Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet bifallit åtagandet af åtföljande onera för Stadsegendomar, som tillhöra Ecclesiastike personer, utan att af dem bebos; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet gemensamt iklädde sig ansvaret för Inqvarteringen, och Borgare-Ståndet serskildt för alla de onera, som i öfrigt skulle belöpa sig på sådane Stadsegendomar, hvilka Ecclesiastike personer sjelfve eller deras Enkor och Barn bebo , så vida derom ej vore för någon viss ort, genom gällande författningar, annorlunda förordnadt, — uti åtskilliga Städer, hvaribland Linköping, som jag har äran vid denna Riksdag representera, Högvörd. Preste-Stån. dets berörde concession, genom deråt gif - 11 Bil. t. Besv. och Octon. Vtsk. ven tydning, blifvit en verklig nullitet, utan något gagn för Borgerskapet, och tvärtom skadlig, då den endast ledt till obehagliga tvister. Så, har Borgerskapet i Linköping trott, att inga andra gårdar i Staden, än publike byggnader och sådane, som verkligen bebos af Stadens Presterskap och Schollärare eller deras Enkor och Barn skulle från Inqvartering samt andra onera vara befriade; men att deremot gårdar i Staden, som tillhöra Prester å landet eller deras Enkor och Barn, skulle aldrig kunna komma under detta praedicament; hvilket den högsta rättvisa och billighet tyckes solklart föreskrifva. Likväl hafva en hop Prest-Enkor från Landsorten tillhandla! sig gårdar i Staden, hvilka i allo undandragit sig Inqvartering och öfrige onera, som med samma gårdar förut varit fastade, hvarigenom Borgerskapets med hvarje år förminskade antal af hus och gårdar blifvit med ökad skatt och tunga besvärade. Rättelse härutinnan eller en sådan förklaring af Högvörd.
Bevillnings och Lag Utskotten föreslagit, nemligen att fyllnaden i 3 Cap. 1 §, HandelsBalken skulle uti den blifvande EevillningsStadgan upptagas; till hvilken öfvertygelse jag hemtar destomera skäl, sorn föremålet för Bevillnings-Stadgan egentligen lärer vara att bestämma grunderne och sättet för Bevillnings utgörande, men ej att reglera Bikets Borgerskaps Oeconomiska Författningar; hvarföre jag således reserverar mig, icke emot saken, men emot det föreslagna redactionssättet. STOCKHOLM, tryckt i Mauquardska Boktryckeriet, 1829* 'Sevilln.su N:o io. Ankom till Expefl. Utsk, den 19 Juni! 1S29, Betänkande , angående RiksdagsFullmägtigen Auders Ericssons från Örebro Län Motion om fördelning af Stämmoböter. A . iif Rilcsdags-Fullmägtigen Anders Ericsson från Örebro Län liar blifvit väckt en till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskolten remitterad Motion , hvaruti hemställes, att de si kallade Stämmoböter för underlåten betalning af ICronoräntor, som 5. Rest-längd blifvit upptagne , hvilka böter i Motionairens hemort, utan afseende på restbeloppet, vore 12 sk. , måtte repartiseras, ef-' ter summans storlek på det sätt, att, från och med En till och med Fem Riksdaler, plikten mi betalas eller utmätas med 5 sk. för hvarje Riksdaler samt derutöfver, till och med 10 R:dr med 2§ sk» och sa vidare ef-, ter summans belopp ; hvarigenom Motionaixen anser den i hans tanka stora orättvisa undvikas, att den, som är skyldig ett ringa belopp, pliktar lika med den , som är skyldig utgifva ett flere gånger större. fiH. lill Riks.St, Prot. 1828 och 1819, 5 Sami, 1 Afd. t* 5 :te tilt, ( i Hevilla, s. Allm, Btsv.o, Oec, JJtsk. Bet, N:o i Ö.
Jag har fästat min uppmärksamhet vid den anmärkte General-Ordren * icke derföre att den egenteligen innehöll något bestämdt Grundlagsvidrigt, men derföre att den fullkomliga omening, som uti densamma röjer sig från början till slut, lätteligen skulle kunna förvilla någon om Grundlagarnas tillämpning mindre säker Militaire Befälhafvare, Som vore pligtig att i deii erhållna Ordten finna någon mening; och enda sättet att tillvägabringa uppmärksamheten på en nödig ändring i Förttiuläiret för framtiden, var att genom ConstitutiönsUtskottet få frågan vackt, sedan min enskiltä anmälan derom hos GeneralAdjutäilteil för Arméen misslyckats* Jag hade ämnat begära återretniss af Memorialet, på det ConsiitiitionsUtskottet mätte komma i tillfälle ätt rätta deli misstydning Utkottet gifvit 79 §. Riksdagsordningen jemte t och 6 §§. RiddarhusOrdningeii, eller ock om Ridderskapet och Adeln lägger Utskottets Memorial'till häiidlingäriie* att Ridderskapet och Adelil i följd deraf mätte besluta en underdånig skrifvelse till 33 11; Den 17 J u I i i e. m. Kongl. Maj:t, som fästade Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten att anbefalla sin Generaladjutant för Armeen, att uti de GeneralOrdres, som på Nådig befallning utfärdas, med yttersta aktsamhet behandla de Constitutionella bestämmelser, som deri kunna komma att vidröras. Friherre af Tibell, Gustaf Wilhelm, uppläste följande:
Antagom då, att man ville småningom utsträcka detta system, visserligen icke till alla skjutsvägar i Riket, således äfven till de minst befarna, utan allenast till ungefär hälften af väglängden eller till 1500 mil; så återstode i allt fall, efter afdrag för de 1111 ifrågaställde . 160 „ att till postvägar ytterligare förvandla 1340 mil. 80 Det kan nu icke bestridas, att de af Komitén föreslagne 5 postvägslinierna äro de i landet mest trafikerade, och lika litet, att, ju större rörelsen, synnerligast brefoch paketbefordringen, är på en postväg, desto större blir behållningen, eller desto mindre förlusten, af befordringen derå, i jemförelse med befordringen å vägar med mindre trafik. Vid dessa förhållanden, och då den beräknade årliga förlusten å en af förenämnde fem vägar uppgår till 2450 R:dr, och å en annan till 2500 R:dr, allt per mil och efter afdrag af postföringsoch skjutskostnaden för nu gående poster, torde man icke kunna uppskatta förlusten på här ofvan kalkylerade 1340 mil till lägre medeltal per mil än 2,700 R:dr, som åter motsvarar en summa af 3,618,000 R:dr och, med tillägg af 347,000 „ för de 5 nu föreslagne postvägarne, skulle alltså Statsverket få vidkännas en årlig utgift af 3,955,000 „ eller i rundt tal 4 millioner R:dr Runt, för att få allenast hälften af skjutsvägslängden till postvägar förvandlad. Finnes väl nu ringaste sannolikhet att Rikets Ständer, hvilka troligen äfven hädanefter vilja och behöfva anlita Statsverkets tillgångar, så långt rådligt är, för jernvägar, kanaler och andra för industrien och rörelsen i stort gagnande inrättningar, skulle vilja påtaga sig en aldeles ny utgift af 4 millioner R:dr om året för att få postoch skjutsbefordringen på hälften af de Svenska skjutsvägarne stäld på en fullt ändamålsenlig fot? Jag dristar högligen betvifla det.
Bergströms från Skaraborgs län, i samina ämne; Jöns Prot.-utdrag den 29 December 1841. 129 Jöns Jönssons från Christianstads län, rörande arfs-rätt för oäkta harn; Ephraim Larssons från Elfsborgs län, i samma ämne; Bengt Gudmundssons från Hallands län, om stadganden, i afseende på skyldigheten att underhålla prestebohl m. m.; Johan Perssons från Kronobergs län, angående bestämmande af presterskapets löneförmåner m. m.; Jöns Jönssons från Christianstad län, om upphäfvande af 53 § i Kongl, förordningen den 1 Augusti 1805, i afseende på svedjande; Anders Anderssons från Wermlands län, omförändring i lönesättet för komministrar m. fl.; Densammes, om räntans nedsättande till 5 procent; Petter Haraldssons från Elfsborgs län, om executorers utseende inom församlingarne till enskilda fordringars indrifvande; Jöns Jönssons från Christianstads län, angående qvinnas myndigblifvande vid 30 års ålder; Petter Haraldssons från Elfsborgs län, om ändring i gällande föreskrifter rörande kyrkoplikts undergående; Olaus Erikssons från Götheborgs och Bohus län, om upphäfvande af 2:ne Kongl, förordningar rörande executiva-auktioner; samt Anders Jonssons från Östergöthlands län, angående upphäfvande af 1681 års Kongl. Förordning om komministrars och klockares aflöning; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Sven Jonssons från Jemtlands län, om ändring i skiftes-stadgan; Anders Andersson från Örebro län, i samma ämne; Petter Mårtenssons från Jönköpings län, i samma ämne; P. Person Edens från Wester-norrlands län, i samma ämne; Gustaf B. Appek/vists från Blekinge, i samma ämne; Joli. Perssons från Kronobergs län, i samma ämne; Bih. till R.
Majlis och Kronans nyssberörda skog och mark Öfver-Hofjägmästaren må för egen person med dem, som honom kunna åtfölja, jagt idka, samt att Konungens Befallningshafvande och Öfverjägmästarne jemväl måga, för deras egna personer, å kronoallmänningar inom länet, som äro under deras tillsyn stälde, idka all annan jagt, utom den stora jagten, hvilken ej utan Kongl. Maj:ts särskilda nådiga tillstånd får derstädes utöfvas, ansåg Justitie-Ombudsmannen deraf följa, att t. f. Öfverjägmästaren ej varit berättigad, att, på sätt som skett, medhafva andra personer på de jagter, han å Hunneoch Hallebergs kronopark anstalt, än mindre att till jagts utöfvande derstädes åt andra personer lemna tillstånd samt att han således genom det angifna förfarandet i tjensten felat; hvarföre och då, jemlikt § 1 i Kongl. Majits nådiga Instruktion för Skogsoch Jägeri-staten i Riket den 16 Mars 1838, bemälde stat numera står under Konungens Befallnirgshafvandes lydno och befäl i det län, der den till tjenstgöring är anstäld, Justitie-Ombuds - 39 mannen öfverlemnade ärendet till Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs län, för att, efter det vederbörande hörde blifvit och saken i öfrigt erhållit lagenlig behandling, utlåta sig, rörande påföljden af t. f. Öfverjägmästarens tjenstefel, genom beslut, som borde Justitie-Ombudsmannen meddelas.
Salpeter-tillverkningen utgjorde sistlidet år endast 44o Lispund och således föga iner än hälften af hvad den var år Denna minskning har man kunnat förutse, då vinsten af tillverkningen hufvudsakligen varit beräknad af den fria vedtillgängen medelst utsyning från Kröno-skogarne och sådan utsyning upphört efter den förändrade regleringen af dessa skogar. Linneväfnader tillverkas och afsättas till betydlig mängd af Skogsbygdens innevånare, särdeles i Norra och Östra delen af Länet. Ylleväfnader deremot tillverkas föga mer än för husbehof. Förtjenster med föror af Köpmannagods och Brukseffecter fortfara ännu i den män alt de kunna räknas till binäringarne, ehuru de minskats genom ökadt begagnande af Sjötransporter. För öfrigt hörer till Länets binäringar förfärdigandet af flere slags redskap, åkdon och kärl af träd, dermed Skogsbygdens innevånare till afsättning å Slättbygden sysselsätta sig, synnerligast vintertiden. Endast för Qvarnstensbrottet vid Lugnås är inkomsten genom afsättning till andra Län möjlig att i någon mån beräkna. Denna afsättning utgör med säkerhet ?:delar af tillverkningen och kan således antagas till åtminstone 4>ooo R:dr Banco. De öfrige binäringarne äro antingen mindre betydlige, eller ock delade på så mångfaldiga händer, att hvarje försök till beräkning af afsättningens belopp på särskilta orter skulle vara förgäfves. Handeln3 inom Landet idkas med Spannemål, kreatur och andra Landtmanna producter, som införas, dels tili Städerne, särdeles vid Marknaderne, dels till Landtmarknaderne, äfvensom vanligen hvarje Lördag, vid Undenäs och Hofva Kyrkor, spannemål Hålles till salu för desse begge Församlingars behof. Skogseffecter, så väl till ved som byggnadsvirke, säljes jemväl i Städerne nästan dagligen.
43. — änbringar i hittills gällanbe ftab* ganben röranbe 23anco2BerfetS flp* velfe och förvaltning . c .68. §. 44. —ttnb. ffrifvelfer uti 23ancoElfenben. 76. §. 45. — ttphäfvanbe af St. ©t. garanti för vitta ,£>ppotbef3*göreningar3 ffulbförbinbrifer .77. m §. 46. äng. föränbrab tubclje af StirögälbS* (SontoretS titt 23anfen ittgifna fyra procentSmbligationcr _ . • 78. §. 47. — reparationsfonden för hjelmare Åanalmerf 78. §. 48. — fortfaranbe utrebning af ©otha Åanal äoolagS och äHalntö f. b. SDiflfontwcrf 79. §. 49. — Staberna crcgrttnb, 33oråS ocl) SBeneröborg förttnnab linbring t afbetalningSwilforcn för trelina bpggnabölån 80. §. 50. — förening af 9tifSgölbS*@ontoret3 och f. b. 2lsftfianS*<IontoretS (Snfe* och %5it^iH 51. — föränbringar af 5 åTap. 4 § ©traffbalfen och tillägg i 17 dTap. 32 § STättcgångS*23alfen 83. §. 52. — uphäfmanbe af rättigheten för minderårige per fonér af allmogen att ingå giftermål 83. §. 53. — antalet af Stämnbemän roib {utfe* fpncr å ^refieboht 84. §. 54. — uphäfmanbe af bet ftabgabe för* l)öjba anfmaret för Militära SEjen* ftemänS öfmerfaitanbe ... 84. §.
Hvad angår bestämmandet af den summa, sorn bör anvisas särskildt för ofvannämnda sex län och särskildt för den öfriga delen af riket, så torde, om det med myrutdikningarne i nämnda län åsyftade ändamål skall i någon väsendtlig mån kunna vinnas, den af Kongl. Majit för de norra länen föreslagna summa böra, på sätt af åtskilliga motionärer blifvit föreslaget, förhöjas ; och har Utskottet ansett, att denna summa för instundande statsregleringsperiod bör bestämmas till 300,000 Ridr, eller 100,000 R:dr för hvart dera året. Beträffande åter beloppet af det anslag, som för vattenaftappningar i den öfriga delen af riket bör anvisas, så förekommer dels att, enligt hvad Utskottet antager, Rikets Ständer säkerligen komma att bevilja särskilda statsbidrag för åtskilliga inom dessa orter föreslagna större arbetsföretag, som, i anseende till deras vigt samt delegarnes stora antal och deraf föranledd svårighet att utan Statens medverkan kunna dem utföra, torde böra med betydligare bidrag understödjas; dels att insigten om fördelarne att genom vattenaftappningar förbättra och vidga enskilda jordområden numera torde vara så allmänt spridd, att dylika arbeten af mindre omfång, i allmänhet lära kunna, der företagen äro af verkligt gagn, åvägabringas utan statsunderstöd; och Utskottet har, på sådan grund, ansett sig kunna tillstyrka, att den för befrämjande af vattenaftappningar i öfriga delar af landet vid sednast förflutna riksdag bestämda summa äfven under nästkommande statsregleringsperiod må med oföräudradt belopp bibehållas. 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141.
Herr Grefve Löwenhjelnis, Carl Axel, den 29 sisth December på bordet lagda motion, om inrättande af förmyndare-kammare inom hvarje län, härad eller distrikt; 2:o Herr Reutersvärds, Patrik Oscar, den 29 sisth December på bordet lagda motion, att såsom allmän lag måtte stadgas, att all annan jord än inegor skall för jernvägsanläggningar upplåtas utan ersättning; tillika med ett i anledning deraf nn afgifvet yttrande; 3:o Densammes den 31 sisth December f. m. på bordet lagda motion, angående upphörande af rättigheten att utfärda skuldsedlar ställda på innehafvaren; 4:o Friherre Lejonliufvuds, Axel Hjalmar, den 31 sisth December f. m. på bordet lagda anförande och motion, angående erläggande af vakans-afgift för vinnande af befrielse från bevärings-skyldigheten, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden. Allmänna Bevarsoch Ekonomi-Utkottet: l;o H. E. Herr Grefve Löwenhjelms, Carl Axel, den 29 sisth December på bordet lagda motion, angående upphörande af korrektions-inrättningen å Långholmen och der förvarade personals fördelande på Krono-arbets-kompanier; 2:o Herr Sandströmers, Anders Peter, den 29 sisth December på bordet lagda motion, om fördelning efter hemmantalet inom hvarje län af afgifterna för skjutsningens upplåtande på entreprenade; 3:o Hprr Dalmans, Wilhelm Fredrik Achates, den 29 sistl. December på bordet lagda motion, angående utvidgade rättigheter för Mosaiske trosbekännare; tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; 4:o Herr Hjertås, Lars, den 31 sisth December f. m. på bordet lagda motion, angående förändring af tiden för tjenstehjons flyttning å landet. Särskilda Utskottet för behandling af frågor rörande brunvins tillverkning och försäljning:
Jag tillstyrker således afslag å 2 §., och det så mycket hellre, sorn jag tror, att den jemnkning, grundlagen kan behöfva, kan åstadkommas af enskild motionär i grundlagsenlig väg. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, icke emot grundlagens bud kan framställa proposition till afslag å en särskild §. af ett betänkande, som första gången lill afgörande förekommer, och hoppas således, att den siste värde talarens i den delen framställda begäran icke vinner afseende. Jag anser, att den decharge, som Konungens Rådgifvare vunnit för sina åtgärder, icke kan gälla i afseende på andra åtgärder än dem, som kunnat blifva pröfvade af Constit.Ulsk. genom granskningen af de tillgängliga StatsRåds-protocollen; och jag kan icke föreställa mig, att den i alla fall chimerika ansvarigheten, sorn i grundlagen stadgas, kunde vara till den grad löjlig, att Konungens Rådgifvare vore tvenne år ansvariga och 2:ne år intet ansvar underkastade. I sådant fall behöfde högsta rnagten blott vänta, tills de 2 ansvarsfria åren inträffa, för att begå hvilka brott mot grundlagarna som helst. Jag tror således, att StatsUtsk, riktigt förfarit, då det ansett sig ej allenast böra utsträcka granskningen till alla åren, utan ock i följd deraf till R. St. inkomma med de andraganden, hvartill denna granskning kunde föranleda. Jag finner äfven, att Frih. Silfverskjöld, samt de öfriga ledamöter af StatsUtsk, som Den io Apri 1 f. m. 47 reserverat sig mot Utsk:s beslut, alldeles icke tillvitat Utsk. att vilja ingå på någon grundlagsförklaring; men att Frih. Silfverskjöld haft rätt i sin anmärkning, att Utsk. bort fästa R. St:s uppmärksamhet derpå, att, till undvikande af tvister i detta ämne, man borde ställa vår ansvarighetslag i närmare öfverensstämmelse med grundlagens anda.
En fråga, som under de sednare åren åter förekommit och är af stor vigt, icke blott för Länets sjökommunikationer, utan ännu mer för den betydliga seglation till och ifrån andra orter, som på Wenern bedrifves, är upprensningen af det så kallade Ul/eredssundet emellan Kållandsö och fasta landet Genom öppnandet af 6 en sådan kommunikation skulle nemligen den både längre och med betydliga svårigheter förenade segelleden igenom Ekens klippiga skärgård undvikas. Då denna sednare, under mörker och hårdt väder, icke utan äfventyr kan passeras, föranledes deraf, under den mörkare årstiden, icke ringa uppehåll och olägenheter och inträffa derstädes årligen olyckor. Förslaget att, medelst nämnde upprensning, bereda en ny, säkrare farled, hvarigenom ock väglängden emellan Lidköping samt Götheborg blefve betydligt förkortad, har ock derföre omfattats med lifligaste intresse, icke blott af Länets invånare, utan äfven af dem å andra orter, som idka sjöfart på Wenern. Enligt ett för flera år tillbaka, under numera Öfversten m. m. Ericsons kontroll, upprättadt förslag, är kostnaden beräknad till omkring 80,000 R:dr B:ko I anledning af förnyad underdånig framställning om anvisande af statsanslag till berörde allmänt nyttiga företags utförande, har Eders Kongl. Maj:t den 8 Maj sistlidet år nådigst förklarat att, med afseende derå, att de uti saken intresserade icke erbjudit något särskildt bidrag dertill och å hvad i öfrigt förekommit, Eders Kongl. Maj:t för det då närvarande icke funne skäl vidtaga åtgärd för beredande af statsanslag för nämnde ändamål. Sedermera har likväl aktieteckning blifvit, såväl inom, som utom orten, öppnad för anskaffande af någon del af de erforderlige medlen och ärendet torde derföre, i dess sålunda förändrade skick, snart åter blifva understäldt Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning. § 2. Invånare. Enligt sednaste berättelsen utgjorde folkmängden år 1830: Deraf Manspersoner. Qvinspersoner. Summa. Skatt frie. Af de för sistnämnde är antecknade voro boende i: Deraf Manspersoner. Qvinspersoner. Summa. Skattfrie. Betalande.
Lag 4° Cap. 1 § MissgerningsBulken och Kongl. Brefvet den 20 December 17^7, enär Bergs-Tings-Rätlen, genom ofvanberörde dess Utslag deri 29 September i832, förordnat, det Koldrängen Jernberg borde, i brist af tillgång till de honom för hustjufnad, till värde af 5 R:dr 9 sk. 7 r:st B:co, ådömde böter, undergå 2 4 dagars fängelse vid vallen och bröd, i stöllet för så beskaffadi fängelse i 12 dagar, hvartill böterne rätteligen bort förvandlas, samt BergsTings-Rältens origtiga Dom, hvarigenom den skada äfven skett, att Jernberg kommit alt hållas i fängelse vid vatten och bröd 12 dagar längre, än Lagen såsom straff för hans brott stadgade,- ej annat kunde än anses hafva uppkommit af uppenbar vårdslöshet å Domhat'vandens sida, så mycket mindre ursäktlig, som Jernbergs förbrytelse vöre en af de vanligaste, sorn vid broltmåls-domstolarne lörekommo, och i afseende å hvilken den af Bergs-Tings-Rätten åberopade Lagparagraf, 4° Cap. 1 §. MissgerningsDalken, lemnat all den upplysning om grunden för bötesförvandlingen, som varit erforderlig, vore Advocat-Fiscalen föranlåten påstå, det Geschwornern Zachrisson för omförmälde, af Bergs-Tings-Rätten, under bans ordförande, meddelade origtiga Dom, malte, jemlikt 1 Cap 12 §. Rättegångs-B dken, fällas att böla 100 Daler Silfvermynt med 33 lt:dr j6 sk. B:co, samt förpligtas att godtgöra Koldrängen Jernberg det honom derigenom tillskyndade lidande, äfvensom att ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för Jernbergs bespisande med vatten och bröd i 12 dagar; och alt, hvad beträffade Bergs-Tings-Rättens i Lindes och Ramsbergs R. St. Jusl.-Omb Etnb.-Eer, d. 15 Januarii iS34‘
Domstolar antagna tolkning äf så väl nu gällande sorn 1798 års Concurs-Stadga, föranleder den olikhet, att Häradsrätts dom i redovisningst vist emellan borgenärer och syssloman ej vinner verkställighet, men deremot Rådstufvurätts dom i sådan tvist, lika med Rådstufvurätts beslut i andra mål, hvilka der i första instantién afdörnas, går i fullbordan; hvarigenom fordringsegare i concurs, som är anhängig vid Domstol å lander, erhåller sämre rätt, än borgenär i concursj som är anhängig vid Domstol i stad. Efter öfvervägande af denna från Vällofl.
Majrt och Rikets Ständer antagna myntsystem, hafva, enligt Utskottet tillhandaltomna protokolls-utdrag af den 26 och 29 nästlidne April samt den 3 innevarande månad, Riks-stånden fattat följande beslut, nemligen: Höglofl. Ridderskapet och Adeln har bifallit nämnde utlåtande, N:o 47, med undantag af den punkt, som angår omsättning eller reduktion al jordeboksoch hemmantais-räntor, samt debitering af afgifter, som, efter det nya mynt-systemets införande, äro i annan myntsort bestämda, och emot hvilken punkt blifvit anmärkt, att den deri förekommande fråga icke behandlats af behörigt Utskott, och således nu icke kunde till pröfning upptagas; Högv. Presteständet åter har afslagit berörde utlåtande och beslutat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla om en ny undersökning af detta ärende, genom en förening af vetenskapsoch affärs-män, tili beredande vid nästa riksdag af ett förslag till decimal-systemets användande i afseende å så väl mynt, som mått, mål och vigt; hvarjemte Välofl. Borgareståndet, med afslag å samma utlåtande, vidhlifvit Rikets Ständers uti den underdåniga skrifvelsen, N:o 98, vid sistförflutna riksdag anmälda beslut i ämnet, ansett den nya räkne-enheten höra benämnas ''riksdaler riksmynt” samt derjemte beslutat, att uti underdånig Bih. till JR. St. SI Baft. 1 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 58 skrifvelse, må af Rikets Ständer begäras, det täcktes Kongl. Maj:t låta i nåder utarbeta ett, på vetenskapliga grunder bygdt förslag, till decimalsystemels införande, så väl i rikets mynt, sora vid mått-, måloch vigtberäkningen, • hvaremot Hederv. Bonde-ståndet ifrågavarande utlåtande bifallit. Enär således Högloft. Ridderskapet och Adeln, samt Hederv. Bondeståndet bifallit, men Högvörd. Preste-ståndet och Wälofl.