Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherren ville äfven dermed ajournera Ridderskapets och Adelns göromål, eller ställa oss utom lagen, för att i min enskilda tanka då hafva möjligen ådragit oss. det förödmjukande, att af de 3:ne andre Ståndens Beslut» gillade af Konungen, återföras till ordningen. Frih er ren uppmanar oss att äfven i denna enskilda fråga inse Ministerens inkräktningar på Ständernes rättigheter och alla de deraf väntade olyckor m. m. Det är af den befarade Ministeriel]» inflytelsen och allt hvad till uttryckande af densammas obehörighet blifvit sagt, hvarigenom möjligen äfven alla i Rikets tjenst stående personers representations-rätt kunde anses förnärmad, jag går att på en kort stund upptaga Ridderskapets och Adelns tid. Den 28 November f, m. 4? 3 Tillfälligtvis nödsakas jag först ensidigt betrakta mitt egit förhållande till den allmänna rättskänslan af vår närvarande representation. Jag är icke representant af synbar förmögenhet, ty den har i arf eller lönande tjenstebefattningar aldrig tillfallit mig. Man fäster gerna första vilkoret för representationsrätt vid den redbara förmögenbeten, likväl med flera ännu befinteliga undantag; man skådar nästan dagligen för ögonen skuggbilder, som visa sig och försvinna. Principen är dock rättvis i alla de frågor, som röra utskylders antagande eller fördelande. Jag erkänner mig då utan all vanära kunna lemna min beslutanderätt. Men jag är representant af trogna tjenster emot Fäderneslandet, och fästad från barnåldern vid detta Fäderneslands alla intressen, bar jag, oansedt betydliga förluster uti icke lönande, dock stundom magtpåliggande tjenste-befattningar, förbli fvit. Jag har aldrig åsidosatt min pligt att arbeta för det Allmännas nytta, att i min mon söka befordra Folkets, vid de tillfällen jag dertill ägt, och hvars resultater lemnat mig den ljufva tillfredsställelsen, som många rikas felslagna speculationer icke förmått gifva dem.
Enligt tab. N:o 1, eller ä svårare terräng Enligt tab. N:o 2. eller S lättare terräng w te te p p: re" B e/3 w ÖS EJ ST* <2: £-* < Cu il II II if» to 00 w o* 3 t3 B „ < P zs: C/3 p b-j EL. PE P £ „Q: Bj CP^ < ^ H* VI V* s» ^ . w g a a g B cn — P Sfi ä I II « II II c11 “ E*" 5? s £ *r 840,000 460,752 — 720,863 74 823,300 56 705,277 5 689,958 24 392,379 26 450,020 61 382,247 6 372,672 72 Skilnaden i kostnad för rörelsematoriclen emellan en bana med stark oell en med svag öfverbyggnad, oafsedt spårvidden, vexer mycket i den mån trafiken tilltager, synnerligast om den betydligaste delen af denna trafik., såsom vanligen är fallet, på längre banor går til! och från mellanstationer och icke öfver hela banan. Vid granskning af de ifrågavarande tabellerna finner man, alt den kostnad, som beror of spårvidden, för hvarje 6 å 7 tums minskning deraf, vid gynnsamma ter rängförhållanden, endast uppgår till omkring 40,000 R:dr och vid svårare terräng till 45,000 å 20,000 R:dr per mil; att den skilnad i kostnad, som beror på användandet af svagare riller och sliper, utgör omkring 35,000 R:dr per mil, och att öfrig skilnad i kostnad beror på bredare banvall, högre ballast, dyrare stationer och svårare terrängförhållanden.
— I afseende på de donationer, som under ifrågavarande år blifvit till Barnhuset gjorde, uppgående till ett belopp af j65,o39 R:dr 27 sk. 2 r:st., anmärkes, att de ännu icke kunnat till fullo inflyta uti Inrättningens fruktbärande Capital-Fond, emedan flera Gifvare förbehållit sig eller andra personer Intressen och Lif-Räntor af del donerade, hvilka ännu uppgå till 7,593 R:dr 25 sk., och räntevinsten först i den mohn deras rätt upphör, kan komma Barnhuset till godo. XLIII. Frimurare-Ordens Barnhus: k denna Yälgörenhets-Inrättning, som har till föremål, dels att till vård och skötsel upptaga fattiga och värnlösa barn, som uppnått 5 års ålder, och hvilka efter fyllda 10 k 12 år sättas i lära eller tjenst, dels att bispringa torftiga föräldrar med understöd för deras barns underhåll och uppfostran, äro intagne och vårdade 70 barn; hvarförutan åt omkring 5oo barn utom hus meddelas uppfostringshjelp, hvilken vanligen utgår med minst 12 sk. i veckan för hvarje barn, men efter förekommande omständigheter stundom ökas till 16 å 24 sk. samt upphör i allmänhet vid barnets fyllda 10 års års ålder, men först vid upphunne 14 år för dem, som blifvit försände att uppfostras i Norrland; och har sedan Barnhusets stiftelse, år 1753, ett antal af S,43o barn åtnjutit omvårdnad och understöd af denna Inrättning. Barnhusets Capital-Fond, utom en till 3,ooo R:dr brandförsäkrad fastighet, var år 1831 173,150 R:dr 38 -sk. S rtst. Inkomsterna, med ett anslag af 666 R:dr 82 sk., jemte årligt bidrag ifrån Rikets Ständers Bank, samt Gåfvomedel i,5oo R:dr, hafva i medelbelopp för ifrågavarande år utgjort 16,558 R:dr 42 sk., samt utgifterne 15,912 R:dr 36 sk.; och utgick år i83i i underhållskostnad för 579 burn 12,016
December i underdånighet öfverlemnat, bar Jag väl funnit, att detsamma saknar den klarhet och fullständighet, Jag önskat, äfvensom att det innehåller hänvisningar till åtskilliga i Allmänna Lagen befintliga straffbestämmelser, hvilka, för de händelser hvarå detta Lagförslag har 64 H. 2 * 20 Den i Mars f. m. afseende, icke synas öfverensstämma med den nu varande bildningens fordringar; men då Jag, genom skrifvelse af den 16 Maji 1823 lill Rikets då församlade Ständer, förklarat, att om Rikets Ständer skulle yttra den önskan, att, genom åhörares inlåtande, gifva allmänheten en närmare del af deras öfverläggningar, Jag emot sjelfva saken icke hade något att invända, och med nöje dertill skulle lemna milt bifall, då vid grundsatsens tillämpning hvarje talares rätt och frihet samt öfverläggningarnes lugn och ostörda fortgång blefvo genom reglemenlariska föreskrifter tillbörligen försäkrade, samt Jag följaktligen icke vill, genom ett afslag å Edert nu öfverlemnade Lagförslag, sätta det eller de RiksStånd, som kunna vilja besluta att lemna främmande åhörare tillträde till sina sammankomster, utur tillfälle, att vid början af nästa Riksdag bringa ett sådant beslut till verkställighet, så bar Jag funnit godt gilla och antaga berörde förslag, sådant det blifvit framstäldt, med förbehåll att, då J nästa gång sammanträden, meddela Eder förslag till en förändrad redaction af det nu bifallne Lagstadgandet, hvarigenom ej mindre StåndsLedamöters än åhörares ömsesidiga rättigheter må betryggas. Uti underdånig skrifvelse af den 28 sistlidne December, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uppå anförde grun - Den i Mars f. m. 21 der föreslagit, att 5 §. i 23 Capitlet ÄrfdaBalken måtte varda förtydligad genom följande nya redaction: ”Äro flere förmyndare än en, och vilja the dela förvaltningen sig emellan, tage thertill Domarens bifall, och gore sedan livar för sig redo och räkenskap.
Stats-Utskottets åtgärd har Högloft Ridderskapet och Adeln remitterat ett af 448 Stats-Vtskottets Betänkan elern Herr Bern/u Rosenb/ad afgifvet anförande» om nyttan och nödvändigheten af tillökning uti härvarande Kongl. Bibliothekets samlin» gar, särdeles i Stats-Hushållningen, hvarföre han föreslagit, att, utom de iooo R:dr, som för Kongl. Bibliotheket redan äro på Stat anviste, ytterligare måtte anslås 3ooo R:dr årligen till inköp och iooo R:dr till Utgifvande af allmänt nyttiga Böcker, livar» vid, till en början, en kritisk Upplaga af de gamla Landskaps-Lagarne syntes böra komma i fråga. Ehuru Stats-Utskottet erkänner det nit, som Motionären häruti ådagalagt för Vetenskapernas framsteg och befordran, ser Utskottet sig likväl icke i tillfälle att, med säkerhet, bedöma det i fråga varande hänseende uppgifne behofvet, och då Kongl. Maj:t, som pröfningen häraf synes egentligen tillkomma och hvars omvårdnad erfarenheten visat, äfven till denna angelägenhet sträckas, utan tvifvel härtill i Nåder utser Medel, af de tillgångar Kongl. Majit eger disponera, derest sådant pröfvas nödigt, anser Utskottet, på grund häraf samt x anseende till nödvändigheten att med Statens medel iakttaga all möjlig besparing, sig ej böra härtill något särskildt anslag tillstyrka} hvilket vördsamt öfverlemnas till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Utlåtande, i anledning af Herr Grefve P. Cronhjelms Memorial, om en Militair-Lårares, anställande vid Upsala Akademi. Med framställande af nyttan och angelägenheten deraf, att tillfälle leftmades den Studerande Ungdomen, att vid Rikets Universiteter inhemta det theoretiska lör en militairisk hildning, har Herr Grefve P.
Jag röstar slutligen för förslaget derföre: att jag svårligen inselhuru R. o. Ad. på eli, med dess anspråk på politiska begrepp, Den IS December. fil på omdömesförmåga, på statsmannaförslånd, på fosterlandskänsla, öfverensstämmande säll, skall kunna motivera det afslag å den K. propos.-n, som för sådan händelse af Landtm, pä R. o. Ad:s vägnar måste till thronell framföras; och hvaremot minoriteten torde komma ännu en gång att påfordra sin rättmätiga reservationsrätt. Då jag nu i största korthet sökt redovisa grunderna för tiel bifall jag genom min röst kommer att för det hvilande förslaget afgifva, förnyar jag min förut gjorda anhållan att få detta yttrande nedlagdt uti R. o. Adis proh, såsom min reservation emot förslagets förkastande, då ett sådant efter allt utseende kommer att äga runi. Och skulle denna handling blifva ilen sista som inom Riddarhuset kommer att vittna om min tillvaro, så är jag säker, att den ej skall slå i strid med mill handlingssätt, allt ifrån den lid (lii jag, för snart 42 år sedan ägde den tillfredsställelsen alt i någon män bidraga till milt fäderneslands räddning, från det djupa fall, hvartill del af enväldet var földt, liufvudsakligast genom vår svaga ständsförfalinings oförmåga alt vid kritiska ögonblick utveckla det mod och den kraft som det är Riksförsamlingarnes upgift att ådagalägga ej mindre mot maktlystna regenters anfall på den friare statsförfattningen, än emot roflystue utvertes fienders inkräktnihgsbegär. Jag önskar lifligt, att den majoritet, som nu går att förkasta del förslag til! förändrad representation, vi, af vår Konungs hand emoltagit måtte besitta erforderlig^ insigter och förmåga, att återföra frågan, (ill den, för en fredlig lösning för handen rande ståndpunkt, som den ännu i detta ögonblick företer.
S:de punkten, ang:de granskning och tryckning af alla ännu gällande förordningar, bref och resolutioner, som röra presterskapets löneinkomster i alla Rikets provinser; 9:de punkten, ang:de den till pastor utgående dagsverksskyldigheten; och 10:de punkten, ang:de tiondeafgiften för nyodlingar. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Sedan vid föredragningen af LagUtsk:s betänk. N:o 31, i anledn. af väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagsladganden om gifiorätt och arfsrätt, samt morgongåfva och fördel, R. o. Ad. d. 11 dennes f. m. beslutat, alt med pröfningen af det i nämnde belänk. förekommande yttrande öfver Riksdagsmannen Petter Pehrssons förslag, att, derest 11. o. Ad. för dess del ej skulle medgifva den föreslagna förändringen i arfsoch giftorätten, densamma dock mätte vidtagas för BondeSt., skulle anstå intilldess PresteSt. i afseende på sagde betänk, fatlal sitt beslut, föredrogs nu berörde hittills på bordet hvilande del af LagUtsk:s betänk. N:o 31, hvarjemte upplästes det från PresteSt. ankomna prot.uldr., rör:de dess vid föredragning af såväl LagUlsk:s ifrågavar. betänk, som de från R. o. Ad. samt BondeSt. ailåtne inbjudningar i ämnet, fattade beslut, innehållande: ”Ståndet, som biföll LagUtsk:s förevar, betänk., fann ingen annan åtgärd i afseende på nyssnämnde inbjudningar vara alt vidtaga, än alt lägga desamma till handlingarne”.
Sedan Utskottet, uti sitt Memorial 13, i anledning af beslut och återremisser vid dess Betänkande 8 rörande tullbevillningen, på anförda skäl förmält sig anse Högvördig;) Preste-Ståndets åtgärd att till Utskottet återremittera artikeln »Fosfor», äfvensom vissa delar af artiklarne »Messing» och »Sammansatta Metaller» icke böra till någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda, så hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänt denna mening, äfvensom Bonde-Ståndet, som lagt Utskottets berörda anmälan till handlingarna, låtit dervid bero, men Borgare-Ståndet, med ogillande deraf, anmodat Utskottet att i vanlig ordning besvara ifrågavarande återremisser. Då emellertid denna skiljaktighet icke rörer grunderna för bevillningen, sättet för deras tillämpande eller bevillningens fördelning, utan endast angår formen för behandlingen af förberörda utaf Preste-Stånde tåten emitterade frågor, lärer tre Stånds biträde till den åsigt Utskottet yttrat böra åt denna förläna gällande kraft och BorgareStåndets omförmälda beslut följaktligen icke kunna något ytterligare åtgörande påkalla. Stockholm den 8 Augusti 1863. Bih. till R. St. Bevillnings-Utskottets Memorial M 19. i N:o 19. Ank. till Eip. Utsk. den 24 Aug, 1863, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om lill/bevillning en. Sedan åtskilliga i Bevillnings Utskottets Memorial M 13 gjorda inbjudningar blifvit antagna och de, för motsatt fall, föreslagna voteringspropositioner förfallit, samt öfriga i samma memorial upptagna propositioner blifvit af samtliga Riks-Stånden godkända, så liar Förstärkta Bevillmngs-Utskottet, jemlikt 31 § Riksdagsordningen, öfver sistnämnda propositioner den 20 och 21 innevarande månad anställt omröstning. 1. Införscl-tarifen. i: st a Omröstningen.
Det blir vid våra gränser, som vi få mota och tillbakaslå en landstigen fiende, hvars styrka icke bör vara okänd för den, sorn förer befäl på vår silla; finnas då på någon punkt några starka fiendtliga sqvadroner emot våra svaga, så kunna vi förstärka vårt Kavalleri på denna punkt med några af de sqvadroner, som komitén velat kasta öfver bord. e) Den snabbhet, hvarmed vårt Kavalleri rörer sig, och som väcker utländningars förundran, är en följd af Löwenhjelms mästerliga reglemente, med dess midtelrättning och afinarschvändningar. Men dessa erbjuda icke samma fördelar för de stora sqvadronerna, hvilka, för att manövrera, måste brytas i troppar med hvar sin ledare, och i och med detsamma sönderfaller sqvadronens sammanhållning. Sqvadrons-Chefen har den icke, såsom hos oss, på sitt lillfinger. f) Jag har nyss sagt, att Kavalleriet i fält försvagas ofta mera genom vanvård, än genom de förluster, fienden tillfogar, och tillägger nu, att en större sqvadron icke kan vårdas så omsorgsfullt, som en mindre; ty den visitation å häsatr och munderingar, synnerligen å sadelmunderingen, som Sqvadrons-Chefen dagligen, efter framkomst till qvarter eller bivuak, måste förrätta, kan icke blifva så omsorgsfull och noggrann, om han har 25 hästar mera att visitera. Af sådan orsak kommer en större sqvadron att relativt hastigare smälta tillsamman än en mindre. Komitén har, såsom skäl för minskandet af sqvadronernas antal, ytterligare anfört: 2:o att den brist på befäl, som nu eger rum, skulle genom sqvadronernas sammanslående afhjelpas. Detta skulle ske sålunda, att deri 5:te sqvadronens befäl skulle fördelas på de öfriga. Jag bestrider att detta kan kallas en tillökning af befäl, då på en 500 mans bataljon samma antal befäl skulle finnas, endast annorlunda fördelade; ty af det befäl, som tages från den upplösta sqvadronen, skulle det tilldelas de öfriga sqvadronerna hvar sin officer och en underofficer.
Jag har svårt för att finna, huru man kan påstå, att Utskotten vilja förekomma giftermål derigenom, att Utskotten föreslå, att Qvinnor äfven må få Utväg till arbetsförtjenst, och således beredas väg att kunna gifta sig, ty ett af medlen dertill år, att kunna föda man och barn. Detta skuL le således mera befordra giftermål , och har ej något sammanhang med fabriksinråttningar. Herr von Hauswolff, Carl Gustaf Rein~ hold: Jag år till en del förekommen af den siste värde talaren. Lika med honom finnér jag ej, att detta stadgande skulle förekomma giftermål, eller stöta sedligheten; ty likaså vål som en mansperson kan förestå ett handtverk, kan ock ofta en qvinna göra det; och att det skulle förekomma giftermål, kan jag icke inse. Ofta har man hört, att manspersoner gift sig med fruntimmer, hvilka hafva någon lönande rörelse eller rikedom till deras soutient, och så tvärtom. — Åtskillige handtverk finnas dessutom, som jag skulle önska kunde förflyttas ensamt till qvinnokönet, för att icke fråntaga samhället manlige medlemmar, hvilka kunde annorledes vara nyttigare, såsom skråddarehandtverket med flere dylike. Jag tror således denna jjj. vara fullkomligt samhållsgagnelig, och böra bibe“ hållas. Herr 'Ben 30 Augusti e, m. 337 Herr von' Hartmansdorff: Jag har ty värr i dag den olyckan att sorn oftast blifva missförstådd tvärt emot hvad jag menat. Jag har ej sagt, hvad Friherre Cederström förmodat, utan yttrat, att den ersättning man velat gifva qyinnorna, för det flere af dem genom handtverkeriernas undergråfvande, varda ogifta, skulle blifva ganska ringa och dålig. Beträffande nyttan deraf, att hustrun skulle försörja mannen, får jag anmärka, att förhållandet bör vara omvändt, och att det år mannen, som bör förestå hushållet Skall hustrun förestå näringen, och följagteligen vara den rådande, så blifver mannen ett bihang; hvilket, liksom alla missförhållanden; måste vara skadligt. Herr von Hauswolff:
Ständer anvisat 400,718 R:d 25 sk. 2 rst. som för åren 1810 oell 1811 voro bristande i Hefensions Summan: att Stats-Verket ej äger rä»t till undfående af återstoden 121,168 R:d 32 sk. 4 rst-, emedan Riksens Ständer anslagit särskildt och full tillgång för de från 1812 års början pröfvade och godkände Statsbehof; men att enär Stats - I Den 12 Juni, 465 Statsverket häftar för en skuld till Riksgälds-Contoiret pä Förskott till r$to ars Hamnstängning m. m., hvilken sku 1 <1, jemlikt Riksens Ständers förordnande, skall godtgöras, bland annat, af öfverskotten på Stats-V, rkets Inkomster; och ifrågavarande Summa härrört af sådana öfverskott, Stats-Beredningen ansett sig befogad att nämnde 121,168 R:d 32 sk. ^ rst. på -skulden afskrifva; hvilket Kongl. Majit genom gillande af 1812 ars RiksStat, som denna afskrifning upplager, i Nåder godkänt. Och hafva Herrar Fullmägtige, enär Reglementet för. Riksgälds Contoiret uti 7 Art. 5 §• 1 morn. innehåller ’ att sedan de till. Stats-Vc-rke<s behof anslagrte
F rfattare framställda motion, utan böra, i likhet med hvad Utskottet föreslagit i dess betänkande öfver den af Herr Doctor Knös väckta motion, rörande fattigvården, inskränka sig till den underdåniga önskans yttrande, att Kongl Maj:t skulle täckas i Nåder närmare bestämma, så val begynnelsen af ofvannämnde Comités arbete, sorn tiden för den Nådiga Författningens vidtagande. Dock varder detta till Riksens Hög. loflige Ständers eget upplysta ompröfvan» BesVi otili Elon. Utsk. Betankanäen. de vördsamt öfverlemnadt. Stockholm dert 3 Aprill 1818. Riksens Höglofl. Ständero Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande i anledning af en inom Vallo fl. Borgare Ståndet väckt motion derom, att den åt Vesterbottniske Allmogen beviljade seglationsfihet antingen må upphäfvas, eller sättas under nödig Controll. T.. iil detta Utskotts handläggning har blifvit remitteradt ett af Herr Carl T. Örnberg ingifvet Memorial, deruti han anför, a*t den seglationsfrihet med fartyg af till och med 50 lästers drägt, som blifvit Vesterbottens Province, det vill säga, Vesterbottens och Norrbottens Hö fd in gedo mm ens Landtbrukare eller Bönder i Nåder förunnad, skall vara i närvarande ställning, och då Finland ej mera tillhör Sverige, oförenlig med StatsEkonomien; och att alla LurendrejeriFörfattningar måste blifva frugtlösa, så länge denna af inga Controller utaf Tull och Upp. Syningsmän begränsade seglationsrätt existerar; i anledning hvaraf han vördsamt föreslår, att Riksens Höglofl. Ständer måtte taga detta ämne, såsom en sak af högsta vigt och nödvändighet, i öfvervägande, och antingen upphäfva denna så länge, och så of - Ee.sv. och Ehon. Utsk. Betänkcinden. 501 ta missbrukade seglationsfrihet, eller åtmindstone sätta densamma under nödig Controll.
Jag har haft besök nästan hela dagen. De ha plågat mig, dessa menniskor, som störa mig i mitt arbete och ingenting ha att gifva. När jag icke ser honom är det som om jag älskade, och då jag ser honom är jag likgiltig. Jag önskar ett slut på detta. Jag känner mig bunden af honom. Jag känner mig nedtryckt af hans öfverlägsenhet. Jag duger ingenting till. Mitt arbete är ingenting värdt. Då vill jag dö, om det verkligen så är. Qvinna utan kärlek konstnär utan konstnärlighet Nej! Då är lifvet intet, – intet! Det är qväll. Klockan är tio. Det är icke lifsleda jag känner, ty det är icke tanken på sjelfmordet, som uppfyller mig. Men jag känner en sorg så djup och mörk, så ogenomträngligt svart, som om det aldrig kunde bli dag mer. Det gör ondt i min fot; sjukdomens hand ligger tungt öfver mig. Skall det bli fängelse igen? I så fall vill jag bära det – om jag kan – och arbeta ändå. Jag skall bära det med en stel, tung resignation. Jag är ensam. Ensam som på en stor ödslig hed, omsluten av mörkret. Om jag ropade skulle ropet dö bort utan att ha nått en mensklig varelse, ty mellan mig och de andra ligger detta stora, öde rum, det tysta ogenomträngliga mörkret. Gudarne ha dömt mig, – gudarne ha dömt mig att aldrig finna en mensklig varelse, till hvilken jag kan trygga mig. Jag är qvinna. Se der den värsta olyckan, derför att den funnits der alltid och derför att den aldrig skall upphöra. Jag skall sträfva mot konstnärligheten med den outtröttligaste viljekraft, och dock skall jag veta att jag aldrig kan nå den, – derför att jag icke är en man, derför att min kraft endast har att disponera öfver en qvinnas hjerna. Förbannelse öfver det att vara qvinna, när man fått en mans hjerna! Tusen gånger hellre en af dessa svaga små varelser, med täckt ansigte och förmåga att fängsla en mans hjerta! De kunna gå upp i en annans tillvaro, lefva en annans lif, arbeta för en annans sträfvan, – men jag! Om jag vore man om jag vore man!
Ut supra. | S. DFöredrogs å nyo Särskildta Utskot tets, den 6 dennes afgiina och den 8 på bordet lagda, Betänkande angående förslag till ett förnyadt Reglemente för härvarande judar, och blef detsamma, jemte dervid gjorde anmärkningar, tilfUtskottets ytterligare handläggning återförvisadt. viljandes Ridderskapet och Adeln tillika anmoda Utskottet att med ett fullständigt utarhetadt förslag till ett nytt JudeReglemente inkomma. Ut supra. Upplästes andra gången Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, sedan den 8 dennes på bordet hvilande, Memorial af den 0 » Den 15 Jtini. e. m. 351 nästföregående, om äskad tillåtelse att få an* taga en ytterligare ökad Betjening. Friherre Cederström, Jacob: Vid nu upplästa OeconomieUtskottets skrifvelse anhåller jag att få underställa Höglofl Ridderskapet och Adeln, om det icke Vöre lämpligare att OeconomieUtskottet lemnades tillstånd antaga ett större antal så väl Notarier som Canzlister. Till styrka för hvad jag sålunda föreslår, anser jag mig konna åberopa så väl Hans Maj.t Konungens Nådiga svar på Riksens Ständers begäran om Riksdagens förlängande, som Utskottets egna uppgift på antalet af de från RiksStånden till Utskottet remitterade mål och den uppgifna närvarande arbetsfördelningen. - Utskottets personal iemnar tillfälle att arbeta på 6 afdelningar. Jag får derföre anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition uppå, att Utskottet må lemnäs tillstånd antaga så stort antal Noiarier och Canzlister, att Utskottet kan hädanefter arbeta på 6 afdelningar, då deremot ingen förhöjning i arfvo-; det för betjeningen kan erfordras. Uppå af Herr Grefven och Landt Mar sk alke» framställd proposition till bifall af Utskottets begäran med det af Friherre Cederström föreslagna tillägg, lemnade Höglofl. Ridderskapet och Adeln dertill sitt samtycke.