Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
P. 437. — om StatsUtskottets Betänkanden: 1) i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande indragning af MedicoTheologiske Stipendierne; 2) i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande i frågan om löne» tillökning för i3 SubalterneOfficerare vid Skånska DragonRegementet; 3) i anledning af Konungens remiss, angående Sala Silfververk. P. 438. — om Stats-Utskottets Utlåtande angående uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal. P. 438. — om StatsUtskottets svar på anmärkningarne vid Utskottets Betänkande rörande löneförbättring för de fyra StatsSecreterarne. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: Sept. om remiss af Hr von Hartmansdorffs motion angående vissa iakttaganden vid Lagförklaringars utfärdande. — 404 om remiss af Herr Lefrens anmärkningar vid Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande rörande näringsfriheten. P. 97. — om ExpeditionsUtskottets förslag till inledning och 4 §• af RiksdagsBeslutet. P. 97. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar vid dess Betänkande rörande arrendet af Klabböle Laxfiske. P. 97. — om Statsoch LagUtskottens Utlåtande rörande särskilte Brottmäls-Domares tillförordnande. P. 98. — om nedannämnde Utlåtanden: från Statsutskottet, rörande pension vid afskedstagandet för JustitiasRådet Blom; från BevillningsUtskottet, om sättet för kostnadernes bestridande till H. K. H.
Ar förhållandet motsatt, så är det antagligt att den person, som inlåter sig i en dylik affär, är en procentare, hvilken låna åt en person, under förutsättning att en annan skall betala för honora. Jag tror således ur både theoretiskt och praktiskt afseende, att något undantag icke behöfver göras hvarken rörande inrikes eller utrikes vexlar. Då jag väckte mitt förslag, frågade jag flere sakkunnige personer, och deribland Assessor Carlqvist, om deras tankar derom. Tian nplyste mig att i Diskonten någon omedelbar bysättning aldrig blifvit använd, och lian ansåg, att det skulle vara en oerhörd sak. om den tillämpades, innan man gjort utmätning. 1 afseende på vexlar tror jag icke heller att detta tvång blifvit begagnadt, och särskildt vet jag, att den penuingeinstitution, sorn nu drifver den största vexelrörelse i landet, nemligen Enskilda Banken, aldrig gjort bruk af rättigheten till omedelbar bysättning. Kunna således vexelaffärer inom landet bedrifvas utan denna rätts begagnande, så vet jag icke, hvarföre man skall medgifva den åt utländningar.’ Jag har icke haft tillfälle att närmare underrätta mig om de förändringar, som lagstiftningen i andra länder få de sista tiderna undergått; men det vet jag, att år 1850 en allmän Tysk vexellag utkom, hvari finnes föreskrifvet, att bysättning borde afskaffas i de Tyska staterna, derest de derom kunde sig lorena. För öfrigt vill jag i detta täll som i andra, der jag ej kan vinna allt, nöja mig med något. En enda förändring anhåller jag dock mätte göras i Utskrts förslag, nemligen att början deraf måtte utgå, emedan jag för min del icke kan finna, att detta förslag behöfver stå i något, omedelbart sammanhang med förslaget till konkurslag. Det skulle nemligen ganska lätt kunna träda i verkställighet, äfven om vi skulle bibehålla den gamla konkurslagen. Det är visserligen sannt, att det genom den nya konkurslagen blir lättare att bringa personer till konkurs, som icke vilja betala; men jag kan icke finna, att det har något att göra med det nu väckta förslaget. Man säger visserligen, att personer kunna svära falskt.
Kretsarne för de här ifrågavarande val böra så ordnas, att minst 50 personer på hvarje ställe deltaga i valet. 4:o Till den första eller äldre kammaren väljes: a) 40 ledamöter af Konungen, och b) 15 ledamöter af Adeln, 15 af Preste-, 15 af Borgare och 15 af BondeSt., såsom de hittils varit constituerade. 5:o Till såväl lagtima som urtima riksdag ske nya val till den yngre kammaren. 6:o Den äldre kammaren väljes för fem lagtima riksmöten, och således utgår ^ vid hvarje riksdag, hvilken genom kallelse af Konungen och val af de fyra Stånden, förnyas. 7:o För ledamot af den äldre kammaren fordras en ålder af minst 35 år, eller ock att hafva bevistat två föregående riksmöten. 8:o Konungen utnämner ordförande i de båda kamrarne. 9:o Frågor, som ej kunna förfalla, afgöras genom ett förstärkt Utskott, sammansatt till lika antal af båda kamrarne. 10:o Utskott tillsättas af båda kamrarne, med lika antal ledamöter från hvardera kammaren. H, R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck, % 136 Den 11 Mars e. m. Tisdagen den 11 Mars 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för den 7 nasti. Febr. Fortsattes pröfningen af Const.Utsk:s mern. N:o 26, med förslag till nationalrepresentationens ombildning och deraf följande grundlagsförändringar. Härvid förekom och upplästes ånyo Frih. Hamiltons, Hugo, under förmiddagens plenum inlemnade förslag till gemensam tanke i representationsfrågan. Frih. Cederström, Jacob: Det nu upplästa förslaget till gemensam tanka af Frih. Hamilton, som vid förliden gårdag, då han yttrade sig instämma med Gr. Anckarsvärd, icke fans, är naturligtvis en under loppet af natten uppgjord motion till ändring i grundlagarne. Huru det här kan rubriceras såsom anmärkn:r vid Utsk:s förslag, har jag svårt att finna.
TJtdr. d. 9 April i835. 19 mentar-Läroverk hörande frågor: bifölls; IN:o \Z0, angående fortfarande årligt understöd lill aflidne tillförordnade Commissarien vid RiksgäldsContorels Gredil-Sedelverk Öfver-Krigs-Commissarien Fredrik Lindstedts efterlemnade 3:ne oförsörjda döttrar: bifölls; N:o 437, i anledning afåteiremiss å Stats-Ut skottets Betänkande, Nm 42°> i fråga om en årlig nådegåfva till förre tillförordnade Öfver-Commissarien P. J. Åhman: lades lill handlingarne; och N:o 438, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Utlåtande, N:o 4'9: lades till handlingarne. S» D. Upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga Svar af den 6 dennes lill Rikets Ständer på deras underdåniga skrifvelse af den 27 Ootober 1834» angående räkne-enhetens bestämmande till en Rdr Courant: beslöts, det skulle Banco-Utskottet af denna Kongl. Skrifvelse erhålla del. S. P. Efter förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 24, med öfverlemnande af förslag till förordnande för de till Tryckfrihetens vård utsedde Comiterade, i afseende på Grundlagarnes och Riksdags-Beslutets felfria tryckning, blef samma Memorial bifallet, äfvensom berörde, under N;o 315, afgifne förslag, godkändes, S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-JJtskottets Memorial, N:o 108, till Borgare-Ståndet, angående dess, i anledning af Memorialet, N:o 87, förklarade gemensamma tanka: med läggande af Memorialet, N:o 108, lilL handlingarne, ingick Ståndet i pröfning af voterings-proposilionerne uti Memorialet N:o 87, hvilka voterings-proposilioner godkändes, S.
I 1686 års kyrkolag, kap. 9, § 1, 2, 3, är dess begrepp rigtigt angifvet, ehuru den höge lagstiftaren af sin kända och i allmänhet högst lofvärda benägenhet för kraftiga mått och steg, äfven bär låtit leda sig ända derhän att söka tvinga menniskor lill ångerbetygelser, bön och bältringslöften, för hvilket ändamål ”Väre Befallningshafvande”, som det heter, ”skola räcka Presterskapet handen”, ett uttryck, som profetiskt skildrar det nära samband, som i kommande tider allt fastare skulle tillknytas emellan Clerus och den borgerliga magiens verkställare. 1734 års allmänna lag nämner visligen ingenting härom: i Kongl. Br. af d. 20 Dec. 1737 förklarades, att dermed skulle förfaras efter de författningar, som förut ägt rum, och i Kongl. Förkl. af d. 23 Mars 1807 behandlas ämnet utförligt i ej mindre än 20 mom:r, i hvilka kyrkoplikt ålägges och föreskrifves som straff. Så långt hade man redan aflägsnat sig ifrån den ursprungliga betydelsen, hvilken ännu 1736 icke synes hafva varit fullkomligt förlorad, då det i enskild Kongl. Resolution af d. 14 Juli sistnämnde år heter, ”att den uppenbara skriften och allösningen ej af sådan beskaffenhet anses kan, att den sökande derföre sitt embete mista bör eller af någon, eho det ock vara må, derföre förevitas.” I ett Kongl. Bref af d. 29 April 1830 anses den deremot ”såsom en tillökning i straffet och ofta för den drygaste delen deraf.” Följden af delta reglementerande och kyrkliga penitensers inflyttande i strafflagen har blifvit, att hvad som af ålder och till sin natur var en handling af åter - Den 22 December e. m. 11 uprältande, försonande art, förvandlats till ett vanärande straff med Gtuls hus till exekutionsplats.
För öfrigt har motionären erinrat, alt Rikets Ständer egde lika rätt att granska stats-verkets som riksgälds-kontorets förvaltning, samt att denna granskning komme att snarare leda till ändamålet, derest alla stats-inkomsterna inginge till ett Stats-L tsk:s Utlåtande, M:o 174. 3 enda embetsverk, än då de, såsom biltills, uppburos och redovisades af tvenne serskildta verk. Redan vid 1817 och 1818 års riksdag väcktes förslag derom, att ulhi statens inkomster och således ej blott de, i egenskap af bevil/rungar, utgående skattebidrag, utan äfven de så kallade ordinarie statsinkomsterna samt mötes-passevolans-medlen jemte flera andra afgifter skulle uppbäras och redovisas af Riksgälds-kontoret Men uti häröfver* afgifvet och af Rikets Ständer bifallet utlåtande, blef detta förslag, som af dåvarande Statsutskott ansågs hvarken nyttigt eller behöfligt samt förmodades åtminstone till en början komma att föranleda ökade statsutgifter, afstyrkt, dervid Utskottet tillika yttrade, att samma förslag innefattade en betänklig rubbning i den för statsbestyren fastställda ordning och skulle föranleda en grundlagsstridig sammanblandning af den lagstiftande och den verkställande maktens åtgärder. Vid nästpåföljde eller 1828 års riksdag beslöto Rikets Ständer deremot, att, som alla bevillnings medel borde ingå till ett och samma verk, skulle dädanefter inflytande tullmedel aflemnas till Riksgälds-kontoret, emot skyldighet för detta verk att tillhandahålla Stats-kontoret den under sådan titel i riksstaten upptagna summa. Detta beslut kom likväl aldrig lill verkställighet, emedan Kongl. Maj:t, nyss före riksdagens slut, förklarade Sig icke kunna medgifva lullmedlens afleverering till Riksgälds-kontoret, helst stadgandet härom af Kongl. Maj:t ansågs såsom en i Dess administrerande myndighet ingripande och för öfrigt till onödig omgång ledande åtgärd; vid hvilket förklarande Rikets Ständer också läto bero.
Med den öfvertygelse, att uLi detåri834—1835 framstälda förslaget, som af tre Stånd vid denna Riksdag bifölls, afla Bihanget tillhörande handlingar, hvilkas tryckning är af behofvet påkallad, verkligen äro uppräknade bland deni, hvilkas tryckning är anbefald, har Utskottet icke tvekat att åter hufvudsakligen upptaga äfven detta förslag, med den rättelse likväl, att tryckningen af sådana handlingar, hvilka under Riksdagen icke hunnit tryckas, må kunna, under vedeibörlig uppsigt, fortsättas efter Riksdagens slut. Med den förklaring, att nedanstående förslag till Riksens, vid nästa Riksdag sammanträdande, Ständer icke må i sin närvarande form öfverlemnas för annan händelse, än att det förslag lill National-repnesentatiouens ombildning, som, i anledning af Utskottets Memorial Nrris 38, 68 och 85, kan blifva antaget att till nästa Riksdag hvila, då af Riksens Ständer eller Konungen ogilius, samt med förbehåll, att sedan sig visat, 0111 och i hvilken form ett förslag till Nationalrepresentationens ombildning i anledning af nämnde Memorial, blir till näsla Riksdag hvilande, få till Riksens Ständer, derest de äfven till hvilande antagit närvarande förslag, inkomma med Utlåtande, huru de sistnämnda må med det national-representationens ombildning angående kunna till sitt väsendtliga innehåll, alter11atift införlifva®, öfverlemnar Utskottet nu lill grundlagsenlig behandling följande två af hvarandra oberoende förslag: 1:0 till tillägg eller blifvanle 1 :sta morn. af 5g §. Riksdags-Ordningen och till ändring af 2 §• 4 morn, Tryckfrihets-Förordningen, a) Tillägg eller usta mom. af Riksdags-Ordningen §. 5g, Alla hos Riks-Stånden •— ekonomi beträffa. Der öf uerläggningarne hällas offentligen, åge dock Ständ magt att om dess Proiocoll annorlunda förordna.
Rörande Skönsta Wargjerningens uphörande; Z:o Angående lösen för kronotionde; 6:0. Om utdelande af past rill stojare, tattare och annat löst folk. Af ben 22 Junit. Remister till Allmänna Befrvärä- och Meconomie-Utstottet: Ett af Prosten Doctor käkreus ingifwit Memorial i hwad det rörer näringarnes uphjelpande pä Gottland; ett anförande af Prosten Hagselius om uphäfwands och inhibition «f nu gällande Enstifkes-Förfaitningar, med Herr Bi stopen ^Hstemans i detta afseende kemnade uplo sn ingar. Ärerremist kill Lag-ULstotket af dest Memorial angående rättigheten till börd af försäld arswejord. Af den 26 Junii. Bifall till Lag-Utstokkets Memorialer 1:0. angående Postbönders skyldighet,att smara inför Post-Rart; 2:0. Rörande Krono Åklagares answar och skyldighet att i mindre brottmål ersätta den anklagades och wittnens tidspillan och kostnader. Bifall till Stats-Utstottels Betänkanden; i:o. Om medel till en ny wägs anläggande emellan Wermland - Z6 Den 3 Julli. land och Jemtland; 2:0. I frägan om indragning af Fjerdingsmans boställen; g:o. angående rätta förståndet af ?:te Puncken i Kongl. Förordningen den 2Z Jan. r8n, rörande förökade afgifter till Wadstena Krigsmanshus Caffa; 4:0. Rörande Fri. herre k. Kaulbars underdåniga ansökning om befrielse frän rantas erläggande ä är 1788 uppburne 722 R:dr. Gillande af Allmänna Beswärs. och Oeconomia-Utstottets Memorial om afgjörande af snöskottnings mäl wid Harads-Rätterne.
Äfven här, hvarest, man i allmänhet äger löga eller ingen Den 24 April. 253 kännedom om Romerska rätten, kan man dock för lagfarenlietens studium ej helt och hållet undvara Piomerska språket, hvarmed en stor del af de juridiska begreppen äro , så till sägandes, sammanväxta. Flera länders inhemska äldre lagar och urkunder äro också författade på latin. Genom detta språk banas derjemte vägen till kunskapen om det för sin method och conscqvens allmänt beundrade rättssystem, hvilket blifvit öfverlemnadt åt efterverlden såsom det vigtigaste monument af Romersk storhet. Genom sin lagstiftning och litteratur beherrska!'Romaren ännu verlden, fastän hans fädernestads välde och glansen af dess 3oo triumpher sedan sekler varit försvunna. Då man såsom en utmärkelse för vår tid erkänner dess stora rikedom af ideer och vetenskapliga resultater, hvari den otvifvelaktigt är alla föregående öfverlägsen, mäste man ock derjemte häri se ett bevis på svårigheten för individen att i sin helhet omfatta och bearbeta något visst ämne. Likasom man i de stora fabrikerna infört arbetets delning, har man sökt använda samma method i det vetenskapliga området; i följd hvaraf man sönderdelar vetenskaperna i allt mindre och mindre delar. Härigenom alstras dock ofta en viss ensidighet och inskränkthet i åsigter hos individen, i det man genom ett sådant förfarande framgår blott i vissa riktningar utan afseende på andra i aflägsnare eller närmare sammanhang varande omständigheter. På ett slikt sätt blir det nästan omöjligt att komma till en total öfversigt. En lagstiftare bör dock äga en tydlig uppfattning af sitt folks hela karakter, lif och ide-spher samt lagfarenhetens vetenskapliga ståndpunkt; och en sådan total öfversigt tror jag i våra tider vara vida svårare än i de föregående. Mången torde dock erinra, att detta är en svårighet, som kommer att allt mer och mer ökas. Det är likväl osäkert, emedan man lika litet kan förutse gången af eulturhistorien som verldshistorien. Likasom begäret i allmänhet tillväxer i samma mån det tillfredsstälies, har vår tid, oaktadt sin stora ide'rikedom, dock en omåttlig åtrå efter nya.
Den 3 November e. m. ma, utan att röna motstånd eller minsta gensägelse, afskilde de egentliga våldsverkarne från de andra, arresterade dem i särskilde rum livar och en enskilt, och inläste den öfriga massan, som visat sig i någon mån hafva deltagit i den uppgjorde planen, hvilken icke var mindre än att öfverrumpla den 7 man starka vakten, och mot hvad pris sorn hälst fråntaga den nycklarne till portarne och sedan utströmma i det fria samhället. De förre försändes till Waxholmen, .ett correctionelt fängelse af en vida svårare art än Långholmens, emedan der icke gifves tillfälle till fångarnes sysselsättande, eller till den frihet, som de åtnjuta vid Långholmen; och de sednare inlästes i sina logemenler, och straffades med trenne veckors sysslolöshet, samt förlusten af de fördelar, som åtfölja arbeten å verkstäder och byggnader. Dessa anledningar, i förening med de uppträden af enahanda slag som dessa, hvilka inträffat så väl i Sverige som i andra länder, der många brottslingar förvaras på ett ställe, och hvaraf troligen de större och bestämdare rättigheter man i de sednare landen lemnat fängelsebevakningen vid tillfällen af fångars försök till rymning eller våld äro följder, föranledde Styrelsen, att fästa särdeles uppmärksamhet vid det mindre bestämda och således det otillräckliga i instructionen för fångars bevakande vid de större centraliserade fängelserne. Denna instruction Den 3 November c. tu. 167 var egentligen samma föreskrift, som deri FångGevaldigerne äga alt rätta sig efter, och den synes, om än möjligen tillräcklig för dem, som endast äga alt bevaka några få vanligast hårdt fängslade brottslingar, icke lemna nog säkerhet och nödig lalitude åt den vakt, som skall bevaka flere hundrade på ett ställe förenade icke fängslade förbrytare.
Det senare är ”ej afskildt hvarken till ägor eller byggnader från andra hälften af samma hemman ”sorn är skatte, ehuru Landtmätaren uppSagit halfva jordegendomen af hvardera; ”men då planen äger en olika taxering, måSte utstakning på marken först verkstäU ”las, innan ägorymden kan uppgifvas,” I anledning häraf uppskjÖts detta måls afgörande till nästa DomkyrkoRåds session, då Herr Kamereraren Mengel lofvade att afgifva fullständiga upplysningar i detta ämne. Ei Prötocoilö, N. Norlin. it. i) t: i» 20 0 c l o b e r f, in. Bil. Litt. Utdrag af Protocollet hållit i Lunds DomkyrkoRåd den 29 October i3a5. §■ 2' Till följd al Kongl. Maj:ts Nådiga befallning och sedan innehafvarne af nedanliämde Domkyrkans lill Skatte oförsålde hemman blifvit lagligen tillsagde , alt nämnde hemman afträda fardagen år 1827, gick DomkyrkoRådet 1111 i befattning med bestämmandet af den minimioch maximi-afgift. som vid förestående boi tarrendering af sagde hemman kommer att föreslås hos Konungens Respective Befallningshafvande och HögvÖrdiga BiskopsEmbetet, och anförde Rector Magnificus Herr Professor Rosenschöld följande anförande till Protocollet: ”Mitt förslag till beräkningsgrund för miliimi-afgiften blir, att sedan forst hemmanen med sämsta jordmånen blifvit belagde med en minimi-afgift af | tunna för hvart tunneland öppen åkerjord (trädesåkren inberäknad), så bör härifrån ett afdrag ske för så många tunneland, som skulle varit ullagde till ängmark, i fall de haft samma proportion emellan åker och äng' sorn det hemman, hvilket har mästa ängmarken i förhållande till åkren eller areala innehållet, och som derföre blir grunden för denna beräkning. Om således
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna utlåt, med förslag till liufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning. D. Om användandet af sådana till Banken utgående capitala fbetaln ingar, som, utom de medel, hvilka kunna från discontfonderna öfverflyttas, icke blifvit af Utsk. afsedda att omedelbart på lika vägar utgå. 2 6: t e punkten: Att den årligen ingående betalningen för lyftade piastrar, capitalafbetalningen å de s. k. si Ifver fastighetslån en samt ca p i talbetalningen å de 4>400,000 r:dr, för hvilka Riksg.- cont:s obligationer sistl. riksdag blifvit utfärdade, utgörande tillsammans ett belopp af i gg,666 r:dr 3a sk., hvilket dock sannolikt ett eller högst 2: n e år före nästa lagtima riksdag, då Bankens piasterfordran blifvit godtgjord, nedsättes till i33,ooo i*:dr, böra företrädesvis användas till förstärkande af Bankens si Ifver för råd, så snart vexelcoursen, enligt ofvanför uppgifna grunder, sådant medgifver; att Banco-styreisen äfven må vara tillåtet att till begagnande af en för silfverköp synnerligen fördelaktig conjunctur anticipera på det följande årets inkomster; att hvad som ej ett år kunnat användas, må också kunna reserveras till de följande, men utan att under tiden inberäknas uti eller på annat sätt gravera Bankens utelöpande sedelstock; hvaraf följer, att sådana reserverade medel äfven kunna, efter sig företeende förhållanden och under vilkor endast, att proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken icke dymedelst öfverskrides, göras fruktbärande i sådan lånérö - 4 Den i Augusti f. m. reise, som medgifver deras snara åtcrindragning rid påkommande behof. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Dessa skäl hafva bestämt Utsk:s vördsamma tillstyrbaude: att R. o. Ad:s samtlige ledamöter, med undantag af de i 4, §:n Puksd.Ordn. uppräknade, från val till utsk:sledamöter uteslutne, embetsman, må vid riksdagens början delas i 5 lika afdelningar, hvilka inom sig välja hvardera 5 electorer; och väije, vid afgång af eieetor, den afdelning, till hvilken han hört, en annan i hans ställe; Och har Utsk., i öfverensstämmelse härmed, uppgjort och får barbos bifoga ett förslag till förändrad lydelse af 18 §} n Ridd.Ordn., äfvensom till åtskilliga dermed oskiljaktiga smärre redactions-förändringar i ao, 21, 24, 26 och 3i §§ma. Dernäst förekommer Frih. von Schwerins motion om den förändring uti 22 §:n Ridd.Ordn. att, i stället för att, enligt nu befintliga stadgandet, ”den af R. o. Ad:s ledamöter före ordet i Utsk., som bland de närvar, har främsta ”säte på Riddarhuset,” R. o. Ad:s electorer må erhålla uppdrag att bestämma ordför. så väl i Utsk., som i deras underafdelningar.
Från Högvördige FresteStåndet. S. D, Bemitterades till BancoUtskottet: Ett Anförande af Tjenstförrättande Kongl. OfverHofPredikanten Doctor Hedrén , om meddelande af de föreskrifter till BancoStyrelsen , hvilka kunna blifva nödige i händelse Riksens Ständer bifalla Utskottets förslag, angående Lane rättighet i Banken för Fastighetsägare i Philipstad ; jemte flere Ledamöters yttranden om samma ämne. Den 1 April I8I8- Från Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Remitterades Till ConsiitutionsUtskottet : Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer den 31 sistfedne Mars, om en förändrad Redaction af 7 §. i Regeringsformen. Från Hogvard. FresteStåndet. S. D. Remitterades till Consti utionsUtskotfet: Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rik - ProtokollsUtdrag d. i April igl8. 54I sens ^tänder, om en förändrar! Redaction af 7 §. i Regeringsformen, gifven Stockholms Slott d. 31 Mars 1818. Frän Vällofi. BorgareStmdet. S. D. Remitterades lill ConstitutionsUtskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af d. 31 sistledne Mars, om en förändrad Redaction af 7 §. i RegeringsForrnen. Frän Hedervärda BondcStändet. S. D. Upplästes Kongl. Majus i dag ankomne Nådiga Proposition till Riksens Ständer om en förändrad redaction af 7 §. i Regeringsformen med det i detta ärende inför Konungen i StatsRidet hällne Protocoll af d. 31 i sisth må nåd; Och blefvo dessa Handlingar, i följd af 81 §. RegeringsForrnen, uppå framställd Proposition till ConstitutionsUtskottet remitterade , med uppdrag att sitt utlåtande deröfver till Riksens Ständer afgifva. Frän Högloft.