Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdr, d. g April 1O23. 95 N:o 55, om indragning af Taffelpenningar för Rikets Högste Ämbetsmän, m. fl. N:o 56, rörande Boställes anslående för Kronofogden i Sollentuna, Wallentuna och Danderyds Skeppslag. N-.o 57, om förbättrande af Hamnen i Halmstad. N:o 58, beträffande uppförande på allmän bekostnad af en bro öfver Färjesundet vid Sigtuna. N:o 59, om framtida dispositionen af Wendtholms Hofstalläng N:o 60, angående understöd till Assessor Lundeqvist för dess utgifne CameralVerk. N:o 62, pm inköp af Boställe åt Domhafvanden i Are, Barne, Viste och Kållands Häraders Domsaga. N:o 63, om Tulltägts upphörande för den Ved, som införes tili Halmstad. N:o 66. rörande Ångfartygs byggande på allmän bekostnad till tortskaffande af Båtsmans-commenderingar. Lag - Utskottets N:o 1, angående ändring i 5 och 7 § §. af 24 Cap. RättegångsBalken. N:o 2, rörande närmare bestämmande af Prot, Ut dr. d. 4 April 1Q23. den tid, inom hvilken hinder för lysning och egtenskap bör anmälas, N:o 3 , angående förmyndares frikallande från skyldigheten att hvart tredje år tillöka myndlingens ArfsCapital, med den derå under tiden upplupne ränta. N:o 5, om afgärda Bys rättighet till Skifte i Skog och Mark. N:o 6, angående ändring i 25 Cap. 5 §. RättegängsBalken. N:o 7, rörande Rådman och Kämnärens deltagande i ansvaret för försummelse att till ÖfverDomare insända Protocoller. d. 4 April 1823* Fran Högloft.
Vid art. fläsk, sid 26, beslöt Ståndet att införselstullen skulle fastställas till 1 r:dr per lispund. Utskottets förslag, beträffande art. frukter sid. 26, bifölls. Beträffande art. garn biföll Ståndet Utskottets förslag i afseende på otvinnadt, hvitt eller ofärgadt bomullsgarn, men vidblef i öfrigt hvad nu gällande tulltaxa om denna artikel bestämmer. Utskottets förslag sid. 30, rörande upptagande af ordet bunkar i art. glas, blef af Ståndet godkändt. Utskottets tillstyrkande samma sida, rörande art. grifflar, gillades. Utskottets förslag sid. 31, rörande art. ”ris, oskalad elier s. k. puddy, ” Gutta percha samt handskar, biföllos. Vid ai’t. kött, sid 42, beslöt Ståndet att införselstullen å torkadt eller rökt kött skulle sättas tili 1 r:dr per lisp., hvarjemte Ståndet godkände hvad Utskottet i afseende på införseltullen å saltadt kött föreslagit. 424 Prot.-utdrag den 31 Maj 1848. Derjemte godkände Ståndet Utskottets förslag, rörande art. lim sid. 42, majs sid 43, (1 r:dr införselstull) och oljekakor sid. 45, hvarjemte Ståndet äfven gillade Utskottets vid art. oljor samina sida föreslagna redaktions-förändring: ”andra till apotheksvaror ej hänförliga eller ej specificerade slag,” men bibehöll de i nuvarande tulltaxa för denna art. gällande tullbestämmelser. Utskottets förslag, rörande art. ost sid. 46, kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska och vetenskapliga behof sid 48, medicinskt salt sid. 50, syrup samma sid., skriftaflor sid 51, biföllos; hvarjemte Ståndet beslöt, att införseltullen å smör skulle bestämmas till 2 r:dr lisp.
Stånd återremitterat punkten, torde det vara lämpligast, att äfven R. o. Ad. beslutar återremiss af 228 Den 10 Mars f. m. densamma, på det att Utsk:t måtte komma i tillfälle att närmare pröfva den af K. M:t äskade, ingalunda obetydliga förhöjning i Postverkets stat; denna anslagsfråga synes mig verkligen vara af större betydelse än att Propos. derom bort af K. M-.t allardas på 4 rader och Utsk:ts Utlåt, inskränkas till 5^ rad. Då R. St:rs 1865 församlade Revisorers berättelse framdeles inkommer och föredrages för Ståndet, torde det blifva lämpligare tillfälle än nu att framställa det förslag, jag förut omnämnt, ang:de en hemställan till K. M:t om framläggande till representationen af förslag till Postverkets stat. Jag yrkar nu endast återremiss af 9:de punkten i Stats-Utsk:ts förevtde Utlåt. Gr. De la Gardie, Robert: Förev:de Betänk, utgör i sina redan genomgångna punkter ett nytt bevis till de många på den ömtålighet, hvarmed R. St:r i allmänhet värna om sin i grundlagen medgifna rätt, att ända in i de minsta detaljer bestämma öfver användandet af Statens medel. Men under det denna rätt, hvad Statens embetsverk i allmänhet beträffar, iakttages så noga att ej den ringaste nya lön kan tillskapas eller någon gammal sådan höjas utan R. Stms bifall, så finnes åter andra embetsverk der ett alldeles motsatt förfarande eger rum, och der regleringen af tjenster och löner ordnas, R. St:r alldeles oåtsporda. Så t. ex. Postverket, hvars intrader ställas till K. M:ts förfogande och af honom fritt disponeras, vare sig till bestridande af aflöningsstaten, som han ensam fastställer, eller till verkets utveckling och öfriga utgifter.
fl., UPPLÖSTES DEN 8 D:S, ENÄR INTRESSET BLIFVIT SPLITTRADT, I SYNNERHET DÄRIGENOM ATT DE FLESTA MEDLEMMARNE TILLHÖRA ANDRA NYKTERHETSFÖRENINGAR. EN KOMITÉ TILLSATTES DOCK, SOM ÖFVERTOG DEN GAMLA FÖRENINGENS MEDLEMSKORT, STADGAR OCH LILLA KASSA SAMT FICK I UPPDRAG ATT TILL HÖSTEN SÖKA BILDA EN NY KVINNLIG NYKTERHETSFÖRENING I FÖRBINDELSE SÅ VÄL MED SVERIGES BLÅBANDSFÖRENING SOM MED VÄRLDENS Idealerna. BERÄTTELSE af C. O. GUMCELIUS. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns stora pristäfling. (FORTS. O. SLUT.) KVINNORS NYKTERHETSFÖRENING. Vår kända * skriftställarinna DI CAJANELLO, FÖDD LEFFLER, NEDKOM NEAPEL MED EN SON. HERTIGINNAN DEN 6 D:S I » JA, KOMMER DU FÖR DIG SJÄLF IGEN OCH FÅR TAGA DIN STOLTHET OCH FINKÄNSLIGHET TILL RÅDS, SÅ BLIR DET INGENTING MED ALLTSAMMANS. OCH DET ÄR RÄTT ÅT DIG, » FRÄSTE HAN, DÅ DE SKILDES VID TRAPPAN. AXEL HADE EJ SÅ ORÄTT I SIN FÖRMODAN, TY NÄR Oskar åter befann sig allena, framstodo de gamla betänkligheterna i all sin styrka, och vännens välmenta prat återfördes till dess, enligt hans åsikt, rätta dimensioner. Det var j u ej annat än ett uttryck af dennes välvilja och vänskap. Han granskade ånyo, för väl hundrade gången, Elsas uppträdande. Ja, hon hade alltid visat sig vänlig och deltagande mot honom, men sådan var hon mot alla. H o n hade gråtit, då hon såg h o n o m ligga där, sjuk och hjälplös, men det skulle hennes ömma hjärta nog kommit henne att göra, hvem det än gällt.
Jägeristaten utgöres af en öfver-jägmästare, två 'ordinarie och en extra öfverjägare, sexton underjägare och en tillsyningsman, hvarjemte finnas särskilde äldre skogsbetjente, som innehafva boställen dels på lifstid och dels på indragning när de allmänningar, som af dem bevakas, blifva reglerade eller mellan intressenterne delade. På åtskillige ställen i länet finnas bränntorfmossar, men de begagnas ännu blott på slättbyggdym och äro ej af den betydenhet att de på långt när kunna fylla ens ägarnes framtida behof. Bränvinstillverkningen med små pannor eller husbehofsbränningen har på sednare åren blifvit mindre allmän, hvilket bevisas deraf, att bränvinspannornas antal i länet uppgick år 1828 till 12,516 med en kannerymd af 240,490; men år 1843 till 5,119 med 88,231 samt år 1847 till 3,979 med 69,231 kannors rymd. Afgiflerne uppgingo detta oaktadt år 1843 till blott 31,315 R:dr 2 sk., men år 1847 till 33,334 R:dr 36 sk. 3 r:st banko, i anledning af den i Kongl, förordningen den 13 Juni 1845 stadgade förändring i grunderne för desse afgifler. Genom ångkraftens och nya methoders användande vid bränvinsbränningen anser man dock att produktionsbeloppet och behållningen derpå blifva lika stora nu som förr, då pannerymden var vida större och skatten mindre. 28 § 3. liergsrörelsen.
Men Direktionen vill likväl icke undandraga sig att äfven i detta hänseende besvara Revisorernes anmärkningar. Skälet hvarföre Vexelundervisnings-sällskapets Skattmästare icke har från år 1851 till 1852 års räkenskap öfverfört ifrågavarande fordran, af hvilken litet eller intet förmodas blifva att utbekomma, var det, att räkenskapen icke måtte visa en större behållning, än som i verkligheten fanns, hvaremot Skattmästaren ämnade, om och när någon utdelning erhölles, upptaga den såsom inkomst för året. Men som anmärkningen emellertid är formelt riktig, så vill Direktionen föranstalta, att denna fordran, för år 1855 och framgent, varder i skolans enskilda räkenskaper uppdebiterad och öfverförd, intilldess den kan vid konkursens afslutande omsider afskrifva?. Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, C. L. LANDIN. JOH. AUG. HAZELIUS. JOSEF WALLIN. J. NORDLUND. JON. LUNDSTEDT. O. BERGIUS. LARS MONTÉN. Stockholm den 27 Februari 1856. Joli. Söderlind, Att räkenskaperna för stats-anslagen till lön och stipendier vid Stockholms Folk-skoleiärare-seminarium blifvit uti nedanskrifna Kontor granskade från och med år 1843 till och med år 1854, samt utan anmärkning för revisions-åren 1852 och 1853, varder härmedelst betygadt. Stockholm af Ofver-revisions-departementets Givil-räkenskaps-kontor den 27 Febr. 1856. C. W. Zetterström. Direktionens flir nya Elementarskolan underdåniga utlåtande, i anledning af 1855 års Stats-revisorers berättelse om granskningen af räkenskaperna för nämnde skola. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Det är lätt insett, att i ett län så aflägset från orter, der landthushållningen mera utvecklats och hvarifrån lärdomar skulle stå att vinna, och der så få större landtegendomar finnas, hvarifrån exempel och föredömen kunna vara att hemta, samt der allmogen ledes af en viss obenägenhet att gilla annat än hvad de från fadren lärt, snart sagdt enda sättet att bibringa dem kännedom om nyare tiders erfarenhet och insigter i jordbruket och boskapsskötseln torde vara att finna genom anställande af en skicklig och erfaren person i allt hvad till landthushållningen hörer, som hade till ändamål att vissa tider i sender under årets lopp uppehålla sig i länets olika trakter, för att genom samtal, öfverläggningar och undervisning småningom söka förmå allmogen att vidtaga en oundgänglig afdikning af jorden samt införande af lämpligaste brukningssätt och klokare sädesföljd än hvad hittills varit fallet, jemte en förökad foderodling och förbättrad ladugårdsskötsel, m. m. Genom förnyade och åter förnyade besök på samma trakter och småningom hos allmogen vunnet förtroende och, idkeligen påminnande om samma åtgärders och förändringars vidtagande skulle påtagligen på detta sätt småningom mycket vinnas till jordbrukets framgång i orten; hvadan jag vördsamt anhåller, det Rikets Ständer ville anvisa ett belopp af Två Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt årligen, under nästinstundande statsreglerings-period, till aflönande af en kringresande undervisare i landthushållningens olika delar inom Westerbottens län, hvaraf Två Tusen Riksdaler såsom årsarfvode och Femhundra Riksdaler såsom reseersättningsmedel. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 8 November 1865. Olof Nilsson, från Westerbottens län. Härmed förena sig: L. J. Fahlander. G. Hedström. Bih. till R. St. Af Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag af allmänna medel för rensningar af Ume eif. Till Rikets Höglofliga Ständers välvilliga behjertande får jag härmed vördsamt framställa ett förhållande, som för jordbrukarne i byarne Wännäs, Spölan, Gubböle, Brån och Strand i Umeå socken af Westerbottens län medför de största olägenheter.
Dessutom erfordrades till byggnader och inventariipersedlar ett belopp för en gång af 179,000 R:dr, dervid dock borde tagas i beräkning att för Smålands husarregemente, om det skulle bibehållas på kavallerifot, snart erfordrades nybyggnader till ett värde af 61,000 R:dr, så att den egentliga förhöjningen utgjorde endast 118,000 R:dr. Om, såsom lättnad för vederbörande rusthållare vid förändringen, dem medgåfves att utbyta gevärspersedlar, föranledde detta till en ytterligare kostnad för Staten af 19,874 R:dr 75 öre, 6 Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 196. enligt den af Krigs-kollegium deröfver uppgjorda beräkning. Slutligen komme, för personela utredningsoch trosspersedlar, tross-passevolansfonden att vidkännas en utgift för en gäng af 2,629 R:dr och tillökning i årliga underhållskostnaden med 175 R:dr. Dessa beräkningar framställde förhållandet sådant det skulle blifva, sedan förändringen hunnit fullbordas. Beträffande öfvergångstiden, af Krigs-kollegium beräknad till 21 år, eller från och med år 1871 till och med år 1891, men hvilken tid syntes kunna antagas blifva vida kortare, visade sig i afseende å möteskostnaderna, enligt deröfver uppgjord kalkyl, att dessa kostnader under berörda tid skulle i medeltal årligen uppgå vid Vestgöta regemente till 64,945 R:dr eller 2,084 R:dr mindre än hvad dertill sedermera erfordrades; och vid Smålands till infanteri förvandlade husarregemente till 14,214 R:dr eller 5,614 R:dr mer än hvad slutligen blir erforderligt; kommande möteskostnaderna för ifrågavarande trupper alltså att under öfvergångstiden öfverstiga de derefter beräknade med omkring 3,500 R:dr årligen i medeltal. Tillfälliga utgifter kunde för öfrigt förekomma, men hvilka nu icke kunde med någon tillförlitlighet beräknas.
I afseende på antal och lästetal af länets innevånare tillhörige fartyg och Tub. N:o 9. båtar åberopas underdånigst hvad här ofvan blifvit anfördt i sammanhang med redogörelsen för ångbåtsTab. Litt. i. farten; och rörande antalet af personer, som hafva handel till lefnadsyrke bifogade tabell N:o 9, äfvensom i afseende å trafiken på Hjelmaren det nedanstående sammandraget i tab. Litt. I. Ett seglande fartyg har under perioden förolyckats på Hjelmaren, hvarvid någon person dock icke omkom. Någon Assurans-förening mot sjöskador är icke inom länet bildad. Tab. Personoch varu-trafik till och från örebro och hamnar vid Hjelmaren åren 1856-1860. Passagerare Antal. Spanmål: Hafre Tunnor. Hvete » Korn » Malt » Råg » "Wicker » Arter » Potatis » Stenkol » » stybb .- » Coakcs » Kreatur Stycken. Lokomotiver ; » Passagerarevagnar » Trädvaror: Aspvirke Parlass. Bakar Tolfter. Bjelkar Stycken. Bräder och Plank Tolfter. Ekar Stycken. Läkter Tolfter. Mastspiror Stycken. Sia no r » Sleepers » Telegrafstolpar » Timmer » Wed Eamnar. Diverse gods Centner. Till Mälaren från Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Från Mälaren till Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Till Mälaren från Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Från Mälaren till Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Till. Mälaren från Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Från Mälaren till Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Till.Mälaren från Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Från Mälaren till Orebro och hamnar vid Hjelmaren. Marknader. Torgdagar. Bränvinsförsäljning. Skiften. Statsbidrag. Af de inom länet frambringade landtmannavaror, som vid varubyten så inom som utom länet till afyttring förekomna, intaga spanmål, kreatur, ladugårdsprodukter och bränvin främsta rummet. Afsättningsorter äro länets städer och Stockholm, och för bränvin jemväl städerna Christinehamn och Filipstad.
Troligen skedde det för att draga rörelsen från Carlskoga på sjön Möckeln, ned till nordvestra stambanan, men icke för att sätta denna bana i närmare förbindelse med stambanan; man bör nemi. ihågkomma hvilka svårigheter dervid möta, i det produkterna måste underkastas omlastning ej mindre än fem särskilda gånger. Här har ordats om den beklagliga ställning, hvari jernhandteringen för närv:de befinner sig, och man har medelst användande af denna käpphäst sökt ernå sina önskningar. Det förvånar mig emedlertid, att de talare, hvilka vid denna fråga så varmt ifra för jernindustriens bästa, icke yttrade ett enda ord i sådan syftning, när den motion var före, som afsåg att upphjelpa densamma. Då hade rätta tillfället varit inne för en hvar att draga sitt strå till stacken och nämna hvad han ansåg kunna befordra näringens framåtskridande; men nu tror jag det ej vara rätta stunden att göra det. Uti sista punkten af min reservation har jag påpekat, att den ifrågav:de orten är jemnförelsevis rikt lottad med jernvägsförbindelser. Der finnes nemi. för det första en jernväg från Nora; vidare nordvestra stambanan, som berör åtminstone en del af dessa bruksdistrikter, och slutligen finnes äfven direkt jernvägsförbindelse från Persbergs grufvor. Om man härmed jemför andra delar af Sverige, t. ex. Halland, som ej har någon jernbana, hela Norrland, som endast har Gefle-Dala-banan, samt det stora Småland, som ej har mer än en bana, så torde man svårligen kunna bestrida, att den ifrågavrde trakten är synnerligen rikt begåfvad med jernbansförbindelser. Af dessa skäl vågar jag anhålla, att R. o. Ad. täcktes afslå Utskds hemställan om understöd till förevarande jernbana. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Den siste talaren har börjat med att rigta en anmärkning emot Hr Lagerhjelm, emedan denne försvarat Utskds förev:de hemställan, innan någon angripit densamma.
Credit. Utgift: Afskrifningar Balans till påföljande år: Mot dessa redogörelser bar någon anmärkning hos Revisoreme icke förekommit, / — 61 Mionyl. Postverket, Dess räkenskaper för år 1852 äro granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, hvaremot de för år 1853 derstädes ännu icke undergått revision. Inkomster oell utgifter redovisas sålunda: Debet. Balans frän föregående år: år 1852. år 1853. Uppbörd: Kreditivet till förhöjning af postskjuts-legan . 13,000: Porto för inrikes samt Norska, Finska oell Rys ska brefvexlingen ' 470,624: 45. 6. 503,008: 40. 6. Hälften af porto för bref befordrade med fartyg och diligenser 4,660: 29. 1. 3,769: 32. 7. Porto för brefvexlingen medelst telegraf-inrättningen . , , . 1,107: 1,127: Assurans-afgift för medel inneslutna i rekomderade bref 27,912: 10. — 30,859:19. Bötesmedel . Diverse verks medel , 2,618: 2,739: 24. — Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Restituerade medel Porto för outlösta bref Åklagare-andelar af böter Observations-procent Förskjutna skjutsoch traktaments-kostnader Dito ersättningar för genom poströfverier förkomna penningbref . Aflidna Posttjenstemäns proprie-balanser Utgifter: Aflöning Pensioner Indragningsstat Kontors-, stalloch bushyror samt posthusens underhåll och onera Postiljoners traktamente • Dito beklädnad och beväring Brefdragares beklädnad Postförings-kostnader inom riket Roterings-ersättningar ; , Gästgifveri-hållningen vid Grisslehamn Sjöpostfartens omkostnader Utrikes brefvexlingen Understöd för telegraf-inrättningen Ersättningar till utrikes beskickningar och Konsuler för utbetalt postporto Förlust på paket-posten .
Så väl i Stockholm, som i Rikets öfrige städer, må icke å andra, än lagligen tillåtne minuterings-ställen försäljas bränvin i mindre parlie än en kanna; dock, hvad Stockholm beträffar, utan rubbning af den försäljningsrätt, Dislillerings-bolaget enligt conlract tillkommer. 45 §. _ . Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr, samt, om han oftare återkommer, Tjugu R:dr hvarje gång. Beträdes han under den tid han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af denna förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta förstnämnde belopp. Sker sådan förbrytelse ånyo, sedan ansvaret för förra öfverträdelsen är undergånget, skall han för hvarje gång plikta Tjugu R:dr. Är oloflig bränvins-minutering af art och beskaffenhet, att kunna hänföras till krogrörelse, bote, som sagdt är, och vare det å försäljningsstället befintliga bränvin, jemte de käril hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt, till enahanda fördelning med böterne, på sätt härefter skils. Då öfverträdelse af 46, 47» 48 och 4p §§• egei’ rum, skall ansvaret efter enahanda grunder bestämmas. 46 §. All försäljning af bränvin på öppna farvägar vare förbjuden, och må utdelning eller mätning deraf icke ske på torg, i hamn eller å öppen gata inom stad, icke heller under marknad å landet, vid det ställe, der stånd eller bodar för sjelfva marknaden äro uppsatte, utan bör säljaren föra bränvinet, i stad, till köparens hemvist, eller eljest inom hus och gård, samt vid marknad å landet, på serskildt dertill af Kronobetjeningen anvisadt ställe, för att till köparen uppmäta hvad han till minst en kanna åstundar.
Hufvud boken för år 1841 är upprättad, i enlighet med det af Kongl. Maj:t, under den 10 Mars 1840, för Afdelningen i nåder fastställda nya räkenskapsformulär, hvilket äfven, så vidt möjligt varit, tilr lämpats för år 1840- §■ 2- Enligt hvad räkanskaperna vid handen gifva, har förvaltnings 19 - 146 - oell brukningskoslnaden för elen till Ai tilleri-Läroverket på Marieberg anslagna fasta egendom ulgjorl: under år i84o 448: 16. 4. celi under år 1841 . 432: 2. 4. hvaremot afkastningen af samma egendom uppgått: för förra året till 4 *3:30. 8. samt för det sednare till 24-3: 28. — I följd hvaraf således utgifterna öfverskjolit afkastningen: för år 1840 med aq: 33. 8 och för år 1841 med 186:22. 4 eller för både åren med sammanlagde 216: 8. — Revisorerne anse så beskaffade föiluster för Stats-Verket kunna för framtiden undvikas, om den Mariebergs egendom tillhörande jord hlefve å offentlig Auktion till den mestbjudande utarrenderad. De skulder, hvarför nämnde egendom sedan flera år häftar, utgjorde vid 1841 års slut följande belopp, nemligen: till Riksgälds-Kontoret 14.000: „ Mili tie-Eoställs-Kassan 33.8g3: 3g. 7. samt till Rikets Ständers Bauk ... 314: Å förestående skuldbelopp, till hvars amortering någon tillgång icke finnes anvisad, är under hvartdera af revisions-åren Sex procents ränta, efter bevillnings-afdrag, erlagd lill Riksgälds-Kontoret med ygS F:dr, äfvensom å skulden till Militie-Boställs-Kassan inbetalts 5 procents ränta med 1,694 b;dr 33 sk. 2 rst.
Grefve von Schwerin yttrade, att som den omständighet nu mera än förr skulle inträffa, att BancoStyrelsen, vid val af Adelig* Commissarier, komme i villrådighet, så torde delta vittna, att man nu mer än förr är noga i pröfningen af den Ungdoms kunskaper och skicklighet, som i Bar.quens tjenst antages, eller också försummas den tillbörliga eftersynen; skulle det hända, att det tryter skicklig» ämnen till BancoCommissarier ibLnd de inom Verket, (detta har likväl hittills icke skett och bör vara mindre att förmoda hädanefter), så ansåg Grefven att man hellre måtte söka dem utom Banquen , än llidderskapet och Adeln skulle borrtgifva en rättighet, som grundar sig på vårt RepresentationsSysteme och på sjelfva den högre BancoStyrelsens Organisation. Friherre Anckarsvärd bestred äfven den föreslagna förändringen, med erinran, att det 27© Den 2 5 Maji. icke borde förglömmas, att Banco-Commissariatet utgör en Autoritet, som i vissa fall motväger BancoFullmägtiges. Den förra borde derföre vara organiserad efter samma prineipe, som den förra, äfvensom det icke borde förglömmas, att i sjelfva GrundLagen är bestämdt, att i både Högsta Domstolen och Allmänna Beredningen skola finnas Adeliga och icke Adeliga till lika antal. Så länge denna princips gäller på andra ställen, ansåg Friherre Anckarsvärd , att den ock borde följas inom BancoCommissariatet. Dessa nu anförda skäl och omständigheter synas bestämdt tala för förkastandet af den projecterade förändringen af Befordringsrätten innom Banquen.
Slutligen i betraktande deraf, att Göteborgs stift, med en folkmängd af omkring 414,000 personer, icke har mera än ett enda högre elementar-läroverk, der lärjungarnas antal under de sednare åren hastigare tillvext och, för närvarande uppgående till 518, är större än vid något annat läroverk i riket; att det för ordningens uppehållande och utöfvandet af nödig uppsigt öfver lärjungarna icke kan vara nyttigt att deras antal vid detta läroverk ytterligare tillvexer, hvilket för öfrigt komme att derstädes medföra behof af vidare ökade lärarekrafter, samt slutligen att lefnadskostnaderna i Göteborg äro högre än i de flesta andra städer, i följd hvaraf ynglingar i torftiga omständigheter, som ej tillhöra Göteborgs samhälle, ofta, oaktadt goda anlag och håg för studier, torde se sig nödsakade att afbryta dem, derest tillfälle till deras fortsättande med mindre kostnad saknas, — anser jag mig ega fullt skäl att i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Majit i nåder föreslå Rikets Ständer, att Halmstads läroverk må upptagas bland de fullständiga elementarläroverken och erhålla jemte rektor 4 lektorer och 7 adjunkter; kommande det för denna utvidgning erforderliga ökade anslag att uppgå till 11,000 Rdr, nemligen till aflöning åt 4 lektorer och 2 adjunkter 10,000 Rdr samt till förhöjning af nuvarande rektorslönen 1,000 Rdr, arfvodena för öfningslärare oberäknade. Bil. M 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1862. 29 Hvad angår de öfriga nuvarande lägre elementar-läroverken, hafva underdåniga framställningar blifvit hos Eders Kongl.