Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afslog å Utskottets inbjudning i 2:dra punkten förklarade Preste Ståndet sig vidhålla sitt i ämnet fattade beslut. 3:dje punkten lades lill handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Lig Utskottets Betänkande JM 32, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 11, öfver väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka, afslog Presle-Ståndet det af Utskottet i Betänkandet N:o 11 framställda och i förevarande Memorial oförändradt upptagna förslag. S. I). Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 3, i anledning af väckt motion om antagande af ny kyrkolag. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Memorial och Belänkanden: JM 61, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JV2 36, angående väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken. Med afslag å Utskottets hemställan förklarade Preste-Slåndet sig vidblifva sitt i frågan fattade beslut. JM 65, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JM 43, angående väckt motion om tilldelande åt Ordföranden i kommunalstyrelse af ett exemplar utaf Svensk Författningssamling. Bih. lill R. St. Preste-Ståndet biföll för sin del Utskottets hemställan. JVs 66 med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Ulskottets Memorial JVs 46, innefattande förslag till sammanjämkning af Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets Betänkande JVs 12, angående väckt, motion om upphörande af de så kallade prebende-pastoraten.
I följd häraf och då de kontanta penninge-anslag, som tilldelats Landsböfdme i några län, i förhållande lill det hela utgör endast en ringa del af samfällda lönerna, hårde flesta Landshirs löne-inkomst, såsom alla andra indelta löner, måst fluktuera i mån af markegången, efter 1837 likasom före denna tid. Att i nämnde K. Bref lönen för hvarje Landsh. särskilt utförts i penningar, har endast varit en ka i k u la t ion, grundad på den tidens myntvärde i förhållande till varuprisen, för det ändamål att, vid lönernas reglerande inom de samfällda tillgångarne, kunna beräkna att hvarje lön upginge till ett visst ungefärligt" minimum, som ansågs efter orternas dyrhet, större eller mindre representation m. m., böra bestämmas. Så t. ex. kalkulerades dervid Landsh:gc-lönen i Malmöhus län till 6000 Rdr Bko. Att denna lön f. n. i sjelfva verket, i följd af Den 6 Augusti. 91 högre markegångar, kan till större belopp beräknas, berättigar icke mera till nedsättning af denna än af hvarje annan indelt lön. Gr. Frölich har för öfrigt antagit, att Landshrge-lönen i Malmöhus län år 1862, då arrendet af Alnarps kungsgård tilländagått, är underkastad ny reglering. Den värde Grin har härutinnan rätt endast så tillvida, att, i händelse vid nytt arrende ett högre arrende-belopp erhålles, Landsh.-n icke äger ovilkoriigt anspråk på öfverskottet. Genom det åberopade K. Brefvet af år 1837 har nemi. K. M. förbehållit sig att i allmänhet, om vid förnyad utarrendering Landsbige-boställena skulle inbringa högre arrendesummor, i hvarje fall särskildt pröfva och afgöra, hvilken eller hvilka Landshrr öfverskottet k om me att tilldelas. Men derigenom är alldeles ingen rubbning åsyftad i Landshrns förut varande lönevilkor; och då, oaktadt genom nämnde K.
Mer. äfven med antagande att en sådan institution skulle kunna mycket verka till den allmänna bildningens befrämjande, bör man dock icke förbise, dels att densamma, i anseende tili de inskränkta tillgångar, som komma att stå henne till buds, till en början mäste hafva ett föga vidsträckt läro-område och ett ringa antal lärare, dels ock det gagneliga inflytande på en stor stadsbefolkning, som ett universitet utöfvar, till en väsendtlig del. har sin grund i en talrik studerande ungdoms, ett stort antal äldre och yngre lärares spridning bland massan af de i praktiska yrken sysselsatta menniskor. Månne jag mycket misstager mig. då jag tror att en myckenhet aktningsvärda personer, som nu, såsom oss synes, allt för uteslutande egna sig åt materiella bestyr och dagens flyktiga intressen, skulle hufvudsakligast och kanske endast genom det personliga umgänget med vetenskapligt bildade män, genom att oftare och pä nära häll se och höra talas om studier och litterära angelägenheter, vinna en ljusare, fördomsfriare åskådning af dessa samt af det samband emellan theori och praktik, som alltid linnes och aldrig utan ömsesidig skada för båda dessa grenar af menniskans verksamhet kan förbises; att denna stora allmänhet, hvilken nu knappt känner lärdomen från annan sida än den löjliga, eller frän de mindre fördelaktiga uppenbarelser af korporations-intressen, sorn nu icke sällan framträda, skulle lära. sig att akta och värdera vetenskapen och dess idkare.
Hall hålla till godo med vår kammare, så lämnar jag den villigt. Herre Gud! Herre Gud! Att detta är den John Hall, om hvilken vi hört så mycket talas i vår ungdom! Sitt ner, herr Hall, och hvila ut en stund, innan sakerna hämtas. – Det är inte många effekter, jag har med mig, det är mest papper i kofferten. Så att madam har hört talas om John Hall? – Fråga en götheborgare, om han har hört talas om John Hall! Ja, om gamle herrn också och om Gunnebot och om mamsell Christine, som blef grefvinna. – Hon är gift häruppe, sade jungfru Inga, som ej tog ögonen från John. – Ja, hon är så, men jag umgås inte med min syster och svåger. Kan jag få se på kammaren? Madam Kron öppnade dörren till rummet, som var ett mycket torftigt möbleradt litet rum, men John lade märke till att det låg åt solsidan, och sade belåtet: – Här skall min lille Pipi trifvas. Han tycker om sol. Jag skall ej göra mycket besvär, men skulle vara tacksam, om jag finge intaga mina måltider här, ty jag har mycket att skrifva och vill ej spilla tid i onödan, dessutom tycker jag särdeles illa om traktörsställen. Låter detta sig göra? – Inte kan herr Hall nöja sig med som vi hafva det. – Jag kan nöja mig med aldrig så tarflig kost, jag har aldrig frågat efter bordets njutningar. Man kom snart öfverens om priset på bostaden och födan. Det var en mycket måttlig penning, ty de båda kvinnorna voro alldeles betagna i John Hall, den hurtiga tvätterskan, lika väl som hennes skröpliga syster. De båda Götheborgsfruntimren voro ej heller litet stolta öfver att få rike Hallen till hyresgäst. Redan samma afton stod den trasiga buren med den yrvakna kanariefågeln på fönsterbrädet i kammaren mellan ett par blommande balsaminer, som jungfru Inga yrkat på skulle flyttas in till den stackars herrn. – Herre Gud, när man tänker på blomsteroch drifhusen på Gunnebo och att han nu kan fröjda sig åt dessa fattiga blommor! Såg syster, hvilken massa af papper han packade upp ur kofferten? De fylla hela stora bordet och ligga i hoptals på golfvet – Ja visst såg jag. Herr
Slutligen kan jag ej undgå erinra om den inkonseqvens, som blifvit ådagalagd i beslutet öfver denna fråga, enär vid förra riksdagen ingen talare på Riddarhuset yttrade sig i annan syftning än att dispens från grekiska språket skulle beviljas och man hade tillfredsställelsen höra bland andra en al de talare, Hr Gr. Erik Sparre, som vid innevarande riksdag varit en al de ifrigaste motståndare till det väckta förslaget, då understödja detsamma, hvilket ock, enligt R. o. Adms protok. den 10 Juni 1863, ulan votering blef Högl. Ståndets, samt derefter äfven R. St:rs beslut. Men detta påminner endast om det gamla ordspråket: Tempora mutantur et nos mutamur in illis. Föredrogs ånyo och bifölls Sammans. Stats-samt Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:ts den 3 och 17 dennes bordlagde Betänk. N:o 4, i ani. al vackt motion om utredning och ett närmare bestämmande af den rustningsskyldighet, som må åligga mjöloch sågqvarnar, hvilka, i förening med jordegendom, en sådan skyldighet utgjort, men blifvit derifrån befriade. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 3 och 17 dennes på bordet lagda Betänkm: N:o 61, i ani. af väckta motioner, åsyflande reglering i vissa provinser af roteringsbesväret; N:o 62, i ani. af vackt motion om föreskrifter rörande rättigheten att erhålla skjuts m. m.; samt 486 Den 21 Mars, N:o 63, i ani. af vackt motion om meddelande af undervisning uti husliga göromål och handaslöjder vid rikets seminarier för fruntimmer. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:ts den 10 och 17 dennes bordlagde Mein. N:o 17, ang:de afskrifning af åtskilliga vid Diskont-Kont. upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade ölverräntor å dylika lån.
Cronhjelms motion bör remitteras, återskickat handlingarna på den grund, att icke remissen skett från RiksSt., eller att tvenne Stånd icke bestämdt yttrat sig i frågan. Något slut måste saken få, och jag ser icke, huru man, sedan BorgareSt. lagt frågan till handlingarna, skall komma till något resultat, utan remiss till Constit.-Utskottet. Gr. von Fersen, Hans: Det är i anledn. af den siste talarens begäran om remiss till Constit.-Utsk, som jag begärt ordet. Jag anser nemi. en sådan åtgärd öfverflödig, enär uti detta betänk, ej finnes någonting, som Bevilln.-Utsk. liemställt till Constit.-Utsk:s afgörande. Då Bevilln.-Utsk. skickade handlingarna i detta mål tili Constit.-Utsk. för att afgöra, hvart frågan skulle remitteras, sade Constit.-Utsk. sig icke kunna meddela något yttrande derom i sakens närvarande outredda skick, eller så länge icke alla fyra RiksSt. bestämdt yttrat sin mening, och det är i anledn. häraf, som Bevilln.-Utsk. ansett nödigt att till de tvenne RiksSt., som icke bestämdt yttrat sig, ingå med begäran om ett sådant yttrande. Detta betänk, inuehåller således blott en förfrågan hos dessa begge RiksSt. s men som Utsk. icke kunnat särskildt till dem ingå med sitt memor., har det jemväl blifvit öfverlemnadt till de öfriga Stånden. R. o. Ad. har emedlertid redan fattat sitt beslut och förelagt Bevilln.-Utsk. att upplaga frågan om tolagen, hvadan jag anser Ståndet nu icke kunna vidtaga annan åtgärd, än att lägga betänk, till handlingarna; ty sedan Presteoch BorgareStm afgifvit det yttrande, som af dem blifvit begärdt, förmodar jag, att prot.- utdr. derom ankomma till Bevilln.-Utsk., som da får tillfälle att ånyo skicka handlingarna i fullständigt skick till Constit.-Utsk, hvilket Utsk. derefter icke lärer underlåta att grundlagsenlig! afgöra frågan.
Om jag, genom yttringen of dessa mina åsigter, blottställt mig för tillvitelsen, från de förhoppningsrika nya financierernas sida, af inskränkthet i begrepp om financielln ämnen, och onödig försig 7 O Ö tighet emot inbillade faror; så underkastar jag mig frimodigt delta omdöme, lugnad af öfvertygelsen, att ett klokt återhåll uti ett så magtpåliggande ämne i allt fall är mindre vådligt, än en öfverilad eflergifveuhet för dagens opinioner. Dock — Realisationen blef beslutad, och jag trodde verkligen på upprigtigheten deraf. Ingalunda föreställde jag mig, att den, åtminstone icke i sin början, skulle komma att begagnas endast såsom nyckeln till de nymodiga Låne-systeuieina — eller att antagandet af dessa sednare skulle framställas såsom posterieura vilkor för realisationens verkställighet. Och jag skulle mycket misstaga mig, om icke dessa additioueila artiklar, till fredstraktalen med den all - 6 Den ii December f. m, manna crediten, komma att ställa den ingångna freden på eu vacklande fot, och göra fredstillståndet ännu osäkrare, än sjelfva den fejd, som man velat bilägga, Man har ju baserat realisationens varaktighet på Bankens Credit. Nå väl! Befästes denna genom ny skuldsättnig? Jag tror det icke, utan qvarblifver deremot vid den bestämda öfvertygelse!!, att utvidgandet af Bankens skuldsättning och Lånefunctioner i samma stund dess reglering är beslutad, och innan realisationen fått naturligt utveckla sig, samt Banken återvunnit sin sä ofta förverkade credit, strider emot de föregående beslut, hvarvid nationell ägt alt trygga sig, och hvilka uppgifvits hafva haft till föremål myntvärdets stadga och realisationens bestånd. Jag har äfven i allmänhet, utan att förneka hvarken rigtigheten af den princip, att en väl organiserad Bank mäste vara funderad pä en uppoch utlänings-rörelse, ej eller behof v et af Disconter för Handeln , och den större Rörelsen, likväl ansett en dylik
S. A. K. Sedan, med föranledande af Rikets Ständers, vid sistförfiutne Riksmöte, gjorda underdåniga anhållan om åtgärders vidtagande i afseende på spridda Roteandelars sammandragande, E. K. M., genom Circulaire-Bref till vederbörande Autoriteter, den 3o Maji 1826, i Nåder förordnat, att alla ansökningar om utbyten af från Stamrotar aflägsna hjelprotar samt om Roteflyttningar i allmänhet böra ske hos E. K. M:ts Befallningshafvande i Länet, hvilken, efter att så väl den Rotehållare, med hvilken Rotefiyttningen är i fråga, som äfven Soldaten eller Båtsmannen, då någondera nummern icke är vacant, hörde blifvit, samt vederbörande Regementseller CorpsChef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, eger att, efter förekommande omständigheter och gällande Författningar, Utslag i anledning deraf meddela, hvilket Utslag dock bör Kaimnar-Collegu Bihang t. R. S;s Erot, iQule Sami* 33 258 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrijv.
Vidimeras Ex Officio. A. G. R y m a n. Litt. B. Till hvardera af nedannämnde adjungerade ledamöter i K. M:s och RJkels Götha Hofrätt, har K. Hofrätten, af de till dess disposition anslagna adjunctionsmedel, anordnat härefteråt antecknade belopp: För ar lS3j. Häradsh. S. Sager, för sista qvartalet, b:co r:dr 5o: B. V. Stridbeck, d:o — J. Å. Lemchen, d:o — F. Hjort, d:o För ar lS3S. Häradsh. S. Sager, för 3 qvartaler, — B. V. Stridbeck, för alla 4 d:o — J. Å. Lemchen, föralla4 d:o — F. Hjort, föralla4d:o „ — P. U. Stenberg, för sista d:o För år i83g. Häradsh. B. V. Stridbeck, för 3 qvart., — J. Å. Lemchen, för 3 d:o, — F. Rätteligen ur K. Hofrättens protocoller antecknadt, intygas. Jönköping den an October t83g. 1 Ex Officio. G. Stridbeck. K. Hofrättens vice Advocat-fiscal. Litt. Utdrag af protocollet, hållet inför K. M:s och Rikets Götha Hofrätt i Jönköping den 19 December i83g. §• >°- Efter derom nf Hr Presidenten gjord anmälan, beslutades, att innevar. års fjerde qvartal af adjunctionsmedlen, utgörande etthundrade femtio rtdr b:co, skall lika fördelas emellan Häradshöfdingarne Westerstrand, Stridbeck, Lemchen, Agrell och Stenberg, de der under samma tid, såsom adjungerade ledamöter, K. Hofrätten biträdt, och hvilka således äga uppbära trettio r:dr hvardera. Ut Supra. In Fidem. And. Herm. Gyllenhöök. Litt. D. Hofrätts-fiscalen, Häradshöfdingen S.
IZ4O 6 Qrönkranä 75 6° HeiliNAius I7ZZ IKI. Haelin 563 D. I^jrsck är Söner . - 2994 II. V. Hummel . 40O L. I^eötlröm » ° - 3784 ^s. k^ellinius I2Z K4- 8. Hartqell - 3703 Hallberg 2457 k»Lbl 660 k° H^ortb 145 ^s. jokansson . - 195 I. ^eclerbolms Enka L Son - 2880 k. ^Lnc^e io8vo Immerman ^ , 79a L. 1872 Norrköpings SpinneriJntrestenter , ri66 Ie^erbolm L HLIpbers I7ZO 6. 0. Ikrmark, !St>2 988 766G IQZs I55« 6ocr 34S<^ sa - Den 28 Zebruari!.' !5°9 Jacobson L lesvin - L^örlin§ 7^. L. Kinman I. KorsberAer KL L. Lock L. L. Kemner - 6. K. KuAelberZ L. KibI I). Kock I. 1'. Kruse Kl. L, Liman 0. Linä L. L^ckä - . k. Lenning L c. - Kl. Linärotl>8 arfwing. Liliander . L. Levin Lunaberg ? 8. Loo 7^. L I). Lamm L. Lundmark kL. L^nnK .. L. LsnZe, H. Luniberz Levin Isaac L Ii. W Lauer 1^. Lunöbsrz . I. Linä > L. LinäberZ . L. Lundmarks Munktell - » -> 8bo8 7rcob klareus ... 34Z0 ^l. klannLrksIe 5222 Jok. klareus L kiscker 6Z3> 7- 6 tt. klekck. 200 D köller 70 k.
Stad likväl borde bestå lika summa, hvartill Betjeningen? vid Upbördäverket aflöning år 1814 upgick, i ända. mål att deraf skulle tilldelas denne betjening en sådan lönförhöjning, som för Rikets Embets och Tjenstemän med penningelöner då anslogs. Riksens Ständer beviljade sålunda af StalsWeikets medel ett bidrag till bestämd Summa 1 qch för KronoUpbördsWerkets i Stockholm StatsUtskottets Betdnkanden. sol underhållande, oell bibehöllo genom det dervid gjorde förbehåll om Stadens åliggande, att bestå Xjönförhöjning, den af ålder följde grund, att Kronan och Staden gemensamt borde aflöna KronoUpbörds - Betjeningen; och ehuru härvid ansågs skäligt, att enahanda Löneförbättring måtte tilldelas denne Betjening, som för Bakets Embetsoch Tjenstemän blef anslagen, ingingo likväl Riksens Ständer icke i någon speciel reglering häraf för KronoUpbörds-Betjeningen, utatj blef allenast den begärdte summan af 7,648 R:d. på RiksStaten upförd, att till Herr OfverStåthållarens disposition anordnas och för behofvet användas. Wid desse förhållanden har StatsUtskottet ansett Riksens Ständers medgifvande vid förre Riksdagen, att deltaga i KronoUpbörds - Betjeningens i Stockholm aflönande, icke kunna föranleda dertill, att större summa, än då bestämdes, eller nyssnämnde 7,648 R:d. må af StatsWerket bestås.
Vid vårterminsflyttningen 1861 kom han upp i 7: de klassen, och 1863 var han student. Men nu fick den unge mannen med ens känna starkt gripande tag af lifvets allvar. Fadern, den gamle P. G. Ahnfelt, med hvars personlighet han känt sitt gryende själslif på det närmaste förenadt, afled 1863 efter någon tids oroande sjuklighet. Det gamla föräldrahemmet, vid hvilket sonens käraste minnen voro fästa, öfvergafs med det samma, och familjemedlemmarne drogo åt skilda håll. Modern och de ogifta syskonen bosatte sig tills vidare i Helsingsborg, men » vistades dock lika mycket på Höganäs. » Arvid fick åtaga sig kondition som informator på herresätet Axelwold två mil från Landskrona; han hade där i enkefru Berg v. Linde » en utmärkt treflig och angenäm principalinde », hvars unge son han skulle undervisa, och fann sig här hafva » en utmärkt treflig och angenäm kondition ». Sorg och saknad lade emellertid till en början sin blytyngd på hans glada mod. Sin klagan förtrodde han åt en vän: » Ack, huru splittrad är icke vår familj nu mot då vi sist träffades! Det kännes bra tungt att hafva förlorat far och dertill en sådan far. » Men sorgemolnen skingrades efter hand, och Arvid Ahnfelt fick på Axelvold en glad tid. I den sällskapskrets, som han umgicks uti, gjorde han första bekantskapen med sin blifvande maka, Hilda Runnerström, och de unga tu » kommo öfverens ». Den gladlynte studenten hade dittills alltjämt lefvat Arvid Ahnfelt vid 20 Ars ålder. ögonblickets lif, äfven om detta ej alltid stält sig så gladt; nu uppgick tanken på ett framtida eget hem, men för att förverkliga den tanken kräfdes större allvar och strängare arbete. Det låg öfver denna tid en ungdomlig frihetsstämning, som lätt meddelade sig åt lifliga sympatiska sinnen; man var hänförd af Garibaldi och Abraham Lincoln, man egnade sitt varma deltagande åt Polens olyckliga frihetskamp; i vårt land slog liberalismen ut i blomma under den rörelse, som föregick representationsreformen, och skandinavismen hade just då att genomgå sitt ödesdigra » eldprof ».
Då en Nation inlåter sig på det stora företaget att förbättra sina kommunikations-anslalter, genom anläggandet af jernvägar, är det, om någonsin, af vigt, all denna fråga betraktas ur en uteslutande ' fosterländsk synpunkt, med åsidosättande af alla sådana smärre lo kala intressen, de må nu i sig sjelfva vara huru aktningsvärda som , helst, hvilka störande kunde inverka på det stora hela; ty endast derigenom att en sådan plan antages, hvarigenom heta nationens politiska och industriella lif lyftes, spridas välgerningarne af dessa ' företag, för hvilkas utförande framtidens tillgångar mäste tagas i anspråk, lill de aflägsnastu delarne af landet, äfven lill dem, som icke kunna påräkna någon direkt nytta af företagen. Och endast under denna förutsättning kan man hoppas att för desamma väcka och underhålla det allmänna deltagande, som utgör ett villkor för förc' lagens utveckling och framgång. Om någon till mig framställer den frågan, hvad jag menar med ett rent Svenskt och fosterländskt system i ofvanberörde afseende, så svarar jag, alt jag dermed förstår: att de stora materiella intressen, sorn gemensamt utgöra nationens allmänna, och af hvilkas É 214 Den 23 September 1. m. omsorgsfulla vårdande liela landels förkofran är beroende, eller jordbruket, bergsbruket, handeln, sjöfarten och näringarne, jemte Statens politiska syften, hvarmed jag hufvudsakligen i detta fall afser försvarsväsendet, vid dessa frågors behandling och afgörande vinna hvar för sig ett i möjligaste målto billigt och rättvist afseende, så alt intet af dem må blifva undertryckt, än mindre upoffradt för ett annat. Ett jernvägs-systém för Sverige kan upfaltas från två olika synpunkter. Det kan betraktas som fristående, hvilket förhållande ä^er rum, då jernvägarne frän siua utgångstill sina ändpunkter framlöpa sjelfständigt för sig, utan annat samband med de naturliga eller konstgjorda valtcnvägaruc, än då de pä lämpliga punkter beröra desamma. Det kan deremot gifvas den riktning, att jernvägarne hufvudligast få den bestämmelsen att utgöra länkar för åstadkommande af förbindelser emellan segelbara sjöar, floder oell kanaler eller emellan dessa och kusterna.
Urtima Riks - 4 Constitut.-Utsh. Memorial, N:p 70, dag må Konungen, när sorn helst, kunna upplösa, och upphöre den genast, om Lagtima Riksdag derunder inträffar; 4:o att, från det föreslagna 2:dra mor mentet af 2:dra Riksdags-Ordningen må uteslutas perioden: kimn ande, vid sådan Riksdag, Rikets Ständer ej, utan Proposition från Konungen, befatta sig med andra åtgärder, än de i 63, 66 och 6y ffff. föreskrifna valen; 5:o att ordet Lagtima må införas före ordet Riksdag på vederbörliga ställen i 56 och 81 §§. Regerings-Forqien samt 29 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen; 6:0 att, emellan ordet hvarje oell ordet Riksdag, må införas ordet Lagtima, så väliji 96 §. Regerings-Formen, som i 63 och 66 §§. Riksdags-Ordningen, samt att, i 67 §. Riksdags-Ordningen, må införas ordet Lagtima emellan ordet alla och ordet Riksdagar ; 7:0 att orden hvarje Riksdag måtte ur 60 § Regerings-Formeu uteslutas; 8:0 att, i början af 108 §. RegeringsFormen, ordet Lagtima må införas emellan ordet hvarje oell ordet Riksdag; 9:0 att hela den perio i i 109 §• B'S«- rings-Formen, från och med orden, skulle likväl vid nämnde tids förlopp, ända till slutet, hvars borttagande nu föreslagits, måtte oförändrad qvarstå, hvadan oqk den löre - Constitut.-Utsh Memorial, N:o y5. 5 slagna Öfverflyttningen af samma period till 80 §. Riksdags-Ordningen blefve öfverflödig, och således den deri befintliga citationen af 109 §. Regerings-Formen komme att bibehållas; 10:0 att 109 §. Regerings-Formen må er lini la följande lydelse:
Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, att, då det för mera skyndsam upsättning och justering af R. o. Ad:s prot. torde vara af nöden att, på sätt vid två föregide Riksdagar egt rum, ytterligare två notarier tillsattes, R. o. Ad. behagade besluta, att f. o. m. nästkommande års början 2 notarier utöfver det nuvarande antalet skulle för tjenstgöring vid prot. antagas. Bifölls. Vidare tillkännagaf H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, enl. honom gjordt meddelande, tacksägelse-gudstjenst i ani. af H. K. H. Hertiginnans af Östergöthland återvunna helsa komme att nästa Lördag d. 31 dennes kl. */2 1 på dagen förrättas i Kongl. Slottskapellet, samt att platser blifvit utsedda för de medlemmar af R. o. Ad., som önskade denna gudstjenst bevista. Uplästes ett utaf Hr Nordin, Gustaf, inlemnadt Mern. af» följande lydelse: I>ftn 28 Decnmb er. I anseende till ofördröjlig afresa från hufvudstaden, får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, entledigas från den mig utaf H. R. o. Ad. gifna förtroende-befattning att vara Elektor vid innevtde Riksmöte. Denna anhållan blef af R. o. Ad. bifallen. Fortsattes föredragningen af StatsUtsk.-ts Utlåt. Föredrogs och bifölls StatsUtskits d. 21 dennes bordlagde Utlåt. N:o 14, i ani. af väckta frågor om anvisande af statsanslag för åtskilliga af kyrkokassorna i Skåne och Halland hitintills bestridda utgifter.