Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man hitintills under det penningarne (Sedelmyntet) årligen försämrat* ansett Capitaler 8o Bevillnings-Utskottets Beiänkanden; böra betala 5 procent af räntan i bevillning, synes ej obilligt, att, om sorn man förmodar myntvärdet stadgas, lika stor Bevillning äfven hädanefter deraf erlägges. Utdrag af Protocollet, hältet i Första Afdelningen af Riksens Häglof. Ständers EevillningsUtskott under Lagtima Riksdagen i Stockholm nedanstående dagar i Martti och April månader år 18a 3. Den 24 Mars. S. D. Protocollet för den so:de 1 denna Månad justerades, hvarvid Eric Svenson från Bohus Län och Herr von Ehrenheim, Eich. Fred., i enlighet med de af dem gjorde reservationer mot Höglofl. Afdelningens fattade beslut i anledning af Herr Ugglas motion om antagande af dt t utaf Herr von Törne vid 1815 ^rs Riksdag afgifne Bevillnings Förslag, aflemnade 1 1:0 Eric Svenson ett skrifeligt anförande af följande innehåll : :,Då H< glofl. Afdelningen vid sista sammanträdet fattade det teslut, att afstyrka antagandet af det ut f Herr von Törne uppgjorde Bevillnings-Förslag, kunde jag, i öfveienstämmelse med min öfvertygelse, ej annai än Bevillnings.Utskottets Belänkanden. 81 jin reservera mig deremot och får nu, enligt mig då iemnadt tillstånd, afgifva mitt särskildta yttrande i ämnet. Beskattning efter behållen inkomst eller efter synbar förmögenhet äro de olika hufvudgrunder på hvilka Bevillningens utgörande blifvit byggdf. — Med en enkel åsigt kan man ej annat än gilla den förra, såsom stödd på rättvisa, ett stöd, som icke kan bortryckas u~ tan en gifven skadlig följd, så val för Staten, som för enskildte. Inga bemödanden böra vara för stora för att bibehålla den grund sorn är rättvis. Om ett misstag sker vid hvad som på dea samma reses, står den likväl fast och. lemnar tillfälle till förbättring.
Proposition, N:o 31. 15 11a siad söder om slottet, samt med vilkor att å den mark, som sålanda kunde blifva upplåten, ingen byggnad utan Kongl. Maj:ts serskilda nådiga tillstånd må uppföras; oell hvad beträffado frågan om tillåtelse för bolaget att tillträda den del af nu ifrågavarande mark, som tillhör Starby kungsgård, utan hinder deraf att nämnde kungsgård för närvarande finnes utarrenderad; så, enär arrendatorn, krigs-kommissarien Lallerstedt genom serskild försäkran förbundit sig att, för sin arrendetid, utan ersättning, afstå den för hamnbyggnaden afsedda, nämnde kungsgård tillhöriga mark, samt pröfningen af de vilkor, lian nu velat vid uppfyllandet deraf fästa, icke på Kongl. Majit ankomme, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, det Kongl. Maj:t endast måtte i nåder förklara, att bolaget i berörde hänseende eger att begagna den rätt, ofvaimämnde försäkran kan för detsamma medföra: hemställande Stats-rådet slutligen, att, derest Kongl. Majit i nåder bifölle hvad nu blifvit i underdånighet tillstyrkt, den ofvanomförmälda nådiga propositionen till Rikets Ständer måtte allåtas i enlighet med nu uppläst vid detta protokoll fogadt förslag. Hvad Stats-rådet sålunda i underdånighet tillstyrkt Och hemställt, blef af Kongl. Majit i nåder bifallet. Ex protoeollo, Carl ron Schantz. 16 Kongl. MajUs Nåd. Proposition, N:o 35. Ank. till Exp.-Utsk. dea 25 Jac. 1851 kl. 2 e. m. KONGL. MAJ.T8 IS ådi g a Proposition till Rikets Ständer, angående låneunderstöd för uppförande af lazarettsoch kurhusbijggnad i Warberg. Gifven Stockholms Slott den 28 December 1850.
Ständer, sedan I8o9» vid hvarje Riksmöte påyrkat , och hvilken, så vidt den ej af lagförändringar hindras, utan på Kongl. Majrt endast beror, kan när som heldst verkställas: kunnande underordnade Collegier och Ämbets verk, så snart Förvaltnings-grenarne, efter föregång* ne constitutions förändringar , blifvit syftesenligt inrättade, sedermera eller efter deras nya reglering flyttas under de förvaltningsgrenar, dit de rätteligen höra, samt ärenderna emedlertid handläggas i de Ståts-Expeditioner , der de nu upptagas. Hvad åter angår Stats-Rådets sammansättning , så är förhållandet dermed annorlunda, emedan dess antal och verkningskrets i Grundlagen finnas bestämde: Och får Utskottet till hvad derom förut är yt - 217 tradt, göra det tillägg, att då Utskottet ansett en väsendtlig förändring af nu varande ämbetsförhållanden bestå deruti, att icke i Stats organismen underordnade må innehafva högre rang än deras förman; så har Utskotter, i enlighet med Stats-Rådens, i Regeringsformen nu bestämde rang, och med afseende derpå, att Justitiae-Råden synas, i följd af ämbetets vigt, böra följa dernäst, föreslagit rangen för Presidenterne i Coliegierne lika?.» med äldsta General-Major: Men om Stats-Råden och Förvaltnings-cheferne skull le erhålla högsta eller Fältmarskalks-rang, hvilket torde vara så mycket större skäl, som dessa ämbeten otvifvelaktigt äro de vigtigaste i Riket; så tror Utskottet, att Justitiae-Rådens och Collegii - Presidenternes rang borde derefter uppflyttas. I förutnämnde afseende, eller för att bereda verkställighet i de delar af detta Förslag, som icke tarfva grundlags-förändringar, har Utskottet, lika med Committerade (sid.
Det är möjligt, att jemte den K. propostn funnits utlåt:» af underordnade embetsmyndigheter, så beskaffade som man bär omtalat, likasom att riksdagsmän från den ort, hvarom frågan är, instämt i den mening, som samma myndigheter yttrat. Men jag skulle likväl tro det vara orätt, att i det beslut, som med anledn. af Konungens förevar, propos. fattas, tillkännagifva, att Ständerne hysa mera förtroende till Kammar-colhin ellerStats-cont. ellerenskilda underrättelser än till den K. propostn. Det torde vara tillräckligt om Ständerne blott säga, att som Ständerne icke trott sig linna behof af den ifrägavar. länsmannen, så hafva de icke eller beviljat det begärda anslaget. Att göra en framställning så blottad på skäl, derföre finnes intet hinder. Att så förut skett, derpå saknas ingalunda praejudicat, t. ex. i frågan om anslag till Tabellverket, der Utsk. börjar med att förklara behofvet utaf embetsrum vara obestridligt, men slutar med att icke anslå några medel dertill. För min del anser jag vida bättre, att Ständerne icke anföra några skäl, än att de yttra sig på sätt här föreslås. Gr. Horn, Claes Fredr.: Som ledamot af Stats Utsk. tager jag mig friheten yttra samma åsigt, som den Frih. Sprengtporten framlagt, nemi. att då StatsUtsk. i bredd med den K. proposm får emottaga underordnade auctorileters yttranden, som mången gång stå i strid med hvad Konungen föreslår, så måtte det vara Regeringens mening, att åt det pröfvande StatsUtsk. öfverlåta antingen att godkanna Konungens eller dess underordnade embetsverks förslag. Jag tilltror mig icke att nu kunna uppgifva alla de fall, som inträffat i öfverensstämmelse med denna uppgift, men många äro de i sanning.
147)» är vorden anordnad, och på Upplånings-räkningen insatt, till användande i enahanda lane-väg; och hafva, för sådant ändamål, R:dr 11,331: 3i. 8. från den 12 September i832, och de återstående R:dr 11,623: 17 skill, fränden i3 Januarii innevarande år 1834» varit å berörde räkning tillgänglige. Följande Tabellariska uppställningar, grundade på de till Fullmägtiges Expedition ingångna rapporter visa, huru upplåningen här i Stockholm vid olika lider sig förhållit; huru de upplånade Fonderne vid samma tider varit på de Irenne Handels-Disconterne fördelade; samt hvad hvardera af elem vid samma tider haft utlånadt, och ytterligare skulle kunnat högst använda.. (Tillhör Banco-Fullm. Ber. sid. 34). Tab. A. Sammandrag öfver de i Stockholm vid serskilda tider genom Upplåning beredda Fonder för Handels-Disconterne, samt deraf, vid samma tider, dels förfallet, dels uppsagdt till återbetalning. Fonder, upptagne mot utelöpande Obligationer ä 3 och 2 procent. Sammandrag, som visar huru Lånefondeme vid omförmälda tider varit på de serskilda Handels-Diseonterne fördelade, samt om och i hvad mon något deraf på Upplånings-Räkningen qvarstått. Tillgång af i Stockholm upplånade Medel. Tillgång af ingången Räntevinst. Summa Tillgår Deraf fördeladt på Handels-Disconternc Summa anvisadt. (Tillhör Banco-Fullm. Ber. sid. 34). Tab. C. Sammandrag, som visar i hvad mon de serskilde Handels-Disconterne, vid omförmälda tider, kunnat till utlåning använda de åt dem från Låne-Bankens Upplånings-Räkning i Stockholm anvisade, jemte de i Götheborg och i Malmö upplånade Fonder. Anvisad Fond. Deraf Utaf anvisad Fond tillgängligt. Egen upp iå nåd Fond. I förskott användt af Gassa — tiligång. Summa Fond. D eraf Utaf anvisad Fond tillgängligt. Egen upplånad Fond.
Vi veta af alla riksdagars erfarenhet, att om ett så talrikt Utsk. skulle behandla redactionen, blifver den oformlig; eller att, om ordställningen öfverlåles åt secreteraren ensam, tillfaller detta ansvarsfulla arbete en person, som af Ständerne dertill icke är utsedd, och som, enligt hvad vi dagligen röna, kan deruti på det mest beklagansvärda sätt misslyckas. Samma anmärkn. gäller om lagens sammanhang. Att ett sådant kan vinnas är en omöjlighet, om den conseqvens förslaget förut möjligen innehåller, skall sönderryckas af detta stora antal granskares skiftande meningar. Våra vida kortare och mindre vigtiga vanliga riksdagslagars beskaffenhet vittnar derom. Skulle åter Utsk:s åsigter icke blifva olika; hvad bevisade väl en så ovanlig och onaturlig samklang? Icke annat än att Ståndens majoritet kunnat för tillfället utestänga den andra af de åsigter, hvaraf i alla tider finnas minst tvenne, till föga vinst för granskning och sanning. Kunde icke också i framtid hända, hvad nyligen skett, att Utsk:s åsigter stridde mot verkliga flertalets hos Stånden? Kunde ej äfven inträffa, att 2 tankar ställde sig uti Utsk.mot hvarandra med så lika styrka, att aflagda sedeln komme, med ett slags lottdragning, att utöfva R. St:s rätt? Skulle detta Utsk. sittande i hufvudstaden, denna officin för tillskapade opinioner, kunna hålla sig af dem obesmittadt ? Den 23 September. För en så osäker vinst, med så många möjligheter af misslyckad utgång, vill man införa uti vår Reg.F. en hittills okänd statsmyndighet, med fara att genom prejudicatets alltid verkande makt, se Ständerna småningom beröfvade deras tillbörligaste och äldsta rätt. Vöre detta Utsk. föreslaget att äga rum endast för några få och bestämda år, och endast för granskning af de nu väntade nya lagarna, då skulle vådan vara mindre äfvensom mina farhågor.
Maj:ls Befallningshafvande i Länet varda om ärendet närmare underrättade och uppmanade att öfverenskomma om lämpligaste sättet att, lika med andre Rotehållare, medverka till det vigtiga ändamålet, att genom skäliga Beklädnads-bidrag försäkra Soldatens, tjenstbarhet, 1826 den 1 Mars å nyo föredr., och då, på sätt nu anmältes, Rotehållarne vid Helsinge Regemente vägrat åtaga sig något bidrag till Soldat-Beklädnaden, skulle frågan härom lills vidare förfalla. 5o. — af den 27 Augusti , angående förändrad beräkning af åtskillige Statsverkets Ordinarie Intrader. i8a3 den i5 September föredr., genom Handelsoch Finance-Epeditionen, och öfverlemnades frågan om Tionden af Dylta Svafvelbruk till Krigs-Expedilionens underdåniga föredragning. 1824 den 3 Junii föredr., genom Krigs-Expeditionen, hvarvid Kongl. Maj:t, enär Lösen för Tionden af Dylta Svafvelbruks tillverkningar ej stöde i något slags förhållande till nu gångbara pris och säle - Bil. t. R. St. Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. 39 des ej vore mot tidens kraf svarande, väl fann sådant med skäl hafva kunnat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet och föranleda till deras i förevarande fråga gjorda underdåniga framställning; men då lösningsrätlighelen icke vore att betrakta annorlunda, än såsom på Contract grundad, ansåg Kongl. Maj:t den af Rikets Ständer ifrågaslällde förändring uti afbördandet af Tionden å Svafvelbrukets tillverkningar icke, emot Bruksegarens bestridande, kunna ega rum. Stockholm den September 1828. På Befallning, F. W. TVestee. Cancellist i Kgl. Krigs-Expeditionen. Lika lydande med Originalet intygar: Ex Officio, Carl af Georgii. STOCKHOL M, P. A. Norstedt & Söner.
Förf., som är professor i psykiatri vid imiversitetet i Graz och en af de erfarnaste kikare och mest erkanda författare i i i nen~iiatholoeiens och sinnessjiikdoinarnes omride, h u i ofwnnäinha l&amp;viirda skrift karakteriserat v8r tidsdlder såsom företrädervis: nervös., pspekat orsakerna härtill och botemedlen h9rför och har med ett ord gcnom skriften i sin min velat hidraga till att b r r u a nervernas helsa, denna kalla till mensklig lycka och hnhlingskraft hos dem, soin befinna sig i hennes fiilh bcsittniiig och att Hter f h k a i i a denna helsa Ht dem, för hvilka hon under lif \ .ets mödor och bekymmer Det är siledes en bok för alla, sig i nigon af dessa kategorier. IX-numera icke blott läk.ame, utan äfven den stora dlintinheten börjat inse, icke blott att i allm3nhet en sund själ utvecklaq b %t i en sund kmpp, utan äfien sörskildt att sjä- lem helw ar Mrmast beroende af helsotillst3ndet hos dess materiela organ, hjernan och nervsystemet, s5 mkte hvar och en, soni intresscrar sig för ett sundt och normalt sj3lslif, egna den största iipprniirklrlmhet Ht v i d e n af de för all sjnsverksamhet nödiga verktygen, dc konstrikaste, finute och ömtiligaste, som af Gud blifvit slopade, menniskans hjcrna, ryggniärg och nerver. För dem, som pi ett beqväint a t t vilja sitta sig in i hithörande vigtiga frigor anbefalla vi ofvanMmnda enkla, Iiittfattliga arbete. För att ytterligare locka l&amp;aren vilja ri här framdraga en och annan hufvudsanning ur detsamma. Förf.
„ Herr Henschen, L. V., angående dels upphörande af skyldigheten för kla gande part i brottmål att nedsätta eller ställa borgen för honom ådömda böter, m. m., dels ett tillägg till 5 § i 3:dje Kapitlet Utsöknings-Balken. 15. „ Herr Henschen, L. V., om upphäfvande af gällande stadganden angående nedsättning af eller borgen för ådömda böter och ersättningar i politioch ekonomimål. 16. „ Herr Henschen, L. V, angående upphäfvande af allt hvad lag och för fattningar innehålla derom, att den, som söker ändring i Under-Rätts eller Hof-Rätts dom eller utslag, skall ställa borgen för kostnad och skada. 17. „ Herr Henschen, L. V, om ett tillägg antingen i 44 § af gällande Bevill ningsstadga eller i 8 § af Kongl. Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker den 18 December 1863. 18. „ Herr Henschen, L. V, om utarbetande af förslag till författningar i afse ende å religionsfrihet, fullt öfverensstämmande med grundlagarnes stadganden angående religiösa förhållanden, m. m. 19. „ Herr Henschen, L. V, om ett stadgande, huru, i händelse två eller flere, då fardag inne är, tvista om besittning af uthyrd lägenhet, förhållas skall intill dess domstols beslut i saken meddelats, m. m. 20. „ Herr Holmqvist, A. Ludvig, angående utvidgning af Arboga elementar läroverk. 21. „ Herr Gahn, H. P. V, angående låneunderstöd för anläggning af jernväg från Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken till sjön Möckeln i Carlskoga bergslag. 22. „ Herr Bergman, C. J., om inrättande af lägre elementarläroverk för flickor. 23. „ Herr Lindstedt, M., angående det tillägg i Bevillningsstadgan, att skeppare och andra sjömän skall påföras bevillning af kapital eller arbete der de äro mantalsskrifne. 24.
Majit, i betraktande af hvad Statskontoret sålunda i underdånighet anfört, ansett ifrågavarande ansökning icke kunna bifallas; men med afseende å Andrés styrkta sjuklighet och deraf följande oförmåga att tjensten bestrida, föreslagit Rdrets Ständer, det en årlig pension af 1,500 Ridr måtte André tillerkännas, att, elier erhållet afsked från Provincial-läkaretjensten, af allmänna Indragningsstalen utgå; och hafva Rdtets Ständer, af enahanda skäl, som uti nästföregående punkt äro ani örda, ansett sig böra jemväl denna nådiga framställning bifalla. 59:0. Vidare är af E. K. Majit i nåder framställd den begäran, att då Doktor Erik August Hallström, som år 1842 blef extra Provincialläkare i Lyksele distrikt af Westerbottens län och år 1848 erhöll transport lill Provincial-läkaretjensten i Hernösands distrikt af Wesler-Norrlands län, under hela sin tjenstetid innehaft en af de mödosammaste Provincial-läkarebelattningar inom Riket, samt med outtröttligt nit, omsorg och skicklighet sina åligganden fullgjort, intilldess hon år 1858, sannolikt i följd af ansträngning i sin tjenstgöring insjuknade och kort derefter atled, eflerlemnande i fattigdom en mycket sjuklig enka och fyra minderåriga barn, Rikets Ständer måtte åt hvardera af dessa barn, sönerne Wilhelm Immanuel, lödd den 13 November 1844 och Carl August, född den 14 Juli 1856, samt döttrarne Helena Elisaheth, född den Evpeditions-Utskottets Föi'slag lill undercl. Skrifvelse JS:o 205. 307 31 Juli 1816, och Maria Carolina Amalia, född den 18 Februari 1853, bevilja en årlig pension af 100 R:dr, att från allmänna Indragningsstaten utgå, till dess de, hvarefter annan, uppnått 21 Ars ålder.
Författning utstakade granmor; dock är troligt att desse granmor stundom öfverskridas, nälen oris aflägsenhet från Stad, och deraf uppkommande behof för ortens Invånare, att söka förse sig med' köpmannavaror från närmare håll, gifva anledning till smyghandels etablerande. Inom Flundre Härad äro, annars, vid Lilla Edet tvenne och vid Sjuntorps Fabrik en Conlingent-handlande bosatte, på grund af Magistratens i Wenersborg utfärdade tillståndsbref. Den s& kallade Gårdfarihandel!!, till utöfvande hvaraf Allmogen i Sju Härader af Westergöthland af ålder haft rättighet, utgör 29 en verkelig och för orten ganska vigtig binäring. För närvarande begagnas samma rättighet nästan endast af Kinds, Redvägs och Åhs Häraders hemmansbrukande Allmoge, som, till ett antal af Sex eller Sjuhundrade, tvänne gånger om året på bestämda tider utvandra till alla delar af Riket och till Norrige, för att afyttra Gårdfariliandels-Districtets betydliga tillverkningar, hufvudsakligen bestående i väfnader af alla inhemska slag, hvilka vanligen försäljas till ett jemförelsevis lindrigt pris. Utöfningen af ifrågavarande handelsfrihet, som ej saknar likartade exempel inom andra Län, är, i anseende till de Sju Häradernes svaga och inskränkta samt, för folkstockens underhållande, otillräckeliga jordbruk, ett nödvändigt vilkor för Allmogens derstädes bestånd, och derjemte verksammaste medlet tili det allmännare välstånd, som visar sig både inom de orter hvilkas Invånare begagna Gårdfarihandels-rättigheten och ibland de orters
Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets den 12 dennes afgifne samt den 14 derpå följda på bordet lagde Utlåtande N;o 107, i anledning af de hos Bonde-Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets den )3 sistlidne Mars meddeldte Betänkande, angående de så kallade Talmanstaffiarne; fann Ridderskapet och Adeln, att, enår sistnämnde Betänkande redan blifvit den z5 sisth Mars af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Företogs till pröfning StatsUtskottefs den 10 dennes afgifne samt den i4 derpå följde på bordet lagde Utlåtande N:o JOS, om anslag å Stat till inköp af Astronomiska instrumenter åt Observatorium i Stockholm. Herr von Hart nians dorff, Auguft: Det vid StatsUtskottefs Betänkande bifogade särskildta yttrande af Herr af Uhr, som nyss blifvit upp - 582 Den it; April f. ni? låst, innehåller hufvudsakligen hvad som vid StatsUtskottets Betänkande synes skäligen kunna anmärkas. Likväl anhåller jag att få göra en ytterligare utveckling af ämnet. Utskottet förutsätter, att Kongl. WettenskapsAcademien redan har så tillräckliga inkomster, att inköp af erforderliga astronomiska instrumenter torde kunna dermed bestridas. Dessa inkomster lära vål belöpa sig till 16,000 Riksdaler, men deraf bör afdragas hvad aom går tili Stipendier och premier, och som Acadernien endast uppbär för att åter utdela, utan att kunna på annat sätt till sina behof disponera. Academiens förnämsta inkomster bestå i det så kallade Almanachs-arrendet, sorn årligen lärer inbringa omkring 9,000 Riksdaler. Denna summa skulle visserligen vara tillräcklig, om hon användes för Observatorii räkning allena. Men det är ej förhållandet; ty med dessa medel måste äfven Academiens öfriga utgifter bestridas.
Norrska grundlagen är äfven i detta fall bättre slyliserad ; ty der står: ”förliden Statsraadels saedvanlige raedlemmer, tillkalde andre Norske Borgere, kun ingen medlemrner af Storthinget,” Jag trör följaktligen det vore riktigare att här säga: Statsråd utan departement, eller annan Svensk mati med de i 4 §:n omförmälda egenskaper. Om sålunda de anmärkn:r, jag har tagit mig friheten göra, skulle af R. o. Ad. gillas, så borde ordalydelsen blifva följande: Är depart.chef tjenstledig eller af laga förfall hindrad, förordhe Konungen, till departementets förvaltning, nied den rätt och det ansvar, som denna Reg;F. föreskrifver, Statsråd utan departement, eller annan Svensk man med de i 4 §;n omförmälda egenskapei\ Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Först och främst tior jag att Hr von Hartmansdorff gjort ett litet misstag deruti, att han ansett ordet ”desse” oriktigt, ty det rapporterar sig till både Statsråd och expeditions-chef och hör således stå qvar. Hvad föräudringen till departementets förvaltning ahgår, så kan jag ingalunda medgifva, att icke ordet ”styrelse’ är lika godt som ”förvaltning,” och jag inser icke hvarföre departementets styrelse skulle vara oegentliga ord på detta ställe, på den grund att Statsrådet icke förer styrelsen eller icke regerar, ty han måste väl anses styra departementet, och styra departementet måste här vara fullkomligt synonymt med att förvalta departementet, eller tvertom, livilketdera man behagar; men ordet förvaltning kan lika så väl insättas, ifall R. o. Ad. stannar i en sådan gemensam tanke. Men jag har icke kunnat inse Och har icke bort uppgifvas någon orsak, hvarföre Hr von Hartmansdorff äfven föreslagit uteslutande af orden: föredragningen af dertill hörande ärenden.
N.o ag. 3f nämnde så kallade strand vraket, tillstyrkt begagnandet af berörde rättighet, på hittills öflig t sätt; deremot Herr Domprosten Holmström och Herr Prosten Dedekind afgifvit nied Utskottens Betänkande öfverensstämmande yttranden, Herr Prosten Dedekind likväl med den anmärkning, att då Molionairen uppgifvit, men icke styrkt, alt vid Halländska sjöstränderne allmänningar fulinos, i följd hvaraf lian yrkat en gemensam rättighet till upphemtande af hals-tång, Herr Prosten, derest uppgiften vore i ig t ig, ansåg allmänna Lagen innehålla noga bestämmelse, huru i denna händelse borde förhållas, och alt således hela frågan förvandlades från allmän till enskild, hvilken icke syntes tillhöra Rikets Ständers handläggning, utan borde hänskjutas till behörige Autoriteters pröfning och afgörande; samt Herr Domprosten Holmström, med erinran, alt vederbörande, som för denna enskilda province-angelägenhet sig inlei esserade, kunde vända sig lill Kongl. Maj:t med underdånig anhållan om en, på föregången undersökning i orten grundad reglering af berörde, i Herr Domprostens tanka, till Rikets Ständers befattning icke rätteligen hörande fråga; varande af Herr Kyrkoherden Ahlqvist j med lemnad upplysning derom, alt på Öland endast den, som vore strandegare, ansåges berättigad, alt från stranden 3a Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. TJtsk. Utt. IV.-o 29. upphemta hafstång, motionens utsträckande äfven till nämnde ort bestrid t; och har slutligen Herr Kyrkoherden Lyth instämt med HerrjProsten Dedekind och Herr Kyrkoherden Ahlqvist} samt reserverat sig mot det föreslagna stadgandet, såsom en allmän Lag-princip. Uti Hedervärda Bonde-Ståndet har Petter Andersson från Hallands