Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dernäst finner jag för min del, att det är ett eget sätt att skaffa prenumeranter ät en andor, alt R. St. ingå till K. M. med anmälan om en boks anskaffande, och afl enskilda församlingar skulle åläggas ali inköpa just denna bok och ingen annan för det åsyftade ändamålet. Dessutom torde det vara för R. St. mindre lämpligt alt till K. M. ingå med dylika tind. skrifvelser, som den hvilken här är tillstyrkt. Jag afstyrker således hela förslaget, och anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på afslag till betänk. Frih. Hamilton, Hugo: Den ifrågavar. motionen är väckt inom PresteSt. och har der alldeles enhälligt blifvit tillstyrkt, på den grund, att samme författare förut utgifvit ett s. k. psalmodicon, hvilket befunnits vara särdeles nyttigt. Han har, på grund 3 H. 4 26 Den 5 Octo lier. af R. St:s förslag genom K. M:s resolulion, erhållit löfte em understöd i oell för Digifvande af ifrägavar. arbete; men delta understöd bar lian aldrig erhållit. Emedlertid bar bans psalmodicon vid undervisningen i socknarne ocb vid församlingarnes i Hofvande att sjunga cboralerne visat sig mycket ändamålsenligt. Då fråga sedermera förekom i Ulsk. rör:de denna nya bok, som lian ämnar utgifva, så var del icke endast PresleStms ulan äfven allmogens samtlige ledamöter som yttrade sig mycket varmt för saken, på den grund ali i landels särskilda trakter man allmänt funnit gagn af bans förra arbeten, hvarföre man vore öfvertygad att äfven della skulle blifva lill största nytta för allmogen. Dä det derjemte å andra sidan upplystes af PresleShs ledamöter, att boken ej kunde blifva dyr, emedan det blifver en psalmbok med noter intryckta i texten, ocb således af samma storlek ocb ungefärligen samma dyrhet söm den ganda ehoralpsalmboken, så ansåg Utsk. ingen betänklighet vara förbanden afl tillstyrka motionen. Delta rörule sjelfva frågan, eller huruvida det är en nyttig sak.
För den händelse, alt Ståndet icke till denna hemställan lemnar bifall, föreslår Utskottet, till omröstning i Förstärkt Conslitutions-Ulskott, följande voterings-proposition: Den, som vill, att i Riksdags-Ordningens 17 §. 2 morn., näst efter orden: ”nytt val” skall, på sätt Constitutions-Utskottet i Memorialet N:o 89 föreslagit, införas en så lydande mening: Riks-Ståndj, till hvars ledamot den Riksdagsman vald blifvity anmode om nytt vals anställande dem} som vederbör. röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer Constitutions-Utskoltets i Memorialet N:o 89 gjorda förslag om anförda menings intagande i Riksdags-Ordningens 17 §. mom. 2, icke att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Stockholm den 1 Maj 1841. Ank. till Exp. Utsk. d. 5 Maj t84i, kl. a e. m. Memorial till Riksens Ständer y i anledning af Riks-Ståndens yttrande j rörande Constitutions-Utskottets Memorial N:o 97. Efter pröfning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 97, med förslag till upphäfvande eller ändring af Tryckfrihets-Förordningens 5 §. i3 morn., har Bonde-Ståndet till behandling vid nästa Riksdag, enligt 56 §. Regeringsformen, antagit den i berörde Memorial föreslagna Grundlagsändring; hvaremot de öfriga Stånden, rörande sama Memorial, yttrat sig på följande sätt: Constitutions-Utskotlets Memorial> N:0 110. 13 Borgare-Ståndet liar, hvad angår förslaget pag. 5, att 5 §. i3 mom.
Revisorer omförmäldte löneförmåner å tillsammans 2,600 R:dr Hamburg. Banco innehafves ännu af honom oafkortade. (11) — 82 — c) Convoy-Cassans fordran å 6,358 R:dr 42 sk. 3 r:st. nti Handlanden i Christiania Rösners coneurs har ännu icke blifvit afskrifven, af det skäl, att Rosner erbjudit 30 procents aceord att betalas under 10 år, räknade från och med 1840, hvilket, enär Rosner sedermera ej leranat någon garanti för uppfyllandet, icke eller kunnat antagas. d) De transactioner med Norrska Zahl-Cassan, hvilka äfven under åren 1836 och 1837 blifvit besörjde på samma sätt, som sednaste Revisions-Berättelse omförmäler, hafva medfört en utgift för båda åren af tillsammans 359 R:dr 9 sk. 9 r:st. Ehuru denna kostnad icke varit större än billigt synes, hafva Revisorerne dock trott sig böra i afseende å dessa transactioner tillstyrka den förändring, alt Norrska Finance-, Handelsoch Tull-Departementet, i stället för anvisningar å nämnde Zahl-Cassa, till Handelsoch Sjöfarts-Fonden öfversänder säkra vexlar. Att denna Fond oförminskadt och utan omkostnader borde få tillgodonjuta det årliga bidrag, Norrska Regeringen aflcmnar, synes vara så mycket billigare, som detta bidrag ännu icke blifvit förhöjdt öfver 15,000 R:dr Norrska Speciel’, eller vid pass 36,000 R:dr Svenskt Banco, hvilket bidrag Rikets
Landtmätarne nu anslagne löner äro otillräcklige för deras lefnadsbehof, hvartill kostnaden förut varit beräknad att fyllas genom sådane lörljenster, som, i följd af hvad sålunda blifvit föreslaget, dem betagas, och ersättning derför ej kan beräknas utgå genom den godtgörelse, de skulle erhålla i och för sina biträden vid Egodelningsrätten, enär denna godtgörelse enligt arfvodes-taxan icke lemnar någon behållning utöfver resekostnaden, förökad lön till behöfligt belopp, måtte åt För-te Landtmätarne inom riket varda anslagen. Dessa motioner hafva Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomie-Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit och gå nu att öfver desamma utlåtande afgifva. Hvad först angår ej mindre Öfverdirektörens vid Landtmäteriet af A. W. Svartling åberopade framställning, att Öfverdirektören lör att kunna utöfva den honom åliggande ali - Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Vtslt.
– Herr Hall har boken inne på sitt contoir. – Jag skall hämta ut den. Hvad är det för konster? Herpel var mäkta arg, då han knackade på contoirsdörren. – Kom in, svarade David Carnegies röst. Han stod vid sin chefs pulpet och följde med blickarne hvarje hans rörelse. John Hall hade öppnat sin pulpet och slagit upp locket, som han höll uppe med sitt hufvud, under det han ifrigt gräfde och rörde om i pulpeten. – Vänta ett ögonblick, Carnegie! Jag får genast fatt i papperet. Men kanske det är rådligast att tömma pulpeten på dess innehåll, så kommer det nog fram i dagens ljus. – Hvad vill herr Herpel? Jaså, den där boken, jag har inte haft tid att gå igenom den ännu, jag skall taga till det, när jag blott funnit det papper Carnegie är här för att hämta. Det är en order från Muidman & söner i Amsterdam. Vill herr Herpel vara god och hjälpa mig och Carnegie att leta! John Hall tog ett par djupa grepp ner i pulpeten och lade en hop papper framför de båda herrarne. Så dök han ner igen efter mera och åter mera, ända till dess skrifbyrån midt emot var alldeles belamrad med papper af alla möjliga slag och storlekar. – Nu skola vi leta, sade han. Det blef en lång tystnad, endast afbruten af papperens rasslande, då de ordnades af Herpel och Carnegie och hopknycklades af John. – Här är det! ropade denne plötsligen. Ack nej. – Det är ett köpebref. Nå här då –? Jaså, det var roligt att finna igen, det är en af mina teckningar, som jag sätter mycken pris på, och som jag trodde gått förlorad, och så finner jag den här alldeles à propos. Herpel lade samman alla de större och mindre sedlar, han letat fram ur den hopgyttrade pappersmängden. Carnegie såg mäkta förargad ut, där han stod och rotade i denna ynkliga blandning af köpebref, kvittenser, landskaps-, figuroch karrikatyrmålningar, byggnadsförslag och ritningar, inlösta reverser, utkast till mantalsuppgifter, privatbref och annat.
Då Kongl. Museum, för hvilket ett anslag af 1,670 riksdaler 32 sk. för närvarande funnes å Åttonde Hufvudtiteln uppfördt, hörer under Ofver-Intendentsembetet, ansåg Departements-chefen lämpligast, att berörde anslag öfverflyttades till Sjunde Hufvudtiteln och sammansloges med det der upptagna anslaget för bemälda embete; och hemställde Departements-chefen i underdånighet, att framställning måtte 30 Kongl. Maj:ls Prof. om Statsverk. 1830. tili Rikets Ständer göras så väl härom, som om sistnämnde anslags förhöjande med hvad som motsvarade ljuspenningarne för Öfver-Intendents-embetet eller 430 riksdaler. 7:o. I öfverensstämmelse med hvad vid beräkningen af Statsverkets inkomster blifvit under den 11 innevarande månad i nåder beslutadt, angående framställning till Rikets Ständer om nedsättning med 15,000 riksdaler uti Postverkets bidrag till Staten, emot beviljande af portofrihet för Tullverkets brefvexling; och då Postverkets inkomster ändock upptagits till enahanda belopp, som vid sednaste Statsreglering, så, och under förutsättning, att för Postverket fortfarande finge användas hela inkomsten af postmedlen, sedan bidraget till Staten deraf utgått, hemställde Departements-chefen i underdånighet, att, i följd häraf, motsvarande förhöjning i beräkningen af utgiftsanslaget måtte varda iakttagen. 8:o. Med afseende å hvad här ofvan vid regleringen af utgifterna å Första Hufvudtiteln blifvit i nåder beslutadt, angående öfverflyttning till nämnde llufvudtitel af 613 r:dr, utgörande den beräknade kostnaden för lysoch renhållning m. m. i Prins Gustafs palats, erinrade Departements-chefen i underdånighet, hurusom förslags-anslaget till lyshållning med flere utgifter för Kronans hus i Stockholm tili följd häraf borde minskas, och hemställde, att denna minskning måtte i rundt tal till 600 r:dr beräknas. 9:o. Anslagen till byggnader och reparationer m. m. Härvid anmälde
Hr Gr. lernnade derefter, innan motionen blifvit skriftligen uppsatt, för en tid Utsk., hvarunder Prosten Astrand upptog densamma, med uttryckligt förklarande, att det var det af Gr. Frölich väckta förslag, som Hr Prosten förnyade. Dessa upplysningar har jag ansett mig böra afgifva för att slita tvisten emellan Hr Gr. och Hr Dalman. Slutligen får jag ånyo anhålla om återremiss af nu förevar, memor. Hr Dalman: Sedan Hr Stuart nu lemnat Gr. Frölich tillräckligt svar på den beskyllning, han gjort mig, att min uppgift, det Hr Gr. varit moteur i denna fråga, skulle vara osannfärdig, så får jag blott tillkännagifva, att jag jemväl af andra ledamöter inom BancoUtsk. hört förhållandet berättas på samma sätt, som Hr Stuart nu framställt detsamma. Frih. Gederström: En ledamot synes hafva blifvit uppskrämd af min framställning i detta ämne, såsom skulle den tillkännagifva en afsigt hos mig att vilja annullera 7a § Reg.F., i thy att jag ansett Ständerna böra äga K. M:s autorisation till låns upptagande utrikes. 72 § Reg.F. ställer visserligen R. St.‘s Bank hädanefter som hittills under R. St;s egen garanti och vård på det sätt, att den ostörd må förvaltas af de fullmägtige, hvarje Stånd dertill förordnar, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gjorda äro eller vidare af R. St. göras kunna; ägande R. St. allena rätt att genom Banken utgifva sedlar, som för mynt i Riket må erkännas. Att Banken efter bancoordningen har rättighet att upptaga lån inrikes, är ett factum; men att Banken efter b:coordn. har rättighet att göra lån utrikes är ett förhållande, som Hr Cederschjöld får inympa på 73 Den i Maj. i5 5 Reg.F., innan det kan blifva laglig rättighet. Det är dessutom icke ogrundade farhågor, som böra ligga till grund för R. St:s beslut i regleringar, som äro af allmänt stort ingripande interesse.
Utskottet hade visserligen, för ett sådant omdöme, kunnat äga tillräckligt stöd af la §. inteckningsFörordningen, eldigt hvilken inteckning ej må bevtlj.is i annan egendom^ än den, gäldenären vetterligen genom laga fång förvärfvat, och deraf han ägare är, då inteckning sökes så vida nemligen dels man Lunde förutsätta, att säker kännedom om égeedomarnes natur alltid vore hos Domaren att tillgå, eller ens alltid kunde af åtkomsthandlrngarne inhämtas, dels ock frågan vora endast om pamförskrifvarnes fulla och oin ékränkta äganderätt till de fastigheter, hvari €e lemna inteckning, och ej tillika om undant Den ii Junii fihl 9? foajande af sådan 6lags förmonsrätt, som, efter nu gällande Författningar, stundom kati blifva för inteckningstagaren menlig, utan att han, hvarken af gravationsbevis eller åikomst-j handlingar, kan derom inhemta kännedom eller deremot förvara sin rätt. Frågan angående Inteckningstagarnes säkerhet öm inteckningsgifvarens ägande rätt till den pantförskrifnfi egendomen, och om Samma egendoms så beskaffade natur, att deta Sned laglig påföljd må kunna inteckna?, Samt frågan om undanrödjande af sådan förmonsrätt i fast egendom, hvilken, ehuru icke intéeknad, kan leda till den intecknades fcftersättande, torde derföre hafva bordt serskildt betragtas, I förra afseendet borde, på sätt ofvanberördt är, inteckningstagaren kunna trygga sig vid Domarens pröfning. Men Domaren saknar ofta, eller kan åtminstone ieke utan svårighet erhålla, kännedom om fastigheternas natur. Män har flere exempel på Kronohemman, hvilka i egenskap af Skattehemman, blifvit uppbudne, samt lagfart derå beviljad ochr med fastebref bekräftad, äfvensom inteckningar deri meddelade, innan det efter lång tids förlopp blifvit upplyst, att samma hemman aldrig blifvit till skatte löst, eller rätteligen kunnat disponeras,* snnorlunda än efter den successionsordning, som för åboer å Kronohemman serskildt är stadgad.
Man skall dervid säga, att jag är en af de 400 tyranner, som vilja hämma uplysningen. Ja, mine H:rr! men det är fråga om hvad uplvsning man menar. Jag fruktar för att den vi nu se lysa, tack vare Hr ijfver-Ståthållaren, är säkrare och bättre än den, vi få af avisorna Den 31 December e. m. 353 allmänhet. För öfrigt må hvar och en döma om sin egen smak. Om smak får man aldrig disputera. Den ene tycker om tidningar, som hafva en liten obetydlig ström af galla, som silar igenom. Ja! det må vara. En annan tycker om sådana tidningar, som hafva förgylda kanter och äfven förgyllnig på sidorna. Det är äfven en smak. Men när våra orkeslösa läsare nödvändigt vilja fördrifva sin tid med upfatlning af tidningar, så må de betala sin ovärderliga korrespondent; det är icke för mycket hegardt; och derföre tillstyrker jag, att en lagom hög postporto måtte dem påläggas, eftersom Post-Styrelsen kunde finna lämpligt alt föreslå. Det är så mycket rättvisare, som den tiden posthemman inrättades och deremot befriades ifrån andra ouera, hvilket är oss alla bekant, så fanns knappt nog en eller annan tidning i hela riket. Nu kräla tidningar i alla vrår och alla vilja blifva forslade i alla riktningar till landets yttersta ändar, för alt uplysa oss rör:de vår sällhet. Nå ja! vi emottaga dem gerna; men böndernas hästar emottaga icke denna börda lika villigt, som vi. De hästar, som förr drogo en måttlig tyngd, få nu draga avislumpor efter pund. Det är då skäl alt postbönderna få åtnjuta ersättning derför. Jag är för öfrigt ingen fiende till publiciteten. Det är en näring, ingenting annat, mine H:rr! likasom hvarje annan, och så till vida är det én loflig näring. Man hänger ut skylten. Den ena skylten heter i stora bokstäfver liberal, och den andra i lika stora bokstäfver heter konservativ. Hvad är det för öfrigt alltsammans?
Nyss plockade champignoner rensas, de största klyfvas, sköljas Små pastejer med champignoner. Smördeg utväl o c h få afrinna på linne. Färskt, godt, obekaflas tunnt, uttages med mått i små rundlar, tydligt saltadt smör smältes, champignonerna lägsom bestrykes kring kanterna med ägg, belägges gas däri att sakta koka öfver svag eld under jämn midt på med stufvade champignoner, (champignoomröring, tills smöret blir klart och simmigt som nerna bör vara smått sönderskurna), betäckas med olja, men får ej brynas. Sedan champignonerna likadana rundlar, som äfven öfverstrykas med ägg. svalnat, fyllas de i glasburkar. Smöret bör stå Man sticker ett par hål i hvarje, hvarefter pasteväl öfver. Sedan smöret stelnat, pålägges ett jerna gräddas i ugn. Uppläggas högt på bruten papper, hvaröfver man häller smält fårtalg. Burservett och serveras varma. karne öfverbindas med oxblåsa och förvaras. Hvit champignonsås. 50 gr. färskt smör fräses tillsammans med en matsked mjöl, men får ej Murklor och annan svamp kunna inläggas på brynas, spädes med 25 cl. grädde; 25 cl. små samma sätt. champignoner iläggas, få koka tills de äro fullKokta champignoner. Medelstora champignoner rensas, lägkomligt mjuka, salt och peppar tillsättas. gas med detsamma i en kastrull tillsammans med Brun champignonsås. Smör och mjöl fräsas en matsked vatten, en matsked citronsaft samt tillsammans, spädes med det spad, som är på fyra gram salt, skakas ofta samt kokas därpå champignonerna, samt litet buljong af kalf eller öfver frisk eld fem minuter med tillägg af tjugu höns; salt, peppar och litet sherry tillsättes, färgr. smör; upphällas i en spilkum och öfvertäckas gas med soja; champignonerna sönderskäras och med ett papper, eljes mörkna de. Begagnas till iläggas sist, såsen koKas till lagom tjocklek. såser och garnityr. Soppa på champignoner.
Papperstillverkningen har under året uppgått i värde till R:dr 98,006: 51. deraf påförts: Rikets Ständers Bank: för sedeloch annat papper till Bankens eget behof R:dr 38,200: — „ Ståmpladt papper „ 26,023: 20. „ Papper till Filialbanks-assignationer och vexlar . „ 2,753: 40. Åtskilliga verk och inrättningar samt enskilde personer : . • 30,442: — Bruket för eget behof 587: 91. 9300g. Såsom ofvan intagne råkenskaps-sammandrag utvisar, har, till följd af Höglofliga Banko-Utskottets vid denna riksdag fattade beslut att ett belopp, motsvarande köpeskillingen för ett bruket förut tillhörigt, men numera försåldt magasinshus i - 59 — Stockholm borde från brukets bokförda upptagits till minskats med till varde afskrifvas, detta värde, som förut R:dr 375,000: — „ 20,740: — R:dr 354,26ÖT — § 75. Sedan Höglofl. Banko-Utskottet, i anledning af gjorda framställningar, medAfskrifning å delat föreskrifter rörande sättet för bokföring af brukets lösa inventarier samt om värdet af årlig afskrifning af 2 procent å dessas bokförda värde, har sådan afskrifning för nåstlidet år egt rum med 1,002 R:dr 84 öre, och upptages de lösa inventariernas vårde uti detta års ingående balans till 50,198 R:dr 65 öre. § 76. Vid besök i bruksskolan har materielen befunnits väl vårdad. Angående De af Höglofl. Banko-Utskottet vid innevarande riksdag fattade beslut till Riksskolan. afhjelpande af de uti 1861 års revisions-beråttelse anmärkta bristfålligbeter vid barnaunder visningen hafva blifvit verkställda och visat gagneliga följder. Förslag till skolreglemente år utarbetadt och beror för närvarande på Fullmågtiges pröfning. § 77.
Gäldskyldige, men vederhäftige Näringsidkares billiga väntan att icke genom Lagsökniiigstvång drifvas till en altför hastig inbetalning, lärer af ingen vägras det biträde, som denna Utrednings-plan medgifver. Deras inbetal nings-skyldighet blir år 181S oförändrad, Banken förlorar 1 Capital endast på Götha Canals Discont, nemligen 375,000 B:dr. Men deremot undvikas alla Förluster, sorn ett blindt öfvertagande af enskiltes skulder ovillkorligen medför, och ovillkorliga ränte-vinster betäckex lätteligen denna förlust. Jag vill endast jemnföra denna plan med den medelväg, Hoglofl. Utskotten föreslagit i afseende på Bankens Capital-förlust. Friligt denna sednare ar Förlusten efter siffran i Götha Canal — -—- 500,000. Förjusten efter siffran i Malmö — 230,000 S:a B;dv 730,009. Enligt BankoCommissarien Evelii Berättelse lärer Götha CanalsD iscont-Contoir i Götheborg redan gjort förlust af öfver —- 80,000. samt äga osäkre Fordringar till 746,405: 22: 4, hvaraf upptages såsom förlust i Götheborg — 100,000 Summa Capital-förlust omkring, 91,0,00a, Men ingående räntor äro dessutom godtgjarde, verkande dertill, 1164 Statsoch Banco-Utskottens Betänkanderi. att denna Capitalförlust synes mindre an den verkeligen är; nemligen: vid Malmö omkring 160,000. Götha Canal 500,000. - *—; 660,000 Summa Förlust 1,570,000. Skillnad 1 båda utredningarne — 1,195,000. eller minst En Million.
Under åberopande af hvad Utskottet emot undantag i allmänhet med anledning af Herr Olivecronas motion här ofvan yttrat, har Utskottet vid besvarande af nu ifrågavarande framställningar funnit sig endast böra tillägga, att då befrielse från beskattning, enligt det allmänna stadgandet i § 8, är medgifven för hvad till de nödvändigaste lefnadsbehofvens fyllande ansetts oundgängligen behöfligt, hvarje annan undantagsförmån eller vidsträcktare lindring för personer, som befinna sig i vissa samhällsställningar, skulle utgöra en afvikelse fran grundsatsen om jemnlikhet i beskattning och således en orättvisa mot andra, som, lika lottade i förmögenhetseller inkomstförhållanden, icke befinna sig i denna särskilda ställning. Utan att derföre underkasta de skäl, motionärerne hvar för sig anfört, någon närmare granskning, då de hufvudsakligen torde befinnas härleda sig från olika subjektiva åsigter om billighetens fordringar, hemställer Utskottet, att någon förändring i hvad nu är föreskrifvet i afseende å bevillning för pensioner och gratialer icke må vidtagas. §§ 9 och 10. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har, uti väckt motion (N:o 244), Anders Pehrsson från Malmöhus län föreslagit, att i § 9 måtte införas ett tillägg af följande lydelse: ”Ecklesiastik eller annan embetsoch tjensteman skall skattskrifvas och taxeras, der han har embete och tjenst'’1, hvarigenom motionären velat förekomma, att de kommunala afgifter, som af tjenstemän skola utgöras, tillfälle annan kommun, än den, inom hviken tjcnsten förrättas, då nemligen tjenstemän med vederbörligt tillstånd numera kunna mantalsskrifvas utom tjenstgöringsorten; men för att icke genom detta stadgande beröfva tjenstemannen förmånen af den i § 8 stadgade befrielse eller lindring i beviliningen, har motionären i denna syftning jemväl föreslagit ett tillägg i § 10, uti hvilken det allmänna stadgande förekommer, att befrielse eller lindring icke får tillgodonjutas för inkomst, sorn beskattas på annat ställe än den skattskyldiges mantalsskrifningsort.
Riksgälds-sedlar, inlösen af 43,201,222, Riks-registralur, utskrifning af 159: 137. Riksstat, angående den upprättade nja 234. memorial i anledning af återremiss å N:o 234 238. angående den upprättade nya 243. Rosen, von, pension åt 155: 53. Rosengren, Rektor, pension åt 153: 43. Rosersbergs Slott, öfverlemnande till H. M. Konungen af 38: 13- Högs enka, pension åt 155: 72. Runstenars aftecknande, anslag till 139: 136. Ryda kungsgård, afsöndring af jord från 102. Ränte persedeln »hö», förändradt utgörunde af 114. s. Sala siljververks ränte-ersättningsfond 73. upplåtande till Statens disposition 109. S;t Lars och Drotten, kyrkoruiner i Wisby, inköp af 187. Sammanbindningsbanan genom Stockholm 87: 14. Sandberg, Kamererare, fortfarande anslag till 195. Sandberg, Adjunkt, pension åt 153: 42. Sandels enka, pension åt 153: 85. Sandqvist, lån till gäldande af skifteskostnad 53. Schéele's enka, pension åt 174. Schelde-lullen, aflösen af * 166. Schlyter, Professor, pension åt 153: i 4. Schäferier, inrättande af 99: 30. Scliönings enka, pension åt 153: 94. Seminarium för bildande af lärarinnor, anslag till 139: 66. för Folkskolelärare, d:o d:o 139: 69. c. Serafmer-ordens-lasaretlet, nybyggnad vid 139: 22. Siljeström, Rektor, pension åt 153: 67. Sillén, af, Statskommissarie, gratifikation åt 218. Sjöberg, Häradsskrifvare, pension åt 153: Sjölins döttrar, d:o d:o 153: 103.