Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Löwenhjelm har vidare anfört exempel för den åsigt, att theaterinrättningar kunna mono po - Den 5 Juni £ m. poliseras. Dessa exempel tror jag icke vara hit lämpliga, Krutförsäljningen måste vara monopoliserad, emedan denna artikel vigtig t ingriper i Rikets försvar. Apotheken grunda sig pä privilegier, och verkningarna af det monopolium, sorn tillhör denna rörelse, har visat sig sådan, alt vi hafva vida bättre apothek här, än i andra länder linnas. Frih. Åkerhjelm har åberopat föregående Ständers beslut. Jag bar åberopat de sista; och dessa grundade deras beslut derpå, aLt Konungen förmodades icke komma att neka bifall til! förekommande ansökningar i denna viig. Man har sagt, att dä en ny constitution antages måste allt, som derigenom icke ändras, anses böra förblifva lika som förut. Så skulle äfven jag tro, och likasom Stenborg tilläts drifva theateryrke i hufvudstaden, likaväl bör rättighet dertill lemnäs åt andra. Jag inskränker mig nemi. icke till de sista åren före en constitution. Frih. Åkerhjelm liar sagt, alt publika nöjen icke böra få tillställas utan särskildt tillstånd. Skulle någon tvekan i detta fall uppstå, lärer väl icke mera än borgen för personen och möjliga skadan kunna begäras; och då sådan kun presteras, bör väl icke någon vägran ske. Man har åberopat Constit.Utsk vid sista riksdag. Jag ber , att det alldeles icke må upptagas i räkningen. Då skulle det kunna såsom lagligt försvaras, att både flottan och annat såldes boit. Men jag ber, att vi må fä bålla oss till grundlagen. Man har sagt, att enskilda theatrar skulle kunna utöfva ett skadligt inflytande på moraliteten; men jag tror icke, att några andra vådor i detta afseende uppkomma, då theatrarna aro engagerade för enskilda, än då de hållas för den höga räkning, som vår stora opera. Jag skulle dessutom tro, att Frih. Åkerhjelm tillräckligt känner förhållandet med theaterpersonalens moralitet och dess inflytande. Hufvudsaken är dock nu, om det är riktigt eller icke, att theatern har monopolium. Gr. Löwenhjelm:
Angående beviljadt ökadt anslag för det Gymnastiska Centralinstitutet i Slockholm. 46 Den 2 December f. ro. N:o 266. Angående 2:ne till America och Medelhaafvet företagne krulförsäljningsexpeditioner. Angående en årlig gratiheation åt Bruksidkare!! Owen, m. m. N:o 268. I anledning af verkstäld granskning af räkenskaperne af de till Flottans behof år 1826 utaf Förvaltningen af Sjöärenderne uppburne Statsanslag. Angående verkstäld revision af de redogörelser för uppburne Statsmedel, KrigsCollegium för år 1826 afgifvit. Angående förrättad revision af MilitiaeBoställsCassans räkenskaper för år 1826. Angående förrättad revision af Wadstena KrigsmanshusCassäs räkenskaper för år 1825. Angående Kronans hus och byggnader. Angående lindring i skjutsningsbesväret vid Ekevirkes forslande. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes pröfningen af BankoUtskoltets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. rn. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:is 48, 4p> 5o, 51, 5a och 53 förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda utgreningar, för tidrymden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. Angående en pä upplåningar grundad Discontering för Handeln och den större Rörelsen. A~) Rörande Upplåningen m. m. 1:0 Att Ranken må tillåtas upptaga län mot Obligationer till högst 3 procents ränta, under ömsesidigt förbehåll af fyra månaders uppsägning, och med vilkor, att räntans beräknande på uppsagt lån genast efter förfallodagen upphör.
Och rättesnöret skall gå derifrå länger ut, allt intill den högen Gareb, och vända sig inåt Goath. Och hele dödodalen, och askoplatsen, samt med hela dödåkrenom, allt intill Kidrons bäck, intill hörnet af hästaportenom österut, skall varda helig Herranom, så att det aldrig mer skall omkullrifvet eller afbrutet varda. Detta är det ord, som af Herranom skedde till Jeremia i tionde årena Zedekia, Juda Konungs, hvilket det adertonde året är NebucadNezars. Då belade Konungens här af Babel Jerusalem; men Propheten Jeremia låg fången i gården för fångahuset, i Juda Konungs hus, Der Zedekia, Juda Konung, hade låtit inlägga honom, sägandes: Hvi propheterar du, och säger: Detta säger Herren: Si, jag gifver denna staden uti Konungens händer i Babel, och skall vinna honom; Och Zedekia, Juda Konung, skall icke undkomma de Chaldeer, utan jag skall gifva honom uti Konungens händer af Babel, så att han skall muntliga tala med honom, och med sin ögon se honom; Och han skall föra Zedekia till Babel, der skall han ock blifva, till dess jag söker honom, säger Herren; ty om I än striden emot de Chaldeer, skall det dock intet lyckas eder. Och Jeremia sade: Herrans ord är skedt till mig, och säger; Si, Hanameel, Sallums son, dins faderbroders, kommer till dig, och skall säga: Käre, köp du min åker i Anathoth; ty du hafver nästa bördrätten dertill, att du skall köpa honom. Alltså kom Hanameel, min faderbroders son, till mig, såsom Herren sagt hade, i gården för fångahuset, och sade till mig: Käre, köp min åker i Anathoth, som ligger i BenJamins land; ty du hafver arfrätt dertill, och du äst den näste. Käre, köp honom. Då förmärkte jag, att det var Herrans ord;
Stånd velat tillegna sig en stor andel i representationen och jag tror äfven, att skäl dertill kunna förefinnas. Någon fara synes mig icke heller upstå deraf, att BondeSt. lemnäs rättighet att utse ett något större antal ledamöter. Det är visserligen en sanning att detta Stånd med närvarande representationssätt har någon gång gifvit anledn. dertill, att R. o. Ad. icke gerna medgifver eller ens anser för samhället nyttigt, att antalet ledamöter inom BondeSt. är för stort. Meningen är ju att göra en förändring, alt låta representanterne sammanträda på samma rum, och jag tror, att om majoriteten från BondeSt. tillförsäkras något större andel i representationen, skola likväl inom detta Stånd finnas konservativa elementer, dem visöka inom de öfriga Stånden, likasom jag är öfvertygad, att, om än antalet af BondeSus ledamöter skulle något förökas, vi icke hafva att frukta för nyhetsmakeri. Pä grund af den kännedom, jag, under handläggning af Domaregöromål på landet, inhemtat om detta Stånd, drager jag icke i betänk, att medgifva det ett större antal representanter, och om den olyckliga ståndsfördelningen uphör, om, jag uprepar det ännu en gång, de få på ett runi sammanträda med oss andra, tror jag att mycket godt och nyttigt skall af våra rådslag upkomma. Mitt förslag är således, alt jemte det att antalet af BondeSt:s ledamöter i Riksnämnden något förökas, antalet af Borgareoch PresteSt:s ledamöter något förminskas, utan att jag likväl vill ingå i närmare bestämmelser här - 394 Den 31 Maj f. m. utinnan hvilket jag öfverlemnar åt Const.Utsk. På grund af dessa skäl anhåller jag vördsamt att R. o. -Ad. ville godkänna detta förslag till gemensam tanke, jag tagit mig friheten att här framställa. Gr. Mörner: Af den sisfe talarens yttrande är jag frestad att tro, att det upgjorda förslaget redan vore antaget. Här är fråga om, att skifta huden innan man ännu kommit i besittning af densamma, och hvar och en vill tillegna sig af henne så stört stycke lian kan.
Och så tänkte de hvarken på regnet eller vägen, utan gingo ett godt stycke förbi grinden, der de skulle vikit af mot prestgården. Då måste de gå tillbaka. Han suckade tungt då de stodo vid grinden, nu var det endast några steg till, så skulle de skiljas. »Kommer dag, kommer råd», sade hon, »det är mitt valspråk.» »Ordspråken ljuga», anmärkte han i svårmodig ton. Då gingo de en stund tysta framåt landsvägen. »Tänk om vi mött tåget, då hade det blifvit vår sista vandring», sade han, »i det här vädret tror jag knappt vi skulle hört det.» Han fann en viss glädje i att säga det. Selma svarade icke; hon tänkte på de förestående bannorna. Och så var man vid trädgårdsgrinden. »God natt», sade hon och räckte honom sin hand. Det skulle aldrig ha fallit honom in att ge den en varmare tryckning. Och så skildes de. Sedan Selma lagt af sig ytterplaggen, gick hon in i familjens hvardagsrum. Farbrodern låg på soffan och läste en tidning, frun satt bredvid och stickade strumpa. Selmas vanda öga upptäckte genast att de hade superat. »Faster får förlåta mig att jag kommer så sent», sade hon i hjertlig ton, som dock var fri från all ödmjukhet, »jag kom in till mor Möllers far för att se alla de teckningar han har, och så gaf jag inte akt på tiden. Jag tyckte verkligen att det var så förargligt, så.» Farbrodern var synbarligen ond, ty han svarade ingenting och såg icke upp från sin tidning, fast det tydligt syntes att han icke läste. »Hur kom Selma hem?» sade fastern. »Jag gick naturligtvis», svarade Selma, stött af de sura minerna. »Ensam?» »Nej, herr Möller följde mig.» »Men jag skall säga, att det alldeles inte är passande att springa omkring på landsvägen med herrar så här dags.» »Jag sprang inte heller omkring med honom.» »Inga näsvisheter», röt kyrkoherden och såg upp. »Gud bevars – farbror», sade hon och betraktade honom med en viss skälmaktig min, som hon förträffligt visste att använda, när det kunde behöfvas. »Missbruka inte Guds namn, det har jag sagt dig en gång för alla.
Jöns Månsson för Willands Härad. Torkel Nilsson för Westra Göinge Härad. Sven Haraldsson för Bräkne Härad. Anders Trulsson för Ostra Härad. And. Gudmunsson för Årstads, Faurås och Himble Härader. Rasmuson för Inlands, Nordre, Fräkne, Torpe och Södra Härader. N. Svensson för Medel stads Härad. Anders Nilsson för Wiske och Fjäre Härader. Carl Ifvarsson för Halmstads, Höks och Tönnersjö Härader. O. Ericsson för Lane, Tunge, Stångenäs, Sörbygdens och Sotenäs Härader. Joh. Nilsson E. Christensson för Orousts och Tjörns Härader, för Askims, Westrajoch Östra Hisings samt Säfvedahls Härader. B. J. Holmlin för Oville, Wette, Tanums och Bullarens Härader. 84 3 n n c \y å 1 V ?ag. Onlebning 1. § 1. Sing. unberbånig ©org Sing. SSfantaldbråfend rebuceranbe till bceintalbräf 27. § 13. — uppljörnnbe af ben f. f. §oftoeri — Salfugndafgifteud pä ©ottlanb upppöranbe 28. § 16. — be i Slegcringdforntcnd 63 § föreffrifne lfrebitio — Sfrebitioet för Slcforbdregleritts gen inom Slrméen 29. § 19- — ^rebitioet för Strntéend penfio <Pag. Sing. £åne*unberftöb för jcrntriägban* läggningar 32. — SDtebctS upplåning inom 9iifct genom fonberabe ©tatöobliga* tioner 33. — ©tatörcgleringcn 34. — Seioittningdmeblen 41. — Slllmänna Seloitlningen 42. — Smttbetoittningen 43. — Softbeluitlningen 43. — ©täntplabe papperbafgiften 44.
Ex Protocollo Olof Werlin. S. H. iVIed bifall till Särskildta Utskottets hemställan, angående underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, i afseende på utbetalningen af det arfvode och de tractamenten, som Riksens Ständer beviljat för Utskottets Secreterare , Cancellieoch Vakt-betjening , öfverlemnade Bonde-Ståndet till Expeditions Utskottet, att författa och till Riksens Ständer ingifva förslag till forberörda underdåniga Skrifvelse. Ut supra. Ex Pro'ocollo Olof Werlin. S. D. Vid ytterligare föredragning af Särskildta Utskottets den 10 innevarande afgifna, på bor; Den 14 Juli. bordet livilande Memorial, angående väckt fråga om upphäfvande eller förnyande af det genom Kongl. Förordningen den 2 Augusti 1800 ut* färdade förbud emot bruk af öfverflödigt Silfver; blef samma Memorial af Hedervärda BondeStåndet bifallet. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Föredrogs Constitutions-Utskottets den 13 innevarande månad aflåtne Memorial och Utlåtande, i anledning af den, enligt 53 och Io 5 §. §. Begeringsformen och 29 §. BiksdagsOrdningen skedda granskning, af de i Stats-Bådet, sedan sista Biksdag, intill början af den nu påstående, förde Protocoll. Efter uppläsande af detta Memorial och dervid fogadt Protocolls Utdrag; fann Hedervärda Bonde Ståndet för godt, att bifalla så väl den af Constitutions Utskottet tillstyrkta decharge för Stats-Bådets Ledamöter och de Föredragande, samt för Konungens Bådgifvare i Commandomål, som ock hvad Utskottet i öfrigt föreslagit. Ut supra.
Då häruti obestridligen ligger ett missförhållande, enär Yilemattor draga blott 40 och Mattväfnad af hampa i förening med annat i taxan ej speci/iceradi ämne endast 18 öre per & i tull, hemställer Utskottet, att under afdelningen »Bomulls-väfnader med blandning till större eller mindre del af Lin eller Hampa,» måtte upptagas: »Mattväfnad , 1 18 öre.» Sedan till förhydninng af fartyg redan länge begagnats bleck och spik dels af Zink. Koppar, dels af Marinmetall eller annan metallkomposition, har man för samma ändamål numera börjat i betydligare mån använda plåtar och spik af Zink; och då gällande Tull-taxa under bufvudrubrikerna »Koppar» och »Metaller, sammansätta,» upptager förberörde förhydningsmaterial såsom vid införsel tullfritt, har Utskottet ansett sig böra hemställa. att jemväl under artikeln »Zink,» hvilken oarbetad och i plåtar redan förut åtnjuter tullfrihet, såsom särskild underafdelning måtte införas: »Bleck och spik till fartygs förhydning Fria.» I sin förr omnämnda motion har Herr Lindeström äfven anfört: att, då i TullÄttika, taxan icke blifvit på Ättika utsatt någon styrka eller halt af syra, hvarefter den skall förtullas, utan alla slag draga en lika tull af 25 öre per kanna; men ättikan, som består af vatten och ättiksyra, har sitt värde endast utaf halten af den sednare eller syran, hvilken hos den ättika, som begagnas i hushållningen, uppginge till högst 5 procent, så hade, efter det man utrikes lärt sig tillverka en ättika af långt större styrka, denna ättika, som utomlands kallades ättiksprit, börjat att i stigande mängd införtullas under rubriken ättika. Den närmaste följden häraf vore en tullförsnillning; ty då en kanna ättiksprit, blandad med 2 kannor vatten, gåfve tre kannor ättika, så hade för dessa tre kannor blifvit i tull erlagdt blott 25 öre i stället för 75, som rätteligen skulle hafva erlagts.
Ekelunds Memorial, om Byggnadshjelp för Norrköpings Stad. i 23o Riks-Ståndens 2:0 Herr P. Lindqvists, om enahanda förmån för Staden Borås. 3:o Herr Noraei, om fortfarande af JernContoirets Creditiv i Banken. 4:0 Herr G. Beckmans, om Banco-Låa till understöd för Rönå Koppargrufva i Wermeland. 5:o Herr Bagges, om hetalnings-vilkoren för Uddevalla Stads Banco-Lån. Lag-Utskottet: 1:0 Herr B. H. Santessons Memorial, om Böters aftjenande med arbete i stället för vatten och bröd. 2:0 Herr Santessons, om Brottmåls-Do» mares anställande vid hvarje Läns häkte. 3:o Herr G. A. Broms, om förändrad ordning vid Rättegångsoch Ansöknings-måls fullföljande i högre Instantier. 4:o Herr Winbladhs, angående Löftesmäns ansvarighet för borgen å Skuldsedlar i vissa fall. 5:o Herr E. Lagerstrands , om ändringar i Concours-Lagen. 6:0 Herr O. Hambrasi, om skärpning af det i 4° Cap. 5 §. Missgernings-Balken stadgade straff. 7:0 Herr M. Bagges, om upphäfvande af författningarne emot kostsamma begrafningar. 8:0 Herr Prolocolls-Utdrag. « 2 31 8:0 Herr Beckmans , om Kyrko-Ordningens omarbetande och förbättring; jemte Id:r Bagges tillägg. 9:0 Herr C. G. Arfvidssons, om medel att befordra enbet i Lagskipningen. 10:0 Herr F. U. Winbergs, om ändring uti Formnlairet till Borgenärs-ed i Concourser. 11:0 Herr Huldbergs, om ändring i 24 §• af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående Inteckning i fast egendom. 12:0 Herr J.
Den förra meningen måste altså vara i sig sjelf gifven till ja-propos:n. Vore äfven, på sätt Frih. v. Schulzenheim förmenat, förändringen likgiltig, hvilket jag medgifver, så vida alla de voterande noga inse, hvarför betänk, blifvit så uppstäldt, som det nu belinnes, så anser jag likväl denna uppställning vara så artificiel, att jag, utan att ingå i motiverna för densamma, yrkar återremiss, på det propos:n må enkelt och grundlagsenlig! uppsättas; och anhåller jag emedlertid att af någon StatsUtsk:s ledamot få veta, om icke disctission i ämnet inom Utsk. förevarit. Skulle händelsen icke vara sådan, så tillstår jag, att jag måste göra mig ett stort begrepp om redactörernas af propostna skicklighet att uppgöra dylika. Hr Dalman: Jag kan icke förstå, huru man kan förmoda, att här är fråga om annat än att göra anmärka, emot Ulsk:s förslag; och jag kan då icke fatta Gr. Frölichs logik, sora anser den anmärka, af mig obefogad, att Utsk. här underlåtit inbjuda R. o. Ad att instämma i PresteSt:s beslut, oaktadt enahanda inbjudningar i föregående punkter blifvit gjorda. Sådan var den anmärkning, på grund hvaraf jag önskade återremiss. Hvad åter angår Gr. Frölichs 256 Den 26 November f. m. anmärkn. emot den framställda voter:s-propos:n, finnér jag Gr. Gyldenstolpes erinran fullkomligt riklig: ty då Gr. Frölich gillat, alt ja-propos: 11 bör innefatta summan 180,000, måste något af de andra båda alternativerna utgöra contrapropos:n. Jag åter har icke gillat ja-propos:n, utan anser den böra innefatta Borgareoch BondeSt:ns sammanstämmande beslut. Gr. Gyldenstolpe:
H. omfattar och befrämjar allt, som kan lända till fäderneslandets bästa; men under det nu slutade riksmötet har R. o. Ad. haft den lyckan att på närmaste håll vinna den säkraste visshet härom; och R. o. Ad. känner sig derföre lifvadt af den uprigtigaste erkänsla. E. K. 11. lättar derigenom vår älskade Konungs mödor och omsorger, och förvärfvar på samma gång ökade anspråk på R. o. Ad:s, samt hela Svenska folkets orubbliga kärlek och tillgifvenhet, likasom E. K. 11. åt sig Sjelf bereder den skönaste belöning i medvetandet af väl upfyIda pligter. Då, vid början af detta riksmöte, R. o. Ad. till E. K. H. och Dess Höga Gemål frambar sin uprigtiga och innerliga lyckönskan i anledn. af DD. KK. HH:s kort förut firade Höga förmälning, förenade R. o. Ad. dermed den varma önskan, att den gudomliga försynen måtte i rikaste mått skänka välsignelse åt denna dyra förening, som innebar löftet om framlida sällhet och lycka, och sorn derföre väckte den litligaste glädje i hvarje undersåtes hjerta. Bönen är hörd! Nya förhoppningar om ökad glädje hafva blifvit tända, för Konungahusets och för Nordens förenade rikens framtida lycka lofvas en ny underpant, som folket redan innesluter i sina trogna förböner. Afven i detta afseende vågar R. o. Ad. till DD. KK. lill. underdånigast framföra sin uprigtiga och innerliga lyckönskan. R. o. Ad., som nu inför DD. KK. HH. vördnadsfullt nedlägger uttrycken af dessa sina alltid oföränderliga tänkesätt, anhåller tillika i underd:het att uti DD. KK. HH:s Nådiga ynnest och välvilja städse få vara inneslutet. Emottogs en deputation från Välloll. BorgareSt. anförd af Ståndets vice Talman, Borgmästaren Carl Christian Halling, som skriftligen anförde: K. M. har denna dag å Rikssalen hemförlofvat R. St., och för dem återstå afskedsorden till hvarandra.
Sig ej kunna bifalla en ny rotejemnkning förr, än afvittringsverket är slutadt, utan förblifver allt vid hvad d. 21 Nov. 1827 i nåder beslöts om en interims-rotering i provinsen. Landshöfdingen skulle dock så tidigt inkomma med sitt und förslag till en ny ordinarie rotering, att det hinner af K. M. pröfvas och föreläggas nu församlade Ständer till antagande. Frågan om rustningen i provinsen är uppskjuten. Landsh. von Törne har i sisth Oct. inkommit med sitt und. förslag till ny rotering, hvilket förslag sedermera blifvit remitteradt till KrigsCollegium. i4-'o RSt anhöllo, att K. M., i sammanhang med Styrelseverkens organisation, läcktes låta utarbeta en fullständig författning, rörande civila befordringar och dermed omedelbart gemenskap ägande frågor. Detta ärende har i Mars i83o blifvit hänskjutet till de för Styrelseverkens organisation t. f. Committerade, hvilka dock synas hafva lagt det ad acta. i5:o I anledning af K. M. Nåd. Proposition, jemte Committerades förslag till ny Prestvals-förordning, återlemnade R. St. nämnde förslag med de ändringar, R. St. funnit för godt att dervid föreslå. Detta R. St:s förslag blef i April i83o remitteradt till Högsta Domstolens utlåtande; och ehuru förslaget grundar sig på en Regeringens egen Proposition, har det dock hvilat 3f år, innan det ens blifvit anmäldt i Högsta Domstolen, som återremitterat det till JustitieCancelleren, hvars utlåtande likväl nu afgifvits, hvarefter målet blifvit å nyo föredraget och circulerar nu emellan Högsta Domstolens Hrr Ledamöter. 16:0 I anledning af en Nåd. skrifvelse till R. St:s StatsXJtsk., angående förändring och reduction af hemmansräntorna i de Län, der desamma nu linnas i ett större antal persedlar utförda, hemställde R. St., det K, M. vid nästa Riksdag täcktes meddela Nåd.
På serskild Räkning sedan 1823 uppförde Låneanslag till: Norrköpings Stad Borås dito Ystads Hamnbyggnad — Upsala Bibliothek — GöthaCanal från och med 1824 1,600,000 och Hjelmare Canal . : . 4,900,000 — Fastigheterne i Stockholn), Riksgälds-Contorets och Assistance-Contorets bus 16,309 ‘6 - 5,200 68,760 | 5oo — - t,945,8o3 46 8 i5o,ooo 1 2,161 44 7 58,8o3 34 - 206,532 16,686 18,965 46 5 47,5i6 28 - o itfftrde i värde 2,537,2j9|23|8 ,2/j Stats-Utskottets Jemnlikt till Hrr BancoFuIlmägtige ingången Rapport af VexelBankens Kamererare, utgjorde R. St:rs R:g:sGontors behållningar derstädes den 28:de nästlidne Mars: (RiksgäldsContorets egne medel.) På Räkning N:o 3 .. 71867: 46- 4* (De serskildo anslagen jemte 3-ProcentsLånen. ) Stockholm den 7 April 1829. O. Helsingius. Vördsamt Memorial. Det är anledning till anmärkning emot StatsRådet, samt Föredragande inför K. M:t af KrigsÄrender, hvarom Remiss begäres till GonstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Utlåtande ang:de anslag af medel till kostnaderne viu Högs. H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas Begrafning. (U.-A.) J^. M:t har under d. 10 i denna månad till Utskoltet täckts aflåta Nådig Proposition, deruti K. M:t till Utskottet öfverlemnat, att utse och hos R.
Men efter hand lifvade de upp hvarandra. Werns ord, så alldagliga i sig sjelf, blefvo hetsande i stämmans underligt ansträngda tonfall. Så dansade de ett slag, och när de flämtande och varma återkommo till sin plats, började Wern: »Ja, fröken, så är en dag förliden ... en riktigt skön qväll, och se’n får man lefva på minnet.» »Skulle ni inte bort i morgon också, bästa konsul?» »Joo!» »Och i öfvermorgon!» »Jo hvarenda afton den här veckan, fruktar jag. Men ...» »Nå, då ... hur skall ni då kunna komma ihåg den här qvällen mer än alla andra?» »Nu är ni elak, fröken Hedvig, och det med berådt mod, för ni vet likasåväl som jag, att jag icke i brådkastet kommer att glömma den här kotiljongen.» »Åh, det har nu alla kavaljerer, jag dansat kotiljong med, försäkrat mig, notabene när kotiljongen var efter supén ... Låt oss inte tala derom ... Men hvad ni ser varm ut!» Hon böjde sig mot honom, viftade med solfjädern, men då, medan hon kände hans heta andedrägt mot sitt ansigte, hviskade han hest, befallande: »Ni skall bli min hustru, fröken Hedvig!» Hans hustru. Hon for till. Dånande, tankeförvirrande, bedöfvande susade musiken. Hon ville besinna sig, tänka efter, leta reda på ett svar. Men hon kunde icke. Hennes ögonlock föllo igen, glödheta. Och dock kunde hennes ögon icke frigöra sig från bilden af det oroliga vimlet ikring, som svängde och bullrade och pratade och ... Hon såg en liten attaché, som just passerade förbi henne med en främling. Han pekade på henne. Jolie créature que cette blonde. Une dame de l’aristocratie, à coup sûr ... Hon smålog, spärrade upp näsborrarne. »Hedvig,» hviskade Wern ännu en gång, »säg, att du vill.» »Ja,» svarade Hedvig med fast röst, »jag vill.