Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Författningar hittills blifvit af skiljaktiga interessen framställde i fråga derom, huruvida och med hvilka förbindelser Inqvarteringen uteslutande åligger de Städer, som hafva Garnizoner, ansett sig böra till E. K. M. i underd. hemställa, om icke, med lemnande å sido af alla ofvannämnde Stadgars och Resolutioners innehål], den åsigt, som vid 1809 års Riksdag blifvit i förevarande ämne af R. St. yttrad, och genom i8a3 års Ständers förklarande ytterligare bekräftad, må, såsom grund för Inqvarteringens framtida reglerande, få antagas, och, i öfverensstämmelse dermed, uttryckligeu bestämmas G Ex'p. Utsk. Förslag lill lind. Skri/v. N:o 342: att Slädernes Inqvarterings-skyldighet till de i ständige Garnizoner förlagde trupper för framtiden må inskränkas tili förbindelsen att förse Befäl och Manskap med så kallad service eller sängkläder, ved och ljus; att Caserner och nödiga Boställsrum i de Garnizous-orter, der sådana ej redan finnas Kronan tillhörige, alltså må komma att för Kronans räkning inköpas eller uppföras, så fort Statens tillgångar sådant medgifva; alt, då Inqvartering af Ca vallerie-trupp jemväl medförer hehofvet af Stall oell Magazinsrum för fourrage-persedlar, men någon förbindelse för Släderne, att sådana lägenheter utan ersättning tillhandahålla, ej kunnat i äldre eller senare Författningar anträffas, Städerne skola från en siik skyldighet genast, eller så fort ske kan, varda befriade; alt, intill dess en sådan, till lindring i de Inqvarteringsgifvande Städernes nu varande tunga ledande anstalt kan hinna vidtagas med Inqvarteringens utgörande, må såsom hittills förfaras; och förbehålla sig R.
härmed bekantgöra, att, sedan j a g nu stält m i g 1 förbindelse med de bästa fabriker I utlandet för tillverkTråd, n i n g a f bäst passande digt tillhandahåller lantråd, B o m u l l s t r å d samt S i l k e och R e d g a r n Blekt alla förekommande Tråden dre inom CO j a g stänK - Oblekt och blekt Svart Pianomagasin. Idun LÖRDAGEN PRENUMERATIONSPRIS IDUN - PR Å R: UTGIFNINGSDAGAR: KR. M E D PLANSCHER OCH HANDARB. IDUNS M O D E T I D N. UTAN HANNA PL. &gt; 5: - &gt; 3: - DEN REDAKTÖR OCH 27 MAJ 1899. UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG OCH L Ö R D A G. TRÄFFAS SÄKRAST K L. ÖPPNA K L. VILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: THEORELL. Hanna Margareta Hultman föddes den 12 sept, 1 8 3 3 i en anspåkslös prästgård i Västergötland. REDAKTIONSSEKR. T E L. Hans djupt anlagda karaktär fann genklang hos H a n n a Hultman, och hans tillbakadragna, något melankoliska natur fann i hennes blida och öppna väsen den lyckliga j ä m n v i k t han k ä n d e sig behöfva. Theorell var tillförordnad professor i fysik v i d Teknologiska institutet. D e meteorologiska anstalterna i RIKS 1646, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. Ovan Ofvanstående porträtt förskrifver tiden för hennes giftermål. händer döfvad ner, klarnar, ej m e r. stråla, skymtar Lifvets alla d u n k l a L. därvid. Stundom händer d o c k, att minnet öppnar barndomshemmets d ä r i låga brasan dörr, hvardagsrummet flammar gladt s o m förr.
En sönderstyckning af Danska Konungariket föreslås öppet af en pretendent, som icke saknar understöd. De mäktigaste beskyddare han söker, har han dock ännu icke funnit, och skall ej heller, jag vågar derom vara öfvertygad, finna; men en brandfackla är dock utkastad i norden, hvars sken kan komma att belysa äfven våra kuster. Under sådana förhållanden är det som vi böre, vi måste vara betänkta på vårt försvar. Hvilken utsträckning, hvilken omfattning, en möjligen uppstående strid kan komma att taga, lärer ingen med visshet kunna förutsäga. Men så mycket är säkert, att hvar och en har skyldighet att tänka på sitt eget hus, och det är härpå, som K. M:s nu föredragna Propos. syftar. Det torde väntas att jag nämner något om de underhandlingar, hvilka, enligt hvad allmänt varit sagdt, under de sednast förflutna månaderne med Danmark varit plägade. Att sådana egt rum, är ganska visst, och K. M. har uti sin i dag föredragna Nådiga Propos. dem omförmält. Att de varit förda på samma grunder, hvilkas följdriktiga tillämpning jag nyligen omnämnde, lärer ej kunna betviflas. De hafva egt rum i samråd med de mäktigare stater, med hvilka vi genom närmare vänskaps-band äro förenade. Då de ännu fortgå, lärer ingen förvänta att jag derom medelar närmare upplysningar. Att öfverdrifna rykten derom varit gängse, lärer ej kunna tillvitas K. M:s Regering; att dessa icke blifvit vederlagda — ett i allmänhet otacksamt göromål, så länge ej sjelfva handlingarne kunna framläggas — har möjligen haft sin grund deruti, att om sjelfva deras öfverdrift 312 Deu 24 November. för Danmark kunnat innebära någon nytta, hade det varit orätt och oklokt att tillintetgöra denna. Ställningen är nu helt annan och kan föreskrifva andra åsigter. Vi se med smärta en nation, mot hvilken vi äro långt ifrån att hysa någon ovilja, utan med hvilken vi tvärtom lifligt skulle önska att bibehålla hittills bestående vänskapliga förbindelser, lysten att draga i härnad mot ett svagare folk, med hvilket vi genom stamförvandtskapens band äro befryndade.
Wäsenteliga förmon af SamhällS-inrättnkngen» kestär ju uti beskydd och säkerhet för lif och egendom, hwaraf synes följa, att sammanstottet till Statens underhällande, förnämligast bör upbringaS genom Bewill»ing: 1:0 Af Personer och 2eo för innehafwande Egendomar, förmögenhet ch inkomster hwilket synes böra utgöra hufwud-titlarrre för de nya Bewillnings-Afgiftcrne, deruti ocksä torde kunna intagas hwad hitintils för öfwerflöd och under andre benämningar, säsom Lön» och BetalningSAfgift, Slottshjelp och 4 bres-afgift utgätt, men endast - Den 2Z September. 893 dast tjent att göra redogörelsen widlyfkig och inwecklad och den skattskyldig! twifwelaktig om dedltkringenS riktighet. Beträffande Medes först den personela Askesten/ sä ehuru den ena människans lif i sig sjelft är lika sä dyrbart som den andras, bör ändä icke en lika afgift läggas pä Dagakarlen som pä en af de högre Medborgare-Clatzerne. Den förra som uti sin stillhet genom sin flit och sikt arbete fbrtjenar en tarflig föda, är sällan blottstäld för nägons afund och förolämpande, dä deremot den sednare uti sin högre krets, eller med sin ärfda eller förwärda förmögenhet, är merendels mycket mera i behof af Regeringens beskydd och äfwen förtärer mänga utländska öfwerflöds-waror, som den förr» hivarken kanner eller kan förskaffa sig. Jag fär derföre hemställa och förcstä, om icke tvid den Personela afgiftcns bestämmelse, samma gradation mä följas för Ridderskapct och Adeln, Präste, och Borgare-Ständen samt andra SländS - Personer, som uti första och fjerde Artiklarne i i8oo ärS Bewillning upräknaS, jemte tilläggning af Slottshjelpen, Lönoch Betalnings - samt 4 töres-afgiftcn och MedicinalFondcn.
Om förh:det verkligen vore så, att man kunde motse en dylik enhällighet i bifall till anslag, som äro nödiga för 4:de hufvudtiteln, hvilken förespeglats för den händelse att detta anslag skulle af Ståndet beviljas i form af reserva - 78 Den 11 A p r i 1 f. m. tionsanslag, så vore det verkligen att tänka på, huruvida man icke för detta ganska dyra pris borde derpå ingå. Jag hyser dock icke en sådan förhoppning. Skälet dertill igenfinner jag i fortsättningen af StatsUtskits Betide rörande åtskilliga frågor. Jag vill endast härvid omnämna såsom exempel frågan om arméens pensionerin g. För denna, med hänside till arméens tjenstbarhet så vigtiga sak, har StatsUtskit åsatt en summa så ringa, att den icke är för ändamålet på långt när tillräcklig. Om man verkligen genom ett bifall till nu ilrågavide anslag skulle erhålla den framhållna nyttiga påföljd, att andra billiga och vigtiga ändamål knöde med lätthet vinnas, hade möjligen, såsom jag nyss nämnde, något afseende kunnat, fästas vid hvad Hr Montgomery anfört. Men det nyss anförda exemplet visar, att så icke varit förhållandet och att han icke heller mäktat detsamma åstadkomma inom StatsUtskit. Man anser, och detta med rätta, att det belopp, som äskas, bör öfverensstämma med verkliga förhållandet: men denna åsigt måste nödvändigt på något sätt modifieras med aid. af hvad1 vid föreg:de liiksdag egde rum. dä K. M hegärde höjande af anslaget. Skälet, hvarföre It. Sl:r icke i allmänhet höja förslagsanslag, kanner jag icke, men det är klart, att, när de aro lågt uplagne, måste de, som skola använda dem, anskaffa beloppen från andra under händer hafvande medel. Det är också klart, att tillfällen mäste inträffa, då detta icke låter sig göra, utan dessa medel mäste till andra ändamål användas, sä att förslagsanslaget icke kan fyllas till det belopp, sorn behöfves; då måste man söka andra utvägar för att åstadkomma denna fyllnad. Detta är också orsaken, hvarföre K. M. begärt förhöjningen i anslaget till furageringen.
Utskottens i Utlåtandet först förekommande Förslag, att en summa af 8' millioner R:dr R;*o skulle blifva bestämd, att, förutan ett särskildt anslag of 500,000 R:dr samma mynt för beläning af publique papper, användas till fortsättning af Banco - Discontens utlåningar, har blifvit motsagde, såsom innefattande en förökning af Sedelstocken, som skulle menligt inverka på det representativa myntets värde, samt ingalunda instämma med Utskottens på. flere stallen yttrade öfvertygelse, att de enda fullkomligen lämplige lane - tillgångar för en* ski de vore andre enskildes capitaler, och att det allmänna penninge-väsendets oredor och förfall, till större delen borde tillskrifvas dess länge fortsatta inblandning i medborgares enskilda förhållanden , såsom Långifvare åt hvarje Lånebehöfvande, utan full tillgång att betata sine egne skulder. —• Dessa anmärkningar förmoda Utskotten komma att förfalla, då behörig uppmärksamhet lemnäs åt Riksens Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, rörande beloppet af den summa, hvilken till utlåning genom Banco Disconten finge användas? att nemligen, utom Banco-Di»cont-Fonden, skulle För-j 820 fianco~TJtskottets Betärikantlen. skottet (ill Filial - Disconternes Assignationers inlösen oell hvad imf Creditiven genom deen var utlånt, utgörande tillsammans 2,100,000 R:dr, komma att i Discont - rörelsen qvarstan, lia. -Det af Rikets Ständer inedgi.fna Gredi tive!: för Discont-rörelsen har således allt sedan sista Riksdag varit 8,600,000 R:dr Råneo; och snarare en inskränkning, än en utsträckning, af den anslagne summan nu blifvit af Utskotten, föreslagen.
Usta och 4:de momenterna godkända af samtliga Riks-Stånden. 2:dra momentets första punkt är äfven godkänd i följd af tre Stånds beslut, men samma moments andra punkt, hvilken lyder sålunda: »Äskas omröstning skall den med »slutna sedlar verkställas och tillkomme dervid hvarje stads-fullmägtig en röst» — har blifvit antagen endast af Presteoch Ronde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ansett denna punkt böra hafva följande lydelse: »Äskas omröstning, skall den ske öppen och efter upprop, och tillkomme dervid hvarje Stads-fullmägtig en röst.» Riks-Stånden hafva således i afseende på frågan, huruvida hos Stads-fullmägtige förekommande omröstningar skola ske öppet eller med slutna sedlar, stadnat två emot två. Då denna fråga emellertid är af beskaffenhet att ej kunna förfalla och icke heller medgifver uppställande af något tredje alternativ, får Utskottet, med vidhållande af sin af tvänne Riks-Stånd godkända åsigt i ämnet, vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, att i afseende på lydelsen af sednare punkten i 41 §:s 2:dra mom med Presteoch Bonde-Stånden sig förena. I sammanhang med sitt beslut i afseende på nyssnämnda punkt hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet äfven beslutat att §:ns 3:dje morn., som, enligt Kommitterades och Utskottets förslag, lyder sålunda: »före sedlarnes öppnande skall en »sedel afläggas för att, der rösterna äro lika delade, bestämma beslutet,» — i dess ställe borde erhålla följande lydelse: »Blifva rösterna lika många för särskilda meningar, »gälle Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial M 194. 9 »gälle den mening, som Ordföranden biträder,» — hvaremot Preste-och Bonde-Stånden godkänt Utskottets förslag.
Beträffande dernäst förslagen af Herr Prosten Janzon att 1854 års tulltaxa samt af bemälde Sandstedt att 1863 års taxa måtte med nödiga modifikationer af Rikets Ständey antagas; så enär Rikets Ständer numera godkänt förberörda med Frankrike afslutade handelstraktat, genom hvilken för en mängd varuartiklar stadgats lägre tullsatser än dessa tarifer innehålla, lära motionerna i hvad de afse sådana delar af ifrågavarande tullta or böra anses hafva förfallit. Och då Utskottet kommer i tillfälle att vid en hvar af de artiklar, som icke at traktaten sålunda beröras, taga i närmare öfvervägande i hvad mån den enes eller andres af bemälde motionärer yrkanden böra vinna, afseende, samt i anledning deraf föreslå lämpliga tullbestämmelser, torde vidare yttrande derom här icke erfordras. I öfrigt har Utskottet, innan det öfvergår till de mera speciela framställningar, som uti inkomna motioner blifvit gjorda, skolat erinra att, då nedsättningar i de genom den nyssomförmälda handelstraktaten bestämda tullsatser icke, med de åsigter Utskottet hyser om behof af verksamt skydd för ,de inhemska näringarne eller af inkomster till statsbehofvens fyllande, kunnat ifrågakomma, de varuartiklar, som innefattas i traktaten, i allmänhet af Utskottet lemnats ovidrörda, och att då, vid en och annan af dem, ändringar eller tillägg föreslagits, dessa endast afsett att större tydlighet eller mera följdrigtighet måtte åt författningen beredas. 1 Om varuinförsel. Då de flesta af de o inför mälda motionerna afse vilkoren för införsel af landtmannapr o dukter, har Utskottet ansett lämpligast att dessa frågor på ett ställe sammanföra och till behandling i ett sammanhang företaga. I sagda hänseende är af Riksdagsfullmägtigen Sandstedt i hans förenämnda motion föreslaget, å Blår, hampoch linen tull af — R:dr 1 öre skålp. Bönor, alla slag » » — » 50 » cent:r. Fläsk » » 2 » 50 » d:o Landtmanna produkter. 6 Bevillnings-Utskottets Betänkande M 8.
Om någor sätter neder när sin nästa, åsna, eller oxa, eller får, eller hvad boskap det kan vara, och det dör, eller eljest får skada, eller varder honom bortdrifvet, så att ingen ser det; Så skall det komma till en ed dem emellan vid Herran, att han icke hafver låtit komma sina hand vid hans nästas ting. Och äganden skall den anamma, att hin icke skall gifvat igen. Om en tjuf stjäl honom det ifrå, skall han då betala det ägandenom igen. Varder det rifvet, skall han hafva fram vittne deruppå, och så intet igengifva. Om någor lånar af sin nästa, och det varder förderfvadt, eller dör, så att dess herre der icke när är, då skall han gifva det igen. Är dess herre der när, då skall han icke gifva det igen; medan han det för sina penningar lejt hafver. Om någor lockar ena jungfru, den ännu icke förlofvad är, och lägrar henne; han skall gifva henne hennes morgongåfvor, och hafva henne till hustru. Om hennes fader försön honom henne, skall han då utgifva penningar, så mycket som jungfruers morgongåfvor tillhörer. En trollkona skall du icke låta lefva. Den som hafver värdskap med någon boskap, han skall döden dö. Den som offrar gudom, utan Herranom allena, han vare förbannad. Främlingar skall du icke beröfva eller undertrycka; förty I hafven ock varit främlingar i Egypti lande. I skolen ingen enko och faderlös barn bedröfva. Bedröfvar du dem, så varda de ropande till mig, och jag skall höra deras rop; Och min vrede skall förgrymma sig, så att jag dräper eder med svärd, och edra hustrur skola varda enkor, och edor barn faderlös. När du lånar mino folke penningar, det fattigt är när dig, skall du icke hafva dig så med honom som en ockrare, och intet ocker på honom bedrifva. När du tager en klädnad till pant af din nästa, skall du få honom det igen, förra än solen går ned. Förty hans klädnad är hans huds endesta öfvertäckelse, der han uti sofver.
E. 266. — angående eftergift af den uti framlidne Post-Directeuren Lidiins Sterbhus yppade balance. II. B. 619. A. 73g. P. U. 748. E. 267. — i afseende på de i 4*- §• RegeringsFormen föreslagne förändringar. P. U. 194. 208. E. 433. 802. * — angående förändring af nu antagna bestraffningssätt, och inrättande af allmänna Arbetsoch Corrections-hus, jemte meddelande af Lag-Comiteens serkilt utarbetade Betänkande om förändring af UnderDomstolarnes och HofRätternes antal och organisation. III. 173. 4^4* P* TJ. 45o. 694. P. U. 733. B. 814. IV. A. io3. P. TJ. 5o. E. 117. — angående Wermlands Läns skiljande från Götha Hof-Rätts, och hänvisande under Svea Hof-Rätts jurisdiction, samt om ändring i Lagens stadgande, rörande 8o Domfört antal ledamöter i Hof-Rätt. III. i73. IV. B. 665. V. A. 108. P. U. 143. E. 542. Propositioner, om ett mera bestämdt stadgande, ännu gällande Författningar innehålla, angående hvad som bör iakttagas vid underdåniga besvärs anförande hos Kongl. Maj:t i brottmål. III. 174. IV. B. 289. A. 453. P. U. 477. V. E. 6. — om ett i 81 §. Regerings-Formen nödvändigt tillägg. III. 749* V. B. 298. A. 5ii. P. U. 522. —i angående understöd för Hjelmare SlussVerk. III. P. U. 997. E. 1269. — angående de vid åtskilliga Riksdagar gjorda underdåniga ansökningar om förändrade bestämmelser i afseende på lefvereringen af Hö och Halm samt angående en fri Victualiehandel. III.
Artilleri-Dcpartemcutet. Chef: General-Fälttygmästaren, uppbär lön å Generalitets-staten. Ledamöter: Fälttygmästaren, uppbär lön och arvode å Artilleriets stat. 1 Krigs Råd Rdr 4,500: — Militär-kontoret: 1 Adjutant » 800: — Kammar-kontoret: 1 Kamererare » 3,500: — 1 Revisor och Bokhållare d:o » 2,200: — 1 Kammarskrifvare a 1,000: — Kansliet ; 1 Sekreterare och protokollsförande d:o » 3,000: — 1 Kanslist » 1,000: Chef : Fortifikationsgeueralen, uppbär lön å Generalitets-staten. Ledamöter : Öfversten vid Ingeniörkorpsen eller, i hans frånvaro, Öfverstelöjtnanten vid samma korps; uppbära löner på Ingeniörkorpsens stat. 1 Krigs-Råd Lön « 4.500: Transport Bil. Nio 3 a. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o t, om Statsverket. 1865. 147 Transport Rdr 20,500: — Militär-kontoret: I Adjutant, uppbär icke aflöning på Arméförvaltningens stat. Kammar-kontoret och Kansliet: I Kamererare, tillika Sekreterare och Protokollsförande, Lön Rdr 5,500: — I Revisor och Bokhållare d:o » 2,200. — 1 Kanslist d:o » 1,000: Militär-kontoret: 1 Adjutant » 800: Sekreterare och Protokollsförande » 3,000 1 Kanslist . » 1,000 d:o 1,000 Chef: Generalkrigskommissarien 6,000: — Ledamöter: 1 Krigs-Råd 4,500: — 1 Dito 4,500: — Transport Rdr 72,150: — i-äJi Bil. N:u 3 a. lill Kongl. Majit» Nåd. Prop. iV-o /, om Statsverket 1865. 1 Åflo ning s-kontor et: Kamererare Transport
(lågt, ser på henne) Fick ni mi tt bref julaftonen, fru Seg erstedt? Det borde fö rklara er att h an måste svara. Jag har en gång för all a undanbedt mig era politiska intriger. Baron Fredrik är och förblir fideikomissiarien! Och j ag vill inte vara med om att ställa till ofrid i generalens eget hus. VAHRMAN. FRU SEGERSTEDT. Ni förs tår inte er egen fördel ! FRU SEGERSTEDT. Åh, h äradshöfding Vahrman, det borde falla öfver er själf, hvad ni gör, men det faller öfver mig och de mina ! ( g å r ) . VAHRMAN. (retad) Asch, käringprat! Men du ! Hvad har du tänk t på? Vi är all a bedragna på dig. SEGERSTEDT. Min mo r v ar ju mycket nöjd med mig . VAHRMAN. Din mor! Hon är senti mental! Jag kunde säga med Runeberg : Se, detta land är din g amla mor, det är henne du nu bedrog! Farbro r ska inte stylta upp sig. Det här är helt andra affärer VAHRMAN. SEGERSTEDT. Är du från dina sinnen, eller hvad går åt dig? Du tiger när alla våra intressen står på spel . Men det går inte an, ef ter sådana slängar, som g eneralen gaf dig och hela ditt parti . Du måste svara, om inte för annat, så för ditt anseendes skull. SEGERSTEDT. Hvad är det riktigt för intressen, som står på spel? VAHRMAN. (häftigt) Hvart har din stol thet och själfkänsla tagit vägen? Kom ihåg att det är j ag, som fordrar att du ska svara, jag, som v ärk at för ditt val, och som du egentligen har att tacka för all di n framgång ! SEGERSTEDT. (med en suck) Fins det då intet annat sätt att tillfredsställ a partiets fåfäng a? Jag finner det motbjudande att vara ohöflig mot generalen i hans eget hus, såsom han var det nyss mot mig. Fåfänga! Man får inte kalla de sinas hederskänsla fåf änga!
Vidare äro qvinnor anstälda soin professorer vid universitet och som astronomer. Ett stort antal verkar som uförfattarinno ?-, och tusentals qvinnor redigera tidningai-; endast i Nemyork äro öfver 200 qvinnor anstälda i tidningar. De offentliga jolkskolorna ledas till största delen af ' qvinnor; deras antal uppgår till ungefär 200,000. 1 departementen i Washington äro anstälda bortåt 2-3,000 qvinliga ämbetsmän med en lön från 700 till 3,000 dollars (- I staden Oskalooza i Kansas är hela stadens styrelse med framgAng lagd i händerna på qvinnor, si att t. ex. borgmästaren och stadsfullmäktige äro qvinnor. V i d en lnndtbrukskola för den färgade Ltefolltningen i en af sydstaterna äro af de 318 studenterna 150 flickor. Undervisningen är fri och eleverna kunna delvis ined sitt arbete betala sin kost. Indien. Nya läroverk för den högre flickundervisningen uppstii det ena efter det andra i Bengalen och Bombay. Ganska anmärkningsvärd är de infödda qvinnornas hag för medicinska studier. Enligt hvad tidn. The Indian Magazine i Calcutta uppgifver, liar en infödd kvinlig doktor blifvit anstäld soin öfverläkare vid " Dufferin Zenana ' " - hospitalet, och 15 unga infödda damer liafva blifvit inskrifna i den medicinska skolan (the Campbell Medical school). En kinesisk d a m, som studerat medicin i Förenta staterna, och som tillika är skicklig fotograf, har anmodats medfölja den astrononiiska expedition, som nyligen anordnats i Japan. Amande Smith, en mycket verksam medlem af den amerikanska nykterhetsrörelsen, är negrinna, född i Amerika som slaf och frigifven först efter det hon blifvit fullväxt. F. n. befinner sig Aniande Smith i Liberia t d Afrikas vestkust för att i neger-republiken förkunna nykterhetens läroi och på samma gång verka för en bättre uppfostran af ungdomen. * * * Florence Nightingale om qvinnan och den husliga hygienen, Med det hygieniska museet i London har man förenat föreläsningskurser i huslig hygien.
»Utgift af hvad beskaffenhet som helst, må ej ske annorlunda än mot behörigt qvitto. Kan den, som betalning uppbär, ej sjelf skrifva, skall utbetalningens vigtighet och bomärkets egenbändighet bestyrkas af två personer, hvilka under namnen utsätta sina yrken och hemvist.» § 84. »Då skjutsning är verkställd och allmogen skjulslegan uppburit, bör, för hvarje socken, en förteckning å de skjutsande husböndernas namn, hemvist och hemmans nummer, vägens eller stationens längd, hästarnes antal samt skjutspenningarnes belopp, specifikt för hvarje skjutsande, af Länsmannen i distriktet eller den kronobetjent, som med skjutsen haft befattning, tillställas socknens Kyrkoherde, som drager försorg att förteckningen varder vid genast derefter utlyst sockenstämma uppläst. Sedan förteckningen med eller utan anmärkning blifvit af presten och tvänne vid sockenstämman närvarande hemmansegare påtecknad, bör densamma genom Länsmannen tillställas vederbörande Kronofogde, att dess redogörelse för durchtågsmedlen biläggas. På enahanda sätt bör ock den till qvartervärdarne erlagda betalning för truppers förplägning m. m. verificeras.» De föreskrifter, som 84 § innehåller, afse åliggande för sockenstämma att intyga rigtigheten af kronobetjeningens förteckningar å de skjutsande, miltalet, hästantalet, skjutspenningarnes belopp, m. m., äfvensom kontroll derå att de skjutsande rigtigt erhållit sin betalning; men under förutsättning att föreskrifterne i 78 § blifvit behörigen iakttagne, till följd hvaraf de längder eller förteckningar, som innehålla förenämnde uppgifter, tillika böra vara lörsedde med eller åtföljde af qvittenser å den utbetalda ersättningen, samt dessa qvitterade längder eller dervid bilagde qvittenser verificera de vid hvarje tillfälle utgifna kostnader, synes på sådant sätt alij nödig kontroll för ändamålet vara vunnen.