Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Skatteköpskillingen må få utibetalas på 6 år, eller ock kortare tid, allt efter omständigheterne , suna dock böra ankomma på Ed. Kongl, Majas Nådiga pröfning för hvarje serskildt fall, der något undantag kan ega rum : 5. Att Auktionerne böra ske på en och samma dag uti Kongl, Kaminar-Collegium och BandsKansliet i Orten samt å det närmast till Skogen belägna Tingsställe, sedan Kungörelser derom blifvit utfärdade inom Länet och angränsande Jiän samt nti allmänna Tidningarne : b. Att Lasdshöfdingen eger föreslå sam^ Karnmar-Coliegium pröfva och fastställa i huru många tunnlasd hvarje utrop vid Auktionen bör ske: Underdåniga Skrifvelser'. 7.’ Att Kronans öfrige Allmänningar och Parker böra helt och hållet fredlysas samt, sa forti sig göra låter, afmätas, der sådant redan icke skett: 8. Att de Skogar och Allmänningar, som ej ännu enligt 1805 års Skogs-Ordning blifvit afVittrade, böra skyndsamt frånskiljas enskildes egor samt förses med lagliga Prör och Rågångar t g. Att Mulbets-rättighet och så kallade Fäbodställen, som å desse Skogar och Allmänningar af ålder varit Jordegare eller Boställshafvare , med eller utanyxbörd, tillerkända, böra dem ersättas med så många tunneland skog och mark i vederlag, som efter mätismanna ordom pröfvas deremot svarande; och att de böra för dessa för.- måner skattläggas till årlig afgift, så framt ej desamma redan vid hemmanets skattläggning finnas tagne i beräkning, i hvilket fall någon serskild afgift derför nu icke må ega rum: 10. Att Innehafvare af hemman, torp och lagenheter på desse Allmänningar med Stubbeoch Röjselrätt, enligt Riksens Ständers Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, dervid ovägerligen bibehållas, dock emot vederbörlig skattläggning, om deri ej redan är skedd : samt 11.
Denna omständighet trycker ned priserna vid tillfälle af inhemska sädens export, så att den allmänna klagan här inträder till sitt andra moment nemligen att näringarne icke upptaga det öjver&kott af spnnnemål som genom ymnoga årsväxter möjligen kan upp flå. Utom bergshand teringen och åkerbruket, idkas inom riket mångfalldiga slöjder, handtverk och fabriker. Dessas trefnad och utvidgning förutsätter frihet i tillverkning och afsättning samt stadga i födoämnens pris och författningarnes jemte den dagliga tillämpningens grundsattser, ty det sjelfvilliga arbetets, slöjdens äfvensom inhemska handelns uppkomst, förutsätter en störr» 935 Den 28 Februarii, frihet än hittills varit medgifven, anläggningar af spannemålstärande verk och inrättningar förutsätta beräknings möjlighet, hvilanda på hittills saknade bestämda grundsattser i Föifattningarna och deras tillämpning handeln torde sakna den stadga i beräkningsgrunder sorn fordras om den skall fr' das från vingla» ri; och sakna den frihet i utöfningen sorn em samt förmår att förekomma lurendrägeri och tullförsnillning. I detta hänseende har jag trodt mig böra väcka Motionm N;o 2. Riksens Höglofl. Ständer, nedlägga, genom en underdånig hemställan, uti Kongl. Majrts Omvårdnad för sitt folks välstånd och trefnad, sine bekymmer deröfver, att de författningar som ordna handverkerierna och, den inhemska handeln utsträcka tryckande band utöfver behof af ordning och konstflitcns utbildning uppå den frihet i tillverkning och afsättning sorn ensamt förmår bereda slöjdernas blomstrande tillstånd, att slöjderne, såsom innebärande production på öfverloppg tid, genom den dem påliggande ringare tillverkningskostnad, utgöra ett verksamt mede] til nationalrikedom uti vårt land, hvarest huivudnäringarne lemna större eller mindre delar af året arbetslrie, hvadan deras uppkomst utgör ett ömt ämne för Riksens Höglofl. Ständers omtanka; att Riksens Höglofl. Ständer lägga en allvarlig vigt deruppå, att mationen snart får del af KonglMajds nådiga beslut angående de grun - Den 2 3 Februarii.
Under erinran i öfrigt, dels att för undersökningar om ändring eller utrifning af vattenverk de nämndemän, som i egenskap af gode män tillkallas, jemnlikt 7 § i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824, erhålla ersättning i likhet med hvad gode män vid skiftesförrättningar tillkommer, och att för det sällsynta fall att nämndemäns biträde härutinnan påkallades och af Kronan borde ersättas, förändring i sättet för denna ersättnings utgående icke syntes af behof påkallad, dels att nämndeman biträda vid flera andra förrättningar, der den enskilde, för hvilkens räkning biträdet erfordrades, sjelf måste bestå kostnaden för deras resa och traktamente, dels att nämndemäns anlitande vid åtskilliga ärenden i sednare tider upphört, såsom vid afvittringsförrätt - 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 95. ningar i norra länen samt vid skogsutsyningar å kronomarkerna i Norrbottens och Westerbottens län, dels ock att biträde af nämndemän torde kunna å Kronans sida påkallas i andra än ofvan uppräknade fall, utan att alla dessa fall på förhand kunde eller syntes böra bestämmas, — hafva Kollegierna hemställt, att nämndemän, vid alla de förrättningar, för hvilka ersättning från Kronans sida blifvit af Kollegierna i underdånighet tillstyrkt, måtte tillerkännas skjutsoch traktamentsersättning enligt elfte klassen i resereglemente! af den 31 Oktober 1851, med den förhöjning i traktamentet, som genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 13 Mars 1857 blifvit beviljad; dock att skjutsersättning icke må tillgodonjutas för förrättningar, då förrättoingsstället är beläget inom en half mil från nämndemannens hemvist, ifrån hvilket, vid öfriga förrättningar, skjutsersättningen borde beräknas och utgå. Hvad åter fjerdingsman vidkomme, så enär icke någon utsträckning af deras rätt till skjutsoch traktamentsersättning, utöfver hvad Kongl.
Ridd, och Adelns Prot. vid 1S5T års Riksdag» 2 K iddarhus-Utekottets Utlåtande N:o 11. denna fonds hela afkastning, med undantag af tvänne arfvoden till Kiddarhusets tjenstemän, redan tillfaller Adliga Kadettskole-fonden, Direktionen ansåg Wennerstiernska fonden lämpligen kunna förenas med förstnämnde fond, endast med vilkor att i dennas räkenskaper ett folium upptages, som i korthet redogör för afl. BankoKommissarien Wennerstiernas testamente; och har Direktionen tillika funnit, att då räkenskaperna för de till Wadstena Adliga Jungfru-Stift förärade och i dess hufvudbok under särskilta folier bokförda donationer, bestående uti Friherre von Knorrings, Grefve C. E. Lewenhaupts och Landshöfdingen von Stenhagens dispositioner, Fröken Alströmers testamente, Ryttmästaren Hildebrands testamentsfond och Ofver-Jägmästaren Rudbecks gåfvofond, för närvarande voro uppställda efter olika bokförings-methoder, den förändring i detta hänseende lämpligen kunde införas, att samtlige dessa fonder "upptagas i Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassas hufvudbok på enahanda sätt, som det Alströmerska testamentet, med skyldighet för Stifts-kassan att ansvara för de i stiftelsebrefven stadgade pensioner, men utan att i särskild räkenskap upptaga något slags balans, hvarken al kapital eller ränta, hvarvid, för verkställigheten af denna förändring beträffande Rudbeckska gåfvo-fonden, det förordnande torde meddelas att, i mån som nuvarande pensionärer afgå och tillgångarne det medgifva, tvenne pensioner skola för all framtid från fondens i sammanhang med Stifts-kassan förvaltade kapital, enligt framlidne Ofver-Jägmästaren Rudbecks testamente, utgå till Stiftsfröknar, sora äro döttrar af militärer. Efter öfvervägande häraf, och jemte det Utskottet för närmare upplysning bifogar Riddarhus-kontorets ofvanberörde Memorial (se Bilagan Litt. A), har Utskottet ansett sig böra afgifva det Utlåtande: att ehuru
Utefter plank och källargluggar ströko kattor, ynkligt jamande. Foglarna smeto ljudlöst från träd till träd, och i själfva deras plötsliga stumhet låg stilla jämmer ... Som solostämmor i denna kör sköto in ängsknarrarnas höga skarpa diskanter. Och allt leddes af ett evigt svagt sus genom det torra gräset — af blommornas nickande och nickande ... Matilda såg undrande mot himmelen — icke ett moln. Den stickande glansen kom ögonen att tåras ... Ett fruntimmer syntes därborta, hon närmade sig Hjelmska villan och öppnade grinden. Matilda reste sig förvånad — främmande gäster voro sällsynta. — Kära fru Hjelm ... — Fru Linde, hvad i all världen ... — En förfärlig hetta ... Fru Linde skyndade fram till iskylaren, lät det kalla vattnet fukta sin näsduk och lade den i nackgropen. — Det ser styggt ut, anmärkte hon småleende. — Ja, man formligen smälter bort — har ni värkligen återvändt till oss nu? — Mister Linde hade aldrig ro ute i västern, folk voro så litet förstående I detsamma hördes från husets baksida ett häftigt smällande af fönsterluckor. Ellida följd af Ruth, kom utrusande. — Herren bevare — nyss sken ju klara solen, skrek hon häjdlöst — Gud tröste den, som inte är beredd. De båda kvinnorna hade sprungit upp, Matildas alla tankar stodo stilla. — Hvad är det? Därinne tumlade stolar om ock Erik ryckte upp dörren. — Fort in Matilda, här blir något gräsligt — hvar är pojken? — Åh Gud När hon störtade de få stegen utför trappan, fick hon intryck af en dröm, där man aldrig kommer fram. En våldsam kroppslig stöt tvingade henne att gripa efter fäste. För hennes ögon dansade eldkulor, hon hörde tjut och gny, hvisslande och brak ... alla sinnen omvälfdes, hon famlade framför sig i luften ... den kändes som en fast kropp ... och omkring var svarta natten.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, Jt/i 16. 15 Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rädel å Stockholms Slott den 16 November 1853. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern lör Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, samt Siats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, sorn, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående framlidne förre Departements-Chefen i Kongl. General-Tull-Styrelsen, Kansli-rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet rörande den efter aflidne Uppbörds-Tullförvaltaren 31. F. Finér yppade balans. Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalite, att, i enlighet dermed, Nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 4853. Kongl. Mapls Nåd. Proposition, N:o 17. X:o 17. Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Dec. 1853, kl. 10 f. m. Kongl.
Hur illa han trifdes i Upsala, och hvilken föraktlig kråkvinkel af världen, full af kryperi och skolastik, han fann universitetsstaden vara, intygar hela den följd af bref, han mellan april 1787 och sommaren 1788 skref till sin vän Heurlin och sin gamle humoristiske mentor och gynnare Tham, samt den intressanta epistel han den 8 maj 1787 sände kapellmästar Kraus. Tänker man sig tillbaka till det dåtida Upsala, träder onekligen en till mötes ett litet lärdomssamhälle med mycket stelnade och pedantiska former, men redan en flyktig blick på disputationer, tal och andra akademiska aktstycken visar dock mer än väl, att de vetenskapliga intressena ingalunda befunno sig i den lägervall, som Thorild i sin ungdomliga och eldiga otålighet ville göra troligt. Betraktar man blott de lärare, med hvilka han själf haft anledning att komma i beröring, finnas bland dem flera, hvilka ej gjort sig förtjänta af hans föraktfulla omdömen. De juridiska studierna under Thorilds tid leddes hufvudsakligen af professorerna Hernbergh och Flygare. Andreas Hernbergh vann »oaktadt goda kunskaper i Lagfarenheten aldrig något anseende inom akademien». Han ansågs icke vara grannlaga i åtagandet af rättegångar eller sättet att utföra dem – »en liten nätt och pigg varelse utan reputation, præsiderade flitigt och för säkerheten tog ut præsidiiarfvodet före ventilationsdagen», skrifver en samtida. – Gustaf Flygare var däremot »en kunnig och aktad man, som blott i sammanlefnaden röjde nog mycken Sufficence och egenkärlek». Bland de öfriga professorer, som Thorild säkerligen åhört, funnos inom humanistiska fakulteten – jag förbigår de medicinska professorerna, då Thorild knappast ägnat någon större tid åt dem – åtminstone trenne män af stor lärdom och begåfning, den kände professorn i historia, Fant, innehafvaren af Skytteanska lärostolen Neikter och last but not least, professorn i praktisk filosofi Dan. Boëthius.
Om jag rätt upfattade Hr Gr. o. Landtnäs tillkännagifvande, anser Hr Landtm, den af mig föreslagna discussion icke grundlagsenlig! kunna ega rum. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Hr Stjernsvärd i sådant fall orätt upfattat hvad som blifvit yttradt. Hr Gr. o. Landtm:s mening var icke, att en discussion i frågan ej kunde grundlagsenlig! ega rum; men om Hr Stjernsvärds förslag, såsom Hr Gr. a. Landtm, trodde, afsåg, att R. o. Ad. skulle i morgon discutera och antaga grunder för en förändrad Riddarh.Ordn., så kunde propos. derå ej framställas, emedan detta vore i uppenbar strid med 41 § Riddarh.Ordn., som säger att ändringar i Riddarh.- Ordn. ej få ske innan Riddarh.Utsk. deröfver afgifvit sitt Betänk. Frih. Raab, Adam, Christian: De första orden af 49 § Riksd.Ordn. innehålla: ”Hvar och cn allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Ulsk. förvisar, ligga på bordel till nästa' plenum, då remiss bör ske”. Det är således uppenbart att denna fråga icke kan leda till något afgörande omedelbart inom Ståndet, utan måste först af Riddarh.- Utsk. behandlas, men jag instämmer med Hr Stjernsvärdderuti, att det vore väl om grunden för den blifvande Riddarh.Ordn. kunde fastställas, i fall det hvilande Representationsförslaget skall kunna antagas. Jag vågar derföre hemställa om icke detta ändamål skulle möjligen vinnas på det sätt, att man afslod ifrån bordläggningen af Hr Stjernsvärds motion och remitterade densamma till Riddarh.Utsk., som på några fä dagar skulle kunna upställa några så beskaffade grunder för blifvande förändring af Riddarh.- Ordn. Jag föreställer mig att här egentligen torde vara fråga om valkretsarne, hvilka nu vore angelägnast att hafva något bestämda.
Grnndräntorne, angående elt förändradt sätt för deras utgörande. II. 266. VI. R. 204. XLVIII. B. 358. XLIX. Å. i65. LXIL U. 218. LXIV. A. 3i. Grönhagen, Guslaf Lars, angående ersättning för dess indrague PageLön. IV. i73. VIII. R. 23. XXIII. LX. B. 274. LXIL A. 298. Grönhagen, Gustaf Lars, yttranden. I. 180. III. 43r. Gudstjensten, den offentliga, örn afskaffande af plikt för uteblifvande från. XLIV. B. 289. XLVIII. A. 41. 1 Guld. Se Silfver. s3g Guld, om förändring i det hittills antagna Bokföringsvärdet för, i Bankens räkenskaper, jemte grunder för inoch utvexling deraf. LXI. B. 361. LXIY. E. 35g. Guldoch Silfver-panter, rörande jemkning i heslutet om tiden, efter hvars förlopp förfallne, skola genom auction i Banken föryttras. LXIV/B. i48. A. 352. Gustafsbergs Porcellainesbruk, om understöd för. Y. 415. VIII. 354. IX. A. 38. Gyldenstolpe, Grefve Anton Gabriel, yttranden. I. 162. VI. 3o8. VII. Gyldenstolpe, Grefve Carl, yttranden. I. 283, 286. VII. 295. Gyldenstolpe, Grefve Ulric, yttranden. VI. 333. VII. 294.
Till bergsrörelsen kan för öfrigt räknas: ett täljstensbrolt uti Wedbo härad, hvarest till afsalu förfärdigas grafstenar, milstolpar och vägvisare samt grytor och andra käril; flera skifferbrott inom Nordahls härad, dervid takskiffer tillverkas jemväl till afsalu utom orten, qvarnstensbrott inom Nordahls och Gäseneds härader, derifrån orternes allmoge upphugger qvarnslenar för husbehof och jemväl till afyltring åt andra orter; kalkugnar, deraf inom Wäne härad vid foten af Hunneoch Halleberg finnas elfva stycken med rik tillgång på kalksten, och hvilka vanligen för året tillverka och afsätta minst 1,000 tunnor kalk hvardera, hvarförutan åtskilliga mindre kalkstensbrott finnas på andra spridda ställen inom länet och begagnas lill kalkbränning för ägarnes eller grannars husbehof. Gulockersslammeriel vid Semsholms säteri i Gäseneds härad har, i anseende till täta ombyten af ägare, icke varit bedrifvet under detta qvinqvennium. Värdet af tillverkningarne vid samtliga de öfriga verken kan icke ens approximativt med någon säkerhet beräknas. e) Fabriker, Bruk, Werk och öfrige Näringar på landet, hvilka icke höra till bergsrörelsen. Sågverk och Sågar. Större inrättningar för virkessågning eller egentliga sågverk finnas i synnerhet på Dahlsland och vid Götha eif, af hvilka företrädesvis de vid Upperud och Trollhättan, äfvensom de vid Lilla Edet, hvilka sistnämnda numera, efter den i förra berättelsen omnämnde brand, blifvit nybyggda, befinnas i fullkomligt godt skick. För öfrigt saknar icke någon del af länet mindre saluoch legosågar. Sågverken på
Enligt denna borttages tredje examen från Institutet, en examen, till hvilken Institutet meddelat nästan hela undervisningen och genom hvilken, med föregående klinisk tjenstgöring efter Licentiatexamen, Institutet kom i tillfälle att bedöma vederbörandes praktiska skicklighet, åtminstone i ett par ämnen. Der betages Institutet rätt att be - Motioner i Borgare-Ståndet 1 862. ,JW 71. 167 stämma utsträckningen och formen för Licentiatexamen, — den enda examen, som, enligt 1861 års Kongl. Stadgar får vid Institutet afläggas —, ty hvad som är föreskrifvet för danna examen vid Universitetens fakulteter gäller (enligt nämnde Kongl. Stadgar) äfven för den vid Institutet, utan afseende derpå, att det sednare kan verkställa en fullständigare examen än de förra, till följd hvaraf och da Universiteternas fakulteter äro de bestämmande, denna examen, den vigtigaste för läkaren såsom praktikus och embetsman, icke kan blifva så fullständig och betryggande för det allmänna, som den vid Institutet, med dess större lärarekrafter, kunde åstadkommas. Men den mest skadliga åtgärden är stadgandet, att Medicine kandidatexamen endast får afläggas vid Universiteternas Medicinska fakulteter, och det är åtminstone för mig omöjligt att härför finna något giltigt skäl. Det är en stympning af Institutet, det är en »söndersplittring» af läroverket, för hvilken Kongl. Sundhets-kollegium så tydligen och så varmt varnar. Derigenom blifva sex af dess lärare (3 professorer och 3 adjunkter), om icke försatta i overksamhet, åtminstone i icke ringa mån hindrade att genom sin verksamhet gagna samhället såsom de böra och kunna; och de rika resurser, hvilka stå dem till buds, förblifva till större delen utan användning. Ifrån ett nära fullständigt medicinskt läroverk, det fullständigaste i Norden, har Institutet blifvit i afseende på sin verksamhet reduceradt till ett hälft, och detta såsom allmänligen kändt är, icke till följd af någon försummelse å detta läroverks sida, hvilket högeligen lofordas af Konung, Rikets Ständer och Kongl. Sundhets-kollegium. Denna stympning kan icke heller föranledas af bristande lärareantal, ty detta antal är äfven för undervisningen, specielt till Medicine kandidatexamen, större än vid fakulteterna.
Sorn dessa medel redan blifvit tili Statsverket indragna och upptagas i Rikshufvudboken biand inkomster i Riksstaten ej påräknade, så att i detta afseende någon åtgärd numera icke erfordrades, och de böter för olofligt spel, hvilka förr ingått under denna uppbördstitel, nu upptagas bland öfriga bötesmedel, har Kongl. Majit, i afseende å dessa medel, som numera bestå endast af den afgift, som Komedianter och Lindansare m. fl. böra erlägga med 16 sk. för hvarje af dem gifven representation, samt en obetydlig afgift af Krögare, Kaffehusoch Spisqvartersidkare och Källarmästare i Städerna utom Stockholm och Götheborg, utgörande 5 sk. 4 rst. för de förstnämnde och 10 sk. 8 rst. för öfrige här uppräknade näringsidkare, i nåder funnit, att, då alla de, som utgöra nämnde afgifter, tillika erlägga bevillning, det hvarken vore behötligt eller lämpligt att bibehålla ifrågavarande serskilda uppbördstitel, hvars medelbelopp endast utgjort 376 Rdr 14 sk. 6 rst., hvaraf 5 Rdr 11 sk. 9 rst. gått till afkortning, så att behållna inkomsten utgjort 371 Rdr 2 sk. 9 rst.; hvadan Kongl. Majit behagat föreslå, att omförmälda obetydliga afgift måtte upphöra, helst Rikets Ständer, derest sådant skulle anses nödigt, vöre i tillfälle bestämma en motsvarande förhöjning uti bevillnings-afgifterne för dem, som nu böra densamma erlägga. Bih. till R. St. Prat. 1S30—51. 4 Sami. 1 Afd. 14 Häft. 6 42 StatsUtskottets Utlåtande, N:o 5l, Litt. A. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t sålunda i nåder föreslagit, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville besluta, att ifrågavarande uppbördstitel må försvinna, samt de derunder inbegripna ofvanomförmälda afgifter upphöra. l2:o Lappsiuirhs S^cblesiastifeverfes medel.
Ej heller må så beskaffad sammankomst, som nu sagd är, utan särskildt tillstånd hållas å den tid, offentlig Gudstjenst i församlingen förrättas, vid påföljd af böter från och med femtio till och med Ett hundra R:dr R:mt för den eller dem, som sammankom sten föranstaltat eller dertill upplåtit hus, och till högst 10 R:dr samma mynt för annan deltagare.» g) af Herr Biskop Thomander: att det, med uppbiifvande af Konventikel plakatet, måtte stadgas som följer: Lag-Vtskollels Betänkande Jtf 46. s *• »Den Christliga andaktens rätta öfning skall presterskapet genom undervisning och förmaning söka upprätthålla och befrämja. § 2. Presterskap och Kyrkoråd åligger att tillse att okunnige eller eljest obehörige personer ej måge såsom lärare eller andelige ledare i församlingen uppträda eller der sig innästla: sker det ändå, anir. äle saken hos Domkapitlet. S 3 Finnes lekman hafva utom den socken, dit han hörer, inför större eller mindre folksamling och ej blott vid enskildt samqväm, föredrag hållit, som till den Heliga skrifts förklaring syftade, utan iakttagande af 5 § 19 Kap. Kyrkolagen; , då skall kyrkoherden i den församling, der föredraget hölls, honom förekalla och till sin rätta själasörjare hänvisa, så ock den själasörjare om förloppet underrätta. Förfare då kyrkorådet i hans socken efter hvad i Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1841 sägs. Vederbörlig myndighets intyg om godkända theologiska insigter, ådagalagda högst ett år innan föredraget hölls, gälle i detta mål för godt och trovärdigt vittnesbörd.
Remitterades till Lag-Utskottet Borgmästaren Kjellanders Memorial, innehållande hemställart - 448 Den 11 Mars. ställan, att Rådstufvu-Rätterne måtte blifva berättigade att efter aflidne personer i Städerna, utan afseende på särskildta stånd och klasser, verkställa uppteckningar och arfskiften å deras i Städerna befintlige egendom. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. Utdrag af Hedervärd a Bonde-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den ii Mars 1815. S. D. Ivemitterades till Stats-Utskottet Riksens Höglofl. Ständers Deputerades i Öfver-Revisionen af Krigs-Räkenskaperne Berättelse, rörande 1808 och 1809 årens Krigs-Redogörelse och Revisions-Verk. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 11 Mars 1815. S. D. XJppå Talmannens framställning, förklarade Bonde-Ståndet enhälligt, att det i afseende pa Den 11 Mars. 449 på innehållet och uttrycken uti dgn blifvande och af Ståndet den y:de innevarande månad beslutade Tacksägelse-Adress till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen, för alla de visa anstalter, som sedan sistförflutne Riksmöte blifvit vidtagne, så i afseende på det utförda kriget, som på Konunga-Riket Norriges förenande unJer Hans Majus Spira, till alla delar instämde med det Beslut, Höglofl. Ridderskapet och Adeln i detta ämne under samma dag fattat och genom Protocolls-Utdrag Bonde-Stän. det meddelt; hvarom de öfriga, Re‘,pectiva Stånden samt Expeditions - Utskottet skulle vötdsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den ii Mars 1815.