Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag tror derjemte, och äfven, af denna grund, att det nya vid våra Grundla - 504 &en 2 7 April. gars upprättande oförutsedda, eller åtmindstone icke då trodda, förhållande, som uppkommit mellan Sverige och Norrige, bo», i en särskildt Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 95. 21 9 §• Herr Buman har, ined anledning af hvad här ofvan blifvit efter honom anfördt om olämpligheten af Presterskapets befattning med åtskilliga verldslige bestyr, tillika anmärkt hurusom i denna 9 § funnes under 21 momenler uppräknade ej mindre än några och femtio olika ärenden, som tillhörde sockenstämmas och således älven prestens handläggning, men af hvilka flertalet, för att icke säga alia, skulle, hvad stadsförsamlingar beträffade, vida lämpligare kunna inför magistrat afgöras, hvarigenom mycken tid och mycket obehag skulle prosten besparas. Det vore emedlertid ej blott Presterskapet utan äfven församlingens öfrige medlemmar som hade olägenhet af de ifrågavarande föreskrifterna, ibland annat derigenom, att då Högmesso-Gudstjenst. med hvilken nattvardsgång är förenad, sällan slutar förr än omkring klockan 1 e. tn., så har man endast en timmas lid, eller till kl. 2, då Aftonsångs-Gudsljensten börjar, för att öfverlägga och besluta om stundom ganska vidlyftiga och vigtiga saker, derför äfven skall inträffat alt samma ärende under tre på hvarandra följande Söndagar mäst albrytas och åter börjas till stort men för dem, som i frågan varit intresserade; hvilket säkerligen ej skulle hafva händt om föredragningen skett å allmän Rådstuga, hvars sjelfva benämning dessutom syntes antyda det rätta stället för behandling af stadens angelägenheter.
Jag är äfven af den mening, att rättaste siitlet att öfvertyga a lini ;i nlieten om en sådan inrättnings, som den nu ifrågavarande, rälta skötsel, är det, att icke undanhålla dess räkenskaper R. Sl:s granskning. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Det är icke på Statens bekostnad allena, som Landtbruksaeadeniien tillkommit. Det är väl bekant, att Högstsalig Konungen dertill gifvit betydliga bidrag. Om nu R. St. vilja befatta sig med alt granska Landtbruksacademiens räkenskaper, så borde de väl äfven granska räkenskaperne för Svenska Academien, Vetenskapsacademien, Vitlerhetsacademien, m. e. o. för alla dessa lärda och vittra samfund. Hvartill skulle sådant tjena, om icke att fördela Statsrevisorers lid pä så mycket småplock, att de derigenom komme alt försumma hufvudsaken? Jag befarar, att Revisorerne redan hafva inritat sig i så många små bestyr, alt dessa med tiden skola nödga dem till återgång. Det är följaktligen icke skäl att utvidga deras verksamhet till sådant, som är onödigt och, jag ville nästan säga, obehörigt. En talare har anfört, att uiotionsrälten 6 H. 54 426 Den 23 Januari. i detta fall icke kunde bestridas StatsUtsk. Jag får likväl uppläsa 2 moni. i 37 § Riksd.Ordn.: ”Intet Utsk., Coust.- och BancoUtsk:n allena undantagna, vare berättigad! att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att upptaga andra ämnen, än de från plena remitterade; så vida ej, hvad StatsUtsk. särskildt angar, Konungens propos., enligt 27 §. till detsamma omedelbarligen öfverlemnas”. Nu har, under innevarande riksdag, K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof ej blifvit omedelbarligen till StatsUtsk. öfverlemnad. Jag ser sålunda icke på hvad skäl Utsk. skulle kunna laga sig myndigheten alt utöfva motionsrätt.
Landtm, först propos. på bifall till mom:t, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter propos. på bifall till mom:t förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr von Koch begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: Den 17 Oktober. 63 »Den som bifaller det andra mom:t i § 13 af Lag-Utsk:ts förslag till förändring af K. Förordnm om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta mom.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—23 Nej—12. Mom:n 3 och 4. Biföllos. §§ 14 och 15, samt ingressen. Biföllos. Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 14 och 16 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 29, i ani. af väckt motion om upphäfvande eller förändrad reglering af klockares brefbäringsskyldighet. Gr. Mörner: Olämpligheten af fribrefsrätten har länge varit insedd och öfverklagad, förnämligast till följe af de underslef, som begås, och hvilka svårligen kunna helt och hållet förekommas. Vid sådant förhållande synes mig att det snarare vore skäl att, om möjligt, upphäfva den, än att, såsom Utsk:t här tillstyrkt, gifva den en ytterligare utsträckning. Någon särdeles lindring för den postföring, som här afses, nemi. klockareposten, torde icke heller vara att derigenom vinna, enär med denna post sändas bref och dylikt inom kontraktet från den ena kyrkoherden till den andra, hvilka svårligen kunna befordras nog hastigt genom postverket. Jag yrkar afslag. Frih. Armfelt:
Redan för omkring två decennier tillbaka fästade Revisorerne uppmärksamhet vid Tullstatens hemliga utgiftsfond och, i enlighet med den anmärkning, som då kom till stånd, förordnade ock Kongl. Maj:t, genom nådigt bref af den 26 Februari 184!', att General-tulldirektören, efter pröfning och i samråd med sina Depsrtements-chefer, egde anordna beloppen och att kameral-ledamoten skulle föra räkenskapen, som med verifikationer skulle vid hvarje års slut granskas af kansli-ledamoten, samt handlingarne derefter öfverlemnas till Finans-ministern för slutlig granskning. Häraf vill det synas, som för redovisriingssättet blifvit behörigen sörjdt; och svårligen torde annan redo och räkenskap kunna lämpligare tillvägabringas, om den hemliga naturen skall bibehållas. För tulladministrationen vore det otvifvelaktigt lyckligare att icke behöfva anlita en fond, hvars förvaltning höljes i dunkel; men frågan är, om fonden utan stora olägenheter kan undvaras, och i hänseende dertill anser jag, att då smuggling och lurendrejeri naturligen bedrifves i hemlighet och, i samma mån dessa lagbrott lyckas, undergräfva den dermed sysselsatta befolkniugens moralitet, det borde väl öfvervägas, om premier till — 276 - ett fåtal angifvare af laglösa handlingar, derest dessa premier ock skadade angifvarnes moralitet, icke äro ett vida mindre ondt, än det långt allmännare, som derigenom bör förekommas». dels af Herr Hus»Uti Revisorernes beslut rörande anmärkningen mot tillvaron af en hemlig utgiftsfond å 9,000 R:dr å Tullverkets stat instämmer jag i hufvudsak; men som jag anser den härom handlande paragrafen vara afFattad uti onödigtvis skärpta ordalag, och samma ändamål kunnat vinnas utan dylikas begagnande, får jag reservera mig mot paragrafens lydelse, ej mot dess innehåll». dels af Doktor Sandberg: »Visserligen är den grundsatsen rigtig att användandet af allmänna medel bör vara underkastadt offentlig granskning, och således inga hemliga utgifter finnas; ehuru man äfven härutinnan medgifvit undantag. Men i den afgörande fördömelsedom, som med så skarpa ordalag uttalas öfver utvägar, dem man förmodar
Finska 998 32,826 48 I ,1 25 37,954 i3 1,115 38,396 3 Summa r,8o8 j 79,007 223 J 1,916 70,633 193 U9'7 78,452 110 t;.! i ;>« >i;; I 1 'i , 1 ■ * .. > : t ■i ■ - C.- > ... 2h.n . • tiei /[ i;>•>!•- s sd«: rrl ’. i TJ7- . .' y.L ' " ■ j?.!r i-i J Éiaouirmrn/ -Jm^. ... * i ^uJncl £_j'.»C . I N:o 11. CALCUL (ifver totala Tull-Uppbörden samt Afkortningar och Omkostningar derå, hvarefter Provenuen eller Kronans och andre Puhlique Verks Behållning visar sig för nedannämda år, nemligen: Ifrån och med år 1820 till och med år 182 4 utgjorde beloppet i Banco-Sedlar per medium År 1820, efter slutad Hufvudbok: Tullmedel m. m. i Banco-sedlar 2,169,751: 36: 10 i Silfvermynt 106: 27: — Agio derå, efter 125 sk:s Cours, gör 170:46: — Agio derå, efter 125 sk:s Cours, gör 2,189: 26: 7 Diverse Verks Medel År 1826, efter slutad Hufvudbok: Tullmedel m. m. i Banco-sedlar 2,362,400: 7: 9 i Silfvermynt 263: 4o: — Agio derå, efter i28sk:s Cours, gör • 4^p: 34- 8 Debet. U p p b ö r d. Stats-Verkets Medel. Tullmedel och uppgäld derå.
Sakta sjöng aftonvinden "sof i ro" för vågen, som vaggade till hvila. Mellan björkarne syntes, huru solen lekte med en lång guldstrimma öfver sjön. Rundt omkring stodo blommorna med daggperlor på bladen. Hvilan sänkte sig öfver jorden med ett sagta sus. Slumrade qvinnan på stranden? Det visste hon icke, men hon drömde. En engel stod vid hennes sida; hon reste sig upp för att bjuda engeln en blomma, som hon bar i sin hand. Det var en ros, en djupt glödande; dess doft var rik, men på bladen sågos blott några få droppar dagg; så syntes det. Engelns anlete tog ett strängt uttryck: "Känner du mig? det är jag, som afhemtar hvarje tår, gjuten ur djupet af qvinnans hjerta. Deraf blir perlor, med hvilka himmelens salar prydas. Andra englar hemta ock prydnader, rubiner af hjertblod, gjutet för fäderneslandet; smycken af modersvakor och fadersomsorger och mångahanda dyrbarheter för himmelen, hvar och en efter sin art. Men, qvinna, du betalar trögt din gärd. Se huru få droppar synas på rosen. Tider hafva funnits, då äfven du erlade fullt ditt mått, men redan länge har du icke så gjort. Jag har haft tålamod med dig. Qvinna, tror du, att du ensam må undandraga dig? Skynda att fylla äfven ditt mått af tårar." I en skål af demant föllo nu dropparna från rosen, men ack, de nästan försvunno i botten, så ringa syntes de. Qvinnan knäföll i bäfvan. "Himmelens ljusa dotter, var skonsam mot jordens svaga barn; fordra ej strängt din gärd. Skall jag med tårar gälda, att mitt hjerta varit så rikt, att det varit fattigt på tårar, ack då svigtar min själ". "Se", sade engeln, "måttet måste fyllas, ännu felas mycket". Än en gång bäfvade qvinnan:
Maj:t i högstberörde nådiga proposition, hvarå Utskottet från samtlige riksstånden fått emottaga remiss, under förklarande att den af pensionskassa-direktionen föreslagna utväg till beredande från statens sida af vård och understöd åt ifrågavarande deraf förtjenta pensionsinrättning, kunde anses desto lämpligare, som de vid tullverket inflytande konfiskationsoch bötesmedel vore en frukt af tulltjenstemännens verksamhet och be* mödanden, till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida icke, såsom årligt statsbidrag för tullstatens enskilda pensions-inrättning, kunde anvisas en summa af 10,000 r.dr, att utgå af kronans andel i de vid tullverket inflytande konfiskationsoch bötesmedel, hvilken andel i medeltal under de sista 10 åren uppgått till omkring 32,000 r;dr årligen. På sätt här ofvan uti ll:te punkten närmare upplyses, hafva, enligt 3:ne serskilda pensionsstater för tulltjenstemäns i fattigdom efterlemnade enkor och barn, under år 1847 af tullmedlen utgått pensionsunderstöd till ett sammanräknadt belopp af 10,783 r:dr 3 sk.
Utskottet söker visserligen bevisa, att den nu tillåtna högre vigten för enkelt bref ej skulle vara någon märkbar fördel för allmänheten — om fördelen deraf, att dubbla, tredubbla o. s. v. bref nu få väga mer än efter Utskottets förslag, derom yttrar Utskottet ingenting. För den stora mängden af brefskrifvare skulle det, enligt Utskottets förmenande, vara detsamma, om ett enkelt bref får väga 1| lod eller blott l|:dels lod. För att bevisa detta, i mitt tycke något vågade påstående, anför Utskottet resultatet af åtskilliga vägningar af papper. Äfven med antagande af, att dessa vägningar äro fullkomligt osvikliga, lärer väl hvarje sådant försök att bestämma den mängd papper, en brefskrifvare vanligen kommer att använda, alltid blifva något högst godtyckligt. Jag behöfver blott påpeka, att räkningar, connaissementer, penningar m. m. ofta måste i bref inneslutas, samt att helt annat posteller konceptpapper, annat lack och andra kuverter, än de af Utskottet profvägda, kunna användas. Det förefaller mig derföre svårt att på allvar bestrida, att den af Utskottet föreslagna nedsättningen i brefvigten verkligen är att fråntaga allmänheten en fördel, hvaraf den nu är i åtnjutande, och jag har trott, att detta ej borde ske förr än man samtidigt kunde medgifva samma allmänhet en ersättning genom nedsättning af brefportot från 12 öre till 10 öre. Utskottet, som förordar minskningen i brefvigten, afstyrker dock helt och hållet hvarje nedsättning i brefportot. Mot nedsättning i portot anför Utskottet åtskilliga skäl, hvilka det lämpliga omfånget af en reservation förbjuder att här vidlyftigt upptaga, utan inskränker jag mig till att erinra om det sväfvande i farhågorna för Postverkets ställning, helst de för åren 1858 och 1859 anförda bristsummorna, då den sednare är mindre, snarare tyckas antyda ett inträdande biittre förhållande än tvärtom.
Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, genom ProtocollsUtdrag af dea. 29 Juni, hvilket den 2 dennes blifvit på Bordet lagdt, till Ridderskapet och Adeln gjorda hemställan* att åtskilliga från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterade Memorial * hvarmed Utskottet äujiu icke hunnit taga någon hufvudsaklig befattning, måtte anses vara genom Särskildta Utskottets aflemnade Betänkande besvarade, och således icke erfordra någon åtgärd af OeoonomieUtskottet. Ut Supra. S. D. Lades till handlingarne Statsutskottets den 2 dennes på Bordet lagda Betänkande, af den 29 Juni, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts 28S Den 5 Juli e. m. Nådiga Proposition till Riksens Stander af den 5 April, angående det åt Westersanit Norrbottens Rans innevånare meddelade Rån af 50,000 Riksdaler Banco. Ut Supra. S. D. Å nvo föredrogos och b i föl lös föl» jande StatUtskottets den 2 dennes på Bordet lagdaBetänkanden, af den 14» 29 och 50 Juni, 1:0 Angående gjorda anmårkningar vid StatsUtskottets Betänkande rörande BytesVerket. 2:0 I anledning af gjorda anmårkningar vid Utskottets Betänkande angående BevilU ningen för Dannemora Bergslags Jerntillverkning. 3:0 Angående Röfås Silfververk i Schedvi Socken och Kopparbergs Rån. 4:0 I anledning af gjord anmärkning vid dess Betänkande öfver Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om StatsVexket i hvad den rörer RiksStatens Andra HufvudTitel. 5:0 Om de Rotskiften, som varit nyttjade af Söderhamns GevärsFactories Betjening och Arbetare. Ut Supra. Härefter, klockan j till 8, företogs val af Fullmägtiga i Riksens Ständers Bank , hvilket slutades klockan 10, då följande
Rättegångs-Balken finnes derom, att en och samma afdelning af Rådstufvu-Rätt i städer, der flere afdelningar erfordras, skall handlägga lagfarts-, intecknings-, ägtenskaps-, förords-, boupptecknings-, arfs-, testamentsoch förmynderskaps-ärenden, ej vöre lämplig, emedan fördelningen af göromålen borde på domstolens egen pröfning få ankomma; att det i nu gällande Lag befintliga stadgande, att Rådslufvu-Rält skall hållas i hvarje vecka, Måndag, Onsdag och Lördag, borde bibehållas, enär det vore af vigt för Rikets innebyggare i allmänhet att veta rättegångsdagarne i städerne, samt åtskilliga mål fordrade det säkra och reguliera tillträde till stads domstol, som vore försäkradt genom berörde lagbud, meli ej genom den af Utskottet föreslagna nya redaclion af 6 Cap. 3 §. Rättegångs-Balken, som innehåller, att endast en dag i veckan, nemligen måndagen, skall vara rättegångsdag, med rättighet för Ordföranden att bestäm - Lag-Utskottets Utlåtande, N;o 110. 3 ma, om domstolen bör flere dagar i veckan sammanträda, hvilken rättighet dessutom ansågs ej böra Ordföranden ensam tillkomma; alt lill 11 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken, som, enligt Utskottets förslag, lyder sålunda: ”Till Rådstufvu-Rält stämmes åtta dagar förut; utan så är, att målet ej tål uppskof och deiå förr svaras kan,’’ borde tilläggas orden: eller är af ringa vigt; att, då Rådman jäfvas, icke Rådstufvu-Rätten, utan Borgmästaren skulle ega alt nämna den, som i den jäfvades ställe sitta må, i öfverensstämmelse hvarmed alltså Utskottets förslag till ny redaction af i3 Cap, 4 §• Rättegångs-Balken borde ändras, emedan det eljest skulle ofta inträffa, att Rådslufvu-Rätt ej blefve domför; samt att från stadgandet i 14 Cap. 1 §.
Spanmålsoch Bränn vins-lägrens successiva realisation, m, m, samt slutligen Magazjns-ärendenas of - Kongl. Maj.ts Nådiga. Berätt. iV-0 /• 87 verflyttande till Stats-Contoret och deras förvaltning tills vidare genom ett under nämnde Verk lydande serskildt Departement eller Contor, hvarvid dessa ärenden, i hvads om rörer så väl sjelfva administrationen, som redovisningen, skulle föras såsom ett helt för sig, afskiljdt från Stats-förvaltningen, intilldess Rikets Ständer fattat specielt beslut om slnt-liquiden emellan Stats-verket och Magazins-inrättningen; —■ allt detta innefattar åtgärder, 0111 hvilka tid efter annan allmängjorda olliciela handlingar redan meddela fullständig kännedom, och hvaraf resultatet vidare skall utvecklas uti de Nådiga framställningar, som till Rikets Ständer komma att göras om liquiden af Magazins-fondens ännu balancerade skulder och fordringar, ersättning för de till åtskilliga allmänna Inrättningar och föremål upplåtna fastigheter, afskrifning af utborgad undsättnings-spanmål, för hvilken någon betalning, i följd af bristande tillgång hos låntagarne, ännu icke kunnat indrifvas, ro, m. Den af Rikets Ständer, i sammanhang med allmänna Magazins-inrättningens upphörande, föreslagna anläggning af DistrictMagaziner i de norra Länen har, ehuru af Kongl. Maj:t utsträckt till Kopparbergs och Wermlands Län, hittills blott till en ringa del vunnit framgång. Utom Jemtland, hvars 88 Kongl. Majds Nådiga Berätt. N.o t. invånare nästan allmänt förklarat sig villiga , att på föreskrifna vilkor inrätta Districtmagaziner, och dertill begärt ett lånebidrag af 20,000 tunnor spanmål, men hvarvid serskilda svårigheter mött i anseende till liqviden af Länets hetydliga undsättningsskuld och säkerheten för lånebidraget, hafva endast några få socknar i Westerbottens, Gefleborgs och Fahlu Län begärt och erhållit förskott till fond för dylika Magaziner, med tillsammans 4>2,9Q tunnor.
skrikande Vid en och komma då ut på några Norge, kvinnliga ensamt blifva n u icke minöfverblick af Danmark är de anmälda, mig mera färger och på hvars framsida var broderad A i h v a d ögat i hägrande aningar b j ö d, Har jag timrat mig tinnar o c h torn, Som förgylldes af skimret i kvällssolens glöd Och af drömmarnas ymnighetshorn. en stor öfverraskning! när verserad t i d n i n g s m a n låter Det öfveroch i minnas icke Sålunda så lätt förbluffa, k a n j a g berätta, att Handarbetets kommer att tilldraga sig hela den kvinnovärldens uppmärksamhet rikhaltighet och konstsmak vida den utställning, s o m 1891. bildade och anordnades i Göteborg på den och mest utgjorde tidens riktning i broderi och några verkliga praktstycken k o m m a att exponeras. började att blåsa. utrymmet på Det är b l o t t s k a d a utställningen reducerats, — i räknat än rikhaltigare att Fröken Selma Giöbels själf. etablissement, stockholmska och nog äfven trängt långt utom landets ringaste tjänarinna, husmodern fingo till ombesörja den förfärRohtlieb. för ser, klädväg och behag. ^ Allt En nå- omvägar få reda på h v a d han önskar veta. utställningen s u n d o c h fosterländsk riktning åt urgamderas hvaraf uppmärksamhet höja hafva Rörande dessa läsarinäfven väl sig själf t att b ö r j a m e d vänner ». besökte torde af betets det nä- ringa prof Kvinnorna på utställningen. D e af I d u n s stan utställarinnorna, faller dock hvarmed rådde framstående dessa s m a k e n höll helt hållet p å att förgås. nor, alla stråpärlor, var en sorglig stillöshet, s o m allt, Flora. Lyckligtvis husflit divansoch blommor, ännu okända i någon Ni Nemo. hemslöjd och i silke o c h ögon.
Til» ffcdsställande war för detta N stolt, at fanna Kankfuens goda tilständ, til främjande h-oaras stera Fr fattningar widtogos, och ibland dem ben o.-n Lanco - Werkets öswerseende hwart Z:dje är af wista bertil utwalda Riksens Ständers Revisorer. Wid denna Riksdag gjordes äfwcn flu emellan Kongl. Majtt och Kronan famn Kaninen, oä det befanns, at, ifrän och med är 1674 cil och med ar 1776, följande Summor, under namn afLän,För« stott och Föräring, dels utan dels emot linding ränta, 170 blifckt Mifna; nämligen 247,040 R:d., 4,003,14» D:r Laroliner, 3,035,770 D:r Lourent Silfwer» mynt , och 232,688,002 D:r Kopparmynt; af hwilka Summor, liv esler annan, samt fluleligen är P778 r Zanciuens Bäcker ltti n it säsom fö.lnst afssrifna 6,2zZ,i30 ,R:d. 33 still. 12 r:st. Allida blrf Kanal. Ltats-Lontolret förbehä.^et, st i Lsvtzusn fram gent fä, under namn af ^nt!> eipLlions-L-m, för Z xroLe-nts ränta nyttja 200,02» Ro.: detta Län styttades är1739 lil Ständers RikSgälds-eontou-s Dispoiition för lika ränta, och förhöjdes da lil 400,000 N: .; Melise» nedfatles ar 1792 räntan lil 2 xroLsnt ärligen pä hela Länck, som da ytterligare blef chrökadt lil 602,000 R:d.
ska dit ner, tycker jag, att den ligger där och bara L ARS A NDERS . L ENA . Då kunde du ju hösa på sand själf. Nej, för te skotta sand, det är karlgöra. Och L ARS A NDERS . det befattar jag mig inte med. säga, att jag liksom gick och arbetade åt dem. Och det vill jag inte. Ja, se om jag gjorde't, så skulle de andra ­ 44 ­ Det är precis som med den där välsignade Jag orkar inte höra't. gärdsgård'n. Hvad sa' du? Jo, ja sa' det. ( tar ett steg framåt, mumlar något obegripligt, knäpper så Du är något te säker i truten, du. Det har jag efter mor. få se. Men du får allt den, som kväser dig, ska du L ENA . L ARS A NDERS . Har ho' fått det då? ( vill svara, gör långsamt helt om och försvinner ut i snöyran ) . L ARS A NDERS Tredje scenen. LENA. JONAS. Jo, du kan sköta om gubben. Jag kan sköta om, hvem jag vill, ska jag L ENA . J ONAS . säga dig. ­ 45 ­ Det kan allt jag med, om jag ska tala om'et. Då ska du allt tala om'et själf också. Ja, men si, jag behöfde inte skotta snö ändå, J ONAS . L ENA . J ONAS . fast moster var så påstridig. Men det var bara illmarighet utaf mig. L ENA . Nu är den också illmarig. om'et. Men si, jag ville få tala litet med dig, Lena. Det måtte du fälle hinna med. Ja, men nu var det något särskildt, jag ville L ENA . J ONAS . L ENA . Ja ha. Jag vet nog, att jag inte är ensam J ONAS . tala med dig om. vore midsommarafton. Du säger det där så konstigt, som om det J ONAS . mer åt en människa, då kan det vara midsommarafton när som helst under hela året. Hvad pratar han? L ENA . J ONAS . Ja, se det är just det, att när kärleken kom hela vintern. Det är just, som det har varit med mig nu
Om sättet att upphandla Spannmål vid inträflande behoh lorn I afseende på Revisorernés yttrande Om TJpphandlings-sättet af inhemsk Spannmål, då tillräckligt qvantum Säd till undsättningar och Under behof icke kan erhållas, genom Verkställande af sådane Uppköp, söm hafv? för afsigt alt upprätthålla Spannemåls prisea , finnes StatsUtskottet för sin del , att i föreskriften derom, Bihang till Riks St, Prat. igif-isig, ^ide Sami. N:r tv/ju. Stats-Uiskoltets Betänkandenl inga andra grander synes böra gälla, an dem sorn för Staten är förmånligast; och då erfaren» heten ofta visat, att intet vist upphandlingssätt är uteslutande fördelagtigt framför ett annat, och att ett bestämt stadgande i denna del hindrar och försvårar sjelfva verkställigheten, synes efter Stats Utskottets tanka med det Allmännas nytta förenligt, att så beskaffade upphandlingar som ifrågavarande, må bero på Magasins Directionens pröfning, då valet på hvad sätt och i hvilken ordning de med största förmån kunna verkställas, lämpas efter omständigheterne, likväl med bibehållande af alla de Confroller sorn verificera förhå landet, och att Directionen i des* Protocoll ovilkorligen och till undvikande af ansvar, bör ornständeligen intaga alla de skäl och orsaker sorn föranledt och grundlagt beiluten om sättet att rned dylike upphandlingar tillväga gå. Vid detta tillfälle och såsom stöd för hvad yttradt blifvit, har Stats-Utskottet ej velat lemna oanmäldt, att upphandlingen af den riade Råg utgörande omkring 18,300 Tunnor som i S:t. Pettersburg sistlidet år för Allmänna Magasins Inrättningens räkning verkställdes, så förmånligt utslagit, att med a la omkostnader inberäknade, Rågen lefvererad i Kronans Magazin här, i Carlscrona och Götheborg, endast uppgår till Nio Riksdaler’ Sjutton Skillingar Banco Tunnan.