Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är i hela landets intresse att universitetet förlägges i Stockholm, och detta anser jag vara ett af de vigtigaste skälen för bifall till ifrågavide motion. Plär har äfven yttrats, att en högskola i hufvudstaden skulle lemna tillfälle för de yngre tjenstemännen att fortsätta sina studier; detta är en sanning och många af de unga män, som hitkomma från universitetet, sakna lifligt tillfället att vidare utbilda sig. Utan tvifvel skulle härigenom uti vårt land, såsom händelsen är uti utländska hufvudstäder, s. k. speciallärde kunna bildas; en civil tjensteman, som eger lust och fallenhet lör någon gren, t. ex. naturalhistorien, skulle, om tillfälle dertill gåfves, lätt häri kunna utbilda sig till lärd, jemte det han uppfyller sina tjensteåligganden m. m. Mina Hrr! diskussionen har räckt länge nog; jag vill derföre endast ännu upptaga ett yttrande af Hr Ehrenheim. Han talade nemi. om kommunens skyldighet att sjelf bekosta sina läroanstalter, och önskade, att Stockholms kommun skulle sjelf tagit initiativet i denna fråga; men det har låtit vänta på sig alltför fänge; om staten började, med vilkor att kommunen fortsatte, tror jag, att vi vida bättre och fortare skulle komma till målet. Jag slutar med att onka, att R. St:r denna gång måtte behjerta hufvudstadens behof al högre bildning, för att derifrån upplysning må spridas ut öfver hela landet, ty, om den icke utgår från hufvudstaden, så utgår den icke från någon småstad, då befolkningen i hufvudstaden mest står i beröring med hela det öfriga landet. Slutligen antager jag äfven, i likhet med en föreg:de talare, att ett universitet i hufvudstaden Den 3 Jauuari. 31 skulle inverka fördelaktigt på vår tidningspress och i den ingjuta en bättre anda än den nu i flera hänseenden besitter; genom härvaro nemligen af ett större antal universitetslärare, skulle den med säkerhet erhålla ett större antal upplysta och samvetsgranna medarbetare. Jag yrkar fortfarande propos. å bifall lill Hr Fåhrsei motion, med afslag å Utsk:ts Betänk. Gr. Mörner, Garl Göran:
Angående åtskilliga till Utskottet remitterade, och Allmänna Bevillningen röranda Memorial; å hvilkas innehåll Utskottets pluralitet icke funnit anledning att tillstyrka afseende, emot hvilken tanka likväl åtskilige Ledamöter af BorgareStåndet uti Utskott i vissa delar sig reserverat. 3:0 Med anmälan, att Utskottet, Sedan dess Förslag till BevillningsFörordning och det densamma följagtiga Betänkande $ fedan voro H inskrifne , emottagit åtskilligt^ ifrån Kammar* Collegium äskade upplysningar, men att de. samma hvarken nu mera kunde hafva något inflytande på Bevillnings-årbetet, eller gifva anledning till ändring i hvad Utskottet, rörande nödvändigheten af upplysningars erhållande Vid framtida Riksdagar, uti nyssnämnde Betänkande aniört. Från Allmänna Besvärsöch OeconomioeUtskottet: Af elen i5 dennes: tiö I anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet gjorde anmärkningar Vid Utskottets förut afgifne Betänkande, rörande Väckt fråga om förändring uti 9 §. af Kongl. SeglationsOrdningen den 15 Junii 17745 och har Utskottet icke funnit anledning, att i samma Betänkande göra någon hufvudsaklig ändring. Ridd. 0. Ad, Prof, VI. B. II. Med anmälan, att Utskottets af Bor^ gareStåndet återremitterade Betänkande, om rättighet för Städernes Magistrater att förrätta DykeriAuctioner , blifvit af de öfriga trenne RiksStånden bifallit. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard'. Då det ofta händt , att Ridderskapet och A» deln låtit bero vid Utskottens Betänkanden på den grund, att de redan blifvit af trenne Stånd bifallne, anser jag det vara afvigt, att de Mål, hvilka böra förekomma, ej föredragas ett Plenum senare hos Ridderskapet och Adeln, än i de andra Stånden.
Egendomen som är mycket försummad, erfordrar en den noggrannaste eftersyn, den Herr S. med de tvenne nyanskaffade Inspectorerne ofta får dela. Friherrinnan, som i början icke ville medgifva Herr S s oändeligt gracieusa och gentila hållning, nödgades i dag sjelf kalla mig in till sitt cabinette, för att låta mig se, med hvilken lätthet han svingade sig upp i sadeln, samt derefter satt till häst. Om du skulle sett honom Emilia, i sin lilla bruna sidenfodrade bonjour, med små solblanka knappar, sitt yfviga brunlockiga hår, sin friska färg, sin vördnadsfulla bugning till Friherrinnan då han sluteligen med ett litet gyllene ridspö, gaf den under honom otåligt dansade krithvita gångarn en obetydlig knäpp; mina kinder ordentligt färgades derunder af fruktan att, i hvarje ögnablick se honom af den ystre, ovane hästen kastad öfverända, och betagen af oro, utrusade jag vid hans affärd ovilkorligen till mina rum, för att änteligen se hans fortridt; men, se der skrider under kråmad gång, villigt lydande sin herres minsta nyck, den tämde, så stilla och lätt, som hade hon hållits af jernband. Nu tvärstadnar hon, gör en liten sväng, närmar sin Herre några steg till slottet, hvarunder den skicklige ryttarn finner tillfälle, att med tvenne till mösskanten lyftade finger göra mig sin hälsning; åter vändes hästen med sirlighet, hvarefter, under sakta traf, det nu småningom bär vägen framåt. Klockan är redan mot fem, och ännu ses han icke återkommen. Friherrinnan har härunder ifrån mina fönster, flere gånger otålig spanat åt vägen, för att erfara, om han icke redan torde synas, emedan han bestämdt trodde sig vara åter emot kl. tre. Gud! måtte endast intet ondt händt. Just nu ropar mig Friherrinnan, hon önskar, det jag måtte blifva henne följaktig på den promenade hon för att möta Herr S. tänker göra; ack! det skulle jag likvist för mycket godt ej velat. Min Gud! ännu en förnyad påminnelse, jag måste lyda. Må väl!
Krigs-Hof-Rälten synts Revisorerne mindre ändamålsenligt sammansatt, då blott en af dess ledamöter måste vara lagfaren, och som Revisorerne ansett, att i ett väl ordnadt samhälle borde finnas så få serskikle domstolar som möjligt, samt i afseende på Kongl. Krigs-Höf-Rätten, fastän varande en Öfver-Rätt, det missförhållande sig företedde, att dess ledamöter, med undantag af den lagfarne, kunde när som helst ombytas, så, och för att derjemte undvika Stats-Verkets betungande med en öfverflödig utgift, tillstyrkte Revisorerne, det Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet hemställa, om ej bemälde domstol kunde upphöra och dess befattning öfverflyttas pä de Kongl. Hof-Rätterne. Instämmande uti den af Revisorerne sålunda yttrade mening, får Utskottet, under tillstyrkan, att anslaget för närvarande må oförändrad t i staten uppföras, hemställa, det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla deras önskan, att Kongl. Maj:t ville i Nåder vara betänkt på infö - Stais-Utskottets Utlåtande, iV.-o /fj.- landet af sätta na förändringar i den militära lagskipningen, i följd hvaraf ol vanberörde ändamålsenliga åtgärd kunde blifva vidtagen. 3:o Staten för Generalitetet.
Kammar-Colleqii Bref af är inoi finnes, at de ständiga Wederlagen uti Ärke-StifLet, upgä Lil öfwer izoo Tunnor; man finner Äf samma Bref, at Pastorm i Gefle Stads-och Walbo Den ri Angust?. 91A Walbo Församling, har ,78 Tunnor och at i allmänhet, de största och mest sädesbärande Pastorater hafwa de största Wederlagen. Om denna gifmildhet, ät en mera lönt, än ät en mindre, med lika answar och Ämöetspligt, til äfwentyrs skulle härröt deraf, at det förlorade Landt-Gillet warit större wid et större Pastorat, an wib et mindre; spnes det icke bora werka emot styldigheten at gifwa Kronan stt igen, när Kronan det behöfwer och när det af innehafwaren kan umbäras, i synnerhet sedan de omständigheter, som föran le dt en sädan * Lilökning, blifwit förändrade. Dä Kung den första gaf desia Nederlag för bsrtmistade landtgillen, wörö sannerligen en del Församlingar icke sä stora, ej heller hwarken de, eller Prästeqärdarne sä cultiverade, som de nu äro. Hwad denne högstbemälte Kung gaf säsom ersättning, kunde dä wara et behof, som det nu icke är, tp man kan taga för afgjordt, at bwart Pastorat, gansta fä undantagna, lemna ät Kyrkoherden, om icke et öfwerflödigt, dock et torftigt underhäll, utan at Kronan belastas med Wederlag; och säledes behöfwer den, som har 4, 5 til 600 Tunnors inkomst, alldraminst något sädant bredewid; hwarföre ocksä af äfwannemde izoo Tunnor jag wägar tycka en betydlig del Syannmäl, utan afsaknad för Pastorerna, til Kronan kunde ingä.
Anse de sig derigenom med samhället försonade, och mottagas de såsom sådane af samhället? Erfarenheten svarar i delta hänseende ännu mera, än i det nyssnämnda, nej. Den som en gång beklädt pålen, är vanligen för alltid hemgifven åt brottet, och hvad värre är, han tvingas dertill, ty han är derigenom för alltid af samhället förskjuten, af hvar och en såsom ”Varg i Veum” förklarad. Under det man, såsom ofvanföre är nämdt, beskyller det ifrågavarande straffsystemet (ensamhetsslraffet) för grymhet, emedan del på längd undergräfver fångens helsa, vill man å en annan sida betrakta detsamma såsom alltför mildt; ty säger man, för den som irrat fridlös omkring i skog och mark, måtte det vara föga känbar!, alt tillbringa några månader i ett varmt rum, under åtnjutande af god föda oell mensklig omvårdnad. Låt vara att så är för de första dalarne; men hafva de, som så ifrigt yrkat på ensamhetens mäktiga inflytande på fångens sinne, som deraf fruktat förtviflan och galenskap, hafva de nu på en gång glömt hufvudsakliga stödet för deras argumentation mot det s. k. Pensylvaniasyslemel? Jag medgifver gerna, att några dagars vistande i ett fängelse af denna art, icke särdeles kunna inverka på fången; men de brott, hvilka föranleda en kortare fängelsetid, äro ju äfven af lindrigare art, och bestraffas och försonas lika, bättre i fiingclsct*än genom en en eller annan plåt böter. Hvad åter de gröfre brotten beträffa, så visa statistiska uppgiftcrne öfver recidiverne, att ensamhetsstraffet, så långt erfarenheten hittills går, verkat kraftigare än alla andra, vare sig såsom afskräckande eller såsom moraliskt förbättrande. Man har äfven mot ensamhetsslraffet velat framställa det inkast, att det vore orätt - Den 2S April. 223 vist, emedan det verkar olika pä olika personligheter.
Om Grin ser noga efter, skall lian finna, att Utsk:t här utelemnat uttrycket »burskap», hvilket der förekommer. Om denna punkt utstrykes, kunna auktoriteterna visserligen, med tillhjelp af 2:dra mom:t, leta sig till R. St:rs mening i afseende på hvilka personer, som skola ega rättighet att utöfva handel; men jag kan icke inse det skada, att i en författning, som upplyser om Svenska undersåters rättigheter i afseende å idkande af handel, hufvudgrunderna i detta hänseende upptagas och man således, genom att gifva författningen tillräcklig tydlighet, på förhand undanrödjer en mängd tvister, hvilka eljest kunde uppstå. Jag anhåller således fortfarande örn bifall till det af Utsk:t föreslagna stadgandet. Ett motsvarande har hittills varit gällande, och jag kan icke finna något skäl, hvarför sådant nu skulle utstrvkas. Hr von Koch, Nils Samuel: Man har ansett att det nu föreslagna stadgandet vore öfverflödigt. I så fall har den gamla författningen gjort sig skyldig till samma fei, ty äfven den förutsätter, att man skall hafva god frejd för att få utöfva handelsrättighet. Enligt min tanka är Utsk:ts förslag mycket lämplig, ty när det är fråga om att förklara en person förlustig en så väsendtlig rättighet som en handelsrättighet kan vara, är det bäst att hafva ett tydligt lagbud. I afseende på den anmärkningen, att man icke skulle behöfva gå in till K. M:t med en skrifvelse i denna syftning, enär en sådan föreskrift redan finnes i den gamla författningen, så medger jag visserligen, att detta kunde vara mindre nödigt, men jag får fästa uppmärksamheten på, dels att i lista mormt af 18:de §:n i dengamlahandels-ordningen förekommer ordet burskap, hvilket här är uteslutet, dels ock att 2:dra mormt af samma § innehåller, att sådan rättighet skall vara förlorad, om man icke fullgjort vissa skyldigheter. Denria föreskrift har Utsk:l ansett böra utgå. Då det, minst sagdt, är oskadligt att gå in till K.
Mqj:t utnämner någon till beställning af den beskaffenhet, att lön på stat dervid ej åtföljer, eller först framdeles kommer att åtnjutas, hvarunder förstås tjenstegrader i Arméen samt vid Stockholms Borgerskaps Militär-Corpser, belägges derom utfärdad fullmakt eller öppet bref, utom 1 R:dr för sigillpenningar, med stämpladt papper till här of-, van för fullmakter i allmänhet bestämda belopp, beräknade efter den lön, som åtföljer dylika eller med dem jemförliga beställningar; hvarvid iakttages, att för fullmakter i Regemente, Corps eller Arméen, utan afseende på, vid hvilket Regemente eller vid hvilken Corps den till högre grad befordrade tjenar, äfvensom för fullmakter vid Stockholms Borgerskaps Militär-Corpser, beräkningen alltid sker efter staten för Kron-Prinsens Hussar-Regemente, samt att, i afseende å de serskilda Generals-graderne i Arméen, Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 18 December 1843 länder till efterrättelse. Den, hvilken erhållit dylik beställning och derå löst fullmakt, skall, då han sedermera erhåller lön å stat i samma eller högre grad, endast liisa resolution eller fullmakt efter enahanda grunder, som om han innehaft ett lönebelopp, motsvarande det, hvarför han redan erlagt lösen. Transporter och byten inom samma grad och Corps, som Kongl. Majit i nåder beviljar, förses med stämpladt papper till lika belopp, som constitutorial på behaglig tid.
I de hem, där kärlek och förtroende råda emellan makarne, kan det naturligtvis ej komma i fråga, att de gifva hvarandra annat eller mera, än som är fullt förenligt med deras gemensamma ekonomiska ställning, och ej heller kräfva barnen i ett sådant hem några julklappar, som det skulle kosta föräldrarne bekymmer att anskaffa. Men tyvärr händer det mångenstädes, att hustrun ej känner mannens affärsställning och därför betraktar hans kassa som ett slags bank, pä hvilken hon, utan ersättningsskyldighet, kan draga vexlar, och han å sin sida behandlar henne som en, på en gång enträgen och farlig gäldenär, hvilken han ej kan rent afvisa, af fruktan för att hon skall misstänka hans soliditet och kanske genom sparsamhet göra hans kredit vacklande. — Bättre då, att han själf tar sin hustrus och barnens dyrbara julklappar på kredit samt skänker frun en kontant summa, för att hon må kunna köpa någon onyttig sak åt honom. Dock i sitt sinne önskar mannen, att han lefde i ett land, där man hvarken känner till jul eller julklappar. Må de verkligt förmögna och rika bland oss gärna köpa guld, juveler, siden, spetsar, blommor och de tusen slags andra lyxartiklar, som fröjda allas ögon under våra julutställningar! De, som hafva råd därtill, de göra väl uti att låta penningarne komma i omlopp. En lyxartikel, köpt oeh betald hos en man, som redligt sträfvar framåt på konstens eller industriens mödosamma fält, är en bättre välgörenhet än en handfull slantar, kastade åt tiggaren, ty genom att förfärdiga lyxartiklar åt de rika förvärfva tusentals andra människor en nödtorftig bergning. Och hvem vet, om ej dessa tusen och åter tusen, som arbeta i lyxens tjänst för sin utkomst, utan att ens själfva ega ett uns guld eller en enda af de granlåtssaker, som de förfärdiga, ändå ej ega förutsättningar för att lefva ett lyckligare lif än detta fåtal rika, som köpa dessa lyxartiklar? Att klandra lyxen, som ger arbete och bröd åt otaliga skaror af våra medmänniskor, vore lika så orimligt som att klandra den vackra seden att gifva julklappar. Må vi glädja oss åt allt det vackra, det dyrbara och eleganta, som julutställningarna ha att uppvisa; men må hvar och en blott köpa de julklappar, hvilka
Varl Mörner. a s « tl r a ff - Bevillning efter 1855 års Förordning. Efter Usta Artikeln. Efter 2:dra Artikeln. Efter 3:dje Artikeln. Efter 37 Bränvins brännings afgift. Summa. Jordcboksoch HemmantalsRäntor. Kronotionde. Afrad. Mantalspenningar. Tionde och Räntor af Rruk, Bergverk samt andra Verk och Inrättningar. Summa. R:dr s. r. R:dr s. r. Pastorers. Kapellaners. Kyrko betjenings. Fattigför sörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Stats-Bidrag. Län, för åren 1851—1855. E. J. Ilagman. Sr O n ET - St. 182 Jord. Tid s era ET SS Tid 242 Tid 3055 694 10 Utsäde af T:r » T:r 56 T;r 42 T:r 30 T.r T:r TABELL till Fcmårs-Berättelsen för Wexio itad, afgifven år 1856. T:r 64 Nedelafkastning, sedan utsädet är afdraget. St. 200 St. Uppskattadt värde. Hus och Tomter. Jord. Bruk, Manufakturier, Fabriker m. m. Summa. R:dr 718,839 R:dr 40,439 R:dr 36,650 Kronobergs Län, Wexiö Stad Anmärkning: Som Presterskap* icke af stadens invånare njuta ordinarie lön, äro deras här upptagne inkomster extra ordinarie, såsom Yste, Påskoch Julören. - Upptagne tionde och räntor, 150 R-.dr 28 sk., utgå till pastor i Wexiö, R:dr 795,929 16 sr r I n i a r a a. WM' w • Bevillning efter 1855 års Förordning. Ständige Räntor. Klereciets underhåll. Enligt Usta Art. Enligt 2:dra Art. Enligt 3:dje Ari. Bränvins afgift. - Summa. Boskapsoch Åkerskatt. Mantalspenningar.
För tillgodonjutande af den för bränvin och sprit utaf Fransk tillverkning här ofvan medgifna nedsättning i tullafgiften, skall vid införseln genom intyg af behörig embetsmyndighet i produktionsorten, eller af föreståndare för tullkammare i exportorten, eller af Svensk konsul eiler vice konsul i lastningsorten styrkas att varan är af vindrufvor och i Frankrike tillverkad; skolande produktionsbevis af Fransk myndighet vara af Svensk konsul eller vice konsul legaliseradt. Bränvin och sprit af annan alkoholhalt än den här ofvan angifna reduceras till normalstyrka eller 50 procent, på sätt derom är särskildt föreskrifvet. Finnes varan försatt med socker eller annat främmande ämne, hvarigenom alkoholhalten angifves origtigt å profvaren, erlägges tull såsom för Likör. Bröd, alla slag Buskär Buteljer; se Glas. Båtar ; se Fartyg Bäfvergäll; hänföres under Apotheksvaror. Bälten, Strumpeband, Klädningsoch Ärmhållare n>. fl. dylika persedlar tuilbehandlas efter hvad taxan bestämmer för art. Hängslen. Qvantitet för tullberäkningen. Införsels tull. Riksmynt 1 kanna af 50 ' procents alkoI holhalt vid ' + 15° C. ; t kanna af 50 ) procents alko) holhalt vid 1 + 15° C. /1 kanna af 50 t procents alkoJ holhalt vid ' + 15» C. jl kanna af 50 (procents alko| holhalt vid + 15° C. Fria. 8 Förslag lill Tulltaxa. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Bär, ej specificerade; se Frukter, Bärsaft, med tillsats af socker och sprit; hänföres under Likör. ulan sådan tillsats; hänföres till Cider. Böcker. på främmande språk tryckta; lexica, deri något främmande språk ingår; samt notoch ritböcker — Friapå Svenska språket tryckta biblar, gifna till Svenska bibelsällskapet.
så att icke någon tillökning, utan tvärtom en besparing i Bankens lönestat då skulle uppkomma. Med afseende å hvad understyrelsen sålunda yttrat, och då Banko-fullmälötige, uti jemväl afgifvet utlåtande, förmält sig anse det vara med Banko-verkets fördel närmast öfverensstämmande, att Wäsström, sedan aftagande hälsa och krafter gjort honom oförmögen till tjenstgöring, ej må för sin tarlliga utkomst tvingas att vidare qvarstå i verkets tjenst, har Utskottet, vid betraktande tillika af de ömmande skäl och omständigheter, hvilka i förevarande fall sig förete, funnit sig föranlåtet att, i enlighet med fullmäktiges förslag, hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att kamererareu Wäsström må, efter uppnådda, och i Banko-reglementet föreskrifua, lefnadsoch tjenste-år, såsom pension under sin öfriga lifstid undfå t,200 ndr bauko årligen. Stockholm den 28 Februari 185L Reservation af herr doktor Sandberg. „Enligt Banko-utskottets utlåtande N:o 16 vid sisth riksdag afstyrkte Utskottet, på de, både af understyrelsen och af Banko-fullmäktige anförde, skäl, kamercraren Wäsströms ansökan att få sin då varande lön 1,080 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 19. 9 1,080 r:dr banko förhöjd till 1,200 r:dr, hvilket afslag äfven af riksstånden bifölls. Såsom skäl för afslag på den gjorde ansökan, anfördes då, att de tjensteåligganden, som tit. Wäsström bestrider, äro af den enkla beskaffenhet, att de ansågos tillhöra bokhållaregraden med endast 800 r:drs lön, samt att således Wäsström redan var i åtnjutande af högre löneförmåner, än som motsvarade hans göromål.
Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 27 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde nedannämnde Memorialer, antog Ridderskapet och Adeln till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag de förslag, som blifvit framställde i: N:o 86, med förslag till ändring af Regerings-formens 56 §. och Riksdags-Ordningens 49 §• 5 N;o 8g, med förslag om ändring i Riksdags-Ordningens 17 376 Pro'. N:o 98, med förslag till ändring a i Riksdags-Ordningens §. 59 och Tryckfrihets-Förordningens §. 2. mom. 4- S* D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 27 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde Memorial, N;o 99, med Utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proportion om ändring i 87 §. Regerings-formen, förklarades frågan, till följd af föreskriften i 81 §. Regerings-formen, h vi lande till nästa Riksdag. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 24 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde
— N:o 76. i anledning af väckt fråga om rättighet till enkel tjensteårsberäkning för Prestman, som till Lärare vid LancasterSkola antages. IX. A. 23o. E. 366. — N:o 77. i anledning af väckta motioner, om ändring af j J. 1 Art. och 16 §. 2 Art. uti Kongl. Förordningen den 16 Maji 1827, angående Lotsoch Båk-Imättningen i Riket. IX. A. 23o. E. 271. — N:o 78. i anledning af väckt motion, angående afskaffande af den i 2 Art. g §. af Kongl. Reglementet för Skeppsmätning den 9 Maji 1822 föreskrifna controllmätning af fartyg. IX. A. 23o. — N:o 79. i anledning af väckta motioner om nedsättning af de afgifter, som Svenske och Norrske Consulerne äga I ( II ) att af Svenska Fartyg uppbära. IX. A. 23o. X. U3g8. XI. A. i ig. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Meniorialer, Betan k anden och Utlåtanden: N:o 80. i anledning af Aterremiss å N:o n. IX. A. 282. E. 366. — N:o 8l. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga, Skrifvelse, rörande ett, på Rikets Ständers begäran, utarhekadt.;förslag till en Jåne-inrältning, till understöd för Rergsmansliandteringen i Riket. IX. A. 235. X. E. 4- XIII. U3o. A. 5g. — N:o 82. i anledning af återremiss å N:o 41- IX. A. 235. E. 271. — N:o 83. i anledning af återremiss å N:o 37. IX. A. 235. X. B. 3g8. XI. A. 11 g. E. 281.
För flera år sedan bar inom samma skogsmark oloflig bränvinsbränning blifvit utöfvad, hvartill vedbrand tagits, för samma olofliga företags bedrifvande, af skogstillgången. Under loppet af nästförflutne år är äfven otillåten kolning anställd, dervid skog från berget blifvit använde. Sanningen häraf försäkra. Tuna den 6 April 1840. Nilsson, Petter Ericsson, Fritz S. Enander, Krono-Länsman. ‘ Arrendator i Tjugby. Sergeant. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 164. Att inom Ombergs skogsområde flera hundrade lass nedfallne förruttnade träd och stubbar finnas, intygar. Rök den 9 April 1840. J. F. Billroth, And. Joachimsson, O. Hedmark, Krono-Länsman. Krono-Fogde. Pastor i Rök. Med oss föreyiste originalet lika lydande betyga Wilh. G. Porat, Auctarie i Kongl. Kammar* Collegium. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Ank. till Exp. Utsk. den 10 Juni, kl. 6 e. na. Utlåtande? i anledning af väckt motion om afskrifning af i836 års arrende för Rf da Kungsgård ? eller nedsättning i arrendets belopp. Cl. A.) Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet vackt och lill Stats-Ulskottet remilterad motion, har Riksdagsfullmägligen från Upsala Län Anders Larsson andragit, hurusom arrendet för den i Nysättra socken, Lagunda Härad af nämnde Län, belägne Ryda Kungsgård, beslående af 5 mantal, jemte den så kallade Westerängen och åtskillige tillhörande torp-lägenheter, hvilket arrende, enligt det vid i835 års Midfasta tilländalupne contract, utgjort 116 tunnor i3t/2 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, tillika med ett contant belopp af i,o83 R:dr 16 sk.