Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Strussenfelt anfört, reserverar jag mig emot Utskottets beslut, och får blott tillägga: att om, på sätt Utskottets pluralitet beslutat, Landtmätaren, Skiftesmännen ock Jordegarne skulle egä rättighet sjelfva bestämma, huruvida egorne skulle läggas i 3 eller 4 skiften, skall utan tvifvel Skiftesmannen, för hvilken det måste antagas såsom beqvämligare att få välja den senare skiftesläggningen, alltid dertill råda och således motarbeta den enda och välmenande afsigt lag - Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande N:o 21. 23 stiftaren velat antyda, då åt Egodelnings-Riitten ensamt upplåts rättigheten alt medgifva detta senare alternativ, hvarmed så sparsamt som möjligt borde förfaras till lättnad för jordbruket och såsom ett medel att närma sig en fullkomligare utveckling deraf.” 3:o Af Peter Nilsson från Skåne: ”Vid behandlingen af väckte frågan om ändring i x och 2 §§. 11 Gap. i 1827 års Skiftesstadga, rörande ego graderingars verkställande vid laga Skiftes-förrättningar, hafva Ilöglofl. Lagocli Oeconomie-Utskotlen stannat i ett beslut, som jag ingalunda kan godkänna, likasom icke heller underlåta att deremot vördsamt afgifva denna min reservation. För att väcka den nödvändiga och nyttiga uppmärksamhet på denna fråga, som dess stora vigt ostridigt påkallar, anser jag mig böra ådagalägga, huru densammas ändamål, användande och påföljd varit under mer än ett halft århundrade, och hvad den under senaste sex åren i sådant afseende visat sig vara. Vid betraktande af 1783 års Kongl.
Den 12 od) 14 innemaranDe manaD, hmilfa <3Bi l;ar till alla Delar Djj åbcrope, fåfont more De i Detta RtföDagPbejlut orDagrant intagna. §. 42. o... *u'<n'<i De reparation&cafor, ^milfa uti Reglementet funDe marDa bolaget ålagDa, eller hmarom actie*ägarne ferfftlDt ftg förenaDe, till bejtriDanDe af årliga minDre betpDliga unDerhåll&foftnaber; ^afme (2Bi, uppå ^ongl. 5Äaj:té, i atileDning af SMrectionené öfmer nämn# De Canal’ odj ©lufmerf&bpggnab gjorDa anföfning, till £)£ aflåtna RåDiga framfMning, bifallit, att Den förejfrifna reparation&fonben af 15,000 R:Dr må, i ftället för contant, till Rif3gä(Dö’Contoret före år 1840 afemnaö uti bemälDe 2)irectionö, å bolagets? mägtiar, och meD förfta intecfningen uti SSolageté fafligfjeter, hemmanen ©tora <33allbp od) Oppeby, tre mantal, förfeDDa ( MDjförbinbelfe å 15,000 R:Dr 33anco, meD töpanDe fem procenta årlig ränta; äfmenfom <3Bi, i fammanl)attg härmeD, förejfrifmit fått odj milfor, Ijmarpå Den för näranDe capital tnflptanDe ränta må af ©luf merf&SMrectionen åter fun» na göraö fruftbar; odf> i affeenDe f)marpå <2Bi l)är till alla Delar åbe» rope
De nuvarande Bankerna kunna fortgå på egande octrojer; och jag betviflar i alla fall, att det nya förslaget skall vinna Regeringens sariction.” Uti Kerr Nordenankars reservation hafva instämt Herr Cassel till alla delar, och Herr Bogeman i frågan om sedel-emissionen. Af Herr (1 refve Mörner, C. G.: ”För min del instämmer jag uti Herr 'Nordenankars reservation, utom hvad angår frågan om Bank-Directionens ansvarighet, och får jag, beträffande de två af Herr Nordenankar föreslagna alternativ för beräkning af sedelstockens storlek, förklara, att jag föredrager det senare, såsom i afseende på controllen lättare att handhafva ån det först framställda. I Öfrigt år jag äfven skiljagtig ifrån det af Utskottets pluralitet fattade beslut att tillerkänna Privat-Bankerne rättighet till straff-ränta, i händelse deras debitorer ej skulle å förfallodagen liqvidera sina skulder.” Af Herr Grefve Hamilton, Jacob: ”Då jag icke kan instämma i Höglo!!. Bancooch Lag-Utskottens åsigt, att det år af behofvet påkallad! att föreslå några mera genomgripande förändringar i nu gällande lag för Privat-Banker, utber jag mig att i korthet få anföra mina skål dertill:
Med anledning af dessa omständigheter, och då vi anse: att jordbruket redan är vida högre än något annat beskattniugsföremål betungadt; att det icke tål vidare fördubblingar i skatteväg; att den grund, efter hvilken landstingsskatten för närvarande utgår, är vida rättvisare, än den föreslagna; att den ena inkomsten måste vara lika god som den andra; att jordbruksfastighet gifver snarare mindre än 3 procent af taxeringsvärdet i behållen inkomst än mera, då deremot andra fastigheter, efter hvad kändt är, mångenstädes lemna vida mer än 5 procent; så och med stöd af de i sådant afseende både hos Ridderskapet och Adeln och inom Bonde-Ståndet vid remissen af den nådiga Propositionen i ämnet afgifna yttranden (inom sistnämnda Stånd af flertalet understödt), äfvensom åtskilliga Landstings afstyrkande utlåtande, få vi alltså vördsamligen hemställa, att den ifrågavarande förändringen måtte afslås, såsom både orättvis och obillig." Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1866. Sammans. Bevilln.-. T^ags. Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskott. Utlåtande N:o 7. 1 H:0 Ank. till Exp.-Utsk. der. Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Stdndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 1, angående riikonen för bränvins tillverkning. Enligt Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag hafva Riks-Stånden, vid pröfning af omförmälda Betänkande jemte dervid fogade förslag till förordning, återremitterat vissa delar deraf samt i åtskilliga andra fattat sinsemellan och från Utskottets förslag skiljaktiga beslut; och får Utskottet nu angående dessa delar afgifva utlåtande. §2.
2skaper, nämligen » förmågan att behaga och en dermed följande kärlek till bifall », » förmågan att dölja sina känslor », » att snabbt uppfatta » och slutligen en » liflig uppfattning af enkla, omedelbara följden, som oftast » står i vägen för tanken på invecklade och medelbara följder ». » Vidare hafva vi hos qvinnoma den öfvervägande vördnaden för magt och auktoritet, hvilken beherskar deras tankar och känslor i fråga om alla institutioner och sträfvar till stärkande af såväl politiska som kyrkliga styrelser. Tron pcL allt, som framträder under ett imponerande yttre, är specielt stark hos qvinnan. Tvifvel, kritik eller ifråga sättande af saker, som äro faststälda af öfverheten, förekomma sällan bland dem. Deras inflytande på offentliga angelägenheter går derför ut på uppehållandet af styrande anstalter och dessas förökande såsom medel för utlofvade omedelbara fördelar; i det qvinnan med blicken rigtad på det konkreta icke egnar någon tanke åt de aflägsna olyckor, som kunna framkallas genom ökadt tvång. » Når den eljes oförskräckte mannen nu skall draga slutledningen ur detta, darrar han, och i väl valda ordalag säger han icke sin mening utan att dock kunna dölja den. » Qvinnor hafva i alla tider spelat en rol och i nyare tider en ganska anmärkningsvärd rol i bestämmandet af samhällsinrättningama. De verka både direkt och indirekt. Direkt taga de en stor, om icke en öfvervägande del i denna ceremoniella styrelse, som är ett supplement åt både den politiska och kyrkliga styrelsen; och det direkta stöd, de lemna dessa, i synnerhet den kyrkliga, är ingalunda ovigtig. Indirekt verka de genom sitt inflytande på männens åsigter och känslor — ' dels såsom mödrar genom gossames uppfostran, dels i det husliga och sociala umgänget med männen, hvarunder dessa medvetet eller omedvetet taga intryck, som ' inverka påderas offentliga handlingar. Huruvida det är önskligt, att det inflytande, qvinnoma redan utöfva på samhällsverksamheten, måtte ökas, är en fråga, den vi vilja lemna odiskuterad. » Men det vill icke jag! ' Derför vill jag till diskus-sions-ämne föreslå: » qvinnans rösträtt nu, och dess inflytande på utvecklingen ».
Emot crlägamde af denna ränka sökte Baron Klintrovv^rröm wld 1741 ärs Riksdag, att ä Skällnora Nied underliggande qwarn och hemman erhålla ständig lbestttM»»gs rätt; M n enligt Kongl. Dretwct den z Iulii samma är, fann Kongl. Maj:k i nader betänklligt, att derstll samtycka, dock försäkrades han om ro - Den i6 December ion rolig och oförändrad besittning deras sä länge Kungsgården war »disponerad och kvmme att brukas emot arrende eller någon annan titel. Pa ytterligare ansökning och Riksens Tiänders tilsiyrkande, blef han likwäl medelst Kongl. Breswer den 27 Febr. 1748 i Räder försäkrad om ;o ars arrende med lika Nådigt löste, alt dcrwid äswen sedermera warda bibehållen, som 1741 ärs nästnämnde Kongl. Vres innehåller; men dä Kammar-Collcgium i anledning af höqstberörde 1748 ars Kongl. Bref hade uppå denna Kungsgård och derunder lydande lägenheter projeclcrat behörigt arrende - contract, fann Collegium sig söranlatit, ait under den 6 Innu 1755 hos Kongl. Mahl i underdånighet anmäla, det räntan af 148 Tunnor Spannemäi och Z st. Tullgaltar eller Z42 Dal. S:mtS. Kronowärderingsränta, hwarföre den under Kungsgården lydande quarnen i Iordeböckcrne upförss wäl borde ester hwarje ärs markegång erläggas, men att för andre omständigheter Collegium ej kunde finna, det berörde quarnen päsörde ränka kunde af densamma in natura godtgöras, man föreslog Collegium fördenskull i underdånighet, om icke merberörde quarn kunde Baron Klinkowström fä beräknas för de 200 D:r
Kungörelser, i enlighet med Rikets Ständers, uppå Kongl. Majtls nådiga propositioner, fattade beslut, hafva, under den 12 December 1844, blifvit i nåder utfärdade. 136:o äng ående tiden för öfverlemnande till Riksgäldskontoret af öfverskotten å Statsverkets inkomster (21). Om detta Rikets Ständers, af Kongl. Maj:t gillade beslut bar, under den 12 November 1844, Statskontoret blifvit till behörig efterrättelse i nåder försländigadt. I3?:o angående regleringen af utgifterna under Riksslatens Första Hiifvujlitei (30). 24 Bil. till R. St, Juslitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. Hvad R i kels Sländer härvid beslutat, har, under den 19 November 1844, blifvit Statskontoret och Riksmarskalks-embetet till behörig kännedom och efterrättelse i nåder meddeladt. 138:o an gående de bland Statsverkets ordinarie inkomster upptagna gerningsören (26). Proposition kommer i anledning häraf att vid nu instundande riksdag till Rikets Ständer aflåtas. 139:o angående äkta bokgulds kontroll-behandling (38). Öfverlemnad till Civil-deparlementet den 11 December 1844. 140:o om upphörande af den nedsatta tullen å från Finland inkommande varor (43). Kongl. Majit, som redan under den 13 Augusti 1844 förklarat en i ministeriel väg å Kejserliga Ryska sidan gjord framställning om förlängning af 1838 års Handelstraktat, beträffande Finland, icke kunna antagas, har vid sådant förhållande funnit Rikets Ständers den 12 påföljde December i underdånighet anmälda skrifvelse i detta ämne icke till någon åtgärd föranleda. 141:o angående ersättning till Elfkarleby gästgifveri-hemman för förlorad mark i följd af en väganläggning (45).
Maj f. ra. ende på anslaget, är ock den, att behofvet, sorn af Utskrs åsigt synes vara erkändt, likväl antingen blifver ouppfyldt, eller, om Utsk:s betänk, skulle i dess närvar, skick antagas, stäldt på framliden. Lifgardet till häst samt Konungens Svea och Andra Lifgarde. TJtsk., som tyckes hafva insett vigten af de skäl, hvilka grundlagt den af K. M. gjorda framställning om lönefyllnad åt befälet och underbefälet vid dessa reglten, har uti bilagan litt. A. tillgodoräknat regltena en sådan lönefyllnad, men derjemte tillstyrkt, att anslaget för gardes-reg:tena må i staten oförändradt utföras, och således afstyrkt det af K. M. ånyo äskade ytterligare anslag. Oaktadt det sålunda tyckes vara erkändt, att så väl behof som rättvisa tala för anslagets beviljande, och att således löntagarne kunde hafva anspråk att af den åsyftade lönefyllnaden komma i åtnjutande; har uppfyllandet af hvad behof och rättvisa i detta fall kräfva, blifvit af Utsk. hänskjutet till framtiden och satt i beroende af de indragningar och sammanslagningar, TJtsk. tillstyrkt. Det är på sådana skäl jag anhåller, att TJtsk. behagade, för ändamålets vinnande, söka finna en annan utväg, än den, som hvilar på de i organisationen tillstyrkta förändringar, helst dessa, vid en närmare granskning, synas hafva ett menligt inflytande på reg:tenas tjenstbarhet, och derjemte först i kommande tider lemna den inkomst, som blifvit beräknad.
Har till följd af begagnadt stängselvitsord enligt denna Författning hägnadsskyldighet efter viss grund blifvit utgjord eller bestämd; då skola jordegarne efter enahanda grund i hägnadens underhåll för framtiden deltaga, till dess dem emellan annorlunda öfverenskommes eller, i händelse, med afseende å förändradt bruk af egorna, ändring i hägnadsskyldigheten på ena sidan yrkas, frågan derom blifvit afgjord. § I' Den, som med annan i tegskifte ligger, bafve ej rätt, om han något af sin lott inhägna vill, att af grannen fordra deltagande i stängseln. Tarfvas för gemensamt gagn hägnad emellan egor, som i tegskifte eller samfällighet ligga, eller skall för sådana egor hägnadsskyldighet utgöras i rågång emot andra egor; tagen då alla grannarne i bylaget eller samfälligheten del i stängseln efter thy, som de hafva i egorna del. § 12- Stängsel skall i egoskillnaden sättas. Går egoskillnaden i eif, å, eller annat vatten, som ej utan stängsel fred gör; då skall hvar sin del af stängseln på sin egen sida hålla; och tagen begge sidorna likaledes lott i den stängsel, som deremellan öfver vattnet sättes. Lag samma vare, der egor genom allmän farväg åtskiljas. Finnes i dessa fall lämpligare att hela hägnaden å ena sidan satt varder; då må det ske och njute den å hvilkens sida den sättes, om han deraf mehn lider, skäligt skadestånd af den andra. Går egoskillnaden öfver berg eller annorstädes, der hägnad ej uppföras kan; varde stängseln satt å annat ställe, som närmast är och tjenligt pröfvas, emot skadestånd, som sagdt ar. § 13. Vid fördelning af hägnad skall afseende göras på olika beskaffenhet af den mark, hvarå hägnaden upprättas, så att, der större svårighet i denna del möter, skälig minskning i hägnadens längd deremot beräknas; och varde det genom uppskattning afgjordt, innan delningen sker § 14 För hägnadsskyldighetens fullgörande ansvaren alltid de, som i egoskillnaden hvarandra möta, och tage vid fördelning af hägnaden hvardera sidan sin andel i en sträckning, der ej annorlunda åsämjes.
Febr. f. m., på bordet lagde Motion, em införande i Sverige af ett Credit-System, grundadt på Hypotbek af Fastigheter; jemte Herr afLundblads, Joh. Fredr., den 12 sisth Febr. f. m., rörande samina ämne afgifne yttranden. 4:o Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sisth Febr., på bordet lagde Memorial, angående Bankens Förvaltning intill nästa Riksdag. 5:o Friherre von Saltzas, Gustaf, den 28 sisth Febr., på bordet lagde Memorial, angående utvidgande af Banco-Discontens Lånerörelse. 6:0 Herr Grefve Beckfris, Corfitz, den 28 sisth Febr., på bordet lagde Memorial, angående en utgrening af Bankens Låneanstalt till förmån för Provincen Skåne. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: 1:0 Herr von Yegesacks, Ernst, den 26 sisth Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående Revisions - skillings afskaffande, såsom vilkor för rättigheten, att draga Hof-Rätts-Dom under Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning. Herr von Franltens-, August, elen 26 sistl. Febr. f. ra., på bordet lagde Memorial, om ändring i 9 Gap. 1 §. Utsoknings-Balken. 3:o Friherre Ridderstolpes, Fredr, den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående medel till förekommande af Skogs-åverkan. 4:0 Friherre Rebbinders, Joli. Fredr., den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, om Länsmäns skiljande från all andel i de böter, hvilka kunna bärledas ifrån ärender, med hvilka de hafva befattning; jemte Herr Ehrenborgs, Casper, i anledning deraf afgifne yttranden. 5:o Friherre Sk jöldebrands, P. E., den 2.5 sistl.
Ständer vid sednaste två riksmöten beviljat särskilda anslag, nemligen 124,500 R:dr för den förra och 61,000 R:dr för den sednare brobyggnaden, å dessa stats-anslag uppkommit behållningar till belopp för Nockeby bro af 544 R:dr 27 öre och för Drottningholms bro af 5,555 R:dr 68 öre, eller tillhopa 5,899 R:dr 95 öre Runt; — och sedan Kongl. Majit under den 1 Februari innevarande år i nåder förordnat, att de vid samtlige broarne emellan Stockholm och Drottningholm inflytande mede! skulle, i enlighet med Rikets Ständers vid beviljandet af anslag till de särskilda broarnes ombyggande, uti underdåniga skrifvelse!- den 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 16 Februari 1858, meddelade beslut, användas lill bildande af en fond för bestridandet af broarnes framtida vård, underhåll och nybyggnad, hvilken fond borde genom utlåning göras fruktbärande samt af Kongl. Majits och Rikets Stats-kontor förvaltas, — har Kongl. Majit nu behagat i nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva, det ofvanberörda besparade medel 5,899 Ridr 95 öre Runt, måtte, såsom en behöflig förstärkning, till omförmälda fond ingå. 1 följd af från Riks-Stånden meddelade remisser, tillhör det Stats-Utskottet alt Stats-Ulskottcts Utlåtande N:o 12. 5 häröfver till Riks-Stånden afgifva utlåtande; — och anser Utskottet väl det belopp, hvarom nu är fråga, ej vara af den betydenhet, att icke det kunde såsom besparing för Staten undvaras; men då Utskottet icke har sig bekant, huruvida omförmälda fond genom delta bidrag kan blifva för framtiden betryggad och fullt tillräcklig för det afsedda ändamålet, eller om tilläfventyrs särskilda anslag af statsmedel det oaktadt komma att för broarnes underhåll erfordras, finner vid sådant förhållande, Utskottet sig sakna anledning att till bifall hos Rikets Ständer förorda högstberörda nådiga framställning. Stockholm den 8 December 1859.
Sådant måtte likväl icke ovilkorligen vara förhållandet, enl. den procedur, som i åtskilliga likartade frågor tillförene egt rum, och som här vore tillämplig, i min tanka. Deremot, och så tillvida instämmande i Hr von Hartmansdorffs åsigt, vill jag medgifva, att slutliga behandlingen af motionen inom R. o. Ad. torde Icke böra förekomma förr, än det hvilande grundlagsförslaget härstädes afgjorts. Men att remiss af motionen icke derföre behöfver förvägras, vill jag söka att 448 Den 9 Februai;. bevisa, genom exempel just af det hvilande grundlags-förslaget, hvilket icke hindrat, att andra grundlags-förslag kunnat blifva föremål för Const:Utsk:s pröfning och der handläggas, samt af R. St:r för hvilande antagas. Om således Riddarh.Utsk. får emottaga den afgifna motionen, men icke med föreläggande, att inkomma med svar inom någon viss dag, så eger Utsk., att taga i betraktande hvad vid remissen inom R. o. Ad. yttrades, äfvensom göra det afseende, Riddarh. Utsk. för godt finnér på den af föreg:de Riksdags Riddarh.Utsk. omfattade, och af R. o. Ad. sisth Riksdag utan anmärkn. lemnade, framställning i ämnet. Vi hafva redan hört Riddarh.Utsk:s Ordhde förklara den beredvillighet, som han inom Utsk. med visshet antager förefinnas, till motsvarande af R. o. Ad:s önskningar i detta mål. Det förefaller således gifvet, att ju mera latitud man gifver Utsk. att fullgöra det af 11. o. Ad. gifna updraget, desto bättre, och att man, för sjelfva ändamålets vinnande, icke lämpligen bör begära Ulsk:s Utlåt, hastigare, än Utsk. kan finna tiden medgifva, och R. o. Ad. således hafva rättighet att förvänta. För min del anhåller jag således, att remiss måtte å ifrågavar:de motion beviljas, men utan det ifrågasatta föreläggandet i afseende på tid. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz:
I samma upplysningar heter det vidare: tf dagar innan den nu inträffade Götha CanalDisconts oväntade och hastiga inställande af sine hetidningar, voro ock ännu ej fullt En million R:dr disponerade af Creditivet, och 3 dagar före nämnde händelse, eller den a g September, ej mera än 6j,a3g R:dr öfver denna million, således återstodo till Verkets disposition ej mindre än f3a,y6i R:dr, hvilka ock visserligen blifvit mera än tillräckliga för honorerande af Verkets (ej till fullt dubbelt belopp inalles utelöpande) Assignationer intill Rikets Ständers sammankomst, om Directionen dä kunnat göra sig föreställning om hvad 3 dagar deref ter inträffade, och derföre i tid inställa 3 ProcentsReVersernas inlösande. Då föll Malmö Discont, och Kongl. Maj:t såg sig utur stånd alt lemna Götha Canal-Discont något, äfven blott momentuelt, lånebiträde af allmänna medel, i likhet med hvad Kongl. Maj:t Nådigst förut vid påkommande behof gjort; cle ännu återstående omkring 4°,000 R'dr å Creditivet åtgingo snart till infriande af Assignationer, och enär flere ej kunde in - Den 26 Mars f. m. 77 lösas af Banken, följde derpå Kongl. Maj:ts återkallelse af Dess under den ay Mars 1811, om Götha CanalDiscontAssignationernas antagande uti StatsVerkets uppbörd, lemnade Nådiga tillstånd. På sådane grunder fotade Bolaget sina påståenden, att Rikets Ständer ej kunde frånkänna Bolaget sin Disconträtt, ehuru det upphört att fullgöra sina förbindelser. Vid 1817 års Riksdag förklarade de förenade Stalsoch BancoUtskotten:
De här nedan afhandlade ämnen upptagas i den af Banko-reglementets och berättelsernas uppställning föranledda ordning. Bih. till R. St. Inventering af Uti ofvanberörde §§. af Revisions-berältelserna omförmälas de af hassor octi of]{ev|sorerne oc|, Full mäktige anställde inventeringar af Bankens samtliga riga forva » o o ringsrum. Kassor och omgå lorvaringsrum. Enahanda inventering har ock, på sätt hitintills varit brukligt, blifvit af Utskottet verkställd, hvarvid någon anmärkning icke förekommit. §. 2. (1851 års Rev.-Ber. §. 5. 1853 års Rev.-Ber. §. 9. Fullmäktiges Ber. §. 6.) Förflyttning Banko-reglementets 28 §. lyder sålunda: 1 af Batikens »Fullmäktige skola alltid vara beredde på sådane anstalter, hvarige redbarheter. norn Bankens redbarheter samt angelägna handlingar och dokumenter måtte, om så påfordras, kunna, utan tidsutdrägt, till säker ort inom Riket förflyttas; och böra Fullmäktige, vid slikt förhållande, af Kongl. Maj:t utbedja sig råd och upplysningar. Varande å Carlsborgs fästning för Bankens räkning tillgänglig en särskild byggnad, hvarest större eller mindre del af Bankens redbarheter kan, i händelse af behof, förvaras.» Uti 1851 års Revisions-berättelse omnämnes att återstoden af Bankens andel i kostnaden för berörde byggnad blifvit utbetald med 24,000 R:dr B.ko, och uti 1853 års enahanda berättelse anmäla Revisorerne att, efter hvad af Fullmäktiges protokoll kunnat inhemtas, fråga hos dem icke uppstått om förflyttning till Carlsborgs fästning af någon del af Bankens redbarheter, för att förvaras i den derstädes, enligt 28 §. i Reglementet, för Bankens räkning, tillgängliga särskilda byggnad.
Nämnde corrections-inrättning har måhända under loppet af dess tillvaro åstadkommit mera ondt, än man på fern gångor så lång tid är i stånd att reparera ; den borde ej kallas en corrections-, utan en belönings-anstalt, beredd ät samhällets afskum, samt ett bildnings-institut åt de på afväga!- stadde, men ännu ej tillräckligt förhärdade — ej till förbättring och duglighet, utan lill förnedring och brott. Som jag förmodar att hvad jag nu nämnt, för de fleste, åtminstone alla i och omkring hufvudstaden boende, är tiliräckligt bekant; så inskränker jag mig alt blott vidröra, hvarföre inrättningens förläggande inom hufvudstaden, samt dess organisation och inre beskaffenhet i så väsendtligt hänseende bidragit till de förökade brotten och tjufnaderna. llerrar Mondeiet och Nelson, hvilka af Nedre Canadas Regering år 18 >4 blifvit afsönde till Nord-Amerikanska Förenta Staterne, för att göra sig underrättade om derstädes varande fängelser och deras beskaffenhet, yttra bland annat i deras derom afgifna offentliga berättelse: ”Om af ”någon tids fångenskap uppstod en skola för förbrytare, örn ”desse derefter utbredde sig öfver liela landet, och, i kraft ”af deras ömsesidiga bekantskap, lätt förbundo sig med ”hvarandra, samt, genom en af lika beskalfadt lidande fo”strad gemensam anda, sammanhöllos genom deras färdighet ”i konsten att begå förbrytelser och undvika upptäckt, ut”bredde och riktade sig; så skulle, i anseende till såväl för"lusten genom röfverierna, som omkostnaderna för förbry tarres upptäckande och lagförande, det allmännas skada snart ”blifva omätlig. — Midt i Staten skulle då bilda sig en väl ”instruerad och organiserad corps af röfvare, hvilkas antal ”ständigt skulle växa och tillintetgöra alla de af medborgerliga samhällen och Regeringar åsyftade ändamål.” *) *) Se pag. a5( af Juridiskt archiv, g delen. Den S Februari. 307