Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kneckte-rotefrihetsmedel utbetalas endast af städerna för den dertill lydande och till hemmantal uppskattade jord. Politi. 5 Kronofogdar och 25 Länsmän, jemte 2 Landsfiskaler och Stadsfiskaler i städerne, handhafva polisen inom länet, och några ytterligare tjenstemän i sådant afseende synas icke vara af behofvet påkallade. Deremot och i afseende på de anstalter, som stå i närmaste samband med polisen, nämligen fängelser, tarfva nästan alla dessa en snar hjelp. — Länsfängelset befinnes ännu anhringadt i några smärre, olämpliga rum inom fästningen, och gemenskap emellan fästningsoch länsfångar är, oaktadt alla möjliga försök, nästan omöjlig att förekomma. Hopp om en förbättrad ändring i denna anstalt är emedlertid i så måtto lemnad, att plan redan är utsedd till ett nytt cellfängelse, uti hvilket förmodas blifva både lämpligt och tillräckligt utrymme. Allt sedan fråga förevar om förändrad indelning af Domsasrorna och försvinnandet af en del Häradsbäkten har omtankan om dessa sistnämnde O minskats och hvarigenom vållats att samma häkten befinnas mer och mindre olämpliga och bristfälliga. Olägenheten häraf kan likväl i betydlig mån häfvas, i samma stund tillämnade Cellfängelset hinner blifva färdigt och hvars nytta man redan på förhand kan inse, då man, för länsfångars behof, stundom erhåller tillgång till fästningens särskildt belägna celler. 12 Under den period, denna berättelse afser, liar Eders Kong!. Maj:t allernådigst låtit utfärda 2:ne Förordningar, den ena angående försvarslöse och den andra rörande bettlande personer. Då den förra utkom, den 29 Maj 1846, väckte den såsom innefattande mildare åsigter, än de föregående, till en början bekymmer, huru polismyndigheterne, med den inskränkta makt dem lemnades öfver försvarslösa, kunde, i händelse försvarslösheten var förenad med utsökt lättja och liderlighet, utföra sitt värf som sig borde, med tillhjelp endast af de i orterna anställde tillsyningsman, på hvilkas mer eller mindre nit för sitt kall utförandet af författningens goda afsigter till en stor del berodde och heror.
Bibliolhekets d:o 4,802 » Elementar-läroverkens d:o 146,139 Sundhets-kollegii d:o Carolinska Institutets d:o Riks-antiqvarien Akademiens för de Fria konsterna tjenstemän Universiteteruas d:o Riks-musei d:o 11,097 6,392 2,320 3,923 48,300 3,030 tillsammans R:dr Riksmynt 231,364 30. 31. 30. 8. 50. 89 or Hvad Departements-chefen i ofvanberörde afseenden i underdånighet yttrat och hemställt, täcktes Kongl. Majit, uppå tillstyrkan af Slats-rådets öfrige Ledamöter, i Nåder gilla och bifalla; och behagade Kongl. Majit derjemte förordna, att utdrag af protokollet skulle till Finans-departementet öfverlemnas för att tjena till ledning vid författande af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets nu sammanträdande Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof i hvad den kommer att röra Åttonde Hufvud-titeln, äfvensom att bandlingarne rörande de ärenden, hvarom framställning till Rikets Ständer blifvit beslutad, framdeles skulle till vederbörande Utskott öfverlemnas. Ex Protocollo, Carl Fr. Liljewalch, Bih till R. St. Kongl. Maj:tt Nåd. Prop. M 2. i JfS 2. Ank. till Eip.-Utsk. d. 7 Nov. 1886, kl. 1 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående upphörande af det från rotehållarne eller soldalerne vid indelta Infanteriet nu utgående bidrag lill soldatbeklddnadens anskaffande och underhåll; Gifven Stockholms slott den 28 Oktober 1856. Öfver tyngden af roteringsbesväret hafva rotehållarne i flera orter af Riket tid efter annan fört klagan. Kongl. Majit och Rikets Ständer hafva ock på sednare tider å dessa klagomål fästat det afseende, omständigheterna kunnat medgifva.
I afseende pä IlnderDrficerarne wid sa wal Örlogs Flottan som ArmLens Flottas Escadrer, sä förekomma för dem samma ömma och talande stal, som föranläkik Smrs-Utstotket att i dest förra Betänkande föreslå 25 procents lön tillökning för Under-Officerarne wid A-rilterie Regementerne och Konungens Egit wärfwade Regeinente samt Sergeanterne och Ifnder-Osficers-Corporalerne wid Gardes-Regmenterns och hwarföre dttffonet får hemställa, a t en dylik jörman eller sz procems lönekistökning afwen mä beWillms Under-Officerarne wid Orlogs samr ArmLens Flottor, och alt de arwén mätte nndfä lika beklädnads h!rjp, som Under-OPeerarns wid de warfwade ReKemenierne ärnjula. Widare förekommer.' »to MgAcnds Longl. Rrigs-Lsllegmm. Af en Ledamot uki dst Wällofl. Bvrgare-Stäi;» dek har bl-fmik anmärkt, str under denna Tilul sak» - :'.as Den is ZebruäriL. 817 nas all upgift, huru de medel blifwa anwände som under namn af en per mille erlägges af Nederlagen i Götheborg till underhällande af Förswarswerket der» siades och hwarföre uplysning härom blifwit begärd. Ibland de uppgifter, som ifrån Kongl. KrigsCollegium blifwit Staks-Ukffottet meddelte, angående de under Kongl. Collegii disposition stående sarftilte Castor och Fonders inkomster och utgifter, har pä fäkt härhos iLub. Litt.
Men oaktadt de sade sig ej veta, om de hade söt mjölk, smör och bröd, så kommo dessa ting ändå i sinom tid på bordet. Bålet tändes på spiseln, tvättvatten anvisades och sängen afstods åt oss; dock måste vi begagna en förskräcklig hop förbistradt tal innan den förrådde tältsängen drogs ur sin dolda tillvaro. Kandidaten hade fattat ett energiskt beslut att sofva allena denna natt, undersökte derför noga tältsängen, fann att den led af betänklig slapphet i hela stommen jemte stor svaghet i sjelfva fötterna, ordinerade trästockar till utvärtes stöd och gaf den dessutom en del massage på underredet, öfver hvilket hon sedan bredde en fårskinnsfäll, väl beströdd med insektpulver, samt lade derpå ett omslag af ressjalar. Den andre sängen, fyld med hö upp till brädden, erbjöd en lika fast och pålitlig hvilopunkt som ett klippblock. Medan vi sysslade med bäddarne tog bålet på spisen sig till att flamma allt mer och mer lustigt, så der blef en betydlig harmoni emellan dess knastrande och våra undertryckta skratt öfver budejornas rent handfallna förvåning. De hade nog aldrig förr emottagit besök af resande qvinnor. Och då vi började tvätta oss, flyttade de sig närmare och iakttogo oss så noga, som om deras själars eviga välfärd berott på en rätt kännedom om en sådan förrättning. Med en tyst vältalig kritik öfver allt fjesk, slängde de sig slutligen båda utan alla förberedelser på den hårde träbänken, men väcktes till ny förvåning af mig, som egnade dem några moderliga omsorger i form af en kappa och ett par kjolar, och så gingo vi alla till hvila, om icke just till ro, i sömnens mycket omskrifne armar. Snart drogo budejorna timmerstockar, så dessas fränder i väggen gapade af skräck och släppte långa månstrålar samt små vindpustar in i stugan, som dessutom klart upplystes af bålet på spiseln.
Jag utber mig slutligen alt få fästa R. o. Ad-.s uppmärksamhet derpå, alt det är en särdeles ömtålig sak, om RiksStm företaga sig att sjelfva förklara votering ej böra äga rum i de frågor, hvarom grundlagarne verkligen bestämdt stadgat, att de skola genom votering afgöras. Då man på delta sätt vill afklippa den träd, som förenar våra fyra Stånd, nemi. att deras skiljaktigheter slutligen kunna komma alt afgöras i elt förstärkt StatsUtsk., oell af pl ii ra I i teten derstädes bestämmas, så är man ganska nirå all gifva en helt annan karakter åt våra stånds-förbållanden, än den, som varit afsedd i grundlagarna. Jag är af den fasta öfverlygelscn, all R. o. Ad. kommer alt behandla della ärende vid.innevar. riksmöte på alldeles samma sätt, som det blifvit hehandladt vid de föregule, och får således för min del afstyrka Frih. Cederslröms proposition, samt tillstyrka R. o. Ad. att bifalla SlatsUlskts voter-. s-propositioner. Ur Frih. o. Landtm, yttrade, alt, innan discussionen vidare fortginge, han ville låta uppläsa en del af BorgareSf:s prot.utdr. i ämnet, hvaraf syntes att 2:ne af de nu föredragna voterrs-proposma komme alt i följe af BorgareStis beslut förfalla. BorgareShs prot.utdr. af den 21 sisth Dee. upplästes, Den i3 Januari «. m. af innehåll, hvad den nu föredragna delen af fi agan ang i rigo, alt voter.s-propostna, pag. 4 !|f mern. 3j5, under litt. a) och b), ansågos förfalla i följd af Slåndets beslut alt antaga Utsk:s lill BorgareSt., pag. 3 af samma mern., ställda inbjudning lill frånträdande af särskildt beslutad förändring oell tillagg uti föreskrifterna angående beslutets verkställighet. Hr Tersmeden, Carl Reinh.: I motsats emot Frih.
Det hör efter min tanka vara enahanda, med hvad hvar och en annan penningeägares förhållande till Staten påfordrar, att nemligen efter förmåga i nödens stund försträcka, mot ovilkorlig rätt till återbetalning, hvilket vilkor bör fästas vid alla försträckningar eller creditiver både stora och små; och anse icke Rikets Ständer sig kunna lemna tillräcklig säkerhet härför, i de civila lagarna, (dy att söka ändring i Grundlagens 72 §. tjenar till intet, emedan erfarenheten lärer, att den lika lätt kan ändras på en dag, som att dertill kan erfordras 5o år, allt sorn fördelar och möjliga åsigter påfordra), så vore rådi i gast, att, genom Aktie-inbjudning och Bolag, för framtiden bereda ordning och säkerhet, hvilken åsigt äfven vidrör Utlåtandet N:o 4- I Utlåtandet N:o 5, hafva Utskotten Den i3 Ju lii e. m. antagit 12 sk. Silfver, såsom norin för enheten. Att denna enhet skulle tecknas med R.G.S. är visserligen löjligt, men långt mera maktpåliggande och oförklarligt är förhållandet, att Utskotten förgätit, det mått, mål och vigt måste qvadrera med myntet. Gamla Svenska Daler-räkningen är lika sinnrikt och väl ordnad, som den Franska Deciraal-räkningen, fast fotad på en annan uppställning, men likväl så, att den enfaldigaste köpare och säljare derigenom äger tillgång till ett enkelt och fattligt räknesätt. På 8 skilliugar eller en daler Silfvermynt gå 32 styfver; på en tunna 32 kappar; på en kanna 32 jungfrur; på ett skålprd 32 lod; på ett tunnland 32 kappland &c.; samma förhållande som daler silfvermynt äger till styfver, samma förhållande äger daler kopparmynt till öre, hvilken utgör 32 öre; här igenfinnes grunden till den fordna brukliga daler-räkningen, hvilken endast af oförstånd blifvit rubbad genom R:drs-räkningen, som egentligen tog sin början vid 1776 års realisation.
Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att utse en Suppleant i BankoUtsk. efter Hr von Knorring. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.-utdr. för d. 1 dennes. Hr Palmcrantz, Joli. Maur., anförde skriftligen: Jag anhåller nu att närmare få upgifva de skäl, som föranledt mig att rösta för afslag å Betänk. ang:de bränvinsbränningens inställande under nästa höst. Jag hade nemi. icke förmått för mig vederlägga sanningen deraf att då den gamla bränvinsförordningen bestämdt tillåter bränvinsbränningen de två sista månaderna af innevande år, såvida icke högst vigtiga omständigheter, d. v. s. missgynnande skörd, föranleda ett absolut förbud, denna i ännu gällande lag stadgade tillåtelse icke eller borde kunna eluderas af R. St:r sjelfva i deras egenskap af lagstiftare, aldra minst på en tid innan några farhågor för årets skörd ännu kunnat yppa sig, och alt försigtigheten derföre manade att icke introducera den nya författningen bland allmänheten lill noggrann efterlefnad med sådane åtgärder i afseende på den gamla sorn blifvit föreslagne. Jag hade icke trott att ett dylikt handlingssätt vöre R. St:r värdigt. Jag vill visserligen medgifva att det vore att önska det man på lagenligt sätt hade kunnat förekomma offrandet af alltför mycket tid, arbete och produkter åt bränvinspannorne under nästa höst; men då tillåtelsen engång gifvits i lag, hvilket ej får förgätas, och detta löfte äfven är kungsord, så kan man väl ej förebrå folket såsom något fel om det litat och ännu litar derpå. Att på något sätt bidraga till suspenderande af den gamla förordningen för den nyas skull hade jag dessutom trott innebära ett våld eller en högst förnärmande åtgärd äfven emot gällande grundlag, som bestämmer R.
Dessutom torde det G82 Den 28 Februari e. m. vara skäl att nSpot fästa sig vid Statsverkets dåliga skick och knappa tillgångar, och äfven af detta skäl föranledes jag att anhålla om bifall till Utsk:ts framställning. Gr. Björnstjerna: Jag tror att Hr Reuterskiöld redan till en del besvarat Frih. Klinckowströms anmärkningar. Han har nemi. upplyst, att hvad K. M. icke afgjort, är icke frågan, huruvida kavalleriet bör hafva skjutvapen, beräknade för strid på nära håll, utan den, om det äfven bör förses med vapen för strid till fots. Lika med Hr Reuterskiöld anser jag kavalleriets behof af vapen af det förra slaget vara oafvisligt. Visserligen beklagar jag, att K, M:t ännu icke fastställt någon modell derför, och medger att man med något skäl kan förebrå vår krigsadministration att den väl länge sjelf experimenterar, i stället att helt enkelt bestämma sig för antagandet af de vapen, hvilka utomlands redan äro pröfvade och der godkända, hvaraf följden blifvit, att vi i behofvets stund vanligen ej hafva någonting färdigt, utan endast mer eller mindre lämpliga projekter. Att revolvern är det eldvapen, hvarmed rytteriet framför allt bör förses, derom tror jag ej att meningarne äro delade. Af säker hand vet jag älven att en lämplig modell är inom kort att från Belgien förvänta. För öfrigt får jag fästa R. o. Adms uppmärksamhet derpå, att då infanteriet har i förråden omkring 100,000 refflade gevär, eger rytteriet der inte en enda duglig pistol, samt att vårt kavalleri, i händelse R. St:r nu afslå det äskade anslaget, icke kan erhålla brukbara vapen förrän om tre år. Då nu kavalleriets pistoler äro så beskaffade, att våra officerare icke utan blygsel kunna förevisa riem för främmande militärer, de der alltid medlidsamt skaka på hulvudet åt en dylik skandal, hemställer jag, om det är rätt att låta oss i ytterligare 3 år förblifva i detta tillstånd. Skall vårt, i jemnförelse med infanteriet, så fåtaliga rytteri kunna göra någon verklig nytta, måste det åtminstone vara både väl ölvarit och väl beväpnadt.
Fran Hogvard. Preste-Stdndet. S. D. Nedanskrefne Betänkanden föredrogos! å nyo och bifollo?, nemligen: Stats-Utskottets N:o 183, om medels anslående till Reparationer a Vadstena Slott; ProfUtdr. d. 30 April 1818? '363 TLo 184J om utbekommande af innestående ex2 petance - arfvode för Lieutnant Rousseau; ILo 185, angående Häradshöfding Ortendahls ansökning om Boställe eller Löne - förhöjning. N:o 186, i frågan om Arbetsoch Corrections-; hus inrättning i Landscrona. N:o 187, rörande tillökning af en Vaktkarls beställning vid Umeå Landsfängelse; N:o 188, om en del af Vadstena fordna Klo2 sterbyggnaders upplåtande för Hospitals-in-; rättningen derstädes. N:o 189, angående tillökt anslag för Spinnhus sen i Landsorterne. • N:o 190, om medels anslående för Stockholms Krono-Correetionshus; N:o 191, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Saltpeter Skattens utgörande. BankoUtskottets: Nto 34, i anledning af visse föreslagne ändring gar vid Sedelutgifningen från Banken; N:o 39, angåenda ett till Bankens archiv allemnadt Biografiskt arbete. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets.- 1. I anledning af åtsk ill ige väckte motioner om förändringar eller förbättringar i skjutsvä-’ sendet och de i detta amne utkomne nu gallan^ de Författningar. 2. Under N:o 85J om anstalter i afseen? de på Fattigvården; 3. N:o 86, angående Bidrag till Fattig-’ försörjningen för Torpare och Dagkarlar m. m. 364 Prot. is t dr. d. 3° April 1818* 4. N:o 87, om Vesterbottniska Allmogens seglations-frihet. 5.
Nermans enka. dito angående rättighet för guvernören å ön St. Barthelemy, J. H. Haasum, att vid afskedstagandet erhålla pension å rikets allmänna indragnings-stat. dito om antagande af visst medel-porto för alla bref, som ge nom postverket inom riket befordras. dito angående ändring i förordningen den 20 November 1845, och jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. , dito angående upplåtelse af mark från Eskiltuna kungsladugård, till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings län. Skrifvelse, angående anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena krigsmanshusoch amiralitets-krigsmans-kassa, för de till statsverket indragne rusthållssamt en per-mille-afgifterne vid fastighetsköp. Proposition, med förslag till fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägsoch telegraf-anläggningar. dito angående upplåtelse åt enskild person af norra delen utaf Carl XIII:s torg i hufvudstaden, till bebyggande och disposition under viss tid emot tomtöre-afgift. dito angående pension på allmänna indragnings-staten, åt tvenne Afvittrings-landtmätare i Norrbottens län. dito i fråga om stats-bidrag till upprätthållande af den arméens pensions-kassa åliggande pensionering.
Naturen har nämligen långt mera lätt att löpa öfver proportionerna, än att hålla sig inom dem; och Smaken ar alldeles af samma egenskap, som Skönhet, eller fin Sanning. Smaken i sin grund är en: men det gifves likväl en stor smak, och en liten. Den, som har den stora smaken, väljer den friska, den fullkomliga, den sannt vackra naturen; den, som har den lilla smaken, väljer den hvardags-vackra 39, den medelmåttiga. Föröfrigt kan man i bägge slagen ha smak; äfvensom det kan inträffa, att man i bägge är den förutan. Och hvaraf kommer detta? Deraf, att i hvardera slaget kan man antingen nog, eller icke nog, se det hemligaste och finaste af sanningarna. T. ex. Italienska skolan har ofta målat med stor smak, men ändock utan dess fullkomlighet; sjelfve Raphael, ehuru med mera smak än alla de andra, kan ej från det omdömet frikännas. Deremot har Fransosen i den stora smaken en tvungen, och i den lilla en öfverdrifven; Flamändarn åter i den stora smaken en plump, och Holländarn i denna plumpa smak en naif. Hvad är Naivetet? Det är det innerliga, eller känslan af hvad man gör: det är detta innerliga, eller denna känsla, som sätter smak af storhet i den friska naturens afskildrande, och smak af låghet i den sjukas; hvaraf är tydligt, att i naiveteten ligger det största värde, när man målar det som är friskt; men också det minsta värde, när man målar det som är sjukt. Likväl händer, att man måste måla äfven ett mindre stort, eller till och med ett fult. Hvad är då att göra? Då bör det fula förvandlas i ett starkt; ty derigenom visas allt det, som i detta fula är (på sitt vis) vackert. Naivetet kan föröfrigt finnas i både stor och liten smak, äfvensom smak finnas utan naivetet, och naivetet utan smak. En stor smak utan naivetet liknar låga menniskor, som sträfva att vara ädla. Italienska skolan är af alla nyare den bästa; men fullmåttet af det Ädla har den ändå icke.
Såsom en välgrundad anmärkning ansåg Beredningen den rörande 34 och 36 §§ af Riksdags-Ordningen, att nemligen stadgandet om Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets befattning tyckes äga’ en allt för stor utsträckning och att, då den 36 § berättigar Riksens Ständer att för speciella måls utarbetning tillsätta särskildta Utskott, vore det till denna sistnämnde §, som de orden »Såsom till upptagande af frågor om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, ehvad de röra Uppfostringsoch Undervisningsverken, Allmänna Fattigvården, Landthushållningen, Bergverken» m. m. borde öfverflyttas. Till förändrande af 110 § Regerings-Formen och 78 § af Riksdags-Ordningen har blifvit föreslagit att efter de orden »sin frihet beröfvas» måtte införas de orden: för dess Laglihmätiga yttranden. Beredningen insåg visserligen det anmärkarens afsigt syftade derhän, att, om någon Medlem af Riks-Stånden begår en Lagstridig handling, han då måtte kunna under tilltal ställas; men Beredningen insåg ej, att detta ändamål skulle vinnas derigenom, att Lagen förklarade den Person tryggad, som handlade Laglikmätigt: ett stadgande så nära förbundet med begreppet om all Lag, att dess uttryck i Lagen ej behöfves. Deremot ansågo flere bland Beredningens Ledamöter en förändring af det stadgande, som försvårar möjligheten att ställa en Riksdagsman under tilltal, böra till nogare skärskådande af Utskottet upptagas, och då den 78 § Riksdags-Ordningen nu stadgar Bilaga J till Mern. 143 att 5/0-delar af Ståndets röster behöfvas för att tillåta ett sådant tilltal, kunde till äfventyrs proportionen af 2/3-delar eller 3/4-delar föreslås. Den förändring af 78 § Riksdags-Ordningen, som anmärkaren föreslagit rörande en Riksdagsman, som särskildt trycker ett yttrande inom sitt Stånd, utan detsammas bifall, faun Beredningen största skäl att tillstyrka. Den säkerhet, en Riksdagsman bör i Grundlagen hafva sig förvarad, rörer hans gerningar såsom Medlem af den Lagstiftande Magten. Då den verkställande
Desse emöt dét äfgifnfe Betänkandet frärrtstälde anmärkningar hafva Utskotten till skärskådan förfehaft, men då de ej föranleda till närmare upplysnings meddelande t ämnet, och detta, såsöm endast angående Stats-rfegleringert , är af den egenskap, att det samma, likmätigt 69 §. i Begeringsformen, äf att artses Såsom afgjordt genom trenné Stånds Beslut; så finni Utskotten, enär Högloft. Bidderskapet och Adelil den a i denne månad, Högloft. Elesie - Ståndet den 15, samt Val loft. Borgare - Ståndet den 23 sistledne April, bifallit Utskottens ofvanbérötde yttrande, sig icke katina dennä fråga, såsöm redan afgjord, till Vidare handläggning Uppta* ga; Hvilket likväl vördsamligert underställen Bikets Högloft* Ständers Upp ysta bepröfning. Stunders Stats■ och Be* svärs - Utikotts Memorial, angående Stats Utskottets Ret wik anten'. J. 4 8 "7 Herr Munck af Rosenschö/ds förslag om nederlagsfrihet för Stockholm. (jentina denna dag ankommit Bro tollsUtd rag af den 4 '1 innevarande månad, har Högloft. Bidderskapet Och Adeln anmodat Biksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott, att så väl med första afgifva Utlåtande öfver Herr Munck iif Rosenschölds, Ebechard, den lö sistledne Januarii till Utskotten remitterade Memoriäi, angående nedsättning af Tullafgifterne för utförsel af LandtmannaBtodcter, samt fri utförsel af trädvaror på utländska skepp, som ock att, i sammanhang dermed, meddela yttrande öfver Herr Munk af RosenSchölds förstnämnde dag ingifne, och Protocollsutdraget bifogade Anförande , angående en tillräckligen Vidsträckt Nederlagsfrihet för Stocholm, såsom Correctif emöt den Binska handeln.
Platen upkastat tvifvelsmål derom, att vi icke skulle kunna försvara oss, utan har jag deremot sagt att Gr:n betviflat Sveriges förmåga att underhålla ett kraftigt sjöförsvar: så folio sig mina ord ock såsta de att läsa i mitt anförande. Gr. von Platen: Jag anhåller endast att få säga, att i afseende på sjöförsvaret jag aldrig yttrat någon misströstan; men att jag i afseende å sättet för Sverige att vinna ett kraftigt för - 54 De n 21 Jan u a r i. svar anser att man icke kan och bör söka sin tillflygt i linie»keppsflottan. Företog H. R. o. Ad. val af de 12 Elektorer jemte 4 Suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med Elektorer af de öfriga IliksSt:n. utse R. St:s Just. Ombudsm., samt den man, som i vissa fall skall honom i embetet efterträda; och befunnos, vid valförrättningens slut, följande Hrr hafva blifvit utsedde till Elektorer: ster. Puke, Folke Magnus, med 117 röster. Cederström, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel, med 123 röster. Falkengren, Fullm. Gr. Hamilton, Malcolm, med 121 röster. Croneborg, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Knut, med 120 röster. Celsing, Lars Gustaf, med 121 röster. Braunerhjelm, Ferdinand, med 123 röster. Adlerbjelke, Fullm. Hr Bogeman, Carl, med 119 röster. Silfverstolpe, David Ludvig, med 118 rö* ster. Lagerstråle, Carl Eric, med 123 röster. Sandels, Pehr Benjamin, med 117 röster. Edelstam, Fabian, med 172 röster. Suppleanter: Sköldebrand, Knut, med 117 röster. Carlheim Gyllensköld, Oscar Henric, med 116 röster. Sparre, Sigge, med 100 röster.