Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Februari med de tillägg och förändringar i afseende på i2:te l6:de och 2g:de §§:ne, Vi genom underdånig Skrifvelse den 26 sistlidne Juni an mält och Kongl. Maj:t jern val i Nåder bifallit. 1 det nya Kapitlet håfve Vi hufvudsakligen bibehållit de grunder, som för Intekningar i Fast Egen. Riksdags-Beslutet. 777 Egendom förut varit genom Lag och Förf.ittnin. gar faststälcle. De ändringar eller tillägg i förra Stadganden, sorn Vi nu gjort, äro isynnerhet: Att Inteknings-sökanden bör underrätta Gäldenären om sin ansökning så lång tid före den till svars afgifvande utsatte dag, sorn i RättegångsBalken för Stämnings tillställande stadgas: Att, d-å Gäldenär nekar Skuldebref eller annan Handling, derå Intekning sökes, eger Ratten profva om Sökandens talan bör till utförande genom Laga Rättegång förvisas; dock att hans rätd till Intekning må anses förvarad , der han iakttager visse föreskrifne tider att stamma och, om han saken vinner, alt Domen i Iriteknings-Protokollet antekna låta: Och att, utan hinder af skedd Intekning, de jäf, Gäldenären sedermera gör ernot den inteknade Fordran, må pröfvas, likväl utan att Gäldenär må kunna rygga sitt inför Rätta gjorda erkännande af sin Skuld, eller erhålla ny pröfning af de jäf, som förut pröfvade varit. — Vi åberope Oss denne beslutne Lag sådan den, enligt Nådiga Propositionen och Vår underdåniga Skrifvelse, blifvit fastställd, alldeles 6om vore den i detta Riksdags-Beslut intagen. 23 Kap. 1 §. Som Vi, med afseende på den yåd 1815 års Riksdag gjorde förändring uti denne §., att i Hof-Räcten Fem Ledamöter måga döma i mål som å Lif och Ara gå, men i andra mål
Chefen för Finans-departementet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste till justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Majrts nådiga proposition till Rikets Ständer angående åtgärder till behöfvarides undsättning i missvextär. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt samt befallte att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Anti. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec. 18S3, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer angående eftergift till förmån för Carlstads stadsförsamling af kronans rätt till ett efter Närings-idlcerskan Johanna Emilia Hollander fallet danaarf i Gifven Stockholms slott den 16 November 1853. Sedan ogifta Narings-idkerskan Johanna Ernilia Hollander den 18 Maj 4848, utan kända arfvingar, i staden Carlstad aflidit, samt, af sådan anledning, Carlstads Rådhus-rätt genom den 25 April 1849 utfärdad stämning, som blifvit uti Postoch Inrikes-Tidningar 5:ne gånger införd, kallat och förelagt Närings-idkerskan Hollanders okända arfvingar, att, inom natt och år efter det stämningen varit 5:dje gången i tidningarne kungjord, sin arfs - Kongl. Mnj:ls Nåd. Proposition, M 12. 5 rätt efter henne, vid den i IS Kap. 6 § Ärfda-balken stadgade p3följd, gällande göra, utan att inom den sålunda utsatta tiden något arfsanspråk är vordet anmäldt, i följd hvaraf hennes qvarlåtenskap, uppgående till 5,855 Ridr 7 skill.
Af 1837 års Räkenskaper, äfvensom andra tillgängliga handlingar, har Utskottet inhemtat, att, efter afdrag af sådana anslag för bestridandet af utgifter af större eller mindre diplomatisk beskaffenhet, som blifvit af Handelsoch Sjöfarts-fonden anvisade, egentliga kostnaden för Kongl. Cabinettet för Utrikes brefvexlingen utgjort en summa af 390,518: 26. 10. hvaraf å 2:dra Hufvudtiteln Minisler aflöningen och Cabinetts-Cassan . 266,666: 32. — af öfverskotten å Stats -Verkets Inkomster, coursförlust 1,351 : 42. 10. å Extra Utgifts-fonden anvisade 45,000: samt Konungariket Norriges bidrag 40,000 Sp., beräknade å 93 sk. cours 77,500: S:a 3go,5i8: 26. 10. Häraf hafva, enligt Kongl. Stats-Contorets räkenskaper, blifvit utbetalte i och för de Utrikes beskicknin garnes aflöning 221,779: 17. 1. till diplomatiska pensioner . ... 17,068: 4* • — Sorgpenningar till Ministrarne i Haag och London . 1,646: 42* — S:a 240,495: 4* 8 Stals-TJtskottets Utlåtande, N.-o /fo. Hvaremot liela återstoden, med stöd af Rikets Ständers vid 180g års Riksdag fattade beslut, varit tillgänglig för Cabinetts-Cassans öfriga, inför Kongl. Maj:t enskildt redovisade, utgifter. I anledning af nu anförda förhållande och då Utskottet med motionärerne delar den tanka, att de anslag, som nu directe utgå, i och för bestridandet af aflöningen för Kongl.
Nu satte hon med sjelfförnöjd min båda händerne i sidorna: "säg, hvad tycker ni om denna drägt, är den ej otvungen och lätt? man har i den afskakat alla bojor, andas sä fritt, kan röras ogeneradt, den eljest hopklämda kroppen är nu böjlig att sträckas hit och dit, och framför allt ser ni, kan man i den göra de oöfverträffligaste klättringar och språng på våra stegar och ställningar, och, fortfor hon helt exalterad, få se, få se, om icke ni af allt detta blir så betagen, att ni rätt snart blir en verksam medlem af vårt samfund." "Jag vill ej försäkra", återtog jag nu, "men jag tror fullt och fast, att sådant ej händer, så länge ej sjuklighet tvingar mig dertill." "Sjuklighet", utropade Fröken, "jag är Gud ske lof ej sjuklig, men då man med så litet kan förebygga sjuklighet, så"... "Jag tror likväl icke att jag kommer alt deltaga i detta försiktighetsmått, bästa Fröken", inföll jag nu åter och började göra mig färdig att åtfölja henne. Vi afreste i den präktiga landeau, som, med ett par frustande bruna hästar förespänd, stod väntande framför trappan. Ehuru Fröken försäkrat mig det jag ej skulle ångra mitt besök, kunde jag dock ej dervid erfara det stora nöje, hvarom hon så mycket talat, då jag undantager det hon sjelf, eller rättare hennes ovighet, förskaffade mig. Antalet af Gymnastiserande var temmeligen stort, omkring tjugu à trettio; dessa undergingo sina pröfningar med resignation, och syntes en del onekligen erfara lidanden, hvilka ej genom dessa muntra lektioner kunde förmildras, men åtminstone utvisade ej fröken Dolls, och en och annans glada ansigten någon smärta; hvad i synnerhet den förstnämnda beträffar, gör jag mig ej samvete af, att så raillant yttra mig; hon medgaf ju sjelf sig vara fullkomligt frisk.
Han hade äfven en annan vän än Schultz, och han hette Klas. Det var en stor, stark och vacker pojke, som vunnit Granes hjärta genom att hjälpa honom från att få smörj, när han var nykommen i skolan. Klas hade sin familj boende i staden, och genom honom fördes Grane in i stadens societet. Ty midt i den stora societeten existerar altid en liten, hvilken de stora skratta åt. Den består af gossar från tolf till aderton år och af flickor under sexton, ehuru äfven inom denna societet grader förekomma. Denna societet har sina lejon och sina stjärnor. Den har baler, sälskapspektakel, tésupéer, promenader, skridskopartier och kälkåkningar. Ja, det förstås, den har äfven séancer på gårdarna, vid hvilka man leker »kurra gömma» och »dunk». Men som vid alla societets-nöjen, äga dessa tillstälningar sin egentliga dragningskraft i den fläkt af kurtis, galanteri och kärlek, hvilken som en berusande doft omgifver alla deltagarna. Kyssar, stulna eller gifna i en mörk vagn, som står i ett stallskjul, och där leken fordrar, att man måste gömma sig för verldens ögon; handtryckningar, som växlas, när man hjälper upp en flicka, som snafvat på de ovana långa kjolarna vid sitt försök att hinna först fram för att få säga »tvy för mig»; ögonkast, som sätta lif i benen och bränna i själen; flyktiga omfamningar, efter hvilka man slår ned ögonen för hvarandra! Ja, lifvet var lustigt och kärleken glödande, fast den aldrig räckte mer än ett halft år. Det var sol om våren och värme om vintern. Till och med när skolan började, var man glad. Ty då fick man träffa flickorna igen. Klas och Erik hade hvar sin flicka, som i deras krets gälde som hvarderas erkända moitié. Man brydde dem för hvarandra. Detta endast förhöjde nöjet. Ty när man aldrig vågade bekänna sin kärlek i ord, var det härligt att höra andra tala om den, medan man själf stod och hörde på och njöt af, hur väl hon upptog denna stumma hyllning. Sanningen att säga glömde Erik under vintrarna aldeles sin kärlek till den lilla prestdottern.
Fältet var ännu öppet, att genom Summan af framfarna tiders misstag, beräkna vilkoren för Politisk Tillvaro; men dessa innefattades då uti Regentens lynne, och Folkets väl åsidosattes snart af Passionerne, hvilka , som sjelfrådande, ej sällan varit utom Förnuftets Lagstiftning. Sverige hänfördes till den Crisis, genom hvilken Finland förlorades; och hvarigenom Statens Natur så helt och hållit förbyltes, att ingen tvifvel mera bör få äga rum, om behofvet af rättade grundsattser för Statshushållningen. Flera Riksmöten liafva likväl sedan framfarit, utan alt man i synlig måtto fästat sin uppmärksamhet vid detta Statens förändrade tillstånd. Den g Januarii. 499 lag liänviser lill våra Statsmäns Tal vid våra Riksdagar, der Riket visas hafva tilltagit i Magt, Ära och Anseende; och påstår att dessa Ljud, som smickra Mängdens öra, påkalla Fäderneslandsvännens undersökning för att stadga öfvertygelsen. Jag medgifver gerna, att den fråga, jag dristat framkasta om nödvändigheten aLt, sorn grundval för våra StatsOeconomiska öfverläggningar, afgöra, huru Sverige i Politiskt afseende hör betraktas, verksammare kunnat komma från den källa, som uppfattar all kunskap om Landets, så inre som yttre förhållanden; men känsla för Fäderneslandet kan ej tillvara, utan en viss oro för dess bestånd, och då jag så länge tyckt mig sakna en förändrad Statshushållning uti ett Land, som så mycket förändrat natur, sedan dess Konung kallade sig de Finnars, de Esthers, de Karelers och de Liffländers Kung, och af dem alla mottog Skatt, har jag ej kunnat neka mig vördsamt yttra raina tankar i detta ämne, säker, aLt de med godhet af Höglofl, Ridderskapct och Adeln rättas i det felaktiga. Vilkoret för en sjelfständig Stat är förmågan alt försvara sin oafhängighet, och denna styrka innefattas i Landets Geographiska läge, Folkmängd och Förmögenhet, jemnfördt med de Grannars, med hvilka man kan komma att mäta sig. — Den förmur Finland hildade åt Sverige är ej mera!
För i5 H. 28 aiS Deli jo October f. ra. min del kajy jag icke dela denna åsigt, och jag tror, att sedan år 180g, då vår production i allmänhet erhöll större frihet, har jordbruket stigit så mycket, emot hvad det förut linder sekler framskridit, att man med rättvisa äfven kan tillägga den friare brännvinsbränningen någon liten andel deri, i stället för att göra den förebråelsen att hafva verkat till skada för jordbruket. I följd af denna öfvertygelse skulle jag, derest jag ansåg den föreslagna skatten så hög, att den blefve tryckande för den mindre jordbrukaren, vara den förste, som afstyrkte den såsom orättvis och skadlig; men då jag, såsom jag redan anfört, finner beskattningen vara låg å de små pannorna, som begagnas af de mindre jordbrukarne, finner jag intet hinder för att tillstyrka bifall till Utsk:ns förslag i denna punkt. Frill. Boye! Jag utber mig att först få besvara en anmärkning af Ur Hjärne. Jag erkänner, att jag vid riksdagens början hegärde brännvinsskattens förhöjning, och jag menar, att jag också nu bifaller det, då jag ingår på BondeStrs inbjudning. Det är en stor skillnad emellan någon förhöjning och en orimlig förhöjning, och jag har således ej det ringaste motsagt mig, enär det måste medgifvas, att den beskattning, BondeSt. beslutat, är högre, än den hittills varande. Då en värd talare emot mig åberopat erfarenheten, får jag förklara, det jag har en annan erfarenhet att åberopa. Otvifvelaktigt är, att i fråga om erfarenhet i afseende på jordbruket BondeStts representanter böra äga mesta vitsord. Nu har BondeSt. yttrat sig som jag, och dess omdöme anhåller jag måtte föredragas framför en ledamots bär yttrade omdöme. Efter min bästa öfvertygelse är den beskattning, som Utsktn nu föreslagit, rent af orimlig.
April II. 79, 334, 346, 354. — om inrättande af en BergsSchola, April I. 385. Maji I. 5, 104. Junii II. 181. — om uppränsning och igenfyllning af de inom Hufvudstaden belägne Insjöar, April II. 4, 201, 337, 346, 356. — i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående inrättande af allmänna Arbetsoch Correctionshus på Borgholms Slott och i Wadstena, April II. io3, 359» 4g8, 648. • Junii I. 537. —- i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, rörande särskildta anstalters vidtagande till förekommande af stegring t priset å det grofva brödet, Maji I. 7, i36, 277. Maji II. 113. Junii I. 537. — angående Tullverket och dermed gemenskap ägande ämnen, Maji I. 161,263,291. Junii I. 538. — rörande Afradsoch KronoTionde-Spannemålens utgörande, forsslande eller lösande, Maji I. 162, 279, 337. Junii II. *97- 325 Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden, om öfvertagande af Staten utaf Höganäs i Skåne befintliga Stenkolsverk, Maji II. 125, 5i8. Junii II. 198. •— om BåtsmansRoteringen i Färentuna Härad, Maji II. 126, 518. *— i anledning af väckt fråga om pensioners anslående till understöd för Embetsoch Tjenstemän, som hafva mångå Barn, Maji II. 126, 5i8. — om vidtagande af medel till Finska handelns inskränkning, Maji II. 126, 531,623. — om beviljande af en vidsträckt nederlagsfrihet för Stockholm, Maji II. 293, 623.
11 cont-rättigheten i Banken för Kongl. Allmänna Magazins-inrättningen och Riksgälds. Contoiret. V. Del. 4 Afd. 416. Banco-Utskottets Memorial, angående ett Lån-biträde för Gagnefs Socken i Stora Kopparbergs Län, VI. 80. — ang. Lån till understöd för nyttiga företag i Odlingsväg, VI. 82. — ang. tidens utsättande till Revision öfver Stats-, Banco och Riksgälds-Verken, VI. 1C2. __ ang. förhållandet med de från Utskottet af gifne Memorial, VI. 228 , 553. äng. Södertelje Canal, VI. 230. ang. Discont-rörelsen i Riket, VI. 234. ang. ».Banco Verkets befunna tillstånd m. m.t VI. 333. BeviltningsUtskottets Memorial, angående Gerningsören, II, 383. ang. Beviilningen för Dannemora Eergslags Jern-tillverkning, III. 3S — _ ang. lindring 1 Beviilningen för Uddevalla Stad, lil. 370. — ang. lindring i Beviilningen för de Sfäder och Härader, som under Norrska Fälttåget blifvit lidande, III. 371. _ — äng. Allmänna Barnhusets andel uti Stämpel afgiften för Spelkort, IV. 711. _ ang. Landttulls ersättningen för öppna och däckade fartyg, V140. ang. project till Bevillnings-Stadgan, V. 234. ang. indragning af Landtull på inhemsk till verkad Tobak, V. 35f. ang. en beqväm!, postgång å Landet, V'. 356. — äng. förhöjning i Post-Taxan, V. 361. — ang. Sjötulls-afgifterna, V388- __ — äng. Aflöning för 4 Canzlister m. m.,V. 389.
Utskottet medgifver visserligen, att detta förhållande står i strid med den antagna principen, att lösen vid en lägre domstol i allmänhet icke må öfverstiga lösen vid en högre; men, då denna inconsesqvens ej synes vara af serdeles betydenhet, heldst då, såsom redan blifvit anmärkt, detta missförhållande jernnäs derigenom, att lösen för 3:je och följande ark vid KämnersRätt understiger, hvad derför erlägges vid Rådhus-Rätt, samt den, genom Kongl. Förordningen den 2:dre Februari 184.2, Kämners-Rätterne förunnade tillökning i expeditionslösen synes afse en skälig förhöjning i de knappa löne-inkomster, som åtnjutas af de vid dessa domstolar anställde tjenstemän, anser Utskottet denna del af motionen ej böra föranleda lill någon Rikets Ständers åtgärd. Hvad derefter beträffar motionärens framställning om förändring i lösen för Fastebref och Burbref i Städerne, finner Utskottet ej eller skäl att deri tillstyrka någon sådan tillökning, som den committerade för upp - Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.-Utl. N.-o 6$j Bet. N:o 70. görande af en ny Expeditionstaxa i detta afseende föreslagit. På grund af hvad sålunda i ena som i andra afseendet blifvit anfördt, anser Utskottet sig vördsamt böra hemställa, att ifrågavarande motion måtte förfalla. Ank. till Exp. Utsk. d. 1 Nov., kl. 11 f. ra. Utlåtande j i anledning af väckt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjö-Ärendena. Hos Vällofl. Borgare-Ståndet har Herr Gustafsson väckt en motion, som blifvit till Utskottet remitterad, hvari yrkas, att Förvaltningen af SjöÄrendena måtte indragas, samt de göromål, som tillhöra dess behandling, öfverflyttas till Sjöförsvars-Departementet, hvilket, enligt motionärens förmenande, ganska väl kan medhinna desamma, med biträde af den Kamrerare, Cassör samt Kammarskrifvare, som nu finnas i Förvaltningen.
Jag finner då, att Ridd.- Direktm, mot hvars förfarande jag icke vet några anmärkmr blifvit gjorda, tillstyrkt afgiflens upphörande och såsom skäl för ett sådant tillstyrkande har ordf. i Ridd.Utsk. uppgifvit, att Ridd.Direkt:n varit dertill skyldig, enär Ståndets vid sista riksdag fattade beslut endast afsåg afgiftens utgående intill slutet af denna riksdag. För min del tror jag, att Ståndets beslut guller endast till en kommande riksdag, och att nytt beslut då måste fattas; men det oaktadt mätte väl Direkt :n vara oförhindrad, att tillstyrka afgiftens fortfarande eller upphörande. Hr von Hartmansdorff har framställt beliofvet af samlandet utaf en kassa till bestridande af kostnader i och för byggnader, dem han förutser snart komma i fråga. Jag erkänner, att jag i allmänhet är lika litet fallen, att samla kassor, innan de behöfvas, som jag är villig att fylla de behof, sorn kunna uppstå, då andra utvägar dertill saknas, nemi. sedan ordentligt kostnadsförslag blifvit uppgjordt. Något sådant har här icke varit i fråga, utan man har endast förmodat, att byggnader komma i framtiden att verkställas, hvartill man på förhand vill samla en kassa; ty om jag riktigt uppfattat Hr von Hartmansdorffs yttrande, gick det derpå ut, alt, genom uppförandet af en bro emellan Norrmalm och Stockholms stad, skulle åtskilliga förändringar af de till Riddarhuset hörande byggnader blifva oundgängliga, och medel sålunda erfordras för bestridande af kostnaderne härtill. Ar det så, att en eller flera af dessa byggnader mäste borttagas, lärer sådant icke kunna ske utan ersättning, 106 Den S Mais f. m. och då blir tids nog, att tillse huru mycket Ståndet bör tillskjuta. På dessa skäl, och då jag icke hört någon anmärkn. framställd emot Ridd.Direktms sätt alt vårda R. o. Ad:s angelägenheter, eller några farhågor för blifvande reparationer af Riddarhusets byggnader, hvars behof ingen bättre än Direktm lärer känna, yrkar jag afslag å Utsk:s betänk, i denna del. Ilr Prytz:
Ständer skulle äga ovilkorlig rättighet att förordna huruvida Lånbiträdet efter 1S20 må fortfara eller icke. Upplystes medelst uppläsning af BondeStåndets ProtocollsUtdrag, af förlid ne gårdag , att förhållandet verkligen varit sådant , som Grefve Liljencrantz det anmärkt; men derjemte, medelst uppläsning af ett ProtocollsUtdrag, af denna dag, att BondeStåndet, för att undanrödja alla anledningar till hinder för Riksdagens slut, funnit för godt att ännu närmare jemka sig till Högvördiga Prestoch Vällofl. BorgareStåndens beslut uti frågan om tiden för Lånbiträdet till Götha Canalarbetets fortgång , och sålunda utesluta förbehållet, som i sista Protocollet är upptaget} hvaraf följer att BondeStåndets beslut blir alldeles lika lydande med nämnda 2:ne Stånds. Härefter gjorde Herr Landt Marskalken proposition, att Utskottens Memorial, såsom icke vidare gifvande anledning till någon åtgärdf skulle läggas till Handlingarne. Bifölls. Företogs till afgörande RiddarhusUtskottets, den y dennes på Bordet lagda, Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets första Memorial rörande Herr Munck af Roscnskolds 222 Den 7 Augustt. motion om förändring i den nuvarande Bänkmanslnrättningen ni. m. Undertecknad Silverstolpe , Axel Gabriel :
Efter mitt omdöme, hvilade 1810 årsBevilleingsStadga till sin hufvudgruncl på dessa sanna och rätts-enliga stöd för Stats-bördornas fördelning, men som mänskliga kraften icke uppnår fullkomligheten på en gäng, delade denna Författning det gemensamma öde med nya, af erfarenheten icke nog piöfvade Inrättningar, att hon röjde fel och brister, hvilka, Den 24 Martil, f, m. 353 i strid med grunddragen, motarbetade, i stal-’ let för att medverka till ändamålet, hvaribland isynnerhet må rämnas den origtiga och endast till mi stag ledande M nimiTariffen samt den in-' vecklade Organisationen för BevillningsLagens Verkställighet. Vid 1812 års Riksdag antogos andra, till Väsendtelig del ännu gällande Bevillning?.^ grunder. Den synbara Förmögenheten blef nu ett föremål för Beskattningen, t stället för den verkliga, och, liksom det i sjelfva verket gåfves en dass Medborgare, sorn vöre berättigad att afskudda sig den allmänna börda , som Statens behof kräfver, blef den Bevillning, som borde träffa Capitalisien och den samlade Rikedomen, öfverflyttad på andra MedborgarsClasser och i synnerhet på Jordbruket. Och då denna Beskattnings^methode således öppnade en lika lätt, som derigenom vådelig tillgång till den återstående Nai onal-välmågan, torde den med skäl kunna räknas till d ssa. misstag ,' hvars följder väl kunnat uthärdas, men i hvilkas natur det dock ligger, attissm* ma mohn blifva mera tryckande, sorn en dyrköpt erfarenhet efterlemnar smärtande sår. I stöd af hvad jag har ofvan haft äraa ftnföra, grundadt på den öfvertygelse jag äge£ om så väl rättvisan, som nödvändigheten deraf, att för framtiden en gräns sättes för defc djupa, redan allt för långvariga lidande, sorn en tryckande, på origtiga grunder byggd och ojemt fördelad Bevillning medfört för Jordbruk Ridd, 0. Ad. Fröt.
Län motion om rättighet för krono-betjeningen att af Statens medel undfå ersättning för dag-tractament och resekostnad vid försegling af bran vins-redskap; 7:o Ephraim Ivarssons från Elfsborgs Län motion om löne-tillökning för Länsmännen; 8:0 Johan Jacob Rutbergs och Johan Andersson Lundbergs från Norrbottens Län samt Anders Nordmarks och Olof Olofssons från Westerbottens Län motion, att allmogen i Norroch "Westerbottens Län må undfå ersättning af Stats-Verket för forslande af den åt Prés terne i Lappmarken anslagna lönings-spanmål; och 9:o Peter Peterssons i Slätthult Jönköpings Län motion om trosspassevolancens nedsättande till hälften vid Smålands Grenadier-bataljon. Bevillnings-Utskottet: l:o samtlige Riksdags-fullmägtiges från Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands Län motion om fortfarande af den nedsättning i bevillningen efter Irsta Art. af nu gällande Bevillnings-Förordning, som blifvit allmogen i nämnde Län medgifven; 2:o anförande af Niclas Jönsson från Christianstads Län, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderne för hränvins-bränningens utöfvande; 3:o Lars Larssons från Elfsborgs Län motion om afskaffande af all personel bevillning efter Irsta Art. af nu gällande Bevillnings-förordning m. m.; Prot. Uldr. d. Q Mars 1840. 101 4:o Johan åndersson Lundbergs från Norrbottens Län motion om tullfri införsel af tackjern; 5:o Pehr Mattssons från Wester-Norr lands Län motion om ökad införsels-tull å Finska lärfter och fri utförsel af bräder; och 6:0 Sven Heurlins från Kronobergs Län motion, att behörig importtull hädanefter må erläggas å alla inkommande utländska varor, utan afseende på till hvilken de kunna vara adresserade. Lag-Utskottet: l:o Olof Olssons från Westerbottens Län motion om förändring af 23 §. i Kongl.