Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
' De erhålla samma aflöning, som vid F ilial - Discont - Directionerne nu bestås, Fullmäktige dock förbehållit, att nödige jemkningar deruti kunna iakttagas, tillseende all nödig hushållning och besparing.” "1 6:te Momentet." ”Desse Utrednings - Contoir äga emottaga Afbetalningar och Omsättnings-Handlingar, bevaka fordririgarne och pröfva säkerheterne: alldeles på enahanda sätt, som vid Malmö Discont-Direction under Bankens Öfver - Styrelse för närvarande tillgår. Vare dock äfven härutinnan under Fullmäktiges inseeede och controll; och ställe sig til ofelbar efterrättelse hvad Fullmäktige uti en eller annan måtto förordna.” 298° Statsoch Banko.Utskottens Betänk enden. ’’T 7 Momentet." ”1 afseende pil säkerheten för Lånen, skola D iscontUtrednings-Gontoiren icke behöfva söka den uti Cautloner allena, utan ock tillika kunna antaga Hypotheker af Publike Papper samt andre, vare sig intecknade eller eljest för säkre ansedde enskilde Reverser: dervid städse iakttagande, att den af Riksens Ständer föreskrifne afbetalning, till 10 Procent af SkuldCapitalet hvarje omsättning icke försummas.” "I 9 rde Momentet. ’’Afbetalningarne, som sålunda verkställes, dels genom Obligationer enligt 8:de Momentet, dels i Contant, skola 2:ne gånger i månaden till Riksgälds-Contoiret remitteras för att utgöra Fond till otnförinälde Liqvid med Disconternes Borgenärer: och i öfiigt beror det af Riksgä ds Contoirets Fullmäktige, att föreskrif. va hvad, ej mindre i afseende på Räkenskapsföringen vid Utrednings-Contoiren , än förslagets afgifvande och nödig Controil i alla detailler må pröfvas nödigt iakttaga.”
Voteringen har utfallit med 87 Ja och 32 Nej; hvadan och so m/a sålunda vunnit, kommer att, för färsk fisk, då den ifrån utrikes ort af utrikes man införes till större qvantitet än en tunna eller i3 Lispund, i lull erläggas hälften al hvad för samma sorts fisk, saltad, blifver bestämdt. Sjutionde Voteringsproposition, angående införsel-tullen för Txs tunna Sill. Sedan Bonde-Ståndet instämt uti det af de öfrige RiksStånden fattade beslut, kommer denna Voterings-proposition att förfalla. Adertonde Voterings-proposition, Den, som vill, att Contra-propositionen i hufvudfrågan skall blifva det af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet fattade beslut, eller att införsel-tullen å Sill, all annan, må bestämmas till 4° s^* tun“ nan, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, blifver Contra-propositionen i enlighet med BondeStåndets beslut, eller att införsel-tullen å Sill, all annan, skall utsättas till 24 sk. tunnan. Som denna votering utfallit med 67 Ja och 52 Nej, samt Ja följaktligen vunnit, har omröstning i sjelfva hufvudfrågan blifvit anställd öfver följande så lydande Nittonde Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att för Sill, all annan, införsel-tullen skall bestämmas till 3a sk. tunnan, voterar Ja; den detej vill, voterar Nej. Vinner Nej, blifver beslutet: alt införsel-tullen å Sill, all annan, skall utgörä 4° tunnan. Förstärkta Siais-Ulskottets Memorial IV:o 4°9- 7 Denna Volerings-proposilion har blifvit besvarad med 7» Ja och 47 Nej; och enär Ja således vunnit, kommer införsel-tullen för Sill, all annan, alt bestämmas till 3a sk, tunnan. Tjugonde Voterings-proposition, angående utförsel-tullen å HampLinoch Rof-frö, förfaller på grund af Bonde-Ståndets senast fattade beslut. Tjuguförsta Voterings-proposition.
Om det emedlertid, å ena sidan, icke kan förnekas, alt berörde hotelse vittnar om ett öfverdådigt och våldsamt lynne, och följaktligen ej allenast af sådfen 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o> 4.6. orsak, utan ock i anseende till den våda, som för andra dermed är förenad, kräfver näpst, lärer likväl, å den andra, icke kunna bestridas, att den, som begagnar knif eller annat vapen emot annan och dermed tillfogar skada, ådagalägger en större brottslighet i viljan, ett mera våldsamt och tvggellöst lynne, en högre grad af vildsinthet, än den förre, och således äfven gör sig förtjent af ett strängare straff’, än denne, äfvensom att, med afseende å ej mindre gerningens berörde brottsliga beskaffenhet, än äfven de vådligare följder för den våldförde, som deraf kunna härflyta, skärpning i det nu bestämda straffet är af behofvet påkallad. Utskottet har visserligen dragit i betänkande, huruvida lagstiftningen bör för det närvarande vidtaga någon serskild åtgärd för afhjelpande af detta behof eller ej, enär förslag till en ny Criminal-fog är att till pröfning förvänta;, men då sednare tiders erfarenhet ådagalagt, hurusom våldsamheter emot person, utöfvade med knif eller andra lifsfarliga vapen, i fruktansvärd grad tilltagit; då den personliga säkerheten, kräfver förändring af det lagstadgande, som, åsyftande alt skydda person, uppenbarligen visat sig overksamt, anser Utskottet lagstiftaren ej böra uppskjuta den förändring, som stundens behof i förevarande hänseende påkallar. Då Utskottet, som således biträder molionärernes yrkande om skärpning i straffet för den, som emot annan brukar knif eller annat lifsfarligt vapen, sökt att utfinna ett ändamålsenligt och emot görningen svarande straff', har Utskottet ej kunnat förbise, huruledes ett enda ovilkorligen bestämdt straff för alla de fall, då omförmälde brott begås, ingalunda kunde uppfylla rättvisans fordran.
Jag har nu. yttrat min öfvertygelse, men vill likväl icke inskränka mig blott till den framställning, att Landtm:sklubben måtte åtminstone alla pleni-aftnar vara tillsluten. Till stöd för den tanke, att Klubben pleni-aftnarne må stängas, vill jag anföra ett exempel: Det hände nemligen vid ett tillfälle under sistl. Riksdag, då, om jag minnes rätt, Hr af Wingårds Motion om Drawback discuterades, att större delen af R. o. Ad:s Ledamöter kl. ett qvart till 10 begifvit sig till soupéen å Landtm:s-klubben. Händelsen gjorde, att discussionen utdrags till denna tid; och då Motionen nästan mangrannt bestriddes, begärdas votering, hvartill Hr af Wingård från 4° Den 4 Februari-i f. ra. Klubben hemtade några vänner och med några rosters pluralitet dicterade beslutet tvärtemot Ståndets allmänna tanka. Efter ett sådant exempel torde det finnas både billigt och nödvändigt, att Klubben pleni-aftnarne stänges. Hr Lagerhjelm, Pehr: Under sista Statsrevision hade jag tillräckligt tillfälle att förvissa mig om betydligheten af de kostnader, Riksdagarne medtaga. Af dem utgör representalions-kostnaden en icke ringa del. De medel, som utgått från StatsVerket till omkostnaderne för sista Riksdagen, öfverstiga 400,000 R:dr, hvaraf representationskostnaderne uppgingo till 70,000 R:dr. PresteSt:s förslag, att minska dessa kostnader, billigar jag i flere afseenden; men jag anser onödigt att nu utförligare yttra mig derom, då min särskilda tanka i ämnet finnes intagen i StatsRevisionens handlingar. I anledning af förevarande Utdrag af PresteSl:s Protocoll får jag dock nämna, att det synes påkalla flera åtgärder, och i afseende på den första punkten, som angår representations-kostnaderne, förenar jag mig med den sista värde talaren deruti, att Landtm:ssoupe'erne böra indragas, för hvilken mening jag anser tillräckliga skäl vara anförda. Rummen kunde i sådant fall upplåtas till en gemensam Klubb för samtlige RiksSt. och på detta sätt ändamålseniigare användas.
— Om försäljning af UnderOfficerares Boställen, ehuru manga åbyggnader dervid finnas forfallne, kan ingen fråga upstå; hälst deras innehafvare blifva länge vid samma ställe qvarsittande, och oftast sjelfve lägga handen vid jordarbetet. Ryttare och Soldate* hafva flerestädes så uppbrukat den vid deras Boställen dem tilldelade utmark, att de sjelfve, efter afskeds erhållande, kunna skörda nyttan af den skedde uppodlingen, ja, ej sällan den efterlämnade hustrun blifvit gratifierad, som vid odlingen biträdt, och vid mannens bortovarelse, •vändt sigi vid Gårdsskjötseln, och hvilke samfäldt genom några utgjorda legodagsverken förvärfvat sig tillgång till nödige Dragare. Desse bofaste indelde krigsmän, som alle ega ett hem, som äro eultivateurer för sig sjelfve, och låna sine armar åt närboende jordbrukare, äro just de, som egentligen gifva den Svenska krigsmakten, genom sin nära förbindelse med Fosterlandet samt produetions-förmåga, ett företräde i Oeconomiskt och Politiskt hänseende, framför andre makters värfvade Troupper. Om den föreslagne försäljningen af OfficersBoställeti, af Konugg och Ständer beviljas, sons / 558 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. härom, enligt Regeringsformens 80 §., samfäldt ega att förordna, så forblifver Rotering och Indelning vid de med Landet och Städérne upprättade ”Contracter och Indelnings-Verk, hvilka ”till deras Imf aud grunder skola orubbade vara, ”intill dess Konungen och Riksens Ständer finna ”nödigt någon ändring deruti samfäildt att göra.” Högst-Salig Konung Carl XI åsyftade att Officerare ständigt skulle vid sina Boställen blifva boende; men, ehuru mycket Staten och Indelningshafvare påkostat åbyggnaderne, finnas dock få så beskaffade, att de af Officeraren, jemte Land. bonden, bebos kunna.
Exporten af trädvaror är närmare uppgifven uti de för hvar och en af Länets städer, hvarifrån skeppningen blifvit verkställd, författade berättelser; men som deruti ingår ej obetydligt belopp bräder, som blifvit uppköpt från orter utom Länet, så kan bestämd uppgift om hvad sorn afyttrats från skogar inom detta Län icke lemnäs. Uti sist afgifne berättelse har blifvit omförmäldt, att Länets Iluhållnings-sällskap, inseende vigten af att utvägar till biförtjenst bereder de nybyggare och andre personer, som bebodde de från hafskusten aflägsnare skogar, hvarifrån trädvaror i saknad af flottledei* ej utan största svårighet kunde afsättas, beslutat att ibland dessa sprida kännedom om tillverkningen af pottaska. De första försöken dermed gjordes år 1837, då en uti liandteringen kunnig person på Ilushållnings-sällskapets bekostnad reqvirerades från Westerbotten, för att deruti undervisa, och dessa försök hafva haft den framgång, att från Ofvanåkers Krono-allmänning samt närliggande skogar uti Färila och Jerfsö socknar blifvit tillverkade och till en uti Ofvanåkers socken boende kontingent-handlande försålde år 1838 200, 1839 675, 1840 1,600 samt för hvardera af åren 1841 och 1842 ungefärligen 2,000 Lispund pottaska. Kännedomen om Pottasks-beredning har derifrån vidare sprid t sig till aflägsna skogstrakter uti Ljusdals, Bjuråkers och Hassela socknar, hvarigenom tillverknings-beloppet anlages vara ökadt till 3,000 Lisp., som etter ett medelpris af 2 R:dr per Lisp. lemnar idkarne af denna näring en årlig inkomst af 6,000 R:dr Banko. Tjärubränning idkas uti några få socknar af Länet, men ej till betydligare belopp. Länets Hushållnings-sällskap har anslagit medel till befordrande af mera kännedom om denna näring, och Önskligt vore om lika framgång dervid vunnes, som redan visat sig i afseende å poltaske-tillverkningen.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till StatsUtskits förevide hemställan, dels återremiss deraf och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bevilja ett årligt anslag af 2,000 rdr till understöd åt det s. k. Magdalena-hemmet i hufvudstaden. Efter framställda, samt med blandade ja och nej besvarade proposir å samtlige ofvanomförmälde yrkanden, gjordes förnyad propos. på bifall till StatsUtskits hemställan uti förevide punkt, och då denna propos. besvarades med starka ja jemte många nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan Hr Carlheim-Gyllenskjöld begärt votering, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., det R. o. Ad. hade att afgöra, huruvida återremiss af Utskits hemställan eller afslag derå och beviljande af det ifrågavide anslaget skulle innefattas i kontraproposm vid den blifvande voteringen. Härvid anmälde sig oell yttrade Hr Carlheim-Gyllenskjöld: Jag anhåller att vid den blifvande voteringen mitt förslag måtte blifva kontrapropos. 33B Den 25 Juli e. m. Sedan H. Exc. förklarat, att lian skulle inhemta R. o. Ad:ns mening om kontraproposms innehåll, framställde H. Exc. först propos. derå. att återremiss af Utsk:ts hemställan skulle uti kontrapropos:n inrymmas, dervid svarades flere nej och några ja, samt hemställde sedermera, huruvida R. o. Ad. till kontrapropos. antoge afslag å Utsk:ts yttrande samt bifall till den ifrågavide moitoneu, hvartill svarades ja. Upliistes och godkändes följande voter.propos.: »Den som bifaller StatsUtsk:ts hemställan uti 115:de punkten af Utlåt.
N:o 592, rörande dels inrättande af ett allmänt arbets Correctionshus i hufvudstaden, dels anslag af löner för FångPredicanter och Vaktbetjente, Lag,- och EkonomiUtskotten; N:o 22 3> om yckadt utvidgande af de så kallade privilegia evclusiva; samt Ekonomi-Utskottet; N:o 213) i fråga om bestämmande af en viss tid för bortvandrande personers a durand* uc husförhörslängderna. S. D. e. m. Vid justering af Pieni Protocollet för den 10 dennes, föredrogs i sammanhang med 6 §• för eftermiddags-essionen till slutligt afgörande, LagUtskottets förnyade Utlåtande, N:o 212, angående föreskgne ändringar i Goncoui slagen af den 1$ Julii 1818; och fann PresteStåndet för godt bifalla hvad Utskottet derutinnan yttrat, likväl uied åberopande af de särskildte Beslut Ståndet förstnämn - 139 Prof, Utdr. d. l? Nov, Ig3j. de dag fattat i detta ämne; och uti hvilka de Re< spective MedStånden, genom re an meddelade ProtocolIsUtdrag, blifvit inbjudne, att sig förena. S. D. f. m. ConstitutionsUtskotfets under N:o aflemnade Memorial, innefattande förslag till ett tillägg i 56 §. Regeringsformen, blef vid förnyad föredragning uppläst, och då det derefter lemnades utan anmärkning, lagdt på bordet till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af lie villmngsUtskottets under N:o 56 afgifne Utlåtande, i anledning af de mot Utskottets förslag till en ny Chartae Sigillatae författning gjorde anmärkningar stadnade PresteStåndet i följande Beslut: vid 5. Bifölls Utskottets förslag, rörande Fulltnagters chartering, dock så) att procenten nedsäités från sex till fem, Ijo Pral, Utir. 4, i?
Den nu gällande flyttningstiden på landet, d. 24 October, är för jordbruket högst skadlig och olämplig; den borde för nytta ändras till dagarne emellan d. 24 och sista Juni årligen, af skäl, att med den låga bildningsgrad som ännu hos den tjenande folkklassen existerar, den vana är, att de lillflyttande tjenstehjonen merendels första månaderna äro mera påpasslige och flitige än längre fram på året, enligt ordspråket att nya qvaslar sopa rent; och dä med Juli månads början företages den mest brådsamma s. k. andeliden af hö och sädesbergning, då den nykomne tjonaren är flitig och uppmärksam; och i synnerhet det folk som äro bestämda att sköta ladugården, få höet väl inbergadt, jemte kunskap om dess mängd, för att derefter framdeles pä vintertalet ställa utfodringen, och ej, som vid d. 24 October afllyttningen, då vanligen kreaturen redan fodrats inom luis 1 månad å 3 veckor, då den afflyttande är lika nöjd, hvad som åtgår af hö m. m. under tiden, och de lillflyttande alldeles okunnige om allt. Delta lager jag mig friheten i egenskap af riksdags-representant alt så väl inför H. R. o. Ad. sorn öfrige här närvar. Vällofl. MedRiksSlin samt blifvande Ulsk. alt motionera. Remitterades till Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskin, samt communicerades de öfriga RiksStm. 12. För att erhålla freden i Alio 1809, så måste fäderneslandet afstå resten af dess på andra sidan Bottniska viken ägande och för rikets norra orter i synnerhet gagneliga s. k. visterhus och folkmängd, nemi. Finland ända till Torneå och Alands-öarne. Efter att nu hafva öfver 38 år varit i mistning häraf, så kunde vara pä tid, att söka inom egna landamären vinna en ersättning något motsvarande förlusterna, genom angripande af en annan nationalfiende, som utan kanoner och bajonetter, blott med yxa och spade, kunde besegras.
Jag anhåller att få yttra detsamma nu, som jag då anförde, nemi.: ”Jag anhåller att få fästa Ståndets uppmärksamhet på Hr Prof. Geijers, Utsk:s betänk, bifogade reservation, hvilken lyder som följer: ”Dä jag anser K. br. af d. 25 Sept. 1777 för ett af dessa tillfälliga stadganden, som långt för detta bort upphöra att åberopas, sedan bestämdare lagar för yttranderätten finnas, och då jag i synnerhet hyser den öfvertygelse, att samma K. br. numera aldrig bort kunna tillämpas på tryckfrihetsmål, får jag reservera mig emot alla försök att införa denna oformlighet i vår tryckfrihetslag. ” Tillika får jag erinra, att Hr Riskop Holmström då jemväl reserverat sig emot förslaget. Hr von Troil: Afven jag tror, att denna § bör afslås. Jag tror i allmänhet att det är orätt af Regeringen, att tillkännagifva sin tanka i något criminelt rättegångsmål, förrän domen i sista instansen blifvit afkunnad. R. o. Ad. förkastade det i 20 punkten intagna förslag. 21:sta punkten. Förslag till närmare bestämmelse i afseende på skrifter, som anmälas kunna föranleda missnöje hos främmande makter. Tryckfrihetsförordningen. § 5. 13:o Varder någon — äge Konungen att derom, efter omständigheterne, förordna, samt, om Ilan så nödigt aktar, låta genom Just.Statsministern föranstalta om skriftens seqvestrerande och indragning både hos boktryckare och försäljare eller andra utspridare, på sätt om qvarstad här ofvan stadgas. Så vida Just.Statsministern ej öfverlemnar skriften till Just.Cancelleren, för åtalande vid laga domstol, skall han genast ovägerligen inhemta tryekfrihetscomiteens utlåtande.
Och derefter för hwarje zo N:dlr, TolfSkilllingar. Ar uti Botesoch Gafwo-Bref a Fast Egen, dom wikt warde ej utsatt beräknas Chartan ester det warde, hwartill samma Egendom är wid BeWillnings» Taxeringen uppskattad De Bref som med Kongl. Mants Nådiga underskrift utfärdas ifrån Kammar, Collegio, öfwer Ridderjkapets och Adelns eller andre Personers underdänias Ansökningar, att emot wederlag fa lillb»- Den 18 Augusti. 2879 §. 17. Ehuru, jemlikt 5 §. uti 1748 ärS Kongl. För, ordning och IV Cap. Jorda-Balke», lika stor Charta bör nyttjas till Fastejom pa Köpebrefwet, blifwer dock, i anseende till Le med Fastighetsköp för. knippade dryga omkostnader, densamma nedsatt, som följer: För en Köpeskilling under samt till och med 25 N:dlr, skrifwes Fastebrefwet pa Twä SkillingarS Charta. Öfwer 2x till och med 52 R:dlr, pa Fyra SkillingarS. Deröfwer till och med 75 R:dlr, pa Sex SkillingarS. Deröfwer till och med iao N.dlr, pa Ätta SkillingarS. Deröfwer till och med i zo R:dlr, pä Tolf Skillingarsr Deröfwer till och med 202 R:dlr, pa Sexton SkillingarS.
Vördsamt anhåller jag, det denna min motion måtte meddelas Lagoch Ekon.Utsk:t. Remitterades till LagUtsk:t. i:0. Ibland landets alla institutioner är Banken den vigtigaste, ja vigtigare här, än i något annat land, derföre, att Bankens papper är och blir landets hufvudsakliga mynt-representant. Sverige eger foga silfver, inga särdeles gifvande silfvergrufvor, och det är endast förutsättningen, att exporten skall öfverstiga importen, och sålunda införa silfver i landet. Det finnes likväl, på sätt och vis, mera silfver här, än i andra länder, men det är arbetad! silfver, och vår allmoge är nu mera så rik, att det finnes få hemmansegare af BondeSt:t, som icke ega rätt betydligt med silfver, så väl uti större som mindre pjecer, — hvarförutom Norrlands allmoge i retour förafsålt fogel och smör na. m., och hemför i stället myntadt silfver. — Icke sällan händer det, att detta silfver, af fruktan för tjufvar, nedgräfves, och att husfadren dör ifrån det, innan han anförtrodt åt någon stället, der det är nedlagdt, och går sålunda förloradt för landet. Ehuru förarbetadt silfver sålunda finnes, måhända, i förhållande till folkmängden, ymnigare i Sverige, än i de länder, der arbetande klassen nödgas nyttja träskeden, så är dock allt detta silfver förloradt för dagliga utvexlingen, och det är Bankens sedel, som skall ersätta bristen. Bankens sedel behöfver likväl ett oundgängligt vilkor, för att upfylla sin bestämmelse, och det är, att kunna mot silfver, å vista, inlösa sina sedlar. Derifrån härleder sig den antagne proportionen af metalliskt mynt, behöfligt i Bankens hvalf, för att alltid förmå upfylla sin förbindelse, och denna proportion lärer grunda sig deruppå, att folket icke kan, om ock de ville, på en gång presentera alla Bankens sedlar till inlösen.
Prot. 1845. 9 Sami. 63 498 Prot-Utdragj den 4 Januari 1845- Från Vällofl. Borgare-StIntot. S. D. Föredrogs Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsocti Ekonomi-Utskottens memorial, N:o 4, i anledning al Riks-Slåndens olika beslut, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning at bränvin. Härvid förekommo: l:o. Utskottens yttrande, pag. 3, att då frenne Riks-Stånd: Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden beslutat, att 1 och 2 Artiklarne af 1 ämnet nu gällande Kongl. Förordning, hvilka innehålla sådana bestämmelser, att bevillnings-afgifternas belopp deraf icke är beroende, skola intill hästa Riksdag gälla till efterrättelse, så, och utan afseende å Bonde-Ståndets derifrån skiljagtiga, med Utskottens förslag till Författning hufvudsakligen öfverensstämmande beslut, lärer, vid hvad i omförmäldle hänseende redan stadgadt är, få förblifva: Gillades; 2:o. Anmälan, pag. 3, om ett i uppgjord tariff öfver pannerymds-afgift anmärkt tryckfels rättande: Påkallade ej någon åtgärd, å Ståndets sida; 3:o. Frenne föreslagna voterings-propositioner, äfvensom yttrandet, pag. 4, om Utskottens förslag till 26 §:s sisla moment: Godkändes; 4:o. Yttrandet, pag. 5, att Utskottens förslag, dels om uteslutning af .K) § uti nu gällande Författning, dels om ändringar i 32 och 33 §§ af 3 Artikeln och i 39 § af 4 Art. uti Författningen, liar blifvit ogilladt och kornme således att förfalla: Dervid lät Ståndet bero; 5:o. Yttrandet, i fråga om lydelsen af 1 mom. uti 40 § af Utskottens förslag: Gillades; Prut.-Utdrag, den 4 Januari 184$ 499 6:0. Utskottens
Län och Olof Håkansson från Elfsborgs Län samt J, Berg och Jacobsson Kinner från Bohus Län, ansett hvarje Jord-ägare böra Vara obetagit att anlägga Husbehofs-Qvarn, då han icke genom Vatten-däfnning skadar angränsande Jordägor, samt Herr Lagmaflnen Palmborg, Hefr Bruks-Patronen Malmberg, Herr Advodat-FiScalen Cramér och Herr Prosten Kolmodin varit af den mening, att Lin-bråkor och Linskäktor, då de skola drifvas med Vatten icke hofde utan serskild tillåtelse få anläggaSi 8:0 Af den 18 sistledne Martil , f ättledning af den af Herr Mannerstam, Johän, väckte Mation , om upphäfvande af förbud emot Landsköp, deruti Utskotten yttrat, aft verkan äf Förordnandet i 6 Cap. Handels-Balkert om förhud mot Landsköp i det närmaste upphört och till det hufvudsakligaste endast gällde i afseende å Handel på Landet med KÖpmantta-Varor innom Hus eller med kjöpslagan By ifrån By; Och funno Utskotten sig icke äga anledning tillstyrka, att jemväl i dessa delar stadgandet i 1 §< af berörde Capitel må upphöra. Ifra ti Lag^Utskotleti t:o Af den 5 sistledne Martiit öfver derf! af 148 Ben i April, Friherre Mannerheim, Lars Augnst, väckte fråga , det de Publique Auctoriteter, som å Kongl. Maj.ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Enskildte, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf sjelfve deröfver döma; och har Utskottet ansett sig böra i så måtto tillstyrka bifall å denna Motion, som Utskottet föreslagit antagande af den författning att, vid uppkommande tvist om uppfyllande eller tolkningen af Contract eller Afhandling, ingången, på ena sidan å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, af publique Embets-Verk, och, på den andra, af enskildte Personer, saken bör, efter Stämning, vid vederbörlig