Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Extra biträden tade beslut om upphörande af tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skill inga r samt deras ersättande med vexlingen af silfvermynt, särskildt tjenstebiträde inom Kassa-afdelningen i och för mind^ "^erdel mindre siifvermynlets utvexling funnits vara af behof påkalladt, hafva Fullmägtige den 26 sisth April, uppå Understyrelsens hemställan, bifallit att, så snart utgifningen från Banken'af någondera utaf förenämnde sedelsorter upphört, tvänne extraordinarie tjenstemän, emot arfvode af 4oo R:dr Banko, efter år räknadt till hvardera, må till en början under 3:ne månader, från den af Understyrelsen bestämda dag, anställas uti Bankens vexlingskassor till biträde ej mindre för uppräkning och fördelning af silfvermynt å de lägre valörerne, än äfven för handläggning af öfriga expeditioner; och sedan Understyrelsen, på grund häraf, förordnat om biträdes anställande inom Kassa-afdelningen, för uppgifna ändamål, från och med den 12 nasti. Maj, då utgifning af Bankens sedlar å 8 skillingar upphörde, har, i anledning af gjord framställning om det fortfarande behofvet af tjenstebiträden i nämnde afdelning, Understyrelsen den 9 påföljde Augusti blifvit af Fullmägtige berättigad, att, under ytterligare; 3:ne månaders tid, till aflöning åt tvänne dylika biträden, i den mån desamma ansågos erforderliga, använda här ofvan upptagna arfvodesbelopp. 12 Förflyttningar pu Bankens Fensionsstat. Föreskrifterne, angående kontroll cl Ombudsmännens vid Diskontverken uppbörd och göromål♦ §■ il
Ett af dem passar till och med i allt in på densamma, nemi. det ronde Kronofogden Ohboms balancemål; ty de ersättningsskyldige befriades derfrån actoratsarfvodets betalning, hvilken i stället anvisades på de tillgångar hos Öhbom, som i afräkning å balancen till Kronans kassa ingått eller vidare kunde inflyta. K. Statkont. har vidare emot ansökningen invändt, att fall kunna inträffa, der Konungen, efter R. Stors hörande, finner befrielse från ålagd ersättning böra helt och hållet medgifvas, utan att just derföre Statsverket, jemte förlust af det ådömde beloppet, må derutöfver vidkännas en kontant utgift, motsvarande provision å hvad som skolat inflyta, ty — säger K. Statkont. -— ”då skulle utöfvandet af en Majestätsrättighet, den att gifva nåd, vara beroende af en underordnad procentfråga samt alltså kunna försvåras om icke tillintetgöras.” — Det måste i sanning förvåna, huru ett så oriktigt begrepp som detta, om beskaffenheten af Konungens benådningsrätt, kunnat hos K. Statskont. vara rådande. —- Denna benådningsrätt är ju, — såsom K. Statskont. kunnat inhemta af Reg.F:ns 25 §, — Konungen allena förbehållen utan all slags inblandning af R. Stor, samt angår endast brottmål, uti hvilka Konungen eger att det ådömda straffet mildra eller aldeles eftergifva. — Men hvari består väl det straff, som här blifvit ådömdl? Det har K. Statskont. icke kunnat upgifva, emedan man 15 * 228 Den 14 December. cj dömt till någon bestraffning. Saken inskränker sig till den skyldighet domaremakten ålagt en embetsman, att ersätta den skada han förorsakat genom uraktlåtet npfyilande af sina emot Staten åtagna förbindelser, aldeles på samma sätt, som det tillgår emellan enskildta personer, då den ene underlåter att fullgöra sina förbindelser emot den andre. Och den nåd, hvilken Konungen, med R.
Proposition, N:o 58, 7 I anledning af Rikets Ständers sålunda gjorda underdåniga framställning liar Kongl. Maj:t i nåder anbefallt Dess och Rikets Krigsoch Kammar-kollegier att, efter det vederbörande hörde blifvit, med gemensamt underdånigt utlåtande till Kongl. Maj:t inkomma; och hafva bemälde Kollegier derefter under den 16 sistlidne Oktober sig i ämnet utlåtit och tillika öfverlemnat, ej mindre de från Kongl. Majus befallningshafvande i Westmanlands Jan och så väl rusthållssom augmenls-innehafvarne i Kungsörs fögderi infordrade serskilla yttranden, än ock det underdåniga yttrande, stuteri öfver-styrelsen, sora för Strömsholms stuteri uppbär lösen för de från berörde rusthåll och augmentshemman utgående dagsverken, lemnats tillfälle afgifva. Kongl. Maj:ts befallningshafvandes yttrande innehåller specifika uppgifter på antalet och dispositionen af de inom Kungsörs fögderi af skatteoch kronohem ma nen utgående judeboksoch hemmantals-dagsverken samt huru stor del deraf utgöres frän hemrrian, anslagne till rusthållsstammar och augmenter vid lif-regements-grenadieroch hussar-corpser, och tillstyrker Kongl. Maj:ts befallningshafvande på anförda skäl, att rusthållarne inom Kungsörs fögderi måtte befrias från dagsverks-skyldigheten och oafkorladt få uppbära de dem anslagna augments-räntor. Innehafvarne af rusthållsoch augmeuts-hemmanen hafva, de förre instämt i hvad Kongl. Majlis befallningshafvande andragit, och de sednare gjort anspråk uppå att sjellve få åtnjuta de i deras hemmans-räntor ingående dagsverken.
Frågor angående tjensters tillsättande eller pensioners meddelande samt ärenden af synnerlig vigt för Verket, såsom låns upptagande eller de i Regerings-Formen omförmälda Creditivers utbetalning, med mera, få icke afgöras, såvida ej minst åtta Fullmägtige äro tillstädes. § 17. (Motsvarar 156 och 157 §§ i 1841 års Reglemente.) Yppas under Fullmägtiges öfverläggningar skiljagtighet i meningarne, böra samtlige närvarande Fullmägtige till Protocollet afgifva sina röster, hvilka per capita beräknas. Derest flera skiljagtiga meningar yttras, böra de sins emellan närmast öfverensstämmande, så vidt möjligt är, sammanjemkas. — Då ett lika antal röster utfalla för hvardera meningen, är Ordförandens röst afgörande. Den vid sammankomst närvarande Fullmägtig, som sin röst ej serskildt afgifvit eller, efter börjad öfverläggning om ett föredraget ämne, sig afIhgsnat, anses hafva det då fattade beslutet biträdt. Sluten omröstning må endast företagas vid val till sådane befattningar, dertill någon bland Fullmägtige kan utses. Hör till Stats-ULtkotlett Memorial, N:o 313. § 18. (Lika lydande med 158 § i 1841 års Reglemente.) Innan Fullmägtiges pröfning underställda ärenden till slutligt afgörande företagas, böra Riksgälds-Contorets Commissariats utlåtanden deröfver inhemtas, såvida sådant, för utredningen af harvid förekommande förhållanden, kan erfordras eller af någon utaf Fullmägtige äskas; skolande hufvudsakliga innehållet af dessa utlåtanden i Fullmägtiges protocoll antecknas. Likaledes böra skälen för sådana af Fullmägtige vidtagna förvaltningsåtgärder och beslut, som grunda sig på serskilda omständigheter och förhållanden, i protocollet anföras. 5 19. (Lika lydande med 159 $ i 1841 års Reglemente.)
Och djäflar i min själ, om jag behöfver tåla det utaf en så’n där. Emellertid började alt flere att lägga sig emellan. Uppträdet hade räckt nära en timma. Och de förståndigaste tyckte, att det var synd åt den svartklädda hustrun, som stod vid byrån och grät, öfver att Karl August var sådan just den dagen. Man lyckades få honom ut på gården. Men där slet han sig lös, svor på, att nu var det han, som var herre på gården, och att han skulle gå till Hilda och tala vid henne. Och Lena därinne, henne skulle han nog råka en gång till. Därmed försvann han bakom bygnaden och gick inåt skogen. Dagen därpå anträffades han sofvande neråt hafsstranden till med fötterna i en bäck och hufvudet på en löfhög. Den dagen var Karl August sig lik igen, endast mera fundersam än vanligt. Till flickan sade han inte ett ord och inte till Katrina häller, förr än aftonen kom. Men när drängarna ätit kvällsmat och gått till hvila ute på skullen, och pigorna gått ut för att hemta vatten, satt han ensam kvar i köket hos svägerskan, som gick ut och in och stälde med bäddningen. – Jag var alt oregerlig i går kväll, började han. – Ja, det är väl inte värdt att tala om det nu, menade Katrina. Du hade ju druckit, vet jag, och då vet en inte, hvad en gör. Det blef tyst en stund. Karl August spottade fundersamt framför sig och hostade. – Ja, vi ska väl ha reda i nu, hur det ska bli, började han – med gården. Katrina stannade och såg stint på honom. – Med gården, upprepade hon. – Ja, med gården. Hur du ska ha’t med den nu, se’n bror min är död. Katrina låtsade, som om hon ej förstod hvad han menade. Hon tänkte på pojken, som låg där inne i stugan och på de andra barnen. Det var han, som skulle få arrendet en gång efter far sin, och hon ville ej gifva tappt. – Ja, nu har vi haft gården på arrende utaf baron i femtietvå år i slägten, far efter son, sa hon. Och nu hade jag tänkt fråga dig, om inte du ville sköta’n åt mig, tills pojken blir stor och kan ta vid.
- Warggrop gyltige i det afseende Hiirader äro serskilta smärre Skallag inrätta * Ss S små <Skallagen, \„s^Vnelh^ d^Ttörreftme^endels^ förfela^ändamåleh ’ bästa framgång, då deremot Kongl. Majlis Befallmngshaf “** WS5ta£Ä£ UKP^r:nocehBränvins-Minuterare, hafva sedan sr 5 alla *4 kringvandrande okände och passlöse personer, hvarigenom Rymmare sällan undgå att här i Länet varda ertappade och gripne. Städer. I Städerne Kongsbacka, Falkenberg och Laholm finnas Pedagogier för Barns undervisning. — Fattighus liro äfven derstädes inrät-lade. — Någon Stads,-Läkare är ej antagen. Handeln är ringa, Exporterne få och Sjöfarten, idkad med någre smärrre Fartyg och Båtar, obetydlig. — Inloppen till Laholm och Kongsbacka äro så uppgrundade, att endast små båtar kunna utoch ingå. — Några Fabriker äro ej anlagde. Laxfisket vid Falkenberg har varit dessa 2,’ne sista åren mera gifvande. Handeln med Rökt Lax utgör en ^förtjenst för åtskillige i nämnde Stad. Ägo-området lill dessa Städer, med undantag af Kongsbacka, är ganska vidsträckt och begagnas endast lill åker och äng samt betesmark. I Laholm tillverkas fina och goda Ullstrumpor, hvarmed en del personer sig försörja. I Warberg och Halmstad är Handeln lifligare oell fördelaktigare än i Länets Öfrige Städer. — Exporterne bestå i Skogs-effecter af Bjelkar, Plankor, Bräder, Stäfver, Aska och Beck; äfvensom från Halmstad af något Jern från Nissafors och Gylleforss Jernbruk i Jönköpings Län, samt af Såpa från de nära Staden anlagde arne Såp-Bruk, hvars tillverkning i83i utgjorde tillsammans 4>5i6 Fjerdingar, i värde ansedde till 34,212 R:dr Broo.
Naj:t bella^ade, jemlikt 8taIs-Radets underdäni^a tillsl^ikande, i Naclér <;illa okvanberöide köisla^, sädant det finnes liotueullet bila^dt, oeb bekallte i ljäder, att i enli»bet bärmed lxon»I. l>Iaj:ts lXudi»a 8krifvelse till Rikets 8tänder skulle under denna dar; af^a. lx lrotoeollo, zVV/k «/ /5e//sn. 8lOORIIORU. lr^ckt bos Rkcl/slezr, 1841. Kränc/sr, nngdenc/e ^nmer-Ko^- rem-/nrät^n/nAen^ n^^oranc/s oo/r c/s c/ermsc/ ^crmman/can§ eganc/e ämne»; 6r/-vsn L/oo^^o/m>r K/ott c/en // /nn/ lili till Kongl. lV!a^':t den 29 Augusti körlidet är akläten skrifvelse, anmälde flibets 8tänder i underdänigbet: std de, uppä anförde »lili!, för sin del beslutit, std Kongl. Kumer-Kotleiiet skulle med berörde
Vid de sammanträden, som derom höllos i Halland, ingingo af 499 extra 192 Den 12 Augusti f. m. rotar, 363 uppå propos:n, i följd hvaraf Regeringen år 1822 anbefallde landshme att med dessa rotehållare upprätta behöriga kontrakt, hvilka ännu gälla för en större del af de utsocknefrälsehemmanen i Halland och Skåne (i hvilken sistnämnde provins dylika kontrakt afslutades ännu 1832, enl. R. M:s bref af d. 24 Mars samma år). Emedlertid och i anseende till kammaroch krigs-collegiernes olika tankar om grunderna för den af R. St. vid 1815 års riksdag beslutade jemkning i den extra roteringen, öfverlemnade K. M. medelst skrifvelse af d. 20 Mars 1823, till de samma år församlade Ständerna alla handlingar i målet med begäran om Ständernas utlåt., innan K. M. deruti fattade sitt nåd. beslut. Denna K. skrifvelse remitterade R. St. till Ekon.Utsk. som, efter en lång och vidlyftig historik i målet, hvilken dock ej handlar om någonting annat, än om den extra roteringen, slutligen yttrar sig sålunda: ”Sedan Utsk. öfnervägat, att, enl. aldre stadgar oell författningar, all jord af kronoskatte och frälsenatur bör vara underkastad ständig rotering, har Utsk. trott sig finna, att, bland undantagen af en extra rotering, all så beskaffad jord borde innefattas” hvarföre Utsk. föreslår, att all sådan oroterad jord mätte underkastas ständigt knekteoch båtsmanshåll emot vacans-afgift. Detta Utsk:s betänk. N:o 136, blef af trenne RiksSt. återremitterad!, med ogillande deraf, att Utsk. förklarat den oroterade frälseoch kronoskattejorden, enl. äldre författningar vara underkastad ordinarie knektehåll. Uti sitt förnyade utlåt.
Bibliotheket, hvilka från äldre tider uppburit, den Förste lön till ett belopp emellan den lör Protocolls-Secreterareoch Canzlist-graderne i E. K. M:s Canzii anvisade, och den Andre full Ganzlist-lön, likväl vid den år 1835 verkställda löne-reglering icke kommit i åtnjutande af mera än, deu Förste Amanuensen Canzlist-lön, 800 R:dr, och den Andre Amanuensen Copist-löu, 400 R:dr, i anledning hvaraf E. K. M ., på serskildt gjord underdånig anhållan, genom Nådigt Bref den 17 Maj 1839, anvisat för bemälde Amanuenser å Extra Utgilts-rnedlen ett gratifications-belopp af 200 R:dr för den Förste och 400 R:dr för den Andre, hvarigenom deras löne-inkomster åter kommit i samma förhållande till andre tjenstemäns i E. K. M:s Canzii, som tillförne; så hafva Rikets Ständer, med bifall lill derom gjord framställning, såsom fyllnad uti bemälde Amanuensers löne-inkomster för åren 1835, 1836 oell 1837, beviljat en, löne-bristernes sammanräknade belopp motsvarande, ersättning af 600 R:dr för Förste Amanuensen och 1,200 R:dr för den Andre, att, uppå reqvisition från E. K. M:s och Rikets Stats-Contoir, af Riksgälds-Contoiret utbetalas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 15 Juni 1841. 10Ö2 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse} N.o 417* N:o 417. TJppiäst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Juni :84t.
Enligt de upplysningar, som blifvit Utskottet meddelade, har ritning redan blifvit uppgjord å det tillämnade nya laboratorii-huset, hvilket, för att kunna emottaga de studerand**, som egnade sig åt de kemiska vetenskapernas studium, och hvilkas antal redan sistlidne läsetermin lärer uppgått till omkring 70, skulle innehålla 100 alnar i längd och 20 alnar i bredd; alt kostnaden härför icke kunde upptagas till lägre belopp än det af Konsistorium Academicum beräknade eller omkring 66,666 Ridr 32 sk.; att det nuvarande laboratorium hvarken genom tillbyggnad eller andra dermed vidtagna förändringar kunde för den kemiska undervisningen ändamålsenligt apteras, hvadan kostnader i sådant hänseende vore illa använde; att denna lokal dessutom vore behöflig för de mineralogiska och geologiska samlingarne, samt experimenters anställande i dessa ämnen, och slutligen att den kemiska undervisningens fördel fordrade att professorerne i theoretiska och physiologiska kemien hade sina bostäder i laboratorii-huset, hvarigenom mycken tid, som eljest skulle gå förlorad, kunde egnas åt tillsynen af de praktiska öfningarnes rastlösa bedrifvande. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i noga öfvervägande; och då för den kemiska undervisningens ändamålsenliga meddelande vid universitetet i Upsala ett nytt laboratorium är af behofvet oundgängligen påkalladt, hvilket behofs snara uppfyllande blifvit så mycket mera oafvisligt, sedan, genom Rikets nu församlade Ständers beslut, anslag blifvit beviljadt för inrättande af en ny profession i kemi, anser Utskottet, på dessa och med åberopande af de utaf Kongl. Majit i nåder anförde och här ofvan intagne skäl, sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer må, till uppförande af ny byggnad för den kemiska institutionen vid Upsala universitet, anvisa den af Kongl.
Den, som anser, att i frågaställd, ersättning från Allmänna Indragnings-staten till förre tillförordnade Kanslisten i upplösta Allmänna, Magasinskontoret A. Ekman för honom vid förändrad organisation af Statskontoret frångången aflöning icke bör beviljas, röstar Ja• Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, bafva Rikets Ständer beslutat, att Ekman å Allmänna Indragnings-staten uppföres till åtnjutande af 438 R:dr årligen, intill dess han genom fullmagt å annan tjenst erhåller högre lön, än den han för närvarande innehar, eller ock blifver anställd i Statskontoret såsom kanslist med aflöning, enligt nu gällande Stat, under iakttagande, att nämnde belopp, 438 R:dr, minskas eller upphör i den mån Ekman kommer i åtnjutande af någondera utaf nyssberörde förmåner. Som denna votering, vid hvilken en sedel blifvit kasserad, utfallit med 48 Ja och 70 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. 41:te voteringen (enl. Mern. N:o 244, ll:tep.). Den, som bifaller, att ett årligt belopp af 400 R:dr må från Allmänna Indragnings-staten årligen tilldelas Professoren W. F. Palmblads enka, såsom bidrag till hennes trenne barns uppfostran och underhåll, att utgå med 3 för hvartdera, så länge sonen icke uppnått myndig ålder och döttrarne förblifva ogifta, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer anslaget icke att beviljas. Omröstningen har utfallit med 69 Ja och 50 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Ja-propositionens innehåll. 12:te voteringen (enl. Mern. Den, som anser, att äskad pension åt Läraren vid Chalmerska slöjdskolan i Götheborg C. E. Hyltén-Cavallii enka icke må beviljas, röstar StaU-Utikottete Memorial, N:o 264. Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, hafva Rikets
Detta Betänk, är, så vidt jag har mig bekant, bifallet af Presteoch BondeStm, men ännu icke behandlad! af BorgareSt. Då det är tydligt, att de uplysningar, hvilka under diskussionen inom sistnämnde Stånd kunna komma att lemnäs, måhända blifva af ganska väsendtlig vigt, anhåller jag vördsamt att R. o. Ad. behagade upskjuta behandlingen af detta Betänk, till dess Ståndet erhållit del af det beslut, BorgareSt. kan komma att i frågan fatta. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag, lör min del, har ingenting emot ett dylikt upskof. Men jag förbehåller mig, alt detta mitt medgifvande icke måtte anses såsom ett band på mig alt bifalla förslaget, sådant det af BorgareSt. kan blifva anlaget. Det har nemi. en gåog förut handt, att man gjort mig en dylik tillvitelse, och del är, för att undanrödja en sådan, som jag tagit mig friheten nämna dessa ord. Gr. Lagerbjelke: Uti den af mig nyss gjord framställning gaf jag bestämdt och tydligt tillkänna, att jag önskade ärendets upskjutande endast på det alt R. o. Ad. skulle komma i tillfälle, att, 168 Den 31 Oktober. innan Ståndet fattar sitt beslut, taga kännedom om de uplysningar i ämnet, som under diskussionen i BorgareSt. kunde lemnäs, men ingalunda på det att sistnämnde Stånds beslut skulle på något sätt anses för R. o. Ad. bindande. Uppå härefter framställd propos. beslöts, att med pröfningen af LagUlskts nu främst å föredragnts-listan förekommande Betänk. M 49 skulle upskjntas, tills R. o. Ad. genom prot.-utdr. erhållit kännedom om det beslut, BorgareSt. i ämnet komme att fatta. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s den 27 dennes på bordet lagda Utlåt. JVs .329, ang:de de i Regerts-Formts 63:dje § omförmälde 2:ue kreditivsummors belopp under tiden intill nästa Riksdag.
Byggnadssättet är såsom förr yppigt, emot hvad i många af södra Sveriges provinser brukas. Tvåvåningshus äro skäligen allmänna på landet, om ock den öfra våningen stundom åratal får stå oinredd. ‘) Under qvinqvenniet äro på kurhusen vårdade från Hernösand 59, från Sundsvall 32, från Långsele socken 29, frän Själevads dito 28, från Sollefteå 18, från Boteå 14, från hvardera af Nora och Sköns socknar 12, från Gideå socken 11, från Gudmundrå dito 10, samt från hvardera af Häggdångers, Ytter-Lännäs, Arnäs, Sättna och Njurunda socknar 7 personer, o. s. v. Westernorrlands län. Jordbruk. Hushållnings sällskap och -gillen. Landtbruksskola. Hvad som mest verkar mot ordning och rättskaffenhet inom länet är den mängd af bondadvokater och landthandlare, som nära nog öfverallt innästlat sig. De förra uppvigla till rättegångar och tvister, dem de mot pligt och samvete åtaga sig att utföra, utan afseende på sakens större eller mindre rättvisa, och hvilka rättegångar oftast sluta så, att advokaten är den ende, som af tvisten skördar vinst; och de senare locka, under löfte om kredit, till uppköp af lyxartiklar, ett löfte, som de snart glömma, då lagsökningar med thy åtföljande kostnader icke sällan förstöra den, som varit nog dåraktig att låta locka sig af utprånglarens efterhängsenhet. Skogsköpen hafva äfven i sin mån bidragit att utveckla ett system af krångel och egennyttiga spekulationer, som mer ån en gång störtat en annars bergad jordbrukare i elände och, hvad som värre är, inlockat honom i företag, ledande till rättegångar, i hvilka bedrägliga åtgärder blifvit uppdagade. 3. Näringar. A) Jordbruk. Norrländska åkerbruket innehar icke på långt när den ståndpunkt det rätteligen borde Tab. n.o 2. hafva.
Majit, uti Dess ofvan omförmälda särskilda nådiga Proposition den 13 sistlidne Februari, i fråga derom att de till åtskilliga skolor inom Lunds stift och i Hallands län under namn af landtgillen och klockare-pensioner utgående afgifter måtte få till klockarelägenheternas innehafvare återgå och skolorna beredas ersättning för de inkomster, som de sålunda skulle förlora, i nåder förklarat, det E. K. Majit derjemte funne skäligt, att klockarebefattningarne i Jerrestad samt i Falkenbergs stads och Skrea landtförsamling ar skiljdes från de pedagogbeställningar, hvarmed de ännu äro förenade, och klockarne i nämnde församlingar finge komma i åtnjutande af enahanda förmån, som deras vederlikar, har E. K. Majit, på det sådant måtte kunna ske, i nåder föreslagit Rikets Ständer att å anslaget till pedagogier och folkskolor anvisa ett ytterligare belopp af 458 Ridr 56 öre till betäckande af den brist i vederbörande pedagogers fastställda aflöning, som genom berörda inkomsters upphörande måste uppstå; och halva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Majits berörda nådiga framställning, för det af E. K. Majit uppgifna ändamål, å staten för Pedagogier och Folkskolor anvisat ett kontant belopp af 542 Ridr 41 öre; varande i följd häraf indelta räntornas värde å detta anslag minskade med 94 Ridr. Folkskolorna, 53:o Uti nådig Proposition af den 21 November sistlidet år har E. K. Majit erinrat, hurusom Rikets sednast församlade Ständer till folkundervisningens befrämjande under innevarande statsreglerings-period anvisat den nuvarande personliga skyddsaigiften, hvaraf skulle utgå: till folkskolelärare-seminarierna, efter den fördelning E. K.
Enligt Kongl. Maj:ts till Dess Ofver-Intendents-embete aflåtna Nådiga befallning har, sedan från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län till nyssbemälda Embete blifvit insänd dels en plan och afvägnings-ritning öfver den tomt, som ansetts vara för ifrågavarande ändamål företrädesvis lämplig, dels vederbörande Fortifikations-befälhafvares förklaring, att från fästningsverken kan påräknas gråsten mer än tillräcklig för den blifvande byggnaden, Ofver-Intendents-embetet låtit upprätta fullständig ritning till ett nytt Läne-residens af sten, enligt hvilken af Kongl. Maj:t i Nåder gillade ritning, bottenvåningen komme att innehålla i hufvudbyggnaden embetsrum och i flyglarne arkiv-rum, kök, handkammare och ett rum för betjening, hvaremot den öfre våningen skulle utgör Landshöfdingens egentliga boställe. Jemlikt ett tillika uppgjordt och genom Öfver-Intendents-embetet insändt samt af Kongl. Majtt i Nåder gilladt kostnadsförslag, hvari gråstenen icke upptagits till hägre pris, än som motsvarar utgifterna för dess transport från fästningsverken jemte läggning och vidare bearbetning, är liela den omförmälda byggnaden beräknad att uppgå till en kostnad af 80,219 Rtdr 40 sk. B:ko, hvilken summas betydliga belopp hufvudsakligen tillskrifvits de i Christianstad gällande, ovanligt höga priser på byggnads-materialier. Men då från nyssberörda kostnadssumma afräknas den köpeskilling, som, förslagsvis beräknad till 25,000 R:dr B:ko, påräknas genom de förra residensoch embetshusens försäljning, till hvilken Kongl. Majtt hemställer, att Rikets Ständer måtte lemna bifall, utgör det belopp, som återstår att fylla, 55,219 Rtdr 40 sk. Btko. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 17. Kongl.