Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1723* Skatte rätt har äfven blifvit förvärfvad i;o. Genom rustning i krigstid och upprättande af ödeliggande Rusthåll. Se Resolution på Allm. Genom laggill rustnings presterande och odling af oländig mark. Se Kongl. Förklaringen d. 5 Oct. 1741. 3:0. Genom Nybyggens anläggande 1 Lappmarken. Se Resolutionen på Allmogens Besvär den 17 Augustii 1762, Kongl. Brefvet d. 27 Julii 1737. Frälfe är den jord som besittes med full ägande rätt och fri disposition. Frälset grundlädes af Magnus Ladulås åc 1285» när hantillät hvarje jordägare att genom rustning fria sin egendom från skatt. Denna frihet hade afseende på Ledungs Lama elier Rrigs&katten, hvartill Skeppsvirke hörer, en skatt bestående i en del af de persedlar, som nu begripas under Jordeboksräntan och sällan af Frälse utgått. Gustaf I tilläde - Den 21 Maji e. m. lade år 1526 Sakören åt allt Frälse; befrielsen för gästning och skjutsfärd ägde rum redan åt 1474, men i Bevillning deltog det till hälften mot annan jord. Sådan v«r Frälsejordens egenslcap till deS# Eric XIV genom de Säterierne tillagde sar** skildte förniohner lade grunden till den olik» egenskap Frälsejorden sedermera erhållit., och som fördelat den i Utsockne FrälseSäterier, Rä Och Rör samt Ladugårdar. Frälsejorden har vissa tider minskats* dra ökats: Under Catholska tiden föll myc-i ket Frälsegods under andeliga Frälset, Undet Gustaf I återgick det till Adeln. Under Drottning Christinas Regering ökades Frälset ömåtiligt. Genom Carl XLtes reduction biet åter mycket Frälse till Kronan indragit. Utfockne Prålfe är sådan Frälsejord* söttt antingen underlagd något visst Säteri * ligger utom dess Rå och Rör* eller sådan Sorn ej underlagd något Säteri ligger här och det i Landet och kallas Strögods. Säterier leda sitt upphof från Adelns anseende.
Denna afhandling skall, med tillgodogörande af nutidens rika erfarenheter, på ett kort, enkelt och lättfattligt sätt framställa: jordens rätta brukande, nödvändigheten af stenbrytning, dikning och diktäckning jemte rätta sätten derför, rationela ladugårdsskötsel, skogsvården och nyodlingen m. m., samt slutligen äfven antydningar om fördelarne för egare samt köpare och säljare af jord invid jernvägsstationer och i allmänhet der mångå vilja bo tätt ihop — deraf att dylik jord indelas uti ordentliga tomter, jemte allmänna planer derför, äfvensom, till sist, goda och välbepröfvade rit - 456 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 177. ningar till de nödvändigaste landtmannabyggnaderna för mindre bemedlade jordbrukare; börande dessa ritningar innefatta konstruktioner både för steu och trä samt behandlas som så allmänna typer, att de kunna tillämpas inom hela landet; beroende det på kommunen, länen eller enskilde att sedan förskaffa sig för hvarje särskild ort tjenligare byggnadsritningar. — Jag vågar föreslå, att Kongl. Landtbruks-akademien, som städse arbetat med mycket nit i denna väg, utan att hafva egt behöfliga medel att disponera, måtte anmodas taga bestyr med sagde populära afhandlings tillväga bringa nde, enligt de grunder jag nu haft äran andraga, och måtte ombedjas, ju förr dess heldre, lemna uppgift å ungefärliga behofvet af medel till 25,000 å 30,000 exemplar, och hvilka medel jag vördsamt anhåller att Rikets nu församlade Ständer måtte, derest min vördsamma motion i denna del gillas, fullt ut anslå och ställa till Landtbruks-akademiens för fogande. Utgifvandet och det ymniga spridandet af sistnämnda afhandling är en sak af största vigt, och jag får på det varmaste mana till ett kraftigt understöd härutinnan af de ärade Representanter, hvilka hysa samma åsigt.
Och hvilken som hörer min ord, och icke tror, icke dömer jag honom; ty jag är icke kommen till att döma verldena; utan att jag skall frälsa verldena. Hvilken mig föraktar, och tager icke min ord, han hafver den honom döma skall; det talet, jag talat hafver, skall döma honom på yttersta dagen. Ty jag hafver icke talat af mig sjelf; utan Fadren, som mig sändt hafver, han hafver budit mig hvad jag skall säga, och hvad jag skall tala. Och jag vet, att hans bud är evinnerligit lif; derföre, hvad jag talar, det talar jag såsom Fadren hafver sagt mig. För Påskahögtiden, efter Jesus visste att hans tid var kommen, att han gå skulle af denna verldene till Fadren, såsom han hade älskat sina, som voro i verldene, så älskade han dem uti ändan; Och då Nattvarden var gjord, och djefvulen hade redo ingifvit Jude Simons Ischarioth i hjertat, att han skulle förråda honom; Visste ock Jesus, att Fadren hade allt gifvit honom i händer, och att han var utgången af Gudi, och gick till Gud; Stod han upp af Nattvarden, och lade af kläden; och tog ett linnet kläde, och band om sig. Sedan lät han vatten i ett bäcken, och begynte två Lärjungarnas fötter, och torkade med det linna klädet, som han var ombunden med. Så kom han då till Simon Petrus. Och han sade till honom: Herre, skulle du två mina fötter? Jesus svarade, och sade till honom: Det jag gör, vetst du icke nu; härefter skall du det få veta. Petrus sade till honom: Aldrig skall du två mina fötter. Jesus svarade honom: Om jag icke tvår dig, då hafver du ingen del med mig. Då sade till honom Simon Petrus: Herre, icke allenast mina fötter, utan ock händer och hufvud. Jesus sade till honom: Den som tvagen är, honom görs icke behof, utan att två fötterna; men han är all ren; och I ären rene, dock icke alle. Ty han visste ho den var, som honom förråda skulle; derföre sade han: I ären icke rene alle.
Missgernings-balken; Erik Anderssons från Skaraborgs län, om ändring af 1, 9 och 12 §§ af Kong. förordningen 13 Juli 1818, rörande inteckning i fast egendom; Lars bVenanders från Bohus-län, om Hof-rätternas fördelning å divisioner i landsorter ne; Joil. fVes ter marks från Vesterbottens län, angående förändring i 20 kap. 6 § Byggninga-balken samt Kongl, förordningen den 3 September 1755; Densammesj angående rättighet för obesutne hemmansegare att vid sina hemmansdelar bibehållas; N. Strindlunds från Vester-norilands län, om ändring i 40 kap. Missgernings-balken m. m.; Ephraim Larssons från Elfsborgs län, angående visitationers anställande i länsoch häradsfängelserna; u t Ola Perssons från Blekinge, angående granskning af äldre lagar och författningar, som stå i strid med gällande grundlagar; Anders Janssons från Westerås län, angående befrielse från lösen af vissa handlingar hos Öfver-rätt; Hans Hanssons från Bohus-län, angående skärpning af straffet för skogsåverkan; Anders Janssons från Westerås län, i samma ämne; Gustaf Glads från Vesterbottens län, om ändring i lego-stadgan rörande husaga; Lars Rasmussons från Götheborgs och Bohus-län, angående böternas anslående till den kommun, der den botfällde är boende; 128 Prot.-utdrag den 29 December 4847. Elof Anderssons från Wermlands län, om rättighet för komministrar i Annex-församlingar att utfärda s. k. begrafningsbevis; Änders Gunnarssons från Elfsborgs län, om förändring i 26 kap. 2 § Byggninga-balken; Densammesj angående stadganden om vägning af resandes åkdon; A. J. Sundstedts från Jönköpings län, om upphäfvande af 27 kap.
Men anspråken växa! Det synes mig derföre nödvändigt, att Ständerna, såsom vilkor för nu beviljande kreditiv, fästa en fullständig revision af kassans reglemente, hvilken synes icke mindre för delegarne sjelfve, än för Statsverket vara högt af behofvet påkallad.» af Riksdags-fullmäktige Ola Månsson från Christianstads och Henrik Andersson från Örebro län. H:o Ä*». Ånis. till Exp.-Ulsk. d. 9 September 1854, lil. 2 e. m. Ltlittande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om den genom ökad skatt å bränvins-tillverkningen blifvande tillgångs användande till inrättande af tvångs-arbetshus i Rikets samtlige län och Stockholms stad, äfvensom till åtskilliga andra föremål. Uti Dess vid innevarande Riksdag aflåtna Nådiga Proposition om Stats* verkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, i afseende å användandet af den 18 Slals-UCskntlets Utlåtande, A7;o 8/9. särskilda tillgång, som, i händelse Rikets Ständer bifölle det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående grunderna för rättigheten att tillverka bränvin, framställda förslag att belägga denna tillverkning med högre skatt, än tillförene, uppstode utöfver de till ordinarie Stats-regleringen deraf påräknade 800,000 K:dr, behagat föreslå, det Rikets Ständer måtte deraf anvisa följande belopp, nemligen: l:o.
St:r böra aflåta i afseende å förbudens uphörande. Detta skulle äfven komma att i förslaget innefattas, om man borttoge orden: ”rör:dc hvad vid tull-taxans verkställighet skall iakttagas”; hvarföre jag föreslår, att R. o. Ad. måtte antaga Frih. Palmstjernas förslag med uteslutande af de nyssnämnde orden. Frih. Palmstjerna: Jag har ingenting emot den uteslutning, som Gr. Lagerbjelke föreslagit, ehuru jag tror den vara obehöflig, enär mitt förslag innehåller, att den underd. skrifvelsen skulle innefatta R. Stms beslut i afseende å icke allenast tull-afgifterna utan äfven allt öfrigt, som rörer hvad vid tull-taxans verkställighet skall iakttagas. Som förbudens uphörande utan tvifvel hörer till hvad vid tull-taxans verkställighet bör iakttagas, så skulle jag icke tro, att den ordställning, jag begagnat, på något sätt kan misstydas, men då Gr. Lagerbjelkes förslag jemväl uttrycker den mening, jag anser böra uttryckas, har jag icke något emot, att de ord, hvars uteslutande Hr Gr:n påyrkat, ur förslaget utgå. llr Gr. o. Landtm, framställde att Frih. Palmstjernas förslag, efter den deri af honom medgifna förändring, innehölle att R. o. Ad. måtte besluta, att R. Sl:rs beslut, i afseende på de för inkommande och utgående varor från och med 1855 års början fastställde afgifter, äfvensom öfrige i sammanhang dermed fattade beslut, böra ofördröjligen och ulan afvaktan på R. Stms blifvande pröfning af frågan om afgiften på bränvin och sprit, i behörig 56 Den 5 Augusti e. m ordning expedieras, jemte underd. anmälan, att R. St:r, efter i sistnämnde afseende fattadt beslut, skola detsamma sedermera serskildt i underdthet anmäla, samt att Frih.
12:o) Bolaget är berättigadti a) att, efter gällande lag och författningar, till sig lösa och med egande-rätt besitta enskilda personer och korporationer tillhörig jord, som för jernvägs-anläggningen erfordras; hvilken jord dock ej iår för Bolagets skuld intecknas; b) att, utan kostnad eller årlig ersättning, undfå upplåtelse af sådan för jernvägsanläggningen oundgängligen erforderlig, Kronan tillhörig jord, som står under dess omedelbara disposition; dock bör, när fråga är om boställsjord eller annan åt enskild person med åbo-rätt eller annorledes upplåten kronojord, ersättning derför af Bolaget lemnäs, i enlighet med hvad om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof är stadgadt i Kongl. Förordningen den 20 November 1845; skolande denna Förordnings 27:de § jemväl läfida till efterrättelse i afseende på de uiskylder till Kongl. Majit och Kronan, som förut kunnat åligga den jord, hvilken BolageL kommer att till sig lösa; c) alt lör jernvägs-anläggningen kostnadsfritt begagna sådana, å Kronans egor belägna, kalkoch stenbrott, som kunna vara disponibla; d) Stats-Utskottets Memorial, N:o 385. 9 d) att, för jern vägs-anläggningens behof samt till dess byggnad och underhåll, under de i förfaltningarne föreskrifna vilkor, anlägga och, på sätt tjenligast finnes, drifva erforderliga verkstäder till förfärdigande af gjutgods, srniden, verktyg, redskap och allehanda nödiga malerialier; e) att, uppå skeende underdåniga ansökningar, åtföljda af bestämda uppgifter å behofvet, få, under kontroller, som då komma alt i Nåder föreskrifvas, till riket tullfritt införa de machinerier, vagnar och verktyg, hvilka vid jernvägs-arbetet erfordras, jemte sådana tor jernvägen behöfliga skenor (rails), lokomotiver, stående machiner och vändplqner (turn-plales), som ej af inhemsk tillverkning kunna erhållas emot lika billigt pris och med samma godhet; ,/) att för jernvägens anläggning erhålla arbets-biträde af Krono-arbets-korpsen, i mån af tillgång och uppå de vilkor, som vid sådant arbets-biträdes användande vanligen bestämmas; g) att, för enahanda ändamål, jemväl få begagna manskap af Arméen, så vidt aftal med vederbörande om frivilligt arbets-biträde kan träffas, och trupperna icke äro af militär-tjenstgöring eller arbete för Kronans räkning upptagna. 13:o) Bolaget skall, i alla rätts-förhållanden, som kunna uppstå mellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilde medborgare,
Riktigheten deraf, alt förhållandena i detta afseende måste vara ömsesidiga, torde 4 Allm. Be sv.- o. Ekon. Utskottets Utlåtande, JW 69 af ingen förnekas; men då visar sig ännu klarare, oriktigheten af förslaget, att en person, som år både fastighetsegare och rörelseidkare, icke skulle få rösta i endera förhållandet derföre att han hörer till det andra, ty då skulle de, som äro i båda dessa förhållanden, och hvilka just derföre sannolikt äro de förmögnaste inom samhället, icke kunna få rösta i någotdera fallet, utan vara från all rösträtt uteslutna, utom i de frågor, hvilka gemensamt rörde fastighetsegare och rörelseidkare och der deras intressen icke kunde stå i strid med hvarandra, hvilket förmodligen ingen torde anse riktigt. För min del anser jag att, uti allmänna frågor, hvar och en måste 'vara berättigad att, med den rösträtt, som för ett visst intresse är honom tillerkänd, skydda detta intresse, oberoende af de andra intressen han kan ega och som med det förra kunna stå i strid, och tror aldraminst att, uti den fråga som här särskildt är före, någon olägenhet är att befara af det nu gällande stadgandet, då genom den mängd af löntagare, som finnas inom Stockholms stad, antalet och rösträttigheten hos dem, som icke tillika äro fastighetsegare, säkerligen betydligt öfverväger deras, som ega rösträtt för både fastighet och rörelse eller löneinkomst. Om i öfrigt persouer, som ega rösträtt, icke inställa sig vid Socknestämmorua och icke begagna sin rätt, kan sådant icke blifva något skäl för lagstiftaren att frångå lagstiftningens rättsgrunder; det enskilda intresset skall snart lära hvar och en att bevaka sina rättigheter. På dessa skäl har jag trott Utskottets yttrande böra blifva: att Utskottet icke ansett motionen böra föranleda till någon åtgärd. Uti denna reservation instämde Herr Grefve Björnstjerna, C. M. t., Herr Friherre Åkerhjelm, H. S. K., och Herr Friherre af Ugglas, K. G., Herr Doktor Björling samt Herr Sundström. Ank. till Exp.-Utskottet den 26 Mars 1851, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om ändringar och förklaring af Kongl.
Detta förhållande kan hafva till följd, att, i fall någon missämja mellan fideicommissarien och den öfriga familjen finnes, ansökningen, om än aldrig så välgrundad, i anledning af familjens afstyrkan blifver afslagen och fideicommissarien följaktligen ruinerad. Det är således, äfven ur denna synpunkt, af vigt, att en bestämd rätt till belåning stadgas genom lag. Frih. Palmstjerna: Såsom någon ledning för min opinion öfver voteringens vigt önskar jag att få veta, huru denna fråga hos de öfriga Stånden blifvit afgjord. 1 fall två eller tre af de öfriga Stånden redan bifallit betänk., önskade jag aflägsna mig, emedan tiden då kan ändamålsenligare och bättre användas, än till denna votering. Underteckn. R i d da r h.-S ec re t.: Enligt de underrättelser, som från de öfriga Stånden ankommit, hafva Borgareoch Bonde-St:n bifallit Utsk:s betänk.; men om Presie-St:s beslut har ännu ingen underrättelse blifvit lemnad. Hr Dalman: Då genom den upplysning, som Riddarh.- Secret. nu lemnat, man ser, att frågan kommer att förfalla, och en återremiss således skulle vara utan ändamål, får jag anhålla om proposition till afslag å betänkandet. 4° Den i Maj e. m. Frih. Cederström: Den upplysning, som ar leni nåd., alt tvenne Stånd bifallit betänk., verkar ej den påföljd, Frih. Palmstjerna förmodat, nemi. att frågan skulle förfalla, också om den återremitteras af R. o. Ad:n samt Preste-St; ty om två Stånd återremittera betänk., faller det af sig sjelf, att Utsk. skall åter upptaga frågan, och om Utsk. då frångår sin förra mening, kunna äfven de Stånd, som bifallit detta betänk., frånträda sina beslut. Sedan nu votering blifvit begärd, anser jag all ytterligare discussion onödig, hvarföre jag anhåller, att voteringen genast må blifva företagen. Upplästes lill justering och godkändes följande voteringsproposition :
Till det första fördelaktiga intrycket af barnet i det yttre kommer snart den utomordentliga verkan af träffsäkerheten i spelet, där man finner blott natur, alldeles ingenting annat än natur i fullständigast^ mening, konstnärlighetens största triumf.Man ser lilla Hedvig framfor sig, man hör henne, man lär riktigt känna henne, man erfar hjärtligt deltagande for den stackars flickan, som är så sorglöst glad, så innerligt tillitsfull mellan denne egoistiske skräflare till far och denna okunniga och för all högre lyftning otillgängliga jnor. Huru smärtsamt röres man icke sedan, då Hedvigs stora sorg kommer, ty den sorgen får i fröken Seeligs framställning ett så sant och därför så gripande uttryck, att man måste tro på dess verklighet! Det är barnets ohäjdade uttryck af gränslös förtviflan, dess illusoriskt återgifna gråt. Hvilka medkänslor väckas icke därigenom hos åskådaren! Huru antaglig förefaller icke just därför den sorgliga upplösningen! Man kan se det flere gånger, och för hvarje gång känner man sig lika djupt gripen. Huru älskar man för öfrigt icke stackars Hedvigs naivitet, som är så sann och ursprungsfrisk i de många, ganska svåra scenerna! Granskaren känner sig alt för mycket hänförd som åskådare för att kunna riktigt noggrant nagelfara spelet, men jag trotsar för öfrigt h vil ket af långvarigt granskningsarbete i teatersalongerna uppöfvadt recensentsinne som hälst att finna några luckor i fröken Seeligs framställning. Denna är hel. En sådan elev är en ovärderlig tillgång för en teater, något riktigt godt. att taga vara pa för framtiden, och om det äfven kan vaj * a troligt, att den eleven nog letar sig fram till stor del genom egna, på de goda naturgåfvorna bygda studier, sa ligger det dock vigt på, att studierna verkligen göras och att de ledas i rätt riktning, och därvid har kungl. teatern ett icke ringa ansvar. Oaktadt det ser ut, som skulle fröken Seeligs egen begåfning vara den verksammaste drif-fjädern till den goda utgången af hennes öfvertagande af Hedvigs roll, sa har teaterns elevskola dock otvifvelaktigt äfven heder däraf.
Majrt jemväl redan förlidet år vidtagit kraftiga åtgärder, ej mindre till behofvens fyllande för ögonblicket, än äfven för beredandet af nya skördar, till bestyrkande hvaraf Utskottet får åberopa Kongl. Stats-Contorets der. 20 December 1833 afgifne underdåniga Berättelse, angående Magasins-Ärenden, enligt hvilken värdet af de, efter 1833 års missväxt, till de Norra Länen lemnade bidrag, dels i spanmål och dels i penningar, uppgår till en sammanräknad summa af i3g,5oo R:dr; så och då i allt fall en, denna vår föranstaltad, undsättning i spanmål svårligen kunnat framkomma så tidigt, att det ändamål, Motionairen åsyftat, blifvit uppfylldt samt Rikets Ständer komma i Bihang till R. St. Fröt. 1884. 4 Saini. 1 Af l. 3 2Ö:te Häftet. Siats-Utskottets Utlåtande N.-o 10S. tillfälle att, vid bestämmandet af grunderne för återbetalningen af de norra Länens undsättningsskulder, bereda dessa orter den lindring, hvartill serskilda förhållanden kunna föranleda, finner Utskottet sig, på dessa skäl, icke kunna tillstyrka bifall å Herr Biskop Franzéns motion, om anvisande af serskildt understöd i spanmål för de nödlidande i Norra Länen. Ankom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 2 e. rrr. Utlåtande, i anledning af Sven Jonssons ifrån Jemtlands Län motion, om anslag för anläggningen af en nj väg i Jemtland. (UT. A.)
Vt Ar. d. i5 sani t f. ?ä< A. 9.8 Sept. 182g, till Lagmans-Rätt i tvister, angående husesyner å Boställen, lades till Handlingarne. 7:de punkten, om upphäfvande af serskilda Domstolar eller så kallada Fora Privilegiata. Utskottets yttranden, angående a) Öfre och Nedre Borg-Rätterne och c) Hof-Rätterne, — återremitterades. Utskottets yttranden, angående b) RiksMarskalks-Erabetets Executions-Rätt; d) PostRätterne; e) Kongl. Cancellie-Rättens befattning med så kallade Postmål; f) Bergs-TingsBätterne samt Grufveoch Bergs-Rätter; samt g') Sjö-Tulls - Rätter, Gränse-Tulls-Rätter och Hall-Rätter, — biföllos. Pröfningen af den i sammanhang härmed föreslagna underdåniga Skrifvelse uppsköts. Den del af Betänkandet, hvarest omförmäles frågan om upphörande af Bankens och Riksgälds-Contoirets rättighet att hafva sitt Forum i Svea-Hof-Rätt, —• lades till Handlingarne. Yttrandet* rörande Academiska Domstolarnes och Academiernes Rectorers Executions-rätt, — bifölls. Utlåtandet, i anledning af framställning om upphörande af Ridderskapets och Adelns rättighet att i vissa mål hafva Hof-Rätt till första Domstol, lades på bordet, intill dess Ridderskapets och Adelns beslut i denna fråga blifver rneddeladt. Ut - Trot.
Riksens Ständer hafva funnit, ätt olikheten i Extra Roteringen, särskilta Landsorter imellan, hufvudsakligen harledersig ifrån det ovilkorliga stadgande, att en Rote, vid ansvar, icke får öfverstiga det Hemmantal, sorn efter Rotenngs-Instructionen för förra roteringen och det derå grundade Roterings-Verk i Länet högst är tillåtet, Enär, efter gamla Roteringehj en Soldat utgöres, vid det ena Regementet från ett Hemman, vid det andia från ett och ett halft, vid det tredje två och vid en del från tre liela Hemman; så kunde extra Roteringen, hvilken skulle derefter rättas, ej annat än blifva ulika betungande, särdeles sorn Hemmannen i jord, ägor och förmåner, icke åro fa B det. N-.o 55. 56, 434 jDen 8 Augusti Uro emot denna olika beräkning svarande, man det ofta händer, att ett Hemman i det ena Länet är lika godt med flera i det andra; ock utom ienna olikhet Provinserna imellan, äro äfven ofver en ojemn fördelning inom dem mangfalldiga besvär anförde, hvilka ännu af Eders Kongl Majits Nådiga profning bero. lin allmän likliet häri kan likväl icke vinnas, sa. länge det stadgande star fast, att extra Rotelingen skall, i anseende till Hemmantalet, lämpas efter gamla Soldate Indelningen. Till vinnande af mera jemnhet häri, hafva Riksens Ständer icke funnit någon säkrare utväg, än att denna extra Rotering mätte grundas på myckenheten och godheten af de till Hemmanen hörande ägor och andra härligheter, samt att i detta afseende matte föreskrifva» huru mycken åker, äng och andra ägor böra beräknas emot skyldigheten att hålla en extra Roterings-Soldat, utan ff-stadt afseende å gamla Roteringen inom Länet eller sjelfva Hemmantalet , hvaraf ingen grund kan hämtas, i anseende till den stora olikhet i ägor och förmåner, som imellan Hemmanen öfver allt sig företer.