Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kunde man väl vänta att denna månghöfdade Styrelse, som knappast torde hafva någon motsvarighet i den kända verlden, om icke i det Schweiiziska Förbundsrådet, skulle i diplomatiska förhandlingar med andra länders Regeringar kunna röra sig med samma ledighet, eller af de utländska makterna tillvinna sig samma undseende och tillit som en Regent af Konungahuset. Tänkom oss vidare, att den talrika styrelsepersonalen delade sig i två eller flere politiska partier; att vi finge uplefva en ny akt af det sorgespel, som häfderna uptecknat från ett tidehvarf, som visserligen prunkar med namnet frihetstid, men då i sjelfva verket faktionerna brottades om makten att förtrycka; hvad skulle väl deraf följa? Se vi icke deruti vådor nog af den lag, som är i fråga att ändra, så är ingen lagförändring vigtig. Jag öfvergår nu till granskning af de hufvudsakliga motiver, som Const.-Utsk. anfört till afstyrkande af förslaget. Den första anmärkn:n gäller den omständigheten, att lagförslaget icke innefattar någon föreskrift om hvilken det skall tillkomma att föredraga de Svenska Regerings-ärendena. Det har redan af föregående talare blifvit häremot erinradt, att denna föreskrift, om den är af nöden, icke har sin rätta plats i RiksAkten utan i den Svenska Reg.-F:n; om lagförslaget i sin helhet skulle vinna framgång, komme denna anmärkn. i hvarje fall att förlora nära all sin betydelse derigenom att, med afseende å antalet af den nuvar:de Konungaättens manliga medlemmar, det icke gerna kan antagas att en Interims-regering skulle, åtminstone icke inom den närvande generationens synkrets, vara att emotse; men jag har ännu ett inkast, som, åtminstone för min öfvertygelse, är fullkomligt bindande. Jag ber att i R. o. Ad:s minne få återkalla 1840 års grundlags-förslag, ang:de StatsRådets förändrade organisation eller den s. k. Departemental-styrelsen. Såsom vi erinra oss, fästade R. St. stor vigt vid denna grundlags förändring, kanhända större än den i sjelfva verket förtjenade.
Att säterier-, rå- och rörshemman samt allmänt frälse må lika med kronooch skattehemman taga del såväl i brefbäringsskyldigheten, som den derför utgående afgift. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 511 Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. Pehr Nilsson, från Christianstads lån. Af Nils Peterson från Calmar lån, om tillägg lill eller förklaring af Kongl. Förordningen den 9 November 1844-, i fråga om vilkoren för beviljande af inteckning af alla slags afhandlingar om nyttjande rått till fast egendom d landel. Då det visat sig att domare på landet tillämpat lagstadgandet uti Kongl. Förordningen af den 9 November 1844, på det sätt, alt afhandling å besittning eller nyttjanderätt till hus och jord å landet, som på viss tid eller lifstid upplåten är, ehuru icke till Häradsrätt inlemnad till inteckning eller förnyelse inom tio år, och eganderätten till hemman, hvarifrån upplåtelsen skett, öfvergålt till annan person, ändå blifvit intagen uti intecknings-protokollet, den nye egaren ohörd; så har häraf blifvit en följd, alt den nye hemmansegaren, som tror sitt hemman vara gravationsfritt, eller åtminstone ej behäftadt med andra inteckningar, än som funnits intagne i gravationsbevis då han köpte hemmanet, och hvilken således tror sig kunna fritt detsamma disponera, vid genomseendet af ett nyare gravationsbevis finner handlingar deri intagna, som för honom äro alldeles okända. Väl kunna nu dessa genom anställd rättegång frånkännas laga kraft och verkan; men är nu hemmansegaren i behof af ett penningelån, länet beror på inteckning i förut gravationsfrilt hemman, så kan ju lätt hända, att innan han bli I ver qvitt sina okända inteckningshafvare, går länet honom ur händerna, och följden kan då blifva hans ruin. Det händer äfven, alt upplåtelser ske af egare lill en mindre del uti ett hemman eller en by af samma namn, och då ej afhandlingen visar från hvilken del upplåtelsen skett, blifver denna intagen såsom graverande hela byn under samma namn.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Sept. 1840, Preste-Ståndet den 3o och återremitt. af Borgare-Ståndet den 4 Dec. — (Se Expedilions-Utskottels Memorial N:o 24, samt här nedanföre upp tagne förslag till underdånig Skrifvelse, N:o 185.) Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Oct. 1840. Preste-Ståndet den 7 Borgare-Ståndet den 10 Bonde-Ståndet den 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse3 angående ändring i vissa delar af nuvarande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m. (Lag-Utski Bet. N.o 99.) S. K. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, att de lagrum, hvarigenom olika giftorätt stadgas för man och hustru, samt olika arfsrätt för broder och syster, måtte ändras eller upphäfvas och jemnlikhet i dessa hänhänseenden båda könen emellan införas. Rikets Ständer hafva denna vigtiga fråga i behörigt öfvervägande tagit och fä nu inför E. K. M, i underdånighet framlägga de skäl, som rörande densamma bestämt Rikets Ständers öfvertygelse, och hvilka hufvudsakligen öfverensstämma med de af Lag-Comiléen uti dess förslag till nya Giftermålsoch Ärfda-Balken yttrade åsigter. ULi det genom äktenskapet uppkomna bolag förena begge makarne sina krafter, i ändamål alt med gemensam omsorg arbeta för gemensamt väl. De dela Expeditions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelse } IV.-o n3. 177 dela med hvarandra ljuft och ledt, och då förbindelserna äro lika och bördorna bäras gemensamt, sjnes en fördelning af inbördes rättigheter, hvilande på en annan grund, icke stå atl förena med äktenskapets väsende och med de vilkor, som deruti innefattas. Det är mannens pligt att anskaffa hvad, som fordras för makarnes och barnens underhåll och hustruns att med sparsamhet och klokhet detsamma använda.
Af E. K. M:t är äskadt, alt, då det anslag af 4,500 R:dr B:ko eller 0,750 R:dr R:mt, Serafimer-Ordens-Lasareltet i stället för förloradt bidrag af Finska tolagsmedlen, under de tre sednast förflutna Riksdagarne fått sig för liden af då uppgjorda slatsregleringar tillagdt, fortfarande är för detsamma behöfligt och anledning icke förekommer, alt omständigheterna i della afseende förändras, berörda anslag må på ordinarie stal uppföras med 6,750 R:dr R:mt årligen; hvilket Rikets Ständer bifallit, äfvensom, enär af räkenskapen är ådagalagdt, att de inkomster, Lasarettet haft all påräkna, varit otillräckliga för bestridande af nödiga utgifter vid denna sjukvårds-anstalt, hvilken mer och mer anlitas, Rikets Ständer funnit en tillökning i statsanslaget lika mycket af behof som billighet påkallad, hvadan ett ytterligare årligt understöd af 9,000 R:dr blifvit SerafimerOrdens-vLasarettct beviljadt, att sammanföras med Lasarettets nuvarande anslag 15,000 R:dr, så att hela summan 24,000 R:dr Runt under rubrik: ”lill Seralimer-Ordens-Lasarettels underhåll" bland ordinarie anslagen å 8 Hulvudtiteln uppföres. Kyrkors underhåll. 53:o. Då till de flesta församlingar i riket ett visst årligt anslag af kronotionde utgår under namn af vinoch byggnadssäd, har E. K. M:t, i anledning af derom gjord Expeditions-Utskottets Förs/ag till underd. Skrifvelse, N:o 222.
Doktorn, kanske litet stött öfver att Fru Wahl, så alldeles sans facon, löste det problem han så mycket bråkat med, invände nu med ett visst tviflande, förnämt leende: ”Frun skyller väl inte min lilla söta patient för att vara kär heller, vill jag hoppas?” ”Alltid skolen J Herrar tala om kärlek. Det trodde jag åtminstone Doktorn öfver,” genmälte Fru Wahl mycket piquerad – men sedan drog hon fram med så många skäl, hvarföre Elin nödvändigt måste, och icke kunde annat än längta efter Gösta, att den hittills i Högesta inre historia föga bevandrade Doktorn, för att icke af dem låta öfvertyga sig, sprang ifrån Fru Wahl ända in till Elin, som han fann fördjupad i sin vanliga dörrbetraktelse. Efter att ha ordat om allahanda små ting, sade han i likgiltig ton: ”Rättnu kan väl lilla Fröken börja leka?” Elin log, men i hennes matta leende var ingen lekfullhet. Doktorn yttrade ett och annat om åtskilliga lekar, innan han slutligen frågade: ”Skulle det roa lilla Fröken att leka med Gösta?” Fru Wahl hade rätt. Det dröjde en stund innan Elin svarade – och hon hade icke alls behöft göra det. Doktorn såg nog huru Göstas namn liksom åter upplifvat henne. ”Kanske Gösta får smittan, om han kommer – då ville Elin ändå inte se honom,” blef Elins svar och för hvarje ord deraf andades hon synbart lättare. (Grefve Ringschöld hade inne hos Elin talat om smitta så att hon hört det.) Gösta fick komma in till Elin, der ingen fråga om smitta var. Från den stunden tillfrisknade Elin, och tapisseri-templet i salongen förlorade alldeles sitt fordna ruinlika utseende. När Doktorn upphörde med sina besök, efterlemnade han ett slags regime för Elin, som bland annat föreskref, att hon skulle aktas för förkylning och i allmänhet för all ansträngning. ”Således kan man ej behöfva sätta i fråga någon Guvernant,” yttrade Grefve Ringschöld, vid genomögnandet af denna punkt. Grefvinnan Ringschöld läste och teg. Mindre sträng, men så mycket kallare blef hon hädanefter emot sin skrala Dotter. Oaktadt
Om tillfälle bereddes lill tecknande af ett sådant lån, genom subskription emot obligationer å låga valörer, dock å minst 100 R:dr, oell Ii\procents ränta, och hvarå ränta och amortering betaltes inom landet, så hetviflar jag icke alt fem eller sex millioner med lätthet skulle erhållas ulan alt sådant förorsakade någon märkbar svårighet för den öfriga penningemarknaden. Man hör nemligen ihågkomma, dels alt penningarne icke skrinläggas, utan komma åter ut i rörelsen till mer än hälften i form af arbetsförtjenst, dels ock, att obligationer på så små valörer, om de också icke kunna användas i butikeller torghandeln, likväl ofelbart blifva begärliga såsom liqvidalionsmedel i en mängd större affärer, då de hafva en daglig kurs i penningemarknaden, och således när som helst kunna realiseras, om ock någongåug med en obetydlig uppoffring. Henna förmodan öfverensståmmer ock med den erfarenhet man har från England, som under ett af sina svåraste tidskiften under krigen emot Napoleon, då den yttre handeln var starkt blottställd och industrien till en stor del låg i lägervall, det oaktadt kunde inom landet upplaga ofantliga lånesummor, utan alt denna omständighet syntes tillbakasätta landels förkofran. Det vore således, enligt mitt förmenande, stort skäl alt försöka på delta sätt tillvägabringa ett inhemskt fondsystem, hvarpå jag för min del i öfrigt icke sätter något värde annorlunda, än såvida det erbjuder tillfälle alt med lätthet göra en mängd mindre behållningar räntebärande på ett bcqvämare samt af uppsägning och föränderlig räntefot mindre beroende sätt, än genom depositioner i bankerna eller genom utlåning till enskilde mot pant eller inteckning, och sålunda lemnar en uppmuntran till sparsamhet och klok hushållning.
Utskottet har hvad sålunda förekommit i öfvervägande tagit. Och ehuru Utskottet icke kan underkänna vigten deraf, att vid en anstalt af den beskaffenhet och stora omfattning, som Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet, finnes en på det ändainålsenligaste sätt ordnad tvättinrättning, samt att Lasarettet må ega fullkomlig säkerhet att få utaf samma inrättning draga en derå nedlagde kostnader motsvarande fördel, och således med full egande rätt innehafva den plats, hvarå inrättningen är uppförd; så förekommer likväl härvid, att fullständig utredning saknas, huruvida den ifrågavarande platsen fortfarande är för Kongl. Karolinska Mediko-Kirurgiska institutet umbärlig, eller om Lasarettets tillgångar icke medgifva ett fortfarande utbetalande till Institutet af ett belopp, motsvarande den hyresafgitt, som nu för platsen erlägges, vid hvilket förhållande något statsanslag till Institutet icke torde erfordras. Utskottet finnér sig alltså i anledning af ifrågavarande motion endast böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta verkställa fullständig utredning i ämnet samt derefter lill Rikets Ständer afgifva den Nådiga Proposition, hvartill förhållandena kunna föranleda. Stockholm den 15 Maj 1854. Reservationer: af Friherre Åkerhjelm, C-, Herrar von Troil, S. G. och Fåhreeus, O. 1. samt Prosten Berlin, C. G. M 149. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Juni 1854, kl. 5 e. m.
Stat endast deruti igenkänna en högtidlig borgen af Sweriges fram - i°4 Den 4 November. tida Regeringslära, och Swensta folket med warma omfatta ett förslag, som förenar forntidens minnen, med samtida pligter, och grundar hoppet om kom, mande tiders lugn och sjelfständighet. Såsom af lika stor och allmän wigt, som det ämne Kongl. Maj:t nu till Riksens Ständers mog na ompröfning öfwer!enwar, anser Kongl. Maut bestämmandet af tillräcklige ärlige medel för Riketsförswarswerk. Floltornes underhällande eller nybygg, nåd, Armeens Vewäringsoch utrednings behof, krigSföruödenhelers anskaffande af alla stag, nödige och efter Rikets nu warande gräntsor lämpade förswarswerks anläggande, utwidgning eller inrättande of militaire uppsostrings anstalter, hvarigenom äswen ur National Vewäringens stöte stickiigt befäl bunde för den samma tilldanas, med mera, kräfwa stora och owanliga kostnader, hwilka, om de genast eller med skyndsamhet bestriddes, stutle i närvarande tillstånd öfwerstiga Rikets krafter och tillgängar. Det är således endast i en progressiv ordning, och under flera ars förlopp, som de af Kongl?Maj-.t äsyftade förändringar och förbättringar sä wäl med Armeen som Flottorne, möjligen kunna werkställas; Men till dessa behof fordras, oundwikeligen en någorlunda tillräcklig ärlig anslagssumma.
Kollegium att följa vid dessa räkenskapers afslutande, omfatta såväl alla till riks-statens 4:de hufvud8 - — 58 — titel hörande anslag jemte de af Rikets Ständer i och för landtförsvarets behof anvisade extra stats-anslag', som ock särskilda under Krigs-kollegii förvaltning ställda kassor och fonder. Kammar-rätten hafva berörde räkenskaper ännu icke undergått fullständig revision. § 1. I enlighet med den i Kongl. Krigs-kollegii hufvudbok upptagna general-kapitalräkning hafva Revisorerne låtit upprätta följande sammandrag, hvaraf inhemtas förhållandet med samtliga under detta embetsverks förvaltning ställda anslag och medel: (Se Bil. Litt. G.) Såsom af bilagde sammandrag synes, finnes under titel »Utlånta medel och behållningar i kontant», uti nämnda general-kapital-räkning inbalanseradt ett belopp af Banko Riksdaler 3,818,429: — 10, hvaremot det vid hufvudboken fogade »general-sammandrag af de från föregående år balanserade fordringar och behållningar i kontant», hvilket sammandrag mera specifikt redogör för ofvanberörde inbalanserade medel och sålunda bordt innehålla lika slutsumma, endast upptager 3,818,415: 11. 5. eller en skillnad af Banko Riksdaler 13: 37. 5. som uppkommit deraf, att kontanta behållningen uti nämnda general-sammandrag blifvit oriktigt uppförd: å Wadstena Krigsmanshus-kassa med 3: 38. 11. å Militie-boställs-kassan med 1: 43. Ehuru denna felaktighet icke i någon mån inverkar på den egentliga räkenskapen, hvarest behållningarne å nämnde kassor och fond finnas upptagna till riktiga belopp, hafva Revisorerne dock ansett sig böra detta förhållande omförmäla. § 2. Revisorerne, som nu öfvergå till en närmare redogörelse för de särskilda anslagen och dervid följa den ordning, hvari anslagen förekomma uti Kollegii hufvudbok, anse sig dock först böra erinra, att betydliga olikheter förefinnas mellan siffer-uppgifterna uti nedan intagna tabeller och bilagor, samt de enahanda uppgifter, som förekomma uti den i sammanhang med berättelsen om Kongl.
Bifölls. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-utskottets memorialer: N:o 38, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 20 öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, med förslag till förordning angående handelsboks vitsord; N:o 39, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 28 öfver väckt motion om bestämmande af tid för vites-förhuds kungörande i kyrkorna. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets utlåtande N:o 120, angående eLt byggnads-låns, beviljande, i anledning af den uti staden Christianstad sistl. år inträffade eldsvåda. Återremitterades. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskottets utlåtande N:o 64, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande N:o 28. S. D. Föredrogs och lades till handlingarna Banko-utskottets memorial N:o 41, i anledning af erhållen återremiss å memorialet N:o 31, med hemställan, att ett tillfälligt förskott måtte meddelas åt fonden för belåning af fast egendom. Från Yällofl. Borgare-ståndet. S. D Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets betänkande N:o 11, angående stämplade pappers-afgiften; hvilket betänkande, jemte dervid fogadt författnings-förslag, godkändes, med undantag af författnings - Prot.-utdrag den 15 April 1858. 309 förslagets 4 §, i fråga om bouppteckningars kartering, hvilken punkt återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets utlåtanden: N:o 121, i anledning af väckt motion om beredande och alsättande af en fond för stora kreditivet. Bifölls; N:o 122, i anledning af väckt motion, angående rättighet för Åse häradsboer till utsyning å krono-parkerne Hunneoch Halleberg.
» Så heter det vanligen, då man kommer fram med sanningen! » skrattade morfar. » Och nu kan ju lektionen få vara slut för i kväll, » tillade han — » morfar har nu lärt dig att räkna ut, hvad det är, som ger lifvet dess största värde — fast det för många kan tyckas som ett hårdt tal. » » Amen! » sade fästmannen gladt borta ifrån sitt hörn. » — ster ». » Det är hälsosamt. » KROPPENS VÅRD. Det är hälsosamt att så mycket som möjligt vistas i frisk luft. Intet är så oumbärligt för människan som god, frisk luft. Det är hälsosamt att dagligen göra en längre promenad. Gåendet befordrar samtliga organs verksamhet, i synnerhet underlifsmusklernas. Den som lefver i bergstrakt, borde alltid uppsöka höjderna. Luften är där alltid damfriare och renare än i dalen. Det är hälsosamt att dagligen taga ett bad eller, om man ej kan det, tvätta sig från hjässa till fot. Hudens verksamhet främjas därigenom i högsta grad. Det är hälsosamt att ej nyttja för varmt vatten vid bad, emedan detta förslappar huden. Kallt vatten är bäst, och man vänjer sig snart därvid. Det är hälsosamt att göra badet kort, i synnerhet om man väljer kallt vatten. Fem minuter borde vara det högsta. Bad, som vara längre försvaga kroppen. Det är hälsosamt att bada i rinnande vatten. Flodvatten, som är utsatt för luft och ljus, är i alla afseenden att föredraga framför stillastående och brunnsoch vattenledningsvatten. Flodbadens läkekraft är allbekant. Det är hälsosamt att regelmässigt och ej för långt emellan tvätta hufvudet. Hufvudets hud kräfver samma ans som den öfriga kroppens. Tu IDUN 140 sentals hårsjukdomar skulle undvikas, om mera omsorg egnades åt hårbottens renhållning. Det är ' hälsosamt att bära kort hår. Bortsedt från att endast då luften kan få tillträde till huden och satsen: » Kallt hufvud, varma fötter » förverkligas till sin första del, är äfven långt hår en dammfångäre, som så mycket som möjligt borde a f l ä g B n a s. Damer böra hvarannan dag sorgfälligt utkamma sitt hår. arrangerat denna utflykt.
Utaf de ledamöter, hvilka blifvit af Ridd. o. Adeln utsedde att deltaga uti sistlidet års revision af Statsverkets, Bankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva Kaptenlöjtnanten Friherre Berndt Oscar Stackelberg, f. d. Landshöfdingen Friherre Hans Samuel Knut Åkerhjelm och Ryttmästaren Gustaf Reinhold Lagerhjelm anmält sig vara hindrade att berörda uppdrag fullgöra; med anledning hvaraf Direktionen till Revisorer i deras ställe utsett Kommendörkaptenen Friherre Fredrik Thure Cederström, Kapitenen Friherre Johan Wilhelm Stjernstedt samt Kaptenen Grefve Malcolm Walter Hamilton; och har, sedan den sistnämnde anmält, det han vore af tjensteåligganden hindrad att befattningen emottaga, Direktionen till Revisor efter honom valt Bruksegaren Gustaf Haldo Stråle. Ibland Ståndets ledamöter uti sistlidet års revision af samma verk har ledighet uppkommit efter Grefve Hans Wachtmeister, som anmälts vara af sjukdom hindrad att deri deltaga, och i hvilkens ställe Kammarherren Friherre Reinhold Rudbeck blifvit vald till Revisor. I samma § meddelar Direktionen vidare uppgift å de serskilda val som jemlikt 7:de § af Direktionens Instruktion blifvit anställda, dels till Revisorer och Suppleanter å Ridd. o. Adelns vägnar vid revisionerna öfver Bankodiscont-verkets förvaltning åren 1861 —1862, dels till revisorer och deras suppleanter vid Lånekontoren i Götheborg, Malmö och Wisby åren 1860, 1861 och 1862. S 6- (pag. 14—18 i Dir. Berättelse.) Direktionen anmäler i denna §, dels att ibland Direktionens egna ledamöter någon annan förändring efter förra riksdagen icke inträffat, än att, sedan Aktuarien i Kongl. Riksarkivet Friherre Johan August Posse i slutet af 1860, i anseende till hinder af andra trägna befattningar och göromål, afsagt sig sin plats i Riddarhus-Direktionen, den af Ridd. o. Adeln valde Förste Suppleanten, Riddarhus-Utskottets Utlåtande JK 5.
Då Jag slutligen ansett de afEder fram* ställde förslag till ändringar uti åtskilliga §§. af TryckfrihelsFörordningen vara mindre väsendtlige; och då Jag derjemte inhämtat, det ett förslag till en alldeles ny redaction af denna Grundlag af Edert ConstitutionsUtskolt blifvit i behörig ordning väckt, samt att detsamma redan hos Eder, Gode Herrar och Svenske Män, kommit under öfver* läggning, och sålunda till slutligt afgörande vid nästa Riksdag kan förekomma, har Jag icke funnit skäl att nu antaga berörde af Eder framställda partiella förslag. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. "Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, VällSrde, Äreborne, Förstånd ige, Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske Män! Uti skrifvelse af den ir sisllidne Maj håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uppå anförde skäl, i underdånighet anhål - 94 Den 7 Ja n u a r i i f. m. ]it, alt till allmän kännedom oell efterrättelse må kungöras, att Kongl. Kungörelsen af den 7 December 1787, hvarigenom stadgas, alt den, som skriftligen eller mundtligen eller genom tryck fäller obehöriga och vrånga omdömen öfver de af Konungen vidtagna författningar, skall vara förfallen till det i 5 Gap. 1 §. MissgerningsBalken utsatte straff, numera upphört att vara gällande. Efter det Högsta Domstolen och StatsRådet blifvit i ämnet hörde, bar Jag funnit nySsberörde Kungörelse, under närvarande förhållanden, vara så mycket mindre behöflig och således kunna till sin kraft och verkan upphöra, som det derigenom åsyftade ändamål sedermera blifvit vunnit genom stadgandet i TryckfrihetsFörordningen, hvilken, med hänvisning på hvad Allmänna Lagen i delta afseende oförändradt bestämmer, i 3 §.
H. St:r till afskrifning anmälas S:r Lefvcrering till R. St:rs RiksgäldsContor Balance till år 1827. S u m m a. Skånska Hussarer & Dragoner. Smålands Hussarer. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL arnman MMöåaiDiM PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1853 OCH 1854. I. %- SAMIilNfCSEIir. A. filclii Ingen: Kongl. Jflajtis MSe falt»thtgshafvandes E»n b e is "MS er ii ti** /* er. mö)m mmm INNEHÅLL: Berättelsen för Hallands Län 55 * , Götheborgs d:o 55 , Elfsborgs d:o 55 , Skaraborgs d:o 55 , Nerikes d:o 55 , Wermlands d:o 55 , Westmanlands d:o 55 „ Kopparbergs d:o 55 , Gefleborgs d:o 55 , Wester-Norrlands d:o 55 , Westerbottens d:o 55 , Jemtlands d:o 55 „ Norrbottens d:o I I KONGL. MAJTS BEFALLNINGSHAFVANDES uti Hj a U a n ö 0 Cati till kOAGIi. MAJ:T i underdånighet afgifha EMBETS-BERÄTTELSE för åren 1841, 1849 oell 1850. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Hallands Sist afgifua berättelse slutar med år 1847 och jemlikt Eders Kongl. Maj:Is nådiga Cirkulärbref den 22 December 1848 bör således denna omfatta endast de Irenne åren 1848, 1849 och 1850. Enligt formuläret bör först beskrifvas o § I Länets allmänna beskaffenhet.