Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer förehaft till pröfning framställde förslag, dels om fri utförsel af tackjern emot tull, dels om utvidgad frihet till bergsmans-hamrars anläggande; och har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet utlåtit sig i den förra frågan: att, om jernförädlingens fortsatta bedrifvande inom landet vid dertill redan inrättade verkstäder anses vara af vigt; om värdet af vår jern-export icke allenast skall kunna upprätthållas, utan efter önskan ökas, samt det förädlade jernets afsättlighet befordras genom tillverkningens bedrifvande, enligt förbättrade methoder, och på ett förmonligare sätt, genom de nog mycket spridda små tillverkningarnes sammandragande, och mera fabriksmässiga drift; om ett nyttigt användande anses böra befrämjas äfven af de ifrån Bergslagen och de större jernmalmsfälten aflägsne skogar, hvilkas enda eller åtminstone hufvudsakliga värde och användbarhet beror af den jernförädling och öfriga bruksrörelse, som derstädes bedrifves; och om ändtligen upprätthållandet af jernbruksrörelsen i allmänhet ännu förtjena)- afses, såsom en för både folk och Stat vigtig angelägenhet; så torde en klok omtanka om eget väl böra säga oss, att utförsel af tackjern, det förnämsta råämnet till förädling Allm. ficsi’.- och Ekon.-Utslcottets Betänkande, Nio 109. 9 för utländska handeln, med hvars bearbetande en betydlig del af landels befolkning dagligen sysslosättes, icke vore rätta medlet att nu tillgripa, om dtt än syntes ligga närmast för handen till undanrödjande af den tillfälliga förlägenhet, hvari några Tackjerns-bergslager då sig befunno. Det förmenades icke vara svårt att inse, att, på samma gång, som utförsel af Svenskt tackjern b le f tillåten, emot en sådan tull, sorn gjorde export-rättighetens begagnande i stort möjlig, skulle ej blott de bästa tackjerns-sorterne exporteras och de sämre qvarblifva , utan ock
Och der satt jag med pojken, som alltid skrek, och med två tomma händer, och med Per, som bara gick ut och in och hvisslade och sa’: skitt i det, Karna! En ska’ väl inte gå och hänga sig heller! — Och mina fyra tusen kronor, hvar hade de blifvit af? Nu fans det min lif ingenting att ärfva, så det behöfde jag inte haft bekymmer om. Jösses, en så’n tid! Jag var så arg, så jag kunde spricka. Jag gräla’ på Per både natt och dag.» »Nå, men blef han inte ond för det till sist och trätte igen?» »Tro det! Nää. Jag kunde inte få’n te’ svara en gång. Han bara gick så snart jag begynte. Om det så var midt om natten, så drog han kläderna på sig och gick — tvärt på minuten. Och när han kom hem var han lika glad. Och jag blef bara argare, när jag såg det ... Hade jag inte kunnat låta bli att gifta mig! Jag kunde suttit der med mina fyra tusen kronor och mått som blomman i ett ägg! Ackurat! — Eller jag kunde ha gift mig med Hans Massen och kommit in i det stora hemmanet, eller jag kunde ha hållit i med Mårten, — han, som reste till Amerika. Det sade jag också till Per — alltihop. Jösses, jag tyckte att om jag bara kunnat få skälla på honom så mycket jag orkade och fått honom att svara, så skulle det varit en hugsvalelse! Och så en dag tänkte jag: nu skall jag allt lura dig ändå! Det var bakedag, jag skulle just till att älta degen, och Per satt i stugan. Jag hade inte sagt ett ord på hela den dagen, men jag tänkte: vänta mig du bara! Och Per han var god som gull, — satt och rökte en pipa borta i kakelugnsbänken. — Per, sade jag innan jag tog fast i degen, Per, du får allt hålla glytten så länge, för när han är ljus vaken, så tålar han sig icke med att ligga i vaggan. — Ja, kom du hit med honom, sa’ Per. — Och så gaf jag honom pojken och började sjelf älta degen.
Borgare-ständets beslut att vid den underdåniga skrifvelsens aflåtande till Kongl. Maj-t, rörande den upprättade bevillnings-sladgan, skulle fogas endast ett utdrag innefattande de delar Prot-utdrag den 24 Juni 484-8. 465 delar, som angå bötes-bestämrnelser m. m., icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne; Memorial N:o 18, i anledniug af riks-slåndens olika beslut, rörande stämplade pappers-afgiften; Memorialet ansågs ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna; samt Utlåtande N:o ig, i anledning af herr Roths, C. R., motion om bestämmande af en assurans-afgifl för summor, som under rekommendation med posten afsändas; Bifölls. S. D. Föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 17 dennes bordlagda utlåtande N:o 24, i anledning af anmärkningar vid samt återi emiss af Utskottens betänkande N:o 5, angående väckt fråga om bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring; Rörande ltsta momentet, som omfattar frågan om bestämmande af vissa områden för utgörande af bevärings-manskap för armeéns och vissa för flottans behof, lät Ståndet vid Utskottens yttrande bero. Hvad UtskotLen föreslagit uti 2:dra mom. af utlåtandet, i afseende på sjöfolks å handels-flottan tjenstgörings-skyldighet under krigstid vid Kongl, flottan, anLog Ståndet med den förändring, att yngling, som fullgjort sin bevärings-skyldighet, icke må till krigstjenst vid Kongl, flottan vara skyldig, efter det han fyllt 25 år. S. D. Föredrogos Slats-utskottets, sedan den 17 dennes på bordet hvilande, utlåtanden: N:o 201j i anledning af anmärkningar vid betänkandet N:o 120, angående beviljandet af ett byggnadslån Lill staden Christianstad.
Henschen uti ett af honom afgUVet, till Lag-Utskottet rcinitteradt.memorial, har detta Utskott gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet till behandling förehaft; och som motionären icke närmare bestämt eiler utvecklat beskaffenheten af de olägenheter, som af honom alses, samt ej eller framställt något förslag till de åtgärder, hvilka till und&nrödjande eiler förekommande dcral kunde linnas af nöden, anse Utskotten, med erinran, att berörde fråga till någon del redan utgjort föremål för Pikets nu församlade Ständers öfverläggningar, i anledning af väckta motioner, dels angående religionsfriheten, dels oro upphäfvande, förändring eller förklaring af 172G års Konventikel-plakat, deröfver Lag-Utskottet afgifvit Betiuikanden under N:ris 33 och 34, samt dels om rättighet att vid Gudstjensten eller andra presterliga förrättningar begagna äldre andaktsböcker, hvilken fråga blifvit af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i dess Betänkande N:o 90 behandlad, Hr U ense hens omförmälda yrkande icke höra lill någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 27 Juli 1854. Rih tm n. Si. N:o 14k Ank. till Exp.-Ulsk. d. 27 Juli 1834, kl. 11 f. ta. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring af 8 § i Kongl. Förordningen om K yr ko-råd, den SO Augusti 1843. Hr doktor C. F. Bjlirkjnan liar uti en hos högvördig» Preste-ståndet väckt motion anfört, att, efter hans åsigt, uteslutandet i berörde § af det i 18'!7 ars Förordning om kyrko-råd förekommande stadgande, som för underlåtenhet att på kallelse infinna sig hos kyrko-rådet stadgade bötes-ansvar, oeh berättigade detsamma att genom föreläggande af förnyade vitén förmå den tredskande till inställelse, medfört ganska menliga följder.
Banco å 3:ne af bemälde iVinberg inlemnade och sedermera falska befunne låneansökningar på ett sammanräknadt capital-belopp af 730 R:dr, hvilket belopp den 22 Mars nästlidet år utaf honom blifvit till Låne-Conloret inbetaldt, och dels om eftergift af den räntebrist, stor 45 R:dr 36 sk. 11 rst, som affordrats honom, i egenskap af inlemnare utaf ett falskt befunnet låne-reversal å 300 R:dr, som till capital jemte 34 R:dr 12 sk. af upplupne öfverräntan blifvit infriadt af utgifvaren utaf det å reversalet tecknade vederhäftighets-betyg. I afseende å förstnämnde 3:ne lån har Utskottet inhemtat, dels att efter låntagarens, Prosten och Kyrkoherden J. A. Lundbergs, den 23 Januari 1839, timade död, löftesmännen, Landtbrukarne C. L. Lundberg i A11- B ancö-Ut slottets Utlåtande, A:o 12 5 neied och II. G. Jrallin, i Skozar, vid anställd lagsökning, förnekat och med ed betygat sig hvarken hafva skrifvit eller tillåtit någon annan att skrifva deras nanni under borgensförbindelserne, på grund hvaraf ock de blifvit, genom laga dom, från all betalningsskyldighet befriade, dels alt uti låntagarens concurs, der fordringarne blifvit bevakade, någon tillgång icke funnits för oprioriterade fordrings-egare, samt dels att Winberg, såsom inlemnare af låne-documenten och för deras riktighet ansvarig, inbetalt capitalbeloppen, men af Direclionen öfver Låne-Contoret erhållit anstånd med erläggande af den upplupne öfver-räntan, för att kunna hos Rikets Ständer söka befrielse derifrån.
”Nej mamma, jag är ej så pjåkig, låt mig sitta oppe bara, sålänge jag ännu kan,” tillade hon sagta och suckade. Upptäckten. ”O jag vill, jag kan icke misstro henne!” ~Leonhard.~ Månader gingo. Ryktet hade fattat Rudolphs och Elisabeths namn i sina obarmhertiga händer och fört dem som en löpeld ikring stad och land. Många voro berättelserna om deras kärleksintriger, som alla kände, ehuru ingen visste det rätta förhållandet. Leonhard blef ömsom smädad, ömsom beklagad, ty numera var han den enda, som ej kände sin makas kärlek till Rudolph, en berättelse som lefde i hvar mans mun, ehuru förfärligt vanställd och med tillägg, som stämplade den till det rysligaste brott. Alla drogo sig småningom från Elisabeth, ehuru de fortforo att till det yttre visa henne all aktning; men detta skedde förnämligast för hennes makes skuld. Hvarken Leonhard eller Elisabeth bemärkte detta, endast Rudolph såg det med tyst förbittring, ty hans ljusa omdöme sade honom orsaken dertill. Han undvek numera vännens hus för att ej gifva lastarenom rum, men som han af naturlig granlagenhet förteg för Elisabeth orsaken, såg hon i hans aflägsnande blott en oförklarlig köld. Detta — i förening med Virginias dystra sinnesstämning och tilltagande sjuklighet, hvilken hon förebar som en orsak, hvarföre hon sedan den olyckliga aftonen, då hon, ehuru osedd, var ett vittne till deras kärlekseder, ej velat besöka någon, icke ens Elisabeth, af fruktan för sin svaghet då hon skulle återse dem tillsammans; — detta allt tillsammanstaget gjorde, att Elisabeth ej var lycklig i sitt hem och derföre ute i verlden sökte nöjen och förströelser i rastlös oro. Ferdinand, som mera sällan nu besökte dem, såg med innerligt medlidande hennes själs och sinnes ofrid, och bad blott tyst för henne; ty i ord ville och fick ej hans hjertas varmaste känslor kläda sig. Det var ett mörkt moln, som dystert hängde ned öfver dem alla, hotande att i sitt fall krossa allt.
Och när hon kom, förändrade Smålands lands-ting sin session att henne kunna skåda, njuta, höra, tillbedja. Presentationen här skedde i Offenbachs mindre framstående » Tvätterska », landsortssångerskan rönte uppmuntran, efter hvad man försport, och lär heta Pettersson, också ett namn! Man har sagt mig att det var Anna, Anna Pettersson, men det tror jag ej. Anna Pettersson hade ju i våras planer att upp-arbeta sin talang för k. operan, att sjunga Carlo i Hin Ondea andel, Chernbin i Figaro, Rose Friquet i Villars ’ dragoner, titel-rolen i Konung för en dag (föreslaget af en tenor, att » peta ö — n ») o. s. v. Alltså tror jag ej det är Anna Pettersson I, utan möjligen II, som tvättar f. n. på Vasateatern och gifter sig med frk. Johnson i slutet. Efter det Tvätterskan, som enligt affischerna varit » vacker » och enligt vissa tidningar mindre renlig, blifvit utvriden, förfogade jag mig en afton till Vasateatern och råkade komma midt upp i en premiére, som det tycktes på publikum. Och mitt program, som glömts! Förspelet begynner, kors hvad det låter bekant i Ah, då är det säkert någon ny modern operett, som jag aldrig förr hört! Tam-teri-tam I En underlöjtnant stör min konstnjutning och anförtror mig sina lidanden. Första dagens första timma som frk. Nordqvist i sitt tidningskontor utsålde Ninichebiljetter hade han varit der, viljandes i sin oskuld ha en biljett mycket mycket nära. Men oh! dessa närhetsbiljetter voro förut genom privat abonne-ment sin kos ooh det var endast från 9: de eller 10: de bänken, som han nu fick söka se sig mätt. » Ja, jag badar, jag badar, jag badar » — jaså — åhå! — gamla Niniche — men hvem skall vara Niniche? Att icke fröken Pettersson visat sig i sin rol, badarens, uppväcker hos mig de hemskaste aningar.
(F o r t s) — Från Iduns läsekrets. Förslag till matordning för veckan 31 ang. — 1&gt; sept. — Soppor. — Huskurer. — Drycker. Syltning. — Toaletten. — Bakning. — Fönsterträdgården. — Tvätten. — Bostaden. — Hvarjehanda. — Läkareråd. — Frågor. Clara Fabriks 1890 Nyaste porträtt i bröstbild a f Stearinljus Konung Oscar II [2130] och Maltextrakt Drottning Sophia. Fullkomligt lika fotografier i kroppsstorlek, konstnärligt utförda och ytterst porträttlika, försvara dessa porträtt sin plats äfven i det finaste hem. PRISBELQNT: P A R I S, LONDON.MALM0, ANTWERPEN (Nord. A. - B. G ö t e b. Praktiska arbetsskolan för barn och ungdom, högre läroverk för flickor o c k gossar. Läroverket, som äger dimissiunsrätt, mottager flickor och gossar frän nybörjare till sådana, som beredas till studentexamen eller praktiska yrken. Valfrihet i afseende på läsämnena. Handarbete och slöjd. Undervisningen i lefvande språk så ordnad^, att lärjungarne under årens lopp äfven lä; a tala språken. Stor lekplats. Arsredogörelse i Flodins och Fritzes bokhandel. Anmälan hvarje onsdag och torsdag kl. 10 — 12 i läroverkets lokal, Brunkebsigstorg 2. E. PALMGREN. Kungsholms Elementarskola flicKor ocli gossar. Höstterminen börjar den 6 september. Fullständigt läroverk f ö r flickor., som mottagas på alla stadier från b ' till 16 år. Gossarne beredas till l:a, 2:a och 3:e kiassen af allmänna läroverken. Mottagningstid kl. £10 — | ' 12 f. m. (S. N. A. (1 5 x 2 0 tum) Porträtten, hvarafprof förevisats prins Eugen, ha / va vunnit IT. K. H:s erkännande. — Tidningar, som omnämnt porträtten, hafva intygat dess porträttlikhet och prydlighet. i Se för öfrigt nedanstående intyg, hundratals liknande skulle kunna anföras. Ilägg.
Herr G: ipensvärds, Jacob Olof-, denna dag väckta motion, angående ändring af 55 § i 1836 års militias-boslälls-ordning; jemte ett i anledning deraf afgifvet yttrande; Herr Munck aj Rosenchöhls, Nils Rudolf , denna dag väckta motion, angående meddelande af stadseller köpings-rättigheter för Höganäs i Skåne; Herr Hjertås, Lars, denna dag väckta motion, angående ändring af 12 och 26 §§ i 1846 års fabriksoch handtverks-ordning; Herr Dalmans ^ Fredrik IVilhelm Achates, denna dag väckta motion, angående framställning hos Kongl. Danska regeringen till utbekommande af uti ränte-kammare-arkivet i Köpenhamn förvarade handlingar, rörande Sveriges konketterade provinser; Herr Fitinghoff, Conrad Bleckert_, denna dag väckta motion, i fråga om bestämning af vattenhöjden i sjön Wenern; Densammes denna dag väckta mation, angående upphörande af all visitation och passage-afgift för Svenska fartyg i Öresund; Herr ThamSj Sebastian Mathias_, denna dag väckta motion, angående ändringar i patent-lagen af den 13 December 1834; Bih. till II. St. Herr Rosenblads, Bernhard, denna dag väckta motion, angående förändrade grunder för vissa i sammanhag med allmänna bevillningen utgående kommunala utskylder; Friherre Tolls, Gustaf, denna dag väckta motion, att föreningar, serdeles inom de provinser, som hålla sqvadrons-hingstar, må hildas för sto-liållningen af rena inhemska stammar; Densammes denna dag väckta motion om föreskriftens utfärdande för hingsthållare, att vid remonteringarne förse sig med hingst af inhemsk eller någon i Tyskland eller Ryssland uppdragen Österländsk stam. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D. Föredrogos Stats-utskottets följande utlåtanden: N:o 4, i anledning af Kongl. Majrts nådiga skrifvelse, rörande medels anvisande till Topografiska korpsens arbeten samt till fortsättning af de pågående fästningsbyggnaderna under nästkommande år. Bifölls.
Då beloppet af den belöning, hvilken för utarbetandet häraf må bestämmas, bör blifva möjligast lämpad efter den svårligen i förväg beräkneliga möda , ett sådant göromål fordrar, hvaröfver Herrar BancoFull. inägtige, allt i den mån de färdige årgångarne efter hand inlemnas, torde vara bäst i tillfälle dömma, har Utskottet af sådan anledning ej trott sig böra på förhand något förslag i den delen uppgöra; och finner sådant desto mera öfverflödigt, som det måste vara utom ali fråga, att ett med Bikets Ståndets begifvande, genom deras Fullmägtige lemnadt uppdrag af dylik beskaffenhet, äfven dessförutan innebär all erforderlig garantie för vederbörande Författare, att framdeles ej blifva i saknad af en billig ersättning, afpasead efter deras med framgång nedlagde arbete, och nitiska bemödande för ett gagnelig! ändamål. Under sådan förutsättning, föresiår Utskottet vörd. samt, att Herrar BancoFullmägtige, hvilka i afseende på fortsättningen, ej må vara bundne vid den eller de personer som uppdraget först emottaga, samt dessutom lemnäs fria hände® att under fästadt afseende på hufvudföremålet meddela de erinringar till vederbörandes iakttagande, hvartill inlemnade årgångar af Arber tet tid efter annan kunna föranleda, matte, pedan hela Arbetet hunnit af depa granskas, Mtvillnings-XJtskottets Sttänknnitm ai§ öfverlemna detsamma, jemte deras Ullftand# till näsrderefter blifvande BancoUtskott, som dä i anledning deraf blifver i tillfälle att halten och beskaffenheten i ett sammanhang profva, samt till Rikets Ständer afgifva des» •yttrande och förs ag, sä väl i fråga om det arfvode som för uppgörandet må bestämma*, •om ock, huruvida icke detta Historiska Verk i dess då varande skick bör anses ega det värde, att en lämplig upplaga deraf, må på Banquens förskjutande kostnad för dess räkning tryckas, och tili möjligast lindriga inköpspris a Bokhandeln allmängöra». Hvilket vördsamt underställe# Rikets Stäft» der# vidare upplysta bepröfvande.
Bankens fredande från förlust genom dubbel inlösen af samma sedel. Till följd af föreskriften i Banco-Reglementels §. \/{o, alt Bankens sedlar å 16, 12 och 8 sk. fortfarande intill nästa Riksdag förfärdigas och utgifvas på samma sätt som dittills, ”endast med iakttagande, alt ett, genom tillblandning af hampa eller annat segare ämne, mera uthålligt, ofärgadt papper till desamme begagnas,” hafva försök blifvit anställde, för erhållande af ett tjenligare papper till desse sedlar, af hvilka prof Fullmägtige funnit sig kunna godkänna eli den 5 November 1835 företedt. Men Fullmäglige hafva härvid icke kunnat undgå inse svårigheten, alt erhålla ett tjenligt samt starkare och fastare papper, än det vanliga lumppapperet, af beskaffenhet att kunna hvitstämplas; hvarförutan det icke kunnat förekommas, att det, efter nämnde prof tillverkade, papper, hvilket nu brukas lill ifrågavarande sedlar, erhållit en dunklare färg, än Bankens förutvarande sedlar af hvitt lumppapper; hvilket äfven för Fullmägtige utgör ett ytterligare sköl, att instämma i den af Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorer, uti deras afgifne tryckta Berättelse (pag. 17), gjorde hemställan, att hvitstämplingen af Bankens sedlar af äldre formulären, å 16, 12 och 8 sk., må upphöra, derest Rikets Ständer, emot Fullmägliges förmodan, skulle besluta, att sedlar af så låga valörer må tillverkas och från Ranken utgifvas. I hvad mon de uti §§. i5a och 153 af Banco-Reglementet medgifne anstallter lill invexling i landsorterne af förslitne mot nya Banco-sedlar från och med 8 sk. lill och med 3 R:dr valör, blifvit begagnade, och de åtgärder, Banco-Fullmägtige, i afseende på dylik invexling, vidtagit, inhemtas af Rikets Ständers Revisorers tryckta Berättelser åren i835 (pag. if) 1837 (pag.
Låt oss nu äfven antaga, att flere äro musikaliska, andra roade af läsning. En hvar har nog någon förmåga för att sålunda kunna bidraga till att höja trefnaden. Under ett sådant gladt samlif bildas själen och når sin utveckling. Kommer sjukdomen, den mörka gästen, till någons läger, visst är, att då många händer skola vara villiga att hjälpa och främst den, som åtagit sig det svåra, men sköna kallet att vara en vän och ett stöd för de unga. Om nu en person af lust efter verksamhet, men ej af ekonomiska fördelar, skulle vilja ägna sig åt vården af ett sådant hem, så blir den när måste och viktigaste frågan den: huru kunna få det samma till stånd? Skulle man kunna vända sig till en seminarieföreståndare för att där söka de tolf och få hemmet så väl renommeradt som möjligt? Och så kommer sakens frånsida. Att tillfredsställa de dagliga behofven i mat och dryck bör ju kunna gå för sig med de i förslaget uppgifna villkoren. En hvar förstår dock nog att här endast kan påräknas kraftig husmanskost. Men ett ordspråk säger: » Så många hufvuden, så många sinnen ». Här kan detta med skäl tillämpas. För att förekomma en sammanstötning af alla dessa viljor, fordras både kraft och energi, jämnmod och fördragsamhet, men enligt mitt förmenande skulle det ligga i hvars och ens intresse att göra hemlifvet så behagligt som möjligt och sålunda undvika alla konflikter. Hvad saken har emot sig blir väl ändå ringa; andra kanske kunna upptäcka mycket, som väger emot ett sådant förslag, men — jag hoppas — icke öfverväger det goda, det kunde föra med sig för den ungdom, som har behof af ett hem och önskar äga ett godt sådant. Skulle vara roligt att få se denna fråga ytterligare behandlad i Idun, särskildt hvad den ekonomiska sidan angår. Naturligtvis kan här ej in beräknas ved samt lön för en jungfru, utan efter min beräkning bör äfven till den i förslaget uppgifna summan tillkomma 300 kronor för dessa två poster. Intresserad. • I anledning af uppsatsen » Hvarandras lycka » af broder Edmund (Idun n:r 5), beder jag få säga några ord.
N:o II under §24 gjorda sednare hemställan, i anledning af väckta motioner rörande delning af den andel i bränvins-minuteringsoch utskänknings-afgiflerna, som nu tillfaller städerna, röster Ja; Den det ej vill, röstar Nej; 2B Den 1 Angnst! e. m. Vinner nej, varder förenämnde hemställan till Utsk:t återremitterad. Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 10. Nej — 15. R. o. Ad., som före voteringens höljan beslutat att åtskiljas efter dess slut, åtskiljdes kl. V4 4 e. m. In fidem, O. lirakcl. Onsdagen den i Augusti 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdrag för förmiddagens plenum samt protokollet för den lä sistl. Maj. Uplästes följande, från Hr Sparre, Sigge, inkomne skrift: Af enskilda angelägenheter hindrad, får jag härmed vördsamt afsäga mig updraget att deltaga uti nu instundande stats-revision. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det är verkligen ganska klan dervärdi af de ledamöter, som blifvit hedrade med Ståndets förtroende att deltaga i innevarande års stats-revision, men som blifvit förhindrade att åtaga sig detta förtroende, att de ej insändt sina afsägolse-ansökningar så tidigt, att Ståndet kunnat hafva tillfälle att i god tid anställa nya val. Då så ej skett, utan då afsägelserna inkommit på sista stund, sé får jag hemställa om det ej vore tjenligt, att R. o. Ad. nu beslutade, att updraga åt Riddarh. Direkt:n, att gå i författning om anställande af nya val, för så väl de nu ledigvarande platsernas besättande som äfven för dem, sorn, till följd af ytterligare afsägelser, möjligen kunna blifva lediga. Uppå H. Exc. Hr Gr. o.