Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ett sådant tolkningssätt vore riktigt, så skulle man äfven kunna säga, att Sveriges grundlag icke är en allmän grundlag, emedan den upptager flere särskilda Stånd, som hafva hvart och ett sin lag. Jag frågar dä Hr von Hartmansdorff, är en lag icke allmän, derför att densamma, då det finnes särskilda classer i samhället, i sig upptager särskilda föreskrifter för hvar och ett särskildt förhållande eller särskild sam? hällsclass? Upphäfva alla specialiteter i lag naturen och egenskapen af allmän lag? Alt påstå sådant, är en besynnerlig sats, ja den besynnerligaste och nyaste melbod att betrakta lagar jag någonsin hört omtalas, och jag tror den vara af sådan beskaffenhet, att om än R. o. Ad. skulle för de särskilda afsigter, som här ligga på botten hos måhända en stor majoritet, vilja taga något steg, R. o. Ad. dock bör akta sig för att taga detsamma på denna af Ilr von Hartmansdorff framställda grund; ty ehuru denna framställning blifvit seconderad af en annan lagfaren man, så fruktar jag dock, att R. o. Ad., genom ett bifall till densamma, skulle blottställa sig för något, som torde komma att gränsa nära nog lill det löjliga. Sedan något hvar gjort sig begrepp om anledn. till den vidsträckta, s. k. ordalydelsetolkning, som varit under ett förutgående, nu slutadt tidehvarf, så kan det icke vara möjligt, att densamma numera kan få fortfara. Jag tror icke att några statsskäl kunna uppfinnas, som möjligen kunna skjutas fram såsom ett plausibelt skäl, för att fatta ett sådant beslut.
N-o 77. 3 invid allmän väg, ej eller huru någon svårighet kunde uppstå, alt ett slikt påbuds efterlefnad controllera; samt Att han lika litet förmådde inse skälet till Utskottets förslag, om endast den inskränkning i nu gällande föreskrifter, alt, i fråga om träds undanrödjande vid vägar, undantag blott för vissa trakter måtte göras; Förblifvande alltså Herr af Sillen vid sitt i Motionen gjorda yrkande, att qvistning, men icke nedhuggning af träd, invid vägar borde ega rum. De, inom Vällofl. Borgare-Ståndet, samt Hedervärda Bonde-Ståndet, gjorde erinringar afse endast ofvanomförmälda, af Friherre Palmstjerna framställda, olägenheter deraf, att till vintervägars utstakning icke skulle få användas hvilka tjenliga ämnen som helst; hvartill å flere skogslösa trakter skall nyttjas gammal stör, försedd med lialmstopp o. s. v.; då deremot åter på skogrika orter tätt växande unga barrträd dertill kunna med fördel användas. Utskottet, som, vid första bandläggningen af de 2!ne nu åter ifrågakomne, till skogshushållning syftande Motioner, mera fästade sin uppmärksamhet på det vigtiga af egentliga hufvudändamålet, än uppå de af Molionairen framställde, ingalunda 4 Drsv. och Oecen. Utsk. Utl.cle. N.o 77. väsendtliga medlen, att befordra ett sådant mål, fann väl genast sig ega skäl afstyrka den föreslagna trädqvistningen vid sommar-vägar, under hemställan endast, att den öfverklagade trädens nedhuggning icke måtte ega rum å sådane ställen, der vägens uttorkning det icke nödvändigt påkallade, men ville deremot understödja den andra Motionen, angående trädgrenars begagnande, i stället för unga träd, lill vintervägars uppstakning, serdeles som äldre författningar redan påbjödo lika beskaffad bushållnings åtgärd, i afseende å gärdesgårdars underhållande. Likväl, då Friherre Palmstjernaj jemte Ledamöter inom Borgareoch BondeStånden, nu mera gjort
Att Banken, genom fordna missbruk vid förvaltningen, blifvit blottställd för misstroende, och att det är för aLt aflägsna detta, man nu vill hafva lagar, lärer ingen bestrida; men en annan fråga är, om den af Utskotten föreslagna lag skall uppfylla det ändamål man åsyftar; för min del tror jag behofvet påkalla en sådan lag, som hindrar Ständerne att tillgripa Bankens tillgångar; men kan icke en sådan lag göras, hvilket jag likväl tror vara möjligt, så lärer ingen annan lag kunna verka förtroende; hvaremot ingen lärer neka nyttan af verkliga garantier mot hittills utöfvade missbruk med Banken. Efter denna allmänna anmärkning anhåller jag få göra några speciella vid Utskottens förslag. Andra §. af den föreslagna lagen finner jag icke innebära den tydlighet och bestämdhet, som bör väntas i en lag. Början af §, som ger HofRälten rättighet, att förordna om inställandet af Den 23 Octo ber f. m. 263 Bankens functioner efter vägrad inlösen af en enda sedel, visar redan denna tydlighet. Ty ehuru jag är öfvertygad, att Utskottens mening icke varit sådan, visar dock en föregående Talares anmärkning, att stadgandet kan tydas derhän, och jag tror derföre, att en förändring är af nöden, för att få meningen uttryckt på ett sätt, att ingen misstydning kan äga rum. Meningen lärer väl vara, att om Banken icke kan fullgöra sina förbindelser, skall frågan om inställelse af dess functioner afgöras af HofRätlen. Men jag skulle tro det rättaste vara, att i afseende på HofRätten blott stadga, att hvar och en, som anser sig förfördelad af Banken, berättigas, att i laga ordning hos Svea IIofRätt deruti söka rättelse enligt allmänna Lagen; ty att göra Hot Rätten till ett administratift verk öfver Bankens functioner, kan jag ej godkänna. Den bör endast döm ma öfver de rättsförhållanden, hvari Banken står till den ena eller andra. För öfrigt lära väl Utskotten i denna § hafva afselt ett moratorium för Banken, det vill säga, att Banken, i händelse den ej för ögonblicket kunde fullgöra sina förbindelser, skulle erhålla en viss tids anstånd; men då bör sådant rent utsägas.
Nådigt bifall till hvad sålunda sökt blifvit, inhemtas för öfrigt, att det af Ola Jönsson och Lars Håkansson, genom Contract af den 14 Maji 1814» ingångna arrende för Lotten N:o 3 under Dahlby Kungsgård, var bestämdt till 34 tunnor hafra och agsi £££ hö; att samma lägenhet nu mera, på grund af ett, den 14 Mars nästlidne år, afslutadt Contract, innehafves af andra personer, emot en arrende-afgift af 36 tunnor hafra och 1800 £$ hö, samt at| sökanderne äfvenledes, ge - Underdåniga Skrifvelser. hom Kongl. Maj:ts Dom, den 23 sistlidne April,1 blifvit förpliktade, att, vid äfventyr af bysättning, betala 1820 års arrende-brist. Vid detta förhållande och då sökanderne? efter de fem första arrende-årens förlopp , sjelfvilligt afsagt sig arrende-rätten och icke kunnat förmås, att aflemna förnyad borgen för arrendeskyldigheternas fullgörande, hafva Riksens Ständer ansett någon eftergift af sökandernes i laga ordning profvade och fastställde ersättningsskyldighet desto mindre kunna beviljas, som , enligt hvad Stuteri-Öfver-Styrelsen jemväl upplyst, fulla arrende-beloppet är för Stuteriets underhåll påräknadt, och hvad som derå eftergåfves således skulle påfordra Stats-anslag till fyllnad af den uppkommande bristen j dock få Riksens Stan-' der, med afseende derå, att Flyinge Kungsgård, jemte dess tillhörigheter, är öfverlåten till E. K. Mus Nådiga disposition, 1 och för Stuteri-Inrättningens upprätthållande , samt att någon Inkomst för Stats-Verket af samma Kungsgård icke är påräknad, till E. K. M:ts Nådiga godtfinnande i underdånighet öfverlemna, att , i händelse det skulle befinnas, att Stuteri-Inrättriingen? utan ersättning, kan undvara det qvantum hö , sorn utgör minskningen i arrendet, och Stats-Verket icke behöfver annorlunda, än hittills, till samma Inrättning bidraga, af
Rinman. i . i \ ' - Calcul till utrönande af ungefärliga medel-värdet på tillverkningarne vid de i Elfsborgs Län belägne Jern-Bruk och Förädlings-Verk. Socken. Wedbo Steneby Bäcke Torrskog Tofte dalil Steneby Moo Tössö Fröskog Ödeborg Högsäter Ryr Skållerud Ryr Forss Kinnaroma Skallsjö Gerdhem "Wassända Bollebygd Mark Erska Sandhult Fenneslunda Gällstad Sjötofta Björketorp Kinnaroma Bruksoch Manufacturiers namn. Billingsforss Bruk i Ståhlugn. i Plåthammare med härd. t Knipphammare. i Masugn. Bäckeforss Bruk 2 Knipphamrar. 6 Spik harn rar. Gustafsforss Bruk 2 Stahlugnar. 3 Knipphamrar. 6 Spikhainrar. Loviseholms Bruk 1 Plåthammare med i härd. 3 Knipphamrar. Ma n u fa clu r i i Spikhammare. Forssbacka Bruk Pä i sby Bruk Haneforss Bruk Hvittlanda Bruk i Knipphammare, i Spikhammare. Liseforss Manufacturi i Ståhlugn. 2 Spikhamrar. i Knipphammare, i Valsoch Skär-verk. Rådaneforss Bruk Öxnäs Bruk i Knipphammare. 5 Spikhamrar. Liljenbergsforss Manufacturi i Knipphammare, i Spikhammare. Upperuds Bruk i Knipphammare, i Spikhammare. Hofre Manufactur-verk 1 Ståhlugn. 2 Knipphamrar. 12 Spikhamrar. 1 Valsoch Skär-verk. Kollerö Manufacturi . 2 Stålugnar. 4 Spikhamrar. i Valsverk. Cathrineforss Manufacturi . 1 Knipphammare. 2 Spikhamrar. Grafvenforss Manufacturi . i Plåthammare med Härd. i Knipphammare. 3. Spikhamrar. Floda Bruk 1 Ståhlugn. 4 Spikhamrar. i Valsoch Sk är-verk. Trollhätte
som vid den sednaste Femårs-berättelsens afgifvande. Borgerskapets Äldste hafva yttrat, att total-omdömet angående minuthantleln i Stockholm åren 1843—-1847 torde lämpligast vara: att denna handel i ess flesta grenar aftagit: att skälen dertill varit förhållanden utrikes, som veikat på handelsförhållanden härstädes, en vacklande kredit, intrång af det ena yikets idkare på andras verksamhet, under den tid då minuthandels-separationen gällde, samt vissa landsortsinvånares och härvarande icke burskapsägande personers förfoganden: och att, då den nya Handels-Ordningen, hvarigenom minuthandels-separationen blifvit afskaffad, ej vidtagit för rän den 1 Juli 184/, den derefter förflutna tid varit för korrt, för att kunna till dess verkan på minuthandelns förkofran eller aftagande bedömas. De handtverksoch andra yrkens Idkare, som intilldess den nya Fabriks - 21 och Handtverks-Ordningen med den 1 Juli 1847 blef gällande, utgjort Handtverks-Embeten eller till Handtverks-Klasserne räknade Societeter, hafva, så vidt utlåtanden af dem blifvit afgifne, klagat öfver deras yrkens förfall och minskad förtjenst. Af Guldoch Silfver-Arbetares samt Juvelerares arbeten hafva under åren 1843—1847 till kontrollstämpling blifvit anmälde 9,320 quintin Guld och 83,908 lod Silfver mindre, än under det föregående quinquennium. Brvggeri-idkarnes Spanmåls-afverkning är uppgifven att hafva åren 1847 med 1,376 Tunnor understigit afverkningen under år 1842, hvilket sistnämnde år den åter var 6,224 Tunnor mindre än år 1837; och hafva Bryggeri-idkarne förmenat detta bryggerirörelsens aftagande vara förorsakadt af ett fortfarande öfverdrifvet förtärande af bränvin, hvilket undanträngt bruket af öl och dricka.
Hur stämmer det ej med hennes väsen att handskas med lefvande varelser, hvilkas brodd och knopp det gäller att utveckla till fullgångna exemplar genom ansandet, vattnandet, rensandet, stödandet, ympandet, klippandet m. m. Och hvilket härligt arbete! Att stiga upp med eller strax efter solen och röra sig bland daggstänkta blomkalkar vid det nyss väckta fågel - kvittret. Att under dagens hetta njuta ro i fria luften under idogt arbete långt från stadens orofyllda larm. Att se aftonen sänka sig kring de mörka rabatterna, där de lefvande väsen man framkallat ur deras sköte stå skimrande och prydliga i ordnade flockar, så vackra som blommor äro i aftonbelysningens rödaktiga strålar. Och äro väl de matnyttiga växterna, hvilkas hälsobringande egenskaper man allt mer fått ögonen öppna för,ställda utom skönhetens råmärken? Hur ha ej nederlandarnes penslar besjungit skönheten hos saftiga frukter. Och folk med smak ha fått ögonen öppna för en del grönsakers dekorativa verkan. Hvilken uppgift att sprida odlingens välsignelser öfver jorden allt närmare polerna. Hur månget träd, hur mången ört, hur mången härlig frukt har ej visat sig kunna lefva i ett klimat, där man nästan tycker det är som en saga att finna dem, då man tänker tillbaka på platsens förr karga natur, och så denna vackra konst att med hortikulturens medel framkalla idel nya blomformer af skön art, dessa ur naturens eget sköte framlockade » kulturprodukter », som pedanter med en malplacerad axelryckning föraktfullt kalla dem, ehuru de med god smak äta selleri, persilja och andra matnyttiga växter, hvilkas urformer för människorna inuebnro ett dödande gift Mången invänder: Hur många bildade kvinnor kunde väl i vårt land finna användning för sin IDUN utbildning i trädgårdsmästaryrket? Vi skulle vilja påpeka alla de större landtgårdar inom Sverige, där ogifta döttrar gå sysslolösa, om landtgården föder dem, men söka sig ut, om landtgården ej gör det. Under tiden arrenderar man ut trädgården eller håller en aflönad trädgårdsmästare. Med tillhjälp af en dräng för de gröfsta sysslorna kunde väl en eller ett par af gårdens unga kvinnor sköta trädgården.
Sorn ifrågavarande, af Lands höfdingen , i egenskap af Kongl. Majits Befallningshafvande, utfärdade Kungörelse hvarken innefattar något sådant stadgande, som på grund af Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807 tillkommer HofRätten att pröfva, ej eller kan hänföras till sådan Embetsförseelse, att, enligt 8 Kap. 2 § 7 mom. RättegångsBalken, HofRätten må frågan derom behandla, finner jag den af Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman emot bemälde Landshöfding väckta talan vara ett ämne, dermed HofRätten ej ägt att sig befatta, och undanrödjer alltså HofRättens öfverklagade Beslut. Herr JustiticeRådet Grefve Snoilsky: Aid pröfning af klagandens anmärkning, att HofRätten icke skall varit behörig att detta mål upptaga, finner jag väl, att det icke kunnat tillkomma HofRätten, att, på sätt som skett, bedöma, huruvida ifrågavarande af Kongl. Majits Befallningshafvande utfärdade Kungörelse varit af behofvet påkallad, eller om deruti befintliga föreskrifter varit i allmänhet lämpliga eller icke, hvadan HofRättens derom meddelade yttrande af mig ogillas; men då i detta mål fråga tillika blifvit väckt derom, att de anmärkta punkterna i berörde kungörelse icke skola öfverensstämma med gällande lagar och Författningar i afseende på den, enskilde personer i allmänhet, medgifna rättighet, att halla mat vid Marknader och Auctioner, samt att Kongl. Majits Befallningshafvande deiutinnan hade för vida sträckt sin Embetsåtgärd; och pröfningen af sådani åtal tillkommer HofRätt, som äger upptaga frågor om Kongl. Majits Befallningshafvandes Embetsförseelser; anser jag, att, så vidt HofRättens pröfning angår ett sådant ämne, klagandens of vanberörda anmärkning icke kan godkännas.
Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i fråga om förlängning af ArrendeGontractet på Atarby Kungsgård för Majoren Vult von Steijern. (I.-A). Sedan, i anledning af K. M:ts till Utskottet aflåtne Nåd, Remiss af handlingarne i målet, rörande Majoren von Steijerns underd. anhållan om evärdelig Skatteinanna-rätt å 2:ne under Starby Kungsgård lydande lägenheter, Valla Slätten och Herrsjö Ängen, Utskottet, i Betänkande N:o 181 tillstyrkt; att, såsom en billig ersättning åt Majoren för det arbete oell de kostnader han å Kungsgården nedlagt till dess förbättrande och bringande i det skick den nu befinnes, R. St.r måtte tillerkänna honom och hans rättsinnelia färe den förmån, att pä en tid af 20 år, räknade ifrån nuvarande arrendets slut, innehafva och begagna de 2:ne ofvannämde af Majoren odlade lägenhelcrne, emot den vänta lill Kronan, sorn, enligt redan skedd skattläggning finnes desamma åsatt; dock att samma Lägenheter, som i följd deraf, under berörde tid af 20 år Kungsgården frånskil/des, efter samma års förlopp i icke sämre skick än nu och utan ali ersättning för derå gjorda förbättringar borde till Kungsgården återlåggas; äfvensom i öfrigt vid den härigenom medgifne upplåtelsen iakttagas de säkerhetsmått, som, vid bortarrenderandet af Kronans Fastigheter, i afseende på lagliga häfden, vården och skötseln deraf vanligen äga Betan kan den, N:o 342. J 35 ram s men, i följd af härvid gjorda anmärkningar inom 3 RiksStånd, Utskottet, med ändring af nyssberörde tillstyrkande i förnyadt Utlåtande, N:o 258, sluteiigen föreslagit, att, såsom en lärnpclig uppmuntran åt Majoren.
Och på samma Arthur Schnitzler, oeh som förpjäs » Trots allt », gång insåg jag äfven, hur underlägsen jag var svenskt original i 1 akt. Då detta nummer gick honom, icke blott i bildning och begåfning, utan i press redan på onsdagen, måste vi spar / a ett kanske ännu mer i hvad som rörde karaktärens närmare omnämnande till härnäst. och hjärtats egenskaper. På Södra teatern har nu » Förgät mig ej ' » s Men hvarför skulle vi aldrig mer få återse glada wienervalsrytmer ersatts af det bebådade hvarandra? Hvad hade han menat med dessa — * — ••: \ ' - ^vå f iWfe £melies historia. Då flög det igenom mig som en blixt: » tänk om han tar lifvet af sig! » Han hade varit så upprörd och besynnerlig, och man hörde ju så ofta att människor dödade sig af olycklig kärlek, Skulle jag äfven få hans lit på mitt samvete? Nej, det var icke möjligt, det fick ej ske! Ett ögonblick tyckte jag att jag till hvad pris som helst måste begifva mig till honom för att rycka vapnet ur hans hand och bedja honom förlåta. Men i nästa ögonblick insåg jag det vansinniga, det outförbara i ett dylikt tilltag. Kunde jag då intet göra för att rädda honom? — Ängestfullt vred jag mina händer. Kanske var det åsynen af de sammanknäppta händerna, som förde min tanke på bön, ty jag hade länge sedan kommit ifrån att bedja, och för Gud kände jag mig numera så främmande. Men han var ju barmhärtg, allsmäktig! Jag kastade mig på knä och bestormade honom med böner att bevara den älskades lif. Snart erfor jag mera lugn i känslan af att mina bekymmer och mitt öde hvilade i en mäktigare hand, och jag kunde gå till hvila för att njuta några timmars sömn. Under de dagar som följde gick jag i en nervös oro i afvaktan på några underrättelser om kapten L. Jag kunde icke utan häftig hjärtklappning öppna en tidning, och mina ögon letade instinktmässigt efter rubriken själfmord. Men för hvar dag som gick, utan att jag funnit hans namn i samband med dylika notiser, blef jag allt mera lättad.
Bil. till Högloft. Ridd. o. Ad:s pro t. vid 1862 års Riksdag. 2 Riddarhus-Ut skottets Utlåtande X 6. hvarigenom frågan om såväl borttagande af de nu omkring Biddarhusgården befintliga byggnader, som uppförande af andra i deras ställe då kom att förfalla. Enär likväl hufvudstadens Borgerskap och Herrar Femtio Äldste år 185 3 beslöto, att den ifrågavarande brobyggnaden öfver Norrström borde sträcka sig från Tegelbacken till Biddarhusgränden med en bredd af 44 fot, deraf 30 farbana, svarande mot den smalaste delen af Biddarhusgränden, som på begge sidor skulle omgifvas af trottoirer till 7 fots bredd hvardera, hemtades deraf den slutsats, att, med afseende å den alltför trånga och i flera hänseenden mindre lämpliga passagen genom Biddarhusgränden, hufvudstadens Styrelse jemväl skulle önska att i någon mån förändra brons riktning, så att den på södra sidan finge sitt landfäste på Biddarhusets sjötomt midt framför Biddarhuset, hvarigenom icke allenast en rymlig plats erhölles för passagen till bron, utan ock Biddarhuset korame att stå mera fritt, hvilket både skulle förhöja intrycket af denna i arkitektoniskt hänseende särdeles vackra byggnad och genom anblicken från norra sidan åt hufvudstaden bereda en betydlig försköning. Af sådan anledning och då de å Biddarhusets tomt nu befintliga byggnader äro i hög grad vanprydliga och genom deras uthyrning, på sätt som svårligen kan undvikas, åt Biddarhusgården gifva ett högst skräpigt utseende, för att ej tala om den eldfara, som är förenad dermed att dessa lägenheter begagnas till stall, foderskullar och vagnshus, väcktes vid då pågående riksdag inom Utskottet förslag om framställning till Högloft. Bidd, o. Adeln, angående borttagande af omförmälde byggnader och Eiddarhusgårdens planering, samt upplåtelse för ofvanberörde allmänna ändamål. Ofver detta förslag inhemtade Utsk.
Litt C. Wij Frederich etc. heise elther alle Herretzprouster ofver allt wort Land Skaane, Halland, Bleginde och Listtr, med Gud og wor Naade wijder alt wy ere komne udi er fa ring, huorledes alt Kirckerne och Presterne ther udi Lanndet, skulle megit ufforrettis, och skee Forfaring, paa huiss Gaarde, Jorrde, Grunder och Eigendomme, thennom med rette tillhörer, mest aff thennd Aarsag, at ther paa er Jugen wisse beskeed, med Jordbögger eller Register gjortt, saa at mand kan wiide huad Kirckenns og Prestenns er, och ther som icke lindes thertil Raad: er att formode, at Kirckernis och Presternis Jorrde och Eigendome, med tiidenn bortheffs fran Kirckerne och Piestegaarderne, och kemmer udi frembede menndts were som ther til 54 Stats-Utsftotteti Utlåtande, iV.o 183. Jugen Reit hafwe. Tha paa ihett sligtt maa forekommes, bede wij etther alle och huer serdelis strehgeligen by ude Att j retthe etther effthr huer ud j the herritther j haffwe befaling udj at forfare och udspörge, alle t lie Gaarde, Jorde, Grunder och Eigendomsne, som hörer til Kirck erne och Presterne paa thieris Embilzs Yegne, huor the ligge, huem thennem haffwer og Bruuger. Och hvad ther affgiffwis til Lanndgilde.
Med afseende härå, och i stöd af det föregående, tillstyrker Utskottet vördsamt; A') att dessa 87,696 R:dr få, i afräkning på först inflytande halfva afbetalningen på de äldre Odlings - 13 Banso-Utskoltcls Betänkande N.-o So. lånen, i likstämmighet metl 18^3 års Författning, till Lånsökanderna utgifvas. Sjelfva beslutet vid i823 år Riksdag, enligt hvilket Odlings-Iånens Circulationsfond skulle småningom nedsättas från dess dåvarande belopp af 634,000 lill 3oo,ooo R:dr, i förening med det redan förut gifna stadgande, att hvarje beviljadt lån bor» de utgå successive i minst tvänne poster, och följaktligen disponeras i förskott för lommande år, skulle nödvändigt leda derhän, alt den disponibla summan årligen blef mindre och mindre, då ansökningar-» na tvärtom, i motsatt förhållande, ökat sig livartenda år. Detta hade redan år 1827 gått så långt, att endast lån till så kallade större Odlingar £3o tunnland och derutöfver}, hvilka, enligt Författningen, egde företräde, kunde, vid det årets slut, beviljas, och alla ansökningar om smärre lån måste återställas, med förklarande, att de, på sätt Reglementet innehåller, finge följande året å nyo komma under pröfning. Större delen af de ifrågavarande handlingarna hafva sålunda redan en gång förut förgäfves blifvit företedda. Utskottet anser, vid slikt förhållande, ej vara med rättvisa och billighet förenligt, att låta sökänderna , efter dylika omgångar och hafda BancoIskottets Betänkande N.o So.
StändetS Proto. coll wid Urtima Riksdagen i Ore. bro den 4 Oktober 1810. S D. (^lats. Utskottets Utlätande under den 24 sistledne September, rörande bestämmandet af en Stat för Hans Kongl. Höghet Kron. Prinsen, blef, wid förnyad föredragning, uppä gjord proposition, til! alla delar gilladt. Or supra. Lx ?rotoLi)llo v. Valerius Utdrags af Borgare - StändetS Proto» coll wid Urtima Riksdagen i E)rebro den 4 Oktober iZro. S. D. (§iats< och Lag-UtffottenS bwart för sig afgilua och och den 2 sistledn-e pä bordet lagda yttranden uppä Högloft. Rrdderskapets och Adelns och Borgare - Ständets Kemister af srägan om wiste försigtigbets mätts widtagande till förekoinmande deraf att si d. Konungen mä beträda > 848 Den 4 October. beträda eller närma sig till Sweriges gränser, Llefmo ä nyo föredragne och Utskottens sammanstämmande förklaranden, att de ej kunnat upptaga detta mäl till pröfning, gillade; hwarjemte Lag-Utjkottets särffilda hemställan om ärendets öfwerlemnande till Kongl. Maj.t, ansägs förfalla; Och fann Borgare - Ständet säledes ej mera nägot hinder att till det särskildta Utskott tet remittera Herr AtzeHoren Gahns Dictamen i detta ämne, under instämmande i Ridderska. pets och Adelns RemiH ä de i desi Plenum gjor. da Motioner af enahanda beskaffenhet. Or supra. Lx krotocollo O. Valerius. Utdrag af Bergare. StändetS Protocoll wtd Urtima Riksdagen i Orebro den 4 Oktober i8»o. S.