Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfriga delen af berörde anslag användes, efter förvaltnings-utskottets närmare bestämmande, dels till mönsterplanteringar genom utskottets försorg å spridda ställen af länets skoglösa delar, efter aftal med för saken nitälskande jordinnehafvare, dels till aflönande af en i skogshushållningen kunnig person, som under resor i länet biträder med undervisning och råd i afseende å plantering och vården af skog. Till boningshus begagnas inom detta län i allmänhet timrade byggnader, täckte med tegel. Ladugårdarne äro dels timrade, dels uppförde af korsvirke och bräder, sällan af sten, med tak ömsom af tegel, bunden halm samt halm och torf. Allmogen har under sednare åren betydligen förbättrat sitt byggnadssätt, så att det i vissa orter numera icke är sällsynt att finna bondgårdar med beqvämt och prydligt inrättade åbyggnadei’. I skogstrakterna uppföres stängseln mest af träd, på skoglösa orter deremot allmännast af sten. Inom Götheborgs och Bohus län finnas å landet endast följande till Bergsrörelse hörande inrättningar, hvilka redan i förut afgifne statistiska tabeller finnas omförmälda, nemligen: 1:o ett stångjernsverk, privilegieradt för 500 SkU smide, anlagdt å hemmanet Munkedahl i Sunnervikens fögderi, och hvarvid tillverkades åren 1847—1850 i medeltal 595 SkU och åren 1851 —1854 d:o 496 SkU-, 2:o ett puddlingsverk, år 1846 anlagdt i Götheborg med oinskränkt lillverkningsrätt, och hvarvid åren 1848—1850 tillverkades i medeltal årligen 543 SkU, samt åren 1851—1854 d:o 54 SkU stångoch ämnesjern; 3:o ett manufakturverk, bestående af en räckoch 6 spikhamrar, privilegieradt för 150 SkU. smide, anlagdt å hemmanet Munkedahl i Sunnervikens fögderi; 16 4:o trenne spik-, en knippoch en planerhammare å hemmanet Thorskog i Vesterlanda socken.
Län, uti hwilfet senare uphördén och redogörelsen hitintills ej eller ofta blifwit flurad förr an i Maji mänah, äfwen af det stäk att A> mogen dessförinnan näppcsigey runna utgöra sina Skatter; Men sädaux hinder deremot icke inträffa pä alla Orter k Mket, och angelägit ar, att taxeringarne, sä fort möjeligen ste kan, warda fprrättahe; Ty är Utskottet föreflä, att wid detta moment, efter orden: att de till del» »5 Masi warda f r det löpande äret ofelbart fulländade, ma tillaaagH: sä rvi» -a icke j näeiot Län, Landshöfdingen skulle finna en sednare termin oundrrjk, staet» nödig, j bwilket fall tiden sä rväj för Tsxeringkraes 68s Den ss September. s. 14. Mom. I stöllet för inom flutet af Januari, mänadet näst päfäljan-e äret: torde det rackare böra heta: Inom siutet af Januari, n»änabwar. st är eller äret efter -et Taxeringen blifwit werkställd. -.6. 1. Mom. Dä en staktstylldig ofta af laga förfall km wara hindrad att inställa sig wid Taxerings-Committeen, hwarige»wm han förlorade allt tillfalle att winna rättelse i den honom öfwergängne Laxering, enär han icke kunnat fullgöra det nödwändiga wilkoret för andrings sökande i Taxerings. Committeens ät. fullbordair-e, som för Deberftdlarnes utgifrvan-e, mä, efter Lan-shöf-ingens om» profwande, bestämmas; Sock ej senare, an i förra afseendet till den sista Junii, och i senare fallet till dcn zo Julii; Äfrvensom den i 1;. momentet utsatte tid till den ,5 2lugusti för Gam, mandragets öfwer Lewillningens belopp iusandande till Landohöfdingarne, -ä kommer att förlängas till den i; September. §. 5. 14. Mom.
S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial N:o 66, med förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter i lia afdelningen af Banko-reglementets 4le artikel, angående Diskont-verkens organisation, stadnade Bonde-Ståndet uti följande beslut: lia punkten afslogs, hvaremot Bonde-Ståndet antog det af Banko-fullmäktige, i afseende på Diskont-direktionens sammansättning, afgifna, uti Utskottets Memorial upptagna, förslag. 2la punkten blef likaledes af slagen, hvaremot Ståndet antog de emot densamma svarande 5 första momenten af det i herr Wallenbergs förevarande memorial bifogade, reservation förordade förslag. 3le äfvensom 7le punkterna ansågos hafva förfallit, till följe af Ståndets i afseende på 2la punkten fattade beslut. Hvad Utskottet uti 13le punkten tillstyrkt, blef af Ståndet afslaget. Af 16le punkten ansågos momenten t, 2 och 4 hafva förfallit, till följe af Ståndets, angående Diskont-direktionens sammansättning, fattade beslut; momenten 3 och 6 återremitterades, det förra, på det att redaktionen måtte sättas i öfverensstämmelse med Ståndets sistnämnde beslut, och det sednare för den ändring, som Ståndets, angående 4le punkten, fattade beslut kunde föranleda; hvaremot momenten 5 och 7 biföllos. I stället för mom. 1, bibehölls det deremot svarande stadgande i Banko-reglementets 77 §; mom 2 återremitterades, på det att redaktionen måtte sättas i öfverensstämmelse med Ståndets, angående 2 punkten, fattade beslut; mom. 3 ansågs, till följd af samma beslut, hafva förfallit; i stället för mom. 4, punkten 1 bibehölls det deremot svarande stadgande i Banko-reglementets 81 §, mom. 4, punkten 2; och blefvo 2 punkten af mom. 4 samt mom. 5 till och med 11 bifallne. 18le punkten bifölls utan annan förändring, än att i mom. 3 näst efter ordet ”genast" tillädes ordet ”då.” I fråga om 19le punkten fann Ståndet för godt att, såvidt
urvalet » i st. för genom den vanliga teorien, att ett organ, som ej brukas, så småningom blir rudimentärt, synes oss allt för konstladt för att vara sannolikt. Men om vi sålunda stå i hög grad tviflande inför Weissmanns teori, så göra vi det äfven inför de filosofiska konsekvenser, som förf. ur den tror sig kunna utdraga, förutsatt att teorien själf vore tillförlitlig. Förf. påstår, att konsekvent måste Darwin förneka alla slumrande anlag i naturen och förklara allt genom yttre inflytelser. Hvarför så? Oss synes äfven Darwin kunna adoptera den Leibnitz ' ska anlagsteorien. Ja, vi finna hans teori egentligen hållbar endast, om han det gör; ty hvarur annars förklara de variationer, hvilka äro hela teoriens grundförutsättning? Om Weissmanns teori återigen påstår förf., att den konsekvent skulle leda därtill, att hvarje individ såsom sådan måste af evighet vara preformerad, så att det redan i urplasmat fanns en tendens att ur sig utveckla just detta individuella väsen. Oss förefaller förbindelsen emellan denna lära och Weissmanns ärftlighetsteori mycket lös. Snarare tyckes oss den Weissmannska uppfattningen tendera därhän, att ärftligheten intet har att göra med det individuella hos oss. Enligt hans åsikt, kan ju jag icke hafva ärft af mina föräldrar alis något annat, än hvad desse i sin ordning ärft af sina, och så ända upp till människosläktets första urfäder. Ali individualitet reduceras ju då tillbaka till resultatet af omgifningarnas hämmande inflytelser, som hållit vissa af de377 ' SVENSK FILOSOFI. allmänt ärfda möjligheterna nere vid potentialitet, under det andra ohindrade utvecklats till aktualitet. För individualitetsintresset synes oss därför denna Weissmannska teori ej mera tillfredsställande, än andra vändningar af den moderna evolutionsläran. Snarare tvärtom. Och förf: s försök att på den vägen finna en försoning mellan sin personlighetsfilosofi och den moderna naturalismens utvecklingslära förefaller oss därför i hufvudsak förfeladt. Genom dessa antydande referat och därvid knutna reflexioner hafva vi velat fästa uppmärksamheten vid den mängd intressanta frågor, som i dessa korta föredrag belysts. I vissa detaljer äro förf. och anmälaren af något olika meningar.
Åt sorgen ock min tribut jag ger, Jag pryder grafven, der kistan sänks ner, Och följer den döde i mullen. Med ingen i skogen jag byta må Mitt ödes sällsamma gåta; Är det ej ljufligt att vara få Bäd ' med dem, som le och som gråta. Nej, icke jag byter med björk och al Och icke med blommande linden i dal Mitt ödes sällsamma gåta. Och icke jag byter med skogarnes kung, Med eken den stolta och höga, Som lyfter mot skyn sin krona så tung Och fruktar stormarne föga. Jag är blott granen, är nöjd dermed, Och när jag blir gammaljag hugges till ved Och brasa åt fattigmän gifver. Eline. E n g l ö m d författarinna. fadern », som då uppfördes af Anton Olivier Hofflunds trupp. l 1799 hade hon i Örebro recett: » Konstmakarcn » samt » Klöfverknekt ». Derefter finner man henne först 1809 i A b o, då hon d. / f. f. g. uppträdde med Smedberg-Wickbom-Knopfska truppen (som » h. högh. furst Bagration nådigst behagat gifva tillstånd » att i Finlands d. v. hufvudstad spela) såsom Wilhelmina i » Enleverade fästmön » och Lisa Speteenas i » Kapten Puff », hvarefter hon blef en mycket framstående medlem först vid fru Margareta Seuerlings, sedan vid Bonuviers och så vid A. P. Berggrens trupper i Finland. Hon egde en boksamling, ur hvilken hon under sina konstresor i detta land lemnade lån, enligt hvad man af tidningsannonser från särskildt år 1809 kan finna. t l a 8 I en finsk anteckning om mtlle Baptiste berättas, alt den tidens alla herrar varit pin käre i henne, och hennes umgänge hade en sådan tjusningskraft äfven bakom ridån, att då en major Blom i Kuopio en spektakelafton infann sig på scenen, befans han ännu vid ridåns uppgång sysselsatt att bjuda kring konfekt. Hon säges varit för sin tid och samhällsställning ovanligt bildad.
St. bifallit, att, ehuru den å förevarande Hufvndtitel år 1826 uppkomna brist af 2114 R:dr 6 sk. 6 r:st. innefattar ett Öfverskridande af ett utaf R. St. bestämdt Stats-anslag, delisamma dock, såsom tillkommen genom nådegåfvors utbetalande åt personer, hvilka, till Pensioner berättigade, i saknad af ledigheter icke kunnat å ordinarie Pensions-Staten förflyttas, må, till det belopp, som den efter utred ning af besparingarne å ännu reserverade Pensioner kan finnas utgöra, af öfverskotten å Stats-Verkets inkomster afskrifvas. Rikets Ständer framhärda etc. 8 Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrift). N.-o sgS. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 8 Jan*' i$3ö* Preste-Ståndct d. 8 —- — Borgare-Ståndet d. 8 Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse j angående förändring af iy:de Cap. Handels-Balken. S. A. K. T_Tti underdånig Skrifvelse, af den 8 Deö. i833, hafva Rikets då församlade Ständer bland annat framställt, hurusom den förmons-ratt, hvilken uti 17ide Cap. 8:de §. Handels-Balken blifvit tillagd Kyrkors oell och Fattig-inrättningars fordringar hos deras Föreståndare, samt Kronans och Räntetagares hos deras Uppbördsman framför Inteckningar, beviljade sedan Gäldenären blef Föreståndare eller Uppbördsman, hade, efter R. St:s öfvertygelse, utan att vara af beliofvet eller nödig omtanka för en fordrings-egares fördel påkallad, medfört misstroende till inteckningar, oförenligt sä väl med begreppet om den säkerhet, hvilken uti en pant bör vara förvarad, som med Inteckningens ändamål, och för öfrigt af en märkbart skadlig inflytelse på penninge-lrans actioner - Exp.-Utsk. Förslag till tind.
Ständer förordnade eLtarsUtskolt dtef satt i tiHfälle, att ku lia begvnna staa sammanträden och arbeten, har SkatsUlskotlet v »brutit warit sysiosott, att utreda ej - Ilen st de kill D'ss åtgärd hufwubsakeligen hörande uran oL de rttan de Rcipecrive RiksSränden remitterade mangfaloiaa särffitdra ärenden, för att derökwer dess Uilälanden til! Riksens Höglest. Ständer a gijwa. Att Utkssottet till ett <ä sky-delamt minnande of detta ändamål som möjei-gr warit och vmständighelerne w.dguwtt, bast bäse tid och mod» olparde; derom gör Utskottet sta det säkra hopp, au Riksens Högloft. Ständer genom de as Utskottet Den 27 Januarlt. 1045 afgifne mänga och till en del, efter ämnenas för, aniedande widlöstiga Betänkandet! lära wara öswerlygade. Urffotket bör ljkwäl icke förtiga, att ett icke ringa hinder i iortskvnda-idel al U skottets arbete uppkommit genom de l de Risp^cl-ve RtkoSländen sa osta infallande Plena dä görvmälen l Utskottet mäst hwiia och ett sä nödig! sammanhang as ärend-rnas jämna behandlande dliswit atbrutit, oftast dä en utan hinder fortiott öfwerläggning skulle kunnat bereda rit skyndesammare Rejuitat. Utskottet fär dock förklara, äfwevsom hot Riksens Höglofl. Ständer Utskottet wördsomligm onhäller, att detta icke mätre anses Iason, nägor» anmärkning emot de Respektiv? RiksStänbens P eno, dertill Utskottet icke anlett stg berättigad!, och hwilkoS wigtiqa och angelägna för mäl och öswerläggninaar Utffotlet icke u^dertäftt, alt med ali skyldig aktning för Riksens Höalvfl.
— Utöfver förslagssumman för Fångkostnader, 245,38o Rdr, hafva utgått: år j838 240,015: 22. — „ i83c> • — « 9 « , f 292,427: 3. p. § 11- Medelst Nådigt Bref den 10 Oktober i83y, har Kongl. Majit, med fastställande af Stat för Kungsholms fästningsbyggnad under året i838, stadgat, att kostnadssumman, 34,000 Rdr, med undantag af deruti inbegripna i,583 Rdr 43 sk. 6 rst., för uppköp och underhåll af inventarier m. m., borde till sitt återstående belopp, 32,4*6 Rdr 4 sk. 6 rst., af 8:de Hufvudtitein utgå; äfvensom i83c)års Stat, jemlikt Kongl. Brefvet den 9:de November i838, blifvit bestämd till 34,000 Rdr, deraf, sedan 1,739 R:dr 3o sk. 1 rst. undantagits i och för inventariers underhåll, återstoden, 32,260 Rdr 17 sk. ji rst., jemväl anvisats lill utgående af berörde Titel; men då utgifterna för fästningsbyggnaden vid Kungsholmen böra bestridas af de medel, Rikets Ständer å 3:dje Hufvudtitein anvisat för försvarsverket i allmänhet, kunna Revisorerne ej finna annat, än att, genom förenämde disposition, för så vidt den icke rörer allmänna arhetskarlarnes underhåll och bevakning, anslaget för Fångvården blifvit draget till ett för detsamma främmande föremål. § 18. För att mera åskådligt framställa de dispositioner, som å anslaget för Extra Utgifter, under åren i838 och 1S39, ägt rum till föremål, hvilka, till en del, af Rikets sist församlade Ständer ansetts främmande för detta anslag, har nedanstående Tabell blifvit upprättad:
Bland studenterna har dessutom uppstitt en frivillig brandkHr, som hur ofningar en g k g i veckan, ibland inomhus, ibland ute, i hvilket senare fall stora slangar skrufvns till rrrttenposterna, och College-byggnaden iifvergjntes med kaskader af vatten. For dem, som onska mera faktiska. uppgifter, meddelas foljande: Arbetshet indelas, som ofvan namndt, i tre terminer; hvarje stidan b e s t t vid R. H. C. af 11 veckor (vid de flesta andra Colleges af S veckor). For hvarje termin erlagges en afgift af 30 S ( ), bvari inberilknas allt utorn tviitt och liikarhjiilp. For undervisning i musik, sBng och mA.lning erlagges dock en estra afgift. Alla utgifter inberaknade g k alltsi hvarje 15isir till omkring 100 2 ( Enligt statuterna kan man efter uppgorelse f i kvarstanna i College a h e n under .ferierna, men mig veterligt har denna forordning icke begagnats af studenterna. Den kolossala byggnaden vid R. H. C. iir dessutom s % odslig, sedan alla studenterna kmnat den, att en ferietid tillbringad dlir ensam troligen blefve allt utom holiday-like. For att vinna intrade vid R. H. C. fordras antingen intradesesamen eller afgingsbetyg f r h hogre laroverk. Ofvannainnda exsmen tir dock tiimligen ofarlig. Som utlandska axbetade jag darfor sex veckor. Den b e s t k af skriftliga uppsatser ' i engelsk historia, geografi och inatematik salnt ett engelskt essay ofver forut okandt amne. Vill man erhglla stipendium, s. k. Sckolarship, under sin studietid, Br dock intradesexamen en annan och betydligt svtirare. Afgbgsbetyg for den, som icke aflagt ndgon universitetsexainen, utfiirdades forsta g h g e n i t ~nnderteckhad och fororsakade diirfor vederborande ganska mgcket hufvudbry.
Nytt Utlåtande bif. ^ af Adeln, lil. s. 292. af Bondeståndet, III. s. 300 af Presteståndet, III, s. 307. förkastades af Borgare" ståndet, III. s. 308. Cancellie-betjening. Ytterligare, i BevillningsUtskottet. Anmälan derom bifallen af Borgareståndet, s. 56. af Presteståndet, s. 70. af Adeln, s. 73. — • om arfvode för 2:ne extra, Bevillningsutskottets Memorial bif. af Borgareståndet, s. 1128. af Bondeståndet, s. 1151. af Adeln, s. 1155. CancelliStyrelsen, om upplösning af; StatsUtskottets Betänkande, bif. af Borgareståndet, III. s. 239» af Bondeståndet, III. s. 3*2- „Capitation.s afgiften, i anledning, af hvad Förstärkta StatsUtskottet afgjordt, borde,om, en Underd. Skrifvelse Uppsättas, Presteståndets beslut, s. 2054. bi<*v> trädt af Bondeståndet, s. no4. af Adeln, s. n4o. CappelansSkeppan om en jemnare fördelning hemma, nen emellan, vid utgörandet af; Ekonomi Utskottets betänkande, af Adeln, s. 198. af Prestestån. , det, s. 202. af Borgareståndet, s. 206.. af Bonde, ståndet, s. 2io. Carlscrona,' om anslag af medel lill utförande af en vattenledning till, Siats Utskottets betänkande bif, af Presteståndet, s. 1191, af Adeln, s. 1215. af Borgareståndet, s. 1233. Cassern, om anslag till reparation af Ivgl.
Till Warschau åter reser Johan Fleming. Hvi vill du bort mig sända, att en främling vid hofvet dväljas! Låt mig bli hos dig, min gode fader! STÅLARM. Barnsligheter Sigrid! Dessutom reser Johan ej. Han blifver i Finland qvar att dela här med oss den fara, som från Sverige hotar. SIGRID. Ah! STÅLARM. Nåväl, betänker du dig än? SIGRID. Låt mig inför Guds moder hålla här min bön; se'n skall jag svara dig. STÅLARM. Farväl till dess! (För sig) Som snäckans pärla gömmer sig för dagen och blygsamt drömmer i sin egen glans, hon sluter tyst sin kärlek i sin barm, min goda dotter! (Går). Åttonde scenen. Sigrid (på knä för Mariebilden). Katri (senare). SIGRID. Heliga Guds moder! Min mor jag tidigt miste. Du min tröst, min moder blef; så hör min bön, som fordom! Om andra dig förglömt, så hör dock mig! KATRI (smyger sig in bakom pelarena). Hur länge skall jag sörja i min själ, och ängslas dagliga uti mitt hjärta, hur länge skall min ovän sig förhäfva? SIGRID. Så rent, så hvitt, som dessa rosor, var engång mitt hjärta. Tyst det blöder nu, du heliga Guds moder, gif det frid! KATRI. En bön? Och här? Hvem är den hvita dufvan? Tyst! Skrämmas skall hon, om hon mig blir varse. Ej för att böner höra, hit jag smugit. (Gömmer sig bakom Flemingska vapenskölden). SIGRID. Gif åt mitt hjärta himlens kraft att segra uppå dess onda böjelser och tankar. (Fäster kransen under Mariebilden). Nionde scenen. De förra. Daniel Hjort (från högra sidodörren). KATRI (för sig) Där kommer han. O, att jag ensam vore med honom här! När skall den stunden slå? DANIEL HJORT (blickande på Sigrid). Skall jag till hennes fötter falla? Fråga hvad kärlek blott kan våga? Nej, ej än'? SIGRID (blir varse biljetten, som Daniel Hjort gömt vid Mariebilden). Hvad?
Svar på återremiss Voteringspropositioner . ... Voteringsresultat * Grundlagsändringsförslae, uppgift a från förra Riksdagen hvilande, i afseende å National-Representationens ombildning . t uppgift å öfriga från förra Riksdagen hvilande „ dito å de, som förklarats hvilande, i hän delse förslaget till ny National-Represent. ogillades *• • • dito i fråga om Konungens 2:ne röster i Högsta Domstolen. Se Högsta Domstolen. „ dito, om ändrad numerering af vissa §§ i Regerings-Formen .. „ dito, om upphäfvande för Högsta Domstolens Ledamöter af skillnaden emellan Frälse och ofrälse. Se Högsta Domstolen. „ uppgift å till innevar. Riksdag villkorligen hänskjutna, hvilka Förfallit . , „ med förslag till National-Representa tionens ombildning och deraf följande Grundlagsförändringar Svar på återremiss .. 1 anledning af skiljaktiga beslut . I anledning af 2:ne Stånds beslut . „ Se vidare Regeringsformen* Tryckfrihets Förordningen, Riksdags-Ordningen och National-Representationen. Grunds katternes förvandling till Bevillning, ang:de Svar på återremiss Gråda Canals fullbordande, om anslag till. Se Anslag för Allm. arbeten. „ , ang:de reserverande af dertill anvisade Statsbidrag Guldock Si fverarbetej utländskt, om controll stämpling derå Gymnasierne> ang:de inrättande af särskildt Lec torat i National-Historien Gymnastikbyggnad i Malmö, om lån För uppförande deraf Svar på återremiss Gymnastik och fäktning m. m., ang:de undervisning deri vid Folkskolorne Gåfva, ang:de ändring af Lagens stadgande derom. Se Testamentsfrihet Gårdfarihandeln, angtde strängare controller emot missbruk deraf . ■ Kongl. Proposi [eller Skrifvels Samling. > O C/Q Utlåtande, Betänkande eller Memorial. Riks-Stundens Beslut. CT 7- 7- B >-'• o O 0> £. * C/Q' r C/J C/J . r Ridd. o. PresteBorgareBonder ]N:o N:o Sid.
Före Huguenotterna och Profeten betydde en succés eller ett fall för honom: qvarstå på eller nedstiga från sin höjd. Före Robert deremot: vara eller icke vara. Dessa reflexioner ha hos mig kommit senare; för ögonblicket hade jag ej tanke derpå. Men att jag sjelf skulle kunna fa öfvervara första representationen af Robert-le-Diable, det föreföll mig lika omöjligt som för en gatpojke, hvilken springer och öppnar vagnsdörrarne för en slant, att anmodas sjelf taga. plats i det sidenklädda ekipaget. Också, hur stor blef ej min sinnesrörelse, då professorn en dag på det vanliga stället ropade till mig: » Kom nu, och fort! Jag täuker taga dig med till Meyerbeer » En halftimme senare inträdde vi i Hôtel des Princes, vid rue Richelieu, i den anspråkslösa våningen, som beboddes af Roberts skapare. Han var då trettioåtta år. Skulpturen och gravyren ha sedan gjord känd af alla denna skarpa, ojämna och uttrycksfulla profil, detta ansigte helt igenom i relief, hvari den utskjutande hakan och munnens halft spända båge svära emot personens skönhet och blickens djup. Ansigtets öfre del tillhörde en stor konstnär, den undre en slug diplomat.Meyerbeer mottog Poncelet med en väns hjertlighet; professorn presenterade mig som sin neveu, och hade han i det ögonblicket i stället för sitt borgerliga namn burit en Kohans eller Montmorencys, sa skulle jag ej känt mig stoltare •öfver den plötsliga slägtskapen. Meyerbeer var artigheten sjelf; men under det han uppenbarligen ansträngde sig till det yttersta för att synas lugn och kunna hänvända till oss sina vänliga ord, lyckades han ej fullkomligt i dessa bemödanden. Hans upphetsning var till och med så utomordentlig, han var så oöfvervinnerligt konsternerad, att det icke ens kunde förklaras af den stora bataljens annalkande. Slutligen, efter att en stund ha oafvändt betraktat mig, stälde han till mig den oväntade fragan: — Hur gammal är ni, unge man? — Nitton år. — (Jag gjorde mig femton månader yngre ty — Och ni har aldrig sett någon första representation? — Aldrig
Så väl prestgårdarne som annex-hemmanen skulle fortfarande af vederbörande pastor innehafvas, dock borde de upptaxeras till hvad de skäligen kunde gifva i arrende, hvilket belopp borde afgå från den för pastor bestämda löne span målen. 6:o Till grund för hvarje jordegares bidrag till prests aflöning skulle läggas jordrymden efter tunnland-talet, vederbörligen uppskattad i mån af jordens större eller mindre godhet, äfvensom enahanda beräknings-grunder skulle gälla för öfrige församlingsboernes bidrag till detta ändamål. 7:o Borde prest vara befriad från alla afgifter i och för uppbörden af hans lön, men å andra sidan ej heller ega rätt beräkna sig någon inkomst för särskilda embets-förrättningar. 8:o Adjunkterne, som pastor i landtförsamling till sitt biträde behöfver, skulle likaledes lönas af församlingen sålunda: att adjunkt i första klassens pastorat erhölle 700 R:dr B:gs lön, i andra klassens 600 R:dr R:gs samt i tredje klassens pastorat 500 R:dr samma mynt; hvarförutan pastor skulle vara skyldig bestå adjunkten kost och husrum. 1 de pastorat, der adjunkt vore obehöflig eller för tillfället ej funnes, vore församlingsboerne berättigade anslå lönen till församlingens fattigförsörjning eller till skolan. 9:o Så framt ej pastor och församlingen derom särskildt öfverenskomme, skulle de sålunda föreslagna förändringar ej vidtagas förr, än efter nuvarande pastorers afgång från af dem innehafde lägenheter. Uti denna motion har Nils Olsson sig förenat. L) Nils Andersson har föreslagit följande bestämmelser: 4:o