Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rnglorna innehålla nemi. der, att, sedan linder ett visst antal år kanalbolaget lått åtnjuta dels Statsbidrag och dels de uppburna inkomsterna, staten skulle få en årlig inkomst af 15 proc. Nu har bolaget inkommit med ett torshag till andning af dessa regler, öfver hvilket förslag Kammar-Rätten i dessa dagar algifvit sitt utlåt. Deraf har visat sig, alt det blir en ganska trasslig sak, att få tillfyllestgörande bestämmelser. Då jag derföre anser det vara ganska besvärligt för staten att inlåta sig på en bana, sådan som den Frill, af Ugglas föreslagit, får jag lill R. o. Ad. hemställa, 0111 icke en återrc miss af ifrågav:cte § vore lämpligare, i syftning att lä ett förslag, som vore mera lätt utförbart än det i den ifrågav:de reservationen föreslagna. Gr. Sparre, Erik: Att vid ett så stort företag, som det ifrågav.de, bestämma att bolaget skall ställa säkerhet för ränta och kapital-albetalning under hela den tid, som dertill åtgår, anser jag vara orimligt. Af hvilken skulle man kunna be gära en borgen för räntan på 800,000 rdr under 31 år? En sådan kan icke en gång fordras vid fråga om kronans egendomar och boställen, då dessa utarrenderas på 30 år, utan man fordrar borgen liir 5 år i sender. Det skulle visserligen kunna låta sig göra här; men hvad hiefve följden? Jo, att efter denna tids förlopp bolaget ej skaffade vidare borgen, och staten finge efter dessa 5 år Öfvertaga kanalen. Men staten har redan nog att förvalta i fråga 0111 kommunikationsleder. Jag instämmer derföre i hvad Frih. af Ugglas anfört i första delen af sin reservation, nemi. att medlen först skola användas lill ränta och amorterting af det lånade kapitalet, innan delegarne få uppbära någonting. Då den side talaren har anmärkt, alt vid Hjelmare och Trollhätte kanaler svårigheter i detta afseende visat sig, får jag göra den värde talaren uppmärksam derpå, att förhållandena der äro olika. Då nemi. för de lörra kanalbolagen finnes löreskrifvet alt delegarne först skola uppbära en viss proc., är ju förhållandet här alldeles motsatsen.
Dessutom nyttjas blandsäd, bestående af Vårråg och Korn; Vinterråg och något Hafra. Sädesproduktionen är i medelmåttiga år svarande emot invånarnes behof; men för öfrigt har man alltid att befara större eller mindre spanmåisbrist i förhållande till missväxten. Potatesodlingen liar tilltagit och är allmän. I södra delen af Länet idkas Lin-sädet med fördel, så att ett icke obetydligt qvantum årligen föryttras utom orten, hvaremot Hampa och Humla produceras i de norra Socknarne, utan att afkastningen motsvarar landets behof, oaktadt Hushålls-Sällskapet genom premier uppmuntrat Humlegårdars anläggning. Boskaps-skötsel har ifrån uråldriga tider varit och är ännu en af Ortens liufvud-näringar, särdeles i Lappmarken, samt står i lika tilltagande med Jordbruket, oaktadt de naturliga ängarnes växtlighet i senare tider minskats eller alldeles upphört, ty ej mindre genom odling af utväxt äng, myror och kärr, än uppdämning af smärre elfvar, åar och bäckar till öfversvämmande af närbelägna trakter samt sjöars aftappning och utdikning, beredes ersättning för den i berörde måtto förlorade hö-afkastningen. Man hade anledning till hopp, att ifrågavarande näring skulle betydligen uppdrifvas och, medelst vattenledning på ett härstädes förut okändt sätt, de inom Länet befintliga många, ofantligt vidsträckta och dertill tjenliga lägenheter, kunde bringas till gräs - 7 Taxt, i stället att ligga alldeles ofruktbara och till en del förorsaka tidig frost å sädesväxterne; hvilket företag Länets Hushålls-Sällskap sökt understödja och befordra; men i brist af medel till aflöning åt en uti yrket kunnig person för dylika lägenheters afvägning och beskrifning samt invånarnes undervisning att utföra arbetet, har det nästan alldeles upphört, och boskapsskötseln kommer att bero på åkerbruket. Stallfodring brukas icke. Under den tid berättelsen omfattar har någon anmärkningsvärd förändring med kreaturs-racerne icke skett eller allmänna kreaturs-sjukdomar härjat, ehuru sådana på åtskilliga ställen visat sig, såsom rotts och springorm bland hästar m. in.
Mig torde dock tillåtas att dela denna fråga i två delarRevision omfattar dels den högre disposition, dels förvaltningen och redogörelsen. Den högre disposition fastställer, hvilka Regementer och Corpser under årets lopp, böra hafva möten och mönstringar; huru länge öfnings-mö - 670 Den il Mar lii. tena skola påstå, om ds skola Rsgemsnts-vis eller i större läger förrättas, och hvarest desse sednare då skola hållas. Desse dispositioner, som endast af Konungen kunna gifvas, bestämma PassevolanceCassans utgifter för året. Då Riksens StändersRevisorer vid granskningen af Statsmedlens disposition äga till ledning Riksens Ständers gjorde anslag och fastställde Stater, som vid medlens anordnande skola följas; så saknas deremot för revision af Passevolance-Cassans dispositioner all sådan grund. Revisorerna kunna härvid endast anmärka, om vissa möten bordt inställas eller förkortas, eller något närmare belägit Lägerställe kunnat begagnas, men härtill fordras att känna huruvida Regementerne för deras militaira tjenstbarhet varit i behof af längre ellet kortare öfningstid; af öfning i detaille-exercicen eller i de större rörelserne; om de beJ gagnade öfningsfälten svarat emot det åsyftade militairiska ändamålet m. m Att med sakkännedom bedömma de i dessa afseenden anbefäldte åtgärder, fordras åter att Revisorerne erhålla Protocollerne, som i Commandomål inför Konungen blifvit hällne, hvaraf grunderne till besluten kunna inhämtas; man desse har RegeringsFormen ansedt böra så hemliga hållas, att ej en gång ConstititutionsUtskottet, utom i vissa fall, äger att dem fordra. Någon Revision i afseenee på hvad jag här kalladt de högre dispositionerne lärer således hvarken varit åsyftad eller kunna äga rum.
Om än anslaget för år 1848, i följd af nya anspråk från församlingar, hvilka ej ännu ordnat sitt skolväsende, skulle komma att utgå till nära fulla beloppet, kunna således, detta oaktadt, utan fara för betydligt misstag, följande besparingar antagas såsom gifna, nemligen: för åren före 1845 44,000 för åren 1845 och 1846 ' 15,000 och för åren 1847 och 1848 7,000 tillsammans 66,000 Rrdr banko. Under förutsättning, att pension icke må någon folkskolelärare tilldelas förr, än han i sådan egenskap tjenat i minst Tretio år och upphunnit 55 års ålder, kan någon pensionering icke komma i fråga före året 1872, och om under tiden ofvannämnde summa, 66,000 Rrdr banko, från ocb med år 1849 förräntas till fyra för hundrade om året, samt räntan årligen lägges till kapitalet och äfven förräntas, så uppkommer deraf ett kapital, som vid 1872 års början utgör 162,671 R dr och några skillingar. Om, i förening härmed, hvarje församling, emot befrielse från förbindelsen alt gifva understöd åt sådan dess skollärare, som tjenat så länge och uppnått den ålder, att han är till pension af ifrågavarande fond berättigad, ålades en årlig afgift lili fonden af Tre R:dr banko, skulle, med antagande att denna afgift komme att från och med 1849 årligen utgå af Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 67. 3 omkring 2,450 församlingar, berörde afgift, förräntad på lika sätt, som förut omförmälda besparingar, bilda ett kapital, hvilket vid 1872 års början komme att utgöra 269,141 Riksdaler och några skillingar. Denna summa, tillagd den förutnämnda, lemnar ett belopp af 431,812 R:dr banko, hvilket efter 4 för 100 gifver en årlig ränta af 17,272 R-dr.
Slog han ock de Moabiter, så att de Moabiter vordo David underdånige, och förde honom skänker. Han slog ock HadarEser, Konungen i Zoba, uti Hamath, då han dit drog, till att uppresa sitt tecken vid den älfvena Phrath. Och David vann af honom tusende vagnar, sjutusend resenärar, och tjugutusend män till fots och David hasade alla vagnhästarna, och behöll hundrade vagnar qvara. Och de Syrer af Damasco kommo HadarEser, Konungenom i Zoba, till hjelp; men David slog de samma Syrer, tu och tjugu tusend män; Och lade folk till Damascon i Syrien, så att de Syrer vordo David underdånige, och förde honom skänker; ty Herren halp David, ehvart han for. Och David tog de gyldene sköldar, som HadarEsers tjenare hade, och förde dem till Jerusalem. Tog också David utu HadarEsers städer, Tibhath och Chun, ganska mycken koppar, af hvilkom Salomo kopparhafvet, och stoderna och kopparkärilen gjorde. Och då Thou, Konungen i Hamath, hörde, att David hade slagit alla HadarEsers magt, Konungens i Zoba; Sände han sin son Hadoram till Konung David, och lät helsa och välsigna honom, att han med HadarEser stridt, och honom slagit hade; ty Thou hade örlig med HadarEser. Och all gyldene, silfver, och kopparkärile, Dem helgade Konung David Herranom, med det silfver och guld, som han tagit hade ifrå Hedningarna, nämliga ifrå de Edomeer, Moabiter, Ammoniter, Philisteer och Amalekiter. Och Abisai, ZeruJa son, slog de Edomeer i saltdalenom, adertontusend; Och lade folk i Edomeen; så att alle Edomeer voro David underdånige; ty Herren halp David, ehvart han drog. Alltså regerade David öfver hela Israel, och höll rätt och rättvisa allo sino folke.
I 4° cap. 3 §:n omnämnes arbete i tre år under Konungens häkte. 53 cap. 3 §:n omnämner fängelse, arbete vid kyrka, slott eller fästning. 1 cap. Den a5 April. 353 cap. i och 2 §:na omnämnes allmänt arbete längre och kortare tid. I 6o cap. 5 §:n omnämnes enkelt fängelse. — '734 års lag bestämmer således 8 olika kroppsoch fängelsestraffarter, nemi.: enkelt fängelse, fängelse med arbete, fängelse å fästning med eller utan arbete, fängelse vid vatten och bröd, arbete vid kyrka, slott eller fästning, allmänt arbete, arbete i halsjern, spö och ris. Sedan jag nu omnämnt de olika straffarlerna, vill jag relevera de capitel och §§:r i Missg.-b:n, hvarest spö och ris äro föreskrifna att alternera med vatten och bröd, efter domarens bepröfvande, samt de capitel och §§:r, hvarest spö och ris ovillkorligen föreskrifves skola ådömmas och tillämpas. Till de förra höra: VI cap. 2 och 5 §:ne, rör:de myteri och uppror; VII — i, 2 och 4 §§:ne> om falska myntare och utprånglare; Vill — i §:n, rör:de falskt bruk af Konungens namn; IX — i och 2 §§:ne, om tvegifte: XI — 3 och 4 §§:ne, om den som länder eld å ut hus m. m.; XU — 4 och 5 §§:ne , om sjelfmord; XIV — 2 och 3 S§:ne, slår eller smädar barn, fader och moder; XV — 2 §:n, om slag å husbonde; XVI — r, 2 och 5 §:ne, om barnamord; XVIII — 8 §:n, om hot mot domaren; XIX — 3 §:n, släpper vaktkarl fånge af försummelse.
Då valet till ett förstärkt Utsk. försiggått, har Ståndet gjort hvad på detsamma berott för att få frågan underkastad det förstärkta Utskts pröfning; men att sedermera låta frågans afgörande bero derpå huruvida en eller annan ledamot vill deltaga i voteringen eller icke, vore en orimlighet, och något tecken till en sådan orimlighet finnes icke i våra grundlagar. Gr. Horn: I anledn. af den anmärka., som blifvit gjord af Hr Bråkenhjelm emot den anmälan jag ansåg mig pligtig att afgifva till R. o. Ad:s prot., hör jag ytterligare tillkännagifva, att det verkligen icke var så mycken brist på de sist valde suppleanterne inom R. o. Ad., sorn fastmera på de sednast valde ordin, ledamöterne, äfvensom på de äldre förstärkta ledamöterne inom Utsk.; men om der icke funnes en enda suppleant, så vore det naturligt, att så snart någon utaf de 3o ledamöterne af R. o. Ad. aflägsnade sig, komme voteringen att afstanna, icke derföre att jag ej ansåg mig äga rättighet alt låta voteringen fortgå, utan derföre att de många protesterna vid tillfället tillkännagåfvo, att om jag fortsatte en votering på så sätt öfver ett antal af icke mindre än några och fyratio voler:s-propos.'r, så kunde möjligtvis dessa voteringar blifva casserade inom Stånden, hvarigenom ytterligare tid kunde förspillas. Nu har likväl en sadan votering i förstärkta StatsUtsk. blifvit genomgången, och det beror på RiksSCn att godkänna denna åtgärd såsom prejudicat, i hvilken händelse jag icke af någon protest låter afhålla mig från fullföljd af voteringarna. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: För min del anser jag Ståndet böra hålla Gr. Horn räkning för den grannlagenhet han iakttagit. Jag kan under intet villkor förena mig i den sats, som Gr. Frölich framställt, att förstärkta StatsUtsk. skulle kunna handla med R. Sirs rätt utan att ledamöternes antal vore fulltaligt. Det är väl sannt att grundlagen icke uttryckligen derom stadgat; men det är ett fel, en ofullständighet i grundlagen, som R.
Väfskedar och mera dylikt förfärdigas af allmogen på åtskillige orter inom Kinds, Wedens och Bollebygs härader i synnerhet, och föras till afsalu jemväl utom Länet; dock kan förljensten af denna binäring i det hela icke vara särdeles betydlig. Lieoch Skär smide, samt tillverkning af Linliäcklor, Kardor, Skrubbor, Nålar, Hakringar och mera sådant små-kram, drifves såsom bihand tering af allmogen i några trakter af Kinds härad, både för Länets behof och till afytlring utom Länet. Timmermans och Murare-handtverket utöfvas såsom binäring af allmogen i Ahle och Bjerke härader samt delar af Kullings och Wäne härader, äfvensom timmermans-handtverket uti ett par socknar på Dahlsland, närmast Wermländska gränsen. För detta ändamål ske årligen tidtals utvandringar till mer och mindre aflägsna orter utom Länet, derifrån besparade arbetslöner återbringas lill ett ej obetydligt belopp, hvarje år. Dessutom finnas i Wedens härad flere hemmansbrukare, som äro så kunnige muroch byggmästare, att de entreprenera om kyrkors samt andre större byggnaders uppförande och inredande. I 27 Sjöfart. Seglationen på Wenern och Götha Elf, till så vidt den har till föremål jernoch trädvarors transporterande från Wermland och Dahlsland, med flere orter, till Götheborg, samt återtransport af stapelstadsvaror, lemnar någon biförtjenst äfven åt den allmoge, som bebor sjö- och elfslränderne; och i öfrigt förser Wädtle, Ahle och Flundre härader staden Götheborg årligen med något sjöfolk, deraf en inkomst, fastän ringa, således jemväl torde tillskyndas hemorten, genom sjöfolkets besparade månadshyror. fländel.
Nri köpings Magstngs-Bruk, såsom utsträckta öfwer Författningarna, icke rmdgä O -pukaekickes upmärksamhek, och i Hoch Rällen inlade de en Kelorvacknus-Skns! emot de Larguans Fullmäqkiga och Ommftlmror, som st ka ian beivjstfak, aläqgaudes tillika de nywalda Fullmägtiga, at Rättegång häröfwer utföra. Fjorton ar härefter afstada::de Ival denna Rättegång; men den bcwijär emedlertid desta Ospursraciss nit, ok iakttaga allt, som ledde til Lauguöns sakri het och basta. Et äkerwunnek förtroende hos Allmänheten gaf Zaugusn förnnad styrka, och den kom ater i ständ ar bispringa Riker med förskott: det sö>sta meddelades mot struer as ar 170a för hwiltet kmgnen erhöll säkerhet l Stora Sjö Tulls.medlen. De följande Krigsare» anlitades Landus» flitigt; och dest biträden lil Kronan denna tid är en allmänt bekant sak. Det rvar wal icke uran, at det A lmannas trångmål osta tverkade pä ksn^uens ttlgangar, i synnerhet, dä förbindelser icke alltid lika lätt kunde upfyllas, stm de gäfwoL; men hivad som ej kunde lem-.aS pa en gang meddeltes Poste-wis, och Lingusns hjklpsanihei öfwerwann manga swäriaheter.
Rotskiften vid Söderhamns Gevärsfactori, angående. V. B. 128. A. 281. P. U. 288. E. 634. 414- Rusthållare, angående kungörande af deras rätt att vara närmast till lösen af en utom börd såld andel i Rustnings-stammen, IV. B. 120. A, 178. P. U. 188. V. E. 5. — om afhjelpande af vissa kostnader för. Se Rotehållare. Ruuth, Grefve, Excellence, om prolongation å afbetalningen af arne af honom innehafde lån. V. B. 5a3. A. 563. P. U. 629. Ruuths, Grefve, Excellence, lån af Wismarska pantskillingen, angående. II. B. ^5o III. A. 174* P* U. 186. 731. P. XJ. 739. Ryda Kungsgård, om upplåtande af, till utfodringen vid Kron-Prinsens Hofstall. III. B. 8x3. IV. A. io3. P. U. n5. Rådgifvare, Konungens, anmärknings-anledning emot. Se Anmärknings-anledning. Ränta, angående, å penninge-försträckningar. P. XJ. 632. E. 743. Räntegifvares och Räntetagares ömsesidiga åligganden, angående. III. B. 653. A. 722. P. XJ. 735. Rättegångar, om medel till förminskning af. III. 374. R. 63o. Rättegåflgssättet, om bestämmande af grunderna för, i afseende på det nya lagförslaget. II. 5i5. III. i49> 374. Rörstrandsviken. Se Clara-sjön. Rörås, om anläggande af en landsväg från Elfvedahls Socken till. II. B. 657. III. A. 69. P. XJ. i3o. E. 267. s. Saköresmedlen, angående. II. 96. B. 698.
Den, som gillar Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, att godkänna de vid Utskottets Memorial JM 46 under N:is 7, 8, 9, 13, 44 och 4 5 lögade förslag till lörmulärer, som böra bifogas den af Rikets Ständer beslutade nya Bevillnings stadga, med den förändring i afseende å formuläret M 7, att de deruti under rubriken »af Bevillnings-beredningen» upptagne kolumner skola blifva alldeles lika med dem, sorn äro upptagne under rubriken »af Taxerings-kommittéen», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Presteoch BondeStåndens beslut, ifrågavarande förslag till lörmulärer att godkännas, med den ändring i formuläret M 7, att de fem första specialrubrikerna för af Bevillnings-boredningen uppskattad inkomst antagas jemväl i afseende på inkomst, uppskattad af Taxerings-kommittéen och af densamma påförd bevillning saf gift, till följd hvaraf formuläret i dessa delar skall erhålla följande lydelse; Bevillnings-Vtskottets Memorial JM 47. Af Taxerings-kommittéen uppskattad inkomst påförd bevillningsafgift af kapital. af rö- relse, näring eller yrke. af allmän tjenstebefattning eller pension. af enskild tjenstebefattning eller pension. Summa inkomst. af kapital. af rö- relse, näring eller yrke. af allmän tjenstebefattning eller pension. af enskild tjenstebefattning eller pension. Summa.
Stats-Utskottet yrkade anslag skolat såsom provisoriskt vara att betrakta; och då Bevillningsutskottet utan att afbida uppgiften härom, varit med dess Bevillnings-förslag sä beredt, att det inom få dagar efter det Stats-anslaget blifvit uppgifvet, kunnat dess Revillnings project Riksens Högloft. Ständers granskning förelägga, kan Utskottet för egen del icke förebrå sig någon försummelse i dess åliggande pligt, i synnerhet da äfven andra Bevillnings ärenden , i afseende på Charta-Sigillata, Post-Taxa och Bränvinsafgift varit under dess handläggning, för att icke valla hinder i Riksdags-ärendernas oafbrutna gång och afslutande, Hvad Den 17 Julié 1425 Hvad Vidare angar de emot sjelfva Bevill. tiings-förslaget och dess detailler författade an. märkningar , så har Utskottet, som med nöje antager de upplysningar och rättelser, hvilka dervid ansetts tillämplige, äfven funnit sig af sjelfva framställnings-sättet lifvadt till en noga granskning af deras halt och beskaffenhet; och ehuru icke alla af dem som förekommit, kunnat antagas, förmodar Utskottet likväl, att jemväl sjelfva-anmärkartle skola finna de i sådana fall anförde skäl vara nöjaktige; enär Utskottet dessutom icke kunnat eller bordt vika från dess antagna grunder, så vida ej effecten i det hela skulle komma att förfelas. Vid arsta Art. har Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat, att Capitations afgiften ej borde bestämmas lika för den rika och den fattiga, utan i mån af deras olika Vilkor indelas, åtmindstone i tre Classer: För ile mest förmögna - i B:dr Mindre förmögna - — 32 sk. Mindst förmögna - . 16 — och i enahanda förhållande för Qvinnor.
Från dessa stationer skref grefvinnan ofta genom en väninnas försorg till Lord Byron, i de varmaste ordalag uttryckande sin förtviflan öfver att nödgas vara skild från honom. I ett af dem förklarar hon sig besluten att enligt hans önskan undandraga sig alla sällskaper och i stället egna sig åt läsning, musik, husliga sysselsättningar och ridt. Hon som förr endast drömt om baler och fester! Nu var allt annorlunda och hennes enda sträfvan att genom ensliga studier och i stilla huslighet på en gång lära sig att fatta den ryktbare skalden och blifva värdig hans rika men missledda hjerta. De häftiga sinnesrörelser, för hvilka hon den sista tiden varit rof, angrepo till den grad hennes helsa att hon vid framkomsten till Ravenna var snarare död än lefvande, då hennes sjukdom ännu mer förvärrats genom modrens vid denna tid inträffade frånfälle. Hon önskade ifrigt att Lord Byron skulle komma till Ravenna, men han tvekade, och ansåg det för hennes skull klokast att qvarstanna i Venedig. Slutligen gaf han vika för det förenade trycket af hennes enträgna böner och sin egen böjelse, lemnade Venedig den 2 Juni och begaf sig till Bologna, der han stannade inväntande vidare underrättelser från grefvinnan, men då sådana uteblefvo och han följaktligen var i fullkomlig okunnighet rörande hvad som tilldrog sig i Ravenna, åtekom hans förra obeslutsamhet, och villrådig ströfvade han omkring i staden och dess omgifningar, undrande öfver grefvinnans besynnerliga tystnad. Under dessa dagar skref han till engelska konsulen i Venedig: ”Ändtligen har jag anländt till Bologna, stadig som en siskonkorf och snart kokt som en sådan om detta väder skall fortfara. Tacka Mengalde å mina vägnar för min bekantskap med Ferrara, hvilken var särdeles angenäm. Jag stannade der endast tvenne dagar, men tyckte mycket om grefve Mosti, samt hvad den knappa tiden lät mig se af hans familj. Jag gick till hans conversazione, hvilken var mycket öfverlägsen hvad jag sett af det slaget i Venedig – damerna nästan alla unga – några vackra – herrarne rätt skapliga och artiga.
Biskopslönerue variera från 20 till 55,000 rdr i årlig inkomst, hvilket synes vara väl strängt, då man besinnar, att landet för öfrigt har en hel här med prester att underhålla, hvilka för närv:de besitta ofantliga sträckor af landets jord. Man har sagt, att en indragning af Biskops-embetena skulle göra en rubbning i både ecklesiastikt och representativt hänseende. Detta medgifves, och torde äfven blifva en följd af motionärens förslag. I ecklesiastikt hänseende stå Biskopseinbetena, som jag haft äran nämna, i opposition mot protestantismens idée, och får man äfven se dem vid högtidligare tillfällen i fullkomlig påfvisk skrud. I representativt hänseende, och hvarom jag tillförene på detta rum haft äran uttala, äro de för närv:de äfven sjelfskrifna representanter 190 Den 19 November f. m. vid Riksdagarne, och iir det lätt att visa huru denna sjelfskrifvenhet härstammar äfven från katholicismen. Men i en tid, då kristendomen är en lefvande och praktisk tillämpning i alla riktnin gar af lifvet, synes denna egenskap böra uphöra. Jag ber att få förena mig i Gr. Adlersparres motion. Jag skulle med honom helst hafva önskat alla Biskops-embetenas indragning, men då nu detta icke är i fråga, får jag inskränka mig att yrka indragning af dem, som motionären föreslagit, och anhåller att dessa mina yttranden måtte lä åtfölja motionen till Utsk:t. Gr. Adlersparre: Jag vill icke nptaga R. o. Ad:s tid med att ingå i någon vederläggning af hvad här blifvit yttradt mot min motion. Jag vill blott med anledning af hvad Gr.