Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Boijes farhåga för ett prealabelt antagande af grunderne för den blifvande byggnaden, kan jag ingalunda dela. Föremålet för Särskilta Utskottets tillsättande är icke nytt; det framställdes redan 1809, och föranledde då till Riksens Ständers underdåniga önskan, hvilken sedermera vid flere Riksdagar blifvit förnyad; men hvilken aldrig åsyftat någon rubbning af våra Grundlagar, utan endast en förbättrad arbetsrnethod, och, om möjligt vore, indragning af vissa Embeten och Tjenster. — Örn 362 Den 27 Maji. nu Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att de, enär något resultat af deras förra önskningar ännu ej visat sig, vid denna Riksdag utsett ett Särskildt Utskott, som försökt uppgifva ett förslag i ämnet; om de i underdånighet anhålla, att, på sätt Friherre Anckarsvärd hemställt, en Committé måtte nedsättas, för att, genast och verksamt börja arbetet, så att det vid nästa Riksdag kan för Ständerna framläggas; och om de i förening, med denna önskan till Kongl. Majit aflemna det Betänkande Utskottet nu meddelt, jemte alla dervid gjorde anmärkningar, utan att Riksens Ständer hvarken yttra sig för det ena eller andra, så förmodar och hoppas jag, att alla scrupler skola vara undanröjde, äfvensom alt ändamålet, så vidt möjligt är, skall vinnas. Hans Excellence Herr Grefven och Landtr Marskalken yttrade, alt, innan Hans Excellence framställde proposition i förevarande ämne, ville Hans Excellence hemställa, om icke Friherre Boije och Herr Munck af Rosenschöld behagade afstå från deras begäran om återremiss af Särskilta Utskottets Betänkande. Friherre Boijej Ludvig: Då jag får den äran yttra mig i anledning af den anmaning, som Deras Excellencer, Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Herr Friherre af Wetterstedt behagat göra mig, är jag glad att kunna fritaga mig från att vålla något uppehåll, hvars förekommande utgör Deras Excellencers Den 27 Maji. 363 ändamål.
N:o 27, i anledning af föreslagen eftergift af lantan för det till återuppbyggande af Konradsforss bruk i Wermland beviljade lån; och N:o 36, i anledning af väckta motioner om anslag för bildande af arbetsoch straff-kolonier; % Hvarjemte ståndet lät bero vid samma Utskotts utlåtande N:o 34, i anledning af väckt motion, angående befrielse för en del hemmans-egare på Gottland från skyldigheten att lefverera ved till den s. k. krono-kalkagnen i Wisby. S. D. Vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänka uden; N:o 8, i anledning af väckt motion om befrielse för Färs och Frosta härader i Malmöhus län från skyldigheten att deltaga i un derhållandet af Långebro i Christianstads län; samt N:o 10, i anledning af väckt motion om upphörande al eko nomiska besigtningar å kyrhoherdeoch kapellanssamt å landtoch militie-staternes boställen, lät ståndet bero. S. D. Beslöts underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att riksdagen förlänges en månad utöfver den genom grundlagen i sådant afseende bestämde tid af tre månader från den 23 November sistlidet år; och skulle i följd häraf Expeditions-utskottet anmodas att uppsätta förslag till den underdåniga skrifvelsen i förrberörde ämne. Den 9 Februari. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeen. S. D. Kommunicerades med de öfrige riks-stånden samt remitterades till Stats-utskottet, Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers 50 Prot.-utdrag den 9 Februari '1848. berättelse om den af dem verkställa granskning af stats-verkets., samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, stj^relse och förvaltning för åren 184-4 och 1845. S. D. Vid? föredragning af Lag-utskottets den 5 dennes på bordet lagda betänkande N:o l5, i anledning af väckta motioner om förklaring, huruvida Kongl, förordningen den 19
Nordvestra stambanan, angående användande af behållningen utaf trafik-inkomsten på Statens jernvägar till utförande och fullbordande af den del utaf nämnde stambana, som kommer att sammanbinda den vestra banan med Wenern vid Kristinehamn; motion af Herr Carl Gustaf Stuart: se Motioner. — —, angående de af Kongl. Majit till sammanbindnings-banan genom Stockholm äskade medels anvisande till förstnämnde stambana; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Normal-ritningar, i anledning af väckt motion om upprättande af dylika, att tjena till ledning och efterrättelse vid folkskolors uppbyggande: B. II. 209, 233, 237, A. 237, E. 325. Norra stam-banan öster om Sigtuna-fjärden, öfver Upsala åt Sala, angående anslag till den; motion af Friherre Johan Wilhelm Stjernstedt: se Motioner, Norrbotten, i anledning af väckt motion om anvisande af medel för upprättande sf en fullständig olan till dess kolonisation: B. VII. 66, 79, A. 81. Norrbottens Län, i anledning af väckt motion om beviljande af ett räntefritt amorterings-lån till bestridande af arfvoden åt Landtmätare vid laga skiften i nämnde Län: B. II. 208,232, A. 232. —, angående medels anvisande till ett vägarbete i nämnde län, för afböjande af der befarad hungersnöd: lil. 628, R. 628, B. 638; IV. 4, A. 4. E. 137. —, i anledning af väckt motion angående upplåtande åt hemman inom nämnde län af mindre, Kronan tillhöriga jordrymder derstädes, emot utgörande af skogsränta: B. V. 33, 228, A. 228. Norrbottens och Westerbottens Län, angående afskrifning i räkenskaperna af Statsverkets äldre undsättnings-fordringar inom nämnde Län: I. 486, 493, R. 493; B. II. 83, 172, A. 172, E. 256.
Skrifvelse, N:o i6. 65 den nuvarande, utgörasaf hvar och en lägenhet, hvars innehafvare, inom tre månader efter erhållen del af beslutet om den nya räntans belopp, derom hos E. K. Mits Befallningshafvande gjorde anmälan. Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit och dervid funnit skäligt till det i den Nådiga Propositionen framställda förslag lemna bifall. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet tillkännagifva; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 22 April 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 April ISSI. Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Slåndet den 22 Rikeis Sländers underdåniga Skrifvelse, angående utbyte af indragna Pukslagure-boslället Hvetlanda Thomasoch Kulla-gårdarne emot Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Jönköpings län.
Stånd icke en gång ansett tillstiindigt alt egna minsta uppmärksamhet åt denna sak, utan tvertom ansett, att den icke grundlagsenligt borde upptagas; så vill jag förbigå denna sak, betraktad såsom ett juridiskt monstrum nied alla sina olagligbeter, och bär blott fasta mig vid delta tryckfrihetsmål, såsom ett politiskt brott, begånget af Hr Assessor Crusenstolpeoch gör följande motion: att R. St. ville ingå till K. M., på sätt som med andra önskningsmål förfares, med den önskan, det Högstdensamme ville af gunst och nåd utfärda ett amnesti-decret (lex oblivionis), hvarigenom ej blott Hr Assessor Crusenstolpe, utan alla utan undantag, som för deltagande uti följderna af det honom till last lagda tryckfrihetsbrott blifvit till ansvar ställda, måtte försäkras om glömska af det förflutna och återinträda uti åtnjutande af medborgerlig frihet och medborgerliga rättigheter. Härigenom tror jag R. St. skola återställa K. M. den Honom i detta mål af domaremakten beröfvade jus aggratiandi, Konungamaktens skönaste prerogativ , och skydda Svenska undersåtare, som obetänksamt uttryckt sin ovilja mot ett brott, som de trodde af sjelfva domaremakten vara begånget mot våra grundlagar, och mot den i desamma hvarje Svensk förbehållna frihet och lagliga rättigheter. Jag tror dessa medborgare hafva förtjenat det, ty deras obetänksamhet härledde sig från en känsla för rätt, hvilken alltid varit Svenskens förnämsta dygd. Frih. Cederström, Anders, begärde Hr Munck af Rosenschölds motion på bordet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan särskild propos. blifvit begärd på en punkt i betänk., denna propos. icke kunde förvägras; hvarföre Hr Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade gilla LagUtskts utlåt., i afseende på det sätt hvarpå Just.omhudsmannen motsvarat och fullgjort det vigtiga förtroende, R. St. honom lemnat. Ropades ja. Vidare upplästes den efterföljande delen af LagUtsk:s utlåt.
Friherren har uppgjort calcul öfver den höga ränta, som belöper på det Capital, hvilket till Cassern-byggnaden åtgår. Härvid torde jag blott få erinra, att då man gifver en skänk, lärer någon Ränte-beräkning för den samma icke gerna kunna äga rum. Andra Gardet har visserligen aldrig betraktat ifrågavarande anslag, såsom en rättighet; tvärtom har det alltid af oss varit ansedt för en ynnest, som vi uti tacksamt minne förvara. Mot inköpet af tomt har den höga köpe-summan blifvit anmärkt. Det var likväl icke blott en tom plats, som inköptes; dit hörde äfven tvänne Stenhns, flera Trähus, alla med tegeltak, och åtskilliga materialier till ett icke obetydligt belopp, hvil - Ridd. o. Ad, Prot, Yl. Band, 17. t)?n 7 Julii f. ))ii leet bör Från köpeskillingen afdraga*. Friherre!! har ytterligare anfört, att arne Compagniers inqvartering hittintills blifvit besörjd med ietoo Riksdaler. Visserligen är förhållandet sådant* örn mati dermed menar, att Stockholms Stad icke bestått mera för ändamålet; ty Staden utbetalar blött något öfver 4oo R:dr per Compagnie» Jag vågar likväl försäkra, att vid Regementet finnas flera CompagnieChefer som i Hushyra utbetalt 35o Riksdaler. Bestämdt erinrar jag mig, att aflidne Öfverste Pålmans Compagnie i nämnde afseende kostade honom 4oo Riksdaler årligen. Det öfriga, såsom ljus, ved, tvätt* sängkläder, med mera* utgår derföre vanligen ur befälets egna Cassör. Sluteligen, hvad ofvannämnde Cassern-byggnad beträffar, torde det tillåtas mig försäkra, det vi med vördnadsfull erkänsla emottagit Riksens Ständers vid sista Riks. dag till vår förmon gjorda anslag, och att vi vågat hoppas, att denna välvilja icke skulle för oss gå förlorad hos Riksens nu församlade Ständer, ty vi hafva visserligen ingenting eftersatt i Vårt bemödande, att deraf fortfarande gora oss förtjente.
Men härmed har man angripit själfva kärnan i folkens samhälleliga lif, ty bringas familjen i upplösning, så skadas i och med detsamma hela samfundsorganismen. Lika väl som ett samhälle har rätt att af individen kräfva aktning och hänsyn för det allmänna bästa, lika väl bör familjen äga rätt att af individen kräfva hänsyn och solidaritetskänsla. Att vara solidarisk med någon innefattar ingalunda, att man måste uppgifva den individuella åsikten och rätten; det innefattar blott, att man vet att respektera andras åsikter och rätt. Det är endast en sjukligt öfverretad individualitet, som i hvarje eftergift för allmänt väl och allmän trefnad ser ett band på den fria individualiteten och en fara för själfständigheten. Familjen är en stor och helig inrättning, som bör stå öfver den enskilde. Och familjelifvet är icke till men för individualiteten; den sanna personligheten hvarken hämmas eller förminskas genom den dagliga beröringen med olika karaktärer, motsatta lynnen och skilda åsikter, tvärtom det härdar, stålsätter och utvecklar. Det finnes ett oafbrutet sammanhang mellan vårt lif och andras; därför måste vi lära oss att lefva för andra. Och ingenstädes lär man sig bättre än inom familjen att finna den jämvikt mellan plikterna mot sig själf och plikterna mot andra, hvarförutan ingen verklig utveckling är möjlig. Ömhet och solidaritetskänsla utgöra familjens säkraste grundvalar; svika dessa, då är det ett nedgåendets tecken för familjen likaväl som det är det för ett samhälle, när fosterlandskärlek och samhörighetskänsla där försvunnit. Hos verkligt sunda och harmoniska naturer gör sig alltid blodets röst starkt gällande. Historien lär oss, att hos nästan alla mänsklighetens store — dess sanna vänner — var familjekänslan starkt utpräglad. Man må genom öfverensstämmelse i tycken, åsikter och lynnen känna sig lifligare dragen till oskylda än till blodsförvanter, men att nedtysta blodets röst för en öfverspänd och förvrängd tidsriktning, att vilja betrakta en allmän människokärlek och de förhållanden, som äro b y g g d a på » själisk grund » såsom stående äfver familjebandens » tillfällighet », det är att förblanda tomma dåraktiga floskler och ett osundt tidsmod med naturens egen röst och dess egna lagar.
A andra sidan har genom Dagny kommit förbundet tillgodo en samling för dess verksamhet oumbärlig periodisk literatur, inoch utländsk, bestiiendc af 41 olika publikationer, samt nyutkommen bokliteratur friln våra mest ansedda förläggare. De olika rigtningar, i hvilka arbetet fortgatt, kunna bast bedömas af följande B. Faran för den qvinliga ungdomen af den nutida literat~iren. Prisuppgift för friimjandet af den qvinliga ungdomens hiisliga uypfostran. Esselde. Reaktionen mot det af qvinnofrilgan framkallade iiktcmskapsidealet. Mamz~s Rubin. Om qvinnans tillträde till förviirf. Hvad vi i Sverige hafva att lära af den qvinliga valriittsrösclsen i England. Pristaflan för utredning af frågan om den qvinliga iingdomcm husliga uppfostran. I sociala Ave. Statistikens siffror och det verkliga lifvet. frkgor med La.rahna. Inom mina fyra vaggar. rskildt af(Jl. S. Bref från Kristiania. Albertine-saken. seende på vinnornas I12ed: r af Dagny. Mål och medel. Till fr. Elisabeth Gwndtrig med illning ocl 1 anledning af hennes uppsats: Erotik og Rvinder. : rksamliet, ' EsseltZe. Mödrarna och sedlighetsfriigan. : edlig; ' hetsiigan, upp - Professorskan Asp mot herr G. af Geijerstam. stra.11 m. m ' Ocksä ett valmöte. Möten för öfverlaggning i sedlighetsfrägan. Plan för yrkesoch st~idiestipendier för qvinnor. Ett och annat för den inre ekonomien. Föreningen för gift qvinnas eganderatt. Robinson. Tv % preslerliga uttalanden i qvinnofrågan. Till frågan om arbetslönen. Qvinnor anstalda vid statens jernvagar. Bref från en förb~indsmedlem i landsorten. Esselde. Företeelser p i sedlighetsfrigans område. Fredrika-Bremer-Förbundets allmanna stipendiefond. Förberedande arbeten. S-e. Motstandare till qvinnorörelsen.
Mot StatsUtsk:s sätt att framlägga statsregleringen har blifvit gjord en anmärkn., som jag anhåller att få bemöta. Man har klandrat, alt Utsk. icke afgifvit det s. k. inkomst-betänk, förr, än dess utlåttn ang:de hufvudtitlarna. Jag vet icke, att i grundlagen någon anledn. förefinnes för denna arbetsordnts iakttagande. Hvad mig enskildt vidkommer, gillar jag fullkomligt det sätt att tillvägagå, som StatsUtsk. vidtagit. Jag tror nemi., att StatsUtsk. i första hand hör noga pröfva Statens utgifter och rör:de desamma till Stånden afgifva förslag, och det är också hvad. StatsUtsk. har gjort. Utsk. har likväl icke försummat att samtidigt öfverse och beräkna Statens Dcm a Miij f. m - a7 inkomster, oell ett hetäuk. deröfver ligger nu äfven på Ståndets bord. Det iir ieke, såsom en värd talare förmodat, StatsUtsk:? afsigt att så beräkna inkomsterna, att icke medel mätte finnas för de nödiga utgifterna. En statsbristsuimna uppkommer ändock, huru än dessa beräkningar uppställas, — en sanning, som den välde talaren icke mätte vilja bestrida, såvida bans fordran icke sträcker sig derhän, att StulsUtsk. skulle till orimlighet beräkna Statens ordin, inkomster. Då jag förmodar, att sådant icke kan vara hans afsigt, så kan jag icke förklara hvad vigt han faster derpå, att StatsUtsk. uppgifver en statsbrist-sumrna på förhand, emedan den alltid mäste uppkomma, beroende det icke af StatsUtsk. att densamma uppgifva, förrän siats-regleringen blifvit definitivt afgjord, och alldeles icke att afgifva förslag till dess fyllande, utan endast deröfver rösta i förstärkt StatsUtsk., såsom grundlagen föreskrifver.
Denna punkt innehåller ingenting annat, än godkännande af ett rättsanspråk hos de corporationer, som åtaga sig allmänna arbeten, i motsats hvartill Ständerne hafva det rättsanspråket att se de åtagna förbindelserna fullgjorda och hvarföre äfven medel för arbetenas bedrifvande äro anvisade. Om jag biträdt Frih. Tersmedens mening, så har det skett derföre, att jag ej kan förutse att ersättningsfrågor skola uppstå i alla händelser, och att följaktligen icke helier den dertill här föreslagna summan vöre behöflig, samt dernäst, att jag icke ansåg sannolikt att arbeten skulle hinna så skyndsamt företagas, att icke, med godkännande af rättsanspråken, med dessas motsvariga fyllande skulle kunna anstå till nästa riksdag, då dessa stodo lika klara och obestridliga som förut. Af dessa skäl har jag velat fästa uppmärksamheten deruppå, att beviljandet af hela detta anslag icke synes vara nödvändigt; likvisst och då erkändt är, att en sådan ersättning kan komma i fråga, och del ej heller ligger utom möjlighetens gräns att ett sådant behof kan uppstå innan nästa riksdag, vill jag förena inig i den åsigt, att något må beviljas, och hemställer att för sådant ändamål måtte anslås eu rund summa af 20,000 r:dr. Hr Lagerhjelm: Jag anser mig hafva samma skäl, som Hr Westfelt, att förmoda att icke dessa anslag komma att utgå; men i händelse vid något enda af dem det rättsanspråk skulle komma att äga rum, som i 5 punkten är förutsatt, så skulle Konungen vara förhindrad att låta det åtnjuta full rättvisa ifall penningar icke funnes, ty om äfven icke det största anslaget utgått, lärer det ej vara Konungen öppet lemnadt att deraf anvisa något för annat ändamål, än hvartill det blifvit ämnadt. Sålunda synes nöd vändigt att någon summa afsätles, helst den stränga conseqvensen sådant fordrar; och tror jag att 20,000 r:dr kunde vara tillräckligt. Gr. Anckarsvärd: Utan att inse behofvet af detta anslag, afstår jag ifrån att yttra något i afseende härpå, under förhoppning att Frih. Sprengtportens mening måtte blifva den rådande. Hr von Hartmansdorff:
Orsaken dertill, att den taxeringsman ålagda edgång hittills icke upfyllt sitt ändamål, anser jag vara, att taxeringsmännen icke haft någon ledning för sitt omdöme, och skulle det kunna lyckas oss att åstadkomma en sådan, vet jag icke, hvarföre edgången skall i detta fall borttagas, hvilket icke heller bör ske förr än den i alla andra afskaffas. R. St:r hafva redan begärt en revision af edgångarne, och förr än resultatet af denna revision blifvit kändt, tror jag vi kunna vänta med afskaffandet af edgången uti förevar:de fall. Frih. Raab, Adam Christian: Jag begärde ordet, innan ännu här var olficielt kändt, att frågan är afgjord. Jag får således endast tillkännagifva, att jag delar Gr. Sparres mening och befarar, att vi snart nog få erfara, att borttagandet af edgång kommer att medföra minskning i bevillningen. Gr. Björnstjerna: Utsi;, har, enl. mitt förmenande, hand lat rätt, då det föreslagit edens borttagande. Jag anser denna ed obillig, då den icke kan hållas. Man kan svära på, att försvara sitt fädernesland, att tala sanning, att dömma efter skrifven lag, men man kan icke svära på, att riktigt tillämpa en Författning, hvars innehåll man icke känner. Der sitter i TaxeringsKomitéernas V. H. 3 34 Den 1 April f. m. mången, hvilken aldrig sett BeviilmsFörordn., icke desto mindre aflägga desse en heliged, att vederbörligen tillämpa de 140 §§:na i Förordn. Är detta rätt, är detta billigt? Jag tror det icke. Eden är vidare olämplig. De många öfverklagade orättvisorne visa ju tydligen, att den icke kunnat afhjelpa det onda. Den är slutligen onödig; ty den person, som lofvar att på heder och samvete handla rätt, men ändock icke gör det, han bindes säkerligen ej af någon ed, den må vara huru kraftig som helst. Hvad angår Frih.
— N:o 15. i anledning af återremiss å Skrifvelse-förslaget N:o 179. — N:o 16. i anledning af återremiss å Skrifvelse-förslaget N:o 181. XV. B. 163. A. 167. — N:o 17- angående rättighet för Utskottets Kansli-personal och Vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter Biksdagens slut. XV. B. 210. A. 212. — N:o 18. angående acceptering, efter Riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af Bihangel till Riks-Ståndens Protokoll. XV. B. 211. A. 212. N:o 19. angående återremitterade Riksdags-besluts §§. m. m. XV. B. A. 270. — N:o 20. i anledning af återremiss af Förslaget till Riksdagsbesluts §., angående den Allmänna Bevillningen. XV. B. A. 270. Expedilions-Ulskottet, angående anmodan till, att inkomma med förslag -till den underdåniga skrifvelse hvari så väl Ridderskapets och Adelns som de öfriga Riks-Ståndens val af ledamöter i Hemliga Utskottet borde anmälas. I. 232. Export-tullar, motion alt desamma måtte ur Tull-Taxan utgå. II. 418. III. R. 92. Exposition, Industrii Paris år 1855, om anslag för Svenska naturalsters samt industrioch konslproduktexs öfversändande till. Se Paris. Expropriations-lagen, angående förslag (ill ändring uti. VI. 644. VII. R. 4. X’ B. 15. 244. XI. A. 5. E. 122. Exproprialious-rält, angående beviljande af, lill erhållande af tjen ligt väglagnings-ämne. II. 149. R. 237. VII. R. 4. Exlia medel och uppbörder, om dessas beräkning bland Slats-verkets ordinarie inkomster.
Utskotten, som öfverväga! hvad sålunda förekommit, få, i afseende å Contracls-Prosten Hallströms hemställan, om uppförande på ordinarie 14, ötatssamt 'Järn. Besv.- och Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o 8. Stat af de redan lillsalle 8 Provincial-Läkares aflöningar, tillkännagifva, att den, för detta ändamål, å förra Riksdagen beviljade summa af 2000 R:dr är inbegripen i de af Stals-Utskottet, vid denna Riksdag, för Sundliets-Collegium med Medicinal-Verket och Yeterinair-Inrättningen å andra Hufvudtiteln upptagne 67,628 R:dr 27 sk. g r., (se Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 80) samt således redan på ordinarie Stat uppförd; och lärer vidare Utlåtande, rörande denna del af Contracts-Prosten Hallströms motion, icke erfordras.
Tull värdet sorn inkomsten af inkommande och inkomsten af utgående varor, ineller utförde på Svenska Fartyg eller sådane som med dem äga lika rättighet; äfvensom att dylik uppgift bör upprättas öfver hvad sorn influtit af varor, förde på främmande Fartyg, va* terar Ja; den det ej vi 1, Nej; vinner Nej; så kommer upprättandet af sådane detaillerade uppgifter icke att ovilkorligen föreskrifvas, utan, på sätt Vällofl. Borgare-Ståndet antagit, så Tidt möjligt är, verkställas, Siats-Utskottets Betänkanden. *055 Efter Voterings-sedlames öppnande hafva befunnits 89 Ja och 30 Nej, och, som Ja al ttå vunnit, är i följd deraf första alternativet, eller Bevillnings Utskottets af 3:ne Riks-Stånd gillade Förslag, bifallet; — Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla, Stockholm den 7 Julii i8j8- N:r 345, ■ Riksens Högloft. Stunders Förstärkta StatsUtskotts Memorial angående Bevillnings-afgiften för Consumtion-och Ö/* ver flöd, Samtlige Riks-Stånden hafva genom ProtocollsUtdrag af den 4 och 7 i denna månad till Förstärkta Stats - Utskottet öfverlemnat att afgöra den fråga, rörande Bevilinings-Utskottets alternativa förslag i 3 Art. af Bevillnings Förordningen om afgift för Consumtion och Öfverflöd, hvaruti Stånden stadnat uti o ika beslut; Och har Förstärkta Stats-Utskottet, i följd häraf, anställt omröstning öfver de af Bevillnings - Utskottet uppgifne voterings - propositionérue, så lydande: Den, som bifaller t:sta alternativet af Bevilinings-Utskottets den 25 sistl.