Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Store Prophet, svarade Rustan ödmjukt och knäböjande; för icke lång tid tillbaka, det är knapt tusen år sedan, efter de dödliges räkning, lofvade du att bevilja mig en nåd. Jag hade hört Engeln uppläsa denna olyckliges vandel: hans fel – tillåt mig att säga det – syntes mig ej särdeles betydliga; hans ungdom gjorde dem förlåtliga och konungars synder tyckas mig böra vägas på en annan våg. Jag såg nu den fördömde bortflyta, strömmen neråt. Han var en Perser, han hade beherrskat de orter, som på jorden voro mig de käraste, min födelsebygd; ännu mer: hans ansigte hade en fullkomlig likhet med den af mina konungar, hvilken jag högst älskat, den vise Kei-Kiavus. Mitt hjerta rördes: jag ilade nedför bergstranden, räddade honom, och begär nu, mäktige Prophet, att du skänker honom det nedersta rummet i Paradiset. Du begär mer, än jag förmår gifva, svarade Muhammed: ingen, utan allenast de rättfärdige, kan vinna inträde i dessa boningar: så böd från evighet Han, inför hvilken äfven jag nedfaller i stoftet. Sådan är Paradisets oföränderliga lag, hvilken ej kan böjas af gunst eller medlidande, af hämd eller vrede. Dock, jag kan på ett annat sätt uppfylla din vilja. Må denne olycklige återvända till de lefvande; jag skänker honom en ny lefnadsålder, och om han efter dess slut fört en bättre vandel, så står det honom fritt att ingå i saligheten. LifsEngel, tag boken, och utplåna hans förra räkning. Guds helige Ståthållare, sade DödsEngeln, din makt är stor, din vilja omotståndlig. Men sedan sextusen år, som jag vaktat ingången från Döden till Lifvet, har ännu ingen, som engång beträdt bryggan Sirât, återvändt till de lefvande. Besinna, hvilken oreda och förvirring genom dessa bruk nya skulle uppstå, och se till att Du ej öfverskrider Allahs fullmakt.
Coeffurer och Fruntimmershattar, ej specificerade Compasser 1 & 100 Rdr V. 100 Rdr V. I 25 25 I I 1 6 1 Confiturer Cremor Tartari, eller raffinerad Vinstcti Dadlar ••••*•* Decorationer, Plateauer med tillbehör, samt Orna1 t # t # 1 tt 2 2 8 4 4 menter, ej speci100 Rdr V ficerade 3° 1 36 Deglar .. 1 Ltt l 3 4 4 Cinders, se Stenkolsstybb. Cochenille, se Färger. Cognac, se Bränvin af Frngt. Carduan, se Läder. Bih. t. R. St. Damast', sc Väfnader af Siden och Linne. Desman, sc Muscus. io Bil. t. Tully ärdco 23 IOO IO 5 2 Tåg - Dref Drefmat, eller g malt och i stycken af högst Två famnars längd sönderhugget virke Dricka, Porter, Öl och andra slag . bouteillerne förtullas serskildt, enligt Artikeln Glas. Dun: Ejderandra Email, i Enbär Enbärsmos Etuis med tillbehör, af sammansatta eller ej specificerade ämnen jFabriksvaror, ej specificerade Fartyg: Svenska, för utländsk räkning köpta, med de - slag . massa , Qvantitet för Tullberäk - s& Stfe ■ k: a # T:a ioo Rdr V, Rdr V. Införsels Tull. R 25 20 3a rti 16 L) l försets Tull. 24 Doffel elleiKalmuck, se VäfEkollon, se Knapergall. nader af Ylle. Dosor, sc Askar. Drakeblod, se Färger. Dräll, se Väfnader af Linne. Dyfvelsträck, se Assa Foetida. Ekvirke, se Trädvaror. Elfenben, sc Ben. Enbärs-Olja, se Olja. Essence, se Olja. Estamper, sc Kopparstick. Bil. t. Exp.-Utsk:s Jörsl l. urnlskrif.
Jag anhåller om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott. Stockholm den 15 November 1862. Sv. Renström. JVS % o. Af Herr CygniBllS: Angående förändrad föreskrift i afseende « taxeringsvärdet. såsom grand för krenihv, sorn af Filialbank hos Rikets Ständers bank erhålles. Enligt nu gällande föreskrifter för Filialbanker och deras bildande antagas icke inteckningar i fastigheter å landet och sjelfegande stadsjord, som för kreditivs erhållande pantsättas hos Rikets Ständers Bank, till högre värde, än hvad 1850 års taxering utvisar. Meri då kändt är, att fastigheters verkliga värden flerdubbelt öfverstiga 1850 års taxeringsvärde, och en mängd kronohemman blifvit sedan berörde år lösta till skatte samt flera värdefulla verk och inrättningar anlagda, hvilka, enär de icke varit år 1850 taxerade, icke kunna användas för delaktighet i Filialbank, så får jag vördsamt hemställa, att det måtte föreskrifvas, att inteckning inom 1860 eller 1861 ars taxeringsvärde i fastighet å landet och sjelfegande Stadsjord må, för Filialbanker, antagas eller gälla såsom hypothek för erhållande af kreditiv hos Rikets Ständers Bank, helst de 2:ne sistnämnde årens taxeringsvärden vida understiga fastigheternas verkliga värden och hvad för dem i allmänhet betalas. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1862. G. U. Cygnaeus. Motioner i Borgare-Ståndet 1362. J\? 20. JW *«*. Af Herr LOVI‘11! On bestämmande af tiden, Iwar ifrån må beräknas och utgå en af Kongl, Majit nådigst föreslagen pension för Kaptenen m. rn, B. Cronstrand.
Pä dcsie grunder har det warit vwantadt att Utskottet stulle i desi i detta ämne afgifne tit styrkande, ingä, och i synnerhet, sammanblanda det med ett annat, det egcntcligen i fräga warande, af större omfattning, hivarmed det icke äger owilkorligt samnranhang; och hwarföre jag sär tillstyrka, att allt detta ogilladt, mä frän Betänkandet afskilja?, samt i UtstottctS förmodcligen förändrade bctänkairde, icke upptagas. » Clerin. 6^i!eirbor^. Herr (Ulleim Ovllcri^cböIH Larl, yttrade sig: af aldeles stridande öswcrtygelse emot den timnne Herrar Ledamöter nyst yttrat, har jag funnit Högloft. Riddersta, pcts och Adelns billiga mantan upvsyld, dä wi uti Occonvmicoch BeswarsUtstottcts upplästa Betänkande hört den upplysning och den Patriotisk^ wärma hwarm.cd Utstottct ansett och behandladt det wigtiga bfwrläggningsänme, four till desi utarbetande af NikS-Ständcn warlt vswcrlemnadt. Sa kan icke bcdömmas det cnstildta yttrande af en det Högwördige Preste-Standets Ledamot som pä desi uttryckcliga begäran ätföljt Betänkandet och af hwilkct wi nied förundran uti ett uppläst Dietamcn hört ett skags echo, afwen inom dessa murar. Det gifwes icke nägon Styrclselnagt pä jorden, som med wis foglighet eller pä rätträdighet grundade stränghets-mätt, i alla händelser förmär qwafwa cnstildta interesset och hindra mänskliga små passionerna att till stora beslut sträcka sin stadliga inflytelse, men i närwarande fall borde man kunna hoppas, att de sednare skull'' tystna, och om -xt.förra - 396 Den 13 April. ra talade, att det blef till sakens förmän.
Efter innevarande års Pensionsreglering befinnes, att anslaget, som är fördeladt Den ti December f. m. 89 med i2,3oo R:dr för Embetsoch Tjenstemäns Enkor, samt 3,700 R:dr för Underofficerares Enkor och Barn, icke är tillräckligt för mer än ett antal af 2^3 Enkor och n ‘ Barn efter Embetsoch Tjenstemän, samt 200 af UnderOfficerares Enkor och Barn, men att derutöfver befinnas 118 Enkor och Barn efter Officerare och deras vederlikar, och 114 efter Underofficerare, hvilka icke kunna af förutnämnde Summa, förr än vid blifvande ledigheter, något understöd erhålla. Det betydliga antal af olyckliga, som ej på OrdiuarieStat kunnat uppföras, men som alla till sin torftighet äro qvalificerade såsom Författningane äska, hafva, så länge Anslaget var under StatsContoirets förvaltning och i enlighet med PensionsReglementet, undfått en tredjedels pension under namn af Nådegåfvor, hvilka utgått af besparingar, som numera helt och hållet skola vara medtagna, hvarigenom dessa Nådegåfvor kunde komma att upphöra, och de pensionsbehöfvandes belägenhet ytterligare betydligen försvåras.
För den händelse således, att begge sistnämnde anslag skulle komma att till fortfarande utgående från manufaktur-medlen anvisas, får Kollegium i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t måtte af andra dertill disponibla allmänna medel i nåder anslå en till 1,500 R:dr Riksmynt förslagsvis beräknad summa för att från och med år 1859 af Kollegium användas till bestridande af ifrågavarande aflöningar åt Eskilstuna fristads tjenstemän, i den mån, manufaktur-medlen dertill ej lemna tillgång. Den nådiga remissen återställes i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste, Aller nådi g ste Konung! Eders Kongl. Majus underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter. J. N. BORELIUS. A. BRÄNDSTRÖM. Stockholm den 29 December 1857. C. F. af Sl/rörn. BERÄTTELSE TILL RIKETS HÖGLOFT. STÄNDER, ANGÅENDE BANKO-VERKET, AF RIKETS STÄNDERS REVISORER. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1857. awa/ay./. 3jto^i7:ia mmmkm gTSWuf . •’. : •.)!! 'J ' T • - J 3 il - • .1 A .'.61 ■■ 1» H T;i.,{irr Till Rikets Höglo!!. Ständer.
Enligt hvad Utskottet meddelade specifika uppgifter från de särskilda stiften gifva vid handen, hafva under de sista tjugo åren göromålen vid Domkapitlens expeditioner i högst betydlig mån ökats, hvartill orsaken hufvudsakligast är att finna dels i det förändrade aflöningssättel för elementarläroverkens lärare och dels uti folkskoleväsendets stora utveckling. Å andra sidan har Utskottet af berörda handlingar inhemtat att för flertalet af de vid omförmälda expeditioner anställde tjenstemän, löneinkomsterna understiga de belopp, sora af motionären ansetts vara för deras nödtorftiga bergning beböfliga och hvilka ingalunda synas vara för högt beräknade. Utskottet har sålunda funnit ådagalagdt, att någon löneförbättring för desse tjenstemän är af behof och billighet påkallad. En definitiv reglering af deras löner synes emellertid, vid det förhållande, att en förändrad organisation af Domkapitlens verksamhet torde vara att emotse, icke böra för närvarande ifrågasättas, men, för afbjelpande tillsvidare af det anmärkta missförhållandet, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer, under rubrik: Domkapitlens Expeditioner uppföra ett reservationsanslag å 10,000 R:dr årligen, att, på sätt ofvanbemälde motionär föreslagit, för ifrågavarande ändamål användas. 10:o.
Resolutionen den 29 Januari 1735, försäljning till skatte af meranämnda hemman medgifvits, fastän verkställigheten nteblifvit till år 1766, då, efter det Rikets Ständer, i följd af gjorda framställningar, beslutat att merberörda hemman måtte, efter träffad öfverenskommelse emellan Presterskapets och Allmogens fullmägtige från orten få till skatte försäljas, Kongl. Majit under Stats-Utskottets Utlåtande M ‘24. 3 den 30 April sådant godkänt. Af domkyrkans egande 142 j hemman hade härefter blifvit till skatte försålda 84 f J mantal. Att för de öfriga lösningsrätten ej begagnades, härledde sig dels af bristande insigt och dels af det skydd för besittningsrätten, som genom Kongl. Förklaringen den 5 April 1770 och Kongl. Brefvet den 3 Mars 1775 tillförsäkrades åboen, dess barn och rättsinnehafvare; men de sålunda under förra århundradet hemmansinnehafvarne tillförsäkrade skatteoch abora ttigheter, hade dock i sednare tiden blifvit åboerne, utan deras hörande, nästan alldeles frånkände, likasom äfven för andra kyrkohemman inom Skåne, der de under ofvannämnda tid kunnat under olika titlar skatteköpas, skatterätten i sednare tider varit föremål för tvister, hvilka olika utfallit, än till den enes, än till den andres fördel.
Väl har jag deremot sagt, att det viii synas, sorn om ordet minst blifvit atelemnadt, och således borde förstås derunder, Jag vädjar till hvar och en, som med uppmärksamhet och lugn genomläser nämnde §. om icke sjelfva ordställpingen är sådan, att lankan suppleerar ordet minst. Herr von Hohenhausen , Michael'. Hufvud-' sakligen delar jag »amma öfvertygelse , som af min värde vän , Herr von Hartmansdorff, blifvit framställd , och i de delar, han af en annan Talare blifvit missförstådd , vill jag icke gå hans »var i förväg. Det enda , hvaruti jag i detta afseende är med honom af olika mening , är, att jag önskar vid alla tillfällen bålla mig till Grundlagens bokstafliga lydelse. När jag således i 6S §, Riksdagsordningen läser, att Riksens Ständers Revisorer skola mellan Riksdagarna, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruction, öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd, styrelse och förvaltning ; så anser jag det endast vara öfver dessa saker , sorn Räkenskaperna ovilkorligen skola till granskning öfverlemnas. Då jag vidare läser i samma att hvarje Revision må kunna omfatta 2:ne års afslutade Räkenskaper; så finner jag af denna ordalydelse ingen annan mening, än Dm 29 ödal er /, m, 525 att (va års afslutade Räkenskaper skola af Revisoi rerne granskai; och jag vill ingalunda ärkänna meningen vara någon annan, än bokstafliga lydelsen utvisar. Jag haller mig således , med stöd och åtlydnad af 83 §• Regerings - Formen ,1 endast vid uttrycket. Väl medgifvar jag , att Construction af meningen gifver anledning att utaf orden 2 år kan dragas den slutsatts , att det menats minst 2 år; men hvad som i alla fall står qvar , utan möjlighet af annan tydning , är att Räkenskaperna, för att Undergå granskning, skola vara af slutade. På samma sätt när jag , för att efterse , hvilka cassör skola undergå revision, slår upp 30 §.
Utskott att utan dertill erhållet tillstånd af de Respectiva Stånden, antaga en talrikare ordinarie Betjening, utom Secreteraren, än en Cantzli^t for hvarje Division, finnér Utskottet sig nödsakadt att hos de Respectiva Riks-Standen vördsammeligen anhålla, det Utskottet matte varda förklarad! berättigadt ätt, utöfver sin redan ägande Cantzli Betjening, antaga fyra Cantzlister med fullt arfvode; hvilken anhållan torde finnas desto mera skalig, som det Allmänna visserligen bör biir - Dm 4 April. blifva bäst belätet, om de flere förbättringar uti Rikets allmänna husbållnings-anstalier, hvilka Utskottet kunde blifva i tillfälle att föreslå , inom en kortare tid, men likväl med en emot hvarje ämnes vigt svarande omsorg, koirune att beredas och utarbetas. Stockholm den 30 Mars 1815. ' På Höglofl. Bidderskapets På Högvördiga Prestoch Adelns Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. På Vällolliga BorgareStåndets Ledamöters vägnar And. Fredin. Uppläst hos Samteliga Riks-StSnden dea 4 April» Vördsamt Memorial. XJti ett till Vällofl. Borgare - Ståndet ingifvet och deiifrån till Lag-Utskottet remitteradt Memorial, har Herr Borgmästaren G. Kjellander andragit; att, efter flere författningar, Städernes Magistrater äro skyldige och berättigade att uti Sterbhus efter Borgare och ofrälse Stånds-Personer förrätta Bouppteckningar och arfskiften, samt att derföre i arfvode uppbära JEn Procent for uppteckningen och En half Procent för delningen, utom hvad angår Städerna Stockholm och Gö - Måndet^ Ledamöters vägnar Bryn, Hesselgren. På Hedervärda Bonde. Ståndets Ledamöters vägnar Hils Månsson. M. M. Rosbeck. 24 JDen 4 April.
Det synes mig nemi. öfverensstämma med grundsatsen af sann rättvisa, att qvinnan, likasom mannen begåfvad med själ och tankeförmåga, bör likasom han vara for sina handlingar tillräknelig; men härför är ett oundgängligt vilkor, att dessa handlingar skola vara af henne frivilligt och sjelfständigt företagna, hvaremot våra nu gällande lagar försätta qvinnan i ett sådant tillstånd af beroende, att det är för henne omöjligt att med sjelfständighet utföra någon handling och derför bära ansvaret: och af sådan anledn. böra vi ändra våra lagar derhän alt det blir henne möjligt att så handla och att så vara ansvarig för sina handlingar. Betraktad ur denna synpunkt, blir myndigheten ingalunda hvad den alltför ofta. ehuru orätt, kallas, en blott rättighet för qvinnan, utan myndigheten är just vilkoret för att hon skall kunna blifva hvad hon hör vara, och hvad, enligt min öfvertygelse, den svenska qvinnan är fullt värdig och således äfven fullt berättigad att vara: ett sjelfständigt handlande men också för sina gerningar ansvarigt väsende. Med hvad jag sednast nämnde och då jag betraktade f-ågan blott ur rättens synpunkt, anser jag mig också hafva besvarat hvad som blifvit yttradt derom, att qvinnorna skulle sjelfva önska eller icke önska att blifva myndiga. Jag har äfven på samma gång besvarat den siste talarens påslående, att Hr Adlercreutz^ reservation bonte antagas, emedan den medgifver åt qvinnorna alla fördelarne af Utskis förslag utan de olägenheter, som talaren ansåg blifva en följd af nämnde förslag. Att sä är förhållandet, vill jag icke förneka, men just derföre att i sådant fall en rättighet skulle lemnäs utan motsvarande skyldighet, kan jag ej godkänna detta reservantens förslag.
De egentliga läkare-studierna börjas, äfven för en karl, sällan mycket före den åldern. Jag tycker det kan vara godt nog för en stackars gammal mamsell att få något att lefva af genom mitt testamente". "Än mer att få något att lefva för, något att verka och lefva för", utbrast Elise med lifvad blick. "Jag måste medge, att jag är svag nog för att lida af det myckna hån, det myckna gyckel af ett ingalunda vackert slag, som drabbar den åldriga, ogifta qvinnan. Det är i sanning icke så underligt, om mången gör ett giftermål endast för att undgå ett ödsligt lif utan ändamål och, till råga på allt, spott och spe. Jag trodde visst icke att jag skulle komma att bli ogift. Jag var vacker, som jag hört, mycket vacker, det väl föga någon vill tro som nu ser mitt förstörda anlete. Glad, lekande och något bortskämd, tänkte jag mig lifvet som en glädtig dans. Inom några veckor skulle jag stå brud, och så af hela min själ jag än var fäst vid min trolofvade, syntes han dock, om möjligt, älska mig än högre. Hvarföre skulle jag numera beskrifva huru han syntes i sanning nära förguda mig? Ännu någon enda gång sliter sig lös den förfärliga i bojor laggda farsoten: kopporna. Jag blef angripen af den, och min skönhet förvandlades till hvad ni nu ser. Jag förstod ej straxt tillfullo min olycka. Jag begret min skönhet, men min fästman var bortrest, och jag hade ännu ej i hans blick läst mitt öde. I min glada lek med lifvet, hade jag så litet bekymrat mig om hvad som sades om andra, och nästan alls icke läst annat än mina lexor; jag kände ej verlden. Tillfriskningstiden blef mig stundom lång. Jag fick tag i en bok, en årgång af Åbo tidningar från förra århundradets slut. Den var ej så gammal då som nu, och, af de män som skrifvit i den, voro de flesta ännu vid lif och voro landets ädlaste. De allvarliga historiska uppsattserna läste jag ej, men strövers, små uppsattser i berättande stil, och hvad läste jag?
Stats-Råden: Herr Fåhraeus, IVallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou och Almqvist. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, föredrog i underdånighet: A. Kaminar-Kollegii underdåniga Skrifvelser af den 1 Juli 1853 och den 15 Februari 18 56 med särskilda förslag till ny aflönings-stat för nämnda Kollegium; äfvensom samma Kollegii underdåniga Skrifvelse den 12 Oktober 1855 angående tillökning i aflöningeu för Kollegii vaktbetjening samt en af Kammar-Kollegii notarier den 15 nästlidne April i underdånighet ingifven skrift, innefattande påminnelser vid det sednare förslaget till aflöningsstal; B. Stats-kontorels Skrifvelse af den 9 sistlidne April med förslag till löne-reglering för nämnda verk; Bih. till R. St. N:o 6 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o \, om Statsverket 1856. C. Kammar-Rättens underdåniga skrifvelser af den 30 Augusti 1853 och den 2 April 1856 med särskilda förslag till ny aflönings-stat för denna Rätt, jemte en af Revisions-kommissarierna med flere tjenstemän vid Kammar-Rätten den 1 November 1853 ingifven underdånig påminnelse-skrift i anledning af förstnämnda förslag, så vidt det angick förbud mot förening af tjenst i Kammar-Rätten med annan allmän tjenste-befattning, och en af kammarskrifvarne i verket den 17 Oktober 1853 i underdånighet gjord ansökning om benämning af revisorer, hvaröfver Kammar-Rätten under den 4 påföljde November sig i underdånighet utlåtit; — samt D. Öfver-Intendents-Embetets underdåniga memorial af den 27 December 1855 med förslag till ny aflönings-stat för samma embete och Kongl. Museum.
Vick öfvervägande a5 kvacl kikels 8täncler säluncla i unclerclänigliet anilragil, keksgacle Kallers Kongl. Naj:l emecllerticl l lVäcler anse, all livarje koränciring i Oai cles-kegemenlernss 8laler, om elen skeclcle mecielsl minskning i elen ljensigörancle sl^ikan, kleive ketänklig, emellan kufvuclstaclens gai nison, i anseencle lill folkmängden clerstacles oek anlalet ak cle nöcliga cielaciieracle Vakterna, tvifvelsutan snarare vore kär klen än lär slör, ock sälecles kellre korcle okas än minskas, saml ieke keller leclöe lill änclamälet, kes^aiings vinnancle, enär köljöen a5 en recluelion a5 slörre eiler minclre slacka, mecl molsvaranile keläl, mäste antingen kiliva ökacle I^asssvolaneeoek Ileer^teringskostnacier kor elen ^varklikvancle styrkan , elier oek, om elen nuvarancle jirojvorlionen einellan ^ermilleracle ock ljsnslgörancle kikekölles, en ovilkoilig liöcl väiicligliet all lill garnisons-tjenstgöring inkalla en lör kekolvel lillräeklig stvrka al incielclla Armeen, omstäncligkeler, kvilka, ulan all keräkna clen oiägenkel lanclet ock rolekällarns i senare liäiiclelser komms all viclkännas, olelkart skulle meclkora lika slöra, om ej slörre ulsilder, än som genom recluelionen kuncle kes^aras: äfvensom, kvacl kelräifaöe 6en ilrägavarancle utvägen, all clels minska kelälels löner, clels reclueeia vissa kefäls^latser, eler viel lörekomme, all clel senare ej kuncle ske ulan rukkning i kegementernes, ak Kclers Kongl. Naj:l re^an såsom änclamälsenlig oek nyttig ^rokva<le organisation oek 8lalsverkels ketunganöe mecl o^äräknacle accorcisersältningar^ oek clel förra ej kuncle kelraklas annorluncia, an såsom en orällvisa^emol Ollleers (lorisen, som vors längt ikrän all kunna anses för kögl allönacl, clä alseenäe iaslacles ä äess 7 tjenstgörings trägenllet oell ökriga keskaffenllet samt dess stallning i samliället, Ilvarflirutan en sadan åtgärd icke vore förenlig med de grunder, ^>'i livilka dteeords-amorterings-regleringen klitvit upn, ättad; oell täckla Kiders Xongl. !^faj:t, i lietraktande af dessa forllällanden oell dä anledning ieke lleller furelanns att, i anseende till kelsrad krist A 3:d^s ldnfvud-d^itelns kes^aringar, rukka den ät nämnde Ilegementen är ,83i gifna lönereglering oell olganisation, under den ,6 Oeoemker i836 i iVäder förklara, att tills vid-ne finge vid (dardes-llegementernes gällande Interim8-8tater utan förändring föidlkkva."
En stickrad tvärsöfver och så instickas paraply och parasoll däri. En 41 cm. lång käpp sättes i fållen (den skall vara så tjock, att den fyller fållen). Ett handtag af skinn fästes däri. 2 spännremmar af tyg 5 cm. breda och 124 cm. långa fastsys vid fållen och knäppas med spännen. Den kan gö- ras till större eller mindre, hur man behagar, och af hvad tyg man vill. Min väska är af säckväf, kantad med mörkbruna band samt smala korsstygnsbårder och namnskiffer i mörkbrunt. Praktisk undervisningskurs för unga damer som önska att själfva kunna sy sina klädningar och linne. a c T Matlagning. förstördt. Praktisk husmor. Brödpudding till soppor. fint stötta skorpor och 7 dl. söt mjölk vispas tillsammans med 3 äggulor, om de äro stora, och 4 om de äro små, samt socker, några rifna mandlar och sist de till skum vispade hvitorna; smeten hälles i smord form, att antingen gräddas i ugn eller kokas i spiseln. Då puddingen kännes stannad, är den färdig att serveras. Rester af kokt skinka hackas fint, tillsättas med några skedar Liebigs köttextrakt, " en sked rifven ost, litet peppar, grädde och persilja. Alltsammans omröres i en panna öfver svag värme, hvarpå några äggulor och litet rifvet bröd blandas i färsen, som strykes på små tunna, i mjölk uppmjukade hvetebrödsskifvor, hvilka vändas i ägg rifvet bröd och stekas ljusbruna i smör. - 3 * w som utgifves fullständigt till julen i häften ä 50 ö r e, Bi första och andra * i ~~^SfK ha i [2207] 3 P9 apeter, Rullgardiner, ~SJT omischer (uppsättning ' o m b e s ö r j e s) - ^ ^ ^ säljas billig-ast - eS&lt;0 m.m C " &gt;«C-i " TÄffiS Stora Nygatan ^Km. [2499] y Johanna Brunsson. CB CS Vid Kongl.