Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För de återstående artiklarne Portföljer, Ridikyler samt den nu i taxan icke specificerade artikeln ”Resväskor”, föreslår Utskottet, att de må under rubriken ”Portföljer, Resväskor och Ridikyler” erhålla följande indelning och tullsatser: af Hider, 1 skålp 24 sk. af heleller halfsiden 1 skålp 1 R:dr 24 sk. och andra slag 1 skålp —•—■ 16 sk. Afachinerier Redskap oell Mach inerier eller delar deraf, ej specificerade, äro nu upptagne, eller delar * sjelfva taxan med 25 procent införsels-tull, dels ock i 13 § af tulllaxe-underrätderaf, ej telserne. Denna § föreskrifver i första momentet, att för nya fabriks-anläggningar erforspecifieerade. derliga machinerier må tullfritt införas i de fall, då sådane alldeles icke eller ej till full godhet vid inhemska machinfabriker tillverkas eller ock från dem icke kunna inom lämplig tid erhållas, samt i 2:a morn., att redskap, machinerier och verktyg, som i öfrigt för inhemska näringar erfordras, må af vederbörande slöjdidkare införas mot 5 procent tull; beroende dock dessa undantags-förmåner på Kommers-kollegii pröfning i hvarje särskildt fall. I afseende å alla dessa bestämmelser innehåller Kongl. Maj:ls Nådiga skrifvelse, att nu varande allmänna införsels-afgiften för redskap och machinerier, 25 procent af värdet, vore hinderlig för industri-idkarne och skäligen kunde betydligt nedsättas, utan olägenhet för machin-verkstäderna, så vida ej dessa, genom ofta förekommande undantag från allmänt gällande föreskrifter, sattes ur stånd alt beräkna behofvet af arbetare och förlag m. m. Härvid förekomme emellertid, att, då materialierna för jernindustrien här i riket vore dyrare än t. ex. uti Stora Britannien, men daglönerna deremot mindre höga, så borde de macbiner, hvilka voro gröfre och tyngre och till hvilkas förfärdigande erfordrades mera af materialierne, men mindre handarbete, beläggas med högre tull i förhållande till verkliga värdet, än de finare och lättare, så vidt de inom Riket tillverkades.
Kammar-Rätten öfwerlemnade och Deputerade sedermera meddelte Extracter af Herr Presidentens, Riddarens och Commendeurens m. m. Högwälborne Friherre Lagerheims upprättade och af särskilt i nader utnämde Revisorer granskade redogörelser öfwer Krigs-utgifter för 1308; men da det befunnits, att desie Extracter, sa mycket mindre kunde fulleligen tjena till dermed asyftade Controll, innan dylike Extracter för 1829, och till äfwentyrs i8ii inkommit, som af de särskilte Werkens räkenssaper welat synas, att det ena årets uppbörd icke wore fran de paföljande arens behörigen skild, utan troligen med hwarandra sammanblandade, hafwa, efter det Herr tillförordnade Stats-Secreterare Wirsen uppå Deputerades fogade anstalt, meddelt dylika Extracter för 1329, under förmälan att uppbörderne för 13,0 och i8n skulle Controleras i KonglStats-Contoirct, samt wid Riksens Ständers Riksgälds-werk, Deputerade för angelägenheten af vmförmälte generelle Controll, wid sammanträde med Kongl. Kammar, Rätten ansett sig föranlatne ej mindre hos Kongl. Maj:t genom underdånig skrifwelse af den 22chra sistlcdne Februarii anhalla om desi meddelande Nådiga Befallning till Kongl. Stats-Contoiret, att med första till Riksens Ständers Deputerade afgifwa fullständiga extracter öfwer alle af förra KrigSfvnLen i56 Den 25 April. utgifne medel för arén 1810 och >8il, med utsättande hwilka Werk och Styrelser dem emottagit, samt. enar sadank stedt, an genom Bref till Herrar Fullmagtige i Riksgälds.
Det är i min tanke olämpligt, stadga att, på sätt en talare yrkat, Konungen skulle ega förklara en qvinna myndig innan hon upnått 30 år; men denna befogenhet efter berörde ålders upnående tillhöra vederbönde domare. Det bör, såsom jag tror, tillkomma Konungen allena att göra undantag från lagens bud. Den jemförelse man anställt med domstolsrättighet att förklara en man omyndig, är icke riktig, emedan denna makt tillhör endast domstolen, som härutinnan icke omskiftar med Konungen, till hvilken saken ej kommer annorledes än genom Högsta Domstolen. Visserligen torde det vara förenadt med mindre tidsut - Den 17 M aj e. m. 143 drägt för den qvinna, som vill blifva myndig, om domstolen afgör frågan, än om det sker af Konungen. Men det är säkrare om Han pröfvar sådane frågor, än om hvarje underrätt blifver dertill behörig. Man måste komma ihåg att underdomaren icke sällan är lika ung och nära nog lika oerfaren, som den qvinna, hvilken begär att blifva myndig. Hvad säkerhet kan man då hafva om hans försigtighet vid dylika tillfällen. Man har sagt, att qvinnan bör åtminstone sjelf få välja sitt ombud. Jag tror, för min del, att hon icke eger samma skicklighet dertill som domaren, ty om han är en samvetsgrann man, så bör hans omdöme vara i detta hänseendet tillförlitligare än qvinnans. Hr Tersmeden har äfven klandrat innehållet af Utslcs förslag, och det synes äfven mig att R. o. Ad. bör afslå Betänk., hvarom jag vördsamt anhåller. Sedan öfverläggningen härvid ansetts fulländad, framställdes först propos. i den del af Betänk., hvaruti Utsk. afstyrkt bifall till såväl Gustaf Bjerkanders och Johannes Nilssons förslag att i lag mätte stadgas, att ogift qvinna vid viss ålder är myndig, som den sistnämndes yrkande att hon må förklaras vara myndig med skyldighet alt taga råd af god man; och blef Utsk:s Betänk, i denna del bifallet.
Från Vällojl. B or gare-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-U t skottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 28 sistl. Fehr., angående granskningen af Tullverkets , samt visse under Krigs-Collegium och Serapliimer-Gillet ställde Cassors Räkenskaper ; tillika med Herr M. Bagges yttrande i ämnet. Statsoch B a n c 0 - Tits k otten : Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 29 sistl. Febr., vom ytterligare anslag lill fullbordandet af Götha Canal ; jemte Herr Langenbergs yttrande. Ba 11 co-Uts kottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, den 5 dennes, om Låne-understöd för Städerne Norr - 12 74 RiksSt ändens köping och Borås; jemte Herrar M. L. Eklunds och P. Lundqvists yttranden. La g -Utskottet: Iiongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse , den 5 dennes, om en förändring i 5 Gap. i §. Missgernings-Balken, tillika med Herr M. Bagges yttrande. S. D. Remitterades till Constitutions-Utskottet de anmärkningar emot Föredraganden i Krigsärender, hvilka Stats-Utskottet uti Memorial af den 6 dennes, N:o 27 och 28, anmält. S. D. Instämde Borgare-Ståndet i Högvördige Prés te-Ståndets den 3 dennes heslutne Remiss till Banco-Utskottet å den hos Preste-Ståndet väckte Motion,' om en Minnespennings präglande , i anledning, af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephinas af Leuchtenberg förestående Biläger. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet Remitterades ett af Carl Fredric Berg, från Bohus Län, den 3 dennes ingifvet på hordet lagdt Memorial, angående tillökning i anslaget för Hans Maj:t Konungens Hof-hållning. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet:
Dä Den 2» Julik. i89Z Da lugnet och ordningen i allmänhet vtwiswclagtigt i betydlig mohn bero af en waksam och driftig Bolice i Hufwudstaden, anse Riksens Ständer af särdeles wigt, att-de Embetsoch Tjenstemän, hwilka tillhöra Policcns Stat, tilldelas sa tillrack, liaa Löner, att inrättningens ändamål ma bliswa uppsyldt, och hafwa Riksens Ständer i detta af, seende funnit lämpligast att en wiss summa i ett för allt ansiäs, att, såsom Eder Kongl. Majit i Nä, der för godt finner, efter hwars och ens ffickelighet och förtjenst, samt särstildte omständigheter och behof fördelas och anwändas. Och som till Policens aflöning förut ej bestäs mer än 7,758 R:dlr 16 tz., hwarmed stola lönas Polismästaren, Secreteraren, Registratorn, z:nc ^Notarier, zme Cancellister, Waktmästaren, 5 Öfwer, Gewaldiger, Stads, Gewaldigern, n, Gewaldiger, 42 Uppsyningsman och ; dito till Öfwer - Gewaldigerns biträde, samt öfrige i afseende pä bcwakningcn förefallande utgifter dessutom bestridas; sa ock enär berörde summa mellan omförmälde antal Tjenstemän och Betjente, wid nu uppstegrade warupriser och lefngdskostnader icke lemnar dem en nödtorftig utkomst, utan hwilken en nitist och werklnm tjenstgö, ring icke kan wäntas, ansta Riksens Ständer, inberäknadt den förutnämde summan 7,758 R:d. röss., i;oe>2 R:dlr, att i ett för allt ärligen Utgå, och till Policens aflönande jemte bewakningens underhäll, samt dermed följande utgifter anwändas, såsom Eder Kongl. Majit t Nader finner lämpligt bestämma och förordna.
Lika nied de tvänne sista talarne är jag ganska beredvillig all af - 14® D e 11 5 September t. m. slå från R. o Ad:s förmenta företrädesrättighet i detta afseende; men jag kan icke för mig göra futtligt, det rättigheten att blifva dömd af hofrätten är en företrädesrättighet för cessionanten ; ty i min tanke är största fördelen deraf på fordringsägarnes sida, och då desse lika väl kunna vara ofrälse som frälse personer, så gifves i detta fall icke heller något företräde å ena eller andra sidan; men väl äga fordringsägarne, hvilka alla kunna vara ofrälse-personer, såsom jag redan nämnt, företräde eller större fördelar än cessionanten, sorn är frälseman; ty det måste alltid vara en fördel för dem alt slippa en instans; och bland alla instanser är häradsrätten den besvärligaste, emedan fordringsägaren, sorn vid häradsrätten icke har någon person att vända sig till för atl få sina bevakningshandlingar inlemnade, dervid måste antingen iakttaga personlig inställelse, eller ock till häradsrätten afsända särskildt ombud, då deremot vid hofrätterna icke saknas personer, åt hvilka bevakninghandlingarnas inlemnande med full trygghet kan anförtros. Hr Stuart har icke kunnat förstå, huruledes häradsrättens göromål skulle kunna blifva betydligen ökade, då hofrättens endast i obetydlig man minskades genom ifrågavar. concursmåls öfverflyttniog från hofrätt lill häradsrätt; men då den varde talaren sjelf medgifvit, att de besvärligaste utaf dessa mål skulle bl ilva i hofrätten fullföljda, så blefve ju egentliga följden af denna förändring i afseende på doinstolarnes befattning dermed, alt hofrätten, som i andra hand lomme atl befalla sig med målet, vunne en obetydlig lindring i sitt besvär, då deremot häradsrätten, som förut icke haft ringaste befattning med dessa concurstvister, finge vidkännas en högst betydlig tillökning i sina göromål; och något hvar torde veta att häradsrätterne äro de domstolar, hvilka dermed äfo mest öfverhopnde.
Tornerhjelms å egna och flere invånares i trakten af Helsingborg vägnar ingifna underdåniga framställning, rörande undersökning på statens bekostnad för särskilda bibanor från Södra stambanan i Skåne, och jemväl i det föregående underdånigst besvarat Eders Kongl. Maj:ts nådiga remisser uppå särskilda ansökningar af: Direktionen för Köping-Hults Jernvägsbolag, rörande inlösen för statens räkning af berörde jernväg; Koimnitterade för Lindes, Ramsbergs och Nya Kopparbergs bergslager, om låneunderstöd för en jernväg emellan Linde och Frövi; Aktiebolaget för jernvägsanläggning emellan Stockholm och Upsala öster om Sigtunafjärden, om beviljande af räntegaranti för berörde jernväg; Interimsdirektionen i bolaget för en jernväg ifrån Stockholm till Sagån och Westerås läns Jernvägskommitté, om anläggning af en stambana från hufvudstaden till Almarestäke, samt om låneunderstöd för en jernväg i förbemälde rigtning genom Upland och Westmanland till Köping, — återstår för Kommittéen att i underdånighet afgifva utlåtande i anledning af öfrige från enskilda personer eller bolag ej mindre till Eders Kongl. Majit i underdånighet ingifna och till Kommittéen i nåder remitterade ansökningar, än ock hos Kommittéen gjorda framställningar rörande undersökningar eller understöd för tillämnade jernvägsanläggningar. Deribland förekommer i första rummet en af Landshöfdingen i Elfsborgs län Grefve E. Sparre inlemnad och förordad förnyad underdånig anhållan af Styrelsen i bolaget för jernvägsanläggning emellan 118 Borås stad och Vestra stambanan om låneunderstöd, hvaröfver Eders Kongl. Majit under den 15 sistlidne April i nåder infordrat Kommittéens yttrande i sammanhang med dess betänkande om stambanorna. I bemälde underdåniga ansökan har bolaget anhållit, att Eders Kongl. Majit måtte till Rikets
St. kunna komma att besluta, noggranna topografiska undersökningar må genom Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader försorg fä verkställas, samt fullständiga planer med kartor, profiler, detaljritningar och kostnadsförslag på grund deraf uprättas, och alt R. St. må till K. M:s disposition, för utgifterna dervid, anvisa 20,000 R:dr årligen i tre år från och med året 1855.” Deraf kan jag icke annat sluta, än att, i fråga om stambanor ingenting kan gillas, som icke har skett genom Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader och således i conseqvens med hvad som förut är i nåder proponeradl, hela kostnaden för den Skånska undersökningen vara förspild, ehuru verkställd af i sådana saker kunniga personer Att bifalla denna del af den K. proposm synes mig vara att ingå på alltför byråkratiska grundsatser. Om vår Styrelse för Vägoch Vattenbyggnader finge granska förslaget och göra anmärkmr dervid saint remittera dem till förklaring af de personer, som uppgjoit förslaget, så skulle jag anse del. vara rigtigt, men att kassera allt, hvad som icke är upgjordt af vår berörde Styrelse, som säkerligen har minsta erfarenhet af alla sådana Styrelser i Europa till följe deraf alt så få jernvägsarbeten här äro utförda, det tror jag icke vara lämpligt. Jag har redan länge uptagit R. o, Adis lid; del har icke kunnat ske med mindre, för alt gifva skäl för detta milt slutliga omdöme: att om någon ”jernvägs-slamlinea'* skall anläggas, dä i första rummet bör förekomma den Hr v. Troils förslag omfattar. Jag vill nu icke besvära med upläsning af de öfrige punkterne i K. M:s nåd. propos. De häntyda egentligen derpå, att man skulle hafva medel att påräkna af brån vinsskatten. Då detta omnämnes iden K. Proposm, så hoppas jag att det icke anses, att jag går allt för långt utom ämnet, då jag yttrar några ord derom.
Icke jernnviil i denna del bifalla Motionairernes begäran. Häruti instämde Herr Öfver-Hofpredikanten Doctor Hedrén. Ut supra. In fidem Protocolli G. Anbom cl. 10 Oct, 1823. Betänkande till Högvördige Prest Ständet, i anledning af Anmärkningar vid Utsknttets Memorial N.o 43 rörande uppskof med återbetalning af ett från BancoDiscont. Ver k el är 1818 utgifvet Dan, I^anco-Utskottets i fråga varande Memorial hvaruti innefattas den tillstyrkan, att Contoir, skrifvaren i Banquen J. Wier matte intill nästa Riksdag vara befriad från afbetalning å ett D iscont-lån, utgånget på falskt docurnent, för hvars rigtighet Wier ovetande och på god tru såsom inlemnare ikläd t sig ansvarighet, härunder den 14, iS och 27 sistlidne Augusti blifvit af 3:06 RiksStånd bifallet. Uti de elindringar, som af åtskillige Ledamöter inom Högvördiga PrestStändet deremot blifvit gjorde 7 6 Banco-Vtskottets BetänianJen. och föranledt åter-remiss, åsyftas en större förmån för Wier än BancoUtskottet nu ansett kunna och höra medgifva*, nemi. deri, att X/åne-återstoden matte genast blifva afskrifven och Wier från ersättningsskyldigheten helt och hållet befriad; till stöd hvarföre hufvudsakligen är åberopadt, att förlusten ulan något Wiers förvållande inträffat, enär han, sjelf bedragen, var okunnig örn documentets origtiga beskaffenhet; att hans torftiga vilkor, i förening med den omständighet, att han har en gammal och fattig Mor att försörja, borrie påkalla ett ötnt deltagande; och att deri fråga, huruvida en efteråt vidtagen säkerhetsanstalt kan mer eller mindre fullkomligt hämma svek och bedrägerier i framtiden, ej biIligtvis kunde komma i beräkning, i anseende till Wiers ansvarsoch betalnings-skyldighet.
Han har så godt som lofvat mig att offra sig för det allmänna bästa. Det är no bel t gjort af honom, och farbror borde skämmas. FRU SEGERSTEDT. Det är roligt att ni säger det om Viktor, baron Fredrik. Det gör inte alla. BARON. Men vi måste ta itu med honom snart. Nu är jaktsällskapet redan på väg hemåt. Det räc ker inte l änge innan det är här... FRU SEGERSTEDT. Ja, h an mås te resa litet tidigare, än hvad nödvändigt är fö r att hinna till bantåget... BARON. till höger och Emmy kommer in från verandan i lätt öfverplagg). Nå f ru Stjernfel t, nu ska vi ändtligen f å j ulro på Sätra. Bara alla vo re så förnuftiga som vi ! Ja, vi är mycket förnuftiga. BARON. EMMY. I synnerh et ni, fru Stj ernfel t. Ni k an vara glad att ni gaf mig korgen i morse. EMMY. Gaf j ag er korgen? Vi ska k alla det så. Det är nog det behagligas te för er själf. EMMY. BARON. Att ni ännu kan skämta med det, baron Brinck! Jag har inte fått en blu nd i mina ögon i natt. Men det var bes tämt inte er vilja ensamt...! BARON. Var det inte det? Nej , det är ju sant, det var ju också er vilja, fru Stj ernf elt. EMMY. Vi kan så gärna med ens kalla det g eneralens! BARON. Hm! Huru gissade ni det? Det är högst enkel t. När ni blef fideikommis sarie, kunde ni natu rligtvis inte... BARON. EMMY. Nej s topp, fru Stjernfelt, j ag blef inte fideikommissarie als ! EMMY. Nå, hvad nu då? Jo, ni var mycket slug, som inte tog mig. Jag får inte hela fideikommisset! EMMY. BARON. Det är inte möjligt. Jo visst är det möjligt! Och ni är den första jag berättar det fö r, ni, min gamla förtrog na. EMMY. BARON.
Denna anmärkning torde likväl bortfalla vid öfvervägande deraf, att, då flera tusende innehafvare af jord af 1,000 å 2,000 r:drs taxeringsvärde för närvarande idka bränvinsbränning till afsalu, skulle kommittéen icke utan obilighet mot dem och motsägelse i sin egen uppgifna grundsats att ej föreslå alltför stora rubbningar i nu bestående förhållanden Kerillninys-Utskottels Skrifvelse, N:o 6. 21 kunna frånkänna jordinnehafvare af 1,000 r:drs hemmansvärde rättighet att idka liränvinsbränning till afsalu, och om lagstiftningen verkligen alser att härmedelst bevilja honom någon förmån och bereda staten en motsvarande skatt, måste tillverkningsbeloppet medgifvas så stort,1 att det kan bära omkostnaderna. Vid uppgörande af tariffen för beräkning af pannerymderna i förhållande till hemmansvärdet, har kommittéen antagit 20 till 24 kannors panna utan, eller 18 kannors panna med mäskvärmare, motsvarande ett hemmansvärde af från 1,000 till och med 2,000 r.dr, såsom minsta, och 63 kannors panna utan, eller 47 kannors panna med mäskvärmare för ett hemmansvärde af 26,000 r.dr och deröfver, såsom största tillåtna pannerymd. För bestämmandet af ofvannämnda minimum torde ej behöfva anföras annat motiv, än det nyss om bränvinsbräuningsrättighelen för ett hemmansvärde af 1,000 r:dr ofvan framställda, med tillägg, att det skulle varit olämpligt att icke sätta minimum i denna klass högre än maximum i den förra.
Så innebär också för läraren meddelandet af den vetenskapliga undervisningen en ny väckelse och en sporre till vidare forskning och utveckling, och hans största glädje är vexelundervisningen med ädel, vettgirig ungdom, hans stolthet att se deras antal växa. Detta är det skönaste erkännandet af att han verkar väl i sitt kall. Om deremot, då läraren bigifver sig till lärosalen, med alvarlig föresats att verka i sitt kall, att åt lyssnande lärjungar meddela vetenskapernas och sina egna forskningars resultater, att möjligen göra fruktbärande för dem och för menskligheten en och annan ny idé eller upptäckt, om han då finnér platserna tomma och icke mötes med det intresse han väntat, så krossas hans förhoppningar och nedslås hans mod; han vinner då ingen uppmuntran att med nit och ifver fortsätta det arbete, som han kanske med god utsigt till framgång börjat på vetenskapens fält. Se der hvad lärjungarnas antal betyder. Hvad mödans minskning angår, och undervisningens grundlighet, så är det ofta lika lätt att undervisa 100 som en; tydligt gäller detta föreläsningar. Så stort blir ej på många år de medicine studerandes antal i Sverige att grundligheten minskas i de theoretiska ämnena. Det är i öfrigt ganska anmärkningsvärd!, att när det talas om denna examens betydelse, så säger man den vara nästan ingen för Institutet, hvadan examen gerna kan undvaras der, men att deremot universitetsfakulteten skulle h. o. h. gå under, om den icke finge behålla detta sitt uteslutande privilegium. Kan det dock vara möjligt eller rimligt att den theoretiska examen har så olika värde för den ena eller andra institutionen? Ja, man går ännu längre, man säger t. o. m att medgifvande åt Institutet af rättigheten att examinera i de theoretiska ämnena skulle medföra den medicinska fakultetens lösbrytning från universitetet, i thy att alla lärjungar skulle dragas derifrån till Institutet. Detta synes mig innebära en alltför stor misströstan om fakulteternes förmåga, Den 14 Mare e. m. 141 | och skulle utgöra en vederläggning af allt det vackra man sagt om den stora betydelsen af de olika fakulteternas samband sins emellan; ty det skulle bevisa att endast tvånget, icke behofvet och den inneboende sanningen af den s. k. universitetsidéen håller medicinska fakulteterna qvar och alla fakulteterna samman.
Hans Ercellence Herr Grefve krake har harrvid anmärkt, att Spannemäls understödet för Malmö Hospital ej tillkommit i sednare tider, uran härseder sikt ursprung frän den tid Skäne, Halland och Blekinge lydde under Danska Kronan och ar grundadr uppä formeligt Donations-Bref af d. 4 Junii H5Z7 och d. ga Maji 1573./ samt för ewerldiga tider stänkt af Vansta Konungarne till Malmö Hospital och hlvisket sedermera af Konung L.^ni. XI:te d^ Zo December i686, wunnit Nädig stadfästelse , Förlusten häraf stulle medföra mycket bekymmer för Kongl. Seraphimer Ordens-Giklet, som i desse sednare arén, dä alla nödwändighets-waror stigit till en öswerdrifwen dyrhet, ej man swärighet stall kun - Den 12 Zebruarii. 5n nät uppfylla de förbindelser detsamma älegat Hans Excellence medgiswer wäl, att förhållandet med Seraphimer Ordens-Gilleks Fond warit sävant, som StatS-Utstottet förmäler, ända till ären , 8oz och ,804, hwilka arens Räkenskaper Hans Excellence förmodnr, att Stats-Ut,kottet granstal; men sedan den tiden skall Fonden fält e t annat utseende, förorsakadt dels af nya Hospitalers inrättande dels af en mera utwidgad werkningskrets, som ett sörvkadt antal uflingar stall nödgat Seraphimer Ordens-Gillet att widtaga. Och uppå desse med flere anförde stal, yrkar Hans Excellence, alt oswannämde Barmhertighetswerk mätte fä njura sina wanliga Inkomfler till godo, och Kongl. Seraphimer Ordens-Gillet ej försättas i den obehagliga belägenhet, att, i den män de päräknade Jukymsterne förminstas, insträn» ka underhalls antalet af de olycklige warelser, som sä wal behöfwa allmänt understöd.