Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den så kältring följande Summor lade Allmänna Bevillskola årligen från och ningen , som Riksens med år 1816 från RiksStänder vid innevarangälds - Contoiret, efter de Riksdag sig åtagit, Beqvisitioher, till Kgl. till en påräknad årlig Stats-Contoiret aflemna!, Summa af Två mijlioneinligen: ner Fern hundra Atta - 3074 'Stats-Utskottets Betänkanderi. 1:0 Sju hundrade Tjugo Tusende (7:9,000) Riksdaler, såsom ersättning till Stats Verket for den del afTull-Inkornsterne, till ett lika belopp årligen, sorn är anslagen' till ersättning at Rankens Förskott till a So 8 och 180g årens krig. 2:0 Tretio Tusende (30 000} Riksdaler till Ränta och Capital-afbetalning å det i Ranken år 1811 lyft a de mindre Creditivet. 3:0 En Million Fyra hundrade Tjugo Tusende 1,420,000 Riksdaler tiil Stats Behofvens fyl hinde. A de Summor,; hvilka till S tatsVerket skola aflemnas, mage Fullmäktige medde a Förskott» så, vidt RiksgäldsContoirets iPenningetillgångar det medgifva; dock endast för det löpande året, hvilket räknas fran den Förste (1) Mars det ena året och Ulldén Förste (1) Mars tio Tusen (2,580,000) Riksdaler, och] hvilken skall utgå för år 181g och följande åren intill nästa Riksdag, kommer att levereras till Riksgälds-Contoiret och derstädes redovisas. Utaf denna Bevillning skola följande Summor årligen ifrån och med år 1819, efter Reqvisitioner, hållas Kongl. StatsContoiret till handa, nemligen: 1:0 Fem hundra Tusen (500,000 !
— Likväl, om man, för att härutinnan våga ett omdöme, vill åsidosätta tillfällige omständigheter och locala förhållanden, som för viss tid eller för visse orter göra mer eller mindre skarpt teknade undantag, torde man, då det är gifvet och oemotsägligt att folket i allmänhet, oberäknadi Backstugesittare, Inhyseshjon och andre dylike utan. säkert näringsfång, bor sundare och rymligare, njuter bättre föda ecb kläder sig bättre än förr, kunna och böra antaga att, i sednare tider, tillgångarne för folkmassans fysiska bestånd vunnit progressiv förkofran, eller alt välmågan hos allmogen i sjelfva verket tilltagit; och söker man ytterligare bevis för denna sats, så lärer det finnas uti ett factum sorn, åtminstone här i Länet, fortfarande visat sig, synnerligen under de sistförflutne Tjugofem åren, •nemligen; att af Säterier, Råoch Rörs-hemman samt Prälse-hemman, andre Egendomar oberäknade, som under tiden ombytt Egare, mångfaldige genom köp öfvergålt, antingen hela eller styckade, uti allmogens händer. 11 Men då, å ena sidan, dessa bevis, jemte den betydliga folkökningen, uppenbart vittna om tillväxt i landets krafter, måste å andra sidan medgifvas att tillfällige hinder emot desse krafters fulla utveckling både funnits och finnas. Att mindre vigtiga näringsgrenar aftyna eller försvinna, under det andre tilltaga eller nya uppstå, hörer till tingens natur och inträffar i alla tidehvarf: Frågan förändrar dock utseende när den angår landets hufvudnäringar; och hvad som i synnerhet är egnadt att, med afseende härpå, väcka serskild uppmärksamhet, synes för närvarande vara: Jordbrukets ställning i hänseende till den stora fluetuation i spanmålens pris, som de sednare åren, före, under och efter 1826 och i83o årens missväxter, ägt rum, hälst som detta ofta, vid goda år, åtföljes af stor svårighet för jordbrukaren att äfven till det lägre värde som då existerar, för vandla sitt spanmåls-öfverskott i penningar, till godtgörande af skatter, räntor och lånspanmåls-skulder, med mera.
Jag anser nemi. den af erfarenheten nu bekräftade möjligheten af sådana bankers uppkomst, som både skötas och ägas af endast 2 å 3 personer, och hvilka kunna utgifva sedlar ända ned till 12 sk:s valör, vara så betänklig och i så hög grad äfventyrlig för Svenska folket, att jag, såsomen bland detta folks representanter, icke kan underlåta alt, så vidt jag förmår, söka tillvägabringa en annan sakernas ordning. Jag medgifver riktigheten af den utaf Frih. Boye framställda anmärkn., att Kronobergs Ian behöfver en mindre bank än Östergöthland; och jag går ännu längre, än Hr Frih. yrkat, då jag yttrar den åsigt, att Kronobergs län för närvar, alls icke behöfver någon särskild bank, och att detta läns invånare skulle vara vida mer belåtna dermed, att en stor och för dem således äfven tillgänglig bank funnes i Östergöthland, än att de sjelfva ägde en egen obetydlig och onyttig provinsbank. Skulle man vidare vilja utsträcka den åsigt, Frih. Boye förfäktat, så skulle man kunna komma ända derhän, att hvarje härad borde äga sin särskilda bank. Det torde likväl icke undfalla någons uppmärksamhet, hvilka stora vådor och olägenheter samt hvilken villervalla derigenom skulle uppkomma för all penningerörelse och varuafsättning inom landet. Dessa inrättningar äro nya. Man torde derföre i början böra gå försigtigt till väga med deras frambringande; och denna försigtighet fordrar, att icke alltför många små och svaga bankers uppkomst befrämjas. Jag får för min enskilda del förklara, att jag, i afseende på leckningssummans belopp, velat gå en medelväg emellan Utskms och reservantens förslag och ansett 2,000,000 r:dr b:co vara ett lämpligt minimibelopp för stiftandet af actiebank; dock sorn, enligt den erfarenhet jag äger om den rådande opinionen, jag är öfvertygad, att pluraliteten inom B.iksSt:n skulle anse äfven denna summa vara för hög såsom den jpinsta tillåtna teckningssumman, så får jag tillstyrka bifall till Utsktns förslag i denna del.
Utskottet vidblifver sitt i denna punkt afgifne Utlåtande, endast med iagttagande, att den till afskrifning tillstyrkte summan rättas till det belopp af 2,3oo R:dr, som det lemnade förskottet verkligen utgjort. 7:0 Utskottets yttrande, i anledning af Friherre Hamiltons, H., motion, om anslag till uppbyggande och inrättande af' ett National-Museum, har af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden blifvit lemnadt utan anmärkning, hvaremot en ledamot afPreste-Ståndet förklarat sig finna den af motionären föreslagne local for ett National-Museum erbjuda flere och betydliga fördelar. Då ifrågavarande yttrande icke innefattar något yrkande om förändring uti det af Utskottet i denna punkt gjorda förslag, hvilket sålunda ian anses vara af samtliga Riks-Stånden bifallet eller lemnadt utan anmärkning, Stat i-Utskottets Utlåtande, N:o 435. Litt E. 33 vidblifver Utskottet jemväl i denna punkt sitt förra yttrande. 8:0 Utskottets yttrande, i anledning af motionen om anslag för tillbyggnad och reparation af Academiens för de Fria konsterna hus, har al Ridderskapet och Adeln blifvit lemnadt utan anmärkning och af Bonde-Ståndet bifallet, hvarjemte den ende ledamot af Presie-Ståndet, hvilken rörande denna fråga sig yttrat, yrkat bifall till Utskottets förslag. Inom Borgare-Ståndet har dermot blifvit anmärkt, att 3o,ooo R:ir syntes vara en alltför stor summa, alt af Rikets Ständer till detta föremål disponeras, helst Utskottet icke tillfyllest utredt, att hela detta belopp erfordrades, samt att, genom en så illa motiverad frikostighet, konstens mägtige gynnare och beskyddare möjligen skulle kunna föranledas att inskränka sina bidrag för Academiens upprätthållande.
För mussivguld och mussivsilfver torde införselstullen, som nu är bestämd å det förra till 20 och å det sednare till 14 sk. lodet, skäligen böra, med afseende å det föga skiljaktiga värdet, och då dessa artiklar äro egnade att lätt kunna smugglas, jemkas till 12 sk. å bägge slagen. Sedan, enligt hvad förut är omförmäldt, till rubriken gummi arabicum, dragant, senegal och kirsbärsansetts böra hänvisas de slag af gummi, hvilka varit särskilt specificerade, såsom kopal, lacka, mastix och sandarak, lärer lydelsen för denna allmänna rubrik böra blifva: »gummi, alla slag, ej specificerade». I likhet med hvad som ägt rum i afseende å slagtade foglar, torde rubriken gäss, insyltade och rökta, kunna ur taxan utgå och hänvisas till lika tullbehandling med artikeln kött. Införselstujleu å hagel, nu utgörande 33 V3 procent å det autagna tullvärdet, eller 3 sk. skålpundet, föreslås till 2 sk., hvilket ändock med mer än 100 proc. öfverstiger den derå i Norrige gällande tullafgift. Sedan för ohäcklad hampa tullfrihet vid införsel blifvit, i anseende dertill, att produktionen inom landet icke, hvarken till mängd eller godhet, motsvarar behofvet, föreslagen, äfvensom vid utförsel af både ohäcklad och häcklad hampa, men nuvarande införselstull å den häcklade bibehållits, skulle redaktionen komma, att i införselstarifen lyda: »hampa, häcklad». Genom särskilt af Kongl. Maj:t fattadt beslut äro finare skinn för tillverkning af handskar medgifna till införsel, mot en till 10 procent af värdet nedsatt tull.
Hrr, känner tyvärr allt för väl, att om det blott lyckas densamma att söndra sinnena, att utså religiös oro och missbelåtenhet, så har densamma lättare att vinna målet, i det att den blott behöfver öpna sina armar, för att de söndrade, af tvifvel och oro sönderslitna själarna skola kasta sig deri. Det ligger således i katholicismens intresse, att först draga de tviflande bort från all egentlig tanke och troshandling, för att sedermera sluta de religiöst redlösa till sitt sköte. Sedan detta väl är undangjordt, kan katholicismen med trygghet öppet stiga fram och säga: »Se, antalet af min läras anhängare är nu så stort, att J ej laitinen förvägra oss att bilda ett eget samfund. Jag är öfvertygad, mine Hrr, att om ett kyrkomöte blifvit sammankalladt till kyrkotuktens uprätthållande, så hade just dessa i mörkret dolda bemödanden blifvit updagade och vi skulle hafva fått se, hvilka bedrägliga medel blifvit använda för målets vinnande. Mine Hrr, jag har under en längre tid varit illamående, och jag känner, att jag icke längre förmår, att, såsom jag hade önskat, utveckla denna fråga och granska det Kongl. Förslaget. Jag måste således inskränka mig till att säga, att om man nagelfar detta förslag ifrån början till slutet, så skall man finna den ena motsägelsen efter den andra. Jag vet, att jag med detta anförande tröttat eder, mine Hrr, men jag hoppas, att det blifver mig förlåtet, om jag säger att jag, som sannolikt icke är närvarande då afgörandets stund kommer, härmedelst har velat nedlägga ett varmt hjertås reservation emot det förslag, som här blifvit framlagdt, och emot hvarje försök att rubba den heliga tro, som hittills utgjort det Svenska folkets lycka, och — jag är innerligt derom öfvertygad — äfven allt framgent skall göra detta folk starkt och enigt, såvida de bemödanden, som nu söka undergräfva denna tro i folkets sinnen, ej vinna framgång.
Bälsmansvaka/is-a/giften, beräknad vid sednaste slats-reglering till 36,000 R:dr B:ko, har utgjort: år 1850 34,704 R:dr „ 1851 36,913 „ „ 1852 37,705 „ „ 1853 43,718 „ „ 1854 : . 46,149 „ således i medeltal 39,838 B:dr B:ko eller 59,757 R:dr R:mt; och har Kongl. Maj:t förslagsvis upptagit denna inkomst till 58,000 R:dr Runt; — men då del visar sig att medelbeloppet för de 4 sednare utaf ofvannämd)) 5 år uppgår till öfver 41,000 ll:dr B:ko, samt Utskottet inhemlat att Båtsmansvakans-afgiften år. 1855 utgjort 67,800 R:dr R:mt, torde för hvart och ett af nästkommande trenne år med säkerhet kunna påräknas 19:o. Uruloch Salpeter-försäljningsmedel. Dessa beräknades vid förra Riksdagen till 120,000 B:ko eller 211,255 R:dr R:mt; och då denna inkomst syntes vara i stigande, har Kongl. Maj:t ansett densamma kunna beräknas till 210,000 R:dr R:mt. Enär, enligt hvad Utskottet inhemlat, krutoch salpeter-forsäljningsmedlen för år 1855 influtit lill eli belopp af omkring|182,900 R:dr Transport: 7,688,250: — 26,500: — 60,000; — 7,774,750: — 16 Stats-Utskottets Utlåtande N Transport:
Hvarför? Hvarför!! Hvarför!!! Åh Gud, hvad jag led. Det var som om kropp och själ tärdes af en förstörande mask, förstördes som en gammal möbel, smulades sönder, genomgräfdes. Åh Gud, jag går upp i denna känsla som i en monomani. Jag blir sjuk, jag förtärs af denna längtan att se honom, bara se honom, så är jag nöjd. Jag vet icke hvad jag gjorde; jag gick på golfvet som ett sjukt djur. Det är att förstöra arbetsförmåga, lifskraft, penningar, allting på. Det är att gå under af, om jag icke kan bli herre öfver det. Det enda som brukar lindra är att genast få nedskrifva intrycket. Jag gick till kofferten och tog fram dessa blad för att försöka. Och det är liksom drägligare nu. Men jag lider, lider förfärligt. Jag är så alldeles ensam. Förströelser och menniskor skulle motverka. Denna afspärrning; detta att jag skall sitta på post och vänta hvarje qväll, oviss om han kommer eller icke, slitas mellan hopp och fruktan minut efter minut, det undergräfver sista återstoden af motståndskraft. Jag vill härnäst bedja honom låta mig veta när jag kan vänta honom eller ej, så kan jag några qvällar gå på teatern eller eljest ut. Men resa hem vill jag icke. Då skulle jag falla in i min förra lifsleda. Jag vill bringa det till en kris. Antingen skall jag lida så att detta tvingar mig att afslita bandet och att störta mig i ett brokigt och verksamt lif för att glömma, eller också skall förhållandet stadgas till en trygg och öppen vänskap, der man känner sig säkra på hvarandra och lugna. Jag skall komma underfund med om jag blott är ett experimentalfält eller om han verkligen håller af mig en smula. Jag reser icke härifrån förr än det hela utvecklat sig till det bättre eller till en insigt om att det icke är annat än munväder och ett litet tidsfördrif. Då skall jag arbeta mig till likgiltighet, men bryta med honom vill jag icke. Jag skall då hålla af honom med det öfverseende man har för ett stort, något narraktigt barn, som man icke får vänta sig några djupare känslor hos i riktning af vänlighet.
Denne David, han skall fora Israel till magt och lycka, Skall vid folkets rop och jubel sig med segerkransen smycka; Hvacl jag velat, men ej magtat, skall han verka och fullborda, Ty med nåd och kraft af höjden Herren klada vill sin smorda. Underligt mig synes vara att ibland mitt hjarta langtar Efter honom, som jag hatar, att det till försoning tr&amp;ngtar. Slrall jag lyda känslans maning, honom till mig återkalla? - Nu tärningen &amp; r kastad. Ni2 jag strida, 926 jug falla! w! Från det dunkla, djupa Hades hör jag röster, hvilka tala: " Korn hit ned, har råder friden, bo bland oss i lunder svala! Saul, det &amp; i godt att somna för att ej på jorden vakna, Du har intet der att vinna, intet, som iir vardt att sakna. " David(Sj unger. j J a g lyfter mitt öga Mot bergen, de höga; Min hjalp är ej fjarran, Den kommer från Herran. E j h k t a r jag fara, Gud vill mig bevara; Hans sköld mig betiicker, Nar natten förskräcker. D&amp; hvilan jag smakar, Min vaktare vakar; Hans arm skall ej domna, Hans öga ej somna. O Herre, min hiilsa, Min sjal vill du friilsa; Min hjord och rnin hydda Viilsigna och skydde. I gliidjen; i nöden, I lifvet, i döden Du, Gud, ar mig niisa: Ditt namn vase iira! Baby ' s hand. Redaktionen har öfver poemet: .Baby ' s liandn emottagit aderton öfversähtningar, ett glädjande bevis p&amp; att idén vunnit erkännande bland Dagnys läsare. Tafhgsskrifterna äro lemnade till professor Victor Ryaberg för att genomses, och i niista hiifte liopl~as vi f&amp; meddela resultatet af denna granskning. Ernst Ahlgren.
Med tillkännagifvande, att Bancooch Lag-Ulskoltens Betänkande, N:o 4, blifvit af Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln återremRteradt i sin helhet, samt af Wällofl. Borgare-Ståndet afslaget, i fråga om upphafvandet af Kongl. Brefvet den 5 Februari 1768 och Svea Hof-Rätts Universal den (7 Mars samma år, men ålerförvisadt, i hvad det angår motionen 0111 Bankens skyldighet att tillsända domare uppgift om Bankens inteckningar, och att Lagutskottet följaktligen kommer att, gemensamt med Banco-Utskoltet, å nyo behandla frågan om upphäfvande af berörde Kongl. Bref och Hof-Rältscircular, får Utskottet, sorn, vid pröfningen af hvad i öfrigt utgör föremål 4 Bag-Tjtslcottets Betänkande, N:o 174. för Herr Flegardts och von Zweigbergk.? molioner, hafi tillfälle laga kännedom om ett i samma ämnen afgifvet och uti Kongl. Majlis Ilögsle Domstol granskadt förslag till förändrade Lag-stadganden, 1111 i hufvudsaklig öfverensstämmelse med detta förslag meddela följande Utlåtande: Uti 4 raom. af 7 §. i Concurs-stadgan af den 28 Juni 1798 föreskrefs, att den å inställelsedagen i concursmål uteblifne borgenär, som varit af gäldenären känd, men ej af honom blifvit uppgifven och ej eller serskild kallelse erhållit, skulle näst efter de borgenärer, hvilkas fordringar blifvit lagligen bevakade, njuta betalning för sin fordran, utom i de fall, då fordringen grundade sig på skuldsedel, ställd till innehafvare».
Ståndet förväntar sig likväl, att Utskotten, med användande af full kraft och nit, icke torde blifva i behof af den utsatta längre tidrymden S„ D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets, på bordet livilande, följande Memorial: N:o 3pp> i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 368: Ståndet lut härvid bero; N:o /|0°> i anledning af en inom Preste-Ståndet väckt fråga, om tillåtelse för Ståndets Archivarie, att emellan Riksdagarne få bebo de rum i Riksgälds-Contorets förra Inis, hvilka af Preste-Ståndet under Riksdagarne begagnas, bifölls; N;o /\oi, angående gratificalion åt den eller de Tjenstemän inom Riksgälds-Contoret, som fått sig uppdragen befattningen med utdelningen till Praenumeranter å Riks-Ståndens Protocoli vid innevarande Riksdag, samt emottngningen och redovisningen för öfverblifvande exemplar af Bibanget till samma Protocoll, bifölls; N:o 402> med förslag till indragning af åtskillige tjenstebefattningar vid Riksgälds-Contoret, bifölls; N:o 4o3, i frågan om. afskrifning af ett Professoren Ågren beviljad t lån, bifölls; och N:o 4°4> i an_ ledning af väckt motion, att Stats-Verket måtte lemna bidrag dertill, att Trollhätte Canal och Slussverk kunde bringas till lika dimensioner, som Götha Canal eger, bifölls* Prot. Utdr. d, 31 Lin, 1835. 51 S. D. Nu föredrogs å nyo och gillades CoTistitutionsUtskottets, på bordet hvilande, Memorial, N:o 76, angående trenne Riks-Stånds återremisser på Memorialet, N:o 66, med förslag till ändring i Riksdags-Ofdningens föreskrifter om Bergsbrukens representation. S. D.
Mörner, Carl Göran: Genom de upplysningar den siste värde talaren lemnat ang:de frågans behandling i de öfriga Riks-Stånden, är jag till en viss grad förekommen; för ordningens skull anhåller jag likväl om upplysning, huruvida prot.- utdrag från Preste-St. i denna fråga till R. o. Ad. ankommit. 1 anledning häraf tillkännagaf undertecknad, att Preste-St. antagit R. o. Ad:s inbjudning i fråga om användandet af den upplupna bankovinsten, och lagt de i 3:dje och 4:de punkterna af detta Mern. föreslagna voter:s-propos:na till handlingarne. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes propos. derå att den förev:de punkten ej skulle föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne; hvartill svarades ja. Hr Nordenfelt: Afven denna fråga är, genom Preste-St:s antagande af den gjorda inbjudningen, afgjord, och någon annan åtgärd torde således icke erfordras än att Utsk:ts Mern. i denna punkt lägges till handlingarne. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef denna punkt lagd till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande samt bifölls sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 4 och 8 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 12, i ani. af väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadganden ang:de skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26:te kap. Byggningabalken omförmälda allmänna byggnader. Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 8 dennes bordlagde Mern. N:o 129, i ani. af R. St:rs beslut ang:de det till uppförande af en ny byggnad för Svenska slöjdföreningens skola i hufvudstaden beviljade statsanslag. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 8 dennes bordlagde Utlåt. N:o 42, i ani. af väckt motion om utvidgad religionsfrihet.
Herr Hjerta har. i afseende på artikeln oberedda Hudar och Skinn, anmärkt, att, ehuru densamma utgjorde en bland de oundgängligaste fprnödenheterne, särdeles i ett kallt klimat, samt derföre rigtigast borde från ali införsels-tull befrias, tullafgiften likväl för några riksdagar tillbaka, utan allt annat rimligt skäi, än beredandet af en ökad stats-inkomst, blifvit nära förduhbiad. för att häri tillvägabringa en, af billigheten j hög grad påkallad, rättelse, borde tullafgiften nedsättas å torra hudar till 1 sk., fteh å Bih. till R. St. S Sami. 4 Afd. 2 Htift. 4 Harts, Itarpoes. Hattar. Hattjlätor. Hudar och Skinn, oberedda. 26 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. Hudar och Skinn, beredda eller Läder. andra slag till 8 rst. skålpundet, hvarigenom, under förutsättning af lika stor import som hittills, visserligen uppkomme en minskning i stats-inkomsten af omkring 45,000 R:dr, hvilken dock de betydligt förökade tullinkomsterne syntes kunna medgifva. Herr Schwan har yrkat tullafgifternas nedsättning till hälften, eller 11 rst. å torra och 6 rst. å andra oberedda hudar. Uti särskildt, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse och under åberopande af 56 §. Riksdags-ordningen, lill Borgare-ståndet ingifvet skriftligt anförande, som blifvit till Utskottet remitteradt, har Herr P. H.
Man har trott, att denna lucka borde fyllas; men detta har allt för illa blifvit försökt, då i förslaget står, att "valen till riksdagsmän må inom den för riksdagens början och slut af R. St. bestämda tid” &c. Det är då blott i orden, som den egentliga skillnaden består; ty bristen är densamma som förut. Hvad hindrar väl, att valen förrättas 4 år förut, hvaremedlertid de valda personerna undergingo sådana förändringar i deras ställning, som tillintetgjorde deras valbarhet. Det är af detta tillökta skäl, som jag förenar mig med Frih. Cederström att tillstyrka afslag å redactionsförändringen. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag skall ej inlåta mig i någon pröfning, huruvida förslaget i sig sjelf kan vara nyttigt eller icke. Jag vill blott tillkännagifva, att så, som det finnes redigeradt, kan jag icke med min röst biträda dess antagande. Der står nemligen: ”Med de i 2 §. omförmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande corporationer eller embetsman att, utan någon påminnelse och utan annan anledning än sista riksdagsbeslutet, vid ansvar besörja, att valen till riksdagsmän må, inom den för deras början och slut af R. St. bestämda tid, i laglig ordning och med all skyndsamhet verkställas.” Jag kan icke inse, hvartill ordet: deras hörer; ty det kan icke anses hafva rapport till riksdagsmän, ehuru man af ordalagen icke kan komma till någon annan mening. Ett sådant redactionsförslag kan jag för ingen del bifalla. Frih. Palmstjerna: Jag är hufvudsakligen förekommen af de yttranden, som redan äro afgifna, innefattande afstyrkt bifall till den föreslagna redactionsförändringen, uti hvilket afslyrkande jag instämmer. Det torde icke vara lämpligt att antaga denna lag, hvilken, såsom Frih. Ehrenborgh anmärkt, är redigerad så, att man endast gissningsvis kan utröna, hvartill ordet: deras refererar sig. För min del skulle jag tro, att det har afseende på valen, men icke på 44 Den aj Mars f. m. riksdagsmän.