Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Vidkommande de vid serskilda å riksstaten uppförde anslag, hvilka, ulan nu ifrågaslälld förhöjning deri, ansetts lemna tillgång för bestridande af en del utaf de för det blifvande artilleri-batteriet erforderliga årliga kostnader, så äro dessa anslag samtliga till beloppet begränsade, med undantag allenast af det till inqvarterings-kostnaden i landsorten, hvilket sistnämnde innehar egenskap af förslags-anslag; men då, efter hvad räkenskaperne utvisa, detta anslag under flera af de sednare åren icke varit till sitt hela belopp för dermed afsedde utgifter behöfligt, så alt derå, efter medeltal för åren 1841—1845, uppkommit en årlig besparing af 9,168 r:dr, torde det äfven kunna antagas, att det för artilleri-truppen deraf påräknade mindre betydliga årliga bidrag af 565 r:dr 24 sk. ingalunda kommer att föranleda öfverskridande af anslagets i riksstaten upptagna summa. Med afseende å hvad sålunda förekommit, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte, med bifall till Kongl. Maj:ts högstberörde nådiga proposition, för sin del medgifva, att kostnaden för ifrågavarande artilleri-batteris första uppsättning samt årliga utgiften för dess aflöning, underhåll, beklädnad och materiel må bestridas, dels med vakans-afgiften för ofvanbe - i Stats-Utslioltets Utlåtande, N:o 76. rörde vakanta rotar och dels af Norrbottens hästjägare-srpiadrons-fond, äfvensom att öfriga årliga kostnader förden nya truppen må få utgå af de till lika beskaffade utgifter afsedde anslag under riksstatens fjerde hufvudtitel. Stockholm den 21 Februani 1848. Jtä 76 Änk. till Exp. Utsk, de* 22 Febr., kl. 5 e. m. Utlåtande, angående godt görande af förskottsvis utbetalda understöd. i anledning af den sistlidet år i Christianstad inträffade eldsvåda. (Pigs. Afd.)
Om det ock vore bevisligt, att Lagersvård åren 1804 och i8o5 såsom Riksgålds-Contoiret sjelf gjorde, till underpris inköpt andelar uti dessa Statslån, hvilket alla tiders bruk företer, så lärer dock i följd af nu företedde Notarialattest ej kunna vederläggas det Lagersvård redan 1800 ägde en tredjedel af sin år 1815 anmälte andel i dessa lån, och han öfverlemnar till det Stånd, hvaraf han år Ledamot, att bedötnma om det år billigt och rättvist, att en Svensk undersåte och Embetsman innebegripes under en författning, som var en följd af en Utländsk. Magts fiendtlig» och obilliga förhållande, i afseende på Svenske undersåtares fordringsanspråk. BÖr vål Lagersvärds förtroende till ett af Rikets Ständers Ombud med Konungens bifall och gillande afslutadt publikt Contract straffas »ned förlusten af 57,952 Lires fuori Banco, som han lagligen åger att fordra. Bör vål Lagersvård, sorn i dessa låne-årender allt ifrån 1793, ågt så mycken befattning, och en befattning som tillskyndat honom Höga vederbörandes bifall och belöning, hvarom bilagorue härtill nogsamt bära Dclt 1 Mdrtii, JOI vittnesbörd; bör val han, infödd Svensk, hårdare behandlas ån Sachsiske undersåter, delågare uti Svenske i Leipzig gjorde Rikslån? Kan vål någonsin ett liquidations-sätt billigas, hvarefter Svenskt försåmradt mynt, utan afseende på VexelCours, betalas en i redbart mynt contraherad skuld till en Svensk undersåte ? Skall en Svensk vidkännas en dylik uppoffring, lårer den icke kunna rättfärdigas förr, ån den öfvergås alla Svenskar, Hvad omdöme skulle Lillas öfver en Domstol, som för en, i Hamburger Banco contraherad skuld fastställde, att betalningen kunde göras med nu gällande Svenskt Banco-papper till samma cours, som den, då Svenska BancosedelRiksdalern var i högre värde, än Hamburg, ska Riksdalern ?
B:co Transportsedlar ärligen afsättas och anslås, att för Bankens räkning inköpa myntbara metaller af Guld och Silfver, efter den Instruction för BancoFullmägtiges förfarande i denna del, som särskildt varder faststäld, och som i synnerhet bör afs-e, att uppköpet må verkställas å sådan tid och pä sådant sätt, att Mihang till R. S, Frat, q:de J*wl 58 ffr* fre*, ti:dr. rf, <> Sepltati, något annat vigfigt förhållande för samhället icke derigenom robbas, och framförallt icke vexelconrsen på utrikes handelsplatser steg* ras utöfver rict b.lopp, hvartill den eljest skulle uppgå. Skulle dea affatta summan till större eller mindre del icke genast eller årligen kunna till det bestämda ändamålet anvandas, skall densamma ovilikoiligen gagnäs till de föremål, som i i o puneten omförmälas. .3:0 Det skal! vara hvar och en tillåtet, att uti Banken emot myrtbara m.taller tidvtxia sig Bancoscdiar, beräknade till d-.t förhållande^ ‘on Bancoi*ullmägrige. särskildt lör hvar’ je är vid det löiegåendes slut bestämm 1, efter föranledande af Wexelcouf-ens medclbeiopp det sisrförflutr.a äret, jemidördt med det inom Landet gangbira pr set på silfver, sorn genom behörige betyg lian Auaionskamrame utrönes; dock likväl icke under I2o sk. och icke öfver 12^ sk. för j R'd. {specie. 4:0 Hvad som vid denna SilfverinvexHng i öfrigt bör i akttagas, bestämmes genom särskild InsrjuCUOi! lör BarcoFullmägtige ; iru n det ar 18^8 r|H Kongl. Maj ts nådiga dispo sition intill nästa Riksdag anvisade. Cremtiv för inköp af myntbara metaller., kommer nu att upphöra. Trot.
Hr Sven Scholander hade i måndags å Vetenskapsakademien anordnat en af sina så högt gouterade Bellmansoch musikaftnar, och att den celebre sångaren med entusiasm hälsades af ett till sista plats fulläatt hus, var en själfklar sak. Det o m - växlande programmet, som ej upptog mindre än 15 nummer, måste ytterligare utökas med ett par extra nummer, o c h det kan sannerligen ej förundra, att den tillmötesgående konsertgifvaren till sist visade tecken till trötthet, efter att ensam i två fulla timmar ha underhållit publiken med sin själfulla o c h rikt individuella, men därför också helt visst mycket ansträngande konst. Violinisten Marteau gaf i söndags en matiné i Berns salonger inför ej mindre än 2,300 åhörare — väl den talrikaste konsertpublik, som någonsin förekommit härstädes. Att bifallet var lifligt kan man nog tänka sig. Men harmen öfver trängseln och impressarions dåliga arrangemanger var lika liflig. Tvänne konserter förberedas till nästa vecka, den ena till onsdagen af den amerikanska sångerskan miss Emma Nevada, den andra till torsdagen af den finska sångerskan fröken Morduch o c h pianisten hr Ekman, då båda senare kända från en af Marteau-konserterna på operan. IDUN pierres fastrar. Skiss för Idun af Ina Stockenstrand. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) Vid undersökning af handelskemisten befunnen, enl. intyg, fullgod. K. A. Nydahl &amp; Stockholm, 3 Stureplan C:o 2 » Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Gåta. Mitt första är gömdt uti dörren, som bär Till torparens stuga vid ån; Af riset som flammar på härden ock är Mitt andra en del — ej af spån. I gnistrande brasan, så munter och röd, Du finner mitt tredje — ja, ock i dess glöd. I stormen, som brusar kring torpstugans knut Du finner mitt fjärde förvisst, Men icke i stocken, som ligger på lut, Som steg till dess förstugukvist. Ur torparens mat får mitt femte du dra ', Men icke ur torparens not, Och utaf hans hand skall mitt sjätte du ta ', Men icke från länd eller fot.
Filharmoniska symfoniorkestern gaf i tisdags sin sjunde konsert i Musikaliska akademien. Som hufvudnummer stod på programmet Beethovens Eroica-symfoni, en af mästarens allra förnämsta. Frånsedt några ojämnheter, var utförandet på det hela taget berömvärdt. Orkestern utförde därjämte en högst originell rhapsodi af den ryske tonsättaren Glinka. Hufvudintresset var emellertid å denna konsert fäst vid återknytandet af bekantskapen med den högt värderade o c h framstående violinvirtuosen Emile Sauret. De solida egenska per, som vid hans uppträdande härstädes för åtskilliga år sedan förskaffade h o n o m hela den musikaliska publikens beundran och sympatier, framträdde nu o m möjligt i ännu högre grad. Ett så fint och själfullt spel, som kännetecknade utförandet af Mendelssohns välbekanta violinkonsert, torde näppeligen kunna öfverträffas. Och att hr Sauret äfven är en mästare i det rent tekniska hade han tillfälle visa särskildt i » Souvenir de Moscau; &gt;, komponerad af honom själf. Redan vid sitt första inträde mottogs konstnären af en ihållande bifallsstorm, s o m sedermera efter hvarje utfördt nummer blef ännu intensivare. Hr Sauret uppträder ånyo i afton, då Filharmoniska symfoniorkestern gifver sin sista abonnementskonsert för säsongen. Musikföreningen utför lördagen den 18 dennes i Östermalms kyrka Mendelssohns världsberömda, här förut aldrig i dess helhet hörda oratorium » Paulus ». Titelpartiet sjunges af hr Salomon Smith. Loretos madonna. En skildring från För Italien. Idun af Jjtlha Ijtnfjf. (Forts.) 1 ertarelli var djupt olycklig. Han försökte bota sig genom att resa bort, han tvingade sig att endast sällan aflägga visit ' \ hos Grays; men intet hjälpte Elena var j u ändå öfverallt med h o n o m — hennes bild var i hans hjärta, och hennes klingande skratt tonade alltjämt i hans öron.
Ständers Allmänna Beswärsoch Econoniie-Utflotts Protocolls-Utdrag af mn nästlidnc Augusti, hwari med afseende pä Kongl. Maj:k§ Nädiga Proposition af ben 2Z i samma mäuad-, Urskottet nppä anförde skäl tillstyrkt, att Bränrvinsbränningen mä genom snart ut färdande tillätclse den i nästkommande Octobcr taga sin början samt sedermera, pä sätt förut stadgadt är, till ärcts flut fortfara, fann Borgarc-Skändet skäligt att för sin del härtill bifalla, sä wjdt efter Ständets tanka, härmed äsyftaS endast Husbehofsbrännings-rätiighcten, och i följe deraf nägvn befattning i och för denna rättighet eller utöfningen deraf, Allmänna Ma» gazins - Inrättningen pä intet sätt tillkommer; Och skulle de Rcspective Mcd-Ständen samt wälbemälte Utskott härom wdrdsamt och wänligcn underrättas genom Utdrag af Protocollet. klt supra. Lx ?rotocc>Ho I. bil. ketsrlon. Utdrag af Protocollet, hällek i Borgare - Ständcts klsnum wid Riksdagen i Stockholm dm iz September 1809. S. V. Efter uppläsande af Högloft. Stat . UtfloktetS Protoeolls-Utdrag den i2rte dennes, angäenTredje Band. N:o 73, 79. dr öro Den 19 September. de Herr Friherre I^u-lbeckn dit remitterade Memorial, om wibe ändringar i Författningarnc, forn röra, Hus» behofs - Branwinsbränningen, gillade Ständet samma Utskotts yttrande, att berörde ärende dess ätgärd icke tillhörde. Ut tuprs. bix krotocoilo ^s. »I. peterson. Utdrag af Protokollet, hältet i Borgare - S<anbc.'s plenum wid Riksdagen i Stockholm Ven 14 September I809. S.' O. Wid förchafwande af Högloss.
Direca tisneu hwad Kongl. Förordningen af den 8 Maij 1775 och Kongl. Breswet af d» 11 Januarii 180a, om wist utsatt tid till Introduktions tagande m. nu widare stadgar. Hwarjemte Direktionen äger alt wid siike Jntrvduckioner dä Kongl. Majus Nädiga Diplome bör iu oriZinali upwisaö, Noga tillse, alt icke i4z6 Den 24 November. icke allenast wederbörlige qvitteneer öfwer de i Förfatkningarne päbudne Jnkroductions afgiflers erlaq. gande till Riddarhuset, Adelida Cadett Scholan och Adelig» Jungfru Skiftet, utan ock Sköldebref^ afskrift. Wapen Plåt, fann fullständigt upräktad Biografiff Genealogie, med dag och Årtal pä födelser, giftermål och dödsiider, pä alla som höra till Är» teo, till Riddarhus Direclionen ingifwas. 7- I anledning af hwad Z8 § i Riddarhus Ordningen stadgar, angående Genealogiers kompletterande, äger Riddarhus Dircctionen akt öfwer »verkställigheten deraf hälla noga tillsyn. §, 8. När större eller mindre reparationer, som pä Riddarhuset och dest område oundgangeligen tarfwas skola företagas, later Direclionen deröfwer af »vederbörande Byggmästare och Handwärkare uprätta behörige kostnads Förslag, hwilka uti Dire»tionens sammanträde föredragas och granskas, och mage slite reparationer, eller hwad annan anstalt som ädrager Castan nägoN utgift, ej beslutas, med mindre fem Ledamöter äro närwarands och derom öftverenskomma. Skulle särdeles betydelige eller total» reparationer ä Riddarhuset befinnas nödiga ma derom »Tid nin - Den 24 November. r437 ningarne kungöras och arbetet till den minstbjudande erbjudas. I öfrigt nndwiker Direktionen alla Extra
VIII. B. 106. A. 110. Fribrefs-rältighet, angående dels utvidgning i den Presterskapet tillerkända dels meddelande af en sådan åt Skolbestyrelser, Sparbanker och inhemska Brands!ods-bolag. X. B. 259, 322. A. 327. XI. E. 2.0. , Fricorps i Dalarne. So Landttrupper. Friheter och förmåner för de till presterskapets aflöning i sednare tider anslagna hemman och lägenheter, angående väckt fråga örn vissa. VII. B. 519. A. 535 VIII. E. 103- Frälsemans särskilda forum, om upphörande af. I. R. 221- B. 193. 200, 221. A. 229. Frälseräntor, om rättighet för frälse-räntegifvare att i likhet med krono-tiondegifvare elter medelmarkegångspris lösa. III. B. 347. A. 371. U. 556, 615. — om befrielse för f. d. bergslagshemman, i likhet med nuvarande, från vissa delar af. Se Bergslagshemman. Fröbvgårda oell Röhälla, färjeplatser på Olands vestra kust, angående utsträckt fraktningsrntt öfver Calmar Sund för personer boende emellan. Fullmakt, rättegångs-, om utfärdande af ett stadgande, att sådan, i ifrigt i »ga form affattad, expedierad genom elektriska telegraf-bjråerne, må anses för lagligt gällande. II. 360. R. 563- XI. B. 327. A. 332. Fullmäktige i Banken och Riksgäls-Kontoret om förhöjning af arfvode för. I. 71. 11. 89. Se Val. Fullmäktiges i Eiksgälds-Kontoret till Rikets nu församlade
Mfen samma grundsats, som gäller för Omdömet örn denria, galler äfven, för bedötnmandet af hvar och én éf de detaljer, för sig betraktade, hvilka Varit anförtrodda något af tlé förvaltande verken. Äfven de hade lättast och rättvisast kunnat bedömmas, om man framställt deras resultater på det hela — jemfört de medel man ägt att tillgå , dfe kostnader män användt, de syften män vunnit, dels med förflutna lider hos oss, dels med främmande länders förvaltning; tifell fen sådan teckning — med bestämdhet och någon forskning i ämnet, vågar jag förklara det, — skulle ej kunnat slutas med behofvet att erinra i fr. ignvar, verk om en sparsammare hushållning. Men om tiden ej hudgifvit Utsk. att fullborda en sådtin talla, hade det måhända icke varit obilligt, att på deh som lemnats, ej endast upptaga de anmärkta åtgärdernå , utan äfven eh och annan af dem, emot hvilka omöjligen något klander kunde riktas; men som dock måhända trognare än de anmärkta; kunnat lemna bidrag till tfeeköingfeh af förvaltningens sanna karakter. Må det tillåtas mig att lD'c 11 17 Maj f. m, liär an'föi'a eli enda exempel, hvilket jac; med tå mycket större nöje — jag luinde kanske tillägga' pligt — väljer, sorn jag aldrig Sett det omnämdt af någön utaf våra mångå publicitetsorganer ; och sorti del framställer ett’ af de mångå anspråk på nationens tacksamhet, en af vår handel och näringar högt förtjent embetsman äger, men mot hvilken man dock Seli våra ultrafiherafa i näringsfrihet under åratal' instämma i en brodel lig chorus med våra mest inbitna ufträister i handelsoch skråtvång, att ropa: korsfäst, korsfäst!
N’.o 36. lens förständigande, att inhemta säkrare underrättelser och upplysningar, samt att, då uti denna sak, allt från dess början, Herr Grefve Cederström, i egenskap af Konungens tillstädesvarande Rådgifvare, verksammast och nästan uteslutande handlat, de öfrige Rådgifvarnes andel i rådslagen varit begränsad inom det afseende de trott böra fästas på livad Flottans Chef yttrat. Men icke dess mindre synes det, i alla händelser, falla Stats-Secreteraren och Stats-Rådet till last, att de ej i underdånighet påmint om den möjliga, törhända sannolika vådan af ett så vigligt och ansvarigt varfs anförtroende åt en enda Embetsman , under åsidosättande af den allmännare Förvaltningscontrollen, och med en Konungens Rådgifvares personliga inblandande i verkstäJlighets-detaillen af handels-transactioner med enskilda, samt att de icke ens tillstyrkt, åtminstone att, på sätt Föredraganden och Stats-Rådet sedermera, i fråga om den ytterligare Skepps-försäljningen, hemställt, Förvaltningens af Sjö-ärendena underdåniga utlåtande måtte infordras, hvarigenom Konungens Rådgifvare, i hvad på dem berodde, hade främjat en noggrannare kostnads-beräkning och öfverhufvud tillförlitligare hushål In ings-garantier. 3.'u Emot Stats-Rådet, H. Exc. Herr Giefve Cederström, rådgifvande åtgärden lill Constitutions-Utskottets Memorial. N:o 36. 7 den senare handels -transactionen om Örlogs-fartyg, eller till försäljningen af Linieskeppet Guftaf den Store, sedan benämndt Försigtigheten, samt af Fregatten Camilla.
N:o (50 gjorde anmärkmr föranleda till delsammas återremitterande. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade, del han trott sig hafva funnit, ali ja varit öfvervägande. Föredrogs LagUtsk:s d. 18 dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o fil, i anledn. af väckt motion, ang:de vadepenningars och revisionsskillings afskaffande samt förändring af30cap. 6 § Rätteg.b:n. Detta betänk, företogs punktvis till afgörande. l:sta punkten , ang:de afskaffande af vadepenningar. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Jag anhåller, att Ridd.- secret. måtte upplysa, huru detta betänk, blifvit i de öfriga Stånden afgjordt. Undert. Ridd.secret. tillkännagaf, att till R. o. Ad. icke inkommit någon underrättelse om i detta ämne af de öfriga RiksSt:n lättade beslut. Gr. Lagerbjelke: Jag vågar hemställa, om icke med denna punkt kunde få uppskjutas, intill dess sig visat utgången af omröstningen i förstärkt LagUtsk., ang:de Iagmansrätternas upphörande. Hr Giin t ber, Claes Ephraim: I anledn. af Gr. La gerbjelkes förslag, får jag erinra, att något sådant uppskof icke erfordras. Skulle vid frågan om Iagmansrätternas afskaffande Frih. Stjernstedts reservation blifva antagen, der frågan om vadepenningar äfven förekommer, så förfaller naturligtvis del särskilda beslut, som Ståndet i anledn. af detta betänk, vidtagit; men i annat fall måste R. o. Ad. vidtaga ett annat beslut. Dessutom kan det icke nu vara svårare för R. o. Ad. att på förhand fatta sitt beslut, än det var för ett par dagar sedan, då R. o. Ad. beslutade angående summa appellabilis, som kan hafva sammanhang med den andra frågan. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är förekommen af Hr Gunther och hemställer, att R. o. Ad. mätte nu fatta sitt beslut. Gr. Lagerbjelke:
För legning till extra roteringen, inom den för förstärkningsmanskapet bestämde ålder, som under och öfver samma ålder högst sällan finnas några dugliga soldatämnen, samt dessutom ofvannämnde jemnväl i lista Momentet af Kongl Kungörelsen, angående förstärkningsmanskapet, af den 25 April 1811, intagne förordnande: att vid beräkningen af det antal förstäi kningsmanskap, som från hvarje stad eller Socken skulle utgöras, ej allenast den stående armeen, utan ock det inom staden eller socknen roterade eller värfvade krigsfolk borde afdragas, tydeligen innebär, att äfven till den slags rotering, hvilken, såsom icke permanent, ej ansågs utgöra någon del af den stående armeen, fick legas eller värfvas inom förstärbningsåldern. Andra frågan blifver derefter, om denna rättighet sedermera blifvit extra rotehållarne betagen. Att sådant, enär extra roteringen grundar sig på frivilligt åtagande, icke utan Ständernes begifvande kunnat ega rum, lärer vara ostridig!; men ett sådant begifvande innefattas, hvarken i Riksens Ständers den 23 Maj och g Juli 1812 till Kongl. Majit aflåtne underdåniga skrifvelser, angående Allmänna Beväringsmanskapet, hvaruti extra roteringen icke på något ställe omförmäles, eller i något annat Riksens Ständers Beslut. Besv, och Ekon. Utsk.
M:s nådiga utslag; och då den öfverlemna! till boställe åt comminister a:ne rå och rörs fjerdingar ulan ränta, hvardera fullgod med den enda fjerding bostäilsnatur, som den förbehöll sig vid erbjudandet, så lärer den afhandlande, endast af allmoge bestående församlingen, förlitande sig på Styrelsens rättvisa, varit fullt befogad att icke betrakta sig i skuld hos Kronan för någon ränta, då den fastställda rätteligen haft den att fordra för en hel fjerdings öfverskott. Löseskillingen ulgaf den utan anmäldt knot, huru obillig den syntes, efter det halfva rå och rörs hemmanet redan var inköpt och prosten deri inrymd, för att kunna sälja hemmanet och få något åter. Löseskillingen har den ej heller återfordrat. Det är endast den förlust, församlingen icke anat, hvarifrån den vili förskonas, sedan yrkandet om återgång blifvit ogil8 H. ‘ 42 33o Den ij J un i f. nt. Indi. Att klandra livad sorn skei t, är ieke motionärens mening oell icke heller min, endast att tillse, huru saken numera må kunna elter rättvisa och billighet hjelpa*, och jig har allt skäl att förmoda, det hemmanet, i anseende till blifvande innehafvare* oförmåga att utgöra den pålörda räntan, alldeles orimlig derjemte lör ett så svagt hemman, loir eller sednare hemfaller lill Kronan såsom skattevrak. Emot Frih. Cederström* uppfattning af K. K amma rcollegii hemställan åberopar jag hvad StatsUtskts betänk, i delta afseende innehåller. Det upptager ordagrannt, att co11:ni hemställt, det församlingen måtte på annat lämpligt sätt hållas skadeslös för omtvistade räntan. Om löseskillingen har aldi ig någon tvist varit. Hr Rosenblad:
I sedelns text insättes Bankens förbindelse att densamma, vid anfor* dran, inlösa, i öfverensstämmelse med 1 och 2 §§. uti Myntbestämningslagen af den r Mars i83o, hvarjemte åberopas den Lag, som stadgar straff för efterapning eller förfalskning af Bancosedlar, samt för utprånglande af falska eller efterapade sedlar, äfvensom belöningen för upptäckten af dylika brott. §. 16. Ifrån den dag då Myntbestämnings-lagen af den 1 Mars i83o träder i verkställighet, enligt hvad serskildt derom förordnas, åligge det Banken att, enär så påfordras, sina sedlar med Svenskt silfvermynt inlösa , efter 128 sk. i Bancosedlar för hvarje Riksdaler Specie, af den vigt och halt, sorn Kengl. Förordningen om Myntfoten af den Junii i83o bestämmer.
– Nu gifter ju Amina sig icke med Giakomo, icke med Hans Herman, icke ens med den hon tyckte om när Charlotte for hemifrån, utan med deras Granne Ryttmästar stedt som hon, när hon för systern annoncerade sin förlofning, kallade för en Herkulisk Adonis. – Gunla förblef orubblig som alltid, men jag måste gå bort i fönstret – att le – snart blef dock möjligt att åter vara allvarsam, ty Charlotte började ånyo gråta. Hon förstod alls inte sin syster. Hon visste med sig sjelf, hon först behöfde dö, innan hon kunde om någon annan ha sagt till Evelin det samma, som om Evas Grefve, – hon gifte sig aldrig. Ack om Charlotte haft en sådan Fader, varit så lycklig som jag, hon gret icke, vore icke sjuklig nu – men att Evelin sjelf rådt henne att hålla sig till Gunla är ett godt tillfriskningstecken. Aj – aj Gunla – du vill icke jag skall tro, hvad jag i alla fall vet – och likväl nekar du mig att se Onkelns bref du fått i dag. – Onkeln har icke skrattat alls sedan han lemnat Sjöröd. Pappa kunde också skratta – till och med den dagen. Ekholmen d. 1 Juli 1835. Min synnerligen, och egentligen goda Gunla! Såsom värdinna sjelf och en ganska god tillika, hvilket både jag och Onkeln och många fler kunna intyga, behöfver du icke undervisas om, att när man någongång råkar så ovanligt, förnämt främmande, måste fjäsas för dem, och om möjligt göras allmänt kunnigt hvad för gäster man hos sig hyser och derföre skyndar jag, utan något uppehåll alls vid det outsägliga emellan dig och mig, att förkunna det i min egoist-hjerna en filantropisk, kosmopolitisk – ack att jag hade mera lärdom till hands – Idé förirrat sig, hvilken jag nu får inrymma första platsen i mitt bref och det, så mycket hellre, som du måste hjelpa mig med dess utförande. Ja o menniskoälskande Gunla! Min förnäma