Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skillingaryd, Jönköpings Regementes Campements-plats, är, de tider här hålles läger, ett förmonligt afsättningsslälle för den omgifvaude svaga Lands-orlen. Wissbo Härad är ett mycket vanlottadt Land. Naturen bar nekat det all delaktighet af sina yppiga håfvor, men deremot i rikt mått til 1- delt det Ljunghedar, mossar och nakna berg, samt Stora ödeskogar, som genomskäras af den förr nämnda Nissa-å, hvilken flyter från öster till vester i Häradet, som dessutom vattnas af en mängd andra strömmar och sjöar, hvaribland Bolmen, en af de största sjöar i södra Sverige, omflyter en hel Kyrko-Socken Bolmö, som förmenas fordom hafva varit ett säte för Fylkis Konungar och för de i Ilervara-Sagan omtalte Kämparne Arngrim Berserk och Angantyr, med flere. Allmänna jordorten i hela Häradet är sandoch grusmylla, som i allmänhet blott bär Landth. 5-årsberättelse ofver Jönköpings Lån. i hafre, oaktadt allmogen bär, mer än annorstädes, söker att med gödselsamlingar och jordblandningar förbättra sitt svaga åkerbruk. Ljungfälten gifva kreaturen ett svagt bete och de såkallade ängarna sorn omgifva vattendragen, hembära mest starrfoder. Likväl lefver bär ett lyckligt och idogt folk, sorn aflägsnadt tio å tolf mil från alla Städer och följaktligen mindre smittadt af luxe och flärd, gör Staten och hvar raan rätt. Man finner här icke större fattigdom än i bördigare trakter och de vanliga tvister socknar emellan om fattiges försörjning äro härifrån sällsamma. Häradet är uppfylldt af en mängd små Säterier, lemnrngar från Fylkes-tiden. En och annan af desses fordne adlige ägare logo sjelfve till plogen och slagan och under Generationernas lopp hafva Ättemännen, väl kännande sin bÖFd, och bärande dess namn, likväl antagit Bondens drägt, språk och seder samt slutligen helt och hållit införlifvat sig med Häradets allmoge.
forn af ben begärba rebtftonen funna förantebaS. 9tif8bag8sS3eflut 1860. 61 §. 74. ©å Behofmet af ett nt; (Sjölag, t fläret för ben nu gäflanbe af ben 12 ^urtt 1667, länge »warit tnfcbt och crfänbt, haftue 2Bi utt unberbåntg jlriftuelfe ben 25 fiftlibne Slugufti h°3 Motigt. ä>faj:t anhållit, bet 9lifetö ©tanber måtte, geitcm ålongf. 9??aj:t8 nåbiga föranftaltanbc, få till näfta SRtföbag motfe ett efter nutoa 5l>faj;t anhållit om fåbatt förättbrtng t nu gäflanbe -§>anbcl8 Öfter bet en för fåbant änbamål nebfatt Äomitc till Äongt. 9Jtaj:t afgiftott unberbåntgt Betänfanbe, åtföljbt af färffilba förflag till lagar angåenbe utffrtfnin* gett ocl) inrättanbet af allmänna Säeioärtngen famt angåenbe be§ mönftring ocf; öf SJcajtt aflåtna uttberbåttiga ffrifmelfe af ben 5 SDftcBer tuttciwaraube år. Bcvcba ttCffäCfcn att äfiueit på jorbbrufåtiäringen mera obepinbrabt anmänba ftna ttdgångar
För öfrigt och jemte det Stats-Utskottet anser sig bora härvid erinra, att likmätigt de vid 1809 och 1810 årens Riksdag, enligt 10 §. i Riksdags-Beslutet den 2 Maj sistnämnde år, fastställde grunder för Stats-Verkets Förvaltning, det öfverskott, som å Stats-Verkets Intrader, efter deras sammanräknande får äret, kan uppkomma, och ej nu varder af Riksens Håglofl. Ständer för Stats-Utgif» ter disponeradt, bor till Riksgålds-Contoiret levereras; har Utskottet deremot pä det af Stats-Verket, i följd af denna foreslagne tillökning i beräkning af Inkomsterne, icke må kunna råka i den förlägenhet, sorn skulle uppstå, i fall desse Intrader af oforutsedde händelser icke på det hela ingå till det påräknade beloppet, och sålunda icke motsvara de utgifter, som derutaf anslås, skolat hemställa, att Riksens Hoglofl. Ständer, till förekommande deraf att, Kongl. Maj:t skulle, får Stats-Utskottets Betänkanden. 63g sadan orsak nodgas sammankalla Riksens Stander till Urtima Riksdag, nu förklara, det, i händelse någon brist uti InkomstTittlarnas sammanslagne belopp skulle inträffa, nödige medel till dess betäckande utaf Riksgålds-Contoiret Statsverket tillhandahålles. Detta allt varder till Riksens Högloft. Ständer närmare bepröfvande vördsamligen ofverlemnadt. Stockholm den 12 April 1823. Antom den aa April 1823. Rikets Hoglofl. Stånders Statsoch Banco-Utskotts Betänkande och Förslag, i afseende på de föreskrifter, hvilka för verkställigheten af Rikets Hoglofl. Ständers Beslut, i fråga om tiden och sättet för indrifningen af Götha Canal Bolags, Götheborgs och Malmö f. dDiscont-Versks utestående fordringar, skola Herrar Fullmågtige i Riksgålds-Contoiret meddelas. Sedan Statsoch Banco-Utskotten, under d. 24 sistl.
Men utom dessa tvenne vigtiga fördelar, för hvilkas ernående den större mängden af oss förenar sig, söka, äfven å andra sidan, jag och de med mig lika länkande alt vinna ännu tvenne andra stora hufvudändamål, och det är om dessa, sorn striden i dag egentligen föres. Det ena af dessa ändamål är, att ståndsvalen skulle utbytas mot allmänna val, och det andra, att folkets, den stora massans, det democratiska elementets inflytande skulle ökas. De grunder hafva redan af flere talare blifvit framställde, som tala för samfällda val framför ståndsval; jag delar dessa åsigter, men anser mig ej behöfva, eller för lidens korthet böra vidare utveckla dem, ulan öfvergår till det sista hufvudändamålet, hvarför jag anser en reform böra vidtagas. Detta är, såsom nyss sades, alf det democratiska elementets inflytande inom samhället borde utvidgas. Jag kommer likväl nu blott att stryka fram på den väg, som leder lill folkvälde, och vill ej gå så långt som åtskilliga talare, hvilka förordat denna del af reformfrågan. Jag tror, alt genom det hvilande förslaget gifvils åt det democratiska elementet ett allt för stort inflytande, clt slags allena välde inom den Svenska samhällsförfattningen, sä alt detsamma skulle komma all utöfva cn nästan despotisk makt. Jag tror, att man kunnat och bort förhindra detta, och att medlet hade varit att anbringa en öfre kammare såsom medlare mellan Konungamakten och folkets makt. Man har sagt, alt Konungadömet och folket vanligen i Sverige kommit väl öfverens; men man har förgätit, att de då hade förbundit sig mot en gemensam motståndare, en aristocrati, som ville tillvälla sig för stort inflytande, som önsade herrska ensam, och alt det alltså för ögonblicket, vid det tillfället, låg i deras intresse att förena sig. Hade äter denna omständighet, alt något emellan dem fans, som hindrade dem att emot hvarandra rikta deras anfall, ej förefunnils, så är frågan, om de icke förr eller sednare kommit i allvarsam strid med hvarandra.
Jag mäste också bekänna min öfvertygelse vara, att nu var. StatsUtsk. har i skrifväg baft mycket mera att göra, än föregående Statsutskott. Jag skulle således för min del, ehuru jag anser det vara min skyldighet att medgifva, att desse tjenstemän äro temmeligen väl betalte, likväl tro det vara skäl att för deuna gången Den aa Maj f. m. a53 bevilja en förhöjning för dessa tjenstemän, så vidt del icke kan åberopas såsom ett prsejudicat för framtiden. Jag tillstyrker för min del betänk:s antagande. Hr von Hartmansdorff: Den siste värde talaren liar anmärkt, att .StatsUlsk:s tjenstemän icke lå för SlatsUlskis karghet emot Statens tjenstemän. Jag frågar, huruvida Statens tjenstemän rå för den karghet, som Utsk. visar emot dem. Den ena tjenstemannacorporationen är lika oskyldig, som den andra, till Ulskts förfarande. Jag bar derföre icke riktat min anmärkning emot StalsUtskts tjenstemän, ulan emot StatsUtskrs inconseqvens att vara för njuggt emot Statens tjenstemän och för frikostigt emot sin egen betjening. Alt denna frikostighet är utmärkt, det vill jag söka att ådagalägga. Man åberopar, att Utsk. har haft ett antal af rjy4 mål alt utarbeta. Det betänk., som jag nu huller i handen, liar N:o 5nQ. Sålunda finnas inom Utsk. nära /\5o mål, som ännu icke inkommit till R. St., eller ock har Utsk. beräknat såsom nya mål alla de prot.utdr., Utsk. einottagit, och derigenom uppnått delta stora antal. Ville man göra likaledes inom RiksStm, så skulle målens antal blifva ändå b> tydligare. Det är ock besynnerligt, att Utsk. säger sig vilja gifva tillökningen åt sin nuvarande secreterare , ehuru man vet att del haft (vänne efter hvarannan. Den förste skulle sålunda icke få åtnjuta samma fördel som den sednare; och hvarföre? — emedan han log afsked.
N:o 204, i hvad det angick berörde anmärkn , men i öfriga delar lagt detsamma till handlingarna. Frih. Cede r s t röm , Jacob: BorgareStrs raisonnement i afseende på denna fråga är alldeles icke riktigt; men då det slut, hvaruti BorgareSt. stannat, och deruti BondeSt. instämt, gör det omöjligt, enär riksdagen om några dagar skall afblåsas, att få slut i frågan, så tillstyrker jag att R. o. Ad. måtte instämma i BorgareSt:s inbjudning, hvarigenom saken af R. St. blir afgjord. Hr af Schmidt, Georg Lars, hade inlemnat ett så lydande anförande: Då sammansatta Statssamt Ekon.- och BesvärsUtsk:n genom omröstning med en rösts pluralitet afslagit den vigtiga frågan om fortfarande af den under flera år gällande och af Konung och R, St. fastställda rotefrihetsafgiften, och detta, jag vågar säga, genom ett mindre väl öfverlagdt beslut, så får jag äran vördsamt anhålla, att R. o. Ad. täcktes afstå detta, efter min tanke, skadliga betänk. Jag grundat denna min anhållan derpå, att om denna föreslagna förändring går i fullbordan, så skola rotehållarne i de nordliga provinserna, hvilka, i anseende till så väl det ringa hemmantal, som underhåller hvarje rote, som heminansdelarnes svaga beskaffenhet, komma att vidkännas en börda, den de svårligen kunna bära, emedan de hittills erlagda vacancemedlen varit anslagna såsom lindring och hjelp för de mera hardt roterade. För jemförelsens skull med de mera vällotlade provinserna, tror jag mig böra hafva äran nämna, att inom Vester - D c ii la Juni e. m. >97 och Norrbottens båda län finnas rotar, sora endast underhållas af f vanligt mantal, beräknadt efter 8 trin. skatt; men ingen rote finnes, sora har sig anslagen öfver mantal; sådana äro likväl till antalet ganska få. Ankom Statsrådet m. ra. af Wingård, hvilken å K.
N:o 27. i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af Betänkandet N:o 13 och Memorialet N:o 23, angående tull-bevillningen, dels oek rörande några af Stånden derulinnnan i öfrigt ännu oafgjorda frågor. Se vidare Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 314 samt Bevillnings-Utskollets Utlåtande N:o 30. — N:o 28. angående beräkningen af tull-medlen, salu-aceisen, postmedlen, chartm-sigiMatae-afgiften och husbehofs-brännerimedlen. Se vidare Utskottets Utlåtanden och Memorial N:ris 31 och 33. — N:o 29. i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 28, angående beräkningen af tullmedlen, salu-accisen, postmedlen, chartse-sigillatae-afgiften och husbehofsbränneri-medlen. IX. E. 600. — N:o 30. i anledning af dels de skiljaktiga beslut Riks-Stånden fattat, angående åtskilliga i Utlåtandet N:o 27, rörande lullbevillningen, behandlade frågor, dels ock återremiss från BondeStåndet af någon del utaf samma Utlåtande. VIII. B. 287. A. 293. IX. E. 532. — N:o 31. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angå - ( 29 ) ende beräkningen af tull-medlen och husbehofsbränneri-medlen. IX. U. 90, 319. A. 323. U. 353. A. 354. E. 600. Bcvillnings-Ulskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 32. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående bestämmande af en assurance-afgift för summor, som under recommendation med posten afsändas. IX. B. 54. A. 317.
Att det är både Riksens Ständers rätt att föreskrifva de vilkor, med hvilka utredningen skall ske , och att afdraget hvarken är öfverdrifvet eller obilligt, tror jag vara solklart ; men då denna Disconternes utredning handteras såsom ett Concoursmål, bör äfvenden, till den 1. October 1817, då bétalningarne upphörde, upplupna Räntan Sedel-Innehafvarne till godo beräknas , helst dem, sorn hafva yngre eller äldre Sedlar, annars ej sker lika rätt, hvilket skulle vara likaså obilligt, som olagligt. \ Följderna af den föreslagna Liqviden skulle blifva, att den nu stillaliggande PenningeSumman , hvars hvila varit högst skadlig, återkomme i rörelsen, för att, genom de utestående DiscontLånen, småningom och med mindre känning lör den allmänna PenningeTransactionen åter ingå och försvinna, att all agiotering och vingleri med de annars utgifvande Annuiteter eller Statsobligationer förekommes , samt lidande för den Enskilte så långt möjligt vöre undanröjdes. Det återstår nu att genom Calcul visa, det den föreslagna Operationen icke medför någon förlust för Banquen , åtminstone ej så 58 Den 17 Martil, /. m. betydlig, att den på något sätt rubbar dess af mig kända soliditet. Jag skall bjuda till att uppgöra dtnna Calcul , så godt som jag förstår, och efter det begrepp jag fattat om de Calculer, hvilka åtfölja Utskottens Betänkande. Debet. Malmö och Götha Canal - Disconters utelöpande Assignationer göra sammanlag de 7 37j687-‘ 46: 2. Dessa Verks TreProcents Skulder . • . 3»924j468: 4: 4- Creditive Skulder till Ban quen ♦ i>799?99s: 31* 11. Credit. Disconternes utestående Fordringar med löpan de Räntor till den 1. När nu afdrages Debet Summa 6,462,148: 34: 5.
att Generaliskom Schaffer ridandes och h a d e ett bud m e d sig - och att Piccolomini lilg i I.ana .simus var nppbrnten ifriln I ' rag med 2 z, m, man, och o m vi hade gatt fram, sil hade vi kommit till herredngen. IJE vor0 nit ddvilln, men cftcr en stunds Adplägning beslöts del, nit .oErdröjligcn, s i fort ske kunde med de tunga krutvrgnarne, Inga vtigen iill Rrir d h e r Egerströmmen, en mil ofvon Snar. Föll d e r en sil strid ström, men s9 slät, att ingen kunde marka, a t t der föll n9gon ströni, ty han var sil djnp, att han. stod i sadeln pil d e n största häst, som d e r var, och förde strömmen min karet m e d sig ett mycket I h g t stycke. l&amp; h a n mest pil sidan, sil att alla vor0 radda, att ilet skulle gil iktill, och när vi kommo öfver. ledde de fram min hast och satte mig 119 o c h försökte, o m d e t skulle 3 rnm i sadeln. Katt som Yi gingo ifrån traiiga, o m jng sknlle t s9 gick solen ner, och kl. i o m natteiP kommo vi I.: gerströrnmen, till Brux. Fjorton dagar tillförene hafva de kejserlige varit i staden, o c h plundrat ut allt d e t d e r var, SS att vi icke fingo d e r e n bit bröd. Hesan formnties sedm den 30 till Lcitmcniu, dcr de bodde i ramma hus. rom .Salig RanCrm har legnl i .. Kär Apncti kom dit, rnr hon s i hjeriligt trött, ty hon hade under hi hula dygn ej vnrit mer än trc limn !or ur vagnen.
Hur kan då solkatten sitta qvar på mausolén? LAGMANNEN. Jesus Maria! Järtecken! LAGMANSKAN. inte alla dagar det händer... och endast vissa, få Solkatten slocknar. LAGMANNEN. Järtecken! säger Du; och på grafven. Det är menniskor som lefvat i tron på de högsta tingen... hvad som grep mig mest var att den odågan väntade lifvet ur oss för att komma till gården. Vet Du att jag... ja jag undrar om jag törs säga't... Här är hemskt i afton; rigtigt ohyggligt. Men ADVENT LAGMANSKAN. Säg Du! LAGMANNEN. varit en afrättsplats? Jo, har Du hört den sägen att denna mark LAGMANSKAN. Jaså, Du har fått reda på det också? LAGMANNEN. skänka marken till klostret så blir det vigd jord barnens uppväxt gå ut till dem så vore dermed Ja; och Du visste det? Nå, om vi skulle och då kan man hvila i frid. Räntan kunde under också vunnet att Adolf blefve lurad på sin spekulation efter arfvet. Det synes mig vara en särdeles att taga något ifrån sig. lycklig lösning af det qvistiga dilemmat: gifva utan LAGMANSKAN. denna gång heller och jag delar din mening. Men hvad händer då? Ditt öfverlägsna förstånd har icke förnekat sig antaget nu att expropriationen kommer till stånd... LAGMANNEN. oss först och snarast låta inviga mausolén... Det blir tids nog tänka ut då. Emellertid: låt FÖRSTA AKTEN FRANCISKANERN in. Guds fred, lagman och fru! LAGMANSKAN. ett meddelande rörande klostret... Ni kommer alldeles lägligt, pater, för att höra FRANCISKANERN. Det gläder mig. Solkatten synes på mausolén. LAGMANSKAN. nar den kunde ske. Och så ville vi fråga om mausoléns vigning FRANCISKANERN fixerar henne. Jaså! LAGMANNEN. Nej se, pater, se järtecknet der...
Bancoordn. är nemligen en lag, som icke kan ändras utan Konungs och Ständers gemensamma beslut, efter den af Konungen är sanctionerad. I anledning af hvad som blifvit yttradt om Bankens s. k. grundfond, får jag endast erinra, att denna fond är Statens skuld till Banken. Vårt land är väl det enda, der man förvandlat gäld till mynt och anbefallt dess antagande i liejvider, såsom det skedde med Riksg.Contrs sedlar. Jag anser grundfonden, ända till dess den antingen förvandlats i Den 13 Mars f. m. i silfver eller fy lies genom bevillning, blott finnas på papperet och ej i verkligheten. Jag öfvergår nu till sjelfva förslaget. Först yrkar jag dervid, att 3 §. må ändras. Der saknas bestämmandet, att Banken jemväl skall fortfara att vara en Vexelbank. Man har sagt, att detta skulle härleda sig af glömska. Jag tror det ej; men det går så gemenligen, då man i en titel vill specificera functionerf, som derunder kunna ifrågakomma, att nian glömmer en mängd och sålunda föranleder misstag och tvetydigheter. Jag yrkar, att namnet bör blifva R. St:s Bank och alt således orden; depositionsoch låne-uteslutas. 4 §• bör ställas i öfverensstämmelse med landets lagstiftning i detta afseende. Samtliga följande §§. till den i3 kunna utgå, och hvilket då naturligtvis komme att förändra nummerföljden. i4 §. innehåller: ”Banken vare pligtig att till en hvar, som kostnadsfritt för Banken inlefvererar silfver, utgifva motsvarande summa i bancosedlar” &c. Jag yrkar, att då silfret ej är myntadt, bör det inlemnas på myntet och attesten deröfver tjena till grund för sedelutgifningen i Banken. I ty §. står, att Banken får bevilja creditiver åt allmänna verk; bör vara: efter samma grunder som till enskilda, d. ä. i mån af insatta medel. De stora creditiverna äro öfverflyttade på Riksg.Cont., hvilket i sig sjelf är en likgiltig åtgärd, så länge Banken är pligtig inlösa detta Verks sedlar.
Ekon.-Utsk:t synes mig hafva förfarit strängt, då det afslagit en så billig begäran, och jag får derföre med min röst biträda motionärens åsigt, men anhåller att få förena mig med Hr Nordenfalk i hans yrkande, det R. o. Ad., utan återremiss till Utsk:t, ville besluta en underd. skrifvelse till K. M:t i enlighet med det förslag, motionären sjelf framställt. Gr. von Rosen, Fredrik Garl: Då jag vid sista riks dagen, med anledning af Hr Ljungbergs i Borgare-St:t väckta motion om Upsala universitets förläggande lill hufvudstaden, afgaf en reservation innehållande samma förslag om tillsättande af en komité för frågans utredande, som Hr Fåhreeus i sin motion nu upptagit, är det naturligt, att jag ang:de denna fråga nu hyser samma åsigter som då. Jag hade derföre ämnat något utförligare yttra mig, men som jag är förekommen af flera utmärkta talare, återstår för mig icke annat än att anhålla, det R. o. Ad. ville lemna sitt bifall till Hr Fåhrsei motion, hvilken å afdelningen tillstyrktes, men af Utsk:t afslogs. Hr H uss: Jag får förena mig i Hr Nordenfalks yrkande att det i Hr Fåhraei motion förekommande förslag till und. skrifvelse befintliga uttrycket »R. St:r« måtte utbytas mot »kommande riksdag». Medan jag har ordet, vill jag besvara de invändningar, som tvenne ledamöter af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, Hrr af Klint och Ehrenheim, framställt, dock ej alla dessa, emedan flertalet af dem redan äro af andra talare vidrörda, utan endast dem ang:de behofvet af ett tredje universitet. Dessa Hrr hafva nemi. yttrat, att detta behof ännu icke förefinnes eller att det åtminstone icke är bevisadt. Hvad det materiella behofvet först angår, får jag referera mig till hvad jag nyss i detta hänseende sagt, att detta behof icke är utredt, men att det borde utredas, på det att frågan en gång måtte komma på det klara.
IVar - Slals-Ulskoltets Utlåtande, N:o 423. 9 IVar bergs Lägre Lärdomsskola uppbär från 15 socknar i helgonskyld 69 tunnor 22 kappar korn och 5 tunnor 8 kappar hafre. Till Falkenbergs Pedagogi erlägges helgonskyld af en socken med, 3 tunnor 30f kappar korn. Med ledning af dessa uppgifter, hade Kongl. Kammar-Kollegium upprättat en det underdåniga Utlåtandet bilagd förteckning öfver den till skolorna i Halmstad, Warberg och Falkenberg ingående helgonskyld, hvilken förteckning, med utfördt värde efter medium af markegångs-priserna för åren 1841 till och med 1850, utvisade, att hela helgonskylden utgjorde 96 tunnor 8f kappar korn och 5 tunnor 8 kappar hafre, motsvarande i värde 534 R:dr 37 sk. 2 rst. Hvad sålunda förekommit samt de Utskottet tillhandakomne handlingar i denna fråga vidare innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande, dervid Utskottet till en början anser sig böra i afseende å Kongl. Kammar-Kollegii uppgift, att skolorna skulle aflöna klockare-substituter, i stället att ditskicka personer af lärarne eller lärjungarne, anmärka, att detta, på sätt Rikets Ständer vid 1847 och 1848 arens Riksdag jemväl funnit, bör rätteligen så förstås, att den betydligare andelen af helgonskylden från de inom två mil från städerne belägna församlingar slutligen användts dels förnämligast till bestämd aflöning ät stads-skolornas lärare och dels i ringa mån vid några skolor, till understöd åt lärjungarne, under det endast en mindre del af helgonskylden blifvit anslagen till fasta löner åt klockare, som blifvit i dessa församlingar i vanlig ordning tillsatte; och sorn, hvad sjelfva frågan angår, helgonskylden inom provinserne Skåne, Blekinge och Halland utgör en af klockarnes urgamla löne-rättigheter, som i de flesta församlingarne ännu till detta sitt ursprungliga ändamål användes, samt afsigten med ofvanomförmälda, genom Kongl.
32 stycken smidda vagnshjul, ä 20 R:dr per centner. Brukspatron Zethelius, Surahammar, 58.000 stycken bottenplåtar, a, 12 R:dr per centner. 58.000 » sidplåtar, dito dito Herr N. G. Hero, Morgårdshammar. Rälspik, qvantitet en enligt reqvisition; pris 13 R:dr 50 öre per Herr F. H. Kockum, Malmö. 60 ballastvagnar af ek, å 1,170 R:dr per stycket, 30 godsvagnar. Herr A. Keiller & Komp., Götheborg. 50 ballastvagnar af furu, å 1,000 R:dr per stycket. Herr L. G. von Celsing, Hellefors. 10 täckta godsvagnar, å 2,150 R:dr per stycket, 40 öppna dito , å 1,570 dito dito , I). Elfstrand, Gefle. 8 större och 4 mindre hjulband. A. Burenstam, Skyllberg. 30 å 35,000 stycken rälspik, å 12 R:dr 50 öre per centner. O. Wigart, Sandbacken. 30 ä 35,000 stycken rälspik. å 12 R:dr 50 öre per centner. T. Munktell, Eskilstuna. 1 hydraulisk press. Af ofvanstående effekter äro tills dato levererade från: Motala mekaniska verkstad. 2 stycken rörliga broar af jern, 2 dito fästa dito dito , 904,69 centner skrufbultar med muttrar, 6 stycken dragstänger, 540 stycken buffrar, — 135 — W. Zethelius, Surahammar, 18,700 stycken bottenplåtar, 42,000 » sidplåtar. N. G. Hero, Morgårdshammar. 1,899,38 centner rälspik. T. Munktell, Eskilstuna. 1 hydraulisk press. G. Lundhqvist, Nyköping. 1 lokomotiv. F. H. Kockum, Malmö. 60 stycken ballastvagnar.