Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derigenom har tillfälle till fri undervisning och fritt underhåll vid Institutet kunnat lemnäs åt ytterligare 13 elever, så att friplatser nu äro för 2:ne från Stockholms stad och 3:ne från hvarje stift, hvarförutan på inrättningens egen fond underhållas så många fattiga barn, som tillgångarne medgifva. Då härtill räknas de för hvilka betalning erlades, uppgick antalet på samtlige eleverne år 1837 till 56. Styrelsen föres af en direktion och inrättningens förljenstfulle stiftare Protokolls-Sekreteraren och Riddaren Borg fortfor intill sin död att vara dess föreståndare och förste lärare. Fattig-försörj ningen bestrides dels genom utdelning från socken-magaziner och fattig-kassor, dels genom sammanskott inom socknarne af matvaror och penningar. Fattighus finnas inom de fleste socknar, men i de öfrige vårdas de fattige inom de rotar till hvilka de höra. I socknarne kring liufvudstaden är fattigförsörjningen mycket betungad genom den mängd barn, som framfödas af fattigt statfolk, och vid föräldrarnes frånfälle ofta af församlingarne måste helt och hållet försörjas. Skall hafva årligen blifvit hällne, och för dödande, utom skallgång, af rofdjur erhållas, enligt derom år 1833 ingångne öfverenskommelse^ bestämde premier, som utgöras af hemman, torp och lägenheter samt sådane backstugusittare, hvilka hafva kreatur, distriktvis, särskilt inom Södertörn, Färentuna härad och öfrige delen af Länet, med undantag af några öar, hvilka, enär de, genom sin belägenhet, af desse öfverenskommelser icke äga någon nytta, hafva blifvit befriade från skyldigheten att uti desamma deltaga. Inom alla distrikten erhålles för björn 33 R:dr 16 sk., för varg 10 R:dr och för lo 8 R:dr, allt Banko, lika för gammalt och ungt rofdjur, samt inom Södertörns distrikt dessutom för räf 3 R:dr samma mynt, och dubbel premie för drägtig hona af alla dessa slags rofdjur. Gästgifveri-skjuts blef år 1836 inrättad å Wermdön, der sådan förut saknats, och bestrides för närvarande genom entreprenad.
Men då Rikets Ständer icke, i sammanhang med berörde underdåniga anhållan, anvisade serskild tillgång för utgiftens bestridande under 3:dje Hufvud-Titeln, kan Utskottet, serdeles då det anmärkte förhållandet sedermera blifvit förändradt, icke finna anledning vara för handen att, på grund af Reyiso rernes anmälan, härutinnan tillstyrka någon åtgärd. 18:0 Vid Utskottets uti 61 §. gifne tillstyrkande, alt Revisorernes anmärkning rörande det Lectorn vid Kongl. Krigs-Akademien Professor Agren, meddelte reseunderstöd "må förfalla,” är dels hos Ridderskapet och Adeln af Grefve Cronhjelm, O. Aoch dels hos Borgare-Ståndet af Herr Halling erinradl: att, genom reseunderstödets anvisande år iS3o på öfverskott å ett anslag, som först år 1833 disponerades, formen för utgif tens beviljande blifvit öfverträdd: att frågan, hvilken såsom princip-fråga vore af serdeles vigt, bort föranleda Utskottet att tillstyrka en underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit med hemställan, alt anvisningar ej må ske på öfverskott af sådane anslag, som dertill icke för året lemna tillgång, synnerligen då desse anslag äro gifne till annat ändamål än det, för hvilket anvisningen sker, samt att, såvida nämnde rese-understöd utgått af de till förbättring i Lärare-personalens vid Elementar-Läroverken lönevilkor anslagne 42>000 R:dr, Rikets Ständer icke blifvit bibehållne vid deras i 62 och 65 §■§. Regerings-formen förvarade rätt, atL fastställa, huru serskilde summor skola till serskilde ändamål och icke annorlunda användas.
Revisorer, Riksens Ständers, deras Berättelser: öfver det tillstånd hvaruti de funnit Banco Verk et vid deras den i5 Sept. 1817 påhegynte och i anseende till Riksens Ständers sammankomst den 20 derpåföljde Nov. slutade Revisionsförrätlning, Nov. 14, 21. Maji I. 101. Maji II. 685. Junii I. 114» i5i. Junii II. 266. — angående RiksgäldsContoiret och GeneralAssistanceContoiret, Nov. 22, 246; se vidare General-AssistanceContoiret. —- öfver granskningen af StatsVerkets förvaltning och räkenskaper, Nov. 27, 33, 246; se vidare StatsVerket. «— om de under CommerceCollegii förvaltning stående fonder och medel, Nov. 52, 53, 246. — angående hvad som förekommit i afseende på den dem uppdragne Revision af Räkenskaperne öfver de, under SeraphimerOrdens-Gillets Öfverstyrelse, stående Hospitalers och Lazaretters fonder, Dec. 145, Junii I. Exp. Ju nii II. 3; Konungens Svar, Julii 29g. Revisorer, Riksens Ständers, om förhöjning i arfvode t för; se Arfvode. —- om tillökning i antalet öfver BancoDiscontVerket af, Febr. 287, 412, 4^3, 47^. Mars I. 13o. — om fördelning af arbetet och tryckning af Berättelserne, Mars II. 248,280. Ribbing, Carl Gustaf, yttrande, Maji I. 42l> RiddarholmsKyrkan, om medel till dess reparation, Jan. I. 179, 563. Jan. II. 6. Exp. 554» RiddarhusCassan, om på dess bekostnad förfärdigandet af Landtmarskalkens Portrait; se Landtmarskalken.
Följden af denna dess behandling visar sig deruti, att, oaktadt alla de för handeln och sjöfarten nödige utgifter blifvit af fonden och ifrågavarande öfverskott betäckte, står Handels och Sjöfartsfonden i närvarande stund med ett öfverskott af omkring ~ million R:dr banko, och kanalbyggnaden befinnes betydligen framskriden. Hade deremot de rådgifvande tillåtit sig enahanda tydning af Rikets Ständers merbemälde underdåniga skrifvelse, som Hr JustitieOmbuds - 311 mannens, och i följd deraf endast tillstyrkt bidragets utgående till nästföljande Riksdag; så hade också, om Konungen följt detta råd, Rikets Ständers klart uttryckta önskan, att få regleringen om Trollhätte Kanalbyggnad så uppgjord, att densamma blefve satt i gång, fortginge och bringades till lika dimensioner med Götha Kanal, aldrig kunnat uppfyllas; ty icke lärer det linnas någon association eller enskild man så i saknad af allt sundt förstånd, att den åtager sig ett företag af mera än 2 millioner Riksdalers kostnad på blotta förhoppningen om ett bidrag dertill. Det torde derföre blifva svårt att bevisa, det de rådgifvande åtgärderna vid detta tillfälle utmärka annat, än ett omsorgsfullt uppfyllande af Rikets Ständers, i oftanämnde underdåniga skrifvelse uttryckte mening och framställde underdåniga önskningar, när de efter deras ordalydelse tillämpas; och icke desto mindre yrkar man mot dem, som gifvit råden, förlusten af embete, lön, pension, egendom. Det torde för öfrigt ej böra lemnäs utan förnyad erdman, att, ehuru Kongl. Maj:t under den 9 December 1836 och 28 April 1837 af Handels och Sjöfartsfonden beviljat ett anslag af 20,000 R:dr banko årligen i 10 år, för ombyggnad af Söder Sluss i Stockholm, utan derom af Rikets Ständer gjord framställning och utan några Handelssocieteters hörande, har denna åtgärd ej föranledt till någon anmärkning af Konstitutionsutskottet.
Banco TransportSedlar, hvilka sednare sedermera dels kunde användas till liqviderande af Banquens fordran i den proportion , som med afseende på förhållande t emellan Borgenärer och Gäldenärer i allmänhet kan pröfvas lämpelig ; dels ock till sådana Statens extra-ordinaira behof, som ej genom Bevillning kunna fyllas och hvarigenom dessa Banco TransportSedlar åter kunde ledas in i allmänna Rörelsen. Härigenom skulle vi innom Landet erhåh la en måttstock på BancoSedlens verkliga värde och i och med detsamma på våra Produeter och våra fastigheter, hvilken, ehuru icke fullt säker, dock blefve mindre variationer underkastad och mindre förvillande än den , som nu våra Handels - relationer på Hamburg och London gifva oss. Efter det Silfvervärde , sorn Banco TränsportSedlen härigenom i Folkets Opinion erhåller, skulle småningom Liqviderna Private emellan uppgöras j beräkning af Banco-Sedlar efter namnvärde Den 17 Martii, i. m. 19g skulle småningom förbytas i beräkning eftet? det åtminstone aproximerände Silfvervärde, sont Stat obligationerne beteckna} för viilelsernä skuU le blifva mindre stora och den tidpunct närma sig, då Rikets Banque åter kbhde blifva hvad den alltid bordt Vata} och säkerligen sedan dess och Statens OeditRörelse blifvit åtskiljdéj Skall för beständigt förblifva»' •"OTC? C i**! 5 f* "lO £715 v!11 ^ • Oni denna Idée blefve Grundidéen för dé Steg till allmänna PennmgeRörelsen , sOm nU torde allena kunna vidtagas, så skulle jemväl FilialDisconternas reglfcring kunna utan förnärmande af Lagarna befordräs.
Om ett fartyg förrättade 28 paquet resor Under sommaren, så uppgå afgifterne i förra fallet, eller utom Lots, till 2,255 R:dr 24 sk., samt i senare till 5,65g R:dr 22 sk. Bancomynt. Med den trafique, sorn nu åger rum emellan Stockholm och Åbo, år det icke möjligt att ett .Svenskt ång-fartyg kan betåckä sina omkostnader, utan lärer denna fraktförtjenst få upplåtas åt Finska sumparne. Samma förhållande inträffar högst sannolikt med de ång-fartyg, som få sin beståmmel* se att bestrida paquetfarten emellan Stockholnl och Carlscrona, Götheborg och Malmö, Stock: holm och Gefle &c. och häraf synes, huru stundom svårigheten att få äldre olämplige blefne författningar upphåfne, qväfver en och annan ny industri-grens tillväxt och utveckling. Engelska Parlamentet har tillsatt en Comité, som med synnerlig uppmärksamhet följt utvecklingen af ångbåts-farten, och denna Comité har, i dess femte års berättelse, tryckt i London förliden Augusti månad, fästat uppmärksamhet på afgifternes nedsättande för ångfartyg; och när det funnits nödvändigt uti det rika, med mångfaldigt starkare traflque försedde England, så måtte det blifva ånnti nödvändigare uti det, på både folk och producter, fattige Sverige. Under det att Rikets Styrelse med varsam, Den 5 Mars. meri säker, hand så småningom lossar de band, som fjettra näringame, torde det icke vara o* tjerdigt, att med ett par ord nämna, huru sorn alla, så väl främmande som inländska fartyg under 6 fots djupgående, genom Kongl MajitS Nådiga Skrifvelse till Förvaltningen af Sjö— JLrenderne, under den jo December 1822, fått tillgodonjuta nedsatta afgifter uti Lotsoch Båk-umgälder, så fort de segla utrikes; meri denna förmon har icke blifvit förunnad åt Svenska inrikes seglande fartyg af lika djupgående»
„Väl är här rum i stugan, och rum i stallet för hästen med, ja fast för tre.“ Detta sade hon efter som i gården icke fanns häst mera, icke heller hö, utan åt hennes ko idel stamp och mossa. Hade vi dock hö med oss, men var Margaretha bekymrad till sinnes, och började hon tala med qvinnan och fråga huru hon var så ensam. Svarade qvinnan: „icke är jag så ensam eljest, men hafva barnen gått för att samla bränsle, och två att söka skrapa ihop några björkqvistar åt fåren.“ Och hade en gått några mil bort, för att bjuda till att få köpa några matskedblad salt för en liten silfverslant, som de fått af en officer. Hennes man hade stupat för några år sen mot ryssarne, sen gårdens alla andra karlar dött i pesten och i polska kriget, och det lilla barnet hade ett halft år efter fadrens död blifvit födt. Sade Margaretha: „men huru kunnen J odla eder jord?“ Svarade gumman, att den icke blifvit odlad annat, än det hon och barnen upphackat något och utkastat frö, som dock alltid några korn gett att blanda i barken, hafvandes hon ock haft ko, som blef qvar sen sista utmätningen, då ingen fanns att sköta jorden och utskylderna betala. „Men,“ tillade hon, „nog blir allt med Guds hjelp bättre, blott barnen få vexa upp, och kriget icke åter bryter ut.“ Sade jag: „visst måste det bli krig, annars tar detta eländet ej slut.“ Margaretha började blifva allt mera orolig, fruktande att här nödgas tillbringa natten. Kom ändtligen Pecka. „Jag har icke sluppit förr,“ sade han, “Flinken är der och vaktar på eder. Vi ha dock narrat räfven, så jag sluppit att smyga mig hit. Han ernade gripa fröken också, för att skicka henne till Åbo, det förtrodde han mig i all hemlighet.“ Det skar mig i hjertat att se Margarethas jemmer och sorg öfver hvad de odjuren månde emot modren och systern begått, då de till och med gjorde sig mödan efter henne att spana. Jemrade hon sig ock öfver att hon intet skydd hade.
De Amalekiter bo söderut i landena; de Hetheer, och Jebuseer, och Amoreer bo uppå bergen; de Cananeer bo vid hafvet och vid Jordan. Men Caleb stillte folket för Mose, och sade till dem: Låt oss draga ditupp, och taga landet in; förty vi kunne väl vara dem öfvermägtige. Men de män, som hade varit med honom uppfarne, sade: Vi förmåge icke draga ditupp emot det folk; ty de äro oss för starke. Och de förtalade landet, som de skådat hade, för Israels barnom, och sade: Landet, som vi igenomgångit hafve till att bespeja det, uppfräter sina inbyggare; och allt det folk, som vi derinne sågo, är ganska långt folk. Vi såge der ock tyranner, Enaks barn af de tyranner; och vi vorom för vår ögon såsom gräshoppor, och så vorom vi ock för deras ögon. Då tog hela menigheten till att skria; och folket gret den nattena. Och all Israels barn knorrade emot Mose och Aaron, och hela menigheten sade till dem: Ack! att vi dock hade mått dött i Egypti land, eller ännu dö måtte i denna öknene. Hvi förer Herren oss i detta landet, att vi skole falla för svärd, och våra hustrur och barn varda till rofs? Är icke bättre, att vi drage in uti Egypten igen? Och den ene sade till den andra: Låt oss häfva oss upp en höfvitsman, och fara in uti Egypten igen. Men Mose och Aaron föllo uppå sin ansigte för hela menighetenes församling af Israels barn. Och Josua, Nuns son, och Caleb, Jephunne son, de ock landet bespejat hade, refvo sin kläder; Och sade till alla menighetena af Israels barn: Landet, som vi igenomvandrat hafve till att bespeja det, är ganska godt. Hafver Herren vilja till oss, så förer han oss väl uti det landet, och gifver oss det; hvilket ett land är, som mjölk och hannog uti flyter. Faller icke ifrå Herran, och frukter eder intet för detta landsens folk; ty vi vilje äta dem upp såsom bröd.
Majit underdånigst anhålla, att allmän kungörelse om Rikets Ständers sålunda fattade beslut måtte varda i nåder utfärdad. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 5 Oktober 1860. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Okt. 1860. Preste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 3 Bonde-Ståndet den S Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om, jemkning i gällande föreskrifter angående tiden för nattvardens begående. (Lagoch Elton.-Utsk:ns Uti. Nås 2, 28.) S. A. K. Enär under sednare tiden, isynnerhet på landsbygden, det bruket alltmera utbildat sig att företrädesvis å vissa Söneller Helgedagar begå Herrans Nattvard, samt haral följt, att, då utdelandet af detta sakrament på inånga Söndagar alldeles icke förekommer och gudstjensten dylika dagar jemförelsevis är ganska kort, densamma deremot en annan dag, för det stora antalet tillströmmande nattvardsgäsler, får en utdrägt som icke allenast öfver höfvan anstränger den tjenstgörande prestens krafter, utan äfven medför olägenheter för de kyrkobesökande, isynnerhet kommunikanter, hvilka stundom hafva lång och svår väg lill kyrkan och under den kallare årstiden icke hinna hem före mörkrets inbrott, har förslag blifvit väckt, att det i Kyrkolagens 11 Cap. 10 § förekommande stadgande, enligt hvilket utdelandet af Nattvarden först efter predikan får ega rum, måtte sålunda jemkas, att berörde föreskrift icke vidare utgjorde hinder för Nattvardens begående äfven å annan tid än den för högmässogudstjensten bestämda, då hvarje prest mäste tjenstgöra i sin egen församling och således vid utdelningen af sakramentet icke kan erhålla något biträde af sin grannprest; och ehuru Nattvardens begående, såsom innefattande den högtidligaste akten och så att säga höjdpunkten af den allmänna gudstjensten, icke bör från denna lösryckas; hafva Rikets Ständer likväl Bih. till B.
Skrif. X: 38- Register; 49 — Riks-Hufvndbok deröfver, anstalter till dess beredande, Revisor. Berätt. och vidare Remiss II: 506. IX: 25. - S. U. Bet. IV: 110. Besh IX: 96. Skrif. X: 57. — S. U. Bet. IV: 1707. Besl. Skrif. X: 504. — dess tillstånd och behof, K, M. Prop:s ankomst och tryckning, S. U, Mern. IV: 4. Besl. IX: 10. u. 12. Skrif, X: 15. •— dess Inkomster, S. U. Förslag derom IV: 254. Bet. IV: 692. Besh IX: 295. 303. 306. 317. — dess Utgifter under Första Hufvud-Titeln, för Kongl. Hofoch Slotts-Staterne, S. U. Bet. IV: 735. Skrif. X: 220. under Andra Huf.-Tit., för Civiloch LandtStaterne, S. S, U. Skrif, X: 385. under Tredje Huf.-Tit, för Militäre Staterne och Försvars-Verket, S. U. Bet. IV: 1022. Skrif. X; s83. — under Sjunde Huf.-Tit. för Pensions-Staterne, S. U. Bet. IV: 781, Besh IX: 3io. 318. 319. 330. Skrif, X: 225. — under Åttonde Huf.-Tit, för Allmänna och Extra Utgifter, S, U. Bet. IV: ?85. Besh IX: 308.319, 320. 362. 309- S. U. Bet, IV; i362.
Hof, måtte från StatsYerket skiljas; och Stats-Contoret har hemtat förnyad anledning till denna underdåniga hemställan deraf, att Eders Kongl. Maj:t i Nåder öfverlemnat dispositionen och redovisningen af Sjunde Hufvud-Titelns Anslag till vederbörande Pensipns-Cassor, och af alla Tionde Hufvud-Titelns Anslag till Förvaltningen af Sjö-ärendena, samt att fråga lärer varn väckt om Eders Kongl, Majrts och Piikets Kiigs-Cpllegii enahanda befattning med hela Tredje Hofvud-Titeln; dermed synes vara åsyftadt, att StatsContoret, som eger den summariska Controjlen öfver Krono-Uppbörden och StatsMedlens ordentliga inlevererande i StatsVerkets Cassör, skulle, i afseende på Utgifterna och Anslagens utdelande till sina i Riks-Stalen bestämda föremål, endast ega att tillse, det Staterna ej öfverskridas peli hvarje Verk eller Förvaltningsgren erhölle hvad dem tillkommer, utan att ingå i det speciela af dem tillhörande förvaltnings-åtgå ider. Bil. till K. M. Nådiga. Propos. N.o 2. Andra Hufvud-Titeln. Civileoch Landt-Staternä. i:o För en Vaktmästare vid Stats Rådet med R:dr 200: och för 2.‘ne Vaktbetjente vid Högsta Domstolen å i5o 3oo: Tillsammans R:dr 5oo: bestås, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 18 December 1822, Aflöning, sorn af Extra Utgifts-Medlen årligen förskjutes, och af Andra Hufvud-Tilelns besparingar ersättes, så vidt de dertill lemna tillgång, samt torde å Stat under denna Hufvud-Titel böra uppföras, 2:0
Maj:ts Nådiga Svar , , , , , Theatern> Kongl., se Hufvudtitel Femte, s 12,13. » om liqviden af dess skuld, se Anmälan. » om ett serskildt anslag för densam ma, motsvarande de för denna Inrättning i stat uppförde summor, hvilka Rikets Ständer förklarat höra vid 1840 års slut upphöra , » om dess Indragning, se Theatrar. ThecUrar, fråga om rättighet att anlägga så däoe; se Hufvudtitel Femte, sid.12. Jeller Skrifvelse. v. a> B c sn > a> 5’ TQ eller 1 Memorial. wg fl rf ss x c 3 Q* p* ft ro - Riks-Sfåndens Beslut. 1 Underdånig Skrifvelse. Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Ståndet. Thulstrupj f. d. Consulat-Secreterare, om pension; se, Indragningi-Staten 25. Thunström, F. JD., se Eftergift. Thurdfjell, S, se Löner. Tidholm, Capitain, se Anmälan 20. 'Tidning, utgifvande af en officiel , , , , , Tillförordnade Tjenstemän* aflöning, se Erabetsoch Tjenstemän. Tingshus, om alla hemmans, utan åtskillnad, deltagande i byggande och underhållande deraf Tionde, Kyrkornas behållna, om rättighet för tiondegifvare i Skäne att lösa densamma efter årlig Markegång Tionde Iiufvudtitelns reglering, se Hufvudtitel Tionde. Tiondeoch fl ammar skatts-jern, se Stats-verket, dess inkomster, ordinarie, sid 4. ZYo/nie-spanmål, dess beskaffenhet; seSpanmål.
Af dessa skäl och då det måste anses vara af största vigt, att den i Skolstadgan meddelade bestämmelsen derom, att för kompetens till kollegaoch adjunkts-tjenster fordras aflagd filosofie kandidatexamen och till lektorsplatser förvärfvad filosofisk grad, orubbadt iakttages, hafva Rikets Ständer, på det tid må vinnas att bereda tillgång på tillräckligt antal kompetente sökande till de många nya lärareplatserna, beslutat, att vid de två- och treklassiga skolor, för hvilkas utvidgning anslag vid innevarande riksdag beviljats, de nya lärarebefattningarne ej förr än vid slutet af vårterminen år 1866 må tillsättas. 29:o Hos Rikets Ständer har uppmärksamheten blifvit fästad derpå, att lärarne vid rikets elementarläroverk, oaktadt de vid de sednaste riksdagarne erhållit betydligt förbättrade lönevilkor, likväl icke kunde vid slutet af sin mödosamma bana emotse sådana löneförmåner, som med nu rådande lefnadskostnader tillförsäkrade dem en från näringsbekymmer fri ålderdom; i följd hvaraf, och med hänseende till lärarekallets stora vigt och betydelse för det allmänna, föreslagits, att bemälde lärare, såväl Lektorer som Adjunkter och Kolleger, måtte undfå löneförhöjning på det sätt, att till nuvarande fyra lönegrader inom hvardera klassen lägges en femte, så att efter 20 års tjenstgöring en Lektor erhölle i lön 4,000 R:dr samt en Adjunkt eller Kollega 3,000 R:dr; hvarjemte alternativt är vordet hemstäldt, att berörda förmån åtminstone måtte komma lärarne vid de större läroverken till godo. Vid öfvervägande af berörda förslag har den ifrågaställa löneförhöjningen redan i och för sig synts vara med billighet öfverensstämmande, då med nu gällande aflöningsstat en Kollega, som först efter en långvarig och kostsam förberedelse inträder i tjenst, sedermera icke kan uppnå högre lön än 2,500 R:dr.
Bank hållas en gång om året, då val sker af Directions-Ledamöter och Revisorer, itVstruclioner meddelas och beslut om Bolagets angelägenheter i öfrigt fallas. De fleste rösterna afgöra besluten, och frånvarande skola ålnöjas med de närvarandes. En Actie eller ett Lottbref gäller i en mans hand för en röst, 5 för två, 10 för tre, 20 för fyra, 3o för fem, l\o för sex, 5o för sju, 60 för åtta, 80 för nio, 100 för tio röster, öfver hvilket antal det icke lillåles någon att beräkna rösträttighet. § 8- Revision skall årligen hållas före ordinarie Bolagsstämma och berättelse deröfver afgifvas, hvilken, sedan den ondergått Bolagets granskning och godkännande, genast efter släminans slut, skall till Kongl. Maj:t i underdånighet insändas och på Direclionens föranstaltande genom trycket till allmänhetens kännedom befordras. Thyförulan uppgöre Direclionen månadtligen och tillsände Rikets Ständers Bancofullmägtige en Tableau öfver Bankens ställning. — Meddele ock ofördröjligen alla de upplysningar, som Kongl. Maj:t eller sagde Bancofullmägtige vid andra tillfällen kunna infordra. § 9. På det de i öfverensstämmelse med denna Lag inrättade Offentliga Bolags-Banker må tillgodonjuta allt det förtroende och allt det skydd, de förtjena i afseende på den säkerhet de erbjuda och den 113'tta de medföra för jordbruk, handel och näringar, beviljas dem enahanda handräckning till sina fordringars indrifvande, sorn för Stats-Banken är eller blir beviljad; äfvensom ansvar och straff härmed stadgas för efterapning eller förfalskning af deras creditsedlar och invisningar samt för utprångling af de förfalskade, lika med hvad för Rikets allmänna Sedelmynt är eller blir stadgadt. § 10. Den tid, intill hvilken nya Octrojer af Kongl. Maj:t hädanefter i Nåder beviljas och äldre Octrojer kunna förlängas, bestämmes gemensamt till år Bihang till R. St.