Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådant fall finnes ingen tvetydighet; men om de anmärkta orden bibehållas, så kan tvetydighet uppkomma, i händelse R. St. sammanträda förr än de 4 åren äro förlupna. Hvarföre skola vi då utsätta oss för denna tvetydighet och den deraf uppkommande 23 n. 6 4' Den i April f. m. fruktan lios de förvaltande myndigheterna att mista penningarna? Jag har liört berättas, huru man, af fruktan alt mista gifna anslag, köpt bläckhorn och sanddosor, för att åtminstone hafva något gagn af dem. Skulle man nu på förhand väcka fruktan för mistning of de till extra-statsreglerrn anslagna summor, så kunde det icke lända till annat an en skadlig brådska med deras användande. Hr von Hohenhausen, Michaöl Silvius: Till de herrars yttranden, som velat bevisa nödvändigheten af att dessa ord borttagas, får jag ytterligare bifoga, alt det ej endast är för att förekomma en möjlig tvist emellan statsmakterna, utan äfven för att gifva säkerhet i arbetsföretagen åt de corporationer, hvilka erhållit anslag, som borttagandet af dessa ord är af behofvet påkalladt. Det är endast Strömsholms bolag, som då kunde vara säkert att få bibehålla sitt anslag; alla andra kunna ej veta huru kommande maktägande Ständer skola besluta om dispositionen af deras reserverade medel, enär dessa ord tyckas innefatta och kunna så lydas, att de reserverade medlen af de kommande Ständerna kunna användas, äfven på annat håll, hvarigenom dessa arbeten i brist af medel måste lemnäs halffärdiga. När nu icke ett enda skäl kan anföras eller minsta anledn. uppgifvas, hvarför det skulle vara ett behof alt låta dessa ord qvarstå, så kan jag ej annat än högligen tillstyrka att de måtte uteslutas. — Här är sagdt, att besparingarne ”icke må i annat fall, än der sådant uttryckligen ijr medgifvet , kunna disponeras till något annat behof.” Jag vet icke hvarföre R. St. härefter skulle bifoga en sådan reservatio mentalis, som gör en osäkerhet hos de privata i alla deras företag, likasom hos de förvaltande verken, hvilka skola disponera dessa medel.
Det är bekant, att äfven häröfver många hegociationer förehadesj men att man förgäfves sökte i godo bilägga saken. Sluteligen kom Sveriges Krigsförklaring, hvari berörde förluster stå upptagne såsom etf skäl till kriget; och utgången deraf är nogsamt känd. De anledningar Danmark gifvit till krigsbrott, och hvilka icke annorlunda kunna ursägtas, än på den grund att detta Rike agerade under Fransk impuls, vållade att Svenska Arméen föll in i Holstein och kostade Danmark KonungaRiket Norrige. Må nu hvar och en hafva siri tanka orh värdet af denna aqvisitiqri för Sve - 94 Den' 17 Otloher e, m. rige. I min tanka är det den nyttigaste och den största vinst, Sverige kunde göra; ty den consoliderar och betryggar Svenska området; och jag tror således, att aldrig något blifvit bättre användt i Sverige, än det som tillfallit Danmark i recompensation för den förlust det gjorde. Ibland de ersättningar, som skola vara t Kieler-friden uppräknade, säger StatsUtskottet, att äfven reclamationer för de förluster, Svenske Undersåter under kriget med Danmark lidit, skola finnas intagna. Men då detta Freds-slut i Utskottets Betänkande åberopas, sker det i öfversättning, med den högst besynnerliga tillsatsen af ett ord, som förändrar hela meningen, och som jag hemställer till språk-kännare, huruvida det i Fransyskan igenfinnes. Den åberopade Artikeln lyder sOm följer: ’'Sa Mcijesté le Roi de Suéde renonge en faveur de Sa JYlajefté le Roi de Dannemark ä toutes les reclarnations pour les navires et chargemens Suédios, cap~ tures par les Corsaires Danois> depuis Pepoque de la paix de Jonköping, fitsqu' a celle du commencement de la guérre actuelle. Der är väl nu , si allmänt sorn möjligt, afgjordt öfver alla de förluster , Svenske
Cm uppgift öfwer eganbe fartpg, fe §. 80. §. 13- ^Srpggare, $anbtwerfare och anbre förut icfe uppräfnabe 33orgerömän (fola, meb tubehållanbe af ben i allmänhet faflftällbe grunb, till $em procent af infomjten taperaé, meb lehning af nebanftåenbc till närmare rättelfe faftftäll* ba (Elafiftcation, nemligen: ji ©tocf* jf ©tocfholm och (Sotheborg. fjorton (Elafer: görfta (Elafett 9e:br 350 — Slnbra bito . 2oO ^rebje bito . 200 $jerbe bito . , 150 §emte bito . 120 ©jette bito . * ' 100 ©junbe bito 75 . ilttonbe bito 60 —- C^ionbc bito . 45 Sionbe bito . ♦ 35 (Ellofte bito . 25 tolfte bito . , 20 Srettonbe bito . 15 gjortonbe bito . jl ©tåberne af Serfia Clafett. Solf (Elafer: 10 görjta €lafen fftbr 150 Slnbra bito . — 125 Srebje bito . — 100 $jerbe bito . — 85 gernte bito . — 70 ©jette bito . — 60 ©junbe bito . , — 50 Ettonbe bito — 23ih. tiri 91. <St. tyrot. Ellofte Dito . tolfte Dito . J ©tåDerne af 2lnDra Claren. SreDje Dito . SjerDe Dito . Semte Dito . ©jette Dito . ©junDe Dito . -r. ÄttonDe Dito . ‘DlionDe Dito .
Hon stack nålar, grannlåter och band så försiktigt i Majas hår, som om hon prytt sin käraste vän. Och kanske att Maja var hennes käraste vän: hon mindes ingenting mer Själva tistelorden svängde som glödande hjul i huvudet på henne — allt sviktade! Just när slöjan sattes fast, kom bud att Sven ville tala med Margit. »Gå du», sa’ Maja fryntligt — hon hade råd »vara folk» nu. — »Det gäller väl begåvningen, tänker jag. ’Framman’ ska’ ju alltid begåvas.» Margit såg på henne trött. Så fyllde hon händerna med plymer och band och gick sakta ut till Sven. Sven, i full brudgumsmundering, var vit ända till läpparna, och rösten var pressad, när han viskade: »Bara ett ord, Margit — ett enda — och jag säger nej inför prästen!» Margit for med handen över pannan. »Varför talar du så hårt?» frågade hon klagande. Så återvände hon till bruden, lika sakta som hon kommit ... Kyrkan, som låg nära till hands, var prydd med grönt. Grannarna, lika villiga att vara med om glädje som om sorg, ordnade sig ivrigt till bröllopståget. Efter brudparet, över vilket riddarna höllo pellen, kom, enligt bruk, »Framman» ensam, i svart klänning, ljusblått skärp, handskar och en stor kvast av ringblommor i handen. Hon gick med nedslagna ögon, for ibland med handen över pannan och satte fötterna så försiktigt framför varandra, som om det gällt följa en sviktande tråd. Vägen krökte genom en gulnad björkhage och över ett gult rågfält, vars avhuggna stubb var svartstänkt av frosten. Luften var tung: endast över kyrkans tak föll en solstråle. De gamla sa’, att den strålen betydde lycka! Jag önskar jag kunde fara över, vad som nu kommer, så lätt, som när frosten andas Vid altaret väntade redan prästen; under orgeljubel skilde bröllopsskaran sig i tvenne armar, till dess brudparet stod ensamt vid altarringen. Margit hade stannat orörlig mitt på stora gången, i solstrålen, som just då tärde in genom fönstret. Alla sågo vi nu hur dödvit hon var. Prästen hostade påminnande, men hon rörde sig inte.
I anledning af hvad sålunda blifvit anlördt, får Lag-Utskottet, hvars yttrande i ämnet är vordet infordradt, till en början upplysa, att, sedan i 25 kap. 1 och 15 §§ Rättegångs-balken, förstnämnde lagrum, sådant det ly der i Kongl, förordningen den 18 April 1849, stadgats, att den, sorn vill under Hofrätt vädja emot under-rätts beslut i tvistemål, skall erlägga vid Härads-rätt tre daler och vid Rådstufvu-rätt fem daler, förklarar samma kapitels 19 §, att vadepenningar må behållas af den domare, som dömt, ehvad domen sedan gillas eller ej; äfvensom att af alla böter, hvilka skola treskiftas, tillfaller en lott kronan, en målseganden, samt en häradet eller staden, med föreskrift derjemte uti 3 § af 32 kap. åberopade balk, att af häradets lott behåller häradshöfding en tredjedel, nämnden en annan och häradet den tredje, men att af stadens lott tager borgmästare dubbelt emot rådman. Hvad nu vidkommer förenämnde i afseende på vadepenwngarne framställda yrkande; så hörer frågan om deras afskaffande till en af dem, som esomoftast utgjort föremål för Rikets Ständers pröfningDerföre har man emedlertid tillförene endast åberopat, att vadet förlorat sin ursprungliga betydelse, som,. efter hvad motionären antydt, var densamma som sjelfva ordet innebär, enär part och domare fordom slogo sins emellan vad, huru saken i högre rätt skulle aflöpa; men hvarken denna omständighet eller de af motionären anförda skäl innefatta, efter Utskottets omdöme, tillfyllestgörande anledning till den i denna del påyrkade lagförändring.
Bör förändras till LampFyr, enl. Kongl. Förvaltnin gens af SjöÄrenderne beslut. Böra förändras till LampFyrar, enl. Kongl. Förvalt ningens af SjöÄrenderne beslut. Enligt Kongl. Förvaltningens af SjöÄrenderne beslut. Med 2ine öfver hvarandra lysande Lamp-eldar, enl Sjöfarandes derom gjorde hemställan och Kongl Förvaltningens af SjöÄrenderne beslut. 3 böra forändras. 4 dito dito. a dito dito. Summa Summarum 27 H. p. 216. JY. Bruncrona j Lots-Directcur. Den 4 Junii e. m. 217 gens grundlagsenliga befattning med Regerings-Ärenden. Med föreslående af ett tillägg i 5 Mom. 14 §• Riksdags-Ordningen, rörande Borgares valbarhet. Af den 27 sistlidne Maji: N:o 32. Rörande Sta ts-Utskol tets anmärknings-anledning i fråga om behandlingen af anmälda anledningar till åtal mot f. d. Magazins-Directionen. Från Stats-Utskottet: Af den 16 sistlidne April: N:o io5. I frågan om dispositionen af de till Barnhus-Inrättningen i Malmö gjorda donationer. Angående begärdt understöd af allmänna medel för Ortopediska Institutet i Stockholm. Af den 27 sistlidne April: N:o 108. Öfver gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 25, rörande tryckningen af BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksmöte, samt deras aflefvererin" tili RiksgäldsContoiret. Af den i3 sistlidne Maji: N:o in. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 67 i anledning af Rikets Ständers åren i825 och 1827 för - 2 l8 Den 4 Jun! i e. m. samlade Revisorers afgifne Berättelse om granskningen af Riksgälds-Verket, GeneralAssistance-Contoiret och f. d. Filial-DiscontInrättningarne.
För hvarje af de fem äldste Assessorerne i såväl Svea som Götha Hofrätt och af de två äldste i Skånska Hofrätten, 2,200 26,400. För hvar af de återstående tio Assessorerne i hvardera af Svea och Götha Hofrätter och för hvar och en af de öfrige fyra Assessorer i Skånska Hofrätten, 2,000 rdr 48,000. i livilka lönebelopp likväl inberäknas de ledamöterne tillkommande andelar i insatte revisions-skillingar, som, jemlikt stadgandet i 17 § 30 kapitlet Rättegångs-Balken, af Hofrätterne behållas; skolande förthy hvad hvarje ledamot under loppet af ett år utaf berörde medel uppburit, afräknas från första qvar talets lön för det påföljande året, samt motsvarande belopp Statsverket be sparas. Men för åtnjutande af omförmälde löner hafva Utskotten stadgat följande vilkor: att Hofrätterne komma att arbeta, Svea och .Götha Hofrätter på 5 divisioner hvardera, och Hofrätten öfver Skåne och Blekinge på två; att, så framt nuvarande vice Presidenter i Svea och Götha Hofrätter öfvertaga ordförandeskap på divisioner, de hvardera må uppbära en af de högre Hofrätts-råds-löner, som här ofvan blifvit föreslagne, eller 2,600 r:dr jemte ett årligt arfvode af 200 r:dr, hvilket arfvode bör uppföras på allmänna indragningsstaten och upphöra med desse vice Presidenters afgång ur tjensten; men att, derest vice Presidenterne ej skulle vilja åtaga sig ifrågavarande befattning, skillnaden emellan deras nuvarande löneförmåner och den lön de, vid ofvanberörde förhållande, skulle komma att uppbära, bör Bih. till R. St. Prot. 1850 ii 1851. 4 Sami. 2 Afd. 4 Baft. 8 10 Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o 13. användas till deni, hvilka såsom adjungerade ledamöter måste biträda Hofrätterne intilldess vice
Förstå föräldrarne [och isynnerhet modren) sina plikter rätt, hafva de så mycket att lära sina små vid åldern närmast före skolåren, hafva så många viktiga omständigheter att beakta vid barnets uppfostran, saker, som äro af långt större betydelse, än om barnet ett år förr eller senare lär sig läsa, att tiden ej b ö r synas lång vare sig för barnen eller för föräldrarne, ej heller den möda, som på uppfostran nu nedlägges, förspilld. D e t är nu kroppen skall göras duglig till det k o m m a n d e skollifvet, det är nu viljan skall riktas m o t det g o d a, hågen skall stärkas och egoismen bekämpas. T v å julfester i London. BreJ till Idun. London i januari. • Julfester utan tal och af oändligt växlande slag hållas nu i den stora världsstaden vid Themsen. Hvarje år ökas deras antal. Det torde måhända intressera några af fduns ärade läsare att höra litet om ett par sådana fester, som gifvits i samband med doktor Stevensens » Hem för värnlösa barn », med bufvudhemmet i Bethnal Green. Detta hem grundlades för 20 år sedan af doktor Stevensen, en framstående metodistpräst, o c h har från en liten början utvecklats till 8 olika hem (med underafdelningar) i London, i landsorten och i Canada, tillsammans f. n. underhållande omkring 900 barn, och näst doktor Barnados — som har omkring 5,000 i 50 olika afdelningar — den största institution för värnlösa barn i England; denna, liksom doktor Barnados, helt och hållet underhållen af frivilliga bidrag från allmänheten och verkande oändligt mycket godt. Låtom oss nu först titta in i hemmet vid Bon nar Road, Bethnal Green, en eftermiddag, medan allt är i full arbetsordning, På kontoret fråga vi efter detta hems styresman (governor), mr Pendelburg, o c h bli af honom mycket vänligt emot ' tagna samt öfverlämnade till mr Frank Hill, en ståtlig man på några och tjugu år, med ett öppet behagligt utseende.
Jag medgifver gerna att närvide ögonblick möjligen icke är så gynnsamt för att verkställa detta. Det är en sanning, att om den metalliska kassan i närv:de stund icke utgör i sedelvärde mer än 17 millioner, så skulle den, genom indragning af 5^ millioner rdrs-sedlar, falla till 11^ millioner, och i så fall skulle bankofullmägtige snart nog kunna blifva nödsakade att vidtaga åtgärder till denna kassas förstärkande; men vi måste ihågkomma att man ingalunda har att befara att dessa 5^ millioner sedlar skola ingå till banken hvarken på 1 eller 2 eller kanske 5 år, ty vi veta ju alla att, fastän det är så längesedan skillings-sedlarne afskaffades, så finnes dock ännu ett betydligt antal af dessa sedlar i landet. Som jag likväl måste godkänna denna farhåga för bankens metalliska kassa, som en talare framställt, så skulle jag icke nu vilja rösta för indragning af rdrs-sedlarne, om icke ett förslag blifvit gjordt, att denna åtgärd skulle verkställas vid en tidpunkt, då den metalliska kassans ställning vore sådan att det kunde ske utan våda för denna kassa. En talare har anmärkt att det måste för allmänheten vara likgiltigt antingen den har klingande mynt eller papper, men förhållandet är likväl ej sådant, såvida man ej förbiser vigten Den 4 Mars f. m. 41 deraf, att hos den stora allmänheten benägenhet för sparsamhet väckes och underhålles. — Sådan lust uppstår tvifvelsutan i vida ringare mån då fråga är om att spara en smutsig och trasig sedel, än då tillfälle är att att skrinlägga en värderik metall. — Ett ytterligare skäl, som talar för saken, är den omständighet, hvilken Frih. von Schwerin påpekat i sin reservation, att så länge pappersmyntet existerar, så är det omöjligt för allmänheten att bedöma i hvad förhållande konsumtion och produktion stå till hvarandra, och enligt min åsigt är det stridande mot alla financiella begrepp att ett mynt skall gälla inom landet och ett annat utom detsamma.
I det samma stannar den efterlängtade vagnen på gatan nedanom berget, och läkaren och Ruth stiga ur. Ruth är nervös, upprörd, bråd att komma till baka. » A c k, herr doktor, herr doktor, det kan väl inte vara något farligt? Han kan väl alltid räddas? », och hon skyndar på sina steg, så att hon hinner in låDgt före den gamle stelbente medicinmannen. På trappan i regnet sitter » musikanten », slagen och from som en våt hund, och följer med dumma, omtöcknade blickar alla dessa Matlagning-. Bakning. Falska hjärpar. A f en god kalfstek skäras bra stora skifvor, hvilka hoprullas och fyllas med fläsktärningar, omknytas med en träd och läggas tätt intill hvarandra i en stekgryta. Stekas som fogel och spädas med mjölk. Så- sen afredes med något grädde. A f benen och det öfriga af kalfsteken kan man med tillsats af litet grönsaker koka en god soppa. Lalage. Kanelkringlor. Tag 2 skalp, uppjäst hvetedeg, arbeta deruti 1 skalp, mjöl; då det åter jäst upp mycket väl, inknådas på bordet 1 skalp, urtvättadt smör och mera mjöl, att degen blir mycket hård; uttages i små kringlor, som hvälfvas i groft socker och kanel. De böra ej jäsa, utan gräddas strax i svag värme, så att de torka med detsamma. Erida N. N. Plättar. \ k:na mjölk, | d:o grädde, j \ d:o skiradt smör, 2 st. ägg. Aggen vispas först, deri inarbetas mjöl, spädes litet i sänder af grädden desemellan; man invispar mera mjöl, derefter smö- ret och sist mjölken. Frida N. N. Punschkaka. Tre ägg vägas; samma vigt socker invispas till smeten höjer sig, då iröres mjöl till sockrets halfva vigt. Gräddas i form. Då kakan är kall, skares den midt itu, vågrätt; på båda halfvorna slås bra nog med punsch. Ingen a n n o n s Införes under inkräktande främlingar. utan ett blick, ett ord.
I sin första överraskning förgäter han det gudomliga budet, att en son skall hedra sin fader. Han har tid av nöden för att vänja sig vid tanken, att han är din son. - Petros, du får icke övergiva mig, sade Klemens, eller lyssna till denne man, om han åberopar någon rättighet, som skulle skilja dig och mig från varandra. Jag är ett hittebarn, De föräldrar, som utsatte mig till att lida hungersdöden, hava icke längre anspråk på mig. Jag förnekar dem. - Dock, inföll han, min moder skulle jag vilja återse. Jag vill säga henne, att jag lever, och fråga henne, varför hon förskjutit mig. - Din moder, sade Krysanteus, är död. Hon dog, när du låg i vaggan. - O, min Gud, vad säger du? Bedrager du mig icke? - Du vill fråga, varför hon förskjutit dig. Hon tryckte dig i dödsstunden till sitt bröst. Jag lyfte dig ur vaggan och lade dig i hennes armar. Hennes sista bön var för din välgång. Dock, nog härom för denna gång. Din ädla moders minne skall en gång stå rent och strålande för dina ögon. Det är nu till dig, Petros, jag vill vända mig med en fråga. Varför har du i din fosterson inplantat, att han är ett hittebarn, utsatt av grymma föräldrar åt hungersdöden? Tarvades denna lögn för att lära honom avsky deras minne? Du gjorde ju detta emot ditt bättre vetande, enär du förmodade eller kanske med visshet kände, att din fosterson var stulen ifrån sina föräldrar? - Min arkont, den atenske slaven sade mig, att Klemens var ett hittebarn. - Minnes du den.atenske slavens namn? - Nej. - Jag skall då söka påminna dig därom. Vad var ditt eget namn, innan du kallade dig Petros? Biskopen bleknade märkbart vid denna fråga. Krysanteus fortfor, utan att avvakta svar: - Vi hava utan tvivel sett varandra i forna tider och under andra förhållanden. Det finnes drag i ditt ansikte, som velat påminna mig om en person, som jag minst av allt skulle väntat att återfinna här i Aten.
Hvad jag här nämnt om sättet att färdas på Jenisej hänför sig till det år, 1875, då jag jemte två svenska naturforskare och tre norska matroser reste uppför floden. Denna var då ingalunda okänd, ty vetenskapsmän sådana som Hansteen (1829), Castrén (1846), Middendorff (vinterresor 1843 och 1844) och Schmidt (1866) hade framrest här och meddelat den vetenskapliga verlden sina iakttagelser i värderika arbeten om traktens natur och folk. Men ännu utgjorde vesteuropeens besök sällsynta undantag, ännu hade ingen vesteuropeisk handelsresande förirrat sig till dessa trakter, och i de handelsberäkningar, som de fryntligt myndige husbönderna på Jenisejs flodångbåtar uppgjorde, hade aldrig någon ineller utförsel af varor till Europa ingått. Med ens tycktes en ny tid börja. Om ock förändringen ej gått så fort, som mången väntat, så är dock lifvet här ej mer hvad det en gång varit, och för hvart år som går blir förändringen mer och mer märkbar. Det är derför jag ansett, att anteckningarna från 1875 års färd varit förtjenta att här förvaras. Kyrkby vid en sibirisk flod. Efter fotografi. NIONDE KAPITLET. De nysibiriska öarna. – Mammut. – Fynd af mammutoch noshörningsmumier. – Fossila noshörningshorn. – Stolbovoj-ön. – Liachoffs ö. – Denna ös första upptäckt. – Färd genom sundet mellan Liachoffs ö och fastlandet. – Djurlifvet derstädes. – Isbildning i vatten öfver fryspunkten. – Björnöarna. – Isens mängd och groflek börjar tilltaga. – Olika slag af hafsis. – Förnyadt försök att lemna den isfria rännan vid kusten. – Fyrpelarön. – Färd längs kusten till Kap Schelagskoj. – Framfarten fördröjes af is, grund och dimma. – Första möte med tschuktscher. – Landstigning och besök i tschuktsch-byar. – Fynd af öfvergifna tältplatser. – Handel med infödingarne försvåras af brist på bytesmedel.
Lön 3,000: — Lönetillökning 1,000: — 4,000: — » en ny Profession i Ny-Europeisk Linguistik, modern Litteratur och Esthetik: * Lön 3,000: — Lönetillökning 1,000: — 4,000: — x\rfvoden åt Sex Amanuenser, nemligen 1 för hvardera af de Anatomiska, Astronomiska, Fysiska, Chemiska, Zoologiska och Botaniska Institutionerna, å 350 R:dr hvardera 2,100: — 27,050 — Summa R:dr ll:mt 78,100 lior till Stats-Utshs, år 1857, Uti. Elementar-Läroverken. Till aflöning ål Lärare vid följande Högre Elementar-Läroverk uti Upsala, Gefle, Linköping, Skara, Strengnäs, Örebro, Westerås, Wexiö, Lund, Götheborg, Kalmar och Carlstad; tillsammans enligt specifikation i Utlåtandet Stockholm: Elementar-Lär overk, fullständiga på Real-Iinien, i Wenersborg, för 1 Rektor och 7 Colleger 12,000 »Nyköping, »1 » 7 » 14,500 » Christianstad, »1 » 7 » , 13,500 » Piteå, » i » 7 » 14,000 » Norrköping, »1 » 7 » 11,500 » Westervik, »1 » 7 » . 13,000 Lägre Elemenlar-Läroverk: Hur till Stats-Ulslcs, är 1857, Uti. Norrtelje, »1 » 1 » 3,000 Meil En Lärare: Skenninge skola Särskildt Elementar-Läroverk i Stockholm. Nya Elementar-Skolan : 1 Rektor, 7 Lektorer och 1 Adjunkt .
Mörners farhåga alt man skulle behöfva dopattest och kanske lotta emellan 2 personer, som voro födda på samma dag, så befarar jag mycket mera att man, om saken ordnades efter den värde talarens önskan, kanske skulle fä lotta emellan långt flera, sorn bevistat lika många riksdagar. Det är visserligen troligt, alt det alltid linnes ibland representanterna inom hvarje Stånd någon gammal raan, som bevistat flera riksdagar än någon annan, hvarigenom lian alltid år ordhde i Ståndets plenum, men i de flesta fall inträffa väl snarare att flere riksdagsmän bevistat lika mänga riksdagar än att de äro födda på samma dag. Jag anser derföre det af Utsk. föreslagna stadgande tjenligare än del emot hvilket detsamma skulle utbytas. Frih. Cederström: Förenandes mig med hvad Gr. Lagerbjelke sist anförde, ty det var just hvad jag ämnat säga, — kan jag likväl icke för min del med honom sä alldeles antaga, att de första sammanträdena blifvit helt och hållet insignificativa, på sätt den värde ledamoten förmenar; åtminstone har man icke någon säkerhet derför. Ordet kan ju begäras af hvem som helst under dessa sammanträden och lärer icke heller kunna någon förvägras; men hvad som auföres, beror på ordhn att med urskiljning upfatta, på det att ingen obehörig eller olämplig framställning må inflyta, som skulle kunna gifva anledn. lill beslut i annan form, än som grundlagen föreskrifver. Detta oaktadt, anser jag likväl den vördnad, ålderdomen ingifver, vara af mycket större och mera välgörande inflytande för ordf:n än hvad riksdagsmannens erfarenhet ensam kan honom förvärfva; hvarföre, och äfven under antagande af möjligheten att en så högt ålderstigen man, som den var, hvilken i Frankrike förde ordet vid Nationalförsamlingens första sammanträde, hvilken mans inväljande i Nationalförsamlingen tydligen visade alt man, oaktadt hans högt framskridna ålder, ansåg honom äga förmåga alt bedöma och handlägga allmänna angelägenheter, äfven hos oss skulle blifva vald till riksdagsman, detta stadgande synes mig icke i något hufvudsakligt hänseende blifva af väsendtligen mehnlig inverkan. Det torde alltså gerna kunna bifallas.