Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I 40 ¥ i 40 — • n -*a 2 a. N:o 269 259 259 269 269 269 269 A. Anmälan af Rikets Ständers Revisorer år 1839: 170:o om ersättning för kostnaderne för den Ryttmästaren Åkerstein uppdragne befattning med sadelställningars anskaffande och om arfvodet ät honom ,,,,>>»>> Svar på återremiss ,,,,,, 171:o om kostnaden för transport af ett Jiarti bergskrut från Torsebro bruk till Åhus 172:o om uppförande i Carl Gustafs Stads Gevärs-Factoris Hufvud-bok af värdet af bactoriets hus ttttttttttttttt 173:o om det i 1837 ars stat för Carl Gustafs stads F acton till nybyggnad bestämda anslag ,».»»>»»»j»>>>»>»»» 174:o om kostnaderne lör ätskillige i Christianstad uppförde hus , , , , t t t t t t > > t 175:o om fordran, i anledning af den till Medelhafvet är 1822 verkställde Krut-försälj nings-expedition, t t t t t > t tit t t t Svar pä återremiss tsttiittttt 176:o om Krigs-Collegii Artilleri-Afdelning! fordran hos Colonial-Ärendernes Departement 177:o om Kronans fordran» i följd af aflidne Krigs-Casseuren Brattströms balance , , » 178:o om Tyg-Capitainen Gumselii och Tygvaktaren Westgrens balance , , , » , > • > > 179:o om Capitainerne Tharas och Aschlings balancerade skulder till Kongl.
Äger ben sakfälde e) ben sörmögenhrk att han kan betala de böter, som honom älagde blifwit, dä stola de fbrwandlas till fängelse ä fästning, efter beräkning af Sexton Riksdaler Trettiotwä Skillingar, säsom swarande mot hwarje mänads fängelse, mänadcn räknad til 28 dagar. Böter, hwilka rj upgä tills Sexton Riksdaler Trettiotwä Skillingar, stola utan afseende pä Summans större eller mindre belopp, smara emot 14 dagars fängelse i gerning orten. Är äter den anklagade förfallen pä en gäng till flera olika straff, för bcgängna särskilta förbrytelser emot All. män Lag och särskilta Stadgar, dä stola de olika straffen för dessa sistnämda, beräknas efter hwad gällande Författningar derom förordna, utan hänsigt till förbrytelserna emot Tryckfrihets - Lagen, för hwilka dm brottslige, i alla de fall, dä han ej redan gjort sig saker till döden eller fästning för lifstiden, alltid stall särskilt undergä den bestraffning, som han enligt denna Förordning ädragit sig. 11:0 Förbrytcr sig-antingen Boktryckare eller Bokhandlare i nägot af ''e ordnings - mäl, som dem enligt denna Författning äliggcr att iakttaga, dä äger Hof - 1260 Den 2 Octobev. HofKankzlcrcn, att efter dct Boktryckaren eller Bokhandlaren blifwit wede, börligcn hörd och fäkt sig förklara, honom med dct answar belägga, som för sädan förbrytelse stadgadt finne-. Uri^Hof - Kantzlers Embc, tets Utslag i dylika mäl, sökcs ändring hos Kongs. Maj:t genom underdäniga Beswär, hwilka böra sist inom zo:de dagen efter erhällen del af Utstaget, ingiswaS i Kongl. MafitS Nedre Justitiä Rcwisions Expedition. 12:0 Alla Bdter efter denna Förordning skola gä till twcffiftcs emellan äklagare och närmaste Fattighus.
Hvad sålunda blifvit aufördt, har Utskottet tagit i öfvervägande, och då, beträffande frågan om maximum för Bankens behållningar pä utrikes ort, Rikets Ständer, uppå Utskottets förslag, vid innevarande Riksdag redan beslutat, att de förut bestämda maximi-summorue af 2 millioner R:dr Hamburger Banko för vinlermånaderne och I mil lion R:dr samma mynt för öfriga tider af året' skulle förhöjas, den förra till 3 och den sednare (ill 2 millioner R:dr Hamburger Banko, så lärer någon ytterligare tillökning i nyssnämnde belopp, äfven om sådant ansåges vara med Bankens trygghet förenligt, hvarom Utskottet anser sig ej behöfva uttala något omdöme, icke af Rikets nu församlade Ständer kunna beslutas. Jemväl i fråga om det pris, hvartill vexlar eller silfver må för Bankens räkning uppköpas, hafva vid denna Riksdag föreskrifter blifvit meddelade. Enligt dessa föreskrifter, som bestämma kursen för ifrågavarande köp till i Riksdaler Riksmynt eller derunder för hvarje R:dr Hamburger Banko, äro Banko-fullmäktige följaktligen oförhindrade att, till metalliska kassans bibehållande och förstärkning, köpa äfven det silfver, som Riksgälds-kontoret kan I utrikes ort hafva att aflåta: och om än vid nämnde köp, der Statens fördel är i fråga, någon högre betalning, än vid Baukens vexelköp i allmänhet, synes kunna och böra ifrågakomma, torde det likväl hvarken vara Banko-Utskottets Utlåtande N:o 87. lämpligt eller beböfligt ali, pä säll i motionen är vordet föreslaget, i förväg bestämma en fix kurs, hvarefter Bankens silfverköp af Riksgälds-kontoret skulle verkställas, helst det icke bör belviflas alt vid de transaktioner, som i förevarande afseende mellan Banken och Riksgälds-konloret kunna ega rum, sådan betalning för köpen skall, under iakttagande af redan meddelade föreskrifter, komma att erläggas, hvarigenom såväl det ena, som det andra Verkets fördel på bästa sätt befrämjas.
Jemte det direkta gagn en sådan adjunkturs inrättande skulle tillskynda läkare-undervisningen i allmänhet, särdeles vid danandet af skicklige militär-läkare, vunnes med detsamma bildandet af en skicklig kirurg, lika användbar till det allmännas tjenst, som företrädesvis passande att vid inträffande vakans kunna fylla den lediga professors-stolen, då han förut varit i tillfälle att förvärfva sig så väl erfarenhet som praktisk skicklighet i sin konst samt dessutom vana vid undervisning. I följd häraf har motionären jemväl föreslagit, attRikets Ständer måtte anvisa medel för inrättande af en adjunktur i kirurgien vid Karolinska mediko-kirurgiska institutet, med årlig lön af 400 r:dr. I sammanhang härmed är af Utskottet till behandling företagen en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion af hr von Hartmansdorff. A., som. under åberopande af de utaf hr Cassel anförda skäl, jemväl gjort framställning em beviljande af de för ofvannämnda föremål af den, ne sednare äskade anslag. Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, som får i minnet återkalla, att redan vid 1847 och 1848 årens riksdag Kongl. Majit till Rikets Ständer aflät Nådig proposition om beviljande af enahanda anslag, men att densamma då, i Sfats-Utskottets Utlåtande, N:o 73. afbidan på förväntad reglering af den medicinska undervisningen vid universiteten, icke blef af Rikets Ständer bifallen, funnit, lika med motionärerne, vigten och nödvändigheten af en särskild profession i den pathologiska anatomien, hvarigenom unge läkare kunna beredas tillfälle till erhållande af undervisning i denna för den praktiska läkare-bildningens fullkomnande angelägna vetenskapsgren. Enär ostridigt är, att en sådan undervisning kan fullständigt och med fördel bibringas endast å den ort, der, såsom i Stockholm, åtskillige större sjukvårdsanstalter finnas, synes ock lämpligast, att denna profession vid det Karolinska mediko-kirurgiska institutet i hufvudstaden inrättas.
– En särskild fråga är, om någonsin Geni kan vara eller tänkas utan Smak. Ehrensvärd påstår det. Men, om vi påminna oss hans egen nyss anförda definition: kan Smaken då egentligen vara något annat, än Snillets inre sinne, Snillets själ? Är ett snille ofullkomligen utveckladt, – hvilket tvifvelsutan händer: så innebär sådant äfven en ofullkomlig utveckling af dess smak. Men ofullkomlig utveckling är helt annat, än frånvaro. Föröfrigt har Ehrensvärd, då han säger Geni vara ”ett öfversvämmande af egenskaper till någon höjd öfver allmänheten”, tillåtit sig ett mindre rigtigt uttryck. Vore detta att taga efter bokstafven, så kunde Snillet aldrig komma till fullkomlig utveckling; ty allt ”öfversvämmande” är någonting måttlöst. Geniet är ett öfverstigande af egenskaper, i förhållande till allmänhetens mått af desamma266. Det har, liksom allt Lefvande och Skönt, sin verklighet, sin sanning i ett egendomligt Mått, som är dess varelses egna, finaste, och hvaraf dess individuella skick, lynne, tycke kommer. Endast inom detta finaste mått, inom denna egendomliga proportion, är hvarje snillekraft, liksom hvarje skönhet, för Kännarens öga hvad den är; hvilket är både dess sanning för förståndet, och dess fägring för inbildningen. Dessa äro de allmänna grundbegreppen af en lära, som visar, hvad Snillet och Skönheten, i Naturen, i de Fria Konsterna, i Poesien, i Vitterheten, verkligen äro och böra vara. Men fullständigt angifna vore dessa allmänna begrepp ännu icke, om vi förbiginge ett besynnerligt slag af Skönhet, hvilket vi hittills ej haft tillfälle att nämna. Detta slag är det såkallade Komiska: eller det slags skönhet, som uppkommer genom en sann uppfattning och framställning af det Löjliga; hvars factiska tillvaro i verkligheten, i verlden, icke kan nekas. Härvid måste dock noga urskiljas, hvad som är det sannt eller poetiskt Löjliga. Sådant är icke allt det, hvaråt man kan skratta; ty äfven Skrattet åtskiljer sig i slag och grader.
IDUN Om barnatro och om barnafrid förutan all oro och villa hon hviskar till mig med stämma och lyser med glans så stilla. till Hon glänser tillika med fagert sken på hembygdens ångar och hagar, där hvarje kulle, hcar tufoa och sten var lekplats i forna dagar. » Seså, » skrattade brukspatronessan, i det h o n vände sig o m, » suckar du nu igen, kära Anders! » » Ja vet du, A.nne-Sofie, jag kan inte hjälpa det, » pustade brukspatron. » Nog tycker jag att vi gamla människor växt ifrån sådant här kolifej. När jag sålde Edskvarna o c h gaf efter för din önskan, att vi skulle bosätta oss i Stockholm, så trodde jag i min enfald förstås, att vi gamla barnlösa gråningar skulle få tillbringa våra återstående dagar i frid o c h ro, efter allt släp o c h bråk. Jo, vacket o c k — vi hade väl ej k o m m i t i ordning i höstas i den här grannlåtsvåningen, förr än du började trumma ihop folk. åh, herre Gud, ett sådant geni du har, Anne-Sofie, att trumma i h o p folk! » » Ja, var glad åt det, min gubbe, annars skulle väl mossan växa öfver oss, o c h det har jag åtminstone inte lust till. När man suttit hela sitt lif uppe i Bergslagen m e d ett stort hus, med släp från m o r g o n till kväll, så kan man behöfva litet salongslif på gamla dar — isynnerhet då man har råd till det. eller ha vi inte det, Samma afton uppfördes » På Sicilien » m e d hr k a n s k e? Den förre visade här liksom i » Paär frågan. » jazzo », att han bäst lämpar sig för dylika spelbara •nDet är vår plikt, Anders. » partier, där starka uttrycksmedel behöfva använ» Jaså, det också! Mot h v e m, o m jag får fråga? » das. H a n gaf en förträfflig bild af Turiddo, o m » Mot världen, min vän, o c h. » han o c k i sången måste stå afgjordt tillbaka för » Vårt eget kött, ja, » mumlade brukspatronen. hr Ödmann.
Den unga flickan svarade ingenting, plockade bara ännu flitigare på förklädet, lyfte på hufvudet och såg rakt ut framför sig, som när man snart måste gråta. Men redaktören märkte ingenting. Något inom honom ville lyfta sig; men det kunde icke. Slappt, kallt, alltsammans; fadt ... det var sig sjelf, som han kände så, sig sjelf som en dålig smak på tungan. Han blickade in i ett par ögon, som veko skyggt åt sidan: – de voro hans egna. Han skymtade en gestalt smyga fram tätt utmed husväggarne, som om den ville utplåna sig och undgå blickar: – det var sig sjelf som han såg sådan. En förbittring kom upp i honom, tung och dof; skamsenheten förvandlade sig under dess inverkan, knöt sig till muskel och hårdnade till ben; ett ondt hånleende spelade i hans mungipor, och han slog trotsigt knyck på nacken, drog ett djupt andedrag och kände sig med ens så underligt lätt, vaknade liksom upp och skakade något vidrigt af sig dervid «Hvarthän, Agda ...?» Han hade i detsamma varseblifvit den unga flickan tyst och hastigt gå förbi honom mot dörren till. Hon stannade, med ryggen mot honom. «Jag vill ta på mig,» kom det efter en liten paus, buttert. «Men Agda får ju ändå bli här, tills herr Svensson kommer, vet jag.» Hon stod en stund orörlig, utan att svara. Derpå vände hon sig med ett tvärt kast om emot honom, sköt fram ett litet hufvud med ett förgråtet ansigte, – och satte i honom två stora, förebrående, frågande ögon. «Ni vill ju inte ha mig här. Ni vill ju ändå helst, att jag går.» Det hade gifvit ett sätt i redaktören, då hon vände sig om, och han stirrade in i det lilla ansigtet. Han hade icke sett det förr. Hela uppenbarelsen hade han icke sett förr än nu, ehuru den varit der i rummet hela kvällen. Hon hade liksom icke varit till för honom; hon hade gått och kommit som en väsenlös skugga.
Utom de uti Banco-Reglementets 205 § bestämda fonder, nemligen för Banco-Discont-Verket i Stockholm 5,500,000 R:dr, jemte den enligt Rikets är 1835 församlade Ständers beslut, afsatta reservfond 140,710 R:dr 2 sk. med derå löpande ränta; för Låne-Contoret i Götheborg 2,000,000 R.dr och för Låne-Contoret i Malmö 1,000,000 R:dr, bar, för utlåningen i Allmänna Disconten begagnats dels 100,000 R:dr, hvilka, med stöd af föreskriften uti 206 § af Banca-Reg 1 ementet blifvit emot 3 procents ränta af Stockholms Sparbank insatte och i Banco-Discontens lånerörelse ingått, dels den förstärkning af 43 700,000 R:dr som, på grund af 1841 års församlade Revisorers yttrade åsigt, blifvit anvisad, med 300,000 R:dr för Banco-Disconten och 200,000 R:dr för hvartdera af Låne-Contoren i Götheborg och Malmö. Ehuru dessa 700,000 R:dr blifvit lemnade endast, såsom tillfällig förstärkning och under förbehåll, att desamma borde vid inträffande förmånligare conjunctur till Banken återbetalas, hafva de dock fortfarande fått i nämnde lånerörelse begagnas, emedan Banco-Fullmägtige funnit att, om berörde förstärkning, under närvarande financiella förlägenhet, skolat återtagas, sådant obestridligen medfört ett skadligt inflytande både på enskildta förhållanden oclrj allmänna rörelsen, särdeles i en tidpunkt, då dels röreisecapitalet minskats, genom silfveruttagningen, dels ock behofvet af låneunderstöd visat sig vara större, än någonsin tillförene. Revisorerne hafva icke kunnat undgå erkänna giltigheten af de skäl, hvilka legat till grund för Fullmägtiges beslut, att uti Allmänna
Utskottets förslag uti Usta punkten, om förminskning af folkskolelärare-seminarierne, 3:dje punkten, rörande närmare bestämmande af förhållandet emellan den tbeoretiska och praktiska undervisningen vid skollärure-seminarierne, samt härförtit omnämnde 5:te och 11 :te punkterne hafva blifvit afslagna; hvarförutan Presteståridet beslutat, alt orden i 6:lt* punkten: “eger skolstyrelsen, der den så nödigt finner, förelägga de sökande läseprof*, skola utbytas emot: 'åligger skolstyrelsen förelägga de sökande läseprof". af Borgare-ståndet: Förutnämnde Uste och lUte punkterne hafva blifvit afslagne, men betänkandet i öfrigt bifallits; dock att i 2:dra punkten föreskriften, angående "betyg om anlag för undervisningskallet”, skulle uteslutas ; af Bonde-ståndet: Usta och 2:dra punkterne af betänkandet hafva afslagits, men deöfiiga punkterne blifvit bifallne; hvarvid dock i afseende å 6:te punkten det vilkor fästats, att skolstyrelsens rättighet att förelägga läseprof måtte inskränkas till blott de på förslaget uppförde sökande. Som Preste-, Borgareoch Bonde-stånden afslagit Usta punkten uti ifrågavarande betänkande, hvilken endast af Kidderskapet och Adeln bifallits, samt lUte punkten likaledes blifvit af tre Riksstånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden afslagen, men af Bonde-ståndet ensamt bifallen, lära således, till följe af frenne Riksstånd* sammanstämmande beslut, Utskottets hemstälianden i dessa punkter förfalla. Vidkommande 2:dra punkten, har Borgare-ståndet ansett derutur böra uteslutas det af Utskottet föreslagna stadgande, att seminarii-elever skola förete betyg om anlag för undervisningskallet, men uti öfriga delar densamma godkänt; och hafva Ridderskapet eel* Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 130. 3 Adelö samt
Himu sadane friwilliga öfwenenskommelser afgörc.F, dä dek sker under enwäldige EmbetSNiänS Direction, kan wäl en hwar föreställa sig. Wid i8oo ars Riksdag sökte Skanna Rust» hållare, äswen som de öfrige i Riker, warda fran detta Onus befriade; men en den tiden betydande EmbetS, man, som warit uphoswet till inrättningen, starkt deremot att Wargeringen endast i Skäne blef bibchällen; Men nu wid det sörändrgde skick Rikets ställning fäkt, reklamera Skånska Rusthällarne sin rätt ott icke härdare och icke i annorlunda ordning, än de öfriga Rikets Rustoch Rothallare warda betungade, hwarsöre Skänska Wargeringens uphafwande blifwit ert föremål för deras beswär witz denna Riksdag. Det war lätt begripeligk, att, efter ett sä »lyck, ligt krig som det nu stukade, Rikets förra skuld be» tydeligen skulle ökas, och att till följd deraf, conkribu» tionerna skulle blifwa större; men att behofwet skulle stiga till den höjd, att en bcwillnjng af nära z Mil, livner skulle pafordras, war icke troligt, och del sä mycket mindre som sielfwa omöjligheten, ligger i wägen att kunna med Folkets beställd Utgöra den samma» Dä för detta Konungen paböd en krigsgärd, af en 5 dubblad bewillning, som skulle utgöra 7 Millioner, gjordes deremot kraftige föreställningar, såsom totalt ruinerande för landet. Man har äswen sedermera omlkämt detta säsom ett bewis till en olycklig Styrel» - Den ir December. 668 reise och daragii t beslut, emedan det wäl kunde sättas pä papperet nen ej i »elfwa wecker utsöraS.
Ma):t bäst spnes och pä det för Staten minst kostsamma sätt; hrvaremot bet Hrderwärda Bonde-Ständet, uti ProtocollS - Utdrag af den 24 t samma mänad, wäl förenat sig derutinnan, att ert sädan »viston borde ske, bock med det tillägg, att dea oför» Den t6 (pctober. 4241 vfördröjeligen borde börjas och fortsättas under nu pästäende Riksdag af Riksens Högloft. Ständers egne medlemmar, utsedde till ett wisst antal inom hwarje Ständ, samt att hwad dcrwid till Riksdagens stut icke hinner undcrgä granskning, kunde till undwikande af de dryga omkostnader, som med en dylik revision annars torde wara förenade, sedermera bfwerlemnaS till Riksens Ständeri Banqucn och Riksgälds-Contoiret tillförordnade Fullmägtige. Högloft. Ridderskapet och Adeli, äter har uti Protocolls - Utdrag af d. is sists. Augusti till Stats - Utskottet äterremittcrat Utskottets i detta ämne under den 7 i samma mänad afgifne betänkande, tillika med ett OIctamen af Herr O. kai,linan, deruti han yrkar, att Stats - Utskottet mätte göra särskildt afseende pä be punkter, som hantill Utskottet remitterade Memorial för d. is sistledne Julii innchäller. I anledning häraf har Stats - Utskottet äter förehaft detta ämne till öfwcrläggning, hwarwid Utskottet stadnat i det beslut, att de öfrige z:ne RikSStänPens ofwanberörde yttrande skulle wänligcn med, delar Högloft. Ridderskapet och Adeln, som deraf torde benäget täckas finna, dek all fräga om ben ofwan omförmäldte revisions »verkställande af Stats - Utskottet Munda förfaller. vet ankommer nu pä Högloft. Ridderskapet och Adelns egit widtagande beslut, huruvida Högloft.
Efter någon längre öfverläggning samtyckte slutligen såväl bönder som torpare att erlägga det föreslagna kornet, med vilkor att kyrko vaktaren åtnöja sig med det korn, som årligen på hvars och ens åker växer. Men vad veden angå nekade alla hemmansegare så väl i så kallade norra som östra nybyggena till detta bidrag; deremot utfäste sig bönderna i Norderåsen, Österåsen och så kallade Utbygden att till sockenstugan framforsla antingen ett halvt lass långved hvarje år eller ett lass hvartannat år, allt efter eget godtfinnande. [I vänster marginal:] 1843 d. 25 mars upplästes denne 2 § offentligen från predikostolen i Häggenås kyrka med vanlig besvärsanvisning. § 3. Aldenstund anmält blifvit att Lars Isaksson i Storbränna begärt och erhållit afsked från nämndemans befattningen, utkorade socknemännen nu i hans ställe bonden Erik Jonsson i Munkflohögen till nämndeman. § 4. Som, genom herr general-adjutanten och commendeuren J. F. Boijs verksamme bedrifvande och oförtrutna bemödande blifvit beslutat, att ordentlig landsväg skall uppbrytas ifrån Häggenås, genom Långkälen, Greningen, Mårdsjön o.s.v. till Ragunda eller der posten nu föres, och medel till nämnde vägs uppbrytande af Kongl. Maj:t och kronan icke lära kunna erhållas till mer än vid pass 1/3 del af kostnaden och så väl Greninge, Långkälens och Stor91
Ex. först framstälde propos. till bifall å förevar. betänk., ropades ja och nej. H. Ex. framstälde sedermera om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af samma betänk.; och blef jemväl denna propos. besvarad med blandade ja och nej. Propos. till bifall å Utsk:ns betänk, med den af Frih. Palmstjerna föreslagna förändring blef härefter framstäld och besvarad med starka nej, blandade med ja. Slutligen framstälde H. Ex. propos. till bifall å Utsk:ns betänk, med den af Frih. Stael von Holstein föreslagna förändring, och ropades härvid ja och nej hvarpå H. Ex. förklarade det han trott sig finna att denna propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja. Hr von Kraemer, Anders Robert, begärde votering, samt tillkännagaf uppå förfrågan af II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, det han önskade alt vid voteringen bifall till Utsk:ns betänk, ulan förändring mätte blifva contra-propos. Frih. Palmstjerna anhöll alt återremiss måtte blifva contra-propos. vid den begärda voteringen. Häruti instämde Frih. Cederström. Gr. Gyldenstolpe: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den i5 April. 601 Vill och kan således Regering och Ständer icke i tid vidtaga tillräckliga åtgärder till produetionens stigande och consumtionens hämmande i Landet, så kunna inga Riks-Financer lijelpas, och det är så godt, att straxt medgifva olijelpligheten. Dessa åtgärder höra således här förutsättas; frågan om dem, hör till frågan om de rätta principerne för oeconomiska och commerciella Författningar, men har endast så vida sammanhang med Myntvärdets reglering inom Landet, som blott begge tillsammans försätta en Nation i välstånd.
B:co R:dr 138,750. af K. M:t i Nåder föreslagen: 1:0 Till Stockholms Barnshus Contant fordran R:dr 1,86g: 34- 8. Ersättning för borrtmistad årlig Spannemåls-inkomst 294 T:r 27 J|:dels kappar Råg och 3o2 T:r 9k:pr Korn, beräknad till ett Capital af „ 2:0 Obetalde räntor till Wadstena Krigsmanshus „ 3:o Magazinslnrättningens fordringar, härrörande af utborgad Spannemål till enskilde personer , 4:o Arbetsoch Spinnhusfondernes fordringar tillsammans , , Tillhopa R:dr 104,007: 9. 9. Samt att återstoden, utgörande 34,692: 38. 3. skulle ingå till Öfverskotterne på Statsverkets inkomster, så framt R. St:r icke ville medgifva, att denna 5o,ooo: — —■ 2>749: — 8. 48,710:10: 4* 998: 12. 1. 3a Stats-Utskottets genom diplomatisk underhandling erhållna opåräknad* tillgång, öfverlemnades till K. M:ts nådiga disposition för utomordentliga diplomatiske behof, hvartill de vanlige anslagen icke varit eller voro till räck lige. I anledning af detta allt, har sedan Utskottet förskaffat sig del af och granskat de redogörelser, hvilka de serskildta af K. M.‘t, för ifrågavarande medels förvaltning, förordnade Comiwiterade afgifvit, Utskottet ansett sig böra upplysa: Att, enligt K. M:ts ofvanberörde Nådiga Beslut af den 12 Januarii i8?.5, hvilket innefattas uti ett under samma dag till nu mera framlidne Presidenten, StatsRådet m. m. Grefve G. F. Wirsen aflåtit Nådigt Bref, K.