Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
_ IDUN 1899. 4 _ KVINNLIGA Sankt Birgitta o c h drottningarna Filippa o c h Ulrika Eleonora, såsom äfven varande förtjänta att ÄRESTODER. för goda kamrater t. ex. från en oförgätlig studietid. Om en sådan känsla lägger beslag på h o n o m under Emellertid vann den några korta kvällstimmar en o c h annan gång under lifvet, så skall en förståndig fru endast finna detta då framkastade idén vara helt naturligt, m e n en egennyttig, nyckfull i n g e n e g e n t l i g tillslutoch oförsonlig fru, sådan s o m » Signe&gt;, h o n är angen i n g från I d u n s läselägen att ställa o m så, att denna händelse blir inkrets — o c h saken körsporten till en huslig misstämning, s o m skall vara hela lifvet ut Ä n d å är en sådans natur så föll i g l ö m s k a. upphöjd o c h säreget ädel, att det aldrig kan blifva I dessa dagar har tanke på att taga första steget till förklaring för d o c k e n ärad insänatt k o m m a till förståelse igen, ändock h o n vet, att mannen älskar henne, o c h h o n älskar mannen. d a r e i ett till S v e r i g e s kvinnor riktadt uppClaes var enligt min mening en ö m äkta man, god, uppoffrande o c h förståndig, fast möjligen e n rop, s o m v i afjrtrymsmula för beskedlig. Signes största fel torde varit messkäl endast kunna lynnesfel, blandadt med en falsk föreställning o m fragmentariskt medfinkänslighet. * planens realiserande. Denna kritik är ett snabbt nedskrifvet intryck, som skissen kvarlämnadé hos mig. Uti en skiss har man j u rätt att fantisera så där tämligen ohäjdadt; händelserna, som tecknas, äro j u där af underordnad betydelse, m e n inflickar man en händelse, så b ö r d e n vara ett klart uttryck för författarens mening.
Återstoden af den under sistnämnde riksdag anvisade summa, 9,000 R:dr, för utgifvande från trycket af äldre, i Statens eller enskildes samlingar befintliga samt för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar, bör med Niohundra fyratiotvå R:dr 86 öre af Riksgälds-kontoret utbetalas på sätt af Kongl. Maj:t varder föreskrifvet. § 87. Den för Götheborgs hospital afsedda och ännu icke lyftade summa Sjutiofem tusen R:dr utaf det vid meranämnde riksdag beviljade och till Kongl. Maj:ts disposition ställda anslag af 225,000 R:dr för utvidgning och förbättring af detta äfvensom Wadstena och Hernösands hospitaler, bör, i mån af behof och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj.ts nådiga föreskrift, af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 88. Det vid samma riksdag beviljade och ännu i Rikgälds-kontoret med hela sitt belopp, Sju tusen femhundra R:dr, innestående anslag till inköp af nya eller ytterligare inventarier åt allmänna Institutet för döfstumma och blinda, bör fortfarande, för detta ändamål, tillhandahållas och utbetalas i den ordning, Kongl. Majt behagar föreskrifva. 14 Stats-Utskottets Memorial N:o 211. F) Under sednast förflutna eller 1856, 1857 och 1858 års riksdag beviljade lån och anslag, som ännu icke från Riksgälds-kontoret utbekommits. § 89. Återstående beloppet, Femtiotusen R:dr, utaf den af Rikets sednast församlade b tänder för uppförande af läns-fängelser efter cell-systemet auslagna summa af 450,000 R:dr skall, enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, af Riksgälds-kontoret vid skeende reqvisition utbetalas. § 90.
Z:o) At Häradsoch Sockne-Almänningav mä stiftas efter wänlig delningsgrund, emellan de sednares ägare som i samma Almänningar hafwa del. 4:to) At Hällstjutsen mätte indragas och at Häradsboerne fä öfwerenskomma om skjutsens ställande pä entreprenade, eller nägon bättre fot än den nu warande. s:to) At Förordningen om stängsel-styldighet mä öfwerses och jämkas efter loeale förhällanden. 6.0) ZL8 Den 27 Julli. 6:te) At Enffiftes och Storffiftes Författningarne mäge öfwerses och lämpas efter behofwen och omständigheterne pä olika Orter och förstnämnde Författningar emedlertid til werka» inställas. 7:0) At Upbörds-Werket mä ställas va en bättre och enklare fot. 8:0) At Husbehofs Mjöl - och Säg-Qwarnar mäge fä inrättas hwar som häldst. s:o) At Skattemannen lika med Säterioch Frälse'-ägaren mätte i alla afseende» fritt fä disponera sin ffog; 10:0) At Jägeri-Staten mätte afffaffas. 11:0) At Förordningen om Jagt - och Djurfång mätte öfwerses och förbättras. 12:0) At Recognitions Skogarns mäge delas emellan Socknar och Bruks-Ägare,samt til enffildte antingen emot lösen etter ärlig afgift afstäs. > 15:0) AL Project til Sockne Scholä - inrättningar mä göras. i4w) At Sädes-Magazin för Kronans räkning mä inrättas. Om detta Beslut skulle de öfrige respecti - Den L7 I"lik629 be Niks-Ständen genom Protocolls-Utdrag underrättas. Ut supra. Ux krotocollo, 8. U. UräZärclb. Uplästes följande Memorial, af Herr Zcbmitterlövv, IllenniNA Lbristian. Wördsamt Memorial!
V i fingo gå omkring i lugn och ro, fördjupa oss i kyrkans enskildheter och beundra dess skatter af skulptur; den sköna sarkofagen öfver kyrkans så väl som biskopsdömets stiftare, kejsar Henrik den andre, och hans fromma gemål Kunigunda, samt östra korets statyer, sublima, vibrerande af mystik, som endast medeltidskonst af högsta rang kan vara det. Ater och åter griper oss i museerna och i dessa gamla kyrkor en förnimmelse af, hur litet denna värld, dess lagar och lifsvillkor, betydde för den medeltida åskådningen; denna andra värld, som blott kan göra sin tillvaro kännbar genom Det är en värld för sig, en sådan gammal katolsk kyrka. En protestantisk kyrka är en lokal att predika i; när det är gjordt, stänges den och står stum och död som ett skolhus i sommarferierna. Men en katolsk kyrka är aldrig död. Hvar dag öppnar den sin famn; den trötte kan finna hvila där, den betryckte kan komma och .bedja där, den af dagsomsorgerna jäktade får vara ensam en stund med sina tankar. Och äfven när den stänges, och nattens dunkel lägrar sig under hvalfven, lefver den. Därinne är j u detta vimmel af bilder bofast, hvilka för den naiva tron sedan invigningsstnnden stå i mystisk rapport med de heliga i himlen; där dofta blommorna och brinna vaxljusen, som andakten bringat d e m; där flämta de eviga lamporna som röda gnistor. H. KONUNGENS JUBILEUMSPOKAL. — eller en reflex af något — som icke hör och aldrig har hört till den verklighet, vi känna. Sibyllan är kanhända i konstnärligt hänseende den förnämsta af statyerna i Bambergs d ö m; den underliga, skumma blicken, hälft hotande, hälft sorgsen, tyckes skåda ut öfver världars ännu okända öden. » Den skrattande ILLUSTRATIONER. » QTOCKHOLMSVECKAN » ^ är nu inne, det vill med andra ord säga Kgl. Svenska Segelsällskapets m. fl. stora täflingsvecka. Täflingarna började, som bekant, söndagen den 30 juli och fortfara till och med söndagen den 6 augusti.
M:t öfverlemna att för hvarje serskildt fall forordna i hvad mon vederbörande menigheter må vara pligtige att till företagets utförande med arbete bidraga; börande de menigheter, hvilka, under i öfrigt lika omständigheter, erbjuda sig att största tjenstbarheten utgöra, företrädesvis vara berättigade att komma i åtnjutande af de med anslaget åsyftade fördelar. l2:o Det af E. K. M:t äskade belopp af 2,400 R:dr B:co till iståndsättande af broar å den på Statens bekostnad anlagda väg genom Stora Kopparbergs, Gefleborgs och Jemtlands Län, hafva Rikets Ständer jemväl beviljat. 13:o Till reseoch undersöknings-kostnader samt expencer för allmänna arbeten har E. K. M;t äskat 10,000 R:dr B:co årligen under 3:ne år, eller tillsammans 30,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M:t i detta afseende Nådigst föreslagit, samt anhålla i underdånighet, att E. K. M;t läcktes, der sådant pröfvas lämpligt, vid frågor om undersökningar för allmänna arbeten, i Nåder förordna, huruvida vederbörande menigheter eller enskilde, som af företaget hafva gagn, äfven böra i någon mon deltaga i kostnaderne för samma undersökningar. 14;o Till aflöning för den personal, som erfordras för Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, District-Cheferne derunder inbegripne, har E. K. M:t, lika med hvad vid 1810—1841 årens Riksdag i Nåder äskades, begärt 9,766
Höghet erhållet’* och hvilken koiiime att uppbära Öfverste-Lietiteiiants Lönen vid Götha Artillerie Regemente, intill dess Rik» sens Ständer framdeles särskild lön på Stat för honom ansloge; hvarefter Kongl» Majit tinder deli 11 December samma år i Nåder förklarade, att delina Lön skulle af FältTygmästare!! uppbäras 1 egenskap af Arfvode* Att anvisa lön pä Stat forén Fält-Tyg* mästare vid Artilleriet, kali Stats-Utskottet desto mindre tillstyrka vid för handen Va* rande knappa tillgångar, sorn detina tjenst synes vara tuera tillfällig än beständig, och vid förändrade förhållanden, möjligen kan indragas; utall lärer Kongl» Majit 1 Nåder täckas tillåta dell tillförordnade Fält-Tyg* mästaren, att, så länge hall i denlia befatt* ning fortfar, få bibehålla dell af honom hit* tills åtnjutna Öfverste*Lieutenant*LÖnen vid Götha Artillerie Regemente» Sio Att på Stat matte Uppföras hvad solli genom förändring med Kongl. Lif-Drabali* te-Corpsen till Lif-BeVäriiigs-Regemeiite, lik* mätigt Kongl» Brefvet den 8 Maji i8si er* fordras, Utöfver förra Stats-anslaget, samt att de, enligt denna reglering, till indragning
Frih. Carl Gustaf Leijonhufvud; Riksarkivarien och Iv. af K. N. 0. Johan Jakob Nordström; f. d. Kongl.» Bibliothekarien och K. af K. N. O. Johan Erik Rydqvist; Professorn och R. af K. N. 0. Nils Haqvin Selander; Professorn och R. af K. N. 0. Johan Arhenius.» Uppå Hr Gr:s o. Landtm:s framställning beslöt R. o. Ad., att Exped.-Utsk:t skulle genom prot.-utdrag om valet underrättas med anmodan att uppsätta och till Riks-St:n ingifva förslagtill förordnanden för de valde kommitterade. Upplästes och godkändes Exped -Utsk:ts Skrifvelse-förslag: N:o 8, i ani. af K. Propos. ang. öfverlåtelse till Westerbottens läns innevånare af gamla länsfängelsebyggnaden i Umeå med tomt; N:o 9, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang. öfverlåtelse till Jemtlands läns innevånare af gamla länsfängelsebyggnaden i 0- stersund; N:0 10, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang. öfverlåtelse till Westernorrlands läns innevånare af gamla länsfängelsebyggnaden i Hernösand med tomt; N:o 11, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang. öfverlåtelse till Westernorrlands läns innevånare af gamla kronohäktesbyggnaden vid Sundsvall med tomt; och N:o 12, ang. ändring i nu gällande föreskrifter om skyldighet för vissa Statens tjenstemän att ställa borgen för den uppbörd de om händer hafva. Den 20 Januari. 149 Företogs val af de Tolf Elektorer och Fyra .Suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med Elektö'ré'r af do'öfriga RiksSt:n, utse R.
Af slägtet Qenista kände han tre arter, hviika han efter deras förekomst benämde G. hispaniccu, G. nivemensis och G. vulgaris. Dessa beteckningssätt äro hos Belon inga undantag utan de äro en allmän regel. De användas öfver allt i hans reseberättelse, der han talar om sina utflykter på ön Lemnos, på berget Ida (på Kreta), vid Svarta hafvets kust, i Jerusalems omgifningar och andra ställen. Hvad som gör de Belonska växtnamnen än märkligare är, att en stor del af dem återfinnas alldeles oförändrade hos Linné. Sådana namn äro t. ex. Berberis vulgaris, Gapparis spinosa, Papaver corniculalum och P. Rlueas, Tribulus teirestris, Rubus Idceus, Sorbus Aucuparia och S. torminalis, Populus alba och P. nigra, Smilax aspera, Veratnim nigrum och många andra. Afven i sin foglames naturalhistoria gör Belon ett vidsträckt bruk af det binära namnsystemet. Bredvid en mängd linnéanska namn såsom Ardea stellaris, Alauda eristata, Turdus viscivorus, T. iliacus och T. pilaris, Hirundo rustica m. fl. träffas andra sådana, som af Linné eller följande naturforskare blifvit förändrade, såsom Accipiter Aegyptius, A. stellaris (dufhök) och A. palumbarius (falk), Struthio africus (nu S. camelus), Gallus galli-naceits (nu G. domesticus), Colurribo domestica, Picus arborarius, Anas torquata, Alcedo rocalis (Linnés Turdus artindmaceus) m. fl * Och slutligen är samma system, ehuru i mjjidre omfång, genomfördt i Belons afhandlingar om fiskame. Ombord på det fartyg, med hvilket B. seglade i de grekiska farvattnen, uppstod tvist om rätta namnet på en fisk, som besättningen fångat Några ville kalla honom hafssvin, andra åter murmelflsk.
En sådan finnes deremot stadgad i 56 § Riksdags-ordningen, som innehåller att, med undantag af grundlags-frågor, nya ämnen icke få af Riksdagsman väckas sedan en månad från riksdagens början tilländalupit, såvida icke sådana frågor af redan fattade beslut, eller redan upptagna ärenden eller under riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledas. Då Herr Bomans väckta förslag olvifvelaktigt innefattade ett »nytt ämne» och icke föranleddes af något redan faltadt beslut eller under riksdagen inträffad händelse, helst den omständigheten, att Borgare-Ståndet nyss förut ogillat en annan vald ledamots behörighet att i Ståndet inträda uppenbarligen icke kan härtill räknas, samt motionären icke ens uppgifvit, alt de förhållanden, som skulle ådagalägga Herr WallenDergs obehörighet att vara ledamot af Borgare-Ståndet, först vid liden för motionens afgifvande blifvit kände, finnér jag Herr Bomans motion icke hafva bordt, emot sist åberopade grundlags-paragrafs tydliga lydelse, till pröfning upptagas. Det har visserligen blifvit påstådt, att Utskottet icke skulle ega att ingå i pröfning af andra omständigheter än dem, hvilka Talmannen åberopat till grund för sin vägran af proposition och hvarom således stridiga åsigter emellan honom och Ståndet sig yppat; men då, i fäll som det förevarande, Ivonstitutions-Utskottet, enligt 55 § Riksdags-ordningen, har alt afgifva utlåtande »öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen», måste detta åliggande ulan tvifvel anses vara så omfattande, ö Konstitutions-Utskoltcts Memorial JM 4. att Utskottet eger både rättighet och pligt att pröfva frågan i hela dess vidd och tillse, huruvida Grundlagens föreskrifter vid dess behandling blifvit iakttagne, utan att härvid vara inskränkt genom Talmannens uppfattning af densamma. Jag finner mig således ensamt af det skäl, att frågan blifvit för sent väckt, ega full anledning godkänna Talmannens förfarande att vägra framställande af proposition derå.
I allmänhet tror jag det vara bättre att infordra nödiga upgifter från de officiella myndigheterna än från de skattskyldige sjelfva, men man får dock ej göra det i sådan utsträckning, att man begär upgifter, af hvilka ingen nytta är att hemta. Jag anhåller således på nu anförda skäl, att afdelningen litt. b) måtte återremitteras. Gr. Lagerbjelke: Med anledning af den siste talarens anförande, får jag fästa upmärksamheten pä, att det för Beredningskomitén är nödvändigt att hafva några materialier att gå efter, och att det är sådana man nu för första gången ålagt vederb:de att anskaffa. Hvad domstolarne och hypotheksföreningarne skulle vinna på att afgifva dessa upgifter hvart 3:dje år i stället för hvarje år, är åtminstone för mig svårt att fatta, och jag vågar sålunda anhålla om bifall till denna §, med den ändring i öde mom:t, som Hr Fåhraeus föreslagit. Gr. Mörner: Med anledning af den siste talarens yt trande, får jag erinra, att i hela detta Bet:de förekommer icke Den 16 Maj f. m. 153 något enda stadgande, som antyder derpå, att de upgifter, som blifvit inlemnade till en komité, skola förvaras för att ligga till grund för en följande komités arbeten. Det erfordrades således en särskild föreskrift, att dessa årligen inkommande upgifter skola läggas afsides, för att till behandling förekomma hvart 3:dje år. Att det deremot för domaren blir långt besvärligare att årligen afgifva uplysningarne än att hvart 3:dje år göra ett sammandrag deraf, är tydligt, då samma egendom kan på den tiden hafva gått igenom många händer, och det väl vore nog, om den sista köpeskillingen blefve känd. Jag fortfar i mitt yrkande. Hr von Koch: Man har anmärkt, att vederb:de myndigheter, och isynnerhet domare å landet, skulle blifva alltför mycket betungade, om alla de här foreskrifna upgifterna verkligen skola inlemnas. Men i 76:te §:n har TJtsk:t också föreslagit en icke obetydlig summa till ersättning för vederb:des arbete och möda i detta afseende.
De framställda hufvudgrunderna .blefvo bifallne, på sätt de i Utlåtandet N:o 45 blifvit föreslagne, endast med följand. förändringar: a) att i usta hufvudgrun den den inskränkning skulle gö"as, som föranledes af Ridderskapets och Adelns, i fråga om tackjerns utf. rse , i anledning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande N:o 135 fattade beslut, att nemligen utförseln af nämnde artikel skall vara förbjuden; b) att orden: öfverlåta ät Kongl, Maj:t rättigheten att, skulle utgå ur i2:te hufvudgrunden; 2:0 att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det befäl och manskap af Kongl. Maj:ts Flotta hädanefter å de tider af året, då sådant kan låta sig göra, i mon af behof och tillgångar, måtte användas till seglande kustbevakning, å för ändamålet lämpliga, snällseglaude fartyg, dock att kostnaden ej öfverstiger 5o,ooo Rdr Banco årligen: 0:0 bestämdes utförsel-tullen å: Alun, andra slag - till g sk. per 17 Lpd. Aska, rå, af träd, eller andra vegetabilier - »3 sk. per Lpd. Ben, ålla andra slag, oarbetade - ,2 sk. per Lpd. Hudar och skinns som ej inbegripas under pelsverk: oberedda, torra till 4 sk> per skålp. saltade och råa - „ 2 sk. per dito Jern, smidt oell valsadt, stång-, platt, 3/8:dels turn tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, af större eller mindre längd, fyrkant öfver 5/8:dels tum, längre eller kortare till 16 sk. per Skpp. st.
Till en början torde det tillåtas Konsistorium underdånigst nämna, att ifrågavarande 1861 års räkenskaper redan blifvit granskade af Eders Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-rätt utan anmärkning mot den besparing, hvilken Rikets Ständers Herrar Revisorer funnit felaktig, äfvensom att en likartad besparing å:- 185'), utgörande 43 R:dr 80 öre, för till 6:te Adjunkten vid Jönköpings högre elementarläroverk anslagen kronotionde, undgått ali anmärkning både af Rikets Ständers Revisorer och Kammar-rätten. — 349 — Beträffande sjelfva saken, så förekommer i 133 § 3 mom. af Eders Kongl. Maj:ts förnyade nådiga stadga för rikets allmänna elementarläroverk den 29 Januari 1859 det stadgandet, att emeritikassan tillsvidare behåller sina hittills varande inkomster; och då Eders Kongl. Majit, genom nådigt bref till Wexiö Konsistorium den 22 Augusti 1843, funnit godt bifalla Konsistorii underdåniga förslag, att lönebesparingar vid lärarebeställningar finge tillsvidare tillfalla stiftets emeritikassa, så vågar Konsistorium tro sig hafva ådagalaggt lagligheten af den anmärkta besparingen. Att åter samma besparing ej fått sträcka sig till det kontanta löneanslaget, utan endast omfattat indelt kronotionde, hemtar stöd af Eders Kongl. Majits nådiga cirkulärbref den 16 November 1839. Konsistorium framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåten A. G. AHLSTRAND A. E. NORBECK. GUSTAF WETTER. A. RUNDBÄCK. G. FR. KORAEN. B. P. A. HJELMQVIST. Wexiö Domkapitel den 12 December 1863. Lars Gust. Rydén. Kongl.
Jorda-Balken, ”att bördeman ej häfver våld att börda en del af den arfvejord, som i ett köp såld är, derest ej båda öfverenskomma det att skilja, samt ”att, när både arfve-och aflingejord är i ett köp å landet, bördeman, som vill arfvejorden börda, också är pligtig att lösa aflingejorden, så framt köparen sjelf den ej behålla vill,” otvifvelaktigt böra tillämpas i det fall, att, jemte frälseskattejorden, äfven annan jord blifvit i samma köp såld, hvadan en jordegendom, af både frälseskatte och annan natur, icke kan komma alt styckas emot köparens vilja, samt egaren af frälseräntan ej heller är berättigad alt lösa mera, än frälseskattejorden, derest köparen vill behålla det öfriga, då räntetagarens försök att, genom åberopande af lösningsrätten, bereda sig vinning icke kan föranleda till något verkligt lidande för köparen, som har frihet att afstå köpet och dymedelst undgår ifrågavarande uppoffring, samt ej heller, på sätt Gustaf Gustafsson förmenat, bör kunna verka till minskning af köpeskillingen, enär köparen har destoroindre alt befara lösningsanspråket, i den nion han väl betalt egendomen, och då det, på en annan sida, visar sig medföra nytta för jordbruket, att den åtskiljda eganderätten till jorden och till räntan åter varder i en hand förenad, samt för befordrande häraf, och för alt så vÄ jordegaren som ränte-egaren bereda lika rättigheter och fördelar i omförmälde hänseende, lösningsrätten synes höra vara ömsesidig; finner Utskottet sig böra, med afstyrkande af bifall å Herr Prosten Ödmans samt Gustaf Gu - Ia>g-tUt; köttet t ABm. Nv> *4- *ö j angående upphörande
Han förehöll (1626) Professorerne i Upsala, huru ”det hade aktats bland fordna staters högsta berömmelser, att de fria konsterne varit skrifne uppå folkens egna tungomål; nu åter måste landets inbyggare använda mera flit, omkostnad och arbete på främmande tungomåls förstånd, att genom dem komma till kunskap om konsterne, än på konsterne sjelfva; det vore dock en påfvisk sed, att låta all högre vishet betjena sig af främmande mål. Andra folkslag började redan få en inhemsk litteratur: det vore skäligt, att Universitetets lärare sökte framkalla en dylik i Sverige”. Närmast åsyftade denna föreställning utgifvandet af Forsii Physica, hvilket dem sålunda anbefalldes; men den uppenbarar tillika ett vida större syfte, som låg honom på hjertat, och hvartill han uppmanade sitt universitet att i främsta rummet samverka. Man jemnföre härmed, bland annat, hans kort före sitt tyska korståg (1629) utfärdade ”Memorial för dem som antagne äro att vara Riksens Antiqvarii och Häfdesökare”; en Instruction, der 17 i femton punkter allt dithörande så noggrannt angifves, att den ännu i dag skulle kunna tjena till mönster. När man der t. ex. läser, huru dem ålades, att samla ”alla runeskrifter, så i böcker som i stenar; alla krönikor, historier, urminnes sagor och dikter om drakar, lindormar, dvärgar, resar, sägner, kämpeoch rimvisor, – deras toner icke förgätandes att uppspana; uppspörja folkets klädedrägter, sedvanor, gamla vapen, dryckeshorn, olika landskapers olika sinnelag; öfverallt samla förråd till ett fullständigt Svenskt Lexikon”, – med mera: så skönjer man tillräckligt, hvilket utrymme, i denna oförgätliga konungasjäl, fanns för alla stora och sköna interessen.– Gnistorna tände. En nyvaknad kärlek, en fosterlands-ifrande förening af archäologisk och poetisk enthusiasm, vände sig oskiljaktigt åt svenskt fornspråk och svensk fornhäfd.
Uti Inqvarterings-Ordningen af den (5 Julii 1720 stadgas: ”Ingeli mg fordra eller njuta någon inqvartering uti Släderue, som antingen icke hörer till den stan* diga Garnisonen och med densamma gör vakt och vård, eller häfver Kongl. Majrts pller KrigST och Amiralitets-Collegii anvisning dertill, eftersom hvarken Generalsperson, Landshöfdingar eller Commendanter skola ega roagt om Inqvarteringen i Städerne uti någon måtto att disponera, antingen för sig sjelfve eller andré, utan skall Inqyarlering höra under Magistrat fens enskilda förvaltning och fördelning, dock hetages ingen siiie besvär hos Land?-* höfdingen att andraga, i fall någon skulle finpå §>g för när skedt. Och höra Magistraterne vara ansvarige, om de af egen myndighet Rorgerskapet nied någpn extraordinarie Inqvartering besvära; Hvarföre ock de, sorn uti Regements , Garnizonseller andre publike värf och ärender förgändas, med nödige Resepenningar af dem, som dem försändt, förses skola efter Reglementet. På grund häraf har ock Kongl. Maj:t, i anledning af Landskrona Stads underdi - 370 S ta t s-U t sko t tets