Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sattes sedermera Mariebergs högre läroverk i förening härmed, så att den hvilken genomgått sin kurs vid KrigsAkademien kunde, ifall han så önskade, till ernående af högre vetenskaplig bildning i sitt yrke, utan afbrott fortsätta sina studier, vore derigenom, enl. min tanke, ej obetydligt vunnet. Samma materiel och samma lärare kunde då för båda läroverken begagnas och många besparingar genom dessas sammanflyttande på samma ställe göras. Sjökadetterna borde aldrig få sin bildning vid en sådan anstalt som den vid Carlberg. Tydligt är att dugliga sjömän cj lätt upfostras på landbacken; i Carlskrona, Flottans hufvudstation, der de hafva ständigt tillfälle att praktiskt tillämpa hvad de tbeoretiskt lärt, är rätta platsen för dem, och skall det vara hos oss, der så mycket uppoch nedvändt sker, som man kunnat hitta på att upföda sjö- och landtkadetter tillsammans. För att vinna den militäriska anda och disciplinära ordning, som är så nödvändig för de ynglingar, som en gång skola blifva värdiga att ingå såsom befäl i vår Armée, och på hvilkas allvarsamma daning till detta vigtiga mål fäderneslandets väl kanske i en framtid kommer att bero, böra de alla vid inträdet i Krigs - Den 10 December f. m. 559 Akademien beklädas med Underofficers rang, utan att derföre behöfva vara anställde vid särskildta reg:len, samt ställas under krigsartiklar n e. Att hvad jag bär framställt, rörande förändringar vid K. KrigsAkademien, skulle, om det blefve genomfördt, blifva af stor nytta för denna läroanstalts rätta verksamhet, vågar jag påstå. Någon öfverflyttning af militärdaningen till Universiteterna, som motionären påyrkat, bestrider jag dock såsom fullkomligt olämplig. Hvad jag önskar är således en reorganisation af K. KrigsAkademien, ej dess totala tillintetgörelse, och skulle det vara mig särdeles kärt om detta mitt korta och ofullständiga yttrande, tillika med de andra som i samma ämne nu blifvit afgifne, kunde väcka StatsUtsk:s upmärksamhet, så att den summa som nu för K. KrigsAkademien begäres, ej måtte annat än vilkorligen medgifvas.
Stän bens klena återkommer, mä de äga at efter öfwerlägg ning om de delar deraf som, enligt Utskottets Betan kanoe wid samina Riksdag stola afgöras, hwar och er inom sig bestämma hwad som utgör Ständets gemm santina anmärkning öfwer en eller flera delar af det ti antagande framstäldte Förstaget. Sedan Ständens tan ka säledes blifwit utrönt äter < remitteras alla besia fän stildta, dä til Ständs yttranden förwandlade beslut för at af Lön,Motions - Utskottet öfwerses, sammanjeni kas och jemte ätföljande förklaring til et cleknitivt besk föresläs. Dä åge Ständen at et sädant Förslag gill eller afslä, men utan at derwid kunna nägon särskilt förändring eller rättelser tillägga. Äskar et Ständ näg« sädan, äterförwise det saken ännu en gäng til Lon,tio kions-Utskottet, som äligge al med sit yttrande inkom ma, men aldrig mä nägon säledes utarbetad Grundlag förändring annat än enligt Utskottets förflag kunna ^ bifall eller afslag framställas. 5:0 Uti 5ö:te §. Reqerings.Formen' skulle endast d tillagg förefläs, at för Grundlagsfrågors afgörande gäl den författning som härom särskildt stadgar och hwilk som en ny H. kommer at wid den Riksdag dä benk!" wit bifallen uti Riksdags-Ordningen införas.
l5 är för forsla resan, från 3 till 6 år för andra resan, oell på lifstid för tredje resan enkel stöld, men för inbrott, stöld ute på marken, nidirigsliusoch kyrko-tjufnad ett, i förhållande, långvarigare fängelsestraff j a:o att brottslingen må serskildt ålägga* att, sedan målseganden blifvit förnöjd , ersätta så väl Kronan all den kostnad, som för honom under ransakningen och fängelsetiden göres, som ock Åklagaren , Domaren och Nämnden för deras tingsresor och utgifter, och det antingen med penningar eller, i brist deraf, med ökadt fängelse och arbete; 3:0 att förbrytaren, derest han icke hat eget hem eller laga tjenst, ml, efter undergången bestraffning, såsom lösdrifvare i häckte qvarliållas, och, på lika sätt som försvarslöse personer, hvilka för vanart icke vilja eiler kunna erhålla årstjenst, vara för alltid underkastad Kronans arbete , mansperson å Correctionshus , som dertill borde inrättas, eller vid Skeppshvarf i Stockholm, Carlscrona elier Götheborg, på Wanäs fästning eller vid Höganäs stenkolsgruva, men qvinna å Spinnhus eller andra allmänna arbets-inrättnlngar, hvilka till den ändan borde utvidgas, sä att brist på utrymme och arbete icke inträffar. l4 LagUisAoiteis BetflniunJe No 78, 4:o att, i händelse sådane personer, erhålla enskild tjensr, hvartill de dock icke linge utsläppas, innan de minst ett år förrättat allmänt arbete, husbonden bör, vid vite, ansvara, att tjenstehjonet i sin tjenst för. h;ifver och icke lår tillfälle att i orten kring» Stryka ; 5:0 att dylika tjenstehjon, de der icke eller finge städjas eller legas på mindre än ett års tid, skola, om de vid tjensteirets slut icke qvarstanna i samma tjenst eller förskaffa sig annan, å nyo till allmänt arbete hållas; 6;o att Häradsskrifvarne inom hvarje Län böra alla år, vid mantalsskrifningarnes slut, till Konungens Befallningshafvande ingifva, och Konungens Befallningshafvande , vid vite, inom en månad derefter, antingen till Krigs-Collegium eller till Förvaltningen af Sjö-Ärendena insända förteckningar öfver allt löst folk, som för Kronans arbete är att påräkna; 7:0 att den, som hos Föreståndare för arbets-inrättning gör ansökning att få uttaga arbetsfånge till enskild tjenst, bör med prestbetyg styrka sin fräjd, och fånge ej utlemnas till någon, som sjelf för tjufnad eller delaktighet deri varit tilltalad ;
För att nu icke borttaga all möjlighet att använda anslaget dertill, och då i BondeSt. äfven blifvit hegardt, att man t. o. m. i främsta rummel skall använda anslaget lill häradshäklen, så har jag trott, det vara bäst, att man, ulan att bestämma anslagets användande för det ena eller andra slaget af häkten, begagnade de ordalag, som i den K. propos:n äro använda, hvarigenom man kunde använda anslaget, der det bäst behöfdes. Detta ändamål tror jag äfven kunde vinnas genom Hr von Hartmansdorffs förslag med någon jemkning i ordalagen. Om man t. ex. börjar som den sednare redaktionen innehåller, och den först talar om ”länshäkten”, och sedermera i den sednare delen af redaktionsförslaget tillägges ordet: ransakningshäktet!, så alt det der skulle komma att heta: ”i de delar af riket, der sådana häkten, eller ransakningshäkten icke ännu blifvit af syftesenlig beskaffenhet uppförda”. Hr Åk erman, Fredr.: Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren. Jag ville nemi. hafva fästat uppmärksamheten derpå, att om man ville ställa så till, alt man i allmänhet i landet får ändamålsenliga ransakningsfängelset', ulan afseende på antagande af den nya strafflagen, och icke ensamt länshäkten, så blir det alldeles nödvändigt alt icke gifva dem den benämning, 88 Den 22 Maj. ensamt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, eller länsfängelser, alldenstund, såsom det förut är anmärkt, det redan finnes flera ransakningsliäkten, som äro gemensamma för större eller mindre delar af län, men icke ändå kallas länsfängelser. I del län, hvars styrelse är mig anförtrodd, finnes ett sådant i staden Sundsvall. Det har existerat i långliga tider, är gammalt och af tråd, och behöfver visserligen nybyggas. Skulle nu ordet länsfängelser ensamt begagnas, så blefve det alldeles omöjligt, alt af anslaget erhålla medel till detta fängelses nödtorftiga ombyggnad. Frih.
I afseende på den yrkade inskränkningen af det föreslagna straff-fängelset, få Utskotten upplysa, att antalet af fångar, dömde till fängelse på viss tid, under de senare åren utgjort ungefärligen floo, så att, då anstalten ar egentligen beräknad för sådane fångar, men den är föreslagen för endast ungefärligen hälften af berörde antal, en inskränkning icke kan medgifvas annorlunda än på bekostnad af dess ändamålsenlighet, helst kostnaden ingalunda förminskas i förhållande till inskränkningen, utan serdeles hvad förvaltningen beträffar, blifver nära lika stor för en mindre, som för en större fängelse-anstalt. Genom yttrande inom Borgare-Ståndet har Herr Petré yrkat, att de förenade Utskotten, i sammanhang med förevarande ärende, måtte upptaga ett af honom framstäldt och till Lag-Utskottet remitteradt förslag, att, vid verkställighet af fängelsestraff, de bestämmelser måga tillämpas, som förslaget till nv Criminal-lag innehåller, samt att Utskotten mätte tillika tillse, om icke fängelsebyggnaderne å Långholmen lämpligen kunna användas till det för sådant ändamål erforderliga straff-fängelset; men sedan Lag-Utskottet, redan genom Utlåtanden N:ris i/p och i^5, yttrat sig öfver ofvanberörde förslag, och då det beror af lagstiftningen emot lösdrifveri och försvarslöshet, i hvad nion fängelse-byggnaderne å Långholmen kunna umbäras för deras närvarande bestämmelse, kunna Utskotten icke ingå i något yttrande öfver berörde framställning. I<j32 fSlatssamt Altm. • Bety.- och Ekon.-VIskallens' Utlåtande, N.o 162. Herr Bagge har jemväl inom Borgare-Ståndet erinrat, att U skotten .skola fich bigått hans i Utskottens Betänkande omförmälda motion, alt vissa fängelse-bestraffningar måga lå verkställas i Häradseiler Stads-längelser. fTJtskotten halva likväl, i afseende på berörde motion, åberopat de genom.
Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 26 Juli 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Juli 1884. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om antagande af decimalsystem för mått och vigt. (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk:ns Utbde N:o 4.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 28 Aug. 1851, med uttryckande af sin öfvertygelse om nyttan att, i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, införa ett enklare system, grundadt på decimal-indelningens konseqventa och vetenskapliga tillämpning, anhållit, att E. K. M:t täcktes låta utarbeta och vid nästa Riksdag förelägga Rikets Ständer ett fullständigt förslag i berörda afseende, samt i anledning af denna underdåniga framställning, så vidt den angår mått, mål och vigt, E. K. M:t behagat påkalla Dess Vetenskaps-Akademis granskning af ärendet; så ock, efter det Akademien uppdragit en sådan ytterligare bearbetning åt tre af sina ledamöter, samt deras yttrande i ämnet, hvilket Akademien antagit såsom sitt eget, till E. K. M:t inkommit, har E. K. M:t täckts under den 17 sistl.
I det förra afseendét har Kongl. Majit 13tit inköpa en egendom pä Kungsliolmen, dit Medico-Chirurgiska Institutet blifvit flyttailt, och salunda, jemte förmonen till närbelägenhet till Serafimer - Ordens Lasarett och Allmänna Garnisons-Sjukhuset, erhållit tillräckligt utrymme för Bibliotek, Laboratorier oell Lärosalar, samt nödige boningsrum för en del Lärare och Elever. I det sednare afseende! åter, har Kongl, Majit anslagit, efter tjenstgöring gens beskaffenhet, liimpade Löner för det vid samtlige Regementerne erforderliga och jemväl bestämda antal Bataljonsoch Under-Läkare, samt förordnat, att, elter viss tids förlopp, ingen må till någon Regements-Läkare beställning föreslås, sorn icke trenne år gjort tjenst såsom Bataljons-Läkare. Utom den nytta inrättningen af Bataljons-Läkare, i militäriskt afseende medför, genom den bättre skötsel de sjuke böra kunna påräkna af skicklige och vid goda Läroverk undervisade Läkare, än som förUt af okunnige Under-Läkare kunnat åstadkommas, är den äfven i hög grad fördelagtig för Rikets invånare i allmänhet, och hast, likaledes under denna synpunkt , gifvit en väsendtlig ledning åt Kongl. Majus beslut. De nya Bataljons-Läkarne kunna erhålla sina Stationer på de orter, der förut Läkare-biträde saknats, och således, under den tid de äro frie fran tjenst gd - Konungens Nåd. Berättelse'. göing vid Pegementerne, vara af ett betydligt grgn för sjukskötseln inom landet. För KonglMaj:ts hjerta har det varit synnerligen tillfredsställande, att kunna bereda en förbättrad utkomst för de krigsmän, sorn lem* nät Kongl. Majus och Pikets tjenst, sedan de, antingen deruti grånat, eller af erhålfne blessurer blifvit oförmögne att den förrätta. Kongl.
Agronomer, angående anslag till Statens .37. Ahlberg, N. L., angående pension till . 167: 54. Akademien för de fria konsterna, angående anslag till .148: 58. Allmänna arbeten, angående medel för undersökningar rörande . 160. Allmänna bevillningen, angående den för Riksgälds-kontorets utgifter erforderliga .291. Allmänna rörelsen, angående Kronans kassors tillhandahållande för 169. Alnarps Kungsgård, angående Landtbruksinstitut å 53, 96. Reg. öfver Stats-Utsk:s Utlåt, och Memor. 1856—1858. 1 2 Utlåtandets Nummer och Moment. Alrutz, E. R., Lots-kapiten, angående pension för enkan efter . 167: 101 Amanuenser, Förste och Andre vid Universitetet i Lund. angående löneförhöjning till . 240. Amorteringslån, angående upptagande af 63. Amunitionsvagnar, angående anslag till anskaffande af . .74. pag. 69. Andersson, Ch H., Bataljonsläkare, angående pension till hans enka 167: 89. Arbeten, se Allmänna.. Arbetshus, angående inrättande af frivilliga 152. Arbrå linberednings-fabrik, angående . 109. Arméens pensions-kassa, angående anslag till 52. » pensionering, angående anslaget till SamtIJU 124^ » och Flottans läkare, angående förbättrade lönevilkor för . 181. Artilleri-batteri i Norrland, angående . 164. Artilleri-regementen, angående tillökning i anslagen för . 4 64. Asasjön, Wexiö och Carlshamn, angående en kommunikationsled mellan 163. Astronomisk glob, angående inköp af 148: 128. Atterbom, Professor, angående pension åt hans ogifta dotter 167: 107. B. Backabo Jtä 5 Thorbjörnsgård, angående dess användande till länsman - boställe .121. Baggensf'järden och Stora Wärtan, angående en farled mellan . 4 58: 28. Barholtz, Charlotta, angående pension till .167: 26.
Hvad beträffar flottans bevärade roddfartyg med tillhörande chefsfartyg, hvilkas antal och beskaffenhet Bilagan N:o 12 utvisar, har, på grund af erhållna uppgifter och vunnen erfarenhet vid flottans härvarande station, Komitén trott sig kunna antaga årliga underhållskostnaden, till dess ansenlig reparation erfordras, för i tjenstbart skick varande 63 kanonslupar och mörsarefartyg samt 93 kanonjollar, till omkring 1 procent af nybyggnads-kostnaden eller till ett belopp af 29,000 R:dr, på sätt i sistnämnda Bilaga närmare är utredt; varande i detta belopp inberäknad så väl kostnaden för underhåll af tillhörande chefsfartyg och för de smärre reparationer, en del fartyg erfordra, som tillökning för slitning under expeditioner. Ärliga underhållskostnaden för Stationernes transportoch småfartyg, exercisfartygen för skeppsgossarne m. m. har, enligt hvad Bilagan N:o 13 visar, blifvit beräknad til ett belopp, motsvarande 5 procent af dessa fartygs nybyggnadskostnad, eller till 17,000 R:dr, häri inberäknade kostnaderna för nämnda fartygs rustning och förnyelse. Enligt dessa beräkningar komme, på sätt af Bilagan N:o 14 närmare synes, årliga underhållskostnaden för flottans fartyg, oberäknadt de nya, som skulle, enligt Komiténs förslag, tillkomma, att under åren 1864—1866 uppgå till 3l7,831s R:dr. Under de följande treårs-perioderne 1867—1869 och 1870—1872 komme underhållskostnaden för de seglande fartygen att minskas såsom Bilagan N:o 10 utvisar, i den mån deras antal aftager. Äfven bör underhållet af roddkanonbåtarne under dessa båda perioder ej erfordra fullt så stort belopp, som för den forsta är upptaget. Deremot tillkommer under dessa sednare perioder underhållet af de fartyg, som under den föregående tiden blifvit nybyggda.
Sedan uti underdånig skrifvelse af den 1 Oktober nästlidet år Eforus öfver Göteborgs stifts elementarläroverk under förmälan, att lärjungarnes antal vid det nya läroverket i Carl Johans församling redan uppginge till 75 och efter all sannolikhet med nästföljande vårtermin komme att ytterligare ökas, anhållit det Kongl. Maj:t täcktes i nåder medgifva, alt utöfver de i staten upptagne 2:ne lärare, en 3:dje lärare måtte i vanlig ordning få vid nämnde läroverk anställas; och har Kongl. Maj:t, 40 StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. då det betydliga antal, som redan vid läroverkets första öppnande, derstädes sökt inträde, tydligen ådagalade behofvet af ökade lärarekrafter, samt enär, enligt hvad Läroverks-kollegium uti ett Efori underdåniga framställning bifogadt protokoll upplyst, ej mindre än 50 lärjungar blifvit i läroverkets andra klass intagne, dels för läseåret 1062—1865 beviljat arfvode åt en extra lärare vid ifrågavarande läroverk, dels ock nu i nåder föreslagit Ilikets Ständer, alt läroverket måtte utvidgas till 5-klassigt, samt i följd deraf anslaget för detsamma ökas med 1,000 lt:dr till lön för en Kollega, samt 500 R:dr till rektorslönens höjande från 2,000 till 2,500 R:dr.
Med anledning af förra statsrevisionens anmärkning mot räkenskapernas uppställning, hafva desamma numera blifvit upprättade efter en mera enkel och redig method, äfvensom den anmärkta ofullständigheten i afseende å hänvisningen till verifikationerna blifvit afhjelpt; men deremot hafva Revisorerne funnit, att å flera ställen i räkenskaperna raderingar ägt ruin, ehuru uti 75 §. af Kongl, reglementet den 8 April 1799 stadgas, att ingen ziffra i räkenskaperna får vara raderad, men väl öfverstruken och förklarad med bokstäfver. §• 3. Af Akademiens vid 1849 års slut utbalanserade fordran, 254 R:dr 38 sk. 6 rst., utgörande rest å 1830 års pensionsafgift för aflidne kadetten C. W. Bergenstråhle, har, sedan Kongl. Maj:ts nådiga dom uti derom förd rättegång den 7 September 1849 fallit, 163 R:dr 16 sk. blifvit hos löftesmännen uttagna; varande återstoden, 96R:dr 22 sk. 6 rst., hvartill all tillgång saknas, numera på anmälan till afskrifning beroende. Kandtför svar s-departementets Kommandoexpedition. Räkenskaperna, sorn äro uti Kongl. Kammarrätten granskade för båda åren utan anmärkning, upptaga: »ebet. år 1848. år 1849. Uppbörd: Balans lill påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: Revisorerne hatva härvid icke funnit något att erinra. «♦ # Ofver kommendants-expeditionen. Dess räkenskaper, som för båda revisionsåren blifvit uti Kongl.
Vid föredragning af StatsUtsk:s den 13 dennes på bordet lagda Mern. N:o 265, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om ett anslag för LifBevärings - Den 16 Februari. 327 Reg:let, b!ef den föreslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd. Föredrogs och bifölls StatsUtsIcs den 13 dennes pä bordet lagda Utlåt. N:o 266, i anledn. af K. M:s Nåd. framställning om beviljande af anslag för folkundervisningens befrämjande. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s den 13 dennes pä bordet lagde Retänkn:n: N:o 69, i anledn. af väckte motioner, angtde förändring af de befordringslagar hvilka gälla för prester; och N:o 70, i anledn. af väckt motion, ang:de antagande af förändrade föreskrifter om utöfning af patronats-rätten. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde frän Utslcn inkomne Utlåtm, Mern. och Betänkm, nemi. från SlaisUlskotlel: N:o 260, ang:de väckte frågor om Statens medverkan för fullbordande af jern vägs-anläggningen mellan Köping och Hult; N:o 261, i anledn. af K. M:s Nåd.
Den stod på en murad ställning, och var äfven på sina ställen förvittrad. Af en inscription på vestra sidan syntes ännu tydligen IION och i raden ofvanom DIO, så mycket jag kan minnas. Äfven på denna hade fadda menniskor suddat sina namn, isynnerhet Engelsmän, till och med högt uppe mot kapitälen och på midten af den stora pelaren, dit de ej kunnat komma utan höga stegar eller andra konster. Sådana namn förekomma mig som om de stode på en skampåle. Sjelfva platsen på hvilken den stod, var ej särdeles hög; man hade dock en vidsträckt utsigt öfver hafvet åt alla håll och öfver en del af staden. Nedanföre låg en stor vidsträckt begrafningsplats, der nu middagstiden en man höll på att begrafva åtskilliga lik, hvarvid karlarne läste böner och qvinnorna förskräckligt skreko och skränade. Jag såg huru man stoppade allehanda saker i grafven under bårtäcket, som var utsträckt öfver den, men kunde ej få reda på hvad det var. Äfven voro 2 vattumän tillstädes, som ur sina krukor gjöto vatten i den uppkastade mullen; man tycktes röra detta tillsammans, säkert för att tillmura grafven. Grafvarne här äro ej fullkomligen lika de Turkiska, på hvilka senare, med undantag af qvinnografvar, turbaner aldrig saknas; vanligen bestå de ej af annat än denna, ställd på en flat marmorskifva med inscriptionen. Här deremot äro grafvarne murade med 3 trappsteg upp och turbanen är afstympad i en upprättstående, likaledes murad cylinder på ena sidan af grafven, på den andra finnes en lägre. Dock såg jag äfven här några turbaner eller fastmer blott mössor, tharboacher. Äfven rundtomkring detta ställe, såväl inom som utom staden, voro vidsträckta gräfningar gjorda och öfverallt lågo lemningar af pelare och annat, dels i marmor, dels i granit. Spitznagel sade att man gräfde blott för att få färdiga materialier för de nya hus, man här håller på att bygga öfverallt.
Uti Förvaltaren är påförd en summa af 1161 R:d af> sk. 4 rist. med flere mera, än hans egen räkning upptager, hvaröfver hans förklaring lärer vara inkommen, men sjelfva saken ej af Direction ännu afgjord, hvilket hade varit så mycket angelägnare, som Förvaltaren lärer vara afskedad, såsom oordentlig. Carlstens Cassa.Räkning saknas qvittence på summan 49 R:d 12 sk. till Bagerimanskapet. Pag. 1625 uti Spannrnåls-Conto ät Förvaltaren af Eksjö Magazin påfördt 21 kappar Råg och uti Inventarie-Conto 1 sk. mera än han sjelf upptagit. Den omnämnde Spannmålen är af Förvaltaren bestridd, men ännu af Directionen oaf Pag. 1711 är uti omslutade Cassa-Räkningen en summa af 163 R:d 16 sk. sorn ej är utredd och lärer nu först vara till utredning företagen. Pag. 1888 för Gripsholms upphörda Magazin finnes ej annat än Directionens Räkning, hvaraf ses, att sednaste Förvaltaren var skyldig 7676 R:d 6 sk. 7 rst., men hvilken genom Concours lärer vara afskrifven, dock finnas många InvertarieRersedlar, som ej kunna upplysas, hvilken sorn ansvarar för dem.
Bitånlandtit* 10ig »tulle finna förmånligare att lösa panten än att låta panthafvaren behålla den emot sin fordran; Men huru än frågan härom i Allmänhet må anses, stall, hvad Banken särskildt beträffar, bevakning af dess fordringar för lån å Lösörepanter, särdeles Guld och Silfver, merendels vara lika omöjlig att verkställa , sorn den i sjelfva verket skall synas öfverflödig och utan ändamål, enär vid Pantsättning af Guld och Silfver pantsättaren väl uppgifver ett namn, stundom endast Initial-Bokstäfver, som antecknas i Bankens Böcker, egenteligen. i afsigt att förekomma, att panten icke må lösas af obehörig person, .men LäneBankens Tjenstemän icke kunna känna alla dem, som inlemna panter till beläning, och följakteligen icke eller conlrollera, om de uppgifva sine rätta namn, och månge Låntagare äfven nyttja fremmande personer till Pantsättningens ombesörjande, hvilket desto lättare kan ske och destomindre af Banken förhindras, som förskrifniugar för lån å dylik) säkerhet icke afgifvas, hvarförutan Pantsedlarna, såsom stälde till Innehafvaren, icke sällan af Låntagaren föryttras till tredje Man; vid hvilket förhållande Banken icke kan känna rätta Gäldenären, och således ej eller af dc i Allmänna Tidningarne införde underrättelser ora Proclama erhålla någon upplysning, huruvida desamma röra Bankens rätt; Och La^Utskottets JBetänkänden. 6!> loao LngUtskolms Rctånimdcn. sorn Innehafvare af löspant icl<e eller har samma ovilkorliga rättighet * att undfå särskild kallelse, som i ii och 3i §. §. af 2 Cap.