Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Judarne hafva således hämnat sig gebom sin industri och derföre att denna hos en del individer öf”vergått till lastbara böjelser, har man förevitat hela deras stam att ”vara lastbar, fastän den inom sig räknar, i förhållande till antalet, ”de fleste laglydiga undersåtarne och fullt lika många ädla män, stora ”konstnärer och velenskaps-idkare, som de christne. Vi beklaga de ”christne, om man på christendomen ville återkasta allt det omensk”liga och lurapna, som de christne begått. Historien skulle då ”bli en dödsdom öfver vår tro; men Gudilof! så kan det dock ”icke vara”. ”Om vi åter tillse hvad den christna tron vinner på att man ”genom verldslig lag, genom förnekandet af sina rättigheter, sätter ”liksom ett praemium för dem, som öfvergifva den falska tron, må”ste vi fråga: Ligger det väl i christendomens idée, att för verlds”liga fördelar köpa sig bekännare? Ligger der icke tvärtom, att ”den sanna omvändelsen, den enda önskvärda, bör vara frivillig, ”endast grundad på den inre öfvertygelsens oemotståndliga makt? ”Jo allt detta måste vi erkänna. Vi rysa tillbaka, för att genom ”plågor, genom eld och brand utbreda vår lära; men vi blygas icke, ”för att genom förespeglingen af rent materiela fördelar, söka göra ”proselyter, fastän en som i dödsångest afsvärjer sin religion, bestämdt är bättre, än en, som, för att vinna några eländiga verldsliga ”fördelar, gör det. Vi fråga derföre öppet: har christendomen vunnit ”några sanna bekännare genom detta medel och hade icke de som ”af ren öfvertygelse öfvergått till vår lära, snarare gjort det utan ”tvång än nu?” Genom bifogade, fran samtlige Mosaiske församlingarnes i Sverige föreståndare, af mig uti skrifvelse d. 30 sisth Nov. begärdta samt under loppet af innevar. månad erhållna yttranden (se Bilagorne N:ris 4, 5, 6, 7 och 7}) öfver åtskillige vigtiga frågor, hvilka Den 23 December.
Är inom Ridderskapet och Adeln yrkadt, dels att Utskottet borde föreslå och Rikets Ständer sedermera bestämma en viss serie tor successiv minskning af de tull-afgifter, som nu blifva åsatte, dels att tull-afgifterne böra bestämmas till den höjd, att, vid förbudsskyddets upphörande, de under följande fem år successivt minskas, så att deras lägsta belopp må blifva det, som Rikets Ständer alternativt uti deras vid 1834 ®1S Riksdag afgifne förslag lill Tull-Taxa antogo; samt inom Borgare-Ståndet, att tullen å alla manufacturoch slöjde-varor matte bestämmas till högst 2b procent af varans värde under första året och sedan nedgå till 20 procent på alla de artiklar, å hvilka Utskottet föreslagit tullen derutöfver. Enär, efter all anledning, den Tull-Taxa, som af Rikets Ständer varder vid denna Riksdag antagen, icke lärer kunna träda i verkställighet förr, än år 1842, samt Rikets Ständer åter sammankomma sist 184b, utöfver hvilken tid närvarande Ständer icke kunna sträcka sina föreskrifter i detta hänseende, finner Utskottet, så väl häraf, som af de olägenheter vid tullbehandlingen, hvilka en för hvarje år förändrad beräkning af tull-afgifterne otvifvelagtigt skulle medföra, sig förhindradt att å berörde framställningar tillstyrka bifall.
Ett svar, om än nekande, anses också i allmänhet innebära mera aktning för den, som föreslagit något, än den åtgärd, att lägga förslaget obesvaradt till handlingarne. Jag fortfar alltså att yrka afslag å punkten. Gr. v. Eosen: Jag kan i sanning ej inse fördelen af att lägga denna punkt till handlingarne. Jag tror ej att sådant skulle, på sätt Erih. Sprengtporten förmenat, bidraga dertill, att frågan blefve bättre utredd; ty derest E. St:r, såsom jag förmodar, beviljar penningar till undersökningars verkställande, lärer man väl ej blifva njugg på medel för de mest minutiösa undersökningar att utröna, huruvida den nu ifrågav:de planen, vid hvilken man så fäst sig, att man kallat densamma högst sinnrik och storartad samt ländande till uppfinnarens stora ära, låter utföra sig. Jag vill i förbigående nämna, att jag ganska väl känner, att man i utlandet byggt en stor mängd tunnelar, samt att jag serskildt känner förhållandet med den af Erih. Sprengtporten omnämnda tunneln, ämnad att sprängas genom en af Alperna, enär den Ingeniör, som upgjort planen dertill, haft den godheten sända mig ett exemplar, såväl af ritningarne derföre, som ock beskrifningen, hvilken jag med nöje skall visa en och hvar, som önskar taga kännedom deraf. I förbigående tillåter jag mig nämna, att den Ingeniör, som har sig arbetets utförande updraget, troligtvis kommer att använda den af vår snillrike landsman, Kapten John Eriksson, upfunna method att genom luftens kompression röra de borrar, som vid tunnelns bildande skola begagnas. En värd talare har ansett tunnelns, genom Södermalms-bergen, åstadkommande vara snart sagdt en lika lätt sak, som att skära i en ost, och jag skulle dela denna hans åsigt, om våra berg vore af samma beskaffenhet, som de fleste i Erankrike och England. I Frankrike t. ex. finnes bergssträckningar, som bestå af ett slags stenart, kallad tuff, som relativt kan kallas mjuk som ost, om man bearbetar den innan den hinner hårdna i luften. Vid arbetet i ett sådant berg vet man bestämdt huru stor motståndskraften är.
Besv. o. Oec. Utsk. Bet. JY. o S. 33 medlade, dessa hemman, hvilka endast efter förmedlade hemmantalet deltaga uti de fleste skatter och utskylder, äfven måtte, då skog, mosse och utmark skola skiftas, efter samma beräkningsgrund häruti deltaga ; samt Af Petter Andersson frän samma Län: att §:n icke så bestämdt urskiljer, som ärendets vigt fordrar, om hvarje hemmans vid laga kraftvunnet Storskifte erhållna utmarkslott skall, på samma sätt som inegojorden vid laga skifte, blifva delningsgrunden; och då, vid de, tid efter annan, verkställde Storskiften i utmarker, skogens växtlighet blifvit mera afsedd, än dess naturliga godhet och tjenlighet till odling, ' samt slika Storskiften icke förrättats med behörig noggrannhet, har Motionairen föreslagit, att den uti förra LandtmäteriFörfattningarne stadgade grund, att nemligen, vid laga skifte, utmark tilldelas hvarje hemman efter gamla oförmedlade mantalet, må varda bibehållen. *De föreskrifter, angående delnings*grund, som finnas i alla Skiftes-Förord”ningar från och med den af den 17 Augusti 1762, äro nästan ordagrannt återBih. till R. St. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N.o 8. ”gifna i den nu gällande Skiftes-Stadgan. ”Deruti synes Utskotten vara klart uttryckt, ”att stadgandet afser alla egorna utan undantag, hvarom någon anledning till tvifvelsmål lika litet hädanefter som hittills ”bör kunna ega rum. Att, på sätt Borje ”Börjesson yrkat, bestämma förmedlade ”hemmantalet såsom delningsgrund för ut”mark, strider, i Utskottens tanka, ej mindre mot de för serskilde provincer gifna ”Resolutioner, än äfven mot rätt och billighet. Vid förmedling har utmarken, om den varit samfällig, ingalunda kunnat con”sidereras i förhållande till öfrige hemman ”i Markelaget, utan endast Inegorne.
Enär de äldre Specierne, hvaraf 100 försäljas till derå nu faststäldt pris af 4,05, minskadt i följande förslag till föreskrift: 15:o. j De i Bankens förråd redan varande och genom vexling dit ingående Speciel' af äldre prägel må af Fullmägtige utlemnas efter stycke - st. inrymmas i hvarje påse, icke kunna iv priset nedsatt och minimi-antalet för - Jemf. § 105. “De i Bankens förråd redan varande och genom vexling dit ingående Specicr af äldre prägel må af Fullmägtige till dem, sådant åstunda, kunna Banko-Utskottets Betänkande N:o 45. 13 tal emot ett pris, icke understigande 4 R:dr 3 öre lör hvarje Specie, dock ej mindre parti hvarje gång, än 100 Specier. Till fortsatt bibehållande med denna föreskrift: utlemnas efter stycketal emot ett pris, icke understigande 4 R:dr 5 öre R:mt för hvarje Specie, dock ej mindre parti hvarje gång, än 500 Specier.“ igon jemkning i redaktionen, hemställes 16:o. Det Svenska silfvermynt, som vid Låne-kontoren kan ingå, må jemväl derstädes i låneeller vexlingsrörelse åter utgifvas, efter ofvan stadgade grund; dock utan skyldighet lör Låne-kontoren att silfvermynt tillhandahålla. Den del al 103 §, som angår uti tagas. Nu bestämda prisskilnadcn har öfverlemnande till Fullmägtige att lasts förhållanden. Föreskriften skulle, med sådant finnes för Banken och allmänm att lyda sålunda: 17:o. Svenska och Holländska dukater må, i mån af tillgång och rörelsens behof, från Banken utvexlas till det pris, Fullmägtige finna skäligt derå fastställa.
General-direktören sitt ullätande åtföljdt af särskilda förslag dels öfver första Uppsättningen of utrednings-persedlar lör hospitalet, dels öfver örliga Underhållskostnaden för detsamma, dels slutligen Öfver personal-staten Och dess aflöning, allt beräknadt för de fem första åren från inrättningens öppnande och till en början för allenast 150 sjuke, deraf 20 i Irsla klassen, eller sådane, hvilka komma att erhålla enskildt rum och åtskilliga beqvämligheter. Till vinnande af en lättare öfversigt torde Eders Maj:t ock tillåta mig att behandla de särskilda frågorna hvar för sig i deri af General-direktören sålunda anvisade ordning. Hvad då angör förslå uppsättningen af utrednings-persedlar för hospitalet, eller måhända rättare uttryckt, utgifterna för inrättningens första ordnande, har General-direktören antagit, att, ehuru hospitalet är änmadt att inrymma 200 sinnessjuke, detta antal icke kan komma alt uppnås under de fem första åren af inrättningens tillvaro, hvarföre beräkningen af beklädnadsoch öfrige persedlar blifvit grundad! pu ett medeltal af 150 sjuke, hvaribland 20 tillhörande lörsta klassen. I afseende på vissa inventarier, synnerligas! sängkläder m. m., hvilka icke lämpligen kunna vid de sjukes omflyttning medtagas från ett rum till ett annat, utan måste, pö samma gång som rummen, underkastas rening, har dock fulla sjukantalet, eller 200, blifvit lagd till grund. Het detaljerade förslaget öfver dessa utgifter slutar med ett belopp af 32,000 R:dr R:mt, och anser General-direktören, att om också de Uppgifna priserna vid persedlarnes anskaffning icke till alla delar blifva de verkliga, någon väsendtlig missräkning icke skall vara att befara, då, om än vissa persedlar vid Upphandlingen skulle blifva något dyrare, än de beräknats, andra lika sannolikt skola erhållas till lägre priser, och slutsumman sålunda i allt lall blifva öfverensstämmande med den beräknade.
K-d yag,9^o Hurkkwida en P nuons E .siq ma inrättas wid Riksgälds-C monei likse' med Bau. qnens; och om Ri sens Hkgl S inder, säsem grundläggning för Fonden, ffnlle'lekasMia h,råd som möieligen kan imiy a af Conroires aidel utf det primera nplöste Dispom-We.kels pnnu plestäende fordripgar z°0 On icke C-ntoirets fordringar hos Stats-Werter till eks belopp qf Z Millioner 250,2 2 n Ro. g ss. ,2 r., samt hos alim nina Magazins-Direktionen för eit ar , 82H pti Conroiret erhållit Län af 22,000 Rd. Hambuiger Banco, utgörande med -Uplpoen ränka sill den 1 September detiq är Rd22 645: 45 §- tz r. dito mr''t, hwilka fordringspo, ier u'i Bilagorne Lin P Se O. äro anreknade inom rink», mage afföras och utur ContoiretH U.chcnffq er förswinna. Och ?:v Om de Conti i^ts skulder, hwklkg hest^ yt; f. d. KonglUtredningsCommiss'-meys Obligationer, Fiirfka F-.!l.Commitzarimers Cassa-volletter sM - Dxn r8 Asvember. samt sä kallade Ränte polletter, hwilka ut! Bil Ak» P, aro soecificerade, af ren mage v lur R ikenjkapexne afföras, sä wiva dessa FöroMnsngar. enl, K ngt. Kungörelftliie d.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonorniUtskotts Utlåtande,\ rörande •väckt motion om förbud mot krämare, kringstrykande. •Riksdagsmannen Sven Påhlsson ifrån Christianstads Län haj, uti ett till Hedervärda BondeStåndet ingifvet och derifrån tili detta Utskotts handläggning remitteradt Memorial, anfört: att uti Skåne och nästgränsande provincer kringstryka flere personer, sorn till den enfaldigare Classen af Allmogen utprångla en mängd krarnvaror, samt derjemte, under deras så kallade färder, begå stölder, merändels på ett så listigt sätt, att de ej utan svårighet och kostnader kunna upptäckas, hel dst dessa krämare, hvilka äfven kalla sig ContingentBorgare, och äro med pass af Sölfvitsborgs, Cimbritshamns, Falkenbergs eller andra småstäders Borgmästare försedde, hastigt efter brottets begående begifva sig från en ort till en annan, der de äro okände och äga tillfälle att, under benämning af välfången egendom försäljas hvad de på förra stället tiiigiipit. Af hvilken anledning S/en Påhlsson hemställer, om icke allt .kringvandrande af krämare måtte förbjudas, och des - 30Ö Besv. och Ekon. Utsk. Ectänk anden se, hvar åe anträffas, gripas, och såsom lös* drifvare utan skonsmål behandlas, samt Stä* demas Borgmästare vid strängt ansvar åläggas, att hädanefter icke utfärda Pass till deras Contingent-Borgare, utan i stället tillhålla dem att drifva ett ädelt handtverk i den Stad, der de äro Skattskrifne och onera utgöra; och har denna motion blifvit understödd af Måns Pehrsson från Blekinge och Jon Jonsson från Skåne. Utskottet får härvid upplysa, att Riksens Höglofl.
Parlamentets fortsatta tillvarelse goldet till en mans hela kallelse att vara folksrepresentant, då härstädes den är endast ett interims-uppdrag. Sådant förutsätter genast en olikhet i ställning och beroende, som för denna frågas afgörande är af yttersta vigt, och som icke lärer medgifva någon förändring i de omnämnde §§ af Regerings-Formen. 5:o. Frågan om förändring af Stats-Secreterare-inrättningen är deremot ibland dem, som fordra en noga granskning och utarbetning. Jag har längesedan med mycket nöje läst den omnämnde Afhandlingen, men är ännu icke rätt säker, huruvida Regerings-Formen för införande af en sådan förändring lägger något väsenteligt hinder. 6:0. Mera olika äro mina tankar med den värde Författarens i anseende till 81 § Regerings-Formen om Grundlagsfrågors uppskjutande. Det torde vara märkeligt, att denna §, som medgifver Grundlagens förändring i en viss ordning, för uppskofvet dermed blifvit mera critiserad, än det stadgande i alla föregående RegeringsFormer, som bjöd deras eviga oföränderlighet. Den coercitiva kraften saknas lika mycket i båda dessa fall, men synes i det förra icke mera oumbärlig än många andra stadganden, hvilka angå den Lagstiftande och den Verkställande Magtens inbördes förhållanden. Stånden äro under sina öfverläggningar och beslut bundne vid vissa formaliteter och inskränkningar. Om de ej iakttaga dem, kunna väl föreställningar deremot göras, men någon egentlig coercitiv kraft, som kan tvinga till formens återställande, torde åtminstone ej alltid vara att finna. Ännu mindre kan den gifvas i de fall, då alla de Corpser, som föreställa Samhällsmagten, förena sig om ett och samma beslut. Ännu har ingen Statsförfattning kunnat uppvisa en sådan kraft, och förmodeligen lärer den ej kunna tillskapas. Sieyes insåg denna brist och föreslog derföre Bilaga C till Exped. N:o 8. 627 sin Jury constitutionnaire. Men ganska rigtigt anmärkte man emot densamma, att den hade sjelf ingen motvigt, att således Lagarne kunde löpa fara att af sjelfva Juryn våldföras. Således, sade man, har uti Indiska Mythologien blifvit uppgifvet, att
E') Ehuru innestående behållningar å beviljade Creditiv icke böra uti Sedelstocken inberäknas till högre belopp, än som motsvarar derå utställde, aviserade, men icke inlösta assignationer, skall dock vid de tillfällen, då beviljandet af nya Cassa-Creditiv, eller utsträckning af lånerörelsen kan, utan rubbning af det här nedan stadgade förhållandet emellan den metalliska Cassan och Sedelstocken, komma i fråga, beloppet af de outtagna behållningarne å de förut meddelade Creditiven noga afses. F) öfver de Creditiv, som blifvit vissa allmänna eller enskilda Verk och Inrättningar anvisade, föras i Vexel-Banken serskilda räkningar, vid hvilkas öppnande det beviljade Creditivet varder vederbörande Verk, såsom ett saldo, tillgodofördt, hvilket saldo dock icke kommer att uti beräkningen af den förfallna Vexel-Banco-skulden upptagas. 2:0 Bankens metalliska Gassa får icke bibehållas vid ett belopp, som understiger 2 millioner Riksdaler Specie; och åligger det BancoStyrelsen att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödiga åtgärder så tidigt, att metalliska Cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp, 3:o Till förstärkande af metalliska Cassan, ega Banco-Fullmäglige, att, i den nion behof deraf göres, och äfven med användande af de till Bankens grundfond hörande Stats-obligationer, förskaffa sig å utrikes ort credit eller creditiv till ett belopp, motsvarande högst 2,000,000 R:dr Silfver, efter 1664 års förändrade myntfot. 4:o
R:dr af enahanda anslag å femte hufvudtiteln jemte den från föregående år befintliga behållningen 438 R:dr 94 öre, eller tillsammans 2,738 R:dr 94 öre, blifvit under revisionsåret bestridda utgifter till belopp af 2,570 R:dr 55 öre, hvadan behållningen vid 1863 års slut utgjorde 168 R:dr "9 öre, § 3. I afseende å de vid 1863 års slut i Krigs-kollegii hufvudbok inom linien balanserade fordringar, tillhörande ordinarie anslagen, hafva Revisorerne af räkenskaperna inhemtat: att följande voro på utredning eller konkursbevakning beroende, nemligen: hos aflidne Räntmästaren E. G. Harlins konkursmassa 546: 90. » aflidne Regements-kommissarien E. A. von Essens dito 220: 8. » Handlanden C. A. Broms 148: 45. '> » J. Lindgren 399: — » Gränsebefälhafvaren i Haparanda Lagerborgs sterbhus 300: — » Handlanden Odins konkursmassa 48: 32. » Fabrikören A. Ehrling 471: 25. » Skepparen C. J Pettersson 157: 23. » Handelsbolaget Sundstedt & Eriksson 43!: 11. » Almedahls fabriksaktiebolag 5,757: 7. att fordringarne hos Regements-kommissarien Börtzell 345 R:dr 90 öre, Snickaren P. Wallin 99 R:dr 13 öre, Läderhandlanden A. Wigelius 274 R:dr 40 öre samt sterbhusen efter Öfversten D. von Bildt 2,616 R:dr 91 öre och Tygvaktaren M. G. Zelling 268 R:dr 23 öre berodde på afskrifning, och hos Kapitenen Benzelstjerna 2,188 R;dr 5!) öre på Krigs-kollegii Advokatfiskals-embetes handläggning; att fordringarne hos f. d.
Om dervid äfven inträffar, och exempel derpå finnas, att masugnen, ehuru belägen inom bergslag, likväl ligger så på gränsen mot landslagen, att den inom bergslagen endast eger den mark eller den obetydliga hemmansdel hvarpå sjelfva verkstaden är anlagd, samt för öfrigt bedrifver sin jern tillverkning fullkomligt fabriksmessigt, på köpta rudimaterier, hvaraf största delen erhålles från skogstrakter utom bergslagen, så framstår rättvisan af denna skilnad emellan tillverkning utom och inom bergslag ännu bjertare. För de äldre masugnarne är tiondejernsskatten visserligen icke på långt när så tryckande, emedan den, såsom bestämd till en viss andel af masugnarnes fordna tillverkningsförmåga för dygnet, hvilken sedermera kunnat mångdubblats, utan att tiondejernsafgiften förökats, på åtskilliga ställen icke utgör mer än '/3:del af den tionde som skulle utgöras för en ny masugn med lika tillverkningsbelopp och i allmänhet är mindre ju äldre masugnarne äro, men den är i alla fall lika orättvis och obillig, sedan den icke numera motsvaras af de förmåner, som hittills åberopats såsom skäl för dess qvarvaro. Att under sådana förhållanden en och annan ny masugnsanläggning inom bergslag kunnat på sednare åren förekomma, förklaras deraf, att anläggarne gjort sig den säkra förhoppning, att tiondejernsskatten, inom de vanligen erhållna nio frihetsårens förlopp skulle blifva afskaffad och handteringen verkligen komma i åtnjutande af den frihet, som blifvit den förespeglad genom ofvan åberopade Kongl. Förordning af år 1859. Nya methoder uppfinnas, der malmen under en fortgående process direkte förvandlas till smidbart jern eller stål, utan att derunder framträda såsom tackjern, och der denna beskattningsform är alldeles otillämplig eller om den tillämpades, skulle leda till de obsurdaste resultat. Exempelvis må nämnas den äfven i vårt land införda Bessemersmethoden.
Skyldighet för de till Gärdfarihandely drjfrvande utsände ynglingar och tjenste? drängar, ast Läde fypr än de erhalsa past och hrvarje gällg det pä, strifrreo, lätg ftg af Läsare visiteras, sams öfwer viste tatjonen förskaffa stg Letyg K Pastej, Dcn - förra projectet upkagne oidra punct bör blistwa hen Z:dje och pä följande satt förändrasInstränknng i tillätelsen för (Dlasförare, Smideshandlare, ^ästLytgre, Zigucnare, Skojare m fl, att i Landsorters,? kringresa, med dem älagd skyldighet, att pä ofwannamns öe satt uirdergä Läkare visttation. <Vch komme detta sednare äfwen att gälla för Sjömän (Skeppare likrväl derunder icke hegripne) witz deras ankomst till Sjöstäder etc, Dttrandet om kurhusen tror Utstyttct icke behöfwa nndergä ändring; meu Utstottct fär wördsammcligen till, styrka, att deste angelägna anstalter mätts ju förr dest häldre blifwa antagne, samt medel till fria Medicgincntrr m. m af Medicinal-Fonden anflagne. Dock Den 3 April. 87 Dock warder detta allt Riksens Högloft. StänderEgen granskning wördsammeligen underjtäldt. Stockholm den io Martil igiv. Pa Högloft. Ridderskapets och Adelns magnar 0 ti. 6. OX 6 nLt g 6 rnL. Pä Högmördige Prcste-Ständets Ledamöters magnar Lars ^sok. K n ci 8. Pä Wällofl. Borgare-Ständcts wägnar L. s. 8 c ti 6 n k e r r. Pä Hederwärda Bonde-Ständets mägnar L. Ericsson, k. I. dletrel kades pä bordet. Uplästes följande: Riksens Högloft.
Från den 6 September 1845, till hvilken dag redovisning är vorden uti tryckta Revisions-Berätlelsen sid. 9 lemnad för Metalliska Kassans förändringar, har nämnde Kassa, vid nedanstående tidpunkter, företett följande förhållande: 1845 17 Utgifne Inkom ne 1 Minskning Du ka ter. Dukater. Silfver myn t. 7. som, efter afdrag af den minskning Bankens guld-till gång undergått med 55,072^ dukater, utgörande efter 102 sk. i silfver för hvarje dukat, 117,029: 28. G. visar Metalliska Kassans tillväxt på det hela af Silfv. Den genom 103 §. i Banko-Reglementet Låne-Kontoren medgifna inoch utväxling af Silfver, bar vid Låne-Kontoret i Malmö, enligt Direktionens afgifne Berättelse, inskränkt sig lill mindre partier gångbart Svenskt Silfvermjnt. Angående vilkoren för emottagning i Låne-Kontoret af större partier Holsteinskt, Danskt och Norskt Silf ver myn t, lära väl af åtskillige Handlande förfrågningar blifvit hos Direktionen framställde; men då bemälde personer, efter vunne upplysningar om vilkoren, troligen icke funnit det vara med fördel förenadt, att i dylikt mynt indraga utländska fordringar, har någon inväxling af sådant mynt ej eller ifrågakommit. §. 21. Bankens inoch utväxlings-piis å dukater hafva under den lid, denna revision omfattar, oförändrade bibehållits, det förra vid 5 R:dr 28 sk. och det sednare vid 5 R:dr 32 sk., allt Banko för Dukat, enär noteiingarne å Guld på Utrikes ort, efter hvad anmäldt blifvit, icke skola gifvit Fullmägtige anledning att nedsätta eller förhöja någondera af berörde pris. §. 22. Då de förhållanden ansetts icke längre vara för handen, som föranledt utgifvandet af de i 11 §. af 1845 års Revisions-Berättelse omförmäklta kontanta förskott lill uppköp inom åtskilliga