Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
cJmmpoings-^roGeduxen., så följer öfverspolning m e d varmt vatten, intvålning och tvagning med välluktandc såpa och därefter afkylning genom tempererade duscher af flera slag samt neddoppning i kalla bassiner, frottering o c h aftorkning. Iklädd badkappa och insvept i filtar bör man hvila minst en halftimme samt långsamt kläda sig. D e t är i stort taget ej ett hygieniskt bad, det är mera ett kurativt bad samt ett lyxbad o c h som så- dant endast befintligt i de större städerna öfver hela världen. Detta bad var de romerska thermerna, men det romerska folkbadet var ett annat och mera lämpligt för de syften vi af se. Man hade äfven här 3 afdelningar, det första uppvärmningsrummet af måttlig temperatur, så själfva badstun med sin egendomliga uppvärmning och som välförsedd med tillgång till varmt o c h kallt vatten samt slutligen en lämplig afkylningsbassin. Detta bad var således en rengöring o c h en rekreation, icke en långt drifven utsvettning med förslappning. Utur denna typ har vårt mera moderna badstubad framgått. Men det finnes en tredje hithörande badform det s. k. ryska ångbadet, där fuktigheten är det mest karaktäristiska. När man inträder i ett dylikt, ser man ej handen för sig till följd af den tjocka imma, som här är utvecklad. Badstun uppvärmes genom strålande värm eller genom insläppt ånga. Dess temperatu växlar emellan 40 ä 55° m e d stor fuktighet. Det typiskt ryska badet har 3 afdelningar, ett yttre afkylningsrum m e d 18 ", ett mellersta rum af 4 0 ' m e d riklig tillgång på varmt vatten samt ett innersta rum, som utgjordes af själfva badstun med badstu-ugnen. Värmekällan utgjordes af kiselstenar, kanonkulor eller dylikt, som utsättas för en stark hetta. F ö r att öka värmen begjutas dessa glö- dande kroppar med skoptals vatten. N u utvecklas på en gång en enorm värme, inom några sekunder stiger den till 65° o c h uppgår lätt till 80 ä 85° o c h därjämte växlar fuktigheten högst betydligt.
St:s underd. önskningar begagnat denna sin rättighet, så vet jag sannerligen icke hvartill det skulle båta att i grundlagen införa ett stadgande, som ålägger Regeringen såsom en pligt, hvad som icke bör vara det för någon annan än den statsmakt, som har att pröfva Regeringens fordringar i anslagsväg, och att bifalla dem när denna statsmakt så finner nödigt och nyttigt. Det är ett begär, som beklagligtvis allt mer och mer tilltager, att lappa och ändra och tumma på lagarna under förmodan alt man skall göra dem bättre än de äro, och under det att man gör sådana beständiga förändringar så försämras de i verkligheten. Jag tillstyrker att R. o. Ad. låter den gamla grundlagen blifva oförändrad och att således R. o. Ad. måtte förklara det Const.- Utsk:s förslag är hvarken nödigt eller nyttigt; Bifogande jag härvid den önskan, att Const.Utsk. måtte, såsom jag tillförene yttrat, inskränka sig till att föreslå verkligen nödiga och nyttiga förändringar, ehuru jag förutser, att denna min önskan skall blifva fruktlös. Gr. Lagerbjelke: Jag ber Frih. Cederström om ursägt, alt då jag sammanställer hans olika påståenden med hvarandra det icke är mig möjligt att finna huruledes hans yttranden hänga konseqvent med hvarandra tillsammans. Ilan har nemi. en gång sagt att Const.Utsk. i sitt förslag skulle sammanblandat statsmaktens funktioner, hvarigenom intrång skulle upkomma i R. St:s beskattningsrätt, flan har vidare sagt att K. M:s nåd. propos:r endast leda till split och afslag af R. St. Om en K. propos. endast ledde till afslag af R. St., så hemställer jag till den ädle Frih:n, om sådana förslager leda till intrång på R. St:s beskattningsrätt. Det är ju derigenom tydligen visadt, huruledes R. St. hafva fullkomlig rättighet och äfven begagna denna rättighet att afslå sådana förslager. Hvad nu serskildt angår Friluns påstående att K.
Eau de Cologne, Toilette-Tvåler, Parfymer, Medicinska Tvåler, Vinaigre de Toilette, Hushålls-Tvåler, Tandpulver, Familj e-Tvåler, Amykos Aseptin, Opoponax-Tvåler, Skrifoch Kopiebläek, Spegel-Blanksvärta, m. m. fl. förgyllas, försilfras, bronseras oeh renoveras hos [24] försäljas Detaljhandlare rekommenderar nedanstående RrnriQQrhofan ui W i t o d i icni 28 fabrikater LHström, (G. 2-1761x1) m mm 55 Nybrogatan. Billiga priser. / ~ k - g a Tvätt utföres äfven af härvarande orI 1 1 | O I dentliga tvätterskor, hemtas oeh hemsändes, då adress uppgifves pr telefon 43 90 eller pr lokalpost. r \ J PJw«« 6] Falun. Idun Stockholm, Iduns Ktingl. Fredagen den 14 januari 1898 N:r 2 (525) Prenumerationspris pr år: Idun ensam - kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Allm. telef. Rikstelef. Redaktionssekr. : J. Nordllng. Hoßwktr, ll:te årg. Utgi Utgifningstid: h v a r j e fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. t Thalia I Jå den kvinna, som utan tvifvel bäst och kompetentast kunnat teckna minnesorden öfver fröken Thalia Schoug,föreSchoug a n s t r ä n g n i n g eller t v å n g. Hur makt, gjorde glad, däraf. och än Det vis att ske är det obelönadt hvilken lar att tillse särskildt att vara upprätthålla ordningen, inom för det vara kaos.
Arkifvet af äldre handlingar rörande denna provins 8 — G2 Skånska Kaoalteri-Regementenas forminskn'Hi; 4 2 54 „ sd kallade fotoch ådermöten, upphörande deraf 8 — 28 Svar på äterremiss 8 — 64 Slagkrulhufvar, anslag för tillverkning af 1 4 1 73 Svar på äterremiss 4 1 149 Riks-Slåndcns Beslut. sr s. — • 0 ** » c« Cu O CQ O —• Borgareståndet. Bondeståndet. • erci CO Ridd. o. PresteBorgareSläudet. BondeN:o N:o | Sid. Adelil. Slandet. ståndet. "näT Sälö hamn pä Gottland, transitooch nederlagsrätt derför 8 — 21 a. a. 12 Febr. a. 12 Febr. a. 12 Febr. a. 12 Febr. Slottsknektar a Upsala Läns landsstat, anslag till a Smör och lax frän Norroch Westerbotten, upphörande af föreskrifven kontroll vid 1. b. 31 Juli allastning deraf .. 8 —■ 110 b. 3 Aug. b. 31 Juli b. 1 Aug. Socken-Ad ju neder, ang:de deras aflöning, se Presterskapets allöningssälL Socken-kar tor, om deras upprättande, se Instruktionen för Landtmätare. Socken-Magaziner, se Undsättning. Socken-Nämnder ä landet, om ändringar b. 25 Sept. i Kongl. Sockne-stämmor, om ändringar i Kongl. Sammanjemnknings-förslag • Socker, om premier för beredningen af sä- b. 17 M.j b. 15 Maj . dant utaf Potatis 4 2 11 b. 15 Maj b. 15 Maj Soldater, om skyldighet för dem alt deltaga b. 27 Sept. 220 i kyrko-byggnad m. 7 2 54 5 b. 30 8ept. b. 27 Sept. å. 27 Sept.
Jag kan icke föreställa mig, huruledes man skulle kunna, äfven med R. St:s nuvarande sammansättning, ingå uti pröfning af ett nytt lagsystem, utan här blott tillse, att den grund, på hvilken man bygger, är den rikliga, och deruti mäste väl en hvar med mig instämma, alt hvad man än gör, så måsle man först antaga grunderne innan detaljerna kunna utarbetas. Samme värde talare har ytterligare yrkat, att R. o. Ad. bör fatta sill beslut i likhet med PresleSt., emedan lian, likasom PresteSt., tyckte, att R. St. icke äga tillräcklig erfarenhet om användbarheten O o af detta system. För min del skulle jag tro, att om man nu icke åger en tillräcklig erfarenhet af detta ämne, så lärer man aldrig komma att fä den. Det är för 20 år sedan sorn en comité' nedsattes för ali utarbeta detta lagförslag. Redan öfver tolfar bar det varit hvilande och för allmänheten tillgängligt. Sedan hafva flere comitéer varit tillsatta, som granskat förslaget. Redan vid sista riksdagen Rugo alla de riksdagsmän, som då voro närvarande, del af de förslag, som voro uppgjorda. Huru män - Den 26 April e. ra. 159 ga comitéer vill man än hafva, och huru lång tid fordrar man väl för den långsamt mognande öfvertygelsen? måhända 100-tals år, enligt dylika åsigter, ej skulle vara tillräckliga. Hr von Troil, Emil: Då LagUlsk. funnit sig förhindradt, att i dess helhet bearbeta den K. propos:n om en förändrad strafflag, så skulle jag åtminstone hafva önskat, att Utsk. framlagt en fullständig utredning af någon del derutaf. Om detta inskränkt sig endast till 2:dra cap., så skulle jag likväl tro, att ett ganska betydligt framsteg hade varit vunnet, om detsamma, redan vid denna riksdag hade kunnat vinna kraft af lag, oaktadt den icke kunnat träda i verkställighet förr än äfven de återstående delarne af K. M. och R. St. blifvit gillade; men då Utsk. icke behagat välja denna väg, då det i stället funnit godt alt till R. St:s godkännande framlägga principerna af detta och ett annat capitel i lagförslaget, så återstår för R.
Exped.Utsk. hgr erhållit remiss af motioner angående tiden för nästa Riksdags sammanträde. Det var således Exped.Utsk:s skyldighet såväl vid denna som vid alla föregående Riksdagar att afgifva Betänk, häröfver, och det måste väl icke vara ett brott mot grundlagarne, om man från desamma hemtar de skäl, man framställt till grund för sitt förslag. Också har jag under discussionen icke hört någon enda af de talare, som bestridt milt påstående, försöka att vederlägga riktigheten af de skäl hvilka, hemtade från förflutna tider jag anfört. Man vill liksom glömma hvad sorn förut egt rum och anser det icke vara mödan värdi att efterse huru grundlagarne tolkades före 1840. Jag vill icke vidare draga ut på tiden utan anhåller om bifall lill Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som jag är Stockholmsbo, så är det för mig likgiltigt hvilken tid på året Riksdagen börjas, och jag skulle icke hafva yttrat mig öfver ämnet om jag ej ansett det vara af vigt för göromålen och för detta Stånd. Förslagets grundlagsenlighet har Gr. Lagerbjelke, på ett tillfredsställande sätt ådagalagt. Jag tror alltså att R. o. Ad. icke behöfver vidare höra talas derom. Beträffande sjelfva saken, har jag, både nu och tillförene hört ledamöter af RiksSlånden anse Riksdagarnes begynnelse så sent på hösten som i medlet af Nov. vara fördelaktigast, samt alt det vore dem mycket obeqvämt att nödgas här infinna sig före den 15 Nov. Hufvudsakliga skälet utgör den redan omtalade tjenstehjonsflyttningen i slutet af Och, hvilken de anse sig böra hemma öfvara. Om R. St. skulle bestämma den 15 Oct. eller den 1 Nov., Dea 11 April f. m. 43 så blefve följden, att riksdagsmännen antingen måste vara här under tjenstehjonsflyttningen eller ock afhålla sig från Riksdagen. Jag befarar att del sisla inträffade med alltför många, samt alt laudtadeln tomine alt saknas vid Bänkmansoch Elektorsvalen äfvensom vid Ulskotls-iillsätlningarne.
Pinnarne böra vara afrundade i ändarne, ej skarpa. Till material lämpa sig buffelhorn, elfenben, sköldpadd eller gummi, men ej horn, emedan detta splittras så lätt. För att rengöra kammarne läggas de ofta i ljumt tvål vatten, hvarpå man mellan pinnarne förer en stramt hållen trådända. &lt; &amp; C: o Amoroso, [Prislista å V i n. (j Prisen äro beräknade emot kontant betalning med fria buteljer. Vid beställningar från landsorten torde likvid medsändas emedan efterkraf å vin icke är tillåtet. Vin leverera vi fraktfritt och emballagefritt vid alla järnvägsstationer och hamnar i Sverige, då beställningen uppgår till minst 50 kronors värde. Sherry. Pr flaska. Dinner Sherry, ett godt bordsvin Kr. 1.00 s s&gt; » » p r | » 0.55 Golden Sherry, ett fylligt, 1.25 smakligt vin Fine London Sherry, halftorrt 1.40 1.50 » j » torrt. Manzanilla, ett torrt vin med 1.80 behaglig arom och smak Olorozo, ljust golden, fylligt med utmärkt arom och 2.25 smak halftorrt, ett gamRödvin. malt och utmärkt vin Kr. 2.40 Bordeaux-Vin, ett helsosamt och beAmontillado, torrt, very fine hagligt lätt vin, alldeles fritt från old superior » 2.50) de ofta förekommande tillsatserna Fino secco Sherry, ett mycket af starka spanska eller andra viner. torrt, gammalt och utsökt Pr i-but. 0.35 vin med charmant arom ... » 2.90 \ Vöslauer (Schlumberger) Kr. 1.75 Easi India Sherry, ljust golVöslauer, Goldeck » » 2.75 den, fylligt, mycket gamVi äro enda försäljare i östra och malt och oöfverträffligt till norra Sverige för den renommerade sitt pris ... » 3.20 j firman B. Schlumberger i Wien. Old Brown Sherry, mörk gol|i Detta rödvin kan stå uppslaget några den, mycket gammalt och)) dagar, utan att förlora sin arom.
Umeå stad, bortskurit en betydlig del af byns odalåker samt förande den nedrasade jorden till Umeå fjärd, ungefär en mils väg, har, förutom den förlust som drabbat jordegarne, segelleden till Umeå stad derigenom årligen uppgrundats; och kan man ej på något sätt beräkna hvilka följder, så väl för ifrågavarande stad, som för Ytterhiske by, kunna uppstå af elfvens årligen tilltagande förödelser, om ej kraftiga åtgärder till desammas förekommande vidtagas. Genom hällne undersökningar, såväl af Distriktchefen i norra Vägoch Vattenbvggnads-distriktet, Herr Majoren och Riddaren C. Adelsköld, som af Häradssynerätten, har blifvit utrönt, att bästa och lämpligaste sättet till förekommande af dessa elfvens skärningar vore genom en öfver 2:ne från motsatta stranden utskjutande mindre uddar upptagen kanal samt inlösande och raserande af ett invid den ena af dessa uddar liggande laxfiske; hvarigenom strömfårans yta skulle blifva mer än dubbelt så bred, som den nu är, och vattnets hastighet följaktligen mycket mindre. Enligt upprättadt kostnadsförslag, skulle ifrågavarande foretag uppgå till en kostnad af 23,836 R:dr R:mt, och då Umeå härad ej mägtar af egna medel bestrida denna kostnad samt Ytterhiske by ännu mindre dertill eger tillgångar, så får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade anvisa ett anslag af 23,836 R:dr R:mt för vidtaganda af de nödigbefunne åtgärderna till förekommande af ofta* nämnda utskärningar. 388 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Handlingar, som styrka de förhållanden, jag här ofvan haft äran anföra, jemte karta öfver en del af Umeå eif, skall jag hafva äran inlemna till Stats-Utskottet, dit jag anhåller om remiss af denna motion. Stockholm den 29 November 1862. L. A. Hedenberg. fto 152.
Statt upp Storverk, Natt är nära, Nörves Dotter, Oljus, Sömnfröjd, Drömmars moder! Delling Är Dagens fader; I Solståndsnatten Är brudsäng bäddad; Der famnas de, Der mynnas de, Der råkas de, Dagen och natten; Och rosig rodnad Gör qväll till morgon. Då enas de, Då sonas de, Då älska de, Ljus och Oljus! Hell den som såg det, Hell den som kan det, 18. Strindberg, Otryckta skrifter. I. DRAMATISKA FRAGMENT Hell den, som hörer! Förstån I än Eller hvad? halft liflös med toma ögon, men föryngrad och förskönad; der han försvinner. Storverk reser sig under kappan, och står fram skugglik, hans hamn går rätt upp mot templet och midt igenom muren Nu fullbordas soningsverket, Blinde Höder, Blide Balder, Ondt och godt och ljus och mörker; När som natten råkar dagen, Då skall födas barnet: morgon! ROSSBARSGRANE in från granskogen. Hvilket möte? Är det Loke? LOKE. Rossbarsgrane ? Vidar, Vegtam Yggir, Svafnir... ROSSBARSGRANE. Tig Du Loptr! LOKE. Fem och sjutti namn Du eger, Fordom kunde jag dem alla, Fordom när bland Asar Odin Visast var och svek ej öfvat. ROSSBARSGRANE. Tig Du Loke lögnens fader. LOKE. Nidnamn har Du Nitti, Odin Smedstöld, Thrymsvik, Löftbrott. Smeden som ditt gladhem byggde STARKODDER SKALD Du bedrog på lön och lejd; Jetten Thrymir ock bestal Du, När som hammaren åt Thor Lösas skulle emot Freja Emot månen och din sol, Soln Du satt i pant hos Mimer För den visdom der Du vann; Och af menskor tog Du mutor När Du skulle straffat synd... ROSSBARSGRANE. Jag är Ase, Du är jette... LOKE.
I anseende till sjefva saken, är jag väl enskilt ännu qvar vid den öfvertygelse, som jag vid sistledne Riksdag hyste, att rätteligen inga för Riksens Ständer redovisande eller till sine handlingar Riksens Ständers ompröfvande underkastade Personer borde kunna, så länge närvarande Representationssätt har bestånd, vara Ledamöter af Riksens Ständer, hälst dem förutan ej felar tillgång till Riksens Ständers fullkomliga completterande i alla Stånd af upplyste, nitiske och opartiske Personer. Men då nu Riksdags-Ordningens 41 § lämnar tillstånd för flere Embetsmän i sådan belägenhet att, under der anförde vilkor, hafva säte och stämma vid Riksdagar, så synes mig, att så länge denne paragraf är gällande, det äfven deraf bör blifva en billig och naturlig följd, att likaledes Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret och Banken kunna vara Riksdagsmän, så ofta som Riksdagarne hållas i Hufvudstaden eller på den ort, der Banken och Riksgälds-Contoiret finnas, emedan intet då hindrar dem att vederbörligen sköta sine omförtrodde sysslor vid desse Verk, under det att de tillika bivista Riksdagen. Men ett helt förändradt förhållande får saken, då Riksdag hålles på annan ort än förenämndt, och då Fullmägtige icke mera kunna tillika vårda båda ärenderna. Vid desse tillfällen anser jag dem böra förblifva vid sine af Ständerne dem förut anförtrodde poster och försaka Riksdagen; och att således Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret och Banken af de Ofrälse Stånden 196 Riksdagen 18 lö. böra i desse händelser icke kunna väljas till Riksdagsmän, samt de af Ridderskapet och Adeln vara förbundne afstå ifrån sin Riksdagsmannarätt. Vården och bevakningen af desse Riksens Ständers Verk är alla tider så angelägen, att den aldrig bör åsidosättas.
Lärdoms-skolan synes mer och mer blifva en angelägenhet för sig, alldeles oberoende af Kyrkan, och härmed Skolans och Kyrkans olika vägar mera betecknade; så hafva äfven de gamla förhållanden af ömsesidighet blifvit i uågon mån rubbade. Man vill åt Kyrkan hafva kyrklige män och derför öppnade man mera utsigt till befordran för Presterne. Man påböd endast enkel tjenst-års-beräkning — derigenom har det lägre Presterskapet fått mera utsigt till befordran. Våra af tjenstår öfverlastade Adjunkter och Komministrar hafva utträngt i befordran de yngre Skolans män, hvilka just vore de som kyrkan helst borde tillegna sig, under det att åt Akademiernas och Skolans gamla Professorer och Lektorer, med både många tjenstår och så kallade meriter, med hvilka det lägre Presterskapet (med endast tjenstår) icke kunna täfla, hafva sin befordringsrätt bevakad inom Kyrkan. I detta för Kyrkan olyckliga predikament har hon sålunda till lärare kommit att fasthålla: först och främst: de inom Skolan redan gamla och uttråkade lärare, med föga eller intet intresse flir henne, med pastoratet till mål såsom pension på gamla dagar, och dernäst: det redan machinmessigt utvecklade, i kunskaper mindre högt stående, lägre Presterskapet. Följderna af detta befordringsväsende ligga nu i dagen. De åt Kyrkans tjenst sig egnande män ega ingen framtid. De stadna merändels såsom innehafvare af de sämre pastorater och komministraturer. Mycket vore att tillägga 0111 befordringsväsendet. om jag ville i detta ämne fördjupa mig; men, ehuru befordringsväsendet i viss mening må betraktas ett med allöningssättet, emedan befordran tili högre tjenst också är befordran till högre lön; så vill jag nu i förbigående endast påpeka ett med aflöningssättet närmast förenadt förhållande: nådårs-beräkningen. Nu för tiden är det icke sällsynt att Prest-enkor erhålla till och med två nådår, hvarigenom (om mannen dött straxt efter Maj månads ingång) de kunna till och med qvarsitta i tre år vid bostället. Detta förhållande har på sednare tider, jemförelsevis emot förr, urartat.
Vid nu anförda förhållanden, och då allenast en ganska obetydlig del af den till 1,414,000 R:dr beräknade anläggnings-kostnaden skulle kunna af ortens invånare åstadkommas, har Herr Sundblad föreslagit, att denna jernbana måtte, så skyndsamt som möjligt, varda på Statens bekostnad anlagd. Med afseende å nu förevarande motion finner Utskottet sig föranlåtet åberopa den af Kongl. Majit Rikets Ständers fastställelse underställda grundsats, att anläggningen af smärre jernbanor, lill hvilka den af bemälde motionär föreslagna bana ostridigt måste hänföras, hör hädanefter såsom hittills ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten. I öfverensstämmelse med denna grundsats, hvars antagande af Rikets Ständer Utskottet jemväl tillstyrkt, och då arbetet å den jernväg, deraf denna bibana skulle komma att utgöra en sidogren, och af hvars fullbordande densamrnas vigt och nytta för rörelsen inom ofvannämnde provinser måste bero, ännu icke synnerligen fortskridit, anser sig Utskottet böra afstyrka Rikets Ständers bifall till det väckta förslaget om meranämnde bibanas anläggande på Statens bekostnad. E) Angående anläggningen af en jernbana mellan KöpingHult -jernvägen och Christinehamn. Uti den härom väckta motion har Herr E. Wahlund upplyst, alt, sedan 1849 års början, inom östra delen af Wermland följande jernvägar för begagnande af hästkraft blifvit anlagda, nemligen:
Det är emellertid ostridigt, att allenast böter äro ett otillräckligt straff, särdeles som erfarenheten visat, hurusom de fleste, hvilka göra sig skyldige till tjufnad, sakna tillgång och följaktligen i stället måste, enligt gällande lag, den Rikets Ständer funnit härutinnan böra bibehållas oförändrad, undergå fängelse vid vatten och bröd; men fyllnaden i straffet bör, efter Rikets Ständers tanka, sökas i frihets-straffet, genom hvars utvidgade tillämpning L straffet bör kunna inläggas den skärpa, som allmänna rösten påkallat, och dymedelst så väl spö-straff som kyrkoplikt göras obeböfliga. Böter gemensamt med frihets-straff äro dessutom ej något nytt i vår lagstiftning. Då den reform skedde, som utsträckte frihets-straffets tillämpning och i sjelfva verket började öfvergången i brottmåls-lagstiftningen, stadgades nemligen detta straff gemensamt med böter. Denna reform omfattade jemväl edsöres-lagarne, på sätt 1779 års Författningar gifva vid handen. Men bötes-straffet utgjorde emellertid ej någon nyhet för edsöres-brottet. Det var förut föreskrifvet jemte ärans förlust; men denna sistnämnda påföljd ansågs både olämplig och otillräcklig. Derför utbyttes ock densamma emot frihets-straffet; och enahanda förhållande inträffar nu hvad angår kyrkoplikten. Från omförmälda förening af straff-arter har man likväl ej hört hemtas skäl för anmärkning. Edsöres-lagarne med deras förändrade innehåll anses tillfyllestgörande; och dea förening, Rikets Ständer antagit, synes destomindre böra blifva overksammare, som straffet, på samma gång det riktas mot den onda viljan i sin rot, innebär en påföljd för det frihetens missbruk, som viljans yttring innefattar. Det är ock derföre som Rikets Ständer funnit böter böra ingå i straffet för alla stölder, utom fjerde resan, då friheten fiör lifstiden förloras.
Taxeringsman, som, på grund af sådant förfall, från taxeringsförrältning uteblifver, vare pligtig alt derom i så god tid hos kommilléen göra anmälan, att suppleant må kunna i stället tillkallas. Uteblir taxeringsman utan att laga förfall anmäla, bote för hvarje gång tre Riksdaler 16 sk. banko till stadens fattige; och vare taxeringskommittéen likväl oförhindrad att påbörja och fortsätta sina göromål, så vida, oberäknad! ordföranden, minst hälften af ledarnöterne äro tillstädes. § 103. Öfverståthållaren och Landshöfdingarne åligger, dels att till protokollsförande antaga den, de dertill anse skicklig, dels ock att för hvarje taxerings-kommitté för ordna en eller flere lämplige personer, att kronans rätt dervid iakttaga och bevaka', kommande arfvodet för dem att af allmänna medel utgå, efter hvad i 121 § stadgas. Taxeringslängden inom hvarje stad föres af den person, som det antingen tillhörer, eller magistraten dertill utser. § 104. De för slädernes taxering nödiga upplysningar böra isynnerhet herntas af föregångna skattskrifningar samt de uppgifter, som hvarje skattskyldig åligga; blifvande i detta afseende, och så vidt det kan tillämpas, hvad för landet är stadgadt, äfven för städerne gällande, till följd hvaraf Konungens Befallningshafvande böra på ena handa sätt, som angående taxering på landet är föreskrifvet, genom allmänna kungörelser underrätta de skaltskyIdige, hvad dem i afseende på uppgifter, så vid skattskrifning som vid taxering, åligger iakttaga; kommande på enahanda grund den för underlåten eller oriktig nppgift å landet stadgade bot och påföljd äfven för städerne att gälla; och skola böterne på lika sätt fastställas, uttagas och användas. § 105. På taxeringsmännen allena beror pröfningen af de skattskyldiges ^uppgifter, hvilka skola med strängaste rättvisa granskas.