Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hitintills har alltid i detta hänseende så tillgått, att om någon riksdagsman velat delgifva böcker åt ett Utsk., så har han sjelf tillsändt Utsk. sina presenter. För min del kan jag icke finna annat än alt vid delta tillfälle äfven på det sättet bör tillgå, och jag kan och bör således icke annat än begära afslag på Hr Bråkenhjelms anhållan. Då härefter Hr Gr. o. Landtm., enär ingen yrkat bifall till Hr Bråkenhjelms ifrågavar:de hemställan framställde propos. till af - Den 5 April. 21 slag å densamma, ropades starka Ja blandade med några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt han funnit Ja öfvervägande. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulskm inkomne Utlåt:n, Mern. och Beläuk:n nemi. från Stats-Utskottet: JVs Ö6, ang-.de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Första Hufvud-Titel. JVs 67, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. JVs 68, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel. M 69, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. M 70, angrde regleringen af utgifterna under RiksStatens Femte Hufvud-Titet. JVs 71, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette. Hufvud-Titel. Jl? 72. ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel. JVf 75, i anledn. af väckt fråga om medels anvisande till lån för kyrkobyggnad. JVs 76, angtde beviljandet af ett lån till Markaryds församling i Kronobergs län, för der förestående kyrkobyggnad. JVi 77, i anledn af väckt motion om ett lån för Oskars församling i Kalmar län. JJ? 78, angule ett föreslaget nytt låns beviljande åt det för hamnanläggningen vid Kungsbacka bildade aktie-bolag.
Bröllopet egde rum den 20 mars 1873 i hennes svåger grefve Axel Oxenstjernas hus, och i femton år v o r o dessa makar förenade i ett sällsynt lyckligt äktenskap. Liksom förut vid hofvet, så förstod hon o c k att i sitt hem samla o m - kring sig intresserade åhörare och göra sig ända till förgudning afhållen och älskad. Verkliga högtidsstunder skola dessa saniqväm — i hvilka bland andra skalden Snoilsky ofta var en intresserad deltagare — hafva varit, vare sig nu den spirituella värdinnan underhöll sina gäster med sitt inspirerade pianospel, sina qvicka samtal, eller uppläste några af sin pennas talrika alster, eller ock resumerade innehållet af nå- V i nämde nyss, att den aflidna ej inhemtat musikens teori. Detta gjorde, att hon gon nyutkommen bok, i hvilken konst hon icke utan hjelp af sakkunnig kunde få sina skall hafva varit oöfverträfflig. O c h under det kompositioner nedskrifna. Många af henhon sålunda ingöt l i f och glädje hos andra, nes lyckligaste och bästa kompositioner led hon sjelf ofta svåra kroppsliga smärtor. torde derför ock hafva gått förlorade. Flere Bedan sedan många ' år till baka bar hon vackra stycken äro emellertid tryckta eller nämligen det sjukdomsfrö inom sig, som Hennes åtminstone skrifna, och komma dessa antagskulle föra henne till grafven. ligen att samlas och utgifvas. M e d anledvarma religiositet gjorde emellertid, att hon ning af det nuvarande kronprinsparets förmed det största tålamod och undergifvenhet mälning komponerade hon en synnerligen bar sina lidanden. Hennes makes hängifna anslående festpolonäs, hvilken ofta ännu kärlek utgjorde o c k ett verksamt stöd för spelas v i d stora fester. Under hoftiden henne under pröfningens dagar. D e t tomskref hon likaledes en kraftfull marsch, rum, hon lemnat efter sig i hemmet o c h som ofta utförts v i d riksdagens högtidliga i den vidsträckta vänkretsen, är emellertid öppnande. Hennes svanesång blef det r ö - af det slag, som ej åter kan fyllas.
Det bör ock för sistnämnde ändamål stadgas, att vid den tid, då Jordeboken ifrån Häradsskrifvarne till LandsContoren ingifves och hvilken Comiterade tro böra bestämmas till sist sex månader efter utgången af det år, för hvilket den uppgöres, ett exemplar för hvarje Socken öfveriemnas till kyrkoherden, att vid sockenkyrkan till upplysning lör jordegarne vara tillgängligt; och synes, med afseende å det vigtiga ändamål, som, på sätt förr nämndt är, dermed åsyftades, och den beqvämlighet, som för framtiden bereddes vederbörande jordegare, arbetet med nämnde exemplars utskrifning icke böra tagas i beräkning, serdeles då detta besvär endast för en gång ifrågakomme och nya Jordeböckers upprättande framdeles undvekes. För öfrigt må, i sammanhang med frågan om Jordebokens uppgörande, anmärkas, att, i händelse af bifall till Comiterades förslag om Häradsskrifvarnes förflyttande till LandsContoren, det exemplar af Jordeboken, som hittils hos dem förvarats, derefter lämpligen borde till KronofogdeContoren öfveriemnas. I fråga om tiden, hvarinom enskilde må ega att anmärkningar emot den nya JordeboksLiggaren framställa, anse Comiterade, att deras rätt bör vara tillräckligen bevarad, om dem lemnäs öppet att inom sex månader, efter det Jordeboken blifvit till socknekyrkan aflemnad, desamma till Länens LandsContor ingifva; varande det nödigt att härför bestämmes kortare tid än den, som för LandsContorens granskning fastställes, på det att de upplysningar och yttranden, som i anledning af besvären finnas erforderlige, måtte inom sistnämnde tidpunkt hinna infordras. Den granskning, som i LandsContoren skall för sig gä, jemte öfrige der nödige åtgärder synas kunna medhinnas inom ett år, ifrån det Jordeböckerne dit inkommit, i följd hvaraf JordeboksLiggaren för Länet borde inom ett och ett halft år efter det, för hvilket den upprättats, till KammarCollegium insändas.
Utskottet icke anser de öfverklagade olägenheterna pä lämpligare sätt kunna förekommas, än om, såsom Utskottet redan föredagit, Konungens Befallningshafvande, som bäst känna Slöjdernas och Näringarnes tillstånd och verkliga behof i hvarje Län, anmodas noga tillse, det Allmogen icke med ett i förhållande till Pappersbruken öfverflödigt anta! af Lumpsamlare besväras. Stockholm den 16 Aprill 1818. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsooh EkonomiUtskotts utlåtande i' anledning af väckt motion om frihet för Landt - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 5®9 narinen, att mot låg eller ingen Tull fä exportera sina producter. H öglofl. Ridderskap6t och Adeln har till detta Utskotts handläggning behagat remittera ett af Herr Friherre Hennina; Wrang el ingifvet Memorial, deruti han hemställer, att Landtmannen må äga rättighet, alt inot låg eller ingen Tull exportera sina producter och derigenom få en ny källa till välmåga. Som få Provincer utom Skåne skola redan kunna begagna sig af denna förmon, och som onekligen denna frihet skall bidraga till Productionens förökande, så anhåller Friherren, att, åtminstone för Skåne, må blifva tillåtet, att med modilicationer, sorn för ett eller annat tillfälle kunna Ennas nödiga, exportera deras producter, af hvad namn som heldst, och i synnerhet ladugårdens afkastningar.
Majit till StatsUlskottet aflåtit Nådig Skrifvelse med uppgifter å Clereciesamt Läroverkens anslag och löne-inkomster; men som, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, berörde Memorial blifvit lagdt till handlingarne hos Preste-Slåndet den i3 och hos Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet den 21 innevarande månad; så anser Utskottet sig, vid sådant förhållande, i anledning af den erhållna återremissen, icke kunna med denna fråga taga någon vidare befattning. Stockholm den 2S April 1835. Ankom till Exp.-Utsk. den ?g April. Memoriali anledning af Riks-Ståndens olika beslut i frågan om grunderna för markegängs-prisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, m. m. Sedan Stats-Utskottet först uti Betänkandet Nio 273 utlåtit sig, dels i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition angående grunderna för markegångs-prisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelte räntors och tionde-anslags återingående till Kronan samt andra med grundskatternas utgörande gemenskap egande ämnen, och dels, i anledning af flere i samma frågor väckta motioner, samt derefter, uti Utlåtandet Nio 393, yttrat sig öfver de vid förslberörde Betänkande gjorde anmärkningar; så hafva Riks-Stånden, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, numera i dessa ämnen fattat följande beslut; usta punkten, innefattande det tillstyrkande, ”att Rikets Ständer icke må taga någon omedelbar befattning med markegångs-sättningen,” är af samtlige Riks-Stånden bifallen. Stals-TJtskoltets Memorial N.O 4^7- 3
Då för Banco-Styrelsen blifvit anvisade utvägar, till förekommande deraf, att nämnde Cassa må nedsjunka till minimi-beloppet; baller Utskottet desto halld re före, att detta gerna kan bestämmas till förut föresiagne summa, som Banken för närvarande eger, utom 170,000 R:dr Silfver, hvilka blifvit på ut rikes ort för Bankens räkning nedsatte, ett belopp i Silfver och Guld af tillhopa 0,173,924 h:dr 5 sk. 7 r:st Silfver, hvilket följakligen med 670,924: 5. 7. öfverstiger det föreslagna minimum 2,5oo,ooo: S:gr Silfver R:dr 0,173,924: 5. 7. Af dessa anledningar, föranlåtes Utskottet vidblifva den hemställan, §• 5f. att Bankens Metalliska Cassa ej må bibehållas vid ett belopp, som understiger 2,5oo,ooo R:dr Silfver, oberäknadt den Siifver-tiilgång, som å utrikes ort finnes lör Bankens räkning nedsatt.
Då likväl tillökningen i brefantalet, såsom egande sin hufvudsakliga grund i lättade och utvidgade postkommunikationer, ökad skrifkunnighet, lifligare affärsverksamhet, med flera orsaker, icke torde kunna i så hög grad befordras genom den föreslagna nedsättningen i portot, skulle otvifvelaktigt en sådan nedsättning, särdeles under de första åren, tillskynda Postverket en icke ringa minskning uti inkomster, hvilket för närvarande icke lärer böra ifrågasättas. Genom de betydliga omkostnader, som blifvit en följd af utvidgade och förbättrade postkommunikationer, såsom inköp af nya ångfartyg och poståkdon, nybyggnader och större reparationer af posthus m. m., hafva nemligen under såväl år 1863 som 1864 Postverkets sammanlagda utgifter öfverstigit inkomsterna och bristen måst fyllas af föregående årens besparingar. År 1863 uppgingo sålunda inkomsterna till omkring 2,129,000 R:dr, men utgifterna till omkring 2,354,000 R:dr, och år 1864 belöpte sig inkomsterna till omkring 2,279,000 R:dr, men utgifterna till omkring 2,492,000 R:dr. Då Utskottet anser det i främsta rummet vara af vigt, att Postverket må blifva i tillfälle att utan Statens särskilda betungande fortgå i en tidsenlig utveckling af sin verksamhet, föranlåtes Utskottet, ehuru en portonedsättning för framtiden synes särdeles önskvärd, hemställa, att den föreslagna nedsättningen af det enkla brefportot till 10 öre för närvarande icke må af Rikets Ständer bifallas.
Jag förenar mig alltså med honom i det yrkande, att, om Nyköpings Stads rättar tydlig och klar, hvilket jag erkänner mig ej af Utlåtandet kunna inse, så bör den af Staten honoreras, och fond till godtgörande deraf utses. Återremiss på ifrågavarande Utlåtande torde alltså erfordras. Herr Lagerhjelm: I anledning af den siste värde Talarens förmenande, att frågan om Staden Nyköpings rättsanspråk ej vore utredd af Utskottet, får jag vördsamt hemställa, om det tillhörer StatsUtskottet att pröfva, huruvida menigbeter böra få ersättning eller ej, liksom vore Utskottet den enskildes commissionär eller Committé, samt om icke Utskottets åtgärd i sådana fall som Den 12 Februarii e. m. 23g delta bör inskränka sig till att, när rättsfordran är gifven, utfinna medel för dess ersättning; och ur denna synpunkt hemställer jag äfven, hvartill återremiss af Utlåtandet skulle tjena, och om icke bifall eller afslag derå vore lämpligare. Friherre Ehrenborgh: Sedan en värd Ledamot af StatsUtskottet upplyst, att den omständighet, vid hvilken jag fästat mig, redan utgjort föremål för Utskottets uppmärksamhet, finnér jag lika med honom, att motionen ej förtjent närmare pröfning, än som skett, och att det tillhört Motionairen, att fullkomligen ådagalägga Stadens rätt till sitt anspråk, innan medel till detsammas fyllande kunnat anvisas. Min i denna del gjorda anmärkning förfaller alltså genom den upplysning jag nu erhållit. Herr Hjerta: Jag kan ej för min del ingå på den af Friherre Ehrenborgh yttrade satts, att fastän enskild Riksdagsman ej juridiskt bevisat lagligheten af sitt anspråk, Utskottet vore berättigadt att förbigå det, utan vidare handläggning. Jag tror, att Ständerne ändock äro pligtige, att besvara motionen. Här är en stor skillnad emellan förhållandet före och efter år 1824.
Jag kan icke anse omöjligt att den art af förräderi, som i denna § alhandlas, kunde komma att begås, eller att dess utelemnande kunde ske utan att gifva giltig anledning till anmärkning emot strafflagens fullständighet, och mig förefaller att §:n, sådan den i förslaget lyder, ganska väl kan försvara sin plats, äfven om den, såsom jag hoppas, aldrig behöfver tillämpas. Sedan öfveriäggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å den ifrågav:de §:n, framställde Hr Gr. och Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades många ja jemte åtskilliga nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter propos. på bifall till §:n förnyades samt besvarades med många ja, blandade med åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller 9:de §:n i 9:de kap. af Lag-Utsk:ts förslag till strafflag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. denna §.» Den 13 Jall. Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 20. Nej — 7. Kapitles rubrik. Godkändes. Gr. Mörner: "Enligt min tanke hade i rnbriken bort införas jemväl »Norges Storting», och får jag emot R. o. Adis underlåtenhet att på sådant sätt komplettera rubriken anmäla min reservation. Ben vidare pröfningen af förevide Betänk, blef härefter uppskjuten till nästa plenum. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att 2 ledigheter ibland R. o.
Dessa flisor, vanligen hållande 18 ä it\ tum i fyrkant, äro kända under namn af Ölands-sten, och största delen skeppas från Calmar till utrikes orter. 5:o Trädkäril och Trädskor förfärdigas i några trakter af Länets fasta land, äfven till afsalu utom Länet. 6:0 Forssling af varor utgör i närheten af Städerne och Bruken en icke så ringa inkomstkälla för allmogen. 7:0 Tjärubränning och kolning utgöra i skogstrakterne väsendtliga binäringar. Kolen afyttras vid Bruken och till handsmedjorna. Tjäran afsättes i Städerne och Köpingarne. 8:0 Saltpeter sjudning. Denna näring drifves för närvarande mindre allmänt än tillförene. Orsaken till minskningen torde vara prisets fallande. pro Sjöfart. Vid kusterna sysselsätter sig allmogen mycket med sjöfart, serdeles i Söderåkra Socken af södra Möre Härad och i Tjust Härads Skärgård, i hvilka trakter finnas många bönder, som hafva egna fartyg, hvilka de begagna till inoch utrikes fraktfart. Antalet af fartyg och båtar öfver fem iäster, hvilka tillhöra Länets landtmän, uppgick år 1842 til 1 fyratioåtta, med en sammanräknad drägtighet af 1,111 läster. §• 6. Politisk författning. Kammarverk. Den underdånigst vidfogade Tabellen för landet visar att Länets sammanräknade förmedlade hemmantal utgör 3,365£f. Deribland äro 41 äro 3:ne kungsladugårdar alla belägne på Öland, nemligen Ottenby om 7I mantal, som nu användes till stuteri, samt Borgholm 5£ och Horn 4 mantal, hvilka äro utarrenderade för Statens räkning. De för öfrigt Kronan förbehållne och för dess räkning bortarrenderade hemman 5f mantal bestå af indragne militue-boställen 41 mantal, ett indraget Lands-statsboställe, £ mantal, och ett till färjplats anslaget nyhemman på Öland £ mantal.
Förseglingen skall ske med messingstråd, som trädes genom borrade eller stampade fina hål, och sedan hopknytes, medelst en linnelapp, samt förseglas på båda ändarne med dens sigill, åt hvilken förrättningen blifvit uppdragen. Prot. Utclr. d. i Nov, t8-fo. 7^9 Den för materialierne till förseglingen åtgående kostnad kommer alt af Kronans medel från Landt-ränterien förskjutas, och ersättning derför i vanlig ordning af Kongl. Majtts och Rikets Stats-Gontoir meddelas, emot behörig redovisning i lands-boken, hvaremot arfvode för förseglings-beslyret bekostas af paune-egaren och utgår efter kanne-rummet med En skilling för inmurad redskap, samt 6 r:st för hvarje kanna af så kallade lyftpannors innehåll; dock må, vid dessa tillfällen, reseoch tractaments-penningar af förseglaren icke beräknas. §• 21. Så väl förseglare, som andra personer, hvilka ega alt, i afseende på bräuvins-bränning, visitationer och beslag göra, vare' berättigade, enär de, för Kongl. Maj:ts och Kronans rätt och till controll emot underslef, anse sådant nödigt, att låta ånyo uppmäta förut uppmätt och stämplad redskap. Finnes dervid annat innehåll, än stämpel och betyg utmärka, ans vare Justera ren,_ såsom ofvan i 17 §. sagdt är, och vare egaren saklös, så framt han icke i underslefvet deltagit eller bevisligen, genom ofullständiga och origtiga uppgifter lill Justeraren om redskapens beskaffenhet, förunledt denne att afgifva ett origtigt stämplings-bevis. Tredje Artikeln. Om bevillnings-ajgifterne. §. 22. Skatt för bran vins-bränning utgöres med två skillingar för hvarje kanna bränvin, som anses med den anmälda redskapen kunna under den uppgifna liden afverkas. §. 23.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 47. o ]V:o 47. Ank. tilt Exp.-Utsk. den IG Febr. 1837, kl. l e. m. Betänkande, i anledning aj vackt motion i fråga om moderförsamlings röst-rätt vid tillsättande af Komminister i annex-församling. Uti en inom Hedervärda Bonde-ståndet af J. Holm från Jönköpings län väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har klagan blifvit förd deröfver att, ehuru i de pastorat, der två annex-församlingar och två Komministrar funnos, lönen till hvardera Komministern utginge blott af halfva moder-församlingen samt Komministern ej vid moder-församlingen hade annan tjenstgöring än blott att derstädes hvar G:te söndag förrätta Gudstjensten, så skulle likväl hela moder-församlingen vara berättigad att vid komminister-val rösta; hvarföre motionären föreslagit att, vid sådant förhållande, som det nu omförmälda, den annex-församling, för hvilken Komminister skall tillsättas, bör först rösta, och af moder-församlingen endast den del, som i hans atlönande deltager, bör ega röst-rätt, hvarigenom således allenast den, som Komministern aflönade, finge honom välja. Då den af motionären föreslagna röst-beräkning, såsom fullt öfverensstämmande med 8 och 16 §§ i Kongl. Förordningen angående prest-val den 1 April 1843, lärer, enligt hvad inom Utskottet blifvit upplyst, vara den allmänt tillämpade, samt något ytterligare stadgande härom således ej torde vara behöfligt; får Utskottet vördsamt hemställa, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 16 Februari 1857. Bih. lill R. Sl. Pro t. 1856 & 1851 8, Sami. 9 Haft. STOCKHOLM, Iryckt hos Isaac Marcus, 1857. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N.-ris 48 och 49.
i Låne D:o 1 50,000. 700,0005 fett belopp, Som kanske Öfverstiger de goda årens öfverskott, således är tillräckligt, och är 4 gånger så stort som det, hvilket den nu varande Allmänna Magazins-Inrättningen förmått förvara. Detta belopp motsvarar kari hända blott en månads behof för Riket; mea det är ett vackert bidrag till hvad enskilda handeln och hvad enskilda omtankan dessutom måst påraknaä att göra. Existencen af denna bevarade tillgång kostar t ett för allt till Byggnader 15000. Torkinrältningar 50,000. 2 00,000, årligen', ett räntelöst Capital af 2,100,000, hvars myntvärde upprätthålles af sättet C,civ Staisoch B ancn-ty slottens Utlåtandeil, tet för användandet, d. ä. Säd-tillgång och Sädhandel, hvarpå ytterst alla näringar bero. årligenAfskrifning i Krono-förråderne, omkostningar och Aflöningar. Genom en klok förvaltning kunna dessa kostnader bli lindriga; kanske någon gång genom användning efter ringa inköpspris, betäckas a£ högre Sädespriser. Men om t. ex. 8000 U:dr B:co årligen skulle bli ett nödigt anslag i detta hänseende, hvilket af en blifvande erfarenhet kommer att visa sig; så ersättes det mångfallt af den säkerhet i afseende på landets försvar och förmildrande uti olycklige Landsorters nöd, som dessa bevarade tillgångar bereda. Bilagan Litt. C. Om Varu - belåning. Genom möjligheten att belåna varor och i synnerhet Svenska tillverkningar, som icke kunna skämmas eller förminskas under belåningstiden, bör handeln med större lätthet kunna drifvas. Importeuren (som till ex. ej genast afsätter mer än del af varubeloppet celi pantsätter t. ex. |) kan förr betala sin utländska skuld; får större Credit; kan göra större uppköp: passa på varors lägsta priser. Verkan: Landet förses med sitt behof emot ringaste pris, och varu-Crediten bespar Räntan till utländningen.
Det är bara generalerna, som får vara hur gamla de vill inte gardisterna: (ser uppåt.) Hå hå, jaja! (gäspar). Skönt väder på morgonqvisten! (hastigt i det han tittar ut åt höger.) Jag tror fördubbla mina ransoner att der kommer en poliskonstapel? är det väl så godt att man knogar sig ut ur sängkammarn, innan han kommer och borstar sig! (svänger sig mödosamt öfver relingen och kommer ner på bron. Han är litet låghalt och har en stöfvel på ena foten och en gummigalosch på den andra.) Så der ja! (ser utåt höger.) Hvart tog han vägen? den fan ha' gått opp Grefgatan i stället, så hade jag fått gona mig litet till? Men, en ska' väl i alla fall ut i stan och tjena sig en styfver! Ska' ni fara ut med tomma skutan till midsommar, edra latmaskar? ANDERS. HULTING. Nå, ANDERS. ANDERS. ANDERS. HULTING. Kunde inte ANDERS (ser också dit). HULTING. Då Kan hinte 'Ultingta värfning higen då? Så ser det hut! Han vek håf håt Styrmansgatan. Nä-ej, vi ska' a' flyttsaker med hoss. då behöfver ni väl handräckning också? HULTING. Di ska' fäll 'a folk med sej, vett ja'. Di som ska' flytta. Ockna? ANDERS. ANDERS. HULTING. Fräga Boman. Hvad är det för ena då? Ja, hvar fins han? HULTING. Tack för upplysningen! Jag går väl fram åt bron ett tag, så får jag kanske sigte pån! (går öfver åt höger, färdig att gå ut; men stannar vid kulissen.) Hör'u, kajutvakt! Har du fått dig nån dram ännu i dag? ANDERS. ANDERS. HULTING. Det vet ja' hinte. Jag super hinte bränvin. Hvasa! Åh tusan, är du godpimplare? HULTING. Jag frågar om du är godpimplare! Vet du inte hvad det är för ena? Det är sådana som dricker vatten, alldeles som strömmingen ute hos rospiggarna, ser du! (ser utåt.)