Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt Bevilln-ngs-Utskottets sednast afgifne och i denna del af samtlige Riks-Stånden godkände förslag till Tull-Taxa, är utländskt bränvin förbudet till införsel, hvarföre ock Utskotten, vid det allmänt kända förhållande, att denna vara både i Danmark och de söder om Östersjön belägne länder eger ett vida lägre värde än det härå inom Riket gängse pris, anse de med stadgandet uti ofvanberörde Kongl. Bref afsedde controller vara högst nödige och icke utan stor fara för Tull-Taxans öfverträdelse i denna del kunna afskaffas; och få Utskotten fördenskull och då den för förseglingen af bran vins-kärlen tull-tjenstemännen beviljade ersättning icke synes öfverstiga hvad de för sådant besvär skäligen kunna ega rätt att fordra, vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att lemna Herr Hjorts ifrågavarande motion utan afseende. Stockholm den 29 Januari 1841 • STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841. Bil. till Sevill*.-, Lergscrml Allm. Besv.-VIsltns Betänkande, Nio 8. * Reservation af Herr Ekholm : ”De sammansatta Utskotten hafva, såsom af det töreslagna Utlåtandet inhemtas, icke behagat fasta något afseende rid den motion, jag tagit mig friheten väcka, angående revision och ändringar uti Kongl. Förpassnings-Stadgan den 28 November 1835. Hvad Författningen i dess helhet angår, så har mitt syftemål egentligen varit, alt den skulle befrias ifrån alla sådane stadganden, hvilka antingen icke medföra någon väsendtlig controll i afseende på handhafvandet af Tullförfattnmgarne, utan endast genera trafiken, medelst onödiga omvägar, uppf håll och kostnader, eller också medföra en så obetydlig controll i förra fallet, att den ingalunda uppväger den skada, hvilken i sednare fallet tillfogas den obehindrade varuomsättningen inom landet.
Sålunda anbefalldes akademi-spanmålens utgörande till Lunds akademi genom en Kongl. Resolution af den 5 Augusti 1681, vaxljuspenningarne genom Kongl. Resolutionen den 5 September 1682 och bibeltrycks-spamnåilen lärer, enligt hvad äldre räkenskaper utvisa, hafva utgått från början af 1690-talet. Sedan dessa afgifter alltså mera än ett och ett halft århundrade från kyrkokassorna utgått, utan att under hela denna tid anspråk på befrielse derifrån blifvit framställda eller kunnat göra sig gällande, torde det vara föga lämpligt att numera ingå i någon pröfning af grunderna för de beslut, hvarigenom samma afgifter tillkommit; men Utskottet har emellertid ansett sig böra fästa uppmärksamhet derå, att en del af de behof, hvartill ifrågavarande medel an - Siats-Utskottets Betänkande N:o 14. vändas, såsom t. ex. aflöning åt barnmorskor, äro af den beskaffenhet, att de i aiia händelser bort af församlingarne, utan bidrag af statsmedel, bestridas. Hvad åter an går den till beloppet betydligaste af omförmälda afgifter, akademi-spanmålen, kan väl å ena sidan icke förnekas, att, enligt de grundsatser, som i sednare tider blifvit tillämpade, det må anses tillhöra Staten att sörja för uuiversitets-lärarnes underhåll och aflöning i den mån Akademiernas egna inkomster dertill ej lemna tillgång; — dock bör härvid erinras, att de anvisningar på kyrkornas öfverflödiga inkomster, som i slutet af 1600-talet egde rum i ändamål att derigenom bereda ett behöfligt understöd åt Lunds akademi, ingalunda stödo i strid med den tidens åsigter, helst fördelarne af en dylik åtgärd, hufvudsakligen kommo stiftets egna barn till godo.
Allmänna MajjasinsÄrenelena, hvilka utgöra en del af Kongl. StatsContorets förvaltningsåtgärder, omfatta följande underafdelningar, nemi.: 1:0 Redogörelsen öfver Stats-Verkets Spanmål in natura; 2:0 F. d. Allmänna MagasinsFonden ; 3:o Redogörelsen för undsätlnings-anstaltenie efter 1826 års missväxt , samt 4: o SpanmålsCreditiv-Fonden. Och få Revisorerne, i här uppgifven ordning, rörande dessa ämnen afgifva yttrande. Räkenskaperne öfver StalsFerkeis Spanmul in natura, som för år i832, men ej för 1833 undergått granskning i Kongl. KammarRätten, utvisa: Debet: Lefvereringar från Kongl. RänteKam maren och LandtRänterierne 168,114: 2.— 59,337: 8.— Öfverlåtelse från MagasinsFonden af Fastigheter och Inventarier 46,453: 20. — 140,987: 33. 9. Lefveren ingar till Kongl. Summa Vid denna Redogörelse hafva Revisorerna icke funnit något att anmärka. F. d. Allmänna Magasins Fonden. Räkenskapen, som för år i83a blifvit granskad med anmärkningar men för år i833 ej undergått granskning i Kongl. Kammar Rätten, upptager: Öfverlåtelse till Stats-Verket: af Inventarier och Fastigheter 46,455:20.— 140,987:33. 9. Utgåehde Balance: Summa 2,897,015: 7.11. 2,075,495: a5. 8. ( 27 ) Vid genomgåendet af dessa Räkenskaper hafva endast några mindre anmärkningar förekommit, hvilka äfven, dels blifvit nöjaktigt förklarade, dels ock föranledt till genast verkställd rättelse. Ilcdogorclsen för betalningen i contant för den Spanmal, som till undsättning efter 1826 års missväxt blifvit utborgad. Denna Räkenskap, som på grund af från Länen inkommande, och i Kongl.
Reglemente delgifvits de lill inträde i Pensions-Inriiltningen berättigade Tjenstemän och Betjente vid Banko-Diskonten i Stockholm, Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö samt Tumba Bruk, med föreläggande för dem alt, inom Irenne månader efter af Reglementet erhållen del, för Fullmäktige tillkännagifva om de vilja uti Inrättningen ingå, vid det af Utskottet stadgade äfventyr flir den, sådant underlåter eller sorn vägrar uti Inrättningen inträda, alt hafva för eflerlefvande hustru och hain förverkat rättigheten lill erhållande af pension eller annat understöd från Banken; och äyo vederbörande delegare i Pensions - 15 Inrättningen härefter af Fullmäktige försländigade alt, på sätt och i den ordning, Reglementet föreskri Iver, utse Inrättningens Styrelse, till hvilken Fullmäktige vid 1852 års början skola öfverlemna den för Inrättningen samlade fond, 20,000 R:dr Banko. §• IS. För beredande af verkställighet åt Rikets sednast församlade Stantnrållamlet ders beslut om inrättande af ett Låne-Kontor i Wisby för Gottlands al tånrLän, äro åtgärder af Fullmäktige vidtagna; och sedan under nästlidne jrisby. ‘ Oktober dels till Låne-Kontors-Direklionen blifvit afsända alla vid Banko-Diskonten samt Handelsoch Närinsfs-Diskonten härstädes befintlig» låneförbindelser afgifna utaf innevånare på Gottland, med det undantag, hvartill 81 § d inom.
Utskottet har hast detta ärende under öfwerläggnmg och wid pröfningen deraf funnit, att Städernes Jord genom den nyligen 'werkstäldc Extra Noteringen blifwit alagd skyldigheten att, i likhet och pa enahanda wilker som ben tillförene Oroterade - Den 22 Junii. 829 Le Jord a Landet, uppsätta och underhålla Karl, och att, a de ställen, der Båtsmanshåll för Staders Jord tillafwcntyrs förut warit stadgat, uppsättande af Karlar derföre sa wäl som vacance-frihetS förman till någon del af de a Landet Jndclte Båtsmanshåll, som Memorialets Författare satt i bredd med StäderncS Bats mans-skyldighet, såsom icke innefattande någon ändring ut! huswudgrunderne af förra Jndelningarne, ma kunna af Konal. Maj:t, utan hinder af 8a §. uti 1829 «rs faststalde Regeringsform, i Nader bestutas, w d serskilde dcroin till Kongl. Masit ingifwande underdånige ansökningar; Hwilket dock till Riksens Högloft. Ständers widare granskning Utskottet får wördsammeligcn öfwerlemna. Örebro den r8 Junii r8r2. Pa Högloft. Ridderskapets PaHögw. Prest-Stänvch Adelns wägnar, dets wägnar, Joli. Ist. 6^11 en bor §. Litsberg. Pa Wällofl. BorgarePa Hederw. BondeStanbets wägnar, Ståndets wägnar, A. Lob^vsri. Olok Lrubn. I.LZerZrso. Uppläst hos Ridder,kavet och Ndcln den 22 Junit. » Prest-Standet - 22 Borgare-Ständet - 22 Bonde-Ständet - 22 Wöcdsamt Memorial! Riksdags-Fuvmagtigen Johan Olsson Longberg fran Gefleborgs
M:s framställning med det vilkor, att den blifvande professorn skulle underkastas den förändrade tjenstgöringsskyldighet, som kunde blifva en följd af K. M:s beslut rörande ordnandet af den medicinska undervisningen i riket; och skulle detta vilkor, på sätt yrkadt blifvit, göras till föremål för särskild propos., så vida K. M:s framställning vunne R. och Ad:ns bifall. Härefter framställde H. Exc. först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå samt-beviljande af ifrågavarande anslag, med R. o. Ad. förbehållen rätt att särskildt besluta rörande det af Hr Bildt föreslagna vilkor för anslagets beviljande, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Slutligen blef propos. framställd derå, att R. o. Ad. vid anslagets beviljande skulle fästa det af Hr Bildt föreslagna vilkor, hvilken propos. med ja besvarades. Den vidare pröfningen af förev:de Utlåt, uppskjöts till e. m:ns plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. '/2 4 e. m. In fidem, O. brakel. Lördagen den 21 Juli 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades prot. för den 28 sisth April. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 123, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. Den 21 Juli e. in. 215 J24:cie punkten. Morn. litt. b. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag hemställer till R. o. Ad., om ej vid denna punkt bör fästas samma vilkor som vid den föregående, eller att den, som får befattningen, måste underkasta sig den förändrade tjenstgöringsskyldigbet, som blifver en följd af beslutet om den medicinska undervisningens ordnande.
Prat. 1850 f 1851. 4 Sami., 1 Afd.,'2 Dand., 41 Hdft. 4 -06 Stais-Ulskotlels Utlåtande, N:o 296. endast utgjorde 185,739 r:dr 19 sk., deraf förskotter emot redovisning samt en osäker fordran, tillsammans 10,000 r:dr, hafva revisorerne, med anledning af kassans då mera än förr bekymmersamma ställning, och ehuru Rikets sednast församlade Ständer förklarat sig icke kunna lemtia bifall till af Kongl. Maj:t i nåder framslälldt förslag, åsyftande att. betrygga kassans framtida bestånd, funnit sig böra uttala den, åsigt, att Rikets Ständer torde böra antingen snart och kraftigt understödja Milit iseboställs-kassan och sa, att den måtte kunna motsvara sitt ändamål, e ler ock hos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla, att kassans återstående tillgångar hufvudsakligen måtte användas, såsom före år 1845, tili nybyggnader å ofTicers-boställeitv Uti det underdåniga utlåtande, Kiigs-kollegium, i anledning af revisorernes berörde framställningar, den 19 Februari fortidet år afgifvit, år vordet anfördt, att kassans betydliga förval t nings-kost nåd, hufvudsakligen förstorad af pensioner och löner för indragne beställningar vid 1831 års organisation, sedan sistnämnde år blifvit minskad med 768 r:dr 2 sk. 8 r:st, och att det verkliga eller ordinarie bidrag till aflöningeö för Ivrigs-kollegii embetsoch tjenstemän på nya slaten, som, genom Kongl, brefvet den 6 November 1849 blifvit bestämdt att från Militite-bostätls-kassan utgå, inskränker sig, från 1850: års. början räknad*, till 6,468 r:dr 32. sk. bauko, de förut serskildt bestådda Ijtispenuingarne derunder inbegripna..
Det Hederwarda Bonde-Ständet synes Akademien icke böra gravera Etaten, da Akademien stall hafwa tillräcklig iukomst af rättigheten, att utLifwa Post. och Inrikes Tidningarne; Och ehuru, efter 463 Den 12 Zebruarii' el er Stauss yttrande, der icke kall tyckas wara billigt, akr uti Rikets Utblottade ullftand biftä en sadan Inrättning, förestas dock 666 R:d. za st. i stället för ve i Riks Staten upförde 1500 R:d. 1.l!i det afgisne Betänkandet har Stats-Utstotrel uplyft förhållandet med ifräga warande 1500 R:d-, deraf iiihämtas, a!l de icke förr flyttades pä StatöWerket än i och med detsamma Skaren fäkt en förökad Inkomst af Enfaks Böterne. Akt Swensta Akademien njuter en icke aldeles obelydelig Inkomst af den rättighet henne blifwit tillagd, att ukgifwa Postoch Inrikes Tidningarne, är wäl en sanning; Men att denna Inkomst lill en gansta be ydande del blifwit minstad genom Finlands förlust, kan ock icke bestridas. Stats-Ut flottct har trott au denna rättighet föga borde komma i beräkning dä Staten deraf aldrig dragit nägon Inkomst eller fördel, äfwen dä den warit ät enstude upläten; Och Utskottet kan icke inse, att denna rättighet i Academiens hand bör fästa upmärksamhek till minstande af Academiens understöd; Utan twifwel är det wida bättre, att den gagnas af en sä nyttig Inrättning som Swensta Akademien, än att den srulle rigta nägon enskild person.
O r, S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 25 och 29 sistlidne April på bordet lagda Utlåtande N:o 41, i anledning af motion om aflönings-ersättliing för adjungerade ledamöter uti Götha Hof-Rätt. S. D. Viu förnyad föredragning ej mindre af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 32, angående den löne-reglering, som erfordras, i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, än af samma Utskotts Utlåtande N:o 79, i anledning af återremisser å förstnämnde Utlåtande, fann Ridderskapet och Adelil för godt att bifalla Utlåtandet N:o 32, med de tillägg och förändringar, som i Utlåtandet N:o 79 blifvit föreslagna. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 25 och 29 sistlidne April på bordet lagda Utlåtande N:o 40, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra Hufvud-Titel. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 40, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Andra Hufvud-Titel, hvilket den 29 April sisth och den 2 dennes blifvit å bordet lagdt. På grund af de anmärkningar, som framställda blifvit, så väl mot de af Utskottet, i inledningen till Utlåtandet, yttrade principer, som ock de fleste af der förekommande punkter, fann Ståndet för godt Utlåtandet återremittera. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets, sedan den 28 Mars sisth å bor - FrötUtdr. d. 5 Maj 18 jo. 25g det hvilande Utlåtande N:o 31, angående regleringen af utgifterna under Kiksstatens Första Hufvud-Titel.
För min de! anser jag, om något mer än den lagliga värderingssumman skall erläggas vid lösen af förenämnde verk , att 25 procent bör blifva det högsta; men principen ligast är , att äfven denna förhöjning icke beviljas. Jag anhåller att min reservation må få mediölja till Riksens Höglofl. Ständers Plena. Med hvad Herr von Törne yttrat förenade sig Herr Bruncrona, Herr Hjertström, samt RiksdagsFullmågtige Nils Håkansson, Olof Håkansson, Börje Börjesson, m. fl. Herr Ribbing: I frågan om värdering och ersättnings bestämmande för Vattenverk, som för uppdämningar äro underkastade lösen, anser jag Betänkandet antingen vara obilligt, eller mindre fullständigt» Det är ej nog att sjelfva Vattenverket och jg» LugUtskottt: Euitnkandm, de i Betänkandet nämnde tillhörigheter till ersättning upptagas och värderas. Under* lydande hemman hafva ej allenast vardo för de tjenstbarheter de göra till Vattenverket, då till exempel Bruksrörelse dervid är förenad; det kan äfven hafva värde9 såsom utgörande contant skatt till egaren, om hvilken han går miste i och med detsamma Bruket bortgår, och detta icke mer lemnar åboen tillfälle att förtjena och å Hemmanet subsistera, mycket mindre atfc utgöra den förr vanliga skatten. Den ena förlusten år lika kånbar som den andra, och båda dela lika anspråk på Lagstiftaren? uppmärksamhet. Med Herr Ribbing conformerade sig Herr Friherre Ridderstolpe. Herr Hjertström:
Stånd hafva utan undantag godkänt, hvad Ut skottet i afseende på de serskilda slagen af Frö hemställt; men Ridderskapet och Adeln har deremot förklarat, alt de 2:ne rubriker nemligen Hampoch Linfrö samt Rofoch Rapsatfrö, hvilka Utskottet åsatt utförselstull, borde från en slik tull-afgift befrias; i följd hvaraf Utskottet föreslår följande voteringar: 71 :o. a) Den, som anser, att Frö: Hampoch Linbör, på sätt Utskottet föreslagit, vid utförsel vidkännas en tullafgift af 4 sk. per tunna, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Bill, till R, St, Prot, 1840 och 1841. 5 Sami, i Afd, 32 Haft, 6 42 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N",o 41, vinner Nej, kommer Hampoch Linfrö att tullfritt kunna införas. 72:o. b) Den, som godkänner Utskottets hemställan, att Frö: Rofoch Rapsat må beläggas med 4 sk. utförsels-afgift för tunnan, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, blir Rofoch Rapsatfrö fritt från tull vid utförsel. Färger och FärgAlla de serskilda bestämmelser för olika slag af Färning sämnen. ger och Färgningsämnen, som Utskottet föreslagit, hafva af trenne Riks-Slund blifvit godkände; men som Ridderskapet och Adeln anseLt ändringar böra ske för en del af de i Tave-förslaget uppräknade färgslagen sålunda, att införselsafgiflerne borde bestämmas för Bresilja, raspad eller malen, till 1 sk., för Fernbock, raspad eller malen, till 4 sk., för Indigo till 2 sk. och för Sumack till 6 r:st., allt per®; äf vensom att Rödfärg borde befrias från utförsels-tull, så lärer, ifall Ridderskapet och Adeln icke frånträder dessa beslut och instämmer i hvad de öfrige Stånden stadgat, följande voteringar böra ega rum, nemligen: 73:o.
Det finnes suled, s ett stadgande, sam, 0111 det iakttages, borde vara tillräckligt för ändamålet, m-n om, till * tt närmare befrämjande deraf, ett ännu kraftig are beslut vidtages, får jag i ödmjukhet erinra, an detsamma må biitva lämpligt, icke allei a t till RådstufvuRätterna, utan äfven till HofRaUeina i Concoursmål, hvilka der såsom föiste Lorn tol upptagas. Herr Mönner st arn: I anledning af Herr von Schantz's yttrande utbeder jag mig få nämna, att då en utaf HofRättens Divisioner alltid är, äfven under vacancetiden, tjenstgörande, uppkommer deraf icke någon omöjlighet, stt under inilken tid på året sotn helst afkunna en Concoursdom, och man kan svårliga föreställa sig en sadan dom af den vidlyftighet, att en kunnig och arbetsam Referent icke skulle medhinna att under två till tre månader utarbeta den Vid den händelsen , att sista uppropet skulle inträda kort före vacance.tiden, biel det endast en olägenhet för Referen'en att uppoffra någon ledighet för en embfOskyldighet. Då tiden fördomens afkunnande är bestämd, kan den utsättas i Tidningarna, utan hinder deraf, att d n ännu icke vid annoncens utfärdande är författad eller justerad. Dfet föreslagna stadgandet är derföre på 62 Den 3 Juni. flera goda skal tillstyrkt af en uti Concoursmais behandling erfaren Domare. Således, om det ock vore så felaktigt, som Herr Schantz tycker, härrörer detta icke af oerfarenhet, utan af en icke begagnad erfarenhet. Förändringen af åliggande; för Borgenären att bestrida gäldenärens sökta afträdeslör. män, anser jag på giltiga grunder vara föreslagen. Genom en i sådana fall oftast förlåtlig okunnig,-iet går borgenären miste om sin ostridiga rätt, och det bör icke vara en förbindelse för gäidenären att styrka lagliga skäl för sin an ökan, då han, ärven om den vinner bifall, beröfvar borgenären en del af dess egendom.
Ni är mig en fin liten fröken! Om jag inte visste att ni i grund och botten är lika förargad på er själf, som jag är det, så ville tonen i mitt bref bli ännu mer förebrående. Men nu ska' här bara skymta mellan raderna en mild och dämpad melankoli öfver att ni snoppat en arbetsdag från mig. Jag tillbragte lördagen på klappjagt efter ädelt vildt. Jag genomsnokade alla hotell i närheten af Gustaf Adolfs torg; men ingenstans hade man sett den der lilla fröken, som jag ville ha reda på. I hotell Germania såg det lofvande ut i begynnelsen. Der bodde en skånsk fröken med sin tant namnen kunde portieren inte erinra sig. Hur ser hon ut flickan? Ljus eller mörk? Ljus. (Bien!) Liten (nå ja!) mager (!?!) medelålders (jag lomade af). På Rosenbad fans en enslig Malmöfröken, som hette Haglund. Jag bad att få se på henne men det kunde inte låta sig göra, mente man. Hon var för rästen mörk, sa' man. Jag gnodde vidare. Små fröknar som komma till stora städer ska' inte begära att man ska' vara så förälskad i dem att man utan vidare adressangifvelse anar hvar de hålla hus. I stället för att sitta och skrifva sprang jag omkring i Kungsträdgården och på Norrbro och tittade på småfröknar. Jag förstörde min middag med att dricka chokolad hos Bergs och jag rökte tio små cigarrer af idel nervositet. På kvällen gick jag i dramatiskan och tittade på småfröknar; men allt förgäfves. Små fröknar som komma till Stockholm och ämna bli några dar ska' inte gå och hoppas möta sina vänner på gatan. Små fröknar ska' ta stadsbud och skrifva ett par ord på en lapp och skicka upp på redaktionen och få adress och så vidare, ögonblickligen. Och så: »Jag sitter uppe på ett hotell...» Kunde ni då inte så väl ha skrifvit jag sitter uppe på hotell... och så namnet, hotellets namn, i det sunda förnuftets och den okvinliga logikens namn!
Bonde-ståndet vackt motion af innehåll, att de till krouoskatte-rusthållshemmanen anslagna augments-räntorna, som för sistnämnde hemman utgöra ett väsendtligt stöd, äro till den grad olika fördelade, att det ena hemmanet får uppbära circa nitio rtdr banko i augments-räuta, när det andra, ehuru af sämre beskaffenhet, meri med samma onera, likväl endast åtnjuter halfva beloppet; och som detta förhållande vore serdeles tryckande för en del rusthållshemman, hvilka i allmänhet inom motionärens hemort äro svaga och icke tåla vid någon minskning i den rätt, som möjligen, enligt lag, dera borde tillkomma, så har motionären föreslagit, att någon åtgärd till beredande af en jemnare fördelning af augments-räntorna, kronoskatte-rusthållhem» manen emellan, måtte varda vidtagen. Detta har Utskottet i öfvervägande tagit, och får fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, alt, som, vid indelningsverkets upprättande på 1680—talet , kronans och allmogens inbördes rättigheter och skyldigheter, i afseende på rustningen, blefvo i kneckte-kontrakten bestämda, sedan, efter föregången uppskattning, kronohemman i åtskilliga län blifvit anslagna till rUsthålls-stammurnet sorn fingo eftergift af jordeboksoch mantais-räntorna, beräknade lill ett visst dalertal, i så kallade hästeräntor, men, när på ett hemman jordeboksoch rnantals-räntorna icke uppgingo till det fastställda dalertalet, lyllnaden, under namn af augment, från ett annat hemman anvisad att utgå; så vore det en oundviklig följd, att den af motionären yrkade jemnare fördelningen af augments-räntorna skulle, om den bifölles, föranleda en väsendtlig rubbning i grunderna för indelningsverket.
Sirs StatsUtsk. ronde de Rarthelemyska medlen af den 29 Juni i8i5 (Se pag. 635 i irsta afdeln. af örte delen 1815 års riksd.handlingar pag. 234): "K. M. har vid dessa medels användande först låtit sig angeläget vara, att uppfylla det villkor R. St. vid deras öfverlåtande till Konungen fastställt, nemi.r att till förekommande af framtida möjliga brister bespara de öfverskjutande tillgångarna, så att administrationen af Colonialdeparlementet ej i något fall kommer att belasta Svenska statsverket. Icke destomindre har K. M. funnit tillfälle att använda betydliga summor till befrämjande af nyttiga anstalter inom Riket, nemi. r ”Såsom undsättningsfond åt K. Magazinsdirectionen vid den år 1812 inträffade svåra missvexten 100,000 r:dr.” Nu må man anmärka, att såvida icke uti nämnda undsättningsfond anses inbegripna de besparade tillgångarna för Colonial-departementet, har ingenstädes och ingalunda någonsin försports hvar desamma varit till finnandes. Dock några år längre fram i tiden, och sedan hela beloppet af nämnda undsättningsfond i liqvider öfvergått till comiterade för krigsmedlens förvaltning, erhöllo nämnde comiterade nåd. befallning att hela beloppet till comiterade för allmänna medels förvaltning aflemna. Nu beslöts att af detta capital skulle tilldelas Statsrådets ledamöter gratificalioner: åt begge Statsminislrarne 2000 r:dr för hvardera, åt Hofioch Just.cancelleren 15oo r:dr, samt åt Statsråderne 1000 r:dr. Denna fördelning togs till prot., som af mig fördes. Viii har sedermera försports att Just.råden äfven fått gratificationer, men derom har jag, ehuru ensam tjenstgörande prot.- secreterare, ingen kännedom. Jag säger icke att ju denna fördelning kunde åsyfta moderlandets bästa, men hvarföre nämnes icke ett ord derom i riksdagsberättelsen?