Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förenar mig helt och hållet med Hrr:ne Akerman och von Hartmansdorff, och detta så mycket mera, som jag känner att Hr Santesson uppoffrat nära ^ million r:dr af egna medel i och för Götha kanals anläggande. Under dessa förhållanden anser jag verkligen alt den minsta vedergällning R. St, kunna lemna honom vöre alf bevilja ett pen - Den 29 April. 335 sionsbelopp af 1000 neli’. Denna summa är ej stor, oell dessutom har Hr Santesson troligen ej många år qvar att lefva. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle hvad Utsk. i 30:de punkten hemsläldl, ropades starka nej, blandade med ja; hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande, samt denna propus, blef med ja besvarad. 31, 32 och 33 punk ter ne. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk-.s d. 22 och 26 dennes på bordet lagda betänk. N:o 66, i anledn. af väckt motion om förklaring af 10 och 14 §§ i 3 art. af K. M:s nåd. instruktion för skogsoch jägeristaten i riket d. 16 Mars 1838. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 22 o. 26 d:s på bordet lagda betänk. N:o 68, i anledn. af väckta frågor, att antingen biskops-embelena må afskaffas, göromålen öfverllyttas pä domproslarne och stifls-städernes pastorer, lönerne indragas till statsverket samt biskopsprebende-pastoralerne förklaras för konsistoriel^ gäll, eller ock minskning ske i biskoparnes löner.
M:t sålunda i Nåder föreslagit angående Befälets förseende med Boställen tillstyrker Utskottet R. H. St:rs bifall; men, ehuru Utskottet medgifver olämpligheten deraf, att Subalterner och de till vissa Stationer ej inskränkte Tjenstemän vid Indelte Regementerne till eget hruk erhålla Boställen, hemställer Utskottet likväl: att äfven desse, der tillgången sådant medgifver, må på Lön få sig anviste vissa andelar af Boställs-Ar - Betänkanden, N:o i3i. 181 renden, att i lika ordning med annan Löneinkomst tillträdas. Med af kastningen af de Boställen, som komma att bibehållas eller tilldelas, äro de blifvande Lönerne förminskade. Öfver denna Boställs-afkastning äro Calculer uppgjorde af i Nåder förordnade Committerade, som, enligt Instruction, haft sig ålagdt, att noga granska alla Chartor, Syneoch andre Boställs-Handlingar, att, genom tillkallade, i Orten inom hvarje Compagnie-district boende Embetsman, Landtmätare, kunnige Landtman och Nämdeman, söka förskaffa alla nödiga upplysningar om hvarje Boställes beskaffenhet till ägovärde, jordmon, serskildte förmoner m. m., samt att i följd af dessa upplysningar och med afdrag af hvad som enligt ortens natur och brukningssätt erfordras till Boställets behöriga häfd, uppskatta dess behållna afkastning, utan afseende på hvad samma nu lemnar i Arrende, antingen det är bortarrenderadt på 3o år eller på annat sätt brukadt.
Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. Doktor ThoraWigardh Tandläkare TOM von HALL. — Hvard. Helgd. Allm. Telefon 58 48. praktiserar från den 20 juni i Göteborg och MARSTRAND. (Nord. A. B. 8120) Qrebro Kex C. IS. Specialitet: Garn ericjgsartiklar till Ufidningar o. kappor. Påte vanillée Päte ä la violette Påte å 1 ' anis Pastilles å 1 ' anis Pastilles ä la menthe M o s alla. 1 ä 4 0 öre Utmärkt lösande, välsmakande meå 3 5 öre del vid hosta, heshet och katarr. ' Bäst I * Billigast! SÄLJES HOS HERRAR OCH SPECERI-, DELIKATESS » KAFFEHANDLANDE. Santalmissionens SroSen Orange Fefcoe å 6:40 pr kg. Nästan omedelbart färdigt för servering. Drygast. MÄRK! Vi sälja denna prima sort oblandad 3 É 4 KR. BILLIGARE pr kilo än vissa andra firmor. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. TE Santalmissionens Tedepot, Trievaldgränd 2, Stockholm. Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är Det bäst, drygast och billigast! i s v a r t, ii v i t t och kulört, i storartadt urval till bal-, sällskapsoch promen a d t o a l e t t e r, metereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. modernaste och bästa i E. Spinner &amp; C:ie, j^flrtcber Siften tiUts Ziirich, till Tabrik$prl$ franco ocfc tullfritt till bemmet Sparkasseräkning Räntegodtgörelse 5 proc. H U S Q VÅR NA flttmitnI landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken.
Barnbördshuset, och en fortfarande opasslighet gör det omöjligt att derutöfver anstränga mina krafter; anhåller jag 0111 tillåtelse att få upphöra att vara ledamot af Coust.Utskottet. R. o. Ad. biföll Hr Cederschjölds begäran, och att han skulle få bibehålla sin riksdagsmannarätt. Likaledes biföll R. o. Ad. Hr Akrells, Carl, begäran att få afsäga sig sin befattning såsom ledamot uti BaucoUlsk., men del oaktadt blifva vid sin riksdagsuianna-rätt bibehållen. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Hallenborg, Carl Joli., ledamot i StatsUlsk , erhållit 3:ne veckors ledighet från den 3 September, och att Gr. Mörner, Joh. Äng., ledamot i Bevilln.Utsk., äfven erhållit 3:ne veckors ledighet; Den 38 Augusti f. m. och anmodade Ilr Landtm. Ilrr Electorer alt innan nästa plenum sammanträda, för att dels välja nya ledamöter i de afgångnes ställe, dels utse ledamöter att i Utsktn inträda under åt 2tne ledamöter beviljad ledighet. Upplästes till justering Exped.Utsk:s förslag Nto 65 till R. Sits uud. skrifvelse till K M., i anledn. af K. Alts nåd. propos. om fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allm. Ärenders Beredning. Begärdes på bordet af Frill. Cederström, Jac., och Ilr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold. Vidare upplästes till justering Exped.Utslits förslag Nto 66 till R. Sits lind. skrifvelse till K. Al., i anledn. af K. Alts nåd. propos. om Calmar läns fördelning i 2:ne län. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh t Jag vill icke genom bordläggning af denna skrifvelse fördröja expeditionen, ulan begär blott upplysning derom, huru ordalydelsen af skrifvelsen är i början; sorn jag åtminstone tyckte mig böra, handlar den om Calmar läns indelning.
Då jag utgår, ifrån den åsigt, att staten, så snart den lemnar medgifvande all inom landet fabricera en vara, den må nu kallas bränvin eller hvad som helst, bör inskränka sitt åtgörande till ordnandet af en rättvis och jemn beskattning å näringen, synes mig Utskotten nu hafva uppställt en princip, som förer på bell andra vägar. Utskotten hafva, i en nog långt drifven omskapningsanda, velat, med undergräfvande af all husbehofsbränning, i bast framkalla en allmän rationel fabriksbränning, dervid förbiseende, att aldrig någon beskattning å handteringen blifvit föreslagen så ojemn inom samma klass, som den, hvilken nu är i fråga för den 6:le eller ångklassen, äfvensom alt all konseqvens med föregående Ständers åsigler i ämnet blifvit lemnad å sido, i det man nu vill med 100 procent nedsätta skatten för all s. k. konstbränning. Denna tillfälliga, men föga uppriktiga, ömhet för fabriksinteresset synes mig icke lagstiftningen värdig, då man tydligt finner meningen vara, att genom fabriksbränningens uppblomstrande uttränga den visserligen i statsekonomiskt hänseende mindre ändamålsenliga, men dock i mångtusende personers näringsförhållande ingripande, husbehofs-bränningen, för att derefter, när denna sednare försvunnit, hafva fria händer att lägga hvilka band på den förra man vill. Genom antagande af den 4:de klassens beskattning till gemensam norm för all afgift å ångbränning, uppslår väl det naturliga förhållande,att den för stunden så illa anskrifna 3:dje klassen kommer att praktiskt försvinna, men deremot flertalet af 4:de klassens fabrikanter alt genast kasta sig in i 5:Le klassen, för att der anställa en af lagstiftningen framkallad täflan till producerande af det högsta möjliga qvantum bränvin, mot en skatt, som Lili statskassan inbringar ojemförligt mindre än nu, i proportion emot det kanntal, som tillverkas. Billigtvis må man derföre fråga: är det politiskt klokt alt framkalla öfverproduktion af en skadlig vara och dertill, åtminstone för några år, eftergifva en del af skatten?
Det kan icke vara mörkt och kallt, så länge det finns något, som ger värme och glans åt allt — det outsägligt, obeskrifligt rika som innefattas i det enda ordet: kärlek ... Så länge ett hjärta kan älska, så länge kan tillvaron aldrig bli den öken, man sagt, den är. — Men håll ditt hjärta i helgd! Låt inga onda känslor tränga in och oskära det. Om det såras, låt det sluta sig, men hata icke. Det är saligare att ha gifvit allt, äfven om man intet fått, än att ha mottagit allt och intet gett. — Se ljust! Ett såradt hjärta kan öppna sig på nytt och blomma på nytt. Den modige glömmer de mörka dagarne för att minnas de soliga. Det är icke blott enfalden och dumheten, som tro människorna om godt; klokheten och styrkan våga det ock!’ » Han kväfde en gäspning i det han afbröt hennes tal med en kyss. Tre veckor efter det Eric lämnat Aspinge, tillkännagafs förlofningen mellan löjtnant Theodor Wollsioe och högvälborna jungfru Gerda Du Camp. Det var en förmiddag i mars 1881. Solen lyste redan vårligt varm, snön, som fallit om natten, hade smält, och myllan var uppmjukad, men under ytan satt kälen ännu kvar, jorden var stenhård, och snövattnet, som icke fann aflopp, samlade sig i pussar på åker och äng. Öfver markerna kom Casimir Du Camp gående, klädd i grå kavaj af hemväfdt tyg, med byxorna instoppade i skaften på ett par stora smorläderstöflar. På hufvudet bar han en mössa af räfskinn och i handen en knölpåk, som han själf skurit. Han gick med tunga steg och stödde sig på käppen; vid hvarje hans stöfvel hängde ett stycke af hans jordagods, men det var icke detta, som gjorde hans gång tung. Det sägs, att kråkorna i vårens tid, då make söker maka, få en lättare, spänstigare flykt än eljes. Den sommaren för snart sex år sedan, då Casimir vann Marias hjärta, hade hans hållning haft behag, hans rörelser lif och hans ansikte uttryck som aldrig förr. De gröfsta drag få en aning af själ, när ögonen lysa af längtan.
Men tvisten här ar just den, huruvida Constit.Utsk. äger samma kategoriska magt som ett förstärkt Utsk. Ett sådant har af grundlagen fått sig tillagd rättighet att handla med R. St:s rätt; men ingenstädes har Constit.Utsk. fått rättighet att tillintetgöra RiksSttns anmärkntr, utan tvärtom är det Utsk. ålagdt att sammanjemnka dem, och jag förmodar, att Hr Stråle, om han eftertänker, att det ingalunda innefattar samma mening att icke få besluta en ändring som att förkasta den, torde finna, att någon stridighet emellan de ifrågavar. 56 och Bi §§ Reg.F. verkligen icke äger rum. Man liar slutligen talat om svårigheten att inom Stånden uppgöra voter:spropos:r. Jag medger denna, och har derföre för min del ansett det vara bäst att, på sätt Gr. Horn föreslagit, välja annat Utsk. Men då sådant snarare torde möta hinder äf formerna, och jag förmodar, att BondeSt. frångår sin tanka i den del, deri votering skulle i detta mål erfordras, så tillstyrker jag Hr v. Troils förslag och begär propos. derå. Hr Cederschjöld: Jag nödgas upptaga några inkast i en talares yttrande, hvilken vanligen är utmärkt för redbarhet, men som nu synes hafva tagit sin tillflykt till dialectiska sophismer. Först har han sagt, att en talare, hvarmed han förmodligen menat mig, skall hafva yttrat, att som indragningsmagten olagligt tillkommit, kunde den ock olagligen upphäfvas. Det är icke rätt att förvända sina motståndares yttranden, om det ock faller sig lättast att vederlägga, hvad man hemtat ur sitt eget hufvud. Jag har aldrig - Bea 12 Februari f. m. 185 drig yrkat, att indragningsmagten må afskaffas på ett olagligt sätt; och jag vet icke, huru det kan tillgå lagligare, än att forslaget hvila? till afgörande vid nästa riksdag, sedan det blifvit till sådan behandling godkändt af alla 4 Stånden vid denna. Samma talare har sagt, att det är vådligt att förändra Utsk:s förslag.
Men sådan var icke händelsen, då Statsrådet Grubbe emoltog sitt cm - 44 Den 2 November e. m, bele, celi han bör behandlas efter de omständigheter, sorn dä förefunnos och nu äro för handen, icke efter dem som kunna hädanefter inträffa. Ser man 1111 pä de pensionsbelopp, som SlatsUtsk. i öfrigt föreslagit, sä visar det sig, att StatsUtsk. beviljat ät en enka, nemi. Fru Törnebladh, 1,000 r:dr. Hon har visserligen icke fält för myeket, men hon tillika med sin dotter utgöra blott 2 personer. Statsrådet Grubbe har 5 barn, mig veterligen oförsörjda allesammans. Tillika med hans hustru utgöra de sålunda tillsammans 7 personer. För alla dessa tillstyrker StatsUtsk. endast dubbelt så mycket som för nyssnämnde 2 fruntimmer. Jemför jag detta anslag med hvad StatsUtsk. föreslagit för Ofverste Lagerheim och bans hustru, så är förhållandet lika. För dem bar StatsUtsk. ifrågaställt 1,000 r:dr; således belöper sig för en Öfverste och hans hustru ungefär hälften så mycket som för ett Statsråd och 6 andra personer. Jag anhåller vördsamt, att denna puukt måtte återremitteras, på det att StatsUtsk. ånyo mätte taga saken i öfvervägande. Hr Westerstrand, Pehr: Jemte det att jag får förena mig med den siste värde talaren, får jag tillägga, att f. d. Statsrådet Härd hvarken var så gammal som Statsrådet Grubbe eller bade tjenat Staten så länge som han. Frill. Cederström, Jacob: Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i begäran om återremiss af delta betänk., och jag tror, att SatsUtsk. bör i denna fråga icke taga jemförele af hvad som skett, utan besinna hvad som bör ske, och i detta fall är det min öfvertygelse, alt denna sparsamhet är skadlig för samhället i st. f. gagnelig. De emot Utsk:s under Litt. h. gjorde tillstyrkande framställde anmärkn:r ansågos af R. o. Ad. föranleda återremiss.
Maj:t i Nåder täcktes låta undersöka förhållandet i denna del samt iakttaga en med billighet och Statens fördel instämmande likhet härutinnan öfver hela Riket; så har Kongl.. Maj:t i Nåder, efter det sådan undersökning skedt. och Kongl. XammarCollegium afgifvit underdånigt Utlåtande, genom Nådig remiss den 5 sisth April>'■ behagat remittera Handlingarne i detta äfnne till Riksens Fföglofl. Ständers Stats-Utskott, med förklarande, det Kongl. Majit, som vid pröfningen af detta mål funnit Fjerdingsmäns-tjensterna vara af den beskaffenhet, att deras innehafvare, om de skola behörigen kunna verkställa de flera angelägna befattningar dem tillhöra, böra vara försedde med någon deremot svarande belöning, af sådan anledning ansett sig icke kunna tillåta någon indragning af de dessa personer på några få orter anslagna Boställen eller Bohemman,; men sorn Biksens Ständer uti Deras underdåniga skrifvelse anhållit, att en med billighet och Statens fördel Den 7 Juli, 897' fördel Instämmande likhet uti Fjerdingsmännens Uöne-vilkor, må öfver hela Riket varda iakttagen, till befordrande hvaraf likväl några medel icke blifvit anslagna t sä ville Kongl. Majit, som vid ett sådant förhållande icke kunnat någon åtgärd härutinnan vidtaga, tili Stats-Utskottet hafva öfverlemnat Handlingarne i detta mål, på det hos "Riksens Ständer måtte komma i öfvervägande hvad som, till förbättring i dess* personers vilkor, kunde vara tjenligt att vid* taga. Utaf de remitterade Handlingarne har Utskottet inhämtat, att utom i Östergöthland, hvarest tjugutvå Hemmansdelar såsom Boställen finnas anslagna, Fjerdingsmännen blott i, ett eller annat Uän hafva Boställen eller Bohemman sig upplåtne, utan i stället åtnjuta lön från 1 till 3y:dels R:dr indeldt, och åter i vissa Uän blott 1 ä 3 R.dr i contant , men i Norrländska Provinserna hvarken Boställen eller någon
Snnts wile förbudic, ar frän Allmänningarne eller Fri-Sochnarue lära framkomma eller köpa mer Wed än 1,200 Stafrum, harwid altid tilseende, ac sä mpcket Swafwel stäkldigt hålles i beredskap, som för Lronan ärligen erfordras, ' hälst Skogarne och Dagswerkena äro r och för denne orsak uplatne. At Bruksägaren ej wid ivo Rws wice får taga Penningar för Wed och Dags-Werken, som til Bruket bör utgöras, eller anmanda Weden i underhafwandes hus, häll, Den 15 Mars. 765 hall, eller nyttja Dagswerkena til sadane behof, som ej med tilwerkningen gemenstap ager, och bör Allmogen, sa mycket möjeligt ar, skonas fran arbe» re i Alwe-tiden; at de Hemmans-Ägare, som fä msyning pa Allmanningarne elier andre BruksSkogar, ej aga rart hugga mer, eller pä annat ställe an anwist ar, eller röra den späda Skogen ivid ro A)al. Snuts pligt. At ingen, utom Dylta Bruks Ägare, får handla med Hemmanen i FriSochnarne om Timmer, Wed, Kohl, eller annat, som af deras Skogar tages, wid 2; Dalers pligt för Säljaren och ;o Dal. för Köparen. Ar icke någor af de Werket underflagne Hemman ager rättighet instänga något af sin Skogsmark, wid wike af 2o Dal. S:mt, och inhägnandens ater utläggande; sa framt ej någon sadan plars pa Skogen finnes, som Bergs-Tings-Rätten skulle för otjenlig til Skogswäxt anse. Al Swedjandr utom rätta Beteshagar, hwartil Aboerne ej erhållit tilstand och Utsyning af Bergs-Tings-Rätten, förbjudes. At de som ej hafwa egna Kohl-Bottnar icke fä wid ;o Dal. Smits wice och Kohlens förlust bortföra sin Wed ar kolflås pa sädane Hemmans-ägor, son: ej arv Bruket underflagne.
Ridderskäpets och Adelns Protocolls-Utdrag för den i5 dennes, innefattande Beslut öfver Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande N:o 513, om anslag för Götha Canal, förenade sig Borgare-Ståndet med Ridderskapet och Adeln deruti, att det i afsende på nämnde Canals fullbordande bifallna anslag skall anses endast i egenskap af Låne-anslag beviljadt. S. D. Återremitterades Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o ic)3, i frågan om fast Egendoms försäljande på Loteri. S. D. Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 543, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 4°8> om Communications öppnande med Gellivare Jernmalms-herg, föredrogs ånyo; och som det förra Betänkandet blifvit af Borgare-Ståndet bifallet, lades detta sednare till Ilandlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Utlåtanden: n86 Prot. Utdr. d. 23 October 1823. N:o 54o , Statsoch Banco-Utskoltens öfver anmärkningar vid betänkandet i fråga om anslag för Södertelje Canal-Verk. N:o 542, Stats-Utskottets i väckt fråga, om nedsättning af Quarantains-afgifterne vid Känsö för Svenska Fartyg. N:o 544> Statsoch Bevillnings-Utskottens i återremitterade frågan om Extra Grufve-Hjelpen i Stora Kopparbergs Län. Frän Hederv. Bonde-Ståndet.
N:o 70. af 7.de Kapitlet utaf Kommitterades handboks-försiag, — med de ändringar PresteStåndet i dess underdåniga skrifvelse den 14 Oktober 1857 föreslagit, i stället för 10:de Kapitlet i nu gällande kyrkohandbok, icke hafva något att påminna. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Juni 1860. N:o TO. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Juni 1860. Presle-Slåndet den 13 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till Förordningar, angående dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning. (Lag-Utsk:s Betänkande N:o 21). S. A. K. Med afseende derå, alt antalet af dem, som anslutit sig till trossamfund, hvilkas lärosatser mer eller mindre afvika från statskyrkans, i sednare tider blifvit större, än att den i lag för sådan öfvergång stadgade påföljd af landsförvisning och förlust af all arfsrätt här i riket rimligen skulle kunna å dem alla tillämpas, äfven om svårighet för straffets verkställande ej mötte, samt då meningarne också numera torde vara ense derom alt hvarken denna påföljd för affall från kyrkan längre borde bibehållas eller något annat verldsligt straff sättas i stället, har E. K. Maj-.t, på sätt i nådig Proposition den 27 Oktober sistlidet år blifvit meddeladf, funnit sig böra för Rikets Ständer föreslå upphäfvandet af omförmälda lagbud medelst en Förordning, hvarigenom tillika straffet Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 70. 149 af landsflykt för utspridande af villfarande lära utbytes mot ansvarsbestämmelser, som närmare öfverensstämma med grunderna för brollmålslagens omarbetning i öfriga delar.
Den obegagnade återstoden, 2,072 R:dr 82 öre, utaf anslaget till gratifikationer för år 1857 åt Flottans matrosor och jungmän, hvilket anslag, enligt reglementets 106 § 2:dra mom. utgjorde 8,760 R:dr, men hvaraf endast från Riksgälds-kontoret reqvirerats och utbetalts 6,687 R:dr 18 öre; 6:o. Återstående beloppet, 183 R:dr 70 öre utaf det enligt 170 § beviljade anslag till arfvoden för samma år åt Båtsmans-kompani-cheferne; 7:o. Återstoden, 664 R:dr 33 öre, af 1858 års anslag, 1,000 R:dr, till hyra åt Statistiska Tabell-kommissionen, enligt reglementets 109 § J 8:o. Det icke lyftade halfva beloppet, eller 1,500 R:dr, utaf 1858 års anslag, enligt reglementets 122 g, till arfvode åt lärare vid Artilleri-läroverket vid Marieberg i civil-ingeniörer tillhörande kunskapsämnen; varande endast hälften af detta anslag, tillika med den till dylika arfvoden för näst föregångna år anslagna summa från Riksgälds-kontoret reqvirerad och utbetald under år 1858. Do för sistlidne och innevarande år beviljade anslagen hafva deremot under loppet af dessa år blifvit med sitt hela belopp uppå vederbörliga reqvisitioner från Riksgälds-kontoret utbetalda; 9:o. Det odisponerade beloppet 555 R:dr utaf den för väganläggningar och vägförbättringar af Rikets sednast församlade Ständer till Kongl. Maj:ts disposition anslagna summa, 450,000 R:dr; 10:o.
Hvad slutligen vidkommer påståendet, att kontrollörernas kosthåll blifver allt för betungande lör de mindre bränvinslillverkarne, så är det visserligen sannt, att de mindre bränvinstillverkarne få, i jemförelse med de större, vidkännas en, i förhållande till tillverkningen, större utgift härför; men som kosthållet på landet ej kan uppskattas högre än till 1 R:dr å 1 R:dr 50 öre om dagen, hvilket för 100 kannors daglig tillverkning gör en kostnad af 1 å 1 [/2 öre på kannan, så blifver berörde kostnad af nästan ingen betydenhet, särdeles i jemförelse med den skatt af 60 R:dr om dagen, som tillverkaren har att erlägga. För öfrigt bör icke förbises det stora gagn kontrollören gör tillverkaren, genom att tillse att allt i bränneriet ordentligt tillgår och att bränvin af arbetarne icke undansnillas, hvilket allt mer än uppväger den utgift, som kosthållet förorsakar. På grund häraf tillstyrker Utskottet, att allt lillverkadt bränvin skall på tillverkningsstället uppmätas under tillsyn af kontrollör och afgift utgå af hvarje uppmätt kanna. (Jfr § 19 i bilagde förslag.) Derest den af Utskottet salunda föreslagna bcskattningsgrund antages, finnes intet skäl att bibehålla den i nu gällande förordning i afseende på redskapens beskaffenhet antagna skilnad mellan större och mindre brännerier, hvadan Utskottet jemväl tillstyrker, att för bränvinslillverkning må få begagnas redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst, med de inskränkningar allenast sorn för kontrollens handhafvande finnas nödiga. (Jfr § 3.) I nu gällande förordning finnas föreskrifter för större brännerier om ett maximum och ett minimum af tillverkning under dygn. Att utsträcka det nu stadgade maximum af 1,000 kannor, derom har någon fråga icke ens blifvit väckt och Utskottet anser icke heller skäl dertill för närvarande förefinnos. I fråga åter om bestämmande af ett minimum har Utskottet funnit sig böra göra ett billigt afseende på det stora antalet mindre brännerier, som ännu finnas.