Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland fördelarne af det förslag, jag sålunda framstält, nämner jag 133 först och främst, att derigenom värdefulla fornlemningar icke allenast räddas undan en på ganska nära håll hotande förstöring, utan ock att de samma, då de blifva på ett ställe sammanförda, bättre kunna efterses och vårdas samt erbjuda sig beqvämligare åt forskare i våra häfder, hvarigenom dessa fornskatter kunna tillgodogöras, innan de efter förgängelsens lagar gå förlorade; vidare att, genom dessa handlingars samlande på ett ställe, der personer finnas, som äga insigter och vana att med tillförlitlighet utröna deras innehåll, det blifver en möjlighet för sådana, vare sig enskilda personer eller sainhälligheter, som för sin rätts bevarande hafva dessa handlingar af nöden, att om deras innehåll blifva underrättade och, der så erfordras, kunna undfå afskrifter riktigt och säkert affattade samt trovärdigt bestyrkta, hvilket deremot svårligen låter sig göra i landsorterne, der förmågan att läsa och rätt förstå dylika gamla urkunder hos få, icke ens hos alla domare, är att påräkna. Slutligen torde det ock på många ställen anses såsom en fördel att, genom dessa äldre domböckers och handlingars bortflyttande, de hittills varande trånga förvaringsrumen blifva ännu någon tid tillräckliga, så att kostnaden för deras utvidgning kan undvikas. Bland olägenheterna åter framstår först den, att nämnda samlingar, som uppkommit i ändamål att vara tillgängliga till upplysning i framtida rättstvister, aflägsnas från orten och vid behof icke utan besvär och kostnad kunna anlitas. Denna olägenhet torde dock vid närmare betraktande förlora sin betydelse. Det är visst sannt, att en gammal handling, som för något ändamål behöfves, lättare åtkommes uti ett arkif i den ort, der hon skall användas, än i ett arkif i hufvudstaden; men om icke någon person i nämnda ort kan läsa handlingen, än mindre af densamma lemna en tillförlitligen bestyrkt afskrift, så måste handlingen skickas måhända just till hufvudstaden på det att densammas innehåll må utrönas och i allmänt läsbar skrift återgifvas, och denna omväg torde medföra besvär och omkostnader, möjligen större, än de som här ofvan omförmäldes.
Enär nu omnämnde drag af tjenstemanna-myndighet, tydligt nog visar en afsigt att återgå lill fordna tiders förtryck mot allmännings-intressenterne, hemställes om ej tid kan vara att i någon mån söka förekomma sådant, särdeles som Skogs( och Jägeri-styrelsen i Östergötland, numera äfven funnit sig befogad, att förbjuda delegarne i allmänningar rätt till så väl jagt som fiske derstädes, och nu framhållna beteende, om ej för närvarande allmänt bland Skogsoch Jägeri-styrelserna, med all sannolikhet snart skall vinna efterföljd; jag tager mig derföre friheten föreslå det Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla: att Kongl. Maji uti utfärdad nådig Skrifvelse, tillhåller vederbörande myndigheter, att lemna oqvald delegarnes åborätt till härads-allmänningarne äfvensom, att ej rubba uppgjorda kulturplaner för desamma, så vida icke delegarne, förut hörde, dertill lemna samtycke. Skulle häremot anmärkas det en sådan åtgärd komme i strid med de åsigter, hvilka på sednare tider sökt göra sig gällande, beträffande Statens förhållande, så till den allmänna som den enskilda skogshushållningen och hvilka åsigter funnit uttryck i Kommitterades, den 28 Juni 18b6 utgifna förslag till förordning om skogarne i riket, så får jag erinra: Att rigtigheten af de åsigter beträffande skogsskötsel, som på sednaste tiden med vanlig Svensk hetsighet utspridits i landet, långt ifrån att tydligt vara ådagalagd 376 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 251. tvärtom med skäl kan betviflas, enär dessa åsigter, med högst ringa erfarenhet om deras verkan här i landet, ändock söka att i väsendtlig mån ändra vårt förut å skogarne införda hushållningssätt, ehuru detta, i följd af den korta tid hvarunder det varit tillämpadt, ej hunnit lemna tydliga resultater.
' Citroner ^ - * ! f — •* 25 25 Utskottets sednare förslag bifallet. 1 25 Citronsaft - • • 2 20 10 Likasom för Medikamenter föreslås. ) 10 Compasseir • • E 50 i 25 a Den högre Tullprocenten tillstyrkes till skydd för handtverkerierne, då denna vara kan till erfoderlig godhet och mängd, inom Landet tillverkas ■] 1 f5° Friligt Utskottets Förslag Enligt H Ridderskapets och Adelris Beslut. Enligt Va Hofi Bor. gareStåndets Beslut. -"-n.» tiU ■ JemkningsFörslag. Inkommande. r4 —t era XO 2 O. y Inkommande. Utgående. Inkommande, j 9 era p^o O D P<D Inkommande. Utgående. Confituref - m t 3ö 50 Utskottet hemställer om ej Vällofl. BorgareStåndet skulle i denna del behaga förena sig med de öfrige RiksStånden | 3o Cofalierj afbfctade » • 1 5 25 Af samma grund, som för Agat, förnyar Utskottet en lika hemställan i m i Desman * - 1 0 5 Såsom en Apothekare - vara är Desman i likhet med andra medicamenter ålagd den Tul 1, sorn metlMedicinalTaxan instämmer, hvarvid torde få bero O H Emailleradl arbete • é 15 25 25 I likhet med 2:ne Stånds beslut föreslås en förhöjning till Etui med tillbehör m • 15 25 25 likaledes på samma grund 25 i FabriksHandtverkare dre slöjdevaror, j ej specificerade och ari< Tariffen ( • KB J 35 i 5ö 1 50 Af den' orsak, att Handtverkeri varor finnas med 50 procents Tull belagde, hemstäl. Ies om bifall till hvad Höglofl. , . , , O Bidderskapet och Adeln, samt Väjlöfl.
Efter en kort bugning för publiken rusade han ut för att gifva sin medhjelpare dennes välförtjenta lön. Men Hammar var redan försvunnen. En ångestfull natt. Detektiven, som visste, att »artister» af herr Franciscos kaliber merendels äro välsignade med ett mycket häftigt temperament och befarade ett utbrott af denne, hvilket kunde tilldraga sig större uppmärksamhet än nödigt var, drog sig undan, innan hypnotisören gjorde sin sortie från scenen. Kaféet i samma hus var visserligen stängdt; men af de upplysta fönsterna slöt Hammar, att der ännu funnos gäster qvar. Han bultade på bakdörren och blef utan svårighet insläppt. Han var mycket belåten med sin afton, och önskade blott att han kunnat stanna ända till festens slut, hvilket emellertid efter den vändning den spiritistiska séancen tagit var en omöjlighet. Ljudet af dansmusiken hördes ned till kaféet. Det var tydligen kottiljongen, som börjats. Hammar var förtjust öfver kafévärdinnans nyfikna pratsamhet, som gaf honom anledning att förlänga sin vistelse der långt efter sedan gästerna gått. Han belönade hennes ofrivilliga tjenstaktighet med att berätta en hel mängd ganska intressanta detaljer från festen en trappa upp. Så blef klockan två på natten. Bjällerklangen förrådde, att de förnäma gästerna började aftroppa. Kafévärdinnan skrufvade ned gasen och drog upp rullgardinerna utåt gatan och nu kunde hon och detektiven iakttaga gästerna på nära håll, då de uppsökte sina respektive ekipager. Hammar ville hafva konstaterad den misstanke han hyste, att Danielsson skulle stanna qvar för att efter festens slut med Brauner öfverlägga angående den fara, som af mediet yppats för dem. Den långa raden af ekipager for bort och det blef åter tyst på gatan. Hammar kunde ej längre fördröja sin vistelse på kaféet. Han tog derför upp sin plånbok för att betala hvad han reqvirerat. Då han trädde ned handen i frackfickan efter plånboken, märkte han till sin stora förskräckelse, att hans anteckningsbok var försvunnen. Han blef bestört, hvilket ej var underligt, då boken innehöll ytterst viktiga anteckningar, ej blott rörande hans för handen varande expedition utan äfven flera andra affärer.
Personella afgifter erlades af 29,696 mankön och 32,826 qvinkön, befriade 20,566 manoch 21,898 af qvinnokönet. Den under detta qvinqvennium tillämna förökningen visar sig således betydligt mindre än under det föreLandsh. Femdrs-Berättelse för Stockholms Län. I 2 »Sende. Inom Länets särskilta delar Ilar förhällandet varit salunda, att i Frösåkers oell Närdinghundra längst norrut belägna fögderi, tillökningen utgör 928, på en folkmängd af 18,168, i Långsemming och Erlinghundra häraders fögderi 880 på en folkmängd af 14,596; i Lyhundra och Sjuhundra häraders samt Bro och Wäddö Skepplagers fögderi 810, på 15,2245 och i Wermdö, Åkers och Frötuna Skeppslagers fögderi 260 på i4,o32. I det närmast hufvudsladen i norr liggande fögderiet äfvensom Sotholms fögderi i Södertörn, här åter tillväxten varit högst obetydlig; och deremot minskats, i Färentuna fögderi med 61 , samt i Svartlösa och Öknebo Häraders, närmast söder om Slockholm liggande fögderi med 87. Såsom orsaker till detta förhållande äro viii bland annat, af orternes tjenstemän uppgifne, dels, hvad angår Färentuna fögderi, tillfälligtvis talrikare dödsfall bland äldre personer, och dels tjenstehjon? flyttning till hufvudstaden; och denna sednare omständighet, länge anmärkt såsom för Länet menlig, bär ock visserligen i sin mohn varit verkande till det nu omnämnda resultatet. Man inser likväl lätt, att dertill måtte erfordras flere starkare och mera djupt liggande anledningar.
Dock hafva äfven linierna, genom efterhand skedd ombyggnad och förändring af deras läge på åtskilliga sträckningar, sålunda förändrats att, då de vid slutet af år 1860 beräknades till 688 mil, desammas längd vid 1861 års utgång bör upptagas till 689,6 geografiska mil, hvarjemte trådledningarnes sammanlagda längd vid den förra tidpunkten utgjorde 913,4 och vid den sednare 983,3 geografiska mil. Den år 1859 påbörjade ombyggnad af sådana äldre telegraflinier, å hvilka stolparne befunnits af röta angripna och förstörda, har jemväl under nu ifrågavarande år blifvit fortsatt. För sådant ändamål blefvo, utöfver den från år 1860 befintliga behållning af 8,755 med kopparvitriol inpregnerade stolpar, ytterligare 14,106 nya stolpar upphandlade och, tillika med 1,209 stycken likaledes i behåll från samma år varande oberedda stolpar, impregnerade medelst 3:ne å särskilda ställen inrättade apparater, så att tillgången å beredda stolpar år 1861 utgjorde sammanlagdt 24,070 stycken. — 93 — Fullständig linieombyggnad egde rum å följande sträckningar: från Södertelje öfver Gnesta till Norrköping, samt delar af linien på andra sidan om Norrköping i rigtning mot Linköping; från Kalmar norr ut förbi Oskarshamn till Bresshult; från Sölvesborg till närheten af Ronneby; en del af linien norr om Helsingborg förbi östra Karup; från Upsala till Köping; från Arboga till Orebro; från Hallsberg delvis af linien öfver Töreboda till Mariestad; från Sköfde till Skara, samt från Klofvet, l mil öster om Lidköping, till Uddevalla — tillhopa 76 § svenska mil. Läggas härtill de 82 svenska mil, å hvilka linieombyggnad under de föregående åren egt rum, så uppgick vid 1861 års utgång hela den sträckning af telegraflinier, som då blifvit med impregnerade stolpar försedd, till 158 g svenska eller inemot 237 geografiska mil.
Men då man icke kan undgå gtt inse att förr eller senare Statsskulder icke kunna undvikas , och då införandet af ett klokt StatsLåneSystem utgör enda garantien för Bankens integritet och enda förvaringsmedlet mot den rubbning i enskiltas välstånd som Statsskuldsättningarne hittills hos oss åstadkommit , så vet jag ej hvarföre man skulle tveka att genast öfvergå dertill och att låta bli alla så - Den i g Tulli j. m. dana interims Förslager, sorn lätt kunna öka oredan jag vet att man säger: att Styrelsen lätt kan missbruka den en gång öppnade skuldsättningsbanan ■, men Folkrepresentantens obenägenhet att säga Nej när Styrelsen fordrar ökade Skatter kan också missbrukas. Ock deri äger ett inhemskt Statsskuldsystem ett väsentligt företräde framför skatteökningen, att, i förra fallet Kapitalisten som uppbär Statsräntor blir lika med den vanliga Skattdragaren intresserad uti att controllera Styrelsen i Statsmedlens kloka användande, då han nu, sjelf så godt som intet bidragande till Statens underhåll, alldeles icke bryr sig om att deltaga uti controllen, titan tvärtom ofta kan se enskild fördel för sig, att den skattdragande Fastighetsägaren dignar under bördan. Jag delar icke deras farhågor, sorn frukta för inhemsk* Statsskulder, när Nationen äger rättighet att genom sina ombud bestämma vilkoren för dem. Jag ser deri den enda möjligheten för Skattdragaren att åt sine efterkommande bereda de större krafter, sorn fordras för att bära den större bördan. Det fins ingen Constitutionel Stat som icke haft skulder, som icke sett sig tvungen att göra skulder, och ingen som förlorat sina Cosstitutionella friheter i följd af sina skulder. Månne man gjort sig fullt reda för hvad inhämsks SiatsLån vilja säga. De äro ej af Den 19 Julli m, f. samma beskaffenhet, som, de hvarigenom Dumbom satte sig i skuld. De Lån en Stat gör äro niyntlefveresser mot vilkor som blifva lindrigare i samma mors sorn reqvisitiooerna ökas.' Man får således icke fråga huru stor är Statens skuld , utan hvad kostar Statens skuldt? och hvad utträttas med de lån sona Staten gjort?
För ecklesiaslike embelsoch tjenstemän, då de i egenskap af tillförordnade ombud vore närvarande vid förrättningar, som angmge ecklesiastike boslällshemmans och lägenheters rätt. I afseende å beskaffenheten af den sålunda föreslagna ersättningen hafva Kollegierna, då de för ofvanberörda förrättningar erforderliga resors antal och våglängd icke kunde för hvarje tjensteman på förhand bestämmas, eller ens någon approximativ uppgift å den årliga kostnaden derför upprättas, hemställt, att samma ersättning mätte få utgå med skjutslega för det antal hästar, som, enligt resereglemente!, vöre för hvarje särskild tjenstegrad bestämdt, samt bekostas, dels af statsmedel vid alla de tillfällen, då förrättningen för Kronans räkning eller för bevakande af Kronans rätt och fördel påkallades, utan att enskild person varit tili densamma vållande och alltså borde ersättningen utgifva, dels ock af publika kassor och fonder samt allmänna verk och inrättningar, då förrättning för deras räkning och fördel ifrågakomme; dock att ersättning borde af statsmedel utgå till krono ombud, i det fall att ombudet ensamt bevakade till militieeller ecklesiastikstaten anslagen jords rätt, hvarvid för såväl ombudet som den myndighet, hvilken egde inseende öfver den jord. hvarom fråga vöre, borde i tillämpliga delar gälla föreskrifterna uti Kongl.
hennes » Stabat Mäter » naturligtvis kommer till korta vid jämförelse med de erkända mästarnes tonskapelser på detta område — men dylika jämförelser äro j u onödiga — så måste dock erkännas, att hennes arbete inger de bästa förhoppningar o m, att hon framdeles skall komma med ännu mognare alster på detta område. Lago, hvilken under de senaste åren gjort sig synnerligen fördelaktigt känd genom sina sångoch pianokompositioner, har emellertid genom sitt » Stabat Mä- ter » visat, att det ingalunda är omöjligt för en kvinna att tränga in i de djupare schakten af den skapande tonkonsten. Herrar Arvid Ödmann och Salomon Smith gifva om söndag matiné i Berns nya salong. Vi behöfva ej säga mera, för att alla våra läsarinnor i hufvudstaden och kanske äfven många från landsorten skola rusa dit. De biträdas af fröken Märta Petrini, prof. Ivar Hallström och hr John Jacobsson, de båda senare s o m ackompagnatörer. Hr Ossian Hamrin gifver söndagen den 9 mars matiné å Dramatiska teatern, hvarvid bland annat uppföres den bekanta farsen » Otellos triumf », Fru Littmarck spelar sin gamla roll. Hr Personne spelar aktören Ramp o c h fru Hartman utför skomakarpojken Fritz ' parti. Konstnärskarnevalen i Berns ' salonger lördagen den 1 mars blir en tillställning, som kommer att medföra både nytta o c h nöje. Behållningen är nämligen anslagen till Dramatiska o c h musikaliska artisternas pensionsförening. Ändamålet är sålunda behjärtansvärdt, o c h nöje af tillställningen torde en hvar med säkerhet kunna påräkna. " Bildning. " En berättelse från af Skåne Jane Ger-nandt. | l p T r ö k e n Karin Tydén — alias Karna Truls éåS » Jins — stod framför spegeln och redde ut sitt långa, svarta hår, som gick i böljor under kammen. Hon skulle på ' höstagille ' hos länsman Topps, och det var en smula ' oppstäldt ' omkring henne: en styfstärkt sits klädning pöste ut från dörrhängslet och ett snörlif låg kastadt öfver en stol, men det gjorde ingenting; — kammaren såg så ljus och treflig ut i det gula eftermiddagssolskenet.
Hvad slutligen vidkommer Herr Bagges yrkande, att Götheborgs och Bohus Län måtte benämnas Bohusland med Götheborgs Län, så anse Utskotten det af motionären härför anförda skäl icke böra leda till förändring af den nuvarande, en gång antagna, benämningen; hvarföre, och då för öfrigt frågan torde vara likgiltig, Utskotten tillstyrka, att den mätte förfalla. Stockholm den 11 September 1840. Ant. till Exp. Utsi;, den 14 Sept., kl. 10 f. ra. Ullålande, i anledning af väckt fråga om Statsanslag till tryckning och spridning af skrifter för befrämjande af nykterhet.
Jag skulle visserligen hafva mycket annat att säga; men vill blott i afsende pä platsens befästning tillägga, att jag för min del tvertom anser en sådan åtgärd i politiskt hänseende föranleda till större vådor, än örn platsen lemnäs obefästad; ty skulle det någon gång hända, alt en främmande makt ditsände någon vapenstyrka, så är det tydligt att, om platsen är obefästad, så finnes ej samma anledn. eller intresse att bibehålla den, som om densamma förut genom formligt anfall blifvit eröfrad. Man har för öfrigt talat om folkets okunnighet i detta fall, m. m., hvarom åtskilligt skulle kunna sägas, men, som jag förut yttrat, jag vill, ehuru ogerna, afstå från all vidare fortsättning, blott för att ej missbruka R. 0. Ad:s tålamod, då tiden är så långt framskriden. Ropen på propos. förnyades. Frih. Cederström, Jakob: Mina yttranden i frågan hafva blifvit oriktigt upptagna. Det var ej för att öfvervintra i Slitö, utan för att der kunna aflasta och lägga varorna på mindre fartyg, ej på små båtar till smuggling, sorn jag tillstyrkte nederlags-rätt för Slitö. Gr. Löwenhjelm har yttrat ett afstyrkande till frågan, på grund af de politiska förhållandena. Jag ville bedja II. Ex. alt fä återföra i II. Ex:s minne, dä vi begge voro ledamöter i en comité som utlät sig just i en fråga ronde detta ämne, och att 11. Ex. ansåg denna befästning vida angelägnare än den vid Carlsborg, emedan man måste hafva utanverken först innan man gör sjelfva fästningen färdig. Jag erinrar 0111 detta blott derföre, att då sågo vi denna sak lika. Och hvad befästningsarbetena vidkommo, som voro i fråga, så voro de starka men mycket enkla; och just enkelheten deraf gör alt ritningarne dertill hafva försvunnit från Fortifikations-kontoret. Här har blifvit yttrat, att nuyar. landshm på Gottland skulle vara af en annan tanka.
Det vore, att er törst och er belöning glömma. En ann må rosa er med granna, tomma ord; Men Edbom talar blott med öl och dukadt bord”. – Sådant är detta nu allmänt glömda, men af våra fäder och farfäder med stor gamman lästa poem, hvaraf jag dels derföre, dels emedan det verkligen icke förtjenar glömskans lott, har ansett mig böra meddela ett så utförligt sammandrag. Ämnet är åtminstone ej sämre, än det ”bortröfvade vatten-ämmar”, som episkt besjöngs af Tassoni och ännu för resande visas i Modena. Karakteristiskt för Leopold är, att han på samma ställe, der han prisar Boråsiaden såsom ”full af sannt geni”, tillika klandrar den såsom hörande till klassen af ”pusserlighet” eller ”låg rolighet”, d. v. s. den, der ”satiren är blott och endast grining, utau något slags förnnftsvärdig åsyftning”. Annorlunda förhåller sig, tillägger han, med ”Byxorna” af Kellgren, jemte åtskilliga bekanta stycken af Silfverstolpe och Fru Lenngren: i dem är det ”den verkliga satiren, som håller penslarna; som målar, det är sannt, groteska figurer; men under philosophiens ögon och till odlingens tydliga ändamål”. Enligt denna theori skulle, om icke Wielands hela Oberon, åtminstone Ariostos hela Orlando hänföras till den förkastliga ”låga rolighet”, der satiren blott och bart ”grinar”; såframt man ej skjuter inunder dem såsom det förnuftsvärdiga ändamålet, att förlöjliga de gamla riddarsagorna om Carl den Store och hans paladiner. Men hvad hindrade, att låta ungdomsvännen Rudbeck hafva hyst den visserligen ej mindre ”förnuftsvärdiga” syftningen, att drifva litet gäck med den fransyskt-romerska skolans mani och maner att tillverka Epopéer? Sjelf kallar han sitt verk, i företalet, en ”oskyldig satir”; men tillägger uttryckligen, att den icke syftar på Borås; syftar den på något, så måste den alltså syfta på sjelfva maneret.
Den dag hon var här och berättade hela scenen för mig sade hon bland annat: ”och så som jag håller af den menniskan ännu!” Då hon talade om hans ånger, gjorde hon en paus, såg på mig liksom ångestfullt och sade så helt sakta: ”Victoria, det är så rysligt att höra honom gråta. Detta var det enda hon sade under hela tiden, som ingaf mig någon sympati. Hon sade det så vackert. Det var ansats till något bättre än den svartsjuka gamla kärringen. Bernhard Meijer gifte sig för en 5 års tid sedan, sägs det. Fröken Eklund från Malmö hade varit bekant med hans hustru. Hon var visst af danska föräldrar och hennes far, som var landtbrukare, ansågs förmögen. Det menades att Meijer trodde sig göra ett godt parti, men hon var visst icke så förmögen, som han hoppats. Han lär ha varit enkling nu 1 1/2 år. Äktenskapet var ej lyckligt. Frun var mycket för sin klädsel som flicka. Efter giftermålet såg hon förtryckt och modstulen ut samt var illa klädd. De ha en dotter, som heter Fausta. – ”Bernhard säger att ett namn skall vara ett för individen eget och icke lika med alla andra namn,” hade frun sagt. En bror till frun hade uttryckt sig mycket ofördelaktigt om doktor Meijer, men en viss filosofie doktor ”Somebody” i statistiska centralbyrån och hvars omdöme fröken Eklund ställer mycket högt hade sagt att doktor Meijer är en ovanligt bra karl och en af hans bästa vänner.188 Jag har fått ”Söndagen” idag, med en artikel uti, som förmodligen vill hafva rang, heder och värdighet af recension.189 Tendensen, alltid tendensen! De uroxarne! Jag knyter min stora näfve och skall slå den i pannan på dem en vacker dag, om det också skulle värka i fingrarne på mig ett helt år efteråt. Hvad menas med tendens?
Qvantitet fiii Tullberäk - nföisels tull Riksmynt. Gelé; hänföres till Confiturer. Genever; hänföres till Bränvin. Gentianarot; hänföres under Apotheksvaror. Gjutstenar; se sten. Glasögon, Lorgnetter och andra monterade optiska glas; se instrumonter, Mathematiska, Optiska etc. 496 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet föi In loi selstull. Tullbetäkniugen. Hiksm ynt. R:dr öre. Glasflusser: 60 oslipade samt slipade, men oinfaltade 1 skAlp. — infattade med Guld eller Silfver, vägas med infattningen och fort ullas såsom den. infattade med andra ämnen tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Glasvaror, försedda med flätning, som icke utgör varuembal1 skalp. — 20 Glasgalla Fri. Gtasskärf eller Krusglas Fritt. Glete eller Glitt, alla slag 1 skalp. — * Fria. Granaliippelskat Fria Grifflar af sten ... Fria. Gryn, utom af Spanmål: Ris-, äfvensom Rismjöl 1 skålp. — 2 andra slag 1 skålp. 4 Griis, ej specificerad t Fritt. Gräsmat tor oell Gräsrep Fria. Grönsaker, friska , L Centner. 50 inlagda i bränvin eller ättika 1 skålp. — 30 torkade 1 skålp. — 6 Guano Fritt. Guld, oarbetad! Fritt. arbeladt 1 ort 50 bok-, äkta 1 ort 4 oäkta l ort 1 Anin. Vigten för pappersbladen, emellan hvilka guldet ligger, inberäknas. Musiv-, Fudoreiler Unsenl ort 2 Gulddragare-ar beten af Guld eller Silfver: Cautiller oell Paillelter: äkta eller halfäkla 1 ort 6 oäkta 1 ort 2 Fransar, Galoner, Gramaner, Snören och andra ej specificerade: Glaubersalt; se Salt. Glycyrrhiza; se Lakritsrot. Grains d’Avignon; hänföres till Färger, ej specificerade. Gramanor; se.