Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag den 23 Sop t. 1829, emottagande uti uppbörd i Gränseprovincerne, blef samma Betänkande bifallet. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, N:o 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om rättighet för Sparbankerne i Piket, att, emot ränta, i Banco-Disconten insätta en del af deras fond, för att, i nion af behof vet, kunna åter derifrån uttagas och disponeras, m. rn., jemte enskilde motioner i sammanhang dermed. S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 2 1 8, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Niro iox, den 8 sistlidne April, afgifna Betänkande, angående försäljningen af 5 Kronan tillliörige Krigs-Skepp och redogörelse för derföre influtna medel, biföll Ståndet Utskottets i Utlåtandet N:o 218» pag. 466, yttrade tillstyrkande, att der ornförmäld, af Kongl. Majit anordnad summa, 1000 Rdr Banco, må Stats-Contoiret af öfverskottsrnedlen godtgöras, tillika an ed det belopp, iCg Rdr 40 sk. 6 rst. samina mynt, sorn uti Capitalräkningens debet, pag. 94, för det närvarande finnes utfördt, såsom balancerad skuld till Stats-Verket; och beslöts, att förstnämnde Utlåtande i öfrigt skulle till Handlingarne läggas. Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
Oscarshamn, orri statsbidrag för utlösen af tomtöres algälden för de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afBg. Ostindiska kompaniets hus i Göteborg, om upplåtande åt Götei 94 0. Kongl. Proposit. | eller Skrivelser. 1 Motioner inom Riks-Stånden. (Elfte Samlingen.) 1 j Samling. I Afdelning. j eller ; Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. ts s03 C-. as CB3 03 te s c" N:o N:0 N:0 Sid. Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. Palmgren, angående peusion åt f. d. Löjtnanten Per Pansarfartyg, angående anvisande af ett särskildt anslag för anskaffande af Pansarplåtar af Svenskt jern, om anslag till försök för utrönande af förmåga att emotstå skott hos så kallade Parter, angående deras förpligtande att vid sina besvärsskrifter och inlagor hos Rikets HofRätter och Kongl. Maj:t foga de öfverklagade utslagen m. fl. handlingar 1,52 A. 204 A. 277 A. 193 4 4 4 i i i 153 241 32 58 Se 2 Dee. 1863 b. 28 Jan. Nionde b. 1 Dec. 1863 b. 24 Jan. Hufvndb. 2 Dec. 1863 b. 24 Jan. Oj p. ■<5 o et» -a s 1. r® e-f risa ö a> g © £ b p p B cu 2 CD ^ a ? CO P 3 C* 09 a! ec p s* 09 3 ~ O et) 2. ^ i1 & 9? £ ps P PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:0 § Pastorat, om rättighet för prest, som vissa år förvaltat pastorat, att utan pastoralexamen söka, se Pastoralexamen. Patienter, fattige, se fattige sjuka.
Kiliets 8tänder 6evil^sd, eller 'kpigu dlusende K:dr. lletiäkksnde ster cleo IloklisIIningssumma sk 60,000 K:dr, 8vm, utom dispositionsrätten till Kosersbergs 8Iott, kllikvit kär Hennes Vlspt KnlieDroltningen redan genom Kiliets sr 1818 körssmlade 8tä»der Kestämd, täelites Hans Kongl. äkspt i Xsder vltrs: sll Ikans Älapt föreställde 8!-;, det Kiliets 8tsnder, lilis med llsns lVkapt, torde 6nns, sll nämnde snslsg nu ielie molsvsrar livsd, som dermed skssgs vid detssmmss devil^jsnde, oell sll, ds Dans Äksp.t kunne 8ig e^ 6ärs lemns Kiliets nu sammanträdande 8tänder ulsn sll ledning vid den 1,08 dem möjligen utslående änslian, sll ^emna detta kärllällande oell dymedelst tillili» st Högstsalig klans älspt Konung Larl XIV kolians ekterlekvande Knlia gikva en rättvis gärd sk värdnsd velt tillgikvenliet, trodde Ilan» Akapt 8ig gä en sadan änslisn till mäle, ds Hans lkkapt ville kör Hennes Akapt Knlis-Droltningen föreslå en till Xtlatio lkusende Kilisdaler älisd Dokliällnings-summa. I köl^d Ilärsk liomme att uti den till Kilitrts 8tänder aklätsnde Dropositionen berälinss dels kär Iksns Napt Konungens Dokliullning en lilis anslagssumma, som i käisa Kilis-8taten sr anvisad, eller 420,000 Il:dr, dels oeli kär Hennes Hkapt KnlieDrottningen 80,000 K:dr, kör klans Kongl. lkägliet Kronprinsen 25,000 K:dr oell kär Deras Kongl.
S. D, Kongl. Maj:ts, denna dag, meddelade Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ut-^ sigterna för innevarande års skörd, föredrogs och lades till Handlingarne, S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-rUtskotten Kongl, Maj-fs Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Di-, rectionens för Dykerioch Bergnings-Compagniet uppgifna vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykeri* och Rergningsanstalterna i Riket. S. D. På grund af dervid gjorda anmärkning gar återremitterades, vid förnyad föredragning, ne-, dannärnnde Betänkanden, nemligen: Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, N:o 4^, i anledning af Kongl. Majts Nådiga Skrifvelse tili Rikets Ständer, den 10 December 1828, angående Rikets Mått, Mål och Vigt 5 Banco-TJtskottets, N:o ffi, med förslag, angående grunderna för Bankens L.ånerörelse intill nä'* Sta Riksdag; Fröt. Utdrag den 27 Jnlii 182g, N:o 49) angående Bankens utlåningar på kort tid och emot rörlig pant intill nästa Riksdag; K:o 5o, angående Bankens till utlåning på orörlig pant och på längre terminer använda Fonder och deras disposition intill nästa Riksdag; N:o 5i, angående Lånebiträden från Banken till vissa Städer och Cocporationer i och för anmälda tillfälliga och locala behof; N:o 5a, angående Bankens till utlåning i Discontväg anslagna Fonder och deras disposition intill nästa Riksdag; och Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, K:o om upphörande af den Kronan hittills förbehållna optionsrätt till de å Kron o-Ska ttejord växande Mästeoch StorverksTräd. S. D.
Då Utskottets enda åtgärd är att bestämma hvart remissen skall ske, och mig synes att blott Passevolance eller Allmänna Besvärs och Oeconomie Utskottet kunna dertill komma i öfvervägande, så får jag först fråga om Constitutions Utskottet bifaller att Öfverste Lieutenant von Echstedts motion angående Passevolance afgift för Indelta Arméens släpmondering, må remitteras till det nedsatte särskildta Utskottet om Passevolance vid Indelta Arméens möten? Svarades Ja och Nej. Några Ledamöter af Hedervärda Bonde Ståndet förmente att ämnet skulle kunna af Constitutions Utskottet behandlas, och derföre böra dit remitteras. Herr Grefven och Ordföranden uplyste att inga andra mål kunna af Constitutions Utskottet uptagas, än de, som egentligen angå Grundlagarnes förändring och tolkning; samt att det förevarande ämnet således intet kunde höra hit. Riksdagsmannen Åberg: Så framt frågan skall behandlas såsom ett Hushållsmål, så kan ej någon annan remiss derå ske än till Allmänna Besvärs och OeconomiEe-Utskottet. Herr Doctor Wijkman: I sådant fall vöre det blott ett önskningsmål. men som jag anser saken af drygare beskaffenhet, så tror jag att remissen bör ske till Passevolance Utskottet. Herr Grefven och Ordföranden: Det är just min tanka, och af den anledning har jag föreslagit en dylik remiss, på det att Riksens Ständer genom en sådan behandling skulle bevara och göra gällande sin beslutande rätt, som i händelse af remiss till Oeconomi» Utskottet, försvunne. Många yttrade bifall härtill. Herr Biskopp Faxe: Jag har ej i Grundlagarne funnit något rum, som åt ett särskildt Utskott förlänar den egenskap, att, genom ämnens behandling, gifva dem ett annat utseende. Herr Kammarherren Silverstolpe: Det finnes ej heller. Men deremot talar Grundlagen ganska bestämdt om Oeconomhe-Utskottets beskaffenhet. Och det särskildta Utskottet om Passevolancen är just nedsatt derföre, att sådane ämnen ej skulle få ett oeconomiskt utseende.
Af en händelse finnes ett parti Tapeter och Kullgardiner, som bortslumpas. c 1 B Ä, l i u Nu äro vi utflugna. Karl XII och " fruntimbret i Stockholm. " En liten arkivstudie för Idun af G. B. J. m. b a n d p å hvarje klädning. s. v. S T O R M E C H T I G S T E KON 1JNGH ALLERNÅDIGSTE HERRE Om blyga qwjnnor törs bland hieltar wijsa sigh, Och böner finna rum wijdh wapn Swärd o c h krijg, Så kasta, Swea K o n g, bland Edra Sysslor höga, Uppå vår ringa skrifft ett blidt o c h nådigt öga. Ehr ålder, Eder dygd, deht ståndh I lef vven i, Försäckra oss wij lär af Ehr b ö n h ö r d e blij. All werlden är nu full uthaf d h e stora Dater, I m e h r m e d eget m o d haar giordt än m e d soldater Och m e d Ehr Krijgshärs arm: Ehrt namn är makalöst. Utaf dhe Seger löf, I wiinnit på een höst, Haar alla tijder nogh, att täncka, tahla, skrifwä, Och Narvas Skantzar lär I ewigdt minne blifwa, Dhe Ryssars otroheet o c h haremod til blygd. IDUN m Men till ett Ewigt lof för Swea giöters dygd. H w a d öfwermåttan fröjd! I allés hiertan vunnit, När därom förste b u d til Stockholms portar hunnit. Det wet dhen himblamackt, som Kungars K o n u n g är Och uppå Swea land ett nådigt öga bähr. Allenast moste wij, Olycklige, beklaga, Ä n d o c k een hastig fröjd wårt hierta m å n d betaga, Så bröt een hemlig Sorg dock straxt des liuf wa kraft t; utj een allmän frögd, så frögda wij oss knappt.
Alla dessa kunder var han nu i fara att förlora, till och med de damer, som bodde i hans hus; de skulle nemligen äfven passera den vackra årstiden i närheten af sommarlägret. Vid första säkra notisen om denna för honom så menliga flyttning, reste doktorn till sin svåger ingeniör A., der han var så lycklig att upptäcka «den undergörande källan.» Aldrig var den förut omtalad som minerel, ehuru förmodligen begagnad af boskapen och någon törstande arbetare under höbergningstiden, ty källan var belägen i ett dike, som skiljde ängen från småskogen. Hans fiender — (och hvilken är den upptäckare före och efter Columbus, som ej haft eller har sådana?) — påstodo väl, att källans vatten icke var annorlunda beskaffadt än det som fanns i andra brunnar deromkring, men hvad påstår ej okunnigheten? Ström satte sig öfver allt sådant «prat.» Der gräfdes och arbetades: ty en väg anlades, ett hus af bräder öfverbyggdes den med brunnskar försedda källan. Hans syster fru A. åtog sig mathållningen. Granskapets nuvarande och blifvande ungdjur tingades o. s. v.; och alla hjul sattes i verksamhet att samla brunsgäster. För att ingifva förtroende, skulle hela doktorns familj begagna helsovattnet. Frun emot melankoli, härledande sig från svag mage; den äldsta dottern mot finnar, den andra för svagt bröst; en hade haft kikhostan, och «kläpparna» (med denna benämning hedrades den yngre upplagan) för åtskilliga barnkrämpor. Doktorn sjelf, ofta ansatt af reumatism, beklagade oupphörligt att han i år ej hade tid att begagna detta herrliga remedium, men sökte dertill öfvertala alla andra. Under tiden damerna språkade här, ventilerade herrarne samma ämne på sitt vis. Mången, hvars yttre menniska syntes antyda helsa och välmåga, men som dock pustade vid hågkomsten af sin gikt och podager och andra krämpor, skulle visst haft lust att försöka denna universalkälla, men då Ström icke var deras läkare, och den andra gjorde åtlöje af alltsammans; utomdess den — den — fördömda dieten! — man ville således med tålamod afvakta utgången.
Jag vågar äfven erinra derom, att Järta var den man, som under den oroligaste tidpunkt vi Öfverlefvat, med sinneslugn och kraft inom en oerhördt korrt lid uppställde den Statsförfattning af år 180g, som fullbordades och pröfvades på en tid, hvilken inom och utomlands väckte förundran. Väl vet jag, att åtskilige förändringar deruti sedermera skett; men det är dock samma Grundlag, som vi hufvudsakligen hafva att tacka honom för, hvilken ledt Sverige genom vådliga händelser, som satt Landets innevånare bland Europas fria Folk och återstållt dess anseende. Denna Constitution, som år till den grad oklanderlig, att den kan ställas vid sidan af andra Nationers Statsförfattningar, bär stämpeln af Författarens blygsamhet. Jag vill i det - I 624 Den U Julii f m. ta hänseende bloft anföra det drag, att sedan han fullständigt framställt projectet till Grundlag, och öfverlemnat det till, ConstitutionsUtskottets granskning, föreslog han sjelf den utväg, att bristerna deri måtte kunna på ett lagligt sått afhjelpas. Jag vill ej längre uppehålla Ridderskapet och Adeln vid denne ovanlige mans förtjenster; de måste i hvarje hjerta kännas, och ej efter förståndet beräknas. Men ännu finnes en omständighet, som jag ej i tysthet kan förbigå, den, att Landshöfding Järta gick ur tjenst långt förr, ån sådant vanligen sker. Anledningarne må hafva varit hvilka som helst; häröfver vill jag ej utbreda mig Men det är ett karakteristiskt drag, som är högst vigtigt och högst lyckligt för Sveriges inbyggare, emedan det utvisar Konungens ädla tänkesätt, att Han under sådane förhållanden sjelf framställer förslag om en årlig pension för Landshöfding Järta af 2000 Riks» daler Banco årligen. Detta år ett nytt skål, att bifalla hvad vår Konung så ädelt föreslagit. I följe häraf anhåller jag, att Betänkandet må varda till StatsUtskottet återremitteradt. Herr Ehrenborg, Casper:
Jag vågar påstå, att t. o. m. en sådan vallag som den, hvilken linnes i Norra Arne - i) c ii i3 O c to lier c. in. 4«9 Amerika, kan bestå med en constitutionel monarki, d. ä. en monarkisk styrelseform, der strängt ansvariga rådgifvare finnas. England har nu i nära 800 år halt denna styrelseform, och det finnes troligen få länder, der så få elementer till en republik finnas, sorn i England, emedan folket der värderar sin representation, och denna således hemtar sitt stod från folket. Först när den upphört att göra detta, då blir folkets rop, såsom jag hoppas alt det äfven skall blifva här, så högljudt, att det tvingar Styrelsen att framlägga förslag, hvarigenom förtroendet kan återvinnas; men i samma mån, som folket återfår sina rättigheter, tystna ropen. Jag anser det således vara en falsk förespegling att hota med en republik, såsom följd af antagandet af den princip,' hvilken visat sig vara den enda säkra garanti för bevarandet af folkets rättigheter. För att icke uppehålla R. o. Ad:s tid med onödiga voteringar, får jag förklara, att då Frih. Rantzou och Hr Hjerta icke velat frångå deras yrkande, vill jag åtnöja mig med en reservation till prot. och lemna till dem att föreslå den propos., som i denna fråga bör till R. o. Adis besvarande framställas. Jag ville likväl hemställa, om icke den borde framställas i så litet bindande termer sorn möjligt, och örn det således icke vore skäl att ej tala om sjellmyndiga medborgare, utan helt kort uttrycka, att man erkände folkets allm. valrätt, utan afseende på stånd.
I närmaste sammanhang med frågan om förenkling af nu varande skiljaktigheten emellan hemmansnaturerne stöde, enligt kommitterades tanke, ett af Konungens befallningshafvande i Jemtlands län väckt och till kommitterade öfverlemnadt förslag om beviljande, utan lösen, af skatterätt å under åborätt upplåtne kronohemman, och kommitterade hafva äfven biträdt detta förslag, under hufvudsakligt anförande, (sid. 19—25.) att staten af sin jordegande-rätt till ifrågavarande egendomar icke egentligen upphemtade annan fördel, än den obetydliga lösen, som vid skatteköp borde erläggas och hvilken vanligtvis icke inbringat mer än 5 å 6,000 r:dr årligen för t; Stats Utskottets Utlåtande, N:o 242. hela riket; att staten deremot ginge miste om åtskilliga inkomster, som af dylika egendomar skulle, derest de egde skattenalur, inflyta, såsom karte-sigillale—afgift för köpefasteoch intecknade skuldebref samt vid bouppteckningar, äfvensom förhöjd fastighetsbeviilning, i den mån egendomarnes upplåtande under full eganderätt komme alt föranleda till deras förbättring och i följd deraf ökade värde; att genom förändringen komme att besparas all den kostnad för staten och enskilde, jemte det besvär för tjenstemän och embetsmyndigheter, som vore oskiljaktige från tillsynen öfver kronohemmanens vård och handhafvandet af derom i öfrigt gifne föreskrifter, samt slutligen att, med undvikande af nu ofta förekommande tvister om åboskap och företrädesrätt dertill, upphäfvandet af de återstående inskränkningarne i krono-åboers rättighet till den jord, de besitta, sannolikt skulle försätta denna samhällsklass uti en vida förmånligare belägenhet, än för närvarande vore förhållandet, och i väsendtlig mån bidraga till jordens skyndsammare odling och egendomarnes förbättrande m. m. Vid pröfningen af detta ämne har Kongl. Maj:t fästat
I afseende på dessa stadgandens upptagande i en egen Afdelning har Utskottet tagit i betragtande jämväl den omständigheten, att då de frågor , sorn med detta ämne äga gemenskap, äro till större delen af enahanda bäskalfenhet med de, hvilka redan finnas utredde i yissa §. §, af Riksdagsordningen, som angå de 3:00 öfrige Ståndens representation, sammanförandet af de bestämmelser sorn idet» ta afseende, röra Ridderskapet och Adeln enskildt, skulle, om, dervid följdes likartade grunder med hvad för de öfrige Stånden redan vore stadgadt, bereda en möjlighet, att derest i en framtid den önskan blefve allmän, att de lagar, hvilk# utstaka sättet hvarpå Ridderskapet och Adeln äga, att afgifva yttrande i allmänna ärender, borde genom deras införande i Grundlagen omgifvas af enabande helgd och orubblighet, sorn nu, tillkommer de öfrige Ståndens representationsstadgar, sådant kunde utan svårighet verkställas^ Då en fullständig utveckling af skälen till alla de förändringar Utskottet ansett sig böra göra i den gamla redactionen af RiddarhusOrdningen skulle medföra betydlig vidlyftig - Den 5 Junii. het samt för deras genomgående fordra en tid, som Utskottet, i anseende till de manga vigtiga ärender, som fordra Ridderskapets och Adelns pröfning, är skyldig att sparsamt förslg påkalla, samt orsaken till de mindre rättelser» ne dessutom vid blotta jemförelsen emellan den nya och gamla redactionen, lätt kunna ' upptäckas, har Utskottet trott det vara tillräckligt, att i detta Betänkande endast uppgifva motiven till de rättelser eller tillägg, hvilka äro af merg hufvudsaklig beskaffenhet, hvarvid Utskottet skall följa den ordnn g, paragraferne i det nya Förslaget äga.
Att på sätt en värd talare här föreslagit, upskjuta frågan ang:de sättet för penningars anskaffande till en obestämd framtid, torde ej vara tjenligt; ty att vi behöfva en beskattning för att anskaffa penningar till Riddarhusets reparation lärer icke kunna bestridas. Det återstår då att utfinna det lämpligaste sättet för en sådan beskattning. I detta hänseende har Utsk. föreslagit att hvarje ledamot af K. o. Ad. skulle vid polettens uttagande till lliddarh.Kassan erlägga en afgift af 25 Rdr Rmt. Detta förslag kan visserligen i visst afseende hafva sina fördelar, men man lär väl icke kunna neka, att det har än flera olägenheter, och bland andra den, att R. o. Ad. icke har någon bestämd rättighet att ålägga en sådan afgift, hvarföre det torde blifva svårt att uttvinga den, om någon som vilie taga ut pollett förklarade sig icke erlägga denna afgift frivilligt. Hr von Franckens förslag tyckes deremot vara tjenligare; ty derigenom kommer beskattningen att falla någorlunda jemnt på alla Ståndets ledamöter. Om man reglerar denna afgift på så sätt, att hvarje adelsman får betala till Riddarh.Kassan vissa proc. af den bevillning som han erlägger till Staten enl. BevillmsFörordmn, så är det gifvet att om också denna beskattning, till följd af brister i Be vill n :sFörordn:n, icke kommer att falla fullt jemnt efter hvar och ens förmögenhet, så blir den likväl fördelad i vida rättvisare förhållande till hvars och ens årliga inkomst än det af Utsk. föreslagna. Jag kan således icke annat än gilla detta förslag, ifall det, sedan R. o. Ad. antagit detsamma, på sätt Hr von Francken upgifvit, åtföljes af en motion att det af R. St:r må intagas i Be v ilin :sFörordn. -n, hvarigenom det blifver ett fullt gällande beslut; hvaremot de afgifter, som endast ett ensamt Stånd pålägger, kunna naturligtvis endast blifva frivilliga.
Utskottets förslag matte ändras till denna lydelse: 5>Uppgifver häcktad person, som för brott under tilltal står, eller fånge, som till fästningsstraff eller allmänt arbete, på längre eller korrtare tid, dömd blifvit, /zrzzz föröfvat missgerning, för hvilken han ej redan är tilltalad eller dömd, zz/zzzz o/Z dertill pinl, skrämd eller svikligen förledd vara, oc/z förekomma dervid sådane omständigheter, soot gifva skälig anledning att sätta uppgiftens sannfärdighet i tvifvel, då skall han först underrättas om det ansvar, soot « /o/sii bekännelse följa kan; fortsätter lian ändå sin bekännelse, och bepnnes den sedan vara falsk; plikte med fängelse vid vatten och bröd, spö eller ris, efter omständigheterna; och af Herr Bruncrona, att antingen 5 §• i 13 Cap. Missgernings-Balken skall lämpas till all falsk bekännelse, eller ock S Låg-Utsköttets Betänkande N:o gg< att stadgas må, att den häcklade person, som falskeligen a sig bekänner brott af hvad beskaffenhet sorn helst, med undanlag af sådant, på hvilket dödsstraff bör tolja, skall för sådan angifvelse straffas med sex par spö, eller deremot svarande pär ris, eller fängelse vid vatten och bröd, derest, på anledning att uppgiften ej är sannfärdig, han icke, efter erhållen varning aj vederbörande, samma origtiga angifvelse återkallar innan han till ransaknings undergående förpassas och af sändes, hvaröfver behörigt Protocoll skulle uppsättas och fången åtfölja till den domstol, der han skall ransakas och dömas; och borde bestraffningen i lämplig mon ökas, om, genom den falska bekännelsen eller andre utvägar, fånge, som sedan ertappas, beredt sig flykt och densamma i verket satt Utskottet, hvars ifrågavarande Betänkande är af VäJIofl. Borgare-Siåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet gilladf, har herntat egentliga grunden till sid förslag från stadgandet I 17:de Cap. 36 §. Rättegångs-Balken, att frivillig, infor
— „ Öfverste Daevel, såsom Kommendant i Stockholm, rations-tillökning, 420: — -— „ aflöning för de till utarbetande af en Författningssamling för krigsmakten till lands anställde embets och tjenstemän 1,600: „ aflöning för Korporaler och Trum - 120: — 904: 46. 307: 19. 85: 9. 138: 40. 720: - 600: — 2,000: — 200: — 150: — 200: — 600:• 400: — 853: 27. 120: — 1,600: 35 slagare m. fl. vid Wermlands FältjägareRegementes möten 602: Till rations-skillnad för Kronprinsens HussarRegementes i Götheborg för lagde afdelning 660: 40. — „ kokved och lägerhalm för samma Regemente . 311: 46. — „ f. d. Mönsterskrifvaren Regnell, lön, 103:30. SlottsPredikanten å Dalarö Skans, arfvodes-tillökning, 57: 16. Kapitenen Winberg, arfvode såsom t. f. Tygmästare på Carlsborg, 300: „ t. f. Tygmästaren, Kapitenen Westman 66: 32. — „ reparationskostnad af LifGardets till häst kasern 3,299:40. — „ Kapitenen Stjernsvärd, för 400 exemplar af Handbok för Militärer, 1,100: „ ÖfversleLöjtnanten m. m. Söder berg, understöd för en resa för bivistande af ett öfningsläger på Jutland samt för en resa till Preussen uti särskildt militäriskt uppdrag, 600: „ underhåll vid Haga Lustslott af lägenheter, som begagnas af Norrska Jägare-detachementet, . , „ Majoren m. m. Lovén, för en resa till Schlesien i militäriskt uppdrag, „