Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä vidare det enda sältet alt få en sådan åsigt i und. framförd till K. M., är det, att afgifva en und. protest, så mäste äfven jag för min del förena mig uti detta förslag, som af Hr von Hartmansdorff blifvit framstäldl; ty om icke en sådan protest aflemnas af Ståndet, sä komma dess åsigter icke i officiel och grundlagsenlig väg lill K. M:s nåd. kännedom. Bifall till delta anförande yttrades af många ledamöter. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Lika med åtskilliga talare före mig, vill jag lill en början för min egen del afgifva den förklaring, det jag visserligen icke hyser några synnerligen lifliga sympalhier för den lagförändring om införande af den lika i st. f. den olika arfsrätten, som af 3me Stånd vid innevarande riksdag blifvit antagen och alt jag icke eller här har röstat för dess antagande, äfvensom alt, i fall det berodde på mig att göra denna förändring, sådan sorn den nu är föreslagen till allmän lag Den S Februari e. m. 227 för Sveriges rike, så skulle det icke komma att ske. Men, såsom den siste värde lalaren anmärkte, del är icke nu fråga om fördelen eller skadligheten af den lika arfsrätlen, utan frågan är om It. o. Ad. äger eller icke äger rätt alt protestera emot de ärne öfriga Ståndens beslut, om den lika arfsrättens införande i Sveriges allmänna lag; frågan är, huruvida denna arfsrätt för K. o. Ad. utgör en delta Ständ särskildt förbehållen rättighet, ett särskildt privilegium, eller icke. Grundlagen föreskrifver i 87 § Reg.F., att för stiftande, ändring eller upphäfvande af allmän civillag, fordras å R. Slas sida 3:ne RiksSlis sammanstämmande beslut. Vi hafva således nu att afgöra huruvida arfslagarne äro att anse såsom allmänna lagar eller icke, samt om R. o. Ad:s arfsrätt är en delta Ständ särskildt förbehållen rättighet eller icke. Jag har redan sagt, all jag icke hyser någon särdeles liflig förkärlek för den lika arfsrätlen.
15 under åren 1851, 1852 och 1853, utgörande tillsammans R:dr 9,362,000: och den nu sammanlagda utgifts-summan 8,080,000: visar sig, att nämnde behållning jemte de påräknade inkomsterna öfverstiga utgifterna under samma år med ej mindre än ' R:dr 1,282,000: oaktadt någon krigsrustnings-afgift för innevarande och nästkommande år icke blifvit beräknad samt alla i Riksgälds-kontoret nu innestående och i kontorets reglemente till beloppet uppgifna anslagssummor, äfvensom hos kontoret deponerade undsättningsmedel, bland utgifterna upptagits. Härvid torde dock böra erinras, att ifrågakommande utbetalningar å de på Riksgälds-kontoret hittills anvisade kreditiv ej blifvit tagna i beräkning, emedan sådana utbetalningars belopp icke kan med någon tillförlitlighet för närvarande uppgifvas. Dessa kreditiv-lyftningar, med undantag för det så kallade mindre kreditivet, torde också komma att ungefärligen motsvaras af förväntade, fastän nu ej heller beräknade, inbetalningar å Riksgälds-kontorets fordringar för uttagna kreditiv-summor. Reträffande åter förstnämnde kreditiv, så torde de behållna öfverskott å statsverkets inkomster för år 1850, som Riksgälds-kontoret under nästa års lopp har att förvänta från Stats-kontoret, sannolikt lemna erforderlig tillgång till utbetalandet eller godtgörande! af hvad å detta kreditiv kan före samma års slut varda lyftadt. För öfrigt anser sig Utskottet jemväl böra tillägga, att, i händelse den uti Riksgälds-kontoret nu befintliga behållning af undsättningsmedel skulle, under mellanliden intill nästa riksdag, komma att ökas medelst inflytande tullafgifter för spanmål eller återbetalda undsättningslån, kan, genom dessa medels förräntande på förut stadgadt sätt, en ytterligare ränte-inkomst för Riksgälds-kontoret beredas.
Ordinarie fonden för denna rörelse är 8,000,000 R:dr. Häraf tillhandahållas 5,ooo,ooo R:dr Banco-Discont-Verket i Stockholm, till utlåning för Rikets samtlige provineer, med undantag al dem, som ega belånings-rätt i Låne-Gontoren, enligt hvad bär nedanföre stadgas; 2,000,000 R:dr Låne-Contoret i Götheborg för prpvincerne Westergöthland, Dahlsland, Bohuslän och Halland, samt 1,000,000 R:dr Låne-Contoret i Malmö, till utlåning för provinoerije Skåne och Blekinge. x*o Ilrån Bankens berörde förlags-capital må årligen från och med i836 lill Cassa-Creditiv åt Hypotheks-Föreningar öfveiHyttas R.dr 200,000, motsvarande 2 1/2 procent af hela låne-förlaget, i händelse dylike Inrättningar uppstå och till erhållande af Gassa-Creditiv i Banken sig anmäla, under de för beviljandet deraf serskildt föreskrifne vilkor. Den årliga öfverföring, hvilken sålunda kan komma att inträffa, sker ifrån hvarje Discont-Cuntoi proportionaliter efter dess nu anvisade fond; men om dessa medel icke kunna till Cassa-Creditiv åt Ilypotheks-Inrättningar användas, skola desamma hädanefter såsom hittills i Discont-väg utlånas. 'Bttico-TJiskottets Memorial Nio 128. 3:o Spar-Bankerne i Riket, under det förbehåll, att de äro nied In» damålsenliga stadganden försedda, tillåtas att emot 3 procents ränta insätta Capilal hos Banken, att återbatalas efter 6 veckora uppsägning; dock må Stockholms Spar-Bank ej kunna ega utöfver 5o,ooo R:dr, Götheborgs Sparbank icke utöfver 20,000 R:dr, och af de öfrige Sparbankerne icke någon utöfver 10,000 R;dr sålunda mot ränta innestående.
Jag vet icke huru många Riksdagar sedan dess förflutit, men det skulle i sanning vara ganska litet smickrande för de föreg:de Const.UtsIcns Ordhde och ännu mindre för den, hvilken f. n. är dess Ordhde, och som under 3 eller 4 Riksdagar fungerat i denna egenskap, om i vår Grundlag skulle anses vara stadgadt något annat än orden der innehålla; jag hänvisar då Hr Carleson att ytterligare genomläsa stadganderne om huru Regeringen skall föras, och efterse, huruvida ett enda ord finnes derom, att Regeringen i något fall skall föras icke efter föreskriflerne uti Grundlagen utan efter den i Riksakten. Att ändringar uti våra Grundlagar skola kunna ske på annat sätt än genom de 4 Ståndens sammanstämmande beslut och Konungens sanktion, det har för mig allt hittills varit obekant, och det har varit Hr Carleson förbehållet att derom nu lemna mig uplysning, hvilken, då den kommit från en ledamot af sjelfva Const.Utsk., visserligen synes hafva bordt kunna göra anspråk pä att vara tillförlitlig. Gr. Lagerbjelke: Att det ganska väl behöfves en förän dring uti InterimsRegeringens organisation, har jag så mycket mindre förnekat, som jag just förklarat att den är af behofvet påkallad och att man genom framläggandet af detta förslag, att Tbronföljaren skulle vid vissa tillfällen äga rättighet att öfvertaga Regeringen, velat förebygga att InterimsRegeringen skulle alltför ofta påkomma. Jag har äfven förklarat, att jag anser det högst behöfligt och särdeles nödvändigt att ändra missförhållandet melian Riksakten och Grundlagen. Det lärer väl icke kunna nekas, att denna stridighet mellan Grundlagen ech Riksakten slutats dermed att Grundlagen måst gifva vika för Riksakten. När så är, och man anser öfverensstämmelse dem emellan äfvensom alt Riksaktens bestämmelser om InterimsRegeringen tarfva förändring, kan väl icke bestridas att Const.Utskis förslag är i detta afseende ett steg framåt, emedan det innehåller möjlighelen att ernå hvad man åsyftar.
Blott de vinnandes namn offentliggöras i Idun. Likheten med orginalhandlingen intyga: 10) Om ett eller flere ord skulle i täflingsskrift medkomma, som ej af prisdomarne gillas, kasseras så fall hela listan, Sätteri faktor. Boktryckerifaktor. utan strykas blott de underkända orden. t) prisdomare var fva rektor K. Idun Byrå: Prenumerationspris pr kvartal: Idun e n s a m kr. | A l l m. telef. pl. Redaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : Mathilda J. Nordling. Utglfningstid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerpris I 5 öre (lösn:r endast för koiuplette. ingår.) Iduns Tryckeri Aktiebolag. 70 ö r e pr n o n p. - r a d. Wieselgren, f K är vi stå vid en afslutad lifsgärning, spörja vi gärna, hvari denna bestod, och i vår tid är det vanligt, att äfven kvinnan, när hon i samhället intager en bemärkt plats, där lämnar synliga spår efter sig. Så är dock icke förhållandet med henne, hvars bild vi i dag teckna. Hennes uppgift var endast att vara domprosten Wioselgrens trofasta hustru, den utmärkta vårdarinnan i hans hem och barnens ömma fostrarinna. För hustrun är det en ära, men på samma gång en svår uppgift att vara förenad med en utmärkt man. Om ett sådant äktenskap skall blifva lyckligt, måste hon vara nog ödmjuk för att kunna träda i bakgrunden och nog storslagen att kunna offra sina egna intressen. En sådan kvinna var emellertid domprostinnan Mathilda Wieselgren. Hon föddes i Flo socken af Skara stift den 2 augusti 1816. Föräldrarne voro förvaltaren Magnus Rosenqvist och hans maka Hedvig Maria Gullander, kyrkoherdedotter från Skåne. En samtida med herr Rosenqvist, provinsiallä- karen doktor Borgman, säger om honom, att han var den mest begåfvade personlighet doktorn lärt känna. Vid icke fyllda sjutton år, den 15 april 1833, firade Mathilda Rosenqvist sitt bröllop med utnämnde kyrkoherden i Vesterstads och Ostraby församlingar af Lunds stift, fil.
Då likväl någre åtgärder, som skulle genom en. för alla tider beståndande realisation af Banquens Sedlar, fullständigt uppfylla ändamålen af penningeväsendets ordnande, icke nu kunnat af Utskotten tillstyrkas, utan endast sådane anstalter föreslås, som , vid ett inträffadt lämpligare förhållande i framtiden, kunde göra det möjligt, som man nu endast kunnat inse, som önskvärdt; har det äfven bordt särskildt betraktas, huruvida icke det uppgifna Förslaget till beredande af åtminstone någon trygghet i penninge-förhållanden, vöre angeläget att vidtaga, dels för att derigenom kunna förbereda en större möjlighet för realisationens fullkomnande, dels af enahanda anledningar, som beredt särskilda försäkrings-anstalter för annan enskild egendom. Härvid torde då böra betraktas, hurusom, i stället att bereda annalkandet af tidpuncten för realjsationen* företagande, denna anatalt möjligeq, Banco-Utskottets Betänkanden. 777 skulle kunna aflägsna den, genom det redan, i förhand ernådda tillfredsställandet af mägtiga interessen. Cenoin ett enkelt fortfarande af den öppna tillåtelsen för alla, att af anstalten sig begagna kunde åter omöjligen en slutlig delaktighet äfven för alla, uti den för dem tillgängliga förmånen, beredas; enär detta skulle förutsätta insättning i Btnquen af ett Silfverqvantum, svarande ej blott emot summan af alla Banquens sedlar, utan äfven emot den ojerrmforligt större summan af alla enskilda förbindelser. för hvilka penninge-värde utgjorde föremålet. Det möjliga begagnandet af den utväg någre värde
Genom användande af Mäskvärmare och Bectifications-anstalter , vinnes icke blott i tillverknings-tid, utan ock i Brännvinets renhet, emedan större delen af den sädeseller så kallade finkel - olja , som är grunden till fuselsmak, och hvilken i betydlig nion ökar Brännvinets skadliga verkan och behofvet att supa för dem, sorn vant sig dervid, under bränningen afskiljes. Äfven potatoes, i synnerhet när den brärines tillhopa endast med mältadt korn, gifver ett mycket renare Brännvin, än det vanliga Sädes-brännvinet, och kan lätt till finare Likörer användas, hvilket icke utan en vidlyftigare omrening låter sig göra med Bil. till Allm. Besv.- o. Oec.-Ulsk. Utlåtande N.-o 176. 8 Sädes-brännvinet. Att raan någon gång funnit Polatoes-brännvinet oklart och disponeradt att, såsom det kallas, ligga af sig, är en tillfällighet, som härrör af illa verkställd klarning, genom en för låg pannhatt; men hvilket likväl icke försports hafva några för helsan menliga följder. Hvad beträffar koppar-erg, så är den del af Bränilvins-redskapen, hvarifrån sådan skulle kunna medfölja, nemligen Kylaren , icke nu, mera an fordom, underkästad ergning. Det är endast uti smärre redskap, hvilka icke gå oafbrutet, som erg får lid att satta sig» och dess bildning befordras i synnerhet af syra i mäsken, genom dess tillredning i smått och utan erforderlig noggrannhet, Ju större den scala är, hvari tillverkningen bedrifves, desto säkrare är man alt erhålla Brännvinet rent och godt, likasom till billigare pris. Slockholm d. 11 Jan. i83o. G. M. Schwartz. STOCKHOLM, tryckt i Eckiteinska Tryckeriet, t83o.
1840■ ende på Rikets Ständers underdåniga anhållan, att Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla vederbörande att till det Embetsverk, som Kongl. Maj:t kan {nöfva lämpligast, aflemna fullständiga inventarier öfver de å Kongl. Slotten refintliga, staten tillhöriga, möbler, och sedermera årligen uppgifter, som utvisa de förändringar, hvilka under årets lopp inträffat. 5:o Kongl. Idof-stallets utfordring, 30,000 R:dr, bifölls, äfvensom att anslaget, hvilket hittills varit ett försiags-anslag, må blifva ordinarie anslag; dock att hö-räntorna, hvilka hittills varit Kongl. Hof-stallet anslagna, äfven framgent må för detsamma disponeras, men likväl godtgöras efter markegångspris. 6:0 Ved och kol för de Kongl. Hofven, 25,210 R:dr, bifölls. 7:o Kongl, Slottets i Stockholm polislysoch renhållning, 16,100 R:dr, bi/ölls. Andra afdelningen, Kongl. Slotten. De för dem äskade och föreslagna anslag: Drottningholms och Svartsjö 16,000. Ulri csd als 5,500. Haga Lustslott ock park . , 3,000. Strömsholms och Kungsörs 1,470. Rosersbergs 2,000. biföllosj hvarjemte Ståndet ock biföll, hvad af Utskottet i Utlåtandet 168 är föreslaget, att anslaget för Rosersbergs Kongl. Lustslott må hänföras till lista afdelningen af denna Titels anslag och vore från revision fritaget. Beträffande det af Utskottet i Utlåtandet N:o 31 framställda och i N:o 168 vidhållna förslag, att, till vinnande af redighet i förvaltningen, lättnad vid räkenskapernes granskning och besparing i utgifter, samtlige Kongl. Slotten, jemte det till deras underhåll beviljade anslag, hädanefter måtte ställas under inseende och förvaltning af en enda redan befintlig Embets-myndighet, pröfvade Ståndet skäligt förslaget afstå.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 25 Juli 1848. Expeditions-Vtshottets Förslag till und. Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 19 Juli 1848. Preste-ståndet den 22 Borgare-ståndet den 25 Bonde-ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående kostnaderna för inköpande af ny lokal för myntoch kontroll-verken* dessa verks flyttning m. m. (Statsoch Banko-utsk. Uti., N:o 34.) S. A. K. Uti ca lill Rikets Ständer den 12 November sistl. år aflåten nådig proposition har E. K. M. behagat tillkännagifva, att, då E. K. M. funnit det vara af serdeles vigt, att myntverket och det dermed förenade kontroll-verk et Liefve förflyttade till annat för dem mera passande ställe, än det nuvarande i flera hänseenden härtill mindre lämpliga mynthuset, samt tillfälle jemväl 3'ppals att på billiga vilkor anskaffa en för detta ändamål behöflig, i alla afseenden tjenlig, lokal, nemligen den å Kungsholmen belägna, för bruksidkaren S. Owens faktori tillförene begagnade egendomen Nris 1, 2 och 8, hvilken erbjöd den fördel, att derstädes redan befintliga byggnader kunde till betydlig del för myntoch kontroll-verken användas, under det att återstoden lemnade materialier för de byggnader, som behöfde ånyo uppföras; så hade E. K. M., under den 9 Februari sistlidet år, i nåder anbefallt
BorgureStändet och Heder v, BondeStåndet: att dé forfeslagne föreskrift terne voro både uti rubriken och till innehållet afvlkande från de Betänkanden, N!ö 49 och 65, hvaraf de blifvit föranledda, och hvilka i 19 5. innehålla, att XjåneContoirets i Götheborg befattning med utlåning å effecter, skall sträcka sig till alla ”i Banquen lånbara exportable effecter” då deremot Memorialet H:o 91 inskränkte belåningen till ’jerri och' xnetall-effecteroch att följaktligen de nu i fråga komne reglementariska föreskrifter bord© i öfverensstämmelse med förstnämnde Betänkanden förtydligas. 2) Af Höglofl. Rid eler släp et och Adeln i Högv. PresteStändet samt Hederv. BondeStän* det: Att Utskottets förslag i 2 §. 1 morn., det attest om pant på Götheborgs Våg endast behofde underskrift af V agra asta ren, Bokhållaren och Vägaren vid Vågen, icke innefattade erforderlig säkerhet, utan altför Götheborg, sa väl sorn för andra städer, Magistratens bevittnande om Våg attestens riktighet skulle meddé* las, innan den kunde anses gällande. g) Inom Högv. PrestStändet, vid 5 mom. af samma §., att föreskriften, det endast tvenne Di recteurer borde underskrifva påteckningen å inkomne reqvisitioner till panters fri», gifvande, kunde, vara förenad med vådor, isynnerhet sorn samma föreskrift icke tillika stadgade, att af betalningen borde vara ådagalagd, Banco-Vtsiotteis EetänHanderi• 4 7 5 och vitsordad inför
I det betänkande Kongl. Landtbruks-akadernien den 14 sistlidne Juni till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvit, angående åtskilliga åtgärder, som för jordbrukets och boskapsskötselns befrämjande borde vidtagas, har Akademien, bland annat, fäst uppmärksamhet vid vigten och angelägenheten deraf, att den med Statsmedel understödde anstalt, som under namn af Akademiens experimentalfält sedan längre tid varit i verksamhet och i egentlig mening måste anses såsom en Staten tillhörig inrättning, måtte varda försatt i ett med tidens fordringar öfverensstämmande skick, så att de anspråk kunde tillfredsställas, som nian egde på en offentlig, i hufvudstadens närhet befintlig dylik anstalt, hvilken ofta besöktes af innevånare från olika delar af landet, äfvensom af resande från främmande länder. Akademien har således föreslagit, att då det numera vore en erkänd sanning, att vid en sådan inrättning, som den i frågavarande, de theoretiska undersökningarne oeftergifligen borde sammanbindas med, och åtföljas af, den praktiska tillämpningen, samt såväl de förra som den sednare ordnas, utföras och öfvervakas af dertill fullt lämplige personer; så borde experimentalfältet anordnas, såväl till en agrikulturkemisk försöksanstalt, som jemväl till en mönster-farm, samt för uppnåendet af detta dubbla ändamål de statsanslag beviljas, dels för en gång, och dels årligen, som af behofvet påkallades. Kongl. Maj:t, som i nåder gillat hvad Akademien sålunda i hufvusaken hemställt, har emellertid i sin nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof under Sjette Hufvudtiteln uppfört tillökningen i Intendentens vid experimental-fältet nuvarande lön till endast 900 R:dr om året, i stället för af Akademien begärda 1,900 R:dr, i följd hvaraf bemälde Intendents aflöning, hvilken Akademien ansett böra höjas till minst 4,000 R:dr, skulle komma att utgå med allenast 3,000 R:dr.
På samma sätt etc.cc §•63. 1:0 »Till följd af Regeringsformens behörigen lullgöra.« 2:0 »Denna Riksens Ständers förrän valet fulländad! är. Desse Electorer skola samfällt och icke efter Stånd, först medelst slutna sedlar, hvar Jör sig uppgifva den man, som de anse böra komma under omröstning. Falla dervid röst erne, till mer än hälften af de röstande E/ectorernes antal, på en Man, vare han behörigen vald. Aro åter rösterne så delade emellan flera, att en sådan full pluralitet för någon icke äger rum, anstä/lcs, med iakttagande af hvad 53 §• om lika rösters förekommande stadgar, ny votering med slutna sedlar till antagande af etc.<x §.65. »Till Tryckfrihetens vård — som Const. Ut sk. Betänkanden. 61 bland dem före ordet. Desse Committerade, af hvilka Två , utom Justitie-Ombudsm armen, skola vara Lag färne, väljes af Riksens Ständer, genom Sex af hvarje Ständ dertill utsedde Electorer, hvilka, enligt. det i. 61, 62 och 63 ,§\§‘- föreskrifva sätt y röste samfält och icke Ståndsvis. Afgår emellan Riksdagarna etc.« Stockholm den 24 April 1818- N:r 30 och 31. Constitutions-Utskottets Memorial till Ridderskap et och. Adeln, samt mut. mut., till Borgare-Ståndet, i anledning af deras lillkänn agifna önskan om tryckningen af Handlingarna och Protocollen i ett anmärkningsmål, rörande nreddclta föreskrifter om Truppers proviantering i fredstid. (jenom Protocolls-Utdrag at den 21 innevarande har Höglo!!. Ridderskapet och Adeln (Vällofi. Borgare-Ståndet den 25) behagat gifva Constitutions - Utskottet tillkänna sin önskan, det måtte Utskottet låta till trycket befordra dess Protocoll och Handlingar i anrnärkningsmålet, rörande det af Konungens Rådgifvare i Commando-ärenden för €>2 Coust.
Såsom en fortsättning och närmare utveckling af sin redan förut väckte motion har Grefve Horn aflemnat tvenne förslag till allmän Skjutsinrättning. Det ena, sorn tillika innehåller en Historia om nuvarande Skjutsinrättningen i Riket, är af en anonym författare, och då Grefve Horn ej antagit författarens åsigter såsom sine egne, utan bestämdt förklarat, att han ej delar dem, förmodar jag förslaget icke förtjena särdeles afseende. Det andra är af Grefve Horn sjelf, och grundar sig på tvenne vilkor, nemligen Kronoskjuts-skyldighetens upphörande och skjutslegans förhöjning med 5o, 100 ända till 200 procent. Det skulle kanske icke blifva Den 6 Februari i e. m. 269 svårt, att här ådagalägga faran af att bjugga på desse grunder, men då Memorialet förmodligen blir remitteradt till Ekonomiutskottet, och jag, såsom Ledamot af detta Utskott, der får tillfälle till en närmare granskning af förslagets större eller mindre antaglighet, sparar jag till dess allt omdöme öfver sjelfva saken, och jag gör det så mycket heldre, som jag erinrar mig Ridderskapets och Adelns anspråk, att icke före frågans behandling af Ekonomiutskottet höra den afhandlas; men felet är icke begånget af mig utan af Grefve Horn, som åter väckt frågan. Jag vill derföre nu blott göra några anmärkningar vid den del af Memorialet, som är riglad emot mig och mine yttranden. Grefve Horn uppgifver, att jag skulle hafva sagt: ”att hålloch reservskjutsen ”matte ställas på entreprenad, strider emot ”min (Posses) öfvertygelse om nyttan för ”både resande och skjutsande, stödd på er”farenhetsbevis. ” Mitt yttrande deremot innehåller, efter en framställning af entreprenad-inrättningen inom Skaraborgs
Innan jag går längre i frågans behandling, måste jag, för att icke blifva missförstådd, förklara min öfvertygelse vara, att juryn i dess nuvar. form, lagskipningsprocedur och sammansättning är bristfällig, till bevis hvarpå endast behefver anföras, att det är åklagaren, icke domstolen, knappast nämnden, hvilken i den till nämnden framställda frågan på förhand bestämmer ansvaret eller frikännelsen, samt att juryn, vald till en tredjedel af sjelfva domstolen, som skall tillämpa straffet, förvandlar denna, som isynnerhet borde vara ojäfvig, till part och jäfvig i rättsfrågan. ]Men om vår nuvar. jury i tryckfrihetsmål är bristfällig, hvad hade varit enklare, än att afhjelpa dessa bristfal i ig heter, hvilket så lätt kunde göras; men icke borde Bristfälligheter inom en i sig sjelf förträfflig inrättning leda till slutsatsen alt sjelfva inrättningen upphäfva, lika litet sora de nog allmänt erkända bristfälligheterna af vårt representationssätt möjligen kunde leda till slutsatsen, att ingen B.epresentation alls borde finnas och Nationen öfverlemuas Den 18 December f. m. åt enväldet. Alt jury, der skriftställaren dömes af medborgare, hvilka dela lika intryck, lika känslor och t. o. m. lika fördomar med honom, lemna en större borgen för yttranderättens heigd, än domstols-jurisdietionen möjligen kan göra, är erkändtialla de länder, der tryckfrihet äger rum, och borde således äfven varit känd af Utsk.; och då tryckfrihet innebär en af de strängaste controller på all offentlig myndighet, kan mera oväld och sjelfständighet väntas hos en bland folket vald jury, än hos den offentliga myndighetens egna organer, hvilket äfven borde varit insedt af Utsk. Att tankens alster, lika skiftande och obegränsade som phantasiens verld, icke kunna behandlas efter de skarpa och oböjliga formerna af en juridisk codex är ögonskenligt. Att domaren, såsom van att i sitt embetskall alltid tillämpa lag efter bokstaf, då jurymannen äger att bedöma mera syftet, mera andan, mera meningen än bokstafven, icke ömsevis kan sätta sig, den ena dagen i domarens ställning, den andra i jurymannens, är naturligt.