Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Ofvamiimnde vite af 6 R:dr 32 sk. åge ock rum för dea Embets. och Tjensteman , hvilken antingen utlemnar en handling ockar lee ad, sorn charteras bör, eller charter ad, sorn icke charteras bår, eller den med för ringa eller för hög Charta förser oell ersätte han dessutom beloppet af den felande eller jör höga Chartan. 18:0 Uti de i 26 §. innehållne Stadgan» den rörande Domares skyldighet, att, så väl vid sine förrättningar medhafva Stämpladt Papper , som för uppbörden deraf ställa vederbörlig borgen, finner Utskottet ingen anledning att föreslå någon ändring, då afsigten med förra är , att lätta utvägen för allmänheten att med Stämpladt Papper kunna förse nödige handlingar, mot en billig ersättning för Domarens möda, hvarvid afseende genom fössäljnings-procentens förhöjande blifvit fästadt, och i sednare fallet den ena Auctoriteten ej lär vid dess embetsåtgärder vidtaga andra försigtighetsmått, än dem säkerheten ovillkorligen fordrar, igro För att rätta den vid granskningen af 1815 års Charta:SigillatasFörordning oanmärkta omständighet , att ingen försäljnings-provision blifvit bestämd för Chartor af 5 sk. värde, BevillningsUtsk. Betänkanden. 15! har Utskottet funnit skäligt sålunda förändra tlenj öfver försäljnings - provisionen upprattade Tariff: Till och med 4 sk. valeur för hvari Ark 4 r:st. Derifrån till och med 9 sk, dito 6 Derifrån &c. 20:0 Det innom Utskottet förvarade Con* cept af Projectet till den förnyade CharttéSigillataeFöfordnifigen har i 3 §, ordet : ”Protester” i stället för det anmärkta ordet: Protocaller, hvilket finnes i det tryckta förslaget ; och vid slutet af 23 §. "redan’ i stället för nedan; hva* dan således, enär den till Kongl, Majit i un* derdånighet afgående expedition 1 enlighet härmed rättas , ingen Vidare förklaring lär behöfvas.
Då de sednast upprättade liquiderna öfver statsverkets öfverskott nogsamt ådagalägga, huru obetydlig andel deraf, i jemnförelse till deras verkliga belopp , varit att tillgå för de af R. St. derå anvisade utgifter, så förmodar jag väl, att någon anvisning å denna osäkra tillgång icke kommer att vid innevar. riksdag äga rum. Dock har, åtminstone efter min åsigt, beslutet om öfverskottens användande ett så oskiljaktigt samband med frågan om inkomsternas beräkning, att jag, innan detta beslut är fattadt, anser mig icke kunna bestämma mitt omdöme rÖr:de ifrågavarande beräkning. Ehuru, på sätt Utsk. uppgifvit, det värde, hvartill den indelta ordinarie räntan och kronotionden beräknas, icke föranleder till hvarken brist eller öfverskott uti inkomstberäkningen på det hela, anser jag likväl Utsk. hafva, med afseende å hvad dessa inkomster, enligt räkenskaperna, i sjelfva verket utgjort, bort förhöja den vid sista riksdag fastställda beräkning af desamma, helst den utaf R. St. antagna beräkning af statsverkets inkomster väl bör någorlunda Den 28 April f. m. motsvara verkliga förhållandet. Enligt hvad den Utsk:s utlåt. bifogade tabell utvisar, har nemi. under åren 1823 till och med 1831 den indelta räntan per medium uppgått till 359,000 r:dr och den indelta kronobonden till i34,ooor:dr, utöfver de af Utsk. beräknade belopp. Hvad deremot beträlfar statsverkets extraordinarie inkomster, kari jag, för min del, icke godkänna den af Utsk. föreslagna höga beräkning af tullmedlen.
M. täcktes i Mäder låta öfverse ofvanberörde Inqvarterings-Ordning, och vid nästa Riksdag deruti föreslå de ändringar, som E. K. M. i Nåder finner med billighet och när. varande omständigheter förenlige. Riksens Ständer framhärda etc. 330 Underdåniga Skrifvelser. Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d.' 6 Aug. 1823. Preste-Ståndet d. 11 -— •— Borgare-Ståndet d. 11 Bonde-Ståndet d. x,j. Riksens S<änclers underdåniga Skrifvelse, angående inköp, för Statens räkning, af Geographiska Inrättningens CilartceVerk. S. A. K. Sedan framlidne Bergs-Rådet och Riddaren af EK. M:ts Nordstjerne-Orden, Friherre liermelin i lifstiden, till beredande af en länge saknad fullständig kännedom om Sveriges Geographiska och Statistiska förhållanden, låtit öfver Rikets alla Landskap upprätta och samla särskilde Chartor, samt jemväl besörjt om utgifvandet af en del, till dess Friherren, som på detta och andra Patriotiska företag uppoffrat sin förmögenhet, fann sig ej vidare i tillfälle, att af egna medel bestrida den för ChartaB-Verkets fortsättning erforderliga kostnad, hvarefter samma Chartse-Verk blifvit cf Friherren foryttradt och sluteligen kommit att inköpas af ett Bolag, benämndt: Geographiska Inrättningen, och grundadt på 170 Aotier ä 100 R:dr hvardera, genom hvilket Bolags försorg, i sednare tider, åtskilliga Chartor äro utgifne, samt nödiga förändringar verkställde uti Charta;- Verkets
Efter sålunda inhemtad kännedom om den nya redskapen, ege Konungens Befallningshafvande, att, med afseende å redskapens afverkningsförmåga , i förhållande till de i Tariffen upptagne bränvinsredskap, föreslå beskattningen med 2 sk. för hvarje kanna, som med densamma kan tillverkas under sex månader af året’, och derefter till Kongl. Maj:t insända 3o B ev.-, LagAllm. Bes v.- och Oecon.- Vlsh',6 Utlåtande IV: o 8. så väl alla till målet hörande handlingar, som dess eget beskatlnings-förslag; beroende sedermera på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning till hvad storlek, och emot hvilka afgifter bruket deraf må vara tillåtet, dock att dessa icke understiga den för Pistoriska pannor af samma rymd bestämda afgift. De af detta slag redan befintlige redskap böra på ofvan föreskrifne sätt undersökas och beskattas. Med så väl desse, som de redskap, hvilka hädanefter anmälas, må likväl, sedan undersökningen blifvit verkställd, bränvinsbränning utöfvas, under afvaktan på Kongl. Maj:ts Nådiga Utlåtande, emot det att afgiften beräknas från den tid bränvinsbränningen bör 30 §. Skulle Kongl. Maj:t, med anledning af stadgandet i 7 §. af denna Författning, för en eller flere städer Nådigst tillåta större pannerymd än qo kannor, förhålles med beskattning af en sådan bränvins-redskap, såsom 1 ofvanstående §• stadgadt är. 31 §. Den till bränvinsbränning berättigade, sorn ej åstundar utöfva den i 1 Art. 3 §. bestämda rättighet med så stor pannerymd, Tariffen efter egendomsvärdet tillåter, betale panne-afgift endast i mon af den pannerymd han nyttjar. 3 a 5.
För egen del anser jag pä de stäk jag förut nämt, denna lräga icke tillböra Utskottet, och hemställer till Ständets egen pröfning, om icke Ute statret mä anmodas, t denna de! taga under när, ware öfwerwäganve, huruwida det icke runne silvid, akt efter förra wanlighmn och efter hwad mild - Dm I! Januarii. 705 synes rötkwiffst, läka Kongl. Maitt fä behälla den vbelydliga rättigheten akt bestämma BsudeStundels Secreterares arfwode. Wällofl. BoraareSkänder har ock, under 3- beropande af en förment närmare kännedom om fördelningen af arbetet emellan Ständeis Tre plee Skceererare fvreflacnl nedsättning af ar'wodet fök Twä blond dem; och Utssoktet har mstämt i denna anmärkning jamt kill Statens lisa i dest när« warande högst betryckta vmständiaketrr, till understöd wld betalningen a» nära 28 Millioner skuld, afvrutadt Sör Borgmästaren cdoibilsnrli-l-, 'och p^ee Atvocai. Fiskaren l^ruie en Summa af Trehundrade Riksdaler för dem hwardera afvel sörestagnc erff wober. Om StatSwerkec gerrom en fälnnba bestaffad besparing droger nägon särdeles bätnad, stulle mindre anledning kill anmärkning föresinnas; men dä denna skilnad i arkwodet ingenting annor uträttar, än akt uppdraga en alldeles olämpelig distinclion emellan lika beskaffade, af Konungen con, stituercrdr Tferstemän: Dä der är oweder-ägeligt, att Borgmästaren 60,b;lanter och vice AdvoeatFiffaien kruts haft befattning dels stundom med Pro?o olls föringen hos Ständer, dels ock rmd uppsättandet af Stunders Allmänna Beiwar, ert arbere, som, om ber ock icke skulle genom Trycket kommit till StatkUrstottelS kännedom, warit bädL groniaga och mödosamt:
Lika »vördsamt wägar jag underställa Högloft, Ridderskapct och Adeln om icke man bör wara betänkt nu i god tid derpä, att i händelse af Tull-Arrende.Societetens up, hörande om z:ne är, enär Ständer ej sammankomma förr än om s är, en Connie maldes, som dä more tillreds att öswerse och granska Tull Arrendets för, wallning, och hwilken torde wara tillräklig om den bestod af en Ordförande och z:ne Ledamöter; utan af» seende pä gifna decharqer, emedan om wid denna in, träffande revision en lika hedrande decharge erhälleS, Har man 2:ne gnitkenccr derpä, atr man welat Fäderneslandets wäl, warit omtänksam för sig sjelf, funk kastat ett öim öga pä Statens magra och loma Cafia. Skulle nu Högloft, Riddcrskapet och Adeln tilläta akt detta mai till Riksens Ständers Högloft, Stats Utskott remitteras, är min wördsamma önskan trpfyld. I anledning af Herr Grefwcn och Landt Marskalkens erindran att hwad Friherre lgjsrra nu upläst syntes haswa gemenskap med StatS-UtskottctS memorial rörande Tull.-Arrcnde-Societeken, hwilket Herr Landt» Marskalken nu ärnade föredraga, anhöll Friherre bljsr tg - Den 29 December r6zr rs alt hans memorial mäste åtfölja Ridderstkapet och Adelns bestul deröswer till Stars-UWottet. Herr Landt-Marsikalken lofwade derom göra proposition i fall Stars-Utskottets Memorial komme att Återremitteras.
Då man emellertid icke har någon annan tillräcklig borgen för bibehåHandet af sitt eget lif, än äfvertyret för våldsverkaren att mista sitt, så torde lifsslraffets fortfarande vara oumbärligt. Förekomma nu en mängd förbrytelser, hvilka äro af den beskaffenhet att lifs spillande i de flesta fall äfventyras, så finner åtminstone jag ingen öfverdrifven försigtighet deri, alt den lag, som vi redan ega, bevaras. Jag yrkar Den 16 Augusti f. m. 363 ovillkorligen alt lifsstraffet måtte i detta fall få qvarstå, ty att utsträcka det älskade latitud-systemet så långt, -att det skulle fä bero af domarens skön, huruvida dödsstraffet borde å rån tillämpas eller icke, synes vara qrådligt. Jag skulle hafva yrkat afslag ä denna punkt: såvida icke en föreg:de talare uplyst, att 2:ne MedStånd återförvisat frågan. I sådant fall få vi saken tillbaka och då anser jag det vara bättre, att punkten återförvisas äfven härifrån, på det att de dervid gjorda anmärkn:r måtte komma till Utsk:s kännedom och ompröfniug. Gr. Sparre: Den siste värde talaren har sagt, att det är skäl att bibehålla dödsstraffet för ett brott, vid hvars begående lifvét i de flesta fall äfvenlyras. Detta yttrande är så litet öfverensstämmande med sanna förhållandet, att jag vägar påstå, att ibland de rån, sora åtalas vid domstolarne, lifvets förlust knappast i ett af 20 läll ifrågakommit. I de flesta fallen är det personliga väldet vid fråntagandet af en annans egendom ganska obetydligt, ehuru gerningen, så snart den geDom våld utöfvas, måste hänföras under begreppet rån. Hr von Hartmansdorff har sagt, att LagUtsk. bort stadga olika straff för rånets olika grader. Jag erkänner Utsk:s oförmåga i detta täll, men jag tror ej, att någon annan skulle lyckas i ett sådant förehafvande, enär detta brotts mängfalldiga skiftningar göra saken nära nog omöjlig.
Arrendatorer anledning att undandraga sig Rotering, men Herr Capitaine afstod att yrka vä uteslutande af detta Contracts wilkor, sedan öfwerenskommit blifwit att punkten härom i Betänkandet skulle redigeras sä. lunda: "Som Riksens Ständer beflutit, att all Oroterad Jord, med wist undantag, bör i hän. delse af krig, uppställa Wargernings-Manskap, sä tillkommer äfwen detta allmänna onus Arrendatorer af Kongs Gärdarne." Uppä derefter skedd Proposition Bifölls Afdelningens Betänkande, med wilkor, om in« förandet i ingrestn, af det tillägg Herr Fri. herre Silfwer sköld Proponerat, samt att i. ^ bland Bihang, ll. B. 5, 6. 34 Den 25 September. bland Arrende-wilkoren intages dct om Rote ringen. Herr Prosten Schartau biföll Proposi tronen i jemlckhet med sitt till Protocollet för den 18 i denne Mänad afgifne Betänkande^ med begäran att det samma mätte fä till Rrks. Ständen ätfölja. Hwilket Bifölls. Fräga upstod sedan om de anförande och yttrande som i öfrigt skulle medfölja Expeditio. nen till Riks. Ständen; Och Beflöts att wid Protocollets Justering sadant ffulle urskiljas. bär suprs. blx ?rotacollo b.. A. tverelius. Den 2Z September. 38 Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Stats Utffott -en 25 September igro. S. D. Oplästes till Justering Protocollet för nästledne Gärdag, Hwarunder Herr Vice Presidenten Friberre Tersmeden, som warit hin. drad att ända till flutet bewista den dä förehafde öfwerläggning rörande Kungsgärdarnes Förwaltning, anhöll art i denna dags Protocoll fä mtagit ett anförande i detta ämne, sä lydande: ''Wid Högloft. Stats utskottets
Om två-tre år skulle jag icke ens vilja helsa på honom på gatan. – Hvarför det? – Sådana äro qvinnorna alltid, särskildt skrifvande damer. – Jag trodde då att jag inte vore lik de andra, ty jag hade aldrig kommit att hata någon som jag hållit mycket af. – Så var det med Mandfolk, de brukade för alltid hålla af dem de en gång hyst varmare känslor för. Och särskildt hyste han sjelf en stor aktning för sina förgångna känslor. Härom dagen hade han på gatan sett en dam, som på afstånd liknade någon han varit fästad vid då han var 25 år. Och han hade tänkt vid sig sjelf: om hon kunde stiga upp ur grafven, hur skulle han då ta det, när han såg henne lefva som förut? ”Gud, jeg skulde flyve i Hendes Arme.” Och han satt och såg så snäll och rar ut, min stackars bortkurtiserade hjelte. Han strök öfver min kind och smekte min haka, medan han med en fuktig, blank blick satt och såg in i mitt ansigte. ”Jeg kan saa godt lide Dem.” Stackare min! ”Det rörte mig saa, at De föler Medlidenhed med mig, det saarede mig slet ikke.” ”Jag skulle ju icke vara menniska, om jag icke gjorde det.” Och så till sist sade han att jag var ”meget mere Menneske” än man från början kunde antaga. Det tycks således arta sig som om det efter många, många pröfningar ändtligen kunde bli vänskap af. Och när det så blir, då skall du se, G.B., att jag verkligen kan vara något för dig. Att man godt kan sakna boklärdom, och ändå vara en fin och fast karaktär.196 Jag är lifsled. Jag längtar efter honom, och jag ser i honom jemte den store mannen en narr. Jag sörjer öfver att vara en qvinna. En qvinna kan aldrig bli förstarangs konstnär. Man säger så. Det är väl så också. Jag skulle vilja ha ro. Ensamhet. Jag ville vara död. Nirvana, – se der den stora lyckan. Om vi qvinnor ega hufvud, så äro vi endast stora mäns leksaker; till detta är det som de mest framstående af oss nå fram.
Jag tänkte också härvid på bergslagen och huru den, som visserligen, genom sin nuvarande vattenoch jernvägskommunikation med Christinehamn, der komme till stambanan, skulle kunna beredas en under alla årstider oafbruten gemenskap med samma bana, och jag fann att en bibana från Filipstad till stambanan vid Wäse eller Olme kyrka borde tillfreds - Den 15 Mars. 345 ställa alla billiga anspråk i det afseendet. Under striden, som sedan uppstod om stambanans rigtning genom Wermland, och hvilken strid jag, som vid (lera tillfällen handlagt frågan, noga löljt, har jag icke funnit något skäl att frångå min nu omförmälda mening. Den är väl icke gynsarn för Norum och Mölnbacka bruk, hvilkas egare ifrigt arbetat för att få stambanan i norra rigtningen förbi dessa verk, ehuru de hafva beqväm fraktled på vatten till Wenerns hamn. Men för bergslagen åter blifver södra banan med bibana från Filipstad till Wäse eller Olme kyrka mera gagnelig än den norra banan med bibana från Filipstad till Norum. Ty bergslagen kan älven å de förra banorna hemta från vestra Wermland ali den kol, som der är att få, och erhåller dessutom genom dem en oafbruten kommunikation ined länets residensstad, en fördel, som med norra banan och bibanan till Norum icke vinnes. Med åberopande för öfrigt af hvad jag under diskussionen förb gårdag anfört, yrkar jag bifall till Stats-Utsk:ts Utlåt, i frågan. Hr Treffenberg, Curry: (Detta anförande har ej blifvit till prol:t aflemnadt.) Fin mängd ledamöter hördes härtill yttra bifall. Frih. Fleetwood: (Detta yttrande har ej blifvit till prot:t aflemnadt). Talrika och häftiga rop på propos. följde på detta yttrande. Frih. von Schulzenheim: Tillräckligt med tid, tillräckligt med siffror! tillräckligt med skäl hafva redan blifvit framkastade, erbjudna, presenterade i denna jerrivägsbatalj, för att några nya skulle behöfva framläggas.
Denna del af tillgängarne var följaktligen för Kronan lättare åtkomlig, än sjelfva lösegendomen, hvilken först måste lill penningar förvandlas, innan han kunde i kronans kassa inflyta. Jag anser följaktligen Hr Printzenskölds anspråk böra fullständigt tillfredsställas. Alt R. o. Ad. förra gången underkände den fordran Hr Printzensköld då gjorde, för den Billberghska massan, bör icke hindra Ståndet att nu bifalla, hvad han yrkar i afseende på Hr Valleri! massa, såsom ock Hr von Troil sagt. Jag kan icke föreställa mig, att Ståndets beslut förra gången grundade sig på något annat, än granniagenhelen, att ej i ett RiksStånd vidtaga någon ålgård, som stöde i strid med hvad Konungen i Regeringen förklarat. Men ett dylikt förhållande eger icke rum med Kansli-Rådet Våler ii sterbhus. I afseende derå har Konuugen ingenting beslutat, utan öfverlemnat frågan lill R. St:rs behandling. Det är således angeläget, alt Ständerna bestämdt uttala om de vilja åt sterbhuset efterskänka alltsammans, hvilket jag tillstyrker, med vilkor likväl, att man håller llr Printzensköld skadeslös för hvad, han har fält ali fordra. Det skulle eljest vara en så stor motsägelse i R. o. Ad:s handlingssätt, att jag ej föreställer mig möjligheten deraf. Ståndet skulle då besluta alt efterskänka åt den som försummat sina pligters fullgörande, hvad honom lagligen är ådömdl att gälda; men med detsamma vägra, att lill den, som fullgjort sin skyldighet, utbetala hvad han författningsenligt har att fordra. Jag anhåller följaktligen att R. o. Ad. måtte fatta följande beslut: l:o Att KansliRådet Valerii enka och efterlemnade barn må befrias frän den ansvarsskyldighet, KansliRådet Valerius i lifstiden blifvit ådömd, för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans; och 2:o
Herr von LcliuI^Lnbeim, Davist, rntpgabe att de aldrig warit ätstiljde förr än dä skjutslega» - 1012 Den 27 September. lcgan för Kungsskjutsen höjdes och blef olika mot htvad 'Kronoffjutscn betalas. Herr klingspor, 6er6t: Denna fräga war före 1789 och blef dä afsiagen, och jag tror, att Ridderffapet och Adeln wörö lika sä kloka 1789 som nu. Herr KarFktesttkria: Jag är cj i ständ att göra mig ett begrepp om skillnaden emellan Kungsskjuts och Kronoskjuts. Kongl. Maj:t äger att wälda hela Riket, och hans resor kunna ofta wara nödwändiga och oundwikeliga om detta ändamäl skall kunna winnås. Omöjligt lärer det wara att alsid ur, skilja ttär Konungen reser för sitt nöje, eller när han reser i Rikets ärenden, och deraf spnes mig följa, att om han i det ena fallet med full anledning upbädar Kronoskjuts, kan det äfwen i det andra ej wägras. Pä sädan grund inser jag ej huru Kungsoch Kronoskjuts kunna ätskiljaS, och utbeder mig för öfrigt Ridderskapets och Adelns öfwersccndc och godhet, dä jag sä nyli, gen inträdd i dest samfund, för första gängen här höjer min röst. Herr 8 i i v e r s t o! p s, (lustaf kram, trodde att Ridderskapct och Adeln bolde noga betänka sig, innan ben beslöt att öfwer denna fräga Votera, och detta hufwubsakcligcn pä det ej mätte kom» ma j fräga att genom ett beslut uprifwa ett annat sock" redan förut är fattadt. Efter Herr LilverKolpes öfwerlxgellc more redan sjelfwa saken längesedan af Midderskapet och Adeln afgjord. Han trodde ej att nägon författning tunnes liwan-ffsllnadblifwit gjord mellan Kungs - och Kronoskjuts.
Angående den sålunda verkställda granskningen och Banko-Verkets dervid befunna tillstånd, få Revisorerne härmed afgifva följande berättelse, hvilken upptager ärendena i den af Banko-Reglementets uppställning föranledda ordning. § 1- öfoer-StyreiÖfver-Styrelsens personal har, efter de af Riks-Stånden vid inneva tenspersonal. ran(]e Riksdag anställda val, undergått den förändring att, sedan Pastor Primarius m. m. Herr Doktor Abraham Zacharias Pettersson den 16 nästl. Augusti allidit, Kyrkoherden i Maria Magdalena Församling, Herr Kongl. Hof-Predikanten Josef Nordland, den 27 i samma månad, i nämnde styrelse inträdt. Af de utsedde Suppleanlerne, hafva Bonde-Ståndets å kortare lider i Öfver-Styrelsen deltagit. § 2. Inspektionen För utöfning af den Fullmäktige, enligt 5 § i Reglementet, åliggan " de noga tillsyn öfver ordningens vidmakthållande inom Verkets afdelningar, hafva Fullmäktige, vid serskildta tillfällen, inspekterat Bankens samtliga Afdelningar och Kontor. 5 § 3. Enligt dertill af vederbörande uppgjorda, fullständiga och verificerade inventarii-förteckningar, hafva Fullmäktige sednast den 20 nästlidne Juli Fullmäktige. förrättat inventering i Bankens alla kassor och öfriga förvaringsrum, hvarvid, på sätt af Fullmäktiges protokoll inhemlats, någon anmärkning icke förekommit. Enahanda inventering är ock af Revisorerne, utan anmärkning, verk0/r^S0'^ ställd den 21 nasti. September och befunnos behällningarne i guld, silfver och koppar i större och mindre general-kassorna då uppgå till följande belopp : Guld. Myntadt: 475 fyrdubbla Summa Dukater 18,000: S i If v e r.
J a g tycker, liksom Han sade, att han på måndags morgon aljärnvägsfröken, att då mannen har tillfälle drig inträdde i deras rum, utan att först till befordran, så uppväger denna utsikt mångbullra duktigt utanför dörren, på det de faldigt de löneförmåner, som en kvinna, äfven skulle hinna att tystna och se arbetsamma i bästa fall, kan skaffa sig. Det har svarats ut, då han kom in. Alla kvinnor äro dock mig: icke alla män kunna vinna befordran — som bättre är — icke lika dessa. till högre ämbete. J a väl! stannen då på J a g lofvade eder att vara kort, men frukden plats I hafven, våren sparsamma och artar, att jag länge sedan öfverskridit mitt löfte. betsamma och glömmen ej, att både genom Åtskilligt vore ännu att tillägga, om utrymkostnadsfria skolor, stipendier och andra hjälpmet medgåfve det. Vill ni bringa det ofvanmedel är på mångfaldigt sätt sörjdt för, att stående till edra läsarinnors kännedom, så en man kan vinna sin utkomst. tror jag det icke skulle skada. Det är endast ett fåtal kvinnor, som till Tillåt mig att teckna mig eder döddagar stanna kvar på dessa väl aflonade ödmjuke tjänare poster. De flesta gifta sig. Men de, som F. d. p — tjänsteman. äro kvar, göra i allmänhet ett ädelt bruk af sin förvärfvade egendom. Nästan utan undantag äro de ett stöd för syskon eller andra fattiga anhöriga. J a g har gjort talrika iakttagelser i den vägen! gen yngling, hvars studier bekostats af en arbetsam kvinna. Oeh det tyckes hvila en alldeles särskild välsignelse öfver gåfvor, så- Oordentliga äkta m ä n. lunda utdelade af kvinnlig hand. Kanhända kommer detta sig af den förpliktelse de Till den " hårdt pröfvade " i n:r 8 af Idun. ålägga emottagaren. Säkert är, att en beI ert bekymmer del vi ta ', tryggad kvinnlig maktställning höjer samhälEr harm vid mannens fula vanor. let i dess helhet och gör, att vårt kön med Men, tro mig, dessa felen ha ', större aktning ser upp till det andra. Se ' n världen skaptes, sina anor.
Majit inkomma med planer för jernvägsarbetena å de bansträckningar, för hvilka Rikets Ständer nu beviljat anslag, men arbetsplan dittills icke blifvit af Kongl. Majit fastställd, samt att, beträffande den af Rikets Ständer föreslagna förändring i uppställningen af räkenskaperna öfver de till utförande af Statens jernvägsbyggnader anvisade medel, äfvensom i fråga om lifgifvande af ett med planscher försedt vetenskapligt verk öfver de tekniska och ekonomiska detaljerna af de redan utförda stambanorna, med underdånigt yttrande och förslag till Kongl. Majit inkomma. Förslag i sistnämnda hänseende är sedermera till Kongl. Majit inkommet och den 22 Augusti 1865 i nåder pröfvadt. 101 :o af den 7 Oktober 1863, angående indragning af Ull-diskonten samt al det för denna inrättning å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv. (128.) Sedan Kommerse-kollegium inkommit med infordradt underdånigt utlåtande och förslag till de åtgärder, som i anledning af Rikets Ständers beslut om indragning af det åt