, äfvensom af tillverkade nya sedlar, har utgjort: Bih. till R. St. Inkomna förslitna sedAntal. Riksmynt. Antal. Riksmynt. Antal. Af transportsedlar saint sedlar å 3 och 2 R:dr å dubbla och enkla blad äro invexlade: Transportsedlar till belopp af . R:dr 100,735: 27. sedlar å 3 och 2 R:dr Banko på dubbla blad „ 105,394: 50. d:o d:o „ på enkla blad „ 137,503: 50. Angående inoch utvexling af kopparmynt. § 11. Under åren 1862—1864 har denna vexling förhållit sig, som följer: Banko-Utskottets Memorial N:o Af äldre prägel, som icke utvexlas: å 1, 1, 1, och sk. samt Biksgälds-kontorets Polletter 4, 2, 1, ^ och l sk. Oresmynt . g 'C ta to o. 6» ta ® ca 1863. w g g 1864. Angående depositionsoch postvexel-rörelserna. § 12. För räntebärande depositionerna meddelas redovisning i Styrelsens öfver Diskont-kontoret till Höglofl. Banko-Utskottet afgifna berättelse. Nedanupptagna redogörelse har således till föremål att visa omfattningen af depositioner, för hvilka Banken icke erlägger ränta. Till denna rörelse börande räkningar skiljdes före 1864 under fem, men hänföras numera, enligt 35 § i reglementet, under fyra klasser.
Hr Landtm, yttrade, att i afseende på 5:te punkten hade blifvit anmärkt, att i stallet för följande mening: ”Under den åsigt, att äfven Svenska nationen, så vidt dess tillgångar medgifva, bör, lika med den öfriga civiliserade verlden, på ändamålsenligt sätt vårda de konstalster den redan äger” etc. borde begagnas följande uttryck: ”För att på ändamålsenligt sätt vårda de konstalster Svenska nationen redan äger” etc. Frih. Hamilton: Då här är fråga om redactionen, så får jag bekänna, att jag ej kan fatta att orden: ”lika med den öfriga civiliserade verlden,” skulle kunna tydas såsom den värde ledamoten har sagt, eller alt vi icke skulle tillhöra den civiliserade verlden. Jag kan derföre icke (inna, alt de orden böra borttagas, ulan anhåller att de mätte få qvarstå. Gr. Frölich: Jag hoppas att Konungen icke kan ta ga illa, att nationen önskar att få stå i likhet med den öfriga civiliserade verlden. Jag finner väl, att i detta uttryck ligger ett bevis, alt det Utsk., som egentligen handlagt frågan, har behandlat saken con amore, sorn man säger; men då RiksSt:n icke gjort någon anmärka mot detta uttryck, samt jag anser detsamma alldeles riktigt, så kan jag för min del icke tillåta att del får tagas bort. Frih. Cederström: Anmärkn:n mot uttrycket göres nu och har icke blifvit gjord förut, emedan det var alldeles öfverflödigt, då sjelfva betänk, förevar lill pröfning. Men det malte väl vara klart, alt om Utsk. ansett Svenska nationen, lika med den öfriga civiliserade verlden, böra vårda 284 Den 19 December f. m. sina konstalster, så har Utsk. ansett att vi böra upphöja oss till likhet med densamma, oell att vi således ännu icke hunnit höja oss dertill. Jag skulle likväl tro, alt motsatsen här har inträffat, och att vi redan före detta höra till den civiliserade verlden samt således icke behöfva derom orda såsom skäl till bifall å K. M:s proposition. Jag instämmer således i den anhållan, att detta uttryck måtte uteslutas.
(B. A.) Sedan den af Justiiie-Ombudsmannen i sin för innevarande riksdag afgifna embetsberättelse"gjorda och i Lag-Uiskottets Utlåiande N:0 4 till Riks-Ståndens behandling anmälda hemställan, om en mera lämplig lokal för Justitie-Ombudsmannens expedition och lämpligare förvaringsrum för alla till expeditionen hörande handlingar, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad, och Utskottet äfvenledes fått från Bonde-Ståndet emottaga en rörande samma ämne af Riksdags-fullmägtigen C. G. Sköldberg från Örebro län väckt motion, samt Utskottet, i anledning af dessa framställningar, infordrat yttrande i ämnet från Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgäldskontor, hafva Fullmägtige, uti skrifvelse den 12 nästlidne Juli, tillkännagifvit, att som, inom Rikets Ständers hus, icke funnes att tillgå några andra än de derstädes för närvarande ät Justiiie-Ombudsmannen till gemensamt begagnande med Lag-Utskottet under riksdagarne anvisade rum, emedan alla öfriga rum och lägenheter inom samma hus då användesj för des ändamål, hvartill desamma genom Rikets Ständers i afseende på detta hus fattade beslut blifvit bestämda, hade Fullmägtige, då en ny embetslokal för Justitieombudsmannen vore högst behöflig, och då en sådan, enligt Fullmägtiges åsigt, fullt lämplig och ändamålsenlig samt. tillräcklig lokal, bestående af 4 embetsrum jemte ett vaktrum, kunde beredas i nordvestra flygeln af Riksgälds-kontorets hus genom flyttning af dervarande trappuppgång och iståndsättande af rummen en trappa upp jemte gafvel - Stats-Utskoltets Memorial N:o 167.
Under öfvervägande af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären funnit sig befogad till följande hemställan, icke såsom afseende hans organisalions-försiag allena, utan såsom till sitt ämne och sin lösning varande en fråga, som tidshändelserne kunde göra till en lifsfråga för konung, folk och fosterland, nemligen att Rikets Ständer måtte taga under pröfning, huruvida de icke finna sig böra till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna de af motionären afgifna 2:ne förslag till förändrad organisation af landtförsvaret och i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj: t täcktes låta desamma granskas af sakkunnige män saint vid nästföljande riksdag till Rikets Ständer i nåder öfverlemna ej mindre desse personers deröfver afgifna underdåniga utlåtande, än ock ett fullständigt förslag till ordnandet af rikets landtförsvar på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt; anseende sig Rikets Ständer, att, till detta inträffar, böra låta anstå med beviljandet af alla nya ordinarie anslag å 4:de Hufvud-titeln. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Eicon.-Utskottets Utlåtande N:o 53. 13 Deri i motionen åberopade och dervid fogade rekapitulerade jemförelse af landiförsvarets närvarande och föreslagna organisation, innehåller hufvudsakligen: l:o alt, enligt närvarande organisation, uppginge kostnaden för landlförsvaret till 7,447,591 R:dr 26 sk. 10 r:st banko. De ständiga strids/era/'terne utgjordes af: Generalitetet 8 personer; Topograf-ollieerare 11; Infanteri 26,072 man; Kavalleri 4,966 man med 5,077 hästar; Artilleri 3,190 man med 725 hästar och 128 kanoner samt Ingeniör-korps och Sappör-kompani af 176 personer eller tillsammans ständiges/ridskrafter 34,462 man med 5,802 hästar och 128 kanoner.
Prinsarne drogo så åt hvar sin led, likasom tillförene, och de äldste bröderna kommo snart till kungs-gården, hvarest den elaka styfmodern bodde med sina döttrar. Der stadnade de, framburo sin faders ärende, och undfägnades såsom prinsessorna mente bäst, med hafre-kakor och spicke-sill. Men den yngste prinsen red genom skog och mark, så länge dager lyste på himmelen, ända tills han fick se hvar det lilla ljuset tindrade mellan träden. Då steg han af, band sin häst vid en gren, och fann jord-kojan, der han hade sin käresta, den lilla råttan. Vid han nu öppnade dörren och trädde in, kan man tro der blef en glädje, så det stod högt i tak. Den lilla råttan steg genast upp ifrån sitt högsäte, helsade honom välkommen med många vänliga ord, lät breda hyende på bänken, och gaf prinsen rum vid sin sida. Likaledes ock de små mössen der de sprungo af och an på golfvet; somliga tände upp ljus, så det glimmade i hvar vrå, andra blandade mjöd och vin i präktiga dryckes-kar, och åter andra dukade bordet med kostlig mat, så ingen konung kunde ha det bättre. Icke heller glömde man prinsens gångare, utan mössen buro dit både elfve-gräs och jungfru-halm, och andra fagra örter som vexa om sommaren, och sjelfva kråkan, som eljest såg så högfärdig ut, nickade med sin grå hätta och vippade på stjerten, och hade så mycket, mycket att beställa, på det att allting måtte vara prinsen i lag. När han nu hade ätit och druckit allt hvad honom lysste, satte han sig hos sin lilla käresta och begynte glamma om både ett och annat; likväl var han inte så glad som han eljest plägade. Detta märktes af den lilla råttan, och hon frågade genast hvad det var som låg honom på sinnet. »Jo,» svarade prinsen, »min fader har lagat till bröllopp, och skickat mig hit, för att bedja dig komma på den dag han utsatt.
Sefallnittggpafmattbe inlemnat fin till fPröfninggfommtttéen ftållba befmärgffrift; o di må, uttber iaftta S 65. tffiib [Pröfninggfontmittéeng fautmanfomfter ffall ilanbgpöfbingen i länet mara orbföranbe, uteb rättighet att i ålommittéeng öfmerläggntngar, tttett ide uti befj be* flut bedaga, år Sattböpöfbingett pinbrab att bepa famntanfomfter bemifta, föreg orbet af ben font ålottgl. 'ötajd, efter pärottt i mtberbånigpet gjorb anmälan, be tDtajd aittnälag, eller ttåbigt förorbnattbe för färffilb orbföranbe bepförittnan ide fomntit Äommittéen ttllpanba, eger Äonumttéen att fjelf genom mal blanb fine lebamöter utfe ben, font ffall föra orbet. 36 33emillningS*@tabga 1864. llppfid imber fPröfningSfommittéenS öfmertdggnittgar fftljaftiga meningar Bianb kommittéenS Icbamöter odi måfte, tili föijb beraf, omröftning anftäliaS, ffati om* röftningen mara öppen od) ben mening Blifma gdliaitbe, tjmiifen flertalet Bianb teba* möterna biträbt, elier, om röfterna utfalla lifa, ben forn länber tili ben ffattffpibigeö förmån. § 66.
Z. trängas en oxalsyrelösning, eller kanske bättre vinbetydligt i bakgrunden. Den 16 mars, således nästan på dagen samma ominösa » idus martii », som forsyra. Urinfläckar behandlas först med ammoniak domtima blef Caesars dödsdag, fick telegrafen till alla ändar af världen frambära det sanna sensationsbudoch därpå med oxalsyra. skapet, att Bismarck afgått från sin ställning som Såsfläckar innehålla fettämnen, svaga syrikskansler och ledare af den tyska politiken, ja från ror, samt blod. Behandlas därför först med alla sina ämbeten, och att den väldige mannen så- lunda nu är att betrakta som politiskt död. Den litet varm sodalut, som utdrager de feta ämgången var man väl i början något böjd att misstro nena och på samma gång neutraliserar sytelegrammets riktighet; ty man är ej van att riktigt rorna. I blodet finnes järn, som väl är den kunna tänka sig det nyskapade tyska kejsardömet hufvudsakligaste fläckande beståndsdelen. Man och den dit hörande europeiska storpolitiken utan den gamle » järnkanslerns » ledande hand. Men hänFörf. skulle vilja indela fläckarne i två löser därför, ut järnet med oxalsyra, som sedelsen egde nog sin riktighet, hur plötsligt den än dan neutraliseras med en ny tillsats af soda. kom, och man har åtminstone fått en liten antydslag. Om tyget är färgadt med ponceau eller ning om, huru den småningom blifvit förberedd. 1) Enkla, som kuuna tagas bort med ett Den unge tyske kejsaren, hvilken man i början enda fläckmedel, utan att klädernas färg förskarlakansrödt och soda eller andra starka baser användts till fläckens uttagande, måste trodde sig kunna beteckna som ett helt vanligt » löjtstöres. E x. lerfläckar, rost, smutsfläckar. nantsgeni », har mer och mer lagt i dagen en själf2) Krångliga, hvilka måste behandlas i man sedan använda litet tennlösning, för att ständig tankegång och en öppen blick för tidens kraf, särskildt i den sociala frågan. Därom vittnar den flere omgångar med olika lösningsmedel och färgen skall bibehållas.