Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N.o 222. till den, som under tiden bestrider dess förut innehafvande tjenst, afstå någon del af de dertill hörande löneförmoner, det icke allenast för närvarande, ulan jemväl för framtiden, bJifver bestämdt, huru i delta afseende bör förhållas, behagat, af sådan anledning, i berörde ändamål, till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemna Hof-Rättens ofvannämnde skrifvelse. Vid öfvervägande af hvad Hof-Rätten sålunda hemställt, i afseende på arfvode för den person, som, under den tid llof-Rälts-Rådet Landin förvaltar Justitias-Ombudsmans-Embetet, kommer att bestrida dess förut innehafvande tjenst, hafva Rikets Ständer, hvilka i följd af hvad Rikets senast församlade Ständer beslutat och uti underdånig skrifvelse den 9 Februari 1835 hos E. K. M. anmält, anse fråga icke vidare kunna uppstå om förändring uti nuvarande Justilias-Ombudsmannens då fastställde aflöning, deremot funnit billigheten påkalla, att arfvodet för den person, som efter honom blifvit till ledamot uti Hof-Rätten adjungerad, bestämmes, i enlighet med hvad allmänneligen eger rum, då vicarier till tjensters förrättande förordnas, eller till hälften af den lön, som tjensten åtföljer; hvarföre Rikets Ständer beslutat, att, såsom arfvode för den efter Hol-Rätts-Rådet Landin adjungerade ledamot uti E. K. M:s och Rikets Svea Hof-Rätt, må af Riksgälds-Contoiret utbetalas och från och med månaden efter den, då Justitiae-Ombudsmanna-valet försiggick intill dess den nja Statsregleringen tagit sin början, utgå med 600 R; Ir, efter år räknadt, samt sedermera, och så länge bemälde Hof-RättsRåd fortfar att vara Rikets Ständers Justitiae Ombudsman, med 750 R;dr årligen, motsvarande hälften af den vid innevarande Riksdag för Hof-RättsAssessorerne bestämda lön, 1,500 R:dr.
Rabarberstjelkarne skalas och skä- ras i fina bitar, plockas pä buteljer, hvilka sedan fyllas med källvatten, korkas och hartzas (hartzen bör innehålla något groft lack, ty annars spricker densamma och luften får tillträde). Förvaras i källare och kokas såsom färska. Anna. Eabarberstjelkarne skalas, skäras i bitar som klyfvas för att kunna stoppas på väl rengjorda buteljer, hvilka genast korkas och hartzas. Förvaras till vintern i källare, der de ställas på korken. Anrättas som färska. Vill man vid inläggningen bestå socker, behandlas de som kompott; af Va &amp; socker och 3 jumfrur vatten pr helbutelj kokas en lag, som afsvalnad hälles i buteljen på frukten; korkas straxt, kokas i vattenbad i 15 minuter; hartzas och förvaras i källare. Aida. Lägg ett eller två. strån saffran i pippis vattenglas och lägg i buren en kokt, skalad potatis. Corinne. Antingen lägger man ormbunkarne mellan filtar och stryker öfver dem någia slag med ett varmt jern eller läggas de mellan madrasser att torka. Corinne. Kärlen läggas i varm sodalut, upptagas och skuras med perlsand (köpes i hvarje handelsbod); sköljas sedan i varmt vatten samt torkas väl. Anna. Bleck lägges i varm sodalut och skuras först med vanlig fin sand och sköljes derefter. Sedan med perlsand och sköljes åter. Kallt vatten användes båda gångerna. Lägges att torka. Softe. Breflåda. » Förvaltare. » Uddevalla. Uppgif namn och adress, som blir red. hemlighet; eljes införes ej annonsen. N. N. N. N. Uppgif namn och adress, så skola vi svara per post. Lilias — gk. Dito dito. Charles. Kan nog användas vid tillfälle. Ida N. Helsingborg. Sänd 14 ören i frimärken, så skola vi expediera saken. » Utvägslus ». Annonsera i Dagens Nyheter. Blenda Ingeborg. Då Er uppsats antagligen ej kommit oss till hända, enär vi ej veta nå- got derom, bedja vi Er sända afskrift. Mahli. Hvad hette Er uppsats? Anna.
Betänkande, i anledning af väckte motioner, dels om indragning af auditörs tjensterne och upphäfvande af Krigs-rätter och af Kongl Krigs-Hof-rätten; dels äfven om indragning af Regements-pastorsoch Balaljons-predikantsbefattningarne. 37. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets Betänkande JM 25 i fråga om statsanslag för anläggning af åtskilliga telegraf-linier inom riket. 38. Memorial, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande JM 12, i fråga om lindring i rustningsskyldigheten genom Statens öfvertagande af munderingsoch utrednings-persedlars anskaffning och underhåll. 39. Memorial, i anledning af återremisser å Utskottets Betänkande 4 9 i fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord. 40. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet JM 24, i fråga om förändrad organisation af Hypotheks-inrättningarne i riket. 41. Utlåtande, föranledt af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets Memo rial JM 33, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande. 42. Memorial, med anmälan om Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om för ändrad organisation af hypotheks-inrättningarne i riket. 43. Betänkande, i anledning af väckt motion om Ulldiskontens indragning. 44. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets Ut låtande JM 41, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande. 45. Memorial, angående särskildt arfvode åt Utskottets Sekreterare. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Sammansatta Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-UUkottets Memorial N:o 1. I M *.
Jag yrkar bifall till Utsktns förslag i denna 11 §, som jag ingalunda anser vara sträng, utan tverlom lindrig; men 0111 den ej anlages, är jag dock glad, att en bland oss, Frill. Sprengtporten, rätt uppfattat Utskrns betänk, i sin princip, och jagskall vara belåten om Ståndet inginge på bans framställning. Hr Frill. o.Landtin. tillkännagaf, alt anslag var utfärfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Tersmeden, Carl Reinh.: På samma skäl som jag i går voterade afslag å 10 §:n, yrkar jag i dag afslag å den 11, emedan jag anser, att den fattige blir den som i första rummet göres lidande, om §:n kommer alt antagas, och det är både orättvist och stridande mot grundlagens anda att inom trånga kretsar vilja inspärra en samhällsclass, hvars enda utväg till bergning ligger i dess arbetsförmåga. En värd talare bar som motskäl härtill åberopat den §:n, der det medgifves för livar och en att söka vistelseort der lian behagar; men jag hemställer huruvida detta lagstadgmde skall lända till förmån, då man, örn 1 1 §:n anta ges, lagt ett binder i vägen för dessa arbetare att blifva e moltagne å annan ort än der de én gång äro inkomne. Jag linner äfven att denna 11 § är overkställbar, på sätt Ur Ribbing, Bengt, visat, och fortfar således i milt yrkande 0111 afslag å densamma. Hr von Hartmansdorff: Jag vill icke trötta Ståndets medlemmar med vidare yttrande i sjelfva saken ; men jag anhåller att få göra några anmärkn:r vid det förslag till ny §, hvilket Frih. Sprengtporten framställt. Han synes dermed hafva fyllt den brist, som jag förklarat mig för ögonblicket icke kunna afhjelpa; hvadan jag tror, att 0111 R. o. Ad. antog ett stadgande ungefär af det innehåll Hr Frih:n uppgifvit så hade man förebyggt de vådor, för hvilka å t sk i 11 i ge ledamöter frukta.
I betraktande af alla dessa omständigheter har Kommitén ansett sig böra i underdånighet hemställa: att, med ändring af nu gällande stadgande om den tid, inom hvilken beväringsmönstringarna böra vara afslutade, Konungens Befallningshafvande skall ega utsätta mönslrmgsförrältningarne å de tider och ställen, som, efter inhämtande af nödiga upplysningar från vederbörande befälhafvare för de inom länet förlagda regementen och corpser, pröfvas lämpligast; dock med iakttagande att beväringsmanskapet ej besväras med längre framoch återmarcher, än af behofvet påkallas. Då den ordställning, som uti 1 § af Kongl. Förordningen den 13 Februari 1849 finnes begagnad, möjligen skulle kunna föranleda den tydning af föreskriften om mönstringarnas förrättande särskildt för städerna och landet samt särskildt mom arméens och /lottans bevärings-omräden, att Konungens Befallningshafvande icke skulle ega utsätta dessa mönstringar å samma dag och ort, har Kommitén, till undvikande af ett dylikt missförstånd, ansett lämpligt, om i sammanhang med berörde föreskrift tillädes: det hinder likväl ej möter för vederbörande att utsätta mönstringsförrättning å samma dag och ställe med så väl städernas och landets, som arméens och flottans beväringsmanskap. 1 fråga om Militär-läkares eller Provincial-läkares användande såsom besiglnings-läkare vid beväringsmönstringarna hafva, efter hvad till Kommiléns kännedom kommit, de af Eders Kongl. Maj:t. för utarbetande af förslag till den militära helsovårdens ordnande tillsatte Kommiterade yttrat: att Civil-läkarne, hvilka hittills utöfvat nämnda befattning, i allmänhet skulle följt högst skiljaktiga grunder för bedömandet af manskapets duglighet till krigstjenst; att det derföre varit önskvärdt, om åt Distriktfält-läkarne kunnat uppdragas skyldigheten att, i egenskap af Besigtnings-läkare, biträda vid de årliga beväringsmönstringarne; men att, då dessa mönstringar merändels höllos samtidigt för alla regementen inom samma distrikt, och det således måste blifva omöjligt för
Då likväl den lättnad i communicationen, sorn genom ifrågavarande Författning bereddes, otvilvelagtigt redan bidragit att fastare sammanknyta bandet emellan de begge folken och äfven ur stats-ekonomisk synpunkt på dem -ömsesidigt utöfvat en välgörande inverkan, har motionären ansett, att en fullständigare tillämpning af ofvanomförmäldta grundsatts, än som medelst denna Författning skett, skulle vara det ändamålsenligaste medlet att ytterligare fullkomna den politiska föreningen och att befrämja utvecklingen af begge Rikenas industri; hvarföre motionären föreslagit, att vilkoren och bestämmelserna för varuvexlingen sjöledes de förenade Rikena emellan måtte, hvad deras egna producter och tillverkningar anginge, blifva desamma, som äro gällande, då varuvexlingen sker landvägen, helst den minskning i tullintraderne, som deraf 12 'Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N:o 83. skulle blifva en följd, rikligen blefve ersatt genom vinsten för de båda Jänderne att erhålla en ökad afsättning för sina väsendtligaste producter, spanmål och fisk, jemte det att tullfriheten för dessa varor skulle åstadkomma lägre pris, till fördel för den fattigare delen af befolkningen; Och har motionären, under förutsättning, att dessa åsigter skulle hos Rikets Ständer göra sig gällande, hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes utse en Comité af Svenske och Norrske män att, sedan alla erforderliga upplysningar blifvit inhemtade och dervid kunnat utrönas, i hvilken mon inskränkning eller utsträckning af de allmänna föreskrifterna funnes för en eller annan artikel böra eg* ram, uppgöra och af gifva detaljeradt förslag till ny allmän, för begge Rikena gemensam och på fullkomlig reciprocitet grundad, Författning i ämnet, samt att Kongl. Maj:t sedermera ville deröfver fatta Dess Nådiga beslut. 2:o Af Herr Paul Berg, som anfört, att Kongl.
Sedan hemmanet i början varit upplåtet åt åboer, men år 176S blifvit åboledigt, var det derefter lill år 1809 såsom lifstidsdonation upplåtet åt betjening vid hotoch stallstaterna, under hvilken tid skogen, som ansågs behöflig lör Svartsjö och Drottningholms lustslott, afskiljdes från hemmanet, och sedan Kongl Maj:t, genom nådigt bref den 11 Juli 1795 afslagit gjord underdånig ansökning att få till skatte lösa Tofta hemman, verkställdes år 1794 afrösuingen från hemmanet af skogen, utgörande, jemte den till skogvaktare-torpet hörande jord, 512 tunnland 20 kappland. Då sedermera vid 1810 års riksdag fråga förekom angående sättet att disponera kungsgårdar och andra kronan förbehållna lägenheter, yttrade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 30 April sistnämnde år, att »emedan Tofta är ett skattlagdt kronohemman med fastställd ränta, kan denna lägenhet ej behandlas på samma sätt som kungsgårdar, utan bör, såsom varande utan åbo, uppå auktion lill skatte försäljas, med bibehållande af dess varande ränta, att dels till kronan, dels till innehafvare utgå»; och biföll Kongl. Majit, uti nådigt bref till Kammar-kollegium af den 21 Maj samma år, att Tofta, såsom ett skattlagdt kronohemman, finge, på sätt Rikets Ständer anmält, uppå auktion till skatte försäljas. Vid de åtgärder, som till följd af dessa beslut af Kammar-kollegium vidtogos för hemmanets försäljong till skatte, uppstod ej fråga hvarken om återförening med hemmanet af den derifrån redan afskiljda skogen eller om nedsättning i hemmantals - Stats-Ulshottels Utlåtande, M 129. 9 hemmantalsränta!! för denna minskning i egor, utan i det af Kammar-kollegium utfärdade projekt till skattebref undantogs skogen tvertom uttryckligen frän skatteköpet, under det att räntan likväl bibehölls vid dess förut och ännu varande ofvanberörda belopp.
Ilr Landtm, förklarade, det lian trott sig hafva funnit att ja öfverröstat nej. Krapp; Mönja; Orleana, och Qvercitron. Utskottets förslag biföllos. R ö d fä i1 g. Fri utförsel af denna vara föreslogs af en ledamot. Utskts förslag bifölls med den förändring, att utförseln skulle vara fri från lull. S a f f I o r. Utskottets förslag bifölls. Sandel. Af en ledamot yrkades att samma beslut mätte fattas rör:de deuna artikel, som blifvit fatladt rörtde indigo. Utskottets förslag bifölls. Sappan, Schö t tg el b, S niniz och Spanskgröna. Utsk:s förslag rörtde dessa fyra artiklar biföllos. S u m a c k. Tvänne ledamöter yrkade införselstullens nedsättande till 6 r:st; hvilket af en annan bestreds. Utskottets förslag bifölls med den förändring, att införselstullen bestämdes till 6 rtst skålpundet. Ambra; W a u ; W.e y d e; Ängskära; och Färger andra slag. Utskottets förslag biföllos. Färgmossa. Utskottets föislag bifölls med den förändring, alt, enligt några ledamöters hemställan, utförseln skulle vara fri från tull. Fä r g t r ä d. Tullfri införsel af denna vara yrkades af några ledamöter, men bestreds af andra, hvilka yrkade bifall till Utskts föislag. Utskottets förslag blef af R. o. Ad. bifallet. Den ii December -e. m. Gal I a p p 1 e n. Utskottets förslag bifölls. Gallmeja. R. o. Ad. beslöt, uppå hemställan af en ledamot, alt gallmeja skulle vara fri fran införselstull. Gardiner. Utskottets förslag bifölls. Garn, Bomulls-: H v i It, under N:o 26 efter Engelsk beräkning. Emot Utsk:s förslag yrkades införselstullens nedsättning dels till 5 sk, dels till 7 sk., hvaremot af andra yrkades bifall till Utsk:s förslag.
Hvad för öfrigt angår de uti detta och föregående moment gjorda stadganden om tillåten Bränvinsredskap och sättet för dess uppmätning, linner Utskottet, oaktadt flere ingifna förslager, icke skäl, att deruti tillstyrka någon förändring, Olämpligt skulle visserligen vara, att lägga band pä industrien och derigenom förekomma sådana uppfinningar, hvarigenom både tillverkningsämne, bränsle, tid och dagsverken besparades, då verkställande magten äger säkra medel att med fästadt afseende å de för tillverkningens qvantitet och afgifternas beräkning stadgade grunder, anvisa det Sätt, hvarpå sådana inrättningar kunna begagnas och det Ställe der de böra tillåtas. 9:0 Emot ingen punkt hafva flere anmärkningar förenat sig än emot 2dra §ns första moment, som stadgar Städernas rätt att tillverka bränvin, oell sättet, att den utöfva. Utskottet har derföre med största noggrannhet samlat alla skäl, sorn tala för och emot denna rättighet, för att derigenom bana vägen för ett grundadt omdöme. Best), och Ekon. Utsk. Betänkttnden. £39 Efter Utskottets tanka härleda sig olika påståenden i detta fall från de olika synpuncter, hvarutur saken betraktas. De, som utgå från den primitiva Theoretiska grundsatsen, som bestämmar naturen af Stadsmanna näringen i allmänhet, och deremot brän* vinsbränningen, såsom helt oell hållet tillhörande jordbruket, samt bådas inbördes reaction på hvarandra, äga talande skäl att yrka den förras uteslutande från denna rättighet. De åter, som, med tillhjelp af statistikens och erfarenhetens ledtråd, betrakta Svenska städernas local samt närvarande skick och läge, bestrida detta uteslutande, såsom med deras bestånd och öfriga omständigheter icke förenligt. Och då denna sednare åsigt för lagstiftaren synes vara den lätta, enär städerne böra betraktas, icke efter hvad de kunde vara, eller må hända för framtiden blifva, utan hvad de nu äro, så bör väl ock förhållandet derefter bestämmas. Svenska städerna äro, med några högst få undantag, jemte sin stadsmanna rörelse äfven till större eller mindre del jordbrukare.
Jag skulle i alla fall, lika med motionären, finna det gagneligt, att electorerna kunde välja de mest passande ordförander i alla dessa formella Utsk., utan att fästa afseende på matrikeln; inen utom det correctiv mot considerationerna vid valen, som Frih. Roye uppgifvit, och hvarigenom olägenheterna af ordföi-andeplatsernas bestämmande efter nummer skulle minskas, har jag ett annat skäl att anföra emot förslaget. Jag tror nemi., att Ståndets karakter, sådan den är att önska under närvar, förhållande, skulle försvinna, om man inför någon annan aaciennitetsberäkning, än den nuvar. Genom den slumpen att hafva en hög nummer försvinner hela beräkningen af en högre värdighet. Jag tror, att detta har det inllytande, att mati käti ganska väl Välja en skicklig subaltern till ordförande , utan att det har något stötande med sig, hvilket det i annat fall skulle hafva; ty jag fruktar, att om man öfvergår till den sanna principen att välja den skickligaste, skall man ändå blifva tvungen att hålla sig vid rangordningen, i följd af den anda, som synes göra sig gällande inom hela Samhället. Jag tror, att det vöre godt att ännu behålla detta element oförryckt, som ännu ger någon anstrykning af oberoende åt vår sammansättning. På denna grund kan jag ej tillstyrka motionen; hvaremot jag skulle vara helt och hållet för den ide'en, att Utsk:n sjelfva valde. Den 7 Juli f. m. Hr Tham, Wollrath: Frih. Ehrenborgh hav i sin framställning åberopat R. St:s tankar och delade beslut vid 1809 års riksdag. Jag anhåller dervid få påminna om den händelse, att då vid riksdagens början en stark opinion yttrade sig om förändring i representation och föranledde till det första betänk., sorn Utsk. afgaf, tycktes denna opinion inom It. o. Ad. hafva saktat sig innan årets slut. Deruppå ser man ett stort bevis i det slutliga betänk., som Utsk. afgaf om representationen, som innehåller en mängd åsigter, men intet egentligt förslag. Slutet på 1810 års riksdag tycktes bevisa, att alla Stånd funno förslaget så starkt ingripande i sådana förändringar, om hvilkas nödvändighet
Och deraf kunde följa, alt, om genom Norrmännens mellankomst en föredragande blefve tillsatt, skulle en fråga, som vore af politisk, af nnionell beskaffenhet, kunna blifva afgjord pä det sätt, att hon finge en höjning åt de Norska förhållanderna, och dä blefve ju följden den, att här i Sverige ett väsen skall upstå emot ett sådant styrelsesätt, och att man skulle förklara, det vi hade en regering, som icke vöre Svensk, utan sorti skötte ärenderna sä att vi kommc under Norrmännens styrelse, med mera dylikt. När man nu, såsom jag, är en varm vän af att föreningen skall kunna fortgå på den lyckliga väg den hittills följt, så mäste man också ifra för alt borttaga allt, som i sjelfva lagstiftningen kan lägga hinder i vägen för denna fortgång. Det är ur denna synpunkt, som jag tror, att det är nödvändigt för dem, som önska framgång ål förslaget, att ett tillägg i den af Kongl. Majit föreslagna Riksakten göres, sorn rtphäfver a(1 otydlighet. Mot sjelfva formen har man anmärkt, att sättet, på hvilket den ifrågavartde lagförändringen skulle ingå i vår Svenska lag vore Norskt, och icke det i Sverige brukligå. Denna anmärkn. anser jag vara af mindre vigt, och jag vill knappast erkänna att Konst.- Ulsk. i detta fall har rätt, emedan Riksakten är en civil lag, och våra civila lagar ändras icke på det sätt, att texten ändras, utan så att särskilda författmr, innehållande förändringame, hifogas desamma. lag tror således, alt Konst.-Utsk. varit obefogadt att framställa denna anmärkn. Deremot kan icke nekas, att ordet »hitintills», såsom en hänvisning lill våra grundlagar sådana de nu äro, icke är fullt lämpligt, emedan det vid framlida tillämpning af lagen möjligen kan möta svårigheter att upsöka de §§, på hvilka detta ord syftar. En oformlighet ligger således häruti, ehuru ej af den vigt alt förslagets framgång derpå hör bero.
7 O © att af besparingarne å Riks-statens 8:de Hufvudtitel till Kontrakts-prosten i Olands och Frösåkers kontrakt för åren 1857—60 anordna hvad efter hvarje års medelmarkegång för Stockholms län belöpte å de honom årligen tillkommande en tunna 93/10 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn. Då emellertid den omständigheten, att hel prostetunna af Gräsö socken icke ens kunnat Kontrakts-prosten tilldelas, på sätt Rikets Ständer förut medgifvit, icke lärer utgöra ett hinder lör honom att densamma för framtiden utbekomma, tillstyrker jag lika underdånigt, det behagade Eders Majit föreslå Rikets Ständer, att ett kronotionde-anslag af en tunna må, från och med början af nästa statsreglerings-period, varda för hvardera af Bladåkers och Gräsö socknar till Kontrakts-prosten inom Olands och Frösåkers kontrakt å 8:de Hufvudtiteln och klereci-staten uppfördt.» Hill. lill II. Skrifvelse N:o 73. Härjemte uppläste Herr föredragande Departements-chefen ett af honom uppsatt förslag till nådig proposition i ämnet till Rikets Ständer, och hemställde, att Kongl. Majit, med gillande af berörda förslag, måtte täckas i nåder tillåta, att nådig proposition linge i enlighet dermed till Rikets Ständer expedieras. Hvad föredragande Herr Departements-chefen yttrat och hemställt, och hvari Stats-Rådets öfriga ledamöter instämde, täcktes Hans Majit Konungen till alla delar gilla och bifalla. Ex protocollo C. A. Th. Ädelgren. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kL 6 e. rtt. KONGL. MAJiTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med de af särskilda Kommitterade afgifna underdåniga förslag angående Kommunal-styrelser; Gifven Stockholms Slott den 39 December 1859.
§ 5 Vin, olja, frukt och andra varor som förstörs vid lagring får ägaren ta efter visitation och lämna borgen för tullavgiften. Han har också rätt att lossa hälften av spannmål och salt före förtullningen, om han uppfyller vissa villkor. Skulle ägaren heller övergiva sina varor än betala tull för dem, tillfaller de Oss och Kronan. § 6 Tullen kall betalas inom 30 dagar. Drar det ut på tiden erläggs 1 % i månaden i straffavgift. Uttas inte godset inom 30 dagar ur packhuset betalas 1 % på värdet, vilket tillfaller packhusinspektören. Dröjer förtullningen över 2 månader säljs så mycket av godset, att det täcker tullavgifterna. § 7 Har fartyg last, som skall till olika stapelstäder, betalas tull i varje stad för det som lossas där. Verkrullan visas vid varje lossningsort. § 8 Från maj - augusti får lossning ske mellan klockan 6 - 8. September, oktober, mars och april mellan 7 - 6 och övriga månader mellan 8 - 4. En timmes ledighet för middag. § 10 Under lossningen får skepparen inte ha fler styckeportar öppna än tullkammaren tillåter. Bryts försegling, som tullbetjäningen satt på luckor i öppen sjö eller skärgården, bötas 500 riksdaler. Art III Vad godsägare och skeppare har att iaktta, då gods skall föras till utrikes ort. § 1 Skeppare som skall segla med last utrikes anmäler sig hos broinspektionen eller sjötullkammaren som ombesörjer lastningens bevakande. 50 riksdaler i böter. Vill någon medsända varor skaffar han sig en frisedel. Fartyget skall ligga still under hela lastningen. § 3 Efter slutad lastning inger skepparen förteckning på allt gods och godsägarens inlaga till tullkammaren med fartygets namn och godsets beskaffenhet. § 4 Innan fartyget får avsegla skall slutlig inspektion av behörig betjäning förrättas. Uppskjuts avfärden på grund av motvind är fartyget under bevakning till dess avsegling sker. § 5 Ridderskapet och adeln har särskilda privilegier vad gäller utförsel av produkter. § 6 Har fartyget inte full last, utan skall fylla på mer i skärgården, skall anmälan göras hos sjötullkammaren. § 7 Anger någon att oförtullat gods utförs, får skepparen inte hindra verkställighet av lossning.