Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamilton i sin reservation föreslagit, må kunna åvägabringas, röstar jag för ärendets återförvisande till Utsk:t. Hr Dalman: 1 anledning af Gr. Sparres yttrande, att LagUtsk:t icke kunnat på annat sätt, än som skett, behandla frågan, emedan något förslag till förändring i lagens stadgande icke af motionären blifvit framsläldt, får jag fråga den ädle Gr:n. huruvida icke motionären begärt ett tillägg til! redan befintlig lag, och om detta icke kan anses lika godt, som om han uttryckligen begärt en förändring. När motionärens förslag är uppstäldt alternativt, så att han begär att frågan skall bedömas antingen af domstol eller af K. M., hade det varit Lag-Utsk:ts både rättighet och skyldighet att besvara hvardera frågan, och icke inskränka sig till alt söka komma ifrån hela saken genom att lemna ett sådant Utlåt., som här varit fallet. Jag vill icke vidare upptaga tiden, utan endast yttra, att jag anser alla skäl tala för en sådan förändning, som Gr. Ha - Den 14 Februari f. m. 409 milton förordat, hvarföre jag förnyar min anhållan om återremiss. Gr. Hamilton: Jag har endast begärt ordet med anledning af Gr. Sparres påstående att jag skulle yttrat mig förklenligt om K. M. eller Högsta Domstolen. Detta har jag icke gjort, men hvad jag sagt och, som jag står vid, är, att hvarken K. M. eller någon annan kan genom lagbud sättas i tillfälle att fullgöra hvad han enligt sakens natur icke kan fullgöra. Just aktningen för den Högsta myndigheten inom landet bjuder att icke till densamma hänskjuta annat än hvad som är förenligt med denna dess egenskap att vara den Högsta. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Olivecrona: Med anledning af Hr Tersmedens yttrande, vill jag upplysa, att jag ingalunda yttrat att äktenskapsskillnad skall försvåras; jag har blott sagt, att man icke bör underlätta sådan skiljsmessa mera än som hittills skett, och att genom ett underlättande af äktenskapsskillnad olyckliga äktenskap aldrig kunna förekommas, men väl uppmuntran till lättsinnigt afslutande af äktenskap lemnäs. Ropen på propos. förnyades. Frih. Cederström, Rudolf:
I den af Riksens Ständer tvid sistförlidet Riksmöte faststälde Charle Sigillate-Förordning, bäfwe Wi, efter erhällen anledning af Kongl. Masts Nädiga Proposition beflutit de förändringar, Wi, genom särskild underdänig Skrifwelse under den 18 sistlidne Septeniber anmält, och hwarigenom bruket af de nya BeläggningsChartorna blifwit uppstjutit för Landsorterna tili den 1 Justi 1311, och af dem, som äro ärnade till skrifning till den 1 Januarii >812: kommandes bruket af bägge flagen, att i Stockholm taga sin början, sä snart hwardera slaget kan blifwa färdigt att tlll Öfwer. SräthällareEmbetet aflemnaö. §. n Den 12 Nowember. 357 §. 11. I sammanhang med de förklaringar, Wi, till swar pä Kongl. Masts derom till Ost af. lätna Nadlga Proposition, afgifwit, rörande bwad som wid sistlidne Riksdag stadgades om Allmänna Magazms-Inrättningen, hafwe Wr bewiljat Allmänna Magazins-Dlrectionen Län. rättighet i Banquen tlll ett belopp af Trehundrade Tusende Riksdaler, emot Tre procent i ränta, och säkerhet genom Inteckning uti Ma. gazins Inrättningens Fastigheter, samt Pantförskrifning af alla dest tillgängar sä i penningar, som waror och effecter; hwilken Länrättighet till nästa Lagtima Riksdag stall, i mon af behof, wen fä begagnas pä Directionens Wexel-Banco Räkning, hwarigenom dest utgifter och inkomster komma att löpa sä, att ränta ej faller till last för större del af Länet, än dag efter annan nyttjas. §. 12.
Martii, hafva Högv. Preste-Ståndet och Viillofl. Borgare-Ståndet anmodat StatsUtskottet, att inkomma med Utlåtande öfver Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talemäns samt Utskottens Herrar Ordförandes Förslag, lill aflöning vid denna Riksdag för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier samt Vakl-Betjening, hvarefter under åberopande af 24 §• i Riksdags-Ordningen, ett sådant förslag blifvit till Utskottet öfverlepinadt, hvarom, efter öfvervägande af de grunder, som vid sistförflutne Riksdag blifvit följde vid bestämmandet af Arfvoden och Tractamenten för de då tjenstgörande, Herr LandtMarskalken och Herrar Talmän jemte Utskottens Ordförande öfverenskomma och funnits vara af följande innehåll: rDå Riksdagen nu hålles å den egentliga Riksdagsorten Stockholm, hvarest behof ej möjligen synes inträffa, att från aflägsen ort inkalla någon Tjensteman, till tjenstgöring vid Riksdagen, lärer fråga ej heller kunna uppstå, hvarken om resepenningar eller inqvartering. Hvad Bonde-Ståndets Secreterare särskildt beträffar, och då dess tillsättande beror af Kongl. Majrts Nådiga val, lärer ej Kongl. Maj:t underlåta, att, om så nödigt pröfvas, honom för desse kostnader ersättning tilldela. 452 Stats-Utskottets Betänkanden. Hittills hafva Tjenstemännens aflöning utgått under 2:ne Rubriker: Arfvoden och Tractamenten.
Hwad fluteligen angär 5:te?uEen, innehallande begäran at Gottlands Allmoge kunde fa med däckade Fiskare - bakar besöka de til 8 2 IO mil ifrån On uti Oster och Wäster belägne siffegrund, hwarest en ymnig strömmings-fängst kan wara at påräkna, men hwilka grund, i anseende til förbudet emot däckade fartyg, icke hittils kunnat utan yttersta afwentyr af lifsfara wid upkommande storm, besökas; sa och da detta strömmingsfiffe, om det ril någon höjd kunde updrifwas, ffulle förffaffq Ri - Den 8 Mars. Z45 Rikets innewanare ett wäsendteligt och nu sa mycker mera nödwändigt födo-ämne, som Siilfäirgsten synes wara i ett beständigt aftagande, har Urstottet funnit sig böra tilstyrka, det Gottlands Innewänare mätte lemnäs fullkomlig frihet, almed däckade fartyg och bätar af ofwan utsatte lästetal ä nämnde grund idka strömmingsfiske; hwarwid likwäl bör iagttagas hwad de här förut i första?unäen äbe« ropade Författningar derom stadga. Och warder detta alt til Riksens Högloft. Ständers uplysta pröfning wördsammeligen öfwer» lemnadt. Stockholm den 16 Februarii iZio. Pä Högloft. Ridderstapets Pä Högwördige Prestrock) Adelns wägnar Ståndets wägnar ^sob 6 Oxen8isern-l. vlt Pa Wallofl. BorgarePa Hederwärda BonStåndets wägnar de-Ståndets wägnar L. Lcköukerr. L. Lricb88vn. Riksens Högloft. Ständers Almänna Beswärsoch Oeconolnie Utskotts Betänkande, i anledning af ett ifrån Wallofl.
Tjenstemän före Jen beviljade Löne-Förbättringen varit); i hvilken fråga de sammansatte Utskotten sig utlåtit, att, ”enär vid jemförelse af de lönevilkor TJenstemanna-personalen inom Statens Verk i allmänhet, uti samma grader, åtnjuter, de ifrågavarande Tjenstemännen, äfven om ej i beräkning tages de tillfällen till enskildte förtjenster deras befattningar åt flere af dem erbjuda, redan finnas äga en mindre bekymmersam utkomst vid de Verk de äro anställde, än deras vederlikar, och i flere hänseenden kunna anses framför dem aflönte med någorlunda billigt afseende på behofven, samt hushållning bör iakttagas ej mindre vid förvaltningen af Rikets Ständers egne, än Statens Verk,” ansågo Utskotten sig ej kunna tillstyrka Rikets Ständer bifallandet af den härutinnan gjorde framställning. §• 3- A. Deposit-Räkningen. Den sä kallade DepositRäkningen för insättning; af Silfver eller Guld mot erhållande af Banco-Sedlar efter Mynlbestämnings-grunden, och rättighet att det insatta efter samma grund när som hälst åter uttaga har ej: varit serdeles begagnad. De innestående behållningarne derå hafva utgjort:: Uti afgift för Deposit-rättighetens? begagnande har inalles influtit (> Dukater och 5a R:dr Silfver, utom 22: skill. 2 r:st sorn icke kunnat medi myntadt Silfver godtgöras.- B. Utvexling af Silf ver mynt. Utvexling af Silfver-mynt från Bänken, efter den stadgade roynt-bestämningsgrunden, har med stöd af Rikets Ständers särskildt gifne tillåtelse ägt rum, till visse Academier, Collegier och Allmänna Inrättningar inom Hufvudstaden efter utstakad fördelning, till ett sammanlagdt belopp af högst 2,240 R:dr årligen, år i83o med R:dr 2,027' och 1831 med 1513 R:dr, tillsammans 3,54o R:dr Silfver; Och har
I anledning af väckt motion om förändring i tiden, då Kronofogdarne skola afgifva summariska Redogörelserne för Kronouppbörden. I anledning af begärd upplysning om hvad som blifvit åtgjordt i afseende på den af Kongl. Majit anbefallde Ben 28 September e, m. io3 undersökning i Rikets tild re handlingar, angående upprinnelsen den så kallade PresteTaxan. Angående utgörandet in natura af de visse Räntetagare aoslagne Kohlräntor inom Stockholms Län af hemman under Ortala bruk och Norrtelje Gevärsfactori, eller samma räntekohls godtgörande till löningstagarne efter Markegängspris. I anledning af Arrendatorns utaf en fjerdedel af Kungsöhrs KungsLadugårds södra del C. H. Ahlborns underdåniga anhållan om nedsättning af arrendeafgiften för samma Kronolägenhet. I anledning af väckt motion om Curhus-afgiftens användande till understöd för hälsobrunnar. I anledning af väckt motion , att Manufactur-Discontfondens räkenskaper må undergå granskning i Kongl. KammarRätten. I anledning af väckt motion rörande GarnizonsSjukhusbyggnaden i Stockholm. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Handlanden G. Billqvists underdåniga ansökning om befrielse från honom ådömd bränvinsbrännings-afgift. Angående de så kallade Trippiska köpegodsen i Halland. io4 Den 28 September e. m. Från Förstärkta StatsUtskottet: Af den 24 dennes: N:o 266. Angående verkställd vote ring i fråga om Bevillnings erläggande för ProsteTunnor. I anledning af RiksStåndens skiljaktiga beshit angående stämplade pappers-afgiften. Lades på bordet. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 11 om aftonen. In fidem ProtocoIIi, O. J. Lagerheim. Tisdagen den 29 Sept. 182g. Plenum kl. half till 6 Eftermiddagen. Justerades följande: Utdrag af Protoeollet, hållet hos Högloft.
Slockholm af Kongl. Krigs-Kollegii Underhålls-Afdelnings Kammar-Kontor den 16 Oktober 1845. L c. J. Q. Falk ” Utrednings-Afdelning en. (Ordin arie Stats-ansl aget i) Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning för båda revisionsåren med anmärkningar och framställa förhållandet sålunda: — 118 — Debet, år 1§42. år 1*43. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: Utgift: Ordinarie upphandling af persedlar till utredning, Armeens beklädnad, tross, Fästningarnes behof m. 549,234: 30. 6. 563,630: 8. 3. Extra ordinarie upphandling i reserv, reseoch traktamentspenningar, skrifmaterialier, auktion s-omkostnader m. m.. , , 39,881: 20: 7. 48,017: 43. 3. Utbetalta medel utom stat 1,214: 26. 11. — Leverering: Till Kongl. Siats-Kontoret 1,909: 27. — Balans till påföljande äret: Denna Afdelnings räkenskaper upptaga i conto för stats-anslaget under titel: ”Besparing,” å 1838 års anslag, en summa stor 30,543 R:dr 12 sk. 1 rst., hvilken, såsom en Afdelningens fordran balanseras; men då, enligt hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Maj:t den 28 September 1839 i nåder föreskrifvit, det nyssnämnde belopp borde afdragas å 1838 års anslag för Utrednings-Afdelningen och i det årets räkenskap upplagas bland dåvarande 3:dje Hufvudtilelns besparingar, samt, till åtlydnad häraf, beloppet jemväl blifvit Kongl. Stats-Kontoret godtgjordt, anse Revisorerne samma, oriktigt balanserade, post böra utur räkenskaperna afföras. §. 2.
Vid anstäldt b esök å Elektriska Telegraf-verkets hufvud-station i Stockholm, hafva Revisorerne väl funnit anledning att loforda det sätt, hvarpå alla verkets apparater och inventarier m. m. äro ordnade, äfvensom skyndsamheten vid expeditionernas verkställande; men då den närvarande lokalen för denne telegraf-byrå synbarligen är allt för inskränkt, och behofvet för större uttymme, i anseende till den städse växande trafiken, måste blifva allt mera kännbart, anse Revisorerne önskvärdt, att det förslag, sorn redan lärer vara å bane, till anskaffande af ny och rymligare lokal för detta embetsverk måtte med det snaraste komma till verkställighet. O Kongl. Förvaltningen af §jo-ärendena med ILotsocli lys ing s-verket, Sjö-karte-kontoret äfvensom Kongl. Flottans Stationer i Carlskrona oell Stockholn» samt Kepot i €* willeborg. Af förestående verks räkenskaper för år 1854 hafva Förvaltningens af Sjöärendena och Stockholms Stations blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten, utan anmärkning, samt räkenskaperna för Carlskrona Station och Götheborgs depot med anmärkningar, hvaremot 1855 års räkenskaper der ännu icke undergått fullständig revision. Räkenskaperna redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Uppbörd: Stats-anslag för året å 5:te hufvud-titeln 1,449,480: 1,481,770: — Af det vid 1850—1851 års riksdag beviljade extra stats-anslag för sjöförsvarsverket ... 100,000: —- — Af 1853 och 1854 års riksdag beviljadt d:o d:o 216,148: 477,185: 16. - Transport: 2,094,150: 40. 8. 2,235,117. 7. T. — 117 — Transport: Begrafningshjelp, mot ersättning af Rikets Ständers Riksgälds-kontor, Lots-verkets andel af inkomster vid Landsorts fyrbåk
Söker banken att i möjligaste måtto göra sina medel på gagneligt sätt fruktbärande, så handlar den i den rigtning, som en riksbank bör göra, men af denna omsorg för bankens förkofran följer ej, att densamma skall anse sig sjelf vara en inrättning, som icke till sjelfva samhället står i några förbindelser eller som ej bör till lättande af do allmänna bördorna något bidraga. Jag för min del anhåller att R. o. Ad. täcktes bifalla den ifrågav:de punkten. Hr Bildt: Då denna fråga, i anledning af BankoUtsk:ts Bet. N:o 25, förra gången var under öfverläggning, yttrade jag den H. IX. 4 50 D e n 1 Augnsti e m. åsigten, som .sedermera genom It. o. Adis beslut äfven godkändes, att banken icke borde öfverlemna den ifrägavide millionen till riksgäldskontoret, utan i stället använda den på ett för bankens konsoliderande nyttigt ändamål. Med anledning af särskildt förekomna omständigheter, får jag nu inför det Höglofl. Ståndet förklara, att jag kommit på helt andra tankar i afside på bankovinst-medlens användande. De skäl, som ligga till grund för detta mitt frångående af förut uttalade åsigter, äro dels med anledning af den genom förstärkt Bevilln.Utsk. beslutade skatten å bränvin tili blott 60 öre pr kanna, i stället för 75, som StatsUtskit föreställt sig den skulle blifva, och hvarpå detsamma stödt sina beräkningar, dels med anledning deraf att R. St:r blott på enskilda motionärers anhållan beviljat så stora anslag, utöfver hvad SlatsUtskit föreslagit. Då 8:de Hufvudtitelen behandlades, ansåg jag det vara min pligt, att för det Höglofl. Ståndet framställa en exposé öfver budgetens tillstånd; de värde ledamöter af detta hus, som då voro närvarande, torde äfven påminna sig att resultatet af jemförelsen emellan statsverkets utgifter och inkomster blef det, att budgeten aldrig kunde komma att gå ihop, såvida R. St:r beviljade större anslag, än hvad StatsLJtsk:t föreslagit.
' P * faI1 foTO,saka dagsverks-prisernes stigande, rle styrelsen bil * <■’«*» »Kjelpan runnen erfarenhet &rftÄ1,“1,’,J“,“J 1,11 hi>(d* S»"™ hellof och »U flere kloka jordbro blia r d<* är icke Ukårnes brukande fleron) egna >• 1 , ’ /f fordlla sället egede f nied Hägen mh,SkningS, ^l?SV"l,f01l,‘"t,e' ?f''a ”***». *.r, Sm äf “• i det hela pålitligare. Det närvarande fin’| »V|d ”Ppdnfna årsinkomster ande foi hållandet måste emedlertid, i 8 följd af sakens natur, kännbarast drabba den mindre bemedlade jordbrukaren. Arbetslönernas pris, olika under olika lider af året och i »särskilta delar af Länet, omvexla, efter allmännaste beräkningen, mellan 82 och 4° sk. Banko för ett mansdagsverke på egen kost — under sommartiderna ända till 44 sk.; samt för qvinsdagsverke 16—20 å 24 sk. Banko. En dränglön med inberäknade klädespersedlar uppgår till omkring 100 R:dr Banko. Näringar. Jordbruket^ som af ålder varit och ännu är denna orts hufvudsakliga näring, fortfar att, i allmänhet, idkas efter enahanda metod: det vill säga med åkerjorden till ena hälften besådd, den andra liggande i träde, samt med ständiga ängar och betesmarker. Hvad som kan anmärkas såsom skiljaktigt från förra tider, är dock en, äfven hos allmogen, tilltagande håg för odling och rödjning, samt omtanka att genom noggrannare brukning och dikning öka jordens bördighet.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., bifölls Utsk:ts förslag med uteslutande af orden : »Landskrona stads kyrka, enl. beslut vid samma riksdag 12,000.» 4:de punkten. Hr Ehrenhoff, Gust. Herm.: Det är en känd sak, att dä man vill framkalla en opinionsyttring åt ett visst håll, så lag» ger man i hvars mans mun ett ord eller en fras, som skall betyda det klander t. ex. man vill sätta i omlopp; på detta sätt bildas de flesta opinioner. På detta vis bar man lyckats skapa ett klander mot RiksBanken, och för att få det nödiga ordet, har man förklarat att RiksBanken icke är »bankmessig.» Af dem, som företrädesvis begagnat detta ord, har jag sökt att få reda på ordets rätta betydelse, och man har svarat mig att »bankmessighet» det är »bankmessighet. Att jag af detta svar icke blifvit särdeles uplyst, må gärua läggas på räkningen af en mindre liflig upfattnings-lörmåga å min sida. Jag har alltså sökt att på egen hand skapa mig ett omdöme om detta ords rätta betydelse, och tror mig hafva funnit, att om det funnes en slags grundlag, hvarefter alla banker ovilkorligen skola bildas, så är en afvikelse från denna lag icke-bankmässigt. Men då en sådan lag med gällande kraft icke finnes, utan hvarje land, och ofta särskilda provinser, trott sig böra bilda banker efter detta lands eller dessa provinsers särskilda behofver, så har hvarje bank för sig sin egen bankmessighet, och ett icke upfyllande af dessa behofver är en icke-bankmessighet. Sålunda har Sverige uti RiksBanken en Bank, tillkommen i och för detta lands egna förh:den. RiksBankens hufvudsakliga åligganden finnas i 72 §:n R. F. Banken har der fått rättighet att utgifva sedlar, sorakskola i riket såsom mynt gälla, men har äfven derjemte, fått sig en skyldighet att upfylla, nemi. att ständigt hafva ett lager af metallisk valuta, för att vid anfordran åt allmänheten infria sedelrepresentanterna.
Sedan Bevillnings-Utskottet, enligt Rikets Ständers beslut, redan antagit en Kanslist utöfver det i Riksdagsordningen bestämda antal, hafva göromålen inom Utskottet vunnit den utsträckning, att Utskottet funnit nödigt att ytterligare antaga två Kanslister, sorn den 13 innevarande månad i tjenstgöring inträdt; och får Utskottet vördsamt anhålla, att llikets Ständer måtte, med godkännande häraf, tillåta, att arfvode för de sålunda ytterligare antagna två Kanslister må från och med nämnde dag utgå. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Mars 1851 lil. J 3 e. r». Betänkande, i anledning af Kongl. Majds nådiga Proposi tion, angående den så kollade Kurhus-afgiften. Uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 28 December sistlidet år, hvilken ifrån samtlige Riks-Stånden blifvit till Bevillnings-Utskottet remitterad, har Kongl. Majit, under åberopande af hvad Kongl. Kungörelsen den 17 November 1848 innehåller, om utgörande intill innevarande Riksdag af en årlig afgift till veneriska smittans hämmande, behagat i nåder gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Seraphimer-Ordens-gillet, med öfverlemnande tili Kongl. Majit af ett, i enlighet med inkomne summariska räkningar och revisionsberättelser lör år 1848 uppgjordt sammandrag öfver lasarettsoch kurhus-medlen i samt - Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o 3: 3 lige länen, med undantag af Stockholms star), hvilket sammandrag utvisade, att kurhus-afgiften för året utgjort 154,922 Rdr 9 sk. Ii r:st och öfriga inkomsterna vid sjukhusen $0.024 Kdr 36 sk., eller tillhopa 244,946
Måhända skulle man kunna bringa det derhän, att man i samma transaction kunde få liqvidera Svenska cabinettscassans skuld. ”Der man fått sot, bör man söka bot,” säger ordspråket; är det genom ministerskicklighet, som denna skuld tillkommit, svnes mig ock billigt, alt den genom dylik utplånas. Jag ar höjd ali tro, alt om det blir Danska Regertn kunnigt, att samme man, hvilken varit med om fredsunderhandlingarna och freden uti Fredrikshamn, om hvilken fred Alexan - ig6 Dea i3 Februnri f. m. der borde kunna säga hvad Czar Petter sade om den i Nystad, ly Sverige Lief åtminstone icke rikt derpå, — att samme man, hvilken helt visst gjort allt för att vid fredsunderhandlingarna i Kiel utverka oss tullfrihet i Sundet, om han olyckligtvis icke glömt denna clausul tills freden var sluten, äfven varit densamme fosterlandsvän, hvilken upptagit ett af de hufvudsakligaste lånen för Svenska cabinettseassans räkning och Svenska diplomatiens heder; så skall den finna sig skyldig, om icke att öfvertaga skulden, åtminstone att medgifva, att Sverige är minst skyldigt dertill, att han med lika heder varit Svenska cabineltets minister sorn hederlig financier för dess cabinettscassa. Begärdes på hordet af Frih. Ridderstolpe, Fredrik, Hr Brummer, Carl Magnus, anförde skriftligen: Efter voteringen i eflermiddagsplenum den 6 dennes, syntes mig R. o. Ad. ej särdeles hugadt för discussion, och som jag dessutom kunde finna, alt med ett af mig tillämnad t andragande vid Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Ulsk:ns utlåt. N:o 138 i anledn. af återremiss å Utsk:ns betänk. N:o 14, angtde åtskilliga, ön St.
Gunnar red nu i friarefärd till Brynhild: i hans följe var Sigurd. Men Gunnars hast bar ej Gunnar genoni eldslågorna. D i bjöd Sigurd Gunnar sin hast, Grane. Ej heller Grane bar Gunnar genom elden. D5 beslöts att Sigurd skulle föreställa Gunnar och i Gunnars namn akta Brynhild. Nar Grane kände Sigurds sporrar, sprang han geliom lägoriia, och Sigurd inträdde till Brynhild. Han påminde om hennes löfte att akta den man, som rede genom lågorna. P i Brynhilds fråga hvem han vore, svarade Sigurd, att han vore Gunnar Gjukesson. Dermed vardt Brynhild Gunnars hustru, och i Gunnars namn stannade Sigurd hos Brynhild och höll bröllop: &gt;åt Gjultes ättling han den unga hägnar. P Nu var Brynhild Gunnars hustru och Gudrun var gift med Sigurd: Pstränga norner styrt det såo, och deri sök.te Brynh.ild att finna sig. Men smed is ' i hjertat~ och med &gt;gräman.de tankar, åsåg hon Sigurds och Gudruns sammanlefnad; och sörjde. hon sin lefnads lycka. Det hände stundom, att längtan vardt henne Dagti y. för våldsam, så att hon sville Sigurd ega eller svälta ihjäl., Men hon återkom genast till sin pligt: mu sade jag ett ord, och jag 8ngrar det redan, Gudrun ar hans hustrp och Gunnars jag., Slutligen, efter åratal, hade hon utkämpat striden mellan den sociala qvinnans pligt och sin personlighets rätt, och vunnit klarhet enligt sin - ståndpunkt. Hon sade till Gunnar, att han måste gå niiste om allt, det gods hon medfört, och henne sjelf; lycklig kunde hon aidrig lefva med honom; hon ville tillbaka till sitt gamla hem, och der ville hon sitta och sofva bort lifvet: om Gunnar ej ville slå Sigurd till döds. Sorgsen vardt Gunnar, visste ej hvad han skulle göra, såg sig sakna Sigurd mycket, ville ej mista honom.