Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers Revisorer anmärkt, att uti det om köpet afgifne underdåniga utlåtande ibland annat yttra den visshet, det en BageriInrättning kunde uti ena Flygelbyggnaden af Santessonska Sockerbruket uppföras med vida mindre kostnad, än den som förslagsvis var beräknad att åtgå för en annan såsom behöflig tillämnad Bageri-anläggning. Xiii Magazins-byggnader eller sådanes inköp på de ställen, der Magazins-Inrättningens egne hus för rörelsen funnos otillräcklige, hemstälde väl Riksens Högloft. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet vid 18x7 och 1818 årens Riksdag, att endast behållne vinsten af brännvins-bränningen i Hufvudstaden borde användas, och fastän samma vinst under de sistförfiutne åren ej motsvarat utgifterne för meranämnde inköp af Santessonska Sockerbruks-Egendomen och det sedermera föreslagne hus-bytet med Commerce-Rådet Björnberg, kan Kongl. Directionen dock icke anses hafva frånvikit Riksens Högloft. Ständers, häruti tagne beslut, emedan Kongl. Directionen upplyst, att Stats-Utskottets vid nämnde Riksdag af so38 Ståts-Utskottets Betänkanden. Riksens Högloft. Ständer gillade förslag, till grunder för Allmänna Magazins-Inrättningens Styrelse, ej blifvit Kongl. Directionen till efterlefnad i Wäder comsnuniceradt, utan Kongl Directionen allenast fått sig anbefallt, att i öfverensstämmelse med samma förslag, utarbeta ett underdånigt project, till en förändrad organisation af Allmänna Magazins-Inrättningen. Då enligt hvad så väl Herr Presidenten Baron Fock, uti sin Berättelse, sorn äfven Kongl.
Vid de uti reglementets 213 § intagna föreskrifter, angående hvad vid utlåning genom Handelsoch Närings-diskonterna iakttagas bör, har någon förändring väl icke blifvit ifrågasatt, men den anmärkning förekommit, att en stor del af lånen begagnas såsom stående, hvarigenom ändamålet alt med tillfälliga låne-understöd bistå handel och näringar uti ganska väsendtlig mån skall förfelas. Till förebyggande af det nu anmärkta förhållandet, innefattade äldre Bankoreglementen det .åliggande för Direktionen, att noggrant tillse det lånen verkligen blefvo inbetaldte och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatte. Då likväl denna föreskrift vid nya låns beviljande skall hafva föranledt ej mindre osäkerhet lör dem, som i allmänhet anlitade Handelsoch Närings-diskonterna, utan äfven villrådighet hos vedorbörande Direktioner, hvilka fått förvaltningen af omförmälde Diskonter sig anförtrodd, och dervid lika sorgfälligt måste afse iakttagandet af gällande föreskrifter, som möjligaste grad af billighet och rättvisa mot den lånsökande, fick samma föreskrift utgå; och som Utskottet hyser den öfvertygelse, att ett vid hvarje fall fullt tillämpligt samt med de lånsökandes rättvisa fordringar och de genom Diskonterna åsyftade fördelar förenligt stadgande icke lärer kunna meddelas, hemställer Utskottet, 44 Banko-Utskottets Betänkande, AVo 84. 51:6 att nu gällande bestämmelser för utlåning genom Handelsoch Näringsdiskonterna fortfarande må tjena till efterrättelse. De för kassa-kreditiv-rörelsen gällande föreskrifter upptagas i 214 § af Banko-reglementet. Angående förhöjning i fonden för denna rörelse, hafva åtskilliga förslag blifvit framställda, nemligen: af Direktionerne öfver låne-kontoren i Götheborg och Malmö; af hr prosten Berlin, samt af herrar Bergman och Billström uti serskilda till Utskottets behandling öfverlemnade motioner.
R:dr, men behofvet fordrar en uppbörd af 1000 R:drs värde, sa uppfylles ändamålet blott till hälften,” wDen företrädesrätt Kronofordran, enligt Författningarne, eger, de kortare redovisnings-terminerna, den rättighet Konungens Befallningshafvande ega att, emellan redovis-* nings-términerna, af förekommande skäl och omständigheter, anställa inventering eller redovisning affordra, och lättheten att, för möjligen yppad Cassabrist, genast söka införsel uti ordinarie Tjenstemannens lön , äro tillräckliga garantier för Kronans säkerhet, örn vederbörande redofordrare uppfylla deras Erni betspligt;” n Bil. lill Bevilln. Utskot. Betänk. N:o 15. 4g ”På dessa skäl och grunder anser jag stadgandet om borgens ställande för uppbör-* den af stämpladt Papper endast böra tillämpas på dem, hvilka frivilligt åtaga sig en sådan försäljning och icke innehafva ordinarie tjenstebefattning, med befrielse från tätare redovisnings-skyldighet, än en gång om året, men att Embetsverk, så väl som ordinarie Embets-och Tjenstemän, hvilka dels för tjenste-utöfningen sjelfve behöfva, dels såsom tjenstepligt blifvic ålagde att hålla allmänheten tillhanda stämpladt Papper, böra vara befriade ifrån att ställa borgen för hvad de behöfva af stämpladt Papper, men deremot vara förpligtade att redovisa denna uppbörd 8:ne gånger om året.’* ”Emot det af Utskottet fattade beslut, angående stämpling af Tidningar, Periodiska Skrifter och Brochurer, är jag i så mått» skiljaktig, att jag anser mig härvid böra hafva afseende på möjligheten att ytterligare ,• än sorn nu sker, kunna belasta närvarande ordinarie Bref*Posten.
Styrelsens ordres af d. 11 dennes har gräfning till utrönande af jordens djup å Kungsgårdens ägor äfvensom å Asby Pelirsgårds ägor skett, hvaröfver bevis härjemte ödmjukast öfversändes. Äfvenledes får jag ödmjukast anmäla, att jag mätit några af de ekar, som linnas å Kungsgårdens ägor, deraf 2.'ne vid grindvaktarestugan, hvaraf den ena håller 20 tums diameter, 1 alu öfver roten, är 6 alnar hög till kronan och omkring 22 alnar från roten till toppen; den andra 16 tums diameter, 7 alnar till kronan och lika höjd till toppen, samt 2:ne i Kungsgårdens s. k. hästhage, deraf den ena håller 18 tums diameter 1 aln ofvan roten, med 11 alnars höjd till kronan och omkring 34 alnars höjd från roten till toppen; den andra deremot har 8 tums diameter med circa 20 al - Den i5 April f. m. i5i nars liög stam, nästan qvistfri ända emot toppen, alla med till utseendet friska stammar. Wisingsborg d. 21 Mars 1834- Gustaf Berg. Jag hoppas härigenom hafva ådagalagt, att jagjcke lättsinnigt, som några få synas tro, behandlat denna vigtiga sak, af hvilken jag endast skördat bekymmer och besvär, men efterkommande skola draga nyttan. Det är genom vår nuvarande Konungs kraft och visa anordningar allt detta blifvit satt i verket. Klandret har väl äfven trängt ända till thronen; men det har lyckats mig att der rättfärdiga mitt förfarande, och jag hoppas att äfven hafva gjort det inför E. Ex. .och H. R. o. Ad. Frih. Ehrenborgh, Casper Willi.: Jag anhåller, att ifrågavar. betänk, måtte blifva återremitteradt, icke derföre, att jag vill bestrida denna undersökning, som Utsk. föreslagit till utrönande af jordmånens å Wisingsö tjenlighet äfvensom af localens lämplighet till ekplantering, utan derföre, att jag anser denna undersökning böra utsträckas längre, än Utsk. begärt.
Pehrsson hafva, den förre yrkat Krogiii nes indragande helt och hållet, men den sednare blott afskaffandet af alla mellan Gästgifvaregårdarna varande, samt att antalet af Städernas i nion af Folkmängden sålunda inskränkas: att för 300 mantalsskrifne Personer endast en Krog vöre tillåten, och så vidare, utom det synnerliga afseende, som borde fästas å nödvändigheten af deras förbjudande nära Kyrkorna. 24:0, 25:0, 26:0, 27:0, 28:0 Uti Hedervärda BondeStåndet hafva Memorialer och Anföranden i ämnet blifvit afgifne af Riksdags - 5£2 Bcsv. och Ekon. Vtak. Betänkanden. fullmägtige: Anders Christoffersson fran Kronobergs
Med få ord: han vill, från Verldens ståndpunkt, eröfra Himlen; och ställa sig i spetsen, icke blott för sina andar, utan för alla och det Hela. Härmed har han söndrat sig från den Högste, genom uppror mot den Enfödde, och affallit; i den förvända inbillning, att kunna skapa sig ett oafhängigt verldsrike. Ehuru sålunda från det sanna Lif-vet söndrad, lefver han dock, liksom allt annat, af dess strålar: men icke tillika af dess värma, eller af dess kärleks milda alstringslåga, utan af sjelfkärlekens torra, ödsliga flamma, ändlöst upphetsande och ändlöst brän-nande. Deraf hans fortfarande benägenhet till uppror: änskönt han är bunden i kedja öfverallt, hvar en verklig vishet har bostad. Och emedan han alltså vill herrska endast för sitt väl, som består i hans egenkärleks och blinda lystnads framgångar, genom hvilka – så långt de sträcka sig – Jord och Himmel från hvaran-dra söndras: så är han det Ondas Kärlek i egen person; kämpande mot det Godas Kärlek, som vill herrska endast för det Helas väl, – nämligen för Himlens och Jordens förening till ett gemensamt Paradis, Men hvilken är den trakt af vår varelse, der den nyss skildrade Anden har sitt egentliga hemvist? – Mennisko-varelsen innebär modellen af Universum; och på följande vis. Den moderliga Ursjälen, med sina egenskaper och verkningar, repräsenterar – inom de sig anvista gränsorna nämligen – sjelfva den Högsta Skaparsjälen; från hvilken hon undfår det lif som hon vidare meddelar, då hon genom sina radier danar den förstående och viljande själ, hvars kropp hon danar genom från dessa radier utgående fibrer. Tanksjälen åter, i sitt förstånd och sin vilja, repräsenterar sjelfve den Högstes Kärlek, d. ä. den Högstes Enfödde, hvars beläte hon är förmedelst Ursjälens åtgärd; och slutligen repräsenterar Sinnesjälen, genom sin intermediära ställning mellan Ande och Natur, just den nyssomtalte Verldsfursten och hans antydda bestämmelse.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., med undantag af artikeln ”hokstafsstämplar, boktryck eller stilar, förslitne och obrukbare, eller stilskrot, hvarom serskildt beslut komma att fattas, bifölle Utsk:s tillstyrkande att tullfrihet måtte medgifvas för åtskilliga pag. 10 i betänk, uppräknade artiklar äfvensom Frih. Palmstjernas förslag om tullfri införsel af chinabark, omalen, ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade att han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, hemställde vidare om R. o. Ad. på sätt Utsk. tillstyrkt, bifölle tullfri införsel af bokstafsstämplar, boktryck eller stilar, förslilne och obrukbare, eller stilskrot, samt förklarade sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, ali han funnit ja äfven härvid hafva varit öfvervägande. 2:dra punkten, ang:de artikeln hampa. Hr von Hartmansdorff: A artikeln Hampa är i nu gällandfe taxa salt ett tullvärde af 50 r.-dr och en införseltull af 1 r:dr för skeppund. Utsk. har föreslagit att med bibehållande af berörde tullsats för deu häcklade hampan, tullen å den obäcklade måtte nedsättas till 24 sk. Då hampan är en vara som inom landet kan frambringas, synes mig skäl icke vara att nedsätta tullen derå, emedan den naturliga följden skulle blifva att den hampodling som redan påbörjats, komme att aftyna. Hr von Hohenhausen: I detta fall tror jag att Bevilln.- Ulsk. rätteligen förfarit, då det föreslagit att en skillnad skulle göras emellan den häcklade och ohäcklade hampan, samt ansett den sednare varan böra åsältas en lägre tull än den nu å artikeln hampa i allmänhet gällande.
Sluleligen är äfven, i afseende på deri till 3 procent om året föreslagne årliga Räntan å de sålunda beviljade Låneunderstöden, anmärkt, att föreskriften lämpligare bordt vara i enlighet med den eljest för åtskillige Låneanslag lemnade, att räntan borde alltid erläggas till lika belopp som för Statens upplåningar godtgjordes, enär, om ock nu Staten kunde erhålla Lån emot 3 procent, det ej kunde vara säkert, att ju icke denna Ränta kunde finnas nödig att förhöja, innan nödvändigheten upphörde att för de Låne-anslags skull som nu beviljades, fortsätta Statens eget Lånesystem; Och således någon förlust möjligen kunde för en framtid genom ränteskillnaden uppstå. I afseende härpå anse Utskotten sig likväl icke böra underlåta, att inför Rikets Högloft. Ständer yttra, det anledningen för Räntans bestämmande å de föreslagne Lånebiträdena för de Brandskadade Städerne, till 3 procent årligen vida mera 4:de Sami. 5 Band. 338 S ta ts-U t s ko 11 ef^ Bet änkan den. än förmodan, det Statens egne upplåningar kunde ske för denna Ränta, varit den öfvertygelse Utskottet fattat, att, om högre Ränta skulle blifva dem, söm af detta anslag korinne i åtnjutande, åJagd, det dermed égenteligen åsyftade ändamål af lättnad för de olyckliga Innevåriame och befrämjande af Städernes återuppbyggande, ej skulle kunna ernås; Samt alt, i jemnförelse dermed deri blifvande Ränteförlusten ej kari kommé i betraktande. På grund af hvad Utskotten sålunda nii anfört hemställa Utskotten, det de såsom understöd för Städerne Norrköping och Borås föreslagné summor måtte bifallas; samt derjemte de föreslagné vilkoret! för deras ingifvande och återbetalning godkäririäs i öfverensstämmelse, med dé förändringar deruti, hvarom riu framställriing blifvit gjord: Stockholm deri 14 October i8a3: Slats-Ulikottets Bet änka uden. 33g N:o 542. Ankom den so
Opinionen fällde ock sin dott* sista“Riksy dagen öfver FiliajDisconterne; men det räckte ej längre än till denna Riksdag, innan desse åter blefvo upprättade. Just derföre instämmer jag ock med Herr Gretyen deruti, att i. händelse Inrättningen uppbäfves, försäljningen af Magazinsbyggnaderne bör ske så långsamt som möjligt, ty vid nästa Riksdag kunna de blifv^ ansedde åter behöflige. Friherre Cederström: Här har blifvit yttradt , att det ej tillkpm Utskotten att tänka på kommande tider, utan blott på upplösningen af den nu varande MagazinsIorättnjDgen. Om man med uppmärksamhet genomläst Betänkandet skulle man funnit, både att Utskotten tänkt på kommande tider och att motionerne dertill föranledt. Det har vidare blifvit yttradt , att Magazinerna ej borde brådstörtande försäljas. Qm man eftertänksamt öyväger Utskottens förslag, skall man finna, att det ej är Länemagazinen , der Krqnans afradsspannenjål förvaras, sorn komma i fråga att försäljas, och att antalet af dem, sorn i fravincerna blifvit till afsalu föreslagne, är ganska ringa, nemligen egenteligen sådana, som tillhört förre Kronobränneri-Inrättningarne. I afseende på hvad Iderrar Lefrén och von Hartmansdorff anfört om Tjenstemäns skyldigt het att emottaga transport till andra befattningar lärer jag blott behöfva hän visa til 1 36 §. Regeringsformen , der det står att, nila andra E111- betsoch Tjänstemän än de som innehafva lör - Den 2 September f, m. »53 trpendesysslor, kunna icke utan medelst ransakning och dom, ijrån sina inneha/vande sysslor af Konungen af sältas, e\ eller, utan efter egna Ansökningar till andra tjenster befordras eller flyttas. Således kan ej något annat beslut i detta afseende fattas , än det sorn är öfverensstämmande med detta. Grundlagens stadgande.
Lån, deruti inberäknade de genom omsättningarne ocb panternes försäljning å auktion liqviderade, hafva utgjort: 1845 sednare halfåret R:dr 236,809: 1846 „ 470,756: 1847 förra halfåret „ 224,057: B:ko R:dr 931,622: Och då härifrån afgår ofvannämnde utgifne låne-belopp 903,487: visar sig, alt inbetalningarne öfverstigit utlåningen med R.dr 28,135: §. 44. Emot pant af Jern, Koppar och andre vågförda effekter, hafva, på grund af föreskrifterna i §§. 164—170 uti gällande Banko-Reglemente, blifvit utgifne: 1845 sista halfåret 151 Lån på tillsammans Tillsammans 399 Lån på Banko R:dr 2,546,243: hvaremot de verkställde inbetalningarne å sådane Lån utgjort: 1845 sisla halfåret R:dr 1,103,868: 15. ii. 1846 ... „ 1,245,529: 39. - 1847 första halfåret „ 526,949: 4t. i. Summa Banko R:dr 2,876,348: Oell visar sig således här en Låne-förminskning af 330,105: Det inål emellan Banko-Commissarien A. T. Gyllencrentz’s Sterbhusdelegare, kärande, samt Banken, svarande, som omnämnes i 34 §. af 1845 års Revisions-Berätlelse, är numera, genom Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätts Dom af den 14 nasti. Maj på det sätt afgjordt, att Kongl. IlofRätten förpligtat Styrelsen öfver Banken, alt omtvistade af Gyllcncreulz’s lön, i lifstiden, innehåilne 217: 26. 2.
Bränvinsbränningen. 45 Den kommission, som till följe af kommissorium af den 23 Maj 4844 tillsattes, har uti sitt betänkande af den 49 November s. å. (seBil.N:o2S till stortingsförhandlingarne för 4S43, samt lagförslaget § 2) föreslagit, att pannor under 4 00 potters rymdinnehåll skulle, efter den tid, då sådana ej längre få begagnas, »af staten inlösas efter kopparens värde, beräknadt efter det medelpris för hela riket, som af konungen bestämmes,» samt vidare, »att hvar och en, som, efter den för inlösningen bestämda tid, funnes i besittning af en dylik panna, måtte anses som hade han ämnat begagna den till olaglig bränvinsbränning». Detta blcf icke bifallet, hvarken uti den Kongl, propositionen den 45 Februari 4845, eller uti stortingets beslut, ehuru det föreslogs i odelstinget af en utaf dess ledamöter. Emellertid hyser närvarande kommission samma åsigt, som ligger till grund för ofvanstående förslag, och Anner stöd för densamma uti de resultater, som framkallades medelst det Kongl. Danska plakatet af den 23 Februari 4843, hvaruti ett likadant stadgande bestämdes för Danmark, med tillägg af amnesti för hvad som intill inlösningstiden kunde hafva varit olagligen bedrifvet med sådana pannor, hvilket hade den verkan, att endast i Jutland framkommo 44,000 olagliga pannor. Kommissionen inser ej huru en fullständig kontroll kan hållas öfver lönnbränning, så länge hvar och en kan lagligen vara i besittning af bränneriredskap, utan att de kontrollerande ega någon kunskap om sådanas föreOnnande. Kommissionen tillåter sig i detta hänseende anmärka, att år4S55 funnos 5,677 årsbeskattade bränvinspannor under 60 potters rymd, hvilka, till följe af bestämmelserna uti lagen af den 5 Augusti 4827, hafva stått utan att vara förseglade.
Utskottets yttranden biföllos. 8 71. Yttrandet, angående ett tillägg, med afseende på beskattning af byggnader å lä genheter på landet, återremitterades. 88 88, 89, 92 och 119. Utskottets trenne yttranden biföllos, med öppen rätt att pröfva motsvarande 88 uti författnings-förslaget. Ståndet lät bero vid första yttrandet pag. 28. 88 131 och 136. Det andra yttrandet, pag. 28 samt det första, pag. 29, godkändes, äfvensom Ståndet lät bero vid det sednare yttrandet å sistnämnde sida. 8 137. Yttrandet, i anledning af Herr Hesselgrens framställning om upphäfvande af all bevillning för gesäller, eller ett alternativt förslag till förändring af berörde 8, återremitterades. § 114. Utskottets tvänne yttranden biföllos. § 145. Yttrandet, angående Officerares häst-och fourage-medels fritagande ifrån bevillning, godkändes, hvaremot förslaget, med afseende på vissa arbetares bevillning, återremitterades 88 147 och 148. Utskottets tvänne yttranden, pag. 32, godkändes, äfvensom Ståndet lät bero vid tredje yttrandet å samma sida, samt biföll tillstyrkandet vid slutet af Betänkandet.
Jag vill äfven förutse, att allt efter som taket å förrådet nedbrinner, tillkommer möjligheten af en vidsträcktare brand, emedan, vid ett redan förutsatt tillfälle af storm alla de i öfversta etagerna liggande sjukoch utrednings-effecter, trädbråte, linne och ylletyger, Den j t Februarii, »13 deraf upprifva» från sine ställen och föras hvirfvelvis itände och antändande vidt och rundt omkring hela nejdenKn ögonskenlig fara uppstår då senom detta eldrägn för Tyska kyrkan, fd Ostindiska Compagniets hus (hvilket jag hört är i fråga blifva allmänna Maga-' rins-inrättningens tillhörighet), Rådhuset, Commenduntshuset, Tyska Prästoch Skolhusen, Sahlgrenska Sjukhuset och Fattigförsörjningsanstaltens Barraque, allt Statens och Götheborgs Stads publika Byggnader, sorn, oberäknadt de närmast vid sjelfva förrådet belägne Artilleriets och Fortificationen» boningshus , verkstäder och materialbodar, Pgga i nära angränsande omkrets al Qvarteret lilla Berget. Den bästa dispositionsförmåg» och presence d'esprit hos den vid elden befälhafvande och den yttersta ansträngning af de arbetande, skall blifva förgäfves, då så väl uppmärksamheten, som kraften, måste till äiventyrs delas åt så många särskildte håll, och dertill, med så delade interessen , att rädda hvar lör sig. Anledning synes således vara att någre mått och steg vidtagas, hvarigenom dessa Förfäder m. mblifva mindre blottställda för brandskada Att nybygga lägenheter på en t jeol igare plats vore visserligen det bästa, om ej all möjlig besparing af Statsmedel vore nödig, men då ett sådant företag troligen skulle medföra en alltför stor kostnad och dessutom det mästa af dessa så val som andre grärtslörrådernee effecter, säkert blifva i framtiden för - 6i4 Den 31 Februarii. flyttade till Wanäs, när denna nya anläggning dertill hunnit erforderlig fullbordan, anser jag följande medel vara det lättaste till vinnande af ändamålet, nemligen:
Riksdagskostnads-räkningen hörande verifikationer, till vederbörande aflemna alla dithörande räkenskaper; vid äfventyr alt, derest, genom hans uraktlåtenhet i denna del, betalning för någon räkning skulle komma att vägras, den deraf härflylande förlust ersätta; och bör Ridd.- Sekret., i behörig ordning och inom nämnde tid, reservera betalning för sådane kostnader i och för riksdagen, hvilkas belopp icke ä samma tid torde kunna vara tillförlitligen kändt. I öfrigt ställe hau sig till noggrann efterrättelse hvad rörande honom i andra ari. af denna Instruktion stadgadt är, och ansvare äfven för Riddarhus-Postbokens förande. Riddarhus-Kamer er aren. § 43. Ridd.Kamereraren, som äfven är Kamererare för Slifts-ärenderne, åligger, att emottaga och behörigen förvara alla till Kassorne inflytande medel samt att, i enlighet med Direkt:s anordningar, besörja utgifterne, och bokföra dem efter fastställde forroulärer. För alla under haus vård lemnade medel, vare han underkastad ansvar, äfvensom ersättning för de utgifter, hvilka ej, enl. föreskrift, äro verificerade, samt förpligtad att, till förvarande af de hans tjenst tillhörande handlingar, begagna det uti Riddarhuset för honom bestämda arbetsrum; men pantkistan bör insättas uti något säkert hvalf å Riddarhuset, försedt med behörigt jernstängsel. § 44. Då kontante medel till Direkt, insändas, ställe sig Kamereraren lill noga efterlefnad hvad i § 21 stadgadt är. § 45. Ridd.Kamereraren verkställer revisionen af inkommande Capitationsoch andre redogörelser, samt ansvarar för alla Kassahandlingars förvarande, samt, der så erfordras, för deras ordentliga registrerande och inbindning. 74 Den 17 Maj. § 46. Hufvudböckerne böra årligen, innan den sisla April, vara afslutade ocb inlemnade till Direktionen, alt revideras enl. § 31. § 47. Vid medlet af Januari månad hvarje år skall Kamereraren till Direktionen aflemna förteckning på de
Nu har han icke förfarit så, utan blott citerat det och sedan har han begärt remiss af en på detta sätt tillskapad motion. Han har således, enl. min åsigt, icke väckt någon motion, och detta så mycket röindre som han begär att Hr Gripenstedts yttrande skall få medfölja till Utsk. för att tjena till ledning vid dess handläggning. Dessutom förekommer det märkliga factum, att han har velat bringa under discussion ett yttrande, som ännu icke är ju - Pen 25 April. 393 steradt. Jag finner detta i högsta måtto oformligt och anhåller, att om R. o. Ad. beslutar att den s. k. motionen får anses såsom sådan, den måtte få hvila på bordet tills Hr Gripenstedts yttrande blifver justeradt. — Jag slutar med hvad jag började, nemi. att bestrida rättigheten för en motionär att efter motionstidens slut framkomma med sådana förslag, och detta på grund af 56 §:n Riksd:sOrdn:n, enl. hvilken jag anhåller att motionen måtte läggas till handlingarne, och jag afhåller mig från discussion i hufvudsaken till dess afgjordt blifvit om motionen skall remitteras eller icke. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Innan jag yttrar mig anhåller jag att, i anledn. af ett yttrande i dag, få uplysning om huruvida Hr Gripenstedts i sista plenum afgitna anförande är hvilanda på R. o. Ad:ns bord. I anledn. häraf uplyste undertecknad Riddarh.Sekret, att i det plenum, hvarunder Hr Gripenstedt afgaf det nu omförmälda yttrande, begäran om bordläggning deraf väl blifvit framställd, men hado förfallet, sedan Hr Gr. o. Landtm, på anförde skäl förklarat sig anse att detta yttrande icke af någon ledamot kunde läggas på bordet. Frih. Tersmeden: Sedan jag nu fått denna uplysning är jag oförhindrad att yttra mig öfver Hr Cederschiölds motion.