Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenskarne hafva vunnit en lysande systematisk seger, och när de få återstående spillrorna af Ryska arméen, på Bykt hunnit kusten, hvarest de först landsattes, finna de ej de Ryska skeppen mera der; dessa hafva alla blifvit förstörda eller fördrifna af den undertiden anlända Engelska flottan. Det är till och med möjligt att de flytt utan att vexla skott med den Engelska amiralen. — Nu kommer uprältelsen och fredsunderhandlingarne att börja. Icke är det troligt att Ryssland, fastän hela dess landsatta armée blifvit förstörd, skulle beqväma sig till vidare upoflringar åt Sverge, som aldrig kunde anfalla. Frcdsvilkoren komme att upgöras under Engelska flottans kanoner ensamt, hvadan det vore både troligt och billigt att England behölle för sig allt hvad Ryssland kunde gifva; men Sverge fick från sin strand se på och åtnöja sig med sin ära och sin sköflade, ödelagda jord, och tacka Gud om det sluppe ersätta England dess hafda möda. Men med de få skepp vi ha, blir saken ändå densamma, säger man. Deruti bedrar man sig, eller vill bedraga andra. Några skepp äro bättre än inga nlls, och dessutom, hvarföre hygga vi ej flere? Hr Brakel liar framlagt förslaget, det ankommer på Riksens Ständer alt antaga det. En flotta af 8 skepp med tillhörande fregatter otc., är liten, men derföre icke att förakta. För Skandinaviska kalfön vore det tvifvelsutan omöjligt att underhålla en flotta jemnstor med Englands, Frankrikes eller Rysslands, men den vi redan ega är jemngod och bättre än hvar cch en af de öfrige Europeiska staternes. Hon är alltså den 4:de i ordningen. Frågan blir således: huruvida det är af något värde att vara Europas 4:de sjönation, eller, hvilket är detsamma: tjenar det till någonting att hafva en örlogsflotta, äfven om denna örlogsflotta icke är den största, eller jemnstor med den största i verlden?
K. M:s Nådiga Proposition, blifvit upptagen till * l8:o Bul&man&‘Vacance afgiften} utgående för ständiga och tillfälliga vacancer vid båtsmanshållet, är, på sätt E. K. M. i Nåder föreslagit, utan förändring utförd till 19;o Krutoch Salpelcrjörsälfningsmedel beräknades vid sisla Statsreglering till 90,000 R:dr. I betragtande af denna inträds successiva stigande, och då medelbeloppet lör åren 1838—1842 uppgått lill 97,474 R:dr, har beräkningen, i öfverensstämmelse med E. K. M:s Nådiga Proposition, blifvit förhöjd till ... 20:o Controll-stämpel medel. Denna inkomsttitel, hvilken uti hittills gällande Riksslat är upptagen till 9,000 R:dr, och under åren 1838—1842 i medeltal bestigit sig till 10,823 R:dr, är af Stats-Contoret föreslagen till 10,500 R:dr, och då detta förhöjda belopp jemväl af E. K. M. i Nåder ansetts vara att påräkna, bar detsamma blifvit utfördt .. 21 :o Råkoch Lotsmedlen, vid sista Statsregleringen beräknade till 60,000 R.dr, hafva under åren 1838— 1842 per medium utgjort 73,011 R;dr. I anledning häraf och under förnj^adt medgifvande, att det å denna Statsintrad möjligen uppkommande öfverskott må, såsom tillförene, användas till förmån för Lotsdch Båkinrättningen, hafva Rikets Ständer förslagsvis upptagit Båkoch Lotsmedlen till » « 22;o Ersättningar, derunder inbegripna de så kallade Danska Fyringsmedlen eller ersättningen för under - 13,860: 6,000: 27,000: 30,000: 95,000: 10,500: 73,000: 56a Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Utskottets uti 2 punkten deraf gjorda hemställan, fann nu skäligt att, med ändring af samma hemställan, besluta på sätt, som följer, nemligen: att, med undantag af s. k. renbetesland, sådana trakter af öfverloppsmarkerna i Stora Kopparbergs och de Norrländska länen, hvilka erbjuda ringa tillfälle till odling och, till följd af sitt läge i oregelbundna figurer inom och emellan byars och utbrutna hemmans områden, eller annars, lill följd al sin särskilda beskaffenhet, icke äro lämpliga att såsom kronoparker bibehållas, måtte, enligt Kongl. Maj:ts bepröfvande, på grund af sig företeende omständigheter, antingen, der vissa hemman eller byalag å marken begagna mulbete mot smörränta, med dessa hemman förenas utan skatteköpeskilling, men med tillökning i hemmanens mantal och ränta på sätt afvittringsförfattningarne föreskrifva, eller ock beläggas med skogsränta, på sätt Kongl. Förordningen den 28 Juni 1775 och Kongl. Brefvet den 5 December 1780 för skattläggningarnes verkställande i Savolax och Karelen föreskrifva samt ät den högstbjudande under eganderätt försäljas med förpligtelse för köparen, om marken är mot smörränta upplåten fäbodelägenhet, att lemna innehafvarne deraf ostörda i deras rätt till bete och nödigt bränsle, äfvensom till virkesfångst för hus och hägnader, som för betesrättens begagnande äro bchödige; dock att i begge dessa läll de, som blifva enskilde egare af marken, ej må annorlunda, än till husbehof eller efter utsyning, enligt de här ofvan i fråga om nybyggen och nya skattehemman föreslagna grunder, få begagna derå vexande skog och vara pligtige, att till betäckande af kostnaden för utsyningen erlägga den afgift, som af Kongl Maj t kan i nådef bestämmas. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: .
Hvad slutligen angår den särskilta anmärkningen för Malmöhus, Christianstads och Blekinge Läns Kyrkor: ”Revisorerne hafva hvarken ”1 Kongl. Insti uktionen den 12 April 1815 eller i Räkenskaperna fun”nit orsaken för de utgifter till aflöningar, som utgått i flera Församlingar, dels åt Kyrkoherdar, dels åt Skollärare, Orgelnister, Klockare, ”Orgeltrampare och Barnmorskor”, få vi i underdånighet nämna , att, utaf de i anmärkningen upptagna utgifter till aflöningar åt der nämde personer, endast den sistnämde, eller den till Pastoratets Barnmorska, utaf Kyrkans medel med En Tunna råg årligen utgår, samt att sådant ' sk er til S följd af Kongl. M 0 jr; s särskilta Nådiga förordnande och sockenstämmobeslut den 19 Apiil 1812, hvilket inhämtas af Kyrkans Räkning för sistnämde år. Angående Räkenskaperna för bårslöfs Kyrka» Till följd af Kongl. Majlis Befallningshafvandes i Malmöhus och Högvördiga Biskops-Embetets i Lunds Stift, på grund af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss den 12 sistlidne Februari, uti Bref af den 3 sistlidne Mars till Herr Kon frakts-Prosten i Bara Härad, Mag. Wred, framställda åläggande för hvarje Kyrkas Syssloman, alt, inom denna (April) månads utgång, till ofvanbemälte Kongl. Majus Befallningshafvande inkomma med, till Kong]. Maj:t i underdånighet stäldt, Utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer, vid Stats-Revisionen a 84® gjorda, gemensamma anmärkningar vid granskningen af Räkningarne för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, få vi undertecknade, Särsiöfs Kyrkas nuvarande Syssloman, afgifva följande underdåniga Utlåtande rörande nämde Kyrkas Räkningar för de år, som vid Revisionen j 84 » blifvit granskade.
För att lätta öfversigten af Tumba Bruks rörelse under de sednast förflutne 10 .åren meddelas nedanstående: Antal Ordinarie Pappers-arbetare, Äldre . » » » Gossar n Extra d:o Äldre . Antal formningsdagar Värdet af tillverkadt Papper Papperstillverkningen påförd utöfver värdet af tillverkadt papper mindre än värdet af tillverkadt d:o Allmänna omkostnader Nybyggnadsoch Reparations-kostnad Jordbruket: vinst förlust Mjölqvarnen: vinst förlust STÄNDERS år 1849 församlade REVISORERS II E R S T T E l S E om granskningen af tillstånd och förvaltning. STOCKHOLM 1850. t k t c k t hos Isaac Marcus. (Stortorget N:o 24). v - ■ . l'k ' : v Nedan undertecknade, i föreskrifven ordning utsedde och, genom Kongl. Kungörelsen den 8:de Juni innevarande år 1849, sammankallade Revisorer af Stats-, Bankooch Riksgäldsverken, fulländat den Rikets Ständers Revisorer åliggande granskning af Riksgälds-kontorels förvaltning och tillstånd, få, till följd af den för revisionerna af detta Verk gällande Instruktion, undertecknade afgifva nedanstående berättelse om Riksgäldskontorets ställning samt hvad under den nu förrättade revisionen förekommit. I öfverensstämmelse med stadgandet uti åberopade Instruktions lista §., blefvo vid Revisorernes första sammanträde, den 15 nästlidne September, till dem aflemnade föreskri Ina berättelser af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret samt dervarande Kommissariat och Ombudsman, äfvensom af Ombudet för utredningen af Götha kanalsamt Malmö f. d. Diskonter; och hafva Revisorerne sedermera, på sätt deras protokoller visa samt här nedan kommer att anföras, verkställt och fulländat de med denna revision förenade göromål och åligganden.
I anledning häraf får Stats.Utskottet Upplysa: att, då vid förra Riksdagen, Kongl. Majit 1 Nåder proponerade, hvad ock genom flere serskildte Motioner yrkades, att Penninge-Eöntagarne i allmänhet 1 anseende till myrttéts fallna värde, måtte tilldelas Eönförhöjning, förkla* tade Kongl. Majstt i Kader sig vilja vidtaga en förändrad Organisation af hela Försvars-väsendet och påräkna tillgångar genom indragningar lo6o Stats-Utskottets Betänkanden. inom de redan varande anslagen. Någon be* räkning af det öfriga behofvet kunde sålunda af Riksens Ständer icke göras; men de anslogci ett ungefärligt belopp härtill af 241,005 R:dr 10 rst. och lemnade dessutom till Kongl Majs:ts Nådiga disposition egentligen för de Militaire angelägénheternes reglerande 200,000 R:dr af Öfverskotteme på Stats-Verkets intrader, hvarutaf vid regleringen med år 1816, 121,25g R:dr 20 Sk. 6 rst. härtill användas, men hvarutöfver likväl erfordrades 132,242 R:dr 15 sk. 8 rst , vid berörde års Riksrnarkégångspris, och för år 1817 åter 228,960 R:dr 35 sk. 10 rst. Riksens Ständer, sorn, på sätt anmärkt är, vid förra Riksdagen icke kunde ingå i en närmare åtgärd af Militaire-Staternas Dönreg’ering , såsom beroende af det nya skick, hvaruti Försvars-Väsendet skulle ställas, yttrade dock den Underdåniga önskan, att Milltaire-Staternes aflöning måtte lämpas efter de för Civile-Döntagarne antagne grunder.
N.-o 10, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefvet den 10 Maj 1855, angående priskuranters upprättande å de i markegångs-taxorna upptagna persedelslag; N:o 11, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förekommande af irrlärors spridande vid Universiteten och öfriga läroverk; N:o 12, i anledning af väckt motion, alt Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om aflåtande af nådig Proposition om ett nytt hofstalls uppbyggande; Nio 15, i anledning af väckt motion, att hvarje ledamot af Domkapitlet måtte erhålla eli exemplar af Svensk Författnings-samling; Nio 14, i anledning af väckt motion om stadganden till begränsande af sockenstämmas beslutanderätt; Nio 15, i anledning af väckt motion om tillstånd att alla tider af året fortsätta auktion å landet till kl. 9 på aftonen; och Nio 16, i anledning af väckta motioner om tillägg till 5 § uti Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1845, angående sockenstämmor i riket. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Memorialer och Utlåtande : N:o 55, i anledning af Högvördiga Preste-Ståndets beslut, med afseende på Bevillnings-Utskoltets Memorial Nio 7. Lades till handlingarne. Nio 56, i anledning af Högvördiga Preste-Ståndets beslut, med afseende på Beviilnings-Utskottets Memorial Nio 9. Lades till handlingarne. och Nio 57, i anledning af Rikets Ständers åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers Berättelser om granskning af de under Kongl. Kommerskollegii förvaltning ställda fonder och medel.
Diskont-verket i Stockholm beträffade, antaga det af herr Wallenberg, uti förevarande Memorial bifogade, reservatio:: förordade förslag till redaktion af mom. 1; hvaremot den del af samma moment, som rörde Låne-kontoren, återremitterades; och biföllos mom. 2, 3 och 4. S. D. Vid skedd förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial Punkterna 2 och 12, mom. 2 återremitterades, jemte dervid gjorda anmärkningar. Punkten 3 bifölls, med det tillägg att, medan öfvergångs-staten varar, aflöningen bestämmes för Kanslisten hos förste Ombudsmannen till 600 Rldr såsom lön och 100 504 ‘Prot.-Zftärag den 7 November 1854. R.dr såsom arfvode, samt för Kanslisten hos andre Ombudsmannen till 500 R:dr såsom lön. Likaså godkändes punkterna 18 och 19 utan annan förändring, än att 18 punkten, i stället för ordet 'betjeningen,” ordet "vaktbetjeningen” samt uti 19 punkten, i stället för ordet ”betjente,” ordet ”vaktbetjente” infördes. M)en förändring, som Utskottet föreslagit uti 17:e punkten, afslogs af Ståndet, som antog såsom sitt beslut, hvad Herr Aminoffs, J. F., reservation innehåller. S. D. Efter förnyad föredragning af Banko-Utskottets Memorial, N:o 69, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de artikeln af gällande Banko-reglemente, fann Ståndet Utskottets framställning, rörande 216 §, icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlinqarne; och blef ifrågavarande Memorial i öfrigt bifallet. S. D. Föredrogs och återremitterades, jemte dervid gjorda anmärkningar, Statsutskottets Utlåtande, N:o 329, angående de i Regerings-formens 03 § omförmälda 2:ne kreditiv-summors belopp under tiden intill nästa Riksdag. S. I).
Inskränkningen i försäljnings-rätten upphäfdes år 1820, och förpligtelsen att samla ekbarken blef, på Rikets Ständers begäran, genom Kongl. Kungörelsen den 22 September 1848 jemväl upphäfd. Det ådagalades nemligen, att varuvärdet, som lagstiftningen ville reglera till förmån för en inhemsk näringsgren, derigenom nedsjunkit så, att det blef ett onus att tillvarataga det nyttiga råämnet. Samma verkan på försäljningspriset utöfvar ännu den stadgade utförsels-tullen, som försvårar afsättningen af Svenska ekbarken på utrikes ort, under det utländsk ekbark deremot, gynnad med tull-frihet, härstädes finner afsättning. Utförseln, som till och med 1849 årligen uppgick till omkring 1.0,000 tunnor, har under 1850—52 nedgått med omkring 2,000 tunnor hvarje år och utgjordé det sistnämnda endast 4,317 tunnor. Den nationalvinst, sorn, till skydd för garfverierna, uppoffras medelst hindret mot utförseln, är således icke obetydlig; men ännu betänkligare är förlusten af den arbetsförtjenst, som genom samlandet af ekbarken skulle kunna beredas, derest detta arbete icke hämmades genom den indirekta beskattning, som utförsels-tullen innebär. Utskottet tillstyrker derföre, att utförsels-tullen å »Ekbark» må upphäfvas. Ben, I jordbrukets intresse stadgar gällande tull-taxa en utförsels-tull å artikeln »Ben, oarbetade. oarbetade, krossade samt förmalde elier s. k. benmjöl» af 3 sk. lisp.; och nyttan af detta förträffliga gödningsämnes bibehållande inom landet är obestridlig.
Ständers Hemliga Utskott', anser jag det dock wara min pligt at nägoc utförligare upgifwa mina moriver bertil: jag hoppas at derigenom fullkomligt kunna rättfärdiga denna min afsägelse, och at ådagalägga, at jag til detta steg warit ledd, icke af brist pa erkänsla för bet wcrkeligen smickrande förtroende, som mig blifvit wisadt, utan af ren aktning för de pligter, hwilka just genom detta förtroende blifvit mig alaggda. Det under Ridderstapeks och Adelnö sidsta ?!simm mycket omtwistade innehållet af 47. §. i war Regerings-form, lär wäl näppeligen wara sa twatydigt, som man af DebsttSrna derösiver torde tro sig aga anledning at stuka. Efter föreskriften deruti, ac Riksens Stander äga magt at utnämna them som stola sitta i the Utstött, med hwilka Kongl. Maj:t will öfwerlagga om the arender, som Honom synas hemliga hallas böra, och efter annu en anna» föreskrift, at personerna uti besia Urskott aro alldeles vpdragnc alla the rättigheter, svin Riksens Stander sjelfwa syne hofwa, följer et undantag som lyder salunda: men i alla mai, som uppenbara kunna wara blifwa the Riksens Ständers klena meddelta, och under theras rådplägningar hänstkutna. Ak enligt Regerings.formen de mål, som uppenbara kun Ma wara, således utan undantag höra til Riksens Ständers, klena 06) icke til Hemliga Urffottct, torde wara lika tydligt, som ak Riksens Ständer i de ämnen, öfwer hwilka de exclutikr äga rättighet at i alla andra afseende» besluta, också ensamme aga rättighet at pröswa huruwida det ena eller dek andra deraf kan eller icke kan wara uppenbart.
Jag vill endast, i anledn. af den si ste talarens yttrande, att domaren under utöfning af sin tjenst skulle vara skyldig att säga parterna hvad som är för deni fördelaktigast att iakttaga, svara, att del helt och hållet strider emot domarekallet, att dess förvaltare i utöfningen af embetet skulle lemna parterne råd och upplysningar om hvad de, för att bäst bevaka sina intressen, böra göra eller icke göra. Den nu föredragna punkten blef af R. o. Ad. återremitterad. Utskins yttrande öfver den af Pr est eS t. föreslagna nya §. Hr von Hohenhausen: Detta rörer visserligen en dast Presteoch BorgareSttn; men det torde väl vara skäl, att R. o. Ad., som beslutat återremiss i alla dylika fall, deri R. o. Ad. haft direct del, äfven beslutar återremiss i detta fall, enär saken är af samma beskaffenhet som de ämnen, hvilka förut blifvit återremitterade, eller att Utskrns förslag icke är formenlig!. Jag yrkar således återremiss härå. Frih. Cederström: I detta fall kan jag ej instämma D ® is 3 Maj e. m. 77 med den sisla talaren. Ifrågavar. förslag är alldeles nytt och slår på sidan om det lagförslag, som är gjordt, och liar dermed intet sammanhang, ulan Liefinnes såsom isolerndt för sig. Detta förslag står dessutom i strid med våra författnin gar och åsyftar möjligheten att kunna göra donationer till fromma stiftelser, hvarigenom skattskyldig jord skulle komma ali minskas. Här är (Våga om ett tillägg, sorn är af beskaffenhet att kunna förfalla, och som således bör förfalla, och detta är något belt annat, än föregtde frågor, som angått ändringar i redoctionen af §§, hvilka alla fyra Stånden beslutat att de skola finnas, men i afseende å hvilka redactionsförändringar två Stånd stannat emot två. Vid sådant förhållande är votering i förstärkt Utsk. nödig, men i förevar. fall blifver åter votering olaglig, emedan tillägget är nytt. Jag tillstyrker bifall till Ulsk-.ns hemställan. Hr von Hohenhausen:
Jag inser nogsamt, at den wärda Ledamoten, som föreslagit, det Ridderffapet och Adeln icke hädanefter ffulle uptaga nägra frågor, som rörde concesiioner af deras rättigheter och privilegier, innan en allmän refning och skattläggning gätt för sig, haft för afseende, at med et tagit beslut/ förekomma alla de obilliga pretentioner och försök hwilka sa wäl nu, som framdeles kunna göras emot Riddcrffapets och Adelns fa äterstaende och igenom Förfäders förtjensier förwärfwade privilegier; men mine Herrar, dä den af Riksens Ständer antagne och beswurne Regeringsform uti dest 8r Z. tpdeligen befkrifwer möjligheten och sättet, huru ändringar kunna ske uti Grundlagen, sä kan ju en Ledamot i hwad Stand som häldst, genom anmälan hos Constitutions-Utskottet wäcka fräga om Ridderffapets och Adelns privilegier, hwilket Utskott dä derom lemnar sit betänkande till Riksens Ständers Plena: Ja Konungen sjelf kan ju enligt förenämde §. göra proposition till Riksens Ständer om förändring i Grundlagen, och säledes äfwen om 114 §. Det wore dä efter min tanka r bada händelserna olämpeligt, at dä de andra Ständen öfwer saken delibererade, Ridderffapet och Adeln ffulle swara, det de redan för flere är sedan tagit det beslut, .at icke uptaga sädane frägor innan en allmän refning och skattläggning blifwit werkstäld. Jag hpser den tanka om Espriten af Regerings-Formen, at öfwer alla propositioner, S°L ss Den 8 Iu!Lk. som pä et lagligt sätt äro framstälde , matt icke kan betaga sig rättigheten at deliberera, men dä de anses obilliga, är det ju Ridderffapets och Adelns obestridliga rättighet at dem afflä. Det är pä desia grunder jag wägar afstyrka Ridderffapkt och Adelns at lemna sit bifall till den wäckte motion. Stockholm den 8 Iulii i8os. kr.
Huru länge och huru ifrigt hade du ej längtat att för en gång få komma ur de gamla, kälkborgerliga förhållandena, att få andar en annan, friskare luft, att få se det stora, pulserande lifvet på nära håll, att få lefva, lära, njuta — och så, då du ändtligen hunnit därhän, då längtar du tillbaka till den där gamla, utnötta hvardagsprosan, vid hvilken du nyss så innerligt leddes! Man kan blifva ursinnig för mindre. Och det finns vid sådana tillfällen ögonblick, då man tycker sig icke nog kunna förakta sig själf, och då man skulle vilja förbanna naturen, som aldrig kan låta människan behålla en enda glädje hel och odelad. Det är något dylikt jag har kännt denna eftermiddag här borta i den stora kejsarstaden vid Nevan. Jag har hela morgonen och förmiddagen vandrat omkring och sett allt, hvad Östeuropas hufvudstad kao bjuda, tjusats af stolta palatser och förgyllda kupoler, blandat mig i vimlet på en millionstads gator; jag har gått och gått, sett, beundrat, njutit, och så har jag till sist trött kommit åter till hotellet. Och i den mjuka resårsoffan har jag nu slagit mig ned för att smälta alla intrycken, frossa i minnet af det sköna och egendomliga jag nyss skådat och hämta krafter till en ny upptäcktsfärd bland den väldiga kejsarstadens alla sevärdheter. Och för min tjusta fantasi hägra dessa breda, af palatser kantade gator, de härliga grekiska kyrkorna med deras höga, glänsande pelare, deras helgonbilder och rökelsedoft; i tankarne vandrar jag åter bland sorlande fontäner, i lummiga parker eller utmed den stolta Nevan, som majestätiskt utbreder sin alltid svallande yta. Då — jag vet ej huru — faller min blick på det framför mig stående bordet. Där ligger ett bref hemifrån. Det är redan flere dagar gammalt; jag har läst det upprepade gånger, vägt hvarje ord, men icke kunnat spåra däri någon anledning till oro för mina käras skull och så lugnt åter ägnat mig åt njutandet af resans nöjen.
Det i 25:te §:n af konungariket Noriges grundlag nedlagda hinder för användandet till detta ändamål af detta lands stridskrafter är ännu icke undanröjdt; men deremot 426 Den 28 Mars f. m. på samma lands enträgna begäran, den af unionens stiftare gifna sinnebilden för föreningen af de begge ländernas försvarskrafter till sjös utbytt, om icke utplånad. Under sådane förhållanden, hvilka gifva anledning förmoda, att åt de vid unionens grundläggande bestämda vilkor icke gifvits den form, som kunde underlätta möjligheten af dess framtida utveckling, hafva R St:r icke kunnat lemna obemärkta de från Noriges sida tid efter annan framställda anspråk på förändringar i dessa vilkor, bland hvilka R. 8t:r tillåta sig att särskildt anföra: dels frågan om ett annat sätt för behandlingen af diplomatiska ärenden, dels förändring af Konungatiteln och namnchifiern, dels slutligen det af nuvarande StorThing för dess del beslutade uphäfvandet af det vid unionens stiftande betingade stadgande i Noriges å ömse sidor antagna grundlag, enligt hvilket Konungen eger att i spetsen för den i Christiania residerande regering, der han så skäligt tinner, i unionens intresse insätta en Svensk man, hvilka förändringar synbarligen innebära ett aflägsnande, i stället för ett förväntadt tillnärmande i unionellt hänseende, eller, med audra ord, en förändring af den åsyftade och i sjelfva verket nu existerande real-unionen till en dynastisk personal-union — en upfattning af densamma, som icke öfverensstämmer med den, man i Sverige anser vara den rätta. R. 8t:r föreställa sig deremot, att förändringar i unionsvilkoren böra, utan intrång i någotdera rikets sjelfständighet, sådan densamma blifvit i unions-akterna bestämd, afse befordrandet af den tydlighet och bestämdhet i formerna för föreningen, som måste anses för en oeftergiflig nödvändighet, derest dess ofvan antydda än damål skall kunna upnås.