Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den tarfvade — fortsätter tidningen — en utredning; denna utredning kom till stånd och meddelades kammaren i form af tablåer. Ofver dessa tablåer uttalade sig grefve Posse icke såsom herr Dickson för att bistå en kamrat, utan endast försvarande sina egna anmärkningar. Hvar äro nu, så slutar jublet, de jemförelsepunkter, som skulle ådaga-lägga grefve Posses inkonseqvens? Sakta i backar ne och låtom oss icke blanda bort korten! Låtom oss utan alla krumbugter hålla oss till saken, sådan den är. Hvarom gäller frågan alltså? Jo — statsministern grefve Posse förklarar det sjelf — » grundlagen medger ej rätt för en kammarledamot att återupptaga en diskussion, som talmannen redan förklarat vara afslutad ». Yi fasthålla noga detta påstående. Nåväl, var icke diskussionen af talmannen förklarad afslutad, när grefve Posse den 21 Februari 1874 åter tog upp den? Jo visserligen, men då är ju också saken klar. G ref ven förklarade ju tydligt 1881, att, efter sedan detta skett, diskussionen icke finge upptagas, men han gjorde det icke förty sjelf 1874 och alltså måste han dä hafva hyst en annan tanke än den han sedan såsom statsminister proklamerade. Allt tal om de skäl och grunder, som kunde föranleda honom att ånyo taga till ordet i saken, blir således nonsens. Är förbudetmot återupptagande af en afslutad diskussion positivt, så lärer den omständighet, att grefve Posse och möjligen några hans meningsväniier ansåg denna proposition dunkel och tarfvande förklaring, icke utgöra det ' ringaste skäl att bryta mot detta positiva förbud. Trots alla slingerbultar af den ministeriella tidningen, så är det och blir det ett faktum, att statsministern hyste en annan mening än oppositionsmannen om yttranderätten. Då den konvenerade, så blef den godkänd, men när den besvärar, förnekas den. Vi hafva här nämnt om den snillrika titel, som den ministeriella tidningens icke mindre genialiska utlåtelser bära, och man får i den lilla uppsatsens slut lära känna de motiv, som föranledt denna expressiva titel.
FinancePlan, förslag till en; remitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1169, 1319, 1320, 1240, 1260, 1285, i3o8, 1309, i3ii, i3i4, i3i5, 1344» *345, Besvarade i Betänkandet om Rikets PenningeVerk. om uppgifvande af grunderna för den blifvande; Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IV 1. s 744 — 762, bif. af Adeln, IX s 316, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 322, afBorgareStåndet, IX s 233, af PresteStåndet, IX s 344. Finland, angående Magazinslnrättningens utestående fordringar i; StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s io54, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 343, af BorgareStåndet, IX s 34g. af Adeln, IX s 363. Finnar, om tillstånd för de, sorn bo på Sveriges och Norriges gränsor, att upprätta särskilda kyrkor. Ekon. Utskottets Utlåtande, Vili s 3o3 — 309, bif. af ÖG. Adeln, IX s 260, af PresteStåndet, IX. s 262, af BorgareSlåndet, IX s 266, af BondeStåndet, IX s 269. Underd. Skrifvelse, X 1. s 3c>4 — 3o6. RiksdagsBeslutet, §. 44* Fiscaler, Lands-, att, ej utan efter laga dom må skiljas från tjenstehj Ekon.
Kollegium härhos i underdånighet återställer de nådigst remitterade handlingarna och bifogar Kollegii Fortifikations-afdelnings i den sistberörda frågan till Eders Kongl. Maj:t afgifna underdåniga yttrande, får Kollegium underdånigst anmäla: att Kollegium, genast efter inhändigandet af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss å det af Kamereraren Spongbergupprättade formulärförslaget, öfverlemnade detsamma till utlåtande af Kamererarne inom såväl Kollegii Boksluts-kontor som samtlige Afdelnings-kontoren; att sådane utlåtanden först nyligen till Kollegium inkommit, öfver orsaken hvartill härjemte underdånigst öfverlemnas en af Kamereraren E. Dahlqvist och t. f. Kamereraren H. Wennerqvist, hvilka under olika tider af innevarande år förestått Kamereraretjensten i Boksluts-kontoret, till Kollegium ställd förklaring; att, då forraulärförslaget utgjort en omarbetning af Kollegii hufvudbok för år 1858, det varit nödigt att noga granska och med hufvudboken jemföra förslaget, i anseende hvartill vederbörande Kamererare, med fullgörande af öfrige dem tillhörande tjensteåligganden, svårligen kunnat medhinna att, tidigare än som skett, afgifva sina utlåtanden öfver förslaget; samt att, efter dessas emottagande, Kollegium under den 25 sistförflutne November fattat beslut om underdånigt yttrande i ämnet, hvilket yttrande, till följd af föreskriften i Eders Kongl. Maj:ts uppå omförmälda formulärförslag meddelade nådiga remiss, nu öfverlemnas till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontors samt Kammar-rätts vidare handläggning. Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. J. af KLEEN. j. SÖDERLING. S. C. NISSER. A. W. TOTTIE. CARL SKYTTE. C. F. LAURÉN.
Landtmätare kunde till arbetets skyndsammare fullbordande anställas samt deras aflöning efter den närvarande tidens fordringar lämpligen förbättras, än äfven bidrag, såsom ofvan är nämndt, lemnäs till erforderligt dagsverksbiträdes anskaffande, der tillhandahållandet deraf, i anseende till skogarnes och ödemarkernes vidsträckthet, kan finnas för den fåtaliga och fattiga befolkningen i länets öfversta socknar för mycket betungande. Af de i förra berättelsen omnämnde, oafslutade storskiftesförrättningar, är den rörande skogsmarken i en del af Stora Tuna socken ännu hvilande, i anseende till en på Högsta Domstolens pröfning numera beroende tvist om hvad som skall i skiftet ingå, eller bibehållas till vissa bruk och lägenheter. Efter fulländad skogsmätning uti Mora socken äro förberedande åtgärder till skogens fördelning under arbete, så att bydelningen deraf, om yppade stridigheter icke sådant hindra, nästa år kan varda utstakad. Inägoskiftet uti Venjans socken har under tiden jemväl blifvit afslutadt och skogsdelningen derstädes torde jemväl nästa år kunna blifva emellan byalagen verkställd. I öfre Vester-Dalarne har skogsmarkens fördelning blifvit fullbordad i Malungs socken och arbetet jemväl företaget i Lima socken, äfvensom de enligt Kongl. Majrts nådiga bref den 17 April 1852 företagne förnyade skiftesåtgärderne i Äpppelbo socken så fullföljde, att bydelningen af inägorne i år vunnit stadfästelse. De Berättelse öfver Stora Kopparbergs Län för åren 1851—1855. 3 18 ar 1850 företagne förnyade mätningsoch delningsåtgärder i och för skattläggning af öfverloppsmarkerne i Näs och Floda socknar hafva blifvit i den ena fullbordade, men beror, hvad den andra beträffar, på pröfnmgen af Flens Finnhemmans åboers underdåniga besvär öfver Kongl. Kammar-kollegii utslag, i fråga om skogstilidelning för nämnde hemman.
Gillande hvarje åtgärd, som kan vidtagas till förbättrande af landets modernäring, åkerbruket, kan jag icke annat än dela deras åsigter, som påyrka inrättandet af ännu ett högre Lantbruksinstitut, och hvilket jag anser böra företrädesvis anläggas i Skåne. Åkerbruket inom denna provins är nemi. genom så väl klimat, som andra förhållanden, helt olika med åkerbruket uti den öfriga delen af Sverige, och när härtill lägges, att Skåne är Sveriges mest sädesproducerande landskap, så utgöra dessa omständigheter, endast för sig, tillräckliga anledningar för ett Landtbrukslnstiluls anläggande derstädes. Den erfarenhet, som i landtbruksväg vinnes med det i norra Sverige belägna Ultuna, tror jag icke vara tillfyllestgörande för att, som sig bör, sköta ett Skånskt landtbruk. Här har blifvit yttradt, att Skånska jordbruket, i visst afseende, står på en högre ståndpunkt än uti de öfriga delarne af lliket. Äfven jag tror att förhållandet så är, men detta förhållande måsto i betydlig mån tillskrifvas de enskildta upoffringar, som tid efter annan blifvit gjorda af provinsens jordbrukare; och är det äfven i följd häraf, som jag, såsom en gärd af rättvisa, måste tillstyrka att provinsen, genom Statens medverkan, må komma i åtnjutande af de fördelar, sorn ett härinom anlagt Landtbruksinstitut kommer att medföra. Hvad åter sjelfva anslagsfrågan angår, så kan jag icke gilla, hvad som i nämnde afseende blifvit ifrågasatt. Jag kan till en början icke gilla det förslag, som i ämnet afgifvits af K. M:s Bef:h:de i Malmöhus län, och hvilket uti StatsUtslcs Betänk, blifvit åberopadt. Jag deremot beklagar högeligen, att i saken blifvit inblandadt löneförhållandena för Landshm i Malmö.
Prot. g:d« Sami. 26 Trot. Ut dr. d, aa Nav. riis. förest igne Bevillnings-Författning, om skydd för Taxeringsman, blef, vid förnyad föredragning, till Utskottet återremitteradt. S. D. Då nu ånyo föredrogs EkonomiUtskottets Betänkande N:o 212, i frågan om den nya Evangelii-Bokens antagande, blef detta betänkande förkastadt, af det skäl, att Borgareståndet anser eri ny Bibel-öfversättning böra föregå den nya Evange. lii-Bokens antagande. S. D. Följande Beiänkanden föredrogos a nyo och biföllos: N:o 607, StatsBanco, och Dag-Utskottens, i väck*e frågor, om stadgande af Liqvidationsgrund vid gäldande af skulder i Bsncomynt. N:o 609, Stats och BancoUtskottens, i frågan om betalning af förre Kongl. Famillens här i Bikets innestående enskilda förm» genhet. Prtt Utdr. d. a• Nov, iSaj, *o? N: 71. BancoUtskottets, öfver anmärkningar vid Be änkandet N:o 14, om föreslagne förändringar i Bankens inre Administration, dess Sedlars ingifvande och beskaffenhet m. m. N:o 231. -Lagoch Ekonomiutskottens, med forsin g till jemnkning af Ständernes skiljaktige beslut i frågan om upphäfvande af Kongl. Förordningen d n 7 December 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl. Majlis vidtagne författningar. EkonomiUtskottets öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o lg^, om Allmänna Författningars utgifvande från Trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt.
Det ligger i sakens natur, att K. M;s Nåd. påbud om inskränkning i tiden för bränvinstillverkningen under sednare delen af sisth och förra delen af innev. år haft ett bestämdt afgörande inflytande på ordnandet af de affärsförhållanden, som äro beroende af denna tillverkning och den dermed i viss mån nära sammanhängande spanmålshandel. Det ifrågavide påbudet, bekantgjordt genom K. M:s Nåd. Förordn. d. 13 Juli sisth år, var naturligtvis föranledt af de intill medlet af samma år såväl från alla delar af Riket som jemväl från utrikes orter inkomne officiella underrättelser om oroande utsigter för skörden. Emedlertid undergingo dessa missgynnande förhållanden derefter och särdeles genom en i allmänhet lyckad inbergning af årsväxten den förändring, att tillståndet i detta afseende har kunnat anses vida fördelaktigare, än hvad som befarades vid den Kongl. Förordningens utfärdande, men då derför utgjorde en välbetänkt bevekelsegrund. Det är väl ändock en sanning, att nuvande priset på spannmål i vissa orter af riket är högre, än vid denna tid sisth år, så att t. ex. rågen, hvilken här i hufvudstaden då gälide 16—17 R:dr rgs, nu betalas med 20—21; men från denna partiella prisstegring kan likväl destomindre hämtas fullgiltigt stöd för åsigten att hungersnöd skulle förestå, sorn man omöjligen kan jäfva det allbekanta factum, att sisth års potatesskörd allmänt i Riket utfallit på ett i mannaminne nästan ohördt gynnsamt sätt; hvaraf följden nu ock skönjes, bland annat, i torgpriset å denna rotfrukt här i hufvudstaden (3 å 4 Hulr rgs) då det vid samma tid sisth år upgick till icke mindre än 10 R:dr samma mynt.
1 öfverensstämmelse med hvad Justitie-rådet Qvensel yttrat vid 4 § tillstyrkte han att äfven denna § måtte uteslutas. I detta tillstyrkande förmälde Justitie-råden Alexanderson och Thyselius sig instämma desto heldre, som de ansågo undantaget för så kallade utjordar och urljellar icke hafva för sig någöt tillräckligen giltigt skäl, aldraminst då stängsel-be - Kongl. Maj.is Nådiga Proposition N:o 123. 15 sväret ordnas efter hälften-delning, således oberoende af hemmantal och undersökning om de mötande egornas områden. Vid 9 §. På hufvudsakligen samma grunder, som äro anförde vid A §, syntes Justitie-rådet Qvensel stadgandet i denna § böra inskränkas till sådan lägenhet, som endast på viss tid är afsöndrad. Justitie-råden Alexanderson och Thyselius åberopade deras vid 8 § yttrade mening såsom äfven hit tillämplig, och ansågo på grund deraf § 9 höra utgå. Vid 10 §., 1 betraktande af hvad genom § 6 är föreslaget, ansåg Justitie-rådet Alexanderson § 10 vara öfverflödig; hvarföre, och då jemväl emot innehållet häraf åtskilligt kunde, efter Justitierådets tanke, vara alt påminna, bemälde Justitie-råd hemställde, att denna §, som ej hade något motsvarande i Lag-beredningens förslag, finge uteslutas. Vid 14 g. Hvad sista punkten angår, hemställde Justitie-rådet Alexanderson om förtydligande deraf genom förändring till följande lydelse: Den som, vid ny delning af redan upprättad hägnad, njuter minskning i det hägnads-besvär, honom förut ålegat, vare skyldig att, inom det belopp, sorn emot denna minskning svarar, utan betalning afstå hvad af hans hägnad faller på dens lott, hvars hägnads-skyldighet ökas. j Vid 16 §. Till förekommande af de olägenheter, som lätt kunna inträffa, om tvister af den beskaffenhet, som i 2 momentet af denna § omförmälas, först efter längre tids förlopp anhängiggöras, hemställde Högsta Domstolens fleste ledamöter att den, som vill hos
Åberg, uti en till Fullmägtige den 12 Augusti 1841 ingifven skrift förmält, att som det af Rikets Ständer, enligt Banko-Utskottets protocolls-utdrag af den 15 nästförutgångne Juni, bestämda arfvode af 250 R:dr B:ko årligen för Bruks-läkaren vore i anseende till de dermed för Läkaren förbundne skyldigheter alltför lågt, han icke kunde längre fortfara med sjukvården vid Tumba, än intill dess öfverenskommelse hunnit af Fullmägtige träffas med en annan Läkare, att nämnde sjukvård öfvertaga; hafva Fullmägtige låtit uti allmänna Tidningarne kungöra, att bugade sökande till Läkare-beställningen å Tumba borde uti Fullmägtiges Expedition sig anmäla. Inom den för ifrågavarande anmälan bestämda tid infann sig endast en sökande, hvilken likväl icke aflagt sådana lärdoms-prof, som af en skicklig och pålitlig Läkare måste fordras. Vid detta förhållande och då Rikets Ständer, jemlikt innehållet af Banko-Utskottets ofvanberörde protocolls-utdrag, berättigat Fullmägtige att, derest hinder skulle uppstå att emot ett arfvode af 250 R:dr B:ko erhålla en Läkare för bruks-personalens helsovård, för sådant ändamål använda högst 400 R:dr Banko årligen samt Doctor O. W. Åberg förklarat sig villig att tills vidare vara Läkare vid Tumba bruk, med förbindelse för honom alt vid bruket sig infinna, så ofta sådant erfordrades, efter kallelse, och 2:ne gånger i veckan opåkallad; funno Fullmägtige, under den 14 Oetober 1841, sig böra tillägga Doctor Åberg det förhöjda arfvodetaf 400 R:dr B:ko årligen, räknadt från och med den 1 derpåföljde November. § 10. Vid sednasle Riksdag anvisades af Rikets Höglofl. Ständer, enligt BankoUtskottets protocollsutdrag af den 15 Juni 1841, för en Lärare vid den å Tumba bruk inrättade skola följande löneförmoner, nemligen 100 R:dr B:ko i penningar, 6 tunnor spannemål och 5 famnar ved, jemte fri bostad.
Våra landsorter sakna capitalister och de af naturen eller i afseende på sin rörelse åtskiljda provincer ingå med svårighet och motvilja en förening till gemensam Bankstiftning. Af hitintills inrättade Banker ar det endast den Småländska och den Skånska, som åstadkommit en så hög teckning, som Utskotten föreslagit, hvaremot 2:ne af de öfriga slädnät vid 800,000 och a:ne vid 5 å 600,000 R:dr. Icke eller är det nyttigt, att Bankerne upptvingas till en teckning och rörelse , sorn, öfverstiga tide ortens behof, blott framkallar vingleri, och jag föreslår fördenskull, att minimibeloppet ej må bestämmas utöfver 1 million R:dr Banco, hvilken summa jag anser fullt tillräcklig för alt hindra tillkomsten af en, äfven i min tanke, skadlig ökning af Privat-Bankernes antal. 9 §• Jag kan ej eller gilla heslutet, att minsta sedel-valeurer, sorn PrivatBankerne må utgifva, blifvit bestämd till 5 R:dr R:gs. Hade denna bestämmelse grundat sig på en önskan att, genom indragning af alla små valeurer och silfrets uttvingande i rörelsen, betrygga realisationen, hade detta skäl måhända förtjent något afsaende; men dels strider detta emot Banco-Utskottets i ett föregående Betänkande uttalade åsigter, dels bör man , innan en sådau princip tillämpas , väl besinna allmänhetens beqvämlighet i ett glest bebodt land, samt metalliska förrådets tillräcklighet, utan att nu ingå i denna senare stora tvistefråga, måste jag dock tillstå, att den undervigt i handel, sorn de senare 5 årens erfarenhet antyder (då Bruks-egarnes utländska upplåning af nära 7,000,000 R:dr ej kunnat hindra silfver-exportj) synes bjuda försigtighet. Jag kan således ur denna synpunkt ej inse, hvarföre ej Prival-Banker skulle kunna få utgifva sedlar å lika valeurer, som Stats-Banken. Ännu mindre kan jag gilla det under discussionen egentligen åberopade skälet emot mindre valörer, att nemligen Privat-Bankernes sedlar undantränga Riksmynlet.
fastslaget, och. IILII' ntil syvendc og sist)) det oinojligt Iran tillfreclsst5illa dla3 Jag Imr emellerticl med flit clrojt vid pi.ogramets obestridligt sva.gnste punkt for att redall f~: fin borjau afviipne kritikea. hos dew, soin af tidsskiil eller andrn s.Id h i d r a t s att bevista motet, och darfor forhBlla sig aBgot slreptislrt till detsnmma. Ty i alla viisentliga delnr mkste sB va1 programet son1 det siitt hvarpB det efterfoljdes mses for siirdeles lyckadt. Ti viintacle jn ganslra luycket af detta mote, det forsta i sitt slag i v+r l~ufvndstad, och vi Siro glcda ntt Irunna intygn, att forviintningarn ' a e j g3ickats. Tviirtom, sB viil framlingar so111 v&amp;ra egna llafva enats i att gifvn sitt erkiinnande kt ett foretag, soln 4, vfil retat ntt rnotsvara sin best %mmelse, den namligen a t t sammanfora, och forena iuoiri olilta verksani1ictsomrAcleii ' arketande nordiska k~ mnor. Se h a nggrlt rent yttre drag af de Srenska Bvinnoruas nationalforbands konferens, hvars syfte ocli nnledning vi r e d m i ett foregtiende hafte solit utveckla. Man ssinlades i den rymliga, ehuiv enkelt dekorerade Frimnrarlogeus sal, hvars fonddekoration ntgiires af ett portriitt i hclfigur nf lxmg Oscar. Framfor detsalnma stod talarutolen, nedlcliifiir ett par bord for ielrreterare och bestyrelsen, allt fliirclfritt ocli utan; rll apparat.
Att under Nistont-wilkor uppläna ett mynt, som i rörelsen icke allmänt nyttjas, men man nödgas bortwäxla till hwad derföre bjudcS under nödrvändighek, att samma Summa jemte räntan inom witz» mänader äter inwäxla, efter ett till äfwentyrs dä wida högre Agio, kan omöjligen bära stg. Sä länge Banqucns Sedlar icke äro i rörelsen allmänt och ensamt gängbarc, händer med alla dä möjligtwis utgäende Viscont-Län i Banco-mynt som uti z:dje puncten i un, derdänighct är omnämndt: de Realiseras, och det reel» kistläggcs, Läntagare» deremot, nödgas under omöjelighcten att utan odrägelig förlust kunna inbetala Länen, ukwcrka sig flera resor, deras förnyade omsättning: Banquens mycket ringa utläning i temporaira Län pä de framflurna ären ehuru bcwrljade till blott z procentränta bestyrker denna sats tillräckeligen, mea bebädar ock beklageligcn detta Werkö mer och mer tillagande 0- werksamhet, samt deraf förestäende wanmagt, om Rikets penninge-rörelse än längre ffulle förblifwa i dc§ närwarande skick. Icke förr än sedan BanquenS Sedlar ensam - Den zo October. samme, Zemke Specie» myntet, fä uppfylla rörelsens alla behof, kan en Discont-rörelse blifwa för Banque» mö» Zelig och nyttig; men om tvid betz inrättning nägon subskription i Silfwer skall af private personer kunna päräknas, mäste Discont - räntan för Län pä enskilde personers Reverser och accepter bibehällas wid 6 procent. ^ procent ränta för alle dylika Län lofwar ej sä stor revenäe för private Actic-ägare som för det närwarande kunde locka till nägon bctydclig subskription i silfwer.
Directions,möten aro lagligen fustsume, da Feni Dirccteurer finnas der, om ock Bankens Ledamot skulle wara fränwarande; den enda händelse undantagen, dä ordinarie sammankomsten blifwit af en eller annan orsak flyttad till annan termin, och tilbörlig underrättelse derom, blif, wik försummad; sä mycket mindre kan häraf nägon wada uppsta, sm wid Directions-Mown altid föras fullständige Protocoller, hwilka afBankens Rewisor konna och böra genomses. Med den uvpriktghtt, son, är stora Företags säkrast' wärn, bär jag, om ock ej med tillfredsställelse, f.amställa den mindre behagliga anmärkning, att detta årets förr'Made arve ten, ej stom till hwad mn uti Achetsplanen, grundad raden erfarenhet är r8l<!> ie-nnat, och beräknad ester de dä e h line refuilater, tcodt stg kunna utmatta; aftven ombcyöri se - Den 9 Julii. »Z7S ge afdrag göras för efterföljande ssäft i:o För en mindre Arbetsstyrka, an den man päraknat, efter man ej i förwäg kunde beräkna en stor del utaf den afoäng dera, hwilken under loppet af arbetet, dels genom sjukdom, dels annars under de i berättelsen uppgifne se,stolte rubriker, ägt rum, sa att aflönir, gar utan arbete stigit till ,57,63; DagSwerken eller Z; proPent pä hela Arbetestvrkan, utgörande, jemte Aflöningar för Befäl och Gratistcationer, en kostnad af 47,0,9 Riksd. ? fi. z rust. eller Z2 proCent pa hela aflöninocn till Arbetare: I underdånighet bör jag där påminna, alt de här uppgifne Summor, äfwensom i hela Berättelsen, ej ktwna wara precist riktiga, da defia till Eders Kongl-Mai:t böra wara uppgifne, innan ett fullkomligt Bokslut kan äaa rum. a-o.
Inteckning, den må vara af hvilken art som helst, trycker alltid i mer eller mindre mån på en fastighets värde, och synes aldrig böra beviljas utan egarens vetskap och, i fråga om hyres-aftal, icke emot hans begifvande. Om ock genom häfdvunnen tolkning af 1800 års Författning ett motsatt förhållande i afseende på arrende-kontrakter å landet eger rum, synes detta icke böra utsträckas äfven till tomt och hus i stad. Hvarje egare af sådan bör vara af lagen skyd - Lag-Utskottets Betänkande N:o 14. 7 dad för öfverrumpling i dylikt fall, ett skydd som ingalunda är oförenligt med hyresgästs billiga anspråk att kunna erhålla laglig stadfästelse å varaktigheten af hyreskontrakt. ” Af Herr Domprosten Björling emot Utskottets förslag, så vidt rättigheten, att, vid försäljning af hus och gård i stad, träffa aftal om undantag med gällande kraft för säljarens lifstid, blifvit inskränkt. Af Herr Domprosten Bring och Herr Prosten Ljungdahl, hvilka instämt med Herr Biskop Annerstedt. Af Herr Hasselrot, sorn ej godkänt den föreslagna inskränkningen i myndiga personers rätt alt ingå aftal om nyttjanderätt till egendom i stad på huru lång tid som helst, och som ansett lagförslaget således i detta hänseende endast böra innehålla bestämmelse om den längsta tid, under hvilken dylikt aftal kunde genom inteckning betryggas emot tredje man. Rättelse af tryckfel: uti Herr Domprosten Björlings reservation emot Lag-Utskottets Betänkande N:o 13. pag. IG raden 12 nedifrån står: för testamentsrätten af läs: fria testamentsrätten öfver STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. 1 N:o -15. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Febr. 1857, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring af 2 § i GiftermålsBalkens 10 Kapitel.