Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
l ' tliiinnnnde af IGn. Fondcr. ' under h e t stigit till kr. 21,038: 25, hvarvid &amp; r att niärka, dels att fru Emma Benediclrs ' donation 5,000 kr. inberäknats i sistnainnda siliriiris, dels ock, att enligt vid allmänt möte fattadt beslut förbundets fonder imed 700 kr. deltagit i kostnaden för den festskrift, som utgafs med anledning af förbundets 10-åriga tillvaro. Stipendiefonclemas och sjukkassans fonder bokföras särskildt och reclogorelse för desalnma följer. Bil. II &amp; k III. 47 ombud hafva på skilda orter inom landet verkat i förbundets intressen. Deras namn återfinnas i Bil. Förbundets byrå har, i likhet med föregående Ar, förestiitts af PiirBundsbyr5ii. frölren G. ' Adelborg, platsförmedlingen af frölren T. Geijer, lrassan af fröken U. Hmmnrtrslröld och platsförnzedlin.gen inom sjukvården af. På histen egde dock den förandringen rum, att ilen sistnamnda afdelningen öfvertogs af fröken Haiuinarsköld, då frölren Ulrich, på grund af sin verlrsainhet som förbundets sekreterare icke s&amp; k ~ ~ n d disponera e sin tid, soin arbetet viil sjul~sköterslcenfdelningen e~: fordrhde .. Fröken S. Beclunan öfvertog samtidigt kassagöroii1; Iilen. För att Iiinma kvinnor - såväl medlemmg af förbundet som icke medlemmm - råd och npplysni .. n.gar i j.~wiclislca och ekonomiska angelggenheter hm förbundets jurist under gret varit att triiffa 8 byraan tv&amp; ganger i veclcan, iitoni i in der sominarm~~nacleriia, d5 mera än en gång i reclran icke ansetts behöfligt. Därjämte kar juristen slu.iftligen besvarat iiiko~ima föïfrfigningar i samma %iiinen. PörfrBgningai.
Som Herrar Fullmägtige icke förut haft delaf de uti izs7 ärs Revttorers berättelse uptagne anmärkningar, sä lät Statschliskottet tillställa Herrar Fnllmägtige ett lika beskaffadt Tranfumt af hamma berättelse, som nu (Sub. Lit. N.) är bifogadt, hwaröfwer Herrar Fullmägtige anmodades ait med utlåtande inkomma. Genom delta utlåtande, hwilket härjemte bifogas (Lit. O) halma Herrar Fnllmägtige, utan att i näqon matto undanrödja de uti 1807 ärs Revisions Berättelse mmärkte omständigheter, blott uprepat hwad förut blifwit anfördt. Tttn af Herrar Fnllmägtige sä wal uti deras Förklaring tili 1807 ärs Revision, som uti deras sednast Den i3 November. 949 sednast afgifne ullätande äbevvpade rg §. uti 1799 ars Revisions-Reglemente ivder som följer: iZ. ''Af de till ost inkomne Beswarsmäl "hafwa wi erfarit, huru som Herrar Fullmagtige ">? ir Syslors tillsättande och befordringar, följt oli''ka g under för tourens beräknande Betjeningen e"mellan. Och dä Betjeningen icke synes böra sakna "den upmuntran, alt wid ypsande levigheter, kunna "nied någorlunda säkerhet räkna pä befordran i en "witz' ordning, sa framt oskickligher icke skulle i "magén ligga; sä hafwe wi wclat lämna Herrar Full"m. gtige wänlig del af hwad wi idella amne funnit ''mest lämpeligt att tillstyrka." "Enligt 1792 ärs Reglemente borde Herrar "Fullmäglige af den redan med arfwodcn sörsedde "Betjening utse de mest stickelige till de utä samma 'ars Siat upförda Syslor.
Sedan Kongl. Majit för särskilta fall behagat under den 4 November nästlidna år medgifva tullfri införsel af machinerier för nya fabriksanläggningar, på den grund, att upplyst blifvit, alt macbinerierna icke kunnat på den tid eller af de egenskaper, som erfordrats, inom landet erhållas, synes det vara nödigt och ändamålsenligt att i tulltaxeunderrättelserna intaga allmän föreskrift i ämnet, innefattande vilkoren och sättet för erhållande af tillstånd till tullfri införsel af så beskaffade machinerier, hvilket tillstånd lämpligen synes böra af Kommerskollegium, efter pröfning af behofvet och öfriga förhållanden, meddelas. I anledning af ofvanberörda underdåniga ansökning om tullfri införsel af in - 68 Kongl. Mcij:ts Nåd.
Äfven säljes densamma utan kokkärl och betingar då ett pris af 3 kronor; en vanlig kastrull kan i så fall användas till diflaskornas uppvärmning. Jag afstår från att i detalj skildra apparatens användning, då detta är noggrant afhandladt i en af prof. Medin författad uppsats: » Kortfattade regler för späda barns uppfödande med komjölk », hvilken medföljer hvarje apparat. Det behöfver väl knappast särskildt nämnas, att komjölken, äfven tillredd under alla kända försiktighetsmått, på inga vilkor som födoämne kan jämföras med kvinnomjölken, hvilken alltid borde vara det späda barnets enda föda. Men då detta af mångahanda anledningar tyvärr långt ifrån alltid blir fallet, är komjölken, vederbörligen utspädd och med denna apparat steriliserad, den bästa ersättning för modersmjölken. Det är alltför väl kändt, hvilka glänsande framgångar den moderna kirurgien vunnit, alltsedan man lyckats att från sår och operationsfält utestänga och tillintetgöra bakterierna, hvilka vållat vårt släkte så mycken ofärd. Mindre i ögonen fallande skola kanske de segrar blifva, hvilka vinnas genom att från det späda barnets föda utestänga dessa mänsklighetens fiender, men att äfven dessa skola blifva betydande nog, därom kan man vara fullt förvissad. Dödligheten bland de späda barnen är j u ännu, särskildt i vissa delar af vårt land, ganska betydlig, och att olämplig näring härvidlag spelar en ofantligt stor rol, därom har hvarje läkare nästan dagligen en sorglig erfarenhet. Må då denna nya apparat, hvars stora förtjänster jag nu antydt, tränga ned i de djupa lagren och blifva en folkets egendom; månget lif skall då sparas bland de späda barnen. D:r Carl Flensburg. I Smånotiser för kvinnovärlden. Dödsfall. Den 25 febr. afled härstädes en bland våra äldre teatervänner känd och högt aktad konstnärinna, dansösen fru Maria Charlotte Törner, gift med kamreraren vid k. teatern G. F. Törner. Charlotte Norberg, så var hennes familjenamn, var född i Stockholm 1824 och inträdde redan vid nio års ålder i teaterns balettskola samt uppträdde offentligt i solodans så tidigt som året därefter.
N:o 124, i anledning af erhållna återrémisser å Betänkandena N:is 42, 43, 71 och 72, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra, Tredje, Fjerde och Femte llufvud-titlar. Härvid förekommo följande delar af: Betänkandet N:o 42 (Andra Hufvud-titeln). 2:dra punkten, mom. b. Med ogillande af Utskottets hemställan, fastställde Ståndet, i enlighet med Kongl. Maj:ts Proposition, aflöningen för Registratorn inom Justitie-stats-expeditionen till 5,000 R:dr Riksmynt; Samma punkt, mom. c. Lades till handlingarne. 536 Prot.-Utdrag den 23 September 1857. 4:de punkten, mom. a. Ståndet, som ogillade Utskottets här gjorda tillstyrkande, bestämde aflöningen för Sekreteraren inom Justitie-kanslers-expeditionen till 4,500 Ridr Riksmynt eller lika belopp, som Kongl. Majit -föreslagit; Samma punkt, mom. b. Ståndet afslog likaledes hvad Utskottet här föreslagit, och beslöt att aflöningen för Regislratorn i Justitie-kanslers-expeditionen må, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits Proposition, fastställas till 3,000 R:dr Riksmynt; Samma punkt, mom. c, och 5:te punkten, momenten a, b, c. Lades till handlingarne; 8:de punkten, sednare momentet. Utskottets i Betänkandet Nio 42 gjorda och här vidhållna hemställan afslogs. Betänkandet Nio 43 (Tredje Hufvud-titeln): 2:dra punkten, förra delen. I öfverensstämmelse med Kongl. Majits Proposition, fastställde Ståndet, som ogillade Utskottets förnyade förslag, aflöningen för hvardera af de i Utrikes-departementets Expedition anställde fyra Andre Sekreterare till 2,000 Ridr Riksmynt. Betänkandet Nio 71 (Fjerde Hufvud-titeln):
Denna afgift ttäffsr hwarje Person, fast Egen: dom, Bruk, Handels och Fabriqueö rörelse eller an, nan 246 Den s Januarii. nan nöring, med eller utan behållen inkomst, sa framt han icke ester 1 §. kill högre belopp kan anses eller skattas; och är ven Bewillning, isom för hwardera af förutnämde killhörighcker minst bör utgå, uppförd och bestämd i bisogade Tariffen N:o 2. Harwid anmarkes: i;o Att r afseende pa den stora olikhet, som ör emellan Hemman eller de sa kollade Mantal, böra sadane af hwad natur och beskaffenhet de wara mä, wid första årets taxering indelas och uppskattas pä det sätt, att de som efter örtens gangbara pris äro rvärde twa tusende Riksdaler Banco och derunder, sättas i första eller lägsta Classen: de som wörderås deröflver och kill och med tre tusende Riksdaler : andra : och ds som anses hägre och till och med fyra tusende Riksdaler i tredje Classen, allt räknadt ester helt mantal och i det förhållande derefter Tariffen bestämmer för mindre eller kiufne hemmansdelar, hwilka asgifter, sedan deras agares personliga bewill, ning derutinnan är inbegripen, och derföre hwad ägarne as de minsta Hemmansdefarne angar, något drygare än i fallande afstag fran helt mantal, alltid mäste utgå ester Tariffens uttryckeliga innehall, utan att flyttning emellan eller under någon af de fast, flälde Classen får äga rum. Kronohemman skola wid denna klassifikation an, sis kill lika warde med Skattehemman af lika godhet och afkastning. Dä ater något Hemman kan befinnas af ett ännu högre warde, ma afgisten enligt Taxeringsmaiinens ompröfwande okas, dock skall fa, dant högt wä-d.s ur ättande ej grunda sig pa serskildt dy: bäre eller beryd-ige åbyggnader. Drn 5 Ianuarir'.
Hvilken hemställan Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkan, i Nåder biföll. C) Då vid sistförflutna Riksdag Kongl. Maj:t behagade gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan lagmans-bostället Näsby vid Midfastan år 1844 åter tillfallit Lagmans-embetet i den förenade Stockholms, Södermanlands och Gottlands Läns Lagsaga, komme, likmätigt Kongl. Brefven den (> September 1791 och den 3 Februari 1841, den ännu på Stat qvarstående hälft af lagmanslönen på Gottland, utgörande med inbegripen ersättning för derunder beräknade 23 ’ tunnor spanmål, 272 R:dr 4 sk., att till Statsverket indragas; och med föranledande deraf, vid Stats-regleringen sistlidne Riksdag, nämnda belopp, hvilket fanns upptaget å allmänna Indra gnings-s ta ten för år 1844, blifvit gcke allenast derifrån uteslutet, utan äfven afdraget från det till Svea Hofrätt och dermxderi lydande Justitie-Stat å Andra Hufvudtiteln meddelade anslag; så hade, enär bemälde Hof-Rättsstat icke bort, på sätt som skett, genom afdrag af ifrågavarande lönebelopp minskas, utan detsamma endast skolat från allmänna Indragnings-staten försvinna, Stats-kontoret, i dess underdåniga berättelse angående Sta ts-\ erkels förvaltning, tillstånd och behof, i underdånighet hemställt, att rättelse i afseende härå måtte vid instundande Riksdag beredas dymedelst, att å Svea Hof-Rälts stat, hvilken bort förblifva oförminskad, uppföres en summa af 272 R:dr 4 sk. Enligt Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern och Siats-Rådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkande, behagade Kongl. Maj-.t förklara Sig vilja meddela Rikets Ständer hvad Stats-Kontoret i ofvanberörde hänseende underdånigst" hemställt, för att iakttagas vid regleringen af Andra Hufvudtiteln. 2:o 3 Krigs-Hof-Rätten.
Directioner redan i Junii månad i83o till Banco-Fullmägtige ingifvit Förslag till Reglementariska stadganden i detta afseende; men då Directionerne deruti utgått från sådane grunder som Fullmägtige ej ansett med Banco-Reglementets stadganden förenliga, har frågan om denna Vexlings-anstalt livilat intill dess Kongl. Majit, genom Remiss af den 3i Mars innevarande år, infordrat Fullmägtiges underdåniga utlåtande öfver ett från Kongl. Majits Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län underdånigst ingifvit Memorial, beträffande uteblefven verkställighet af omförmälte Småsedels-Vexling vid Götheborgs Låne-Contoir, i anledning hvaraf Fullmägtige åter med Låne-Contoirs-Directionerne öppnat communication härom. — Sedermera hafva nya Förslag i detta ämne ingått ej allenast från Götheborgs utan äfven från Malmö Låne-Contoirs-Direction, hvilka hos Fullmägtige förevarit, men ännu icke kommit under slutelig pröfning. — Sedan en under Ordnings-Nummer 14,075 den 22 April 182(7 utgifven och samma dag åter insatt Transportsedel å 100 R:dr under Expeditionen i Vexel-Banken förkommit, utan att densamma oaktadt vidtagne åtgärder kunnat tillrättafas, meri Bankens Fiscals-Embete ansett några sådane omständigheter icke hafva förekommit, emot någon af dem hland Bankens Embetsman och Betjente som med samma Sedel haft befattning, att ersättningstalan kunnat anställas, hafva Banco-Fullraägtige den 3 Mars 1801, på Commissariatets hemställan, beslutat att nämnde Summa lills vidare må balanceras på en derföre i Lane-Banken öppnad 11 j Räkning under titel: ”Ersättning till Observations-Conto för en i Vexel-Banken förkommen Transport-Sedel — hvilket beslut Revisorerne funnit sig böra gilla. §. 5. Bankens Förhållande till Staten och vissa Allmänna Inrättningar. Stora Creditivet.
Vi vilja ingalunda i regeln tillråda ett hafsbad under så lång tid; det är den maximaltid, som af alla förf. uppges. Vid första känsla af köldrysning bör man ovillkorligen afsluta badet, ty att trotsa denna hamnar sig förr ' eller senare. Omöjligt är det, utan att känna individens hälsoförhållandcn, att säkert afgöra och bestämma tiden för ett kallbad. En tid växlande från 2 — 3 — 5 minuter bör vara den vanliga. De svaga och blodfattiga barnen och dc unga flickorna hafva endast fördel och nytta af badet, om de hastigt neddoppa sig och väl aftorkas och efter badet genom en promenad underhjälpa reaktionen. Skolungdomen begagnar de kalla sjöbaden ofta till öfverdrift. Men här äro vi inne på ett ömtåligt ämne, då vi helt lätt komma i kollision med våra sportifrare, för hvilka själfva sporten mången gång är hufvudsaken och kroppens rationella vård en bisak. Vid den diskussion om skolbad, som för några år sedan hölls uti hälsovårdsföreningen, yttrade d:r A. Wide om dessa förhållanden följande: » Min åsikt är, att på samma gång man ifrigt bör arbeta för, att badning allmänt och flitigt begagnas, så bör man å andra sidan söka motarbeta öfverdrifter på detta område. Så t. ex. känner jag några flickor, som förra sommaren blefvo simmagistrar, och jag roade mig med att taga reda på, huru lång tid de hade arbetat i vattnet för att vinna denna höga värdighet. De hade legat i vattnet i regel tre gånger om dagen och för hvarje gång en half timme eller en hel timme och ibland till och med mer. En del hade fått bada längre och oftare. » Slutet på anförandet beledsagades af följande reflexioner, som vi på det varmaste underskrifva: » Jag har flere gånger uttalat min mening om, att kroppsöfningarna i och för sig äro mycket välgörande, men att så fort det kommer täflan med, kunna de lätt blifva skadliga.
Under föregående år, sednast år 1859, har ett par dylika ränteliqvider i likhet med den nu anmärkta förekommit, såväl till Handlanden O. A. Widerström i Kalmar som till Löjtnant A. Arbin på Tångestad; och då dessa utgifter icke blifvit af föregående Revisorer anmärkta, har jag så mycket mindre ansett mig böra underlåta medgifva dylika förbehåll, som de bevisligen ländt Stuteriet till betydlig fördel. Vidkommande den af Rikets Ständers Revisorer anmärkte olikhet emellan det belopp af levereringsmedlen, som Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen för 1860 påfört Ottenby Stuteri och nämnde Stuteri godtgjort Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen, får jag äran upplysa, att densamma tillkommit derigenom, att Hallands hingstförening oriktigt hit insändtnu anmärkte R:mt R:dr 202, och att dessa, när behof af penningar för Stuteriets räkning samtidigt förefanns, icke då blefvo insända till Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen, utan ansågos såsom förskott å de levereringsmedel, som för Stuteriets räkning voro reqvirerade, hvarom jag äfven genom insändandet af qvitto å beloppet underrättade Kongl. Stuteriöfverstyrelsen, ehuru de obegripligt nog icke af dåvarande redogöraren, numera aflidne Hofkamereraren L. Alin. Noring, blefvo i räkenskaperne antecknade, och äfven af mig derefter vid genomgående af dessa sednare förbisedda. Då Norings sterbhusdelegare numera, genom af dem begärd och äfven af Olands Södra Mots häradsrätt under den 16 September detta år beviljad urarfvaförmån, blifvit fritagne från betalningsskyldigheten af den aflidnes skulder, och denna fordran hos Noring dessutom icke upptäckts förr än efter proklamadagen och således, enligt 136 § af 1830 års konkurslag, förlorat sin rätt till kraf, så vågar jag ödmjukligen hemställa, huruvida under dylika förhållanden, annan åtgärd dermed är att vidtaga, än att anmäla denna nu upptäckta redovisningsbrist till vederbörlig afskrifning.
Den fattige inspektören gifter sig med Julia, en ung, gudaskön och afundad konstnärinna, hvilken, när hon kysser honom, säger till sina vänner: » Måtte himlen en dag gifva eder en så ädel man att kyssa! » Axner, kopparslagarens fosterson, blir en stor man, ärad och beundrad högt öfver alla andra, och Laura, furstinnan, en dam af kunglig börd, nedstiger till folkets son och blir hans lyckliga maka. » Hu! » — säger hon — » jag. vill inte stå på höjden, frysande af köld, med moln och örnar vid min sida. Jag vill ner till den gröna däld, där dina dygder blomma, och dem du alltid skall vårda för mänskligheten och för mig. » Ja, han låter t. o. m. en obetydlig trädgårdsmästare eller ett slags herrbonde, såsom » ungresen på Bärga », äkta förnäma damer ur den högsta aristokratien. Tänk eder en grefvinna som fru Pettersson på 50-talet! Och alla dessa söner af en familj, dessa folkets barn, August Blanches syskon i mer än ett fall, tecknar han efter bilden af sitt eget konterfej. Han gör dem lika ärliga som han själf, lika goda, fullt lika ömtåliga&gt; ädla och frisinnade, präktiga karaktärer, högburna hufvuden, sanningskära naturer, fiender till förtrycket. Aldrig äro de rädda om sin personliga säkerhet; icke heller tveka de: att uttala sin mening. Aldrig parlamentera de eller svika sina idéer. Alla äro de stolta öfver sin folkliga börd. Tag t. ex. hjälten i Sonen af Söder och Nord. Han, arbetaren, höjer sig öfver alla. Han är god, han är fin, han är skön, han är älskvärd. Han brinner för folkets sak, leder det under striden, häjdar det när det öfverskrider en ädel mänsklighets råmärken, afhåller det från blod, grymheter och brott, mildrar det genom tårar, lugnar det genom goda ord, blir en inkarnation af idealfolkets majestät! Och hur omotståndlig är han. ej, denne Armand Cambon, för alla hertiginnorna och grefvinnorna i Seine-staden!
Nils Mänsson från Malmöhus Län, med hvilken flere Ledamöter instämde, talade på ofvan upptagne skäl emot förslagets antagande. 3:o Af Nils Strindlund från Vester-Norrland: att, då Författningarhe rörande jord-afsöndrrngar icke innehölle några föreskrifter, huru sådane afhandlingar borde betraktas, hvarigenom jord-egare dels leronar tillstånd till så kallade backstugors anläggande å sina egor, dels vid fastighets afyttrande förbehåller sig rättighet att få begagna någon mindre, vanligen högst ringa andel af fastighetens område såsom undantag, hade man, vid bedömande af uppkomne tvister* angående beståndet af sådane afhandlingar, stannat i ovisshet om Lagens rätta grund och mening. Den jordrymd, sorn genom dylika afhandlingar merendels för innehafvarens lifstid från hemmanet afsöndrades, uppginge sällan till den storlek och vidd, söm Lagoch Oecon. Utsk. Utlåtande N;o 17. 7 1827 års Kongl. Förordning bestämt såsom ett viltor för tillåtelsen att på viss tid få från hemman upplåta jordlägenheter, och således skulle afhandlingar af omförmälde beskaffenhet, om nämnde Författning strängt tillämpades, aldrig kunna ega bestånd. Vid Författningens utfärdande syntes ifrågavarande sätt att afsöndra jord likväl icke vara förbisedt af Lagstiftaren, sorn fastmer genom sitt stillatigande torde velat ådagalägga, att någon inskränkning icke borde ega. rum uti hvad i berörde hänseenden, förut varit öfligt, serdeles beträffande så kallade undantag, hvilka genom, gammal häfd vunnit ett mägligt stöd i allmänna tänkesättet.. Desse: slag af jordäfsöndringar voro ock af den serskilda beskaffenhet, att de icke medförde sådane skadliga följder, hvilkas afböjande legat till grund för de inskränkningar, sorn uti Författningen finnas stadgade. Vanligen afsåge undan tags-contracten endast tillåtelse att å hemmanets ouppodlade mark erhålla något mindre stycke, eller på sin höjd att få begagna en eller annan uppodlad mindre täppa till kål-plantering, linoch potatoes-odling.
Och likväl måste Kompani Chefen, för att kunna upfylla sina mångfaldiga skyldigheter hemma på roten, bo och vistas inom kompaniets stånd; hvilket jag förmodar af ingen lärer bestridas. Jordens afkastning, likasom de indelta räntorna och kronotionden, bibehålla städse sina värden, föga beroende af det hos penningen omvexlande. Behofvet af att nu hos It. St. anmäla indelta Arméens befäl till löneförbättring, skulle sannolikt ej hafva inträffat, så framt ej det genom Indelnrsverket ursprungligen till numerären bestämda befälet sedermera blifvit tillökadt — det primitiva löne-anslagel på flera fördelats. — samt en annan del af samma anslag till Stats-kassan indragits. Upskattningen af bostads-beställenas afkastning, sådan den upgjordes till grund för 1833 års lönereglering, har sina erkända brister, dem konungen Iofvat R. St. att genom en ny värdering söka afhjelpa; — men denna nya upskattning kan icke straxt verkställas, och att, under tiden som dertill erfordras, förvägra indelta Arméens befäl en provisorisk löneförbättring — af den med hvarje dag stegrade lefnadskostnaden i högsta måtto påkallad, — vore att mot en aktad och för Staten behöflig samhällsklass tillvägagå med en hårdhet, ja — jag måste tillägga — med en orättvisa, — ingendera förenlig med den lugna prof - Den 28 Januari f. ui. 149 ning och det värdiga handlingssätt, sorn i så många andra frågor utmärka den Svenska liepresentationens tillgöranden och beslut. Jag påkallar derjemte, vid detta tillfälle, Riddarhusets och de öfriga Riks-St:ns beskydd för Indelntsverket, såsom Statsinstitution. — ett beskydd som detsamma under längesedan förflutna, — mera brydsamma, —• tider, hvarken på detta rum eller hos de ofrälse Stånden någonsin saknat. Då Hr Gr.
Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskottens den i3 dennes under N:o 666 afgifne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeidte Betänkande, rörande dels nedsättning, dels upphörande af den för innomskärs seglande fartyg, bestämda Lotsoch Båk-afgift. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den i5 dennes under N:o -jo aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, angående de, i frågan om Bränvinsbrännings-afgifts utgörande af de vid Fabriker nyttjade pannor öfver go kannors rymd, Riks-Stånden emellan yppade skiljaktiga meningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid dess i detta ämne för\' t fattade beslut, samt med godkännande af de utaf Utskottet föreslagne Voterings-Propo - 6 1Den 16 December. sitioner, öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Siats-Utskottets afgörande. Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne, Bevillnings-Utskottets den i5 dennes under N:o 71 aflåtne, och samina dag på bordet lagde, Memorial, med öfversigt af den Allmänna Bevillningen. 'Företogs till pröfning Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 81 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag, i anledning af de uli Serskildta Utskottets Betänkande, örn StyrelseVerkens Reglering, förekommande Grundlagsfrågor. Herr von Hartmansdorff., August: