Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undervisningen begagnas af 5a Lärjungar, för det närvarande fördelta i 5 Glassér; och äro, utom de vanliga Läro-eourserna, jemväl tillfälle beredda för undervisning i Gymnastik och Simkonst. y) Fexel-undervisnings-Sällskapets Normal-Schola. Sedan för denna Läro-inrättning f. d. Mariae Kronobränneri-egendom blifvit upplåten, samt Riksens Ständer beviljat ett årligt anslag af 2,000 R:dr, bar samma Schola, till Ilvars locals ordnande oell istånclsättande cirea 11,000 R:dr äro använde, i October månad i83o blifvit satt i verksamhet. Vid Scholan, sorn, jemte dess egenskap af allmän bildnings-anstalt för Lärare vid Vexel-undervisnings-Scholor i Riket, bär till ändamål, att åt Barn af båda könen utan afgift meddela undervisning i de till Barn-scholor vanligen hörande läroämnen oell i gymnastik, äfvensom i nyttiga liandaslöjder, voro år x83a antagne i54 Gossar och 60 Flickor. Aflöningen för en förste Lärare och Föreståndare, en andre Lärare och en Gymnastik-Lärare, samt en Lärarinna vid Flick-scholan för bandarbeten, utgör contant 1,172 R:dr. Murbeckska Inrättningen för fattiga Flickors undervisning och uppfostran, har vanligen under sednare åren underhållit oell lemna! undervisning åt 25 sådana faderoch moderlösa Barn. Gapital-fonden uppgick år i832 till 55,976 R;dr Zl sk. 8 rist., inkomsterna till 3,117 R:‘lr 10 sk. 11 r:st., och utgifterna till 3,48r R;dr 24 sk. 5 rst., hvaraf i contant aflöning till arne Lärarinnor 100 R:dr. Inrättningens Fastighetsvärde är upptaget till 9,480 R*dr 36 sk. 5 rist.
Nej, min praktiska farbror! hellre nöd vid mi n palett, än öfverflöd vid er bok ! A L B E R T . Gå derföre er väg, ni som är klok, så att j ag inte smittar er! G A H M . Du är tokig! G A H M ( efter en paus ). Albert! du är min brors son .. jag betal ar reversen om du antar mi tt tillbud! A L B E R T . Hvad tänker ni på? Ni betala en revers Gå inte ifrån era vanor! G A H M ( ond ). Nej ! men jag g år ifrån en otac ksam slyng el, som inte förtjenar att bära mi tt namn! A L B E R T . Nå, om jag också vore den första gam som icke l efver af rof , så är det väl inte så himmelsskriande! G A H M ( mycket uppretad , under det han slår käppen i go lfvet ). Du sk all ång ra dig, det lofvar jag! ( går genom fonden ). Femte Scenen. ALBERT, derpå SMAAL. A L B E R T ( sätter sig åter vid sin tafla ). Den som har en sådan der farbror, den är väl försörjd! S M A A L ( utanför ). Ursäkta mig, är det här som porträttmålaren Gahm bor? G A H M ( utanför ). Ja, midt för trappan! Jag får flera visiter än f ru Pylo förutsade, tror jag ! ( det bultar på dörren ) Stig in! 16 S M A A L från fonden , lång , ljus och slätkammad , med glasögon och respirator ). Ursäk ta mig, är min herre porträttmålaren Gahm? J a det vill säg a, jag mål ar ibland ocks å porträtter! ( afsides ) Sådan huml estång! S M A A L ( Vid dörren , än gslig t ). U rsäk ta mig .. är det varmt härinne? S M A A L . Så der? U rsäk ta mig, men då tror jag att j ag behåller res piratorn. A L B E R T . Var så god, men vill inte min herre stiga f ram? S M A A L . Ursäk ta mig.. A L B E R T ( otålig ). Sk adar inte!
Riddarhus-Ordningen samt iZ och 45 §§• Riksdags-Ordningen synas 111ig hafva bordt åberopas och göras gällande först då, om, sedan offentligheten blifvit medgifven, Ridderskapet och Adeln, vid den derom blifvande öfverläggning, velat yidtaga sådana åtgärder i afseende på verk - Bil. till Constitutions Utsh. Betänkt N;o 6, g ställigheten af samma beslut, som Herr Grefven och Ordföranden, enligt sin öfvertygelse, ansett stridande emot förenämnda lagrum, men hvilka nu på förhand hvarken kunde bedömas eller vid detta tillfälle, i min tanka, bordt inverka på beslutet. Af sådan anledning och då 55 §. Riksdags-Ordningen lörmår, att Landl-Marskalk eller Talman ej må kunna vägra proposition, utan i det fall, då han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot Grundlagarnas lydelse, hvilket här icke var händelsen, och denna §. följaktligen i min tanka ej lunde tillämpas samt jag således anser Herr Grefven och Ordföranden hafva bordt bifalla den af Ståndet äskade proposition, tillstyrker jag, att Constitutions-Utskottet i öfverensstämmelse härmed behagade besvara den hit ankomna remissen. Riksdagsmannen Anders Danielsson: Ridderskapet och Adeln har alldrig fordrat någon annan proposition i fråga om publiciteten, än helt enkelt den, huruvida Ridderskapet och Adeln önskade, att offentlighet vid deras öfverläggningar måtte ega rum, under förbehåll, att sättet för dess tillvägaBih. till Ii. S. Fr. 1828., 1829. 3:dje Sami. a 5:te Haft. lo Bil. till Constitutions TJtsh. Betänk. N;o G. bringande måtte blifva ett ämne för serskild öfverläggning. Hela denna fråga måste således komma att bero på den, huruvida Grundlagen, uti klara ord, på något ställe förbjuder Ridderskapet och Adeln att önska publicitet vid sina öfvei läggningar. Finnes icke något sådant lagstadgande, så finnes icke eller något grundadt skäl för Ordföranden, att vid detta Lillfälle hafva nekat den begärda propositionen.
Prol. 1835 & 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band: 12 Haft. 2 10 Stals-UlskoUels Ullålande, M 158. att Rikets Ständer mätte, för upprensning och fördjupning af Köpings ä, anvisa ä Riksgälds-Kontoret en summa af 40,000 R:dr, samt att af detta belopp %:delar, eller 26,666 R:dr 52 sk., må utgå såsom anslag, utan återbetalnings-skyldighet, och V^del, eller 43,555 R:dr 16 sk., såsom lån, under iakttagande för öfrigt af de allmänna vilkor och föreskrifter, som i afseende å de vid denna Riksdag beviljade statsbidrag för dylika företag blifva af Rikets Ständer meddelade. 42:o. Till Utskottets handläggning hafva blifvit öfverlemnade 2:ne särskilda motioner, väckta, den ena i Rorgare-Ståndet af Herr Oscar Schenström, och den andra hos Ronde-Ståndet af Riksdags-fullmäktigen Carl Olsson från Södermanlands län, deruti blifvit omförmäldt de stora olägenheter Eskilstuna stad och omgifvande landsort gemensamt fingo vidkännas derigenom, att de saknade lättare kommunikation, ej mindre för afsättningen af smidesmanufakturens och landtbrukets produkter, än äfven för importen af behöfliga råämnen och lifsförnödenheter. Visserligen egde staden för sin icke obetydliga varurörelse sjökommunikation med Thorshälla, hvarest funnes upplagsplats, men då denna vore belägen på nära %:dels mils afstånd och varutransporten således måste gå lång landväg, ökades dels transportkostnaden, som tillsammans med hamnoch upplags-afgifter samt kommissions arfvoden m. m. uppgick till nära dubbelt emot hvad frakten för varorna emellan hufvudstaden och Thorshälla kostade, dels försvårades trafiken genom omlastning och tidsutdrägt.
Uppå derom af Qvarsebo församling framställd underdånig anhållan, har Kongl. Maj:t genom en särskildt afbiten och efter remiss till Utskottet ankommen nådig Proposition (N:o 56) föreslagit, att för berörda församling, som hitintills i så kallade vinpenningar åtnjutit allenast 2 R:dr Runt, måtte varda å anslaget till kyrkors underhåll uppförda 3 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, att såsom vinoch byggnads-säd för församlingens kyrka i penningar efter länets mcdel-markegångspris årligen utgå, hvaremot ofvanberörde kontanta penningebelopp blefve Statsverket behållet. Som, enligt hvad i den nådiga Propositionen närmare är omförmäldt, vederbörande embetsverk och myndigheter, i ämnet hörde, förordat beviljandet af det begärda anslaget, får Utskottet tillstyrka, att åt Qvarsebo församling ett årligt belopp af 3 tunnor eller 18 kubikfot 9 kannor oindelt spanmål må såsom vinoch byggnads-säd anvisas och uppföras å anslaget till kyrkors underhåll, hvaremot Qvarsebo kyrkas nuvarande indelta penningcränta af 2 R:dr bör till kronan indragas. 85:o. I afseende å 8:de Hufvud-titelns öfriga här ofvan ej särskildt omförmälda anslag, liar fråga om förändring i nu anvisade belopp icke förekommit; hvadan Utskottet hemställer, att dessa anslag må bestämmas till enahanda belopp, som i nu gällande Riks-stat äro upptagna; — kommande, i följd af hvad Utskottet uti föregående punkter af detta Utlåtande tillstyrkt och föreslagit, Hufvud-titeln att ökas med 204,600 R:dr Runt och således dess slutsumma, sedan, för jemnande deraf, anslaget till skrifmaterialier och expenser blifvit ökadt med 40 öre, att uppgå till 3,259,600 R:dr, på sätt närlagde tabell litt. E. närmare visar. 86:o.
Att den, vid numerkarls antagande och inskrifning uti dea LnndsContoret befintlige Beciuteringsrullor, Compagnie-Chefen förbehållne approbationsrätt, hvarigenom Rotehållarne i så måtto skola vara underkastade godtycklig behandling, som recruten, ehvad han antages eller icke, dock fördrar utbekommandet af den betingade legan , mätte antingen upphäfvas eller inskränkas på det sätt, att Compagni-Chef, om anledning förefinnes, väl må hos Kongl. Majrts Befallningshafvande i orten göra framställning emot karls antagande i kronans tjenst, men att karlens ovillkorliga kasserande icke må deraf blifva en följd, så vida han vid antagandet varit försedd med nöjaktige Presteoch Läkare-lietyg, utan bero på beni alde auetoritets pröfning och afgörande, med lemnad rättighet för Rotehållarne att uti beslutet derom, i vederbörlig ordning, söka rättelse; samt 4:0 Alt den, sistlidne höst, vid då hållen General-Mönstring med Båtsmans-Compagnierne på Gottland, till Rolehållarne gjorde lramställning att de skulle 'befrias från Båtsmans förseende med de för hans utredning och utrustning lill tjenstgöring erforderlige persedlar, emot erläggande Bih. Ull R. St. Prot 1834 4 Sami. ’ 9 A/d. usta Häftet. t So StatsSamt Allm. Be sv. ocli Oecon. Utsh, Utlåtande JV:o 4‘- af .det för året derå gällande markegångspris, måtte, enär denna framställning vid nämnde tillfälle icke antogs, varda till Rotelrållarne förnyad, emedan omförmälde vägran härledde sig dels af okunnighet om de förmoner, som deraf borde uppkomma, dels ock af fruktan hos de lillstädesvarande ombuden att handla emot hemmavarande Roteinteressenters åsigt af saken; och har Riksdagsfullmägtigen Per Isacsson från Gottland uti Kolmodins berörde yrkanden sig förenat.
Gustaf III:s regering antogs medelvärdet till ungefär 2 rulr specie eller 8 ndr rgds, och 1111 kan det, beräknadt för en lid af 10, 15 eller 20 år, minst antagas till 2| rulr specie eller 10| rulr rgds. Här se vi sålunda det stigande förhållandet från 1 till 1,\, så till Ii. så till 2, så till 2|, eller mer än 2^ gång hvad priset i silfverndr utgjorde för omkring 280 Ar tillbaka. Om man nu förvandlar kronans betydliga persedelräntor i penningar, så, ehuru rättvis förvandlingen än kan vara gjord efter nuvar. förhållanden, skall i framtiden en bestämd förlust för kronan eller staten uppkomma, som måste fyllas genom ny beskattning i annan väg, och då visar andra länders erfarenhet, att beskattning å konsumtion är den lättaste att vinna, men denna drabbar hufvudsakligen de arhetande klasserna, d. v. s. att en del af skattebördan komme att öfverflyttas från de klasser, som genom jordens stigande och penningens fallande värde gjort stor vinst pä de klasser, sorn, genom den stigande rikedomens stigande öfvermakt, blefvo för sin utkomst mera beroende af denna. Man har förebrått comiterade att i sitt sednare alternativ endast hafva bibehållit 2 räntepersedlar, spanmål och smör, och yrkat att i de län, der bergsbruk utgör en hufvudnäring, jern också bordt antagas. Jag kan icke instämma i denna anmärkn., utan godkänner hell och hållet comiterades val. Då våra nordliga landskaps naturliga förhållanden icke tillåta att fästa sig uteslutande vid spanmål, äro ©tvifvelaktigt de bägge valde, de, som mest oföränderligt, när man afser en lång följd af år eller århundraden, kunna väntas motsvara det ursprungliga räntebeloppet, ett förhållande, som ingalunda kan påräknas af en sådan konjunktursvara som jern. Jag kan icke annat än gilla, att comiterade velat bereda upphörande af ett sådant medelting emellan äganderätt och landtboförhållande, som den s. k. åborätten å vissa kronohemman, genom dessas . förvandlande till skatte.
101. 3 ©tocfholm »äijer Q3orgergapet §axeringémän efter manligheten, och pä bet §axeringSmän af StöDDetgap och SlDel famt f}}rege De inom ftaDen boenDe SeDamöter af Dega ©tånD att å »ig Dag fammanträDa od) $axertngömanna Dega »alförrättningar tiDig Del lemnäs 6f»er*©tåtl)ållaren, för att »iD £axeringö*£ommitteenö förgå fammanträDe, Då De utfeDDe SeDamöterne böra omilforligen tillgäDeöfomma, funna €ommitteen meDDelaö. §. 102. <Sj må unDer påfråenDe taxering i gäDerne någon taxeringsman, utan lagligt förfall, från taxeringen uteb!if»a, odj, i hänDelfe af ett fåDant förfall, bör Det i få goD tiD l>oö £ommitteen tillfännagif»aS, att Den fan fuppleant i gäHet tillfalla, ©en härutinnan annorlunDa gg förhåller, plifte bn^je gång traå fX:Dr till gaDenS fattige. §. 103. 2lf Df»er £>e föt* jtäDerneö taxering nöötge uppfinningar böra t fpnncrhct bemtaé af föregångne ifattjfrifningar famt De uppgifter, forn hvarje jfattjfplDig åligga. SSfifroanDe i Detta affeenDe, od) få wiDt Det fan tillämpad, [>vr»aD föt lanDet ät ftaDgaDt äfveen för ftäDcrne gällanDe, till följD hvaraf konungens 35efall
Men att jag därigenom blef svåger med danska kungen, det gagnade riket som fick fred, och därför har ingen att klaga. DRONNINGEN. Först riket! KUNGEN. Först och sist: riket! Därför skall Erik giftas bort. DRONNINGEN. Tror Du verkligen att han har några förhoppningar hos engelska Dronningen? TREDJE AKTEN KUNGEN. Det vet jag inte, men därför måste man förvissa sig, dock utan att blottställa landets ära. Omöjligt är det icke, ty vi ha förr haft en brittisk konungadotter på tronen. DRONNINGEN. Hvem då? KUNGEN. Det vet Du inte? Att Dronning Filippa var Henrik den fjerdes dotter? DRONNINGEN. Det visste jag inte. KUNGEN. Då vet Du inte heller att Du är af Folkungaätt och tillika härstammar från Valdemar Seir? DRONNINGEN. Åh nej! Jag trodde Folkungarnes blodiga saga var slut! KUNGEN. Hoppas det! Men din anmoder, prinsessan Jutta var i alla fall dotter till Erik Plogpenning och hade en son med sin svåger konung Valdemar, Birger Jarls son... GUSTAV VASA DRONNINGEN. Hvarför berättar Du mig sådana rysliga historier? KUNGEN. Jag trodde det skulle roga Dig veta att Du har kungablod medan jag har bondeblod! Du är för blygsam, Margareta, och jag vill se Dig hög, så hög att Erik, den narren, får respekt för Dig! DRONNINGEN. Att vara född i brott må ju göra en blygsam! KUNGEN. Nu ha vi talt om annat; var det något annat DRONNINGEN betänker sig. KUNGEN. Du menar om Anders Persson och Måns Nilsson. Om dem får Du icke tala. DRONNINGEN faller på knä. KUNGEN. Nej, stig upp! Ja, då går jag! Ut till venster. PRINS ERIK från höger; försupen, okammad, blek. TREDJE AKTEN DRONNINGEN reser sig skrämd. PRINS E. Skrämde jag? DRONNINGEN. Åhnej. PRINS E. Jag kan nog gå min väg. Jag letade bara ett glas vatten. därpå en till o. s. v. Går till vattenkaraffen och slår i en bägare, som han tömmer; DRONNINGEN. Är Du sjuk?
Electorerne välja riksdagsmän vid häradsrätt och rådstufvurätt, med rätt att utse hvilken Svensk medborgare de för godt finna, som, jemte ägandet af god fräjd och myndighet, fyllt 3o år. Till directa val äro endast de berättigade, som erlägga bevillning för ägande förmögenhet icke under 20,000 r:dr b:co eller inkomst af minst 1,000 r:dr b:co. Valen ske länsvis, äfvenledes med rätt att välja hvilken Svensk medborgare under förenämnda qvalificationer, de finna för godt. Ledamöternes fördelning å hvarje district göres på sätt den Hrr Anckarsvärds och Richerts förslag vidfogade tabell utvisar. Det i detta mitt förslag tillagda antal af 5 representanter för de direct väljande är ämnadt såsom tillökning för ett och annat af de folkrikare länen. Den öfre kammaren undergår utlottning af bland det liela antalet vid andra och tredje riksdagen, men vid den fjerde och sedermera utgår den tredjedel, som längst fungerat. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, anförde skriftligen till prot. följande: Mine herrar! vi gå att afgöra öfver ett helt folks öde; vi gå att besluta öfver det vigligaste ärende, hvilket kan komma under folkombudens pröfning; det gäller samhällsbyggnadens grundvalar. Hvar och en af eder känner helt visst i denna stund liela tyngden af sitt svåra, sitt vigtiga kall; mången, kanske ännu villrådig i sjelfva afgörandels ögonblick, framlägger med darrande band det votum, hvarmed lian vet sig afgöra ej blott öfver samtida medborgares väl, lugn och förhoppningar, utan ock öfver kommande slägters lycka, fosterlandets väl, dess frihet, måhända dess sjelfständighet.
Utlåtande, i anledning af erhållne dterremisser d betänkandet M 128, angående väckt motion om förändring i tiden för utgörande af den till Marstrands kyrka och skola anslagna kronotionden i Tjörns härad. (I. A.) Förenämnde betänkande, deruti Stats-Utåkottet hemställt, att ofvanomförmälda motion icke måtte lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda, har blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden till Utskottet återremitteradt, hufvudsakligen af de skäl, att, då levereringen under Februari månad af den till Marstrands kyrka och skola anslagna kronotionden från Tjörns härad förorsakade häradsboerne en transport af ej mindre än 17 ä 18 mil, det vore billigt och af behofvet påkalladt, att de åtminstone, på, sätt i motionen blifvit föreslaget, erhöllo rättighet att leverera kronotionden under' föregående November eller påföljde April månad, hvarigenom berörde olägenhet kunde undvikas; att, hvad beträffade Utskottets motiv för det tillstyrkta afslaget å motionen eller att, då den beslutade' förändringen i afseende å uppsägningsrätten af de till allmänna verk m. m. anslagna räntor och tionde-anslag trädde i verkställighet, leverering in natura högst sällan skulle ifrågakomma, det dels vore ovisst, när denna förändring korinne till stånd, dels ock i alla fall uppsägningsrätten under vissa förhållanden vore räntegifvarne förbehållen, men att Tjörns häradsboer icke i likhet med andra räntegifvare kunde begagna sig af denna rättighet, derest de fortfarande skulle fullgöra levereringen under Februari månad, samt att slutligen i ett likartadt fall Kongl. Maj:t genom nådig resolution den 24 April 1852 för - Stals-Ulskotlels Utlåtande, JU 235. 11 unnat invånarne på ön Öland rättighet ått i stället för uti Februari månad leverera deras kronotionde uti April månad.
Vid 1834 års riksdag blef således lagen blott gällande för inrikes vexelhandel!!; men vid sistii riksdagen väcktes ånyo förslag, alt lagen skulle blifva gemensam, och ingen menniska uppträdde då med det påstående, att sådant vore omöjligt. Tvertom var man då öfverens om ali det kunde låta sig göra. Några speciella anmärknrr förekommo visserligen inom RiksSt:n; men de blefvo af Utsk. besvarade, och samma beslut fattades som vid föregående riksdag, ehuru K. M., af samma skäl som förut, icke godkände detsamma i afseende på utrikes vexelhandel. Nu har vid denna riksdag samma förslag blifvit väckt för tredje gången af en ledamot af Stockholms börs, och Utsk. har således icke haft något skäl att tro det vara en omöjlighet att stifta en sådan lag. Ilr Lagergren var vid ämnets första handläggning ense med Utsk. om, alt det var både möjligt och äfven nödigt alt uppgöra en sådan lag, samt deltog i Ulsk:s bemödanden derom. Dä delta lagförslag första gången förevar inom RiksSlm, gjordes visserligen deremot åtskilliga anmärkn:)', men de voro alla riktade emot detaljerna och ingen enda emot sjelfva principen att stifta en gemensam lag för inoch utrikes vexlar; hvarföre också Utsk. ansåg sig ingalunda befogadt alt, när ärendet andra gången förevar, förklara, att hvad både Utsk. och R. St. förut ansett möjligt, nu skulle vara omöjligt. Något afseende kunde således icke fästas på denna sats, som Hr Lagergren då först började drifva, utan Utsk. ansåg sig pligligl alt taga de gjorda anmärkn:rne i öfvervägande, och det stannade vid det resultat, som Gr. Frölich redan nämnt, att anmärkmrne befunnos allesammans icke vara af det värde, att de förtjenade afseende i mera än en enda punkt. Förslaget är således, utom den 10 §, deruti ett litet tillägg har blifvit gjordt, precist likadant som det beslöts vid 1834 och ytterligare vid 1840 års riksdag.
Enligt å sistnämnde Sammandrag antecknad upplysning, innefattas häruti äfven sådana Hemman i Halland, som af Kyrkorna disponeras, hvilkas hemmantal icke, utan speciel undersökning, kan tillförlitligt uppgifvas, men förslagsvis upptagas till 74. i följd hvaraf de vanliga Krono hemman, hvarå åboer af Konungens Befallningshafvande tillsättas, förslagsvis kunna beräknas till 1200 mantal. Litt. B. nett. c. Uppgift å de till Riksgälds-Contoret, under nedannäinnde år, influtna, så kallade Skatterätts-medel, eller köpeskillingar för till skatte försålda krono lieinman och lägenheter. Sitt. D. Undervisning huruledes Jordeboksoch Mantals-Räntorne allmännast utgå inom Rikets samtlige Län. Jordeboks-Iiäntan utgöres i hvarje Län af sådane persedlar och räntetitlar, som närmare utvisas af det deröfver upprättade Sammandrag, hvilket äfven upplyser, huru vissa persedlar och räntor förvandlas, samt hvilka betalas efter Markegång eller enligt serskildt stadgade grunder. Mantals-Räntan af helt hemman förvandlas på sätt här nedan för hvarje Län serskildt beskrifves. Kronovärdi. Upsala Uän. K: dr sk. r:sl. Ilå bo, Trögd, Asunda och Lagunda Härader: Landtogsgärden 2 20 n [ utgår med 3| T:r Spanmål. j ^ Sommar-lass eller 12£ LU Hö. j — 5 Kjerfvar Halm. t |:ten utgår allerum tantum eller med Byggningshjelpen Saltpeterhjelpen . Boskapspenningar Dagsverks dito 1 jdito med 6 Oke-Dagsverken. ) 12 Dränge dito. Summa G 16 8-1 Bro, Hagunda, Ulleråker, Bälinge, Waxala och Rasbo Härader, enahanda persedlar eller 6 16 | 00 | (förvandla sig likasom i Håbo Härad, 1 undantagandes att hela ByggningsJ hjelpen utgår alterum tantum eller V med 1 R:dr 24 sk. Litt. D. (1) Örbyhus Härad:
Vid middagstiden inträffade en så hastig omkastning i vinden, att Scylla för en stund blef liggande i jern. Detsamma inträffade med Algernon Sidney, men såsnart denne fått segeln ombrassade, sköt den hastigare fart, och afståndet minskades åter med några kabellängder. Drake lät nu kalla besättningen akterut. – Kamrater, sade han med hög röst, – det fartyg, som pressar oss i kölvattnet, är detsamma, hvars båtar vi gåfvo en minnesbeta, då vi lågo under Vermdön. Det söker strid med oss; det vill hämnas. Jag känner er ännu alltför litet, men jag är öfvertygad, att J ären stridsdugligt folk. Huru många af er ha förut luktat krutrök? Alla sådane gå åt babordsidan! Med Parker och Sullivan i spetsen marcherade hela besättningen öfver åt babord. Der funnos några få, som i sjelfva verket aldrig varit med i en träffning, men desse blygdes att erkänna det och följde kamraterna. Felix, som stod vid sidan af Drake, framtog sin flöjt och beledsagade marchen med några flöjtlöpningar. – Bra! ropade Drake – Nu tillbaka till styrbordsidan alla de, som fägna sig åt tillfället att få slåss! De öfrige stanna, der de äro. Åter tågade hela besättningen tvärs öfver däck, och åter beledsagade Felix marschen med några flöjttoner. På Drakes kinder uppsteg en lätt rodnad och hans ögon glänste. – Gossar, sade han, – det är bra. Däcket klart till aktion! Fram med handgevären och ladda kanonerna! Denna befallning emottogs med lifliga hurrarop. Den mulna sinnesstämningen hade plötsligt försvunnit. – Det börjar arta sig bra, sade Ligelius till Skytte. – Ni söker vapen, tillåt mig förse er ur min arsenal. Ligelius räckte Skytte sina pistoler. – Men ni sjelf? sade Adolf. – Jag har andra vapen, dem jag begagnar vid högtidliga tillfällen. Jag går nu och gör min strids-toalett.