Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
l ?örfattareii säger i företalet till sin bok, att man ofta liar i världen tanklöst säger, att allt beror på tur, men att tur oftast helt enkelt är nförmågan att begagna sig af de tillfällen, som erbjudas, att draga deii rätta nyttan af d e m. Författaren miste på förhand hafvn känt, hvad man skulle komma att säga om Ilans hjälte Georg, niimligen att lian har en ovanlig till-. Ty om lian också vet a t t begagna sig .af omstandigheterna på ett utmärkt satt, SA är det dock ej vanligt för en gosse, att först komma i tillfälle att gripa en tjiif, som helt fräckt rycker en medaljong från lians blifvande principals dotter, att sedan blifva den förste, som upptäcker en begynnande eldsvada och darigenom lyckas radda större delen af den fabrik, dar han ä r anställd, och att slukligen radda ofvan omtalade flicka friin att krossas af ett niaskinhjul. Ilen lian har ej ' endast tur; det ar först och främst sin reclbarhet och arbetsamhet lian har att tacka för sin framg %iig. Beriittelsen om huru lian och kamraten Bill arbeta sig igenom alla svirigheter ocli huru de bereda Georgs inor och sig själfva ett godt hem ar alltigenom rolig och lärorik. De bida gossarnes vänskap är siii ' - deles väl tecknad, friskt och naturligt. Tvi rekommendera den A t Barn på 13-14 kr. Bills gatpojksspråk kan icke i alla delar anses lyckligt återgifvet på svenska. Vidare undra vi, om det ä r nödvändigt att låta de engelska arbetxna ocli sjökaptenerna sriira s i ofta. Brkkigt herrskap, berättelse för iinga flickor af L. T. Ofversiittning från engelskan. ~ B r i k i g t ar ~ i sanning en god del af det herrskap, som träder oss till mötes i denna berättelse. Vi f; göra bekantskap med nio moderlösa syskon, af hvilka den äldsta, Rosa, p&amp; sin fader, doktorns, uppinaning åtager sig hus och hem.
Må det förlåtas mig, att jag verkligen drager detta i tvifvel. Jag ser i öfrigt en svårighet, hvilken ännu icke här blifvit vidrörd, men som kanhända torde förtjena afseende, nemi. allmänhetens egen beqvämlighet. Man känner t. ex., att i ett skuldfordringsmål, der frågan gäller 20 r:dr, är chartan betydligt mindre, un der krafvel gäller 1000 v.dr; man känner att chartan är olika efter köpesummans större eller mindre belopp; nu antager man denna nya inrättning; den person, som utses att handhafva den, skall för det första alltid hafva sådana chartor, sorn fordras; och för det andra alltid handla redligt i uppgifterna på chartans belopp. Jag bela - Den 3 M a r 3 f. m. 59 rar sannerligen, alt utom den svårighet, hvarom en värd ledamot Hr Edenhjelm erinrat, nemi, svårigheten alt linna personer, sorn åtaga sig denna befattning, med tillräcklig säkerhet derför all ej uppbörden hos dem försvinner, till förlust för statsverket, älven andra och nya olägenheter skulle uppstå. För min del förenar jag mig således med Hr von Uartmansdorir uti hans begäran om utslag å betänkandet. Hr von Rosen, Georg: Äfven jag förenar mig med lie von Hartmansdorff och begär afslag på betänkandet. Jag tior att man här bör åtskilja ehartac-föi snil Ining af säljaren och den auctoritet, som bestämmer hvilken charta, som bör nvlljas, och tillse att handlingarna dermed blifva bilagda. Om vi fråntaga domaren försäljningen, så återstår ju alltid för honom det andra tillfallet till försnillning, ifall lian vill begagna det, och således tjenar det ändock till intet. Föröfrigt har jng den lilla erfarenheten, alt det är oändligt svål t alt få vederhäftiga ehartas-sig.-försäljare; man kan icke dertill taga den lörsta villiga person man träffar; ty de skola skaffa borgen till garanti för sin uppbörd och dess redovisning.
Då af f. d. Landshöfdingen Grefve Gjldensto7pes skuld lill MilitiasBosUills-Cassan numera endast återstår ett belopp af 331 R:dr 32 sk., anser Ulskotlet Revisorernes anmälan i delta ämne icke påkalla något tillgörande. § 184. (Rev. Ber. 1887 Pag. 74. Anmärkningar rörande utbetalning af ett årligt arfvode, stort 5o R:dr, för upprättande af Militiae Boställs-Cassans bokslut, torde, såsom nöjagligt förklarad, böra lemnäs utan afseende. § .85. Förkl. 70.) Såsom tillräckligt förklarad, lärer jemväl Revisorernes anmärkning om felande säkerhets-handlingar för 2:ne från nämnde Cassa meddeldte lån få förfalla. Utrednings-Afdelningen. § 186. Då det bör förmodas, alt, genom införande af de nu under granskning varande förbättrade räkenskapsformulairen för Embets-Verken, den af Revi - Stats-Ulskotiels Utlåtande, JV.-o j6. 73 Revisorerne anmärkte ofullsländighet, i afseende på Ulrednings-Afclelningens läkenskaper, kommer att för framtiden afhjelpas, anser Utskottet Revisorerncs i delta afseende gjorde erinran för närvarande icke påkalla någon åtgärd. § ^ 87. Revisorerne hafva anmärkt, att, utöfver det å 3:dje Ilufvudlileln uppförde anslag till reseoch traclaments-koslnader för Militaire Emhelsoch Tjenstemän, 6666 R:dr 32 sk. årligen hade under åren 1834—1837 utgått tillsammans 55,164 R:dr 9 sk. 6 r:st, hvilken hrist blifvit ersatt dels af anslaget lör oförulsedde militairebehof, dels af 3:dje Iiufvudlitelns besparingar.
§. föreskrifver, dét en Skeppare skall uppgifva sin märkrulla och den samma underteckna, samt g. §. fastställer det straff, som föijer, i händelse att något af Skeppets laddning ej å märkrulla blifvit uppfördt, det likväl ej sällan händer, att Skeppare af försummelse och vårdslöshet, vid ankomsten till Svensk hamn, underlåta att på märkrullan upptaga allt hvad Skeppet innehåller, hvilket lättast skall inträffa, då Styckegods medföras, hvartill många ägare elier mottagare linnas, och det derjemte understundom tilldragit sig, att Skeppare, som denna uraktlåtenhet och försummelse af ren åliggande skyldighet begått, ej ägt tillgång att ersätta varans ägare för den förlust, honom för sådant Skepparens fel genom godsets confiscation eller beläggande med högre tull oskyldigt samt utan »lindsta eget förvållande träffatj så hemställer Herr Arvidsson, att Ståndet täcktes hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det förenämnde Nådiga Seglationsordning» föreskrifter i så målto undergingo förändring, att Skepparen med sitt Skepps och enskildta gods må blifva Kongl. Maj:t och Kronan ansvarig för det begångna felet, utan att tredje mans Egendom derföre beslås, eller conffsceras, så framt han ej kan bevisas vara uti Skepparens förseelse eller underlåtna skyldighet delaktig. Vid öfvervägande häraf har val Utskottet lationsordning stadgar: att tilt införsel tilla• tet gods, sorn ej ä märkrulla uppfördt blif - Besil, och Ekon. Utsk. Betänkanden. 315 vit, är förbrutet, så kan en obillig förlust ofta tillfogas godsägare genom Skeppares uraktlåtenhet, att å roärkrtillan uppgifva allt det gods han i fartyget intagit, men inser äfven den möjliga förlust för Kongl. Majit och Kronan, som skulle inträffa, om godsägaren frikändes från all motsvarande skyldighet och åliggande i detta aiseende. Utskottet tror fördenskull de ifrågavarande olägenheter å ömse sidor bäst kunna förekommas, 1 fall Riksens Höglofl.
Enär kopparmyntet icke innebär motsvarande valuta, utan måste anses såsom skiljemynt, vare ingen pligtig att i liqvid emottaga mera än En daler i kopparmynt. 8 §• Det i rörelsen befintliga silfveroch kopparmynt emottages fortfarande i all Kronans upbörd sålunda: 1 Specie Riksdaler för 32 mark, 1 ? )) » » 16 » 1 1 )) )) )) 8 » I g )) » » 4 » I 1 » )) » 2 » 1 S2 )) » » 1 » Koppar - Den 22 Februari f. m. 177 Kopparmyntet å 2 skillingar för 5 öre 1 skilling » 3 » | » » 2 » ^ )) »1 » 9 §. Enär den nya mynt-enheten, daler, motsvarar 40 sk. B:ko, efter hittills brukliga räknesätt, kommer R. St:rs Bank att fortfarande i liqvid emottaga dess sedlar, utställda å R;dr B:ko, efter en bestämd kurs sk:r Det redan slagna i Banken befintliga silfvermynt kommer alt fortfarande ullemnas i rörelsen, intilldess det blifvit förslitet. Såsom jag redan haft äran anföra, får jag till alla delar instämma i Hr YVallenbergs förslag till myntenhet och får således anhålla om återremiss af BankoUtsk:s Betänk. Gr. von Rosen, Adolf Eugene: Äfven jag får helt och hållet instämma uti Hr Wallenbergs reservation i denna fråga och anser, att det vore på det allra högsta lyckligt, om vi en gång kunde komma ifrån den förvirring, som herrskar i Sverige ifråga om mått, mål och vigt. Då det har varit sagdt, alt denna sak skall utredas pä vetenskapliga grunder, så får jag säga, alt det som nu blifvit skrifvet i saken väl icke vittnar om, att man velat gå till väga på vetenskapligt vis. Jag tror det rätta vore, att Decimalsystemet infördes på en gång i mått, mål och vigt. Jag kan icke anse detta systems införande medföra någon svårighet. Jag har lefvat länge uti länder, der Decimalsystemet varit infördt och jag har varit i tvenne länder, när systemet der infördes eller rättare blef ovilkorligt gällande, nemi.
Pre t 1847 och 184-8. -6' Samt. 1 Afd. 20 kaj tet. 1 2 Banko-Utskoltels Utlåtande, N:a 53. betryggande mot efterapning, ofvanbemälde komilerade, jemte några koppar* sticksgravörer och en i dylik väg kunnig tryckare, måtte erhålla uppdrag att noga undersöka och, efter inhemtande af gravören Åkerbergs upplysningar i ämnet, under Rikets Ständers sammanvaro, inkomma med yttrande, i fråga om hvilken method vore den hästa. Hvad först angår frågan om utbetalande till gravören Akerberg af den belöning, 8000 r:dr b:ko, som, enligt Rikets Ständers beslut vid sednaste riksdag, blifvit bestämd för prof på förbättradt sedelmynt; så enär bankofullmäktige, uppå anförde skäl, funnit det af Åkerberg till dem ingifne täflingsprol hvarfen berättiga till erhållande af berörda belöning eller kunna an vändas lör det ändamål, som af Rikets Ständer genom omförmäldte beslut är vordt t afsedt, samt Rikets nu för samlade Ständer, genom bifall till Utskottets i utlåtandet N:o 14 under § 12 gjorda hemställan, gillat fullmäktiges i förevarande Iråga vidtagna beslut och åtgärder, får Utskottet vördsamt hemställa, alt denna del af motionen, såsom innefattande en fråga, hvilken vid innevarande riksdag redan utgjort föremål för Rikets Ständers bepröfvande, måtte lemnäs utan afseende. Vidkommande dernäst det förslag, att Åkerberg må, mot åtnjutande af viss årlig lön, varda anställd i bankens tjenst såsom elev eller biträde hos gravören derstädes; så och då 6 § i den för Utskoltet. utfärdade instruktion föreskrifver, att Utskottet icke eger att med tillsättning af tjenstemän eller betjening vid bankoverket sig befatta, utan att sådant bör af fullmäktige besörjas, lärer berörda förslag icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Maj:t förklara, att, enär Kongl.fMajrt, då frågan den 17 April 1828 först förevar, ansett mindre lämpligt att ofvan upptagne Husesynsoch Fardags-tvisler skulle genom Yad och Revisions-skilling gå genom alla instancer, och således äfven till Lagmans-Rätt, hvilket komme att förorsaka skadlig tidsutdrägt och kostnad för boställshavare, och Kongl. Maj:t, på sådan grund, då redan, förklarat sig vara betänkt, att vid nu inträffade Riksdag göra Rikets Ständer Nådig Proposition om en lämplig och tjenlig Lagförändring, rörande sättet och ordningen för ändrings sökande uti Under-Rätts Beslut i sådana mål; så komme nu Proposition i ämnet att till Rikets Stän Bili. till R. St. 1 Sami2 Band. 3:dje Häftet. 3 34 Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.-o 73. der aflåtas, i likhet med den af Högsta Domstolen i underdånighet föreslagna redaction; och blef förslag till Nådig Proposition af Kongl. Maj:t godkändt, sådant det •vid detta Protocoll finnes bilagdt. Ex Protocollo Aug. von Stahl, N:o 73. 1 Afskrift meddelad Exp.Utsk. d a^ Julii iSag. KONGL. MAKTS Nådiga Proposition till Pikets Ständer j angående ansvar för dien, som bortförer och undanhåller annans minderåriga barn; Gifven Stockholms Slott den 16 Junii 182g.
Derjemte sysselsatte honom ofta beskådandet af en dyrbar tafla, hvilken ständigt hängt öfver mina föräldrars säng, den var ett minne af hans fordna Mathilda, och ägde för honom ett oskattbart värde; länge hade han redan för densamma blifvit erbjuden en betydligare summa, men hade aldrig kunnat förmås skiljas dervid; sluteligen gjorde det grymma behofvet det för honom nödvändigt; hans tillgångar voro ej tillräckliga att löna arbetarene på den lilla jord han bebodde, och med en smärta, hvilken blott kan förliknas med den vid förlusten af min mor, lät han sig skiljas vid detta sista band, af den renaste trofastaste karlek; han öfverlefde min mor endast ett hälft år, och jag förr så lyckliga barn, blef åter utsedd att emottaga denna ömt älskade fars sista suck. Har ni förlorat, Fru Friherrinna, hvad som var ert hjerta kärt; har ni någonsin erfarit höjden af sällhet och smärta? O! då vet ni hvad jag kännt, hvad jag ännu erfar vid det alldrig utplånliga minnet af min oersättliga förlust. Jag hade, försjunken i drömmar om det förflutna, en lång stund fästat hvarken öga eller tanke på något mig omgifvande föremål, men tänk dig Emilia min förskräckelse, då jag uppslående min blick, fann Friherrinnan afbleknad, och fullkomligt sanslös nedsjunken mot hufvudgärden. Jag sprang upp, skyndade att med eau-de-luser och spriter, dem hon alltid har till hands, gnida dess pulsar och tinningar, och lyckades ändteligen, efter träget bemödande, återkalla henne till medvetande; Hon uppslog nu de matta ögonen, i hvilka ännu klara tårar perlade sig; "jag har förskräckt er, goda Mathilda", yttrade hon, "genom den svaghet som i hast påkommit mig; er berättelse har lifligt upprört mitt hjerta, men, var lugn, det onda skall snart förgå; och framförallt", tillade hon, då hon hörde mig häftigt anklaga mig, såsom orsaken till hennes illamående, "gör er ingen förebråelse, det skulle på det högsta smärta mig, då jag sjelf föranledt till dess meddelande.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts d. 24 sisth Februari bordlagde Utlåt. N:o 53, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvudtitel. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 24 sisth Februari bordlagda Mern. N:o 1, ang:de arfvode åt Utsk:ts Sekreterare; samt Betänktt N:o 2, i ani. af väckta motioner, innefattande förslag lill lättnad uti rustnings-skyldigheten. Efter föredragning af Lag-Utsk:ts den 24 sisth Februari bordlagda Betänk. N:o 24, i ani. af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på vilkoren för rättighet att fullfölja mål hos Hofrätterne samt Högsta Domstolen, blef detta Betänk, pä flere ledamöters begäran ånyo bordlagdt. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 24 sisth Februari bordlagda Betänk. N:o 2, i ani. af väckta motio - 128 Den 3 Mars e. m. ner om ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bor det, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 24 sisth Februari bordlagda Betänk. N:o 56, i ani. af väckta motioner angtde undervisningen i elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen; samt Meni. N:o 57, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:0 38, ang:de väckt motion om återinförande af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.-Utsk:ts den 28 sisth Februari bordlagda Betänk.
De inkommande vexlarne disponeras antingen till Statsutgifter (egenteligen Ministrarnes aflöning och CabinettsCassans extra utgifter) eller försäljas de för Statsverkets räkning på Beursen. Den nya inkomst, sorn genom Vexelförsäljningen uppkommit, har hittills under en särskild Titel af Coursförhöjningsmedel blifvit i Räntekammareboken debiterad, och till deremot svarande utgifter af enahanda art, eller coursdifference melian erforderlige vexlar och deras inköps kostnad disponerad; men härutinnan bör till formen göras rättelse som ock redan utiiS'8 års RiksStat blifvit iakttagen. Dessa vexlar nemligen, äro efter deras natur Tull-inkomst. Denna titel böra de behålla förderas hela värde, och Coursförhöjningsmedlen, eller diflerencen mellan 48 sk. hvartill de såsom vexlar redan äro debiterade, och det belopp som vid försäljning ingår, bör äfvenledes under Titel; Uppbörd af Tullen genom Vexellör säljning debiteras, för att komina Inkomstberäkningen iRiksStaten tillgodo, 4g Ben 4 April f, ni. ”Åter hvad utgifteo beträffar, så enär anslagen, eiler de inom hvarje hufvudtitel bestådda summor, icke äro Uppförde till högre numeraire än pari i Svenska Bancosedlar, för den del de mäste utgå i Hamburger Banco, blir det en naturlig följd häraf, att utgifterné äfvenledes, ehuru de bestridas i veXlar, måste al pari afföraS; ty om exempelvis på eidra Hufvudtiteln, de för MiaisterStaten uppförde 90,000 R:dr uti Räkenskapen crediterades efter vexelvärde med 225,000 R;dr efter nu gällande cours; så skulle Siatstiteln vida öfvers skridas, och den af Riksens Ständer föreskrifne allmänna redogörelseform, undergå en väsendtlig rubbning. Men på det att likväl Riksens
Majit, elter inhemtade nödiga upplysningar i ämnet, täcktes i nåder föranstalta om en so-gfällig granskning och omarbetning af ifrågavarande eds-för mulär, samt förständiga vederbörande, som till verkställighet deraf kunde varda utsedde, att iakttaga: det edsformulären måtte blifva öfverensstämmande med grundlagens och gällande författningars anda; att i: formulären ej något måtte föreskrifva», sorn läge utom gränsen af den tjenstemans befattning, hvilken skall eden aflägga; samt sluteligen att deruti icke måtte stadgas andra åligganden, än sådane, som skäligen kunna affordras hvar och en. sorn skall eden gå, och till hvilka denne, med fast föresats att noggrant iakttaga sina skyldigheter, kunde förpligta sig, utan farhåga att, med afvikelse från föreskrifter, till sill; natur omöjliga att uppfylla, nödgas, bryta ingångna förbindelser, hvaraf heigden endast genom fordringarnes lämplighet kunde orubbad bibehållas; så hade Kongl. Majit, genom kungörelse den 27 Juli 1826, i nåder fastställt formulär till embelsoch Itjeusteuianna-ed för civile eiribetsoch tjenstemän och betjente högre oell lägre samt militairer af alla grader, hvilket tjenat till efterrättelse, intilldess, genom Kongl, förordningen den 28- December 1844,. nu gällande formulär antogs. Vid jemförelse emellan berörda eds-lormulärer har Utskottet, i den del, sorn utgjort föremål för motionärens anmärkning, funnit någon olikhet dem. emellan icke ega rum; hvaremot, efter hvad Utskottet inhemtat, uti det genom Kongl, kungörelsen den 15 April 1829 för ecklesiaslike embetsoch tjenstemän fastställda eds-foimulär. som, i sammanhang! med presleden, äfven innehåller (rooch huldhets-eden, slutförbindelsen i denna sednare blifvit utelemnad och en, från äldre formulärer lånad förpliktelse bibehållits,.
Hos andra består framskridandet i ett poetiskt fribyteri, som likväl, i sjelfva sin yra och spillning af missbrukade krafter, vittnar om en diktar-liflighet, en fantasiens rörlighet och lekande form-skiftlighet, som hos den föregående tidens rimmare aldrig funnits. Repräsentanterne för detta slag äro Lucidor och Runius: hvilka derigenom, på samma gång, förlora sig i den stora samtida rimmar-massan och likväl höja sig öfver den. Att, i motsats till detta ohejdade och förnedrande versmakeri, ånyo förhjelpa det vittra yrket till sedlig frejd och grundadt anspråk på allvarlig aktning, blef syftemålet för den lärda Fru Brenner: sjelf en blott versmakerska, till egentligt skaldskap mindre begåfvad än någon af de förutnämnda; men i den angifna rigtningen gagnelig genom sin hedervärda personlighet och ställning i samhället, sin förening af qvinliga dygder med manliga kunskaper, och bägges sammanparning med den i Sverige då alldeles nya företeelsen af en vitter författarinna. Hos några åter ser man den motsats, som framkallades af förbemälta liderliga hushållning med både verkliga och skenbara gåfvor, yttra sig såsom en sträfvan, att mot den platthet i tankarna, den alldaglighet i språket och versen, hvaraf det gängse vers-tillverkandet var stämpladt, göra gällande ett strängare begrepp om bildningskraftens lyftning och om deremot svarande konstrik form; hvarvid de till föresyn valde vissa lysande italienska mönster, jemte vissa tyska själsfränder, som redan tagit samma vändning. Här är Dahlstjerna chorföraren. Obilligt skulle nekas, att genom denna sträfvan åtskilligt vanns; och icke blott i formal hänsigt. Men dess missledda fikande att undvika hvardaglighet, matthet, låghet, slog öfver, ehuru på ett ingalunda snillelöst vis, i det motsatta lytet af onatur och vidunderligt konstleri. Varnade af bägge ytterligheterna, uppträdde mot slutet af detta tidehvarf ett par idylliska sångar-andar, som närmast ansluta sig till den förstnämnda gruppen, men på ett sätt, hvari redan det följande tidehvarfvets finare odling ögonskenligt framgryr.
Utskottet får alltså vördsamt hemställa, att särskilda arfvoden må af disponibla medel anvisas ät revierförvaltare inom de distrikt, der landtbmksskolor äro belägna, mot skyldighet för dem att vid landtbruksskolan meddela praktisk undervisning i skog shushållning släran, enligt Kongl, reglementet den 14 Januari 1851. Det är otvifvelaktig^ att för den af Rikets Ständer vid åtskilliga tillfällen äskade, förbättrade hushållningen med Statens skogar erfordras en betydlig tillökning af Skogs-statens personal. Innan närmare kan bestämmas, efter hvilken måttstock den nya organisationen af nämnda stat skall ske, är det dock nödigt, att de grunder varda fastställda, som bestämma omfattningen af den verksamhet, hvilken bör tillkomma densamma. Utskottet har här ofvan framlagt förslag till dessa grunder och i fall vid innevarande riksdag beslut i öfverensstämmelse dermed eller annorledes fattas angående arten af den verksamhet, som för hvarje särskild klass af allmänna skogar bör utöfvas af skogspersonalen, är dermed det främsta vilköret för möjligheten att kunna slutligen ordna äfven de personel» förhållandena uppfyldt. Det ligger i sakens natur, att Utskottet icke är i tillfälle att framlägga något fullständigt förslag härtill, och sådant skulle äfven vara mindre lämpligt under den ännu befintliga osäkerheten, om de af Utskottet i öfrigt framställda förslag varda af Rikets Ständer antagna och af Kongl. Majit såsom grundvalar för den nya skogslagstiftningen begagnade; men Utskottet har desto heldre ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att denna organisationsfråga snart varder bragt till slut, som, enligt hvad Utskottet erfarit, dels de skogsstats-tjenstemän, hvilka redan finnas, äro, i anseende till det öfvergångsskede, hvari hela skogsväsendet sedan Santmans. Stats-, LagsamtAllm. Besv.- och Ekon.-Vtsk.