Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag erkänner upprigtigt, att jag ej delar, med Friherre Cederström och andra vårda talare, den mening , 6om de synas hysa, angående nyttan af en fullkomlig frihet i våra näringars bedrifvande. Men jag erkänner lika upprigtigt, att jag ansett öfvervigten, för tvångslagarnes bibehållande vara så stor, att jag ej bordt bestrida hvad som möjligen kunnat synas mig för mycket begårdt uti de framställda yrkandena på nårings-frihet, emedan de nog låra röna motstånd ändock* Men nu, då man tyckes hafva trott, att jag önskade en allför hastig öfvergång från det närvarande förbuds-systemet, till ett motsatt, och då fråga blifvit väckt ora särskildta bildnings—anstalter för nåringarne, anser jag mig åfren böra närmare redogöra för min åsigt af ämnet. All utveckling delar sig i tvenne slag, den intellectuella för menniskans inre, och den phy* siska för hennes yttre förmögenheters utbildning. För all utveckling är samfund nödvändigt; och det är samfundsstyrelsens eller Regeringens åliggande att vidmagthålla och befrämja den, vare sig i anseende till vetenskap och konst, eller till meehanisk färdighet och handaslöjd, Men Regeringens bemödanden skulle vara fruktlösa, om de ej understöddes af smärre samfund eller corporationer som frivilligt bildat sig för bägge grenarne af mensklig utveckling, under namn af Den l5 Februarii Aeademier, Högskolor m. m., för Lärdomsaf Skrän och Gillen m. m., för Näringsidkare. Historien visar, att ur skötet af dessa slöjdeeller näringscorporationer, utgick det tredje Ståndet, genom hvars motvigt mot lärdomsoch krigarestånden, sjelfva den grundlagliga friheten blifvit lagstadgad och bestämd. De länder som voro olyckliga nog, att icke hafva mägtiga Bor. gare, såsom t. ex. Polen, hafva visat oss vådorna af ett samhälle, bestående egentligen af väldiga magnater, å ena, fattiga och okunniga bönder, å andra sidan.
Utan att nu ingå i bedömande om och i hvad mån de föreslagna åtgärderna må befinnas lämpliga, vill Utskottet framdeles, då det kommer att pröfva anslagen under de särskilda Hufvudtitlarne, taga Revisorernes ofvanberörda framställningar i öfvervägande. § 3. (1860 års Rev.-ber. pag. 10.) Enär icke obetydliga kostnader befunnits vara förknippade med upprättandet af de statistiska tabeller, angående civila rättegångsärendena och brottmålen i riket, som nu uppgöras i Justitiestats-expeditionen, der för detta ändamål finnas anställde en Expeditions-sekreterare och tvenne dennes biträden, hafva Revisorerne, då i hufvudstaden numera funnes inrättadt ett särskildt statistiskt embetsverk, hvars bestämmelse antagligen måste vara att, såvidt möjligt är, meddela statistiska uppgifter i alla statsförvaltningens grenar, ansett en öfverflyttning af bestyret med uppgörandet af berörda tabeller till nämnda embetsverk vara särdeles lämplig, såsom, enligt Revisorernes förmenande, ledande till besparing i kostnaderna och vinst för sjelfva arbetet. Uti ett vid Kongl. Maj:ts till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof fogadt Protokoll öfver Justitie - Siats-Utskottets Utlåtande M 21. ärenden den 14 Oktober innevarande år har Chefen för Justitie-departementet framstäldt olämpligheten af den utaf Revisorerne här ofvan föreslagna anordning, och får, med hänvisande till hvad Kongl. Maj:ts högstberörda Proposition jemte omförmälda Stats-Råds-protokoll i detta ämne innehåller, Utskottet, af skäl som der finnas anförde, tillstyrka, det
Motion N:o 284. om anslag utan återbetalningsskyldighet för sänkning af Wagnsån i Wester-Fernebo socken af nämnda län. Stats-Utsk. Utlåt. Myrbacken, torp inom Bonstorps socken och Mo härad af Jönköpings län, om dess befrielse att vidare betala rotevakansafgift. Motion N:o 122. StatsUtsk. Utlåt. Myrutdikningar, angående förhöjning af det utaf Kongl. Majrt äskade anslag till sådana utdikningar och till vattenaftappningar inom åtskilliga län och orter. Motion N:o 58. StatsUtsk. Utlåt. N:o 78. K. St. un derdån. Skrifv. N:o 83. inom Westerbottens län. om anslag af allmänna medel dertill. Motion N:o 27. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. N:o 83. inom Norrbottens län, om användande dertill af en del utaf stubböres medlen. Motion N:o 145. Stats-Utsk. Utlåt. Möckeln, om lån af allmänna medel för anläggning af jernväg från Dalkarlsbergs grufvor till denna sjö. Motion N:o 79. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. • N. Nationalförsvaret, om förändring af grunderna för detsamma. Motion N:o 89. Stats-Utsk. Utlåt. Neder-Lnleå socken, om anslag för anställande af en särskild distriktsläkare inom. Motion N:o 211. Stats-Utsk. Utlåt. Nedslagtning af kreatur, angående ersättning för sådan till förekommande af boskapspestens spridning. Motion N:o 134. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. Nettelbladt, Carl Casper, från Stockholms län. Motion N:o 227, om anslag till brobyggnad öfver det s. k. Skällnorasundet af sjön Norrviken inom nämnda län. Stats-Utsk. Utlåt. Nilsson, Olof, från Westerbottens län. Motion N:o 27, om anslag af allmänna medel till myrutdikningar inom Westerbottens län. Stats-Utsk.
I Sale punkten af Kongl. Brefvet den 10 Oktober 1804 stadgas nemligen, att der del vid jordransakning eller annorledes utrönes, alt ett förmedladt hemman kan bära sin gamla ränta, ett sådant hemman då äfven skall lill sitt gamla mantal och ränta uppsättas. Utskottet tillstyrker således: det Anders Anderssons ifrågavarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas. Af Olof Lagergren frän Gottlands län är hemsläldt att »kyrkobyggnadsreparationer» mätte fördelas efter hemmantalet och torpare, inhyseseller backstuguhjon anses till lika arbelsskyIdighet med egare till | mantal. Den i 20 Kapitlet 1 § Byggninga-Balken uttryckta grund, hvarefter alla skola vid kyrkas med dertill hörande, i samma g uppräknade, byggnaders uppförande och underhållande biträda med dagsverken, anser Utskottet leda till jemnare fördelning af denna skyldighets fullgörande, än om sådant skulle ske efter hemmantals-beräkning. Dagsverken utgöras efter matlag och med all billighet är det öfverensstämmande, alt sådane å landet bosatte personer, hvilka kunna anses icke hafva annat alt lemna till hjelp, än sina arbetskrafter, äfven lä prestera deni; och erfarenheten torde väl knappast ådagalägga, att icke vid uppgörande af den så kallade gångleden för dagsverkarne, afseende jemväl fästes på matlagens större eller mindre förmåga att utgöra dagsverken. Den af motionären antydda obillighet deruti alt torpare och backstuguhjon, elter mallags-beräkningen, få utgöra lika dagsverken med hemmansegare, torde så mycket mindre förefinnas, som hemman egare inom församlingen i allt läll skola derförulan, efter Iremmanlalet, a n sk afla byggnadsvirke, utgöra körslor samt bestrida alla andra kostnader vid dylika byggnader; hvadan Utskottet saknat ali anledning alt tillstyrka den med motionen a/sedda I ay förän dr ing. Flere motioner afse förändring i olika syftningar af 26 Kap. 2 § ByggningaBalken.
Herr Erik, som det icke föll i sinnet att någon annan tanke, än häpnad öfver den stora äran, uttalade sig i fru Mettas utrop, sade helt lugnt: "Kära mor, en hög herre är visserligen herr Klas, och mycket stor är äran, som oss vederfares, men icke behöfva vi dock låta förskrämma oss deraf. En större herre hoppas jag dock vi ju dagligen mottage i vårt hus och våra hjertan, och det är herren Gud, och inför honom äro vi dock alla lika". "Ack herr Erik, J är eder dock alltid lik", utropade fru Metta, nu helt förifrad mot sin lugne man. "Förstår J då icke, begriper J icke, att i ett utplundradt hus icke finnes utväg att med heder ta emot sådant fremmande". "Nå så tag emot honom med mindre heder då. Herr Klas kunde ännu icke hafva hört af den förtret, som drabbat oss, men hvad mer, innan han kommer hit, får han nog höra deraf. Vi ha ju haft mat och dryck här, alltsen jag kom hem. Icke är herr Klas någon matpetare. Du har ju godt smör och bröd och skinka dertill och öl, och det är ju allt som behöfs". "Det är då visst och sannt, att höra eder skulle man tro, att allt hvad man uträttat och sträfvat här i verlden vore idel onyttigt göromål, och intet erkännande har man för alltihop. Det vore visst, att så ta emot herr Klas! Ja smör och bröd och skinka, jag undras hvar jag ens det skall ta? Tror J, herr Erik, att hvad som undgick de vilddjurens uppmärksamhet, voro sådana outtömliga förråder, att de räcka till allt? Jag har nog hört omtalas huru mycket herr Klas ensam skall förtära, att icke tala om med hvad hans följe skall mättas. Det sägs ju allmänt att herr Klas äter en hel skinka ensam till ett mål." "Och du tror sådant dumt prat, mor!" "Skulle jag inte tro det? Hans furstliga nåde, hertig Carl skall ju sjelf hafva sagt, när han hörde detta omtalas, att det ena svinet äter det andra; och om än orden just inte äro så fina för en furstemun, så kan jag väl icke annat, än tro på hvad hans furstliga nåde sjelf sagt".
Hvad derifrån utfärdas 3 sk. dito Den Magistrats-person , som är närvarande, samt Stads-Fiskaien åligger, vid det i 25 §• stadgade ansvar, att noga tillse det verkställigheten af denna föreskrift iakttäges. §■ 3- Den 3 Juli. § 3- Vid Häradsrich Bergs - Tings'-Rätter samt Råd stugu-Ratt er i de Städer, der K amner s-R ätt ej är, Kamnersoch Hall-Rätter, Städernas Collegier och Förmyndare-Kamrar samt Compromisser, som svara emot första Domstol pä Landet och i Städerna : I alla Tvistemål; Stämningar till parter och vittnen, samt kallelser till fordrings-ägare i Concourser; Utdrag af Piotocoller eller Dombocker, antingen de innehålla något Rättens Utslag eller ej; vittnesbörd om bofasthet, om ograverad egendom, om personers frägd , slägtskap eller alder, om upphafda eller beviljade inteckningar; Utdrag af äldre Domböcker; bevis eller attester; instrumenter öfver husesyner, besigtningar och värderingar; berättelser eller bevis öfver uppgångne ellér upprättade rågängar; Cautions-skrifter och Fullmagter samt Constitutorialer till förrättningar; afskriften hvilka ingifvas såsom bilagor , samt vittnesskrifter och andra Handlingar, hvarom, ej särskildt förordnadt är, 3 sk. arket. Intecknings bevis vid nämnde och andra Domstolar, der inteckning beviljas, och hvilket, om inteckningen gälla skall, bor skrifvas å sjelfva skuldsedeln, begripas under det sorn rörande Obligationer i 17 §. stadgadt är. Stämningar i Tvistemål från dessa och andra Rätter, mäga väl, i saknad af stämpladt Papper , å ostämpladt utfärdas , utan att sådant förinindskar svarande partens skyldighet att derå i svaromål '452 Den 5 Juli. svaromål ingå; men böra likväl i sådant fall vid uppvisandet för Domstolen, genast med stampladt Papper till föreskrifvet belopp förses. Inlagor, Eibéller, Exceptioner-, Repliker, Dupliker och Protester, första arket - 2 sk.
De här föreslagna löneregleringarne skulle medföra ett ökadt gagn, om nämndens åtgärder alltid skulle omfatta lönerna för hela det ordinarie presterskapet inom pastoratet, så att den icke blott egde att hos Kongl. Majit göra underdånig framställning angående öfverflödiga komministraturers indragning, utan ock att, efter vissa på förhand af Kongl. Majit och Rikets Ständer godkända grunder, göra den Domkapitlet nu tillkommande jemkningmellan Pastors och Komministers löne-inkomster, der sådan kan vara af behof och billighet påkallad. 4) All påskpenningar, jura slolai, matskott, offer, dagsverken med flere smärre extra ordinarie afgifter, utbytas emot vissa till beloppet bestämda ulskylder, alt utgå icke allenast af fastighetsegare, utan äfven af församlingarnes öfriga innevånare och uppbäras på enahanda sätt som om tionden bestämmes. Mot denna punkt torde intet annat vara att anmärka, än att beloppet af deri omnämnda utskylder bör bestämmas för samma tid, som ersättningen för tionden och så beräknas, att all betalning till presterskapet för särskilda förrättningar må kunna Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 46. 17 kunna upphöra. Val kunna tvifvelsmål uppstå om lämpligheten af detta sednare tillägg, och jag bestrider ej helt och hållet giltigheten af de skäl hvarpå de grundas, men jag har likväl trott dem böra vika för angelägenheten att icke göra presterskapets bergning beroende af tillfällighet eller godtycke, och framför allt att ej underkasta den samvetsgranne själasörjaren striden mellan känslan af eget behof och den sorgliga nödvändigheten att till dess fyllande taga, der hjertats röst kanske snarare skulle bjuda honom att gifva något mer än sitt embetsbiträde. 5) Ali de boställen, som afses all af löntagaren bebos och brukas, beräknas lill en deras verkliga värde motsvarande inkomst. På denna föreskrift ligger så mycket större vigt, som den utgör vilkoret för all skälig jemkning i aflöningen mellan Pastorer och Komministrar, äfvensom för afgörande huruvida de statsbidrag, som tid efter annan blifvit vissa församlingar till presterskapets aflöning meddelade, må kunna åter derifrån skiljas.
N:o 48 i anledn. af anmärkmr vid Utskts memor. N:o 37, ang:de stadgande i bevilln:sförordn. i afseende å centonalens öfverflyttning på allm. bevillningen. Vid förnyad föi-cdi'agning af StatsUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 3g5, dels i anledn. af verkställd granskning af K. Convojcommissaiiatets förvaltning och räkenskaper för åren i83i och i832, samt dels på grund af väckt motion om förändring i convojafgiftens utgörande och Den 3g Janmari e. ra. Då nu ånyo föredrogs Bevilln.Utskrs d. 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 5o i anledn. af gjorda anmärknrr emot Ulsk:s betänk. N:o 3g, ang:de den af städerna utgående salu-aceis, blef samma utlät, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtskts d. 19 dennes på bordet lagda betänk. N.‘o 78 i anledn. af Gr. Frölichs motion, ang:de föreskrifters meddelande i afseende på undervigtigt guldoch silfvermynt, som till Banken ingär. Företogs till pröfning BancoUtskrs den ig dennes på bordet lagda betänk. N:o 79 i anledn. af Hr Rosenblads, Bernh., motion om rättighet för Banken att upptaga lån till förstärkande af fonden för handelsdisconten och belåningen af publika papper. På begäran af Hr von Troil, Emil, upplästes Hr Stuarts betänk, åtföljande reservation. Hr von Troil: Det synes mig som BancoUtsk. i detta betänk, begått ett misstag, då det från ett tillfälligt förhållande velat hemta anledn. till rubbning af en för längre tid fastställd grundsats. Ett sädant tillfälligt förhållande ar den förlägenhet, hvari handelsdisconten någon tid sig befunnit, hufvudsakligen till följd af den staden Wenersborg öfvergångna eldsvåda. Detta förhållande har redan upphört.
Ståndets tid, utan förnyar min anhållan om återremiss i den syftning jag nyss framställt. 346 Den 21 Juni f. m. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.: Till en början anhåller jag att få upläsa Hr Askers förtjenslfulla reservation, hvilken innehåller så manga sanningar, och så mångsidigt belyser denna fråga, i att deruti föga behöfver tilläggas. Reservationen lyder sålunda: ”Inom Svenska kyrkan har man, synnerligast under de sednare t åren, förnummit ropet om ett behof af det ”ändliga lifvets friare verksamhet.” Samtidigt härmed har det icke kunnat undgå en all' männare upmärksamhet, alt lekmän i vårt Iand börjat mer och mer befatta sig med religionsföredrag. Ordet samvetstvång har mer och 1 mindre öppet blifvit uttaladt, för att hos allmänheten ingjuta föreställningen, att ett sådant tvång verkligen funnes i Sverige. I samma män den friare andliga verksamheten tilltagit, har ock försports ■ en viss andelig oro, som småningom ulliredt sig, och tyckes vilja hota med utbrottet af en storm. Det i lagen qvarstående, nästan förgätna landsförvisnings-straffel har i religionsmål åter blifvit tilläm! padt. På detta sätt har ropet om samvetstvång, framkallat ropet om religions-förföljelse. De s. k. läsarne, som tagit våra religiösa ange, lägenheter om hand, hafva lyckats alt få en del af Presterskapet till bundsförvandt. Det lill andligt svärmeri alltmer utbildade frihets! begreppet yrkar enständigt, att få göra sig gällande. Den gamla j kyrkans hestånd hotas. Man påyrkar att få en dissenter-lag. Man vill en eller flera kyrkor inom kyrkan, eller åtminstone alt få skrifva . lagar för denna. Man vill andra läroböcker, andra ritualer. Man ■ tyckes knappt veta hvad man vill. Men om allt detta, skola läsarne I i sinom tid nog draga försorg. Så har det ”ändliga lifvets friare 1 verksamhet”, blifvit ett väktare-rop för dagen, hvars röst icke saki nät gensvar inom det Höglofl.
Med tillämpning häraf har Kongl. Maj:t för de embetsverk, hvartill Bergsoch Kommers-kollegierna, under benämning: det förra af ÖfverStyreisen för Bergverken och det sednare af OJver-Sty reisen för Handel och Slöjder, skulle ombildas, godkänt de förslag lill stater, som i närlagde protokoll för civil-ärenden af den 23 sistlidne September finnas intagna, uppgående för den förra Öfver-stv reisen, med en minskning i personalen från 16 till 9, till R:dr 14,133: ig sk., samt för ilen sednare, med en minskning i antalet personer från 23 till 16, till 19,933: ig sk., utom de arvoden, som, med en besparing af 2,185 R:dr 16 sk., äfven framdeles skulle af Manufaktur-Diskon t-fonden för förvaltningen deraf utgå; och utvisa alltså dessa stater en minskning i utgifterna å Riks-staten, för Bergs-kollegium med Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till R. St. 1847. 29 2,759 R:dr 32 sk., och för Kommers-kollegium med 210 R:dr 32 sk., eller tillsammans 2,970 R:dr 16 sk., oberäknadt den besparing, som kan uppkomma, dels genom försvinnandet af den år 1841 å indragnings-stat uppförda ytterligare förhöjning i spanmål för de embetsoch tjenstemän, som före det årets statsreglering kommit i åtnjutande af löner å nämnde kollegiers stater och desamma ännu innehafva, dels genom tillämpningen af det i staten för Bergverks-öfverstyrelsen gjorda förbehåll angående det för ena Föredraganden upptagna arfvode, och genom den ytterligare minskning i detta embets verks personal, som torde kunna ega rum vid skeende vidare förminskning eller förenkling af Bergsstyrelsens göromål, så snart de af Kongl. Maj:t till utarbetande anbefallda förslag till flera nya, berg väsendet rörande, författningar framdeles blifva afgjorda.
Hon hade gått bort för att dölja sin rodnad, dölja sitt hjertas rörelse: och hon delade således de varma känslor, hvaraf han brann. Då Rosenberg började göra slutsatser, gick det ganska raskt att komma till resultat, och denna gång till ett, hvilket fyllde hans hjerta med lika mycken sällhet, som hans hufvud med bekymmer. Att vara älskad, älskad! Rosenberg omsade ordet flera gånger: det hade på hans läppar icke lidit af nyttjande – nej, tvertom var det helt nytt. Han hade aldrig förr älskat och ej heller talt om att älska, sedan den tiden han i grammatikan omtuggade detta verbum. Men hvilken skilnad att upprepa det för rektorn och att nu sakta hviska det, liksom det kunnat höras af henne, som han egnade sin dyrkan. Men huru det var, började kaptenen slutligen finna sitt nya tillstånd litet orimligt; ty oaktadt det klokaste och bästa hans förnuft sade honom om omöjligheten att få ega Gabriella eller för det närvarande ens eftersträfva det, ropade ändå en röst oupphörligt inom honom: ”Jag älskar” – ”hon älskar!” ”Jag tror sjelfvaste hafsfrun rider mig; jag blir tokig af den här leken!” utbrast kaptenen, sprang upp, öppnade fönstret och lät den skarpa sjöluften blåsa på de heta kinderna. ”Se så, detta är skönt. Blir vattnet bara öppet och jag får mig en skuta, farväl med grillerna! Jag vet hvad jag vill, och i ledband vill jag icke gå, om det än vore i kärlekens.” Då Rosenberg lugnad och svalkad slagit igen fönstret, inträdde Birger. Sedan han helsat ett vänligt ”god morgon,” berättade han en mängd bedröfliga nyheter, vanligt skärgårdselände, i följd af kölden och isen. ”Det är fördjekladt!” inföll kaptenen. ”Isen hindrar öfverallt; men jag måste väl ändå på något sätt kunna komma öfver till fasta landet. Sedan reser jag landvägen.” ”Hvart?” frågade Birger förundrad. ”Till Götheborg, att börja med.” ”Det måste vara ett angeläget ärende, som drifver dig ut midti denna årstid!” sade Birger, hvilken, med rättigheten af deras förtroliga bekantskap, talade helt öppet. ”Har du det icke bra här, saknar du något?”
Kornmjöl, skrädt 1 » 7/s » Arter 6 jumfrur. IS jumfr. */6 kappe '/. » 4 jumfrur. 7 lod. 7 lod. 3/, skålp. % >, 3/s skålp. » l‘/s » Sill eller Strömming 1 Zs » 8 lod. 8 lod. b) för Straffoch Arbetsfångar af Qvinkön. För vecka. Bröd,mjukt Rågmjöl,sammanmalet. Kornmjöl, skrädt Arter Potäter Kålrötter Surkål Svagdricka Smör Sylta Färskt Kött Salt Kött » Fläsk Sill eller Strömming Salt 7 skålp. a ys » *■'/,„ » 3 jumfrur. '/s happe. !/3 » Vinter. Sommar. (April—Sept.) 7 skålp. 2% » Vs » 11 jumfr. för Länsfängelserna. För vecka. Bröd,mjukt . Rågmjöl . Kornmjöl Arter Potäter. Kålrötter Surkål Sur Mjölk Färskt Kött Salt Kött » Fläsk Sill Salt Vinter. (April—Sept.) skålp. /s 10 jumfr. 22 Slals-Utskollets Utlåtande, JY§ 30. Salpeter-Fonden. § 30. (Rev.-Ber. pag. 153. Förkl. pag. 247.) Af räkenskaperna hade Revisorerne inhemtat, att salpetertillverkningen inom Riket under revisionsåren icke på långt när motsvarat behofvet af denna vara, hvilken derföre till betydliga belopp måst från utrikes ort införskrifvas; med anledning hvaraf och dä nämnde tillverkning utgör en af jordbrukets vigtigare binäringar, särdeles i Westerbottens, Norrbottens och Kronobergs
När nu förhållandet är, att både Constit.- Utsk. och RiksSttn hafva deras ömsesidiga rättigheter i detta hänseende sig förbehållna samt Hr Lefren erinrat oss, att icke ens K. propostr kunna, i fråga om grundlagsförändringar, ovilkorligen blifva hvilande utan Constit.Utskts tillstyrkande vid första riksdagen, så är det klart, att, likasom Utsk. måste hafva tillstyrkt enskild riksdagsmans förslag, om det skall kunna framläggas, emedan det annars tillkommit utan all Ulsk:s medverkan, hvilket vore oriktigt, lika så måste, å andra sidan, förslaget äfven vara godkändt af RiksSttn, emedan de eljest skulle vid påföljande riksdag komma att besluta öfver ett förslag, som förut icke varit godkändt, d. v. s., sorn saknar egenskapen att hafva tvenne riksdagars sammanstämmande mening för sig. Om det nu lyckats mig att öfvertyga R. o. Ad. derom, att det alltid fordras en öfverensstämmelse emellan Constit.Utsk. och RiksSttn för att ett af Utsk. framsläldt förslag till grundlagsförändring skall kunna blifva hvilande till påföljande riksdag, så torde jag vidare få fästa uppmärksamheten på förhållandet med den särskilda fråga, som nu är under öfverläggning. Här är händelsen, att det tillägg, Utsk. föreslagit vid 28 :§ Rcg.F., är af tre Stånd godkändt. Man har således på ena sidan Ulskts tillstyrkande jemte tre Stånds beslut; på andra sidan åter står BorgareStrs mening. Frågan är således, om denna skall tillintetgöras genom de öfriga tre Ståndens enhällighet. Sådant kan dock icke ske, enär 56 § Rcg.F. säger, att Utsk. skall sammanjemnka samtliga RiksSt:ns tankar, och det icke kan nekas, att BorgareSt. är ett bland dem. Befinnas åter oförenliga skiljaktigheter, så skola de, enligt samma §, öfverlemnas till samtliga RiksSt:ns behandling i förstärkt Constit.Utsk. Detta är just händelsen här; hvadan det visar sig, att Utsk. äfven deruti förfarit oriktigt, att det hänvisat frågan ensamt tili BorgareSt.