Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I S ' mitt. - Ryska rikets grundläggning genom skandinaverna af 7. Thomsen. - Om Kelterna af R. Wickberg. - De lägre djurens själslif af O. - Artvanor och instinkter. a$ O. M. Reuter. Bibliotek för hälsovård: Om luften i våra bostäder af E. Heyman. - Om tänderna af O. Uimgren. - Sunda boningshus af P. Henriques. - Bakterierna som sjukdomsorsak af C. Wallis. - Om folksjukdomarnas uppkomst och utbrednin af Klas Linroth. - Våra kläder af Emil X ' lsson. - Blans menniskoätare af Carl Lumholtz. Uppfostran och sociala ämnen. Lefnadsteckningar öfver utmärkta personligheter: Michelagniolo af L. Dietrichson. - Georg Adlersparre af O. Sjögren. - William Harvey af RTigerstedt. - Cavour af H. Wieselgren. - Ur vår tids forskning: Om Latinherraväldet af Adolf Hedin. - Om slöjden af O. Salomon. - Brännande frågor: Sedligheten I. af Tyv Westen. - Svenska folkundervisningens utveckling frkn reformationen till 184 ' 1 af ATiZs Torpson. - Mannens äktenskapsålder af St,yrbjörn Starke. Skeniiteratur. Kampen för lyckan af A. Ch. EdgrenLef$er. - Små skizzer af Puck Munthe. Nyårsqväll. Menigheten skrider genom öppnad port: under orgelbruset, ut på gråa hällen, ut i nyårsqvällen, mörknande alltfort. Öfver snön derute breda strimman faller. Ljus och lif sig gjute ned i nattens barm! Genom fönstergaller lätt ett nät af strålar sig på. drifvan målar, att den lyser varm. Ut i luften strömmar klockeklangen klara. Upp ur sina drömmar gamle väktarn far. År för år en skara så förbi har dragit; år för år har tagit mer af hvad som var. Med en suck han vänder in i kyrkans gångar; skall med vana händer släcka ljusen ut. E t t och ett han fångar; hur sig lågan striiclrer högt mot hvalfvet räcker han den dock till slut.
Maj 1857 förhöjda arfvodet, dels de mera tillfälliga och öfvergående förhållanden, som bero af det ena årets större eller mindre förmånlighet, såsom den under åren 1857—1858 rådande penningebrist, de olika Sammandrag af K. M. Befdes tind. bcräll. for åren 1856—1860. 10 74 Skiftesverket. skördarnes belopp och beskaffenhet m. m. På Gotland hafva i detta hänseende väsentliga förändringar inträffat genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 15 Juli 1859 angående laga skiftens verkställande derstädes, hvarigenom i sjelfva verket hoppet att ernå det med laga skiften hufvudsakligen afsedda ändamål derstädes möjliggjorts. Under perioden hafva efter de i berörde författning stadgade grunder 10 laga skiften sökts och 1 fullbordats, hvarjemte ett på allmän bekostnad företaget mönsterskifte i Weskinde år 1856 afslutats; varande ännu vid 1860 års slut hela den öfriga delen af länet oskiftad. Antal oskiftade byar och hemman har i allmänhet ej kunnat bestämdt angifvas. Att i flere län det mesta i detta hänseende är undangjordt, framgår emellertid af hvad berättelserna härom innehålla.
Sjöm lin, antagningsoch edgångsbevis, som för dem af Sjömanshus utfärdas; Skolbetjente; se Anlngniugsbevis; Skuldebref of alla slog, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar eller enskilda assignationer, då kapitalvärdet ej uppgår lill 100 R:dr; Stiftelser, fromma ; Städernas betjente; se An lago in g sb enis; Sundhetsbeois. som i följd af Svenska karantäns-förfaltuiugarne utfärdas; Sifp//liker, sorn i Konungens egna händer aUemuas: Testa/nentariska förordnanden; Teslim ania acudemica; Uppbördsmäns besvär : se Besvär; Utsyning, ansökningar derom; Val, fullmagter och voteringssedlar dertill; men i mål angående öfverklagade olagligheter dervid, se Prestval; Vederhäftig hets-be ty g, som skrifvas på företedda förbindelser; Voteringssedlar; se Prestval och Val; Värfn inys t vis ler, ransakningar, ansökningar, förklaringar och besvärshandlingar deri; Expe (lilio ns-l ts k otte ts Färs/af) tili underd. Frän stämpel liro jemväl fria såväl inkomma n de it andlimj ar, sorn utgående, expeditioner i nedanniimnde mål och ärenden, dock med undantag af liona/. Maj:ls deruti meddelade Resolutioner, Utslag och Domar, hvilka skola beläggas med stämpel, till belopp af 4 0 H:dr 50 öre för hvarje expedition, som icke enligt morn. 4:o i denna § ovilkorligen är från ali stämpel fri:
Vrop. JY.o 7, om Statsverket 7836. 45 Transport 9,000: bestridande af Kommendantskaps-utgifterne mätte förhöjas med 4,500: under iakttagande, att, enligt hvad under anslagstiteln »Kommendants-staten» är anfördt, derifrån till anslaget för Kommendantskaps-utgifterna öfverllyttas 1,243 R:dr 50 öre, eller i visst uppgifvet fall endast 921 R:dr Riksmynt för att användas till de med dessa medel afsedda utgifter. Hvad åter beträlfar Intendents-Jl['delningen så kommer tillökning i dess utgifter att från och med år 1857 uppstå, väsendtligen till följd af nyligen skedda prisregleringar med en del värfvade Regementen, i och för underhållandet af dessa Regementens beklädnads-, utrednings-, m. 11. persedlar. På grund af dessa prisregleringar och de derå grundade uträkningar, hafva i de förut till berörde ändamål utgående anslag tillkommit följande tillökningar, nemligen: för Svea Lif-gardet B:ko R:dr 4,890: 40. » Andra d:o 4,844: 40. » Lifgardet till Häst . 6,350: 32. » Kronprinsens Hussar Regemente 5,288: — 21 374- 16 hvarjemte och då det vid förra Riksdagen beviljade anslaget för SappörKompagniets beklädnad, i anseende till stegrade pris å de dertill erforderliga förnödenheter, icke befunnits tillräckligt, en tillökning deruti måst beviljas, för hvilket behofs fyllande ytterligare erfordras 2,034: 41. — Vidare och då för indelta ar> méens utredning minst erfordras ett belopp af 46,666 R:dr 32 sk.
Klercken nickar ett medgifvande i allmänhet, litet skamsen öfver att icke så alldeles noga ha reda på det hon förutsätter af honom, men intresserad och spändt lyssnande till hennes ord. »Jo, det är inte bara en nyck af samtidens mest känsliga individer, konstnärerna – det ligger mycket, mycket därunder. Det ligger där en hel otillfredsställd och lidande mänsklighets omedvetna längtan efter att den personliga, människoblifna guden åter skall visa sig ibland dem. Men naturligtvis skola de missförstå och misshandla och korsfästa honom igen. Det är klart att så skall gå ännu i dag och i morgon och i öfvermorgon och i flera sekler framåt. Likafullt vilja de ha honom bland sig – de bättre sinnena, förstås, alla de, som ännu ej gått upp som tanklösa maskindelar i samtidens stora mekanik. »Till dessa bättre sinnade hör jag, ser ni. Och jag spejar efter hvarje flyktig likhet med honom i det yttre eller i karakteren, och jag är glad, när jag finner den. Jag har känt mig som Maria Magdalena i behof af en allt förstående, allt förlåtande mästare i konsten att lefva för att få gråta ut min sorg och förtviflan vid hans fötter.» Det blir en kort paus, och Klercken känner sig mycket liten och fult misstänksam, då han nyss tänkt att denna kvinna endast velat drifva gäck med honom. Det ligger så mycket allvar i hennes ord, och hennes tonfall gömmer såsom en ström af osynliga tårar, dem hon har styrka nog att icke visa. Han betages af en känsla, som nästan är andakt, och han har ingen lust att säga något, fastän pausen redan börjar bli lång. Hon afbryter den själf med en sorgsen skakning på hufvudet: »Ja – jag är väl en svärmare, och ni kan säkert inte förstå mig. Ni kan inte ens fatta att mitt intresse för er är stort annat än en hysterisk kvinnas; – hysteri är slagordet, med hvilket samtidens materiella vetenskap slår ihjäl hvarje försök, som vi göra att höja oss öfver anatomien. I dess ögon äro vi människor intelligenta arbetsmaskiner i en ganska tröstlös och ofullkomlig kulturs tjänst, och vi kunna heller aldrig bli annat – i dess ögon!
Det årliga smide, hvarefter denna Skatt beräknas, är: vid Leufsta med Carlholm, 2,000 Skeppd, vid Österby i,5oo; vid Gimo 376; vid Strömsberg i,65o; vid Ullforss i,45o; vid Söderforss 1,600; vid Wattholma 700 och vid Elfkarleö i,85o Skepd. hvarföre Hammarskatts-afgiften, enligt Taxa, under sistlidet år, utgjordes, af Leufsta jemte Carlholm, med 65o Rdr, af Österby med 487 R:dr 24 sk., af Gimo med 121 R:dr sk. af Strömsberg med 4y5 R:dr, af Ullforss med 435 R:dr, af Söderforss med 48o Rrdr, af Wattholma med 169 R:dr och af Elfkarleö med 370 Rrdr Banco. För de 5 sisla åren sammanräknade, utgjorde denna ordinarie Skatt af alla ofvannämnde Bruk i4>938 Rrdr 42 sk. Banco. Dessutom skola Recognitions-Verken Leufsta, Österby och Gimo betala, för fritt smide, utöfver Hammarskatten» årligen 1,200 Rrdr Banco tillsammans, hvaraf Lufsta och Österby Bruk erlägga hvardera 533 Rrdr 16 sk. och Gimo jemte Rånäs Bruk i Stockholms Län 266 Rrdr 32 sk., eller hvardera i33 Rrdr 16 sk. Banco. Söderforss Bruk betalar för Ankar-Smide 1 procent af årliga tillverkningen, hvilken för de sistförflutne 5 åren utgjorde 228 Rrdr 7 sk. io| rrst.
Sju runstycken, men ber emellan Kongl. Magt och Kronan samt berörde Societet upprättade Contracr innehåller, att i händelse genom infallande krig nägon ansenlig förminstning i tull' inkomsterne skulle uppsta, Arrende-Societeteu ägde att uppsäga arrendet, utan förbindelse kill arrendesummans erläggande för längre lid än till och med d^ stst förfllitne arrende-ärets stut, hafwe wi hos Kongl. Mo.j:t i underdånighet framställt detta ärende, pä det en sadan anstalt mät e dermed inäder widtagas, som mcd Con racts willkoren och Kronans fördel öswerensstammer. Härutaf synes, att Den 3 Iulii. 3 Riksens Stander icke godkänt den gjorde afstrif. ningen såsom stridande emot innehållet af Con, tracet, men deremot till Konungen i underdänighet öfwerlemnat atk i s«ken ttma sädane märt och steg, som Conlracket och Kronans fördel more öfwerensjiämmande, och dä Arrende-So-netren ingalunda pä arrendet hafc någon ansen ig fö minstning i tullinkomster, aldenstund hvad svin förlorats pä Finland, till wida större belopp blifwit ersatt pä annat ställe, som af Kongl. Kammar» Collegii afgifne betänkande dä de af särstilke ledamöter afgisne yttranden bifogas, kan inhämtas, sä har Tu.^arrerrde-Socieketen intet warit beräkrigad ens afsäga sig
Dessutom mäste den omständighet, att hvar och en af Ephorerna blott inom ett mindre område är i tillfälle att iakttaga och verka, både göra deras erfarenhet begränsad och frukterna af deras verksamhet för skolväsendet ringare, än om inspektionen öfver detta utöfvades af en person, som både i ena och andra hänsendet kunde omfatta hela rikets elementarläroverk. Vigten häraf inses lätt, då man betänker, hurusom lörst genom jemförelse emellan ett större antal lärare i samma ämnen det blir möjligt att rätt bedöma hvars och ens fel och förtjenster, samt att intet annat medel Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JW 30. 57 medel än inspektionens förenande i en hand kan åstadkomma ett lefvande samband mellan samtliga läroverken. Likaledes får jag fästa uppmärksamheten derpå, att en enhetspunkt för elementarundervisningen, någon särskild myndighet egnad att behandla dithörande frågor, särdeles sådana, som äro af mera allmän natur, innan de blifva föremål för Kongl. Maj:ts pröfning, för närvarande icke linnes. Skall regeringen nu inhemta utlåtande i någon dylik fråga, så erhållas minst 32 särskilda svar, hvilka väl ganska sällan torde jäfva den gamla satsen: quot capita tot sententia. Men om-i andra fal], vid yppad skiljaktighet i meningar, man har den utväg att tillerkänna pluraliteten vitsord, mäste sådant i afseende å konsistoriernas utlåtanden, möta stor betänklighet, dä nemligen medlemmarna af ett domkapitel icke ega kännedom om de skäl och grunder, sorn inom de öfriga blifvit anförda, och således hos hvar och en särskild af dessa myndigheter, skiljaktiga motiver, som ej varit underkastade pröfning af dem alla, ligga till grund för de olika besluten.
Utskottet, som icke mistkänner den fördel en Nation bör hasma deraf, att des; Regeringssätt således efter hand utbildas, i synnerhet da med detsamma det minner sörmägan att tillmägabringa den Nationalanda, four utgör Engelska Systemets hnfmnd-företräde, kan Memorial N:o 36. 507 likwäl ä andra sidan ej annat än medgifwa, att det är i synnerhet Regeringssättets »verkningar som hufwudsakligen bidraga till en sadan Nationalandas daning; att der de förra ej kunnat tillräckligen pröfwas och den sednare ej hunnits tillskapas, är det efter »varande omständigheter man mäste beräkna, ej blott de utwägar som man skulle wilja, men äfwen dem som man ser sig kunna widtaga. — Dä man i synnerhet tyckts yrka en Representationsförändring, för att aflägsna de Ständstwistcr och förekomma den söndring och det missförstånd, som hitintills sa ofta hotat med Samhällets upplösning, torde det lika litet kunna anses för conseqnent som enligt med ändamalet, att utaf de fyra Stånden, ehuru med en eller annan tillsats, formera twänne Ständ, hwilka åtminstone skulle hafwa anseende af (om också dc ej i »verkligheten gjorde det) att uppliswa och bibehålla den skillnad emellan de privilegierade och oprivilegierade, som inan »velat mildra eller åtminstone till sina påföljder utplatta. Wore det icke att således nogare utmärka puncterne till anfall och förswar, och »vöre det icke att hos de ena koncentrera behofwct af det sednare, hos de andra möjligheten till det förra? I en tid da hivarje hivälfning medför nya pästäcnden, dä ett jemnande af förmåner är ett lika allmänt sou» ofta mihtagct yrkande hos mängden, skulle »väl en salunda bestämd fördelning af den Lagstiftande magten kunna blifwa »varaktig, skulle deu slutas annorlunda än med oordning och Anarchie eller Despotism?
Socknarne inom Stockholm blefvo då tillfrågade, om de till betäckande af denna balance ville åtaga sig en afgift af 6 skillingar på ContributionsRiksdalern. Församlingarne ingingo härpå, och märkom väl detta, mine Herrar, Regeringen ansåg då Grundlagen med så mycken ömtålighet, att man icke trodde sig kunna uttaga dessa afgifter utan Rikets Ständers beslut i ämnet. En Nådig Proposition afgafs derom till Rikets Ständer, och Ständerne, som förmodligen ansågo den Nådiga propositionen vara föranledd af det stadgande i Grundlagen, alt ingen Medborgare kan Dt; n 3o J 111 i i f. m annorlunda än vid en allmän Riksdag blifva beskattad, biföll propositionen så mycket heldre, som Församlingarne sjelfva bifallit den; och afgiften beslöts, att i tre år böra utgå. Denna Kongl. Proposition bevisar ju tydligt, att Regeringen då ansåg saken precist så, som jag nu yrkat, att alla dylika mål skola anses, nemligen icke tillhörande Socknestämmas handläggning. Men år 1815 när de 3 åren voro förbigångne, och Regeringen ändock önskade afgiftens fortfarande, ansåg den sig, ehuru döt då äfven var Riksdag, icke behöfva Rikets Ständers samtycke, utan lät endast genom ÖfverStåthållaren höra Socknestämmorna , som då ingingo på afgiftens fortfarande erläggande ännu under några få år. Så bildade sig prejudicatet, att utan Ständernas samtycke på Socknestämmor bevilja Skattebidrag. Såsom bevis på, hvartill denna slags beskattning leder, och huru de sålunda uttagne skatter handhafvas, må jag nämna, att ehuru den balance lill hvars betäckande afgiften beviljades, för flere år sedan är betald, fortfar beskattningen dock ännu lika och användes till åtskilliga tvertemot ändamålet med densamma stridande utgifter, så att t. ex. för år 1827, sedan utdelningar deraf blifvit gjorde till Correctionshus, Danviks Hospital och flere Fattigförsörjningsanstalter, ett öfverskott fanns af 6,133 R:dr 34 sk.g r:st. B:co.
Stats-Utssvttet har, pä satt desi förra Betänkande innehäller nogsamt insett rättwisan och billigheten deraf alt benne ersättning mä blifwa weder, dörande tilldelad; Men som Stats-Werkets utblottade tillstånd för närwarande sadant icke medgifwer, utan dertill skulle fordras serskildt anftag af Medel, hwilket Stats-Utskottet, i anseende till de mangfalldige andre utgifter som nu mäste bewiljas, icke kunnat tillstyrka; Alltså och dä z:ne af dö Respective Riks-Ständen redan gillat och godkändl hwad Utskottet sedt sig föranlätit att i detta ämne föreslå, tärer i följd deraf de under sista Kriget fängne ogifDihgng. N.s 7e» te H22 Den 6 Julli. te Officerare och Under,Officerare, böra afbida den tid da tillgangarne kunna diifwa tillracklige för ersättningen af deras indragne halfwa löner; Hwilket Stats-kltstottet, i aiilcdning af Högloft. Ridderstapels och Adelns aterremifi under den 20 sistl. Junii får wördsammeligen till swar afgiswa. Orebro den 4:de Julii 1812. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Pkest-Ständets Ledam. wägnar, Ledam. magnar, Larl I^lör ner. 6u8t. ^lurra^. Pä Mälloft» Borgare-StanPa Hederm. Bonde-Stä - ders Led. magnar, dets Led. magnar, st. ^Vegelin. I'un el ius.
Och detta Bokslut är grundadt på BesigtningsInventering af hvart enda Förråd, och med den utveckling i Redogörelse_sättet, att kost-' raden i Penningar och dagsverken kan uppgifvas för hvarje enkelt arbete, såsom en Bro, en Sluss, en Stämport m. m. , ja, de sednare åren för hvarje huggen sten ! Det skall fägna mig höra, hvilken annan Redogörelse i Riket, dem, för enskilta Bruk ej undantagna, är redigare , hastigare} men intilldess torde det förlåtas mig, om jag, och kanske några sakkunnige med mig , anse den nu framställda åtminstone stå i bredd med hvilken Redogörelse sorn hellst. Och den, som har någon erfarenhet af verlden och göromål, lärer Veta huru mycket afsteg äro möjliga med en sådan sakernas ordning, när dertill kommer, hvad alltid har ägt rum, öppen upphandling och contant betalning, 6amt inga afskrifningar, in* nan do varit Revisorerne och Bolagets granskning sfi • Den 17 Martii, e. m. 161 ning underkastade. Denna Styrelse, med full kännedom af alla förhållanden, är det, som Utskotten föreslå, att till väsentlig dél^ och hvad Disconten angår, på en gång annullera, för att ersättas af en annan med förhållandefrie 03 känd, och det af det enkla skäl, att nu, under en allmän iörlägenhet , så lort och brådstörtande som möjligt, flytta den Discont-rörelse, hvilken hittills, efter min tanka, till nytta för Näringarne i det hela varit spridd öfverstörre delen af Riket, till en enda punct, som, oaktadt sitt lyckliga, ja! ännu förträffliga läge, upphört att vara medelpunct. Efter min oryggliga öfvertygelse , med få ord sagdt, en flyttning, som vållar flere af Rikets bästa Provincevs totala ruin.
Bonde-ståndet ingifven och derifrån lill Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen från Skåne, Sone Persson, i afvaktan å den tid , då större och mera genomgripande åtgärder möjligen kunna tillvägabringas till lättnad i den tryckande rusthållsskyldigheten, föreslagit, att, för beredande af någon lindring deruti för de Skånska kavalleri-regementena, de för dem föreskrifna sqvadrons-mötena till fots antingen måtte få upphöra, eller, om de ansåges oundgängligen nödvändiga för manskapets öfning, sammanslås med regementsmötena, hvilka för sådant ändamål kunde förlängas, samt att hästbesigtningseller de såkallade ådermötena måtte alldeles indragas. Öfver nyttan af de förra för manskapets öfning har motionären ansett sig ej vara sakkunnig domare, men likväl ega visshet derom, alt de förorsakade rusthållarne en icke obetydlig kostnad. Karlen måste till dem fortskaffas en längre väg fram och åter , och som detta vanligen skedde under vårtiden , då landtmannen hade sitt jordbruk att ombesörja, ginge derigenom en för detsamma nödvändig tid och arbetsstyrka förlorad; hvarjemte icke ringa förluster drabbade rusthållarne genom den slitning af de dyra uniforms-persedlarna, hvilken en dylik framoch återresa medförde. Hvad möjligheten af ådermötenas indragning beträffade, har motionären IroLt, att befälet, då det håller sina årliga visitations-möten , för att tillse, huru så väl hästens som karlens munderingar vidmakthållas, på samma gång kunde öfvertyga sig om hästens tjenstbarhet. Ryttaren sluppe då att vid dessa möten infinna sig, klädd i den dyra munderingen, hvilken nu 2 eller 3 dagar onödigtvis slites; men, om denna motionärens framställning ej vunne afseende, har han föreslagit, att, som det icke är karlen, utan hästen, sorn skall undergå besigtning, denna finge verkställas på det sätt, att rusthållaren, antingen sjelf eller genom sitt folk, inställde hästen vid nyssnämnde möten.
I I anspråk på detsamma framför medsökande, som fått hela församlingens eller pluralitetens derstädes röst för sig, hvarigenom, enligt motionärens åsigt, åtminstone församlingens bästa icke befrämjas; och har han af sådan anledning föreslagit upphäfvande eller förändrande af de författningar, som gifva prester med högre lärdomsbetvg företrädesrätt vid förslags upprättande till större pastorater framför inom församlingen tjenstgörande prester, på det att erfarne och för pastoralvården skicklige prestmän icke må behöfva, vid befordringar, stå tillbaka för de förre. Och hade Riksdagsfullmäktige!) Erik Ersson från Gefleborgs län med motionären sig förenat. Uti nådigt Cirkulär, den 26 ststlidne Oktober, har Kongl. Majrt förordnat om upphörande af all förhöjd presterlig tjenstårsberäkning och dymedelst, enligt Rikets Ständers tillkännagifna önskan, redan vidtagit en af de åtgärder, som ansetts lämpliga för tillvägabringande af en förändring i öfverensstämmelse med motionens syfte.
Detta oaktadt medgifwcr jag dock, at uti den olyckliga och bekymmersamma belägenhet, hwari nu lfrägawarande fordringsägare warit försatte, dä nemligen största delen deraf, med löften om beta ning wid skeende leverantser, sedermera icke allenast saknat werkställighes ä llike loften, utan ock längre tid mäst befinna sig uti owisshet om och enär nägon betalning kunde wara ti! för' wäntandes, samt derutöfwer icke ens erhållit fä dane bewis om deras fordringars werklighet. bwarigenom de kunnat komma i tilfäbe at derä negotiera för egne kan hända nog trängande be hof; sä utgör wisserligen Riksens Ständers ofwan omförnrälte försäkran, för ögonblicket näaon tilfredssiällelse för desse lidande Statens Borgenärer - men dermed aro de föga belåtne, utan hufwudsaken beror, säsom jämwäl Höglofl. Statsutskottets Protoeoll för den ra i denne mänad innehåller, pä den wigtiga fräaan, enär och huru desse Borgenärer stola blifwa sä förnöjde, at allmänna Crediten mä warda uprätthällen, och en allmän klagan öfwer lastande betalning, samt deraf för de fleste föroriakadt lidande, förekommen? Til winnande af nyssnämde magtpälrggande föremäl, bär Stat?-Utskottet , i afseende pä de Borgenärer som hofwa fordringar för levererade Krias förnödenheter, föreslagit: 'At sedan desse fordringsägare , frän det Mcrk som med dem contraherat, erhållit betyg, innebällande fordrinaarnes bela belopp til R:dr ss. och r st., sä bade de derefter at undfä Kongl. StatsContoirets inwisningar ä R:dr bwardera, för saade fordringars belopp, uppå Riksens Högloft.
Virke, oarbeladt, sågadt eller tillhugget. Bandstakar. Bjelkar och sparrar af furu och gran. Bräder oell plankor, sågade. Enträd och Enstafrar. Gevärstocksämnen. Handspakar. Handspaksämnen. Lister, Läkter. Master, Bogspröt och Spiror. Bih. till B. St. rrol. 1833 ISSI. S Sami. I Afd. 2 Hafi. 8 58 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 'ugvirke. lill. Pumpträd. Ribbor. Stäfver, laggoch botten-. Tunnband. Yed, och Årträd. Fanérskifvor åter äro så mjcket bearbetade varor, att de både kunna och, då större anläggningar inom landet för fanérsågning linnas, äfven böra åsättas införselstull. Denna, nu bestämd lill 20 proc. af värdet, torde dock böra utbytas emot viglförtullning; och hemställer Utskottet, som ansett sistnämnde lörtullnings-grund böra antagas för här nedan vidare omförmälde snickare-arbeten, att Fanérskifvor må draga hälften af den tull, som varder bestämd för snickare-arbeten af samma trädslag. Den å svarfvare-arbeten, ej specificerade, till 33?r proc. af varuvärdet stadgade införsels-tull, 1 R:dr pr skalp., torde böra nedsättas till 30 sk. pr skålp. Rubriken »alla andra mer eller mindre arbetade Trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripne nedslagne tunnor samt ej specificerade snickare-arbeten, med eller utan betsning, målning eller lackering», hvarå tullen nu utgör 33 j proc. af värdet, sammanfattar den oändliga mängd i taxan ej specificerade artiklar, hvari snickare-arbeten ensamme eller i förening med flera andra yrkens produkter ingå; och värde-förtullningen, i allmänhet förkastlig, blir det ännu mera, der dess tillämpning träffar en så betydlig varuklass, som denna, hvars rätta uppskattning måste vara ytterst svår att kontrollera.