Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om dessa bifallsrop skulle från de ledamöters sida, som ii 10 jordbrukare, som egnat sig åt industri, eller som i allmänhet hafva affärer, innebära en fullkomlig dementi åt de åsigter, jag uttryckt, så skulle detta hjertligen glädja mig, emedan jag deri kunde finna ett bevis på, att vår ställning verkligen är tillfredsställande; och med glädje hembär jag offret af min egenkärlek, om jag kan få detta bevis för så godt köp. Fastän af naturen optimist, kan jag dock icke se ögonblickets ställning i samma couleur de rose, hvari den presenterar sig för den siste talaren, icke tro att de bekymmer, vi haft att dragas med, varit blott en finansiell borask, som redan skingrat sig, så att den lifgifvande solen ånyo sprider sina strålar öfver land och rike. Jag uprepar emellertid ännu en gång, att det skulle hjertligen fägna mig, om så vore. Hr Gripenstedt har indelat sin kritik i 2 delar, nemi. den första, omfattande hvad han finner felaktigt i mina upgifter om andra länder, och den andra, de aurmr, hvartill han funnit sig föranlåten af mina beräkningar öfver vårt eget lands finansiella ställning. Hvad till en början den förra delen beträffar, känner jag ganska väl igen de källor, hvarur den värde talaren hemtat samtliga sina upgifter i denna fråga, nemi. ur den år 1853 af Coquelin och Guillaumin utgifna Diktionnaire de 1’Economie Politique. I denna recueil har Passy skrifvit artikeln 1’Agriculture, och Wolowsky le crédit fonder; men man måste komma ihåg att dessa artiklar skrefvos under intrycket af 1848 års händelser, och att först nu under sednare åren Frankrike återhemtat sig till sin förra industriella och finansiella styrka, hvadan äfven jorden numera icke blott återvunnit sitt fordna värde, utan äfven sprungit upp till en förut icke anad höjd. Det är på grund häraf som Franska statistici upskattat detta lands jordvärde till det af mig antagna belop-' pet af 83 milliarder francs.
Uppå de skäl, jag anlört, skulle jag helst vilja instämma uti motionen i dess helhet; men anser dock för denna frågas möjliga genomförande lämpligare att förena mig med de Hrr, som röstat för bifall till Frih. Arrnfelts reservation. Frih. Cederström, Budolf: Uti öfverensstämmelse med mina, vid remissen af Frih. Creutz’ förevarande motion, tillförene yttrade åsigter uti detta ämne, anser jag äfven nu fortfarande denna motion, tagen uti hela dess ursprungliga omfattning, vara ytterst vådlig, och vill fördenskull till Lagutskottet hembära den tacksamhet, jag tror oss vara nämnde Utsk. skyldige, för den utredning af frågan och de giltiga skäl, hvarpå Utsk:t, i hänsigt till dess afsedda omfång, grundat sitt afstyrkande. Skulle jag således varit stäld uti valet mellan att antingen antaga ett förslag af lydelse, att en oerfaren qvinna om 15 års ålder egde att, mot sina föräldrars mening och vilja, bestämma öfver sitt öde, eller ett afslag å hela frågan, så tvekade jag icke att rösta för det sednare alternativet, på det att föräldrars giftomannarätt öfver qvinnan under de år, då hon ännu icke hunnit någon erfarenhet rörande verl - ]>en 2ft Januari f. m. 1! M (len och menniskorna, måtte fortfara. Men lyckligtvis liro vi lör närvarande icke stälde uti detta dilemma, då här den åsigten uttalats, det förordnas må, att, »med ändring af hvad i Lag finnes »stadgadt angide giftomannarätt, ogift qvinna, som fyllt 25 år och »i laga ordning anmält, att hon myndigheten sjelf utöfva vill, icke »längre står under giftornans inseende» m. m., som uti Frih. Armfelts reservation omförmäles.
» Å h, hvad man kan vara t o k i g! » sade hon, ännu h i l t andfådd. » F r ö k e n är ju en riktig liten vildbasare. » » F r u n ger då inte efter, tycker j a g, » svarade den andra. » H a vi inte haft roligt kanske? D e t är som ordspråket säger: L i k a barn leka bäst. » Elsa blef i en hast helt allvarsam o c h stel och kämpade för att återfå sin förlorade värdighet. » lät nästan ceremoniöst. O c h så gingo de till hvila, upphettade, rufsiga i håret o c h mörbultade i alla leder — både den utmärkta sångkonstnärinnan o c h kyrkoherdefrun med den stora värdigheten. * En Ö^od kOlin den danske musikern gick trögt. H a n berättade, att han föregående kväll lyckats få ett utmärkt logis till jämförelsevis moderat pris i en större bondgård, o c h o m det var sant, så var det i alla fall högst märkvärdigt, att han hade höfrö o c h strån både i håret o c h bak på rocken. Han » att hela tiden med ett uttryck af spänd väntan i sitt gråbleka, orakade ansikte: det trängde sådana ljufliga dofter af uppstekt pannkaka ut från k ö k e t. I o b e v a k a d e ögonblick sträckte han ut sin långa, knotiga bals o c h sneglade inåt, där han trodde matsalen var belägen. E n sådan aptit, du inilde Gud, då han väl k o m till b o r d e t! Medan han åt med ett slamrande ljud af de stora, taktfast arbetande käkarna, pratade han oupphörligt, för att afleda uppmärksamheten, o m den o d ö d l i g e Mozart, o m kontrapunktens heliga mysterier, om konstnärens sublima kall, men mest o m sin guitarr, som han påstod vara ett underverk af gammal italiensk instrumentmakarkonst, signeradt T o m m a s o R o c c a, Cremona 1791. H a n hade varit bjuden 2000 kronor för d e n, men han sålde den icke för ett kungarike, den skulle följa h o n o m i grafven.
Ståndet förklarade, ..att Rikets Ständer borde öfverlemna den af Utskottet föreslagna Vexel-Lag, sådan den af Ständ erne blifver godkänd, åt Kongl. Maj:t, med underdånig anhållan, att KonglMajit täcktets, i hvad den rörer utrike» vexlar, derpå fasta det Nådiga afseende, sorn densamma kan pröfvas förtjena, och i hvad den .angår inrikes vexelrörelse, låta utfärda en Nådig förordning, men, i händelse Ständernes nu i underdånighet afgifne förslag > icke skulle ,af Kongl. Majit; oför ändradt gillas, öfverlemna åt Rikets Ständer vid nästa. Riksdag att öfverlägga derom, såsom ett för bägge Stafsmakt er ne gemensamt Lagstiftniiigsämne , hvarefter Utskottets, förslag bifölls. Från Vä Ilo fl. Borgare-Standej. S„ DFöredrogos å nyo Lag-Utskottets Betänkanden, Utlåtande och1 Memorial: N:o 179,. öfver YäGkla motioner, angående Lagstiftning för vexelrörelsen, bifölls; N:o i8p* i anledning, åf återremiss af Stats-Utskottets Betänkande Nio 64, öfver väckta motioner om antagande af en mera fri assigneringsrätt enskilde emellan, än nu eger rum;, bifölls ; N:o i8r, i anledning äf Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af it §. i 9 GapHandels-Balken, bifölls; och' Nio 182, med begäran, att Höglofl. Riddersfcapet och Adeln samt Högvördige PresteStånde. t mätte närmare utlåta, sig i anledning af Lag-Utskottets Memorial N:o 172, lades till h arid lin garn,e.. , S. D. Till handlingacne lades Förstärkta Lag-Utskottets Memorial ... ... - • , G i -.v; jnxv ./J;' i'C ,KSUi./:- Proi.
Frölich, med den anmärkning, att om också följden af en återremiss skulle blifva att icke något förslag från denna riksdag komme alt hvila på Ständernas bord, så ansåg jag likväl icke frågan derigenom vara bragt längre tillbaka, än om vi nu nödgades att af ett förstärkt Utsk. låta påtvinga oss ett förslag, som i alla fall icke vid nästa riksdag kunde antagas, och hvilket derjemte medförde den olägenhet att hinda discussionen emellan riksdagarne vid ett viss förslag. Det är nemi. ganska lätt att uppträda mot hvilket förslag som helst, ty mot hvarje menniskoverk kunna göras grundade anmärkmr. Således, så länge på Ständernas bord hvilar ett förslag, som ieke kan antagas, så kommer discussionen att uteslutande kring detsamma hvälfva sig, hvaremot discussionen i annat fall får en mera omfattande riktning. Man måste då hafva någonting positivt att framställa, för att kunna yttra sig i frågan, och discussionen får icke då det utseende af partisinne, som den antager i händelse den vänder sig kring ett på Ständernas bord hvilande förslag. Man har emot mitt förra yttrande anmärkt, att det förslag, som möjligen skulle blifva följden af en sammanjemkning, måhända icke skulle af något Stånd gillas, och Hr von Hartmansdorff har frågat, hvartill sammanjemkningen i sådant fall skulle tjena. Jag svarar derpå, att det tjenade till en början dertill, att man hade uppfyllt grundlagens föreskrifter, och om det icke tjenade till något annat, så kunde del ändå vara tillräckligt. För det andra skulle det tjena dertill, att man finge ett förslag uppgjordt på andra grunder än dem man hittills sett framställda. Hvarje sådant förslag bringar frågan ett steg framåt, och mera kunna vi svårligen vid denna riksdag vinna. Jag tog mig äfven friheten, att under mitt förra anförande hänvisa på åtskilliga förslag, hvilka jag ansåg utgöra en jemkning emellan Ståndens olika beslut; de blefvo af Hr von Hartmansdorff kallade vidunder och talaren gjorde sig deröfver ganska lustig. Jag beklagar, att man här så ofta begagnar sig af dylika medel.
Prest-Sdndet. S, D. Föredrogs och bifölls Expeditions. Utskottets ytterligare utlåtande, angående en förbättrad redaktion af Bihanget till Riksens Sänders Protocoll för innevarande Riksdag. Från Vällojl. Borgare-Ståndet. S, D. Sed an Borgare-Ståndet sistledne dag bifallit, hvad Riksens Ständers Expeditions-Utskott uti Dess angående förbättrad redaktion af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll meddelte förnyade Utlåtande af den jtte uti innevarande månad, hemställt och föreslagit; fann Borgare-Ståndet derjemte for sin del nödigt, att, på det fortgången af Bihanget* tryckning icke mätte uppehållas, genom afgående Protokolls Utdrag anmoda Riksens Högloft. Ständers samtlige Ut“ skott att af sina afgifvande Betänkanden och Utlåtanden med all möjlig skyndsamhet till Expeditions-Utskottet afsända det Exemplar som skall bemälte Utskott meddelas; äfvensom Borgare-Ståndet ansåg angeläget, att samtelige Ståndens Sekreterare måtte så foft sorn möjligen ske kunde, till Expeditions-Utskottet öfversända alla de Utd rag af Riks-Ståndens Protokoll som till Med-Stånden och Utskotten expedieras, om hvilket allt de respektive Med-Stånden skulle Vördsamt och vänligen underrättas. Från Prot. Utdrag d. 15 Jan. 1818. 31 Frän Hed. Bonde-Ståndet d. i5 Jan. 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskuttets d. g:de dennes upplästa och då på bordet lagda förnyade förslag till förbättrad redaktion af Eihanget till Riks Ståndens Protokoll, blef det af Hedervärda Ronde-Ståndet godkändt; hvarom så väl bemälce Utskott, som Resp. Med-Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Uppläst och godkänd hos Samtliga Riks Stånden d. 15.Jan. 1818- Riksens Ständers underd.
Då frågan under föreg:de riksdag behandlats, yttrade de i sista punkten af sin underd. skrifvelse till K. M. N:o 233 af d. 24 Maj 1845: ”På det alt Statsverket må kunna med någon sannolikhet beräkna hvad belopp ”af naturapersedlar, som af räntegifvare kunna komma att uti de ”särskilda orterna levereras, få R. St. likaledes i underdånighet ”anhålla, att K. M. täcktes låta alla räntegifvare läneller di”striktvis höras huruvida de önska alt framgent bibehålla sin nu ”egande optionsrätt eller huruvida de åstunda att för framtiden ”ovilkorligt erlägga räntor och kronotionde i kontant.” Denna R. St:s skrifvelse härleder sig från ett betänk, af StatsUtsk., i hvilket jag förmodar att Frih. Palmstjerna, såsom Utsk:s ordf:de på den tiden, deltagit. Hvad som då af R. St. yrkades, det lärer väl äfven nu, för rättvisans skull, böra förnyas. Hafva vederhöride blifvit hörda och medgifvit att deras räntepersedlar må förenklas, så återstår frågan, med hvilka persedlar skall förenklingen ske? Kan man ålägga räntegifvare alt åtaga sig persedlar, som de icke hafva, eller kunna och vilja utgöra? Nej. Derföre måste, enligt min öfvertygelse, räntegifvarne höras och deras samtycke till förenklingen lemnäs. När sådant föregått, då, men icke förr, kan förändringen lagligen göras med K. M:s och R. Sus samtycke. Om nu R. o. Ad. eller R. St. i allmänhet skulle på förhand besluta en sådan förändring, så blefve hon, på sätt jag sagt, icke allenast oviss i afseende på rigtigheten, utan hon blefve ock olaglig. Ingendera delen böra vi låta komma oss till last. Man säger, måhända är det eder mening att endast stadna vid ett afsla& på Utsk:s betänk., eftersom J ej heller vil - 70 Den 7 September e. m. jen antaga Frih. Palmsljernas förslag? Det är åtminstone icke min mening, men det vore förhastadt af R.
Då nu ånyo Föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, den 19 denneSj under N:o 224 aflåtne, "och samma dag på bordet jagde Memorial, innefattande anhållan, det Ridderskapet och Adeln måtte öfver dess, i anledning af Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o ^85». i frågan om föreslagen ändring uti Examina för Bihang till R, St, Prot. cpde Sämb 59 jvo Prof. Utdr. d. so, Deeemb 1313, i-nträdé Uti de Civila Ämbets Verken fattade béslut meddela sådan förklaring, sorn kunde gifvtt tillräckliga grunder för den blifvande Expeditionen; fann Ridderskapet och Adeln nu för godt för* klara, att, sedan Kidderskapet och Alein vid pröfning af Särskildta Utskottets Bet fikande, örn Re. glering af Rikets Styrel se-Verk, redan öfverlémfiat det deruti, rörande ett förändradt sätt för Exami* na framställde förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga åtgärd, hvarigenom denna fråga således blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord, Ridderskapet och Adeln derefler, vid granskning af Ekonomi Utskot tets, under N:o 185, angående detta ämne afgifne Utlåtande* hvarken bifalla eller afslå, utan följagteligen endast ansett detsamma såsom förfallet, höäggas till Hafidlingarne. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af ej mindre Eagsamt Allmänna Besvärsoch Ekono" mi-Utskoitens, den 14 sistl.
Maj b. 12 Juli b. 2 Febr. b. 14 Juni b. 14 Juli b. 14 Juni b. 12 Febr. b, 14 Juni b. 19 Febr, å. 23 Febr. b. 15 Maj Borgare ståndet. lionde Stondet. c/-, c vrZ N:o b, 8 Juli 8 Juli 3 Aug. b. 11 Mars b. 9 Febr. a. a. 26 Febr, b. 14 Juni b, 19 Febr. b. 13 Maj b. 17 Okt. b. 17 Juli a. a. 2 Aug. b. 17 Okt. a. a. 22 Okt, b. 3 Maj a, 12 Juli b. 2 [Febr. b, 14 Juni b, 13 Juli b. 14 Juni b. 9 Febr. b. 14 Juni b. 19 Febr å, 23 Febr. a. a. 13 Maj å. 19 Febr. b. 11 Maj g. 17 Okt b. 19 Juli a. a. 3 Aug. a. a. 21 Okt. a. a 22 Okt. a. a. 22 Okt. b. 5 Juli 5 Juli 5 Au(v. b. 11 Mars å. 9 Febr. a. a 23 Febr. b. 17 Juni å. 18 Okt. a. a. 21 Okt. b. 3 Maj I. b. 13 Juli b. 2 Febr. b. 17 Juni b. 14 Juli b. 17 Juni I. b. 9 Febr. b. 17 Juni b. 19 Febr. å. 23 Febr. b. 13 Maj b. 19 Febr. b. 10 Maj b. 18 Okt. b. 19 Juli a. a. 3 Aug. 144 181 228 21 f53 ( G8 149 225 84 226 II. m 'T', — o C/2 ' 2"
Gustaf Bjerkander från Skaraborgs lån har yrkat visst antal brännerier, Anders Jonsson från Östergöthlands län och Anders Andersson från Wermlands län visst fastställdt tilfrerknings-belopp. Särskilda Utskottets Betänkande N:o 8. 7 Guslaf Bjerkander har ansett brännings-rättigheten böra utbjudas på auktion. Erik Jansson Irån Stora Kopparbergs län har yrkat absolut förbud för all bränvinstillverkning för framtiden och efter några öfvergångs-år. Mot bränning för beredning af press-jäst på annan än tillåten tid har motion blifvit gjord af Carl Nilsson från Östergöthlands län, dock med undantag för det fall, att privilegium ej är vilkorligt, då det borde fä begagnas, men med skatt och kontroll. Nils Nilsson från Wermland vill Norska bränvins-lagen till grund för både tillverkning och försäljning. Guslaf Hullman från Örebro län önskar högsta pannerymd färeskrilven till 30 kannor och bestämd konstruktion. Sedan Utskottet sålunda i korthet framställt innehållet af de hos Riks-stånden väckta motioner, anser det sig böra lemna en öfversigt af de till Kongl. Maj:t och till stånden ingifna petitioner. Dylika hafva ingått från de liesta länens Hushållningssällskap, från presterskapet i vissa orter, från flera nykterhets-föreningar, från hufvudstaden och 38 andra af rikets städer, vidare från större delen af socknarna i Norrland och Dalarna, 62 socknar i Wermland, 28 i Nerike, 21 i Upland, Westmanland och Södermanland, 13 i Östergöthland, 85 i Jönköpings och Kronobergs län, sams 18,000 personer i Calmare län, 50 socknar i Skaraborgs och 36 i Elfsborgs län, 27 i Röhus län, 19 i Halland, 74 i Malmöhus och 36 i Christianstads län, 9 i Blekinge och 4 på Gottland.
I anledning häraf, meddelade bemälde embets-verk, uti kungörelse den 25 påföljande November, till vederbörandes iakttagande, bland annat, att den en del städer tillkommande ersättning för gernings-örena, hvilka icke vidare komme att såsom särskild uppbörds-titel bland stats-inkomsterna upptagas, borde uträknas efter antalet af de gerningsmän eller socken-handtverkare, af hvilkas gernings-ören staden, i händelse denna afgift fortfarit, skulle hafva egt att större eller mindre andel tillgodonjuta, och att, efter de uträkningar, hvilka på sådan grund borde af Lands-kontoren upprättas, godtgörelse sedermera skulle af Konungens Befallningshafvande från Landtränterierna utanordnas af 7:de hufvudtitelns anslag för städers friheter; och hafva i följd häraf så beskaffade uträkningar sedermera årligen blifvit, i föreskrifven ordning, verkställde. Då emellertid, efter hvad Revisorerne inhemtat, den specifika uträkning af dessa ersättningar, hvilka vänligen uppgå till obetydliga belopp, och för revisions-året för hela riket utgjort allenast 574 Ridr 40 sk., är förenad med mycket besvär för Lands-kontoren, hemställa Revisorerne, att, för bestridande af denna städerna tillkommande ersättning för gernings-örena, ett särskildt årligt anslag må i riks-staten uppföras, samt i afseende å summan, bestämmas efter det medelbelopp, hvartill dylika ersättningar under de närmaste 5 föregående åren uppgått. § 12. På öfverskotten af stats-verkets inkomster hafva följande anvisningar under revisions-året egt rum, nemligen: Kostnader för transport af krut samt för öfvertillverkadt krut 12,902: 3. 8. Utgifter för uppgörande af formulär till förvaltande verkens räkenskaper 1,800: Dito för Komitén till undersökning af grunderna för städernas beskattning 5,600: Dito till Lif-regementets Hussar-korps, för mistade skjutsfärds-pen ningar 27: 24. — Ersättning till Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län, för dagsverken 228: 10. 5.
987 rätteligen förhållit sig dttutinnan, ark Utskottet std. n irenne Ständ redan gillat omförmätdte Betänkande, icke funnit sig tillständig! ä dr wäckte anmärkningar nägöt affeendc göra eller en§ dem gransta e-ch utlåtande dcröfwer algifwa, uran allenast meddelat underrättelse om hwad r amner af ve öfrige RnsSkänden bliimtt bestutadt och angäcnde de omständigheter, hwilke ftitogo Utstolter frän widare befattning och bkswär, med den till Utstottet frän Högloft. Ridderffapet och Adlen i grund af nämde anmärkningar äierremitkerade Lagsaga. 2:do Huruwida trenne Stä-.chs bistrik i Allmänhet kan medföra hindsrför drh fria öswerläsgmngsrätt, rörande samma ämne som redan lälunda af trennr Srand blifwit afgjordr. — Och g:o Om Utstottets Betänkande ar af dm brstaffinhet, att det bör af Högloft. Ridkerstapet och Melen till asta delar bifastaS eller icke. Att LagUtstoktet hwarken kunnat eller bordt »vidtaga ytterligare ätgärd i ett ämne, som redan af trenne Ständ blrfwik afgjordt, anser jag wara en följdas RegeringsFormens förcstrrst uti 8? §., hworest stadgas, att i Lagfragor stall tre Sländs mening anses för Riksens Ständers bcsiltt; hälfk de Ledamöter uti Lagutskottet, hwilka äro Medlemmar af de try Ständ lvm Betänkandet inststäldt, icke kunde förpstgtas akt widare ventsl-ra vm en tak, h varutinnan cj mindre de fjrlfwa, än ock alle deras Ständs Camerader redan höglidligt fogt deras tanke och bestämt deras öswsrlygttst. Under hela detta Riksmöte hafwa ock famteliga Utffotten handlad! efter enahanda princip, hwarä LagUttrotteks sivar till Högloft.
Af den uträkning som komitéen för skjutsningsbesvärets ordnande vidfogat sitt betänkande, synes, att Postverket för skjuts 312 mil per mantal eller derunder, tillsammans 130,300 mil, betalar 40 till 45 öre. Om nu denna lega höjes med 35 öre, så får Postverket en förökad utgift af omkring 45,600 R.dr. Om nu denna kostnad betäckes af de föreslagna 70,000, så återstå dock 24,400. Då det af bemälda komitées åberopade räkning vidare synes att Postverket för 82,550 mil betalar till postbönder 80 till 83 öre per mil, så visar sig att statsanslaget mer än tillräckligt försloge att höja denna sednare lega till fullt 1 R:dr per mil. Men en sådan höjning lärer väl mindre komma i fråga, då denna högre lega ej utgår annat än på de mest befarna linierna, der postbönderna antingen genom jernbanorna och postdiligenslinierna allaredan äro befriade, eller snarligen genom nya diligenslinier kunna befrias från all postskjuts; hvarföre större delen af dessa 24,400 R:dr kunna användas för diligensinrättningarne. Vidare är klart att de 96,294 R:dr, som Postverket förr påkostat snällposterna, af just enahanda anledningar blifva för diligensinrättningarne efter hand disponibla. Sammans. Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 40. 11 Den invändningen, att Utskottets förslag om skjutslegans höjande till 1 R:dr 50 öre skall medtaga vida större summor för diligensinrättningens uppehållande, har jag icke heller förbisett. Men ett sådant höjande af legan, skall ovilkorligen tvinga en större mängd resande att begagna det billigare kommunikationsmedlet, diligenserne, som derigenom kunna beräkna en jemnare trafik och inkomst älven om tarifen något höjes.
Om vi kasta en blick på huru förhållandet är i främmande länder, så finna vi, t. ex. i Frankrike vid dervrde krigs-skola, som är belägen straxt utanför Paris, nemi. 8:t Cyr, att ynglingen ej vinner inträde, förr än vid en mera framskriden ålder. I följd af hvad jag nu anfört, anser jag, att de af behofvet mest påkallade förändringar vid krigsakademien vore, för det första, att klassernas antal inskränktes till det af blott tva, samt för det andra, att åtgärder vidtagas, hvarigenom den praktiska militärundervisningen skulle komma, att, mera än hittills varit förhållandet, utgöra föremål för ungdomens upfostran. Hvad åter särskildt beträffar skillnaden mellan sjö- och landtkadettskolorna, sa äro mina åsigter i det fallet ej fullt öfverensstämmande med dem, Hr Thulstrup nyss tillkännagifva. Enl. mitt förmenande, vore det ej utan sin stora nytta, att, på sätt en föreg:de värd talare föreslagit, förflytta sjökadetterna till Carlskrona, alldenstund det är ett oeftergifligt vilkor, för att af ynglingen bilda en duglig sjöman, att ej blott söka 328 Den 3 December e. m. göra honom hemmastadd med det element, hvilket framdeles skall komma att blifva fältet för haus verkningskrets, utan äfven sätta honom i tillfälle att lära känna de fartyg, på hvilka han, under största delen af sin förestående lifstid, skall hafva sin boning. Jag anhåller, att dessa mina aura:r måtte få åtfölja till Utsk:t. Ropen på propos. förnyades. Hr Montgomery: Jag skall söka ätt i största korthet besvara de anm:r, som blifvit framkastade mot min motion. Särskildt ber jag att få tacka Hr Thulstrup för det för honom säkerligen helt oväntade stöd, han gifvit åt min motion. De åsigter han nyss uttalade ang:de militärbildningen, att den nemi. skulle börjas vid tidigare ålder, än hittills varit förhållandet, äro i full öfverensstämmelse med dem, jag i min motion afgifvit.