Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bränvinshandteringen för sistlidet år, då E. K. M. nådiga Förordning den 18 Januari samma år började tillämpas, utvisar för detta Län följande förhållande. Större Brännerier. Anmälde för bägge bränningsterminerna 10 » » första bränningsterminen 6 » » andra bränningsterminen 3 19; eller inalles 19 brännerier, deraf 6 anmält sig allenast för första terminen, af hvilka 6 tre fortsatt tillverkningen jemväl andra terminen; uppgående tillverkningsbeloppet för berörde brännerier till sammanlagdt 433,940 kannor. Mindre Brännerier. Anmälde för bägge terminerna 60 » » första terminen 20 » » andra terminen 34 114 12 med ett kalkyleradt tillverkningsbelopp af tillhopa 74,659Y8 kannor, som sannolikt vida understiger verkligheten. I bevillning för ofvanberörde tillverkning har erlagts 174,675 R:dr 6 sk., deral 160,000 R:dr influtit i statskassan, 13,835 R:dr 9 sk. 5 rist blifvit dels återlyftade, dels ock använde till aflöning' af kontrollörer och till andra omkostnader, samt 859 R:dr 44 sk. 7 rist. qvarstå i ränteriet för att vara tillgänglige, i händelse anordning å bränvinsbevillnings-medlen skulle ifrågakomma. Bränvinsbränningen, som, enligt innehållet uti den år 1822 afgifna underdåniga femårsberättelsen, »idkades nästan i alla orter till afsalu såsom jordbrukets förnämsta stöd», har nu, sedan den, enligt E. K. M. Förordning den 18 Januari 1855, upphört att vara uteslutande bunden vid-jorden samt blifvit belagd med dryga skatteafgifter, i betydlig mån minskats i mindre bränuerier, så alt, då tillförene nästan hvarje hemmansägare hade sin husbehofspanna, handteringen sistlidet år drifvits vid föga mer än 74 mindre verk. Såsom en ersättning för bränvinet har man varit betänkt på att tillhandahålla folket öl och dricka; och har med detta ögonmärke ett ölbryggeri blifvit anlagdt vid Dohnaforss sistlidet år.
Carlbergs-Vikarne i ett för sundheten inom Hufvudstaden oskadligt tillstånd , hvilket ändamål. under förutsättning, att Clara-Sjön bör igenfyllas till den del, som ej erfordras för bibehållandet af en öppen farled, Riksens Ständer anse, utan annan gravation för Hufvudstadens Innevånare , än den kostnad, som kan erfordras till denna farleds samt Rörstrandsorla Carlbergs-Vikarnes uppmuddring, kunna ernås, derest icke allenast, med förbehållen optionsrätt för egarne af de intill Clara-Sjön angränsande tomter, hvar och en, som åtoge sig att, inom viss föreskrifven tid, med tjenliga ämnen igenfylla någon del af Sjön, undfinge, utan lösen, fri egande-rätt till platsen, men också bestämdt förbud, ö‘ver hvars iakttagande borde hållas nogaste tillsyn, blefve utfärdadt emot utkastande i Sjön af orenlighet, för uppläggande hvaraf särskild, tillräckligen aflägsen, plats anvisas borde. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ad.d. 6 Nov. 1823. Preste-Ståndet d. 7 — —■ Borgare-Ståndet d. 7 — —• Bonde-Ståndet d. 10 —• — Riksens Ständers underd. Skrifvelse, med 'öfverlemnande af förnyad Instruction för Riksens Ständers Revisorer, i hvad so/n rörer deras befattning med Stats-/Uerket. S. A. K. Med åberopande af hvad Riksens Ständer, uti deras, den 18”sisth September, aflåtne underd. Skrifvelse, yttrat, i anledning af E. K.
Men det är andra år, då afverkningen kan gå till i5o,ooo r:dr, och således yrkar jag att Pröfnings-comiteen må af den årliga afverknings-summan taga en viss andel, t. ex. -Jtdel eller -J-tdel, för att lemnäs till fabrikens fattigförsörjning. Det vore val högst obilligt, om arbetarne vid en fabrik, dit personer ej allenast komma från alla delar af Riket, utan äfven införskrifvas utifrån, skulle böra tillhöra socknens fattigförsorg, och jag kan ej heller (inna billigt, att fabriken ålades att ensam försörja dem. Jag tror att Staten af beviflntn bör lemna ett bidrag till denna försörjning. Upplysningsvis får jag nämna, att Motala, så vidt jag känner, har en sådan särskild fattiginrultn., hvarom jag likväl icke är rätt säker. Uti Hr von Hartmansdorff;! yttrade mening, att uti städerna församlingarne borde förena sig om samma fattiginrättn. instämmer jag, och anser jag det vara högst nödvändigt att så sker; men hvad socknarna beträffar, skulle jag helst önska, att inga större fattigvårdsföreningar än socknevis på landet ägde rum. Jag skall dock icke sälta mig deremot, om socknarne inom sig önska en sådan förening; men jag tror det blefve olämpligt, om föreningarna blefvo mycket vidsträckta. Jag anhåller; alt äfven hvad jag nu anfört måtte få åtfölja återremissen. Gr. Posse: Jag har begärt ordet för att bemöta ett par yttranden, som förekommit i följd af hvad jag förra gången anförde. Här är sagdt, att om arbetshus inrättades, skulle deraf bildas correclionshus. Min mening, då jag föreslagit inrättande af arbetshus på landet, har just varit att derigenom undvika behofvet af correctionshus. Jag har trott, att om för obrotlsliga personer, hvilka nu för tillen icke kunna af auctoriteterna insättas på annat ställe än correctionshus, inrättningar funnos, der de utan vanära kunde vistas, och hvarifrån de ulan hinder kunde återgå till samhället; så skulle derigenom befolkningen på correct.inrätt nina minskas.
Vidkommande de serskildta anslag, som till fortsättande under år 1848 af fästningsbyggnaderne vid Carlsborg, Vaxholm, Carlsten och Carlskrona blifvit af Kongl. Maj:t uti högstberörde nådiga skrifvelse begärde, så enär ett afbrott i de vid dessa fästningar pågående arbeten skulle, oberäknadt andra olägenheter, medföra svårighet att på lämpligt sätt sysselsätta det dervid använde kronoarbetsmanskap, får Utskottet, utan att nu ingå i hufvudsakligt bedömande af frågan, om och till hvad belopp anslag för ofvanberörde föremål må anses böra vid statsregleringens uppgörande bestämmas, tillstyrka, att, på det förenämnde fästningsbyggnader må kunna oafbrutet fortsättas, intilldess Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande de i detta hänseende äskade anslag för nästkommande 3:ne år meddela definitivt beslut, Rikets Ständer måtte, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisa för Carlsborgs fästningsbyggnad 12,500 Rd:r och för de öfriga trenne fästningarne 43,500 R:dr, det sistnämnda beloppet att af Kongl. Maj:t efter omständigheterne fördelas. Stockholm den 13 December 1847. Reservationer af Herr Gripenstedt: »Mot det beslut, som Utskottet, genom den afiaggda sedelns utslag, fattat, måste jag mig reservera. Om man vid hvarje frågas bedömande blott följer den enkla regel, att såsomskäl för eller emot, upptaga de härflytande fördelarna och olägenheterna, meri ingenting annat, så synes det mig, som Utskottets beslut, ur sådan synpunkt betraktadt, icke skulle hafva något enda giltigt skäl för sig. Kongl. Majit hade i sin nåd. proposition begärt, att de närvarande anslagen måtte utgå äfven under nästk. år, på det icke något skadligt afbrott måtte ega rum vid arbetena. Denna begäran har Utskottet afstyrkt, och i stället härtill endast beviljat vissa inskränkta summor.
Föl edrogos å nyo och biföllos Stats-Ut-i skottets Betänkanden, rörande: 1:0 Sådana f. d. Konung Gustaf Adolph tillhöriga medel, som till Biksgälds - Contoiret skola öfverlemnas. 2:o Ytterligare utlåtande, angående det åt Vester* och Norrbottens JLäns Invånare med» delta lån af 50,000 B:dr. 3:0 Förnyade utlåtande öfver usta Hufvud* Titeln i Biks-Staten. 4:0 Eftergift af Assessor Tinnerholms brist uti dess uppbörd af Chartre-Sigillatas-Medlen. 5:0 De Bot skiften, som varit nyttjade af Söderhamns Gevärs-Factories Betjening och Arbetare. - 6:0 Tillökning i anslaget åt Academien för de Fria Konsterna m. na. Ut supra Es Protocollo «7. U, Almqvist. Utdrag 414 Den 5 Juli. Utdrag af Protocollet, hållet hos Hågloft. Ridderskapet och Adeln den 5 Juli 1815- o S. D. A nyo föredrogos och b i foll os följande deri 2 Juli på bordet lagda Betänkanden och Memorialer: Fran Stats-Utskottet .■ 1:0 Af dén 30 Juni, angående sådana, f. d. Konung Gustaf Adolph tillhöriga medel , hvilka varit ställde under numera framlidne Herr Presidenten m. 111. Fagerheims och StatsCommissarien Wåhlbergs gemensamma förvaltning m. in. 2:o Af den 29 Juni, angående Assessoren Tinnerholms underdåniga ansökning om eftergift af en yppad och honom till ersättning ålagd brist uti dess hafde uppbörd af ChartK-Sigillatae medel. Från BevillningsUtskottet Af den i Juli, angående Olof Gudmundsson Bagges _ Memorial , om frihet från PandtTulls-ersättning för öppna och däckade Båtar. Från Banko-Vthott et Af den 13 Junii, angående Assignationer som af enskilda personer utgifvas. • 2:0
Det är utrönt, alt denna hamn har ett afgjordt företräde för Svinebodan, som blott kan förbättra en ankarplats, att den, med en areal af i 14 tunnb, förenar det bästa läge såsom nödhamn och tillflykt , både för en mängd fartyg, hvilka för motvind och ström ej kunna anlöpa Helsingör, och för dem, som behöfva reparera å lidna sjöskador. Det är vidare utrönt, att den i militäriskt afseendeär synnerligt väl belägen, vid inloppet till Sundet, för att, i händelse af krig, skydda våra egna och skada fiendens handelsfartyg, sunt att den är af största vigt för vår kustfart. Det är slutligen en afgjord sanning, att rörelse och afsättning af producter måste tilltaga på vår kust, om en större mängd fartyg der lägga till, för skydd eller reparation, och att icke blott Oresundska tullen, ulan äfven en betydlig del af de stora summor, som nu tillfalla Danskarne för hafverier, hvarjehanda skeppsbehof och höga båtlegor, skulle komma Svenska kustboerne till godo, och man behöfver således icke befara, att denna hamn skulle sakna tillräckliga inkomster för dess framtida underhåll. Nyttan och behofvet af en hamn vid Höganäs, så väl i militäriskt som statsekonomi^t afseende, kan således icke bestridas, och inskränker jag mig derföi e nu lill framställande af 3tne ämnet rörande frågor. 1:0 Äger Slaten tillgångar, att ju förn dess hellre låta verkställa denna vigtiga hamnbyggnad, eller bör den uppskjutas, oaktadt dess nödvändighet?
R:dr R:mt; hvilken summa Riksgälds-kontoret egde genom 30 dagars vexlar indraga i medlet af Januari—Oktober innevarande år med visst bestämdt belopp hvarje månad. Dock skulle det vara Kreditbolaget obetaget att före de sålunda bestämda terminerna till inbetalning uppsäga det återstående lånebeloppet eller någon del deraf. Vid hvarje inbetalning komme den långifvarne förbehållna provision att afd rågås eller innehållas med 3 procent utaf inbetalningsbeloppet. För hela lånet skulle utfärdas 4,052 st. 6 procents-obligationer, nemligen 1,348 st. å 1,000 R:dr specie eller 3,000 mark Hamburger Banko och 2,704 å 500 R:dr specie eiler 1,500 mark hvardera. Räntan skulle betalas halfårsvis och beräknas från de dagar, då lånemedlen finge indragas. Utaf lånet skulle en fjerdedel återbetalas den 15 Juli 1866, en ljerdedel den 15 Januari 1867, en fjerdedel den 15 Juli sistnämnda år och den sista fjerdedelen den 15 Januari 1868. Ränteliqviderna och kapitalafbetalningarne borde genom Riksgälds-kontorets försorg verkställas i Hamburg och Köpenhamn samt dertill erforderliga medel fjorton dagar före liqvidernas förfallodagar tillhandahållas dem, som lått sig uppdraget att i nämnde städer inlösa kuponerna och obligationerna. Denna inlösning skulle ombesörjas af långifvarne utan någon kostnad för Riksgälds-kontoret. Derest liqvid för förfallna obligationer och räntekuponer icke uttages före den 15 Januari 1869, skulle de för deras inlösande mottagna medel återsändas till Riksgälds-kontoret. I afseende på rättigheten till betalning af obligationer och räntekuponer, hade en preskriptionstid af 10 år blifvit utsatt. De hos Riksgälds-kontoret befintliga 1864 års
Icke nog med att fängelset och pinbänken väntade honom; när de religiösa lidelserna på ömse sidor hade nått sin höjdpunkt, vore äfven hans framtida bana förstörd. Den stränge fadren skulle också utan tvifvel göra honom arflös. Under det dessa slitningar marterade Joseph von Bierichs själ kom underrättelsen om Gustaf II Adolphs landstigning på tysk jord till de förtryckte protestanternes hjelp. Denna tidning väckte i Wien ett oerhördt hånlöje, och "snömajestätet", som snart skulle smälta i Söderns brännande solstrålar, var bittida och sent utsatt för de mest ilskna och på samma gång spefulla yttranden. Joseph von Bierich deltog dock aldrig i dessa skamliga och hånfulla utlåtelser, dertill egde han allt för mycken takt, men han vågade ej heller fälla ett enda ord till de förhånades försvar. Under tiden började Gustaf Adolph den lysande segerbana, som efter endast två år skulle sluta med hans hjeltedöd vid Lützen, men som oaktadt sin korthet ändock gifvit "snömajestätet" ett namn såsom en af mensklighetens störste välgörare, i det att han genom sitt energiska uppträdande tillförsäkrade sina af katolskt våld lidande protestantiske bröder den frihet i sin religionsutöfning, som de så länge under Mansfeld med flere kämpat för. Underrättelserna om de föraktade svenskarnes oupphörliga segrar väckte till en början knappast någon uppmärksamhet i Wien, der det hötte, att när blott Tilly hunne samla sin kringspridda här, skulle de objudne gästerne snart åter kastas tillbaka öfver Östersjön. Magdeburgs omenskliga uppbrännande och plundrande väckte naturligtvis oerhördt jubel hos massan af folket i Österrike och dess hufvudstad. De mera sansade, bland hvilka Joseph von Bierich också befann sig, skakade dock på hufvudet och menade på, att detta grymma handlingssätt alls icke kunde vara Gudi behagligt, och väntade för den skull en olycka. Tilly sjelf blef efter Magdeburgs fall mera dyster och sluten. Den lit han alltid tillförne haft till sig sjelf försvann som genom ett trollslag. Han blef vankelmodig i sina beslut och tycktes gång på gång undandraga sig ett möte med den konungslige motståndare, om hvilken han förut endast talat med öfvermod.
snickarn och säger återbud om salsstolarna. Ja visst . Springer i förbifarten in till SANDBERG. Får jag bara lite' ny rotting flätad i sitsen, så duger det nog som det är. Adjö, högt ärade fru Munter och glad! (Går i fonden). Ropa hit Ann' Sophie. LUNDELL. KATRINA. svärmor dito till dato, högt ärade herr svärfar. sedan. Låt flickan vara. Jag ska' tala med henne säger jag. Kanske ska' jag inte bli åtlydd? Du ska' bli åtlydd. (Går mot höger). _________ KATRINA. Hvad är det för pjåsk! Ropa hit henne, LUNDELL. Tolfte scenen, DE FÖRRA. EK. allt som afhandlats härinne. Förlåt, herr borgmästare, men jag har hört LUNDELL. EK (upprörd från venster). till dess förlofningen är öfver. Nå, i så fall hoppas jag herrn har vett tiga, EK. mästare, är det er mening att anförtro er dotters öde i den mannens händer LUNDELL. EK. Nej, jag vill inte tiga längre! Herr borg Hvad tusan angår det herrn? Åt honom, som i en stund, hvilken bort ha varit Det vore i sanning att kasta perlor för den lyckligaste i hans lif, blott hade tankar för de lumpna vitten han trodde sig kunna inbespara! KATRINA. EK. Ek! med jernband och begagnat min pligtkänsla till vaktare åt min kärlek men nu göra sig fånsell Ann' Sophie! Ni! garne fria! Herr borgmästare, jag älskar mamLUNDELL. EK. Ja, ja, ja jag vet. Ni har belagt min tunga hennes hand. Och har den äran att hos er anhålla om LUNDELL. EK. Är herrn galen? tydlig som jag vetat mig vara det vet blott gud; men att nu tiga längre vore att begå en feghet emot oss bägge. LUNDELL. Hur jag stridt mot denna kärlek fattig, obe dotter Bägge! Herrn vågar väl inte påstå, att min sell Ann' Sophie har läst bekännelsen om min kärlek i mina blickar, och jag hoppas, att hon delar den. LUNDELL.
Yppas dervid olika meningar om varans rätta beskaffenhet, hänskjutes frågan till Generaltullstyrelsen, då prof å sockret jämväl bör insändas. § 15- Yid utförsel sjöledes från stapelstad af följande utaf utländskt råämne inrikes tillverkade varor, beviljas restitutionsvis af tullmedleli: för 1 skålpund topp-, kandioch kaksocker 4 sk. ■— r:st „ 1 skålpund krossadt lumpsocker , . 2 „ 6 „ „ 1 skålpund kardus-, eller karfvad tobak, äfvensom pi’essad och rullad tobak . 4 >, -— „ „ 1 skålpund snus 5 „ — „ „ 1 st. segelduk af hampa till minst 50 alnars längd . 4 ., ■— , „ 1 st. segelduk af lin till samma längd 22 „ 6 ., „ 1 st. packväf af hampa till minst 50 alnars längd . 3 „ •— „ „ 1 st. packväf af lin till samma längd 17 „ 6 „ „ 1 skålpund bomullsväfnad af garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning 4 „ — „ hvarvid iakttages: l:o att, hvad sockeroch tobaksfabrikater samt bomullsväfnader angår, minst 100 skålpund af samma vara, och af hampoch linneväfnader minst så inånga stycken, att de tillsammans utgöra 500 alnars längd, skola till export angifvas och på en gång afsändas; och innefatta följaktligen föreskrifterna härofvan, angående längden å hvart slycke, endast den grund, hvarefter beräkningen af premien bör ske; 2:o att vid angifningsinlagan alltid skall bifogas tillverkarens under edelig förpligtelse afgifna och med två vittnen bestyrkta försäkran, att varan är svensk tillverkning och af utländskt råämne, äfvensom om bomullsväfnad, att den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 32 eller deröfver efter engelsk beräkning; kommande detta bevis att biläggas tullkammare-journalen å den tullplats, hvarifrån varan utföres; 3:o att varan, då den är stämpling underkastad, bör vara behörigen hallstämplad; och 4:o att utförseln verificeras, antingen genom intyg af svensk konsul eller vice konsul å lossningsorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, ännan vederbörande embetsmyndighet, att vai’an derstädes blifvit lossad, eller ock, genom attest af vederbörande tullbevakningstjensteman, om godsets beUih. till R.
” Herr Palmcrantz, Joli. Mauritz, som ansåg att Ulskotlen, med fästadt afseende å vigten af de utaf Borgareoch Bonde-Stånden vid återremissen af Betänkandet N:o 160 gjorda anmärkningar, hade, med frånträdande af deras i nämnde Betänkande yttrade usigter, endast bordt tillstyrka: ”Att Pukets Ständer måtte; till svar å Kongl. Majrts Proposition af ”den 17 sistlidne October, angående den nya ordinarie Soldat-Roteringen, ”förklara, att, enär Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag, den ”29 October 1829, i allåten underdånig Skrifvelse anhållit, att den af ”1826 års Roterings-Commissioner föreslagne tillökning i ordinarie Knek”tehåliet icke måtte till någon verkställighet befordras, innan Rikets Slän*’der, efter Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, sig deröfver utlåtit med den ”beslutande-rätt, som genom 73 och 80 §§ Regerings-Formen, är Rikets ”Ständer förbehållen, samt Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag, detta ”deras yrkande, ingalunda frångått, helst Rikets då församlade Ständer, ”med anledning dels af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse den 18 Januari ”1834, rörande ny indelning till ordinarie Knektehåll af oroterad jord, "dels ock af väckta motioner, godkänt Statssamt Allmänna Besvärsoch ”Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 20, hvaruti Utskotten anmälte sig an”se, dels att någon åtgärd, i anledning ef Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, ”å Rikets Ständers sida ej erfordrades, dels ock att, innan den beslutade ”ytterligare undersökningen hunnit till slut bringas och Rikets Ständer ”derom fått emottaga Kongl.
Om sålunda de omständigheter Högloflige StatsUtskottet åberopat såsom skäl till afslag af den sökte löne-tillökningen för 4 HofRåttsRåd, vid noga skärskådande finnas icke uppfylla ändamålet, återstår deremot, såsom anledning till bifall deraf, rättvisans fordran af ett lika förhållande i löne-vilkor för Embetsmån af lika värdighet och tjenste-befattning, understödd af den omständighet, att Ledamöterne i Götha HofRått, som på hvarje Division åro blott fern,1 nödvändigt måste hafva trägnare sysselsättning, ån Ledamöterne i de öfrige HofRåtterne, emedan i den förra föredragningen af lottade mål år delad emellan blott 4, men i Svea HofRått emellan 6, och Skånska HofRåtten mellan 5. Högh LTtskottet har icke upplyst huru stor skillnaden år emellan HofRättsRåds och Assessors lön, men den kan säkert antagas icke uppgå till mera ån 000 Riksdaler, och jag hemställer till Ridderskapets och Adelns behjertande, om en sådan utgift må anses nog betydelig, för att besparingen deraf kan blifva skål för vågradt bifall till en billig fordran, I följd häraf anser jag Utskottets Utlåtande i denna del böra förkastas och den gjorde ansökningen deremot bifallas. Herr Flach, Carl: Vid Statsoch BancoUtskottens förevarande Betänkande, anhåller jag få göra några anmärkningar, i afseende på hvad som år föreslagit rörande Borås Stad. i;o Utskotten föreslå att Borås skall erhålla ett Lånebitråde af 100,000 R:dr Banco, att successive utgå under loppet af åren i8a4 och 1825. Efter den förödelse, som Öfvergått denna Stad, der 224 hus åro afbrånde, och endast 60 återstå lör att rymma en folkmängd af öfver 2000 personer, år lått att inse det ifrågavarande låne-bitråde icke utgör behofvets totala belopp, utan endast en del deraf, åmnad att underlätta det betryckta tillstånd, hvaruti Stadens innevånare åro försatte.
I det hänseendet anser jag mig böra upplysa, att för uppbringande af kronofogdars och häradsskrifvares lönevillkor, de förres till minst 800 och de sednares lill 500 ndr för hvardera, erfordrades omkring 22,000 ndr; och då, i händelse af en sådan löneförbättring, billigheten fordrade en tillökning för landträntmästare till ett minimum af 1,100 r:dr, erfordrades ytterligare 4,500 ndr, eller en summa omkring 26,500 ndr b:co. Jag upprepar hvad jag förut haft äran anföra, att det skulle vara mig ganska kärt, om, i afvaktan af definitiv reglering, ett så beskaffadt provisoriskt regleringssätt kunde komma att äga rum; och jag vill endast i det fallet förnya det förbehåll, som jag vid det tillfället, då Hr Montgommerys motion remitterades, gjorde, att sådant icke måtte försvära den reglering, som K. M. i sin nåd. stalspropos. antydt, i afseende på indelta löners ingående till statsverket, såsom villkor för den definitiva landtstatslöneregleringen. Q Hr Akerman: För min del betygar jag min fägnad deröfver, att den siste värde talaren för sin del instämt i den af mig och flere andre talare yttrade åsigt, att Konungen, genom ett anslags beviljande må sällas i tillfälle alt afhjelpa behofvet af löneförbättring för landfstalstjenstemän, der sådant icke utan våda kan uppskjutas; men då af den framställning som i sammanhang dermed följde, om den summa som vore erforderlig för att bringa kronofogdarnes lön till 800 r:dr och häradsskrifvarnés till 500 r:dr, torde kunna dragas den slutsats, alt dessa belopp skulle utgöra lämpliga löner för ifrågavar. tjenstemän, så anhåller jag att få bifoga den anmärkn. till StatsUtsk. att dessa löner äro alldeles otillräcklige. Häradsskrifvaren skulle t. ex. få 500 r:drs lön.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af den af Utskottet föreslagne 4 §• Ropades Nej. Hvarefter Haris Excellence hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade antaga det af Herr Skogman uppgifne förslag till redaction af berörde §. Ropades starka Ja jemte några Nej. Herr Hjerta: Jag begär votering, samt att Contra-propositionen må blifva, att §:n helt och hållet utgår. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställde följande Voterings-proposition: Den, som bifaller att 4 §• 1 Lagen för Rikets Ständers Bank må erhålla följande lydelse: ”Den summa af 4>400>000 ILdr, ”sorn Rikets Ständer vid denna Riksdag till ”Banken anslagit såsom återstod af Rikets ”skuld för kostnaderne vid 1808 års krig, ”skall, utan beräkning af Bankens fasta egen”domar och inventarier, utgöra en Bankens ”behållning utöfver de förbindelser, för hvilka ”Banken ansvarar, och användas endast till ia8 Den i3 Januarii e. m. ”förstärkande af Bankens metalliska fond, ”sedan silfverutvexlingen börjat, så att möjligen inträffande Capitalförminskning under 'äret af vinsten ersättes;” voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses ofvanberörde redaclion, af den ifrågastälide 4 §> hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen, samt 4 §. i följd häraf böra utur Lagen för Rikets Ständers Bank utgå. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan half till 9 eftermiddagen; och beran nös efter voteringens slut klockan ett qvart till xo eftermiddagen, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 4q. Nej — 9.