Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-ståndet den 16 Rikets Sländers underdåniga Skrif reise, angående regleringen aj utgifterna under Riks-stalens Andra tlujvud-litel. N:ris 172 och 216.) S. A. K. De förändringar, hvilka å Riks-statens Andra Hufvud-litel, omfattande anslagen för Juslilie-departcmentet, ifrågakomma, i följd af dels E. K. M:ts Nådiga proposition om Slats-verkcts tillstånd och behof, dels inträffade särskilda förhållanden, äro här nedan omförmälde i den ordning, hvaruti anslagen i Riks-staten finnas upptagne; och skola Rikets Ständer framdeles i underdånighet sig yttra i afseende å vilkoren för de af Rikets Ständer beviljade tillökningar i löne-anslagen för de liesta Hufvud-titeln tillhörande Verk och Stater; varande de här nedan upptagne summor utförde i riksmynt, utom i några fall, der banko-mynt-beräkningen är särskildt utsatt. l:o För Departementets chef, Justitie Stats-ministern, hvilken för närvarande åtnjuter i lön 6,750 R:dr och i laffel-penningar 5,250 R:dr, eller tillsammans 12,000 R:dr, har E. K. M:l ansett lönen böra förhöjas lill 18,000 R:dr och i sådant afseende äskat ett ytterligare anslag af 6,000 R:dr. I betraktande deraf, all lelnadskoslnaderne i allmänhet stigit, hafva Rikets Ständer väl ansett, under nuvarande förhållanden, någon förhöjning böra ega runi i Justitie Statsministerns aflöning, men funnit denua böra bestämmas lill 15,000 R:dr och således anslags-lillökningen endast böra blifva 3,000 R:dr. 2:o Med anledning af upprättadt förslag lill lönereglering inom Justilie-slatsexpeditionen, är af E. K. M:t begärdt. att anslaget lör Expeditionen, nu utgörande 16,426
fdfertet funna pdrdfnaS, md ingen ortinarie ämbets» eder Sjenfieman från (Ina infomffer afrdfna bmab tan tia S3icarie ener metfjjelpare ut* gifmer, utan oaffortatt erldgga 83twiHnrog för afl bplif infomfl; broar* emot tefie 23icarier$ eller metbjelpareö löneförmåner njuta be fr i elfe från ad 23eroillning. §■ 4» Unter Sön forjldef aB ten infomfl, forn af tjenffen unter loppet af dref blifroit förrodrfroab. beloppet teraf ffall pd tet fått uppgifvas, alf broab efter ©tat utgår, utan aftrag af centonalen, uppföret fåfotn ortinarie tnfoinfl, men eptra arfrooben, tractamenten för tillfälliga for* rättningar pd manliga tj-enfigöringöorter, eompagnic»rePenuer, procenter, remifjlage, fingSqåpningtfpenningar, erpetitionSlÖfen, permitteringä-erfäK» ning orb antra fportler, forae? t en fumma, unter titel: ”(Jptraortinarie infomfl/’ broilfen fetnare berdfnatf efter tet belopp, ^ivavttll ten året förut uppgått* §• 5* gör aBa ®ccleftafligue* ©mbtttf* od) Sjenftemån berdFnaS £arering& året från ten i Sttafi tet dr Saneringen fler, titt famina tit pdföljante dr* §. 6. ©ofldllen ocl) pd
Ridderskapet och Adela uti det Vällofl. Borgare-Ståndets inbjudning medelst Protocolls-Utdrag af den 27 Juli, att förklara den synnerliga erkänsla, hvartill Ståndet kände 6 'lien i Augusti tande sig förbundet emöt Herrar Revisorer öfver StatsBancooch Riksgälds-Verken, för deras noggranna och uppmärksamma granskning, hvar-? igenom blifvit foranledt inrättandet af den JRiksRok öfver Rikets inkomster och utgifter rn. rni, hvilken man nu med säkerhet bör hoppas att snart se fullbordad? och hvilken ofelbart vid Statsverket och deröfver blifvande Revisioner skall Medföra en ordning och ledning, sorn hittills '^arit saknad# Ut Supra, Ex Rrotocollo A, G, Silverstolpe $. D Föredrogs å nyo Särskildta Utskottets ilen 31 Juli pä bordet lägde Memorial af d. 48 nästföregående, innehållande förslag till jemkning af de beslut hvarje Riks-Stånd fattat i ämnen, sorn varit föremål för Utskottets handläggning, och fann Högloft. Ridderskapet och Adeln godt de föreslagna, jethlmingarna gilia och antaga Et hy pra# Ex Protocolia A. (r, Silverstolpej S, D. Jnstämde Höglofl. Ridderskapet och Adelia 1 Vällofl. Borgare-Ståndets genom ProtocoUs-Utdrag af d27 Juli meddelta Beslut, att hos Kongl. Maja i underdånighet anhålla, att, ehuru anslag pa Stat till Allmänna Arbets* och Conections - Deri i Augusti f hus: icke skedt’ och i anseende till den redan upp-, gjorda Stats-Regleringen icke heller vid innevarande. Riksmöte lärer kunna ske, Kongl. Maja: £ Nåder skulle täckas innan nästa Riksdag låta någon dylik inrättning företagas, och så vidt lid och omständigheter medgifva, till fullbordan bringas utaf de medel Kongl. Majit i Nåder förskottsvis kan utse, emot ersättning af Stats-Verket vid en kommande Riksdag. Ut Supra. Ex Protocollo A. G» Silverstolpe* S. I>.
På sätt 1841 års Revisorer i sin Berättelse, sid. 7, uppgifvit, utfå rdades de nya obligalionerne under den 30 September samma år och blefvo, jemte tillhörande ränte-cuponer, för 10 år, kort derefter till Banken aflemnade, i utbyte emot samtlige år 1830 lill detta Yerk af Riksgälds-Contoret utgifna obligationer; varande dessa sednare härvid öfverkorsade och dödade. Af de nya obligationerna, sorn från början utgjorde 968 st. å 4,000 R: lr hvardera, hafva, vid slutet af åren 1841, 1842 och 1843, tillsammans 66 st. å ett capital-belopp af 264,000 R:dr blifvit infriade och annullerade. Angående fortgången af Riksgäldssedlarnes inlösning samt kungörandet af den derföre fastställdaprcescriptionstid. (Reglementets 6—8 §§). Sedan till Fullmägtiges kunskap kommit, att Kongl, kungörelsen af den 14 Februari 1835, angående denna pruesenptionstid, icke blifvit, såsom deruti stadgades, införd i altmanaehorna för år 1841; äfvensom att stadgandet härom ej eller iagttagits vid tryckningen af nästföljde års då redan till landsorterne försände almanachor, anmälde Fullmägtige, under den 19 Augusti förstnämnde år, delta förhållande hos Kongl. Maj:t, med underdånig anhållan, att Kongl._Majit i stället täcktes anbefalla samma kungörelses införande i 1843 års almanachor samt förordna, att den under loppet af 1842, som var det sista år, hvarunder Riksgäls-sedlarne fingo i kronouppbörden mottagas, borde en gång hvar tredje månad från predikstolarne uppläsas. Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 20 September 1841, har denna anhållan blifvit bifallen, hvarefter allmänheten, i öfverensstämmelse dermed, om ifrågavarande kungörelses innehåll erinrats.
Utskottet har af Drottning Christinas DonationsBref den 24 Mars 1637 väl inhemtat: att till det i Stockholm då inrättade Barnhus blifvit förärad t och skänkt, ibland annat, ”af allehanda SädesTionde som uti alla Kyr”koherbergen i Svea Riket och halfparten af StorFur”slendömct Finland inkomme, hvar Fyrationde Tunna, ”eller af hvar Tionde Tunna cn half Spann;” men Utskottet har häraf funnit destomindre anledning alt frångå dess i denna fråga förut yttrade öfvertygelse, alt denna förmon ifrån Finland hör anses, genom Finlands skiljande från Svenska Kronan, hafva med Fonden, hvaraf den tilldelades, gått förlorad, som, af de öfrige Inrättningar, hvilka under Undei handlingarne med Ryska Regeringen, jemte Barnhuset, ansetts företrädesvis höra njuta godtgörelse för sine fordringar, Aämnnna Magazinslnrättningen för liela dess fordringshelopp, uppgående till öfver en half million Riksdaler, icke tillerkänts af den inllutne ersättningssumman mera än 48,710: 10. 4-> oc^ Krigsmanshuset, för hvil - 4oa Stats-Utskottets ^ ket yrkats ersättning äfven för beräknade Capitalvärdet af dess förlorade räntor, 3o,ooo R:dr, blott fatt i ett för allt 2,479 ® r:st., hvilka efter krigetfun nits oguldne; och i likhet med detta förhållande har Utskottet äfven trott, att Allmänna Barnhuset för sin pretention borde godtgöras. Det förekommer dessutom i afseende på nämnde Inrättnings inkomster, i följd af det åberopade K. Brefvet af Drottning Christina, att ifrån Provincerne Skåne, Halland och Blekinge, som den tiden Donationen gjordes icke tillhörde Svenska Kronan, Inrättningen äfven uppbär g^tdelen af all KronoTionde, hvarigenom Barnhuset redan uti långliga tider bekommit en större inkomst, än hvad vid Gåfvobrefvets meddelande blifvit beräknadt.
» Här tå mölkt, Ragnar inte se bygga, » muttDe gamla hederliga grenljusen kommo mig rar han efter en stund, blir ur humör och då före, och ovilkorligt leddes jag i mitt sinne till en jämförelse mellan dem och våra lemnar hela saken. » Åh, men Sven, tänker du snida vid det julgranar. O t t o L i n d v a l l s löyloola.örslXtS.xicloX Jfamngatzzi För mig, som tillhör en senare uppsättning, hafva grenljusen icke samma minnets tjusning som julgranen. Julgranen har för mig och många med mig blifvit kär genom barndomsintryck; den har smält samman med så mycket ljuft i flydda dagar, att det nog skall förefalla en och annan af våra läsarinnor oädelt, ja, otacksamt, att jag vill stiga fram med en del betänkligheter mot den. Emellertid, och trots min egen oreflekterade sympati för julgranarna, tror jag icke det vore rätt att sticka under stolen med några tvifvelsmål om deras förträfflighet. Med litet eftertanke fann jag snart, att det var minnet, som gjorde julgranen till hvad den blifvit, och att detta minne med samma kärlek kunnat fästa sig vid och gjuta purpur öfver nå- got annat, ty tinget julgran var naturligtvis i sig själft likgiltigt för alla de genier från barnaåren, som omsväfvade det. Detta visar sig däraf, att hvad julgranen är för ett vår tids människobarn, hafva grenljusen varit för en föregående tids, och hvad dessa ljus en gång varit för föregående släkten, kunna de blifva för kommande. Julgranen har ingen helgd af ålderdom i vårt land. Den har blott några få tiotal af år varit i bruk hos oss, och detta bruk är hit infördt från Tyskland, där » der Christbaum » imponerar med många flere lefnadsår. A t t vidröra den är därför icke att förgripa sig på en fornsed, som redan genom sin ålderdom kunde kräfva respekt. Men utom denna så till sågandes ideela sida har saken en annan, en prosasida, som i sanning förtjänar att blifva betraktad. Julgranarne hafva merändels i rättsligt afseende ganska tvifvelaktig tillkomst.
Spritoch I fotogenlampor. Striden m o t olryra.i h u - [set o. köket. Praktiska vinkar för varma I och kalla dagar. Helsovården i familjen. {Sjukrummet. [2149] Svea Damlifvet. Tillverkadt af finaste kamgarnstyg i endast moderna mönster, blusfason med sleif, pris pr st. 3 kr. Order expedieras till landsorten mot efterkraf. [22G9] A. Williamson, Stockholm. Idun Stockholm. Lördagen den 2 januari 1892. N:r 1 (210) Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Prenumerationspris pr är: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. 8 I d u n m. pl. » 6 Idun ensam » 4 (Aftonbladets 50 nya hus.) P r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Sophie Allm. Telef. Dessa reflexioner komma själfmant fram, då vi i korta drag skola teckna Esseides lifsgärning och personlighet. Hennes storhet är den fasta viljans storhet — den fasta viljan, förenad med kunskaper och intelligens, med en för missbruk och orättvisor öppen blick och ett för kompletteringar). ; tiotal stafv. 70 öre pr n o n p. - r a d. Ad l e r s p a r r e, född Leijonhufvud rm man i den invecklade väfnad af olikartade egenskaper, som utgör en mänsklig karaktär, skulle söka efter den sammanbindande tråd, som framför alla andra är bestämmande för utvecklingen, och som utgör själfva uppränningen till den mänskliga storheten — så är det viljan. Hvad båtar ädla känslor, uppfinningsförmåga, konstnärsgeni eller lärdom, där det ej finnes en kraftig vilja. Världen hör de starka viljorna till. De föra dit in sorg, skam, ödeläggelse eller ock, när de finnas förenade med ett varmt hjärta och ett klart hufvud, gå de i spetsen för de stora idéerna. De föra världen framåt, ty, såsom Tegnér säger, den starka viljan står fadder åt lyckan. fredag Lösnummerspris 15 öre. (vid Boktr.-Aktieb, 5:te årg.
1 detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas chartaj-beloppet efter medium af de sista fem årens, tjensten åtföljande och lill taxering uppgifne, löneförmåner, för hvilka bevillning efter 2:dra Artikeln blifvit erlagd. För Constitutorial på behaglig tid beräknas, efter nyssnämnde grund, chartm-sigillalw-afgiften lill 2\ procent af lönen eller löne-ti!löhning en, som erhålles, jemte 7 R:dr, motsvarande Canlzli-gebuhr och Sigill-penningar. Härvid iakttages, hvad särskildt Militär-Staterne angår, att i de fall, då Regementet eller Corpsen, hvarvid utnämningen sker, icke är och under loppet af de fem nästförutgångna åren varit på full stal, beräkningen sker efter den i 1833 års normal-stat upptagna lön, så vida icke medium af nyssnämnde fem års, tjensten åtföljande löneförmåner, för hvilka bevillning efter 2:dra Artikeln blifvit erlagd, utan afdrag likväl för accordsränta, öfverskjuter sistnämnde lön, i hvilken händelse berörde medium tages till grund; äfvensom att, om vid det Regemente eller den Corps, hvarinom befordran egt rum, olika löner finnas inom samma grad, chartan beräknas blott efter den lön, som tillträdes; men sedermera, när högre lön inom samma grad erhålles, bör transport-resolutionen derom charteras efter beloppet af lönetiilökningen. Om någon beställning med lön på stat tillsättes genom General-ordres, anses dessa lika med constitutorial på behaglig tid. 4 Förslag till Författning Då Kongl.
Jag skulle derföre önska, att frågan icke Liefve inskränkt endast till en ersättning till de nuvar. innehafvarne af commendantstjensterna för hvad de förlorat, utan äfven Lomme att afse en förhöjning uti dessa platsers lönevillkor för framtiden; och månne man icke kunde anhålla hos K. M., att Han ville i detta afseende till Ständerne aflåta en nåd. proposition? Frih. Cederström: Jag liar begärt ordet i anledn. af hvad Frih. Sprengtporten anfört, nng:de svårigheten för StatsUtsk. att tillstyrka beviljandet af ett anslag till ifrågavar. föremål. Jag skulle likväl tro, att, sedan StatsUtsk. fått del af 1761 års författnings tillvarelse, StatsUtsk. blifver i tillfälle tillstyrka R. St. att hos K. M. anmäla, att sedan K. M., på grund af livad inom RiksStånden blifvit motioneradt, funnit skäligt att till de trafikerandes fördel borttaga de afgifter, som förut erlagts till commendanterne på fästningarna efter gällande författning, så bör ersättning beredas åt dessa personer, samt begära att K. M. ville tilldela commendanterne ersättning, räknad efter hvad deras inkomster per medium af 5 eller 10 år utgjort, och tillika anmäla alt åt Riksg.cont. blifvit uppdraget att, uppå afgifven reqvisition, dertill lemna nödiga medel, samt att R. St. vid nästa riksdag ville uppföra anslaget på stat sedan det blifvit med noggrannhet kändt. Hr Råfel t, Anton: Hr Westfelt tyckes vedan hafva glömt hvad jag inom Utsk. upplyste honom, nemi. att de ifrågavar. fästningarna, med undanlag of den i Carlskrona, alldeles icke sortera under Sjöministern, utan stå under Landtförsvarsdepartementet , och att således den uraktlåtenhet, hvarför Hr Westfelt förebrått Sjöministern, icke kommer denne sednare till last, utan Chefen för Landtförsvarsdepartementet. Hr Westfelt:
Då jag nu icke heller kan anse, att den presterliga värdigheten förnärmas genom uppläsandet utaf enskilda kungörelser, som äro af beskaffenhet, att böra församlingen meddelas, och det är genom föreskriften, att presten skall på förhand erhålla kännedom om deras innehåll, förebygdt, att kungörelser som äro af otjenlig beskaffenhet framkomma, föranlåtes jag, helst besväret af uppläsandet är ganska ringa, att yrka afslag å Betänk:t i sin helhet. Hr Ehrenborg, Richard: För min del måste jag bekänna, att jag anser bestämmelser i öfverensstämmelse medUtsk:ts hemställan vara af behofvet påkallade. Att ett sådant behof verkligen förefinnes, visar sig, bland annat, af de ändringsförslag, som blifvit vid de föregående riksdagarne, allt sedan 1856, framställda. Med den utveckling affärslifvet på sednare tider erhållit, hafva publikationernas antal högst betydligt tillväxt. Jag vet också särskildt huru besvärligt det är för vederbörande prestman att efter slutad gudstjenst uppläsa vidlyftiga förordningar, såsom tulltaxor, förordningen om bränvins tillverkning etc. etc., för att icke tala om underrättelser om bortlujma hundar o. s. v. Detta hvad angår presternas behof af lindring; men äfven för församlingen är en förändring obestridligen af behofvet påkallad; ty i samma män gudstjensten blifver icke blott form, utan äfven ett lefvaade innehåll, måste hvar och en erfara ett sårande intryck af alla dessa publikationer, som visserligen äro både lofliga och nödiga, men som icke äro på sin plats omedelbart efter gudstjenstens slut. Förut hafva förändringarne begärts i mycket större omfattning, men måhända är Utsk:ts förslag det lämpligaste, såsom afsedt att efter hand förändra seden, hvilken just i lagstiftningen behöfver ett stöd.
— Saldo, RiksgäldsContoirets caleulerade Behof Anmärkning. Ofvanstående caleulerade Behof R:dr 1,731,138: 1. 4- kan under året till en del fyllas genom det belopp, hvartill RiksgäldsContoret begagnar sitt i Banken egande Creditiv. 2,519,600 1,73 r, 138 Summa R:dr 4,25°,738 1 4 Stockholm den 27 Mars 1834- V a Stats-Utskottets Befallning Summa R:dr 4,25o,738 C. Sylvan. Herr Santessons särskilda Sammandrag, sorn utvisar RiksgäldsContorets ställning. Af RiksgäldsContoirets Skulder ult. December 1835 äro; Dess F ordringar oell Tillgångar vid samma tid, utgöra: Förfallne, att när sorn hälst uttagas Deponerade medel till Försvarsverket och Ekplantering Outtaget anslag till vattuledningen till Carlskrona Alla dessa, löpande utan ränta Deremot äro af de med ränta löpande, ouppsägbara . , • 1 >064,654^ a" Io> 8i5,o53: 3. 1 * . 63,333: 16. — 878,386: 19. i. R:dr 136,750: villkorligt uppsägbar^. • 93>926: 230,676: Samt inom bestämde, kortare och längre, tider förfallande 1,323,772: x,554,448: — Härförutan utgör Statsverkets Skuld till Banken, efter Obligationer, löpande med 4 proc. årlig ränta och 2 proc. årlig afbetalning 4)4°°,000: l,943,o4o 5,954,448 21 7^97,488 Sammandragen af Contante Behållningar och Låne-Banco-CapihJer 436,5ig: 24.10. Säkre fordringar af städer m. m., löpance med ränta 42^,947; 35.
Om nu härtill i betraktande tages, att, då Universitets-läraren intagit lärostolen i sin vetenskap, har han hunnit spetsen af sin bane, och att det linnes derinom ingen högre grad, ingen befordan, som icke tillika är ett afbrott af banan och öfvergång till en annan; att Iefnadskostnaden i Upsala i intet afseende skiljer sig från den i Imfvudstadew; att, om Professoren skall verka för sin vetenskap, måste han ställa sig i beröring med den studerande ungdomen, öppna för den sitt hus, understödja yngre lofvande anlag m. m.; så tror jag mig ega talande skäl att vördsamt tillstyrka, att det af Stats-Utskottet förordade anslaget för lönetillökning åt Professorerne vid Upsala Universitet må med 1,500 R:dr blifva förökadt, hvarigenom Rikets nu församlade Ständer, likasom de föregående, komma att högsint visa, det de rätt bedömt vigten af andets högsta bildningsanstalter och klart insett, att Sveriges politiska vigt beror på dess högre cultur och de lefvande krafter, som skola vårda densamma.” Häruti hafva instämt: Herr von Rosen, Doctorer,ne Pettersson. Björkman, Stenhammart Gumcelius och Hallbäck> Prosten Berlin och Herr Lagerstedt.
RiksCanzleren Herr Friherre Sparre beliagat underrätta Fullruågtige, örn Hr Chargé d’affairens oförtrutna bemödande vid omsättningen af det uti Genua, under förra Finance-administrationen, igenom Hr General - Lieutenantens Friherre Wrangels åtgärd, upptagne Lif-rånte lån, så få Fullmågtige härigenom betyga Herr Chargé d’affairen deras tacksamhet &c.” 1794, den 17 Febr. skrifver RiksgäldsDirectionen: ^Fullmågtige anse för en skyldighet att betyga deras tacksamhet och tillfredsställelse öfver den nit och osparda möda, hvarmed Hr Chargé d’affairen behagat i detta mål tillhandagå, och förvänta, att Hr Chargé d’affairen äfven hädanefter ville på det kraftigaste sått förmå Herrar De la Rue fréres &c. 1795, den 21 Julii, behagade H. K. H. Re.; genten, under contrasignalion af Herr Grefve Nils Bark utfärda nedanstående Nådiga Resolution: Kongl. Majit har hos 6ig i Nådig å - Den r Martil, tanka komma låtit de trögna tjensier, hvarmed uti 21 års tid Dess Chargé d’affaire vid de Italienske
Mits pröfning, men af det Propos:n bilagda Stats-Råds-prot. synes derjemte, att de fleste Konungens Befh:de, hvilka blifvit deröfver hörde, förklarat, att de vid Landskansliet anställde vaktbeljenter ej utan olägenhet kunde anvisas att bestrida ilrå - 198 Den 14 April f. m. gavarande sysslor å Landtmäteri-kontoret. Om således ärendet skulle hafva företagits till pröfning förr, än K. Mits Propos. afläts, skulle det hafva ledt derhän, att ifrågavarande anordning skulle hafva vidtagits uti de få län, der Konungens Befhide ansett den kunna vidtagas, då deremot i de öfriga länen skulle i detta hänseende förblifvit såsom tillförene. För att emedlertid undvika detta, återstod naturligtvis för K. M:t intet annat, än att söka bereda medel för bestridande af ifrågavarande kostnader i samtliga länen. Gr. Posse har visserligen uti sitt yttrande påpekat ett annat sätt för Regeringen och Konungens Befhide att bestrida dessa utgifter, i det han gifvit anvisning på andra anslag, men hittills har man, mig veterligen, ej tilltrott sig att kunna gifva anordning å expensmedels anslag för godtgörande af personelt tjenstebiträde. För den händelse R. Stir skulle direkt uttala sig i en sådan rigtning, så måste naturligtvis den betänklighet falla, som man i detta hänseende hyst; men å andra sidan torde det då ej kunna antagas såsom bestämdt, att kostnaden stannar vid det måttliga belopp af 200 rdr för hvarje län, som K. Mit uti sin Propos. äskat. En billigare medelväg synes mig deremot ligga uti denna framställning; hvarför jag förenar mig med dem, som till densamma yrka bifall. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utskits förevarande hemställan och dels afslsg derå samt antagande af K.
Härvid bör anmärkas, hurusom Rikets Ständer å förra Riksdagen beslulit, att caserner och nödige boställsrum jemte stalloch magasinsrum för fourragepersedlar, i de orter der sådane ej redan funnos Kronan tillhörige, skulle för Kronans räkning inköpas, samt städernes inqvarteringsskyldighet till de i ständige garnisoner förlagde trupper inskränkas till förbindelsen att förse befäl och manskap med service eller sängkläder, ved och ljus; att intilldess en sådan anstalt kunde hinna vidtagas, skulle med inqvarleringens utgörande, såsom hittills förfaras; samt att å denna Riksdag skulle bestämmas den ytterligare lindring i servicens anskaffning och underhållande, sora möjligen kunde de af inqvartering besvärade städerne beviljas, genom tillökade tolagsmedel, andra städers bidrag eller allmänna bevillningen. Enär nu Utskotten* uti deras i berörde ämne afgifne Betänkande N:o 46, ansett sig för närvarande endast kunna tillstyrka anskaffande af stalloch magasinsrum för Kronans räkning, hvaremot med verkställighet af Rikets Ständers förra beslut i öfrigt skulle anstå tills vidare och intilldess resultatet af en utaf Utskotten föreslagen ny reglering af den, i och för ifrågavarande onus, beviljade Inqarlerings-tolag blifvit kändt; samt de städer således, hvilka hafva garnisoner, men hvarest, för deras inrymmande, Kronan tillhörige hus icke finnas, komma att än vidare bekosta ej mindre inqvartering, än service; så lära, efter Utskottens tanka, föreskrifterne i detta Cap. böra för det närvarande inskränkas till bestämmande af de, in q varter ingstagare ’ tillkommande inqvarteirngsförinoner, in natura eller i contant, samt om eller när de böra på det förra eller senare sättet utgå. Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.Utsk. Betänkande N.-o jy. 5 I afseende 3 inqvartering in natura hafva Utskotten icke funnit något alt erinra vid hvad förslaget derom innehåller; och tillstyrkt alltså antagandet af den vid förslaget fogade Tariff, Litt.