Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att dessa arbeten icke voro så beskaffade, alt de kunnat inom en kort tid afslutas, torde ock tillfyllest bestyi kas deraf, alt hvad till detta års slut blifvit utförd t, enligt anställd besigtning och meddeladt betyg af tvenne Machinfabrikanter, uppgår till ett samroanlagdt värde af nära 20 000 Rdr Btco. Eders Kongl. Majrls och Rikets Bergs-Kollegium har äfven, med anledning af väckt fråga om, huruvida nu ifrågavarande arfvode då yyteri,!- gare till mig borde utgå, och sedan upplyst blifvit, alt de anbefallda arbetena vid Myntverket ännu erfordrade 2 å 3 år, genom protokollsutdrag af den 18 December 183y , förklarat, alt utbetalningen af det mig tillagda ”särskilta arfvode bör äga rum, intill dess de i Kongl, Brefvet den 9 Maj 1835 omnämde arbeten vid Myntet blifvit fulländade, ’'’ Slutligen har Eders Kongl. Maj:(s och Rikets Kammar-Rätt äfven, under förlidet år, ogillat dess Civil-Räkenskaps-Kontors afgifne anmärkningar mot delta arfvodes utbetalning för åren i836, i83n och i,838.. Rörande Rikets Ständers Revisorers yttrande om uppställningen af Mynträkenskaperna, torde vara tillräckligt anföra, det Eders Kongl*. Maj:t , uti Nådig skrifvelse af den 28 sistlidne Augusti, förklarat, att Eders Kongl. Majit, vid öfvervägande af Rikets Ständers gjorda hemställan om särskilta conlis inrättande uti Myntets Hufvudböcker , tili utvisande af kostnaden för myntningen af hvarje särskilt metall, i Nåder, uppå af vederbörande anförda skäl, funnit Myntverkets Hufvudböcker böra i denna del blifva oförändrade.
Då jag hört flere önska , att tullen på de finare vinerne matte blifva mindre, anhåller jag att till contraTproposition få föreslå 25 procent på de minst dyrbara , 20 på de mindre dyrbara o.ch 15 pk de dyrbaraste vinsorterne. Herr af Wingård: jag finner termerne minst dyrbara, mindre dyrbara och dyrbaraste något obestämde. Uti Utskottets första förslag finnas vinsorterne specificerade; uet kunde kanske tjena, till rättelse. Grefve Frölich; Jag finner icke, hvarföre 57* Den 22 Augusti f. m. vi skulleaose Friherre Cederströms förslag,såsom den framställning, hvilken herde blifva contraproposition. Ridderskapet och Adeln torde häldre förena sig, om Herr Grefven och LandtMarskalken ville framställa det till bifall eller afslag. Herr Grefven och Landt Mank olken frågad» , om Ridder6kapet och Adeln önskade, att på sätt Friherre Cederström föreslagit, inkommande Tullea matte bestämmas till 25 procent å de grofva, 20 procent ä de fina, samt 15 procent å de finaste Vinsorterne, Ropades Ja och Nej. Herr Grefven och LandtMcirskalken förklarade , det han icke kunnat utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet. Friherre Wrangel', Flere personer finnas här, som hafva vin, hvilket inkommit för hög tull. Man måste behjerta deras ägande rätt, och ds förluster hvilka de kunna vara utsatte för. I principen är det visserligen rätt att bestämma låg tull, men en så hastig öfvergång är icke lämpelig. Grefve Cronhjelm: Jag instämmer i den principen, att öfvergången ej bör vara hastig, och hemställer om det icke skulle gå an, att fastställa en viss praescriptionstid , innan dea lägre tullen börjar att blifva gällande. Den 31 Augusti f **. 973 Grefve von Rosen, Axel', Jag är förekommen at Grefve Cronhjelm. Dessutom blifver ej tulltaxan satt i verkställighet, förr än nästa år emedlertid förlöpa 5 a 6 månader, och lagren på det förtullade vinet kunna ej vara stora.
Om de bli färdiga ett par dagar förr eller senare är väl just det samma, pengarna ä ' ju alltid goda att ha; se så, hejda dig en smula nu flicka; du har ju riktig feber af ifver. » » Hejda mig, säger mamma. Nej då, det tänker jag visst inte. Hörde du inte, alt fröken i Bikupan sa ', att en förnära dam köpt mina förra remsor och ville ha mer, därför att de voro så väl broderade. Tänk, om vi kunde få de där styfrarne just nu, så kanske de räckte till en hel hop och lustresan också på din födelsedag. Femtio alnar, femtio öre aln, ja, ja, meter skulle det väl vara förstås; det blir ljugufem kronor det, tänk bara! Och om så Lina får linnesömmen färdig med, så går nog den till sina tio kronor, då bli vi ju riktigt rika. Bli vi inte kanske? » » Du är så barnslig, kära flicka; räkna nu icke ut på förhand igen; om det se ' n inte blir, som du tänker, så blir det bara dubbel missräkning. » » j \ ja, så får jag väl lugna mig igen då och börja räkna på nytt; det går an, att jag inte är ovan vid det. » Det var i ett litet och enkelt rum med utsikt åt gården långt upp på Norr i Stockholm, som detta samtal fördes mellan enkefru Ström och hennes yngsta dotter Elin. Fru Ström och hennes tre barn, Lina, Elin och Sven, bodde i Stockholm i mycket knappa omständigheter. Flickorna » förtjänade med handarbeten », hvilka hade ytterst klen afsättning. De voro sjukliga och svaga, så att det trägna stillasittandet var mycket skadligt för dem och gjorde modern stor oro, men hvad var att göra — man måste dock lefva, och hennes lilla inkomst om året räckte ej till allt. Den adertonårige sonen Sven måste sluta i skolan af brist på medel, fastän han hade högsta betygen i klassen. Nu slet han ut sig på ett kontor och förbrukade sina krafter, innan de ännu voro utvecklade, dock utan lön tills vidare. Modern skötte hushållet oeh var sin egen tjänarinna, då flickorna någon gång hade arbete, så att de ej hunno hjälpa henne. Hon skurade, tvättade, med ett ord gjorde allt, hvad hon icke förmådde.
Lindströms motion, angående minsta valör af Privat-bankers sedlar vid blifvande nya octroijer för sådane inrättningar, uti hvilket ämne flere ibland Ståndets öfrige Herrar Ledamöter jemnväl yttranden afgifvit. S. D. Till Stals-Utskottet remitterades Herr P. II. Lindströms motion, angående tillökadt Stats-anslag för Navigations-skolan i Wisby. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades en af Herr Thorn väckt motion, angående upphörande af Kongl. Brefven den 14 Maj 1789 och den 30 Juli 1831, i afseende på inländske skådespelare och konstidkare, för deras representationer ålagde afgifler lill Kongl. Theaterns och Hofcapellets pensions-cassör. Prot.-Utdrag, elen 14 Augusti i844' 43 S. D. Föredrogos och remitterades Kongl. Maj:ls nedannämnde denne dag till Rikets Ständer meddelade Nådiga Propositioner: l:o angående ändring af 8, 9 och 10 §§ i 17 Cap. Handels-Balken samt förklaring af 2 § i samma Capitel: Remitterades till Lag-Utskottet; 2:o angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Cap. Ärfda-Balken och tillägg till 7 § i 20 Cap. samma Balk: Remitterades till Lag-Utskottet; 3:o om vissa förändrade föreskrifter, i afseende på lagfart och nyttjande-rätts-inteckning: Remitterades till Lag-Utskottet; 4m angående intecknande af ej mindre lifslidsstädjooch undantags-aftal, än ock all annan afhandling om nyttjande-rätt till fast egendom på landet: Remitterades till Lag-Utskottet; 5:o angående tillägg i 3 Cap. 5 § Handels-Balken, samt förklaring öfver 32 § i Ridderskapets och Adelns privilegier den 16 October 1723, i afseende på den stadgade afgiften vid utflyttning tili utrikes ort:
Ständer befattningen att döma öfver fylleribrolt böra från Konungens Befallningshafvande öfverflyttas till allmänna domstolarne, helst denna domsrätt dessutom icke allenast är oförenlig med Konungens Befallningshafvandes bestämmelse, utan ock föranleder till betydliga kostnader, hvilka parter och vittnen, genom inställelse vid Lands-Canzlien, måste vidkännas. I öfverenstämmelse med dessa åsigter, hafva Rikets Ständer för deras del beslutat, att Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 emot fylleri och dryckenskap bör erhålla följande förändrade lydelse: 1 §'. Den, som af starka drycker synbarligen öfverlastad är, och i sådant tillstånd träffas å väg, gata eller annat allmänt ställe, bote, hvarje gång, lian derför tilltalas, tre Riksdaler sexton skillingar. Domes någon fjerde gången eller oftare till ansvar för fylleri, vare, om han är nryndig, dessutom under förmyndare ställd, då påstående derom göres; dock att den således sakfälde må, der han sitt lefverne bättrat, efter två års förlopp, anmäla sig hos Domstolen att åter varda myndig förklarad. Om någon inför Konungens Befallningshafvande eller någon Domstol, vid allmänna sammankomster, läsförhör, stämmor, auetioner, marknader, skjutsningar eller skallgångar, finnes af starka drycker öfverlastad, den fälles till dubbla böter emot hvad här ofvan blifvit utstakadt; och eger Konungens Befallningshafvande, Domare, Kronobetjent eller annan tillstädes varande förrättningsman, att en sådan genast afvisa, eller, der omständigheterne så fordra, med honom låta förfara, på sätt 7 §. här nedan förmäler. Hvad allmänna Lagen i 3 Cap. 4 §. Missgernings-Balken, Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1738 och Kongl. Förklaringen den 29 November 1823, 420 Expeditions-Utskottels Förslag till uncl.
Jag vet visserligen icke bestämdt, men förmodar dock att PresteSfct har den mening, som jag inom K. o. Ad. förfäktat, eli. att man vid inbjudning icke skall frångå sådana beslut, som man genom votering fattat, ty i så fall finnes ingen säkerhet för Ståndens beslut. Man diskuterar en fråga hela dagen, man voterar, det blir en liten minoritet, men under tiden kommer en inbjudning och beslutet kullkastas. Att behandla en så vigtig fråga som denna på detta sätt, det anser jag icke vara riktigt, och tror det vara högst tvifvelaktigt om PresteSt:t vill antaga en sådan inbjudning. Under sådana omständigheter, och ehuru man visserligen kan vara af delade åsigter om fördelen af Frih. Posses förslag och det K. förslaget Boil 19 Maj c. ni - 337 i donna punkt, anser jag dock icke frågan vara af sådan vigt att den K. Propos:n bör frånträdas, hvarföre jag, i likhet med flereföreg:de talare, yrkar bifall till den K. Propos:n, hvarigenom hela denna förordning vore af R. St:r antagen och således kunde snart få stiftas om lag, hvilket jag efterlängtar, då den utgör ett ganska stort steg framåt i vår religions-lagstiftning. Hr C ari heim - Gy llenskj öl d, Henrik Adolf Oscar: Då denna § obestridligen är den i båda do K. författn:s-förslagen, mot hvilken de flesta anmärkn:r nn blifvit gjorda, och då jag vet, att många, som här icke yttra sig, hysa de största betänkligheter mot dess antagande, och äfven jag hyser sådana och skulle, derest andra förändringar blefve afR. St:r beslutade, så att författn:nes antagande icke vore med sådan säkerhet som nu att motse, hafva ingått i öfvervägande huruvida en förändring af denna § vore en förbättring, så får jag, då jag anser högst vigtigt att vi nu erhålla någon lag i detta häns:de, men det är tvifvelaktigt om detta blir händelsen, ifall den K.
St. och Staten å ena sidan, samt factoriägaren såsom innehafvare af dessa kolräntor å den andra. Nu är upplyst ali io åis räntor belöpa sig till en summa af 3o,ooo r:dr; häraf följer, ali ett års kolränta är värd 3ooo r:dr. I läll Den 8 Juni. 10g Slaten antager anbudet, har Staten årligen här att påräkna en inkomst till ett belopp af 3ooo r:dr, och deraf följer, att Staten har, mot en utgift på en gång af 3o,ooo r:dr, en årlig inkomst af 3ooo r:dr, och som 6 proc. å 3o,ooo r:dr blott gör 1800 r:dr, så är det gifvet, att Staten har 1200 r:dr utöfver 6 proc. för det capital som Staten utlägger; och om dessa 1200 r:dr 0111 året användas såsom amortissement af dc 3o,ooo r:dr, som blifvit utlagda, så befinnes att afhandlingen är för Staten fördelaktig, äfven i pekuniär! hänseende. När härtill kommer att det är för Staten nyttigt att sjelfva gevärsfabrikationen concentreras på ett ställe, i stället att vara spridd på flera, hvarigenom i förra fället en mängd fanx frais undvikas, så finner jag denna transaclion för Slaten fördelaktig och tillstyrker bifall till Utskts betänkande. Frih. Sprengtporten: Till de skäl, som Hr Lefre'n framställt, utber jag mig få tillägga, att man icke kan beräkna 6 proc. ränta på capilaler, som Staten utbetalar; ty det är kändt, att t. ex. Riksg.conloret, för lån som detsamma upptager, icke erlägger mer än 4 proc. ränta, hvarigenom den årliga tillgången för Staten blefve, i stället lör 1200, 1800 rSdr, som kunde användas till amortissement af det utlagda capitalet.
Då inga skäl tala derför att denna corps fortfarande skall vara ställd på extra stat samt Ulsk. icke bestridt dess nytta och nödvändighet, har jag inom Ulsk. sökt bereda bifall till K. M:s förslag, ehuru jag icke lyckades att göra min åsigt i saken derstädes gällande. Emedlertid hoppas jag, att mitt bemödande i detta afseende skall vinna mera framgång hos R. o. Ad-, utan att jag (ill försvar för min mening behöfver vara särdeles mångordig, enär saken talar för sig sjelf, blott man egnar en flyktig tanke åt denna corps verksamhet. Wånga allmänna arbeten af ifrågavar:de slag hafva måst afbrytas, derföre alt man saknade tillgång till aflönande af erforderligt antal tjenste-biträden under det Den 20 April. 213 att ständiga ansökningar om jernvägars och kanalers anläggande in. m. antyda landets behof af kommunikationernas förbättring. En sådan förbättring kan icke åstadkommas utan skickliga arbetsbiträden och vi hafva i Sverige ett högst ringa antal af skickliga Ingeniörer. Under sådana omständigheter är det af behofvet högt påjkalladl, att man med omsorg vårdar den stam af Ingeniörer, som ^finnes, och söka befordra dess tillväxt, så att man kan få skäl till den förhoppning, att kommunikationsanstallerna här i landet inom en icke allt för långt aflägsen framtid skola upnå den fullkomlighet, som är önskvärd. Jag förenar mig således i Hr von Knorrings begäran om punktens återremitterande. Hr von Rosen, Adolf Eugéne: Lika med Hrr von Knorring och Bildt får äfven jag yrka återremiss af denna punkt, ty jag kan icke annat än finna det vara orimligt att man så långt fram i Kiden, som vi nu äro, skulle anse Vägoch Vattenbyggnads-corpsen vara en provisorisk anstalt.
der herrarne, men skulle det gälla någons skinn, så vore det väl ändå vi, som finge sitta emellan, (till Mathilda) Nå, hur går det? vattnet har frusit härinne i natt, det är hårdt. som is. STARK (bittert). Ha, ha,... jo, en dryck vatten är för godt för en fattig arbetare, kantänka. MATHILDA. Jag skall gå efter. dricker). Det här fryser inte, det. MATHILDA. Bränvin! MATHILDA. Jag rår icke för det, min far, men STARK. Behöfs inte (tar upp en butelj ur fickan, och kanske? (sätter buteljen på bordet, tar upp en limpa och ett stycke ost och lägger bredvid.) Se der, vi få straxt främmande, i dag är det Starken som bjuder. och de andra pengarne? MATHILDA. Är det der alltsammans, min far, STARK (vresigt). De andra pengarne Du tror STARK. Än se'n då ska' jag be dig om lof, väl att två riksdaler ä' hela verlden du; de ha' gått åt, rubb och stubb. MATHILDA. O, min Gud! slag? ännu mera arbete, jag tål icke att du arbetar, STARK (blir varse hennes söm). Hvad är det der för det har jag sagt förut! (sliter itu sömmen) Så der, ja: 8 nu slipper jag väl höra talas om dina pengar på några dar, åtminstone. MATHILDA. Min far, min far, hvad gör du! det var inte min egendom, jag hade lofvat det färdigt till i dag. det ju hon som får stå i sticket för det. FREDRIKSSON. Det var illa gjort, Stark, nu är STARK. Det frågar jag icke efter. som hade lemnat mig det Min Gud, min Gud, hvad skall jag göra! MATHILDA (förtviflad). Det var doktor Eberhard na klistra ihop dem på något sätt? han har nog råd att betalat. FREDRIKSSON (ser på styckena). Ska' man icke kunSTARK. Eberhard! nå det fägnar mig just FREDRIKSSON. Säg ingenting om doktorn, Stark!
De ifrån Vällofl. BorgareStåndefc och Hedervärda BondeStåndet i ämnet ankomne ProtocollsUtdrag, det sednare af den aqsistlidne Januarii, och det förra af den 1 idelina månad, blefvo härefter uppläste; och inhämtades deraf, att båda dessa RiksStånd sammanstämmande beslutat, att, med ogillande af den åtgärd ExpeditionsUlskottets Memorial innefattar, öfverlemna frågan till Stats - Den aG Februari! f. ni. 177 Statssamt Allmänna Besvärsoell Ekonora iUtsk otte 11, hvilka densamma förut handlagt, för att, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, vidtaga den behandling, som med Grundlagen öfverensstäramer. Heir CederschjöldPehr Gustaf: Att öfverlemna till Förstärkt Expeditionsutskott att genom votering afgöra hurudan redactionen af den underdåniga skrifvelsen skulle blifva, vore detsamma som att öfverlemna till nämnde Utskott att bestämma, om Rikets Ständers beslut skall i skrifvelsen intagas, eller icke. Jag kan således ej annat än på det högsta protestera emot en sådan åtgärd; ty ExpeditionsUtskollet är egentligen endast ett slags machineri för beslutens hopfogande, och ingenting annat. Om derföre något Utskott för denna frågas afgörande skulle förstärkas, vore det snarare det sammansatta Utskott, som förut behandlat målet. Men då raan betraktar det förhållande, som här eger rum, nemligen att två Stånd stannat emot två i fråga om ett tillägg, ikring hvars bibehållande eller försvinnande skiljaktighelen hvälfver sig, så synes klart, att detta tillägg bör, enligt 75 § Riksdagsordningen, förfalla. Friherre Cederström har sjelf vid ett annat tillfälle sinnrikt anmärkt, att en voteringsproposition, hvars ena del innehåller att den tvisliga .frågan skall förfalla, bevisar häst, att den kan förfalla, och att den följ03 II. 12 ,78 Den a6 Fe b r u ar i i f. m. aktligen mäste förfalla, då två Stånd slädnät emot två.
Då, i följd af trenne Riks-Stånds sålunda fattade beslut, Chartte-Sigillatse-inkomslen bör till ett mot berörde sportel-medel ungefärligen svarande förnöjdt belopp uti Riks-Staten beräknas, föreslår Utskottet: att den förut bland Inkomst-Titlarne^ förslagsvis upptagne ChartaeSigillat£e-summa af 320,000 R:dr ökas med jemna 37,000 R:dr, eller till 357,000 R:d. Lärande Bevillnings-Utskottet, i afseende på den häraf föranledde förhöjda beräkningen af Chartae-Sigillalse-afgiften, iakttaga hvad Rikets Ständer i detta hänseende beslutat. Stockholm den 22 Oct. 1834- BiAang till R. St. Fröt. ig?4. 4 Sami, t AfA. 3 B a wiet. 3:dje Häktet. 1 a Stats-JJtkottets Utlåtande Nio 296. Ani» till Exp -Utsi. deu aS Oct. Utlåtande, 1 fråga om Jemtlands Läns Invånares befriande från erläggandeaf Öfverskott*-*. Rökeoell Provimial-Läkar e-lcinetillskottsmedeL (L A.) Från Bonde-Ståndet har tfll Stats-Utskottets handläggning blifvit reasilteradt ett Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Anders Mårtensson från Jemtlands Län, li var uti, med anförande» huruledes samma Läns invånare utgöra, under namn af Öfverskotta-, Rökeoell Provinciai-Läkaremede]» en årlig afgift för hvarje tunneland, som ej finnes Rikets öfrige inbyggare pålagd, Motionairen»som förment sig icke kunnat upptäcka»att
Af Rikets Ständer beslutade ändringar i gällande Bevillnings-Stadga: Sveriges Itikes Ständers Bevillning för år 1867 och påföljande år, intill slutet af det år, under hvars lopp ny Bevillnings-Stadga af Riksdagen fastställd hlifver. Art. I. Personlig skyddsafgift. Art. It. A. Bevillning af fast egendom. § 4. Vid uppslcattningen af fast egendom utsättas serskilda värden: a) i stad: å tomt, åbyggnad och jordegendom; b) på landet: å hvarje serskildt hemman och hemmansdel samt från annan egendom för alltid eller under viss tid afsöndrad lägenhet, äfvensom å byggnader, hvilka antingen användas till annat föremål, än jordbruket tillhörande näringar, eller äro uppförda på lustställen eller andra dermed jemförliga mindre lägenheter och utgöra dessa ställens och lägenheters egentliga värde. B. Bevillning tor inkomst af kapital eller arbete. § 6. Hill. lill /}. SI. Prot. 1865—1866. 10:e Sami. l:a Afd. 1 Arrendatorer, af sådan Staten tillhörig, fast egendom, för hvilken bevillning, enligt § 2, icke utgöres, erlägga bevillning för den inkomst, de af dessa arrenden åtnjuta. § 7. Grunder för inkomsternas beräknande. Likaledes må afdrag ske fur följande utgifter, nemligen: den afgift, tjensteman, såsom sådan, åligger utgöra till pensions-, enkeoch pupilleller annan understödskassa, aflöning eller annan ersättning till vicarie eller tjenstebiträde, presterskapets s. k. Gärden och Taxen, ränta och amorteringsbidrag till ufverbyggnads-amorteringsfonden för prestgårdarne i Skåne, de af landshöfdingars och officerares löner utgående ackords-, ränteoch amorterings-afdrag samt kostnader för sådana anbefallda tjensteresor, för hvilka ersättning icke är serskildt anvisad. 3:o.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 9 Julii 1829* Preste-Ståndet d. 9 Borgare-Ståndet d. 9 Bonde-Ståndet d. 13 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förpligtande, att till Justitice-Canc eller en och Justitice-Ombudsmannen insända exemplar af de från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utgående allmänna Påbud och Kungörelser ^ m. m. S. A. K. Efter pröfning af åtskilliga förslag, framställda uti en hos Rikets Ständer väckt motion, i afse - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 10,5. 235 ende på ett närmare bestämmande af vidden utaf den Embetsmagt, E. K. M:ts Befallningshafvande ega att i vissa fall utöfva, hafva Rikets Ständer trott sig böra lios E. K. M. i underdånighet anhålla, dels att E. K.
För så vidt de väckta motionerna afsett förändring i 2 kap. 3 § af Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 19 December 1827, i fråga om afsöndring af jord och lägenheter från hemman, kan jag icke dela de åsigter, pluraliteten inom Utskottet här ofvan uttalat. Jag anser lika, med motionärerne, att den vidsträcktare rättighet för jordafsöndring, som är beviljad inom ett visst afstånd från städer och köpingar, må meddelas inom hela riket. Denna rättighet är icke allenast genom handelsoch närings-friheten af behofvet påkallad, utan den måste äfven, ur statsekonomisk, moralisk och politisk synpunkt betraktad, förr eller sednare medgifvas. Ett af de medel, som i stor mån skall motverka de betänkliga följderna af staltorpare-svstemet, är den sjelfständighet, det oberoende, som genom afsöndringen beredes den mindre bemedlade arbetaren. Också har ingen olägenhet, inga skadliga verkningar försports genom den nära städer och köpingar medgifna afsöndrings-principen, ehuru många af dessa icke äro att anse för annat än jordbrukande byar. Alla menniskor födas icke till lyckan och välmågan, alla äro icke i tillfälle att ärfva eller förvärfva sig större kapitaler; men arbete och idoghet äro också ett kapital, som kan göra sig gällande, om tillfälle lemnäs dertill. Lagstiftare, medgif då den mindre bemedlade hans anspråkslösa, hans billiga begäran att för sitt, i sitt anletes svett förvärfvade, lilla kapital förvärfva sig ett eget hem, en oberoende ställning; och du skall i honom vinna icke en person, som mera hatar samhället, utan en varm anhängare af den lagliga ordningen, af eganderättens helgd. Var fullt öfvertygad, att den, som under skydd af lag eger litet, är lika rädd om sitt lilla, som millionären om sitt. Jag är af egen erfarenhet innerligt öfvertygad, att innehafvare af dylika lägenheter stå i allmänhet långt framför stattorparen och backstugusittaren; de äro flitige arbetare, hos hvilka trefnad och ordning, så väl inom, som utom hus, nästan alltid trädas.