Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Leijonhufvud, Carl Viktor, med 180 röster; » 137. » Eketrä, fullm. Hr Tersmeden, Nils, med 180 röster; » 559. » Peresvetoff-Morath, fullm. Gr. Piper, Char les Emil, med 180 röster; » 661. » Klingstedt, fullm. H. Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf, med 180 röster; » 1035. » Wästfelt, Fredrik Filip, med 180 röster; » 1582. » Steuch, Mathias, med 308 röster; » 1634. » von Bahr, Eobert, med 180 röster; » 1939. » Silfverstolpe, David Ludvig, med 180 röster; » 1956. » Clementcoff, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, med 180 röster; » 1987. » Lilliestråle, fullm. Hr Burenstam, fullm. Gr. von Rosen, Robert Axel, med 180 röster; » 2330. » af Kleen, Johan, med 180 röster. Suppleanter: » 1952. Hr von Plomgren, Anders Erland, med 179 röster; » 120. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 179 röster; » 223. Frih. von Nolcken, fullm. Gr. von Rosen, Axel August Gustaf, med 179 röster; » 1053. Hr Hammarberg, fullm. Hr von Hofsten, Carl August, med 179 röster; » 404. Frih. Bildt, Didrik Gillis, med 172 röster; » 75. Gr. Lagerberg, Carl Sven Axel, med 172 röster; » 1885. Hr Arnell, fullm. Hr Gyllenram, Henrik Wil helm, med 172 röster; » 213. Frih. Armfelt, Magnus, med 171 röster; » 36.
Det utlåtande med afseende på 468 Den 8 Februari e. m. underhandlingarne örn en handelsoch sjöfarts-traktat med Frankrike, hvilket blifvit af tolikomitén afgifvet och är till R. St:r utdeladt, visar nogsamt, att vi hafva de Norska underhandlarne att tacka för det flere af de yrkanden på nedsättningar eller borttagande af tullsatser, som från Fransk sida blifvit framställda, kommit att förfalla, samt att, då Fransmän och Norrmän varit öfverens orri en tullbestämmelse, de Svenska ombuden äfven i allmänhet funnit sig dervid, oaktadt för Norge, som egentligen icke har någon mera utvecklad inhemsk industri, tullen å flere artiklar varit med afseende å denna industri af jemförelsevis ringa vigt, såsom i fråga om väfnader, bomull och siden, rn. fl. dylika artiklar. Vid jemförelse emellan de vid handels-traktaten bifogade särskilda tariffer för Sverige och för Norge, har jag antecknat 18 hufvudkategorier, i fråga om hvilka tullsatserna finnas i den för Sverige gällande tariffen bestämda till lägre belopp, än hvartill de blifvit upptagna i den Norska. Jag klandrar icke Norska underhandlarne för det de lyckats så väl försvara sitt lands intressen, utan tvertom högaktar jag dem derföre, men jag kan ej annat än beklaga den otur våra underhandlare haft, då de icke lyckats i samma mån bevaka vårt lands bästa. Skälet härtill känner jag icke, och kan derföre ej heller bedöma, men tilläfventyrs skulle man kunna våga en gissning, och det vill ej synas mig alldeles osannolikt, att, då Norge är ett i jemförelse med Sverige litet och föga befolkadt land, sorn derför erbjöde en mindre lönande marknad, hafva Fransmännen funnit, att de kunde låta Norrmännen få sin vilja, blott Sverige, som vore af större betydenhet, lemnade Frankrike alla de fördelar, som åstundades. Såsom ett bevis på, huru väl Norges underhandlare lyckats i sina bemödanden att bevaka sitt lands intressen, kan jag hänvisa till bestämmelserna om trävarorne.
Gillande hufvudsakligen de åsieter Commerce-Collegium sålunda i underdånighet yttrat angående ej mindre nyttan och behofvet, serdeles under nuvarande tidpunkt, af serskilda anstalter till Får-afvelns befrämjande och förädling samt Ull-productionens förökande inom Riket, än äfven de lämpligaste utvägar att vinna detta ändamål, har E. K. M. i häder föreslagit: att ett till en början erforderligt antal Får af finulliga racer må på allmän bekostnad anskaffas, för att, utom det redan i Jönköpings Län anlagda Stam-Schäferi af Electoral-får, grundlägga dylika Schäferier i Skåne och Östergöthland samt i Södermanland eller Nerike, att, i sammanhang dermed, åtgärder må vidtagas till fortplantning inom landet af sådana grof-ulliga Får, sorn egent - Éxp.-Utsk. Förslag till und. Skri/v. 63 ligen genom större Ull-rikhet äro för Landtmannen förmonliga; att till dessa anstalter må användas successive en del af de , för näringarnas befrämjande, till E. K. M:s Nådiga Disposition på Nionde Hufvud-Titeln anslagna medel; att, då directa anstalter lill sortering och belåning af Ull, synas kunna väsendtligen bidraga till det åsyftade ändamålet, Rikets Ständer måtte, i den , under Commerce-Collegii förvaltning ställda Ull-Discont-Fonden, anslå en tillökning af Tvåhundrade Tusende Riksdaler, för att, uppå de af Collegium föreslagna vilkor och emot fyra procents ränta, användas till belåning af inhemsk Ull, som af producenterna inlemnas till Ull-Contoir, hvilka i Städerna Stockholm, Malmö och Norrköping skulle inrättas, och, såsom ett nödvändigt medel att lätta varans afsättlighet och bestämma dess värde i handeln, vara förenade med anstalter till Ullens ändamålsenliga sortering emot en lämplig af producenten erläggande afgift ; och har E. K.
Men huru stor blef ej min bestörtning, när stämmor, som småningom nalkades mig., ändtligen förenades i en osynlig chör med den åldriga visans bekanta ord och ton: Du orkar illa gå , Sitter gammal och grå; Men qväder ändå!” Derefter visade sig de anropade: han igenkände alla, men ingen ville förnya den gamla bekantskapen; ingen tog honom vid handen; en afsjöng till och med, på nyssnämnda melodi, en varnande förmaning. Omsider framträdde dock ställets egen skyddsgudinna med den tröst, att om han än vore numera förskjuten af Nöjena, Kärleken och alla Sångens gudomligheter, skulle hon alltid i honom känna sin fordne vän. ”Sörjande likväl i tysthet”, fortfar han, ”men undergifven nödvändigheten, följde jag henne till hennes boning under linden midt i ängen: med öfverenskommelse att besöka henne der ännu hvart år, fastän hädanefter utan sånger; och att slutligen, efter min död, vistas der som ande och dela med henne vården öfver min ungdoms hemvist”. Den första öfverenskommelsen förmådde han ej hålla. Och i sanning! hans ”Öfversättning af Miltons Förlorade Paradis” är det kraftigaste bevis, att den ”gamla bekantskapen var förnyad”, eller fastmer, att den aldrig hade upphört. Huru mycket större skald han var, än Delille, uppenbarar sig äfven vid denna täfling. Den Oxenstjernska tolkningen, trogen i anda, ord, ton, moget genomtänkt och med eldig styrka utförd, kan sjelf läsas som ett original; den är den ursprunglige Milton, föryngrad genom försvenskningen. Särskildt är språkets och versens behandling lärorik 160. – Vid sitt frånfälle var han sysselsatt med att öfversätta Tassos ”Befriade Jerusalem”. Hvem skulle ej förmoda, att detta företag var ett långt mera likartadt med Oxenstjernas natur? Men de fragmenter, som efter hans död blifvit utgifna, fördraga på intet sätt jemnföras med öfverflyttningen af Milton. De äro gjorda i det såkallade ”fria” öfversättnings-maneret, hvars ”frihet” så ofta består i förslappning och upplösning.
Ständers Banco Utskott, som med afseende ä Banquens säkerhet och beställd bör sig häröfwer uträta. Ut supra. Lx xrotocollo, I. kl. lklm<iulsk 652 Den 27 Julik. Utdrag af Protocollet, hältet hos Högwördige Preste - Ständet den 16 Justi 1309. S. D. Beflöts, at det af Banco-Commistakrén 8jjv.^8to!xs til Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskott ingifna och af wälbemäldte Utskott Standcrne cömmunicerade Memorial, angäende Tull-ArrendeJnkomstcrncs anwändande til godtgörande af de förskott, hwilka Banquen til underställande af Rikets förswars-werkgwrt, skulle äterförwisas til Stats-Utftottct, som anmodas, at med dest utlätande öfwer berörde Memorial til Riksens Ständer inkomma. Ut supra. Lx xrotocollo, /almgvist. Utdrag af Protocollet, stället hos Hogwördige Preste - Ständet den 21 Julii 1809. S. D. Efter för sig gängen öfwerläggning om ätskilliga frän de öfriga respective Ständen erhällna och denna dag föredragna ProtocollsUtdrag, har Preste Ständet stadnat uti följande Beslut 1:0 At Preste-Ständet, som ä ena sidan icke uraktlätit, at inse, huruwidt de af Wälloff. Borgare Ständet i Bo. gerffapets namn gjorda och genom Protocolls Utdrag af den 18 dennes Ständet communicerade upoffringar sig werkeligen sträckt, deremot ä den andra sidan ftmnit sig icke kunna uppä de af Wällofl.
Ett Juridiskt ombud En Läkare En Verkmästare Anm. Uppbär vid färdiga banan dessutom månatligt arfvode af 125 R:dr R:mt. En Material-förvaltare Anm. Uppbär dessutom vid färdiga banan månatligt arfvode af 100 R:dr R:mt. Arfvode per manad. Arfvode jjer manad. Inqvarteringspenningar per månad. Summa. Uppbär dessutom vid färdiga banan ett månatligt arfvode af 13 R:dr 33 öre R:mt. Göteborgs Arbetsstation. Tjenstemän, gemensamma för bela Distriktet. Nio af här ofvan upptagne Nivellörer äro under vintermånaderna permitterade med bibehållande af half aflöning. Södra Stambanan frau Malmö. Tjenstemän, gemensamma för hela Stambanan. En Distrikt-ingeniör En Ritare En Verkmästare En Läkare En Byrå-ingeniör Anm. Denne tjensteman sköter äfvenledes kontrollörs-befattningen vid den för trafik öppnade hanan samt uppbär derföre ett månatligt arfvode af 100 R:dr Runt. En Kassör Anm. Denne tjensteman sköter äfvenledes Kassörs-befattningen vid den färdiga banan och uppbär derföre ett månatligt arfvode af 75 R:dr Runt. En Material-förvaltare Anm. Denne tjensteman bestrider äfven Materialförvaltare-befattningen vid den färdiga banan och uppbär derföre ett månatligt arfvode af 125 R:dr Runt. En Material-bokhållare En Vaktmästare • • Anm. Uppbär vid färdiga hanan månatligt arfvode af 16 R:dr 66 öre. Tjenstemän å Arbetslinien. En Stations-ingeniör En dito En dito En Nivellör Tre Nivellörer å 100 och 10 Två Nivellörs-elever ä 50 och 5 Tre Under-kassörer å 15 Två Bokhållare å 100 och 10 En dito Arfvode j>er manad. Inqvarteringspenningar per månad. Arfvode Inqvarteper rmgsSumma. manad. penmngar per månad. Södra Staiubauan från Falköping.
Ropades starka ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då han icke af svaren å den nyss framställda proposin kunnat få ett bestämdt D c n 3 Juni f. m. 27 omdöme om hvilken mening varit den öfvervägande, ansåg han sig nu höra framställa den propos., som dernäst blifvit yrkad, och hemställde alltså, om ii. o. Ad. ansåg, att valet till förstärkt StatsUtsk. borde företagas Måndagen den i5 dennes. Ropades starka ja och nej, hvarjemte votering hördes begäras. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt han nu ville förnya den propos. han först gjort, och insåg icke, huru man kunde komma till votering förr, an Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaren på propostna. Hr Hjerta: För min del täger jäg mig friheten' an-® märka, alt jag alldeles icke inser nödvändigheten af, att Hr Frih. o. Landtm, yttrar, huru Hr Frih. o. Landtm, ansett R. o. Ad:s svar hafva utfallit, när nemi. svaren är o så delade, attHrFrihm icke är rätt säker på, om ja eller nej varit öfvervägande. Under föregående riksdagar, då Deras Ex:r Gr:ne De Geer och De la Gardie voro Landtmarskalkar, hände det ganska ofta, att desse ordförander förklarade, att de icke kunnat uppfatta, huru R. o. Ad. svarat, och att, då någon ledamot begärde votering, verkställdes sådant omedelbart, utan att några ytterligare propsrr framställdes. Det är just för sådana fall, der svaren aro tvetydiga, som votering isynnerhet synes kunna komma i fråga. Hr Rosenblad, Bernhard: Fullkomligt ogillande de kritiker, jag i allmänna blad läst öfver Hr Frih. o. Landtm:s sätt alt uppfatta R. o. Ad:s svar å de propos:r, sorn framställas, tror jag likväl, att nu, sedan votering är begärd, det vore öfverflödigt att framställa någon ytterligare propos. Hvad åter beträffar Frih.
Antingen man således sjelf reser till utlandet eller hemma sammanträffar med ulländningar, måste man försaka många tillfällen till intressant utvexling af idéer, om man saknar kunskap uti de mera utbredda språken. En följd af dessa förhållanden har ock blifvit, att de tre mest utbredda lefvande språken numera icke kunna undvikas vid ett väl ordnadt elementar-läroverk. Inbegreppet af dessa kunskaper utgör hvad jag vill kalla del humanistiska, och skulle således idéen af homo först realiseras genom inhemtandet af en klar kunskap i dessa ämnen. Denna Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o -1 '16. 9 Denna uppfattning af begreppet humanistisk bildning bestrides i allo af gamla skolans förkämpar. Enligt deras åsigt utgör kännedomen om de klassiska språken ett oundgängligt vilkor för ali grundlig bildning, hvilken derförutän röke förefinnes. För att rätt kunna bedöma ett sådant påstående, torde det vara nödigt kasta en blick på historien om de klassiska språkens studium, och tillse huruvida icke den nödvändighet, som lilIskrifves detta studium, mer tillhört en förfluten lid, än det tidehvarf, i hvilket vi lefva. När, efter barbariets mörker, hågen för vetenskaperna åter Väcktes, fanns icke någon annan litteratur, än Grekernas och Romarnes samt Arabernés, hvilka sistnämnde af de förra hemtat sina kunskaper. Under sådana förhållanden nödgades hvar och en, som nitälskade för vetenskaperne, alf hemta kunskapen om dem hos Greker och Romare. Genom flera omständigheter blef småningom Latinska språket de lärdas språk. Härpå skrefvos alla afhandlingar, förfaltarne mätte tillhöra hvilken nation som helst. Latinet blef de lärdas modersmål. Ehvad nation man än tillhörde, kunde man med lätthet kommunicera sig med de lärde uti hela verlden. Man läste, skref och talade nästan intet annat än Latin: och det behandlades derföre af den lidens lärde med stor lätthet. Delta förhållande egde till stor del rum ända intill slutet af förra seklet, ehuru de nyare språken under tiden alltjemt inkräktat pä Latinets område. Med delta århundradets inträde har de lefvande språkens öfvervigt blifvit öförtydhar.
Lån emot sådane Hypothek äro utgifne till följande antal och belopp: iS35 Julii 1 — December 3i. 5 sU å tillsammans R:dr 2(3,100: i836 under hela året ... 6 st. „ 27,300: i83y Januarii 1 — Junii 3o. 4 st. — —• „ 21,580: Lån emot Hypothek af Låne-Bunkens Obligationer (T835 års Banco-Reglemente, §. i83}. Lån å dylike, dels för äldre insatte Capitaler och dels för upptagne Lån i Silfver, till understöd för den år 1800 beslutade Realisation, utgifne Obligationer hafva utgått: 1835 Julii 1 — December 3i med R:dr 10,251: 14. — 1836 under hela året med „ 29,800: 1837 Januarii 2 — Junii 3o. „ 68,980: v? * $
Upplästes och lades på bordet följande Ben g April, 299 från nedannämnde Utskott inkomne Betan kander»: Jfrån Stats Utskottet: Af den 23 sistledne Martiit 1:0 I anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, om Medels anslående til! Kostnadernt vid Dess höga Kröning-, föreslående UtUtskottct att den dertill erforderlige Summa 150,000 R:dr måtte anvisas, att utgå alde öfverskott på Stats-Verkets Intrader, som lör år 1817 äto att påräkna. 2:0 Öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Yttrande, angående indragning af Tale. mäns-Tafflarne; deruti Utskottet, som icke funnit sig kunna frångå dess första Utlåtande härutinnan, hvilket äfven af Borgareoch BondeStånden blifvit bifallit, hemställtö, huruvida det tillägg likväl kunde anses nödigt, att Kosina, derne till Stånds-Klubbarne och ötrige oundgängelige Depenser för den Representation, som af LandtMarskalken och Herrar Talemännen mäste iakttagas, borde godtgöras af Riksdagskostnads-Summan, 3»o Öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Yttrande, angående Pensioner för Hans Kongl, Höghet Kron-Prinsens f. d. Lärare3 till hvilket Yttrande , sorn af Presteoch BorgareStånden blifvit bifallit, Utskottet förklaradt sig ej hafva något att tillägga, utom den hemsta!- Den 8 April. lan, att Herr Cancellie.Rådet Tannström och Herr Regel ings-Rädet leMoine måga tillgodonjuta sina Pensioner, från och med innevarande års början. 4:0
HELLBERG. Redaklionssekr. : J. Maria SvO^år Tryckeri Collin, i född Adrian. sina tidigaste år fick kombinerade mönstren och den fröken Collin vänja sig vid hemaf ypperlig stilisering utmärkta arbeten, behandlingen den märksamhet tillvinna sig uppoch erkännande. spccielt väfnad. Ty slöjden är gammal i släkten. I moderns hem, Kyrkifver för heddinge prostgård, väfdes ovanbevarandet och återupplifvandet ligt m y c k e t, o c h hågen för detta Skåne har i denna arbete är framför hvilket Maria Collin f ö r sin del andra svenska, för att icke säga förstått att nordiska utveckla. Hennes klara begåfning lifliga af en ett gammal afgjordt under g o d konstslöjd företräde landsändar. flere Där århundraden, har under ett alltjämt kvarlefvandeintresse, hunnit utbilda säregen ster äga betydligt efterfrågas ej navien, utan gränser. om att i sig en alldeles väfnadsslöjd, livars alstigande såg hon, dag vann ökad terräng. Men något. vackra husslöjden dag det öfver så- ofta den vid val af mönster o c h sammanstötestenar utgifvits. i alla fall teoretiska ledaingen, i c k e minst sättning {Portfattades Där saknades o c h att ett stort praktverk art) glädje för dess ett m y c k e t vacdärifrån gjorde de olika slagen af väfnader, o c h med kert urval af skånska väfnader, of Swedish energi henne snart förtrogen med alla i SkandiSouth Kensigton museet dana ytterligare odla o c h den Så erinra vi blott därfolio släktarf, att vida utanför L o n d o n har ett och värde blott och sålunda af färger, hvilkas två svåra öfvervinnande endast färdighet eller g o d fingervisning kunna främja. Be IDUN 378 Välgärningar, dem du i t y s t h e t öfvat, De äro döda, dem ej döden röfvat, 1805 D e äro blommor, som i storm bestå, D e äro stjärnor, s o m ej nedergå. M Ä N II. G I S K A FLIT.
Men, när man rätt lärt dem, hvad är icke till och med han för en svag, feg usling emot den äkta tigern? Och ännu föraktligare är hans broder, Cagguaren, i jemnförelse med Lejonet, hvars skapnad han härmar. Jag har sjelf erfarit det, allt sedan vår gouvernör i Ceuta skickade oss ett äkta afrikanskt lejon-par. Jag ville att vi skulle släppa lösa dessa lejon, på det att vi engång skulle få oss en inhemsk jagt-afvel af dessa ädla djur, men Dom Joᾶo har, besynnerligt nog, icke velat tillåta det. Och hur står det till med våra öfriga stora djur? Ni mins, huru, då man, för några år sedan, på Campo de Santa Anna ville förskaffa min moder och mig nöjet af en tjurfäktning, ingenting kunde blifva af, emedan våra inhemska tjurar, i trots af alla piccadorernes stickningar, stötar och granater, icke kunde bringas ur sin philosophiska köld. Och månne det är bättre beskaffadt med de oskadliga djuren? Vår Tapir, som likväl är den största i vår verldsdel, och hos oss skall representera elephanten, är ju inte större än en åsna och således blott en pygmeisk parodi af sin urbild. Och hvilken dverg är icke vår Llama mot den rätta Kamelen! Endast våra ormar, vår Boa, våra Kaimaner äro respectable, hvar och en i sin sort, men jag känner alldeles ingen lust att inlåta mig med dessa ignobla slägten. Kort sagdt: jag begriper inte, hvad man här skall företaga, huru man här på längden skall kunna slå sig ut. Dom Miguel vände sig derpå till sin broder och fortfor: Efter vår faders död, blifver du, säger man, den enda arfvingen till hans båda kronor. Det är orätt, mycket orätt, det är emot naturens lagar: men låtom oss icke tvista, låtom oss hellre i tid komma öfverens, broder Pedro! Tag du Brasilien, och låt mig få det lilla Portugal! Hvad säger du om denna delning? Dom Pedro teg förlägen och bestört öfver detta oväntade förslag.
Den, som lika med hvad Stats-Utskottet yttrat, anser väckt motion, att nuvarande Secreteraren vid Tabell-Commissionen, Herr Hof-Marskalken Leyonmark, må erhålla, dels för åren i83p och 1840 en ökad hyres-ersättning af 200 R:dr för hvartdera året, dels ock ersättning med 3,666 R:dr 32 sk., för det han, ifrån 1S15 till slutet af sistlidet år, undfått lägre aflöning, än han, i följd af den år 1815 beslutade löne-reglering, förmenats hafva bordt åtnjuta, icke böra bifallas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, beviljas Herr Hof-Marskalken Lejonmark, i betraktande af hans nedlagda möda och vunna utmärkta förtjenster af Svenska Tabell-Verket, såsom Secreterare hos Kongl. Tabell-Commissionen, en gratification af Tvåtusende R:dr Banco. Stockholm den 26 April 1841. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Ank. till Exp. Utsk. d. 28 April 1841, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af 2:ne Riks-Stånds återrernisser å förslaget till ny löne-reglering för Riksgiilds-Contorets tjenstemanna-personal och vaktbetjeninff. (R:SS Afd.) Stats-Utskottets, med förslag till oinförmålda löne-reglering, under Nto 449, afgifna och af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkånda Betänkande har, på grund af deremot framställda anmärkningar, utaf Presteoch Bonde-Stånden blifvit återremitteradt. Dessa anmärkningar hafva varit rigtade dels emot hela den föreslagna löne-regleringen, dels isynnerhet emot den ifrågaställa indragningen af Referendarie-tjensten, dels ock emot de tillstyrkta löne-förmonerne för Verkets vaklbetiening samt de så kallade ljuspenningarne för Fullmågtige.
Får han genast hitkomma, med villkor likväl, att socken då på stället vill få obetagitt, att genom en af socken befullmägtigt person, då bestämma ej allenast om målningens utseende, än ock att herr mäster Sundin, då uppfyller de löften han i sina handbref till presterskapet meddelt, nämligen att pryda och måla kyrkan för samma pris som Erik Larsson låfvat, då jag åtager mig förete, ett i laga ordning stäld contract, af Erik Larsson, till rättelse, för så väl mig, som socken, detta får jag anhålla att det i sockenstämmo protocollet ordagrant intages. Kougsta den 27:de junii 1841. Anders Jonsson” – Efter hwars uppläsande Anders Jonsson mundteligen yttrade det han medgaf, att mäster Sundin måtte verkställa målningen uti härvarande kyrka, allenast han åtnöjde sig med det arfvode, Erik Larsson begärt neml. 400 riksdaler riksgälds och han, Sundin tilläte församlingen med sig rådgöra om prydligaste skuggverksmålningen hvartill, på tillfrågan, församlingens öfvrige ledamöter samtyckte och anmodades undertecknad att med först omgående post derom underrätta mästaren Sundin. Äfvenså förbehöll och yrkade Anders Jonsson att de 50 riksdaler riksgälds som på berörde sätt frånprutades Sundin måtte tilldelas Erik Larsson uti hvilket yrkande de öfvrige socknemännen instämde. § 3. Då således afgjordt blifvit, att målningen denna sommar skall företagas i händelse nämligen mäster Sundin ingår på förslaget eller åtager sig med 400 riksdaler riksgälds arfvode, uppstod frågan om kosthållningens utgörande, hvarvid, efter ngn kort öfverläggning, det enhälliga beslut fattades att betalningen för nämnde kosthållning skulle åtminstone förskottsvis, af kyrko-cassan bestridas och åtog sig bonden Mathias Moberg i Österåsen, att, emot 24 sk. banco för person dagligen, hålla kost samt nödiga sängkläder och städning åt mäster Sundin och hans gesäller, åtminstone en månads tid och förmodades, att i händelse Moberg inte längre kunde kost-hålla, någon annan inom socknen skulle sig detsamma åtaga. In fidem N. S. Edlund