Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t framdeles skulle finna lämpligt, att, till underlättande af arbetsföretag utaf allmän beskaffenhet, äldre, till krigsbruk odugligt, krut finge användas, E. K. M:t täcktes dervid föreskrifva, att betalning för samma krut skall till Kronan erläggas till ett efter krutets verkliga värde lämpadt pris. Revisorerne hafva anmärkt, att fortifikalions-redogöraren vid Carlsborgs fästning år 1849 försålt det 'å fästningsvallarne skördade hö, hvaröfver fortifikations-befälet och tjenstemännen ega fri dispositionsrätt, och uppburit för 3,637 lispund 12 skålpund, efter 12 sk. 10 rst. lispundet, 972 Rtdr 22 sk. 6 rst., utan att entreprenad för upphandling af del för fästningen nämnde år erforderliga hö egt rum, och under det att, enligt hvad Revisorerne af Styrelsens öfver ekplanleringarne räkenskaper för år 1849 rnhemtat, 880 skeppund å Wisingsö skördadt hö samma år blifvit för Kronans räkning, å auktion i Grenna, försåld för 2 Rtdr 25 sk. skeppundet, eller 6 sk. 1 rst. lispundet, och således för mindre än hälften af hvad Kronan fått betala ; och som det anmärkta förhållan det, att för upphandling år 1849 af hö för Carlsborgs fästnings behof entreprenad-auktion icke egt rum, är vordet i den underdåniga förklaringen medgifvet, men Rikets Ständer anse af vigt, att, vid sådana tillfällen, det må lemnäs rum för en allmännare täflan, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t läcktes föreskrifva Krigs-Kollegiuin, alt, då upphandling af hö för Carlsborgs fästning skall ske, entreprenad-auktion i sådant afseende i behörig ordning förrättas; hemställande Rikets Ständer tillika, om icke lämpligt må synas, alt Styrelsen öfver ekplanteringarne om dagen för auktionen, i god tid derförinnan, genom bemälda Kollegii försorg, erhåller underrättelse, Salpcler-fonden.
Skrifvelse, N:o 232. det af dessa olägenheter, i den man statens tillgångar sådant medgifva, bör utgöra en af statsmak Lernas angelägnaste omsorger, och Rikets sednast församlade Ständer hafva äfven, för vinnande af delta ändamål, ansett anläggningen af jernvägar vara ett af de verksammaste medlen. Delande denna åsigt, hafva Rikets Ständer funnit för kommunikationernas förbättrande serdeles fördelaktigt, om den vid sistlidne riksdag ifrågakomne jernväg emellan Örebro och Hult utsträcktes till Köping, hvarigenom en sammanbindning af rikets betydligaste insjöar, Wenern och Mälaren, kunde åvägabringas och dymedelst befordras en hastigare förbindelse emellan Rikets tvänne största städer, Stockholm och Götheborg, samt jernvägen sålunda komme att få sin sträckning, dels genom 2:ne bördiga sädesproducerande provinser, dels äfven genom och i granskapet af flere utaf rikets förnämsta bergslager, hvilkas outtömliga malmtillgångar och öfrige bergseffekter derigenom kunde å aflägsnare orter inom riket förädlas och afsättas, hvilket för närvarande icke med fördel later sig verkställas. Af sådan anledning hafva Rikets Ständer alltså för sin del medgifvet, att den vid näsllidne riksdag ifrågasatta jernväg emellan Örebro och Hult må lill staden Köping få utsträckas. l)å något bolag för utförande af meranämnde jernväg mellan Örebro och Hult, på de af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag fastställda vilkor, icke under den förflutna tiden, så vidt Rikets Ständer hafva sig bekant, bildat sig, och någon sannolikhet ej eller är för handen, att, åtminstone under den närmaste framtiden, ett sådant bolag skall komma att uppstå, hafva Rikets Ständer ansett förändring uti de förut bestämda vilkoren icke kunna undvikas, såvida ej all utsigt att bereda framgång ät den i så många hänseenden riksvigtiga angelägenheten, alt en jernväg af någon betydligare utsträckning varder anlagd, skall försvinna.
Ingendera af sakerna kommer då att qvarstå; men att 1111 släppa af Memorialet skulle jag afstyrka, Jag tillstyrker fortsättning af dess pröfning, då man får höra huruvida Ridd. och Adeln gör någon anmärkning vid TryckfrihetsComiteens hörande och Domstolarnes publicitet. Den vi Ja n u ar i i e. rr). Herr Hjerta: Jag anhåller att RiddarhusSekreteraren finge upplysa oss, huruvida icke, genom den af Ståndet bifallne proposition, det står uttryckligen inryckt, att detta beslut angår alla de delailbestämmelser i förslaget, som hafva afseende på Jury, Detta är något helt annat, än hvad vi nu öfverlägga om, emedan desse äro af Utskottet gjorde, som Utskottet sjelf säger, partiella förslag. Utskottet har antagit ett förslag, sammanhängande af 3 delar; ett annat partielt förslag, som är TryckfrihetsComiteens hörande, och ett annat partielt förslag, som angår offentlighet vid Domstolarne. Del blir ett nonsens om vi låta utan anmärkning gå ifrån oss dessa förslager, utan att sätta dem i sammanhang med beslutet om Juryns bibehållande. Det är för att förekomma detta, som jag tror att vi måste genomgå det återstående. Genom Utskottets godtycklighet att komma med hopade förslager i samma Memorial, blir detta nödvändigt. Jag tror att det rätta hade varit att låta dem hvila. Då detta ej kan ske, utan vi måste skrida lill föremålet, ser jag ej annat medel, än att få det till Utskottet på sådant sätt, att mali bibehåller pröfningsrätten, i händelse det förstärkta Utskottet tvingar oss att följa det beslut att Juryn skall upphöra. För att bereda detta, har Grefve af "Wetterstedt frsmställt ett förslag, som jag skulle instämma uti, 59 H. g* i32 Den 27 Jan nar ii e. tn. men som likväl har den bristen att vilkoret ej är utsatt. Han föreslog endast ett återsändande, med det utlåtande, att Ridd. och Adeln ansåg, att då Juryn kommer alt bibehållas, bör allt hvad angår Tryckfrihetsmåls behandling af Domstol ur förslaget utgå, om jag rätt påminner mig orden.
N:o 158. helgd i deras tid, och den missnöjde Parlen ega rätt att, när som helst, detsamma upphäfva ; önskande Motionairerne, att meranämnde contract , om hvars upphälvande Allmogen för nära 20 år sedan anhållit, så mycket hellre , som det icke skall vara af Kongl. Maj;t stadfästadt, nu måtte undan, rödias, och Gottlands Allmoge, i likhet med Rikets öfrige provincers, till Presterskapet få erlägga endast Tertialtionde, eller ock, alt en sammanslagning af Pastoraten , sorn , till större delen, bestå af 12 till 3o Mantal, måtte ske , lör att såmedelst bereda tillfälle till en nedsättning, åtminstone till hälften af hvad nu måste utgifvas Detta har Utskottet under pröfning förehaft; och hvad först beträffar Motionairernes uppgifter, rörande det contract, som umellan Presterskapet och Allmogen på Gottland blifvit upprättadt, får Utskottet förklara , att, då med samma contract icke lärer kunna menas något annat, än den så kallade Conventionsstadgan, hvilken år i648 emellan Presterskapet och Allmogen uppgjordes, genorn den då regerande Drottning Christinas tillförordnade Commissarier samt Presterskapets och Allmogens Allm. Besv. o. Oec. Disk. Ull. N.o 158. 5 Deputerade, och året derpå högstbemälde Drottning confirme* rades; att då nämnde stadga efter den* na tid blifvit högtidligen sanctionerad genom Sveriges framfarna Konungars förnyade stadfästelse? derå , anda till Regementsförändringen 180g, ibland hvilka stadfästelser den, af Högstsalig Konung Fredric år 1747 utfärdade, tillkommit, uppå Rikets Ständers underdåniga tillstyrkande vid den Riksdag, som samina år hölls, hvilket tillstyrkande derpå grundades, ”att
För behandling af detta ärende, hvilket af samtlige Riks-Stånden blifvit till Bevillnings-Utskottet remitteradt, har Stats-Utskottets biträde funnits erforderligt, och hafva Utskotten, vid betraktande af de skäl, som föranledt Rikets sist församlade Ständer', till följd af dåvarande Bevillningsutskotts förslag uti serskildta Betänkanden, N:ris 12 och 27, att besluta, det allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län skulle åtnjuta enahanda lindring uti bevillningen efter l:sta Artikeln, som uti 1835 års Bevillnings-Stadga varit medgifven, funnit Rikets Ständers mening tydligen hafva varit, att denna lindring, som blifvit dessa orters invånare medgifven till någon lättnad i deras, till följd af inträffade missväxter, iråkade betryck, borde komma dem till godo, utan afseende på, om de egde jord och idkade näring, eller ej, ehuru en mindre tydlig redaction af 148 §. uti nu gällande Bevillnings-Stadga gifvit anledning till den tyd - Statsoch Bevillntngs-Utskottens Betänkande, N:o 21. 3 ning af densamma, alt orden: "hvilka icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke" hvilka ord blott hafva afseende uppå ”Fiskare i Bohus Län" äfven blifvit hänförde till •'allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län, äfvensom fjälltrakterne i Wester-Norrlands Län/* hvarigenom det öfverklagade förhållandet uppkommit, att den delen af allmogen inom Neder-Calix socken, som egde jord, blifvit ålagd att utgöra full bevillning efter l:sta Artikeln; och anse sig Utskotten, till följd häraf, böra tillstyrka, att den skattskyldiga allmogen i Neder-Calix socken må, i reslitutionsväg, återbekomma hvad, som blifvit densamma, genom ofva nnämnde otydlighet i Bevillnings-Stadgan, för mycket till betalande ådömdt och affordradt. Stockholm den 25 November 1844.
Ständers bepröfvande vördsatnligen underställes. Stockholm den 17 Junii 1818. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande öfver Riksens Ständers Revisorers anmärkningar vid Stats Bihang till Riks.St, Brot. jgij ■ igig. 4'de Sami. 1858 Stats-XJtskottets Betänkandea. Verkets Räkenskaper och förvaltning åren 1312 till och med 1815. Ilös Höglofl. Ridderskapet och Adeln hafva anmärkningar blifvit gjorde vid Stats-Utskottets den 3:dje dennes afgifne utlåtande öfver de af Biksens Ständers till granskning af Stats-Verlcets Räkenskaper år 1817 valde Revisorer gjorde anmälanden; Men, sorn berörde utlåtande är gilladt af Högvördige Prest-Ståndet den 3:dje Samt aF Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 5ite i denna månad, har Utskottet filnnit sig emot 6g §. i Regeringsformen ej kunna detta ärende till vidare handläggning upptaga: Hvilket Utskottet skolat vördSamligen anmäla. Riksens Höglof. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid dess hemställan ont revision af de under Kongl. Krigs -Collegii disposition stående Cassors förvaltning och Räkenskaper. Vid Stats - Utskottets den 26 sistledne Maji gjorde hemställan, att de under Kongl. KrigsCollegii disposition stående KrigsmanshusBoställsoch Mötes - PasseVolance - Cassors räkenskaper ooh förvaltning måtte, i sammanhang med Revisionen af Stats-Verkets öfrige Räkenskaper, Ståts-Utskottets Betänk anden. 1859 öfverses och granskas af Riksens Höglofl. Ständer och Deras imellan Riksdagarne sammanträdande Revisorer; hafva anmärkningar hos Höglofl.
Bolagsreglorne, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dessutom innefatta uppgifter och stadganden i följande ämnen: а) om beloppet af teckningssumman eller grundfonden , deraf minst Tjugofem (a5) pi ocent skola utgöras af Rikets gällande mynt; б) om antalet af Directionens Ledamöter, som icke få vara färre än fem; c') om tiden och sättet för revisionen, som årligen förrättas och revisionsberättelsens kungörande i Tidningarne; (T) om tiden för ordinarie Bolagsstämma, som årligen hålles, vilkoren för sammankallande af extra Bolagsstämma och om rösträttigheten; e) om sältet för ändring i bolagsreglorne; f) om sättet för utlåningen och om creditiv-rörelsen; och g^) om deposition på uppoch afskrifnings-räkning. 6 §. Såsom säkerhet för den del af grundfonden, hvilken ej ovilkorligen skall bestå af contanta medel, må begagnas ej allenast Rikets gällande mynt samt controlleradt guld och silfver, utan äfven sådane fastighets-inteckningar, actier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, sorn för sådant ändamål af Bolaget godkännas, efter pröfning, uti hvilken Konungens Befallningshafvande i Länet skall deltaga, med skyldighet att öfver säkerheten sig utlåta; börande hvad till grundfonden hörer i Landtränteriet eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas uti cassa-kista, med serskilde lås, dertill Directionen samt ett af Konungens Befallningshafvande utsedt allmänt Ombud hafva hvar sin nyckel; Bolaget dock obetaget att, om reda penningar sålunda nedsatte blifvit, dem återtaga i utbyte emot annan säkerhet, som af Bolaget och Konungens Befallningshafvande godkänd blifvit. Bankens egne och andre enskilde Bankers actiebref få aldrig ibland hypothek för grundfond antagas. Ej må insatt grundfond, genom utdelning, minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Bancooch Lag-Utsiotteni Betänkande, N:o I. 33 i §•
J)å nu emellertid denria station en gång existerar, säger jag, att det vore ganska orätt att borttaga densamma, ty först och främst kommer naturligtvis lokalen att betydligen förbättras under tidernas längd, och sedermera blifver denna station alldeles nödvändig i och för den framtida starka trafiken på Södermalm. Frih. Boije tackade en gång på Riddarhuset Gud derföre att han blef visare med hvarje dag och derföre förändrade sina åsigter. Det har emellertid blifvit gjordt en sådan mängd af förändringar i Frih. Ericsons plan, att, om det fortsattes på samma sätt, Greklands 7 vises klokskap icke skulle räcka till för dessa planer. Ar det ena icke bra, så tager man slrax sin tillflykt till det andra. Är det fråga om att banken är för låg, — ja då höja vi den, säger Frilen; och kommer den att ligga för högt olver gatan — ja då är straxt ett förslag uppgjordt att sänka den. Jag påstår derföre fortfarande att saken ännu ej fått sin fulla utredning. Vi hafva aldrig fått oss förklara dt, hvarföre planen för ingången till Stockholm genom Skans tull blifvit förkastad, eller hvarföre den nuvide rigtningen vore bättre. De skäl, hvarpå den sednare är bygd, de kostnadsförslag, som dervid blefvo ben 12 Maj f. m. 255 uppgjorda, hafva aldrig kommit i dagen; och om jag säger att jag känner dem, så är det så obetydligt, att jag ej deraf kan draga någon slutsats. Man har mycket talat om det storartade i den projekterade tunneln genom södra bergen. Tunnlar äro i alla länder nödvändiga, der de äro af behofvet påkallade, men tvertom, der de kunna undvikas. Jag tror alt man skulle hafva kunnat komma till ett vida bättre resultat än det, som afses genom Frih. Ericsons nu framlagda förslag, och jag hemtar denna min förmodan från den värde Frihms egna förklaringar. Det har nemi. en ny plan blifvit uppgjord för att i Stadsgården få en passande station för södra och vestra stambanorna, hvilken egde förbindelse med både Saltsjön och Mälaren.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Lag-Ufskottet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen Peter Persson ifrån Calmar Län afgifvet memorial af innehåll, att i vissa orter, der det bruket tagit öfverhand, att föräldrar i deras lifstid upplåta deras egendom tiil barnen, af hvilka ett finge öfvertaga hela egendomen emot utfästande af en viss löse-skilling till de öfrige, det stundom inträffade, att gäldbundne föräldrar tillställde sådane upplåtelser, för att, med beredande af fördel för barnen, bedraga sina egna creditorer, som, då föräldrarne i upplåtélse-brefvet qvitterat den summa, hvartill emottagaren af egendomen sig utfäst, blefvo utan ali betalning för deras rättmätiga fordringar. En och annan Domare hade väl, med tillämpning af stadgandet i 10 Cap. 1. §• Ärfda-Balken , ”att gälld skall godtgöras, innan arf skiftas må,” ålagt barn, som på förstnämnde sätt erhållit lösen ur föräldrarnes fasta och lösa egendom, att återbära hvad de sålunda bekommit, och jemväl förpligtat den, som öfvertagit egendomen, att, i förhållande till sin arfslott, med syskonen bidraga till godtgörande af skulden; men andre Domare åter, ansågo berörde lagrum icke vara tillämpligt till det åberopade fallet, då , efter deras omdöme, upplåtelsen icke vore att hänföra till egenskap af arf, utan fast hellre borde betraktas såsom rent köp, eller såsom gåfva med varm hand, i afseende hvarå 36 Log-Ut skottets Betänkande, N:o S4• föräldrar ega att handla efter eget godtycke och utan afseende på deras creditorers rätt och säkerhet; och befunnos stundom upplåtelse - albandlingarne så ställde, att sveket svårligen kunde antagas såsom lagligen eller till fullo bevist.
Den tredje på Saccur, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjerde på Jizri, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den femte på Nethania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjette på Bukkija, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjunde på Jesarela, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den åttonde på Jesaja, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den nionde på Matthania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tionde på Simei, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den ellofte på Asareel, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tolfte på Hasabia, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den trettonde på Subael, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjortonde på Mattithia, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den femtonde på Jeremoth, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sextonde på Hanania, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den sjuttonde på Josbekasa, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den adertonde på Hanani, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den nittonde på Mallothi, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tjugonde på Elijatha, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den förste och tjugonde på Hothir, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den andre och tjugonde på Giddalthi, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den tredje och tjugonde på Mahasioth, med hans söner och bröder, de voro tolf; Den fjerde och tjugonde på RomamthiEser, med hans söner och bröder, de voro tolf. Om dörravaktarenas ordning: Utaf de Korhiter var Meselemia, Kore son, af Assaphs barnom. Meselemia barn voro desse: Den förstfödde Zacharia, den andre Jediael, den tredje Sebadja, den fjerde Jathniel,
Regeringsformen uttrykligen stadgade, att Adelskap ej finge efter den, som sjelf blifvit adlad, tillfalla någon annan än hans äldsta manliga Bröstarfvinge, i rätt nedstigande, led efter led, samt efter denna grens utgång, Stnmfadrens närmaste manliga afkomling, Herr Grefven och Ordföranden , på grund af nyssberörde Grundlags stadgande , jemförd! med 83 §. Regeringsformen, ansåg General - Intendenten d1 Orchimont för närvarande icke vara berättigad att inträda i sin Faders , cflidne Majoren ä'Orcldmonts Nummer, och att, i följd deraf, den General-Intendenten tilldelade Pollett borde af Prat. TJcdr. d. J Dac. igjt. 10$ t Af honom återbegäras; hvarefter Herr Grefven och Ordföranden under öfverläggningerts forH gång förklarat, att enär deri af några Ledamöter begärda framställning af Proposition till bifall eller afslag å Riddarhus-Utskottets ofvan&erörde utlåtande nödvändigt skulle föranleda dertill, att en fråga , i sjelfva verket innefatian. de en tolkning af rätta förståndet utaf 37 §• Regeringsformen, komtne att blifva förehiål för Ridderskapets och Adelns pröfning;, och hvarvid efven tillfälle skulle beredas för den möjlighet, att Riddarhus - Utskottets utlåtande kurt de af Ridderskapet och Adeln Ogillas, hvarigenom liter ett beslut, stridande mot det begrepp oin rätta förståndet af 37 §. Regeringsformen, Herr Grefven och Ordföranden förklarat sig hysa, skulle uppkomma; Herr Grefven och Ordföranden följaktligen icke ansett sig kunna å Riddarhus-Utskottets utlåtande me dela någon Proposition, men én slik Proposition likväl blifvit af Ridderskapet och Adeln yrkad; sä förklarade Herr Grefven och Ordföranden, jemlikt 55 f* Riksdags-Ordningen, öfverläggningén hvilartde; Och blef frågan förVisfld tili Constitutions-Urskottet> som borde inom S dagar efter deraf erhållen del öfver densammas Stridighet eller enlighet med Grundlagen sig utlåta.
Yäl kunna genom låneb it raden, de raå utgå på ett sätt eller på ett annat, de skattdragandes eller äfven kommandesiägters flit och sparsamhet genom StatsCrediten begagnassåsom capital för utvidgandet af de serskilda näringar man vill gynna; men ovisst blir, under sådane förhållanden, huruvida desse capital frambringa någon beståndande välmåga, om icke de ofta bortsmälta utan att qvarlemna annat än skyldigheten att erlägga ränteoch capitalafbetalningar samt om, äfven då de uppfylla det med dam åsyftade ändamål, de icke tillbaka hålla andre gagneliga näringar, hvilkas utveckling utan hinder af onyttiga band öfverlemna® att fortgå i den natur - » Stats-Utskottets VHatande if.o ijg. 1 3 liga ordnirrgsom, enligt hvad erfarenheten visat, säkrast leder till verklig och varaktig förkofran. Deremot lemnar den enskilda erediten, under ett orefnadt myntväsende och under ändamålsenliga lagar, ett t j enl i gt och kraftigt understöd åt näringarne att framgå i utveckling r mon af stigande skicklighet, ökad afsättning och tilltagande behof, utan alt gifva rum för andra missbruk än dem, sorn bestraffa sig sjelfve. Utskottet medgifver väl, att för närvarande, innan den enskilda crediten hunnit rälta sig efter de nya förhållanden, sorn genom den beslutade realisationen eller myntbestämningen uppkomma, Statens credit till itäringarnes bispringande kan påkallas; men som detta förhållande är en följd af öfvergängen från ett tillstånd till ett annat, tror Utskottet äfven, att åtgärderne i detta afseende böra inskränkas inom de biträden, hvartill Rikets Ständer linna, att Bankens Lånerörelse kan lemna utväg, och hvilken utväg är vida skrljd från d»»r «« «*g «•»> skattebidrag grunda näringarne» förlagstillgångar.
Skrifvelse N:o 51. 27 Transport R:dr Östhammars och Öregrunds städer, hvardera med full lön, äfvensom för tjenstgöringspenningar åt Provincial-läkaren i Stockholms distrikt, till ett belopp, motsvarande 66 procent af lönen. Då Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes förslag icke innefattar någon förbättring i läkarevården för det endast af öar i Mälaren bestående Färentuna härad, men en sådan lätteligen skulle kunna beredas utan någon ny utgift, derigenom att det nuvarande arfvodet för Provincial-kirurgen i Stockholm tillsvidare disponeras åt den vid Drottningholm stationerade läkaren, mot förpligtelse för honom, att, efter Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes anvisning, fullgöra en Provincial-läkares åligganden inom bemälda härad, så hemställer Kollegium jemväl om nådigt tillstånd att på detta sätt tillsvidare få använda ifrågavarande till indragning eljest föreslagna arfvode. Slutligen hemställer Kollegium, att, uppå de af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anförda grunder, Eders Kongl. Majit täcktes lemna stadfästelse i den mån, sådant ske kan åt Friherre C. Oxonstjernas härhos (Bil. 6) bifogade åtagande, att upplåta och underhålla bostad åt en blifvande Provincial-läkare i norra delen af länet, hvarförutan Kollegium, uppå sökandens begäran, får till det afseende Eders Kongl. Majit derå behagar fästa, öfverlemna Apothekaren Erikssons och ofvannämnde Sockennämnds Ördförandes skrifvelse, angående läkarestationen i Östhammar stad jemte Eders Kongl. Majits Befallningshafvandes yttrande deröfver; och torde, genom hvad nu anfördt blifvit, Kollegium jemväl anses hafva fullgjort Eders Kongl. Majits Nådiga befallning å ofvannämnda Rcmisshandling, som härhos (Bil. 7) åtföljer: Således en tillökning i utgift för detta län . R:dr 12:o Södermanlands