Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta Utstött, härwid som mänga andra tillfällen, inskränkt inom den tränga gräns emellan mänga behof och fä tillgängar, kunde icke följa sin böjelse att föreflä en tillräcklig underhälls-summa, war derföre nödsakadt att wid uppgörande af ett project till EppcctanceStat, mer hafwa afseende pä Stats-Werkets utblottade tillständ än pä hwars och ens nödwändiga behof. Utstottets afgifna Memorial, i afseende pä underhäll för Finsta Armven, blef fäsom för knappt och otillräckligt beräknadt,af samte - Den 20 September. 205 samtelige Respective Riks-Ständen äterremitteradt, och Utstottet anmodades att afgifwa ett, förnyadt utlåtande, samt utse medel till Eppectance-löner, närmare lämpade efter hwars och ens nödwändiga behof. Dä emedlertid genom freden med Frankrike, Pommern äter blifwit en Swensk besittning, erhölls derigenom en förut opäräkrnw tillgäng, af hwad för Pommerska Regementeknas Stat, frän Swensta Stats-Werket utgätt. Stats-Wcrket begagnade denna synbara apparcnce om tillgäng, och föreslog med anledning af Ständernas gemensamt yttrade önskan, nägon förhöjning till de förut projccterade Expectancelönerne. Utstottet som an säg omöjligt att alla skulle kunna lemnäs lika stora löneförmäner som de i Finland förut innehaft, trodde sig säfom den första grundprincip böra antaga att hwar och en forn önskade att i Swensk tjenst qwarstanna, borde i förening med innehafwande wärdighet fä uppbära sä stor lön, att dermed blefwe möjligt förskaffa sig en tarflig utkomst. Säfom en följd af detta föremäl grundade Stats-Utskottet sitt senare förslag till fördelning af Eppectance-lönerne, icke pä de löne-förmäner som förut innehafwits, utan pä hwad öwar och en här högst nödwändigt skulle behöfwa.
Alexander Bissons därefter följande treaktsfars » Negerkungen » är ett äkta parisertokeri, sin mästare värdigt. Vare det n o g sagdt! Hrr G. Bergström o c h Lambert firade isynnerhet triumfer, o c h jublet var storartadt. Programmet upptog blott ett enda symfoniskt nummer, Schuberts till på k ö p e t ofullbordade h-mollsymfoni, s o m emellertid fick ett värdigt o c h väl nyanseradt utförande. Detsamma gäller o m det enda öfriga orkesternumret: Glucks » Alceste » - uvertyr. A f t o n e n s glanspunkt var fru Gulbransons utförande af Elisabeths hälsning till sångarsalen ur » Tannhäuser ». Som slutn u m m e r återuppfördes, m e d Filharmoniska sällskapets medverkan, Griegs » Olav T r y g v a s o n », o m hvilket musikdrama vi yttrade oss i vår notis i förra numret angående sällskapets abonnementskonsert. Den inledande konserto c h deklamationsafdelningen mottogs m e d allmänt bifall, synnerligast fru Hovings Andersenska sagor, fru Möllers visor o c h hr Bosckströms » Frödingar ». Det efterföljande dramat af Marco Praga — » I lif o c h död » — väckte däremot tämligen blandade känslor. Det erbjöd soarégifverskan en bravurroll, i hvilken h o n allt igenom fick spela på de högt stämda strängar, h o n företrädesvis synes älska. Det var d o c k ej utan att de uppjagadt sköra tonerna ibland slogo öfver i disharmoniskt klirr. Stycket i sin helhet var för öfrigt så öfverspändt och konstrueradt — på det evinnerliga gamla äktenskapsbrotts-temat — att det sannerligen öfver höfvan frestade framställarne till konstlade grepp. Det länder hr Skånberg till heder att han ingöt så pass m y c k e n trovärdighet i sin obehagliga D o n Juanstyp, liksom samma omständighet kan räknas till försvar inför hr Örtengrens absolut stillösa prestation. H r Hedlund gjorde en g o d gärning s o m ett stycke stockholmsk gemytlighet i all denna föregifvet milanesiska ohygglighet.
St:r rättigheten att vid förra riksdagen ingå i pröfning af detsamma eller att deruti göra någon förändring. Det är nu första gången R. St:r äro i tillfälle att pröfva ifrågav:de förslag, som, bortsopande allt nu bestående, är ämnadt att icke af spillrorna efter det gamla, utan på dem uppföra den nya byggnaden. Är det vid sådant förhållande underligt eller oförlåtligt, om den, som vid sitt handlingssätt vill åtminstone i någon mån hafva erfarenheten till sin ledstjerna, känner sig af tveksamhet Ilin - 328 Den 6 December. drad att godkänna det föreslagna nya, ehuru han mäste vidgå, att omständigheternas våldsamt framsläppta ström gjort en förändring i det närv:de till en nödvändighet. Då vi nu äro vid den tidpunkt, att afgörandet af förslaget icke kan undvikas, hafva vi åtminstone hunnit så långt, att landstingen hafva en 3-årig historia och denna är redan i viss mån lärorik. En af Måndagens talare, som sade sig ämna rösta för det Kongl, förslaget, hade icke samma ljusa uppfattning af denna institutions hittills ådagalagda verksamhet, som åtskilliga andra talare, och han fann att uti valen till landstingsmän uttalade sig ännu hos allmänheten ofta misstroende till den framstående dugligheten, hvilken ville föra samhället framåt. Man såge helst, — om jag fattade meningen rätt, — på de negativa egenskaperna hos kandidaterna och ansåge förträffligast, att de gjorde så litet som möjligt. Med sådana representanter vid riksdagarne tror jag dock icke att samhället skulle blifva belåtet. Exempel på sanningen af hans yttrande torde från få orter saknas, örn man blott uppriktigt vill omtala dem. Särdeles betecknande i detta hänseende är hvad mig meddelats rörande en person, som icke bort till detta Stånd, som var framlidne Expeditions-Sekreteraren Richerts vän och store beundrare, som i sin ort blifvit mycket använd i kommunala värf, och en längre tid var Ordhde i det frisinnade Skaraborgs läns Hushållnings-Sällskap, framlidne Kaptenen Kylberg. Han tillhörde nppsättningen till de två första landstingen och var vice Ordl':de för andra landstinget, men måste vid omvalet lemna plats för en af bönderne omhuldad person af deras egen klass.
Saken var att det ljus, som brunnit så klart under Crusenstolpes glansperiod, plötsligt slocknat. Dock, hvilket jordiskt ljus har icke samma egenskap? Och den der stunden vid skranket skapade åt honom en popularitet, som på en annan väg säkerligen icke kommit honom till del. Men i alla fall blir det alltid mörkt då ljuset slocknar, och Crusenstolpe befann sig (före processen) i ett påfallande mörker. Men var den mannen skapad af ett sådant materiel hvaraf filosofer bildas? Sade han väl till sig sjelf: »Det är förbi, jag vill glömma min glänsande period. Menniskan är född till förändringar, och jag skall börja en ny bana.» Nej, sådan var icke hans lifsåskådning. Nog började han en ny bana, men att han ingenting glömde, att han erfor ett tärande, brinnande behof till allt annat än filosofisk resignation, det bekräftades af det förhållande, som förde honom först till stadshuset och sedan till fästningen, ty ödet ville ej att det för honom, liksom för Lindeberg, fans tillreds ett jubileum, lämpligt för politiska fångars amnesti, och om det än funnits, är det troligt att det ej blifvit fruktbärande för honom: farlig på ett helt annat sätt än Lindeberg. Emellertid är just det märkvärdiga att för dessa herrar författare, alla tre, blefvo deras stränga domar på bästa sätt fruktbärande. Aldrig hade den fattige länsmanssonen från Bohuslän, den store Thorild, i Sverige fått tillfälle att göra den lycka, som utomlands öppnade sig för honom. Såsom professor och bibliotekarie i Greifswald längtade han så litet tillbaka, att han under hela sin återstående lifstid stannade qvar der han blifvit erkänd och rättvist uppburen. Lindeberg å sin sida ville för ingen del »haft det skiftet af sitt lif olefvadt». Han hade gått ur fängelset som en klokare och djupsinnigare man, än han kom dit. Hvad slutligen beträffar den siste af dem, så gjorde han helt andra studier än Lindeberg, som nöjt sig med sitt eget väsende.
Alt värdet å hvarje persedel väl skulg le årligen bestämmas i markegångstaxorne för Ilo Den i September e, m, de Län, der Troupp«rne äro indelfe, men icke* på sätt Utskottet föreslagit, derefter underställas Krigsoch Kammar-Collegiemes pröfning. 2:0 Att de Rusthållare, hvilka, vid de Sammanträden, som, rörande detta ämne, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med Rusthållarne komma att hållas, hvarken sjelfve el. ler genom ombud sig infinna eller på annat Satt gifva deras tanka tillkänna, borde anses såsom hade de bestridt, att uti den ifrågavarande Passevolancen ingå. Ut supra. S. t). Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 16 sistledne Augusti »flåtbe, samt den 25 derpåföljde eftermiddagen på bordet ligde. Memorial, i anledning af vackt motion om premium för Snällskrifvare. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och remitteradss till RiddarhusUtskottet 1 Riddarhus-Directionens den it sistledne Augusti aflåtne, samt den 20 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, afgående Löneförbättring för Riddarhus-Kamerefaren. Ut supra. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Den 8 September f, m\ 111 •> Tisdagen den 2 September. Plenum klockan 8 förmiddagen. Företog Högloflige Ridderskapet och Adeln val af 5:ne Suppleanter till Ridderskapet* och Adelns Fullmägtige uti Riksens Ständers Bank; och befunnos efter valförrättningens slut, klockan ett qvart till ii förmiddagen, följande Herrar, genom de fläste rösterne, dertill hafva blifvit utsedde: N:o 250. Friherre Hjerta, Fredric, 59 röster.
Frågan om den begärda Iocalen har jag icke velat vidröra annorlunda, än så mycket som varit nödigt för mig; emedan R. St. redan beslutat en lind. skrifvelse till K. M. och således äga den förväntan , att af K. BI. erhålla upplysningar, hvilka naturligtvis komma att blifva grundade på verklig undersökning. Det är således icke frågan om Iocalen, utan frågan om löneanslaget, som jag ansett vara det prineipala i saken, och så vigtig att, om detta löneanslag skulle uteblifva några år, — ty jag är säker att det i framtiden skall komma att beviljas, — så skall den personal, som nu genom enskild uppoffring blifvit satt i verksamhet, åter förskingras. Jag tror, att hvad jag nu anfört, innefattar tillräckligt skäl för ålerremiss, och får härmedelst yttra den önskan, att StatsUtsk. ville taga saken i betraktande och göra sjelfva anslagsfrågan till den principala och låta den hafva sin gång oberoende af den andra. IJ. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Jag uraktlåt uti milt förra yttrande, att, i frågan om den föreslagna organisationen af ett embetsverk , som skulle befatta sig med alla publika byggnader, undersöka huruvida Öfverintendentsembetet skulle kunna anses motsvara denna bestämmelse. Det gör Öfverintendents-embetet icke; ty dess instruction är ej så omfattande. För öfrigt tänker jag, att när den nya organisationen nu snart blir satt i verkställighet, så skall uti Sverige icke mera finnas något fristående embetsverk ,d. v. s. icke något, som icke lyder under någon af de 7 portföljer 6 H. >4 io6 Den 2 Maj t. m. na, och då kommer väl äfven Öfverintendents-embetet att stå under en af dessa. Detta embete — Öfverintendents-embetet — får icke hafva befattning med annat än Kronans byggnader utom slotten, och dessa komma här icke i fråga. På dem kan i intet fall något anspråk bildas. Slottet är boningen för Konungen och för den K. Familjen. Ingenstädes uti Europa finnes ett slott, der Konungen bor, som är öppnadt för publika verk och inrättningar.
För närwarande har Stats.Utstottet mäst anse sin önskan uppfylld, dä^ det funnit utwägar, Bihang. UI. B. N:o iZ. 16. att L'14 ' Den 12 October. Ätt i alla de ärenden, som Kongl. Maj:? till Stats, UtffottetS handläggning framställt, gL Kongl. Maj:ts Nädiga och Wisa afsigter till möteS. Beträffande Redactionen af första Puncten af Pensions Grunderne, fär StatS-Ulskouet tillkännagifwa, att de deruti förcslagne undantag böra förstäs hafwa afseende pä hrvad denna Punct i allmänhet stadgar. Stats. Utskottet hemställer siuteligen detta ärende till Högloflige Ridderska.pet och AdelnS pröfning.. Orebro den 12 October ivro. Kicjäsr^ri^relr ocki ?reffo-8t8n I^eäamärerr vägnar cksts I-eänmoter-» O. lllamilton. Tb. XVejäman. ^1 VällokliAe öorA^j-e-ZrZoärkr kl Nscierv^rö» Lor.<i 8k^nl-ellgmSkerr v5»nsr ^err I-e^mälerr Ltir. Uovän. gonss Hlläerkssoa. b.. A. UunNim». UppIM lior Nolläe-8r^n6el äsn 14 02obs> Igl». Wördsamt Memorial. ^)enom Protocolls. Utdrag af den 6 dennes» har -et Hederwärda Bonde. Ständet meddelat Stats. Utskottet de anmärkningar, som hindrat anta - Den 12 October. iiF antagandet af hwad Stats Utskottet i särskilts
Om Konungen lill exempel ville höja eller sänka tullen på spannmål, cn ganska vigtig och allmän Författning, skulle frågan först i Beredningen föredragas; och jag hemställer, om detta vore lämpligt och nyttigt? Man bar också sagt, att del varit ett fel att den nya Skiftesstadgan ej förekommit i Allmänna Beredningen. Den bIef’ likväl ej antagen förrän efter granskning of flere i ämnet kunnige personer, afGeneralLandtmäteriContoirel och of Högsta Domstolen; och jag tror, att i detta fall Högsta Domstolens Ledamöter, som dagligen tillämpa ÄgödelningsFörfattningarne, kunde verk49 H. 3 * Den 9 November f. m. ställa en nyttigare granskning, än Allmänna Beredningen. Det har afven blifvit sagt, att det ej vore underligt, om en Föredragande icke ville hafva målen till Beredningen, emedan han då lättare kunde drifva genom sin tanka deruti i SlatsRådet. Jag tror, att förhållandet är alldeles motsatt. Då hvar och en lär anse att hans tanka är den rätta, och en Föredragande vanligen lägges till last ett oriktigt beslut, som han contrasignerat, måste han väl heldre afge sine yttranden till ett protocoll, som kan tryckas, än till ett, som icke kan det, enär i förra fallet inför allmänheten kan ådagaläggas, att han icke biträd t det oriktiga beslutet. En Föredragande bör och kan således icke annat än vara angelägen, att få målen i Beredningen föred ragne. I öfrigt har det ock blifvit yttradt, att i mål, som i StatsRådet föredragas, allt skulle bero på en persons eller Föredragandes tanka. Detta yttrande är så oriktigt, så stridande mot förhållandet, att det icke synes förtjena något svar. Emot en ålerremiss af memorialet, hvilken här blifvit yrkad, har jag för min del intet att påminna, enär, såsom jag förut yttrat, en bestämning i förevarande fråga bör ske icke ensamt af Konungen, utaniGrundlagsväg, genom en ändring i RegeringsFormen. Herr Cederschjöld:
Om nu händelsevis någon kategori skulle uti §:n vara förbigången, skal! måhända Pröfnings-komitéen finna betänkligt, alt taga befattning med så beskaffade bestyr, hvilka afse dessa kategorier, och på denna grund anhåller jag om återremiss. Gr. Mörner: Förevar. § eger sammanhang med den 50, och då den sistnämnde blifvit återremitterad, anhåller jag, att Ståndet äfven ville återremittera den 112:te. Såsom ytterligare skäl härför får jag tillägga, att jag önskar bibehållandet af den för taxeringen af landsfasligheter, uti den gamla Författningen bestämda grund nemi. att dessa egendomar skola sältas till deras med hvarandra jemförliga värde samt att följaktligen orden: ”rättmätiga belopp” komma att utgå. Det obestämda i detta uttryck hafva vi under föreg:de diskussion haft tillfälle inhemta, enär det befunnits tvifvelaktigt, om grunden för taxeringen skulle utgöra inköpspriset eller något annat värde. Jag förenar mig med Hr Bråkenhjelm om åtterrmiss. Ilr Rosenblad: Bland de partiella förändringar Utsk. i Bevillmsförordn. föreslagit äro de i denna § de vigtigaste och ändamålsenligasle, ty tvifvel har egt rum, huruvida Pröfnings-komitéerna tillhörde, alt, utan anförda besvär, granska och förändra den af Taxerings-komitéerna bestämda bevillning. För att häfva detta tvifvel och uphö.ia Pröfnings-komitéerna till hvad de Verkligen böra vara, eller en Ofver-Taxerings-komité, har Utsk. föreslagit denna §. Jag inser och erkänner äfven behofvet deraf, och jag påslår, att de af Utsk. begagnade ordalag äro ganska väl valda, utan att derföre vilja bestrida, att man möjligen skulle mera grammatikaliskt och mera öfverensstämmande med språkbruket kunnat uttrycka sin mening. § synes mig klar och tydlig. I anleda, af Gr.
Allt vatten pumpas upp ur sjön och filtreras. Den gamla tvättinrättningen — här har förut varit sådan anstalt — är omändrad till färgeri och kemisk tvättanslalt, där ljusa sommarkappor, rockar, dukar, gardiner o. d. tvättades och bokstafligen blefvo som nya. Gardinerna uppsattes på en väldig spänndyna, garnerad med knappnå- lar eller hvad det nu var för taggar, som stucko ut från dess kanter. På en s. k. ångbräda (däraf fanns två) pressades herrkläder, och det såg lustigt ut. Genom vridning på en kran, eller hvad det var, insläpptes ånga under strykbädden, som pöste upp som en dyna, och därpå pressades det tvättade, icke söndersprättade plagget (det jag såg var en fin nattrock af ljusbrunt kläde med broderier). ; Jag uttryckte till vår vänlige ledsagare min förvåning, öfver att anstalten icke kunde erhålla fullt arbete. » Fruarne vilja ej skicka hit sin tvätt, » sade han småskrattande; » de lita mera på sina gummor med rotborste, zinkbräde o c h klappträn. » » Törhända, » invände jag, » att många också tveka att afskeda sina » gummor », som väl behöfva sin arbetsförtjänst. » » Det bryr jag mig inte o m, » sade min väninna med kraft. » Min » gumma » nästan totalt förstörde hela tvätten sista gången. Nästa tvätt skickar jag till Inedal, » Och det gjorde hon. Och jag har inte hört, alt hon ångrade sig, Men jag tänkte inom mig, att det ändå är på tok, alt ett arbete, som kan utföras af maskiner, skall lemnas i människohänder, när det är så tungt och hårdt som tvätt. Jag tänkte på mina » gummors » uppsvällda, ofta blödande, söndergnuggade händer, på huru det kännes att liggande på knä — låt vara i klapphuset — skölja de tvättade kläderna i det iskalla vattnet draga upp dem bly tunga af vatten o c h sedan » klappa » dem af alla krafter, själf våt och genomkyld af berö- ringen med det kalla vattnet, och med » nagel spricka » i fingrarne — ja, det är just inte något afundsvärdt arbete för våra tjänande systrar.
En tillökning i fattigantalet uppkommer äfven understundom utaf afskedade artillerister, tillhörande garnisonen, samt deras hustrur och barn, men hvilkas underhållskostnad numera, sedan statsbidrag härtill erhålles, vållar föga tunga för staden. Arbetsförtjenst under sommaren saknas icke, da det ofta är brist på arbetare och dagsverkpriserne lika höga, om ej högre än i de flesta mindre städer. Till de fattiges understöd taxeras stadens invånare, hvarförutan något litet af tolagsmedlen tillflyter fattigkassan. Dessutom utdelas årligen till jul 1,000 R:dr Krgs, utgörande intresset å doneradt kapital. Stadens fattigvård har nu blifvit ändamålsenligare inrättad, ett större hus anslaget till fattighus och ett reglemente för fattigvården faststäldt, hvarigenom O o o O ~ allt liggeriet betydligt förminskats. lill att befordra omtanka och sparsamhet bland den arbetande klassen, har ett Sällskap för välgörenhet, år 1S30, under sin garanti stiflat en spar - 31 bank, hvaruti insatserna vid 1850 års slut uppgingo lill 88,252 R:dr 14 sk. Banko. Arbetsoch tjenande klasserne synas iner och mer hörja draga fördel deraf och betydliga insatser deri göras af allmogen. Inom staden finnas byggnadsoch brand-ordningar, öfver hvilkas efterlefnad handhålles. För hamnen är särskild hamnordning. Hamnen är för det mesta kringbygd med träkaj, men denna hamn, som utgör ett Imf vudsakligt vilkor för stadens uppehåll och förkofran, är numera alltför grund för djupgående fartyg, den har endast 9 fots djup, hvilket vållar den stora olägenhet att många fartyg måste, sedan de i hamnen intagit halfva lasten, ankra ute på den osäkra redden för att intaga återstoden.
Vid öfvervägande å andra sidan af den angelägenhet: att Pappersbruken icke må komma i saknad af erforderliga rudi» materier — en angelägenhet, som ingen patriotiskt sinnad medborgare lärer med liknöjdhet förbise — får Utskottet anföra, att, långt ifrån det Lumpsamlings-skyldighetens upphörande skall förorsaka brist på Lumpor, förmodar Utskottet Lumpors samlande vida bättre uppmuntras derigenom, att allmänheten sättes i tillfälle att få denna vara tillräckligen betald, än ge» nom förpliktelsen att för ett ganska ringa, eller intet pris, hålla den tillhanda för vissa, till besvär fallande, Personer. Utskottet ap - 44 Besv> och Ekon. Vtik. Betänkan den. ser således i fråga varande angelägenhet bäst befordras derigenom, att Pappersbruksegare, i afgifvande Kungörelser, eller på hvad annat sätt de åstunda, uppgifva och bestämma det pris, hvarföre de villja hopa Lumpor, samt att, till ömsesidig lättnad i Lumphandeln för Säljare så val som för Köpare, Lumpsamlare må få antagas, som hunna hringresa och afhemta de förråd af Lumpor, hvilka till föryttring blifvit insamlade. Likväl, och på det sådana olägenheter, som hittills blifvit öfvertrlagade, icke hädanefter må ega rum, finner Utskottet sig böra tillstyrka Riksens Höglofl, Ständer, att hos Kongl. Majit i underdå»ighet föreslå följande inskränkningar i afseende på Lumpsamlares antagande och kringresande, nemi. 1:0 Ingen Lumpsamlare må, i denna egenskap, öfverträda gränsen af det Län, hvarinom han är boende, elier pass erhållit. 2:o Egare af Pappersbruk bör inför Konungens Befallningshafvande i Länet bestämma, huru mänga Lumpsamlare han för Verkets drift och bestånd anser erforderliga, med särskild uppgift, huru många a£ dem han inom hvarje Län önskar antaga. 3:0
Under lill och med Tjugufem Riksdaler, Tre Skillingar. Deröfwer till och med Femtio Riksdaler, Sex Skillingar. Deröfwer till och med Sjuttiofem Riksdaler, Nio Skillingar. Deröfwer till och med Ett Hundrade Riksdaler, Aderton Skillingar. Der - Den i8 Augusti. 28sg I Scäderne af Andra Natzen. Grosshandlare, Sex Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Fyra Riksdaler. SkrahcinLrrverkare och Manufacturistcr, Twa Riksdaler. Andre Borgars, som ej höra under Skrä, En Riksdaler. I Städerne af Tredje Natzen. Grosshandlare, Fyra Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Tre Riksdaler. Skrahandtwerkare och Manufacturister, En Riksdaler Tjugusyra Skillingar. Andre Borgare, som ej höra under Skrä, En Riksdaler. I Bröderne af Fjerde Natzen. De som winna Burskap pä Utrikes handel, Tre Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Twä Riksdaler. Skrahandtwerkare och Manufacturister, En Riksdaler. Andre Borgare, som ej höra under Skrä, Trettiorwä Skillingar. I Städerne af Femte Natzen. Handlande och Fabrikörer, En Riksdaler Tju'- gufyra Skillingar. Skrähandlwerkare och Manufacturister, Trettio» twä Skillingar. Andre Borgare, som ej höra under Skrä, TM gusyra Skillingar. Mästarebref i Skrä och Manufartmer, Tretciotwä Skillingar. Ge - 2§6o Den i8 Augusti. Deröfwer till och med E» Hundrade femtio Riksdaler, Tjugufhra Sklllingar. Och deröfwer för hwarje Ett Hundrade Femtio. R.lMaler, Aderton Skillingar.
Utskottet icke af hvad anfördt blifvit funnit skäl afvika från sin af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet biträdda åsigt, att nuvarande tullbestämmelser ej mindre å Kaffe, såväl obräodt, som brändt jemte kaffesurrogat, än äfven å öfriga i tullhevillnings-hetänkandet under den förevarande punkten inbegripna varuartiklar böra oförändrade fortfara, har, enär i öfrigt hos Bonde-Ståndet icke blifvit uppgifvet i hvilket eller hvilka hänseenden uti de af Ståndet sålunda oafgjorda lemnade delarna af tulltaxan ändring kunde komma i fråga, Utskottet skola anhålla, att Presteoch Bonde-Stånden ville öfver allt hvad som innefattas uti nu ifrågavarande hemställan formligen besluta. Stockholm den 25 Maj 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. / ■f Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 15. 1 X:o 15. Ank. till Exp.-TJtsk. den 26 Maj 1866, kl. 11 f. xn. Memorial, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om tullbevillningen. Sedan de uti Utskottets Memorial JVs 12 upptagna voteringspropositioner blifvit af samtliga Riks-Stånden godkända, så har Förstärkta Bevillnmgs-Ulskottet, jemlikt 31 § Riksdags-ordningen, öfver nämnda propositioner denna dag anställt omröstning. lista omröstningen. Den, som bifaller Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade förslag, att Flath. artikeln Fläsk bör beläggas med en införselstull af 2 R:dr per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer för denna artikel att bibehållas derå nu stadgade tullfrihet. Omröstningen har utfallit med 58 Ja och 61 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll.