Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag uppgaf mig för läkare ifrån Ryssland, hvarvid de utan vidare frågor togo mig för kristen, sade att jag ej kunde få bo här, der blott moslims bodde, samt att det ej passade att de bodde tillsammans &c. Som jag öfverhufvud var föga belåten med rummen, gjorde jag ej särdeles invänningar, utan tog en ny åsna, som förde mig till det närbelägna Gounijeh, der jag fick ett rum, wakalat elschishineh, utan möbler och utan glasfönster, blott (såsom här är vanligt) med trädverk för fönsterluften. Sedan jag först placerat mina saker i ett annat rum, tills mitt hunnit bli sopadt, klädde jag af mig min stora Grekiska kapott, tog fram min orientaliska rustning och begaf mig ut, samt red till Ryska konsulatet, der jag med största vänlighet och fryntlighet blef emottagen af gubben Bochti, till hvilken Tantavi skrifvit om mig. Han lofvade göra allt för mig och vara mig i faders ställe. Han intog mig mycket för sig genom sin gamla hjertlighet. Sedan jag en stund sutit der, begaf jag mig åter bort och tog en åsna, hvars drifvare efter många frågor om shishineh och på åtskilliga omvägar förde mig hem. Jag ställde nu mitt rum, så godt sig göra lät, i ordning, köpte en hasireh, bredde på den ut mitt bolster af halm och deröfver min ihram. Gick sedan ut, köpte mig tobak, några apelsiner, och 9 kokta ägg. Åt Elbawab hade jag gifvit pengar att köpa några ljus, kol, smör och bröd. När jag kom hem, lät jag honom tända upp eld, kokade mig thé och gjorde mig ett godt mål, dels med återstoden af min resprovision, dels med det nu uppköpta. Sedan satte jag mig på min bädd på golfvet och skref detta på mina knän. Allt hvad jag sett i dag behagade mig mycket och tusenfallt bättre än i Alexandria. Franker ser man här föga, eller ock äro de klädda såsom infödingarne. Folket tyckes vara godt och hjertligt, de åsnedrifvare, som fört mig omkring i dag, voro alla särdeles medgörliga och billiga.
Uppläst och godkändt hus Ridd. oell Adeln deri 7 Mars 1857. Preste-Slåndet den 7 Borgare-Ståndet deri 7 llonde-Slåndet den 11 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående utbetalning aj det för ombyggande af Långebro vid Christianstad under sednasle Riksdag beviljade stats-bidrag. (Stats-Utsk:s Ellide Nio 32). S. A. K. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, nied bifall lill E. K. Mits derom gjorda Nådiga framställning, anvisat för ombyggandet, enligt uppgjord plan och koslnads-förslag, af den öfver Helgeä invid Christianstad anlagda s. k. Långebro elt statsbidrag af 100,000 R:dr B:ko, alt, med 00,660 R:dr 32 sk. såsom lån och med 33.333 R:dr 10 sk. såsom anslag ulan återbelalnings-skyldighet, utgå från Rikets Ständers Riksgälds-kontor, under de i afseende på dylika stats-bidrag då stadgade allmänna vilkor och förbehåll, och således, bland annat, med iakttagande att detta arbetsförelag sednast under loppet af år 18o6 påbörjades, vid äfventyr att hvad som blifvit anvisadt kömme alt till Rikets Ständers disposition reserveras, så har E. K. M:t, genom Nådig Proposition af den 9 Decem1- ber nämnde år täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom tvist uppstått rörande skyldigheten att bygga och underhålla omförmälda bro, och de bvggnads-skyldige socknarnes fullmäktige icke kunnat förena sig om statsbidragets emottagande, med ovilkorlig skyldighet att, utan afseende å denna tvist, sednast under nästlidna års lopp påbörja brobyggnaden; att E. K. M:t. som icke lemnnt
Låter någon bruka sig till biträde vid uppgörande af aftal om envig eller till vittne vid sådan strid; varde straffad med fängelse från och med sex månader till och med två år. I öfrigt komma i afseende å delaktighet i brott, som i denna författning omförmälas, de i allmänhet gällande föreskrifter om delaktighet i missgerningar att tjena till efterrättelse. Om skadestånd. % 68. Ersättning för den skada, som någon genom misshandel, hvarom sagdt är, tillfogat annan, vare den brottslige pligtig att gälda, ehvad gerningen skett med uppsåt eller af vållande; och skall under skadeståndet räknas icke endast läkarelön och annan kostnad, utan äfven ersättning för hinder eller brist i den skadades näring, för sveda och värk, så ock för lyte eller annat stadigvarande men, om sådant blifvit honom tillfogadt. § 69. Komma maka eller barn efter den, som dödad blifvit, att genom hans frånfälle sakna nödigt underhåll; då kan dem, efter ty med afseende ä så väl den brottsliges tillgångar, som andra omständigheter, skäligt pröfvas, tilläggas såsom skadestånd hvad för makan eller barnen tarfvas, till dess de sig eljest försörja kunna; och må det skadestånd efter omständigheterne sättas att utgå på en gång eller å särskilda tider. § 70. Är skada gjord å öfvermaga eller afvita och kan ej den, som skadestånd njuta bör, det utfå af någon, som för underlåten vård öfver den, som skadan gjorde, är förfallen till ansvar för vållande; då håfve han, som skadan led, rätt Kongl. Majus Nåd. Proposition M 39. 63 att skadestånd erhålla af dens egendom, som skadan gjorde; varde dock, med afseende så väl på dennes större eller mindre förmåga att sin handlings skadlighet inse, som på de tillgångar han eger till skadeståndets gäldande, beloppet deraf jemkadt efter ty skäligt pröfvas. Ej skall, der skada blifvit gjord af barn, som är yngre än femton år, eller af afvita, tagas till skadestånd hvad som till uppfostran för barnet eller underhäll för den afvita nödigt finnes. Särskilda bestämmelser. § 71.
Domstolen böra stridigheterne redas och sjelfva grundläggningen till de påföljande besluten formeras: hvad i detta hänseende der blifvit tillgjordt pröfvas af andra Domstolen, eller Ofver-Rätten; men som den sednare måste arbeta i särskildta fördelningar, hos hvilka olika begrepp i Lagskipningen lätt! i gen kunna uppkom^ 74 Den 5 Maj, ina, fordras en central-punkt, der den nödvändi. ga enhi ten är a(t finna; oell denna centra I.punkt är tredje elier högsta Domstolen, som är en enda för liela Riket. Nyttan af särskildta Instantier ligger för öfrigt mindre i deras inängd, än i tleras ändamals enliga organisation. Vid första Domstolen, der en sak heredes till pröfning och får sin egentliga form, är det ej olämpligt att den behandlas af en enda Domare; men sedan han slutat sin hand läggning och saken kommit i skick, att undergå ytterligare granskning , är det nödigt, att fleras insigter och urskillning förenas, för att upptäcka, hvad som möjligtvis kan hafva undfallit en endas uppmärksamhet. Hof Rätten har följaktligen en rigtig Organisation, för att vara gransknings - Domstol, hvaremot äf Lagmans-Rätten, som icke är annorlunda organiserad , än Hä. rads-Rätten, någon skarpsyntare granskning eller vidsträcktare omfattning i åsigter föga bör kunna väntas. Den pröfning af Härads-Rättens Utslag i tvistemål, som af Lagmans-Rätten anställes, är således icke arr räkna för en förmån af den vigt, att den kan öfverväga olägenheten af den betyd, liga tids - utdrägt, som deraf vallas ; och då denna förmån icke eller är så stor, att Lagmans-Rätten derföre bör göras permanent, är det bäst, att Instantierne återföras till deras förra antal, och att Dagmans-Rätten, såsom den mest umbärlige, all. delea afskaffas. Af denna förändring å Dandet följer, att flera än tre Instantier icke eller för någon Stad böra gifvas.
(Beviljadt vid 1856—1858 års riksdag och utbetaldt sistnämnde år — på Gottland: till sedermera aflidne Prosten P. Wallgren, för utdikning af Burge myr i Ekstads socken, å 5,550 R:dr, emot årlig återbetalning af 5 procent å denna summa, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital - Transport: 3,537,638: 49. 6,741,292: 25. 6,000: — 2,400: — 75,000: — 8,393: 23. 240,000: — 150,000: — 3,480: — 100,000: — 7,326,565: 48 — 31 — Transport: 3,537,638: 49. återstoden; hvilken betalnings-skyldighet vidtog år 1849 4,814: 57. till bemälte Prost, för utdikning af Mellings myr, inom Ekstads och Sproge socknar, å 4,305 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande, jemte kronoutskylderna, af 215 Lindström, för utdikning af en, Westöö hemman tillhörig myr inom Halls socken, å 3,300 R:dr, dito dito af 165 R:dr för åren 1857 med 1887 5,115; _ » f. d. Fältkamreraren O. M. de Berg, för dito af Hallbros myr inom Westerhejde socken, å 787 R:dr 50 öre, emot årlig inbetalning af 5 procent å lånesumman, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital-återstoden 787: 50.
Hör af jern eller annan metall, hvilken artikel, behöflig såsom råämne vid machinverkstäderna samt till flera inrättningar, såsom vattenledningar, gasverk, m. m. endast i ringa min utgjorde föremål för inhemsk tillverkning och icke kunde draga de höga tullsatser, som för fullfärdiga metallarboton äro bestämda, utan hittills efter särskildt, i hvarje fall erhållet, tillstånd fått mot nedsatt tull införas. De härom afgifna yttranden äro nästan enstämmiga i fråga om behofvet af ett sådant särskildt stadgande, men skilja sig i aUeende både å stadgandets omfattning och å den tullsats, som borde bestämmas. Så har, i förra hänseendet, blifvit anmärkt, att gjutna jernrör, hvilka här kunna åstadkommas och äfven till ganska betydlig mängd redan blifvit tillverkade, borde undantagas; och i fråga om tullsatsen åter har man ansett densamma böra bestämmas lika med tullen dels å redskap och machinerier eller delar deraf, dels ock å det råämne, hvaraf rörön äro tillverkade, eller, hvad smidda eller valsade jernrör beträffar, i likhet med införsels-tullen antingen å stångjern elior å jernplåtar, hvilka sednare ansågos närmast jemförlige. Utskottet delar fullkomligt den åsigt, att införseln af ifrågavarande artikel bör genom lindrig tull underlättas, och att, då tvekan om artikelns hänförlighet till den i taxan förekommande rubriken »redskap och machinerier eller delar deraf, ej specificerade» torde kunna uppstå, särskildt stadgande om metallröra förtullning bör i taxan intagas. Ju mera machin-tillverkningen och de flera inrättningar, hvartill metallrör erfordras, utvidga sig och ju strängare man vill fullfölja grundsatsen, att förebygga anledningar till undantag från allmänt bestämda tull-afgifter, ju angelägnare blir och detta särskilda stadgande. Att der - 4 Betillnings-Utskollets Utlåtande, N:o tS. ifrån undantaga gjutna jernrör vore, efter Utskottets tanka, mindre välbetänkt.
Stats -anslag och bestridande af det sednares utgifter i och för Utoch Inländska gälden samt öfrige behof; sa b!ef, efter en sadan fördelning ett öfwerffott af 199,642 R-dr zs st. y rstuppå den fastställde Bewillnings-summan, hwilket, efter hwad Riksens Ständers onvanberörde ffrifwclscr och nämde §. i Riksdags-Bestulet innehålla, borde till Förswarswerket anwändas, utöfwer de härtill i Stat anslagne 600,222 R:dr; men harförutan war ännu en brist afroO^zzgRffr 12st. 7 rst. uti den Million R:dr om äret, sou; Kongl. Maj:t til! Förswarswerket, såsom oumgängclig, assar och Riksens Stander lennval godkänt; och det äro deste Twahundrade Tusende R:dr om äret, som Kongl. Mai-t nu i näder föreställt nödwandigheteu af, att genast erbälla för ären 1810 och ryli, fason, alldeles oumbärlige, om de Förswars-anstalter RikelS narwarande belägenhet päkallar, till dest säkerhet och bessänd, stola med kraft och werksamhet kunna widtagas. Stats - 2°2 Den i Majk Stats-Utskottet som för sin del nogsamt insett angelägenheten och nödwänbighetcn häraf, och att det icke är möjeligt alt kunna reducera sa beskaffade ut, gifter i mohn af bristen uti anftagen, utan att äsirosalta, »adana anstalter, hwilka icke utan äfwenkyr kunna makrlätas, och af hwilken anledning Kongl. Majn icinwäl redan warit söranlaten att anbefalla fiece sadane, hwilka icke utan wada kunnat uppstiutas, har derföre funnit sig böra till Riksens Högloft. Stander, wördmm melchen hemställa att de till fyllnad, uti den af Riksens Höaloft.
Apergren. 1064 Den z Julli. Uppläst hos Ridd. och Adeln den z Memorial! Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärso tEconomie Utstött har under öfwer laggning sörehaft ett af Lagmannen Högwälborne Grefwe Herr Johan Henning Gyllenborg till Högloft. Ridderstam och Adeln ingifwit och den 17 dennes tili Utskottet remitteradt Mcmemorial, hwaruti Herr Greiwen yrkar den förändring uti Allmänna Lagens stadgande och särdeles i föreskriften uti n §. af Kongl.
Lagerbjelkes. hemställan, det R. o. Ad. ville vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. Hr von Hartmansdorff, Äng.: När denna § förra gången förevar, sökte både jag och andra, att för Ståndet ådagalägga riktigheten af det deri meddelade stadgandet. Men då jag hör, att det ånyo bestrides, nödgas jag upprepa hvad som, vid nämnde tillfälle, sades. Om en person skall veta, huruvida han kan åtaga sig den försäljning, som här är i fråga, måste han hafva en dertill lämplig lokal. Denna får i stad vanligen icke tillträdas på andra tider än vid flyttningarne, d. 1 April och den 1 Okt. Endera af dessa tider måste följagtligen för krogafgiftens beräkning väljas. Då ansåg Utsk. lämpligast vara att antaga den, som inträffar om hösten, då flyttning i allmänhet sker, hvilket äfven passade bäst tillsammans med de förberedande åtgärder, hvarom Frih. Den 5 Oktober. 81 Frih. Raab redan talat. Denna fråga ansågs af Borgare-St:s ledamöter inom Ulsk.. vara af synnerlig vigt, hvadan de mycket ifrade för frågans lösning på nu föreslagna sätt. Detta i afseende på försäljningsåret i stad. Hvad åter vidkommer försäljningsåret på landet, der hyrda lägenheter sällan förekomma, ansåg man lämpligast att låta det börja vid den lid, då tjenstehjous-flyltningen inträffar, emedan rörelsens framgång måste, till stor del, bero på det biträde, försäljaren har att påräkna. Vid flyttningstiden, kan han förse sig med nödigt folk för rörelsens behöriga bedrifvande. Detta var skälet, hvarföre försäljnings-årets början å landet bestämdes till d. 1 Nov. Nu anförda tvenne omständigheter synas mig älven vara så talande, att jag icke inser, hvilka skäl, som skulle med fog kunna deremot anföras. Man har sagt, det vore att införa ett nytt skatteår, hvilket skulle vara med många olägenheter förknippadt. R. o. Ad. känner nogsamt, att det linnes ett s. k. ecklesiastik-år, efter hvilket både prester och skollärare beräkna sina inkomster och utgifter.
Hufvudsakligen är jag förekommen af Hr Carleson, och jag instämmer med honom ang:de de stora vådor, som skullo upkomma i en framtid af de äfvenlyrliga föreskrifter som i detta förslag äro nedlagda. Man har sagt att thronföljden för det närvarande är betryggad, och att vi hafva flera Prinsar till hvilka vi hafva förtroende, och hvilka hvar för sig skulle passa till llegenter. Detta kan icke bestridas, men hvem går i borgen för att så alllid skall blifva förhållandet? Grundlag stiftas icke för dag, utan för decennier och snart kunna vi räka ut för samma förhållande, som finnes i oss närbelägna riken, der en mängd Prinsar finnas, af hvilka det vore önskligt att de flesta icke kommo till Regeringen. Man har här framhållit vådan af Interims-regeringens nuvarande sammansättning, men man har icke velat tänka sig in i de vådor, som skulle kunna upkomma genom antagande af det ifrågavartde förslaget. Jag skulle kunna derpå anföra mångfaldiga exempel, men jag vill blott hålla mig till ett enda. Det kan dröja ända till 12 månader innan R. St. hinna sammanträda, och under denna tid kan det hända att Riks-styrelsen föres af en Furste vid en ålder, då alla, med undantag af Furstar, anses ännu vara barn. Hr Bildt har på f. m. yttrat att Sverige aldrig, såsom mångå andra länder, suckat under despotismen, utan fått bibehålla sin frihet just derföre att del alltid haft enhet i sin styrelse. Då Sverige suckade mest under despotismen, så var det under Carl Xll:s Regering, då det styrdes af ett barn. Af de talare, som yttrat sig på f. tn.. anser jag Ex:n Gunthers yttrande böra väga mest i vågskålen. Jag har derföre trott mig böra uptekna åtskilliga af hans yttranden, för att se till om de icke kunna motsägas. Jag vill icke fästa mig vid början af hans yttrande, men af slutet deraf har jag trott mig finna att hans mening icke var aldeles sådan, som orden folio sig.
KronoBränneri, med samtelige derpå befintelige Byggnader, må upplåtas åt Veterinärinrättningen, att försäljas eller hegagnas, på sätt Kongl Maj:t för ändamålet lämpligast finnér, dock under vilkor att Magazinet och Torkhuset icke föryltras, utan förbehållas Kongl. Majit och Kronan, att, efter 3:ne månaders förut skedd laga uppsägning, få emot enahanda hyra, sorn Veterinärinrättningen af andre personer derföre erhållit, begagnas, enär omständigheterna kunna så påfordra; men deremot afslå alt den ifrågaställde Summan af 5oöo R:dr B:co må till Byggnadernes inledning beviljas. Den 2 i Decerab e r e. in. 20 5 Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet oell Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan en qvart till 9, och slöts klockan 9 om aftonen, dä, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne befunnos hafva utfallit, sora följer: Ja — 72. Nej — 14. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alt det i ja-propositionen upptagne förslag således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 5 sistlidne November under N:o 95 afgifne, och den i3 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjord hemställan om de Skånska InfanteriRegementernes befrielse från Garnizonstjenstgöring under fredstid.
Men att detta icke var den verkliga orsaken visas deraf, att man med full tillförsigt om framgång följande året utrustade en ny större expedition. Snarare har man ansett bemanningen på de fyra båtarna för svag för att våga sig in bland tschuktscherna, och isen fick bära skulden för reträtten. Men hvad man än kunde förebrå Sibiriens eröfrare, icke var det klenmodighet och brist på uthållighet i att fullfölja en, en gång utkastad plan. Motstånd ökade alltid deras handlingskraft, så ock nu. Sju kotscher utrustades det följande året 1648, hvilka alla skulle segla ned till Ishafvet och sedan längs kusten mot öster. Ändamålet var fortfarande att närmare undersöka dervarande okända länder och folk samt att, till fromma för egen kassa och ryska väldets utvidgning, indrifva skatt af de folkstammar man träffade under färden. Müller anger, att hvarje båt var bemannad med vid pass trettio man, ett tal som synes mig något öfverdrifvet, i betraktande af de sibiriska farkosternas beskaffenhet och svårigheten att föda ett så stort antal menniskor vare sig medelst medförda lifsmedel eller genom jagtbyte. Fyra af fartygen omnämnas ej vidare i berättelsen om resan; de tyckas tidigt hafva återvändt. De tre andra gjorde deremot en högst märklig färd. Befälhafvarne för dem voro kosackerna Gerasim Ankudinow och Simeon Deschnew samt jägaren Feodot Alexejew. Deschnew hyste sådan tillförsigt om framgång, att han före afresan lofvade att vid Anadyr indrifva en skatt af 7 gånger 40 sobelskinn. De sibiriska arkiven innehålla, enligt Müller, om resan följande43: Den 30/20 juni 1648 afseglade man från Kolyma. Hafvet var isfritt; åtminstone kom man utan något äfventyr, som Deschnew ansett mödan värdt att i sin berättelse anmärka, till Stora Tschukotskoj-nos. Om denna udde säger Deschnew, att den är af helt annan beskaffenhet än udden vid floden Tschukotskaja. Den ligger nämligen mellan norr och nordost och böjer sig med en rundning mot Anadyr.
Men här är frågan så invecklad, att man först måste afgöra hvad som är hufvudsaken, antingen att få ett Institut eller att få Landsh:ge-lönen fastställd för alla tider. Mig synes, att vi icke kunna anse Hushållningssällskapet för en lämplig auktoritet att emottaga så stora summor som 200.000 Rdr eller deröfver. Det är visserligen fägnesamt att se, att Landshm låtit pruta med sig, äfvensom att den ledande personen, Gr. Beckfriis, på sin goda tro förklarat, att det icke behöfves 200,000 utan blott 175,000 Rdr, men jag hemställer, om så stort anslag dock kan gifvas under sådana former. Hvad är Hushållningssällskapet i Skåne annat än en enskild förening, och hvad garantier hafva It. St:r att medlen riktigt användas? Jag vill visst icke ifrågasätta misstroende till personerne, men instjtutionen är icke känd i vår kameral. Jag påstår, att formen är till den grad orimlig, att jag icke kan undgå att deremot nedlägga min protest. Jag förnyar min anhållan, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. om bifall till de på sista sidan uptagna begge punkter. Frih. af Ugglas, Curt Gustaf: Då denna fråga förra gången utgjorde föremål för R. o. Adrns öfverläggning, sökte man göra troligt, att genom ifrågav:de förslag någon förhöjning skulle vinnas i Landsbms i Malmöhus län lönevilkor, och det var äfven ett af de skäl som motsidans talare anförde. Jag tog mig då fri - 84 Den 6 Augusti. heten att söka visa misstaget härutinnan, och åberopade författnm som stöd för min åsigt; men som Gr. Frölich då ej torde hafva varit n3rv:de, eller också ej förstått mig, så måste jag nu uprepa hvad jag då sade.
— Jag anser mig böra i underdånighet hemställa, att, med bibehållande af den nu för bevärings-manskapet bestämda exercistid af 30 dagar, fördelade på 2 år i lika terminer, under det dervid stadgade vilkor, att de två bevärings-klasser, sorn_ i följd häraf ärligen sammandragas, icke exerceras samtidigt, ^ förslagsanslaget för bevärings-manskapets vapenöfning må fö- Transport 114,533: 98. 30 Bil M 2 till Kongl. Majds Nåd. Prop, M 1, om Statsverket 1839. Transport 114,533: 98* reslås äfven för nästa statsrcglerings-period till samma belopp, som nu finnes i Riks-staten uppfördt, eller 458,333 R:dr; dock med tillkännagifvande, att utgifterna ä detta anslag möjligen komma att undergå någon förändring, derest den Proposition, hvilken Eders Kongl. Maj:t har för afsigt att till Rikets Ständer aflåta, angående bevärings-inrättningens ordnande och utbildning, varder af Rikets Ständer antagen. laterieleu. Försvarsverket till lands i allmänhet, eller Krigs-kollegii Departementer (Afdelningar). Förslag öfver de särskilda Afdelningarnes medelsbehof under nästa statsreglerings-period hafva genom t. f. Presidenten i Krigs-kollegium blifvit i underdånighet afgifna; och får jag, i anledning af hvad dervid förekommit, nu i underdånighet anmäla följande: FortifikatAons-afdelning eris anslag, till bestridande af underhållet af Landtförsvarets hus och byggnader i fästningsoch garnisons-orter, hvilket alltsedan år 1832 utgjort 75.000 R:dr årligen, har under den sednare tiden, i följd af arbetslönernas ovanliga stegring och äfven i anseende till förhöjda pris å byggnads-materialier, blifvit alldeles otillräckligt, sä att enligt hvad Chefen för Ingeniör-korpsen upplyst, detsamma i medeltal med 34.000
Jag hade trott, att, vid frågan om propositions framställande, en jemkning deruti kunde äga rum, som gjorde det möjligt för hvar och en att deltaga uti voteringen; kan ej en sådan jemkning äga rum, så får jag förklara, alt propos:na äro af beskaffenhet, att jag ej kan deltaga uti voteringen. 11 H. 2 1 i6a Den 8 Augusti f. ra. Frih. Cederström: Jag anhåller, att R. o. Ad. vill tillåta mig att med några ord få besvara der. siste värde talarens yttrande. Han har rätt, då han säger att praescriptionstiden uti en sådan fråga, efter våra gällande författningar, ej är längre än 3 år; men han kan ej varn okunnig om, att samma författning föreskrifver, att fastställda och i laga ordning pröfvade skattläggningar ej få rubbas. Här är nu fråga om att på R. St:s begäran ånyo undersöka och pröfva om den ifrågavar. skattläggningen varit laglig; arden olagligt verkställd, så måste restitution äga rum för hvad som till följe af densamma blifvit orätt erlagdt. Hr Frih. o. Landtm, afbröt talaren och fastade hans uppmärksamhet deruppå, att R. o. Ad. förklarat öfverläggningen i hufvudsaken fulländad. Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Frih. Raabs mening. Ropades starka nej, blandade med ett eller annat ja. Hr Landtm, förklarade, i anledn. häraf, sig hafva funnit, att nej öfverröstat ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Hrr Ribbings och von Hartmansdorffs mening. Ropades ja. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: Den som bifaller, att R. St. hos K.