Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af väckt fråga om ny organisation af HushållsSällskaper; om vissa Helgdagars försvinnande eller förflyttning till Söndagar; om inköp af en Entomologisk Samling för RiksMusei räkning; angående föreslagen ändring i arbetstiden inom EmbetsVerken; angående förslag till allmänt stadgande 0111 Sparbankers och Pensions-anstaiters inrättande vid Bruk och Fabriker; angående väckt Motion derom, att Snöplognings-accorden måtte uppgöras till landt - Den 29 Maji. 3o5 landtmannens största möjliga lättnad; angående väckt Molion om återförandet till Statsverket af detsamma frångången inkomst, genom förarrendering af bränvins-distilleringsTättigheten inom Hufvudstaden; i anledning af yrkade förändringar till vinnande af lindring i Beväringsskyldiglietens fullgörande; i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande angående yrkad fri rättighet för Kronohemmans och Nybygges-åboer i de Norra Provincerne, alt till tjärubränning använda stubbar, rötter m. m.; angående väckt Motion om uppsägning af burskap för medellöse Borgersman i Städerne; angående föreslagne åtgärder lill skogsbesparing, dels genom trädens qvistning vid allmänna sommarvägar, och dels genom trädqvistars eller grenars begagnande vid uppställning af vintervägar; i anledning af väckt fråga om BergsTingsRätternes bibehållande i det skick, Iivari de nu befinnas; och i anledning af skedd återremiss af Utskottets Betänkande om vissa dagars undantagande från Auclionsförrätlningar, likväl under vilkor att hvad Utskottet föreslagit så väl i nyssberörde Betänkande som i dess sednare Utlåtande endast borde gälla för auctioner å landet. ExpeditionsUtskottets :
Hr Gunther har yrkat, .att inteckningarna måtte deponeras i Riksg.cont., för att emot obligationer af detta verk utbytas. Detta vore en ytterligare utväg, och jag har ingenting deremot, i fall svårigheter komnie att möta vid direct förpantning. Riksg.cont. kunde derpå icke förlora, då det erhölle lika stor ränta som den, hvarmed de utgifvande obligationerna löpte. Men anledningen, hvarföre Utsk. gifvit det ifrågavar. tillstyrkandet, arden, att Utsk. trodde inteckningshandlingarna låta lättare använda sig än obligationer. Jag saknar erfarenhet i denna del, men skulle för min del vara benägen tro, att obligationerna lättare funné afnämare. För närvar, har Banken Den a5 Juli e. m. af båda sorterna, så att den kan begagna den utvägen, som visar sig fördelaktigast. Hr Gunther har vidare anmärkt, att Bankens nu ägande statsobligationer ej förslå som hypothek för hela det beslutade creditivet, och han har deruti rätt; likväl föreställde jag mig, att 4>4oo,ooo r:dr böra motsvara behofvet i denna del, åtminstone till nästa riksdag. Gr. Frölich, Dav.: Jag erkänner, att jag blifvit lugnad af den siste talarens yttrande emot den farhåga jag liyste för den i början af ifrågavar. punkt uttryckta princip, att åt Bancostyrelsen skulle öfverlemnas rättigheten att sammandraga eller utvidga rörelsecapitalet. Gr. Frölichs anförande afbröts genom ankomsten af en deputation från PresteSt., anförd af Vice Talmannen, Biskopen och Commend. Doct. af Wingård, hvilken genom uppläsande af ett prot.utdr. af denna dag tillkännagaf PresteSt:s i anledn. af BancoUtskts utlåt. N:o 17 fattade beslut, med undantag af utvexlingsdagen, hvilken PresteSt. bestämt till d. 1 instundande October, af liufvudsakliga enahanda innehåll som B., o. Ad:s. Gr. Frölich fortfor:
Bom emellertid definitiv reglering i detta hänseende nu icke erfordras och icke lämpligen torde böra ske, innan Chefen för undersökningarne lemnats tillfälle att öfver företrädet emellan ena eller andra alternativet sig yttra, hemställer jag endast att någon förhöjning utöfver 2,000 Riksdalers aflöning icke må för närvarande bestämmas. Deremot anser jag vara nödigt att ett arfvode af minst 500 Riksdaler redan under år 1867 göres tillgängligt för Chefen att disponera till den af desse medhjelpare, som kan finnas innehafva egenskaper, att blifva Chefen ett biträde i den nödiga kontrollen öfver de under sommaren i olika delar af landet stationerade medarbetarne, äfvensom i andra hänseenden, samt att kunna vid möjligen inträffande förfall för Chefen, förordnas att provisoriskt leda undersökningarne. Då emellertid någon förändring i årsanslaget. i följd af ofvanberörda anmärkningar ej föranledes, utan detsamma till sitt fulla beräknade belopp desto heldre erfordras, som Chefen för betäckande af 1867 års hyra 2,000 Riksdaler beräknat inkomster af Karteförsäljningen under längre tid än ett år, dertill regleringen nu inskränkes — börande dock skillnaden lätteligen kunna annorledes godtgöras — hemställer jag i underdånighet, att till fortsättande af de geologiska undersökningarne inom riket samt utgifvaude af derpå grundade kartor må äskas det begärda årsanslaget 60,000 Riksdaler samt derförutan till inredande af den nya arbetsoch samlingslokalen m. m. för en gång 18,000 Riksdaler. Bil. ,V:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 47 E) Undervisningsanstalter för slöjderna. I afseende å vid föregående riksdagar beviljade tillökade anslag för Teknologiska Institutet, förekommer att desamma icke blifvit å ordinarie stat uppförda.
Jag har sagt, att en hvar mäste anse det som en inconseqvens, att Grin så ofta skiftat meningar; så vida ncågon giltig för klaringsgi und för delta handlingssätt icke kunde utfinnas. Och denna förklaring trodde jag tydligen skulle framstå för dem, som inse i hvad skick frågan, enl. Grins upfattning lomme, i händelse R. o. Ad. nu bifaller det af Utsk. och Grin framställda förslag. Efter hvad jag har skälig anledn. förmoda, anser Grtn fiågan då hafva förfallit. Jag upmanade Gun att yttra sin åsigt om det formela af fiågan, enär det syntes mig vara af vigt att innan man skrider till votering, man för sig gjort klart på hvilken ståndpunkt ärendet då försattes. På f. m. lemnado Grin endast det svar, att det vore så ohemult, att han icke ville oskära detta rum med besvarandet af dylika anmärknir. En sådan förnämhet är ganska beqväm; och kan bespara Grin åtskilligt bryderi; men torde numera å della rum vara tein ligen obehörig. Hvad som yttras här, det må komma (lån lörsta eller sista bänken, torde förtjena upskaltas endast efter dess eget värde. Grin har deremot uptagit allt som yttrats om Utsk. såsom vore det sagt om honom personligen, och han synes hafva velät här tillämpa Ludvig XlVis yttrande: L’etat c’est mot, och alt klander emot LagUtsk. arén personlig förolämpning emot Grin, ett högmålsbrott. Alt Grin icke kon anse ett sådant klander ringare än ett crimen lesae majeslatis, torde kunna slutas af hans yttrande att LagUtsk. och K. M. voro lika. Min anmärkn. att LagUtsk. icke läst åler remissprot. besvarade Grin med nen upgift, att han, Hr Grin sjelf läst detsamma. Således ånyo en indent.ifiering af Utsk. i Hr Grins person. Ibland de motiver jag förra gången anförde har Gr.
Vid Utskottets, sid. 58, gjorda förslag, i afseende på 18 §, framställdes anmärkningar, på grund hvaraf förslaget återremitterades; Hvad Utskottet, i öfriga, här icke vidrörda, delar af betänkandet föreslagit, yttrat och hemställt, blef af Ståndet godkära/t. Slutligen och med anledning af i Ståndet nu framställda anmärkningar, dels att å Art. jernkettingar, i afseende hvarpå Utskottet icke föreslagit någon förändring, borde, i anseende tili närvarande eoujuncturer, åsättas en förhöjd införselstull af 12 R:dr 24 sk., dels ock att bomullsväfnader, sorn innehålla mindre än 88 trådar på tummen blifvit till införsel medgifna, blef betänkandet äfven i dessa hänseenden ulerremitteradt. O 7 Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och biföllos Stati-Utskottets följande på bordet hyllande utlåtanden: N:o 113, i anledning af väckt fråga om nedsättning af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden, berörde fonds ingående till Riksgälds-Contoret samt Convoy-commissarialels upplösning; N;o 114, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Begrafningsoch öfrige kostnader i och för Högstsalig H. M. Konung Garl XIV Johans dödliga frånfälle; och N:o 115, i anledning af Kongl. Maj is Nådiga Skrifvelse, angående kostnaderne i och för Hans Majus och Dess Höga Gemåls Kröning. S. D. Vid förnyad föredragning a f Beri laings-Utskottets på bordet hviiande betänkande, N:o 13, angående stämplade pappers-afgiften, ogillade Bonde-Ståndet Utskottets tillstyrkande förslag i 3:dje, ll:te, 12:te, 13.de, de Kongl. Kungörelse, angående stämplade pappers-afgiften medelade föreskrifter böra bibehållas.
För min del kan jag icke instämma i den slutsatts, Friherre Cederström dragit af 70 . Riksdagsordningen. Jag tror, att det lagrum han uppläst, endast har afseende på befallningar, som gifvas af Regeringen, och ej på något annatSå vidt jag kan fatta, är den af Herr Grefven och LandtMarskalken gjorda framställning alldeles rigtig, och derå anhåller jag om proposition. Herr Grefven och Landt Mar skalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti den af Herr LandtMarfalken nyss framstälde åsigt af ärnnet. $ Ropades Ja. Friherre Ceder frönt: Jag får till Protocollet anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, emedan jag anser Fullmägtige i RiksgäldiContoiret icke i Den r4 Junii f. m. 345 annor händelse kunna från inväljande i Förstärkta StatsUtskottet utestängas, än så vida samma stadgande äfven antages gälla i afseende på Riksens Ständers Revisorer, med hvilka de förre äro i alldeles samma eathegorie. Herr Grefven och Landi Mar skalken förklarade derefter, att i afseende å den af Grefve Spens gjorde hemställan om vallistornes upprättande i alpbabetisk ordning, ansåg Herr LandtMarskalken sig icke kunna framställa någon Proposition, enär RiddarhusOrdningen icke stadgade, att vallistor som blifvit i annan än alphabetisk ordning, författade, derföre borde o* gillas; utan finge Herr Landt Marskalken endast för Ridderskapet och Adeln anmäla dess önskan, att Ridderskapet och Adeln täcktes upprätta vallistorne på det af Grefve Spens föreslagna alphabetiska sätt, hvarigenom icke allenast en dyrbar tid ganska mycket vunnes, utan ock så väl Herr LandiMarjkalken, 60m de Herrar Ledamöter, hvilka kommo att sitta vid Lordet, skulle stadna i största lorbindelse. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 26 sistledne Maj under N Jag utbeder mig Höglofl.
Den som vill att — på sätt Presteoch Bonde-Stånden, med godkännande af Stats-Utskottets hemställan, beslutat — till befrämjande af den fabriks-anläggning, som, för bearbetning af marmor från kalkstensbrott å och invid Singön i Roslags skärgård, blifvit af Fabriks-idkaren Schram påbörjad, må af Rikets Ständer beviljas och anvisas en summa af 20,000 R:dr R:mt, att, emot antaglig säkerhet, från Riksgälds-kontoret utgå såsom lån, hvilket under fem års tid får innehafvas emot erläggande af ränta efter 4 för hundrade om året, samt efter nämnde tids förlopp bör till Riksgälds-kontoret återbetalas — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, äri enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, — den gjorda framställningen om ifrågavarande låneunderstöds beviljande af Rikets Ständer afslagen. Enär omröstningen gifvit ett resultat af 68 Ja och 51 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt ja-propositionens lydelse. (Enligt Memorialet JVs 182.) Den som, med bifall till Stats-Utskottets, af Borgareoch Bonde-Stånden godkända, hemställan, vill,att Rikets Ständer för deras del besluta: att qvarnoch sågräntan må från och med nästa statsreglerings-period upphöra att vidare utgöras; att från de vid innevararande riksdag beräknade ständiga inkomster uti ordinarie eller grundränta må afdragas å den kronan behållna delen 100,000 R:dr; att, till ersättande af de förluster, indelningshafvare genom förändringen kunna komma att vidkännas, ett förslagsanslag af 30,000 R:dr om året må för åren 1861—1863 å Riksgälds-kontoret till Kongl. Maj:ts nådiga disposition anvisas, för att, i mån af behof, till berörda ändamål utgå; samt alt Kongl. Majit må ega meddela nådiga föreskrifter om de åtgärder i kameralt hänseende, som för verkställighet af ifrågavarande förändringar i afseende å beskattningsväsendet å mjöloch sågqvarnar kunna vara af nöden, — röstar .lä •
Utskottet, som vid flera föregående tillfällen under innevarande riksdagsökt ådagalägga vigten deraf, att de bolag, som för utförande af jernvägsanläo-u ningar eller andra produktiva arbetsföretag erhållit understöd af Statens medel, tillförbindas att, sedan arbetena blifvit fullbordade, noggrannt fullgöra sina till Staten afgifna förbindelser, har, för sin del, icke kunnat finna att några så beskaffade skäl och omständigheter i förevarande fall äro för handen, som kunna gifva Utskottet anledning att tillstyrka ändring i de vilkor, som vid beviljandet af lånet för anläggningen af Borås—Herrljunga-banan blifvit af Rikets sednast församlade Ständer fastställde. Den omständigheten att banan kunnat byggas för ett belopp, som betydligt understiger kostnadsförslaget, måste i främsta rummet bereda jernvägsbolaget fördelar, hvilka säkerligen icke varit påräknade vid den tid bolaget bildades. Motionären har visserligen uppgifvit att, då Staten förbundit sig lemna bolaget ett lån, som, ifall kostnadssumman stigit till 2,550,000 R:dr, bort utgå med 1,700,000 R:dr, men häraf, i följd af minskad anläggningskostnad, endast begagnats 1,210,000 R:dr, så skulle Staten, som af bolaget endast erhåller 4 procent ränta å lånesumman, men sjelf erlägger 5 procent, göra en årlig vinst af en procent å 490,000 R:dr, eller omkring 5,000 R:dr årligen under loppet af 31 år. Ehuru man lätteligen inser, att denna beräkning icke är rigtig, då kapitalet skall årligen amorteras, i följd hvaraf Statens ränteförlust, sedan amorteringen vidtagit, för hvarje år måste beräknas å ett mindre kapital än 490,000 R:dr, vill Utskottet ingalunda förneka att Staten, i följd af den minskade byggnadskostnaden, tillskyndas en mindre uppoffring, än den, som uppkommit ifall°byo-<rnadskostnaden blifvit större. Men förutom det att Rikets Ständer för ifrågavarande jern vägsanläggning icke ovilkorligen anvisat ett lån å 1,700,000
Jag är af en alldeles motsatt öfvertygelse, ty jag tror att i allmänhet får man intresse för en sak i den mån man kan göra den val, och all deremot, om jag ser att valen inom district leda derhän, att jag ej kan välja på annat än odugliga personer, måste allt intresse helt och hållet upphöra, synnerligast sorn i allmänhet frihet i alla företag ger intresse för dem. Den andra anmärkningen var, att R. o. Ad:s ledamöter hufvudsakligen borde känna hvarandra under riksdagarna, alt de således i allmänhet icke kände hvarandra förut, och att det följaktligen kunde vara likgiltigt, otn man fick välja inom eller utom districlet. Äfven deruti kan jag icke vara af samma mening. För min del känner jag visst icke så många, men dock några personer, som icke bevistat riksdagar, men om hvilkas så väl enskilda som offentliga karakter jag likväl har en så fullkomligt god öfvertygelse, att jag icke Dea 3i October e. m. skulle tveka att gifva dem min rost till riksdagsmän. Öfver dem, med hvilka jag ej har någon annat) bekantskap änden, som jag vunnit under riksdagarna, mäste min öfvertygelse vara mindre bestämd, och det är icke utan exempel, att personer frän den ena till den andra riksdagen så betydligt förändrat [deras politiska opinion, att de, sorn valt dem i förlitande på deras vid en föregående riksdag ådagalagda tänkesätt, derpå hade varit ganska mycket narrade. Dessa mina anmärkntr hafva varit mera indirecta eller för att vederlägga skäl, som blifvit anförda till förmån för Hr von Hartmansdorff!! förslag. Jag skall nu tillåta mig att älven framställa några, som torde gälla emot sjelfva förslaget. Vid i834 äts riksdag var det en ledamot, som här hade sin plats pä första bänken, och som förklarade, att han ej kunde deltaga i bänkmansvalet, emedan på hela bänken icke fanns någon, för hvilken han hyste ett tillräckligt förtroende. Jag fruktar att sådant skulle inträffa ganska ofta, i händelse man inskränkte valen inom districten.
Då förenade Utskotten till följe häraf fÖrehaft detta ämne till gemensam öfverläggning , hafva Utskotten icke kunnat undgå att finna, det skyldigt afseende äfven borde fästas å Kongl. Maj:ts Nådiga förklarande, vid slutet af Högstbemälde dess Nådiga Tal å Rikssalen, i afseende på alla derefter från Rikets Ständer inkommande förslag till ändring uti eller Förklaring af Allmänna Lagen, ”att , enär den af Riksdagen återstående korta tiden icke tilläte att åt dessa ämnen lemna den uppmärksamhet deras vigt kräfde, Konga Maj:t icke kunde dessa Lagförslag antaga;’’ samt att i följe häraf, ett, på sätt som blifvit föreslaget, verkställdt förnyadt öfverlemnande till Kongl. Maj-.ts Nådiga pröfning och eanction af Rikets Ständers förra förslag till stadga om invisningar, förändradfc 6oS Stats-Utskottets Betänkandeti. uti vissa anmärkte omständigheter, skulle, såsom i sjelfva verket innefattande ett nytt till Kongl. Majit hemställdt Lagförslag, numera vara utan allt ändamål; hvarföre , och då Utskotten dessutom icke ansett någon särskild del af de skyldigheter och villkor, hvarunder utvidgningen af rättigheten för *enskilde att utfärda invisningar å andre enskilde funnits böra medgifvas, kunna, utan äfventyr för de skadligaste missbruk af en dylik utvidgad frihet, undantagas från dell sammanfattning deraf, som, i likhet med hvad förut om vexlar finnes stadgadt, blifvit uppställd, genom det af Rikets Ständer antagne förslag till stadga för dylika förhållanden enskilde emellan inom Riket; Utskotten ej ansett sig kunna eller böra tillstyrka Rikets Ständer bifall till den af Riksdagsmannen Mäns Mattisson, på sätt förberördt är, gjorde Motion. Stockholm den ao:de December 1823. Utdrag Stats~Utskottets Betänkanden. 609 Utdrag af ProtCollet hållet vid sammanträde af StatsBanco och Lag-Utskotten vid Riksdagen i Stockholm den 2o:dq December 1823. S. D. Under öfverläggningarne i anledning af den från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade
I detsamma kom jag att kasta mina blickar på lärjungarna, hvilka vid mitt inträde hade rest sig upp och stående hälsade mig, medan jag gick fram mot katedern. Det var ett påtaget allvar öfver allas ansikten, något af en högt uppskrufvad stämning, som fyllde hela rummet och nästan tycktes förena sig till en luftström af beklagande, hvilken gick direkt till mig, omhvärfde mig och ville aftvinga mig ett tack för denna medkänsla, hvilken hos dessa femtonåringar säkert hade en helt och hållet romantisk natur. Jag måste vända mig bort för att dölja det skarpa leende, som var nära att röja mig, och när jag kände mig i stånd att tillräckligt behärska mitt anlete, uppfordrade jag ynglingarna med en nick att sätta sig ned och började lektionen som vanligt, utan att låtsa om deras deltagande. Jag märkte, att det föll något som af besviken väntan öfver denna samling af gossar, och det var med möda, jag kunde hålla mig uppe, till dess att lektionen var slut. Jag gick hastigt ut, smög mig en bakväg undan mina kamrater och tillbragte rasten på en del af gården, där ingen plägade uppehålla sig. Genom fönstren såg jag dock, hur man inifrån den stora byggnaden följde mig med medlidsamma blickar, hvilka jag ej kunde möta, och ju mera jag bemödade mig att icke se åt detta håll, desto tydligare kände jag, hur allas ögon sökte mig. De tio minuter som rasten räckte, föreföllo mig så onaturligt långa, att jag två gånger måste se på mitt ur, för att öfvertyga mig om, att icke tiden stod stilla, och när jag ändtligen hörde skolklockan ringa, kallade den mig in för att i ett nytt klassrum möta samma beklagande miner, samma deltagande, stumma hälsning. Fyra gånger genomgick jag under förmiddagens lopp denna tortyr, och när ändtligen befrielsens timme slog, uppehölls jag i korridoren af en kamrat, hvilken med ett tungsint uttryck i ögon och röst beklagade sorgen. Jag tyckte, att jag kunde ha slagit honom i ansiktet. Jag ilade hem som förföljd af onda andar, jag gick bakgator för att icke möta någon bekant, och jag andades icke ut, förrän jag åter stod i mitt rum, vetande, att dörren var stängd bakom mig, och att ingen mot min vilja kunde störa min ensamhets rätt.
Det skulle i sanning också roa mig att få höra, huru en förposttjenslgöring skulle kunna verkställas utan kavalleri. Hvad frågan beträffar hvarest vi här i Sverige böra hafva kavalleri, då föreslaget är att öka detsamma, så vore väl Norrland, hvilket, inom Westeroch Norrbottens län, utmed kusten utgör ett slättland, och hvarest ej så mycket kavalleri finnes, att ens en enda rapportkarl vid förefallande behof der är att tillgå, en trakt, som i första rummet borde ihågkommas. Man kan visserligen svara att tvenne sqvadroner finnas i Jemtland, men det kan möta ganska stora svårigheter att hastigt nog få en sqvadron ned den långa vägen derifrån till kusten. Angående lämpligheten af Smålands Husarers afsittande, så har jag redan, då denna fråga förra gången var före, tagit mig friheten göra några invändningar deremot, hvilka jag äfven tänker vidhålla, när Proposm kommer tillbaka från Utsk:t. Jag vill således nu ej vidare trötta R. o. Ad., utan anhåller jag blott att dessa mina ord måtte få åtfölja den K. Proposm vid dess remitterande till vederbörligt Utsk. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., remitterades den K. Proposm jemte yttranderne till Stats-Utsk:t. Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:s d. 16 dennes på bordet lagde Nåd. Proposm: ang:de Krigs-Colkii ombildning till en armé-förvaltning; ang:de anslags beviljande dels till betäckande af en uti Svenska Spetsbergs-expeditionens räkenskaper befintlig brist, dels till fortsättning af rekognoscerings arbetena på Spetsbergen med afseende på utförbarheten af en gradmätning derstädes; ang:de afsöndring af jord från häradshöfdinge-bostället Hvetlanda Thomasoch Kullagården i Ostra härad, Jönköpings län; samt ang:de penision från allmänna indragnings-staten åt chefen för kamera!-dep:t i fångvårdsstyrelsen, Carl Mauritz Kruskopf. 'Den 20 Maj. 425 Föredrogs Hederv.
Förslag rörande Civil - Stater, 1 cafgifne fö-klarande, att de 566 Rd. Zo si., hwilka enligt Kongl. Breswct dcn lb Martil 1302 och den rA April ,805 hrttile war-t b» stadde till understöd och fördelning emellan lönlöse och mindre lönte Embetsman inom Institiä-Ncvifioncn, mä au widare för detta Lvdamäl fL titt nasta Riksdag fortfara; Af hwilker beslut Rcspecuve Med-Stånden samt Stats - Utskottet skulle »vördsamt och manligen erhälla del. vt supra. S. DDä Preste - Ständer igenom nu ankommit och uplast Protocolls-Utdrag af denne dag erhöll del af Wallof!. Borgare - Ständers Ncmisi till Riksens Högloft. Ständers Stats - Utstött, angäcnde vtillrackcligheren af den. för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen ä Stat anstagne Summa, bcflvt Prestc-Ständet att uti berörde Rcniisi med wälbcmältc Ständ sig sörena; Hwilket stulle de öfrige Rcspeetivc Ständ, n samt Stats - Utstotter wördsamt och wänligen meddelas, v, -uxrs. S° D. Sedan Preste-Ständet redan förut under den^ ne dag nied särskilt tillagg bifallit Riksens Högloft. Stan» ders Stats - Utstötts uti Memorial af den ie dennes afgifne förklaring öfwer Anmärkningarne »vid Utskottets Allmänna Bet,uland-, angående Stats-Reglcringen, sä w»R berörde Memorial angick Utskottets Förslag till wista bestämda Hufwud-Tittlar uli Riks-Staten, beslöt PrestcStändeL nu att, med gillande af hwad Utskottet uti desi före - Den I? förcnämde yttrande i öfrigt föreslagit, instämma uti den af Högloft?