Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Professorn har till stöd för sin motion åberopat, att det vid tillsättningen af åtskilliga Universitets-professioner kan uppstå brist på fullt qvalificerade sökande inom landet, — att Comitéen för öfverseendet af de Academiska constitutionerna i Upsala enhälligt föreslagit berörde utvidgade concurrens för sökande till Academiska lärareplatser, — att man icke bör till följd deraf frukta, det lika skicklig infödd sökande skulle komma att lida förfång, — att det land, som från ett annat tillegnar sig en utmärkt vetenskapsman, gör en vinst på det andra landets bekostnad, — och att det företrädesvis vid Universiteten är vigtigt, att de högre Lärare-platserne icke betraktas såsom pensions-anstalter för tjenstgöring i lägre grader, ulan att skickligheten må utgöra den enda befordringsgrunden. Efter öfvervägande af alla här ofvan anförda skäl och omständigheter, och då ifrågavarande undantagsstadganden, hvilkas syftning ej är så omfattande, som hvad i lika hänseende redan länge varit i flera Europeiska samhällen gällande, synas desto mindre leda till något äfventyr för det fosterländska intresset, som utlänningarne, derest lagen utmärker, att de såsom sökande till embeten och tjenster inom Riket äro underkastade enahanda vilkor med infödde Svenske män, följaktligen äfven måste, med hänsigt till religionsbekännelse och Academiska lärdomsprof, iakttaga hvad i allmänhet är föreskrifvet, har Uonstitutions-Utskottet ansett sig böra hos Riksens Ständer, för grundlagsenlig behandling, vördsamligen föreslå följande tvänne, af hvarannan oberoende, tillägg i 28 $ Regerings-Formen. 4 Constitutions-Utskottets Memorial, JV:o 54. 1. K omingen äger flit i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de embeten och tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter derå utfärdar; dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådane hittills ägt rum.
Emellertid närmade sig den dag, då han skulle fylla 70 år, och den tanken slog oss, unga flickor, som en blixt: Hvarmed skola vi fira honom? Hvad skola vi göra åt honom? Hans romaner voro våra älsklingsböcker, och ve den, som drog på munnen åt dem eller åt Vi skulle ha velat bära honom på våra händer, oss och underrättade oss om, att vi snart skulle öfverhölja honom med rosor, bedja honom att inse, att de icke hade någon stor konstnärlig fordra något arbete, något offer af oss, som betydelse! skulle kunna visa honom, hur stor vår tackIngemann bodde i Sorö, i den lilla tysta samhet mot honom var. Skulle han ha en staden midt i Själlands skogar vid Sorö sjö. gåfva, så måste det vara det vackraste, det Han lefde där ensam med sin hustru. De hade dyrbaraste, det märkvärdigaste, som fanns att få. inga barn. Hans hus låg vid sjön, nära Sorö Det måste vara något, som kunde erinra om akademis härliga park, omgifvet af en gammalhans diktning, om alla de danska hjältar och modig trädgård med stora träd och rosenbuskar hjältinnor, som vi älskade med honom; — en oeh med utsikt öfver sjön och dess skogkrandryckesbägare, ett horn, — ja, helst ett guldsade stränder. horn, ett sådant, som de gamla danska kunAlla vi unga, i synnerhet vi unga flickor, garne druckit ur. önskade som en alldeles särskild lycka att en Då vi började tala om detta, var det en gång få aflägga ett besök i denna helgedom. mycket ansedd man, som uttalade sig emot Liksom det för bokälskare är ett alldeles särdet. Han fann icke, att Ingemann var värd en skildt behag i den doft af ryssläder och instängdt sådan gåfva, och detta indignerade oss till den solsken, som kommer emot en i ett gammalt grad, att vi fattade det raska beslutet att utebibliotek, så var det för oss unga en alldeles sluta alla män ur deltagandet i denna insamsärskild atmosfer, som omgaf Ingemann. Det ling. Vi kvinnor, vi flickor, skulle nog själfva var, som om det hängde litet af medeltidens åtaga oss saken.
S. D. Föredrogs Stats-utskottets memorial N:o 3i5. med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande eftergift i arrendet för Mörrums kronolaxfiske i Blekinge län, hvarefter den föreslagna voterings-propositionnen godkändes. 700 Prot-utdrag den 42 September 4848. Från Heder v. Bondeståndet. S. D. Remitterades till Stats-utskottet ett af Bengt Gudmundssonfrån Hallands län ingifvet memorial, innefattande, det Rikets Ständer måtte rhos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att hvad, som af det för krigsfustningarne beviljade creditiv möjligen icke för ändamålet utgått mätte från Riksgälds-contoret icke uttagas m. m. S. D. Föredrogs Stats-utskottets sedan sistlidne gårdag på bordet hvilande memorial, N:o 315 med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande eftergift i arrendet för Mörrums kronolaxfiske i Blekinge län. Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. Den i 3 September. Från Höglofl. Ridderskapet och adeln. S. T). Yid förnyad föredragning af Bevilhiings-utskottets den g och 12 dennps på bordet lagda utlåtande, N:o 33, i anledning af återemiss utaf memorialet N:o 31, angående Ståndens skiljaktiga beslut, rörande beräkningen af husbehofsbrännerirnedlen, fann Ridderskapet och Adeln för godt att låta bero vid hvad Utskottet i detta utlåtande föreslagit. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stat s-utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda memorial, N:o 3i6, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 311. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda memorial, N:o 317, i anledning af väckt motion, att ett belopp, svarande emot den af arbetsfolk nu utgående bevillning efter 2:dra artikeln, måtte till fattigvårds-utgifter anvisas. S. D.
Verne en tag omtala vepa yttersta bemödam ven för Fosterlandets räddning, när de stola göra rättwisa at den enighet, det mod och d^n wishet hwarmed swensta Folket reste sig ifrän sitt fall, dä stall afwcn religionen winna nya segrar, bennes bekännare nya grunder för sin tro, hennes löften en ny tillförsigt, och hwar Ledamot af det Niks-Stand som i denna wigtiga tidpunkt sprider hennes wälgörande inflytelser, stall följas i sin Grift af samtidens tacksamhet och af alla aldrars wälsignelser. Ridderstapet och Adeln innestutcr sig i det Högwördige Preste-Ständcts fortfarande wänstap. Högädlc Herr Taleman och samtelige Ledamöter af Wällofl. Borgare-Standet! Wid början af de öfwerläggningar Fäderneslandets wada föranlett skyndar Ridterffapet och Adeln at för det Wällofl. Borgare-Ständct frambära uttrycket af de warma känslor, hwarmed det emottagit desi lyckönskningar, ollaf de motswarande tänkesätt, som i denna wigtiga tidpnnkt stola stärka gemensamma bemödanden, til uprättbällande af ett älskadt Fädernesland. Om Fosterlandskänslan är delädlaste af alla mcnniskohjertats rörelser: Om vetta rena begär alldrin kan tillfredsställas, sä länge Fosterbygden saknar det lugn och den säkerhet, som är högsta föremälet för alla samfundö-förbindelser: Om detta lugn och denna säkerhet Den 5 Maj. 27 säkerhet utgöra det förnämsta wilkoret för Jordbrukets, Handelns och Näringarnes stor: Om alla Scclers erfarenhet bekräftat desta sanningar, och aldrig uphört at erbjuda dem til medel för Regeringarnas styrka och Folkens sällhet, huru wiatiga äro ej de ämnen, som wid detta Riksmöte förtjena Lagstiftningens omsorger? Riddcrffapet och Adeln känner sm pligt, och bereder sig, at uppfylla den med glädje, när den i sin utöfning lättas af enighetens wälwilja, wishetens köld, sanningens frimodighet och mennisko-kärlekens wärma.
Men hafva vi bara en gång gillat grundsatsen, så ser jag icke hvarföre vi ej skulle, vid andra tillfällen handla på samma sätt och academien sålunda blifva lidande. Det är i alla fall nödvändigt ali iakttaga lagliga former. Om man nu afviker från dem, skulle mina motståndare säkert bygga derpå vid ett annat tillfälle. Jag fortfar således i min vördsamma anhållan att denna punkt matte blifva framställd endast till ogillande. Hvad återremissen beträffar, så är det yrkande derom, hvilket Gr. Lagerbjelke gjott, visserligen riktigt, från hans ståndpunkt belraktadl; men jag hemställer till R. o. Ad. huruvida Ståndet, som icke fann för godt att bevilja återremiss då fråga var om 3:dje punkten, hvilken rörer alla indelta räntor, nu kan finna något skäl att i fråga om en ränta, som endast uppgår till omkring 180 r:dr, bevilja en återremiss enär sjelfva saken icke ens är värd på långt när så myckel som den tidsutdrägt hvilken genom återremiss skulle uppkomma. Gr. Lagerbjelke: Den förundran, som den siste värde ledamoten uttalat öfver hvad jag förut sagt, skulle vara ganska naturlig, om jag någonsin haft ett sådant yttrande, som han nu tillagt mig. Men förhållandet var alldeles icke så; jag yttrade nemi. icke att votering i förstärkt StalsUtsk. öfver presterskapets privilegier kunde äga rum derföre att R. o. Ad. förut voterat i hufvudfrägan ang:de upphörande af ifrågavande penningeskatt. Mitt yttrande i den delen afsåg alldeles icke presterskapets privilegier, utan endast Hr von Hartmansdorffs anmäi kn. att frågan skulle på förhand vara afgjord, genom hvad Utsk. föreslagit och R. St. beslutat i fråga om statsregleringen; och i det afseende måtte väl framställandet af propos. på bifall å denna fråga, förra gången då saken förevar, kunna åberopas såsom prejudikat och deraf den slutsatts kunna dragas, att frågan ännu står öppen. Hvad detta bar alt göra med presterskapets privilegier kan jag icke inse.
Ni ser så förundrad ut, min herre? (Afsides till honom.) Jag vill blott säga dig att allt har gått väl! O, hvad jag är lycklig! B. LÖFVENSTRÅLE. Om jag ej visste hvem du vore... AUGUSTI (hon svarar honom, talande till alla). Hvem jag är? det bör nu hela verlden veta: det står ju på affichen. Jag är ... fru Augusti, anställd vid kongliga operan; och för i afton ... Angelique, en ung, för sin skönhet, rygtbar Drottning öfver en del af det himmelska riket, som, ehuru älskad af Roland, den tappraste bland de tappre, flyr med den Afrikanske ynglingen Medor. Er tjenarinna, min herre! I sanning, jag tror nästan att du icke är min... Ni blottställer mig. Kom i håg hvar vi äro. (Högt.) AUGUSTI (afsides till honom). B. LÖFVENSTRÅLE. 36 "Jag endast ärans lag från denna stunden följer, Från detta ögonblick min träldom bruten är." Jag måste beundra er, min fru. AUGUSTI. B. LÖFVENSTRÅLE. Ni är icke den ende, som gör det. "Jag är Drottning och min heder Mig ifrån all fruktan leder." (Afsides till honom.) Se ej så allvarsam ut, då kan jag ej hålla mig ifrån att skratta. (Deklamerar.) "Hvad är som din förtviflan gör?" (Afsides till honom.) Då jag såg dig här, flög mitt hjerta till dig. När får jag träffa dig, för att uttömma glädjen öfver min framgång? Georgette, min syster! B. LÖFVENSTRÅLE (afsides till henne.) AUGUSTI (ser sig omkring). Ropar min herre någon? "Att din förtviflan se, mig nästan ledsen gör. Ack när jag fruktar er, jag er visst undfly bör." Er framgång har varit stor och lysande. Kärleken för konsten brinner med varm, helig eld inom mig. Den öppnar för mig en ny, skön verld, och i anblicken af dess glans glömmer jag den tarfliga verkligheten.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtskrs nedannämnde den 21 dennes på bordet lagde Utlålrn: N:o 28, i anledn. af vackt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Enkan Ulrika Sofia Ekedal, född Nor denberg ; N:o 29, i anledn. af väckt motion ang:de vidtagande af nödiga åtgärder emot sjöns utskärningar å den i Öresund belägna ön Hvens stränder samt lindring för egarne lill de å nämnde ö varande hemman uti deras skatter och onera; samt N:o 30, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., angule uphörande af det från rotehållarne eller soldaterne vid indeldta Infanteriet, nu utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll. Förelrogos och biföllos StatsUtsk:s den 21 dennes på bordet lagde nedannämnde Ullåt:n : N:o 31, i anledn. af vackt motion angule nedsättning uti de åtskilliga hemman på Wisingsö åliggande utskylder: N;o 32, ang:de utbetalning af det för ombyggande af Långebro vid Christianstad under sednaste Riksdag beviljade stats-bidrag; N:o 34, i fråga om medels anvisande för år 1857, till National-Musei-byggnaden; N:o 35, i anledn. af väckt fråga om skattläggning af f. d. kronoparkerne Rälla Tall, Sörby Tall och Lindby Tall på Öland ; samt N:o 38, ang:d väckt fråga om afskrifning af f. d. kronofogden Chr. Öhboms upbörds-balans. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter BankoUtsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mern. N:o 16, med upgift om och huruvida någon del af den sedan 1854 års början uplupna Bunkovinst erfordras för Bankens konsoliderande. Vid föredragning af BankoUlsk:s den 21 dennes på bordet lagda Utlät. N:o 17, i anledn. af Gr.
Men de stodo der stela som bildstoder, högtidliga som om det gält lif eller död för en långt vigtigare person än lille Jösse. Tage såg än på den ene, än på den andre. Han var i spänning, han hade riktig feber. Han visste icke på hvilket ben han skulle stå, så intresserad var han, och han började speja omkring sig med en ifver, som hade det varit hans skyldighet att bruka ögon för de andra också. »Der ä’ haren, der ä’ haren;» skrek han i vild hänryckning, då han med ens fick se Jösse hoppa upp på en förfallen gammal gärdesgård, behändigt sätta sig på bakbenen och med förnumstig min lyssna efter hundens skall. Men ropet hann icke förklinga förr än Jösse redan försvann i fjerran, med ett slags godmodigt hån visande sin lilla hvita svanstofs och de långa öronen, som – sträckta efter ryggen – guppade upp och ned mellan tufvorna. Nu förstod Tage hvad han gjort, och det gick honom till sinnes som om han dräpt en menniska. Men här var icke tid till reflektioner: Andreas stod redan öfver honom som en retad tjur. »Du är ett åsnehufvud, du är ett fä», hväste han, »vill du hålla käften?» »Ja min själ vill jag så!» ropade Tage i ett slags förtviflan. »Nå så ställ dig der då, och våga inte säga ett muck, om han också kommer och trampar dig på tårna.» »Ja ta mej f-n ska’ jag inte tiga!» försäkrade Tage, som i herrsällskap gerna svor till hvart annat ord, för att på det sättet göra sig skadeslös för sin långsamma skäggväxt. »Fellow ansätter honom så hårdt, att det nog kan hända han kommer igen», sade Andreas till fabrikören, som inte sagt ett ord, men sänkt bössan och blifvit mörkröd af förargelse. De återtogo sina platser och det varade en stund. Ännu alltjemt hördes hundens gläfsande skall der ute. Tage hade blifvit melankolisk. Han stod och stirrade framför sig ut på den öppna planen. Det kunde gräma honom till döds att han på detta sätt varit sina vänner till skada.
Utaf anslaget, 200,000 R:dr, för allmänna landsvägarnes omläggning och förbättrande , (Sista utbetalningen verkställdes i Mars 1854.) » anslaget, 120,000 R:dr, för vattenaftappningar och dammbyggnader till förberedande af större odlingsfÖretag inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län samt Elfdals, Fryksdals och Jösse härader i Wermland (Efter skedd innebållning, utbetaldes det återstående anslagsbeloppet i Juni 1854.) Utaf det, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, disponerade belopp af då anvisade medel, 150,000 li:dr, för odlingsförctags beredande medelst utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar (Den återstående anslagssumman är utbetald i Juni 1855.) (Detta belopp är i Riksgälds-kontorets räkenskaper för år 1854 afskrifvet till följd af Rikets Ständers härom meddelade beslut.) » det för åren 1848, 1849 och 1850 beviljade anslag för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, 33,333 R:dr 16 sk. årligen Återstoden af anslaget, 6,000 R:dr, för utskrifning af Kongl. Kansliets registratur, till Riksarkivets kompletterande, (Utanordnades i Oktober 1853.) Dito af dito, 2,666 R:dr 32 sk., för reparationer och bokhyllor samt ytterligare inredningskostnader i några rum af Biks arkivets hus Anslaget till befrämjande af goda läseböckers författande och utgifvande för allmogen 1851 och 1852 års anslag för anskaffningen af redskaps-, rid-, stalloch anspannspersed/«r åt fältbatterierna (Detta belopp samt 1853 års anslag för samma föremål utbetaldes i December nyssnämnde år.) Anslaget för nya pistolers anskaffande (Utbetaldes i Februari 1855.)
Helige män, som, afsägande sig sinnlighetens alla fröjder, egna sitt lif åt späkning af det kroppsliga, betraktelse af det andliga och verksamhet i det goda, samla dermed en rikedom af öfverflödsgerningar, som, förvarad i kyrkans skattkammare, sätter henne i stånd att betala för de öfriga medlemmarnes synder. Hon utdelar med frikostig hand syndaförlåtelse ej blott åt lefvande, utan ock åt döde. Menskligheten kan fördenskull åter andas friare, den stora massan åter hängifva sig åt hvad jordelifvet, eländigt i sig sjelft, erbjuder af en öfvergående lust och fröjd, och när hon på sin väg plockar de glädjens blomster, som växa i jemmerdalen, behöfver hon mindre frukta deras giftiga doft, ty botemedlet ligger nära. Riddaren i sin borg deruppe på bergets topp, borgaren i den trånga staden dernere i dalen må utan bäfvan taga sig hustru och uppfostra barn och lefva i ärbar munterhet efter sina tillgångar; den glade studenten må sjunga och tillämpa sitt »Gaudeamus igitur»; den oförvägne landsknekten i ett lustigt lif på värdshus och i jungfruburar skaffa sig ersättning för fälttågets mödor; ja Maria Magdalenas efterföljerskor, syndande på nåden, förbida samma förlåtelse vid kyrkans fötter, hvarmed hon, deras förebild, hugnades vid Jesu, allt under förutsättning att de, tacksamma för Kristi barmhertighet, som gjort dem till lemmar i kyrkan, vörda henne såsom sin moder, göra sig delaktiga af hennes nådemedel och söka hennes hjelp. En borgen för outtömligheten af hennes tillgång på öfverflöds-gerningar ligger redan i denna sig städse förökande mängd af kloster, den stränga försakelsens, den oaflåtliga botgöringens, den mystiska Gudsbetraktelsens bostäder. Der trängta brudar, vigda åt Kristus, efter den andliga omfamning, för hvars vinnande de undertryckt naturens häftigaste drifter; der bedja och arbeta natt och dag fromma enslingar.
STOCKHOLM, Elmin» och Granbergs Tryckeri, i83o. LagUtskottets Memorial N:o i65. Ankom till Exped. Utskottet 4en it Februarii 1830. Memorial, i anledning af RiksStåndens serskilda beslut, angående Utskottets Betänkande N:o 95 och Utlåtande N:o 155, om ändringar i K, Förordningen den 24 Augusti 1813 emot fylleri och dryckenskap. P^ällofl. Borgare-Standet har till alla delar bifallit Utskottets ofvanberörde Betänkande och Utlåtande samt icke antagit den af Hedervärda Bonde-Ståndet till öfriga Stånden aflåina inbjudning, som här nedan omförmär les. Hedervärda Bonde-Ständet har äfven bifallit Utskottets Betänkande, likväl med de förändringar, dels att, i stället för det föreslagna stadgandet, att den för fjerde resan fylleri pliktfäilde skall , örn han är myndig, ställas under förmyndare och stå under förmynderskap, till dess han gitter visa, att han Bih, till Rikt-St, Prat. 18*3—1830, 7 Saml.lAfd. t. 3 i dje B,t i o de H:t. 2 PagTätskottets Memorial N;o lGf>, från sin vanart så återkommen är, att han sig och sitt gods sjelf råda kan, samt derjemte förklaras oberättigad att deltaga i val eller väljas till sådana förrättningar, som innefatta medborgerligt förtroende, hvilket stadgande ogillades, må förordnas, att den för jaerde resan fylleri pliktfallde skall förklaras oberättigad att väljas till allmänna uppdrag eller förrättningar, och dels att i föreskriften, att öfvermage, som af starka drycker öfverlastar sig , bör agas af föräldrar elier husbonde i närvaro af Krono-, Stads-eller Policé-betjent, må uttryckas, att detta bor ske endast i närvaro af Krono-, Stadseller Police-betjent; och har Bonde-Ståndet inbjudit sina Med-Ständer att i detta beslut sig förena.
Hvar oell en vet, att Banken på sin rörelse har knappt 3 proc., och till följd deraf skulle antingen Banken förlora 3 proc. årligen eller slaten vidkännas förlusten. Dessutom, äfven om hypotheksföreningar uppstå, såsom man förmodar skola snarligen ske i Skåne och Elfsborgs Ian, är det föga troligt, att dessa genast skola vara tillreds att upplåna 8 millioner r:dr. För deras ordnande, för de gamla inteckningarnas uppsägning och lossande skulle troligen flera år åtgå. Hvem skulle emedlertid betala räntan? Hypotheksföreningarna, säger Konungens propos. Men hvilken obillighet, att en låntagare skulle betala ränta för ett lån, hvilket han ej bekommit. Detta skulle dessutom göra lånen så dryga, att de kostade kanske 8 proc. i stället för 6. Förespeglingen om den nedsatta räntan ar således endast ett irrbloss. Troligen blefve det dock Riksg.cont., som skulle bålla cassa och betala kostnaderna derför, i fall man ej ville vidtaga det maniementet, att annoncera om lån hos utländningen för hvarje gång hypotheksföreningarna behöfde penningeunderstöd. Jag finner sålunda propos., från alla sidor betraktad, oantaglig och förklarar ytterligare min förundran, att sedan Regeringen sett Ständernas ringa benägenhet alt ingå på skuldsältningsbanan, hon icke baft nog grannlagenhet att supprimera propos:n i detta ämne, der hon teinligen säkert kunde förutse ett afslag. Jag anhåller, alt dessa anmärkningar få åtfölja den K. propos:n. Hr Gunther, Carl Gust.: Det är ej ovanligt att från den siste talaren höra motstånd emot alla Regeringens förslag, äfven dem, som åsyfta att afhjelpa folkets betryckta ställning. I likhet med hvad StatsUtsk. gjorde , har BancoXJtsk. skjutsat "ifrån sig de till nämnde Utsk. vid innevarande riksdag remitterade motioner om liypotheksinrättningar, utan att ens tänka derpå; ty om BancoUtk. hade ingått i ringaste pröfning af ämnet, hade Utsk. ofelbart skolat inse, att sakens beskaffenhet erfordrade att handläggas lis
Och som, genom 3 Stånds Beslut, desse mål blifvit afgjorda; alltså anser Utskottet sig, till följd af 75 §. RiksdagsÖrdningeti, någon vidare befattning med desamma icke kunna taga. Be tän k and en, N:o 4oi. 453 N:o 401. Memorial, i frågan om grunders uppgörande för regleringen af HofStatsPensioner. (I. A.) Utskottet, sora redan förut, uti Betänkandet N:o 254, framställt nödvändigheten att stadga vissa grunder för att vid framtida regleringar af HofStatsPensioner tjena till ledning och efterföljd, får, då Utskottet icke är i tillfälle att känna de serskildta förhållanden sora vid denna frågas behandling möjligen höra komma i öfvervägande, samt tiden nu icke eller medgifver att derom från vederbörande infordra fullständige uppgifter, härmedelst, i öfverensstämmelse med den framställning StatsUtskottet vid sisth Riksdag, under d. 12 Augusti 1823, redan gjort i samma ämne, vördsamt tillstyrka: att, på det någon ledning må finnas för R. St:r i de fall, då beviljandet af Pension för afgångne K. Personers HofStats personal kan ifrågakomma, R. St:r nu i underd:het anhålla, det ett förslag, som upptager de till K. Hofven hörande Embetsoch Tjenstemäns samt Hoffruntimmers och Betjenings serskilta befattningar, jemte de pensions-helopp, som anses lämplige, måtte varda upprättadt och till R. St:rs granskning vid nästa Riksdag öfverlemnadt: ankommande det sedermera, vid tillämpningen deraf, uppå R. St:r, att, efter sig företeende serskilta omständigheter, pröfva och reglera, hvilka 454 Stats^Utskottets af de personer, som dertill kunna föresläs, må å Allmänna IndragningsStaten till Pension uppföras.