Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pressjärn kände vi nog till och tryckpressen, men bara pressen. Jo, tidningspressen, sa ' frun då. Jo, nu förstod vi hvad hon mente! Men den e n e läser en tidning, den andre en annan, och inte kan vi skrifva i allesammans, tyckte vi. Det finns likväl en tidning, som alla fruntimmer läser och hvars redaktör visat sitt intresse för sömmerskornas sak redan förut, sa ' ordföranden. Ni vet, hvilken jag menar. D å såg alla flickorna så glada och vade ut, och allesammans ropade med mun: lifen i&gt; Idun! » Därför blef det beslutadt i den här diskussionen, att en af oss skulle skrifva till redaktören af Idun och be honom ta saken om IDUN 1893 hand, så skulle det nog gå, menade de. Och jag blef den, som utsågs till att skrifva, för si jag brukar klottra ihop lite ' verser ibland i namndagsveckan, då det är så många kaffebjudningar, och de andra tycker jag är så kvick att hitta på rim; men nu är det fråga om reson, och då är det minsann inte så lätt, som när man får skrifva poesi. Men kommer vi bara in i Idun, så går alltsammans med glans, det sa ' vi allihop, och det hoppas äfven den som tecknar sig herr redaktörens ödmjuka En tjänarinna sömmerska. - itié Ur notisboken. En krigardotter gick ur tiden, då den 15 dennes änkefriherrinnan Marie Henriette Leijonhufvucl afled i Sköfde efter en lång tärande sjukdom. Hon var dotter till generalen af Malmborg, den ende svenske general som efter fredsslutet med Norge 1814 på något mera bemärkt sätt utomlands varit ställd i spetsen för svenska trupper. General M. kommenderade som bekant de svenska och norska regementen, hvilka efter freden i Berlin 1849 mellan Preussen och Danmark besatte norra delen af Slesvig för att upprätthålla ord. ningen där.
Att så ej kan ske, är emellertid ganska naturligt, ty en sådan fråga kan icke blifva föremål för K. M:s omedelbara pröfning. Det är således blott den embetsmyndighet, som kommet' i tillfälle att bedömma, det en tjensteman så förgått sig, att han derför bör åtalas, som tillika äger att omedelbart pröfva, hvilken åtgärd med anledn. af tjenstemannens förhållande derjemte bör vidtagas. Då man så fästat sig vid suspensions-rättens öfverlåtelse åt Landshtne, att man förmenar densamma innebära ingenting mindre än en kränkning af grundlagen, så har man likväl i sin ifver helt och hållet förbisett, att Instruktme för de fleste embetsmyndigheter innehålla snart sagdt ordagrannt detsamma, som är föreskrifvet i den § af Landsh:gelnstrukt:n, som af motionären så 481 Den 6 December e. m. skarpt klandras. Jag anhåller, mine Ilrr, att derpå fä lemna några exempel. 2 mom. i 29 § af 1838 års Instrukt. för K. KammarColhm lyder sålunda: »Ordinarie tjensteman, som i tjensten antingen beträdes med förseelse eller emot förman visar vanvördnad, eller brister i lydnad, äger Colkm efter omständigheterne varna eller fälla till böter, svarande mot en månads lön, elter på högst trenne månader från tjenst och lön suspendera, så ock när sådant skett, utan att den felaktige deraf låtit sig rätta, eller då felet finnes vara af svårare beskaffenhet, förordna laga åtal inför K. M. och Rikets Svea HofRätt af Colhii AdvokatFiskal, eller då fråga är om AdvokatFiskalen, af den person, som Just.Kanslern, uppå Colhii anmälan, dertill utser; egande Colhm emellertid att från tjenstens utöfning skilja en sådan under tilltal ställd tjensteman intill dess öfver honom genom laga kraftvunnet beslut dömdt blifvit; och komma under tiden löneinkomsterne att innehållas.»
Ben är belägen på sidan om Askersund, invid Wetlern ock kan ingalunda kallas fattig, nej den skulle i stället, likasom de derintill belägna Belgiska bolagets zinkgrufvor, hvilka, såsom bekant, äro af omfattande vidd och representera en stor kapitalstyrka hos bolagsmännen, kunna lemna en betydlig qvantitet gods alt å jernbanan transporteras. Derjemte vill jag hafva tillkäunagifvil, alt jernvägsstyrelsen här i staden är i besittning af kartor, ritningar, kostnadsförslag, samt statistiska uppgif - 606 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N;o 379. ter, hvilka belysa saken och hvilka jag nu åberopar, med anhållan alt, om så erfordras, få tillhandahålla deni åt det Utskott, sorn kommer att denna min motion bereda, —• Härefter bar jag äran tilt Rikets Ständers öfvervägande nu föreslå: att Rikets Höglofliga Ständer ville bevilja erforderligt anslag till anläggande af en bibana af jern, emellan Askersunds stad och den punkt på vestra stambanan, som af vederbörande må anses dertill lämpligast, Om remiss till vederbörligt Utskott anhåller jag vördsamligetj, Stockholm den 29 November 1862. Anders Pehrsson, från Örebro län. N:o 379, Af C. 3. Ii. Lönnberg från Östergötlands län, om åtskilliga ändringar och tillägg i nu gällande Bevillnings-stadga, i fråga om bevillning för fisken och löntagares inkomst af boställen, m. m. Når Rikets Ständer vid sistlidne riksdag uppgjorde och antogo en ny Bevillniegs-stadga med betydligt ändrade grunder, kunde nästan förutses sif. samma stadga skulle af olika personer tolkas på ett ganska skiljaktigt sätt. Att Rikets Ständer på denna riksdag icke vilja frångå de grundsatser, som redan blifvit fastställda, enär resultatet af desamma ännu icke blifvit officielt bekant, tager jag för alldeles gifvet. Till nytta för det hela tror jag dock, ali förlydliganden, ändringar och tillägg på mer är» ett ställe äro behöfliga, utan att derigenom sjelfva hufvudgrunderna rubbas.
Anna Ffeetwood-Derby. Smånotiser från kvinnovärlden. EU upprop i en icke minst för alla kvinnor behjärtansvärd sak har utgått, undertecknadt af ett mångtal framstående män inom de tre skandinaviska länderna. Djurskyddsföreningarna hafva redan i en följd af år sökt väcka allmänhetens uppmärksamhet på det mass-djurplågeri, som tyvärr ännu äger rum vid slakten. I allmänhet döfvas endast de större nötkreaturen (med yxslag, hvilket ofta icke lyckas förrän efter flere slag); mindre slaktdjur däremot — såsom kalfvar, får lam och svin — dödas i regeln genom aftappning af blodet utan föregående bedöfning. Därjämte öfverlemnas det blott allt för ofta åt unga lärlingar, på landsbygden till och med åt okunniga och orkeslösa personer, att på egen hand verkställa, djurens dödande. Alla äro vi dock säkert ense därom, att det är en oafvislig plikt att gifva de djur, hvilkas kött vi begagna till föda, den hastigaste och minst smärtsamma död, som möjligt är. I hög grad önskvärdt vore därför, alt slaktare hädanefter, med tillhjälp af slaktmasker, skjutmasker eller andra ändamålsenliga apparater, läte bedöfva alla de djur, som dödas i deras slakterier o c h icke tilläte unga lärlingar eller okunniga personer att på egen hand slakta djuren. Och särskildt riktas en allvarlig anmaning till alla husmödrar, att de företrädesvis måtte göra sina uppköp hos de slaktare, som infört eller låta förmå sig att införa sådana reformer i sättet att slakta. Stipendier för kvinliga medicine studerande. En fond å 12,000 kr., som » Lars Hiertas Minnes » styrelse under de båda senaste åren bildat, har blifvit så fördelad, att 6,000 kr. öfverlemnats till Upsala universitet o c h 6,000 kr. till Lunds universitet. Räntan af dessa båda fonder kommer att vid hvardera universitetet tilldelas en kvinlig medicine studerande; därest fonderna framdeles ökas, kunna flere stipendier årligen utdelas. Fonderna benämnas » Wilhelmina Hiertas stipendiefonder för kvinnor, som studera medicin ». Kvinnosällskapet Nya Idun hade i lördags sitt första samkväm för i år.
Detta Verk, hvilket i början endast var Silfver-Verk, drefs först för Kronans räkning; men då detta skedde med dess stora förlust afstods Verket till ett Bolag, mot en viss Tionde till Kronan af jDen 2 Februarii. 4? det Silfver, som kunde erhållas. I anseende till omöjligheten att med utkomst bearbeta de fö-» ga gifvande Silfver-Giufvorne, hade Interessenterne efter hand erhållit tillstånd, att emot erläggandet af Recognitions-afgift, anlägga de nu å denna Egendom varande Jern-Verk, dock alltid under villkor, att dessa borde nedläggas så snart Silfver-Verket blefve så gifvande att Skogen behöfde till dess bedrifvande användas. Samma villkor hafva blifvit bibehällne uti Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den ii Julii 1811, som tillåtit nu varande Interessenterne att köpa de Verket anslagne Skogar och Lägenheter till Skatte, med det dertill gjorde tillägg, att Interessenterne ej ägde rätt , att deraf afsöndra någon den minsta del , utan borde hela Districtet för alltid förblifva odeladt, i afseende på Silfver - Verkets möjeligen yppande behof af Skog och Arbetare. Herr Major Reuterskölds anförande, ätt vid Hellefors Verken nu mera endast tillverkas Jern, är väl sant i sakens närvarande förhållande. Men det är såsom ett Skade-Stånd förde kostnader, som erfordras till fullföljandet af undersökningarne om Silfver-Malm ännu finnes, som Interessenterne erhållit denna förmon, och emedlertid äro de ålagde, att, efter en viss af Bergscollegium föreskrifven Arbetsplan, bedrifva en Stallgång af nära en Fjerdingsvägs längd, för att medelst genomskäring af de gamla Fälten utröna om något Silfver Malmstreck ännu kan finnas. Omkring 50 år har Arbetet på denna Stollgång blifvit fortsatt och fika tid om ej me - 48 Den 2 Februarii. ra fordras annö innan den blifver fullbordad. Först då, i fall det skalle befinnas att Silfver ej mera är att tillgå, får detta arbete upphöra. Emedlertid har det, utan att hafva lemnat
St., att det är obehöfligt att tvinga städerna alt med afseende å särskildta förhållanden hålla saltupplag. Jag trodde det vara öfverflödigt att återväcka frågan derom, och att vi derom voro öfverens. Icke heller tror jag att motionen föranleder dertill att några särdeles stora olägenheter deraf följt. Jag har visserligen all aktning för förfädrens vanor, men tror det icke vara den nu lefvande generationens sak att i allt låta binda sig af deras exempel, utan att det är tillåtet att framrycka på frihetens och upplysningens gebit, då det kan ske utan någons förnärmande. Jag behöfvet icke vara vidlyftig, ty jag tror att Utsk. till - Den ’2 September e. m. 61 räck ligt gjort reda för sina åsigler, samt att de skäl, som dervid blifvit anförda, kunna vara, om icke jemngoda, åtminstone icke mycket underlägsna de förhållanden, som här äro framställda. Det lärer alltid blifva svårt att med prohibitiv-föifattningar så tillställa, att icke en vara på ett eller annat ställe någonsin skall kunna saknas, och jag tror alt det ligger i frihetssystemet att göra varan tillgängligare för dem, som deraf kunna vara i behof. Att åter med tvångsmakt tillförbinda vissa intressen eller corporalioncr att för det allmännas bästa uppoffra sina enskilda fördelar, tror jag vara mindre lämpligt. Är det ett positivt behof, alt sallupplag böra finnas vid vissa stationer, så tror jag det vara Statens åliggande alt bidraga till detta behofs fyllande, men är det ingalunda efter mili åsigt det enskildta intresset, som ett sådant åliggande bör tilläggas. Jag för min del tillstyrker derföre bilall till betänk., och anser mig icke derför böra utveckla några flera skill, än dem sorn blifvit i detta betänk, uttryckta. Hr af Grubbens, Nils Willi.:
— Cellfängelse-reformen utgör, enligt Styrelsens förmenande, en af de väsendtligaste orsakerna dertill, att icke allenast en gräns blifvit satt för tillväxten uti fångarnes antal, utan derjemte en verklig och ganska betydlig minskning egt rum uti totalsumman af samtlige häktade personer; sålunda hade totalsumman, sorn förut år efter år tillväxt, så att den vid slutet af år 1845 uppgick till 6,363, under de sednare åren allt mer och mer minskats, så att den 10 år efter cellfängelsereformens början, eller vid 1853 års slut, utgjorde 5,927, vid 1854 års slut 5,604 o. s. v. till vid 1861 års slut, då den uppgick till 4,557, eller nära en tredjedel mindre än vid slutet af år 1845, — ett resultat, så mycket mera fördelaktigt, som folkmängden sedan nämnde tidpunkt erhållit en tillökning af mer än 550,000 menniskor. Enligt hvad den underdåniga berättelsen i öfrigt gifver vid handen, lärer Sverige för närvarande vara det enda land, som inom hvar och en af sina särskilda provinser är försedt med ett efter cellsystemet inrättadt ransakningsoch straff-fängelse. § 3. Enligt den för år 1861 upprättade hufvudbok, hafva statens utgifter för cellfängelsers uppförande intill slutet af samma år uppgått till de belopp, som upptagas i ne - — 141 danstående tabell, sorn tillika utvisar dessa kostnader, serskildt för länsfängelset häradshäkten och fängelser i städerna. r.äns - och straff-fängelser. Verkliga kostnaFullbordade: Antal celler. Beräknade kostnader. der under åren 1842—1861. Håradshåkten: i Karlshamn, Eskilstuna, Kongsbacka, Norrtelje, Norrköping, Uddevalla och vid Södra Möre tingsställe 95,707: 21. Stadshäkten: i Karlshamn, Eskilstuna, Kongsbacka, Norrtelje, Norrköping, Sköfde, Arboga och Uddevalla 84,000: 83.
N:o 12g. de nu varande grundränta och bevillning, af-, sigten icke varit att förhöja förut bestämda utskylder, men tvärtom att bereda tillfälle till en skälig jemkning för de Qvarnar, hvilkas ränta verkligen vore för hög; att, på sätt Herr Danckwardt inom Ridderskapet och Adeln föreslagit, till förekom-, mande af all farhåga för någon förhöjning i nu varande Sågqvarnsräntor, endast fordrades det bestämda förbehåll: att den del af Revillningsafgiften för qvarnarne, som öfversköt beloppet af samma afgift efter den allmänna grunden för bevillning af fast egendom, icke i något fall fick öfverskrida beloppet af grundräntan för qvarnen, beräknad efter medium för åren från och med år 1819 till och med 1828; att af de i den Nådiga Propositionen om förmälde undantag icke något annat än det, som i afseende på indelta eller till rustning eller rotering anslagna Qvarnar blifvit föreslaget, kunde anses medföra någon fortfarande olikhet i beskattningsgrunderne, hvilken olikhet, när de indelta räntorne i allmänhet en gång upphöra, äfven skulle, i afseende på de, till antalet få, indelte Sågräntorne försvinna. Uti Hedervärda Bonde-Ståndet har derjemte serskildt blifvit yrkadt, att den ifrågavarande förändringen skulle utsträckas äfven tili Mjölkvarnar, med iakttagande af ofvanberörde, för bevillning å Sågqvarnar, föreslagna förbehåll i afseende på bevillningsafgiftens högsta belopp, Stats* Bev.- Lags. Oec.-UtsÅ. Ull. N:o 12g, 21 Förenade Utskotten, hvilka det nn aligger att öfver förestående anmärkningar deras Utlät tande afgifva, fa dervid först förklara, att hvad angar det inom Bonde-Ständet gjorda yrkande, att grundräntan, äfven i afseende pä Mjolqvarnar, borde upphäfvas och ersättas genom från dessa verk utgående bevillning, sä anse Utskotten sig så mycket mindre kunna ingå i pröfning af detta påstående, som Kongl, Maj:t, i dess Nådiga Proposition, förklarat
För detta ändamål hade byggnaden med sina tvänne lärosalar — den ena större, den andra mindre — varit till - Stats-Ulskottels Utlåtande M 123 (Fortsättning). 21 riicklig; men sedan trivialoch apologist-skolan efter år 1849 blifvit med gymnasium till ett sammanhängande läroverk förenad och, enligt föreskrift, med den sednare läroanstalten i samma lokal sammanförd, hade utrymmet blifvit alldeles otillräckligt, I ikasom byggnaden jemväl i öfrigt numera vore för ändamålet alldeles otjenlig. De rum, som begagnades för undervisningen mom de nedre klasserna vore särdeles trånga, låga och mörka, och i de båda förenämnda lärosalarne måste flera klasser inrymmas. I det större auditorium, som tillika användes till bönrum, läste de båda öfversta klasserna, hvardera med dubbel undervisnings-serie, hvarförutan samma lokal jemväl måste lemna rum för de från lägre klasser dispenserade lärjungarn'e. Minst 4, men stundom 8 lärare måste pä delta sätt i samma rum och på samma tid undervisa i skiljda lexlag. Huru menligt sådant inverkade på undervisningen och huru osund den otillräckliga och trånga lokalen måste blifva såväl för lärare som lärjungar, syntes vara uppenbart; och som huset, i följd af dess läge invid gata på tvänne sidor och helt nära domkyrkan på den tredje, icke kunde tillbyggas, vore ett nytt lärohus af nöden, om läroverkets utmärkta lärarekrafter skulle kunna uträtta allt det goda, hvartill de voro mäktiga, och anstalten i öfrigt uppfylla sitt ändamål. Men nödiga medel för bekostandet af denna nybyggnad saknades, enär stiftets byggnadskassa, redan förut häftande i skuld till Statsverket i och för ett för Nyköpings skolas utvidgning bekommet lån, vore alldeles utan tillgångar och jemväl utan utsigt att sådane till något större belopp i en närmare framtid kunde erhållas; och har af dessa skäl motionären, på sätt ofvan förmäles, påkallat Statens medverkan för uppförande af det nya lärohuset.
Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial JV2 2. angående till ökning af Utskottets tjenstemanna-personal S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-Utskottets Memorial JW 1, angå ende ökadt Kanslibiträde. Från Högv. Pr este-Ståndet. S D. Föredrogs och bifölls Konstitutions-Utskottets Memorial M \. om arfvoden för en Notarie och en Kanslist. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial M 2, angående till ökning af Utskottets tjenstemanna-personal. S. D. Föredrogos och bi föllos Expeditions-Utskottets Memorial: JVé i. angående ökadt Kansli-biträde; M 2, angående upplagans storlek af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll; och M 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-Utskottet en af Kon traktsprosten Palmlund den 4 dennes väckt motion om en billigare fördelning af den Hushållnings-sällskaperna tillkommande femtedel af bränvins-minuteringsoch utskänkningsafgiften. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-Utskottet en af Kongl. Hofpredikanten Rosenius den 4 dennes väckt motion, angående förbud för huggning och utskeppning af sparrar och bjelkar under nio tums diameter, eller ock bestämmande af högre utförseltull derå, tillika med hvad i anledning deraf inom Ståndet denna dag blifvit yttradt. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskottet en af Kyrkoherden Ekelundh, den 4 dennes väckt motion, angående 14 Prot.-Utdrag den 8 November 1865. ändring af 2 mom. 10 § i nådiga Folkskole-stadgan den 18 Juni 1842. jemte de yttranden, som med anledning deraf inom Ståndet denna dag blifvit afgifna.
L 8panmäl tala nedsättning till kalsten ak k vad ldikets 8tänder, i deras underdäniga 8krikvel86 ak den i 2 iVIars i835, koreslagit, oek alltsä bestämmas: kär Hvete, per tunns, till k:dr i:2/j. — „ Idäg ook ^lrter, d:o i: — —- „ ^Vicker, d:o „ —/j2. — „ Korn oek Lo-kvete, d:o —36. -— „ ldakre, d:o , —2/s. — trodde likväl föredraganden 8ig kärvid kära tillägga den underdäniga kemställan, om loke Liongl.
i matlagn., husliga iparkasseräkning klimatisk kurhus. Säsong 5 juni — 31 aug. 1 5 j u n i ysslor, handarb., väfnader mot 40 kr. pr; godtgörelse af högsta despositionsränta. Intendent D:r Hvltkrantz, Stockholm., s m och till Itan uppsägning kunna å en bok samrekreationsort. P r o s pekt från Turistföreningen, Stockholm, ån. Svar » Landthusmoder », Ka (r 5 ls 8 ta 0 d) p. r. b ö r j a n af samt Kamrorarekontorct,. Ytterån. alagdt 1,000 kr. i månaden uttagas. Vestkusten. (G. Billiga priser. Dagny 4: e haft. TIDSKRIFT FOR ' SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN F. &lt; ._. i. t. ' A. s '. IFeseld&amp; ' $i~~ ~ ö r s ~ &amp; &amp; till t .vicj&amp;lformulär III-IV. : .s. s: A: D., Ej .på andras vingar .. .,.Poem,. -d. ' r. n k. f: y n d i ~. En;. t. &amp; t s.. t ... " ' 1. i. _I .I ... s. utvandringen till,. z. a, M. " ' Cb, Ffån 189.3 - års $ksdag,. &lt;. Den ottnska kvinnans ddtagaade. i v.+~ldk&lt;itställsb~en. i Chicago. %fedd~ianden fran ' redr rikareder-Forbundet:: ~redrika-. rem erör bundets ' Arsberaitelse;?, '. För Förbundets medlemmar kr. {För icke medlemmar r&gt;. Pris - pr @ &amp; ' ng: - _ Alma Härd af Segerstad, f. Björklund. - Plombering och artmciela. tänder. Allm.
Uaj:ts oeb Ilikets KrigsLollegium oclr 8tat8-Lontor den 5 I^Iars ,838 afgilvit gemensamt underdånigt utlåtande öfver skrifvelse», angäende verkställd granskning af det liikels 8länder förelagda förslag till n^ Inc^varte, ings-Ordning lör 8täderna, samt bemälde Kinbetsverk, jemte Kongl. l^Iajtts oeb Ilikets Lommeree-Lollegium, under den -5 ^pril 1809, till KonglNaj:t inkommit medgemen - dV.-o 2 5. 7 samt nndsn<!älli^t ntlätalide öfven ldilcets 8>än lens 8!c, ifvelse, löianxle lindning i städölnas ingval tel inos-llesvän, livilki, ntlatanden vanit ätkdl jde , sdväl af konnis,xlt felslag till llx^vaitenings-Ondning, sorn cidi af ddilikfen öfven tillfällig oell ställlkig ilic^vii! te, ilig ii» natena, ?lmvialiteningsoell I^ennageniilgs8t atén, jeinte saininanilnag oell utnakiiingan öfven den i gaialisonsOlten tönlag!a ^»ensonal oell sältet fön dess in^vaidei ing, ökven <!en ^ensonal, kön livilken l^ionaii l>e-tai' incsvantening, ä den, enligt nya laiikfen, lielö^iaii le anliga in^vantenings-kostnad, öfve,- ^e, soiia len , <.ona >>u åtnjuten iiin^viii tening ak' 8tä Ienna, äfvensoin ä ai lina kostnaden, eiiligt faiiffei» fön samma incsvanleni ng, jeinte eiileulen öfven 8tä!lei-i>as nnvanande iiin^vaiteningsooli senviee-kostnaiien m.
Kongl Maj: t har beslutat att det tunga virket hädanefter skall köras på Kronans vagnar, som är mera tjänliga. Den kommenderande befälhavaren skall uppge virkets storlek och om det kan anses transporteras på allmogens vanliga fordon. Beslut, att om ekstycket överstiger tio kubikfot, skall Kronans fordon användas. Mindre stycken skall transporteras utan ersättning av allmogen. Stockholm den 11 november 1823 CARL af WIRSÉN Kungörelse angående förändring av III artikeln i legostadgan för husbönder och tjänstehjon den 15 maj 1805 samt i Kongl Påbudet den 30 augusti 1811. Stockholm den 14 november 1823 Tidigare förbud för icke godkänt tjänstehjon att ta tjänst i annat län upphör. Omyndig person som så väl använt sin tid att han kan anses för godkänt tjänstehjon och erhållit besked därom har numera rätt att ta tjänst var han önskar. Stockholm den 14 november 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD Kungörelse angående försäljning till export av till införsel förbjudna, förbrutna dömda varor, samt om en förändrad grund för beräkning av den för sådana varor belöpande Beslagarandel. Stockholm den 17 november 1823 I Lurendrägerioch Tullförsnillnings Förordningen av den 12 februari 1820 står att beslagtagna varor får säljas utrikes. Nu förordnas att sådana varor säljs inom landet vid auktioner i de större stapelstäderna. Därefter får varorna med föreskrivna säkerhetsmått sändas utrikes till utländsk ort, där svensk konsul finns. Beslagarens andel skall beräknas efter det pris som varorna föryttras på auktionen. Stockholm den 17 november 1823 C af KLINTBERG Kungörelse om Underhållsutdelningen av krigsmanshusmedlen för innevarande år. Stockholm den 24 november 1823 9 sidor namn. 6.922 personer finns upptagna i Krigsmanshusets ordinarie stat, som innehåller 69.620 riksdaler. Stockholm den 24 november 1823 G W af TIBELL, P SCHRÖDERSTJERNA Cirkulär angående uppbörd, förvaltning och redogörelse för Häradets enskilda lott i Sakören.