Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De hade dä ätmindstone gjort ett försök, att anskaffa denna wara , emot det möjligen lägsta priset, och att erhälla Len till större eller mindre del inom Landet. Jag anser det icke för nägon ren omöjlighet, att Spekulanter skulle hafwa infunnit sig, hwilka funnit sin räkning wid att af denna wara göra bade inom Riket och pä främmande Orter, för att erbjuda den ät Banquen ; och ju allmännare täflan dem emellan warit tilläten, ju närmare hade anbuden kunnat nalka sig till det möjeligen lägsta priset. Allt hwad som pä detta sätt af Rikets onyttigt liggande WerkSilfwer kunnat upkallas till friwillig tjenst ät Banquen , hade wid Banquens närwarande oundwikliga behof af denna Metall, warit en NatioNal-winst; hwad äter beträffar det Silfwer, fom pä detta sätt af Speculanrer kunnat upköpas och införskriswas frän Utländska orter, för att lefwereras till Banquen; sä förefaller det mig ätmindstone möjligt, om ej sannolikt, eller aldeles säkert, atk det skulle hafwa kunnat crhällas till lägre pris, än det som nu blifwit af Riksgälds - Contoirel lill Banquen lefZjerde BandH - t 8 Den 14 November. kefwereradt, tiar man rager i beräkning ? art Lcttä sednare Silfwer warn ätföljdt af anföaffnings-kostnad, ak framtida Courtz-beräkning, och framför allt af BanquknS IkulDsättning med 2 procenrs ränta hos Riikgalds-Conkviret.
Stms sednaste beslut; men då jag nu genom de uplästa prot.-utdragen finner att frågan redan är förfallen, anser jag icke lämpligt, synnerligast vid riksdagens nära förestående slut, att här upplifva någon formdiskussion, hvarföre jag inskränker mig till att yrka bifall till det af Gr. Lagerbjelke framställda förslag. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., lät K. o.' Ad. bero vid det slut, hvartill frågan kommit genom två RiksStånds öfver Mem:t fattade beslut. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts den 8 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 197, i fråga om Bergsskolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet. Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk;ts den 8 dennes bordlagde Mern. N:o 58, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Utlåt. N:o 48, innefattande svar å återremisser af Utsk:ts Betänk. N:o 33, i fråga om antagande af ny konkurslag samt nya lagar ang:de boskillnad och urarfvagörelse. Föredrogs och bifölls Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 8:de dennes bordlagde Betänk. N:o 35, i ani. af väckt motion om rättighet för utländsk man att i rikets stapelstäder drifva grosshandel och idka större fabriksrörelse m. m. Föredrogos och lades till handlingarne samma Utsk:s nedannämnde, den 8 dennes bordlagde Utlåtm, nemi.: N:o 36, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 18, ang:de väckta motioner om förändrade föreskrifter ronde tillsättandet af klockare, organister och fölkskolelärare; N:o 37, i ani. af återremiss af Utslcts Betänk.
alltid insättas framför dem af samma längd, som vid första mönstringen blifvit approberade; d) Som erfarenheten visat, att de bland approberade bevärings-manskapet, som vid 20 års åider äro de mest högväxte, äfven med få undantag äro de mest vapenföra, så skall det bevärings-manskap, som, tili visst efter folk - 29 mängden bestämdt antal, från hvarje stad eller fögderi bör till vapenöfning eller eljest till tjenstgöring uppkallas, uttagas i den ordning, uti hvilken de approberade be värings-skyldige i stadens eller fögderiets rulla finnas upptagne ; e) Den del af approberade bevärings-man skåpet, sorn ej uppkallas till vapenöfning, utan blott qvarstår i rullorna såsom reserv> bör likväl aflägga krigsmannaed och stundom deltaga i anbefallda kyrkoparader; f) Det till första bevärings-klassen hörande manskap, som vid mönstringarna blifvit stäldt på tillväxt eller förbättring, skall tillhöra nästa års första klass och med denna sig till mönstrings undergående inställa, och den, som vid denna andra mönstring än ytterligare blifver ställd på tillväxt eller förbättring, skall likaledes inställa sig med följande årets första klass, men bör då antingen approberas eller förklaras oduglig till krigstjenst; g) Uti de till arméen hörande bevärings-områden, der, utom infanteri, äfven kavalleri, eller artilleri, eller artillerioch sappör-depoter finnas, må mönsterherren af det antal beväringsskyldiga, som enligt mönsterrullan skall i staden eller fögderiet uttagas, utse hvilka, som böra tilldelas kavalleriet, artilleriet eller depoterna, hvartill dock i främsta rummet uttagas sådana beväringsskyldige, sorn sjelfva önska tjena vid dessa vapen, såvida de i öfrigt dertill äro duglige; h) Beväringskarl, som uppbådas till vapenöfning eller tjenstgöring, må ega rättighet lega karl i sitt ställe, äfven bland dem af årets klass, som höra till reserv-manskapet, emot skyldighet att sjelf ingå bland nämnde manskap i den lejdes nummerordning enligt mönsterrullan; t) Då större eller mindre del af beväi ings-manskapet lill vapenöfning i fredstid uppbådas, bör den ordning dervid iakttagas, att de, som böra till första klass-åldern, först utgå och derefter de öfriga klasserna efter åldern, de yngre klasserna framför de äldre, tills det antal är fyldt, som behofvet fordrar; men när bevärings-manskapet till tjenstgöring i krigstid uppbådas, må af alla klasserna de, som undergått vapenöfning,
Presteoch Vällofl. Borgare-Stånden den 17 och 28 i samma månad afslaget; och den ifrågasatte förändringen således, likmätigt llegeringsFormens 87 §., ej kommer att ega rum, utan Banken, såsom hittills, förblifver i åtnjutande af dess genom 4;he punkten i 1668 års Riksdags-beslut försäkrade serskilda Domstols-privilegium, har BancoUtskottet funnit angeläget, att de i samman - i4 Banco-Utskottets Memorial JV.o 86. hang härmed glfna stadganden må erhålla en sådan tilläggning och förklaring, hvarigenom de hinder och uppehåll för Bankens Med-Borgenärer i Concurs-mål, som, i följd af berörde Författningars nuvarande ordalydelse, någon gång uppstått, så vidt ske kan, undanrödjas och förekommas. Dessa Författningar äro: A. Ofvannämnde 4;de punkt uti 1668 års Riksdags-beslut, der orden lyda : ...”och ”emedan det i lika måtto till Bankens uppkomst mycket länder, det lian med en snar ”och forderlig rigtig rättegång må blifva ”hulpen, så ofta dervid någon tvist uppkomma kunde, och Hans Kongl. Majit haf”ver , pä den händelsen efter vår samtliges ”begäran, Nådigst beviljat, att Banken, antingen han kärer till annan, eller någon ankan kärer till honom, alllid må hafva sitt ''Forum uti Hof-Rätten här, i Stockholm, ”der håde att tala och svara, och uti hägge ”fall Dom och Utslag afvakta, så att Hans ”Kongl. Majit ock till den ändan häfver lof”vat, der någon sak emellan Cessionerne ”sig yppa skulle, att då vilja, jemte de re/'sidera lide Assessorerne, förordna så mån”ga andra, sorn en Rätt bekläda, och slike ”Banco-tvister, efter hvars och ens beskaffenhet, lagligen afhjelpa kunde; så tacke ”vi hörsamligäst Hans Majit för en så helsö- .
Nåder framlägga en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande, i öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallar, och efter beräkning af den samverkan med Konungariket Norriges Flotta, som, då behofvet det fordrar, kan förväntas, samt med iagttagande af all den hushållning, hvilken, vid betraktande af landets icke öfverflödiga tillgångar, är af nöden; äfvensom att, intilldess denna plan blifvit uppgjord och pröfvad, all nybyggnad och väsendtligare reparation af linieskepp eller complettering af förråder och anskaffning af materiel för sådane fartyg måtte inställas, samt de linieskepp, som äro i det tillstånd, att de fordra betydligare reparation eller förbyggning, antingen nedhuggas till fregatter, om de dertill äro användbare och sådant anses med fördel verkställbar^ eller, i annat fall, från Flottan utrangeras. Om det system, Utskottet sålunda föreslagit, varder följdt, böra betydliga besparingar uppstå genom upphörandet af de utgifter, som hittills varit för linieskeppen bestridde, och hvilka besparingar således lemna tillgång till erforderliga kostnader, så väl för Skärgårdsflottans complettering, hvilket Utskottet jemväl vill taga i betraktande vid afgifvandet af dess serskilda yttrande angående extra Stalsregleringen, i hvad den angår de för Flottan uppgifna behof, som ock för den utsträcklare exercis, hvilken är af nöden. Vid sådant förhållande och då Utskottet tror det icke vara lämpligt, att, innan en fullständig plan för sjöförsvaret kan varda uppgjord, bevilja ökade anslag för Flottans behof, anser Utskottet sig böra afstyrka anvisandet af den tillökning uti anslaget för Flottans exercis, som af Kongl. Majrt blifvit begärd.
Rikets Ständer hade, bland annat, såsom vilkor för Creditivets anlitande i underdånighet hemställt, att, sedan Läns-Styrelserna i tid uppgifvit spannmåls-behofven, samt till hvad pris och qvantitet desamma af orternes Invånare kunde anskaffas, sådant borde genom annonce i Allmänna Tidningarne tillkännagifvas, på det alt anbud af bugade Speculanter måtte kunna göras om leverering af det erforderliga spannmåls-beloppet inom viss föreskrifven tid på bestämd plats och för bestämdt pris , emot erhållande af nödigt förskott utaf Creditiv-fonden. Detta kungörande af spannmåls - behofven i Allmänna Tidningarne ansåg Kongl. Maj:t hvarken under då varande förhållanden lämpligt eller af tiden medgifvas; men Kgl. Majit täcktes, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer för öfrigt yttrade åsigter, i Nåder förordna, att erforderliga summor to Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.o jj.6. af Creditivet borde till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ifrån Stats-Contoiret öfversändas, för att till anskaffning af spannmål användas på följande vilkor, nemligen: Alt Contracter af Kongl. Majrts Befallningshafvande skyndsamligen afslötos med Jord-egare eller Handlande om anskaffning af nödiga qvantiteter säd till leverering / på vissa ställen och tider samt till bestämdt pris; att, till vinnande af bättre pris, räntefria förskott finge emot ställd säkerhet lemnäs; att den anskaffade säden, så vidt ske kunde, försåldes till det pris, hvartill inköpstransportoch andra kostnader uppgingo; att Kongl. JVfaj:ts Befallningshafvande skyndsamligen borde inberätta hvad som blifvit tillgjordt; att, då contant betalning af de behöfvande ej kunde prtcsteras, utborgning för Kronans räkning finge ske efter de grunder Kongl.
Denna hufvudsak består fastmer i det vilkor, som redan för de första löneförbättringarne utgjorde förutsättningen, nemligen borttagande af skollärarens rätt till dubbel presterlig tjenstårsberäkning, och den dermed följande totala förändringen i skolläraresysslornas betydelse samt skollärarnes ställning till kyrkan och befordran inom densamma. Så länge den dubbla tjenstårsberäkningen fanns, voro skolsysslorna exspektans-platser till anställningar inom kyrkan, ofta vid dess i ekonomiskt afseende bättre lägenheter, sällan eller aldrig vid sämre än de ordinära. Nu deremot utgör skollärareyrket en lefnadsbana för sig, vid inträdet på hvilken läraren, efter regeln, icke har annan utsigt, än att inom densamma fortsätta och sluta sin verksamhet. Denna nu nämnda olikhet i skollärarens ställning mot förr innebär en så stor förändring i skolsysslornas hela betydelse, att derefter bedömandet och afgörandet af hvilket lönebelopp, som må anses tillräckligt, väsendtligen måste bestämmas och modifieras, såvida ej hela anordningen deraf skall blifva förfelad. Har den unge mannen, vid inträde pä cn tjenstemanna-bana, utsigt att förr eller sednare erhålla rikliga eller till och med för de dagliga behofven öfverilödiga inkomster, dji verka otillräckliga löneanslag för de första graderna ej menligt i afseende på erhållande af hugade och skickliga ämnes-svenner: nödgas den inträdande ock att de första åren tjenstgöra såsom extraordinarie, eller äro nans löneinkomster, äfven sedan han erhållit ordinarie plats, att börja med otillräckliga, så eger han ju i och med förhoppningen om framtida befordran eller avancement utsigten att betacka de brister, som under hans första tjenstetid uppstått, och ej mindre de utgifter, som förvärfvande af skicklighet och kompetens till den ifrågavarande befattningen medfört, — det är både naturligt och billigt. Så t. ex. vid de juridiska, civila, medicinska embetsmannabanorna och befattningarne, m. fl. Helt annorlunda och motsatt blir deremot förhålLtih. till 11. St.
Anslaget för fortsättning af dockbyggnaden i Carlskrona, 33,333 R:dr 16 sk. årligen, (64 § 1 mom.) 100,000: Anslaget för anskaffande af en hydraulisk press derstädes, 2,000 R:dr dito, (64 § 2 mom.) 6,000: Anslaget för nybyggnad, af Krigs-ängfartyg ocb ångkraftens användande på andra, Flottan tillhöriga fartyg, 100,000 R:dr dito, (64 § 3 mom.) , 300,(XX): Anslaget för ytterligare anskaffande af bombkanoner och projektiler16,666 R:dr 32 sk. årligen, (64 § 4 morn.) 50,000: Anslaget till flintlås-gevärs förändring för slagkruts antändning, 5,000 R:dr dito, (64 § 5 morn.) . 15,000: Anslaget för fyr arnes ombyggnad och förändring, 28,558 R:dr 16 sk. dito, (64 § 6 mom.) 85,675: — Utaf anslaget till reseoch undersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten, 10,000 R:dr dito eller för 3:ne år 30,000 R:dr, hvaraf förut utbetalts ett års anslag, (65 § 2 mom.) , . 20,000: Transport: 1,472,035: 13. — Utaf anslaget tili arfvode åt lärare för Civil-Ingeniörers undervisning vid Mariebergs ArtilleriLäroverk, 1,000 R:dr årligen eller för 3:ne år 3,000 R:dr, (65 § 3 mom.) 2,000: Utaf anslaget till stipendier för Civil-Ingeniör s-elever 1000 R:dr dito, dito 3000 R:dr, (65 § 4 mom.) 2,000:
Då, efter hvad i hithörande Slatsråds-protokoll upplyses, Ofvcrsle-löjtnanten Nordencreutz^ nu ifrågavarande dotter, hvilken är lödd 1808, lill följd af ofärdighet och försvagad synförmåga blott i ringa mån kan bidraga till sill lifsuppehälle, hafva Rikets Ständer medgifvit, det hennes nuvarande pension 00 R:dr må lill 120 R:dr Runt förhöjas. 21:o. Enär Sekreteraren i Krigshofrällen, Expedilions-sekrelerarcn C. G. Barhollz, sora i lifstiden Ijenslgjort vid nämnde Hofrätt i mer än 10 år oell vid sitt frånfälle, efter förordnande, innehaft Krigsholrällsrådsembetet, i sådan egenskap icke kunnat, såsom endast vikarierande, bereda sina eflerlefvande pensionsräll, har E. K. M:t föreslagit, ali baus enka, Charlotta Barholtz, med afseende på hennes och en oförsöjd dotters torftiga omständigheter, mätte på Allmänna Indragningsstaten tillerkännas skillnaden mellan del pensionsbelopp, hon nu uppbär från Civilstatens enskilda Enkeoch Pupillfond, och det hon såsom enka efter Krigshofrättsråd skulle erhållit, eller 225 R:dr R:mt i årlig pension. Vid det uppgifna förhållandet hafva Rikets Ständer ansett sig böra bifalla E. K. M:ts förevarande nådiga framställning. 22:o. Uti särskild under den 30 Oktober 1856 aOäten nådig proposition, har E. K. M:t gjort framställning om förhöjning af den pension, som blifvit Kongl. Räntmästareu m. m. G. D. af Wåhlberg tillerkänd; och innefattar denna proposition, att af Wåhlberg, efter uppnådda 69 års ålder, af hvilka 51 år varit egnade åt statens tjenst, begärt och den 10 November 1855 undfått nådigt afsked från Kongl. Räntmäslare-tjeu sleii, Expeditions-Utskottets Förslug lill underd. Skrifvelse
Transport 1,797,250:45.11. 3,100,000: 1,076,258: 26. 3. 4 Stats-TJtskottets Utlåtande, N.-o 354‘ Transporl 1,797,250:45.11. 3,100,000: — —• 1,076,258: 26. 3. 1841 bör till RiksgäldsContoiret inflyta, med 47>00i: — då det belopp, som af här förut omförmälde tillgångar bör bestridas, utgör 1,750,249:29. ir.' och disponibla Öfverskoltet således uppgår till 1,349,750: 18. p. Öfverskolten å Stats-Verkets inkomster för år i84°> hvilka komma att levereras år 1842, beräknas, likasom 1839 års, till 600,000: — —■ Summa disponible tillgångar uti Riksgälds-Contoiret 3,026,008: l\4. 4. De ifrågaställde anslagen har Utskottet ansett sig böra, efter deras beskaffenhet, under olika afdelningar upptaga och behandla; och varder för hvarje afdelning serskildt utlåtande afgifvet och härhos bifogadl, med undantag för hvad, sorn rörer Läns-Fängelsebyggnader, i afseende hvarå Utskottet, för att icke uppehålla ärendets handläggning i öfrigt, skall med utlåtande inkomma , sedan Lag-Utskottet meddelat begärdt yttrande uti en dithörande fråga. I afseende å den tid, för hvilken de anslag, som skola årligen utgå, borde bestämmas, har Utskottet ansett, att då vid denna Riksdag ifrågakomne förslag till Grundlags-förändring utvisa, alt det med så väl Kong).
Apothekaren Plageinau att i norra länen undervisa allmogen om bästa sättet att bereda såväl saltpeter som pottaska, terpentin, harts, tjära, o. s. v. emot åtnjutande af arfvode. Denne Plageman, som nu är anställd som Saltpetersjuderi-styresman inom det district, som omfattar Westeroch Norrbotten med Jemtland och Westernorrland, har nyligen utgifvit en afhandling om sättet att rena saltpeter, hvilken äfven blifvit tryckt på saltpeterlondens bekostnad och i alla landsorter utdelad. Utsk. har likväl ansett, att den nedsättning i saitpeterproduetionen, som ägt rum, då den nemi. år 1835 utgjorde 33,001 L&, men år 1839 icke mer än 21,350 Lä>, snarare vore att tillräkna bristande kunskap i beredningen, än en följd af det nedsalta lösningspris, som Kronan bestämt. Före år 1835 var iulösningspriset för 1 Lfii saltper 7 r:dr 24 sk. och då producerades också så mycket, att, oaktadt den nedsättning, som sedan dess skett i produetionen, hafva likväl så stora förråder deraf funnits, alt ingen brist derpå för Kronans behof uppkommit. Denna stora tillverkning måtte icke hafva kommit ur luften, den mätte hafva någon orsak. Denna var onekligen till cn del det höga priset; men priset må hafva varit så högt som helst, hade dock saltpeteru ej kunnat beredas till sådan mängd, 4 H. 6ti 5 22 Den 27 November e. m. om folket icke haft kunskap att bereda varan. Dä derefter priset å ett LU saltpeter nedsattes till 5 r:dr, nedsalles äfven productionsqvautiteteu, dels i följd af det svikna hoppet hos en del producenter att bibehållas vid det högre priset och dels af trögheten hos Svensken i allmänhet alt vilja göra sig besvär, om han ej får väl betalt. Detta i afseende pä qvantileten. Hvad åter qvaliteten beträffar, får jag äran nämna, att den Svenska saltpetern är ansedd alt vara bättre än den Finska.
Af herr Rudling, under tillkännagifvande, att han icke öfvervarit Utskottets sammanträde, då förestående betänkande beslutats, men att han instämmer i herr Cederschjölds serskilda mening. 4 Lag-Utskottets Betänkande, AVo 7. N:o 7. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Febr. 1851 kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om verkställighet a( Under-rätts beslut i hyresoch utflyttning s-mål, Uti ett till Välloflige Borgare-ståndet ingifvet och till Lag-utskottet remilteradt memorial, har herr C. J. Ek anmärkt, att, ehuru lagstiftaren, med afseende å nödvändigheten deraf, att de i städerna ofta förekommande tvister angående flyttning i eller ur hus skyndsamt blifva med slut afliulpna, meddelat åtskilliga bestämmelser till förenkling och förkortande af dylika tvisters behandling vid domstolarna, kunde åsyftade ändamålet likväl icke vinnas, så länge 2 § i llättegångs-balkens 26 kap. hade tillämpning på så beskaffade tvister. Denna § innehöll nemligen, att verkställighet ej må följa å Under-rätts dom, deremot vädjadt är, så framt vadet derigenom onyttigt blefve, hvilket syntes inträffa, derest någon ålades afflytta förhyrd lägenhet före hyrestidens slut, enär han, vid sådant förhållande, alltid hade gått miste om en betingad rättighet, äfven om rättigheten af högre domstol sedermera erkändes. Det vore emedlertid af högsta vigt, att Under-rätts beslut i tvister af omförmälte art finge, utan afseende å erlagdt vad, gå i verkställighet. Tredska och vinningslystnad hafva eljest öppet spelrum; och mången kan, oansedt han i behörig ordning uppgjort hyresaftal, i annat fall blifva husvill. Exempel af dylik beskaffenhet inträffa icke sällan i städerna.
När han kom in, sporde Hafs-frun om han fullgjort hennes uppdrag. Svennen jakade härtill, och visade säden der den var skiljd, hvarje slag för sig. Då blef käringen mycket förundrad, och sade: »huru har det gått till? har du träffat någon af mina döttrar? Men prinsen svarade att han icke sett någon, och så skiljdes de åt för den gången. När åter en tid var förliden, sände Hafs-frun bud efter den unge konunga-sonen. Hon sade: »jag vill nu förelägga dig ett tredje prof. I mitt stall äro hundrade oxar, och der har icke blifvit rensadt på tjugo år. Du skall gå dit och göra rent. Om du det har gjort tills i morgon när jag vaknar, vill jag gifva dig en af mina döttrar, och orlof att fara hem till dina fränder. Men om du icke gör som jag sagt dig, gäller det ditt lif.» Svennen gick så bort till Hafs-fruns stall, och begynte måka, och måka; men huru han ock måtte äflas, var lätt att se det han aldrig skulle bli färdig, ty högen snarare öktes än minskades. Då blef prinsen illa till mods, och grät bitterligen. I detsamma kom den väna Messeria gåendes, och sporde efter orsaken till hans stora sorg. Pilten svarade: »jo, jag må väl gråta och inte vara glad. Hafs-frun har befallt mig rensa stallet, der hon har sina hundrade oxar. Om jag det har gjort tills i morgon när hon vaknar, vill hon gifva mig en af sina döttrar, och orlof att draga hem till mina fränder; men om jag inte har gjort det, gäller det mitt unga lif.» Flickan tog till orda: »om du lofvar att vara mig trogen, skall jag hjelpa dig och alltid blifva dig trogen igen.» Konunga-sonen upprepade, att han aldrig skulle älska någon annan i verlden. Då gick Messeria bort till en jordfaster sten, klappade deruppå, och sade: »alla min fru mors pysslingar komme fram och hjelpe att rensa Hafs-fruns stall!»
Deremot och enär, uti 3 Art. 1 Afd. af Banco-Reglementet, vid bestämmandet af Banco-Statens indelning och löneförmåner, Tumba Bruks Förvaltare icke upptagits såsom tillhörande Bankens Tjenstemän, eller ens biand antalet af de personer, hvilka, i öfrigt, åtnjuta deras aflöning å Bankens Stat, samt de i 3 Afd. af samma Artikel stadgade grunder för pensionsberäkning påtagligen endast kunna hafva afseende å de Embelsoch Tjenstemän, hvilka finnas å Bankens Aflönings-Stat uppförde, och den i 63 §. af Banco-Reglementet intagne föreskrift, icke eller kan anses lemna Banco-Fullmägtige vidsträcktare rättighet, än alt, i händelse af ohjelpligt sjukdomstilstånd och afgjord oförmögenhet att vidare gagna Verket, kunna förflytta en sådanTjensteman, som uppburit sin Lön å Bankens AflöningsStat och således verkligen tillhört Banco-Verket, på Pensions-Stat, oaktadt han sig ej 0111 afsked anmält, och dervid anordna hela Lönen såsom Pension, fastän föreskrifne lefnadsoch tjensteår icke äro uppnådde; hafva Revisorerne ansett Banco-Fullmägtige icke hafva varit berättigade, alt, vid Notarien Bagges antagande till Tumba Bruks Förvaltare, förklara honom för Bankens Tjensteman, med rättighet att åtnjuta enahanda pensionsförmåner, som de uti ofvanåberopade 3 Art. 3 Afd. af Banco-Reglementet, för Bankens Ordinarie Embetsoch Tjenstemän bestämde.