Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Engelsmännen förskaffa sig den ofantliga massa ekvirke, som fordras för byggandet och underhållandet af deras enorma flotta; och om han ej vet det, får jag uplysa att det är dem l)eii 10 Mars e. m. 87 möjligt genom de relationer och kolonier, England förskaffat sig rundt omkring hela jorden. 'Jag förutsätter derföre, att Ilr Montgommery vill att vi också, genom ökande af vår flotta, skola skaffa oss relationer med andra länder, der man får ek; och att man på sådant sätt skall kunna undvika den nu föreslagna ekplanteringen; och jag gläder mig åt den medverkan, Hr M. skall gifva 5 :te hufvudtiteln, då den inom detta hus kommer att diskuteras. Gr. Sparre har sagt, att det ej vore skäl att använda stora summor för att förskaffa sig ekvirke till flottans behof i en framtid, enär det ej är afgjordt att eken skall komma att begagnas till byggande af krigsfartyg, utan att i dess ställe skulle nyttjas jern. Till vederläggande af detta får jag uplysa, att enl. de vidsträckta försök, som blifvit anstälde i flera länder, synnerligen i England, ang:de användbarheten af jern till krigsfartygs byggande, man kommit till det resultat, att det ingalunda kan användas, hvarföre det väl är skäl, att vi ej med förskräckelse tänka oss en multiplikation med 200 till ena faktoren och några tusen rdr för jord å andra sidan, för att i en framtid förskaffa oss detta för flottans behof så dyrbara trädslag Vi kunna anse oss lyckliga, att våra förfäder ej följde samma beräkningssätt, då de, genom att bevara skogarne, visade omtanka för framtiden. Det har blifvit anmärkt att jag i mitt yttrande på f. m. gått från ämnet, men detta föranleder sig af Utskits påstående, att proportionen mellan skog och åkerjord vore sådan, att vi hafva mera skog, hvilket jag tror i vissa provinser åtminstone ej vara fallet. Jag anhöll då om Ståndets öfverseende dermed och trodde mig således ej komma att ytterligare tillvitas detta. Jag yrkar fortfarande bifall till K. Mits nåd. Propos. Hr Gripenstedt, Johan August:
Memorial, öfverklagat de olägenheter, som förorsakas af påbjuden trädplantering utmed Landsvägarna derigenom, att å de ställen, der Landsvägarne genom åkrar och ängar framlöpa, de planterade trädens rotter, jemte dropp och skugga, hindra och förqväfva Sädesoch gräsväxtenj och i ansende dertill yrkat, ej mindre att en sådan trädplantering hädanefter måtte blifva afskaffad och förbuden, utan ock ett stadgande utfärdat, det de träd, som blifvit vid landsvägarna uti åkrar och ängar planterade, genast böra till förekommande af de omförmälda olägenheterna borthuggas. 4:0 Af Riksdagsmannen Olof Carlsson från Östergötland är uti ingifvet Memorial yrkadt, att det förbud emöt svedjande å sandmo samt bergaktig stenbunden mark, som uti 53 och 54 §§■ af Kongliga SkogsOrdningen innefattas, måtte till sin kraft och verkan upphäfva», enär många orter finnas, hvaribland Riksdagsfullmagtigen räknar sin hemort, der Landtmannen icke kan äga sin bergning af den inskränkta öppna åkerjord, som till hans hemmansdel hörer, så vida det icke honom tillätes, att genom svedjande öka sin afkastning och förbättra sommarbetet, hvilket af den uppvexande Ljungen merändels förqväfves, om denna icke som oftast afsvedjas; uti hvilket anförande Fehr Nilsson från Christianstads Län och Jacob Andersson från Kronobergs Län sig förenat. 5:0 Riksdagsfullmägtigen Ephraim Larsson från Elfsborgs Län har äfvenledes uti ett till Hedervärda Bondeståndet ingifvet 352 Besv. och Ekon.
Han undrade icke öfver sin värma för henne; hon hade ju blifvit uppkallad efter den, som för honom varit allt; huru många gånger hade icke hans Saida omfamnat, kysst modren till denna Saida och troligen äfven lullat till sömns Ingrids barn, den då späda och lilla Saida. Föröfrigt liknade de icke hvarandra mera, än den ena vackra blomman liknar den andra och till sitt inre såtillvida, som den ena blommans fina doft har tycke af en annans. Baremann skaffade sig vis a vis och så snart hon blef ledig bjöd han upp Saida. Under dansen sade han till henne: ni älskar säkert, liksom de flesta unga flickor, dans. Ja, så mycket. Och ... jag vet inte, om jag vågar tillstå det ... jag tycker om dans endast för dess egen skull. Vågar tillstå det, säger fröken och ändå ... hade ni sagt er älska dans ur någon annan bevekelsegrund ... ett sådant yttrande hade i sanning klädt er mindre än detta. Ungdomen är ju hoppets ålder, hoppet och glädjen äro tvillingssystrar, hvilkas luftigaste och vackraste uppenbarelse dansen är. Hvi skulle då icke ungdomen älska dans för dess egen skull ... Annat är det med dem, som inte mera ha något att hoppas, för dem är ett balrum en sorglig tafla och de borde inte dansa ... Förlåt mig, fröken Randel, denna docerande ton, men jag kan inte annat än bestraffa mig sjelf, som efter aderton års hvila förnyar bekantskapen med ett tidsfördrif, som är ungdomens nöje och till hvilket blott ungdomen borde ha rättighet. Hvilka äro de, som ha ingenting mera att hoppas frågade Saida med en vädjande blick. Tro mig, fröken Randel; sorger kunna finnas, som tära hjertat, som förvandla förhoppningarna till grus, stoft och dy. Men om ur förhoppningarnas stoft skulle uppspira nya förhoppningars vackra blomma. Härvid kastade hon uppå Baremann en blick full af blygt deltagande, men tillika af den mest oskrymtade uppriktighet. Det var ingenting speladt i denna blick, ingenting beräknadt; på sin höjd var det, om man så vill, en ädel och angenämt dunkel själs fina och omedvetna koketteri.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 3o sistledne October under N:o 2i5 afgifne, samt den 3:dje dennes e. .m. på bordet lagde, Betänkande, angående afskaffande af Bergs-Tings-Rätter och Bergmästare-Embeten. Grefve Posse, Eric, anförde skrifteligen: - (Se Bilagan N:o 2.) 432 Den 10 November e. m» Herr RibbingArvid: Då jag icke haft tillfälle i Utskotten öfvervara detta Betänkande, anhåller jag, att nu få anföra några ord emot detsamma. Grefve Posse har i saken fullständigt yttrat, hvad som annars visserligen äfven utgjort min tanka. Men då Utskottens Betänkande innefattar ett tillstyrkande, att hos Kongl. Majrt anhålla, att, om Riksens Ständer bifalla Särskildta Utskottets Betänkande, hvarigenom Bergs-Collegii domarebefattning skulle på Hof-Rätterne öfverflyttas, Bergs - Tings - Rätterne, jemväl måtte indragas; torde mig tillåtas förklara, att jag anser det tillhöra Riksens Ständer, att med sig sjelfva afgöra det ena, innan de begära det andra; och som jag icke tror, att Riksens Ständer böra göra anticipation på sitt eget omdöme, anhåller jag om afslag å Betänkandet. Herr HjertaGustaf: Jag tror hela vådan vara förekommen, om detta mål ej afgöres, förr än Särskildta Utskottets Betänkande förevarit. Hvad saken angår, hafva väl Utskotten ej haft orätt, utan blott genom den form de gifvit densamma.
Af Handelsoch Sjöfarts-fonden lärer ej heller kunna påräknas medel till ifrågavarande fyr-anfäggning, alldenstund fondens tillgångar blifvit för en följd af år och till högst betydligt belopp tagna i anspråk för andra utgifter, som med densammas egentliga bestämmelse icke heller äro fremmande. Med afseende på alla dessa förhållanden finner Utskottet annan utväg för bringandet till verkställighet af en fyr-anläggning på Gottska Sandön icke återstå än att särskildt anslag dertill af Rikets Ständer beviljas och hvilket, med hänsigt till tiden då arbetet kan förväntas blifva fullbordadt, torde böra utgå under de begge första åren af den Statsreglering, som vid innevarande Riksdag kommer att fastställas; dock anser Utskottet att, för oftanämnde fyrars framtida underhåll, Stats verket icke bör betungas med några särskilda utgifter, emedan Utskottet föreställer sig att, genom en förändrad reglering af fyroch båk-afgifterna, erforderliga medel till bestridande af underhålls-kostnaderna skola kunna beredas. Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet får alltså tillstyrka Rikets Ständer alt, för uppförande af 2:ne fyrar på Gottska Sandön, bevilja en summa af 130,000 R.dr Riksmynt, att med 65,000 R:dr årligen under 1858 och 1859 från Riksgälds-kontoret utgå, med vilkor att för denna fyr-inrättnings framtida underhåll Statsverket icke varder med några särskilda utgifter utöfver tillgångarne från fyroch båk-medlen betungadt. I sammanhang med högstberörde Nådiga Proposition har Utskottet till behandling förehaft åtskilliga inom de särskilda Riks-stånden väckte motioner, nemligen: a) Af Herr Tham, S. M., hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln; bj Af Herr Doktor Nordlander hos Högvördiga Preste-Ståndet; c) Af Herr Grape hos Vällofliga Borgare-Ståndet, och d) Af Riksdagsfullmäktigen Mats Persson inom Hedervärda Bonde-Ståndet.
Maj:t gjort framställning i enahanda syftning med ofvanberörde motioner; men Kongl. Maj:t, under den 17 Mars 1824, förklarat Upsala Domkyrka berättigad att bibehålla ifrågavarande 124 Domkyrko-tunnor, anförde Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 11 Juli 1834 (4V:o 63), att ”sorn den ifrågavarande spanmålen ursprungligen hört ”till den tionde-säd, hvilken inom hvarje Stift vant anslagen dels till presterskapets, dels till kyrkans och de fattigas underhåll; och den ännu efter reformationen , ehuru inbegripen i den Kronan tillfallna tionden, likväl blifvit ”under namn af afkortning, jemte den så kallade vinsäden, hvilken tillfälle ”hvarje kyrka, undantagen och Domkyrkorne förbehållen; så funne Rikets ”Ständer det vara i sakens natur grnndadt , att samma spanmål tillhörde hvarje ”Stift, likasom vinsäden hvarje församling, och att således, när Hernösands ”Stift från Erke-Stiftet afsöndrade^, de Domkyrko-tunnor, som förut tillföllo ”det sednare, efter den tiden bordt tillfalla det förra; samt att, då derjemte i ”betraktande toges, pä ena sidan, att vid den tid, när dessa Domkyrko-tunnor ”blefvo anslagna, Domkyrkor funnos i alla Stift och, på den andra, att de, ”sorn så kallades, numera, efter Påfvedömets tid, ej skiljde sig från de öfrige, ”genom annat, än att de tillhörde sätet för den andliga styrelsen , kunde, i ”Rikets Ständers tanke, rättigheten till ifrågavarande tionde icke frånkännas ”Hernösands kyrka på den grund, att hon icke bar namn af Domkyrka och ”att dess Pastor icke kallades Domprost, enär hon likväl lydde under Biskop ”samt Domcapitel, och i allt fall vore en stifts-kyrka.”
Då vid varande eller blifvande bergsbruk en större mängd arbetare alla årstider kunna användas, särdeles i norra orterna, der ännu stora till bruken hörande skogar finnas, efter hvilkas afrödjande godt tillfälle att anlägga ny2 II. 3i Den ig Februari e. ra. byggen är för handen; böra, framför andra, bergsbruksidkare i allmänhet och de i norra orterna isynnerhet erbjudas och uppmanas att, utan eller med militärisk bevakning, på statens bekostnad från correct.husen, fängelserna och communerna emottaga så stort antal arbetsföra fattighjon, lösdrifvare och mindre förbrytare, de möjligen kunna sysselsätta. Till underlättande och befordrande häraf, bör ett anslag af statsmedlen lemnäs, hvaraf lån utdelas emot låg ränta eller ock alldeles räntefria, till de bruksidkare, som af ett sådant erbjudande vilja sig begagna. Lånesummans belopp lämpas efter antalet och qualification af emottagna arbetare, nemi. sålunda, att. den som emotlager förbrytare, erhåller förmånligare, lånevillkor än den, som eroottager fatiighjon och lösdrifvare, som intet brott begått. Härvid bör äfven fästas det villkor, att blifvande hemvist beredes och lemnäs emot viss årlig afgift åt några af den arbetande personalen, som visa -det mest sediga och ordentliga uppförande; dock med förbehåll, att om en sådan inhyst person skulle begå något brott, hvilket icke kan för allmänna säkerheten, eller af hans husbonde, förlåtas, rättighet till bostaden förloras och lemnäs till någon annan mera förtjent. Skulle utrymmet eller andra omständigheter hindra anläggandet af enskilda bostäder, hvartill alltid något understöd af statsmedlen bör kunna påräknas, måste andra boningsplatser på någon af Kronans allmänningar utses. Dags-eller fasthellre betingspenning, lämpad efter gångbart pris, bestämmes efter öfverenskommelse emellan bruksidkaren och närmaste faltigdirection eller annan möjligen varande eller blifvande mera passande auctoritet.
Undantag härifrån kunna ske, då fråga är om national-belöning åt en utomordentligt förtjent person, men att göra Statens pensioner till en slags fattigförsörjnings-inrättning, är väl mindre lämpligt. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr Prytz, Lars Adolf: I anledn. af den siste talarens yttrande vill jag erinra, hurusom i fråga om en annan pension, man åberopat den gamla satsen: ingen regel utan undantag, och hvilken uti förev:de fall har sin fulla tillämpning. En aktad ledamot af detta Stånd, på hvars orcL vi kunna förlita oss, har intygat Idströms förtjenster såsom läkare och hans enkas högst nödställda belägenhet. Att göra frågan om en pension till benne till en ren fattigförsörjningsfråga, synes mig mindre rigtigt. Idström bar dock tillbragt 16 år i Statens tjenst, och hans nit samt om - Den 9 Dc.cember e. m. 187 tanke om de fattige förtjena otvifvelaktig! ett erkännande af R. St:r och derföre tillstyrker jag bifall till motionen, fast summan flr så ringa. Hr Bildt: Inom Ulsk. har jag ifrat för den åsigt Utsk. uttalat, hvarföre jag anser mig böra försvara densamma, ehuru jag finner det högst obehagligt, sedan motionären formulerat en så rörande tafla öfver enkan Idströms nödställda belägenhet. Om man läser detta Betänk, till slut, skall man nästan på hvarje sida finna faderlösa och enkor, för hvilka Utsk. måst afstyrka pensioner, emedan Pensionsstaten omöjligen kan betraktas som en fattigförsörjnings-anstalt. Den kan naturligtvis icke vara annat än en HufvudTitel, hvarå upföras pensioner åt Statens förtjente embetsman och dess enkor, hvilka Staten är skyldig att försörja likasom det åligger kommunerne att draga försorg om sina fattiga, och en längre utsträckning af denna pensionering kan endast ifrågakomma, då en person gjort hela landet allmänt erkända tjänster. Detta kan icke sägas vara fallet här.
De känna således‘icke, eller vilja icke veta utaf, desse nye statsmän, Nils Strindlund och Lars Olsson, att icke allenast Europas, utan hela verldens folk, vare sig civiliserade öller ieke civiliserade, så långt historien går med sin upplysning tillbaka, ansett för ett behof och en lycka för det land, de tillhört, att städer, dessa, om jag så må uttrycka mig, upplagsställen icke blott för handels-, fabriksoch handtverks-yrkens verksamhet och alster, utan äfven för forskningens och upplysningens, för menniskoslägtets förädling så nödvändiga produkter, bildades, och att öfver allt stora uppoffringar blifvit, för detta ändamål, gjorda och ansetts väl använda; alt, hvad Sverige serskilt beträffar, en Birger Jarl, Sturarne, Gustaf den förste, Gustaf den andre Adolf, desse sllmogens älsklingar och välgörare, en Axel Oxenstjerna under sin regentinnas namn, Carl X och XI, med flera af vårt land >Jiögt förtjente män och regenter, ansett det icke blott för en ära; utan för en bland landets Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 59.
S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande BankoUtskottets Retänkanden: N:o 57, angående den för Bankens räkning verkstälde påbyggnad å dess så kallade Archivhus, jemte bebyggande i sammanhang dermed af den angränsande Kuselska Tomten ; och N.o 58, Rörande decharge för Herrar BankoFullmägtige ; i afseende på deras, efter sista Riksdag öfver BancoWerket förde Styrelse. S. D. BondeStåndet, som redan bifallit StatsUtskottets Utlåtande den 20 sistlidne Maji i anledning af Kongl. Maj:st Nådiga skrifvelse, angående tillåten Revision af Tullverkets med Heres räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap egande motioner ; fann vid föredragning af Utskottets 616 Trot. Utdr. d. i Aug. i823* tinder No 542 > afgifne yttrande, öFver de vid förstnämnde Utlåtande gjorde anmärkningar, det fordrade detsamma ingen annan åtgärd än att läggas till Handlin* garne» S. D. Wid föredragning af BankoUtskot* tets Betänkanden : N:o 33, Öfver gjorde ånmärkhingar vid Utskottets jemte dess Betänkande N:0 2, afgifne Utlåtande Bilagan Litt. H.» angående Bankens Lånebiträde till Skata Stadd Conssistorium } och Nio 34, I anledning af åferremisS af Utskottets jemte dess Betänkande N:o 2, fogade Utlåtande Litt. I., rörande en och annan fråga i afseende på Bankens odlingslån } blefve samma Betänkanden lag* de till handlingarne sedan Bönde Ståndet förut bifallit Utskottets i nämnde ämne först meddelte Yttranden; S. D. Sedan BondeStåndet bifallit
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers StatsUtskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 27 Juni 1815- S. D. Då Stats-Utskottet nu till afgörande företog de, nasti, dag på bordet lagde, frågor om tillökning uti Academiens för de Fria Konsterna Stats - anslag, jemte nya Löners anslående för en Secreterare och en Cantz list vid Kongl. Slotts - Byggnads - Directionen ; för Secreteraren vid Konungens Museum samt för 2 Ordinarie och 4 Extra-ordinarie Executions-betjente, förklarade Riksdags-Fullmägtigen Anders Joachimsson från Östergöthland, det han, i betraktande deraf att Riket , genom Finlands förlust, blifvit mindskadt, hvaraf borde följa snarare indragning i de forre än inrättning af nya tjenster, ej kunde deltaga uti tillstyrkandet af dessa nya utgifter, utan trodde, att hvad sorn förut finnes här - i6o Den 2 Juli. Martill bestädt, äfven hädanefter kunde vara til!» rackiigt; hvilket särskildta yttrande, efter begäran, skulle bifogas Utskottets Betänkande i ämnet till de Respective Riks-Stånden. Ut supra. Ex Protocollo C. Tunelius. Uppläst hos Häglof!. Ridd. och Ad. den 2 Juli, Högvörd. Prest-Ståndet den 2 Vallöf!. Borgare-Ståndet den 3 Hederv. Bonde - Ståndet rien 2 Vördsamt Memorial! Uti ett inom Hedervärda Bonde-Ståndet uppläst Memorial, som till Banko-Utskottet blifvit remitteradt, har Riksdagsmannen J. M. Wessing yrkat rättelse af det i de flesta Landsorter inritade mode, att betrodde
I afseende å denna fråga inhemtas af ofta åberopade Stats-Råds-protokoll att, sedan, till följd af den åt ett enskildt bolag meddelade tillåtelse att sänka den vid slottet belägna Brunnsviken medelst segelleds upptagande vid Ålkistan, det befunnits nödvändigt att ofvannämnda kanaler, så framt de icke skulle i brist af vatten komma att i ännu högre grad än hittills förorsaka och underhålla en länge och med skäl öfverklagad osundhet, antingen igenfylldes eller fördjupades, hvilket sednare alternativ likväl, såsom förenadt både med vida större kostnad och med flera svårigheter vid utförandet, ansetts icke böra ifrågakomma, Riksmar - Stats-Ulskoltels Utlåtande N:o 38 7 skalks-embetet. jemte anmälan härom, uti underdånigt memorial af den 12 April sistlidet år, hemställt, dels att, såvida Kongl. Maj:t täcktes tillåta utförandet af det ifrågaställa sänkningsarbetet, hvartill i sådant fall extra anslag måste hos Rikets Ständer begäras, i sammanhang härmed finge verkställas en högst nödvändig reglering af stränderna vid nämnda vik, dels ock företagas ordnandet i sin helhet af den vackra slottsparken, å hvars ytterligare förskönande i åtskilliga delar icke obetydliga arbeten och kostnader redan blifvit nedlagda, och Kongl. Maj:t härtill lemnat nådigt bifall, hade, efter föregångna lokalundersökningar och mätningar, Löjtnanten vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen A. M. Lindgren afgifvit utlåtande i ämnet, tillika med fullständigt kostnadsförslag, åtföljdt af erforderliga kartor och ritningar till upplysning om kanalernas utseende och djup samt de arbeten, som för utförande af berörda plan ansetts behöfliga, utvisande detta förslag, hvilket Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader hufvudsakligen godkänt och Kongl. Maj:t i nåder gillat, att kostnaden förslagsvis beräknats till 23,000 E:dr. Efter tagen kännedom af de till frågan hörande handlingar och det uppgjorda förslaget öfver de erforderliga utgifterna för sagda föremål, får Utskottet, som anser den ifrågaställda utfyllningen af kanalerna vid
Läns innevånare meddelade Lån. 2:0 Götha Canal-arbetes fortgång och ytterligare hefrämjande. Till Statssamt Allmänna Besvärs■ och Oeconomiel Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af samma dag, otn en närmare reglering af den under namn af Gerningsören kända afgift; i sammanhang hvarmed äfven Allmänna Besvärs och OeeonomieUtskottets i detta ämne, i anledning af derom hos Borgare-Ståndet väckt fråga, redan inkomna Betänkande af den 10 April skulle till Utskotten öiverlemnas. Ut Supra. Protocolis Utdrag under den 4 April tillkännagifna beslut, om nedsättande af ett särskildt Utskott - Utskotten. Lx Protocollo Carl Magn. Robsahm. Prest - Ståndets genom Den 17 April. *73 skott, utaf Sex Ledamöter fran hvarje Stånd, för upptagande och beredande af de motioner om hämmande af yppighet och öfverflöd, som redan inom Riks-Stånden blifvit väckta eiler vidare kunde komma att väckas, förenade sig Borgare-Ståndet nu till alla delar, och ansåg, lika med Högvördiga Prest-Ståndet, till samma särskildta Utskott lämpligen kunna öfverlemnas att äfven behandla det inom Borgare-Ståndet väckta och förut till särskildt Utskott förvista ämne, om nytt Reglemente för medlemmarna af Judiska Nationen: hvilket allt skulle de öfriga Respectiva RiksStånden meddelas, med vördsam och vänlig inbjudning till HöglofL Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bondeståndet att häruti med Borgare-Ståndet sig förena. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Hobsahm. S. D. Remitterades till Constitutions-Ut skottet Herr Borgmästaren E. G. Holms Memoria!, om tillägg uti Justitise-Ombudsmannens Instruction. Till Stats-Utskottet. Herr Commerce-Rådet B. H. Santessons Motion, om Register till 1810 öch i8iä arens Urtima Riksdagars Protocolls Bihang. Till *74 Den 17 April.
Den det e; will, strifwer Nej. Wranér Nej, kammer denna afgift att till 8 still per stig bestämmas, pä sätt i Utstottets swar pa anmärknrngarne ar föreslagit. Voteringen företogs derefter kl. L till i, och slutades ^ till 2, dä rösterne befunnos hafwa fölunda Utfallit! Ja — 48. Nej — 53- I ameoiiing hvaraf Herr Landt-Marstalken förklarade, att 8 still, per stig komme efter Rid» derstapet och Adelns tanke alt i bevillning erläggas. Wid z:te och ?:de §. §. biföllos Uistottels sivar Förklaringen wid 8 §- uplastes. ^eru von Lcstlleclt, lillias: Det förekommet anmärtningswärdt, all dä del föreflös i sednare be» tänkandet, det, ä alla Discontoch öfrige Actiewerk, der penningar blifvit insatte, bör bewillning ä 5 procent ä räntan erläggas, oaktadt den samma icke gär öfwer 6 procent, Utstottet likwäl icke anlägger nägon bewillning ä de capualer, som äwpä kortare tid infälle hos puvate personer eller publike bolag, Den lo Augustt eller a fordringar hos Kungli Majit och Kronan, Riksgälds - Contoiret, eller dylika Werk.