Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ränta till Fem för Hundrade om året, som till Hans Kongl. Höghet aflemnas bör, jemte skriffel ig försäkran om berörde Räntas riktiga betalande vid hvarje års sint; Alltså, och till underdånigste följe deraf, varder härmedelst på det kraftigaste försäkradt, att, så fort ofvarinäinnde Capital 100,000 R:dr Specie eller någon del deraf hl ifver för Directionens räkning i Banken insatt, den derföre belöpande Räntan ä 5 Procent obi året i proportion af Capitalets storlek och tiden, då, det blifvit insatt, som här nedanföre för hvarje gång, tillika med Interesse - Bet-iningarne kommer att antecknas, skall till Hans Kongl. Höghet Hertigen Sjelf, eller den, Hans Kongl. Höghet dertill, å Sine Höga vägnar, täckes befullrnägti* ga, riktigt och ovägerllgen emot behörige Qvitteneer utbetaldt varda nu och framgent intill dess Kongl. Maj:t derom annorlunda i Nåder täckes förordna, hvilket med behöriga underskrifter och det i Kongl. Directionens brukliga Sigill, bekräftas. Stockholm d. På Kongl, Riksgälds-Directionena vägnar (L. S.) ZJlric Scheffer. J. Liljencrantz. Joh, Ruther. Lagerheim* Sv. Fjellman. Jac. SvanhalsVidimeras C, Sylvani 13 o q’ Stats-ZJtsiottets Betänkande^. Litt. 25, CARL JOHAN, med G tids NSde, Sven* riges, Norr iges, Göt hes och Vendes Konung, /rår ynnest och Nådiga benägenhet med Gud Alsmäktig, Troman, Tjenare och Undersåtar, samtelig© Fullmäktige uti Riksens Ständers Riks» gälds-Contoir! VI vele härmed i Nåder under' rätta Eder, att VI uppdragit Stats-Secreteraren och Riddaren af Vår Nordstjerna' Orden IL, Battram, att uppbära och qvittera innevarande §rs första
Skulle de väldiga ekarna på gräsmattan framme på gårdet möjligen vara den omständigheten, att vi den, där Rev. Hopkins höll ett kort föredrag, hvarje vecka där nödgas afvisa större eller minhvarefter hemfärden anträddes. Vi åkte omkring dre mängder af underhaltigt eller medelmåttigt 25 pers. på hvarje vagn. — Man sökte upp dem dilettantkram?! Det tyckes oss snarare som om man hälst ville vara tillsammans med, och hemdetta borde bevisa motsatsen. Och det verkliga förhållandet är, att de rader torde vara lätt räkfärden gick fortare än man skulle önskat. nade som genom en hel årgång af Idun ej äro På måndagen skedde utfärd till Windsor, ' ett honorerade, då till och med den obetydligaste af de slott, där drottning Victoria älskar att » insändare » under rubriken » Från Iduns läsevistas. Både konst och natur hafva där förenat krets » i allmänhet väl förstår att låta sig ersig att göra platsen tilltalande. En af drottninsättas för sin författarinöda, så att det säkergens döttrar, prinsessan Christina af Schleswigligen icke torde rinnas någon svensk tidskrift, Holstein, mottog de delegerade och visade mychvilken för skönliterära bidrag offrar så stora årliga summor som just Idun. ken vänlighet. Vi se alla med glädje och tacksamhet tillbaka Stockholm den 15 juli 1898. på världskonferensen. Den har vidgat vår blick Red. af Idun. för arbetets storhet, den har gifvit oss djupa,. 4. oförgätliga intryck af huru alla i sanning äro ett, som hafva samma tro, samma mål och samma verk att utföra. Det enda man saknade var, att inga diskussioner angående det gemensamma Prisfördelningen mellan de insända uppsatarbetet förekommo, men man fick genom de i reports » från olika länder, som upplästes, likväl serna i denna fråga är nu af gjord så, att de uppslag till nya verksamhetssätt. Nästavärldskonutfästa 50 kronorna lika fördelas emellan ferens skall äga rum om tre år, och en önskan uttalades att detta kunde ske i — Skandinavien. » Mirran » (n-.r II), och » Anna » (n:r XXIV), och behagade nu pristagarne snarast gifva sig Svensk delegerad. tillkänna för redaktionen.
Prof. 3 Band. 3a. Ständer vid hvarje Riksdag förordna sex för kunskaper och lärdom kände män, jemte Jusfitias-Ombudsmannen, som bland dem före ordet. Desse Comitterade, af hvilka två, utom Justitiae Ombudsmannen, skola vara LagDrne, viljas af Riksens Stånder, genom sex af hvarje Stånd dertill utsedde Electorer, hvilka, enligt det i 61, 62 och 60 §§ föreskrifne sätt, röste samfält och icke Ståndsvis. Afgår emellan Riksdagarna någon &c. Denna nya Redaction blef, uppå gjord pro-j position af Ridderskapet och Adeln bifallen. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskildta propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta att, på sått ConstitutionsUtskottet föreslagit, följande §§. af Riksdagsordningen må fördelas uti riumererade moment, nemligen: 11 :te §. uti tvenne, i4:de uti fern, i7:de uti tvenne, a5;dje uti frenne, 24:de uti tvenne, 27:de uti tvenne, 29;de uti frenne, 3o:de uti frenne, 3i:sta uti tvenne, 53;dje uti tvenne, 54:de uti tvenne, 36:te uli fyra, 44:de uti frenne, 4g:de uti trenne, tvenne, 63:dje uti fyra och 70:de §:n^uti tvenne moment. Då nu i ordningen till pröfning förekom frågan om en förbättrad NationalRepresentation för de trenne ofrälse Stånden, yttrade sig; Herr von Heijne, Georg; På sått sorn Hr Den 22 April e. m.
— N:o 4o. angående två Stånds åierremisser på memorialet N:o 25. XIII. B. 385. A. 55i. XVIII U. 33o. XIX. A. 34q. XXVI. U. 61, 97, .04. A. i73. — N:o 4i. angående en af Hr Roos, G. U., anmäld anledning till anmärkning emot Statsrådet och f. d. Statssecreteraren Grip. XIII. B. 385. A. 552. — N:o 42- rörande StatsUtskottels anledning till anmärkning, i fråga örn den Jemtland åren i832 och 1833 meddelade undsättning af spanmål. XIII. B. 55g. A. 621. — N:o 43. med 2:ne förslag till ändring uti g § Regeringsformen. XIII. U. 33o. XIX. A. 34g. XXVI. U. 61, 97, 104. A. 178. — N:o 4|. till BorgareStåndet, angående en af Ståndet yrkad, men af Talmannen vägrad proposition. (Ej föYedraget iios Ridderskapet och Adelil.) — N:o \5. med förslag till ett stadgande i 41 § Riksdagsordningen, 0111 Statsrådets föredragande Ledamöters tillträde i alla Stånds plena. XIV. B. 346. XVI. 452. XVII. A. 96. XVIII.
6:te, 7:de och 8:de momenterna biföllos. 9:de momentet afslogs, enär kändt var, att ärendet redan vore under handläggning och utredning af vederbörande embets-myndigheter och utgjorde föremål för Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet. C) om upphörande af förhöjd årsberäkning. Ståndet uppsköt afgörandet af denna punkt, tills frågan om det af Stats-utskottet tillstyrkta anslag åt elementai’-läroverken och den deraf beroende ersättiiingen för de förhöjda tjenslåren blifvit afgjord. Prot.-utdrag den 70 Juli '1848. 525 D) om förbud för prestmän att till folkskole-lärare varda antagna samt om indragning af 'vissa ecklesiastika tjenster. l:o Utskottets förslag, sid. 37 bifölls. 2:o Utskottets förslag sid. 38 afslogs, enär hvad Utskottet der tillstyrkt gjordes öfverflödigt genom hvad Kongl. Maj:ts nådiga stadga om folkundervisningen i riket af den 18 Juni 1842 i 6 § 3 mom. och öfriga författningar om presterlig årsberäkning såsom beroende af presterlig tjenst innehålla. 3:dje och 4:de momenterna biföllos. 5:te momentet afslogs, såsom vidrörande mera speciela förhållanden i ett och annat stift, hvilka kunna regleras af lokal-myndigheterna och, när så påfordras, Kongl. Maj:ts nådiga ompröfning underställas. E) Om förändrade bestämmelser i afseende på pastor al-v år dens handhafvande m. m. Usta och 2:dra momenterna biföllos. 3:dje momentet afslogSj enär hvad Utskottet här tillstyrkt vore genom Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär-bref den 14 September 1839 anbefalldt och i flertalet af stiften redan verkställda samt vid blifvande prestmöten i de öfriga till afgörande förekommer. Utskottets tillstyrkanden vid litt. F och G sidan 42 biföllos. Från Yällofl. Borgare-stådet.
SDDe Nespecttve Skändcn hofwa rist Bankolltstottcts utlärande remmert Kongl. P.LjuS Nädrga proposition lill Riksens L tänder, of den i sistl November, angående D-ckjernSBergsiagernes, af siere tillstötte vwckltge cmäändtgheker !vrrrsakode högst äswentyrliga belägei>h <t, jcmrr nödrvändlghetm, att till samma för Riket angelägna Närings uptäklhällonde, en Summa af roo ä 25VO00 R:-r mätte anstäs, för att salom flan, emot ltnbrige Ränte och bera nings w-irkor, tilt m>- ranämds Bergslagers understöd, of Kongl. Marst cnwändas, och lill Hytt,lagen urdelas, emot sädane säk rherer, so-n de kunna lemna, och Kongl. M,j:t sinner arrtagiige. Banco-Utffotk-st har ej wela! underläta, att olwer Lerin ämne infordra jemwä! Herrar BancvFuiimäktlges yttrande, som häryos dlfogas. Kongl. M jst har i Noder täckts framställa, ei mirdre T-chernsBerLslagerneö ofelbara behof of nägvn flu r c t män hjelp, fä framt de stola tums räddas ifrärr underårig, Wder» oerjätreliga sölje Den 5 Januari!. lust, jom saknaden af det äskade understödet stuste Ådraga bäde Riket i gemen, och en mängd nyttiga medlemmar af Samhället > fynnerhtt.
Det oaktadt kunde han ej undgå sin gamla vana att oupphörligt betrakta klockan och nervöst fingra på klockkedjan. » Jo, hör nu på. I går kom vår doktor hit in helt oväntadt, och då jag undrade härpå, svarade han, att han haft ett sjukbesök här i huset och då ville titta in till oss med detsamma. Och kan du tänka dig, Viktor, hvad han talade o m? Här inne på gården bor en fattig änka med fyra små barn i ett enda litet, fuktigt rum och två af barnen ha — som han tror — begynnande tuberkulos. Ä r det ej förfärligt? Och tänk, det har jag j u ej haft en aning o m! Jag kunde j u ha skickat dit ned mat och ved åtminstone, om jag vetat — » » Ja, kära du, finge du hållas, så skulle du helt säkert vilja kläda och föda hela Stockholms stad och dess inbyggare, men ser du, min vän, det låter sig inte göra. Hvar och en måste arbeta, » — grosshandlarn antog här en myndig ton och betraktade sin hustru med en ganska utmanande blick — » när jag var barn, fick jag lära mig, att » den där icke arbetar, han skall icke heller äta, » — men nu för tiden är det så rasande många, som kantänka tycka det är mera vigt att få brödet direkt i munnen. » Elma reste sig upp, och det låg en kylig klang i stämman, då hon långsamt och bestämdt svarade: IDUN 1899. skull dra ' in på bjudningen; du kan få medel till dem ändå. » » Nej tack, Viktor, det är nog snällt af dig, men jag vill det inte. V i lefva i öfverflöd ändå, ty det är så din önskan, och du anser att din ställning fordrar det. Men de tusentals kronor, dem du hvarje år brukar anslå till fester, dem ber jag dig att hädanefter få disponera för andra, bättre ändamål. Redan i dag skall jag söka få en ny hälsosam bostad åt de stackars människorna, och så skall jag skaffa modern sömnad, — doktorn sade, att hon kunde sy rätt bra, och i sommar kan hon få bo med de båda andra små i grindstugan nere vid Torpa. Säg, Viktor? » Och hon såg bedjande upp på honom, då han reste sig och började hopsamla tidningarna.
Herr Kammarherren Silverstolpe utbad sig, under befarande att ej hafva nog tydligt uttryckt sin ofvan intagna mening, att få förklara densamma sålunda, att han för sin del icke funne, att något särskildt utlåtande till Riksens Ständer angående Herr StatsSecreteraren Järtas eller StatsRådets förhållande vore inconstitutionelt, utan ansåge detsamma blott i afseende på sådana utlåtandens möjliga följder i framtiden endast böra stadna inom ConstitutionsUtskottets protocoll. Herr Doctor Wijkman erinrade, att i ingen händelse något utdrag af förra dagens protocoll får göras utan tillika med denna dagens, såsom egande med hvarandra ett oskiljagtigt sammanhang. Hvaruti Utskottets Ledamöter enhälligt instämde. Uplästes ett till ConstitutionsUtskottet afgifvet memorial, hvaruti författaren Herr CanzliRådet Bergstedt föreslår den förändring i 45 §:n RegeringsFormen, att Svea Rikes KronPrins, ArfFurste eller Prinsar af det Konungsliga Huset, sedan de fyllt 21 år, äfven må kunna erhålla civila embeten och förvaltningar, Stats och JustitiseRådsembeten undantagne 1. Lades på bordet. Föredrogs å nyo den af Utskottet den 29 sisth April på bordet lagde fråga rörande hemställning hos Riksens Ständer, om icke formen för det öfverläggningssätt, som vid Grundlagsfrågors afgörande bör iakttagas, vid denna Riksdag bör blifva det första föremålet för Ständernes beslut i dessa ämnen, och blef frågan på begäran ytterligare hvilande. 1 Memorialet är tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810— 1815, sid. 563 ff. 136 Ben 11 Maj 1812 Utskottet förenade sig derom, det behagade Herr Grefven och Ordföranden hos Herr Baron och HofCanzleren anhålla, att Utskottet måtte till läsning utbekomma de protocoll Herr HofCanzleren vid särskildta tillfällen fört öfver ärender, som ej äro Ministeriella. Utskottets Ledamöter åtskiljdes. In fidem Carl Ant. Koch. t
Ätt genom ökade straffbestämmelses och lattad fiscal Isatioti inverka på osedlighelen, har jag alltid ansätt såsote falska correstiv. 11 B evilla,- samt Allm. Besv.- och Occon -Visit. Utlåtande IV: o 5. Det återstår således endast att se saketi ur en allmän ceconomisk synpunkt, och då måste bran vinsbränningen sättas i bredd med hvarje annan allmän industrigren eller näring. Sådan är min allmänna åsigt af detta ämne, och jag har, i följd deraf, trott, att, i en tid, då man med skäl j^rkar en utvidgad näringsfrihet, man ej borde behandla detta ämne skråmessigt. Sammansatta Utskotten hafva ansett bränvinsbränningen såsom en jordbrukets uteslutande rättighet. Detta är att stifta ett nytt skrå till förmon för jordegare. Jag har således ej kunnat gilla delta förklarande. Man har bestämt 3oo R:drs jordvärde såsom minimum för ratti gbeten alt bränna bränvin, och man har classificerat rättigheterna med afseende på olikheten i fastighetsvärde. Delta är att stilla ett ytterligare skrå inom skrået. Man har bestämt ett maximum för det kärl, soni får användas vid tillverkningen, och man bär fÖreskrifvit vissa förmer och dimensioner för den apparat, som får begagnas. Detta är alt lägga band på industrien och att hindra uppfinnings-förmågan i dess verksamhet. Det är beslutadt, att bran vins-till verkningen bör vara förbjuden 6 månader af året. Man bar stadgat detta för att motverka en alltför ymnig bränvins-produetion, sedan man likväl öppnat möjlighet för tillverkning af så mycket, som kan vara tillräckligt för att gifva ett rus om dagen åt hrarje mansperson i Sverige. —• Härom gäller samma anmärkning som om föregående punkt; och detta stadgande innebär dessutom den serdeles besynnerliga sats, att det, som bör uppmuntras om vintern, är brottsligt om sommaren. Såsom näring betraktad, har bränvinsbränningen således blifvit belagd med alla de fjettrar, ifrån hvilka man, i allmänhet, önskar befria alia andra näringar. Utskotten hafva, vid beskattningen, tagit pannerymden till grund.
När Reidmar sett uttern och funnit, att det var hans son Utter, som blifvit dräpt, kallade han på sina två andra söner Regin och Fafner och öfverföll med dem asarne, band dem och lät dem veta, att han hade att på dem hämnas ett sondråp. Asarne bjödo böter så stora som Reidmar sjelf ville bestämma, och de gjorde en öfverenskommelse, som bekräftades med ed. Uttern flåddes, och asarne skulle fylla och alldeles öfvertäcka skinnet med guld – detta var öfverenskommelsen. Loke skickades ut att anskaffa guldet, och han begaf sig till den förut omtalade forsen, Andvarefors, der uttern blifvit dräpt. Der bodde dvärgen Andvare, som plägade i gäddskepnad hålla till i den fiskrika forsen och der skaffa sig mat. Innan Loke gick till Andvarefors, hade han besökt Ran och fått låna hennes nät. Dermed fångade han Andvare, om hvilken han visste, att han vaktade en stor guldskatt, som Gust (»Väder-il», binamn till stormutsändaren Valand) hade egt. Andvare måste lösa sitt lif med att utlämna så mycket af skatten som ansågs behöfligt. De gingo in i bärget, och Loke mottog guldet, men sedan han fått hvad han skulle ha, märkte han, att Andvare hade kvar en ring (förmodligen en, som droppade andra ringar, likt Draupner och Valandsringen i Ulfdalarne), och Loke tog äfven den. Då uttalade Andvare den förutsägelse, att den tagna skatten skulle lända bröder till bane och skapa mycket ondt mällan stormän. Med detta guld återvände Loke till Reidmar. Utterskinnet fyldes och betäcktes därmed. Oden hade dessförinnan undangömt den dyrbare ringen, och han trodde att överenskommelsen nu var uppfylld. Men Reidmar såg noga efter och fann ett obetäckt hår vid munnen. Då måste guldringen fram att betäcka det; först därmed var »uttergälden» fullgjord, hvarefter asarne frigåfvos. – Fafner och Regin begärde derefter af sin fader andelar af skatten som brodergäld efter Utter. Reidmar vägrade. Då dödade honom Fafner, medan han sof.
Dess frukter äro misstroende och osäkerhet;.tvänne förstörande' elementer för hvarje industriens utveckling, för hvarje samhälles trefnad,styrka och bestånd.44 Uti denna reservation hafva instämt: friherre Leijonhufvud, friherre af Schmidt, prosten Arosenius och herr Ekelund. 2:o Af hr grefve Klingspor, 31. S. Ph.: „En rättvis och billig klagan har uppstått med afseende på de ringa bidrag, städerna lemna till bestridande af statens behofver, och har Bevillnings-utskottet, med erkännande af detta förhållande, i sitt till Stånden ingående förslag till Bevillnings-förordning, sökt införa korrekliver, med ändamål att åstadkomma en bevillningens rättvisare fördelning melian stad och land. BeviUnings-Utskottets Betänkande, N:o 4. 3 Enligt min åsigt har Ulskottet dock i vissa fall, genom att gå utom sitt mål, förfelat detsamma. Då de verksammaste korrektiverna äro att söka, icke i lagStadganden, utan i stadsbefolkningens goda vilja, i dess ärligt uppgifna inkomstberäkningar, bör man omsorgsfullt undvika allt, som kan få sken af partiskhet och orättvisa, allt som framkallar motstånd å städernas sida, i stället för medverkan; och Utskottet hade icke bordt gifva efter för dessa larmande demonstrationer mot städerna, som haft sitt upphof i missnöjet med Borgare-ståndets politiska opinioner, och som sökt skafTa sig luft icke genom sak-åtgärder, utan genom ett tomt ordsvall. Nu är sjelfbeskattningen en af de vigtigaste rättigheterne i ett konstitutionelt samhälle, och är anhängigheten för detta frihetens palladium icke blott orubbligen inrotad i svenska skattdragarens sinnen, utan äfven grundsatsen deraf nedlagd i hela vår politiska och statsekonomiska lagstiftning, serdeles i Bevillniugs-förordningen. Taxerings-kommiltéen på landet utgöres af ledamöter af dels adel och ståndspersoner, dels bönder, men alla dessa representera vanligen samma intresse, nemligen jordbruksintresset, som således i denna kommittéens sammansättning finner allt möjligt skydd.
Banko och hälften af arrendeafgiften utgår i granved, som har ett vida lägre värde; på grund hvaraf allt Kammar-kollegium ansett sökandens gjorda anbud af 3,600 R:dr Banko antagligt. Och har Kongl. Maj:t derefter i nådigt bref af den 7 December 1850, under åberopande af de nådiga besluten i samma ämne af den 26 Juni 1817 och den 29 November 1839, för klarat sistberörde underdåniga ansökning icke helier kunna bifallas. Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit; men som vid Tofta hemmans försäljning till skatte år 1810, både före och vid skalteköpsauklionen, blifvit till spekulanters efterrättelse behörigen kungjordl, att skogen icke komme att under skatteköpet inbegripas, ehuru hemmanets ränta förblef oförändrad, hvilket förhållande tvifvelsutan inverkat på beloppet af den erbjudne skatteköpeskillingen, kan den omständighet, att denna skog för längre tid tillbaka tillhört hemmanet, icke berättiga nuvarande egaren, som före skatteköpet icke egt hvarken åboeller besittningsrätt å Tofta hemman, att framför någon annan få tillösa sig ifrågavarande kronopark; utan torde, i händelse densammas upplåtande under eganderätt till enskild disposition skulle anses vara med statens fördel mera öfverensstämmande, sådant då, sedan viss ränta i ved blifvit skogen åsatt, lämpligast ske genom densammas utbjudande i stadgad ordning på offentlig auktion, såsom säkraste sättet alt utröna parkens verkliga värde. På grund häraf och då underdåniga ansökningar af Tofta hemmansegare att få till skatte lösa Adelsö kronopark redan 3:ne gånger, sednast den 7 sistlidne December, blifvit af Kongl. Majit afslagne, har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till ifrågavarande motion, utan hemställer, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd för anleda. Stockholm den 25 April 1851.
Herr Friherre 8t-,si von klollstein^ yppade olägenheter och derom uppgifne Förstag finnér Banco-Utffottst wara af den naturrätt Utffottet enligt dest öfwertpgelft icke ager att sig dermed befatta. Banco-Utstottet hyser i öfrigt den grundade tanka, att opinionen om ett mynts warde, aldrig genom nägra Författningar kan bestämmas eller stadgas: Och tror sig endast af denna grund böra afstyrka Herr Friherre Lt-els Förstag, som i werket skaldt ofelbart komme att medföra en emot dest äsyftade ändas mäl stridig wcrkan. Stockholm den 26 Mars rZrm ^ok. ksten. (-MenborZ. Larl Qrevesmuii!. L. Öftman. N. kleUsingruZ. Ridderstapet och Adeln fann wid detta Memorial fästom endast »ck dlstiti«m astemnadt icke nägot wara att ers indra. UPPS Den i3 April. 569 Upplästes och godkändes följande twänne underdäniga skrifwclscr till Kongl. Majit. Stormägtigste MerNädigste Konung!
St:rs granskning och godkännande Utskottet härhos vördsamt öfverlemna!- en fortsättning af Förslaget till Reglemente för R:gsContoiret, af hvilket de fyra första Afdelningarne förut blifvit i enahanda ändamål till de respective RiksStånden insände, anser Utskottet sig böra serskildt utreda förhållandet med åtskilliga förut icke beräknade tillgångar, dels sådane, som uti RrgsContoiret varit bokförda, men icke upptagne uti Betänkandet Nro 3o2, innefattande förslag till beräkning af RrgsContoirets egne Utgifter och Inkomster, dels tillgångar af annan egenskap. 1:0 Det Staden Ystad vid 1815 års Riksdag beviljade Lån till Stall~ och Cassern-byggnader för Garnizonen derstädes. 5 Afd. 5. 8g. Vid den tid då förenämnde Betänkande N.o 3o2 afgafs, hade R. H. Strr ännu icke fattat sitt Beslut, angående Städernes inqvarteringsbesvär och de i sammanhang dermed väckta frågor om afskrifning af de, vid 1812 och i8i5 årens Riksdagar, Städerne Malmö och Ystad utaf RrgsContoirets medel beviljade Lån, lill Byggnaders uppförande för de derstädes lörlagde Sqvadrr ier af Kronprinsens Husar - 578 Stats-Utskottets Regemente; af hvilken anledning någon inbetalning på dessa Lån icke kunnat ibland RtgsContoirets Inkomster beräknas, inen sedan numera är afgjordt, att på Staden Ystads återstående Lån skall, jemte ränta, afbetalas på Capitalet ett belopp af 35oo R:dr, så är, vid detta förändrade förhållande, ibland tillgångarne för extra anslaget upptaget hvad som, i följd häraf, kommer att inflyta. 2:0 \ ' ' ‘ • F. d. Konung Gustaf Adolphs enskilda. Förinöge.nhet. S A/d. §. go. Enligt Utskottets, af R. H. St:r bifallne Betänkande (Nto 96 sid.