Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Vid utförsel af malm, rå och osmält, ej specificerad, skall angifningsvärdet styrkas genom vederbörande bergstjenstemans i orten uthändigade embetsintyg, som bör varan till stapelsladsvåg åtfölja samt innehålla, jemte intyg om värdet, bestämd uppgift, från hvilken grufva malmen är bruten; börande till angifningsvärdet dessutom läggas kostnaden för malmens forss § 2a. ling till skeppningsorten». Såsom följd af förslaget att borttaga alla förbud mot införsel af varor, enfi^futsk torde den förändrade redaktion af nu gällande 22 §, hvilken är iakttagen dito 18. uti 17 § af Kongl Majits och 18 § af utskottets förslag, varda anlagen. § 25. 1 afseende å 23 § nu gällande taxeunderrättelser, eller den 18, enligt Kongl, enligt K. M. Majits och 19, efter utskottets förslag, har herr Tjernberg uti ofvannämnde motion yrkat, att, då nämnde § väl innehölle, huru mycket tjära, beck, årträd och spakämenZ nen svenska fartyg (ingo till skeppsbehof tullfritt medtaga, men reservspiror till stänger och rår voro lika angelägna förnödenheter, ett visst efter fartygens storlek lärn - Sevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. 71 padt antal reservspiror jemväl måtte hänföras till skeppsprovision och från tull be frias. Då emellertid denna <§ i 2 mom. innehåller, alt svenska fartyg få till skeppsbehof tullfritt intaga förnödenheter af hvad beskaffenhet som helst, samt reservspiror otvifvelaktig! äro att till sådana förnödenheter hänföra, synes det i herr Tjern bergs motion äskade stadgande icke erforderligt; hvadan utskottet hemställer, att denna § må oförändrad bibehållas.
Lika med Herr von Hohenhausen anser jag det vara lämpligast alt så länge Canalen ännu är enskildtes Egendom, alla allmänna, således äfven detta, bidrag till dess byggnad ma utgå, såsom lån; och att dervid må fästas samma villkor, som skedde vid 1815 års Riksdag: att nämligen ingen återbetalning bör sättas i fråga, innan Bolaget kommit i åtnjutande af 5 procents ränta för det tecknade Actieeapitaiet. Herr Stråle: I anledning af hvad Herr Hjerta sist yttrat, vill jag blott fästa uppmärksamheten derå, att då Riksens Ständer kunna vägra, att lämna bidrag till Canalen, lärer det ock vara deras rättighet, att säga: vi bevilja det under de och ahe vilkor, och med förutsättande, att Bolaget förklarar sig dermed tillfreds. Om Riksens Ständer finna det passande, att Bolaget efter Riksdagens slut kan komma med en protest emot beslutet samt klandra Riksens Ständers Beslut och likafullt erhålla de medel Riksens Ständer till Canalbyggnaden bevilja, har jag för öfrigt - g>en 15 Ot toler f, DU 38$ irigf Ida något deremot, sedan tnln mening blifj vit i Protocollet förvarad, Herr von Heijne *. För min del anser jag Bolagets hörande öfverflödigt. Jag kan ej föreställa mig annat, än att när Directionen uppgjorde ett förslag, hvilket Kongl. Majit gillat, och i enlighet hvarmed Proposition blifvit till Riksens Ständer framställd, samt Utskotten tillstyrkt bevilljandet af den summa Directionen begärt, måsteman antaga, att Bolaget häröfver förut blifvit hördt och lämnat Directionen förhållnings-ordres och! att Bolaget således på förhand förklarat sig nöjdt med de villkor som kunna föreslås. Man har derföre ingen anledning, att befara ett klander af dylik beskaffenhet, som år 1818» och jag förmodar, att Kongl. Maj:ts svar å Bolagets di gjor^ de protest är tillräckligt varnande för sådana åtgärders förnyande. Herr von Hohenhausen: Jag anser mig bora' insistera på antagande af orden; såsom låntbiträde.
Dessa specier, som, efter behandling vid Myntverket, befunnits våga 7 skålpund 59 ort. hafva vid nedsmåltning, med befunnen halt af ^W-delar, lemnat i fint silfver 6 skålpund, 64 ort, 12 korn, utgörande i R:mt 442 R:dr 7 5 öre och, efter afräkning af J procent myntskatt, 3 R:dr 3 2 öre, en behållning af R:mt 439 R:dr 4 3 öre, eller för hvarje specie R:mt 3 R:dr 92» öre. 8. Silfver i omyntad form har, under den tid revisionen omfattar, icke för Bankens räkning införskrifvits. § 9. Då, genom en fortgående stark utvexling af dukater, Bankens guldförråd i början af Juni månad detta år nedgått till 8,544 dukater, samt guldpriset i Hamburg vid samma tid noterades till allenast 424 Mark Hamb. Banko per kölnisk mark fint guld, beslöto Fullmäktige att derifrån införskrifva guld till ett värde af omkring 100,000 Mark Hamb. Banko. Sedan likväl underrättelse från Hamburg ingått, att guld derstädes icke kunde erhållas till det ofvannåmnde priset, ansågo Fullmåktigte, som hade anledning antaga, det inköp kunde ske efter 426 Mark Banko för hvarje mark fint, lämpligt att för vinnande jemväl af erfarenhet om den relativa kostnaden för införskrifning af guld från London, låta hitföra sådant dels från Hamburg för omkring, 50,000 Mark Banko, dels från London för omkring 4,000 Pund Sterling. Ofver kostnaderna för dessa guldinköp få Revisorerne hår meddela följande redogörelse: Fakturan å det från London inköpta guld upptager guldets värde till Pund Sterb 4,278. 3 s. i o d. som, efter kurs af 17 R:dr 80 öre per Pund, utgör R:mt R:dr 76,151: 81.
Sparre, som icke synnerligen generade sig ens på riddarhuset eller i Första kammaren, slog sig nog ännu lösare i Andra kamtparen och bragte med sig till dess diskussioner ett ordförråd ’ hvilket oaktadt den burleska simpelhet, som ofta präglade detsamma, det ändå var en viss piff i och som satte omväxling i den seriösa diskussionen. Och detta, ändock han icke kan fritagas från beskyllningen att repetera sig sjelf och göra sig skyldig till samma ordrikedom och pratsjuka, som bruka vidlåda hans speciella » vänner », gamla tidningsskrifvare. En ny bekräftelse på ordstäfvet » les extremes se touchent ». Han blef ju af allmänna meningen ansedd som Andra kammarens rolighetsminister. Efter en af de Jiederlige landtmännen till honom ofta gjord erinran skulle han kanske rättare bort kallas kammarens djurgårdskasper. Den Voltaire-Söndagsnisseska sentensen, som vill gå med på alt utom hvad som är tråkigt, var uppenbarligen en af Sparres förnämsta retoriska maximer. Hvem skall nu taga upp hans fallna mantel och föra kammarens runor så väl med den äran? Månne lektor Waldenström? Orden skräder han åtminstone ej. Sparreslägten är af urgammal börd, och det måtte ha flutit något af gammalt äkta nordiskt, obändigt vikingablod i Erik Sparres ådror. Icke visade han mycket spår af den degeneration, som brukar vara nemesis för gamla adelsfamiljer. Vikingablodet var naturligtvis moderniseradt, det dref honom ut på resor i främmande. länder och till barda-lekar, som i följd af förändrade förhållanden endast kunde ha ordutbytet och grälet gemensamt med de gamlas. Vi-kingarne läto de främmande folken betala sina resekostnader,Sparre bjöd till att låta svenska staten göra det — t. o. m. för sin betjent, ehuru denne sedan kvarglömdes i Veners-borg. Det var si och så med förhållandet mellan Andra kammarens ledamöter och Erik Sparre, som slutligen genom riksdagsanciennitetens slump nådde upp till hedersuppdraget att öppna och afsluta kammarens förhandlingar, något som han gjorde con attiore.
Efter försl lill bifall å Utsk:s Betänk, framstäld, men med Nej besvarad propos., hlef detsamma af R. o. Ad. afslaget. Föredrogs ånyo StatsUlsk. d. 9 och 11 dennes på bordet lagda Utlåt. M 224, i anledn. af väckt motion om tillägg i de ang:de markegångs-sättningen antagne bestämmelser. Sedan, uppå förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Aug., underl. Riddarh.-Sekret. uplyst, att Borgareoch BondeStm bifallit detta Betänk., men att underrättelse om PresteSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Hr von Hartmansdorff: Då 2 Stånd redan bifallit della Betänk., så liar saken dermed fallit. Jag anhåller derföre endast, alt för min del få förklara, det jag icke finnér det sätt, att förrätta markegångs-såltningar, hvilket f. n. är gällande, vara tillfredsställande, och att det hade varit väl behöflig!, alt någon rättelse derutinnan blifvit vidtagen. Hr von Troil, Sam. Gust.: Genom det af Konungen och R. St. vid förlidne Riksdag gemensamt fattade beslut, hvilket sistlidet år af Konungen blifvit promulgeradt, kommer markegångs-sällningen hädanefter att på nytt sätt förrättas. Den kommer nemi. att 2:ne gånger om året verkställas, dels utaf dertill serskildt valde deputerade, och dels utaf dertill af Landshöfd:n utsedde räntetagare, hvilka, på grund af de npgifter om hittills gällande priser, som skola inhändigas, dels ifrån Kronofogdarne och dels ifrån inom distriktet belägna släder, ega att utsätta noggranna värden å de varor, som utgöra föremålet för markegångs-sällningen, hvarefter dessa priskuranter af Deputerade kunna vid granskningen frångås, då likväl skälen dertill skola upgifvas.
Intet Den 18 Julik. 313 Intet kan wara af mera grannlagenhet än ett wal, som ffall bestämma en hel Nations Inkommande lycka eller olycka; jag medgifwer således at detta wal borde fordra en noggrann öfverläggning; men jag fruktar, det Högloft. Ridderffapet och Adeln, torde hafwa lika sä smärt at foresta en annan och för Riket fördelaktigare Thrvnfoljare, som at kunna förenas vm nägot wist beslut sä wida Hans Maj:t Konungens proposition skulle frängäs. Jag har det förtroende til de Herrar och Alan som utgöra Hemliga Utskottet, at de äga sä mycken säker och grundelig kännedom af ben Höga Herres goda egenskaper de projecterat til Thronföljare, at de ibland dem, som skulle kunna förefläs , anse honomför den mest wärdige, den för Rikets sjelfständighet bäst pasiande Prins at ustiga pä Thron: Jag stadfästes ännu mer i denna öfwertygelse, dä Hans Maj:t Konungen gillat och tilstyrkt denne Furstes utkörande til Efterträdare; Jag har sä öfwertygande prof pä wär älskade Konungs kärlek til sitt Fädernesland, at desi ädla och ömma Fadershjerta ej kan framställa någon proposition, som i sitt ändamål, icke ffall wara nyttig i närwarande och tilkommande tider, för at stadga det urgamla Sweriges sällhet, lugn och fördelar. För min del fär jag säledes förklara det jag enligt Kongl. Maj-.ts Nådiga proposition samtycker, Zi4 Dcn 18 It-lik. samtycker, det Hans Kongs. Höghet, Hertig ^116087- af Schleswig Holstein, Sonderburg - Augustenburg mä genast utköras lil Sweriges Kron - Prins.
Utöfver det i 1861 års revisionsberättelse uppgifna, före den 1 Oktober samma år Riksgälds-kontoret tillgodokomna belopp af allmänna bevillningen för år 1860, eller R:dr 2,339,303: 44. har samma verk af sistberörde års bevillning uppburit: under de 3:ne sednaste månaderna af år 1861 R:dr 7,410: 52. och under de 3:ne första qvartalerna af inneva, rande år » 15,393: 82. 22,804: 34. Då detta sammanräknade belopp, H:dr 2,362,107: 78. jemföres med den bevillnigssumma, » 2,000,000: — sorn. enligt då gällande bevillningsförordning, årligen påräknades, så visar sig, att öfverskottet å ifrågavarande statsinkomst för år 1860 utgjort R:dr 362,107: 78.
Vidare hör bemärkas, alt om flyglarne rifvas, så går man miste om en mängd derunder befintliga källare-lägenheter, hvaraf följer, att man måste begagna kaflarne i sjelfva hufvndhyggnaden, hvilka nu äro uthyrda emot en summa af 700 R:dr b:ko, som följaktligen jemväl ginge förlorad. Hr von Hartmansdorff har sagt, att flyglarnes ombyggnad skulle vara ofördelaktigare än deras qvarstående i dess nuvande skick. Detta påstående öfverensstämmer icke med den kalkyl, en af Riddarh. -Direktörerna i delta hänseende upgjorl. Då Ofverste Kleen onder loppet af sistl. Riksdag tipgjorde ritning till dessa flygelbyggnader, beräknades kostnaden för deras upförande till 66,000 R:dr b:ko, hvilken summa uti den omnämnde kalkylen blifvit förhöjd lill 70,000 R:dr s. m. Om R. o. Ad. vill utgifva denna summa, för att få sin gårdstomt prydd med smakfulla flygelbyggnader, hvarest man skulle bereda boställsrum åt Riddarhusets tjenstemän, arkifoch klubb-rum, hvaraf Ståndet f. n. är i saknad, tror jag alt summan ingalunda vore på ett ofördelaktigt sätt använd. Äfven i pekuniärt hänseende skulle byggnadsföretaget snarare medföra vinst än förlust, på sätt kalkylen utvisar. Räntan å 70,000 R:dr efter 5 proc. är nemi. 3,500 R:dr, men den summa, hvarför lokalarna i flyglarne, utom boställsrummen och öfriga för R. o. Ad:s eget behof afsedda lägenheter, skulle komma att uthyras, kan minst beräknas till 5,800 R:dr, så alt en årlig vinst af 2,300 R:dr, eller något mera än de uuvar:de lägenheternas afkastning, skulle upkomma. Afl deremot nedrifva flyglarne och afhända sig platsen på de vilkor, Riddarh.-Utsk. föreslagit, skulle medföra en årlig förlust för Riddarhus-kassan af 1,700 R:dr.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Friherre Cederström fö-j reslsgit, uppdraga åt de nu varande Revisorer af Ridderskapet och Adelö, att äfven under den återstående tiden, emot de af StatsUtskottet bestämde vilkor, uti samma befattning fortfara. Bifölls, Herr Manner stam, Johan: Både vid 1815 års och innevarande Riksdag hafva Ridderskap pet och Adeln, samt Hedervärda BondeStandet beslutat, att till Konungen frambära deras un - Den 13 Julin De hafva fruktlöst inbjudit Präste-och BorgareStånden, att i samma beslut instämma; och det är af sådan anledning jag nu täger mig friheten hemställa, att Ridderskapet och Adeln måtte, i (orm af dess enskilda besvär, till Kongl. Msj:ts Nådiga ompröfvånde öfverlemna denna fråga, jag är öfvertygad att BondeStåndet i samma underdåniga besvär delta_ ger. Derjemte får jag föreslå, att Ridderskapets och Adelns, samt BondeStåndéts beslut, i afseende på Trädvaruhandeln, måtte i enahanda ordning varda Kongl. Majus nådiga godtfinnande understäldt. Det är så mycket mera hopp, att Kongl. Maj;f skall gå dessa underdåniga önskningar till mötes, som Adeln och BondeStåndet samt den del af Rikets öfrige innevånare, hvilka med dessa Riksstånd dela öfvertygelse om det allmännas sanna väl ä detta fall, onekeligen äga största delen af Rikets jord och skogar. Ridderskapet och Adeln torde således kunna vänta sig, att dess och BondeStåndets underdåniga önskan vinner lika mycket afseende, som, i fail den biträdd af PrästeStåndets, såsom 3:00 Stånds beslut, blifvit Kongl. Majus nådiga pröfning underställd, helst få af sistnämnde Stånd äro Jordägare, och de fleste tillsättas och lönas af de Jordägare, hvilkas fördel de såsom RiksStånd icke vilja medgifva.
Fårs allmännare kringspridande inom landet måtte vidtagas, och dervid ifrågakommande kostnader bestridas af de till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition uppå g:de Hufvudtiteln anvisade medel; samt ali räntorna, så vål af Ull-Diseont-Fondens redan egande capital, som af den deruti nu Nådigst före - 20 Stats~j B evil/niriussamt Oec.-Utsh, Vtl^N.-o tog, slagna tillökning, måtte få användas till Ullsorteringsoch MagazineringsInrättningarnas anläggning och vidmsgthållande, hafva de förenade Utskotten, utan att bestrida nyttan af de föreslagna anstalterna, likväl, och med fästad t afseende a Stats-Verkets otillräckliga tillgångar, Samt då det äskade anslaget icke annorledes ån genom upptagande af Jan mot ränta skulle kunna erbåilas, ansett sig icke kunna tillstyrka Rikets Häglof!. Ständer att, på sätt Kongl, Majtt i Nader hemställt ? anvisa en summa af 2qq,ooo R:dr för belåning af magazinerad inhemsk Ull; hvaremot Utskotten vördsamt hemställa, det ville Rikets Höglofl. Ständer till Kongl. Maj:ts egen Nådiga prof* ning i underdånighet öfverlemna att, tued användande ej mindre af räntan å det capital, stort 100,000 R:dr, sorn i Ull-Discont-Fonden redan förefinnes, ån af de medel Rikets Ständer, uppå gtde Hufvud titeln, till Nåringargarnas befrämjande, anvisat, vidtaga de åtgärder, som, till Fårskötselns Stats-j Bevillningsamt Oec.-Utsk. Uti. N.o log. 2t uppmuntrande, samt Ullproduetionens befordrande, kunna finnas mest tjenliga, och till de sökta ändamålen säkrast ledande. Hvad härnäst beträffar de uppå Stats-Verkets bekostnad anskaffade, och uppå tvånne Schäferier, deraf det ena i Skåne och det andra i Småland, fördelade utländska
Maj:t att, med stöd af den erfarenhet denna författning gifvil, vidtaga de åtgärder i berörda hänseende, som kunna anses för un jervisningen och ifrågavarande befattningars ändamål vara de tjenligasle.” Emot Utskottets beslut i fråga om lerminsafgiflens höjande: Af Herr Nordenfelt, L. M.: ”Herr Sommelii motion afser att genom det bil liga bidrag, som lärjungarnes föräldrar i och med en förhöjd terminsafgift skulle komma alt erlägga, många af de vid elementarläroverket ståndigt vexande behofven kunde fyllas, såsom alt ett större antal lärare kunde anskaffas och aflönas, medel finnas till särskild aflöning åt sådane lärare, som för en eller annan orsaks skull måste undervisa något utöfver det bestämda autalet lärotimmar, till anskaffande af nödig materiel, lärobyggnaders uppförande och utvidgande, m. m. Besinnar man de dryga, ständigt vexande belopp, som för elementarläroverkets behof fordras af Slaten, och å den andra de stora fördelar, sora de enskilde hemta af den undervisning, skolan erbjuder deras barn, så kan man icke undgå att erkänna rättvisan deraf, att den välbergade fadren eller målsmannen något bidrager till kostnaderna för deras söners utbildning. Om de skattdragande genom sina afgifter öppna tillfället för alla alt erhålla en högre undervisning, så böra onekligen de, som begagna detta tillfälle, för de stora fördelar dem beredes, biliigtvis vidkännas åtminstone någon uppoffring. Utan ett sådant bidrag kunna svårligen i längden de ständigt stigande anspråken tillfredsställas. Jag har på dessa grunder icke tvekat att tillstyrka en högre terminsafgift. Dermed kan icke den ringaste rubbning uppstå i det förhållandet, att de mindre bemedlades barn böra åtnjuta kostnadsfri undervisning, enär för dem befrielse från afgiflens erläggande utan all fråga bör ega Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoitets Betänkande N:o 118. 67 rum. En sådan befrielse bar ock biltills i ganska vidsträckt mån meddelats, utan alt dervid försports något af de menliga följder, man velat tillägga en deraf uppkommande, förment skilnad mellan den förmögnes eller den ringares barn.
Såsom sedelstock komma hädanefter uti beräkningarne öfver Bankens ställning att upptagas och anses alla dess förfallna skulder, och således: yf) Bankens egne utelöpande 6edlar; Z?) den på serskild räkning i Wexel-Banken insatta Fond, motsvarande beloppet af utelöpande Riksgäldssedlar jemte de från Riksgälds-Contoret utgifne kopparskiljemyntspolletter; C') depositioner i allmänhet, innefattande allmänna och enskilda Verks eller Personers, för insatte medel på räkning i Wexel-Banken, derstädes innestående behållningar; och D') aviserade, men icke inlösta assignationer å beviljade Creditiv i Banken. Härifrån böra dock afdragas: a) de förskott, som blifvit från Banken utlemnade, till förslitne smärre sedlars invexling i landsorterne; b~) sådane transportsedlar, hvilk?, såsom otydliga, icke kunnat under sina numror afföras, utan i stället blifvit al Låne-Banken infriade; c) metalliska värdet af ofvanberörde kopparskiljemyntspolletter. Och bör likaledes från Sedelstocken, vid beräkningarne af densamma, uteslutas upplupna, men outtagne räntor å de af Banken upp - 1X2 Expeditions-TJtskotlets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 314- lånta medel, äfvensom Låne-Bankens förfallna skulder, sedan, för inlösen af den sistnämndes utelöpande invisningar och uppsagde samt till betalning’ förfallne äldre räntebärande skuldförbindelser, en viss lämplig summa blifvit å serskild räkning i Vexel-Banken insatt, och på behöriga räkningar derstädes öfverförde de till Banco-Fullinägtiges disposition förut i Låne-Banken deponerade summor.
Skrifvelse, N.-o 52. handlingarne i målet, afgifvit det af E. K. Maj:t infordrade utlåtande, hvarvid Kollegierna förklarat de föreslagna bytesvilkoren vara för Kronan så fördelaktiga, att Kollegierna icke tvekade i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till bytet; och bade, under förutsättning att samma byte komme att i nåder beviljas, Kollegierna granskat det af stadens innevånare för deras del godkända, härofvan om förmälda förslag till kontrakt, samt, efter dervid gjorda anmärkningar, föreslagit följande konlraktsbeslämmelser nemligen : l:o. "Kongl. Majit och Kronan upplåter åt staden Malmö lill full ego för all framtid och för att användas till allmän parkanläggning samt fruktträdgård och blomster odling, på sätt staden kan finna för godt närmare bestämma, dock utan rättighet att frän detta bestämda ändamål afvika, hela den Kongl. Majit och Kronan tillhöriga, vester om staden belägna jord, som omslutes af Sloltsplatsgatan, nya begrafningsplatsen, den närmast staden befintliga yttre f. d. fästningsgrafven och den i förlängning af Vestergatan till Slottet ledande stensatta väg, hvilken jord, som utgöres af den s. k. Slottsplatsen och Kommendants-trädgården med omgifvande åker och ängsmark, är utmärkt pä en af tillförordnade förste Landtmätaren Georg Gustafsson år 1860 upprättad karta med N:ris 1, 2, 3, 5, 6, 7 och 8 samt innehåller, jemte ofvannämnda väg, 14 tunnland 19 kappland; varande uti denna öfverlåtelse inbegripne å jorden nu befintliga träd och planteringar, men icke de derstädes uppförda, Kronan tillhöriga 2:ne byggnader. 2:o. Häremot öfverlåter staden åt Kongl. Majit och Kronan under full eganderält: a) af stadens s. k. vestra betesmark, 52 tunnland 26,6 kappland, deraf äro utmärkte 43 tunnland 15 kappland å ofvannämnda karta under N:ris 1 och 2, samt 9 tunnland 11,6 kappland å en särskild karleritning under N:o 2; b) den del af s. k.
M:t såsom erforderligt äskade anslag, 2,666 R:dr 32 sk, med vilkor, att Capell-lagets inbyggare sjelfve bekosta Kyrkas uppförande samt ansvara för boställets nybyggnad och framtida underhåll. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M:t i, underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Februari 1845. ExpediUom-Utskottets Förslag till und. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG Till samteliga Riks-Ståndens Protocoll, X ■ innehållande de Handlingar, Hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnadej Såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Befänkanden och Förklaringar, Samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag, vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1815. Femte Bandets Fjerde Afdelning. STOCKHOLM, Wryckt i MARjguAR»ska Tryckeriet, 1816. Utdrag eif Protocollet, hållet i Högloft.. Ridder skakets och Adelns Plenum den 25 Juli 1815, S, D. Remitterades till Eag-tJfskottet ett för» leaine gårdag på bordet lagdt Memorial från Bevillnings-Utskottet, af den 21 Juli, angående deh förändring i Borgenärs-Eden vid Concourser, hvartill Projectet till BevillningsStadgans 2 ärt, 6 § i mom, föranleder. Ut supra, Ex Protöcollo A. G, Silverstolpe. §. D. Beslöt Mögtofl. Riddérskäpét ödi Adeln, till påskyndande af författandet af de expedi» tioner som öfver Riksens Ständers beslut börd uppsättas, och då öfver flera
Hr Brummer, Carl Magnus, begärde att detta mern. måtte ånyo bordläggas. Hr von Hartmansdorff, Au g. i Jag hemställer vördsammast till Ståndet och den ledamot, sora begärt bordläggning, om det är skäl att ytterligare uppskjuta ett mål af så ringa betydenhet, som detta. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, det lian' icke hört melan en ledamot begära förnyad bordläggning af det nu föredragna mern. och alt detsamma således borde företagas lill afgörande. Uppå sedermera framsläld propos. blef BankoUtskis mern. Nio 11 af R. o. Ad. bifallet. Äfvenledes föredrogos och biföllos BankoUtskis nedannämnde d. 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåt, och mern. i Nio 12, i anledn. af väckt motion om skyldighet för bankens tjenstemän att afsäga sig tjenstebefattningar i andra verk ; och Nio 13, i anledn. af väckt motion om ersättning af hanken för 3me falska bicosedlar. Då nu föredrogs BankoUlskis d. 9 dennes c. m. på bordet Den 12 Februari e. m. 459 lagda berättelse N-.o 14, ang:de verkstäld undersökning om styrelsen och förvaltningen af R. Sl:s bank under tiden från nästförflutna riksdag, blef denna berättelse ånyo bordlagd, uppå derom af flere ledamöter gjord begäran. Föredrogs och bifölls BankoUlsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 15, med hemställan om förhöjning i de åt kommissarien vid pantlåne-expeditionen anslagne missräkningspenningar. Föredrogos men bordlädes ånyo, uppå begäran af Frih.