Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han märkte, att han kommit in i en labyrint, till hvilken ingen Ariadne gifvit honom ledtråden, som förde tillbaka ut i dagsljuset. Ty hos de män, som ej aldeles tappat bort sig själfva, kan aldrig behofvet efter en kvinna tillfredställas, genom att den fysiska lustan får sitt naturliga aflopp. Behofvet kan förslöas och glömmas, men den moraliska brist, som då inträder, är förstörande för hela människan. Det fins karaktärer, hos hvilka detta behof, sedan kroppens kraf genom det rent yttre umgänget en gång blifvit mättadt, rent af tillväxer. Det fins män, som ej kunna finna någon ro hvarken till kropp eller själ, så länge ensamhetstillståndet varar, detta må för öfrigt lefvas, hvad man kallar kyskt eller icke. Detta är en af naturens stora hemligheter, som kunna förklara mycket för dem, som vilja förstå. Och det är från detta själstillstånd, som försoningen mellan de båda splittrade könen en gång skall utgå, när den dag kommer, då de ömsesidigt lära att fullt förstå – och förlåta hvarandra. Det var en höstafton i Stockholm. Gaslågorna på Norrbro brunno med gula, klara lågor, och öfver de tomma gatorna och de höga, mörka husen rörde sig molnen gråa och enformiga. Grane stod i hörnet af Gustaf Adolfs torg och Norrbro. Han såg med oroliga ögonkast till höger och vänster. De gående blefvo alt färre, endast på afstånd syntes här och där i det osäkra skenet från gaslyktorna konturerna af en mänsklig gestalt, som hastigt försvann vid ett gathörn. Han bytte om plats och gick hastigt med händerna i fickorna uppför Norrbro och tillbaka igen. Hans steg voro ett litet grand osäkra, och han andades kort. Plötsligt gick han långsammare. En högrest kvinlig gestalt, insvept i en fotsid kappa, kom emot honom på trottoaren. När de möttes, stannade båda och smålogo på en gång. – Hvart ska ni gå så här sent? – Jag ska gå hem. – Får jag inte följa med er? Hon skrattade utan att svara. – Bor ni långt bort? fortsatte han. – Nej vars, det är bara en liten bit. De gingo tysta bortåt Vesterlånggatan och togo af på en af de smala tvärgatorna.
Dörvaltningen ak 8jö-/lren6ena afgifvit un-ierlläoigt i'Ör8lag t>!! reglering cleraf, enligt livilliet en tillölining <terä af 1,770,040 t>:l6 8l<ulle för ett ^»in^uennium vara tiel>ö6ig, sälectes tor är ralrnallt 354-oo8 tilltr, utom eitorclerlig tillökning ä Dota-oeli D^- ring8-an8laget," "Dä erfarenlu ten >>nlter clen föräutna tillen lilrval äclagalagt, att slottan I<an unrle, Iiälla8 oell 8maniugom förlrofraa inect etel, för cten8amlna nu 1 tii!i8-8taten auv>8ar!e 3N8lag, 1,242,>80 ?»:<!,', lleiuti inlierälinacle >4,778 tunnor 8r)anma! uncter lönerna, A,423 luiinor 8^anmäl in natura, 3 5 D. ci r, osli inclelrita räntor, efter förvaurlliug, 35,872 tilltr, 8amt
I patentet kan utsättas för huru stort wile han blottställer sig om pannan wid anställv besigtning skulle befinnas öfwerstiga det utsatte kammale', samt om han skulle laka annan man begagna sin panna, eonsumtions asgiften kunde i Januarii mänad af Sexmannen upbäras. Twenne stora förmoner stulls genom denna method winnås: den förre, alt afgisterne betalas prenumerando; ben senare: att de synas i debetssedeln. Nu utber sag mig atr fä bewisa huru mycket Slaten skulle förlora i sin intrad af bränwins bran - Den 9 Julik. brännings handteringen, om de af äfwerste Drufva Akablerade bestaltningsgrunder skulle gillas framför Le af Oeconomia-Utstoltet förestagne, Ntstotiet förebär för en panna af 92 kannor en afgift esker proportionen eller 48 för hwarje kanna. Skulle Högloft. Bewillnings-fkrffottec föresiä skrllingar för de ziffror Osconomia-Utstottet föreftagik, sä blefwe afgifken för en 9-) kannors panna 92 Riksda. ler; i städerne har Oeconomia-Utskottek räknat 522 mantalsstrefne personer om en 90 kannors panna; a 8 si. confumtions afgift, stulle detta göra 83 R:dr 16 h. Pä landet komme confumtions afgift akt utgöra efter fem hemman af medelclasi eller 152,022 R:drs warde för en 92 fanns panna och 25 mantalsstrefne personer per hemman 22 R.dx 40 si., således en 90 kanns panna i stad skulle importera Staten i7Z R:dr 16 si. och pa lapdet 112 R:daler 42 si.
Sedan Lag-Utskottet ansett nödigt, att med Siats* samt Allmänna Besvärs, och Oeconomie-Utskotten sammanträda till öfver» läggning om detta ärende, hafva Utskotten detsamma 1 öfvervägande tagit; och som den väckta frågan, om innehafvarne af Danviks Hospitals-hemman må vara berättigade, att å dem erhålla uppbud och Lagfart, samt huruvida samma hemman kunna för innehafvarnes gäld intecknas, är deraf beroende, om de med full egande rätt eller endast med besittningsrätt, under vissa vilkor, innehafvas, men dessa omständigheter åter innefatta en rättsfråga, hvilken af vederbörande autoriteter bör i laga ordning behandlas och afgöra?, samt med hvilken Rikets Ständer, emot stadgandet i go §. af Regerings-formen, ej ega att sig befatta; alitsa sakna Utskotten skäl att tillstyrka Rikets Höglojl, Ständer, att, i anledning af Herr von Schinckels ofvanberörde Motion, någon åtgärd vidtaga. Stockholm den 7 Julii i8ag - Stats-,Lag s Allm.Besv.o. Oec.-Utsk. Utl.Nto^s3 N:o55. Ankom till Exp,*Utsk. d. 31 Julit 182g. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om utfärdande ”af ändringar eller tillägg i gällande Författningar. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Sfats-Utskottet först remitterad! Memorial, hade Riksdagsfull - mägtigen från Östergöthlands Län Botvid Jonsson föreslagit, att, då någon författning till en del ändras, densamma må helt och hållet omtryckas med dess' tillägg och förändringar, sådan den i hela sin vidd skall blifva gällande utan åberopande af någon äldre, i mer eller mindre mon upphäfven eller ändrad Författning.
De ledamöter inom dessa Riks-stånd, hvilkas yttranden föranledt återremissen. hafva, i öfverensstämmelse med den utlåtandet bifogade, af hr Bildt, D. G., afgifna reservation, hufvudsakligen anfört, att, då erfarenheten visat, hvilken tidsutdrägt det nuvarande voteringssättet, vid riksdagarne medförde, det icke vore Rikets Ständer värdigt att förvägra ersättning åt en person, som med uppoffring af egna medel och tid sökt, genom uppfinning af en ganska sinnrik machin, afhjelpa berörde olägenhet. Men som 2:ne Riksstånd, nemligen Borgareoch Bonde-stånden, godkänt hvad Utskottet yttrat, samt inom förstnämnde två Stånd andra omständigheter ej anförts, än de, sorn vid afgifvande af Utskottets förra utlåtande blifvit tagne i behörigt betrakta» • de, så anser Utskottet sig böra samma utlåtande vidblifva. Stockholm den 29 Augusti 1854. Ank. till Kxp.-Utsk. dea 31 Aug. 1851, kl. 10 f. m. Memoria/, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o mt. (U. A.) Till Stats-Utskottet ha* fran Bonde-ståndet blifvit återremitteradt utlåtandet n:o 206. i anledning af väckt motion om pension åt aflidne bruks-idkaren Samuel Owens enka; men då nämnda utlåtande är af de öfrige 3:ne Riksstånden bifallet, kan, enligt 75 §. Riksdags-ordningcn, återremissen icke till någon åtgärd föranleda. Auk. tilt Exp.-Utsk. d. 31 Äng. 1854, kl. 10 f. » Utlåtandei anledning af väckt motion om anslag till bildande af en teknisk undervisnings-anslalt i Borås.. (U. A.) Från Borgare-ståndet har till Stats-Utkottet blifvit remitterad en af herr GG.
Af Länets Krigsfolk är hela Jönköpings Regemente, i Länet indeldt och större delar af Calmare Regemente, Smålands Husar-Regemente och Smålands Grenadier-Bataillon utgöras äfven från detta Län, som förthy anses hårdare Roteradt än de flleste Provincer i Riket. Alla ofvannämnda Trouppers Befälhafvare äro för närvarande inom Länet bosatte. Länets Jordyta är mycket bruten. Berg och Dalar, Sjöar och Strömmar, Träsk och Moras, Mossar och Kjärr, Stenrösen och Ljunghedar, bättre och sämre Skogsmarker, Löfoch Barrskog omväxla beständigt under samma synkrets och större bördiga slättmarker äro sällsynta. De små Landen, hvilka här och der småningom mellan bergen och vattnen blifvit odlade, hafva troligen åt hela provincen gifvit namnet Småland, hvars trenne Län dock numera icke utgöra ett små-land utan ett af Rikets större afdelningar. De största sjöar inom Jönköpings Län, äro TVettern och Bolmen; de största Strömmar Nissa och Laga-å och de märkligaste Berg Taberg i Månsarp Socken samt Lujveberget och Almåskulle i Åsenhöga SockenEn längre bergskedja börjar vid Östgötha gränsen, sträcker sig förbi Grenna Stad och vidare inåt Länet. Men den allmänna beskaffenheten af ett så ojemt och brutit Land kan svårligen uppfattas utan en mera detaljerad beskrifning öfver dess delar. Man tror sig derföre bäst uppfylla afsigten med deu nu förevavande rubriken att fullkomna den med en korrt relation örn hvarje Härad. Tveta Härad omgifver Länets Residens och gränsar till sjön Wettern på ömse sidor om Jönköping, på hvars Torg aldrig saknas afsättning för det omgifvande Landets production.. De märkvärdiga, från höga klippor nedstörtande vattenfallen vid Husqvarna, drifva det der befintliga betydliga Gevärs-Factorie, som nu varande ägaren iståndsalt och förbättrat, så att Factoriet oafbrutit är sysselsatt med de Gevärsbeställningar, som af Eder Kongl.. MajMs Krigs-Collegium här årligen göras.
Den, som bifaller Utskottets af Borgareoch Bonde-stånden gillade förslag, att, med undantag af de till korpser och embetsmän anslagna boställen, äfvensom af de fall, då arrendena skola in natura till vissa inrättningars underhållande ut - 20 Slats-Ulskottets Memorial, iV.o 319 göras, alla arrenden af statens egendomar, som äro till serskilda ändamål anvisade, må, i utbyte mot kontanta anslag, varda till statsverket indragna, voterar J (l i Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, är ofvanberörde förslag af Rikets Ständer afslaget. Ridderskapet och Adeln har afslagit första delen af 32:dra punkten, innefattande tillstyrkande, att Rikets Ständer ville besluta, att alla arrenden af statens egendomar hädanefter mätte bestämmas antingen i penningar eller i spannmål eller i begge delarna; till följd hvaraf återstående delen af samma punkt ansetts ej erfordra annan åtgärd äu att läggas till handlingarna. Preste-ståndet har likaledes afslagit ofvannämnde förra del af denna punkt, såsom egande sammanhang med den 31:sta, i följd hvaraf det öfriga af förstnämnde punkt komme att förfalla. Rorgareoch Ronde-stånden hafva bifallit punkten i dess helhet. I anledning af dessa Riksståndens skiljaktiga beslut och då förberörde, af ekonomisk natur varande fråga icke innefattas bland dem, hvilka vid ofvanberörde förhållande skola underkastas votering i förstärkt Utskott, lärer, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, samma fråga böra anses vara förfallen. 33:dje punkten är bifallen af Borgareoch Bonde-stånden, men afslagen, af Ridderskapet och Adeln. Preste-ståndet har likaledes afslagit hvad Utskottet i denna punkt tillstyrkt, rörande förändring i verkställandet af markegångssättuingen.
Pä witzt sätt är sörhällandet med JernContoiret enahanda, sedan till hwarje Bruks.ägare af behällningen ärligen utdelas något witzt per Skeppund Smide; och är, i min tanka, algstt för denna - Z64 Den 5 Januarii. na Cl ffz sä mycket vbitligare, som Delagorne icke kunna betagsS sin rättighet, att hwad dag stan hälji dela densamma; me» wunne »val Staten derä, ever manne icke Bewillningen al hwars och ens bebällna inkomst nu blir större, äfwen igenom det Närmgs-dlträde denna Costa lemnar en ålit mer och m-r attagande Bruksröreltt än af den vbttydliga Bewillning nu fbresiäS art uchä af dest sond; jag kan icke kwifla derpå, och bussar lifligen att man snarare an str ffa fädane Spar-fondrr, more omtänkt att animera vchffamla flere dolika tili LandtbnrketS och endre Näringars uppchmft ost) >örkattan, samt yrkar pä detzi ssäl, oit hwad un Förslaget upptagits om desse Werk och öfrige allmänna eller enffilte sammanflagne Castor pä Land och l Städer mä ogillas. Beträffande äter ylcademiernes, Städernes och puvlique Wer^s Castor, hwars behällne iiikvmst anwä dcs tili aflöning, sä anser jag dem hwar för sig icke annorlunda än en af samfalle Löntagare gemensamt antagen Castcur eller Förwaltare, igenom hwars händer deras uppbörd gär, och 1>:§ kan läledeleS icke billiga, att Academiernc och d'str Castor, betala först af fammanlaade reyenuen va> sedan hwarje Löntagare särskilt. Det förefaller mia alldeles som om ett Bolag cff 2 ä g personer först skulle betala af samfälta winsten, och schan hwar och en af sin anpart.
En annan orsak till förlägenheten torde höra sökas i den obetänksamhet, hvarmed man hos oss, på tänta penningar, ingår i egendomsköp och näringsföretag. Denna falska speculationsanda framkallades i ej ringa män genom den hastiga tillökning i penningestocken, som blef en följd af hypothekscassornes och privatbankarnes nästan samtidiga inrättande; och denna rörelsecapitalets allt för hastiga förökning bär nu sina följder. Egendomarna hafva åter fallit i pris, och deras innehafvare skrika högljudt på hjelp. Hvad de mest skuldsatte beträffar, kunna de enligt mitt förmenande icke räddas; det enda man för Statens och det allmännas räkning bör önska i afseende på dem, är att deras egendomar så fort som möjligt må öfverflyttas pä personer, som äga capital och styrka att tillbörligt drifva dem. Hvad deremot de mindre skuldsatte beträffar, är det Statens skyldighet att träda emellan, och i detta afseende torde Biskop Agardhs förslag till bildande inom Riksg.cont. af en allmän hypothekscassa förtjena att ej lemnäs utan uppmärksamhet. Den tredje och icke mindre vigtiga orsaken till vår penningeförlägenhet, är bristen på credit och förtroende man och man emellan. Crediten är störd genom slapphet i concurslag, genom tillåtelse för köp af lösören, som qvarblifva under säljarens vård, genom upphäfvandet af arbetsdom och genom försvårandet af bysättning. Allt syftar, att gynna gäldenären på fordringsägarens bekostnad. Vingleri, slösaktighet och löftesbrott bestraffas icke, eller åtminstone icke som sig bör. Huru 5 11. 00 474 Den 18 December f. m. vill man väl då all förtroende enskilde emellan skall bunna äga rum? Inför större skyndsamhet i vära ulsökningslagar, belägg med straff hvarje, utan verkliga olyckor blefven cessionant, hvars massa icke lemnar full liqvid, äfven när hans förfarande icke varit uppenbart vårdslöst eller bedrägligt; och credilen skall återkomma, yppigheten i lefnadssätt minskas och betydande capitaler komma i dagen, hvilka nu, just i brist på förtroende, ligga skrinlagde.
Då härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt åtskilliga ledamöter under föreg:de discussionen anmält sig, samt hemställde, om icke, då de förmodligen haft för afsigt att yttra sig i fråga om föredragningssättet, dessa anmälanden finge förfalla, afhördes icke någon ytterligare begäran om ordet, utan blcf denna hemställan bifallen; äfvensom R. o. Ad. uppå sedermera framställd propos. biföll, att ifrågavar. betänk, skulle punktvis föredragas, hvadan nu upplästes: Utsk:ns tillstyrkande, alt R. St. måtte hos K. M. i und. anhålla om de förändringar uti K. förordn. d. 22 Dec. 1841, till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor, som uti betänk, hifogadt förslag voro upptagne, och att i följd deraf Hrr Sundlers och Palanders i amuel väckte motioner må förfalla; hvarjemte föredrogs det bland berörde förändringar gjorda förslag till ny redaction af 34 §. Frih. Cederström, Jacob: Jag får först vördsamt hos Hr Gr. o. Landtm, begära underrättelse, huruvida med punktvis föredragning menas en föredragning §-vis af lagförslaget, Om R. o. Ad. afslår l:a punkten, så förfaller hela lagförslaget och då behöfves ingen föredragning af §§:ue i detsamma. Men jag skall be alt få yttra mig i sak, ty första punkten innehåller hela lagförslaget och hänvisning dit, emedan der står derjemte: ”sorn i bifogade förslag finnas upptagne.” Om nu Utsk:ns tillstyrkande i l:a punkten afslås, sä förfaller pröfningen af de särskilda §§:né, och vi hafva då nog med en öfverläggning, eljest kunna vi få en särskild vid hvarje § och genom voteringar komma lill beslut, hvarigenom vi förkasta det ena och au - 352 Den 22 Januari f. m. taga det andra.
Ut dr. d. 7 Nov. 1834* att den mate eller far, som saknar andra medel till hustrus oell harns försörjande, än sin arbetsförmåga, och icke densamma härtill använder, måtte kunna till arbete hos enskild person dömas, bifölls; och N:o i 5 öfver B Santessons motion, 0111 stiftande af en Lag till betryggande deraf, att de af Staten till Got lia Canal-Bolag donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola lori farande förblifva en Canal-Verkets tillhörighet, bifölls. S. I). Remitterades till Statsoch i>anco-Utskolten en . af Nils Strindlund från Vester-Norrlands Län, med anledning af 56 §. Riksdags-Ordningen, väckt motion, att till Fullmägtige i Banken och RiksgäldsConloret mi upplåtas, att emellan Riksdagarne begagna Riks-Slåndens och Utskottens rum i Riksgälds-Contorets förra hus. Den 7 Nov. 1834* Från II öglo fl. Riddérskapet och Adeln. S. D, Remitterades lill Stats-Vtskottet Kongl. Maj:ts denna dag ankomne Nådiga Skriivslse till Rikets Stander, angående upplagande af ett lån till befrämjande af Bypotheks-föreningar. S. D. Återremitterades Bevil nings-Utskottets den 27 sisllidne Oclober e. m. {>å bordet lagda Betänkande, N:o 36, angående verkställigheten af Rikets Ständers beslut, att sporllarne inom Kongl. Maj:ts Cancelli», hädanefter skola utgå Lill Kronan såsom Chartöe-Sigillatse-afgitt. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Htskottets, i följd af derom fatladt beslut, sedan den 2 sistlidne Junii e. m. på bordet hvilande Utlåtande, N:o 115, angående förändring i sättet för beräkningen af den så kallade gewinsten å Kronans behållna räntor, blef samma Utlåtande af Riddérskapet och Adeln bifallet.
Presteståndet af Doktor Wallin väckt, af Biskop Bergman, Doktor Broman, Piofessor Carlsson och Lektor D. Söderberg understödd motion, har blifvit föreslaget, att Rikets Ständer, med afseende å aflidne Kollega Skole Jacob Ekelunds under lifstiden ådagalagda nit och verksamhet för skol-undervisningen och såsom vedergällning för den möda oell det arbete han nedlagt på författandet af sina inom fäderneslandet allmänt värderade och vid läroverken ganska allmänt begagnade historiska läroböcker, måtte åt hans i fattigdom och bekymmer eflerlemnade enka bevilja ett årligt pensions-understöd af 300 r:dr. Erkännande aflidne Kollega Skole Ekelunds förtjenster, har Utskottet likväl, i betraktande deraf, att bemälda enka ej betungas med omsorgen för oförsörjda barns underhåll, funnit sig förhindradt att till ifrågavarande motion tillstyrka Rikets Ständers bifall. 36:o. Uti en inom Borgareståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, har Herr L. Bergman begärt, att en årlig pension af 500 r:dr banko måtte tilldelas enkan efter aflidne Batteri-befälhafvaren på ön S:t Barthelemy, Kapitenen David Carl Lyon samt till stöd härför åberopat, utom enkans nödställda belägenhet, mannens långvariga tjenstetid. Då emellertid Kapitenen Lyons förtjenster i lifstiden icke synas hafva varit af den beskaffenhet att de kunna från nationens sida påkalla någon särskild gärd af erkänsla, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall till motionen. 37:o. Slutligen har Utsketfet ansett sig böra hemställa, att samtlige för här ofvan upptagne enkor tillstyrkte pensioner måtte komma att utgå endast och allenast så länge dessa personer förblifva i enkestånd. 2i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 38:o.
Af Räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkningar granskade, inhämtas följande förhållande: Helset. år 1888. år 1839. Balans från föregående året: Behållningar och Fordringar 11,365:23. 1. Uppbörd: Kongl. Stats-Kontoret anordnat, enligt Kongl. Credit. Balans från föregående året: Skulder 3,8g4: 38. r. Utgift: För detta ändamål hafva anordnats: 1:0 Enligt Kongl. Brefvet den 1 Aug. 1838, från Kongl. Stats-Kontoret af 3:dje Hufvudtitelns tillgångar, 24,000 Rdr, hvaraf i första rummet blifvit till Nya Mötespassevolans-fonden ersatta, derifrån förskottsvis utbetalda 5,120 Rdr 27 sk. \ rst., till aflöning dels åt Lif Regementes Dragon-Corps, under dess förlängda Regementsmöte å Ladugårdsgärdet, samt dels till en Bataljon af Södermanlands och en Bataljon af Westmanlands Regementen; samt 2:0 Jemlikt Kongl. Brefvet den 5 Oktober samma år, af ”Mindre Kreditivet lill andra högst vigtiga och utomordentliga utgifter än Rikets försvar”, 31,000 Rdr, eller tillsammans 55,ooo Rdr; finnande Revisorerne att det häröfver förda bokslut bör upphöra och den, vid i83q års slut, befintliga behållning, 2,o65 Rdr 22 sk , återlevereras till RiksgäldsKontoret, Wadstena ICrigsmanshus-Kassa. Af denna Kassas Räkenskaper, hvilka för båda revisionsåren i Kongl. Kammar. Rätten blifvit utan anmärkningar granskade, inhämtas: år 1838. ar 183©. Balans från föregående året: Intressemedel. Balans från föregående året'. Skulder , 729:45- J r. 1^19: 87,10. Utgift: Till Kongl. Mapis
N:o 63, i anledn. af RiksSt:ns beslut rörande det af Konst.Utsk. uti Menot N:o 59 framställda förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 oell 7 9 §§ Riksd:sOrdn., ang:de val af R. o. Ad:s Riksdagsmän. Efter först till bifall å Utsk:s i förev:de Mern. gjorda hemställan framstäld propos., som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut och godkändes Utsk:s nu afgifna förslag till voter.-s-propos. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s den 23 d;s på bordet lagda Mern. N:o 216, ang:de verkställd omröstning, i XI H. 9 130 Den 2T J unn ari. anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Föredrogs StatsUtsk:s den 23 dennes på bordet lagda Mern. TvT:o 229, med förslag till votens-propos., i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om anslag till beredande af tillfälle för Officerare af A-rméen att ingå i utländsk krigstjenst. Härvid anfördes af Hr Frih. o. Ordfm: Uti afgifvet Mern. N:o 229, har StatsUtsk. inkommit med förslag till rotens propos., i anledn. af ltiksStms skiljaktiga beslut rörande den i samma Utsk:s Utlåt. N:o 7 0 gjorda framställning om anslag till beredande af tillfälle för Officerare af Arméen att ingå i utländsk krigstjenst. Denna fråga är likväl redan afgjord genom en i samtliga RiksStm godkänd underd. skrifvelse N:o 98, af den 22 Äng. sist.l. år, innefattande en anmälan, att RiksStm funnit skäligt »för hvartdera af nästk. tre år å Riksg:sKont. anvisa ett anslag af 9,000 Rdr Rmt, för att. ställdt till K.
Häruti igenfinnes påtagligen grunden till stadganderne i 7 Kap. 2 § Giftermålsbalken och 15 Kap. 18 § Kyrkolagen, att lysningen skall ske i den församling »der bruden tages», d. v. s. enligt den häröfver genom Kongl, förordningen den 21 November 1794 redan gifna lörklaring, der bruden »sitt rätta hemvist har och boende är». Meningen af detta stadgande, som hvarken förutsätter någon mantalseller kyrkoskrifning, ligger, efter mitt omdöme, så klart uttryckt i sjelfva orden, att hvarje försök till närmare bestämmande deraf, blir, såsom t. ex. just den af Utskottet föreslagna lagförklaringen utvisar, endast ett försök alt göra meningen otydlig, eller förändra densamma. Ty Utskottets påstående att förenämnde lagbud icke kunde gifvas annan tydning än den, att lysning bör ske i den församling, der bruden blifvit i husförhörslängd antecknad, är ett infall, hvaremot jag, utan att bestrida dess värde såsom sådant, anser tillfyllest att erinra att husförhörs-längderna först genom 1812 års författningar vunno den fullständighet och tillika den egenskap af offentliga handlingar, hvarmed Utskottet sökt motivera sin lagtolkning, samt att, äfven om, med afseende å de af presterskapet tillförene, på grund af 2 Kap. 10 § Kyrkolagen, förda anteckningar öfver sina åhörare, lagens stiftare ansett sig kunna och velat stadga att lysning skall ske der qvinnan vore i en sådan anteckning upptagen, hade otvilvelaktigt denna mening blifvit i lagen uttryckt annorledes än med orden »der bruden tages», eller der hon sitt rätta hemvist har och är boende, hvaraf ingalunda följer att hon der blifvit i berörde anteckningar uppförd. Att den föreslagna lagförklaringen är ett förslag till lagförändring, torde således vara uppenbart, och det återstår då att tilise huruvida denna är nödig eller nyttig.