Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t i Nåder samtyckt, att sådant måtte dem tillåtas, så framt de, i oell för Kongl. Maj:l.s höga tjenst, vid Regemente eller Corps kunde under tiden umbäras. Denna General-Ordre, i sin helhet betraktad, röjer, efter Constitutions-Utskottets omdöme, icke någon strid eller motsägelse med Grundlagen, hvars föreskrift tvärtom uttryckligen och nästan ordagrant deri åberopas, ej eller med RiddarhusOrdningen, som stadgar i i §., att på Riddarhuset hvar och en introducerad ätt eger, genom dess Hufvudman, säte och stämma, samt i 3 §. att, om Hufvudman ej anmält sig vid anteckningen, annan man af Ätten, och först, der jemväl Ättemän uteblifvit, Fullmägtig må säte för ätten intaga. Fråga om Ätts representerande genom Fullmägtig tyckes i allmänhet ej kunna uppstå, innan Riksdag inträffat, och i händelse Hufvudeller Ättemän då ej kommit tillstädes; och som hvarken godkännandet eller begagnandet af fullmagt å Riddarhuset eger rum förr än efter andra anteckningen, lärer, utom de sjelfskrifna Representanterna, ingen af Ridderskapet och Adeln, som tyder under militairt befäl och är i verklig tjenstgöring, böra anses, ovilkorligen och utan Constitutions-Utskottets Memorial, Nio 23, 15 vederbörligt tillstånd, berättigad att från sin station afresa till Riksdagsorten, blott i ändamål att, genom fullmagts anskaffande , bereda sig en Representations - rätt, hvilken, utöfvad i sista rummet, förutsätter både den sjelfskrifne Representantens och de närmast honom representerandes frånvaro. På dessa skäl och enär i öfrigt den af Motionairen befarade, ehuru som orimlig erkända misstolkning icke ens synes tänkbar, i fall, der lagbuden äro så klara och bestämda, föranlåtes Constitutions-Utskottet att lemna deli framställda anmärk* iiings-anledningen utan åsyftad åtgärd.
Vidare säger Utsk. ang:de förhållandet i Danmark: »I Danmark har ett medelporto varit infördt; men numera finnes äfven i detta land, enl. det för de danska stats-telegraf-linierna d. 1 Juli innev:de år utfärdade reglemente, tvenne porto-bestämmelser, nemi. på afstånd af icke öfver 10 geografiska mil 64 sk., samt på alla större sträckningar 1 Itbddr för enkel depesch.» Härmed förhåller sig så, att Danmark hade råkat sätta ett för högt mcdelporlo, nemi. 2 Kdr, och derföre nu blifvit nödsakadt medge en nedsättning för de aldra närmaste afstånden eller 10 geogr. mil. Detta bevisar dock intet mot theorien om ett medelporto ; ty denna nedsättning i portot för det minsta möjliga afståndet är att betrakta Den 3 Ok t ob er f. m. 21 såsom ett undantag, pa samma sätt, som man i alla länder, der medelporto för bref blifvit infördt, likväl ansett sig böra införa ett lägre porto för lokalbref. Vidare säger Utsk.: »Ett lika medelporto kan med någon fördel användas i ett land af mindre vidd, der korta telegraf-linier utgrena sig i flera riktningar, och å hvilka telegrafering samtidigt kan ega rum, utan att telegraferingen utåt en linie hindrar begagnandet af en eller flera andra linier. Helt annat är förhållandet i ett vidsträckt och till figuren långsträckt land, som Sverige, med få, men till det mesta efter längden af landet sträckta telegraf-linier, af hvilka hvar och en innehåller en mängd stationer.» Detta är ett skäl, som ständigt anföres. Enligt mitt förslag skulle för depesch af t. o. m. 25 ord, utan afs. på afstånd, bestämmas 1 Edr. Detta, säger man, är orättvisa, emedan mellanliggande stationer hållas overksamma, då en depesch passerar, och således den, som befordras längre väg, bör betala mera.
Hvilket dock Utskottet till Riksens Höglofl. Ständers eget upplysta ompröfvande öfverlemnar. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiTJtskotts Utlåtande i anled. ning af väckt fråga om medels vidtagande till Laxens hämmande och inländska Fabrikernas upphjelpande. Uti Memorial, sorn från Hedervärda BondeStåndet blifvit hit remitteradt, liar Riksdagsmannen från Christianstads Län, Per Nilsson, anfort: att ibland de ämnen, som vid nu varande Riksmöte i synnerhet böra fästa hvarje mans uppmärksamhet, är dst, att utfinna och vidtaga medel till luxens hämmande och våra fabrikers uppbjelpande. I anledning häraf, och då den i Rikets Penningeverk uppstådda allmänna förlägenhet hufvudsakligen, en, ligt hans tanka, härrör af undervigten i Handeln, samt då till dess uppbjelpande några andra och kraftigare medel icke lära finnas, än våra egna Producters förökande och förädlande, hvilket endast genom fabriker kan åstadkommas, har han hemställt: att, till fabrikernas och andra inhemska Näringars upphjelpande, förbud måtte utfärdas mot infö* randet och begagnandet af alla sådana utländska varor, hvilka här kunna tillverkas, äfvensom att Låneunderstöd måtte lemnäs dem, sorn anlägga nya Inrättningar, då de kunna visa, att dei-med för det allmänna beredes en framgen inkomst. Vid öfvervägande häraf har Utskottet väl funnit Per Nilssons hemställan vittna Éésv. och Ekon. Ut sk. Betänliånäen. 317 om en berömlig Patriotisk omtanka; men da sjelfva ämnet cäger ett så nära sammanhang ined hvad Riksens Ständer vid sistlidna Riksdag i underdånighet hemställt, rörande en öf» Verflödsförordnings utfärdande, och Utskottet erhållit elen säkra underrättelse, att på Kongl. Majus
— Utskottet anser, hvad de s. k. jernvägs-i'tambanoma beträffar, ämnet icke vara tillräckligt utredt, utan linner nödigt att ytterligare undersökningar anställas i afseende på dessas riktning, anläggningssätt och beskaffenhet. Jag vill ej heller förneka alt detta skäl kan vara grundadt, utan att likväl deraf vilja draga samma slutsats som Utskottet. Om det nemligen kunde ifrågasättas, att Rikets Ständer skulle vid innevarande Riksdag anvisa medel, tillräckliga för att på en gång begynna anläggningen af alla påtänkta jernvägar inom hela riket eller att utföra ett helt jernvägssystem, sträckande sig i alla riktningar och trll alla delar af landet, så är det visserligen sannt alt ett dylikt arbete inom inånga provinser ej skulle kunna omedelbart företagas, i saknad af tillräckliga förberedande undersökningar. Men en sådan utsträckning af frågan är för närvarande icke föreslagen eller påtänkt, ulan alla önskningar synas hafva förenat sig derom, att någon del af dessa jernvägs-anläggningar mätte i den närmast förestående framtiden blifva bragt till verkställighet. Utskottet hade derföre bordt i främsta rummet taga i öfvervägande, huruvida icke, efter alla de undersökningar och utredningar, som i detta hänseende redan blifvit inom särskilda landskap anställda, det kunde linnas anledning för Rikets Ständer, att nu bevilja medel till företagande af nåtjon utaf de stora stambanorna. Och om, efter en noggrann pröfning af denna fråga — hvilken nu är af Utskottet alldeles förbigången, emedan Utskottet antagit just hvad sorn borde bevisas, eller alt alla skedda undersökningar i detta afseende äro otilifredsställanBih. till II St. I Afd. 2 Band. 58 Baft. 3 18 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 373. de — svarel derpå utfallit nekande, hade Utskottet vidare bort taga i betraktande, om det ej kunde vara sannolikt, att den Kommitté af sakkunnige män, som anses böra anställa ytterligare undersökningar i ämnet, efter någon kortare tid torde binna afgifva ett motiveradt yttrande rörande en eller annan af ifrågavarande jernbanor, så att någon af dem åtminstone före nästkommande Riksdags början kunde komma till utförande.
Herr vört Francken: Som Ridderska pet och Adeln icke till öfverläggning företagit något nytt ämne, kan jag ej gilla den af Herr Printzenskjöld gjorde anmärkning, utan förnyar min begäran örn votering. 3.{o Den g November. Herr Riben: I fall flera personer ej funnit sig befogade att reservera sig emot det af Ridderskapet och Adeln fattade Beslut , så hemställer jag om icke flera mål kunnat äfgöras, emellan den stund, då Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade sig finna, det Ridderskapet och Adelil godkännt Herr Berghmans Förslag, och denj, då Herr von Francken begärde votering. Enär detta står fast, kan jag ej filina annat, än att frågan om votering bör förfalla. Herr Berghman: Det lar väl vara emot all ordning och praxis, att, sedan Ridderskapet och Adeln fattat ett beslut, som Landt-Marskalken genom klubbslag sanctionerat, derefter kunna upprifva det genom votering. Jag bestrider på det högsta, att någon votering i detta ärende får aga rum, och är öfvertygad derom, alt Herr Grefven och Landt-Marskalken ej eller kan tillåta det. Herr von Francken: Jag hyser Samma tanka, som den Herr Riben yttrat, att flera mål kunnat medhunnits att afgöras emellan det beslutet fattades, och då jag begärde votering; men enär denna mellantid åtgått för gjorde reservationer emot beslutet, och icke något nytt ärende blifvit till öfverläggning företagit, kan jag ej frånträda min begäran om votering, hvartill jag tror mig äga en obestridlig rätt. Herr Riben: Till bevis alt Herr Von Franckens slutsats är oriktig, skall jag an - Den g November. hålla, att få framställa ett exempel. Om, sedan beslutet fattades, Herr Grefven oell Landt-Marskalken låtit uppläsa några expeditioner från Expedilions-Utskottet, skulle väl Herr von Francken då kunnat begära votering ? Herr von Hartmansdorff: Jag tror att Herr von Francken icke afhört ofverläggningen, utan först inkommit på Riddarhuset, under det reservationerne mot beslutet gjordes, emedan jag förut icke märkt honom.
Kyrkotukten, om deU upphäfvande af Kyrkolagens (0 Kap., dels förändring af detsamma och hvad i öfrigt är stadgadt i afseende på upprätthållande af. XI. B. 332. A. 355. Köpe-, Byteseller Gåfvobref å fastighet, samt Öfverlåtelse deraf, huruvida kartering af sådant bör ifrågakomma vid förnyelse inom den för lagfart föreskrifna tid. II. 275 R. 276. Se vidare Bevilluings-Utskoltets Memorial Nio 8. — Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan, angående begärd utsträckt räntegaranti m. m. för. Se Stats-U(skottets Memorial Nio 260 (2:o). Köping-Hult-banan och Lindesberg, om låneunderstöd till jernväg mellan. Se jernvägsanläggning. Köping-Utterbergs jernvägs-aktiebolag, om beviljande af ett lån till. Köpings A, om afsöndring åf jord från kronolägenheterna Hushagen, Köpingsön och Byslätten i Köpings socken af Westmanlands län, för utvidgning och rötning at. lil. 43. R. 55. Köpings-ön. Se Köpings å. Ii. Ladugårdslands kyrka. Se Hedvig Eleonora kyrka. Lagar och författningar, om utarbetande af ett sammandrag af gällande administrativa m. fl. I. Lagberedning, om tillsättande af och arfvoden åt ständiga ledamöter i em II. 155 511.11.513. lil. B. 671. Lagerberg, Gretve Garl Sven, yttrande: V. 210. Lagerbjelke, Carl Oscar, yttrande: lil. 317- Lagerbjelke, Grefve Gustaf, yttranden. I. 10, 13, 53, 469. Lagerfelt, Friherre Israel Carl Adam, yttrande: I. 405. Lagerheim, Excellensen Friherre Elias, yttranden. 104 — L — Lagfart af fast egendom, om förändring i gällande föreskrifter i afseende på.
Jag brukade i alla fall ofta nog den tiden, då jag kände det svårt att i följd af närsyntheten sitta djupt tryckt mot skrifbordet, att vid strängt arbete skrifva halfliggande. Papperet lades öfver en tunn bok, som jag kunde hålla upp till ögonen. Men manuskriptet blef särdeles otydligt, och derför fick jag alltid diktera derur till renskrifning. Numera, då jag ibland arbetar, skrifver jag alltid sittande vid bordet, men med så stor stil att den får passera som renskrifven. Jag kan, tyvärr, ej vidare låta någon annan renskrifva åt mig, emedan mina ögon ej tillåta mig att läsa det med fin stil skrifna. Det var blott min mans stil, jag kunde läsa, och då fingo vi ändå mången gång skratta åt att jag emellanåt ej kunde taga reda på mina egna meningar. Den ifrågavarande eftermiddagen hade jag haft en dylik skrifning, då Mellin kom att afbryta mig, för att afbörda sig ett budskap från Thomson, som då endast lefde och rörde sig i den blifvande »nya parnassens» förspel. Detta var innan vi hade den sammankomst, som är beskrifven i Almqvists skizz. Nu tänkte Thomson oupphörligt på anmälan och fick aldrig nog många namn. Min man hade skaffat en stor del, Mellin en annan del, men det syntes förläggaren ej nog, och nu kom Mellin, som för gammal bekantskap sluppit in till mig, med förfrågan om jag skulle ha något emot om Thomson vände sig till friherrinnan Knorring. »Derom har han ju redan frågat mig», svarade jag, »och jag upprepar att jag ber honom handla alldeles som han behagar. Jag tror dock att han ångrar sig om han gör det. Hon skall naturligtvis alltid anse sig såsom tillhörande parnassen, men icke till »kotteriet». Huru är det med hennes resbeskrifning i Jönköpingsbladet.» »Den», svarade Mellin, »går icke nu längre. Man vet ej hvarför, kanske fortsättningen icke är färdig. Emellertid är det ej origtigt af Thomson, tvärtom, att skaffa så många namn som klinga och äro lämpliga.» »Jag förstår! Thomson, upprepar jag för tredje gången, gör som han behagar i sin sak.
Talaren har anmärkt, att om afkaslningen icke upginge till 5 proc., så borde bevillningen icke ega rum, emedan Staten dä fyllde bristen. Detta tror jag också är ganska riktigt, emedan del då vore Staten sjelf, som finge på ena stället betala afgiften och på det andra laga den igen. Men om afkaslningen öfverstege 5 proc. så har talaren förklarat sig icke finna något skäl, hvarföre bolaget skulle vara befriadt från bevillning. I afseende härpå förekommer likväl det förhållande, alt om afkaslningen skulle upgå till 5 proc., så skulle Staten icke lemna något tillskott och då vågar jag fråga, hvilken Svensk korporation finnes, som erlägger en sådan skatt, som detta bolag i sådant fall skulle komma all erlägga? Genom den bestämda amorteringsprocenten skulle redan det första året, om ett så lyckligt förhållande då inträffade, att inkomsten upgin-. I)cn 'J9 Augusti f. m. ge lill 5 proc., en summa af 50,000 r:dr tillfalla Slaten oell sedermera komme della belopp alt ärligen ökas, sfi att vid det 40:de äret Statens vinst af bolaget skulle, nära motsvara 240,000 r:dr. Ligger icke häruti en större beskattning, än sorn något annat bolag f. n. drager. Jag skulle således (ro att det resonnement, som den föregående talaren framställt icke är fullt rikligt, men då den sak, hvarom bär är fråga, rörer beskattningen, och således år ca af de frågor, deruti ett Stånds afslag är tillräckligt för alt bringa densamma under Förstärkt Utsk., så får jag ändock till förekommande af tidsutdrägt genom en sådan voteriug, instämma ali det slut, hvartill den föregtde talaren kommit. Vi veta nemi. all bela betänkt! är af BondeSl. afslaget, och då således äfven denna ponkt bos nämnde Stånd fallit, skulle den troligen komma under Förstärkt l!tsk:s behandling, och således vålla tidsutdrägt ulan annat sannolikt resultat än att den ändå lill slut i alla fall skulle komma alt falla, och derföre tror jag det varu vida bättre, att genast bifalla hvad Gr. Lagerbjelke föreslagit.
Förtär blott högst litet dryck eller flytande föda till måltiderna; drick emellan dessa Vichyvalten i små qvantiteter. Margit. Se svar till Ina i n:r 9. Ytterst svårbotligt! Young Man. Troligen någon slags astma. Mera kunna vi ej säga utan undersökning. Jo, bot finnes ju, alldenstund ni redan en gång blifvit. bättre genom lämplig behandling. Börja ånyo dermed. A — a. 1) Ingnid något fettämne, t. ex. lanolin, innan Di gär ut. Massage. Ev. 23 dr. Hvad er nuvarande sjukdom och svaghet beträffar, fordras naturligtvis undersökning för att kunna säga, hvad orsaken Sr, och hvad som bör göras. Likaså måste undersökning (helst af specialist) afgöra, om plågorna vid menstruation en bero på något underlifslidande. Tsg, när värken påkommer, 50 ä 75 centigram antifebrin. — Äro edra tänder skadade, böra de behandlas af tandläkare. D:r - d. Frågor. Vill någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt upplysa mig om, hvilken slags sked man bör begagna till s. k. krabbaväf? Jag antar den skall vara grof, på det ränderna må komma att synas upphöjda. Hvilket nummer på garnet? Gammal prenumerant. En af Iduns prenumeranter nämDde en gång, att hon alltid syr sina klä- der utan profning. Hur går detta till frågar en, som för svar härpå skulle vara mycket tacksam. Gammal prenumerant. Vid jultiden år 1878 eller 79 utkom såsom följetong i Sydsvenska Dagbladet Snällposten en del » julhistorier ». Bland dessa fans en spökhisoria af Charles Dickens, som han sjelf skulle ha upplefvat, upptagande 2 å 3 n:r. Frågas om dessa nummer finnas och i så fall till salu? Alarik. Fordras numera vid hvarje telegrafstation att hafva aflagt studentexamen för att erhålla plats, frågar Gulli. Trifvas palmträd i allmänhetbäst i sol eller skugga undrar Gulli. Huru skall man rengöra och få silfverglans på gamla tennsaker? Jonas L. Vore särdeles tacksam, om någon genom Idun ville visa mig trefliga, men enkla monogram E. N. och M. ö.
Dä desta Medborgare till det högsta kunna betragtas, som arbetande Capitalister, synes som utaf dem ej kan fordras annat bidrag än utaf deste, och derigenom njuta de rättrvisa. Zag wägar smickra mig, att genom desta anmärkningar ej misttänkas, det jag will undandraga mig, att gifwa till Fäderneslandet hwad i min förmåga skär; Redeligen stall jag Lid-, och AS. prok. 6:te Band. Slör» Afd. 976 Dcrr 26 2lpril. jag upfylla denna för mitt hjerta dyrbara skyldighet och dertill hafwa intet ospardt, dä tyngden deraf bliflver rakt» wist fördelad. Lscl 6ustsk IdeutLislljölll. Grefwe kölner, ^äolpb Lvran, yttrade sig: Dä jag wnr en ibland dem, soini Plenum den iz-de mstodo ifrän sin rättighet att tala, ehuru de anmält sig, anhällcr jag, att, i. anledning af de nu skeende tilläggning»!-, äfwen i korthet fä namna hwad jag dä ärnat anföra: Det maricke säsom det bästa möjliga försiag i ans ende till ifrägawarande ämne, men säsom det hwiitct igenom utarbetningen uti Utskottet jag trodde wara skickligast att förena sinnena, som jag ärnade tillstyrka bifall till Utskottets Betänkande. Zag ansag principens gillaiche och införande af wigt för Fosterlandets förswar och sjelfständig» het och jag trodde, att möjlige nstsit, g eller vsullkomligh - ter i tillämpningen skulle bäst af erfarenheten uppdagaS fliille lätteligen i en framlid kunna rättas. L kwäl had , jag ärnat til-ägga, ätt om Betänkandet skulle remitteras, med anmärkningar, hade jag i synnerhet »vid aure puncter fästat min upmärksamhct. Den ena angick rotcringen af den oroterade jorden och dess »verkställighet.
Domstolen inkommit, och der, icke större pluralitet än 5 ledamöter, förenat sig att anse den åklagade skriften, i anseende till antingen sin syftning, eller sin verkan, brottslig emot ofvannämnde 12 mom. i 3. §. I detta fall och emedan ett säkert bestämmande af den åklagade skriftens brottslighet i afseende på allmänhetens förvillande, synes genom flera uplysta mäns yttrande böra i större grad kunna vinnas, torde gjorde i Tryckfrihets lagen. Detta har dock sammanhang med hvad sista Constitutions-Utskottet föreslagit, men den sednare förändringen har ej tillförene blifvit satt i fråga, och är dessutom öfverflödig, emedan ingen lag bör strida emot en annan ock de allasammans kunna sägas gifna att etc., etc. Se texten ovan! 1 Edelcrantz av honom skrivna och undertecknade anförande är såsom bilaga n:o 2 fogat till protokollet. 202 Den 17 Juni 1812 Kongl. Maj :t täckas i Nåder (förordna om en Nämnds sammankallande, hvilken i min tanka borde bestå, utom den af Constitut. Utskottet föreslagne Tryckfrihets Comitén, af Justitia? Kansleren jemte Sex af Kongl. Maj :t förordnade ledamöter. Af Denna Nämnd skulle i likhet med en Jury, hvardera parten äga rätt att, genom omotiveradt jäf, afskilja 2 personer, hvarefter de återstående 10, ej skulle åtskiljas förr, än de genom bestämd pluralitet med Ja eller Nej afgjordt den anklagade skriftens brottslighet, serskildt i afseende på dess syftning och dess verkan till allmänhetens förvillande. Dernäst, och i afseende på 2dra delen af Utsk:s nya redaetion af 5 §, hvilken innehåller endast en omarbetning af samma §, och som är oberoende af det beslut som om Nämnden kan tagas, får jag för min del förklara att jag dervid funnit mig befogad blott till en anmärkning, men som synes mig vara af mycken vigt. Sista punkten, pag. 62 uti C. U. betänkande är af följande lydelse: I frågor om besväras.
A l l a sutto i spänd väntan, när doktorn slet u p p kuvertet. » Gått igenom tentamen med glans, min E x a m e n snart. Hjalmar. » sista. D e t b l e f tyst i rummet ett ögonblick, men snart började barnen storma. E r i k höjde ett väldigt hurra, i hvilket I d a instämde m e d ett ihållande tjut. » N e j, söta barn, förskona våra örhinnor, » bad modern, skrattande, o c h höll händerna för öronen. Selma satt redan uppkrupen i sin fars och ryckte honom i skägget. knä » S e r du nu, farsgubben, att mamma o c h jag hade rätt, » sade hon skälmaktigt, » h v a d tjänade det till, att du stormade och brummade så förfärligt i m i d d a g s? N u har du ingenting för det ändå. » » J a, kantänka, det var så stort, att gullgossen ändt ligen tänker sluta sina studier oeh bli något. H a n skulle kanske ha gått där o c h blifvit öfverliggare; eller h u r? A t t ni inte ska ' telefonera eller telegrafera, det har j a g väntat på efter en så stor bragd. » Egentligen var det vflle sända sin gosse trande ord, men det visste dock, att intet pappa själf, som så gärna ett vänligt o c h uppmunkunde han ej tillstå. Han mera skulle behöfvas. E t t enstämmigt, ihållande jubel helsade doktorns ord. » V i ska ' telefonera, » skrek Ida. » L i l l a markatta, » utbrast brodern öfverlägset; » just som du skulle kunna tala i telefon; nej, vi ska ' telegrafera, det ä ' mycket mera stilfullt. Bougeart. Om mat oeh matlagning. För Idun af 0. H. O. III. våra båda föregående uppsatser * hafva vi sett, att många omständigheter kunna inverka på så väl vår matlust som vår matsmältning; det tillkommer oss nu att egna vår uppmärksamhet åt själfva födoämnena och åtskilliga med deras urval, beredning o c h servering sammanhängande förhållanden.
Stat anslagna Arfvoden , Gratifikationer och Expencer, som, enligt, tid efter annan, utfärdade Resolutioner och Förordnanden, äro bestämde att från Bankens Omkostnads-Räkning, dels qvartaliteler och dels en gång om året, utgå och af Commissariatet anordnas; varande denne förteckning, i ändamål att bereda en lättare öfversigt af förhållanderne, uprättad i Tabell-form med serskilde columner för föremålet, anledningen och vilkoren för hvarje anslag, de Resolutioner och Förordnanden, hvarpå det grundar sig, beloppet qvartaliter och för året samt diverse anteckningar. I ai6 Memorial af Banhem Commissarier. I frågan om nödvändigheten af hvardera anslagets fortfarande under Perioden intill Rikets Höglo fl. Siänders, efter nu instundande Riksdag, inträffande nästa ~sammankomst, anser Commissariatet icke något annat af dessa Anslag kunna eller böra indragas än den, enligt 5 Art. 5 §. af Baneo-Ileglementet under den :p December 18 c3. vid sista Riksdag åt Cassa-Commissarien beviljade Extra Gratifieation eiler Löne-forbättring af Två Hundrade O. Riksdalar Banco årligen, hvilket anslag Commissariatet, under åberopande af hvad dess den 8 October ,82.3 till Herrar Fullmäglige aflåtna Memorial innehåller, tror kunna föi Banken besparas vid nu varande Cassa-Commissariens afgång eller föi flyttning till högsta Lön, derest icke det serskildta onus, som är Cassa-Commissarien ålagdt , alt ställa Banken borgen för en Summa af 4,° o o R:dr Banco, skulle anses utgöra ett giltigt skäl till ökade Löneförmoner lör honom, helst erfarenheten visat, att ehuru Gassa-Commissaiie-Beställningen, i följd af den för Cassa-Commissarien och Casscureine utfärdade nya Instruction, i anseende till förändrade arbetstider, är besvärligare nu än förr, Cassa-Commissai iens tjenstgöring likväl icke är trägnare än de öfrige Commissariernes.