Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r hafva icke beslutat att detta skall på en gång införas, utan blott så småningom: och vi hafva ännu på långt när icke hunnit till den tid, då det ovilkorligen skall vara in förd t. Om under den tid, som dessförinnan förlider, Statsverket skulle kunna, genom den gamla beräkningsgrundens följande, få en icke så obetydlig vinst, utan att derföre den enskilde bränvinsbrännaren blir betungad, så kan jag icke finna annat, än att det gamla stadgandet äger företräde framför det nya; hvadan jag förenar mig med Hr Braunerhjelm i den anhållan, att R. o. Ad. måtte afslå den föreslagna förändringen. Hr von Axelson, Georg Julius: Jag anser fördelarne af detta förslag vara så stora, att det vore skada att afsäga sig dem, icke för Kontrollörernas minskade besvär, ty det betyder ingenting, men derföre att misstag derigenom förebyggas, hvilket eljest lätt kan hända, då man ej alltid kan vara säker att hafva särdeles skickliga personer på dessa platser. Det skulle äfven, såsom anmärkt är, medföra minskning i KammarRms besvär, och dessutom stora fördelar för rörelsen i allmänhet. Nu äro beräkningarne så invecklade, att man måste följa vissa särskilda reglor för att reducera bränvin från ett till ettannat gradtal. Om t. ex. en kanna bränvin såldes för 2 Rdr 4 sk., så kostade ju hvarje proc. alkohl 2 sk.; huru lätt vore det icke då att beräkna, huru mycket en kanna bränvin af olika styrka skulle kosta. Då dessutom förslaget öfverensstämmer med decimalsystemet, som i andra afseenden är antaget, vet jag icke hvarföre man skulle försumma detta tillfälle att få en vetenskaplig öfverensstämmelse mellan bränvinets reduktion och andra likartade beräkningar. På dessa skäl önskar jag bifall till Utskms förslag. Gr. af Ugglas: De anmärkn:r, som i det föreg:de blifvit gjorda mot Utskms Betänk., har jag just icke särdeles motsatt mig, emedan de angått mindre vigtiga frågor; men det nu ifrågavaride förslaget anser jag vara bland de bästa, som Utskrn i detta Betänk, framställt.
Ä nyrister så benämnde, eller upplöjde, mindre växtgifvande, ängesskiften är utsädet Hafra, Blandsäd och Korn, äfvensom svedjeland, der sådana äro att tillgå, begagnas allmännast för Rågsäde, som derstädes bäst frodar sig; varande nordens somrar, hvad beträffar säde af Hvete, alltför korta, att man kan hoppas kunna med någon fördel drifva odlingen deraf, hvaremot den af Potates drifves öfverallt med den framgång, att denna jordfrukt är Allmogens förnämsta födoämne. Ännu har odlingen af trädgårdsfrukter, med undantag af kål, kålrötter, rofvor och dylikt, som öfverallt finnas vid Allmogens gårdar, dock endast till husbehof, icke erhållit någon allmännare utsträckning ibland dem, utan är inskränkt till ståndspersons-klassen, som likväl mer och iner börjar egna deråt ett välförtjent intresse. Liu-afkastningen är i allmänhet tillräcklig för Länets behof, och medgifver i Norra Ångermanland, der Linet företrädesvis odJas, jemväl någon afsättning till andra orter, hvaremot Hampsäde är sällsynt, hufvudsakligast af den anledning, att, utom det denna växt i allmänhet fordrar mycket fet jord, beskaffenheten af landets jordmån i öfrigt icke skall vara för densamma gynnande. Femårs-Berättelse för Westernorrlands Län• 2 10 I bredd med den stigande populationen fortgår åkerbruks-od iingen, så att sädesproduktionen i medelmåltigt goda år svarar emot landets behof, och i ymnigare, lemnar ett, om ock obetydligt, öfverskott till städerna och ortens flesta Bruk; och hafva bär och der förbättrade åkerbruks-methoder börjat göra sig gällande, sedan en mängd af Länets Kongl.
Men då rymning bland sjöfolk stundom förekommer under omständigheter, som göra förseelsen mindre straffbar, t. ex. när en ung i verldserfarenhetens skola nyss intagen sjöman genom bristande uppfostran i saknad af strängare moraliska begrepp, lockad och tubbad af försåtliga förespeglingar om vinst och lycka, i ett ögonblick af öfverilning, måhända äfven föranledd af mindre grannlaga behandling af befälhafvare och kamrater, låter förleda sig att från fartyget afvika; då sålunda ett ovilkorligt uteslutande från delaktighet i pensions-anstalten af en hvar från Svenskt handelsfartyg rymd sjöman, äfven om han sedermera återvändt och redligt förhållit sig, kunde i vissa fall innefatta en obillig hårdhet; då vidare de för sådan sjömans pensionsrätt föreslagna särskilda bestämmelser synas tillräckligen förebygga den befarade menliga följden af nämnde pensionsrätts medgifvande; anser jag nämnda undantagsstadgande i afseende på pensionering af sjömän, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 113. 23 hvilka gjort sig skyldige till rymningsbrott, lämpligen böra af Eders Kongl. Majit i nåder godkännas.
Jag skulle derföre önska, att Herr Grefven och Ordföranden täcktes bestämdt tillkännagifva denna sin mening, på det vi derigenom lunde snart komma till slut med saken. Herr LagerhjelmPehr: Jag anhåller få uppläsa 55 §. Riksdagsordningen, så lydande: ”LandtMarsknlk eller Talman må ej kun”na vägra proposition, utom i det fall, då ”han finnér en väckt fråga bokstafligen stri”da mot Grundlagarnes lydelse; börande ”förut hafva skälen lill sitt vägrande an”fört. Skulle ej Ståndet med bonom instämma i begreppet härom, utan ändock ”yrka proposition, äge han att förklara öf”verläggningen hvilande, och förvises må"let till ConstitionsUtskottet, hvilket älig”ger, att, inom kort förelagd tid, inkom”ma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet ”nied Grundlagen. Hvad Utskottet förkla”rar icke vara deremot stridigt, derå må ”proposition sedan icke vägras. Pröfvas ”det vara af motsatt beskaffenhet, må den, ”sorn motionen gjort, vända sig, der ho”xiom så godt synes, till CunstitutionsUt”skottet, på sätt som Regeringsformens 84 §. ”föreskrifver.” Det förefaller mig således, att om Herr Grefven och Ordföranden täcktes förklara 64 D e 11 8 1) e c e m b e r f. in. sin vägran å proposilion, skulle Riddel*- skapet och Adeln kunna yrka sjelfva framställandet deraf, utan att determinera sig, huru den skulle framställas. Sedan Ståndet gjort ett sådant yrkande, kom saken af sig sjelf till ConstitutionsUtskottet, i öfverensstämmelse med den nyss uppläste §:n. Undertecknad Piiddarhus-Secr eter are?
Ehuru inkomsten af PaquetPostlnrätlningen, såsom beroende på Paqueternas antal och vigt, icke kan på förhand med någon tillförlitlighet beräknas samt således ej eller af något Taxe-förslag utrönas, synas likväl utgifterne derför icke påkalla hvarken tillökning i PostTaxan eller något särskildt StatsAnslag; utan torde tillåtelse för ÖfverPostDirecteuren, att, emot behörig redovisning, af Poståfedlefrförskjuta den åtgående kostnaden vara det enda som i sådant afseende för Inrättningens tillvägabringande erfordras. Derest R. H. St:r bifalla hvad Utskottet sålunda föreslagit och hemstält, lärer underd. skrifvelse härom till K. M:t aflåtas med underd. anhållan tillika, det K. M:t öfver Förslaget och dermed sammanhang ägande dctaile-omständigheter täcktes infordra vederbörandes utlåtande, samt, i fall af Inrättningens verkställighet, i Nåder icke allenast vidtaga nödige mått och steg till förekommande af PaquetPostcns skadeliga inverkan på BrefPosten, genom förminskning iden sednares påräknade Intrader och befordrande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, antingen medelst Paqueternes vederbörlige öppnande på första eller sista Stationen i afsändarens eller emottagarens närvaro, eller ock på annat tjenligt sätt, utan jemväl meddela de reglementariska föreskrifter, som för Inrättningens ändamålsenliga utförande kunna linnas af nöden, hvar - Betänkande n. 34? med R. H. St:r torde förena den underd. önskan, att Hålloch Reserve-skjutsskyldige icke måtte med PaquetPostens förskaffande betungas. Reservation: Af Herr Kammarherren Nordenfeldt, O.:
Maj:t i nåder gillat, och i öfverensstämmelse dermed innehåller den till Rikets Ständer aflåtna nådiga Skrifvelse i ämnet, att — under förutsättning, det Rikets Ständer med ofvanberörde underdåniga hemställan icke åsyftat den del af undervisningen för den q vinliga ungdomen, som egentligen ligger inom folkskolans område, utan meddelandet af en bildning i viss mån motsvarande, om också både i afseende på läroämnen och kursernas vidd i åtskilliga delar skiljaktig från don, som af ynglingar iuhemtas vid elementar-läroverken — Kongl. Maj:t funnit det hvarken vara lämpligt eller, med afseende å deraf följande betydliga kostnad, för 84 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. närvarande möjligt att ordna undervisningen för den qvinliga ungdomen på ett sådant sätt, att denna, likasom den manliga, för erhållande af en mot hvars och ens samhällsställning svarande bildning hänvisades till offentliga läro-anstalter. Då qvinnans hufvudsakliga och naturliga verksamhet, för samhället ej mindre be tydelsefull och vigtig än mannens, likväl i allmänhet vore förlagd till ett annat område, det enskilda lifvets och familjens, syntes redan deraf följa, att hon på detta område naturenligt borde söka och erhålla sin bildning. Å andra sidan måtte erkännas, att tillfälle dertill ofta nog för henne saknas, att hon ej alltid kunde inom familjen erhålla hvarken den undervisning eller uppfostran, som för hennes framtida verksamhet åro behöflig»; och för dessa fäll vore undervisningsanstalter äfven för den qvinliga ungdomen otvifvelaktig! af behofvet påkallade. Kongl. Maj:t hade emellertid, vid ärendets pröfning, ansett åstadkommandet af sådana anstalter böra fortfarande öfverlemnas åt enskildes eller kommunernas omsorg, och Statens verksamhet inskränka sig till den del af frågan, som dels genom sin större omfattning och allmännare vigt, dels till följd af dermed förenade kostnader, måste öfverskrida de enskildes förmåga, nemligen bildandet af lärarinnor. Kongl. Majit skulle ock önskat, att omständigheterna med gifvit Rikets Ständer att redan vid innevarande riksdag för detta ändamål anslå nödiga medel; men då Statens tillgångar, enligt hvad Kongl.
Då Statsutskottet ej uppgjort någon allmän tablaeu öfver Statens behof, har jag ej kunnat noga jemföra dem med föregående Statsanslag. Men jag börjar häpna öfver behofvens förökning, då jag, oaktadt inkomst. titlarnes förhöjning, icke dess mindre ser lån-biträden behufvassamt dessutom förslag gö. ras om minskning i afbetalningen af Statens skuld till Banken, g2ff Den 19 Julii f. m* Detta sistnämnde förslag anser jag mig så mycket iner be fog-a cl, att på det högsta bestrida, som jag just vat den, hvilken vid sista Riksdag väckte idéen om den, då vidtagna nedsättningen från 750 till 500,000- R;dr. Men förhåilanderna voro då helt annorlunda; och dessutom vac den nedsättningen, såsom en värd Talare nu på mint, egentligen blott en rättelse i ett år 1810 begånget misstag. Såsom ett särskilt skäl för mitt bestridande af den nu föreslagna nedsättningen, får iag erindra att Bankens Credit och förtroendet till Riksens Ständers beslut nödvändigt måste minskas och försvagas, i mon som ingång* na förbindelser och gifna löften ofta rubbas och förändras. För öfrigt bör man besinna, att allt som af* betalningen nedsältes, ökas bördorna för våra ef» terkommande, genom afbetalningstidens förlängning. Verkan af denna nedsättring blefve således, i detta afseende, ungefär densamma, som genom upptagandet af lån. Om derföre våra efterkommande nödvändigt måjste anlitas, anser jag bättre att göra det blott på ett sätt, nemligen endast genom Statslån med 5 procents ränta, än att tillika rubba en ingången förbindelse, på hvars helgd Bankens och Statens Credit i sin mon hvilar. Sluteligen vill jag blott påminna, alf man ej synes böra öppna några nya tillgångs-källor förr än behofvet blifvit bestämdt uppgifvit och faststäldt, på det man ej må blifva alltför rund och frikostig Den 19 Julii f. m. 929 Frikostig vid de ännu återstående anslagens Uppgörande och beviljande. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus':
För undervisnings bibringande åt fattiga flickor underhålles tvänne särskilda skolor, af hvilka den ena bekostas och underhålles hufvudsakligen genom särskilda sammanskott, i hvilket ändamål ock en fond blifvit insamlad af ungefär 1,200 R:dr banko, och den andra genom en donation. Om folkskolelärare-seminariet är förut nämnd t. För bildande af skickligt befäl och underbefäl å handelsflottan inrättades, dels genom bidrag af stadens handelskorps, dels medelst statsanslag, om bosten 184d en navigationsskola, och statsanslaget för densamma, från början bestämdt till 500 R:dr, ökades 1848 till 1,500 R:dr om året. Denna skola är den enda för alla de norra provinserna och dess verksamhet är således af särdeles vigt. Undervisningen bestrides af en ordinarie lärare med 1,000 R:dr och en underlärare med 200 R:dr årligen, men denna proportion emellan vilkoren för de begge fullt sysselsatte lärarne har ofta varit öfverklagad och underlärarens ringa aflöning mer än en gång utgjort hinder för skicklig persons erhållande. Under qvinqvenniet hafva följande antal lärjungar blifvit utexaminerade: Till Sjökaptener i l:a klassen. Till Sjökapte,ner i 2:a klassen. Till Styrmän i 2:a klassen. Summa. Bokhandel finnes äfven. Stadens Styrelse utgöres af en Borgmästare och 5 Rådmän, hvilkas aflöning utgår dels i kontant enligt Kongl, brefvet den 17 Juni 1850, dels i tjensterne åtföljande jordlotter, utom de vid Rådhus-Rätterna vanliga sportler för auktioner, bouppteckningar och arfskiften m. m. Stadens drätsel förvaltas 91 af en Drätselkammare, enligt under den 22 Augusti 1840 i nåder faststäldt reglemente. De inkomster, staden äger och hvilka af
Genom Kongl. Förordningen den I5*.de Februarii 1762» och Kongl. Brefvet den 5 Junii 1752) är stadgadt, att når Häradshöfd ing eller Lagman visar sådane förfall, att någon tids tjenstledighet ej med skål förvägras kan, bör HofRätten, utan att binda sig vid den person, Häradshöfding eller Lagman föreslår, göra ett noga urval, af den, som till Domaresysslans bestridande förordnas; och då af berörde stadgande följer, att HofRätten, till DomareÄmbetets förrättande icke eger förordna någon, om hvars skicklighet HofRätten ej är genom egen kännedom förvissad* anser Utskottet mera säkerhet derigenom vara rättsökande förvarad, ån om, på sätt Göran Pehrsson föreslagit, Tvånne ars tjenstgöring uti något Rättegångsverk eller hos Häradshöfding, blefve vilkor för rättigheten att kunna till Domare förordnas, hälst ynglingar, efter hvad erfarenheten visar, mycket olika begagna och använda, särdeles de första åren eber inträdet på Ämbetsmannabanan, samt med olika naturgåfvor och arbetshåg, vinna olika förkofran. Göran Pehrssons förslag: ett Extra Domare kunde förordnas pä Ordinarie Domarens ansvar för den förres åtgärder, har Utskottet destomindre kunnat understtid ja, som Extra Domaren derigenom skulle ställas uti ett med DomareÄmbetets värdighet icke förenligt beroende af Ordinarie Domaren, och ansyaret för en felaktig åtgärd, då icke La g UtskottetsBetänkatiden. icke komma att träffa den felande Domaren, utan en annan, som deri icke deltagit.
Ständer hafva, vid förslaget pm Löne-fÖrfaättringen i allmänhet, jemte. några särskildta Löner, funnit sig, i an. seende till den nya förestående organisationen, af Styrelseverken, och reglerin§®n 4^ 4et l19’ la, sorn k om m pr att innan nästq Riksdag företagas, icke kunna ingå i någon förändring af speciella Stater, utan, der nya anslag varit nö* diga, uppgifvit och beräknat erforderliga medel till Eders Kongl, Maj:ts Nådiga disposition, intill, dess omförmälte reglering hinner utarbetas och bi Ifva antagen; och då Stats-Reglercingen nu är fullbordad samt en viss Sumipa. af blifyqnde öfverskotter på Stats-Verkets in* komster dervid föreslagen, att af Eders Kongl* Maj:t till nästa Riksdag disponeras, äfyen för sådana behof, sorn det i Ifrågavarande; få Rik-, sens Ständer i underdånighet anhålla, det! täcktes Eders Kongl. Maju af nämnde tillgång lå-, ta anordna de lönbqlopp, som, i och för ofvanbemälde tillökning af tvänne Ledamöter i Kongh Götha HofRätt erfordras, äfvensom Riksens, Ständer få till Eders Kongl. Majit öfverlemna, ?t£ för deri af HofBätlfU, i fall den bomme ut arbeta 44 JtJen • Angusti arbeta på 4 Divisioner, nied ig ansedde t idlok fe' Betjening, af en Ordinarie Civil Notarie, en Brottmåls föredragande oell en Cantzlist med löner , låta så vidt äfven denna tillökning i Nåd^r pröfvas erforderlig, medel till aflöningen utgå på lika sätt, som för Eedamöterna; och hvilka nya Böner Riksens Ständer anse tora komma vederbörande till godo till enahanda belopp, som deras vederlikar, med den vid denna Riksdag föreslagna löneförbättring, få uppbära. Riksens
Derförutan kan nemligen någon tillämpning af grundlagen i denna del ej ega runi; och deraf följer att Utskottet blott har alt bedöma huruvida de bestämmelser, som i afseende på ordningen och vilkoren för naturalisation blifvit föreslagna, må anses tillfyllestgörande och ändamålsenliga. Den ordning, sorn bör iakttagas, synes emellertid i sjelfva verket vara utstakad genom del grundlagshud, som tillägger Konungen rätt att till Svensk medborgare upptaga utländsk man. Det är till Konungen man måste vända sig; och lian utöfvar en redan af seden sanktionerad höghetsrätt. Men enär förvärfvande af Svensk medborgarerätt skulle komma att medföra vidsträcktare rättigheter, än hittills varit förhållandet, inträder dymedelst behofvet af bestämda garantier för medborgare-rättens erhållande. Dä nemligen tillförene endast infödde Svenske män kunnat, befordras till civila embeten och tjenster bär i riket, skall deremot naturaliserad utlänning, efter hvad ofvan sägs, hädanefter njuta samma rättigheter och förmåner, som infödd Svensk man, dock utan att kunna till ledamot af Stats-rådet nämnas; och deraf motiveras hufvudsakligen de uti ifrågavarande förslag uppställde vilkor för vinnande af naturalisation. Man har likväl anmärkt, att den tid af tre är, derunder utländsk man, enligt 3 mom. i Förslagets 2 §, bör vara boende inom riket för att kunna blifva naturaliserad, vore alltför kort; med hemställan dessutom om icke den i sista punkten af detta moment Konungen lemnade rätt, alt förr än nämnde tid från inflyttningen förflutit undantagsvis bevilja Svensk medborgare-rätt, bör inskränkas till det fall att utländsk man blifvit, enligt Ilegerings-formens 28 §, i rikets tjenst anställd, enär vidare undantag vöre olämpligt sedan de allmänna vilkoren för vinnande af naturalisation blifvit, genom en af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag, bestämda.
Desse valmän, hvilka böra till valförrättningen sammanträda samma dag, då de blifvit utsedde, och ej må åtskiljas förr, än valet är fulländadt, skola först samfäldt, medelst slutna sedlar, hvar för sig uppgifva den man, som de anse böra komma under omröstning. Falla dervid rösterna till mer än hälften på en man, är han behörigen vald. Varda åter rösterna så fördelade mellan flere, att sådan full pluralitet för någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar till antagande af den, sorn de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke anfages, af den, sorn näst honom utaf de fleste valmännen blifvit kallad, 6. s. v. Inträffar deti händelse, att två eller flere persotter, öfver hvilka röstas bör, Undfått lika röstetal, skall först votering företagas om den ordning, hvärttti de böra tili omröstning framåfälläs. Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda för sig gått, likväl ingen häfva erhållit ofvan föreskrifna pluralitet, bör ny omröstning anställas öfver älla dem, sorn vid den föräta blifvit satte i fråga, och skall den, sorn då erhåller de flesta rösterna, anses behörigen vald. Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifvit åf valmännens pluralitet anlagen, Upphör valförrättningen, och varder han af Riksförsamlingen förordnad. — Den, åt hvilken detta embete blifvit änföVtrödt, kan vid följande riksdagar i nu föreskrifven ordning dertill åter Väljas. Vålmännen böra vid samma tillfälle, då Justitiae-ombudsman utses, och på enähanda sätt, välja en man af de egenskaper, sorn hos denne embetsman erfordras, för alt honom efterträda, ifall batt innan nästföljande lagtima riksdag skulle med döden afgå. Konstiiutiom-UtskoUets Memorial, N:o 12, 37 I händelse Justitim-ombudsmannen vid samma riksdag, under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroendet eller med döden afgår, insätter Riksförsamlingen genast i embetet den man, Sorn blifvit tilt hans efterträdare utsedd.
Detta antagande har sin grund deri, att på en lutande plan, sorn gör 3 graders, 26 minuters och 23 sekunders vinkel mot horizonten, eller lutar 6 på 100, börjar först ett vanligt väl gjordt åkdon att sjelfmant visa benägenhet för rullning utföre. Emedlertid är redan 1 på 18 icke ringa lutning: och ehuru det förenämnda factum om lutande planets verkan på ett stillastående åkdon är theoretiskt rätt; så är dock dervid likaledes att observera den verkan, söm uppkommer vid åkdonets fortsatta förande utföre, äfvensom den större ansträngning, som erfordras för dess framskaffande uppföre höjden, än som behöfves på horizontelt plan. Med afseende härpå, har jag, vid undersökningarna för anläggning af nytt vågplan emellan Westerås och Fahlun, förlidet år, antagit såsom högsta väglutning 1 tum på alnen, eller 1 på 24, som är midtemellan de Preussiska och Engelska föreskrifterna i samma afseende, och som vi här i landet icke ens vilja tillerkänna benämning af backe å väg. —• I afseende på undvikandet af backar och deras medgifna högsta lutning, har man mycket theoretiserat och experimenterat. Under 3o års besinning och jemförelse af inländsk med utländsk erfarenhet, har den öfvertygelse hos mig vunnit stadga, att då ångkraften användes förmånligast på det horizontella vägplanet, är det ingalunda så med djurkraften. Bibehållandet af dess spänstighet sker deremot bäst på e!t vågplan så beskaffadt, att en något ökad ansträngning skiftevis utbytes emot den hvila för dragaren, som inträder, när lasset sjelfmant går framåt utföre ett lagom lutande plan. En motsvarande naturlag uttrycker sig i den skiljaktighet, som vi alla erfarit, vid jemförelse af tröttheten, som uppkommer genom att länge stå stilla, emot att gå under en lika tid. I förra fallet bär hvartdera benet ej mer än halfva kroppens l)’ngd och tröttas dock förr än i sednare fallet, då hvartdera benet skiftesvis bär hela kroppen.
Pä lika sätt förhälleS, om sörsta propositionen pä någon Konungens framställa!, eller et betänkande eller annat mäl, ssm flera delar innefattar, blifwit med Ja och Nej beswarad. §. 55- Landt-Marskalk eller Taleman mä ej kunna wägra proposition, utom i det fall, dä han finner en wäckt sräga bokstafligen strida mot Grundiagarnes lydelse; börande förut hofwa skälen till sitt wägrande an - Den 21 December. 1335 anfort. Skulle ej Ständer med honom instämma i begreppet härom, uran ändock yrka proposition, äge han akt förklar» öfwerläggningen hwilande, och förwi» scs mäle! till Co-istikurionS-Utskottet, hwilket aligger, atk, inom korrt förelagd tid, inkomma med motive» rädt och bestämdt utlåtande öfwer frägans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Hwad Utffottet för» klarat icke wara deremot stridigt, vera mä proposition sedan icke wägras. Pröfwas det wara as motsatt beskaffenhet, mä den, som motionen gjort, wända sig, der honom sä godt synes, till Constitutions» Utskottet pä sätt som Rcgeriuge-Formens 84. §. förejkrifwer. §. ;<?. Intet ärende mä nedläggas titan StändetS Ut, tryckcliga besiul. Ej heller mä, med undantag af Geundlags^frägor, nya ämnen as Riksdagsmän wäckas, sedan Twänne mänadcr frän Riksdagens början, en» ligt 27. §., till ända lupjk, sä wida icke sädana frågor af redan fattade beslut eller redan upkagne ärenden, eller under Riksdagen inträffande händelser 0, medelbarligen föranledas. §- 57.