Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende åter på anmärkningen, att trycket skall vara för spatiöst, får jag svara, att Exped.Utsk. ej ansett sig tillständigt att i någon mån vidtaga förändring med de handlingar, som endast i och för tryckningen blifva Utsk. tillställda, och att detta varit orsaken, hvarföre ingen inskränkning ansetts kunna ske vid tryckningen af de StatsRåds-protocoll, som åtfölja de K. Propositionerna. Det har äfven blifvit anmärkt, att man ej kunnat förstå Utsk:s beräkning efter 8 cancellist-arfvoden. Men då man har framför sig och skall beräkna kostnaden för ett arbete, som ännu icke blifvit verkstäldt, måste ledningen hemtas från föregående förhållanden, och Utsk. har således icke kunnat antaga annan beräkningsgrund, än en jemnförelse med de förhållanden, som vid sista Riksdagen ägde rum. Dervid förekom, att ett emot 6 ä 8 cancellist-arfvoden svarande belopp redan vid sista Riksdag ansågs åtgå för den Exped.- XTtsk. numera åliggande skyldighet att föranstalta om utskrifning af alla betänkanden från de öfriga Utskotten; och då entreprenören åtagit sig jemväl denna renskrifning, har Utsk. ansett såsom en följd häraf, att de omnämnda arfvodena jemväl borde tagas i beräkning vid bedömandet af antagligheten utaf entreprenörens anbud, rörande kostnaden i det hela. Med afseende härpå och då man mycket misstager sig, om man tror, att uti den föreslagna summan endast ingår tryckningen af sjelfva betänkandena, (ty deruti är äfven inberäknadt icke allenast registret, utan äfven alla tabeller, hvilka, isynnerhet från Statsoch Bevilln.-Utsk., ofta afgifvas till sådan storlek, att tryckningen deraf kostar i5 ä 3o R:dr B:eo stycket), tror jag, att den i ett för allt föreslagna summan, 32 R:dr 24 sk. per ark, bör i det hela finnas för Statsverket fördelaktig och ledande till verklig besparing.
Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: ”Till den lagtima (urtima) riksdag, som i skall hållas och tager sin början den befull mäktigas härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-ståndet ifrån N. N. stift, universitet eller akademi): (för Borgare-ståndet ifrån N. N. stad, eller ifrån bergsbruken inom N. N. valdistrikt): (för Bonde-ståndet, boende och besuten å hemmanet N. N. uti N. N. härad af N. N. län) att deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen förpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges rikes besvurna Regeringsform af den G Juni 1809, jemte Riksdags-ordningen och öfriga gällande Grundlagar”. Fullmakterna underskrifvas: Preste-ståndets, för stiften och universiteten, af vederbörande konsistorier, och för. vetenskaps-akademien af dess Prseses: Borgareståndets, för städerna, af magistraten och äldste, för Fahlu bergslag och för bergsbruken, af valförrättande magistraten inom hvarje distrikt; samt för Bonde-ståndet af valförrättaren; hörande tillika, för sistnämnde stånd, val-protokollet, af elektorerna undertecknadt, medfölja samt, efter fulländad granskning af fullmakterna, till den valde återställas: och vare valförrättaren skyldig, att val-protokollet, före sin afresa frän förrättningsstället, utlemna. Uti hvart stånd skall vara en sekreterare, som der före protokollen och ansvare för vården af ingifna handlingar: hos Ridderskapet och Adeln, riddarhussekreteraren, och hos Preste-, Borgareoch Bonde-stånden, de personer, om hvilka ilo sjelfva öfverenskomma^
Taxeris-comite må icke sammanträda utom taxerrs-districtet. Mom. 2. Uteblifver Konungens Bef:h:de eller dess ombud vid den för sammanträdet bestämda tid, välje comiteen, bland sina närvar, ledamöter en vice ordför., hvilken, under Landshöfdingens eller dess ombuds frånvaro, på föreskrifvet vis, försätter comiteen i verksamhet, att förrättningen icke uppehälles. § 109. fr. §§ 100, 101 Bev:s-f. Mom. 1. Taxer:s-comitc hålle sina sammanträden inom slutna dörrar, dock så, att skattskyldig lemnäs företräde, då han har något särskildt att andraga. Taxerts-ledamot afträde, då han sjelf skall taxeras. En hvar, som det åstundar, vare berättigad att på stället erhålla underrättelse om beloppet af den bevillning, honom blifvit påförd. § rio. fr. § tog Bev:s-förordn. Vid Taxer:s-comite skola kronofogden och häradsskrifvaren vara tillstädes, att med nödiga upplysningar tillhandagå. Kronofogden före dervid prot. För siffran ansvare häradsskrifvaren. Förnimma desse tjenstemän afvikelse ifrån denna stadga vara gjord, anmärke de sådant i prot., hvarest jemväl taxcrtsmännens utlåtande öfver anmärkntna skola intagas. S1"' Är kronofogden eller häradsskrifvaren lagligen hindrad alt i comite'en tillstädesvara, förfares på sätt Art. X, § 96, mom. 1 förcskrifver. § H2. fr. §§ 97, 99 Bev:s-f. Taxerts-comite' åligger att granska Berednts-comiteernas förslag; med noggrannhet pröfva, huruvida de 1 § 4.5, Art.
” — Då nu Rikets Ständers sålunda uttalade mening syntes motionären rätteligen icke höra tolkas’annorlunda, för så vidt någon tillämpning deraf skolat ifrågakomma, än att de som redan innehade pension utur Arméens Pensionskassa och derjemte innehade eller erhölle civil eller annan tjenst med aflöning på Rikets stat till 3,000 R:dr Runt, skulle oförkränkt få bibehålla sin pension efter gamla staten utur nämnde kassa, helst desse till det mesta utaf egna medel dertill bidragit och genom Kongl. Resolution derpå erhållit nådig försäkran, har motionären anhållit, det Rikets Ständer måtte meddela ett sådant förtydligande af sitt förut fattade beslut, att de pensionstagare, som genom beslutets tillämpning på annat sätt, (hvilkas antal inskränkt sig till tvänne, nemligen Öfver-intendenten G. Söderberg och Intendenten J. Söderling) gått i mistning af sina pensionsförmåner utur Arméens Pensionskassa, måtto tillerkännas rättighet att desamma återfå, äfven för den tid de deraf varit i afsaknad. Den af motionären sålunda till Rikets Ständer hänskjutna fråga har, enligt hvad Utskottet inhemtat, redan utgjort föremål för Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, då nemligen den ene af förbemälde pensionstagare, Majoren m. m. Jacob Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 152. 27 Söderling, i underdånighet besvärat sig deröfver, att sedan han i Mars månad 1858 blifvit i nåder förordnad att tillsvidare vara Intendent vid Kongl. Majits och Rikets Krigs-kollegii Iutendents-afdelnings Militär-kontor, Direktionen för Arméens Pensionskassa, genom beslut don 7 påföljande April, på grund af Kongl. Brefvet den 12
Med tillförsigt alt min, på nu anförda skäl, framställda motion icke allenast skall vinna Rikets nu församlade Ständers, såsom den vid 1812 års riksdag väckta, vann dåvarande Ständers bifall, samt blef af de auktoriteter, hvilka afgåfvo utlåtande i ämnet, nemligen Konsistorium i Wexiö, Konungens Befallningshafvande i förenämnde 4 län och Kongl. Kammar-kollegium lifligt understödd, med undantag af Konsistorium i Wexiö, hvars invändningar syntes mig vara af alltför underhaltig beskaffenhet, utan äfven Kongl Maj:ts nådiga stadfästelse, får jag föreslå: att, sedan Statsverket numera åtagit sig aflöningen till lärarne vid Wexiö och Jönköpings läroverk, på hvilka räntorna af dessa hemman öfverflyt tades år 1811, då Wisingsö gymnasium och skola indrogs, de inflytande skatteköpeskillingarne och arrendet för ifrågavarande skolefogdeboslällen måtte tillfalla Statsverket och icke blifva betraktade såsom en Wexiö och Jönköpings läroverks uteslutande tillhörighet. Stockholm den 19 November 1862. Johannes Andersson, från Jönköpings län. Häruti instämmer : August Pettersson, från Jönköpings län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Rundbäck från Götheborgs och Bohus län, om uppltäfning af 8 $ i adelig a privilegierna rörande befrielse för säterierna inom vissa län frän skyldighet alt deltaga i underhållet af vägar och broar samt utfärdande af ny lag i ämnet. Uti Byggninga-balkens 25 Kap. 8 § stadgas: ”Alle, som å landet hemman ega eller bruka, skola vägar rödja och broar hygga.” Och delta allmänna och rätt visa stadgande är konseqvent nog utsträckt så långt, alt icke blott alla boställen, utan till och med Konungens gårdar äro icke från vägoch brounderhållningsskyldigheten befriade. Denna jemnlika och högst rättvisa anordning, all "alle skola vägar rödja och broar hygga,” grundar sig naturligt nog derpå, att alle behöfva vägar och broar begagna.
I sednare fallet får jag den äran gifva följ in de moraenter till grunder för inrättandet af ett Riksens Ständers RiksgäldsContoirs Landverk, sorn, elter min tanka, skulle kunna föranleda till vinnande af ändamålet, utan äfventyr för Banken eller RiksgäldsContoiret, och hvartill jag således för min del vördsamligen styrker. l:o Riksens Ständer auetorisera deras RiksgäldsContoir, att utlåna en viss af Ständerna utsatt Summa, emot pant åfjord, Bruksegendomar, samt andra Fastigheter på landet. 2:0 Värdet af panten bestämmes efter sist haline uppskattning till Bevillningens erläggande. 3:0 Af värdet lånas blott en tredjedel. 4:0 Om panten förut är intecknad, gifver Contoiret endast så stort lån, som fattas uti tredjedelen af dess uppskattade värde. 5:0 Contoirets säkerhet förvaras igenom behörig förskrifning och inteckning i panten, Den 13 April. samt öfriga nödiga utvägar till vinnande af ändamålet. 6:0 Flera Hemman eller Hemmansdelar, som tillhöra en ägare, få ej annorlunda belänas, än hvart och ett för sig sjelft. Således skall gifvas särskildt Förskrifning, med åtecknad laga Inteckning, för hvarje Hemmans lån. 7:0 Lånet erhålles emot 3 procents renfa, och 3 procents afbetalning på primitiva Cjpitalet, om året. 1 8:0 Med årliga rentan och afbefalningen på Capitalerna, begagnade till amortissement, försvinner af sig sjelf hela den RiksgäldsSedelstock, som till förenämnde lån användes, på 16 å 20 år. Emedlertid bör man kunna taga för gifvet, att Riket långt förut bör hafva ett verkligt mynt, så vida de mått och steg vidtagas, tom här ofvan, i afseende på Handels balan* cen , blifvit föreslagna. 9:0 För att bibehålla RiksgäldsSedlarna i det värde, som de böra äga, anser jag ti 11- fyllestgörande, om Riksens Höglofl.
147. —, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på vilkoren för rättighet att fullfölja mål derstädes och hos Hor-rätterna: B. II. 622; III. 127. 180, Ä, 180, 182, 188, 191; B. V. 244, 297, 340, A. 340, 341. E. 561. —, angående anmodan till Expeditions-Utskoltet att uppsätta förslag till underdånig skrifvelse rörande verkställd omröstning öfver dess ledamöter: II. 148. — Expeditions-Utskottets förslag: II. 299. Högtids-dag, Ivrigs-Vetenskaps-Akademiens, angående inbjudning till Femton Ledamöter af Ridderskapet och Adeln i och för firande af densamma den 16 November 1865: I 122. —. Musikaliska Akademiens, angående inbjudning till Femton Ledamöter af Ridderskapet och Adeln för firande af densamma den 16 December 1865: I. 470. —, Svenska Akademiens, angående inbjudning till Hundra Ledamöter af Ridderskapet och Adeln för firande af densamma den 20 December 1865: I. 483. —, Vetenskaps-Akademiens, angående inbjudning till Tjugu Ledamöter af Ridderskapet och Adeln för firande af densamma den 6 April 1866: IV. 3. I. Ihre, Hans Excellens Herr Friherre Albrecht Elof, dess vttrande: I, 222. Ihre, Albrecht Gustaf Elof, dess yttrande: I. 446.
Vi mottogo ett fädernesland, sönderslitit, olyckligt, fattigt, utan communicationer, utan näringar och handel; vi lemna det lugnt, rikt, med lättade communicationer och blomstrande. Flere yrkade åter på proposition. Friherre Cederström, Jacob: Med hela den ungdomliga kraften af vårt constitutionella lif beslöts det stora allmänna företag, som nu å nyo utgör föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggningar. Ständerne 1S09 hade icke ärft, utan förvärft sin öfvertygelse derom, att allt stort, ädelt, eller medförande allmän nytta, borde befordras. Hvarje förslag i sådant afseende kunde således icke undgå att med värma och glädje omfattas. Ett bland dem var detta. Det har blifvit yttradt, att egennyttan, icke patriotism, låg till grund för den talrika actie-teckningen till detta företag. En sådan öfvertygelse måste höra till de ärfda, ty samtiden känner motsatsen. Jag känner en individ, som ensamt tecknade öfver 100,000 R:dr, belänade actierne genast i Disconten, och beskattade sig således sjelf, till förmån för detta nyttiga företag, med den årliga förlusten af en procent. Med Herr von Hartmansdorff instämmer jag deri, att jag icke kan finna laglig anledning till Utskottens upptagande af frågan om lån till Götha Canal, i stället för det af Konungen begärda förskott, och finner besynnerligt, »68 Den 26 Mars e. m. att då genom Konungens Nådiga Proposition af den 10 sistlidne December blifvit tillkännagifvit, att det ifrågavarande förskottet bör skyndsamt beslutas, till förekommande af förluster, Utskotten först nu, i slutet af Mars, inkommit med utlåtande i ämnet, och det utan att frågan i sin helhet på samma gång blifvit framställd.
Flere ha redan anfört stropher ur Carl Gyllenborgs Sång öfver Segern vid Narva; äfvensom af Olof Gyllenborgs ”Nyårs-Lyckönskan” (1718) det glädtiga slut, der ingen annan önskning säges återstå, än att, som Hjelten sjelf är ”en makalös Kung i nåd, i vett och strid”, så må ”hans läger väl i krig bli makalöst bland alla, men ej hans läger dock bli makalöst i frid”. Deremot har man med tystnad förbigått hans trenne fröjd-qväden öfver Konungens hemkomst från Turkiet: af hvilka det sista här må införas i sin helhet. De Nordiska Länders Högstönskeliga Nyårs-fägnad på den 1 Januarii 1715. Himmelens yppersta ljus, som menniskors tider och stunder Delar i nätter och dar, i veckor, i månar och år, Vexlar om sommar med höst, och vinter förbyter i vår, Pryder med blomster och löf de vissnade fälter och lunder; Solen, hvars herrliga glans och brinnande rörelses makt Lockar ur jorden fram så dyrbara skatter och håfvor, Solen, som dagelig-dags utdelar otaliga gåfvor, Nalkas nu, åter igen, den nordiska verldenes trakt! Solen nu nalkas, att allt sin lifliga trefnad beskära; Nalkas, att muntra oss upp, då mörkret allt ängsligit gör; När allt bleknar af köld, när grönskan på markene dör, Isiga vätskor och snö båd’ jorden och luften besvära, Solen då vänder sig om, och skyndar till Norden sitt lopp, Tjockaste mörker och köld förvänder i ljusesta dåsar; Gifver ock rundelig allt, hvad öga och öra behagar, Tidernas sorger och qval beblandar med ljufligit hopp. Nordiska folken likväl, som pläga sig högelig glädja, Årligt ock fira den tid, då dagarne stiga i höjd, Komma nu föga ihåg den vanliga solenes fröjd; Gud har behagat, att en mer hugnelig glädje tillstädja: Glädje, som lefvande gör de halfdöda hjertan och bröst; Glädje, som lofvar ock ut all önskelig fägnad på jorden;
— —, att sådane måtte ega rum rörande Stats-Utskottets Betänkande N:o 51, angående de för fortsättning af Statens Jernvägs-byggnader erforderliga medels upplåning mot Statsobligationer å utländskt mynt: III. 297, 332, A. 339. — —, att sådane måtte ega rum rörande Stats-Utskottets Utlåtanden Niris 47, 49 och 50. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens 3 första Hulvud-Titlar: lil. 339, 396, A. 398. — —, att sådane måtte ega rum öfver Lag-Utskottets Betänkande N:o 21, angående religions-väsendet: V. 289, A. 290- i—, att sådane måtte ega rum i anledning af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 24, angående Hypotheks-Inrättningarne i Riket; inbjudning till Med-Stånden från Vallofliga Borgare-Ståndet: se Inbjudningar. — protokoll, angående upplagan af och prenumeration å Bihanget till —: se Protokoll. ■— —, angående kostnaderna för tryckningen af dem vid innevarande Riksdag, jemte dertill hörande Bihang: se Protokoll. Ritningar, för hvilka anslag af allmänna medel blifvit Kapitenen Baltzar Cronstrand beviljadt, angående aflemuande deraf —: B. VIII. 90, 165. A. 165 Robsahm, Carl Reinhold af, dess yttranden: I. 451 ; II. 24, — R — 225 ii. 24, 25 ; lil. 161. Koma klosters kungs-gård, angående upphörande af den dagsverksskyldighet, som åligger de till nämnde kungsgård hörande Nährsoch Sken-holmarna: B. IX. 112, 152, A. 152, E. 231.
Af förekommen anledning hade Justitie-Ombudsmannen dels uti skrifvelse den 22 September 1853 anmodat Konungens Befallningshafvande i Christianstads Län, att låta verkställa behörig inventering af Rådstufvurättens i Cimbrishamn arkiv samt att lemna Justitie-Ombudsmannen del af det instrument, som vid inventeringen komme att upprättas, dels ock derefter den 13 September 1854 begärt underrättelse om de hinder, hvilka kunde hafva föraniedt ett redan då nog långvarigt dröjsmål med fullgörande af hvad sålunda äskats, samt slutligen den 5 Juni 1855 ej mindre erinrat Konungens Befallningshafvande om angelägenheten att föranstalta, det ofvanberörda inventering ofördröjligen blefve verkställd, än äfven yttrat förväntan att inom två månaders tid erhålla den upplysning, som uti nästföregående skrifvelse påkallats; — men dä något svar på dessa särskildta skrifvelser från Konungens Befallningshafvande icke erhöllos, fann Justitie-Ombudsmannen sig ej längre kunna undgå att till laglig beifran öfverlemna den försummelse, Ivonungens Befallningshafvande i antydda hänseenden låtit komma sig till last, och uppdrog derföre genom skrifvelse den 20 Mars 1856, åt Advokat-Fiskals-embetet i Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge att åtal emot vederbörande i laga ordning anställa och utföra. Uti förklaring olver Advokat-Fiskals-embetets i anledning häraf afgifna memorial yttrade Landshöfdinge-embetet i lörrbemälta län, att Konungens Befallningshafvande efter emottagandet af Justitie-Ombudsmannens först omförmälda skrifvelse genast eller under den 26 September 1853 förordnat en i orten boende ordinarie Häradshöfding att förrätta inventering af Rådstufvurättens arkiv, samt sedermera uti skrifvelser den 28 September 1854, den 11 Augusti 1855 och den 7 Februari 1856 erinrat bemälde
Ofvannämnde styrka är visserligen betydlig, men dock ingalunda öfverdrifven för ett så vidsträckt land som Sverige, helst en icke ringa del deraf ej (år vid en och samma tid tagas i beräkning såsom stridande; men äro dessa trupper väl bevarade, utrustade och öfvade, samt sålunda färdiga att hastigt kunna uppträda till de vigtigare punkternas för svar, kan Sveriges sjelfständighet ock anses vara mot fiendtligt anfall val betryggad. Behofvet af tillökning i befälspersonalen företer emellertid åtskilliga stora svårigheter, som dock på ett eller annat sätt torde kunna afhjelpas, och hvilka jag alltså vid detta tillfälle tager mig friheten att förbigå. Den betänkligaste bristen kommer likväl att uppstå inom Fäll-läkarecorpsen, oaktadt dess tillökning sedan sista krigen, enär för sjukhusen samt linieoch reservtrupperne, tillsammans omkring 80,000 man i ledet, beräknats icke mindre än närmare 600 läkare, enligt de grunder, 1840 års sjukvårds-kommitté i sådant afseende uppställt. Helsovården vid en armé sönderfaller i 2:ne hvar för sig särdeles maktpåliggande omsorger, den ena att medelst en god och ändamålsenlig beklädnad, anskaffande af behöfliga lilsförnödenheter, noggrann tillsyn och omvårdnad så mycket som möjligt förekomma sjukdomar; den andra, att, om dessa, eller fastmera farsoter, allt detta oaktadt, i följd af ansträngningar, under fälttåget utbryta, hämma deras kringspridande och, så fort sig göra låter, till helsan återställa de sjuke och sårade. Så framt denna sednare omsorg skall kunna behörigen uppfyllas, måste en armé vara försedd med en kunnig och tillräcklig Fält-läkarecorps samt med nödig utredning till de behöfliga fältsjukhusens anläggande. Våra häfder omtala varnande exempel på vådan att försumma denna vigtiga del af landets försvarsanstalter. Att här blott nämna de krig, som fördes vid slutet af förra och början af detta århundrade, har under dem ett vida större antal af Sveriges tappra söner fallit offer för elände och vanvård, än för fiendens svärd.
Breste-Ståndet d. 31 —- — Borgare-Ståndet d. 31 Bonde-Ståndet d. 3 Nov. — Riksens Ständers underd. Skrifvelse, (ingående uppgörande aj Förslag till en förbättrad Kyrko-Lag) m. m. S. A. K. H os Riksens Ständer hafva, under nu påstående Riksmöte, åtskilliga frågor blifvit väckta, 752 TJnderdanigä Skrif velsera dels om Öfverseende och förbättring, så vkl af 3686 års Kyrko-Lag och sedermera utfärdade Ecelesiastique-Författningar, som af Kongl. Förordningen den n Februani 1687, angående rättegångs-ordningen vid Dom-Capitlen, dels om upphörande af Consistoriernes Domsrätt och om vissa administrativa göromåla öfverlemnande till Biskoparnes enskilda åtgärd, dels ock derom att den offentliga Gudstjensten öfver hela Riket måtte, alla tider på året, vid en och samma timme taga sin början; Och hvad först angår Kyrkolagen samt Rättegångs-ordningen vid Dom-Capitlen, hafva Riksens Ständer väl, å ena sidan i fannie nödvändigheten deraf, att denna Lag äfvensom de, tid efter annan, utkomne Författningar, hvilka densamma i vissa delar ändra och. förklara, varda behörigen Öfversedde, men, å den andra, ansett partiella förändringar härutinnan icke förr, än förslaget till den Allmänna Lagen hunnit blifva utarbetadt och antaget, böra ega rum, helst ali Lagstiftning syne* böra 'utgå från lika grunder; Och få alltså hos E. K.. M. Riksens
Dramatiska teatern har som dragningskraft för slutet af säsongen äfven i år engagerat hr Knut Almlöff hvilken i afton börjar sitt gästspel med utförande af Gaspards roll: » Debutanten och hennes far ». M a r s a l a En musikalisk högtid af prima slag blir den konsert, som den 9 dennes gifves af syskonen Neruda, fruarna Hallé o c h Arlberg samt prof. Neruda. Fröken Märta Petrini, som under de sista åren skördat stora triumfer i utlandet, är återkommen och gifver konsert härstädes någon dag i nästa vecka. Den unga sångerskan torde därvid kunna påräkna en lifligt intresserad publik. Matiné o Sångsällskapet dag D. 0. från Upsala gifver om sönmatiné i Musikaliska akademien. Tant Lottens n o r s k a resa. Berättelse för Idun af Vera Verle. (Forts.) var då? När då? » fortsatte de envisa frågarne. » På taflor, » kom svaret, måhända en smula dröjande. » När man sett en vacker tafla, är det som hade man själf varit på den plats, som taflan föreställer. » » Har du då så många vackra taflor, tant Lotten? » » Ja, jag har en hel hop. » » Tant Lotten har nog rysligt många taflor, efter hon kan berätta så mycket, » menade barnen, då de kommo för sig själfva. Rysligt många? Ack, » rysligt många » taflor hade Lotten visst icke, ty hon hade icke penningar att köpa några för. Men hon fick då och då en sådan tilLskänks; både hennes vänner och hennes elever visste, hvilket värde hon satte härpå, och när de återvände från sina sommarresor, hade de vanligen med sig en fotografi eller måhända flere från de ställen de besökt — vyer från Schweiz eller från Norges glacierer, utsikter från Gotland eller västkusten, bilder af museer och domkyrkor, och allt detta lade Lotten till sin skatt af samlingar. Och så hade hon träsnitt — hon hade samlat en hel mängd, som hon klippt ur gamla illustrerade tidningar.
R:dr för anläggning af en jernväg emellan Sölvesborg och Christianstad. 61. » Herr Olivecrona, Knut, om uppförande på ordinarie stat af ett anslag å 4.000 R:dr tili löneförbättring åt Adjunkterna inom de verldsliga fakulteterna vid Upsala universitet. 62. » Grefve Cronstedt, Fredrik, om beviljande af ett anslag å en million R:dr, för påbörjande af en från jernbanan emellan Stockholm och Upsala utgående stambana i sträckning genom Upland och Westmanland till Dalarne. 63. Densamme, om beviljande af ett anslag å 160,000 R:dr åt Köping—Hult jernvägs-aktiebolaget, såsom bidrag till fortsättande af Örebro—Arbogajernvägen till Köping. 64. » Herr von Koch, Nils Samuel, om utverkande af rätt för Svensk undersåte att utrikes idka handel eller annat yrke, m. m. 65. » Densamme, om upphörande af lastpenningars erläggande. 66. » Densamme, ang. skjutsningsbesvärets ordnande. 67. » Densamme, ang. vägunderhållnings-skyldighetens ordnande. 68. » Herr Liljenstolpe, Axel I'redrik, äng åtskilliga ändringar i gällande bevill ningsstadga. 69. » Herr af Wirsén, Thure, om jernkontorets bibehållande vid dess innehaf vande kreditiv å Rikets Ständers Bank. 70. » Herr Weidenhjelm, Ernst August, om beviljande af ett anslag å 7,600 R:dr för en väganläggning från lastageplatsen vid^östra ändan af Stödesjön till allmänna landsvägen åt Sundsvall, Förteckning ä Motioner hos Ridderskapel och Adeln 1865. 5 71. Af Herr Anckarsvärd, Theodor Wilhelm, om beviljande af ett anslag å 44,000 R:dr till