Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer funnit den indelta lionde-spanmålen böra efter afdrag af de till Landl-staten förut anvisade, kronan numera behållna 1,229 lurmor eller 7,743 kubikfot samt i följd af andra beslutade förändringar beräknas till 100,162 t minor 22|| kappar eller 631,025 kuluklö!. som, efter det af Rikets Ständer fastställda pris al 2 Rulr lör kubikfoten, upplagas lill 1,262,050: Den kronan behållna delen af lionden, som vid sednasle riksdag beräknades lill 18,200 tunnor med ett värde, å Of Rulr Banko, af 12l.333j R;dr, har. sedan förutnämnde indragningar till Kronan gäll i verkställighet, i medeltal utgjort 18.583 tunnor och 184,294 Rulr B:ko, motsvarande 117.072 kubikiot med ett värde af 276,441 Rulr Runt, och halva således med tillägg af ofvanberörde lill Laudl-stals-ljeuslemäunen förut anslagna 1,229 tunnor eller 7,/43 kubikiot, uppgått till 124,815 kubiklöt, hvarföre Rikets Ständer ansett, alt den kronan behållna delen af lionden kan, på sätt E. K. M:l behagat i nåder föreslå, beräknas till 125,000 kubikiot, eller, å 2 Rulr Runi kubikfoten, lill 250,000: Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse IS-.o £59. 251 3:o Tionde-spanmåls lösen efter bestämda priser. Denna inkomst-titel, i hillills gällande riks-slat upplagen lill 4.400 R:dr banko, har utgjort under åren 1850—1854 i medeltal 4.489 R:dr banko eller 6.733.J R:dr Runt, hvadan densamma, i enlighet med hvad E. K.
Stockholm den 26 februari 1890. C; Hilcln Cusselli. B i l. Den af Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse utsedda stipendiekomit h, hvars uppgift ar att vaeka intresse för och organisera insamlingskretsar inom olika län för stipendiefondens bildande och emottaga de inflytande bidragen, utgöres af följande personer: Fru S. L-d Adlersparre, fru ThBr6se Gyldh, revisionssekreteraren H. Rohtlieb, fröken Lilly Engström, professor P. G. R o s h Sekreterare i komitén a r fortfarande fröken Nathilda Silow. Under Ar 1889 har komitens arbete fortgktt enligt den faststälda organisationsplanen, för hvilken redogjorts i förbundets årsberättelse 1887, och har komiten under det nu förflutna, liksom under det föregiende året, haft att glädja sig &amp; t välvillig och nitisk medverkan af lansoch lokalombud i olika delar af landet. För att inom hufvudstaden sprida kännedom om och väcka intresse för saken anordnade stipendiekomith i början af januari privata möten, vid livilka ett antal inbjudna kvinnor tillhörande olika kretsar vor0 narvarande, och der komitens sekreterare redogjorde för planen till insamling af fonden för yrkesoch studiestipendierna samt syftet dernieu, hvarefter anteckningslistor för årsbidrag bland de närvarande utdelades till ett antal af 200. De bidrag, som under året inkommit till allmänna stiperidiefonden, uppgå till ett belopp af 10,268 kronor, hvilka bidrag, med undantag af 1,005 kronor, som lemnats i större poster a 300 10 kronor, influtit i årsbidrag från 1 till 5 kronor. De influtna stipendiemedlen hafva öfverlemnats till den af förbundet utsedda styrelsen för fondernas förvaltning, hvars medlemmar äro: Fru Anna Wallenberg, född von Sydow, protokollsekreteraren H, Tempelman, fröken Mathilda Silow, revisionssekreteraren H. Rohtlieb, professor P. G. Kosén. Suppleanter iiro: professor H. Gyldén och fröken Clara Montelius.
Utskottet tror, att någon större våda icke skall blifva att uti ifrågavarande ämne förändra ett längre tid vidtagit och genom Kyrko-Ordningen faststäldt bruk, än vid de förändringar, som ansats nödige och blifvit antagne uti andra lika' lång tid öflige sedvanor och förordnanden, hvaribland ina nämnas indragning af öfverilödige Helgedagar, Bönedagars förflyttning till andra dagar, än de förut vanlige, Kyrko-ritualens förändrande och ombytt tid för begynnande af Gudstjensten med flere, hvilka alla likväl icke försports hafva medfört några menlige följder. Den, som genom afhörandet af de Författningar och Påbud, som från Predikostolen förkunnas, vill om deras innehåll inhämta kännedom; och dertill saknar annan för sig mera beqvämlig utväg, lärer icke underlåta, att, då han, på sätt Utskottet föreslagit, vid Predikans slut erhåller underrättelse, att sådane efter Gudstjenstens fulländande komma att uppläsas, uti Kyrkan, intill dess sådant är skedt, qvarblifva, då deremot den, hvilken anser berörde så beskaffade kännedom för sig likgiltig, lärer lika så litet nu kunna förmås att under läsningen uppehålla sig i kyrkan, som sedermera, om läsningen sker, efter det Gudstjensten uphörtj Lag-Utskottets Betänkandeh. 101 Och i öfrigt mäste viii gällande kraften af Författningarne och Påbuden altid blifva enahanda, om promulgation af de samma för sig går under eller efter Gudstjensten. Då nu den anmärkning, som jämväl blifvit gjord, att vid de händelser, då en och samma Prest skall å landet i tvenne särskildte kyrkor på en Helgdag förrätta Gudstjensten, han skulle hindras uti fullgörandet deraf genom afbidändet på första stället, till dess tiden för Författningarnes upläsande, sedan Gudstjensten der är slutad, inträffar, synes icke förtjena afseende, hälst
Missgernings Balken ; samt rörande yrkade förändringar uti g Cap. UtsökningsBalken och 25 Cap. fiäliegångs-Jöulken : A11 manna so8 Den 19 November f. m bes väts-och Öeconomié-Ut slottets förnyade Ullåtaiidén : angående sättet att teglera Marknads-Fderne; rötande Frälsebondes befrielse från Fjerdittgs*-ftiäh« befattningens bestridande; örn skyldigheten ätt in natura lefverera hö och balin till Kongl. Hof-Stallet 1 Stockholm ; Och i fråga om yrkad befrielse för Gottlands hemmansägare , att in natura aflemna Skatte-tjära. Krån V ä 1 lofi i g e Borgate-Stån det i Ä.f den i, '2, 5, n, iö, i i, i2, i4> 19, 2 2 och 29 Julii, samt den i , å, 4> 6, t i, .4, 18, äo> 2"5, 27 och 3© Augusti innevarande år , innehållande i k:o Remisser till C 0 n s t i t u t i 0 n s - U t s k o 11 e t Af Kongl. Måjrts Nådiga Proposition Om upphörande af Konungens tvänne röster Uti flogsta Domstolett. § ta ts-Uts kö ttet Af Herr M. Bagges Motion tom Pension åt Riksens Ständers f. d. Justitia»- Gmbudsman, Friherre Mannerheim •, tillika med Den iq November F. m, §c9 med livad flere Ledamöter 1 anledning deraf anfort. St a t s - Banco - samt Allmänna Besvärs och Oeco no m 1 e-Uts ko t ten : Af Kongl. Maj:Is Nådiga Skrifvelse angående utomordentligt anslag lill uppköp af Spannemål för att, i händelse af allmännare missväxt» förekomma hvist och hungersnöd» Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi e-Utskotlen!
Agat, arbetad, oinfattad; Antimonium crudum, eller spetsglans oell regulus; Balsam, kopaive-, peruviansk och annan nativ; Bernsten, arbetad, oinfattad; förut tullpligtiga Bildhuggeri-arbeten och arkitektoniska arbeten, af ämne, hvilket, såsom arbetadt, ej är i taxan specificerad t; Bläckpulver eller substans; Borax; Broder-mönster; Citronsaft; Citronsalt; Fjäder, spritad; Folier, tenneller stanniol; Fosfor; ej specificerade Frukter och Bär, friska: Giasflusser, oinfattade; Glete eller Glitt; Grönsaker, friska; Gummi, alla ej specificerade slag; Honing; Kakel, alla slag; Koraller, arbetade, oinfattade; Krokar, till fiske; Krut och s. k. patroner; Kummin; Lacmus; Lakritsrot elier Glycyrihiza; Lök, alla ej specificerade slag; Musslor, insyltade eller saltade; Nötter, kokos-; Qvicksilfver; Senap, omalen; Stenkolstjära; Svafvel, förut tullpligtiga slag; Svafvelblomma; samt Wismut; för hvilka varors afgiftsfria införande Utskottet ansett gällande skäl förefinnas dels uti flertalets af dessa artiklar egenskap af råämne och material för inhemsk industri samt dels i den ringa tullinkomst de i allmänhet inbringat, och hvilken, såvidt den kunnat beräknas, uppgått för dem alla år 18G1 sainmanlagdt till endast 9,861 R:dr; och lärer, derest den nu ifrågasatta tullfriheten för Späck af Rikets Ständer medgifves, nämnda artikel, hvilken finnes i taxan upptagen under linien med hänvisning till Tran, böra, enligt bifogade taxeförslag, under särskild rubrik derstädes uppföras. Genom den sålunda här ofvan föreslagna tullfrihet för införsel af friska frukter och bär samt grönsaker torde en af Grefve Liljencrantz, G. F., väckt motion (N:o 161), till den del densamma afser förhöjning i nu gällande tullsatser för dessa artiklar, få anses hafva förfallit. Friherre
SpannmålsDirections fullkomliga upplösning* jäg för min del kan icke inse att så alltid förhåller sig, och då Sveriges södra Provincer kunna snart sagdt täfla med andra Europeiska länder i productions förmåga, kan på intet sätt norra delen göra det. Jag vill ej upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns tid med theoretiska betragtelser öfver detta förhållande, hvartill ämnet väl kunde föranleda, jag vill blött nämna, att jag anser det vådeligt, att helt och hållit öfverlemna åt slumpen, huru de norra Provinceme i händelse af missväxtår skola blifvit försedde med oumbärlig Spatt - Den 17 April f. m. 34! pemål, och mot billigt pris. Till den ändan vågar jag föreslå följande; e ' Att om också SpannemålsDirection upplöses och dess Verk och Inrättningar komma att ofFenteligen försäljas, med undantag af de Magariner, sonr anses nödige för Kronouppbörden, Garnizoner &c att åtminstone det må finnas circa 200,000 Tunnor SpanDemål till Disposition, i händelse af missväxt, hvilka kunna uppköpas och förvaras på följande sätt. Om t. ex. i ett godt år, Administrationen bestämmer sitt pris till 5 R:dr Banco för Rågen, 3j å 4 för Kornet samt 2 å 2J för Hafran, och erbjuder possessionaterne i de sädesrikare Provincerne, att köpa högst |:del af deras ungefära afkastning, mot följande vilkor. Sädén betalas contant, men skall af säljaren vårdas! äfven får den af honom disponeras mot vilkor och borgen, att när tillsägelse derom sker i Julii eller Augnst! skall Spannemålen inom medio af October samma år vara lefvererad, då i motsatt händelse uppköp sker för säljarnes risque. Härigenom blifver aldrig Spannemålen för gammal, eller illa vårdad; Magaziner undvikas i dessa Provincer och de nödlidande af missväxt funn© bröd mot billigt pris; då erfarenheten tydeligt visar, att der missväxt inträffar, der blilt
Slutligen, och då traktatens bestämmelser, angående tullens upphörande böra trä da i kraft från och med den 1 instundande April, vill Kongl. Maj:t lasta Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att Rikets Ständers beslut i ämnet varder fättadt så skyndsamt sig göra låter och, om möjligt före nyssnämnda dag; i hvilket fall de olägenheter för Svenska sjöfarten undvikas, hvilka måste följa af den Danmark inedgifna rätt att efter berörde lid och till dess de förbindelser, som omförmälas i Art. 7 och 8 af den allmänna traktaten, blifvit uppfyllde, provisoriskt, medelst fordrande af borgen, bibehålla de afgifter, som enligt traktaten blifvit afsk a flade, på sätt som inhemtas af det härom, enligt i öfversättning bilagde Protokoll af den 14 innevarande månad, mellan de kontraherande Makterna träffade särskilda aftal. Kongl. Maj:t förblifVer Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. WSCASS. Ludv. Almqvist. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 72. 7 Öfversättning. Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, Hans Majit Kejsaren af Österrike, Konung af Ungern och Böhmen, Hans Majit Belgiernes Konung, Hans Majit Fransmännens Kejsare, Hennes Majit
– Ja, herre, det anser jag för alldeles omöjligt. – Du påminner dig, att Irans första konung blef mer än 500 år gammal; den store Dshjemschid regerade i 350 år, hans son Feridun i 220, och få voro de af denna ätt, hvilka ej herrskat åtminstone ett århundrade. Rustan sjelf, din ättefader, måste, efter min uträkning, hafva lefvat öfver 700 år. Ännu mer. Har du läst Propheten Moses’ skrifter? – Nej. – Våra lärde säga, att hans böcker blifvit förfalskade af Israeliterne: Detta må vara i de omständigheter, som lända vår religion till skada, såsom förringandet af Ismael, vår Prophets stamfader, förtigandet af hans efterkommandes öden och bedrifter, utplånandet af alla prophetior som der fordom funnits om vår religions heliga stiftare, med mera af denna art. Men det öfriga, hvars förfalskning ej skulle ledt till någon fördel för de otrogne Hebräerne, som undanträngde Ismael, den förstfödde, från hans arfland, och jagade honom i öknen, ser jag intet skäl att misstänka. Också träffas endast der de äldsta och säkraste underrättelser om det första mennisko-slägtet. Välan! Der har jag funnit, att, om du undantager Edris, den Hebräerne kalla Enoch, hvilken i sitt 365:te år blef upptagen till fjerde himmeln, hvarest vår Prophet träffade honom ännu suckande öfver menniskornas ondska, – der står att läsa, säger jag, att ingen af våra förfäder, ifrån Adam ända till den stora floden, lefvat kortare än 700 år, men de flesta 8 till 900 år och deröfver. Detta kan man ändå kalla en liten evighet! Och säg mig nu, Rustan, hvad tror du väl varit orsaken till denna höga ålder? – I sanning, Padischah, jag har aldrig tänkt derpå, och i alla fall ... – Men jag har så mycket oftare och nogare öfvervägat det.
De fem dernäst d:o . » 800: 12 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 67. De fern yngste Notarierna hvardera R:dr 700: Den äldste Fiskalen » 900: De öfrige 4 Fiskalernc hvardera » 700: Kongl. Götha Hof-ratt: Ät hvardera af nämnde tjenstemän enahanda belopp. Hof-rällen öfver Skäne och Blekinge: De 2:ne äldste Notarierne, hvardera. R:dr 900: De 2 dernäst d:o » 800: De 2 yngste d:o » 700: 2 Fiskaler d:o » 700: allt detta i enlighet med den af Rådman Gråå åt förbemälde tjenster föreslagna förhöjning, hvaremot jag icke, lika med honom, vill yrka någon tillökning i den för Hofrätlernes Sekreterare tillstyrkte lön, helst de åtnjuta en större andel af sportleme. Efter detta förslag skulle tjenslemännens löner, utöfver hvad Utskottet tillstyrkt, blifva: För Svea Hof-rätt R:dr 2,800: » Götha d:o t . » 2,800: och för Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge » 1,100: Summa R:dr 6,700:
Den nya Skiftes-stadgans 12 Cap. 8 §* anbefaller ett ovillkorligt nytt skifte öfver liela Byalaget, om också blott en enda delägare detsamma begär. Den fria nyttjanderätten af ärfd eller väl förvärfvad egendom är, genom detta Förmynderskap vid begagnandet deraf, ovillkorligen rubbad, utan afseende på den förlorade kostnad, sorn desse Byamän kanske för några få år sedan på ett fordom tillåtet Storskifte verkställt, och för att uppfylla en endas förmon, önskan eller nyck , skall en hel samfällighet tvingas till kostnader, söm, serdeles på slättbygden, lätteligen öfverstiga deras krafter, då Jordbrukare på sådane orter icke äga andra tillgångar, än den till låga priser fallna Spannmålen kan gifva dem. Det torde icke vara utan exempel, att kostnaden för sådane påtrugade Förrättningar någon gång så medtagit en och annan Hemmansägares tillgångar, att Hemmanslotten gått i mät för att fullgöra Landtmätarens fordringar* Att enskifte på slättbygden kraftigt befordrar ett förbättradt åkerbruk, då detsamma föranleder till en förbättrad ängsskötsel, kan hvarken betviflas eller motsägas; men deraf följer icke, att Medborgare böra tvingas till förändringar af deras hushållning, som strida emot deras egen öfvertygelse om deras förmon, och genom förhastad verkställighet undergräfva deras bestånd. Den 4 December f. ro. Derigenom att alla tvister om En sluften afdömdes af Konungens Befallningshafvande, blefvo Rättegångarne mindre kostsamma, och genom de föreskrifter, som 1812 års Författning stadgade, i afseende på Besvärs anförande öfver Ägogradering samt andra före Skiftets fullbordande uppkommande frågor, minskades äfven kostnaderne i samma nion, som mindre utrymme var lemnadt åt Advocatur och trätgirighet.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Jan. 1858, k. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition angående kostnaderna för anskaffning af måttoch vigl-likare samt modeller åt Generaloch Prornns-Landtmäteri-kontoren. (R:gs Afd.) Genom nådig proposition af den 23 Maj nästlidet år, (under M 99 införd i 1:a samlingen af bihanget till Riks-Ståndens protokoller), har Kongl. Majit för Rikets Ständer tillkännagifvit hurusom Öfver-direktören vid Landtmäteriet, med anledning af föreskrifterna såväl i Kongl.
Med de attributer, som Särskildta Utskottet fast vid Expeditions-Secreterare-befattningeo och hvarigenom den således blifver helt annorlunda än hvad den nu är , synes det mig vara alldeles oundvikligt, att den som bekläder densamma är amovibel, hvarföre jag för min del på det högsta tillstyrker bifall af Utskottets förslag i denna del. Herr Rosenblad: Jag utber mig att , i anledning af en Ledamots yttrande, det Expeditions-Secreteraren , om han blef godtyckligt afsättlig, ieke längre vore Konungens utan StatsSecreterarens Tjensteman , få upplysa , att detta Embete, efter Serskildta Utskottets Förslag, skulle införas bland dem som bero af Konungens förtroende. Men det är naturligt, att, om Konungen har förtroende till den högsta personen i en Styrelsegren, skall äfven Konungens förtroende för de öfriga Tjenstemännen i samma Styrelsegren rätta sig efter Chefens. I afseende på en värd Ledamots ogillande af Särskilta Utskottets plan, att organisera uppifrån ned - Den 3 December f. m. 129 nedåt, och icke nedifrån uppåt, eller att utgå från medelpunkten af verkställande magten och icke från de som skola styras, finnes i Franska Consular-Regeringen ett exempel efter den värde Ledamotens önskan. Der började man Administrationen nedifrån uppåt. Huruvida lik* väl Franska folket derigenom blef mera fritt och lyckligt samt Styrelsen mera ändamålsenlig än hos oss, der Administrationen är organiserad uppifrån nedåt, torde icke behöfva lång undersökning. Grefve LöwenhjelmCarl Accel: Jag har begärt ordet, egentligen blott för att reservera mig mot en af Herr Hjerta anförd tanka , att Lagen skulle vara tillräcklig emot Embetsmäns tredska och oduglighet o, s, v. Lagen åtkommer sällan en Embetsman , om ock aldrig så försumlig , om han endast har någon slughet i sättet att ställa sig. Jag har varit Ledamot i ett publikt Embetsverk , der en tjensteman var anklagad både för försummelse, tredska och olydnad.
På sätt redan, i sammanhang med redogörelsen för de fyra Regements-chefernas förslag om införande af rättigheten att medelst afgifts erläggande frigöra sig från beväringspligten, blifvit nämdt, hafva de föreslagit beväringsmanskapets indelande, efter längd, uti en del, som skulle approberas till Arméns och flottans förstärkning, samt en annan del, hvilken skulle approberas blott till en allmän reserv. För att ur den til! förstärkning approberade styrkan ej behöfva till vapenöfning i fredstid uttaga större antal, än som enligt mobiliseringsförslagen skulle erfordras till fyllande af den aktiva arméns behof, och med detsamma icke allenast bespara de medel, som annars måste användas för de öfriges vapenöfning, utan ock vinna en ytterligare tillgång för beväringsinrättningens förbättrande, hafva Regements-cheferne föreslagit införande jemväl af rättighet att genom erläggandet af en afgift vinna befrielse från vapenöfningarne för så stort antal af den till förstärkning approberade styrkan, som återstod, sedan man till uttagning först beräknat den aktiva arméens behof af omedelbar förstärkning. Erläggandet af denna afgift skulle ske på samma grunder och vilkor samt för samma ändamål, som den för befrielse från be väringspligten föreslagna afgift; och de, som på sådant sätt befriat sig från vapenöfningarne, skulle tillsammans med dem af första årsklassen, som undergått ett års vapenöfning, bilda en så kallad Armé-reserv att påräknas, dels för Infanteriets och Flottans depöter, dels såsom ett andra uppbåd. Anmälde sig flere till begagnande af denna frigörelserätt, än hvad som efter nyss angifna beräkningsgrund kunde tillåtas, skulle lottning mellan de anmälde 39 ega rum; men, för den händelse att, emot förmodan, blott ett färre antal önskade sådan befrielse, skulle alla, som icke blifvit befriade, under året vapenöfvas. Genom vidtagandet af en sådan åtgärd lärer dock icke, på sätt Regements-che ferne äfven sjelfve antagit såsom möjligt, vinnas någon säker utväg att ur hvarje klass, som för året skall vapenöfvas, uttaga ett bestämdt antal Alt afgifva ett förslag dertill har likväl
Då jag emedlertid anser, att utväg till skollärares pensionerande bör, utan ett så - Stats-V(skottets Utlåtande, Jfto 275. 0 sådant äfventyr, kunna beredas och att på ganska många ställen sådana pensionsoeh försäkrings-anstalter redan förefinnas, hvilka lämpligen kunna, om de derom anlitas af vederbörande kommuner eller skollärare, lemna tillfälle att betrygga skollärarnes framtid, samt dessutom ovisst är, om eller i hvad mån några serskilda pensions-inrättningar för folkskolelärare kunna komma att bildas, har jag trott några medel för ifrågavarande ändamål nu icke behöfva afsättasK; af herr Rappe, C. G. F., herrar Warn och Norin. N:o 275. Ank. till Exp.-TJfsk. d. 24 Juli 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majds till Rikets Stän der aflåtna nådiga skrifvelse, angående ingvarierings-skyldigheten i Stockholm. (U. A.) Efter det den vid föregående riksdagar förekomna fråga om inqvarteringsfeesvärets i hufvudstaden ordnande enligt lämpliga grunder, genom Krigs-kollegium och Stats-kontoret, erhållit, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga förklarande, all den utredning, som deråt kunnat gifvas, behagade Kongl. Majit, medelst nådig skrifvelse dea 20 December 1847, åter öfverlemna detta ärende till Rikets sednast församlade Stanli tiU fi, Vrot. i950 $ iS5i. 4 Sami, i A/d., » Band., 35 Hafi 2 10 Släts~Ulskollets Utlåtande, N:o 275. der, på det att, derest omständigheterna det medgåfve, jemväl åt Stockholms stad måtte beredas en lindring i inqvarteringstungan, hvaraf städerna, utom Stockholm, redan vöre i åtnjutande.
Jag får i anledn. deraf fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att om IL St. skulle medgifva, att minimum vid beräkningen af behållningen för hvarje stångjernsbruk nedsatles från | till T'g, skulle ju derigenom taxeringscomiteerne, på sätt jag förut yttrat, få en vida större latitud än de nu äga, för minskning af brukens taxeringsvärde. Om t. ex. Hr Lagerhjelm ägde ett bruk, som förut varit uppskattadt lill en behållen afkastning, motsvarande f af hammarskattspriset, men rättighet blefve taxeringsmännen medgifven, att nedsätta denna afkastning till af nämnde pris, månne icke då bemälde taxeringsman skulle kunna säga, att Hr Lagerhjelms bruk skall uppskattas efter den sednare normen? Om nu taxeringscomitderne sä förfore med alla bruken, månne icke den följd deraf skulle uppkomma, att taxeringsvärdet för samtelige bruken skulle nedsjunka till hälften emot nu. Samme värde talare har sagt, att hans afsigt vore blott att bereda taxeringsmännen tillfälle att göra den 73 § till en sanning. Denna rättighet äga de i alla fall lika vidsträckt, som rättigheten att göra den 72 § (hvilken rörer fastighet å landet) lill en sanning, nemi. genom nedsättning af taxeringsvärdena till den minimitariff, som såväl för faslighet å landet som för 5 H. 9 66 Den 4 Der,ernber f. m. stångjernsbruken blifvit fastställd. De följder, som tillämpningen af en så beskaffad minimitariff, sorn den Hr Lagerhjelm föreslagit, ovillkorligen komme alt medföra, skulle, enligt min förmening, blifva ganska vådliga. Frih. Ridderstolpe har såsom skäl för sin mening uppgifvit, att ett bruk i Westmanland, som bevisligen icke ägde för hvarje Sk ti stångjern större behållning än 40 sk., likväl blef uppskattadt efter 1 r-.dr 26 sk. 8 r:st. för hvarje Sk??.