Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Geting, såsom boende å närmare ort, skulle blifva mindre dyr, och derföre pastor blifvit meddelad att, genom brefväxlande med Åkerlund söka utverka något minskande af villkoren för dess hitkomst, så underrättade nu pastor sockne männen först om innehållet af J. A. Åkerlunds senaste ankomna bref och derefter om de flere säkre underrettelser han hämtat, det byggmäster Geting vore känd för mindre nyktert uppförande samt sannolikt ingalunda skulle fordra mindre arfvode än Åkerlund, om kyrkobyggnadens anförande blefve honom öfverlåtet. Då åtskillige härvid syntes betvifvla riktigheten och vigten af dessa nu meddelade, om tit. Geting mindre gynsamma underrättelser, samt yttrade det socknemännen borde ingå i votering, för att utröna hvilkendera byggmästaren pluraliteten önskade anlita, tillkännagaf ordföranden, att det tillkom hvarken honom eller socknemännen att nu egenrictigt[?] förändra ett i ordentlig väg tillkommet socknestämmobeslut, utan skulle dem, nästa söndag, meddelas besvärsanvisning, då de missnöjde egde, att hos Konungens befallningshafvande söka häfva socknestämmo beslutet af den 4 sistl. october, hvaruti åt underteknad blifvit uppdragit att med Åkerlund contrahera om kyrkobyggnadens anförande. Under dessa öfverläggningar utläto sig Erik Håkansson och Erik Andersson i Storbränna: ”Det är icke värdt att gå i sockne stämma, emedan vi aldrig blifva hörda och få råda, utan presterna skola alltid sätta före och hafva sin vilja fram,” och hvilket yttrande undertecknad ansåg sig till protocollet böra upptaga, såsom dels stridande mot sanningen, dels mot det uppförande som socknemännen borde vid allmän socken stämma emot presterskapet iakttaga, till det åtgörande som ordföranden kunde framdeles komma att egna åt dessa yttranden. § 3. Sedan om byggmästaren sålunda var taladt, öfvergick man till öfverläggning om sättet för kosthållningen åt byggmästaren och dess gesäller.
Represeutaulerne för de vigtigaste af de industrigrenar som trott sig behöfva förbudets skydd, och som kanske kunna framföra de åtminstone sannolikaste farhågorna i händelse detta skydd skulle uphöra, nemi. för vår klädest ill verkning, förklarade vid 1840 års riksdag, att om de under 10 års tid finge på sig skyddet af ett förbud, så skulle de anse sig icke vidare behöfva delta skydd. Dubbla tiden har nu förflutit oell böra de nu std färdiga, alt vidtaga ilen slutliga regleringen, som skulle gifva säkerhet för en bestående tull-lagstiftning. Vid 1840 års riksdag framställdes af Regeringen ett förslag i delta afseende lill R. St. Vid 1848 års framlades ett ungefärligen lika förslag, likasom del förra, utgående från handelsfrihels-systemet till R. St:s pröfning. Sedermera kommo under den riksdagen, politiska förhållanden, som gjorde att betänkligheter hos R. St. och äfven jag tillstår att jag delade dem och således äfven medverkade dertill att man icke vidtog någon åtgärd för att gifva verkställighet åt det K. förslaget. Det var nemi. de skakningar, som egde rum uti hela samhällsbeståndet efter revolutionen i Frankrike och de Tyska oroligheterna. Då var det vigtigt att undvika allt som kunde väcka oro. Icke var det af fruktan, att fäderneslandet skulle öfversvämmas af utländska tillverkningar, som skulle säljas för underpris, ehuru sådane skrik visserligen egde rum, men det var genom det inflytande, som vissa personer derigenom kunde hafva på folkklasserna för all vigla up dem och tillställa oroligheter. När man påminner sig allt della, så måste man medgifva alt de starka påkänningar, som funnos 1848 hafva gifvit vika och all således den farhågan, som då förmådde mig och många andra att 1848 gå stillatigande förbi Regeringens förtjenstfulla förslag, dessa farhågor finnas numera icke.
Hos Kongl. Majit hafva Dess Befallningshafvande i Malmöhus län och Biskops-embetet, i Lunds stift gemensamt i underdånighet anmält Husie, inom nämnde län och Oxie härad belägna, församlings framställda önskan att, till vinnande af en i anseende till dels förestående ombyggnad af församlingens kyrka och dels bristande utrymme för begrafningar högst behöflig utvidgning af den kyrkan omgifvande begrafnings-platsen, från det derintill gränsande f. d. Korporals-bostället vid Skånska Hussar-regementet Jidels mantal N:o 3 och Jidels mantal Nio 4 Husie, hvilket ännu innehafves af löntagare på gammal stat, men, enligt Kongl. Cirkulär-Brefvet den 2 Februari 1833, är afsedt till bostad åt Chefen för Lif-kompaniet af Södra Skånska Infanteri-regementet, måtte få afsöndras en vid vederbörlig landtmäteri-förrättning å karta affattad och beskrifven jordrymd af 10 TV dels kappeland, emot en efter ortens högsta vanliga jordpris och spanmåls-arrende bestämd årlig afgäld af 35kappar, löst mål, hälften råg och hälften korn, hvilken församlingen tillförbundit sig att den 1 Maj hvarje år efter gällande markegängspris till boställshafvaren utgöra; dervid Chefsembetet vid bemälde regemente, enligt afgifvet och tillika i underdånighet insändt yttrande i ämnet, icke haft något att erinra, så framt bostället betryggades i afseende på den erbjudna afgäldens ständiga fortfarande och församlingen ensam /tili. till It. St. Prol. 1833 & tSS4. 1 Sami. 1 Afd. 22 Haft. 1 2 Kongl. 3Iaj:ls Nådiga Proposition, N:o 80. korn me att vidkännas kostnaden Teir ifrågavarande jordstyckes mätning äfvensom dess afstängning från boställets öfriga plan. Till följd af härå meddelad
Bef:h:de jemte vederbörande hallrätter eller magistrater. Jag skulle härvid vilja föreslå det tillägg, hvad landsorterna beträffar: så vida kortfabrik i trakten finnes. Eljest kunde anspråk göras att få några kortlekar stämplade vid hvilket landshöfdingeembete som helst. Äfven skulle jag tro, att den ytterligare controll funnes deri, att fabrikanterna tillförbundos att förse deras korttillverkningar med fabrikens stämpel. Vidare har Utsk. i afseende å underslef vid stämplingen hänvisat till straffbestämmelsen i i3 § chartaesigiliatteförfattningen. Denna § afser likväl böter, som icke hafva sammanhang med kortspel, och är icke här tillämplig. Det finnes redan ett vite af 5o r:dr b:co stadgadt för deri, som säljer ostämplade kort. Jag skulle önska, att ett lika beskaffadt vite utfastes jemväl för den, som tillverkar sådana, samt 25 r:dr för den, som begagnar dem. Vill man ändamålet, måste man tillåta medlen. Sedan Utsk. föreslagit en förhöjd stämpelafgift af 6 sk. kortleken, hvilket är fullkomligt riktigt, bör man ock fortsätta sådana controller, att det afsedda ändamålet vinnes. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Instämmande till alla delar med den siste talaren, ber jag dock att till upplysning af det förhållande, att lurendrejefi med kort verkligen för närvarande äger rum, få äran förklara, att jag i sälskaper liört bestämdt uppgifvas, att kort, försedda med stämplar, blifvit lurendrejade in i landet; och det torde således få antagas, att en större del af missbruket härledt sig från furendrejeri. Jag har visserligen hört den siste talaren uppgifva ganska goda controller emot fortfarande underslef uti ifrågavar. afseende; men jag tager mig likväl friheten iterera de anmärkningar, jag i detta ämne förut framställt, deruti att jäg hemställer, huruvida det icke skujle vara det allrabästa, att, likasom det tillgår i Preussen, ett visst kort utaf hvarje lek directe köptes hos Kronans stämpelmästare, hvilken försåge det med stämpel. Den öfriga delen af kortleken kunde då köpas hvar som helst.
Under den tid nuvarande revision omfattat, har det kreditiv å 1,500,000 R:dr, som Riksgälds-kontoret sedan längre tid tillbaka, i och för bestridande af detta verk ålagda utbetalningar, äger å Rikets Ständers Bank, icke behöft för dermed afsedt ändamål begagnas. De, för fortsättningen af statens jernvågsbyggnader under åren 1858 och 1860 upptagna lån, jemte deraf föranledda utbetalningar redovisas uti ofvanomförmälda särskilda räkenskap, enligt hvilken de genom dessa lån föranledda skulder vid 1860 års slut utgjorde, såsom sednast församlade Revisorer i sin berättelse, sid. 43, uppgifvit, — 51 — ett sammanlagdt belopp af R dr 43,064,612: 26, hvaraf återstoden af 1858 års jernvägslån, för hvilket obligationer å tillsammans 8,190,500 Tbaler Preussisk Courant utfärdades, uppgick till 7,953,300 Th:r, eller, efter beräkning af 2| R:dr Runt för hvarje Thaler, till R:dr 21,208,800: — och det under år 1860 influtna beloppet utaf samma års, emot dels 4| procents och dels så kallade premieobligationer, upptagna lån utgjorde, efter afräkning af den för lusta halfåret verkställda afbetalning, ett belopp af 7,610,700 Thaler, motsvarande, efter enahanda kursberäkning, » 20,295,200:
Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-stånden erhållit remiss å denna nådiga proposition, får. efter tagen kännedom af dertill hörande handlingar och med afseende å de skäl den Kongl, propositionen innehåller, tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit täckts i ofvanberörda. afseende föreslå. Stockholm den 19 December 1859. JW *©. t Ank. lil) Exp.-Utsk. den XI Dec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl, May,la nådiga Proposition i fråga om utbyte af Häradsslcrifvare-boslället Hagebohl, 1/2 manial, emot 716 mantal Kolshult i Ostra härad af Jönköpings län. '■ (I. A.) Enligt hvad högstberörda den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer allåtna nådiga proposition (införd under Nio 28 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-ståndens protokoll) innehåller, hade, när Östra och Vestra häraders fögderi uti Jönköpings län, i följd af Kongl. Brefvet den 9 September 1785, delades i två Häradsskrifvare-distrikt, bostället i östra härad, 7/s mantal KolsBih. UU B. St Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 9 Haft 2 10 [Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20. hult N:o 1 i Carlstorps socken jemväl blifvit sålunda deladt. att hvardera Häradsskrifvaren erhållit % mantal deraf. Häradsskrifvarens i Vestra härad andel blef likväl, såsom belägen utom hans tjenstgörings-distrikt, enligt Kongl. Brefvet den 8 Juni 1804, utbytt mot annat hemman, och sedermera försåld till kronoskatte; hvaremot Häradsskrifvarén i Ostra härad bibehållit återstående 7/1G mantal Kolshult och derjemte, genom Kongl.
Riks-Stånden hinna afgoras, tillika vördsamt upplysa, att Rikets Ständers hittills fattade beslut, hvilka fordra serskilda underdåniga skrifvel - 4 Expeditions-Utslottets Memorial N:o s3. ser, äro i den mon till expedition befordrade, att för närvarande blott en eller annan skrifvelse återstår och beror på uppsättning; äfvensom att, af det blifvande Riksdagsbeslutet, så många §§. redan äro dels öfverlemnade till justering inom resp. Riks-Stånden, dels ock till vissa delar, efter den. tillgång på materialier som förefinnes, uppsatte, som möjligheten medgifvit, så att icke något i den delen, såsom efterliggande, beror på Expeditions-Utskottet. Stockholm den 18 Febr. 1835. Memorial, med öfverlemnande till ny justering af förslaget till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ytterligare Statsanslag för Arméens PensionsCassa m. m. Då resp. Riks-Ståndens bifall till Banco-Utskoltets Betänkande N:o 8o, innefattande specificeradt förslag å de publika papper, hvilka, enligt Rikets Ständers beslut, komma att i Banken belånas, och hvarvid Arméens Accords-Amorterings-Fonds Obligationer blifvit upptagne att kunna belånas till |:delar af vanliga försäljnings-priset under de 3:ne näst före belåningen förflutne månaderne, föranleder till en i öfverensstämmelse dermed förändrad uppställning af Rikets Ständers yttrande uti deras den 5 sistlidne Januarii justerade, men ännu icke till Kongl. Maj:t afgångne underd. skrifvelse om ytterligare Statsanslag för Arméens Pensions-Cassa m. m., så vidt samma yttrande afser omförmälde belåningsrätt; så får Expeditions-Utskottet ett i berörde afseende förändradt förslag till underdånig skrifvelse härli os till justering ånyo vördsamt öfverlemna. Stockholm den 24 Februarii i835.
StatsTJtsk. noga täckes begrunda Sakeus vigt. Gr. Frölich, Gust., förenade sig med Hr Xieyron. Frih. Gederström, Jac.: StatsUtsk. har i sitt betänk. N:o 87, ronde påle hufvudtiteln, efter redogörelse för Hrr Gyllenhaal* och Waerns samt And. Danielssons motioner, ronde landtbruksskolan, tillstyrkt ett anslag för detta ändamål, utan alt ingå i någon egentlig granskning af det erforderliga beloppet. Dess skäl har varit, att i bredd med practisk öfning vetenskaplig bildning må vinnas i alla landtbruket tillhörande, grenar. ' Jag vill icke bestrida nyttan af landtbruks-institutet; tvärtom anser jag uppfostringsanstalter i denna väg, likasom i all annan, vara af mycket gagn, 365 Den i8 M a j e. m. Långt ifrån således att afstyrka det gjorda anslaget, tillstyrker jag det; men jag får erinra, att dessa anslag icke tillköra denna litel, utan den tolde, som angår uppfostringsverket!. Derefter företager Ut->k. sig en redogörelse för titeln och yttrar: ”2:0 K. M. har val icke ifrågaställt någon "förändring i anslagssumman å g:de hufvud ti teln; men med "anledning af de flera inom RiksSt. väckta motioner, rör:de ”anslag till föremål, som kunna anses tillhöra denna lör ”jordbrukets, handelns och näringarnas befrämjande inrät”tade lmfvudtitel, har Utsk. tagit en närmare kännedom "af dess ställning och dervid inhemtat af förslaget öfver ti"telns utgifter för in neva r. år: ”1:0 att till afskrifning eller utbetalning återstående be”lopp för år i833 och föregående åren utgöra en summa ”af r:dr 170,862: 3. 7. ”2:0 att förut beviljade, årligen fortfa ”rande anslag uppgå till ett belopp . „ g5,g5o. "och 3:o att dylika anslag för en gång ”eller för bestämd tid och behof erfordra „ 37,984:21.
När man lagt sådan vigt på föredragningen, då Konungen med Sitt Svenska StatsRåd utöfvar styrelsen, huru kan man då föreställa sig, att den skall vara af så ringa vigt, då denna regering föres af 8 personer, af hvilka hälften är oansvarig: Const.-Utsk. har således, efter min öfvertygelse, handlat ganska riktigt, då Utsk. icke ansett sig kunna göra annat, än tillstyrka afslag å den Kongl. Propos:n. Hade förslaget varit af vanlig civil-lags natur, hade Const.-Utsk.. då det nödgades afse det Kongl, förslagets antagande i oförändradt skick, kunnat inkomma med en kontra-propos., uptagande de förändringar uti samma förslag, som Utsk. ansett nödiga, hvarigenom förslaget, gjordt fullständigt, kunnat blifva af beskaffenhet att kunna antagas. 422 Den 18 Februari f. m. Men, mine Hrr, donna fråga är icke af vanlig civii-lags natur; det synes deraf, att, oaktadt den är civil-lag, den icke blifvit remitterad till Lag-Utsk utan till Const.-Utsk:; men den är ännu mer i det afseendet af en egen oell särskild beskaffenhet, att den skall afgöras icke blott af Sveriges Rikes Sur, utan äfven af Norges Storthing. Det måtte således vara gifvet, att då II. St. till Coust.-Utsk. remitterat Tv. M:s Propos. om förändring i RiksAkten, kunde Const.-Utsk. icke upfatta sitt åliggande på annat eller vidsträcktare sätt, än att yttra sig, huruvida denna propos. i sin helhet, sådan den var beskaffad, kunde antagas eller icke. Hade Const.-Utsk. haft något annat updrag, skulle jag för min del varit ganska benägen, att vidtaga arbete med sådana förbättringar, som dera jag nyss nämnt vara erforderliga. Jag inser ganska väl, att de nuvärde stadgandena om Interims“regeringen iiro mycket felaktiga, och att det vore särdeles önskvärdt om de, ju förr desto hellre, kunde bringas till en bättre beskaffenhet.
Vidkommande den af Kongl. Revisorerne gjorda anmärkning, alt någon i Ögonen fallande controll saknas å de afgifter, som af Bokhållaren vid UllContoret i dess redogörelse debiteras såsom erlagda för ulls sortering, magasinering eller beläning, anse jemväl Revisorerne, att denna controll lättast vore alt vinna, om Bokhållarens förteckningar inrättades med en särskild column, deruti, in margine, ullägaren eller pantbelänaren med sitt namns tecknande vitsordade riktigheten af den ullquantitet, som till UllContoret blifvit aflemnad; hvarjemte en speciel granskning af UllContorets räkenskaper årligen borde på stället förrättas, då jemväl inventering af ull-lagret kunde ske, och handlingarna derefter öfverlemnas till Kongl. CommerceCollegium, för att UllDiscontens räkenskaper bifogas. År i83o hitsände Kongl. Maj:ts Beskickning i Paris 6 st. från Naz införskrifna Merinos-får, och vid samma tillfälle medföljde äfven åtskilliga af Kongl. CommerceCollegium för härvarande Fabriksidkare requirerade valk-machiner samt en bageri-machin, hvarefter Kongl. Collegium genom Protocollsutdrag af den 28 October och den 8 No - ( *9 ) vember i83o förständigade ManufacturDiscontContoret att af UllDiscontens medel utbetala den för fåren och nyssberörde mechaniska redskap belöpande transportkostnad, tillsammans utgörande p44 ^:c^r 24 sk. io r., med förklarande derjemte, att det belopp, sorn komme på Talkoch bageri-machinerne, skulle, efter Kongl. Gollegii föranstaltande, skyndsamligen blifva till UllDiscontfonden återbetaldt, så snart införväntade upplysningar från Kongl. Maj:ts förbemälde Beskickning ingått och räkningarna derefter blifvit slutligen uppgjorda. Enligt hvad räkenskaperne upplysa och Kongl. Revisorerne äfven anmärkt, balanceras dock dessa utgifter ännu med oförändradt belopp i räkenskapen, och Revisorerne dela derföre de Kongl.
Men låt också vara att omdömet har lättare att använda en regel af mindre än en af vidsträcktare omfattning i afseende på sitt innehåll; låt vara att man för att ännu mer lätta denna tillämpning och göra vetenskapen fullkomligt praktisk, reducerar den till blott beskrifning på facta och på sjelfva praktikens handgrepp; – så ökes derigenom först den redan anmärkta olägenheten; ty hvad man vinner i detaljen förlorar man i vetenskapens omfattning: och dessutom uppstår deraf en annan olägenhet, som är ännu förderfligare. Ty derigenom, att ifrån ungdomen en sådan mängd facta med dertill hörande reglor och beskrifningar inproppas i hufvudet, för att i en framtid underhjelpa omdömet i det verksamma lifvet; så vänjes detta omdöme ifrån början att lita på främmande reglor och hjelpmedel, som för förståndet äro så mycket mer främmande, som de, såsom tillhörande strödda facta, ej sins emellan äga något sammanhang. I säkerheten att alltid hafva dessa konstiga hjelpmedel att tillgå, behöfver det aldrig lita på sig sjelf, aldrig sjelf vara verksamt. För vanliga fall har man lärt det en Theoretisk slentrian, som den blott behöfver göra till en praktisk slentrian. I ovanliga, pröfvande händelser är det fullkomligt rådlöst. Den overksamhet, hvari det slumrat, har gjort det allt slöare; den praktiska upplysningen, som med alla sina reglor, och beskrifningar och rikedom på erfarenhet och facta skulle hjelpt, har stjelpt det; och man kan inse möjligheten deraf, att genom lutter upplysning bli allt dummare och dummare. Men detta är ej blott en möjlighet, det är en nödvändig följd af den slags upplysning, som vill göra all vetenskap till en beskrifning på facta, all vishet till en utanläxa af erfarenhets-reglor, all theori til praktik, en följd af den derpå grundade berömda praktiska uppfostran, som har en afgjord afsky för all verkelig, sträng och systematisk vetenskap, såsom ett onyttigt gräl, och skryter deraf, att redan på förhand hafva gifvit sina elever hela den redbara erfarenheten till lifs i boken, innan de ännu i sjelfva verket äga någon erfarenhet.
Norrländingarne äro emellertid patriotiska, ty ett gammalt ordspråk säger: » Ume lax och Kume sik finns ej gärna i världen lik. » Många läckerheter hafva som bekant erhållit namn efter städer. Vi behöfva endast erinra om t. ex. namnen Lubecks skinka, Compiégne-kakor, BeWmer-munkar, Sirassburger gåslefverpastej, m. fl. Så är antagligen förhållandet i alla land, och hvad Sverige beträffar behöfva vi endast erinra om Vesterås gurkor och Enköpings pepparrot, hvilkens rykte täflar med själfve doktor Vesterlunds. Om Södertelje har sina kringlor, så eger Ronneby sina pepparkakor, och Grenna päron torde vara i det närmaste lika bekanta som Göteborgsporter. Nu misstänker jag, att jag måste sluta. Och jag gör det äfven med den uppriktiga önskan, att den andliga spis, hvilken jag serverat, ej måtte bli allt för hårdsmält eller fadd för Iduns älskvärda läsarinnor. Husmoderlig almanack. Augusti. Denna månad kan för husmodern med rätta kallas » syltmånaden ». Hon tillvaratager efter råd och lä- genhet bär till sylt och saft samt lägger in trädgårdsalster för att lugnt kunna motse vintern. Hon spar hvarken tid eller besvär — trots sommarhettan. För det oundvikliga onda, att händerna alltid blifva färgade vid saftpressning o. d., finns ju äfven åtskilliga bepröfvade medel, blott man ej först försöker med vatten och tvål eller soda. Tvättning i kjärnmjölk kan rekommenderas; äfven i andra syror. Doppar man handen först i kallt vatten och håller den sedan öfver svafvelånga (antända svafvelstickor), så försvinner det mesta, och gnidning med en pimpstensbit eller tvättning med hafremjöl tager bort resten. Ett annat medel är gnidning med pressjäst. Tvättning med utspädd Éau-de-Javelle är också af godt resultat. — Flugorna bruka vara närgångna i augusti och förorsaka besvär och ledsamheter i rum och skafferier; många medel mot dessa och andra insekter hafva redan offentliggjorts i Iduns spalter.
För öfrigt hade flere af det Högvördiga Ståndets Herrar Ledamöter yttrat den önskan, att Ståndet ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet bönfalla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder vidtaga kraftiga åtgärder och föreskrifva viss tid, inom hvilken öfverenskommelcer, rörande Presträttigheter, bära vara ingångne och till Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse öfverlemnade, på de grunder och i den ordning, sorn Kongl, kungörelsen af den 3 Aprill i8l6 föreskrifver, heldsterfarenheten visat huru föga benägna åtskilliga Församlingar äco, att derom i vänlighet åsämjas. — Sedan Utskottets Betänkande i anledning af dessa anmärkningar och yttranden blifvit återremitteradt, har Utskottet haft detta allt under ytterligare öfverläggning. Och, hvad först beträffar Pierr von Hctusvoljfs begäran, att ett serskildt undantag i ansetnende till Gottland måtte göras 5 så tror Ut* skottet sådant vara så mycket mindre nödigt, sorn Utskottet uti dess i ämnet afgifna Betänkande icke meddelat något yttrande öfver, och än mindre tillstyrkt bifall till ett orubbadt och oförändradt bibehållande af så - 654 Besv. och Ekon. Utsli. Betänkanden, dana Conventioner rörande Presträttigheter, hvarom någon tvist redan uppstått och således berodde på Vederbörandes pröfning och afgörande. Utskottet har funnit den i ämnet väckta motion, som föranledt Betankandet, icke angå eller hafva afseende på andra Conventioner än dem, om hvilkas framtida bestånd ännu ingen tvist uppkommit5 och längre har Utskottet icke heller sträckt sitt yttrande, emedan i motsatt fall sådant skulle hafva varit ett försök, att få hufvudgrunderna uti Kongl. Maj:ts Nådiga kungörelse af den 3 Aprill 1816 rubbade, hvilket Utskottet anser lika så litet böra göras, som det bör eller kan förmodas, det högstberörde eller någon annan i detta ämne utkommande Kongl.