Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till kommunikationernas befrämjande äro goda landsvägar att tillgå uti alla de hufvudsakliga riktningar, dem handeln kräfver. En och annan förbättring återstår dock att göra genom borttagande eller undvikande af besvärliga backar, som på ett och annat ställe finnas, och hvartill någre för - 28 beredande åtgärder äfven äro vidtagne. Uti provinsens medelpunkt, der kul» turen är äldst, der är vägarnes antal öfverflödigt; men i de orter, der skogarne först i en sednare tid gifvit rum åt odlingen, der äro de få, likasom uli de sydligaste delarne af Länet, hvarest landet är särdeles ojemnt, och folkmängden mera kringspridd på större ytor. Försäljning sjövägen kan äga rum till hvad ort som helst der varan hetalar sig, och sker egentligen med spannmål, mjöl, gryn och bränvin, på Askersund, på Wermland om priserne der äro högre, annars på Stockholm eller Gefle och norra orterne, om priserne der äro af den beskaffenhet att det lönar sig. Understundom införes ock sjövägen spannmål om våren, när ortens tillgångar medtagits genom försäljning landvägen vintertid, eller då missväxt inträffat. Göta Kanal, som genomskär Länet från Vettern till hafvet, och för dess medlersta och bördigaste delar öppnar sjöled till Rikets största handelsplatser, synes i allmänhet icke hafva uppfyllt hvad man deraf lofvade sig när det stora arbetet företogs; men för denna landsort har den varit af en obestridlig och vidsträckt nytta. Derigenom att Kanalen sammanbinder seglationen på Vettern med den på Venern och den uti Östersjön, har beqväm lägenhet uppstått för den sädesrika och bördiga trakten kring Wadstena och Tåkern, att till så långt aflägsna orter som helst försända det öfverskott af spannmål, som understundom ej utan prisernas allt för stora nedlryckning låter sig afsättas uti trakterna kring Vetterns stränder, och att, då afsättningen är lättare, välja emellan de orter der priserna stå högst. Härigenom har denna trakt vunnit en vigtig fördel, hvarigenom verkliga kapitalvärdet på jorden blifvit tillökadt med flere procent än man utan närmare kännedom af förhållanderne föreställer sig.
Preste-Ståndet behagade instämma i Borgareoch Bonde-Ståndens, angående hufvudsaken fattade, Beslut, då ifrågavarande votering, kunde undvikas, i hvilken omständighet förstnämnde arne Riks-Siånd vänligen inbjudas att sig med Borgare och BondeStånden förena. Fröt, Ut är, ä, ? Kev, 1823, *) S. D. Upplästes nedannämnde arne ifrån Banco-Utskottet inkomne Memorial, nemi, N:o 66, örn upprättande af en ansvarighets Lag för de blifvande Directionerne vid Vestra och Södra Låne-Contoiren, samt N:o 67, angående nödig åtgärd till betryggande af Bankens och Enskildes säkerhet i afseende på de Assignationer, som från nämnde Låne-Contoir skulle komma att utfärdas; och ehuru Preste-Ståndet ej ännu förehaft eller afgjort dessa frågor, beslöt dock Ståndet att till tidens vinnande deröfver inhemta Lag-Utskottets Utlåtande, i hvilket afseende förrberörde arne Memorial blefvo till nämnde Utskott remitterade. Den Detta Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 6 Nov. förefanns ej vid tryckningen af samma datum; man har derföre nödgats införa det här. Drån Högloft. Riddefskapet och Adeln. S. D. f. m. Vidförnyad Föredragning af StatsUtskottets ej mindre den no sist!. Septemb. under Nio 47% afgifne, samt d. 25 i 'sann. nia manad e. m. på bordet lagde Betäiikande, angående General Åssistance Contoiret; än ock den i dennes under N:o 577, meddeldte samt d. 3 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar-; fann Ridderskapet oell Adeln för godt, alt, med förkastande af berörde Utlåtanden, godkänna det förslag, som innefattas i H:r af Uhrs, Gustaf, vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade särskilda mening. S. D. f. m.
Der fiskrarne varit ägare af jord, och denna lill omfång och beskaffenhet tillika sådan, att de såsom jordbrukare kunnat deraf hafva sin bergning, hafva de öfvergifvit fisket och i stället egnat sig åt jordbruk. Fördelen häraf har snart visat sig, och i stället för fattiga, ofta till seder och lefnadssätt mindre ordentliga fiskare, hafva de blifvit välmående bönder. Detta är hufvudsakligen förhållandet med dem, som bebo de fruktbara öarne Senoren i Ramdala socken och Sturkö, hvilken sednare, med 10| mantal, bildar en särskild socken och hvarest numera endast finnas 2 så kallade vrak-ekor för hafsfisket och en fiskare, som icke är hemmansägare; hvarjemte brott och utmätningar der äro högst sällsynta oell de behöfvandes antal icke uppgår till stort mera än en procent af befolkningens antal. Några andra öar finnas vis - 13 serligen, likasom de förra belägna i östra skärgården, hvilka äro satte i hemmantal eller der jordbruk idkas, nämligen Tjurkö, Aspö och Hasselö, samt Utlängan, Inlängan och Östra Hästholmen med flera; men dels är jorden derstädes icke lika fruktbar som på Senoren och Sturkö och dels är den mera styckad och ägolotterne alltför små, att jordbruket ensamt skulle lemna tillräckligt för bergmngen. Fisket fortsattes således derifrån både af hemmansägarne sjelfve och af andre personer, som med deras tillstånd bosatt sig der; och utkomsten är i allmänhet knapp. Än mera svår är ställningen för dem, som bo på de nästan alldeles ofruktbara klipporna i yttre skärgården, eller på kusten af fasta landet. Det största antalet sådane fiskare finnes inom Mellby socken, der vid 7 särskilda så kallade fiskelägen emellan 2 och 300 fiskarehushåll, med öfver 1,200 personer, äro bosatte på andras jord. Laxfisket vid Edeholm bar lemnat betydlig behållning, och kronolaxfisket vid Mörrum har jemväl under dessa åren varit bortarrenderadt för 2,950 R:dr banko. Några andra binäringar af betydenhet idkas icke inom länet.
Nu ehuruväl de företedde LäkareBetygen hufvudsakligen instämma deri, att Tingberg, som en längre lid lidit af 0o 6 Stat s-U tskotlels Betan kand en. en tilltagande svaghet i synförmågan, borde till förekommande af denna svaghets öfvergång till fullkomlig blindhet, framför allt afhålla sig från ögonens fortsatta ansträngning medelst mycket skrifvande och läsande; i anseende hvartill ock Tingberg begärt och till sin hälsas förbättrande äfven erhållit 6 månaders tjenstledighet, samma Läkare-Betyg likväl icke bestämdt innehålla att Tingbergs Ögonsjukdom är obotelig, linner Stats-Utskottet det någon tillämpning af ofvan citerade stadganden, i afseende på Tingbergh ansökan om afsked med Pension, icke för närvarande ega rum. Men enär, enligt bvad BataillonsLäkaren, Medicinae Doctorn Chirurgiae Magistern W. S. Nermans sednaste, under den 4 sisth Junii uthändigade, Betyg innehåller, den Ögonsjukdom, hvaraf Tingberg besväras, icke gifver något hopp om snar förbättring, har Utskottet funnit Tingbergs belägenhet i den mån ömmande, att Utskottet tror sig böra tillstyrka ej allenast, att om, sedan den tjenstledighet Tingberg nu åtnjuter, tilländalupit, han med vederbörligt Läkarebetyg slyyker att han ej heller då utan äfventyr för sin Syn, kan i tjenstgöring åter inträda, Her - Ståts-Utskottets Bet änkan den. G07 rar Fullmägtige dä må egn, att ytterligare Bevilja Tingberg tjenstledighet på någon lämplig tid, utan ock, att derest äfven efter denne lids utgång enahanda äfventyr genom tjenslgöringeus återtagande intygades vara för Tingberg att befara, Tingberg då må erhålla afsked från den Casseurs-tjenst vid Credit-Sedel-Verket, som lian varit förordnad alt lills vidare bestrida, med bibehållande af hälften utaf den Casseurs-Lön lian på General-AssistanceContoirets Ordinarie
Med tillämpning af den bär ofvan uttalade grundsats i afseende å denna slags befallning, halva Rikets Ständer beslutat, att summan af tillökningarne för nämnde tjenstemän, utgörande tillhopa 600 R:dr R:mt, må ställas lili E. K. M:ts disposition, för belrämjande ;\l ärendenas gäng inom kanslist-graden. b) Af de å staten uppförde 6 stipendiater eller extra Grnfve-ingeniörer, skulle, efter förslaget, 3 erhålla 900 Hulr och de öfriga 3 undfå 600 R dr, såsom arfvoden. Rikets Ständer anse dock, i betraktande af den långvariga oell kostsamma sludii-kurs, som erfordras lör kompetens lill tjensier vid Bergslags-staten, billigt, ali älven -för de tre yngre stipeudiaterne arlvodena bestämmas till 900 Hulr, helst för närvarande alla 6 stipendiater ne uppbära lika arlvodes-belopp eller 600 Rdr, hvarföre arlvodena jemväl för de tre yngre stipeudiaterne blifvit ökade till 900 R:dr R.mt. För öfrigt hafva Rikets Ständer icke funnit något att erinra vid den föreslagna slaten, vare sig i afseende ä nflöningen för Kommerse-kollegium och Bergslags-slaterne eller de uppförde anslagsoch arfvndes-beloppen för bibliothek och tidskrifter i bergsvetenskapen, för vården af de mineralogiska samlingarne och lör extra tjensle-biträden; dock anse Rikets Ständer, ali, med alseende å de lä göromål, smn åligga den ene al de å slaten uppförde tvänne Registratorer. nemligen den för bergs-ärenden, dessa båda platser lämpligen böra vid endera innehafvarens afgång förenas och göromälen derefter af en person bestridas.
Å Gottlands Läns Stat har Utskottet lill afdrag observerat de 80: 24*» sorn förut utgått såsom aflöning åt en Tjäruskurarejpå Gottland, men hvilken aflöning nu mera kommer, enligt Utskottets förslag uti 6 punkten af Betänkandet N:o 82, att å Allmänna Indragnings-Staten uppföras. ig:de punkten, angående anslag för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande: kungörelser, och Ståts-Utskottets Utlåtande N. o i f 4. 2o:de punkten, angående det Landshöfdingen i Jemtland såsom löneförbättring anslagne arrende af en Kronoäng vid Wadstena, äro lemnade utan anmärkning. 21:0 I anledning af inom Borgare-Ståndet väckt begäran om närmare utredning, rörande den Landshöfdingen i Kronobergs Län til lagd e ersättning med 2000 R:dr för de till Kronobergs Kungsgård förut utgångna dagsverks-skyldigheter, och hvilken ersättning, h i t ti Is uppförd å Allmänna Indrngnings-Staten, blifvit af Utskottet föreslagen till upptagande å 2;dra Titeln, får U tskottet upplysa, att, enligt Rikets Ständers i detta ämne till Kongl. Majrt aflåtne underdåniga Skrifvelse den 14 Januarii i83o, nämnde ersättning ansetts böra tillkomma Landshöfdingen i Kronobergs Län till 1835 års slut, med tillägg ”att anslaget jemväl ef’rter i835 års slut skulle utgå och å Andra Hufvud-Titein uppföras, för ”att, efter hvad närmare kan förordnas, till löne-förbättring åt någon ”annan Landshöfding användas.” Och är det således blott en verkställighet af Rikets senast församlade Ständers Beslut, Utskottet tillstyrkt i berörde, endast från BorgareStåndet återremitterade, punkt. 22:0 Vid denna punkt, angående Räfstetings-penningarnes afskaffands är icke någon anmärkning gjord. 23:o Åtskillige Ledamöter inom Preste-Ståndet samt Riksdags-Fullmägtigen Lars Hansson från Götheborgs och Bohus
Utskottets yttrande under N:ris 1—7, eller rätteligen 1—6, enär den af Hans Jansson från Elfsborgs Län, i sammanhang med Didrik Weströms och Lars Boethii näslförut omförmälde motion afgifne och, jemte den förra, till Utskottet remitterade förslag om anläggning af en väg genom Dahlsland, kommit att af misstag under serskild numer uppföras, har inom samtliga Riks-Stånden framkallat flerfaldiga anmärkningar. Den liufvudsakligaste, och deruti de fleste Talare, Slats-Utskoltels Utlåtandej N'.o 435., Litt. C. sorn sig yttrat i denna fråga, hafva sig förenat, innefattar alt Utskottet för ett så vi”Ligt och högst behöfligl företag, sorn en allmän omläggning Och förbättring af vägarne i Riket, tillstyrkt ett så ringa belopp, som 5o,ooo R:dr, att tinder 3 år utgå med 16,666 R:dr 3a sk. årligen; och har i anledning häraf blifvit yrkadt, att anslaget måtte förhöjas till minst 5o,ooo E:di årligen, eller mera, ända lill 120,000 R:dr, enligt Pehr Sahlströms af Utskottet omförrnälde motion. Vidare har blifvit erinradö, alt.
Hon uppträdde i » Hakon Jarl », i » Konst och natur », i » Fiamino » o. s. v., och Amanda Nermans namn vardt snart bekant. Vid tjugu års ålder begaf hon sig till Finland och fick vid Helsingfors ' svenska teater snart en stor och viktig del i spellistan. Oaktadt sin ungdom, utförde hon de förnämsta rollerna i Blanches och Jolins stycken och i många andra samt vardt inom kort en af allmänhetens förnämsta gunstlingar. Icke blott på scenen, utan äfven i sällskapslifvet visade man henne stor uppmärksamhet, och hon tillbragte i Finlands hufvudstad ett par på alla sätt lyckliga år, om hvilka hon ännu talar med glädje och tacksamhet. Oaktadt dessa lyckliga förhållanden, slet skådespelerskan sig likväl från triumferna i Helsingfors. Den unga, intelligenta konstnärinuan kände, att hon vore i behof af långt strängare studier än de, till hvilka hon dittills haft tillfälle, och så ryckte hon sig från de hänförda helsingforsarne och begaf sig till Paris, där hon under ett helt år öfverlämnade sig åt allvarliga sceniska studier. Till Helsingfors återvände hon icke, men väl till Stockholm, där hon, hösten 1864, anställdes vid kungl. teatern och debuterade i » E n liten förmyndare », hvilket stycke hon själf öfversatt. H o n väckte mycket bifall och tog sedan under nio år verksam del i kungl. teaterns arbeten, med erkändt konstnärskap utförande ett stort antal roller, såsom Klara i » Egmont », Camille i » En teaterpjäs », Emma i » Hertig J o b », hvilket stycke också är en af hennes öfversättningar, Ingeborg i » Engelbrekt och hans dalkarlar », prinsessan i » Adrienne Lecouvreur », Tusnelda i » Släktingar » m. m. Till stor saknad för hufvudstadeus teatervänner, hvilka satte stort värde på den intelligenta skådespelerskan, som tycktes ha en betydande framtid på scenen, öfvergaf hon dock denna redan 1873 samt ingick äktenskap med kaptenen, numera trafikdirektören och t. f. intendenten vid statens järnvägar, grefve Carl Oscar Taube.
Man kan ej gerna begära, att den person, sorn till en sådan inrättning iulemnat sina rudimaterier till-förädling, skall betala lösen derföre, innan han fått arbetet i sina händer, och det kan oek bända, att denne person, ehuru säker, ej för tillfället är stadd med tillräckliga contanta medel för alt uppgöra liqvid, hvarföre det crcditsystem, som alltid varit och mäste vara rådande för handtverkcrierna, äfven lärer fä gälla för correclionsinrättningarne, som med de förra måste sätta sig i samma ställning, sä framt de skola vinna arbetsförtjenst och följa k ligen lika med dem vara utsatta för förluster. Jag tillstyrker således afslag å denna del af punkten. Hvad åter den sednare delen angår, så bar, om mitt minne icke felar, åtgärder redan blifvit i behörig väg vidtagne för att uppfylla det ändamål, som SlalsUtsk. åsyftat, hvarföre jag, lika med Frih. Cederström, anser den föreslagna skrifvelse!! vara alldeles öfverflödig. Hr von Hartmansdorff: Det hade varit önskligt, att SiatsUtsk., innan det framställde detta förslag till R. St, underrättat sig om hvad i detta afseede förefallit sedan Statsrevisorerne voro församlade. Den 30 Juli 1842 har Styrelsen öfver fångvården anmält den ifrågavar. balancen, och den 1 Maj detta år har K. Kammarrätten ytterligare påmint om balance-målcts skyndsamma afgörande. Om Ständerne likafullt skulle afgifva en sådan skrifvelse, som StatslJtsk. föreslagit, så inkomme dea till Konungen, sedan de åtgärder redan blifvit vidtagne, sorn bär yrkas. Jag anhåller således, att denna puukt måtte afsläs. Ilr Printzenskjöld: Lika med Hr von Hartmansdorff yrkar jag afslag. Det synes vara utom allt behof för Ständerne att ingå till Konungen med anhållan, att Han skulle påminna vederbör, embetsverk alt fullgöra sin skyldighet, då något skäl till en så beskaffad anhållan icke finnes.
Fullmägtige hafva anmält, att, af de i 178 § mom. 1, punkten 1 förekommande anslag, det till förre e. o. kammardrängen och vedsågaren i Banken O. Lagerström anvisade, stort 180 R:dr, numera upphört, sedan Lagerström den (3 September 1860 med döden afgått. I sammanhang härmed har fråga uppstått att bereda enkan efter aflidne Revisorn i Banken A. G. Örling, något understöd från Banko-fullmägtiges dispositions-räkning; i hvilket afseende är vordet anfördt följande: Under sin 30-åriga tjenstetid i Banken har Örling haft anställning: såsom sekreterare hos Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-diskont-verket vid fem revisions-förrättningar och såsom notarie: hos Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-verket vid tolf dylika förrättningar och hos Högh Banko-Utskottet vid sex riksdagar, deri inräknad den ännu pågående riksdagen; hvarförutan han från 1859 till 1862 års utgång tjenstgjort vid Banko-diskont-verket i egenskap af räkenskapsförare och kassör för Statslånefonds-ärendcn. Dessa mödosamma och ansvarsfulla uppdrag hindrade honom att emottaga kassörsförordnanden inom Banken, hvilket åter föranledde, att han, vid en kort före hans död skedd tillsättning af kassörs-befattning blef förbigången af en honom till tjensteålder och tjenstemanna-skicklighet underlägsen kamrat, som af Under-styrelsens fleste ledamöter till erhållande af samma kassörsbefattning, hufvudsakligen af nämnde anledning, på förslag uppfördes.
Men ehuru omförmälda lagförslag sålunda erhållit den i 87 § Regerings-formen för stiftande af allmän civil-iag föreskrifna röstöfvervigt inora Riks-Stånden, har dock en del af förslagen till ny konkurslag samt ny lag angående boskilnad icke vunnit grundlagsenlig pluralitet för att kunna såsom Rikets Ständers beslut anses. Denna del är frågan om upphäfvande af det i 8 Kap. 2 § Rättegångs-balken förekommande stadgande om särskildt forum för behandlande af frälsemans konkursoch boskilnadsmål, hvilken fråga, såsom rörande förändring i Ridderskapet och Adelns privilegier, är af beskaffenhet att, jemlikt 114 § Regerings-formen, fordra öfverenskommelse af samtlige Riks-Stånden och således jemväl af Preste-Ståndet. UtIIih tili It. St. lJrot. ISSI) 8j tS60. 7 Sami. 1 Afd. 30 lläft. •1 Lag-Utskottet t Memorial N:o SS. skottet betviflar likväl ej, att sistnämnde Riks-Stånd skall vara villigt att med de öfriga Riks-Stånden i denna del sig förena, så mycket hellre, som Högvördiga Preste-Ståndet, vid föredragning af Betänkandet N:o 33, antog eller lemnade utan anmärkning den af Utskottet föreslagna ingress till boskilnadslagen och således medgaf upphörande af frälsemans privilegierade forum i boskilnadsmål.
Nio 2 i Skå, om 1/4 mantal, i arrende lemnade endast 9 tunnor spanmål, samt komministerns lön ej uppginge till mera än 18 ä 20 tunnor af socknarne och 12 tunnor af Pastor årligen, och det således kunde antagas, att förmånerne vid denna komministratur voro Ö Stats-XJtuko!tels Utlåtande•, N:o 85. mera inskränkte än vid de flesta andra; men tillfälle till förbättring i detta afseende nu vore för handen, enär kronohemmanet Troxhammar i\:o 4 om 3/4 mantal, äfven i Skå, upplåtet till boställe åt kronofogden i häradet, vid nuvarande innehafvarens afgång ur tjensten, då Färentuna och Sollentuna härader skulle sammanslås till ett fögderi, vore ämnadl alt lill Kronan indragas, sistomförmälda hemman Troxhammar alltså måtte upplåtas lill boställe åt komministern i Sånga och Skå församlingar, och det hittills varande komminister-bostället Mörby i stället lill Kronan återgå. Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, men får, i anseende till det outredda skick hvari detsamma sig betinner, hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Ank. till Exp. Utsk. d. 30 Mars 1854, kl. 12 ni.
Jag har redan haft äran yttra, att man icke kunde bestämdt utlåta sig öfver denna omständighet, innan beslut blifvit fattadt, huru och hvartill desse obligationer skola användas. Den andra anmärkningen består deri, att en obligation af RiksgäldsContoirels Fullmägtige icke medför större säkerhet, än en sådan, ulgifven af Banko-Fullmägtige. Jag tror, att säkerheten och kraften af förbindelsen blir lika, antingen deri utgifves af Bankens eller RiksgäldsContoirets Fullmägtige. Orri Banken behöfver indraga sedlar, måtte den hafva lika lätt att upplåna penningar på egna obligationer, som på RiksgäldsContoirets; och Ständerne få då vid nästa Riksdag bestämma, huru dessa obligationer skola inlösas; men att nu derom förordna, anser jag olämpligt, såsom blott tjenande att väcka oro och misstroende/emedan man i allmänhet hyser farhåga för Statsobligationer under hvad form som hälst, och tror, att de, endast i händelse af ett verkeligt behof, böra komma i fråga. Jag tillstyrker således afslag å förevarande punkt. Herr Tham'. Jag medger, hvad Herr Stråle yttrat, i afseende på dess betänkligheter deremot, att Utskotten i deras Utlåtande ej tillstyrkt några vissa föreskrifter för användandet af de ifrågavarande för - bindelserne, men sådant kan lätt hjelpas. Den 21 October e. m. Jag anser, att obligationer utgifna på fyra månaders tid icke innefatta egenskapen af nya skuldförbindelser. Frågan är nu, om, då man vill ordna myntförhållanderne, det är skäl att beröfva Banken en fond, som sätter den i möjlighet, att å bestämda tider honorera sina förbindelser. För tillhandahållandet af en dylik fond åt Banken, finnas efter mitt omdöme 3:ne skäl, nemligen 1:0 att man ej kan hafva eller få säkrare fordringar, än hos Banken; 2:0 att
I afseende på ofvanherörde anmärkningar vid sjelfva sättet för en rotejemknings verkställande, hafva Rikets Ständer funnit, att E. K. M;s Nådiga Beslut, angående Roterings-Coramissionernes sammansättning, enligt hvilket Commissionernes Ledamöter komma att förordnas af E. K. M;s Bef;de, icke i denna del skiljer sig från Rikets Ständers förslag, sorn ej antyder, alt några af Ledamöterne skulle utaf Rotehållarne utses, utan allenast innehåller, att hälften af dem borde bestå af ortens jordbrukare, hvilket af E. K. M. jemväl blifvit antaget. Och då de af E. K. M. i öfrigt stadgade grunder äro nödige för rotejemkningens noggranna och rättvisa tillvägabringande, och böra, i afseende på förrättningens fortgång, icke blifva hinderlige, så vida drift och verksamhet dervid användas, hafva Rikets Ständer dels funnit godt antaga E. K. M:s Nådiga förslag rörande förändring i sättet för en del nyhemmans praestation af roteringsbesväret genom förhöjd rotefrihets-afgift, dels ock skolat i underd. tillkännagifva, att vid hvad E. K. M:s Nådiga Skrifvelse i öfrigt innehåller, rörande sättet för fördelningen af det utaf Ständerne å förra Riksdagen beviljade anslag, samt för rotejemkningens bringande i verkställighet, icke något är å Rikets Ständers sida att erinra. Hvilket allt Rikets Ständer, i anledning af högstberörde Nådiga Skrifvelse, härigenom få hos E. K. M. i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 December x834* Bih. till R. St. Prat. 1834- 10 Sami. t Afå. 56 44» Expeditions-Utikoilels Förslag til' und. Skrifvelse N.-o 252.
Innan Utskottet öfvergår till behandlingen af de ärenden, sorn förekomma under Hufvudtilelns följande underafdelningai:, har Utskottet ansett sig höra, laga i öfvervägande frågan em de vilkor, som för de militäre och civile embetsoch tjenstemännen vid arméen lämpligen må stadgas för rättigheten att komma i åtnjutande af löneförhöjning under nästa statsreglerings-period; och får Utskottet i sådant afseende föreslå följande bestämmelser att under nämnda lid blifva gällande nemligen: a) De arméen tillhörande militäre och civile embetsoch tjenstemän, hvilka komma i åtnjutande af ifrågavarande provisoriska Jpnetillökning, skola, efter hvad i allmänhet eller för särskilda läll kan vara af Kongl. Majit bestämdt, vidkännas skäligt afdrag å lönebeloppet, dock icke öfverstigande fjerdedelen, derest, vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, hvilket räcker öfver två månader, eller eljest förekommande hinder för tjenstens utöfning annan person till tjensteps bestridande behöfver förordnas. Dylikt afdrag kommer likväl ej att ega rum för pnder-officerare och deras vederlikar. b) Ledig tjenst tillsättes med rättighet till åtnjutande allenast af de aflönings-förmåner, som derför i nu gällande stater finnas bestämde. Såsom förut är nämndi, utgår den provisoriska löneförhöjningen under den tid, nu skeende statsreglering kommer att omfatta. Maler ielea. 35:o. Med hänvisande till hvad Departements-chefens betänkande sid. 154 innehåller angående den nuvarande fördelningen emellan Krigs-kollegii särskilda afdelningar af det i Kik,s-staten uppförda reservations-förslag för för »var sverket lill lands i allmänhet eller Krigs-kollegii Departement, utgörande, efter afdrag af derunder inbegripne ipdella räntor för Akers klutbruk och Husqvarna gevärsfaktori, kontant 1,054,180 Kidr 13 öre, går nu Utskottet att öfver de af Kongl.