Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att folket heldre saknar all arbetsförtjenst, än mottager en sjukdom, som medför de mest namnlösa lidanden. Öfverallt der de spärrat sig, hafva de funnit sig väl derutaf, och på de flesta ställen, ehuru icke alltid, hafva de undgått sjukdomen. En annan talare' här i grannskapet, hvilken jag nu icke ser, har yttrat, såsom skäl för den föreslagna 492 Den 31 Maj f. m. skrifvelse!], att spärrningarne icke upfylla dermed afsedt andamål. Visserligen är del en sanning att så'är, men då kan man med lika skäl påstå, att tullar och tulltjensteman icke böra finnas, ty de upfylla icke heller sitt ändamål; serdeles som det lurendrejas ganska mycket. Detta oaktadt måste vi hafva tillräckligt med tullar, för att icke blifva öfversvämmade af lurendrejeri-gods. Här är samma förhållande; ty om spärrningarne än icke kunna helt och hållet utestänga koleran, förhindra de dock hennes spridande öfver hela landet. Samme talare har äfven omnämnt de rysligheter, som varit en följd af spärrningarne. Jag hemställer, om dessa kunna jemföras med de rysligheter, som upstå genom koleran. En skicklig läkare i Carlskrona har uti bref till någon i Norrköping yttrat, att enda möjligheten att förekomma koleran, är alt spärra allt hvad tygen hålla, och då man sett det förfärliga lidande, denna sjukdom medför, finner man, att ingen upoffring är nog stor, för att undgå en sjukdom, hvars elände är förfärligare än något annat. Jag hemställer dessutom, om det icke är mera förnärmande att vilja tvinga en kommun, att ådraga sig en sjukdom, som den på allt sätt vill undvika, än all hindra resande från rättigheten att fara obehindradt öfverallt, och icke heller kan det för dem vara förnärmande, att de beledsagas genom en stad, der de i annat fall ernat stanna. Detta synes mig icke rysligt: men så mycket mer, att vilja tvinga en kommun att mottaga koleran med öppna armar, såsom en föreg:de talare behagat yttra sig.
I afseende å RiksHufvudböckerne, hvilka Revisorerne uppgifvit vara utarbetade med utmärkt ordning, noggranhet och fullständighet, hafva Revisorerne, bland annat, yttrat: att då de ”af RiksHufvudboken, eller ”rättare, af den Capitalräkning deraf, som årligen tryckes och allmän”heten meddelas,” sökt vinna upplysning om förhållandet imellan den af Rikets Ständer faslstälda Statsreglering och det verkliga utgiftsbeloppet, ej allenast på det hela för hvar och en HufvudTitel, utan äfven för hvarje utgifts-anslag, Revisorerne väl kunnat inhemta ställningen eller utslaget för hvarje Titel, men icke för de särkilta under Tillar,ne förekommande anslagen, hafva Revisorerne trott sig böra framställa den önskan att, på det en ytterligare fullständighet uti Riksbokslutet i detta hänseende må vinnas, en särskild column å redovisningen öfver utgifts-anslagen, skulle uti RiksHufvudboken inrättas, deruti verkliga resultatet af besparing eller brist för hvarje anslag utfördes, så att man deraf kunde se huru mycket af besparingarne blifvit disponerad! för hvarje olika föremål; i sammanhang hvarmed Revisorerne ansett att, i fall utrymmet sådant skulle fordra, den column som upptager indelliingarnes Kronovärde, i stället kunde utgå. De å en HufvudTitels besparingar gjorde dispositioner hafva hittills, under namn af Anordning ä Besparingarne, blifvit bokförde å ett generelt conto, och hafva äfven de å särskildta anslag inom HufvudTiteln uppkomne besparingar utgjort en gemensam fond för dispositionerne. Då likväl utslaget till besparing eller brist på hvarje särskild
De må nu vara aldrig så oskyldiga, så visar du der igenom din olycklige fars minne, inte den vördnad folket anledning till mycket prat och förtal, som man eljest undsluppit. Arnman. och helgd som anstår en from son, och ger dessutom Huru kunde jag annat, min mor, vid åsynen 109 af deras olyckliga belägenhet. Ni har sjelf sagt, att i sanning! deri har ni rätt! men hon är likväl Birgers hustru har en stark och ovanlig själ, och menniska, min mor, och dertill qvinna, med ädla och upphöjda känslor, hvars krafter dukade under, la sitt lifs frid, och för hvilken hon in i sista stunden gröfsta förbrytare. när hon såg mannen, för hvilken hon offrat heden, hoppades räddning, utföras till döden såsom Fru Arnman. rättningen Hvad säger du, harn, var hon närvarande vid afArnman. nat dem i fängelset, när hon på gården såg dem Inte vid afrättningen! Men hon hade nyss lem bortföras. Genast dignade hon sanslös i den inte mindre olyckliga Gabriellas armar, som stod öfverskar mig i hjertat, och jag tvekade ej, att gifva gifven och utan bistånd i detta fasans ögonblick. Det den enda hjelp och räddning som var möjlig. Med största varsamhet blef hon genast nedförd i båten, men döden tycktes mig redan satt sitt insegel på den arma makans anlete, och om jag icke velat ligt att i aftons föra dem ända till Tistel-ön. Se ha ett menniskolif på mitt samvete, så var det omöjder, min mor, orsaken, hvarföre jag tillsvidare ömt hennes hand.) Säg mig nu, ... hade jag väl varit er son, om jag handlat annorlunda Belial et Christus Belial ex Inferno egrediens conqueritur de imperijs Christi deuastantis Infernum et totum Regnum Sathol:[icum?] Belial et Christus. Belial. Joduth wthoffuer thett stora öffuerwåld, Som skedt är minom herre så båld. Belzebub thenn store Furste, Som rådde offuer wärdenn så widt honom luster.
Ben, Jernsmide och Knifvar, Nipper, Nyrenbergerkram, Speglar Lampetter, Socker, Sirop, Tobakspipor af lera, ~ Väg - I BevillningsUtskoitets Bettiniandtn, 41$ Vagnar, Musikaliska Instrumenter, Vaxduk, Verktyg, Viner, Visitkort etc. icke böra öfverstiga denna procent, men att den väl för en elei minskas. Af hvad jag nu haft äran anföra föijer ock, att jag för min elei icke kan bifalla den t u 11 fö r höjning sorn Bevillnings-Utsk.ottet Uti sitt närvarande till Rikets Ständer , i anledning af de vid dess första Förslag till den blifvande Tull-taxan gjorde anmärkningar afgifne Utlåtande till Ständernas bepröfvande hemställ; och får jag anhålla att detta mitt anförande må, sota min enskildta tanka, till Ständerna åtfölja. Ex Protocollo Clas Livijn. N:o 30. Anken) den ig Aug 1823; Ytterligare Memorial om sättet för elemes bestridande till Harts Kongl. Höghet KronPnnseas förmälning och verkstalda Utländska resa. C •^cdan Riksens Höglofl. Ständers Bevillnings» U'Skoit under den 16 sistlidne Julii till'Rik* B.hang till Riks, 6’t. Fröt, tgij. 5 te Sami. 27, 4iS Ber Mningt-TJt stöttets Betiintanden. sens Höglofl. Ständers upplysta pröfning öfverlemnat, huruledes förfaras matte, i anledning af den skiljagtighet, sorn yppat sig inom Respective RiksSiånden , i frågan rörande kostnadernes bestridande till Hans Kongl.
Litt. b), angående kostnaderna för Charlae-Sigillatae-papperets tillverkning och stämpling, Fjerde punkten, litt. a), angående anslag för Kongl. Kammar-Rätten, och litt. b), med tillstyrkan af rättighet för embetsoch tjenstemän i Kongl. Kammar-Collegium och Kammar-Rätten att vid afskedstagande få till åtnjutande såsom pension å Allmänna Indragnings-slaten jemte lönen beräkna de såsom arfvoden af Rikets Ständer beviljade lönefyllnader, samt Femte punkten y så vidt den angår det för Post-verket å stat uppförde anslag, hafva af Bonde-ståndet blifvit återremitterade, hvaremot Ståndet godkänt det i denna punkts sednare del afgifne yttrande, i anledning af Herr Grundelstjernas motion, om anvisande af ett förslagsanslag å Riksgälds-Contoret, till bestridande af den tillökning i poslföringskostnader, som, i följd af skeende förhöjning, uti gästgifvare-skjulslegan, kunde uppkomma. Denna del af sistnämnde punkt har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln, sorn deremot bifallit så väl förra delen af samma punkt, sorn ock de föregående; och Utskottets utlåtande i dessa delar har af Presteoch Borgare-stånden blifvit godkändtj; vid hvilket förhållande och 28 Stats-Utshotlets Utlåtande > N\o "j4‘ då alla dessa serskilda frågor således, jemlikt 75 §:n Riksdags-ordningen, äro, genom trenne Stånds sammanstämmande beslut, afgjorde, Utskottet anser återremisserna icke erfordra någon åtgärd. Sjette punkten_, angående förslags-anslaget för Tullverkets utgifter, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad, på grund af förekomne yrkanden, att detta anslag måtte beräknas, i enlighet med Kongl. Maj:ls Proposition, till 900,000 R:dr årligen, eller 100,000 R:dr mera, än Utskottet föreslagit, hvaremot Statens behållna inkomst af tullmedlen kunde förhöjas med en motsvarande summa.
Ständer måtte såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för Westerviks elementarläroverk bevilja dels ett anslag af 35,000 R:dr och dels ett låneunderstöd af 20,000 R:dr, samt för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisa utaf anslaget 17,500 R:dr och utaf lånet 10,000 R:dr, emot enahada vilkor för detta låns åtnjutande, som i mom. a) härofvan blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnaden i Upsala; allt under förutsättning, att Norra Calmar läns landsting till byggnadsföretaget i dess helhet bidrager med 20,000 R:dr samt att Westerviks stad tillskjuter hvad som utöfver sålunda för hela byggnadstiden till 75,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras, f) Hos Preste-Ståndet har Domprosten Sondén (i motion N:o 7) och i Borgare-Ståndet Herr A. P. Trybom (i motion N:o 86) sammanstämmande föreslagit, att Rikets Ständer måtte, till utvidgande af elementarläroverkets hus i Skara, bevilja 75,000 R:dr, deraf 60,000 R:dr såsom anslag och 15,000 R:dr såsom lån; varande såsom stöd härför andraget, att det nuvarande läroverkshuset, hvilket uppbyggdes år 1833 och varit afsedt för 300 lärjungar, numera, sedan lärjungarnes antal stigit till 500, vore alldeles otillräckligt. Det innehölle icke mer än fyra eller sex till lärosalar lämpliga rum; de öfriga vore så små och låga att de ingalunda motsvarade billiga fordringar af ljus och luft. Men äfven med begagnande af dem saknades i skolhuset helt och hållet utrymme för en tvådelt klass, den andra, hvarför dess båda afdelningar måste sammanpackas i hvar sitt af tvänne smårum i Bibliothekshuset, utan någon möjlighet att der insätta bord eller pulpeter till lärjungarnes begagnande.
Alla barnFörfattarens namn iir vii1 bekant uppfostrare böra slrnffa sig deii och afveii l$,vlir ort ocli iitgör den bästa hKmt: i, ' d e n Iiirdom, som iiu gr af borgen f ö r att boken Br viirci att högsta nöd a t t iuliiiiiitniu. He~nlai~dsp, liisns och begrlindas iifven seclnn 1 Vågra tilldragelser ur Baron Hans Henr. Hels. passioiistiden iir förliden. von Essens lefnad. hleddelncle af hoDet a r fullkomnadt! Af T. H. S. Fjiircle noin sjiilf. 4: de och sista Iiiiftet. Pris: upp]. Iliift. Hela arbetet inbundet i vacForfattaxen iitrecler med ovanlig kert Itlotb. Klotp5rriiar finskarpsiiinighet och klmliet försolias 5fwn s8rsl; ildt a t t tillgb hos iiingsliiimn. För de n i h g a, livillta alla Bokhaiicllare b ' i5 öre. till följd af cle olika meningarHar 11mn va1 börjat a t t läsa dessa n e i detta viktiga stycke blifvit enkla teckningar, fiiiigslas man oevnclclaucle och ovissa i sitt sinne och iuotst8ndligt och mbste läsa dem till s i n tro, Br bolteii komnieii i r a t tid sliit. Och det iir ej giirna möjligt och skall, hoppas vi, blifva genoin a t t i~nclgd~ a t t af denna lasning er, Gutls nacl till stor viilsignelse.
Ständer väckta frågan om qvarnräntornas afskalfande mäste blifva i väsendtlig mån beroende utaf Rikets Ständers pröfning al om förmälda förslag och bestämmandet dervid af den bevillning, som borde utgå utaf qvarnar och sågar af olika natur i stället för de qvarnräntor, hvilka nu äro dels Kronan behållna dels till särskilda ändamål anvisade. Den af enskild motionär, nemligen af Herr Berger, A. A., inom Borgareståndet i ämnet gjorda framställning, som finnes omförmäld uti Stats-Utskottets utlåtande N:o 4ö vid innevarande riksdag, angående beräkning af Statsverkets inkomster, öfver hvilken framställning Utskottet då förmält sig vilja framdeles meddela utlåtande, innehåller det förslag, att Rikets Ständer vid innevarande riksdag måtte dels vid inkomsternas beräknande afdraga det belopp, som af sågoch tullmjölqvarnar såsom grundränta hittills utgått, dels anslå nödiga medel såsom vederlag för den del af denna ränta, som varit indelt, på det att under nu instundande Statsreglerings-period ordinarie räntan af Sägoch Tullmjöl-qvarnar må upphöra, eller ock, för den händelse att bristande utredning skulle göra den af motionären föreslagna åtgärd omöjlig, att Rikets Ständer ville vidtaga andra nödiga åtgärder för det åsyftade ändamålets skyndsamma vinnande. Af Kongl. Kammar-kollegii ofvanberörde, den 12 December 1856 afgifna, underdåniga utlåtande har Utskottet bland annat inhemtat, att, för bedömande af det vederlag, som af Statsverket kan erfordras för de till åtskilliga ändamål nu anvisade grundräntor af mjöloch sågqvarnar, Kongl.
-— ^ t>'slmsr ^ 1,207: ^ 4)srl8tsd8 ^ 2,070: -— —- , llllernö8snd8 „ 3,354: 32. — z VVisbv 144: 32. — ' tillssuunsiis k:dr 32,172: 8. Äko/t» N:o >58. Dä emedlertid lie firm vederböronde Kinbetsmvndigketer inkomno unde, dänigo utlotondui, ongoende uiulerstöd till Mining lötlölkskollorore, ut visode, dels ott ett Ii6t)'diigt ontol lörsomlingor inoin Diket önnu ieke vidtogit otgörder till oidnoiide ok sitt skolväsende, i enligket med Kongl. 8todgon om lolkundervisniilgen cleo 18 .loui 1842, dels oek ott, jemlikt desso Kmbetsmvndigketers osigt, Iler» iblond sodono lörsomlingor voro i liim beliok of enokondo understöd, som cle, kvilko inom löreskrilven lid derom gjort underdonig onniölon; fonn Kongl. >Ioj:t lämpligt, genoni Oireuloir-Lrek den 7 nästlidne Nors, eiinro vederböronde Liskopor oell Kondskökdingor om visten derof, ott folkundervisningen varder med det försto inom ollo lörsomlingor i Diket ändomolsenligt ordnod, somt ott, nied okseende derpo, fullständig kännedom mä vinnos ej mindre röronde ölrige liitliöronde förkällonden, ön om försomlingornes tillgängor oell beliok, 80 ott Longi.
Denna axiomatiska deduction synes vid första påseendet vara öfverflödig, men öfverläggningen inom Utskott och Riks-Stånd har annorlunda visat. Fabrikanter i allmänhet beskattas i nion och på grund af sin rörelse. När en Fabrik icke drifver, heskallas den ej. Exempelvis: en Klädes-Fabrikör, som inskränker sin afidArtjjg till 11. 5 Sami, 1 Afl. 2 Bo vått. 4'de Häftet, 4 Bevillning!-Utskottets Utlåtande N:o 51. stämpling, inskränker jemväl sin beskattning. Verksamheten inom lians fabrik återkommer med conjuncturen, och i mon af hans egen opinion om egne fördelar. Hans afstämpling och beskattning följa samma gång, emedan de grunda sig på samma elementer. Han kan till ock med, under en missgynnande conjunctur, nedgå ända till overksamhet , utan att likväl sedermera, för en bättre conjuncturs begagnande, behöfva anlita CommereeCollegium om kostsamma och tidsödande undersökningar i ortens schäferier, och i Allmogens ladugårdar, för att offentligen ådagalägga, att han från dem kan blifva försedd med ull till de kläden, som han skall tillverka o. s. v. Manufadur-smiden deremot kunna, efter nu gällande Förordningar, icke temporairt nedläggas lill någon del eller det hela, för att, på grund deraf, undgå beskattning, med mindre, än att sedermera, vid mera gynnande eonjuncturer, anlita Bergs-Collegium om tillstånd för återtagandet. Detta åter kän ej af samma Kongl. Collegium beviljas, utan på grund af nya undersökningar i orten, om tillgången på rudimaterier. Oberäknadt kostnaden för sådane undersökningar, så kan, under tiden, den gynnsamma eoninneturen vara förbi, eller åtminstone en påräknad beställning gången ur händerne, innan undersökniugarne blifva gjorde, och den nya tillåtelsen? hos Kongl. Collegium utverkad, och derifrån utfärdad.
Ständer öfverlemnat att sig yttra öfver ett af Kammar-kollegium uti underdånigt utlåtande den 21 Februari 1832 afgifvet förslag till ny reglering af kyrkoväsende! på Gotland, för hvars genomförande Kammar-kollegium ansett erfordras, att af den åt presterskapet derstädes dittills upplåtna kronotionden, hvilken, enligt skedd uträkning, antogs uppgå till omkring 3,797 tunnor, fortfarande såsom förläning af gunst och nåd upplätes 2,047 tunnor, hvarigenom öfverskottet, nära 1,750 tunnor, komme Statsverket till godo; och Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 1 December 1834 till Kongl. Maj:t öfverlemnat att om nämnda reglering närmare förordna och att till Gotlands presterskap disponera fcå mycket af kronotionden, som oundvikligen fordrades för erhållande af det löningsbelopp, Kammar-kollegium föreslagit, dock så att tiondegifvarne i alla händelser icke komme att annorlunda utgöra Kronans andel af tionden än uti rikets öfriga provinser, samt med vilkor tillika, att dermed sådan reglering vunnes, som gåfve lättnad åt hemmansegarne och lemnade något öfverskott åt Statsverket, — Kongl. Maj:t, som vidare i anledning af Kammar-kollegii ofvanberörda förslag låtit höra tiondegifvarne på Gotland äfvensom öns presterskap, samt deröfver jemväl af Kongl. Maj:ts Befall - G Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
» Gärda o c h Anni, » ropar h o n till dem, » förkylen eder ej tunnklädda, utan helt o c h hållet i vattnet m e d eder, små simfåglar! » H o n lämVäggohyra, Mal och Bakterier nar trädgården, höjer låset på porten m o t parken, o c h skyndar därigenom till stranden för att se till flickorna under simningen. På gungplankan under strandbjörkarna ställer h o n korgen och sätter sig ner för att ordna buketter. Flickorna springa nu på nytt ut i vattnet, hand i hand, o c h värmande leka solstrålarna kring de nakna, mjuka barnkropparna. Den ena är bländhvit o c h spenslig o c h hufvudet är betäckt m e d lingult, lockigt hår; den andra är brun o c h bastant, m e d rikt, svart hår hängande upplöst nedåt ryggen. Det är kommerserådet Falks enda dotter Gärda o c h hennes lekkamrat A n n i, en vilsen fågel, till hälften en tattarunge, godhetsfnllt upptagen af Falks s o m leksyster åt deras blåögda Gärda. » Röda o c h hvita rosor, » tänker h o n, » det är den mörkas o c h den ljusas färger! Måtte lifslang, trofast vänskap sluta mina flickor så fast tillsammans, s o m jag b i n d e r dessa rosor i buketten! » Med skallrande tänder, m e n strålande af förtjusning, springa fickorna u p p ur vattnet, s o m n u i otaliga små bäckar rinner af d e m, hvar och en efterlämnande en matt fåra i huden. I solgasset på gröngräset kläda de hastigt på sig och springa sedan i kapp u p p till villan. K o m - merserådinnan lämnar o c k crocket-planen för att i tid hinna m ö t a sin man vid hans hemk o m s t från staden. M e n små vågor, s o m kila in mellan strandstenarna, förtälja ännu för nyfikna, försenade ankungar o m de glada barnens lek i deras element — det våta.
Septeuiber bewiljat den af Hcderwärda Bonde-Ständet yrkade oinskränkta och fcmnlika rösträttighet för sistnämnde Ständs Ledamöter i Banco-Werken, och samtlige Respective Riks-Ständen i följd häraf öfwerlemnat ät Constitutions-Utskottet, att i sammanhang med RiksdagsOrdningen föreflä ett sädant voteringssätt, hwarigenom olägenheten af owerksamhet i sakcrncs gäng wib inträffande likhet i rösternes antal mätte kunna Memorial N:o 14. 323 förckommas, har Utskottet detta ämne till öfwcrläggning förehast och får deröftver wördsamt afgiswa följande utlåtande. Dä de mäl som inom Banco-Werken behandlas, äro dels Bercdnings-Ärendcr, hwilka uti Plena afgöras, dels äter sädane, hwarä beslut utan föregängen underställning omedelbarligen följer, har inom Utskottet den sräga blifwit wäckt, huruwida öfwer de förra borde, i likhet med hwad för Utskotten i allmänhet är föreslaget, röstas per capita, och öfwer de sednare, till Ständs-Formens bibehällande, efter Ständ. Dä likwäl emellan dctza genom Decisionsfättet skilda ärender ingen tydlig gränslinie finnes i Banco-Jnstructioueu uppdragen, och nägou jädan ej eiler lärer kunna med wihhet sökas i sjelfwa mälens beskaffenhet, särdeles som tillfälligheter någon gäng fordra yppandet af sinancielia hemligheterne, hwaribland torde med skäl räknas Banquens nu sednast kända Åtgärder i afseende pä förskott till Kronan, anser Utskottet sig böra för Banco-Utskottet och Fullmägtigc utan undantag tillstyrka nvttjanLet af votering per capita.
Föreskrifter i afseende pä bränvinsbrännins-redskapens försegling. § 41. Biänvinsbrännings-redskap skall icke blott under den tid af året, då bran vinsbränning icke får utöfvas, utan ock under de terminer eller månader, då innehafvaren sig till bränvinsbränning icke anmält, alltid vara förseglad eller inlemnad i allmänt förvaringsrum. Dislilieringsredskap, som i § 31 omförmäles, skall vara förseglad eller inlemnad i allmänt förvaringsrum den tid, då innehafvaren icke är till dess bf?agnande berättigad. § 42. Kongl. Maj:ts befallningshafvande antyde vederbörande kronobetjening eller tillförordnade andre personer, att verkställa försegling på landet, hvar inom sitt distrikt. I stad ombesörje magistraten förseglingen. Det åligge dem, som förseglingen skola verkställa, att, hvar inom sitt distrikt, utan föregången anmälan af panne-egaren, med ledning af de till den från vederbörande mantalsskrifvare insände förteckningar och Kongl. Maj:ts befallningshafvandes dem delgifne tillståndsresolutioner, i behörig tid föisegla alla redskap, som lill bränvinsbränning begagnas. § 43. Försegling af bränvinsbrännings-redskap verkställes efter utgången af hvarje till bränvinsbränning anmäld termin eller månad å en af de första dagarne i påföljande månad; för icke inmurade eller lyftpannor med tillhörande redskapsdelar å tid och ställe, sorn genom utfärdad kungörelse bestämmes inom distriktet, och för inmurade pannor med tillhörande redskapsdelar å hvarje ställe, der de äro uppgitne att linnas. Till den i § 41 föreskrifua försegling af dislilieringsredskap anmäle sig redskapens innehafvare inom åtta dagar, sedan rättigheten till dess begagnande upphört. § 44.
Folkmängden, som vid slutet af 1830 utgjorde 243,403, har, på sätt bilagde sammandrag utmärker, utgjort: 5 Sr 1851 247,468. 1852 247,946. 1853 248,602. 1854 251,156. 1855 253,973. af hvilka sistnämnde pS landsbygden äro bosatte 243,329. i stiiderne 10,644. samt skattdragande af mankön 66,148. af qvinkön 72,676. -£38,824 och skattfrie ... af mankön 56,821. af qvinkön 58,328. ££5149 253,973. 253,973. Folkökningens progression under de sista 20 arén visar sig af följande uppgift å folkmängden för hvarje qvinqvennium: Folkmängd. Tillväxt. år 1835 Sålunda är för sista qvinqvennium folkökningens progression betydligen minskad, bland orsaker hvartill må anföras att utflyttningar under sista qvinqvennium ägt rum hufvudsakligen till Norra Amerika; och hafva pass för följande antal emigranter blifvit under nedannämnde år utfärdade, nemligen: år 1851 81. Härtill komma de som utflyttat utan att erhålla pass, hvilkas antal icke är obetydligt, helst med beräkning af dem, som utflyttat til! andra orter af riket och Danmark, dit tjenstehjon till större antal sig begifvit. Äfven med beräkning al' de sålunda utflyttade har folkökningen under sista qvinqvennium varit 4,000 personer mindre än under de tvänne föregående; men denna minskning vidkommer endast Westgötadelen af Länet; ty å Dalsland har folkstoeken tillväxt i enahanda förhållande som förut. Deremot må exempelvis nämnas att inom Kullings och Gäseneds härader, från hvilka utflyttningar äfven till Danmark varit lifligast, folkstocken effektivt minskats med 530 personer.