Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bergslag de genom Bergs-Collegii Reglemente den i3 Febr. 1826, angående kol-mätningen, förunnade rättigheter, för öfrige Bergslagen stadgat, att kolen skola framföras uti fordon af hvilken storlek, form och beskaffenhet som helst, utan att fordonen behöfva vara af justerare eller kolmätare krönta; hvilket stadgande, enligt motionärens förmenande, skulle föranleda dryga kostnader för så väl köpare som säljare, helst samma åboer, som till Stora Kopparbergs Bergslag aflemna kol i krönta kolskrindor eller stigar, skulle Alin. Berooch Ekon-Vtskottels Betänkande, N:o 9T. 3 derigenom blifva förhindrade att med dessa fordon betjena närmast kringliggande bruk och hyttor; i anseende hvartill och då det i 3 §. i mom. af högstberörde Nådiga Förordning föreskrrfna mätningssätt vore förenadt med flere olägenheter, som kunde undvikas, om fordonet vore krönt, motionären yrkat, alt, med upphäfvande af samma Nådiga Förordning, BergsCollegii Reglemente af den i3 Februari 1826 äfven för motionärens ort må blifva gällande. Häruti instämde Riksdags-fullmägtigen Anders Jansson från'Westerås Län; hvaremot Riksdags-fnllmägtige Eric Andersson och Anders Göransson, med hvilka sig förenat L. J. S. Gezelius och Lars Olsson, alla från Stora Kopparbergs Län, uti afgifne serskilda anföranden, med ogillande af motionen, hufvudsakligen andragit, hurusom skyldigheten att vara försedd med krönta fordon åstadkomme fler fald ige kostnader och svårigheter för den kolande allmogen, utan att derigenom kunde undvikas besväret med mätning, om köpare och säljare icke annorledes åsämjas; hvarföre sistbemälde ledamöter af Hederv. Bonde-Ståndet yrkat, att motionen måtte lemnäs ettan afseende och förrberörde Kongl. Förordning förblifva gällande. Instämmande uti de af flere bland Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöter från Stora Kopparbergs
Räkenskaperne, som äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för 'Spelåret i 838—i83q utan och för det il&Sg—iSj0 me^ anmärkningar, utvisa: liebet. Balans från föregående året: Behållningar och Eordringar Uppbörd Årliga anslag Recett-medel . Hyror af Operahuset Balans från föregående året'. Aflöning och omkostnader 170,992: 44* 8. 173,290:31. 4- Balans till följande året: Frågorne angående de särskilt beviljade anslagen från extra utgiftsmedlen å 8:de Hufvudtiteln, till betalning af Kongl. Theaterns skulder , samt om authorisation för Direktionen att, för samma ändamål, upptaga lån, äro af nästlidne Riksdags Konstitulions-Utskott hänskjutna till Riks-Rätts pröfning. Ehuru Kongl. Reglementet den 5 Oktober 1839 stadgar, att Inventarium öfver samtliga, Kongl. Theatern tillhöriga, persedlar och effekter bör vara upprättadt, finnes likväl endast Räkenskap å behållningarne i Materialförrådet samt af ved, ljus, och viner. Revisorerne, som inhämtat, att, utaf Kongl. Theaterns medel, årligen utbetalts 33 Rdr 16 sk. i arfvode till Kongl. Kammar-Rättens Revisionsbeljening, för granskning af Direktionens Räkenskaper, finna en sådan utgift så mycket mer obehöflig, som ifrågavarande Räkenskaper äro till ordinarie revision indelade på bemälte Verks, med löner på Stat försedde, Tjenstemän. Någon af Direktionen till Kongl. Maj:t afgifven underdånig Berättelse, angående Theaterns tillstånd och förvaltning, har ej blifvit Revisorerne meddelad. Räkenskaperne hafva i Kongl. Kammar-Rätten blifvit för år i838 granskade med anmärkningar, men för cjr 18^9 ännu ej undergått revision. 24 — 186» I&elief. °r 1§38i gr Balans från föregående året:
Under det samma Talare bestrider nödvändigheten och nyttan af ett understöd på denna väg för den jordbrukande klassen, säger han tillika, att denna klass endast kan för närvarande anses såsom Inspectorer på sina hemman, ditsalte att indrifva revenuerna åt de allmänna cassorna. Är förhållandet sådant, som den värde Talaren framställt detsamma, bevisar detta förhållande ännu mera nödvändigheten af åtgärders vidtagande till räntornes nedsättande; och jag frågar, huru det väl är tänkbart, att Svenska jordbruket med en i allmänhet svagare jordmån och ett hårdare klimat skall kunna bära 6 procents ränta, då det i mera fördelaktiga trakter icke bär mer än 3 å 4 procent; och om icke tiden är inne, att man med alfvar bör tänka på denna vigtiga närings underlättande i en dess mest tryckande omständighet. Hvad samma Talare yttrat om bristerna uti den allmänna hushållningen, och de åtgärder han anser böra vidtagas, för att Jätta jordbrukarens belägenhet, vill jag icke upptaga till besvarande; de höra icke directe lill ämnet, och äro så vidlyftigt framställde, att jag icke kunnat, vid en hastig uppläsning, uppfatta dem i hela deras vidd; men af hvad jag kunnat fatta, synes det som om han gillade de åtgärder, hvilka i detta afseende blifvit vidtagna i ett annat land, der genom Ukaser bränvinstillverkningen. K Den i5 December t. ni. för närvarande är förbuden, och fylleri förslå gången belagdl meri stockstraff. För min del tror jag icke, att sådant är förenligt med en riktig Statshushållning, och kommer aldrig att lemna min röst för desse åtgärders vidtagande inom mitt fädernesland. Herr Hjerta_, Gustafj anförde skriftligen : Då Herr Lefrens Motion angående ouppsägbara Ränte-couponers försäljande af Rikets Ständers Bank til! pari, för att utlåna de sålunda upptagne capitaler lill fastighetsägare, af Ridderskapet och Adelli remitterades, yttrade jag mig ej, oaktadt jag af de samtidiga motioner i samma ärende inom alla Stånd insåg, att den troligen hade Styrelsens bi fa fl. Jag trodde, alt bristerna i detta förslag skulle lätt inses och snart afstyrkas.
Län anordnade tillsammans 2000 R:dr afförts utur StröinrensningsCommite'ns Räkenskaper, bar Utskottet, vid granskning af till målet börande handlingar, funnit sådant hafva varit föranledt af de vilkor, under hvilka bidraget lemnats. Och då Hushållningssällskapet , i öfverensstämmelse med den Nådiga Skrifvelsen i ämnet disponerat dessa medel till premier och till det ännu återstående mindre beloppet af samma anslag flera ansökningar inkommit och äro under pröfning hos K. Mtts Befallningshtde, finner Utskottet äfven denna anmärkning icke föranleda till någon åtgärds vidtagande. Rese rvationeri Af Hr Grefve von Schwerin: Jag hade trott att medlen till aflöning till den talrika Embetsmannacorps, åt hvilken ledningen af de till Strömrensning gar och lättade vattericommunicationer erforderliga arbeten blifvit anförtrodd, lämpligare bordt sökas inom 4:de eller 8:de HufvudTitlarnes tillgångar. Då jag ! gG Stats-Utskottets likväl icke kunnat göra denna min åsigt gällande, liar jag ansett mig reservationsvis böra anmäla den för R. St:r. Häruti hafva instämt Eric Andersson från Westmanlands Län, Pehr Olsson från Södermanlands Län samt Nils Strindlund från Wester Norr lands Län. N:o 352. Vördsamt Memorial. Sorn, vid uppgörandet af Bil. N:o 11 lill Utskottets Memorial N:o 335 , ang:de Slatsiegleringen i allmänhet det misstag förelupit, att de af R. St:r bifallne 2tne Pensionsrum på Allmänna IndragningsStaten för Generaler blifvit upptagne till 4o°o Rtdr för hvardera eller tillsammans 8000 R:dr B:co; alltså och då R.
Detta missförhållande gifver anledning till så mycket större oro för framtiden, som man vet, att fennomanin drifver ett hemligt spel med generalguvernören och att denne i sin sjelfherskare-politik har ett stöd hos partiet, som till belöning väntar sig några tillfälliga framgångar. Det rykte om språkfrågans lösning, hvarom jag ofvan nämde, har emellertid väckt stor förbittring härstädes. Man har redan yrkat på, aft senatens - representanter i finska komitén i Petersburg för denna händelse skulle demonstrera genom att afgå från sina poster. Om ryktet besannar sig, skall i hvaijje fall landets inom kort sammanträdande ständer icke underlåta att upptaga frågan samt uttala sin förkastelsedom öfver slikt mot vart lands institutioner stridande förfaringssätt. Huru illa omtyckt vår generalguvernör redan förstått göra sig, framgår bland annat af ryktet om en demonstration, som hufvudstadens damer ämade sätta i scen mot honom. Här rustas nämligen till den stora landtdagsbalen. Nu för-ljudes emellertid, att de inbjudna damerna skulle komma att demonstrera genom att uteblifva från hela härligheten. Få se dock om frestelsen icke blifver dem för stor! * Hvad jag dock tager för gifvet är, att vid landtdagen skall fällas månget uttalande af misstroende mot den nuvarande regimen, och måhända har man äfveil att vänta petitioner 0111 förändring af generalguvernörens instruktion i större öfver-stämmelse med andan af våra institutioner. Skulle dermed kunna sättas en gräns för den österländska politiken, så vore oändligt mycket vunnet. Det ser dock mörkt ut för närvarande. * Enlifft notiser i senast hitkomna finska blad har vår ärade korrespondent blifvit sannspådd i $in förmodan. Red.Ur nyare tiders uppfinningar. Om tillämpningen af det Rysselberghe ’ ska telefoneringssystemet jemte en inledning om telefonväsendet i Belgien. Bland nvare kommunikationsmedel framstår telefonen icjie allenast genom det underbara i sjelfva uppfinningen, utan ock genom lättheten af densammas tillgodogörande för en större allmänhet. Kostnaden för telefonförbindelsers åvägabringandet nämligen jemförelsevis obetydlig; och sättet för telefonapparaternas användning är så enkelt, att någon särskild öfrling derför icke är behöflig.
Dessutom är det ganska många som negotierat en Summa, hvilken innom ganska kort tid bort utbetalas, och hellre än på den lott dem var öfrigt, bara insatt dem *uti ett så allmänt och aucroriseradt Verk, för att begagna den lilla Räntan, jag känner bland andra en, som efter många svårigheter fick på dess Egendom i September låna 10,000 R:dr Banco, som han icke kunde begagna till annan Skuldbetalande förr än i October Månads «lut , Och för att under tiden förlora mindre af Räntan , insatte han dem för TreprocenfsSedlar , hvilka med lika förmån kunde användas till utbetalningen , då det icke är billigt att hatt derigenom plundras. Min önskan vore derföre, att Banquen antingen så gerna straxt inlöste alla Trepröi Den 17 Martil, /. m. 41 eentsSedlar eller åtminstone på de 5 åren derföre betalte den föreskrifna Räntan , samt att de både vid omsättningar och Läns betaland* för fullt antogos. Ridderskapet och Adeln har dessutom förut redan beslutit, att sådana Sedlar skola vid både omsättningar och inbetalningar för fullt emottagas. De kunna nu förmodligen ej vara sig olika Hvad Götheborgs Discont angår, som alltid varit så ganska väl manierad, tyckes intet vara billigare , än om den emot fullkomlig och bepröfvad säkerhet, samt billig Ränta fick låna en Summa, till dess deras utestående Lån knnde, utan att alldeles ruinera Låntagarena, inflyta. Dessutom torde det vara högst angeläget uti en så stor Han-i delsstad, som Götheborg, någon Discontlnrätt-: ning finnes, så mycket m.‘>a, sorn vi nu kunna göra oss den glada förhoppning, att det indrägtiga och rika Sillfisket skall återkomma till våra stränder, hvilken rörelse erfordrar mera Contant än någon annan , så vida dea skall fullkomligen drifvas , och ej hela vinsten stadna uti utländska förskjutna Comptoir# händer. Herr Zelow anhöll att Statsoch Banco» Utskottens Betänkande måtte återremitteras. Grefve von Lantingshausen, Albrecht, an-, förde skrifteligen:
Prop. om Statsverket ISS.f. 1 V (drag af Protokollet öfver Ecclesiastik-A render, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rådet, under Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro, ä Stockholms Slott den £9 September 1855. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitije-Statsmiriislern Grefre Sparre. Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraus, Gripenstedt, Grefve Mörner, liner, lleulerdahl och Grefve Gyldenstolpe, Chefen för Ecclesiastik-Departementet, Statsrådet Reuterdahl, föredrog j underdånighet : 4:o Rikets Ständers skrifvelse den 26 April 1851, deruti, enar Rikets flesta provinser varit under de näst förulgångne åren hemsökte af härjande smittkoppor, och förtroendet till vaccinationen i dess nuvarande skick torde, vid sådant förhållande, hafva blifvit i väsendtlig män rubbadt, Rikets Ständer i u derdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla Sundhets-Kollegium att afgifva underdånigt förslag til! de tillagg och förändringar i nu gällande författningar rörande vaccinationen, sorn må anses behöfliga, samt att i öfrigt angifva de åtgärder, hvilka, enligt vunnen erfarenhet, så inom som utom Riket, finnas ändamålsenliga till befrämjande af denna för helsovården vigtiga angelägenhet. Till följd af Kongl. Maj:ts häröfver aflåtna Nådiga Remiss, hade Sundhets-Kollegium, efter inhemtade upplysningar af sådana personer, sorn egde en närmare kännedom uti detaljerne för vaccinationens utöfning, samt med tillämpning af de uti andra länder i detta ämne meddelade föreskrifter, hvilka ansetts vara för Sveriges inhemska förhållanden nyttiga och användbara, uppgjort och till Nådig pröfning den 15 April sistlidet år i underdånighet öfverlemnat ett förslag till förnvadt Nådigt Reglemente för skydds-koppv mpningen i Riket.
Men den ytterliga ojemnhet, att genom böters uttagande den ene försänkes i nöd för framtiden, då den andre lider en förlust, som väl för ögonblicket kan kännas tryckande, men dock icke betager honom möjligheten af framtida utkomst, synes böra genom lagstiftningen, så vidt möjligt är, undanrödjas; och det är derföre Rikets Ständer, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad två af Högsta domstolens ledamöter på af dem till dess protokoll anförde skäl föreslagit, gifvit åt denna § en förändrad redaktion, skiljande sig från E. K. Maj:ts nådiga lörslag egentligen deri, att Rikets Ständer från utmätning undantagit jemväl den sakfälldes enda fasta egendom, hvaraf han har sin nödiga bergning, nödig bostad, till jordbruket nödiga lösören samt hvad den sakfällde eljest till sin närings bedrifvande behöfver. 15 § upptager såsom särskildt straff för embetsman endast afsättning. Det nu brukliga suspensionsstraffet eller “förlust af embete på viss tid“ skulle således ej komma att bibehållas. Sådant har likväl af Högste domstolens fleste ledamö - 4 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 185. ter, på de i dess protokoll upptagna skäl, yrkats; och hvad till vederläggning deraf blifvit anfördt, har synts Rikets Ständer icke vara fullt ftfvertygande. Den omständighet, stt suspension eller afhållande från tjenst kan ega rum redan innan dom fallit, såsom följd allenast af åtal, har sin fulla motsvarighet i det fängelse som användes emot en för brott allenast misstänkt person, och torde ej utgöra, något giltigt skäl emot suspensionens användande jemväl som straff. Att suspensionen skulle nedsätta embetsmanneus anseende inom den krets, der han är satt att verka, är ett antagande, som, enligt hvad Högste
Biskopsprebendenas förseende med särskilda kyrkoherdar m. m. (42). Sedan KonglMajit den 26 Februari 1864 afgjort detta ärende, har Kongl. Majits beslut blifvit genom nådigt Cirkulärbref till vederbörande expedieradt. 49:o af den 20 Maj 1857, angående undersökning af Kongl, och Hvitfeldska Stipen - diigodsens tillstånd och förvaltning. (77). — 56 — Ärendet den 19 September 1862 inför Kongl. Maj:t anmäldt och remitteradt till KammarCoilegium och Göteborgs Domkapitel, som med underdåniga utlåtanden den 30 November 1863 inkommit. 50:o af den 6 Juli 1857, angående skyddandet af Rikets fornlemningar. (89). Sedan Kongl. Maj:t i anledning häraf infordrat VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Akademiens underdåniga utlåtande, samt bemälda Akademi den 29 Juli 1859 afgifvit förslag till Förordning angående forntida minnesmärkens fredande, har berörda förslag blifvit remitteradt till Justitie-Kanslers-Embetets granskning, hvarefter, med anledning af de utaf bemälda Embete emot förslaget framställda anmärkningar, förslaget, blifvit den 17 Maj 1861 till Akademien i nåder återremitterad!. Sedan Vitterhets-, Historieoch Antiqvilets-Akademien den 24 Februari 1865 inkommit med nytt utlåtande, har detta samma dag blifvit till JustitieRanslers-Embetet remitteradt. 51 :o af den 12 September 1857, angående upphörande af Universitets rätt att med stadsstyrelse deltaga i handläggning af ekonomieoch politi-mål. (121). Ärendet den 2 October 1357 i underdånighet anmäldt och remitteradt till Kanslern för Kikets Universiteter. 52:o af den 20 Februari 1858, angående tillsyn öfver och reglering af den gymnastiska undervisningen i riket. (221).
St. hos K. M. i und. anhålla, att K. M. täcktes genom nådig kungörelse förklara, att alla de åtgärder, som blifvit vidtagna för de Halländska utsockne-frälsehemmanens ordin, rotering, endast äro att anse såsom förberedande undersökningar i frågan; att dessa åtgärder icke grundlägga något slags anspråk till påförande af sådan rotering eller deremot svarande afgifter, och att således utgörandet af ständig rotering för omförmälda hemman icke kan ifrågakomma med mindre K. M. gemensamt med R. St. finnér dessa hemman böra en dylik tunga utgöra.” Detta betänk, är bifallet, efter hvad vi veta, af 3:ne Stånd, och detta är således ett R, St:s beslut. Nu hafva likväl de förenade Statsoch Ekon.- Utsk:n i det ifrågavar. betänk, ibland annat föreslagit, att inom Hallands län rotevacance-afgiften skall utgöras, utan afseende derå alt längderne å den tillökade nya roteringen inom detta län ännu icke blifvit i föreskrifven ordning prof* vade och fastställde. Jag hemställer således, huruvida del icke är nödigt, på det att icke Sländerne må besluta alldeles olika i en lika sak, ali delta betänk, återremitteras, på di l alt Ulsk:n malte rälta ordalagen i detta betänk, efter det af Ständerna redan bifallna betänk. Den i5 April e. m, 55 Hr Tersmeden, Garl Reinbold, förenade sig nied Hr Dalman. Frih. Cedersirö‘m, Jacob: Det må vara Hr Dalman Förbehållet att finna motsägelse mellan en Ständernes föregående skrifvelse och det tillstyrkande, sorn StatsUtsk. gjort. Den värde ledamoten lärer tro, att inom provinsen Halland icke finnes annan oroterad jord än utsockne-frälsehemman. Om så vore förhållandet, så hade Hr Dalman rätt, men att så icke är, derom kan han vinna fullständig upplysning, om han behagar stiga upp i Kammarcollegium och skåda i jordeboken.
Sedan Länets Höfding benäget befordrat resultaten af dessa åtgöranden till vederbörlig ort, och under säker förhoppning om ärendets lyckliga utgång samt alltmera kännande behofvet af öppnad passage till hafsfjärden, skyndade staden 2:ne år derefter att göra någon början med det mödosamma arbetet, och användes då dervid, under 2:ne års ansträngningar, utom contante utgifter, öfver 2000 dagsverken. Men den säkra förhopp - Hor till Sccits-Utslcottets Utlåtande, N.o 4^5. ningen oell den goda utsigten att se verket fulländadt, lärer endast varit en villfarelse. Vid remissen till Rikets Ständer af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets behof och uti densammma åtföljande underdåniga Memorial från Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning af den 16 December iS3 g, befinnas ofvannämnde g,i5o R:dr uppförde till upprensning af Norrtelje å, men Höglofl. Stats-Utskottet ansåg, första gången saken förevar, frågan ännu ej nog utredd; och efter nu erhållna vidare upplysningar samt, sedan Norrtelje stad, med beräkning af hvad redan är undangjordt och af hvad den genom ytterligare egna bidrag förmår åstadkomma, nedsatt sina anspråk till 6,000 R:dr, under vilkor alt dermed verkställa hela arbetet, bar Höglofl. Utskottet återigen, med några få rösters pluralitet, afslagit stadens billiga begäran. Arbetet står ofullbordadt, och kan alldeles icke af det ringa samhället ensamt bekostas, men är af stor vigt, ej endast för staden, utan ock för kringliggande kustförsamlingar, och ofta större transporter af säd från i staden belägna Kronomagazin. Jag hemställer således vördsamt till Rikets Höglofl.
Hvad sluteligen det s. k. latitudssystemet angår, hvaremot den fjerde hufvudsakliga anmärkn. blifvit riktad, så nekar jag icke, att den lag ovillkorligen vore den fullkomligaste, som icke behöfde någon latitud för domarens pröfning; men min öfvertygelse är, att det är omöjligt att stifta sådane lagar, så vidt n. b. man erkänner, alt straden skola ådömmas brottslingen i förhållande till hans brottslighet och onda uppsåt, men icke i förhållande till blott de yttre påföljderna af hans gerning. Så länge lagen endast vill sysselsätta sig med de yttre påföljderna, så länge kan man undvika ett laliludssystem såsom allmän regel; meni samma män, som man frångår denna oriktiga åsigt af straden och anser rättvisan fordra, att straffen skola åläggas förbrytaren i förhållande till hans brottslighet, det vill säga, hans i yttre handling uppenbarade onda vilja och uppsåt, hvilket i hvarje concret fall kan till den grad vara olika, att lagen icke kan upplaga dem alla, i samma mån mäste man ock ingå på ett latitudssystem; och detta blir ännu nödvändigare vid antagande af ett straffsystem, som hufvudsakligast går ut på frihetsstraff, enär del skulle leda till en ytterlig småaktighet, och snart sagdt vara omöjligt, alt i lagen upptaga de mångfaldiga modificalioner, hvaraf dessa straff i afseende på tidsmåttet äro susceptibla. Reservanterne emot LagUlsk:s betänk, hafva i afseende på latiludssystemet åberopat hvad Hr Kammarrådet Theorell uti sin reservation till Lagberedningens protocoll i delta afseende anfört. Jag hörde likväl i sisla plenum en af dessa reservanter, Gr. Mörner, till betydlig del frångå IIr Theorell åsigler; ty endast den sistnämnde har varit conseqvent, i det han velat att ingen den ringaste latitud skulle äga rum, utan hvarje brott vara belagdt med ett bestämdt straff, hvaremot Gr.
125 §, angående ytterligare lån för Gefle-Dala jernvägens fullbordande, innehåller de för detta lån, enligt Utskottets Utlåtande JVS 174, stadgade vilkor. 126 §, angående det beviljade ytterligare lånet till Nora-Ervalla jernvägs • bolaget, grundar sig på Rikets Ständers derom fattade beslut, enligt Förstärkta SlalsXJlskoltets Memorial JVS 258, sidd. 2—3. 127 §, angående ytterligare ian för jernvägs-anläggningen mellan sjöarne Barken och Wessman, grundar sig på Stats-Utskoltels Utlåtande JVS 175. 128 angående kommunikalions-leden mellan Asa-sjön och Carlshamn, innehåller de härom meddelade beslut, enligt Utskottets Utlåtande JVS 163. 129 §, angående jernvägs-anläggningen mellan Hudiksvall och sjöarne Dellen, innefattar de rörande denna jernvägs-anläggning meddelade beslut och de stadgade vilkoren för lånet dertill, eldigt Utskottets Utlåtande JVS 235, sidd. 5—6. 130 §, angående jernvägs-anläggningarne mellan Söderhamn och Bollnäs, grundar 6 Stals-Utskollels Memorial M 281. sig på Hikels Ständers beslut, genom bifallandet af Utskottets hemställan, sid. 9, i samma Utlåtande.
Johan Gabriel Richerts enka Sofia Schönherr finge, tillsvidare och intilldess en sådan förbindelse hunne af Rikets Ständer Ofvertagas, af Statskontoret förskjutas ett belopp, motsvarande den pension, som varit åt Richert å allmänna indragningsstaten anvisad, dels en summa af 3,000 R:dr R:mt måtte å nämnda stat uppföras, för att såsom årlig pension tilldelas Expeditions-sekreteraren Richerts bemälda enka under bennes återstående lifstid, dels enahanda belopp, efter år räknadt, till Statskontoret utgå såsom ersättning för hvad derifrån redan under detta år blifvit och vidare blefve till följd af Kongl. Maj:ts förenämnda beslut till enkan Richert utbetaldt, intilldess ifrågasatta pensions rätt komme att träda i kraft; att såsom ersättning för biträde och andra kostnader vid fortsatt utgifvande af O O arbetet "Sveriges gamla lagar”, hvarmed Professorn, Doktor C. J.