Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På dessa och de ytterligare grunder jag redan i min reservation framställt, anhåller jag vördsammast, att R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s förevar, betänk. Hr Oxehufvud, Olof Philip: På de talares anföranden, hvilka yrkat afslag å Ekon.Ulsk:s nu förevar, betänk., synes det mig, som om något misstag skulle råda om Utsk:s verkliga mening. Utsk. har alldeles icke ifrågasatt något förbud för lumpors uppköpande, utan endast föreslagit att pass icke måtte hädanefter meddelas lumpsamlare att kringresa hela riket. Utsk. har endast afsett alt den särskildta klass af kringvandrande medborgare, som nu finnes, derigenom skulle upphöra, hvilken klass eljest allt mer och mer skulle föröka sig och numera komma i större sällskaper, åtföljde af qvinnor och barn, som besvära allmogen med ett oblygt tiggeri. Comm.- collegii merberörde kungörelse af d. 9 Febr. 1824 föreskrifver visserligen flere kontroller till förekommande af missbruk, såsom t. ex. att lumpsamlaren skall resa ensam; att han innan pass honom meddelas skall vara försedd med bevis om god fräjd och vara hos bruksidkaren mantalsskrifven. Detta sista stadgande lärer likväl, efter hvad jag hört, sällan iakttagas. Den siste värde talaren yttrade sjelf i Utsk., att det skulle medföra allt för stora olägenheter för Den 8 Mars f. m. 95 pappersbruks-idkarne om de nödsakades alt hos sig skattskrifva alla sina lumpsamlare. Han medgaf således derigenom sjelf, att författningen icke efterlefdes. Lika litet iakttages den föreskriften, att lumpsamlaren skall resa ensam. Vanligen är lian åtföljd af hustru och barn, mången gång äfven af föräldrar och syskon, ja t. o. m. af mera aflägsna slägtingar.
Vissa områden af landet bestämmas till utgörande af beväringsmanskap för arméens och vissa för flottans behof, så väl i fredssom i krigstid, sålunda, att flottans beväringsområden komme att utgöras af hela Blekinge och VesterNorrlands Län, Öland, södra Möre Fögderi af Calmar län, de socknar i såväl återstående delen af sistnämnde län, som öfrige kustlän, med undantag af Norrbottens och Vesterbottens län, hvilka antingen omedelbart gränsa till hafvet eller äro belägne i skärgårdarne, och slutligen alla vid hafvet belägna städer, Stockholm, Götheborg, Umeå, Piteå, Luleå och Haparanda likväl undantagne; samt arméens beväringsområden åter upptaga alla delar af riket, som icke, enligt det föregående, skulle utgöra sjöbeväringsmanskap; 6:0 Beväringsmanskapets uttagande, såväl till vapenöfning som till krigstjenst, verkställes efter enahanda hufvudgrunder inom arméens och inom flottans beväringsområden, hvarvid iakttages: a) att årliga mönstringar, förrättade på lika sätt som hittills, verkställas särskildt för städerne och landet samt särskildt inom arméens och flottans beväringsområden, hvarvid mönsterrullor öfver beväringsmanskapet upprättas särskildt för hvarje stad och hvarje fögderi, hvilket likväl ej må hindra mönstrings förrättande särskildt med en eller flere delar af fögderiet; b) att, sedan alla vid mönstringen tillstädeskomne beväringsskyldige blifvit, på sätt särskildt föreskrifvet är, besigtigade, de approberade införas i stadens eller fögderiets mönsterrulla efter manskapets längd sålunda, att den längsta erhåller första rummet, den, som står honom närmast i längd, det andra, och sä vidare, med iakttagande dervid att, om två eller flere äro af lika längd, ordningen dem emellan afgöres efter åldern, så att den äldste erhåller första rummet, den som dernäst är äldst det andra och så vidare, men, om någons födelsedag ej vore känd eller flere af dem vore födde på samma dag, genom lottning; c) att de från mönstringen uteblifne beväringsskyldige i särskildt stadgad ordning efter enahanda grunder besigtigas, samt de approberade i stadens eller fögderiets mönsterrulla ofördröjligen införas, på sätt ofvanföre nämndt är, dock med iakttagande att de, som utan styrkt laga förfall från första mönstringen uteblifvit, alltid insättas framför dem af samma längd, som vid första mönstringen blifvit approberade; d) att som erfarenheten visat, att de bland approberade beväringsmanskapet,
men jag kan icke finna annat, än att allt detta är endast fraser, skimrande förespeglingar, som, när man går till grunden af saken, innebära intet och utgöra, såsom jag nämnt, endast dunstbilder. Den 13:de punkten i förslaget innehåller nemi.: ”Entreprenörerne förbinda sig, att de här omförmälde Statsobligationerne till kapital infria och dem till Svenska Staten återställa inom den 346 Den 21 December. lid, vid hvilken de äro till betalning förfallne, så att Svenska Staten icke löper något äfventyr för deras gäldande”. Detta låter mycket vackert, men skärskådar man saken närmare, så finnér man, att denna punkt icke innebär något annat än en fras. Förslaget i sin helhet innehåller först att, innan någon jernvägsanläggning sker eller arbete dermed företages, öfverenskommelse emellan entreprenörerne och Slaten skall upgöras om ett visst penningebelopp, som skall tillhandahållas entreprenörerne för hvarje afdelning af de inom landet blifvande jernvägar. En annan punkt innehåller, att dessa summor skola förvandlas i obligationer. Dessa obligationer åter skola utfärdas för hvarje afdelning af jernbanorna, på det sätt, hvarom är kontraheradt. Vidare innehåller en annan punkt, att dessa obligationer skola bära en ränta, som gör dem begärliga på Londons börs. Obligationerne skola stå al pari och således icke löpa med den lägre ränta, hvarigenom Staten såsom vid vanliga lån, kunde beredas utväg att göra någon vinst. Ytterligare en annan punkt innehåller, att dessa obligationer skola öfverlemnas till vissa kommiterade, till antalet lika utsedde af Staten och entreprenörerne och att dessa kommiterade skola förvandla obligationerne i penningar, hvilka derefter skola utbetalas till entreprenörerne. Obligationer äro således utlemnade och Staten svarar för dem, fastän entreprenörerne sagt sig vilja betala dem; men i en annan punkt är ordställningen temligen mörk, ty der heter det nemi. att räntan skall af entreprenörerne återbetalas, såvida den af Staten icke är gulden, i hvilket fall slutliga liqviden häraf dock skulle åligga entreprenörerne. Entreprenörerne hafva derjemte förbehållit sig att, om de så finna för godt, bilda bolag större eller mindre, hvilka då åtaga sig större eller mindre delar af jernvägsanläggningarne, dock icke mindre än entreprenörerne med Staten öfverenskommit.
Gäller också barn som utlämnas till landet av berättigade barnhusinrättningar Stockholm den 29 augusti 1815 O E LAGERHEIM Kungörelse angående tid för återförande av den under åren 1811, 1812, 1813, och 1814 i Stockholm och Göteborg erlagda kvarntull. Stockholm den 31 augusti 1815 Kongl Maj: t har funnit för gott att från den 11: te i denna månad stadgat tid, för yttersta termin, varefter all rättighet till återbetalning av den under åren 1811-1814 i Stockholm och Göteborg erlagda kvarntullen kommer att upphöra. Stockholm den 31 augusti 1815. Kungörelse angående den ytterligare avgift till Riddarhuskassan, som ridderskapet och adeln vid sista urtima riksdag sig åtagit. Haga den 31 augusti 1815. De avgifter som beslöts på riksdagen 1812 för ridderskapet och adeln, visade sig vara otillräckliga. Från 1817 till 1821 skall varje mantalsskriven adlig mansperson, som har förmögenhet eller får lön, betala 24 skilling i kapitationsavgift för riddarhusets reparation. Debitering och uppbörd kommer att ske genom kronans tjänstemän på samma sätt som beslöts 1812. Haga slott den 31 augusti 1815. CARL Kungörelse angående tills vidare beviljad tillåtelse, för utländska fartyg, att mot helfrihets åtnjutande, utföra plankor och bjälkar. Haga den 31 augusti 1815. Då Vi fått förnyad hemställan om de svårigheter med ökade avgifter för utländska fartyg vid försäljning av svenska trävaror, har vi beslutat att till dess behöriga undersökningar gjorts om skogstillgångarna i riket, tillåta att dessa fartyg inte belastas med högre avgifter än svenska. Haga slott den 31 augusti 1815. CARL. Kungörelse att judar icke hädanefter få, utan särskilt nådigt tillstånd, till riket inflytta och sig där bosätta. Haga slott den 31 augusti 1815. I avseende på Riksens Ständers vid sista riksdagen gjorda anhållan, förordnar Vi, att judar hädanefter, utan Vårt nådiga tillstånd, inte få inflytta i riket eller bosätta sig där. Haga slott den 31 augusti 1815. CARL
Litt. D. A. 3:o Alla öfriga till 8:de Hufvudtiteln hörande anslag äro af Höglofliga Stats-Utskottet uppförda på Riksstatens 8:de Hufvudtitel. Se Tab. G. Enligt Rikets Ständers genom votering i Förstärkt Stats-Utskott fattade beslut hafva 30,000 R:dr blifvit ställda till Kongl. Maj:ts disposition såsom reservations-anslag, att användas till förbättring af de svagast aflönade Komministrars, Kapeflpredikanters, Pastoratsoch Socken-Adjunkters lönevilkor, intilldess de genom den pågående allmänna löneregleringen blifva uppbringade till det belopp, som erfordrars till anständig bergning. Dessa medel äro således icke anvisade på Riksgälds-kontoret; de äro icke bestämda att utgå för en gång; icke för vissa år; utan de äro anslagna såsom lönetillökning, intilldess genom lönereglering bättre lönevilkor för nämnda tjenstemän kunna uppstå. Huru det afsedda ändamålet, lönetillökning på^ obestämd tid, skall kunna vinnas genom ett anslag för en gång, torde blifva svårt att utreda. Jemför man derjemte det fattade beslutet med det förslag, som vid voteringen icke blef antaget, så finner man, att det sednare upptog ett årligt anslag af 141,000 R:dr, hvaraf otvunget synes följa, att de beviljade 30,000 R:dr icke kunde vara ett anslag för en gång, så mycket mindre, som de i beslutet benämnas: Reservations-anslag, hvilket ju innebär, att hvad som af anslaget det ena året icke åtgår för det afsedda ändamålet, får ett annat år för samma ändamål användas. Fast mera synes mig detta anslag stå i full jemförlighet med det af Rikets Ständer, äfven genom votering i Förstärkt Utskott, beviljade Reservations-anslag 11,000 R:dr, hvilket är stäldt till Kongl. Maj:ts disposition för lcretillökning åt Extra Provincial-Läkare.— 93 ExpeditionsUtskettets För stag till underd. Skrifvelse, N:o 169.
194 7 dela Dess afsigt, den Hans Majit förmodar fullkomligen med Riksens Ständer instämma, ätt, i händelse denna Colonie skulle på lika billiga vilkor, så för Moderlandet, som för Golonien, till en främmande Makt kunna afträdas, en afhandling i sådant afseende genast ingå, under vilkor att använda afkastningen af den derföre inflytande Summa, efter de uti Rikets Ständers undetdåniga Skrifvelse af den 15 Maji rSiJ fastställde grunder. Capitalet, som deremot alltid på det i Rikets Ständers ofvan åberopade Skrifvelse utstakade sätt, vore att anse, som en, liksom den Colonie det motsvarade, under Kongl. Majus disposition ställd, Riket tillhörig fortfarande Fond, skulle, om så påfordras, och Sveriges från den Scarulinaviska Halföns samfälta interesse oskiljaktiga fördel sådant påkallade, kunna, emot behörig säkerhet för Capital* och Ränteafbetalningarne, vare sig till fullo eller till viss del, användas på sätt Kongl. Majst för allmänna ändamål nyttigast pröfvar och hvarföre vid nästa Riksdag, om dessförinnan Coloniens ifrågavarande afträde hade ägt rum, behörig redogörelse för Rikets Siänder borde aflägga*. I det af Kongl. Majit nu framställda, lära Rikets Ständer endast igenkänna ett nytt prof af Kongl. Majus förutseende omtanka; Hans Majit gör sig förvissad, att de aldrig skola tveJca, att äfven med egne^ uppoffringar, om desse blefvo nödvändige, gå Norrska Nationen tillhanda, hälst då dess trefnad cclr sällhet äfven sorn dess vidrighetec och olägenheter i båda T9lS Stats-Utsftottets Betänkantide. fallen - äro och bora vara fur Scandinaviska Hallon gemensamma. Försäkrad om dessa Rikets Ständers tänkesätt ofverl einnar Kongl. Majit med .fullt förtroende detta ämne lill deras Stats - Utskotts kännedom och •ompröfvande; och förblifver Utskottet etc. CARL JOHAN.
Svenska arméens organisation och fördelning på krigsfot afser möjligheten att inom kort tid kunna uppställa en lämplig, någorlunda stridfärdig styrka till de hotade gränsernas försvar, under hänsigt tillika till den omständigheten, att, om de haf, som omgifva den Skandinaviska halfön, bilda naturliga och i flera hänseenden skyddande gränser, de ock, i följd af ångans allt mer mångfaldigade användande såsom drifkraft, lemna tillfällen till oförmodade flendtliga anfall på de vidsträckta kusterna, samt att ett hastigt samlande af landets stridskrafter försvåras genom befolkningens fördelning på stora landvidder, äfvensom genom den tidsutdrägt, öfvergången till krigsfoten, enligt våra förhållanden, alltid måste medföra. Utom den aktiva arméen är en reserv-armé, afsedd att samtidigt bildas inom landet för att, så snart den hunnit organiseras och i vapen öfvas, undesstödja den förra; hvarförutan depöter skola finnas inom Regementernas iörläggningsorter för emottagande och exercerande af oöfvadt manskap, hvarmed de vid aktiva arméen uppkommande förluster, i mån af behofvet. kunna ersättas. Arméen på krigsfot enligt nu uppgjord mobiliseringsplan kommer att bestå af: Infanteri 85,000 man fördelade pä 46 linie-, 27 reservoch 12 depöt-bataljoner. Kavalleri 5,564 » fördelade på 40 linieoch 10 reserv-sqvadroner. 8 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. om Statsverket 18S5. Artilleri -{,416 man bestående af 20 linieoch 5 reserv-batterier med 198 pjeser. tillhopa 94,980 man hvartill ännu komma Gottlands National-beväring med omkring 8,000 » samt återstående beväring circa 15,000 » såsom t. ex. sjuke, ambulansoch train-soldater, trosskuskar och behöflig komplettering vid uppbrott o. s. v. Således tillsammans ungefär 116,000 man, öfveroch underbefäl samt spel inberäknade.
Före - Den 16 October. 4217 Föredrogs ä npo Riddarhus»Utskottets i kisinum den 12 upplästa Protocolls - Utdrag med ätföl» jande Förflag huru Riddcrskapet och Adelns Deputerade wid MarkegängS TaxanS sättande mäge utse-. Herr Lroneborg, v., hade i an» ledning häraf inlemnat ett memorial, hwUket upplä» stes, sä lppande: Ödmjukt Memorial. Enligt 75 § af Regerings»Formen d. 6 ststl. Juni! komma de ärliga Markcgängs - Taxorne att upp» rättar genom Deputerade af alla Riks-Ständer, nämnde pä det sätt hwarje Ständ särskildt söreskrlfwer. Med anledning häraf och som utwäljandet af dessa Deputerade antingen Under nu warande Riksmöte, sä» som ständige till nästa Riksdag, eller cscnom anställa»» de ärliga Wal inom hwarje Län, skulle efter min tanka uti werkställighcten medföra mängfalldiga vförukscd» de hinder och beswärligheter, sä torde mig tillätas ödmjukeligen hemställa, om icke bcmälte Deputerade kun» de förutses i likstämmighet med Kongl. Resolutionen pä AbelnS Beswär 17ZI» LandShöfbinge Instruktion I7Z4, samt Kongl. Resolutionerne pä Allmogens Be, swär I7Z4 och 1762, hwilka förcskrifwa, att Herrar LanbShdfdingar utse och kalla Adelsmän, Borgare och Bönder, men Conststoricrne Prester, dock med iagtta» gande, att, hälften af Deputerade böra njuta in» delning eller Lön i Spannemäl och ben andra hälften utgöra Krono-Tionde eller AfradS - Spannemäl, samt att de ärligen ombptaS. — Skulle delta utnämnande af Riksens Ständers Deputerade till örliga MarkegängS - Taxornrs uprättande winna Högloft.
Det förhållande jag i såväl det ena som andra hänseendet anser böra ega rum, jemte beloppet, hvartill jag anser de olika tjenstegradernas löner höra upgå, synes af Tab. 1 till mitt Organisationsförslag N:o 2; att jag bestrider anslaget till en Reg:ts-skrifvare vid Ingeniörkorpsen. Som K. förordnandet af d. 25 Nov. 1846, såsom för - Den 11 Januari. 109 beredande åtgärd till en efterlängtad reorganisation af armeens aflöningssätt, anbefallt uphörandet af Regits-skrifvares tillsättande annorlunda än tills vidare, oell jag fortfarande lefver i det hopp, att hvad väntadt är icke skall uteblifva, hvarigenom tillvaron af Reg:ts-skrifvare blifver obehöflig, så bör något anslag till en dylik befattning vid Ingeniör-korpsen ej heller nu beviljas. att jag bestrider anslaget till Ingeniör-trupperne. Icke derföre alt jag anser saken obehöflig, —den är tvärtom högst nödig — utan på den grund, alt jag icke anser några partiella organisations-anslag böra beviljas, som skulle föröka Landlförsvarets närvar, utgiftssumma, när det obestridligen är fallet, att de icke allenast kunna bestridas utaf det närvar, anslaget, utan äfven i jemnbredd med en betydlig besparing å detsamma. Af samma anledn. bestrider jag äfven anslaget till Exercis-kompanier för indelta infanteriet; till lönetillökuing för Artis Depol-kaptener, yngre Kaptener, Löjtnanter och Underlöjtnanter m. m. samt till värfvade Regitmes Regits-pastorer; sluteligen ersättningen till Armeens Pensionskassa för projekterad mistning af vakansoch 1iggetids-besparingarne. Att påbygga en ytterligare våning på ett hus med murken grund, vore minst sagdt en stor misshushållning ; att jag bestrider anslaget till en s. k. General-fält-läkare. Sundhets-colhm eger, i följd af den för detta embetsverk utfärdade instruktion, öfverinseende! å den militära sjukvården och Chefsskapet öfver Fältläkare-korpsen.
Åtminstone är det då värdigt en församling att tillse, det en trogen ungdomens förste lärare på ålderdomen har sin nödiga utkomst. t 60 Besv. och Oecon. Utsk. Vilde. Ett undantag gifves, för hvilket jag ian tillstyrka enkel tjenstårs-beräkning och presterlig befordran; det nemligen, då en församling eller enskilde välgörare inom densamma gjort en så stor stiftelse för vexel.undervisnings-schola, att läraren har fullt så mycken årlig inkomst, som fordras för en yngre prestman till dess anständiga utkomst. I sådana fall är inrättningen en pre* sterlig lägenhet, som, då innehafvaren befordras , återbesattes med en annan för samma hopp. Då Consistoriernes underdåniga utlåtande öfver dylika inrättningar infordras, tillstyrkes bifall å begäran. Det är ej då en inkräktning å obefordrade presters billiga anspråk på hugkomst, utan en förmon. Konungen har också Nådigt då stadfästat inrättningen. Sådant må då hädanefter, som hittills, på vanlig väg i underdånighet begäras och vinnas. Annan ordning önskar jag aldrig införd. STOCKHOLM, P. A. Korstedt & Ankom till Exped. Utskottet dea 16 Maji 182g. Utlåtande, angående väckt Motion om upphäfvande af allt tvång i afseende på leverans af kol till vissa Bruk. Riksdagsfullmägtigen Lars Persson från cle inom Vesterås Län belägne Norbergs och Skinnskattebergs Bergslager bar uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial, derutinnan Eric Pålsson från Elfsborgs , Olof Nilsson från Wermelands samt Petter Persson från Jönköpings Län sig äfven förenat, — yrkat icke allenast upphäfvandet af den förbindelse, som, i afseende på kol-leverans till Bruk, 76 § af i8o5 års KgL Skogs-ordning afser, utan ock, att allt tvång för Allmogen till kol-leverans, emot det pris Bruksegare finna för godt bestämma, måtte upphöra, äfvensom att den Skattemahnén i allmänhet tillkommande fria dispositionsrätt öfver egna hemmans-skogar må lith. till R. St.
40 tive kvinder beniclerkedes: F r u Ragna Nielsen, E~indesnysfo~~eninge~~~s forniand; fröken Gina Krog, ICvindelig Stenzwzeretsforeni ?zgs formand; forfatterinden fru Aubert, forniand for Lcaseforeningen for kvinder; forfatterinden Alvilde Prydtz; den anonyme, men ve1 kjendte og ansete forfatterinde af forskjellige brochmer om Ibsens og Björnsons programvzerker; Erika Nissen, nialeriiiden Kitty Kjelland og flere. I fonden af salen er scenen. Her lizlvde .orkestret sin plads i baggrunden og her var af inaleren Otto Sinding anbragt en meget virfungsfuld dekoration af flag og grönt med fru Colletts navnetrak og titlerne paa hendes vzerker paa et halvt optrnkket taeppe, over og inidt imellem Wergelands og Welliavens buster, so111 var stillet paa sokler, en paa liver sin side af theatret. Med denne baggriind var, foran tlieatret, dzekket et siddende bord for frii Collett og Ibsen og nogle faa andre, mens der for de övrige gj aster var dzekket lange buff et-borde paa langsiden af salen og desuden i den » lille sal,. Trangslen var i begyndelseii ikke liden. Thi folk vilde ikke foïdele sig og svarede ganske rolig paa alle opfordringer lierom, a t de var komne for ' at se fru Collett og Ibsen, og det syn vilde de ikke gaa glip af. Festkomiteen tröstede sig med, livad en af dens medleminer Iiiiinoristisk beinarkede, a t » t r m g s e l tyder paa iver ». Trangslen varede da heldigvis heller iklre langer end til a t konstatere iveren. Siden fordelte piiblikiiin sig frivillig og der var plads nok.
Jag tar mig således friheten yrka och hemställa att ej mindre Nils Larssons, än ock Herr Dahlmans motioner mätte, såsom onyttige och skadlige, lemnäs utan afseende.» M 41. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Aug. 1881, kl. 11 f. m. Betänkande i anledning af vackt motion om förklaring af stadgandet i 5 kap. 1 § Jorda-Balken angående bördeskillings beskaffenhet. Sedan Lag-Utskottet uti nästföregående betänkande afstyrkt upphäfvande af rättigheten att i börd lösa arfvejord, som å landet såld är, anser sig Utskottet böra till besvarande upptaga en af Riksdagsfullmäktigen Lars Olsson från Stora Kopparbergs län hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion angående den förklaring af 5 kap. 1 <§ Jordabalken »att en i laga ordning anställd bördestalan ej må ogillas derföre att bördeskillingen blifvit insatt i privatbanks-sedlar». Efter hvad motionären förmenat skulle en sådan förklaring vara oundgängligen nödig. Domstolar skola nemligen (lera gånger förklarat, att berörde sedlar ej kunde anses såsom sådana bevis på insatte penningar, som allmänt i riket gälla, och förthy ogillat väckta . bördsanspråk. Sådant syntes dock vara en orättvisa, serdeles som det på vissa trakter af riket vore nära nog omöjligt att kunna hopsamla en större summa i riksbanks-sedlar, enär de blifvit ur rörelsen utträngde af privatbanks-sedlarna. I denna omständighet ligger emedlertid icke ett giltigt motiv till den lagförklaring motionären äskat. Enligt det lagrum, hvarom fråga är, skall den bördeman, som vill lösa såld arfvejord, i rätten insätta fulla köpeskillingen i det mynt, som i köpebrefvet står eller framlägga på insatta penningar, sådana bevis, som allmänt i riket gälla; och till dylika bevis lära privatbankernas sedlar ej kunna hänföras.
Föredragningsäinnen i Stånden äro bland annat, enligt 48 § R. 0., ”Konungens Propositioner, som å Riks-salen, eller sedermera, blifva till Stånden eller Statsutskottet öfverlemnade, — samt motioner, gjorda i plena af någon vid riksdagen då närvarande Ledamot.” De Kongl. Propositionerna, som komma till Stånden, bordläggas och remitteras till vederbörliga Utskott, hvarefter de genast tryckas och utdelas, så alt både Utskottens och Ståndens Ledamöter deraf kunna taga en noggrann och fullständig kännedom. De enskilda motionerna, som väckas i hvarje Stånd, bordläggas äfven och remitteras lill vederbörliga Utskott, men de blifva icke på samma sätt tryckte och utdelade, hvarken till Utskotts-ledamöter, som skola förbereda ärendet, ej heller till Stånden, som skola deltaga uti detsammas afgörande. — Utskotts-ledamöterna måste nu sjelfva hvar för sig på Utskottets bord genomläsa de inkomna motionerna, eller låta sig nöja med att höra dem uppläsas. — Blefvo de åter tryckta och skyndsamt utdelade, skulle sådant föranleda och underlätta en noggrannare och mångsidigare pröfning uti Utskotten. Då Utskottens betänkanden öfver väckta motioner inkomma till Stånden, så måste nu Ståndens Ledamöter, som skola afgöra saken, helt och hållet förlita sig på det sammandrag af motionens innehåll, som Utskottets Sekreterare eller Notarie författat, och icke vara i tillfälle att få läsa sjelfva motionen. Deremot, om hvar och en Ledamot egde till hands ett tryckt exemplar af den ifrågavarande motionen, kunde han laga en fullständig kännedom håde om hvad som föreslås och om de motiver derföre, som motionären sjelf anfort och utvecklat. För den händelse motionerna blifva särskildt tryckta och utdelade, behöfde icke deras hela innehåll upptagas uti Utskottens betänkanden, utan endast motionärens namn, motionens rubrik och nummer åberopas. Alla Riksdagsmännen och hvar och en annan skulle kunna få en fullständig kännedom om alla motioner, som blifvit väckta under riksdagen inom hvart och ett Stånd.