Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Ribbing, Arvid: Oaktadt discussionen är slutad, anhåller jag att fA förena mig med Frih. Cederström. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts betänk. N:o ga blef af R. o. Ad. återremilterudt. Vid förnyad föredragning af Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:s den 22 sisll. Äng. på bordet lagda utlåt. N:o g6, i anleda, af väckta motioner om inskränkning i den s. k. landtmanna-seglationen , blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och lades till handlingarna Allm. Besvärsoell Ekon.Utsk:s den 22 sisth Äng. e. m. på bordet lagda utlåt. N:o gy, i anledn. af Utsk:s betänk. N:o 22 öfver motion om inrättande af kurhus i staden Carlshamn. Då nu ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den 22 sisth Aug. e. 111. på bordet lagda betänk. N:o g8, i anledn. af väckt motion om transitooch nederlags-rätt för Slitö hamn, blef samma betänk, ånyo hegardt på bordet af Hrr von Hartmansdorff, Aug., och Nordensköld, Otto Gustaf. Företogs till pröfning StatsUtsk:s den t5 och 26 sisth Aug. på bordet lagda utlåt. N:o 264, i anledn. af väckta ulerretnisser A utlåt. I sammanhang härmed upplästes ett ifrån PresteSt. ankommet prot.utdr. af den 2g sisth Aug., af innehåll, att Ståndet, dels med ändring af det i betänk.
Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år r838 .utan, men för år i83g med anmärkningar, utvisa: II ebet. år 1838. år 183». Balans från föregående året: Balans till följande året: 'Förskotter af Statsmedlen . 11,479:18. 5. Credit. Balans från föregående året Förskotter af Statsmedlen Utgift: 'Aflöning Arfvoden ; Handtlangnings-kostnad Reseoch traktamentspenningar Balans till följande året: Kontant behållning . Technologiska Institutet.' Räkenskaperne äro granskade i Kong], Kammar-Rätten, de för år 1833 utan och de för år 1889 med anmärkningar; varande förhållandet med inkomster och utgifter följande: ©eSset. år fl§3§. år 18SS. Balans från föregående året: Inkomst: Credit. Institutet, hvars Räkenskaper tillförne icke blifvit af Rikets Ständers Revisorer granskade, äger ett årligt Statsanslag af i/j.ooo Rdr. Vid förvaltningen deraf, har det synts Revnorerne, sorn skulle större besparing kunna vinnas, om de materialier, hvilka erfordras till daglig förbrukning, icke upphandlats för hvarje särskilt fall hos olika personer och emot mångfalldiga räkningar, ofta på högst obetydliga belopp, utan i stället uti större qvantiteter på en gång inköpts. Chalmerska Slöjdskolan i Götheborg. Räkenskaperne hafva blifvit i Kongl. Kammar-Rätten reviderade, för år i838 utan och för år i83g med anmärkningar. Då denna Inrättnings Räkenskaper nu för första gången undergått allmän granskning, anse Revisorerne sig böra tillkännagifva, att Slöjdskolan för åren 183S och i83c>ägde följande inkomster, nemligen: Årligt Statsanslag Rdr 3,ooo: —■ Donationsmedel från Frimurare-Barnhuset „ 3,ooo: — samt af nämde Barnhus, lill underhållande af Slöjdskolans fasta egendom, 166: 32. Summa Rdr 6,166: 32. hvaraf, vid i83q års slut, fanns en behållning af 1,320 Rdr 47 sk. arst.
För sådant ändamål har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte besluta, att genom underdånig skrifvelse, jemte anmälan att ofvannämnda förslag till grundlagsändring blifvit såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaget, i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit måtte täckas så väl till Rikets näst sammanträdande Ständer, som till Norriges nu församlade Storthing aflåta nådiga framställningar om ofvan antydda lagförändringar. För ernående af det med ifrågavarande grundlagsändrings-förslag åsyftade ändamål erfordras, på sätt motionären anmärkt, en ändring af Riks-aktens 7:de §, i hvars sista moment ordet »Stats-rådet» torde böra mot ordet nlnterims-Regering» utIIih. lill R. St. IU Haft: A 22 Konstitutions-Utskottets Memorial M 22. bytas, sfi att momentet komme att lyda: »Vid alla de tillfällen, då, efter Sveriges och Norriges Grundlagar, Rikets Styrelse föres af Jnlerims-Begering, skola begge Rikenas Stats-råd, till lika antal och efter ofvan anförda grunder, sammanträda.» — Det hade visserligen varit önskvärdt, att i sammanhang härmed kunnat beredas en vidsträcktare förändring i Riks-akten, omfattande en förbättrad organisation af Interims-Regeringen; men Utskottet har, i likhet med motionären, ansett denna sednare fråga icke böra med den förevarande sättas i oskiljaktigt samband. Frågan om Interims-Regeringens organisation är nämligen af vida mera invecklad beskaffenhet och derföre underkastad äfventyret att genom uppkommande menings-skiljaktigheter lätteligen förfalla. Behofvet af Interims-Regeringens verksamhet blifver ock genom den nu föreslagna och hvilande grundlags-ändringen mera sällan förekommande; och af hjelpandet af bristfälligheterna uti Interims-Regeringens sammansättning upphör derigenom att vara af så stor vigt, som förut.
N:<> 107 i anledning af anmärkt):!' vid Utsk:s betänkande ang:de skjutsningsanstalterna i Riket, stannade Ståndet, rörande detta ämne, i följande beslut: På det alt skjulsuingsåliggandet , sorn å liera orter hardt trycker jordbruket, måtte i möjligaste måtto, a mera befarna vägar, inskränkas, och framför allt hflllskjuls-skyldigheten må kunna upphöra, tillstyrka R. St.: a) att skjutsentreprenader å gästgifvaregårdarnn måtte, så vidt sig göra låter, tillvägabringas och, der sådant befinnes nödigt, understödjas med någon efter locala förhållanden lämpad förhöjning i skjutslegan, som likväl ingenstädes må öfverstiga 24 sk. å landet och 28 sk. i stad milen för hästen; b) att, vid beslut om entreprenader, hålloch reservskjutsskyldige må särskildt höras och besluta, hvarvid |:dels pluralitet må föreskrifva minoriteten antagningsvillkor, men om ej en sådan pluralitet anlager entreprenörs-anbuden, förslaget må förfalla; c) att diligenceoch forvagnsinrättningar mätte uppmuntras oell underlättas derigenom, alt K. M. täcktes af de under Dess disposition ställda postmedlen bevilja dessa Den i4 N o v c ni b e r e. ra. inrättningar del understöd och de fördelar, som, efter K. M:s nådiga ompröfvande, må finnas lämpliga för ändamålet och tillgångarna kunna medgifva; d) alt K M. målte, efter Öfverpoststyrelsens hörande, i nåder tillse, huruvida äfven genom ordinarie posten någon minskning i skjutsnings-åliggandet kan beredas; e) att, enligt hvad Utsk. i utlåt. N:o 107, pag. ig, hemställt, i sammanhang med dessa föreslagna förändringar af skjutsningsanstalterna, K.
Boken består af moraloch kärleksstycken, dock i holländsk mening, d. v. s. faderliga eller lekande råd till folk, som tänka gifta sig, helst till fruntimmerna. Det längsta är det, hvarmed vi skola sysselsätta oss, och kallas »Monita amoris virginei» eller »Maechden-Plicht», särskildt egnadt »ten de eerbare, achtbare, konstrijcke Ionch-vrov Anna Roemers», hvilket är en desto större komplimang, som hennes namn och lof sammanfalla med poemets bästa figur, Anna. Men de holländska verserna äro dessutom parafraserade på i sanning väl gjorda latinska pentametrar, och alltsammans är försedt med lämpliga noter från bibelspråk eller latinska och franska auktorer. Att Montaigne ofta skall citeras är naturligt. Bland de latinska få Seneca, Gregorius Nazianzenus, Augustinus och Erasmus figurera bredvid månget pikant ord af Ovidius och Lucretius. Till och med Euripides anträffas på originalspråket. Men hvad som allra mest slår an, det är planscherna, som åskådliggöra en i texten använd liknelse eller berättelse. Hvilken skilnad mellan den tidens friska och våra stillösa kopparstick! Man ser genast att här finnes konst från kronan till roten af lifvet, från handtverket till Rubens och Rembrandt. Det mest betecknande är just stilen, så väl en konstnärlig som patriotisk. Det är återigen den holländska genren, som möter oss i hela sin egendomlighet. Än får man se den sinlige dandyn med sin promenadvärja och starkt plymagerade hatt samt fröken med sin styfkjortel och stora spetskrage, än bonden grinande åt nappet på metkroken, än en mängd barn, gående på styltor eller lekande med dockor eller ridande ranka. Än se vi benrangelsmannen, som skyndar i väg på en krokodil, eller en hvalfiskfångst med skepp och båtar. Alla djur betrakta åskådaren än i dag med de lifligaste menniskoögon. Guden Amor, som ofta förekommer, ser ut som en välfödd hollandspilt.
Ridderskapet och Adeln öfverlemna att, enligt Riksdagsordningen, förfara, i anseende till det missfirmeliga uti Herr Majorens anföranden, med förklarande derjemte, att Ståndet, å sin sida, lika så litet hädanefter som hittills, skall gifva eller hämta anledning till söndring och missnöjen RiksStånden emellan, och mindst i en tidpunkt, då hvarje sådan ledning af allmänna tänkesätten kunde Bidraga till störande af Riksdags-göromålens så väl jemna som lyckliga utveckling; Och var detta ProtocollsUtdrag åtlöijdt af tvenne hos BorgareStandet afgifna yttranden, af Commerce-’ Rådet Santesson och Assessoren Carl Arosenius; uti hvilka yttranden påyrkas satisfaction Den l Maj, 29 emot Herr Major Palman, och i den sedna* res framstalies den tro, att han, enligt 5o:de §. Riksdagsordningen, lärer af Herr LandtMarskalken erhålla tjenlig föreställning och varning. Herr Palman, Otto Fredric: Jag kan ickeett ögonblick misskänna Höglofl. Ridderskapets och Adelns tänkesätt, och känner således icke den ringaste farhåga för hvad beslut Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle behaga fatta i anseende till mig, ty det kan säkerligen aldrig blifva stridande mot Ridderskapets och Adelns värdighet. Men då jag snarare befarar, att ögonblickets värma skulle kunna föranleda till något beslut, sorn ännu mera skulle öka det missnöje, som tyckes visa sig hos Ledamöter inom Vällofl. BorgareStåndet mot detta Riksstånd i allmänhet, så får jag på sådan grund hemställa, om icke all öfverläggning härom nu m-å uppskjutas. -— Jag vill blott i ödmjukhet nämna, att jag aldrig trott mig inom detta rum böra yttra något, sor» jag icke i den blotta egenskapen af Svensk Man och Medborgare lagligen kunde försvara, hvilket jag äfven tilltror mig i denna fråga. : r Friherre Boije, Ludvig: Jag torde icke misstaga mig, då jag förmodar, att Borgareståndets motion lika mycket öfverraskar de liesta af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som mig.
Maj:ts nådiga skrifvelse angående nödvändigheten att aflägga omåttligt bruk af starka rusgifvande drycker, såsom källan och ursprunget till oberäkneligt ondt, så väl i moraliskt och borgerligt hänseende, var intagen, och i betraktande deraf, att traktering vid kyrkan, efter gudstjenstens slut, vid bröllop, barndop, begrafning m.fl. tillfällen är ett verksamt medel till befrämjande af sabbatens ohelgande och gifver anledning till oordentlig lefnad ofta flere dagar derefter, och dessutom denna plägsed, som genom vanan blifvit nästan en lag, hvilken hvar och en erfar sig pligtig att följa, han må vara i sämre el:r bättre vilkor. Ty fattades nu det enhälliga beslut, att all traktering eller undfägnad med brännvin vid kyrkan, vid ofvan nemnda och andra tillfällen, på sönoch helgdagar, under hvad förevänd46 ning som hälst, ifrån denna dag och sedan efter allt framgent, skall upphöra och vara förbuden. Datum ut supra. In fidem N. S. Edlund 1832 d. 20 maj är förestående protocoll uppläst och till alla delar erkänt, intyga: Olof Olofsson i Jonsgården. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protokoll hållet i Häggenås sockenstuga den 20 maj 1832. § 1. Tillkännagafs att hel. biblar finnes till salu för det högst billiga priset 2 r.d:r 32 sk. riksgäld hos herr rådman Samuel Perman i Östersund. § 2. Beslöts att herr krono-befallningsmannen E. Dahlén skulle anmodas och befullmägtigas att söka högvederbörlig stadfästelse å den med Kongl. Maj:t och kronan redan 1812 ingångna tiondesättning, hvarå konungens befallningshafvande meddelat resolution d. 1813 samma år. § 3.
Herre, du hafver dragit mig, och jag hafver mig draga låtit; du hafver varit mig för stark, och hafver vunnit; men jag är deröfver kommen till spott dagliga, och hvar man gör gäck af mig. Ty sedan jag talat, ropat och predikat hafver om den plågan och förderfvet, är mig Herrans ord vordet till hån och spott dagliga. Då föll mig i sinnet: Jag vill intet mer tänka uppå honom, och intet mer predika i hans Namn; men i mino hjerta och minom benom vardt lika som en brinnande eld insluten, så att jag icke förmådde det lida, och var hardt när förgången. Ty jag hörer, huru månge banna mig, och jag måste allestäds vara rädder. Anklager, vi vilje anklaga honom, säga alle mine vänner och stallbröder; om vi kunne blifva honom öfvermägtige, och komma åt honom, och hämnas öfver honom. Men Herren är med mig, såsom en stark hjelte; derföre skola mine förföljare falla, och icke vinna, utan skola på stor skam komma, derföre att de så dårliga handla; evig skall den skammen vara, och skall icke förgäten varda. Och nu, Herre Zebaoth, du som pröfvar de rättfärdiga, och ser njurar och hjerta, låt mig se dina hämnd öfver dem; ty jag hafver befallt dig min sak. Sjunger Herranom, lofver Herran, som hjelper dens fattigas lif utu de ondas händer. Förbannad vare den dag, der jag uti född var; den dagen vare osignad, på hvilkom min moder mig födt hafver. Förbannad vare den som minom fader god tidende bar, och sade: Du hafver fått en ungan son, på det han skulle glädja honom. Den mannen vare såsom de städer som Herren omvände, och honom det intet ångrade; han höre ett skriande om morgonen, och om middagen ett jämrande. Att du dock icke hafver dräpit mig i moderlifvena; att min moder måtte varit min graf, och hennes lif måtte evinnerliga hafvandes varit!
lag skulle således teo, alt man af aktning för den hädangångne store Konungens minne borde lemna bifall lill den motion jag i detta ämne gjort: och jag vågar hoppas, alt R. o. Ad. må äga nog känsla för hvad som är hedrande oell nyttigt för fäderneslandet, för att ej, genom ett afslag å min motion, ål Capitainen Cronstrands för vetenskap och konst oskattbara samlingar bereda samma öde, som det, hvilket träffat de Linneiska samliugarne, sorn, England till ära, men oss lill skam, räknas oell anses såsom bland de förnämsta dyrbarheter Albions hufvudstad bevarar. Jag förnyar således min begäran om propos. derpå, alt R. o. Ad. mätte återremittera betänk., med förklarande, att den af mig gjorde motionen utaf det 11. St. hi fa lies. Gr. Gyldenstolpe, Anlon Ga hr.: Jag tror för mia del, all den nytta, som ulgifvandet af delta arbete för fosterlandet kan komma att medföra, ännu sväfvar, att jag sä må säga, i ett Egyptiskt mörker. Och pä grund deraf tror jag, alt SlatsUlsk. galt långt nog, då det beviljat ett anslag af 3,000 r:dr, endast för ordnandet af detta arbete. Dä Hr Cronstrand derjemte erhållit 666 r:dr 32 sk. i statsanslag för samma arbete, sä blifver summan 3,060 r:dr 32 sk. b:co, sorn jag tycker, på min ära, är rätt hederligt, oell får således yrka bifall på Ulsk:s betänk. Dä nu H. Ev. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, det lian ansåg sig, sedan Gr. Gyldenstolpe yrkal bifall lill Ulsk:s tillstyr kande, böra först derom framställa propos., anmälde sig och yttrade: Hr von Hartmansdorff:
Bankens sju kassörer — —- — —, och dels ersättning, ej mindre för förluster, till följd af möjligen förefallande missräkningar, än äfven för mistade sportler å 700 r:dr, 4,900; hvarförutan slutsumman kommer att till öfverensstämmelse dermed rättas. Då fullmakt numera, med de undantag 42 § 3 mom. i Banko-reglementet innefattar, icke utfärdas å viss bestämd tjenst inom Kamererare-, Bokhållareoch Kontorsskrifvaregraderna, utan, i likhet med hvad angående Kommissarie-befattningarne alltid iakttagits, å tjenst i Banken; hvarom vidare förmäles uti 8 § af den berättelse Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorer afgifvit, angående verkställd granskning af bankoverkets styrelse och förvaltning; så har Utskottet tagit under öfvervägande, huruvida de i ofvanberörde § och mom. af Banko-reglementet upptagna undantag för Kassörs-beställningar, Kamererarebch Bokhålllare-sysslorne i kassa-afdelningen samt Bokhållare-tjensten vid luckan i depositions-afdelningen, böra för framtiden bibehållas; hvarvid, i betraktande deraf, att Kamereraren i| kassa-afdelningen samt Kassörerne skola ställa borgen för 4,000 r:dr af deu uppbörd dem anförtros, Utskottet ansett någon förändring, i hvad angående dessa befattningars tillsättning är stadgadt, icke lämpligen böra ega rum; men deremot håller före, att det Banko-ltskottets Memorial, N:o 74. 5 med verkets fördel skulle närmare öfverensstämma, i händelse Bokhållare-sysslorne i kassaafdelningen och Bokhållare-tjensten vid luckan i depositions-afdelningen, icke fästas vid vissa personer, utan att det må på vederbörande ankomma, att vid dessa befattningar anställa de tjenstemän inom bokhållare-graden, som dertill må finnas mest passande; på grund hvaraf Utskottet tillstyrker, dels att mom. 3 af reglementets 42 § erhåller denna förändrade uppställning: 5:o.
Äfven Alexandras (den «storas») helsa började bli lite vacklande, och det beslöts derföre, att hon och hennes man om sommaren skulle resa till någon helsobrunn. Man tvekade emellan Medevi och Ramlösa, men då Stellan förklarade sig äfven behöfva dricka brunn, och redan hade deciderat sig för Ramlösa, så beslöto Jernkronas att för sällskaps skull äfven resa dit. Hvarföre Stellan föredrog Ramlösa, var troligen för det sköna spelets skull. Men medan kammarjungfrur och symamseller äro sysselsatta att åt de unga friherrinnorna sy allt hvad de behöfva till Ramlösaresan, (och det är sannerligen icke småsaker), vilja vi som hastigast göra en visit i Paris, för att se hur det står till med herrar Alexis och Albert. Jaså, herr Albert är redan rest derifrån till Rom. Nå det var ju ganska rigtigt gjordt af honom. Men Alexis då – är han i staden? Ja, om vi gå till ett litet smalt och högt hus på rue de petits capoucins, upp i quatrième, och knacka på den dörren – ja just den, der det spelas fortepiano innanför, så kunna vi få säga: «god morgon, herr Alexis!» Nå, hur står det nu till? Är väl smått, kan jag tänka. Jo jo, visst kostar det att lefva i Paris, men så ser jag att det är derefter också. Men var så god och sitt ner, ty det fins ju ändå ett par stolar, så skola vi be Alexis spela ett stycke. Fortepianot ser temligen godt ut, och då det är den enda skickliga möbel, som fins i rummet, så är det väl allt skäl att det får göra les honneurs. Bravo, herr Alexis! se det kallar jag att spela. Väl har jag hört många föredraga den pjesen förut, men ingen har så till sista droppan tagit effekten ur den. Herrn har gjort ofantliga framsteg. Säkerligen har herrn tagit lektioner för stora mästare «Nej?» – jaså – herrn har hört dem. Nå, nu skall väl min herre snart ut att på allvar försöka sina vingar med att uppträda offentligen som konsertgifvare, och samla guld i högar! Inte? Åh, färdigheten tycks ju redan vara mer än tillräcklig.
"1:o Skall du med pappas egna säkra hästar och vagn före den 10 dennes, infinna dig på det gröna varma herrliga Liljedahl, emedan mammas namnsdag några dagar derefter inträffar, och småsyskonen ej gifva mig någon frid, förr än jag hulpit dem med tillställningen af den surprise, hvarmed de ärna öfverraska henne, hvari jag sannerligen ännu ej vet det sköna skall bestå, men deri du Mathilda nödvändigt måste blifva mig behjelplig. 2:o Beder jag dig, att ifrån L s bokhandel medhemta ett exemplar af ett nyligen utkommet sångstycke, med rubrik: 'Jägarn', hvilket skall vara gudomligt; item några andra nyare musikalier, enligt din egen accepterade smak. 3:o Att du hos Madame Köller för min räkning upphandlar en aln hvit sidensars, till foder i mammas namnsdagspirat, hvilken med emalierade stål och sandperlor, sydd på silkestyll, och snart fullkomligt fulländad, lyckats underskrifven oändligen väl. Att du ingalunda medtager dina memoirer, hvilka, i fall de ännu icke till behörig ort vore afsände, så skulle upptaga din tid, så din arma Rosa alldeles icke finge njuta af din närvaro; ja, hör det kära Mathilda och qvarlemna för all del åt den ängsliga staden denna sötsura mixtur, samt 5:o och sist, påminn Rosberg, att tillsäga Lotta, om hitsändandet af de glaserade blomkrukor som i skafferiet på medlersta hyllan stå kakelugnen närmast; äfvensom till henne, en allvarlig anmaning, att väl varda lilla pipi, hålla hennes bur ren, alla dagar gifva henne granris och friskt vatten, lagom mat, samt någongång en bit socker att hacka uppå. Stackars lilla pipi, huru gerna skulle jag ej gifva dig friheten, om du blott kunde trifvas ute i vårt kalla ombytliga klimat, om du ej, genom dess återvinnande, blottställdes att engång förgås af kyla och frost. Arma pipi, som hårdt nog blifvit utsedd att fängslas inom burens galler, då din ägarinna lycklig och fri, obehindrad njuter af den alltlifvande glada naturen."
It dr. d. 17 Nov. mzs. och bestämdt constitutionelt stadgande, angående sättet, hvarpå samtlige Riks - Ståndens betjening hädanefter skall utnämnas, har Kongl. Majtt, till vinnande af detta ändamål, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att den period af 24 Riksdags-Ordningen, som handlar om Ståndens betjening, må erhålla följande förändrade redaction: “Tiil nämnde Betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas, hos Ridderskapet och Adeln fyra Cancellister; i Preste-Ståndet en Notarie och två Cancellister; i Borgare. Ståndet sammaledes och i BondeSiAndet två Notarier och fyra Cancellister - och att, då likväl detta Nådiga Förslag, jemlikt 81 §■ Regeringsformen, vid denna Riksdag, endast kan i behörig ordning beredas, för att vid den följande af Rikets Ständer till slutligt afgörande företagas, har Kongl, Mpj:t derjemte, med afseende på Bonde-Ståndets vid ttne Riksdagar yttrade önskan, i Nåder medgifvit, att Bonde-Ståndet, under afvaktan af det beslut, Rikets Ständer, Uti den i Grundlagen stadgade ordning, komme att häröfver fatta, må vid denna och nästpåföljande Riksdag sina 2:ne Notarier utvälja. Denna STrot. Ut dr. dan if Nov. lfsg. % Denna Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i hvad den innefattar förslag till förändrad re. daction af 24 §• Riksdags-Ordningen, remitterades till det blifvande Constitutions-Utskottet. S, D. Börjades läsning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående Stats - Verkets tillstånd och behof. (Se Prot, för d. i8;de.) F rånHedervärdaBonde-Ståndet. S. D.
Att göra detta onus mindre tryckande och jemnare fördeladt Städerne emellan, hafva Riksens Ständer vid flere Riksdagar ansett nödigt, och derföre i underdånighet anhållit, om Kongl. Majrts Nådiga medverkan dertill; Och Statsutskottet har , uti dess förra 3'ttrande, tillstyrkt förnyad underdånig anhållan, om verkställighet härutinnan. Att något direct Stats-anslag för sådant ändamål skulle göras, dertill föranleder icke Riksens Ständers -åberopade beslut vid förra Riksdagar. Men som det blifvit ådagalagdt, att Malmo Stad, uti Inqvarterings-besväret, hvilket, genom en Esqvadrons af Kron-Prinsens Husar-Regemente ytterligare förläggande dit, från Cimbritshamn, blifvit betydligen Ökadt, måste vidkännas ett onus, sorn, i förhållande till Stadens folkmängd och förmögenhet, är alldeles ojemnförligt mot hvad andra Städer för Inqvarteringen utgöra och delta onus vidare är ökadt genom räntas erläggande på det Lån Staden, från Riksgälds i3 * 2©2 Stats-Utskotteis Contoiret upptagit till Casserix-byggnads uppförande, bär Stats-Utskottet trott sig ega anledning tillstyrka, att, sedan Malmö Stads Borgerskap, inför Riksens Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, behörigen styrkt, att bela detta Capital, eller huru stor del deraf, som verkeligen till byggnad af Casserner eller Stall blifvit använd, Staden må i förhållande härtill, ifrån och med nästa års början, njuta befrielse från dess till RiksgäldsContoiret åliggande Ränteoch Capital-afbetalning, intill nästa Riksdag, då Riksens Ständer kunna få emottaga det Förslag till jemnare fördelning af Inqvarterings-besväret, derom Utskottet tillstyrkt Riksens Ständer, att hos Kongl.