Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Varma nit för rullningens uteiförancle i vart penningeväsenlle, röstat emot sjelfva m^nlbestämniugen, om jag kunrle föreställa mig att ett beslut as L. 8t:r sattacles bvarigenom tillen för utvexlingens början lemnacles i någon molin obestämll. becicl af clessa äsigter oeb uncler förutsättning af en sällan Leglering, jag bär ofvan omnämnt, får jag pä clet bogsta zu-ka att lien fria vexlingen ej uppskjules öfver clen ticlpunkt lbrr Losenblaci, Roreus vcb 8antesson föreslagit eller lien r äan. ibäa, väl tillförstäenlle säso», clen yttersta, clä utvexlingen af silfver mot seölar bör ske; men att clen äfven ciesskörinna» mä ega rum, linar , uppä I!:,r Lanevfullmägtiges uncl. anliällan oeb tillstyrkan, L. N.t täckes clertill öag utsätta. Lfter clen af mig nu ^ttracle öfvertygelse om till4 .? ^ b 82 5 t.2 Isoell Lanco-Otskottenr räckligdsten ak den reel» konden i dess närvarande skick, kan jag k. m. ej gilis vidtagandet af någre åtgärder lili densammas ytterligare förstärkning; men antages nödvändigdeten ak en sädan tillökning i reddara fonden, som nn dlifvit af Utskottens pluralitet lillst^,Ist, dör ock till rak följd ak just denna åsigt 6, editiv-rätt IdcoOuIImägtige deiedas för fullt i lttill. 8:dr silfver eller ungefärligen liela det i reela konden nu dristande belopp, oed ej, pä sätt Utskotten föreslagit, ä endast dälkten deraf, eller öoo,ooo 8:dr i silfver, emot dvilket deslut, under denna s^npunct detraktadt, jag salunda jemväl kur mig reservera.
Hus-egare i städer och köpingar, inom serskilda val-district 12. g. Skeppsredare, dito dito 4* 10. Possessionater, i 18 dito dito .. 18. 13. Bönder, en ifrån hvart Län 2 ä l ; > 24* 28 Bilaga N.-o 2 till Constitutions-Viskottets Memorial, IV:o 38. i\. Läns-oinbudj dito dito utsedde, genom omedelbara val, af alla, som i sockenstämma ega talan rörande ordning och sedlighet i församlingen, med röstning per capita ... 2-|- 200. Anm. i. Hvar och en är väljande och valbar på en gång, under alla de cathegorier dit han styrker sig höra. 2. För Ridderskapet och Adeln äro capita väljare, men hvar Adelsman valbar. .3. Afskedad militäroch civil-tjensteman har lika rätt med tjenstgörande. Med Bonde förstås samma cathegori, som efter nuvarande Grundlag. 5. Militär, prest, vetenskaps-idkare och bonde är skyldig att rösta på person inom val-afdelningen; öfrige väljare hafva fritt val inom hela sin cathegori. 6. Alla de fullmägtige utgöra en Kammare, under namn af Ri kets Ständer, och rösta gemensamt. Grundlags-frågor underkastas dock en serskild omröstning af de fyra nuvarande Stånden.” Af Herr Brink, som instämt i första punkten af Friherre Kantzows reservation. Af Herr Wcern: ”Undertecknad, sorn haft äran deltaga i 1840 års Constitutions-Ulskotts Representations-förslag, och röstat med majoriteten rörande grunderne för detsamma, anser sig likväl skyldig anmäla reservation mot heslutet, att Riksdagsmanna-valen allestädes ovilkorligen skola förrättas genom Electorer. På åtskilliga ställen, inom Götheborgs samhälle, till exempel, har Borgerskapet, af ålder, kallat sina Riksdagsfullmägtige omedelbarligen, och skulle troligen tycka föga om att nödgas lill ombud delegera denna rättighet.
Utskottet kan förordna en eller liera medlemmar, att för Utskottets räkning besöka orter i provinsen. Det låter öfverse provinsens räkenskaper minst en gång om året. Utbetalningar af provinsens medel få ej ske utan Utskottets anvisning. Finansministern levererar månadtligen till Utskottet de för provinsens räkning influtna intrader. Hvarje år, vid början af provincial-rådets sammanträde, afgifver Utskottet tili detsamma en berättelse om sin förvaltning. Utskottet framlägger tillika räkningarne öfver inkomster och utgifter det föregående året samt förslag dertill för det påföljande. Afven afgifver det andra förslag, som det anser nyttiga. Lagen innehåller vidare ett slags instruktion för sekreteraren och guvernören, hvaraf må anföras: Guvernören besörjer om en föregående utredning af de frågor, som skola föreläggas Rådet eller Utskottet. Guvernören eller den som förestår bans embete bar rättighet, att öfvervara Rådets öfverläggningar; han kan taga till sitt biträde utsedde kommitterade; han eger att yttra sig då ban det begär; han kan, i de ämnen han finnér för godt, giira framställningar till Rådet, hvilket är förbundet att deröfver sig yttra. Rådet kan ock begära hans inställelse hos sig. Guvernören ensam åligger verkställigheten af de beslut, som fattas af Rådet eller Utskottet. Rättegångar, som röra provinsen, utföras genom guvernörens föranstaltande, i del ständiga Utskottets namn. Om Rådet eller Utskottet fattat ett beslut, som öfverskrider dess befogenhet eller strider mot del allmänna bästa, bör guvernören derom göra anmälan hos regeringen inom tio dagar, samt derom underrätta Rådet eller Utskottet sist dagen derefter. Denria anmälan uppehåller beslutets verkställighet i 30 dagar. Om regeringens yttrande inom denna tid ej följer, vinner beslutet laga kraft. »Commissaire d'arrondissemenl» är en af regeringen tillsatt embetsman, som lyder under guvernören och Utskottet, samt bar ali vaka öfver allmän ordning och verkställighet af provincial-represenlationens beslut, öfver styrelsen i landtförsamlingar och mindre städer samt öfver förvaltningen af kommunernas penninge-väsende.
Utskotten föreslå, efter dessa premisser, i första puncten, att ''Rikets Stander$ ,'RiksgäldsContoirs Creditsedlar skola anses såsom 3'utgörande en del af VäxelBanco skulden-’’ Om premisserna varit riktiga, hade ett dylikt beslut ej erfordrats! ty det hade då varit ostridigt, att Riksgälds sedlarne utgjort Bankens skuld. Jag vill blott anmärka denna contradi-, ction; men tillstyrker, att Riksens Ständer aldrig måtte ett sådant stadgande bifalla. Andra puncten lyder sålunda: }Vid bok« **slutet innevarande år beräknas skillnaden emellan '"Riksgälds Contoir et s, såsom säkre ansedde, tillgångar. *'och öfriga skulder; och denna skillnad blir deri t,Rik$gäld$Contoirets skuld till Banken, sorn ännu Vytterligare kommer att i räkenskaperne qvarstå.” RiksgäldsContoitet vill således ej erkänna större skuld till Banken, ärt till det belopp, sorn Contoirets sedlar äro osäkra. Jag hemställer, om icke alla äro det, då Contoiiet ej inlöser dem; eller hvarigenom får Den 19 Julii f. ml i sadan händelse Banken sin ersättning?- Ytterligare heter det: ''Hvad som R.iksgäldsCöntoi. ”rcts Discontskuld till Banken, vid ofvanberiirde ”Bokslut, finnes öfverstiga denna skillnad, blifver 9 deremot uti Bankens räkenskaper alldeles af* ”skrifvit.” Det är i sanning ett lätt satt att reglera sina affairer, att ej betala sin skuld, Ytan blott afskrifva dep, I tredje puncten tillstyrka Utskotten, att ''begagnandet af RiksgäldsContoirets hittills varan* ’ de obegränsade Creditiv rätt till assignering pä. ''Banken må upphöra med början af nästa, år."
Stängselskyldigheten, dels om upphäfvande deraf dels ock'om ändring i derom gällande sladgänden. XI. B. 220, 243, 255. A. 280. XIII. Ridderskapet och Adelns inbjudning i ämnet. XI. 279. A. 280. — Calmar Läns Hushållnings-Sällskaps underd. skrifvelse till Kongl. Majit af den 12 Februari 1853 med underdånig anhållan om åtgärders vidtagande till besparing i den nu hardt betungade stängselskyldigheten, samt Utdrag af Protokoll hållet vid Landtbruksmöte i Calmar Län den 16 Juli 1852, angående dessa handlingars öfverlemnande till Lag-Utskottet. III. Stöld, om förändring i straffet för. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 37. Successions-Ordningen, angående ändrad lydelse‘ af 2 och 9 §§. tili. Se Grundlagsändringsförslag, ( 205 ) Summa Appellabilis, om bestämmande deraf för fullföljd af talan i civda mål. II. tit. R. 118. VI. B. 162, 397. VII. 143. A. 144. XV. U. 113. A. 121. Sundhets-Collegium, anmärkningar vid dess räkenskaper. Se Statsutskottets Utlåtande N:o 21. §§. 20, 22. Sundhets-Collegium, med medicinal-slaten, angående anslag för. II. 371. III. R. 79. VI. Sundhels-Kommission, om tillförordnande af en sådan. XI. B. 186. A. 219. Sundhetsvården, om ulgifvande af ett sammandrag af stadganden rörande. II. 45. R. 61. VII. B. 97. A. 162. VIII. E. 39. Suppleant för Rikets Ständers Juslitiae-Ombudsman, förslag till tillägg i 98 §.
Med anledning af hvad den värde Den 37 J a nu a r ii e. in. talaren Grefve Frölich nyss yttrade, får jag upplysa, att om ingen anmärkning hittills blifvit gjord emot de två först i ordning kommande partiella förslag, så kommer det sig deraf, att dessa ämnen, enligt den förut stadgade ordning, ännu ej hunnit komma under deliberation, utan att uppå den öfverläggning, som hittills ägt rum, det just beror, huruvida dessa förslag nu eller framdeles behöfva undergå någon särskild pröfning. När afgjordt blifver, att Utskottets partiella förslag skall komma under granskning, torde visserligen anmärkningar icke uteblifva. Herr von Hartmansdorff: De olika åsigter, sorn yttras öfver ifrågavarande punkt, synas härledda deraf, att de, som tappat den sista voteringen, hoppas vinna i förstärkta ConstitutiorisUlskottet, och att de, som vunnit i voteringen, befara förlust i Nämnden. De förra vilja icke, om de vinna, hafva qvar ConstitutionsUtskoltets förslag att TryckfrihetsComitteen skall höras, och se derföre gerna att hela saken blefve borttagen. De som befara förlust i förstärkta Utskottet, vilja åtminstone att TryckfrihetsComitteen skall höras, och önska derföre bibehålla denna punkt. Deraf synes den motsägelse uppkomma, att de, som äro emot domstolsbehandlingen, önska behålla denna punkt, såsom reserv i händelse af mot - Den 27 Ja n 11 ar i i 1'. m. 129 motgång och tvärtom. Men, utan afseende på huru det går i förstärkta Utskottet, bör Ridd. och Adeln ej rätta sig efter andras meningar än sin egen, och följaktligen fortgå efter de grunder som Ståndet redan antagit. Jag kan ej eller se att Ridderskapet och Adeln skulle, i händelse förstärkta Utskottets mening annorlunda ulfölle, vara förhindradt, att rätta sina beslut i detaljerna derefter, ty Ståndet blifver då till och med nödsakadt att då ingå i pröfningar eftar den rådande meningen.
Statsoch Banco-Utskottem Kongl. Maj:ts den 21 dennes på bordet lag.: de Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer an gående de af en i Nåder tillförordnad Comittéeg utarbetade underdåniga Betånkanden om reglering af Rikets penningeverk m. m. BancoUtskottet: Grefve Hårds, Carl Gustaf, d. 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående förändring i afseende på Bankens utlåningar. Statsoch Bevillningsutskotten: Kongl. Maj:ts den 18 dennes förmiddagen på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Riksens 684 Den 24 Februarii. Ständer, angående föreslaget upphörande af extra Grufvehjelpen. Statsoch Lag-Utskotten t Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 dennes* på bordet lagde Memorial om nedsättning till 5 procent af räntan för fastighetslån utur all^ publika cassör. Be vill ni ngs-Utskottet: 1) Herr Heijkenskjöld*, Carl Vilhelm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial om nedsättning af den nuvarande Srnidesbeviliningen. aj Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 11 dennes på bordet lagde tvenne Memorial: a) Rörande direct beskattning af pennin geförmögenhet; samt b) Om medel till beredande af jemlikhet i beskattningen. Lag-Utskcttet: 1) Herr Peresvetoff Moraths, Anders Vil-. helm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om upphåfvande af stadgandet i 17 Cap. 8 §.
Om vi vidare taga i betraktande den banan, som går från Orebro till Hallsberg, så utgrenar den sig vid sistnämnda ställe. Nu vore det ju orimligt att fordra att den kommun, som ligger närmast Hallsberg och som således bär både vestra stambanan och banan mellan Hallsberg och Orebro genom sitt område, skulle betala expropriationskostnaderna för båda banorna, då den bar fullkomligt tillräcklig nytta af den ena. Jag kan icke neka, att det bade varit önskligt, om det från början varit stadgadt, att de kommuner, som hafva nytta af jernvägen skulle vara skyldiga alt på något sätt bidraga till dess anläggande; men jag anser att Stats-Utsk:ts förslag kommit försent och att det dessutom är ofullständigt, ty det kan icke efterlefvas i praktiskt hänseende, hvarföre jag förenar mig med Frih. af Ugglas och anhåller om afslag å denna punkt af Utlåt:t. Frih. Hamilton, Hugo: De siste värde talarne hafva så fullständigt bevisat svårigheten och orättvisan af att påbjuda ett sådant stadgande, som Stats-Utsk:t föreslagit, att jag icke bar mycket annat att göra än att förena mig med dem. Jag vill blott tillägga, att ett sådant stadgande, utlärdadt nu, sedan halfva jernvägssystemet är fullbordadt, icke sk lille blifva särdeles välkommet, utan emottagas med temligen mycken ovilja i landsorten. Folk älskar icke att tvingas. Det har på många ställen lyckats bra för myndigheterna att förmå enskildta till eftergifter, just med afseende på expropriationen. Jag tror icke att det går lika lätt, om man försöker att tvinga dem, utan i det fallet är det bäst att vädja till den enskildta fosterlandskänslan, och på den grund får jag afstyrka bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Stedt, Gustaf: Expropriationen bör enligt min tanke försiggå på samma sätt som hittills, och ej, utan särskildt medgifvande, något vilkor i motsatt riktning stipuleras. Att hålla hvad som hittills blifvit lofvadt, måste på det strängaste forceras, men att binda dem, som ej lofvat, att underkasta sig andras åsigter och derpå grundade löften, kan ej billietvis ifrågasättas.
Dclers tltonot. iV1aj:t skulle täckas i Mcler föreslå Dikets 8täncler att, vict skeencle 8tats-k6»1erinA, lata ett säclant uppböranäe ä»a rum, emot clet att ai! ut»äencte lull a koppar vict tlull-^Werket, utan cten förut iaktta»ne akkortnin»en, uppbäres. Oenom en sältan toränclrinA blifva uppbörcls»öivimälen vict ä vesla inskränkta till eontroll öfver invä»nin»en af clen frän Dabiun aulcomne Däkopparen, uppbörcl ak lionclen etter trvarje »arning oell clisposition, enligt 8tats-6ontoiret8 orctres, ak lioncle-Icopparen, samt reclovisning bärker; oell anser 8tats-Lontoiret ctessa c;öroinäl kunna verkställas ak lxrono-Inspeetorei» ensam, utan nä»ot biträde, bvaclan bela clen ökri»a 8taten vict svesta kan iiiäraaas. Drono-Inspeetors-Dönen, som för clet närvarancte ujipbäres ak en tilllororclnacl, anser 8tats-<3ontoiret kunna bestämmas till jenina 500 ltatr, utan nä^on 8pannmälsberäknin» elter tillskott kör Expenser ecb llesepennin»ar, cloek mect bibebällancle ak nuvarancle boställe, lrvartilt endast »arclsrum, men ej annan jord linnes. 35ä»skrikvaren oell 3Vä»aren, som I)tula äro älclrc^>ersoner, skulle cleremot mect sine nu innebakvande löner uppföras ä Allmänna Indra» nin»s-8taten. I Dablun äro sä vät D ro»o->Vä^-(iou trollén ren, som cl e kvra 5Vä »- clrän»arne alla bebötli»e personer.
Något ställe, som afser det i 2 § omförmälda fall, finnes ej i Kyrkolagen. De ämnen åter, som innefattas i 1 och 3 §§, förekomma jemväl i 18 Kap. 12 § Kyrkolagen, hvilket lagrum har följande lydelse: "Med deras begrafning, som hafva fört ett ogudaktigt lefverne och dö uti grofva synder, skall Prosten sig icke förhasta, utan det hos verldslig rätt angifva, att deröfver må ransakas och dömas, huru med deras begrafning förhållas skall. Olver sjelfspillingar ransakas och dömes i lika måtto vid verldslig rätt". Som genom Bikets Ständers underdåniga skrifvelse i anledning af E. K. Maj-.ls Nådiga Proposition angående antagande af en författning om nya Strafflagens införande; beslut redan blifvit fattadt, att genom antagande af nya Strafflagen de tre första §§ i 13 Kap. Missgerningsbalken skola upphälvas, återstår nu att tillse i hvad mån förevarande framställning, må föranleda ändring af Kyrkolagen. Af den anförda lydelsen utaf 18 Kap. 12 § Kyrkolagen visar sig, att detta lagrum har någon betydelse allenast i sammanhang med 1 och 3 §§ af 13 Kap. Missgernings-Balken, så att, om den af Rikets Ständer beslutade Strafflag, deri de isamma §§ omförmälda fall icke förekomma, ulan ändring i denna del antages, och i följd häraf nämnda §§ upphöra att vara lag, stadgandet i 18 Kap. 12 § Kyrkolagen måste anses hafva med detsamma i sjelfva verket förlorat all gällande kraft.
Med anledning af Postmästaren i Hjo, Majoren Pontus Lagerbergs den 17 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. 37 November sistlidna år timade död och den särdeles torftiga belägenhet, hvaruti hans efterlefvande enka, döfstumme son och flere oförsörjda barn befinna sig, har, under åberopande af så väl den långa tid, Major Lagerberg med utmärkelse tjenat Staten, som äfven den omständigheten, att han bevistat tvänne fälttåg, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka, Charlotta Lilliehök, en årlig pension af 500 R:dr. Af företedde handlingar är vordet upplyst, att Lagerberg såsom frivillig under kriget 1814 deltagit i stormningen at Liers skans samt uti affärerna vid Medskogs kyrka och Skottruds by; att han år 1820 antagits till underofficer vid Wermlands regemente, vid hvilket han sedermera befordrats till 3:dje major; att han under kommenderingen i Schlesvig tjenstgjort som place-major i Flensburg samt enligt meddeladt intyg alltid utmärkt sig såsom en särdeles nitisk och praktiskt duglig officer.
Srals-UcskottekS närmare bepröfwande, om det icke i sä fakla omständigheter war bäde en pligt och en rättwisa, att godtgöra medlen, tillhörige en Inrättning, hwars föremal är, att gifwa ett nödtorftigt underhäll ät sä mänga hundrade högst behöfwande Pensionairer samt Gratialister af alla Closter med Enkor och Barn; jemte hwilka alla bewekande skäk Aswen bör räknas dcn för Contoiret derigenom besparde omkring Z200 Rdr ärliga ränta, 6:0 Att Fullmägtige ar 1807 ingått i afhandling om allmänna Brandförsäkrings - medlen, just för att ickj beswaras med Veste medel, dem Contoiret annars esker de Författningar dä wörö gällande. Utan äfwcntyr af »plägning till sine behof kunnat nyttja och disponera: Det skäl som föranledt till omförmäldte steg innefattas i Protocollet för den 21 Maji nämnde är, hwilka efter FnIImägriges tankar dä warit qällands nog, när Contoiret knuds umbära ve Summor, som för Brandförsäkrings» WerketS räkning insattes och Den r8 November. till något understöd för Conkoiret i en framtid d?» stomindre wörö akt påräkna som de alltid för Regvisirion mäste hällas j beredskap till riröctalning. Men dera i alla falk gäldas ränta, sam ju större insättningar ne blcfwo desto mera alcid skulle ligga Comeij till last. Om i sa beskaffade' serskildte fall Fukkmäqrige gjort crr ekkee annat undantag ifrån de i allmänhet widtasine Beflut, hoppas Fullmäglige, att Högloft.
Ankom till Exp. Uisk. den 21 Maji kl. 9 f. ro. "Utlåtande , i ani ahling af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer j angående afskrifning af Upsala Acadenues skuld till Riksgälds-Contoret för ett erhållet lån till fullbor dande af det nya Bibliothekshuset i Upsala. (RGs. Afd.) Kongl. Maj:ls Högstberörde Nådiga Proposition (N:o 6,~) har från samtlige Riks-Slånden blifvit till Stats-Ulskottet remitterad, jemte 2:ne Utdrag af de hos Bonde-Ståndfet den 24 Februarii och 7 April Haline Protbcoll, innefattande åtskillige Ledamötersi ämnet afgifne yttranden. Den Kongl. Propositionen upplyser, att på Bibliotheksbyggnaden, från förberedeiserne år 18 r3 intill slutet af år 1833; Blifvit använden summa af mer än 280,000 R:dr, räntan å Riksgälds-Contorets lån deruti icke inberäknad, af hvilken summa omkring 200,000 R:dr utgått af Academiens egne tillgångar. Af de Handlingar, som åtföljt den Kongl. Propositionen till StatsUtskottet, inliemtas för öfrigt ajt Upsala Academies Drätsel-Werk för dét närvarande Befinnes; uti en mindre fördelaktig, ställning^, och. att, såsom *6 ts-Ut skottets U;l, N:o 117. vilkor för möjligheten alt fortsätta och fullborda den ännu återstående inredningen i Bibliotheksbyggnaden, något biträde synes blifva behöfligt. Men då Statens knappa tillgångar icke medgifva en så betydlig uppoffring å Statens sida, som afskrifningen af Academiens återstående skuld till Riksgälds-Contoret, utgörande 1 Capital 42,000 RallB:co, skidle innebära, så anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till den af Kongl. Majrt föreslagna afskrifningen af Upsala Academies ifrågavarande skuld.
I anseende härtill förblef en längre tid outredt, huru och på hvad sätt Hedengren från Låne-Contoiret förskaffat sig Assignatious-blanquetterne samt namn-underskrrfterne derå tillkommit, och i sakens så outredda skick blef frågan om fastställelse af den för Directionen föreslagne Decharge hos Banco-Fullmägtige hvilande; hvilket på samma gång måste väcka oro hos Låne-Contoirels Direetion, som det inträffade bedrägeriet och saknaden af utredning, huru dermed tillgått kunde gifva Banco-Fullmägtige anledning ifrågasätta, oin Ferlin vore förtjent bibehållas vid den honom anförtrodda ansvarsfulla befattning. Under sådane omständigheter liar Ferlin, som jemväl skall af förmän och vänner dertill bekommit uppmaningar och råd, Banco-Utskottets Utlåtandej N:o 4/' 5 omsider, genom anhöriges och vänners bemedling, lyckats i enskild väg upplåna en summa, stor 2,000 R:dr Banco, dermed han infriat de falska Assignationerne, och dymedelst förebyggt det misstroende, som, genom en långvarig och allmänt kunnig rättegång angående inlösen deraf, tilläfventyrs kunnat uppstå till Låne-Contoirets i allmänna rörelsen gångbara Assignalioner. Sedan Ferlin inför Fullmäglige styrkt, att de personer, till hvilka de falska Assignationerne blifvit utprånglade, för desamma erhållit full godtgörelse, blef fastställelse uppå den för Directionens vid Låne-Contoiret förvaltning under år 1834 föresiagne Decharge af Fullmägtige meddelad.
Med erkänslan för de män och synnerligen för den Läkare, sorn egna sin oafbrulna verksamhet åt denna välgörande Inrättning, förena Revisorerne den önskan, att kommande Ständer måtte bevilja ett anslag till uppförande af en för Barnhuset erforderlig tillbyggnad, hvarför lokal finnes, och hvarigenom dels sjuknummern inom sjelfva Inrättningen skulle betydligt minskas, då en stor del af de späda barnen icke vidare blefvo utsatta för drag och kyla, dels särskilda sjukruna kunde erhållas och behörig skötsel lemnäs åt de sjuka barnen. > — 246 — Då det skulle vara af särdeles vigt för det allmänna, om nuvarande Läkaren sattes i tillfälle att, jemte meddelande af klinisk undervisning, genom föreläsningar å Carolinska Institutets lokal, bibringa yngre Läkare kännedom om barnsjukdomar och deras botande, men nämnde Läkare, som af Barnhusets fonder åtnjuter endast 666 R:dr 3a sk. Banko i ådig lön samt genom trägenheten af sin befattning hindras från all enskild praktik, icke kan, utan vedergällning, en sådan undervisning lemna; anse sig Revisorerne böra till Rikets Ständer hemställa, det en lön, motsvarande hvad Piofessorerne vid nämnde Institut åtnjuta, måtte beviljas, att utgå, så länge Öfver-Läkaren foitfar att, jemte den kliniska undervisningen å Barnhuset, vissa timmar hvarje vecka hålla föreläsningar i läran om barn-sjukdomar, under villkor likväl, att Barnhuset försättes och underhålles i det skick, sorn för en dylik undervisnings meddelande erfordras. Civil-Statens Pensions-Inrättning. Räkenskaperna, sorn för åren iS-jo och i 8|i blifvit af Delägarnes egna Revisorer granskade, utvisa: Debet. „ år 1*80. B a] ans från föregående året: Behållningar och Fordringar 1,289,302:2b. 8. 1 Uppbörd: Statsanslag å Riks-Statens ^ide Hufvudtitel Årlig afgift Befordringsdito Retroaktivdito år 1841. 333,712: 3. 4- Expektansdito Fyllnadsdito • Besparda löner . Begrafningshjelp •