Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I frägan om ägcndomS - handel, en dui wigtigastc i en privat Persons lefnad, är m sädan owarsamhct föga trolig; okunnigheker i detta fall mäste al» tid anses merä som förcburnc än wärkcligc. En Domares bron säras ej sällan af enkoroch barnklagan wid boets utredning efter oförsigtiga Fäder. Kongl. Kanimar-Collegiuiii - som granskar Bytes - ContoiretS upgjorda utrednig öfwer bytcsmälrn - har ofta delat denna cn Domares känsla. Mänskligheten betalar öfwer alt sin gärd af medlidande ät cn klagande broder. Men en Domare äterfinner sitt lugn i medwctandet af sin rärtwisa. Kongl Kammar-Coltegiuin har sökt och crnätt sin belöning, i öfwertygelsen att hafwa bcwakat Rikets rätt» äftven med fara af egen wälfärd. Ty hwarkcn högbemälte Collegium Mer Bytes-Contoirct, katt weta, hwilkcn anmärkningen träffarben fattiga som innehar bytes-hemmaneteller Monarkens gunstling som först i en lätlg hemlilswäg kan uptäckaS» Den högre pligt att bewaket Rikets rätt, jcmwäl emot den högsta, och — denna pligt som uraktläten sä nyligen brädstörtat Riket till unbergäng, font äter waknadsä ärefullt räddat oh alla; som fbranlcdt detta Riks, möte, och blifwit själcN af tvär nyare Statsi Författning. Denna sä heliga pligt, skulle wi wäl sä hastigt förgätä den samma - och skall wäl nägre bytes, ägares ogrundade klagan hos oh mera fä gälla än Rikets uräldriga Lagar, hwilkas helgd wi sä nyh beswuritl
Höghet Kron-Prinsen ^.u^usls fränfälle, äswen ffulle frambära Riksens Ständers underdäniga tacksägelse för de af Hans Maj:t widtagne wisa anstalter, sä wäl till allmänna lugnets bibehällande, som dertill, att Riksens Ständer sammankommit pä en ort, der de r trygghet kunna öfwerlägga om den hufwudsakliga frägan rörande Thronföljden och öfriga Rikets wäl närmast rörande angelägenheter. lic supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln ätffiljdes klockan tre qwart till L. in K6ein krotoeolli O. 8iUverslotpe. Mändagen den 6 Augusti. kiennin kl. g eftermiddagen. Öppnades Herrar Electorernas lista till wal af Ledamöter i det, till öswerseende af Instructio nen - Dea 6 Augustt. ör Banco-Utffottet, beflutne särsttldta Utskott, och befunnos dertill wära utsedde: N:o 283 Friherre Litfverklljriici, käcks, Major. Major,R.S.O. 1940 — l^sl-sineUerij ^sseob. Brukspatron. ^err Baron ock Lanör-Marskalken anmälte, att följande Herrar aflagt sig sina rum i Utskott, nemligen: Herr Dckrsineckori, Ickoob» sä wät i det sist Utnämndesom uti Bewillnings-Utftottct. Herr Baron och Landt Marskalken tillkännagaf, att ehuru anflaget för i dag innes holle, att allenast för tre Utdelningar Bänkmän skulle wäljas,wore likwäl sep rum ledigs.
Jag kan således icke annat än önska, att R. o. Ad., som endast utgör J::deI af Representationen, icke ville nu, vid frågans slutliga afgörande, ingå på ett belt nytt gebit och lägga en helt ny grund för afgifternes utgörande än den Utsktn föreslagit , enär icke inom Utsk:n en enda reservant ens, genom en fullständig framställning af ett sådant förslag, sorn lii' von Hartmansdorff framställt, skaffat ledamöter af de öfriga Stånden tillfälle att taga i öfvervägande sitt förslag i detta fall. Det skall icke heller blifva lätt för R. o. Ad. att göra det här, fastän vi hafva sjelfva Hr von Hartmansdorff hos oss. Jag tror Den 8 Mars f. m. i83 derföre, alt, när nu frågan reducerar sig dertill att intaga i röslberäkningen några, hvilka icke förut haft rösträtt i sockenstämma, d. v. s. låta deni der inkomma och att bestämma grunden för deras rösträttighet, äfvensom för afgifterna till fullgörandet af de allmänna åligganden, sorn kunna bestämmas , man också borde inskränka sig härtill och icke vilja komma fram med andra saker, för att rubba hela författningen. En ganska noggrann pröfning bör föregå, innan man kommer och vill gifva lagstiftningen en ny grund vid ett tillfälle och en annan vid ett annat, hvarefter vi nu utan den minsta föregtde pröfning skola öfverlägga och besluta, belst vid en riksdag, då man beslutat borttagandet af Berednts-comiteerna , då endast Taxer:s-comite'erna qvarstå, men dessa kunna icke så förökas i antal, all de kunna sträcka sig till alla socknar, helst der sockuarne äro små och landshöfdingen ej kan medhinna vara närvarande vid alla. Man skulle få otaliga klagomål och besvär att afgöra, och man finge kanske laxera om alla hemman det ena året efter det anilia.
Jag vill blott göra reda tor Utskottets förhållande. Man har klandrat, att Utskottet ej bestämt, i hvilken StatsExpedition målet, enligt dess natur, bordt jöredragas. Men Utskottet har icke trott sig Den 24 Julii f. m. tillständig!;, att nu ingå i pröfning häraf, utan har endast hållit sig dervid, att den af KammarCollegium gifna hänvisningen blifvit bruten, hvilket icke hade bort kunna ske, utan medelst ett särskilt beslut af Kongl. Maj:t. Hvad här för öfrigt blifvit anfördt om ConstitutionsUtskottets stora magt, vill jag icke bestrida; men önskar blott, att, innan återremiss beviljas, man finge uppgifvet, efter hvilken § i AnsvarighetsLagen Utskottet skulle kunna ställa Herr von Printzencreutz under RiksRätt. Utskottet har ej velat tillställa en RiksRätt, som skulle blifvit utan påföljd i brist af lag att tillämpa. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Då jag begärt återremiss, så förblifver jag dervid, så mycket heldre som en annan Ledamot med mig förenat sig. Jag anhåller således å nyo derom, och begär votering. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: I egenskap af Ledamot i'Rikets Allmänna Ärenders Beredning, har jag haft tillfälle taga kännedom om målet. Fastän det är flere år sedan, skall jag likväl meddela hvad jag minnes. Alla sådane mål hafva förut blifvit föredragne i EcclesiastikExpeditionen, blott ett enda i Kammar Expeditionen. Ehuru illa gränsen emellan StatsExpeditionerne ofta är uppdragen, tillhöra likväl allaEcclesiastikVerket rörande ämnen EcclesiastikExpeditionen, och således alla Kyr - Den Ju lii f. m. Ian rörande frågor densamma. Det är mig okärt att höra, det flera medborgare blifvit våldförda, men oagtadt den upprigtiga vänskap, agtning och förtroende jag bär för den värde talaren, må lian tillåta mig äga en stridig tanka; målet har enligt min öfvertygelse blifvit rättvist behandladt.
Ständer otvifvelaktigt befinnande nödvändighet, att de så kallade Undsättnings-Lagren böra utgöras af torrkad säd, till hvars beredande större Tork-Inrättningar erfordras, i syn-; nerhet i Stockholm, der ingen annan Lägenhet till dessas uppförande gifves, än å i fråga varande Egendom. Att Brännvins-Bränningen med förmån bedrifvits och fortgår vid Ladugårdslands-Bränneri, bar Utskottet af Räkenskaper och Rapporter haft tillfälle inhemta; Och att vattnet i den så kallade ^adugårdslandsviken är fullkomligen tjenligt till Brännvins-afverkning hevises deraf, att afkomsten för närvarande uppgår lill omkring 2 3§ kanna Brännvin efter hvarje Bränntunna, som består af något Öfver 34 Korn och Kornmalt. Hvarföre Ladugårdslands Bränneri funnits vara förmånligast för Bränvlns-tillverkningen, sedan 1810 års Riksdag, då Magazins-Inrättningens uteslutande Stats,-'Utskottets Petiinkand&n'. 15 2^ Brännvins-fournering i Stockholm upphörde,' och afverknings-quantiteten så inskränktes, att alla tillförene i gång varande Brännerier ej behöfde begagnas, är déls den lätta och beqvät^iliga transport af Spannemål och andra tillverknings-förnödenheter, som dit kan verkställas^ dels ock förmån deraf att kunna påräkna en jämn afsättning af Drankoch Draf-afkomster, oberäknad fördeln för den del af Stadens Invånare, hvilka för sine Ladugårdar behöfva förse sig med denna vara, utan att nödsakas besörja afhämtningen från ett aflägsnare ställe.
Hvad jag ville hafva äran nämna, vöre, att hvilken Auctorit, som må erhålla detta uppdrag, hör äfven vara förbunden att välja Directeur eller Suppleant, då någon af de nu utsedde tager afsked från den honom anförtrodde befattning. Herr RosenbladBernhard: Då discussion derom förevar, var jag visserligen af den tanka, att Banco-Fullmäktige borde utse Directeurer i de nya Disconterne; men sedan Riksens Ständers beslut annorlunda utfallit, och stadgat, att de skulle inom hvarje Stånd väljas, så lärer det vara mest öfverensstämmande med denna en gång antagna grundsats, att de ledigbeter, sorn kunna yppa sig emellan Riksdagarne ibland Ridderskapets och Adelns Directeurer och Suppleanter, tillsättas af Ståndets Representanter, dess Riddarhus-Direction. Friherre Hjerta, Fredric: Som jag alltid varit af den tanka, att Herrar Banco-Fullmägtige böra utöfva detta val; så instämmer jag med Herr Munck af Rosenskjöld, helst BancoFullmägtige, efter mitt omdöme, snarare, än någon annan Auctoritee, äro i tillfälle att känna de personer, som till en sådan befattning kunna vara passande. Herr Den ao December e. mi 193 Herr Printzenskjöld, Axel: Jag instämmer till alla delar uti Herr Munck af Rosenskjölds samt Friherre Hjertås yttranden, emedan jag för min del tror, att det har mycken fördel med sig, att Herrar Banco-Fullmägtige förrätta detta val; helst det äfven närmast öfverensstämmer med det sätt, hvarpå Revisarerne hitintills blifvit valde. Herr IIjerta, Gustaf: I anseende till det ringa antalet af Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Banken, tar jag mig frihet hemställa, om icke Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret samt Riddarhus-Directionen må anmodas, att' gemensamt verkställa ifrågavarande val. Grefve af Ugglas:
Bolagets ställande under största möjliga offentlighet, såsom utgörande den säkraste garantie emot missbruk och öfverträdelser af de för detsamma gällande föreskrifter; att då det å ena sidan är för Bolaget af högsta vigt, att blifva förvissadt om en ej allt för korrt tid för dess rörelses bedrifvande, under vilkor att uppfylla de lagar och föreskrifter, hvilka vid Bolagets stiftande tjenat till efterrättelse, hvarigenom sådant Bolag, lika med enskilde Handelshus, sättes i tillfälle förvärfva sig en accrediterad firma; men, å andra sidan, en allt för lång utsträckning af tiden för Bolagets verksamhet skulle betaga möjligheten alt för ett ingånget Bolag göra gällande de förbättringar i lagstiftningen, som erfarenheten visat vara nödvändige, en lämplig tidrymd alltid bör af högsta Magten, vid Bolags-rörelsens beviljande, bestämmas för densamma; dock med rättighet för Bolaget, hvars upplösning vid den först utsatta tidens slut möjligen kunde blifva högst äfventyrlig för den ort, der dess rörelse varit förlagd, att söka förlängd Octroj-tid; alt de förbindelser, Bolaget utgifver, erhålla sådane kännetecken, hvarigenom allmänheten i möjligaste måtto tryggas för vådan, att genom dessa förbindelsers förfalskning blifva lidande; Bihang till R. St. Trot. t834■ 6.-te Sami. %-dra Afd. 3 irsta Haft. »8 Bancooch Lag-Utskottens Bet.
Jag har sett, att i Banco-Utstotket någon gäng det blifwit wägradt ett särstildt votum att medfölja till Hemliga Urstoktet z jag är deröfwer ej Domare eller Revisor; men det torde tillätas mig namna, att afwen härwid wore de stal gällande, att Bonde-Ständet dä ej ännu ivar deltagande i Banco-styrelsen och alt calculer och upgift af det som i Banque» borde wara hemligt, icke borde upgifwaS till personer, som dermed ej ägde minsta befattning. Jag har deremot funnit, att enstildle vota medföljdt Banco-Iltstottels Be änkande till Plena, i de Ständ hwilka Banquen dä tillhörde. Nu ar sädant förment till sjelfwa Konungen; och icke kan wäl nägonsin den tanka hos någon upstiga, att någon, ja den aldra hem igaste angelägenhet, kan undanhällas Konungen, som med den nogaste pröfning, efter den nogaste kännedom, stadgar och förordnar, äfwen här, till allmän säkerhet och sällhet. Betraktadt säledes ifrän hwad synpunct som hälst, kan jag ej annat, än finna ofwannämnde mer oryförmäldte wägrande, att läta Grosihandlaren ^splunsts votum komma till Konungens Nädigste kännedom, wars anmärkningswärdt. Herr 54 Den 14 November. Herr Skaks-Secreteraren Uoscnblasta yttrande lill Camelie-lllstottets Prokocoll, war af följande innehall: nian mäste, i frågor vin uklätanden till Konungen, noga urstilja emellan dest Collegier och Embetsman samt Riksens Ständers werk. De förre öro Konungen redowisning stylvig för sine gsöromäl och Konungen wäljer, as vUrade olika tankar lika lätc en enda Ledamots, som Pturalitetcns tanka. Men annat ar förhällandet med Bonc0kFullmägtiae. De redowifa för Riksens Ständer, eller Herrar Rewiforer.
Stockholm den 24 Sept. r 834- N:o 5i. Antom till Exp.-Utsl. den a5 Sept. Memorial, i anledning af lill Utskottet inkomne ansökningar om eftergift af öfver-ränt or för åtskillige, dels hos Läne-Contoren i Götheborg och Malmö, dels hos JBanco Discont-Verket upptagne lån. Genom Banco-Fullmägtige äro till Utskottet öfverlemnade följande ansökningar , nemligen: 1:0 af Kamereraren vid Låne-Contoret i Götheborg G. S. Winberg, att, sedan Sökanden emottagit och till Götheborgs Låne-Contor för belåning inlemnat: a) ett Reversal, med underskrifter af Anders Bengtsson i Harplinge' såsom Låntagare samt Pehr Svensson i N:o 5 Heberg, Pelir Svensson i N:o 6 Heberg och Sven Nilson i Harplinge å 1000 R:dr, deraf 466 R.:dr 3a skillingar blifvit inbetaide; b) ett Reversal, med underskrifter af Fanjunkaren C. G. Ulfsköld såsom Låntagare samt N. J. Ulfsköld och A. G. Stålhane såsom Löftesmän å 320 R:dr, förfallet den i3 December 1826; c) ett Reversal, med underskrifter af bemälde C. G. Ulfsköld såsom Låntagare samt Cajsa Ulfsköld och Fredrika Arosin såsom Cautionister å 35o R:dr, förfallet den 28 Februarii 1827; d) ett Reversal, med underskrifter af Fredrika Ulfsköld såsom Låntagerska samt Cajsa Ulfsköld och C. G.
Sgr. För en Extra posthäst 12g'. Dito kurirhäst 17£. Lega för en öppen stations vagn . 4. Dito för en öppen eller med linneväf betäckt släde 4. Dito för en halfeller heltäckt, på fjedrar hvilande stations vagn '. 7 g. Dito för täcksläda 7 Vidare erlägges i Wagnmästare-afgift eller tillsägnings-penningar för hvarje vagn och station 4. För vagnsmörja med fett 3. tjära '2. då nemligen vagnen tillhör den resande och smörjning begäres. För vagnens belysning i 2 lyktor, om den resande det begär, för hvarje timme (reglementsmässig) 2. I chausée-penningar per mil för hvarje häst 4. jemte öfriga kommunikations-afgifter efter lokala tariffer. I Postiljons-drickspenningar för 2 hästars anspann per mil 5. 3 å 4 d:o d:o 1\. För flere, till hvarje postiljon för milen 7 Till den postiljon, som åtföljer en ridande kurir, per mil ... 5. Varande härvid att anmärka, att enligt 1852 års Reglemente belöpte hästlegan per mil i provinserne Preussen. 31 För en För en Extra postKurirhäst. häst. Sgr. Sgr. Preussen, Pommern, Brandenburg, Sachsen, Schlesien och Posen till 10 15 Westphalen och Rhenprovinsen 12| 17|. Men 1856 blef hästlegan i förstnämnda provinser förhöjd till samma belopp, som förut utgått i de 2 senare. Resande få beställa Extra postoch kurirhästar genom öppna requisitioner eller förbudssedlar (»Laufzettel»). Härför betalas enkelt brefporto efter måttstocken af det direkta afståndet mellan afsändningsoch bestämmelseorterne. Uppehåller sig den resande under vägen mer än 1 timme, betalas efter den tiden 2^ Sgr. per häst och timme, men högst 1 Thaler per häst för 24 timmar, som är längsta tillåtliga uppehållet. § 55. Alla nyssnämnda afgifter, utom Postiljons-drickspenningar, betalas stationsvis före afresan.
St. framlagde, och hvilka, om de antagas, skola både för Regering och Ständer utgöra den säkraste borgen att utan äfventyr kunna framgå på den bana, som i framtiden kan komma alt följas. För öfrigt, om det äfven nu vore fråga om att antaga en fullständig criminallag, så är det ingenting som hindrar R. St. att uppskjuta verkställigheten af denna lags införande ett eller annat år, till dess att Staten besitter de hjelpmedel, som fordras för lagens tillämpning. — En värd talare, Gr. Cronhjelm, bar redan på ett högst upplysande sätt vederlagt de anmärkmr, som Hr von Hartmansdorlf framställt emot det nya lagförslaget i afseende på de vådor, som skulle uppkomma genom dess tillämpning på krigslagsliftningen, dag vill blott ur Hr von Hartmansdorffs eget anförande hemta ett ytterligare skäl till bevis för den anmärkning, att detta ämne icke bör hit, att det icke är om krigsartiklarne, som vi nu öfverlägga. Då nemi. Hr von Hartmansdorlf sjelf har erinrat derom, att i Norra America, der penitentiärsystemet är tilllämpadt i dess stör - Den 28 April. 195 sta utsträckning, icke dess mindre kroppsstraffen äro inom marinen bi belia line; så måste della klart bevisa, att frågan om straff i afseende på krigslagstiftningen ingalunda står i något direct sammanhang med den fråga, som vi nu bär afhandla, utan helt och hållet på sidan derom. Hr von Hartmansdorff har vidare frågat hvem som skall underhålla fångarnes familjer under den tid, som de förre undergå den bestraffning i de allmänna häktena, hvartill de af lagen blifva dömde.
Att ingen af BondeStåndels ledamöter i Utskottet reserverat sig häremot!, kan komma deraf, att få Kyrkoherdar ännu räkna sin tioude, och kanske ingen i de Pastorater, der dessa ledamöter hafva sitt hemvisst. Friherre Cederström: Då, efter nu gällande författningar, ingen prescriptonstid är stadgad, måtte utsättandet af 48 timmar vara förmånligt. Herr Hjerta: Hittills har Kronobe tjeningen verkställt räkningan af tionden, och jag medger att Herr Rosenschölds anmärkning mot bifall till delta Utlåtande förljenar uppmärksamhet, men då ingen reservation utaf någon af BondeStåndels Ledamöter finnes, så tillstår jag alt ordalagen Den 3 Februari i f. m. i73 af Utlåtandet icke kunna tydas till annat än lättnad löt’ allmogen. Jag kan ej föreställa mig, att Ridderskapet och Adeln och BondeStåndet, hvilka detta Utlåtande så nära rörer, enhälligt tillstyrkt detsamma inom Utskottet, om ej den gamla Författningen varit sämre, och jag skulle sålunda häldre .begära bifall än afslag till detta Utlåtande; men för att få saken utredd anhåller jag, att, om det ej andra gången hvilat på bordet, det måtte lill nästa plenum få blifva h vilande. Uti denna anhållan förenade sig Herr Riben, Carl /Vilhelm. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att då flere Ledamöter förenade sig uti anhållan om Utlåtandets ytterligare hvilande på bordet, sådant enligt 4,9 § Riksdagsordningen icke kunde förvägras. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt skiljdes klockan 2 e. m. lu fidem prolocolli O. J. Lagerheim. Den 3 Fe b r 11 a r i i e. m. Onsdagen d. 3 Februarii i83o. Plenum klockan half lill 6 Eftermiddagen.
In L6em protocollr, VV^. lullgren. Utdrag af prorocollet, hället i Riksens ^öglsflige Ständers Lagsamt Allmän, na Beswärs , och Economie - Utskott wid Urtima Riksdagen i Orebro den 14 Julii i8»2. SDInlemnade Herr Bergs.Rådet von Engeström ett sa lydande Anförande. "Wid öfwerläggningen uti Lagmed Allmänna Besvärsoch Economie - Utskottets Beredning, rörande Herr Baron Nils Silfwer sk ölds Memorial, med yrkande af rättighet, att emot full ersättning antingen fa borttaga eller flytta sadana qwarndammar, som genom hämmande af wattnets utflytning hindra Lands-Culturen, hafwer nästan enhälligt bifall till fragan utmärkt öfwertygelsen vin nyttan häraf för det Allmänna genom en Författning i detta ämne. Jag instämmer ock häruti till alla delar, i hänseende till den nytta Lands - Culturen härigenom tillkommer och t annat fall förlorar. Fragan ar af wigt i anseende till allmän nytta och granlaga i anseende kill ägande rätten. Bada desa omständigheter hafwa blifwit considererade, och man hafwer sökt att befordra ändamalet med noga iakttagande af den ersättning ägaren af sadana dammar bör tillkomma, likasom deras rätt, hwilka af Qwarninrättningen sig betjena, för att ej a minsta sätt ska - Den i8 Julii. 1857 da enskilda, jemte det man a andra sidan sökt förekomma enskiltas, utan stal, bestridande as hwad som tjenar till allmänt gagn, om desutoin hafwer Kronans rätt i anseende till Qwarnränkan blifwit iakttagen, med flyttning ifrån Qwarnen pa annor Hemmansgrnnd. Man hafwer äfwen kemnat förflag huru härmed stal! procederas, och grunder för ;röjningen af härigenom tillkommande sörmuhn jemte eisäctningenS finnande, samt ansett ansökningen böra anmälas hos Härads-Rätt, som deröfver med biträde af Landtmätare, Kronofogde och Goda
16 st; men mäter den, som antingen warit oberättigad rii en m " öfwad i2v8 Den 29 Mars. vfwad branwins-tilwerkning eller minutering, eller ock nyttjat större panna an hwartil han sig anmält, bör, jemte den härföre i öfrigt stadgade påföljd, wära pligtig at ersätta Kronan den afgift för äret, som han derigenom undansnilla sökr; och At mi nästföljande 8:de Moment, hör i stället för ordet Tjenstefolk införas: eget Husfolk och enstilbte Tjenare, såsom innefattande en nödig utsträckning til sädane personer, som, ehuru icke Tjenstefolk, dock af samma princips, j Lagen äro betraktade säfom jäfwige til wittnesmäl. Härförutan har wal Högloft. Nidderstapet och Adeln upgifwit följande ändringar: at Branwinsbranning pä Landet ej matte wara tilläten för ägare eller Disponents,- af offattlagde Lägenheter, Mjölnare, Torpare, indelte Krigsman, pä Landet boende Ståndspersoner, Embetsoch Tjenstemän och Handtwerkare, hwilka ej besitta jord: ar det brännvin, som til Städerne införes, ej stall fa säljas och utminuteras i mindre partie än en kanna: at ej någon, enär han wid Mantalsstrifningen sig ej angifwit til brännvinsbränning, kan dertil undfå lilständ, förr än wid päföljande Mancalsstrifning; och änteligen at, hwad panne-rymden angar, 1800 ärs Författning matte bibehällas, sä at Nittio kanuors panna blifwer den största som får nyttjas, dock ar fammanbrännina med flere smärre pannor under wista förbehäll mä aga rum. Men som dessa anmärkningar strida helt och hällit emot de grunder, som i hwad rörer de ooconomiste anstalmne af branwinsbranningen, de Tre Den 29 Mars.
Det är icke fråga om honom, det är fråga Låt oss lämna Sten ur räkningen nu. om Richard. Tror du icke, jag såg glädjen i din blick nyss, när du berättade, att han skulle komma? Jo, jag såg det. HELENA. han kommer. Ty då skulle jag säga honom, Jag önskar, att jag kunde vara glad, att hur nära jag kommit honom under dessa år, bättre jag förstår honom nu. nära honom sådan han var då, hur mycket TORSTEN. Ser du, där förrådde du dig! HELENA. förråda mig. Då vi nu skola tala, vill jag jag har lärt mig förstå, hur rätt han hade, jag menar nu icke i hvad han sade, för det minns jag icke, men i hvad han ville, hvad han trodde på. Tack vare Sten har jag lärt Jag vet icke, hvad du menar med att säga dig det som det är. För det är så, mig det. Hos Sten har jag redan återfunnit blicken, i uttrycket, ja, jag kan icke så mycket af det, som då fanns hos honom, i riktigt säga hur, i uppfattningen, tror jag 197 i synen på det hela. Och det har gjort mig men nu kan jag det ju icke. så godt! Det ville jag så gärna säga honom, TORSTEN. Och hvarför icke, låt icke mig hindra! HELENA (häftigare). för mig att mottaga honom här? Förstår det att dagligen se henne, hans mor Förstår du då icke, hvilken plåga det är du icke, hvilken plåga det varit för mig, bara här, hon, som visste, med hvilken han kanske talat om mig. Brottslingarne BROTTSLINGARNE, Dram i Fyra Acter AF MAURITZ CRAMÆR. BROTTSLINGARNE, DRAM I FYRA AKTER AF MAURITZ CRAMÆR. Fritt bearbetad efter Fru Emelie Carléns roman: "Rosen på Tistel-Ön." HÖRBERGSKA BOKTRYCKERIET, TILL LÄSAREN. Korrt före den tid då murarna restes till Nya Theatern i Stockholm, emottog den läsande verlden en ny och färgrik skapelse från Fru sen på Tisfel-Ön". Serdeles frapperad af de Emelie Carléns lockande penna, i romanen: