Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om tillgången till Nora bergslags malmer föranleder en ökad brytning af 5o,ooo skepprd, som, transporterade på canalen å 12 sk., gifva en canaiinkomst af endast i2,5oo r:dr, men en ökad jerntillverkning af 2.5,000 skepptd derpå grundas, så erhåller Staten derför en årlig direct skatt af circa 12,000 r:dr och en exporttull efter nu gällande nedsatta taxa af 8,333^. r:dr, hvarjemte grufvubrytaren, fartygsägaren, tackjernsblåsaren och stansjernstillveriaren skörda en vinst, som mångfalldigt öfverstiger den nu beräknade. Af de flera uti frågan intresserade, nemi. canalngaren, Staten och de industri-idkande, är det ofta canalägaren, som njuter minsta vinsten. Likaså om 5o,ooo tunnor spantnål, sill och salt passera canalen mot en afgift af 10,000 r:dr, så måste såsom vinst för Staten dessutom anses den transportvinst af kanske 20,000 r:dr, sorn varuägaren eller consumenten dessutom skördar. Dessa åsigter, mine herrar! må förklara hvarföre jag äfven vågar föreslå : För det andra: alt canalarbetet må på allmän bekost nad verkställas, utan allt bidrag af enskilda. Skulle icke delta medgifvas, utan ett bolag anses böra bildas, så föreslår jag, till skyddande af trafikanters intresse, att det erforderliga Statsbidraget må lemnäs hufvudsakligen mot följande villkor: a) att ett minimum af 5oo,ooo r:clr enskild aclieteck - Den i3 Januari f. ra. 70 tmiS mätte bestämmas för företagets öfverlemnande till enskildt bolag; b) alt canaltaxan niå af K, M. bestämmas.; c) att den canalinkomst, som kan öfverstiga g procent af enskilda actieinsättningen , skall tillfalla Slaten , utan alt ett års brist ina betäckas genom ett annat års öfverskott; d) att Staten må förbehållas rättighet att framdeles kunna inlösa aetierna mot högst 20 proc. förhöjning å den derå insatta summan.
Jag kunde derjemte åberopa mina ord vid 1834 å'rs riksdag, då jag vid tillfälle af klander å våra embetsman i allmänhet, anförde, att min erfarenhet om främmande länder samt min uppmärksamhet på utländska embetsmäns göromål, fört mig till den öfvertygelse, att våra embetsman i ren vilja och förmåga kunna mäta sig med alla oell öfverträffa många andra länders embetsman. Må jag tillägga, att jag alltid ansett juslitias-väsendets bana, som den hos oss, der tjenstens fördelar minst motsvara dess tyngd och ansvar. — Sedan jag nu, som jag tror, förekommit möjligheten att anse tjenstemän vidrörda af min motion, (hvilket vidrörande för öfrigt 90 §tn Reg.F:n tillräckligen förebyggt), må jag betyga Hr Printzensköld min erkänsla för det stöd han skänkt min åsigt, genom sin utveckling af tillgången med det mål, deri lian agerar. Iden mån det vid så driftig arbetsamhet måst hända, att ett balance-mål nu på fjerde året än icke är afdömdt, i samma mån ar jag än ytterligare befogad att afklaga de institutioner, som vålla en så oerhörd och menlig långsamhet. Hr Ribbing, Arvid: Såvida citationer af allmänna förhållanden af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm blifvit gjorda, tror jag att dervid icke är något att anmärka; men då öfverläggningen tyckes öfvergå till redogörelser för enskildta mål och deras behandling, tror jag att deruti ligger en bestämd olaglighet, stridande mot go §:n Reg.Ftn, lydande som föijer: "Under R.
Begge metoderna leda till enahanda resultat. Jag erkänner föröfrigt, att jag delar Hr Hjertås mening, att man, i fråga om sådana propos:rsom denna, bör distingera dem efter sakerna och icke efter de Stånds benämningar, hvilka beslutat i frågan, d. v. s. att man icke i propostn säger att man instämmer i PresteSt:s eller BorgareSt:s tanke, utan att man utsätter hvad man beslutar. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. torde finna, alt det blifvit hegardt att propos. först borde framställas i afseende på det första förslaget, som Utsk. i sitt mern. afgifvit; under discussionen hade blifvit yrkadt, alt R. o. Ad. rör:de denna del skulle fatta enahanda beslut, som Presteoch BorgareSt:n fattat, att nemi. ogilla detta förslag; hemställande nu alltså Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade antaga såsom dess gemensamma tanke, att det i Const.Utsk:s nu föredragna mern. först afgifna förslag ogi I las. Ropades ja. Hr Landtm, hemställde derefter, om, på sätt under discussionen äfven blifvit yrkadt» R. o. Ad. behagade förklara såsom sin gemensamma tanke, att de i den framställda förändrade lydelsen af 5 §:n i3 mom. Tryckfr.förordn. föreslagna förändringar icke äro bland dem, som 81 §:n Reg.- F:n benämner högst nödiga och nyttiga. Riopades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Hr Munck af Rosenschöld: Jag hade visserligen helst önskat, att R. o. Ad; kunnat bifalla det första alternativet; men då ingen här talade för detsamma, så förenade jag mig med Hr Hjerta i begäran om bifall till det sednare. Då nu emedlertid Ståndet instämt i PresteSus beslut och således derigenom afslagit båda alternativen, återstår för mig ej annat än alt deremot reservera mig.
Då Bevillnings-stadgan i afseende å tiden för taxeringskomitéers sammanträden endast föreskrifver, att vid bestämmandet deraf bör afses att de bemålda komitéer åliggande taxeringsförråttningar före Juli månads utgång kunna vara afslutade, hafva Rikets Ständer funnit nödigt uti förevarande §§ vidtaga den förändring, att ur mom. 1 uteslutits orden: “före den 15 Juni", samt att i mom. 2 orden: “före den 1 Juli" utbytts mot: “inom 14 dagar från det taxeringskomitéens förrättning blifvit afslutad“; i sammanhang hvarmed äfven den i 10 § till Juli månads utgång bestämda termin blifvit till Augusti månads utgång förändrad. 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 119. § 12. Enär Rikets Ständer funnit den, enligt nu gällande författning, gåstgifverier under vissa vilkor medgifna utskänkningsrått utgöra en mindro lämplig inskränkning i de kommunerna i allmänhet tillerkända rättigheter i afseende å brånvinsförsåljningens ordnande, äfvensom den omständigheten att vid den tid, då Kongl. Förordningen af den 18 Januari 1855 blef till efterrättelse gällande, utskänkning vid ett gästgifveri tillfälligtvis utöfvades, synts Rikets Ständer icke i och för sig utgöra tillräckligt skål för ett undantag från de allmänna stadgandena angående vilkoren för vinnande af utskånkningsråttighet, men rättvisa och billighet torde fordra, att de gåstgifverier, hvilka vid nyssberörda tidpunkt egde laglig rättighet till utskänkning, icke utan innehafvarens förvållande derifrån skiljas, hafva Rikets Ständer åt ifrågavarande § gifvit den förändrade lydelse, bilagda förslag utvisar. § 15.
Vid öfvervägande af detta mål och då jag delade HäradsRättens åsigt, att under sådana omständigheter, som här inträffat, Jonas Persson icke bort åläggas den bestraffning, lagen stadgar för den, som kommer drucken i kyrka, kunde jag icke undgå att anmärka, det Jonas Persson, af samma orsaker, ej eller bort fällas till ansvar för sin vid berörde tillfälle visade motsträfvighet att kyrkoplikten undergå. Ehvad man betraktade kyrkoplikten såsom en botgöring och försoning med församlingen eller såsom en del af bestraffningen för det begångna brottet, syntes det ändock vara oemotsägligt, att denna förrättning hvarken borde elier kunde gå i fullbordan, när den dertill dömde befunnes af starka drycker öfverlastad., Sådant förbjndes ej mindre af sjelfva förrättningens; egenskap och vigt, än af rummets helgd, der den skulle verkställas; hvaraf följde att, då Jonas; Persson synbarligen varit i rusigt tillstånd, han icke bort, på sätt likväl skett, i kyrkan införas till kyrkopliktens undergående, utan densamma skolat till annan tid uppskjutas. Om icke destomindre hans inställande i kyrkan ägt rum, oell vederbörande derjemte sökt, fastän förgäfves, att bereda kyrkoplikten till verkställighet, samt tjenstförrättande Prestniannen tillika, såsom hans skriftliga anmälan om tilldragelsen syntes antyda, föreställt sig, att Jonas Perssons visade motsträfvighet utgjort hinder för förrättningens fortgång och följaktligen skulle med straff beläggas, hade dessa förhållanden,. — 54 - hvilka ej hort missleda Domaren vid målets behandling och lagenliga pröfning, icke innefattat skäliga anledningar till den anklagades sakfällande för hans motsträfvighet att kyrkoplikten undergå, så vida rätteligen det enda oell egentliga hindret deremot, hans af drycker öfverlastade tillstånd, härvid i betraktande kommit, men vederbörandes otillbörliga bemödanden att förrättningen, oaktadt detta lagliga hinder, till verkställighet befordra, både kunnat och bort utan något afseende lemnäs. Då, enligt sådana grunder, Jonas Perssons åtalade förseelse, till följd af Kongl.
Dess nordspets (kolgrufvan) är belägen vid 5° 23′ nordlig bredd och 115° 12′ ostlig längd från Greenwich. England har tagit Labuan i besittning med anledning af de derstädes förekommande kollagren, hvilka ega en särskild betydelse till följd af öns läge nästan midt bland sydöstra Asiens stora, talrika och bördiga öar. Det var äfven kollagren, som lockade mig till stället. Jag ville nämligen se till, om jag ej derstädes, från sjelfva eqvatorns granskap, skulle kunna insamla värderika bidrag till utredandet af det forna eqvatorialklimatets beskaffenhet. Det gick i början raskt framåt, tack vare en frisk och gynnande monsunvind. Men då vi nått det s. k. stiltjebältet, afstannade vinden fullständigt, och vi måste nu anlita ångan, hvilken till följd af Vegas ytterst svaga maskin och en stark motström förde oss så långsamt framåt, att vi först den 17 november kunde kasta ankar i Labuans hamn. Den största af de till kolonien hörande öarna har med en temligen betydande bredd en längdutsträckning af 10′ från nordost till sydvest. Den är bebodd af några tusen (3,300 år 1863) kineser och malajer jemte ett fåtal engelsmän, hvilka antingen äro kronans tjenstemän eller anstälda vid kolgrufvan. Norra delen af ön har en höjd af 140 meter öfver hafvet, men mot söder sänker sig landet till en vidsträckt, med täta busksnår bevuxen sandslätt, genomskuren af sanka sumpmarker. De flesta af invånarne bo längs stranden af hamnen, som är belägen vid södra delen af ön och bär det numera, eller kanske blott i närvarande tid, för engelska kolonier oundvikliga och derför föga upplysande namnet Victoria. Guvernörens beqväma byggnad ligger ett stycke från hamnstaden i det inre af ön, kolgrufvan på öns norra sida. Vid vårt besök hade kolbolaget nyligen gjort konkurs, och arbetet hade derför vid grufvan afstannat, men man hoppades, att det snart skulle återupptagas. Sjelfva sandslätten är i jemförelse med närbelägna tropiska länder föga bördig.
Sedan Bevillnings-Ulskottet, genom serskilda Protocolls-Utdrag af den ii, i5 och 18 sistlidne månad, erhållit del af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets, under N:o 45, afgifna Utlåtande öfver de vid Betänkandet N:o 29, angående Stora Sjötulls-Bevillningen, gjorda anmärkningar, har Utskottet nu skolat afgifva förslag dels till sammanjemkning af de olika meningar, som i detta ämne förekommit, dels ock till de Propositioner, öfver hvilka omröstning lärer komma att anställas i Förstärkta Stats-Utskottet; med anmälan derjemte, att Ulskottets förslag i öfrige här ej upptagne delar blifvit af samtlige Riks-Stånden utan förändring godkändt. I afseende på frågan, huruvida vissa varu-artiklar borde till inoch utförsel förbjudas, är beslutadt: nemligen: af Högloft.
Ständer kunde finna tiRgångarne medgifva att anslå till ökning af Hofhållnincs-Summan» Hans Kongl. Höghet Kroti-Prinsen har likaledes i Nåder yttrat sig erkänna detta bevis af Riksens Ständers underdåniga tillgifvenhet och kärlek, men tillika förklarat, det Hans Kongl. Höghet för sin del icke ville emottaea någon tillökning i Dess Hof-Stats-Summä, utan önskade, att hvad Riksens Ständer i detta hänseende ämnade Hans Kongl. Höghet , matte tilläggas H ans Kongl. Höghet Arf-JPrinsfen Oscar, sorn, då han nu inträdt i manna-årén, borde antaga egen Hof-Stats hållning. Stats-XTtskottet har vid öfvervägande äf detta ämne funnit, huruledes den Hofhållnings-Summa af 270,000 R:d, som Riksens Ständer vid Riksdagen här i Stockholm år 180g i underdånighet erhödo och Kongl. Majit i Nåder då täcktes anse tillräcklig, betydligt understeg det belopp, som tor det förra Kongl. Hofvet var bestådt. Denna förmindskning föranleddes väl till någon del derutaf, att Kongl, Majit i Nåder fann Den a 8 Junis fann sig kunna umbära en lika stor Höf-StaÉ som f. d. Kongl. Famillen behöfde; men förnämligaste orsaken var likväl den, att Rikets dä utblottade tillstånd kräfde den största besparing, och hvarä Kongl. Maj:t af ömhet för sina undersåler fästade Nådigt afseende. Att den sålunda till xnöjeligen mindsta beloppet utfäste Summa sedermera, genom Myntvärdets fall och varu - prisens deraf följda stegring, blifvit för ändamålet otillräckelig, kan ej undfalla någon. Och då Rik-, sens Ständer nu lära finna sig iner i tillfälle samt äfven af tidens skick föranledde, att genom Hofhållnings-Summans förhöjning vidare ådagalägga den uråldriga Svenska kärleken och vördnaden for en älskad Öfverhet samt såmedelst sätta Kongl.
Han hade bara gått (Bugar sig för Kerstin.) Ja, de trodde nere i fabriken, att fabrikörn ut för ett ögonblick. Så, om jag får vänta här...? KERSTIN. FRU BERG. Var så god och sitt ner. Jag kommer strax, jag med. (Nickar åt dem och går.) Sjette scenen. DE FÖRRA utom FRU BERG. (Paus.) SUNDIN. hemma igen? Nå, fröken Kerstin, ä' det roligt att vara KERSTIN. Ja, det ä' klart. ­ 27 ­ SUNDIN. Jaså, ni saknar inte det gudomliga Schweiz? Nej då! Det är mycket gudomligare att vara SUNDIN. KERSTIN. SUNDIN. KERSTIN. hemma. Hvarför for ni dit, då? Jag var ju tvungen att lära mig franska. Ni tänker väl inte ge undervisning i språk? KERSTIN. skulle bli guvernant? Bli guvernant! (Skrattar till.) Trodde ni jag SUNDIN. förolämpning. Men, förlåt mig, fröken Kerstin, jag misstänkte verkligen inte att ni behöfde bli det. Tvärtom tror jag, att ni skulle ha råd att själf ha en guvernant, ifall det erfordrades. KERSTIN. Det ser ut som om ni skulle ta det som en där! »Behöfva» och »ha råd»! Usch! Jag skulle kunna bli guvernant. Fy, hvad det låter otrefligt, när ni säger så tyckte bara, det var en så'n lustig idé, att jag SUNDIN. af välmående familjer, som försöka förtjena sitt Nu för tiden finns det så många unga damer uppehälle själfva, för att känna sig mera oberoende ­ 28 ­ af sina föräldrar. Och jag kan inte finna nå'nvilja det. ting oresonligt i föreställningen att ni också skulle KERSTIN. som han behöfver mig. Men jag ska ju vara hemma hos pappa, efterSUNDIN. hjälpt sig länge utan er. Ni har ju varit borta öfver ett år. KERSTIN. Jaså, gör han det? Emellertid har han ju jag var hemma och gick i skolan, voro vi också mycket skilda åt. Jag tycker vi varit skilda åt alltsedan mamma dog. Men vi ha längtat efter hvarann. Jag vet, att han har längtat efter mig lika mycket som jag efter honom.
Då försäljningen alltså ansågs omöjlig och det knappast kunde antagas, att någon skulle vilja ens såsom skänk mottaga lågenheterna, så vida dermed följde skyldighet att erlägga den förut bestämda räntan, samt härtill kom alt, i anledning af väckt fråga om förmedling af räntan för iotten JVs 4, Kammarkollegium, genom utslag den 9 Juni 1842, förklarat, det förmedling icke kundo ega rum å räntor, tillkomna i så beskaffad ordning och på det sätt, sorn skett med den berörda skogslott påförda räntan, hemställde Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånig skrifvelse den 10 Juni 1844, att räntebeloppet finge för framtiden nedsättas till det genom Kongl. Brefvet den 8 Maj 1821 bestämda minimum af spanmål, motsvarande sex skillingar för tunnlandet, samt de ifrågavarande lägenheterna med sådan ränta genom offentlig auktion ånyo till försäljning utbjudas. Genom Kongl. Brefvet den 30 Oktober 1843 bifölls denna framställning, hvarefter försäljning på de sålunda förändrade vilkoren också försiggick af lägenheterna N:ris 3, 4 och 5 samt 40/47:delar af J\s 10 och %„ af JVé 11. Nu har emellertid Kongl. Majits Befallningshafvande i Calmar län ånyo anmält, att jemväl för lotten J\° 12 Sr liga räntan, jemte lottegarens personela kronoutskylder, vore för flera af de sednare åren oguldne och i räkenskaperna balanserade med ett sammanräknadt belopp af 919 R:dr 43 öre. Til! gäldande häraf funnes ingen annan tillgång än lägenheten, hvilken cckså blifvit tagen i mät och vid utlysta auktioner till försäljning förgäfves utbjuden. Äfven på denna lägenhet har all den skog, hvarmed den vid försäljningen från Kronan var försedd, blifvit afverkad och jorden, som består af mager betesmark af flvgsandsnatur, är således till odling oduglig, hvadan det af denna orsak varit omöjligt för innehafvaren att utgöra den åsätta räntan.
Danske forstmän, och har till följd häraf icke obetydliga skogsplanteringar verkställts ä någre enskilde egendomar. Flygsandsfälten. I sammanhang med hvad jag nämnt i föregående punkt om total brist på jägeri-betjening i länet får jag anmäla, att sandplantören Bruhn är med lön af skogsplanterings-kassan antagen i och för vården af flygsandsfälten, hvilkas vidsträckthet här i länet gifver sandplantören full sysselsättning, särdeles sedan läkning af flygsandsfält i större skala, än förr, nu på några år företagits, såsom med det betydliga sandfältet å det genom flygsand förgångna Höka-hemmanet utmed utloppet af Laga-ån, hvarigenom sandplantören icke kan påräknas i egenskap af skogsbetjent i länet. De Halländska flygsandsfälten utgöra sammanräknade 7,890 trland, deraf äro med furuskog besådde 650 tiland med naturlig uppväxt fur, björk och al 450 » med sandhafre besådde och planterade, cirka 2,500 » genom infredning gräsvallade 2,370 » odämpade höga sanddrifvor 700 » af markägare sjelfve odlade och behandlade, cirka 1,220 Beträffande Höka-hemmanets med flere derintill belägne jordägares, numera till Kronan afstådde och uti ofvannämnde totalsumma inberäknade flygsandsfält, som enligt uppmätning innehålla 667 geometriska tunnland, så hafva derå, med innevarande års slut, blifvit utplanterade sex millioner sandrörsplantor (Arcendo Arenarius) samt utsådde 400 tunnor frö (Elgmus Arenarius). § 4- Fabriker och Mtinärinyar. 1:0. Anderstorps mekaniska bomulls-spinneri i Lindome socken, som nedbrann år 1852, är åter uppbygdt och innehar nu 21 spinnstolar; innan branden afverkade det sex hundradesextiosex tusen åttahundra åttatiosju skålpund bomull till ett värde 15 af 343.417 R.dr 32 sk.
R:dr 5,696: 9. 3. med B:ko R:dr 9,463:40. S. Afbetalningarne å dessa slags lån, hvar ibland inberäknade slutbetalningar med återstående belopp i Silfver, hafva utgjort Silfv. 9. så att dessa låns utestående belopp minskats med tillsammans. Silfv. R:dr 28,083: 32.— Den 50 nästlidne Juni återstodo Silfv. I afräkning å lånen till Släder och Korporationer har influtit: sednare halfåret 1853 2,043: 43. IItinning mot inteckning i fast egendom och återbetalning i silfver. Lån till Städer och Korporationer. 44 hvarigenom Bankens fordran för dylika lån den 30 nästlidne Juni nedgått till B:ko R:dr 17,989: 25. Lån till Calmar Consistorium 7,669: 20. 9. d:o » Calmar Domkyrka 6,141: 40. l. d:o » Landskrona Kyrka 2,999: 12. ll. d:o * S:t Petri Kyrka i Malmö 1,178: 47. io. 17,989: 25> 7. § 51. ^inteckning°i 31°t pant af jast egendom, och återbetalning i sedlar, äro följande fastighet°och lån utgifna, nemligen: återbetalning t sedlar. Utestående kapital-beloppet den 30 nästlidne Juni utgjorde: I fråga om fastighetslåns indrifning äro lagsöknings-åtgärder af FiskalsLagsökninEmbetet vidtagna, dels för så beskaffade förfallna låns slutbetalning, och drifning af dels för inbekommande allenast af uraktlåtna års-inbetalningar. län mot pant Af lagsökningar utaf förra slaget voro, den 1 November 1853, oafa fomf™ gjorda 18. hvarefter tillkommit 82. Häraf äro: inställda .14. afslutade genom indrifning eller omsättning 54. förfallne . 2^ 70. så att på vederbörande exekutorers handräckning återstå 30.
Jag tyckte mig i ett yttrande af en värd ledamot förnimma, att planen blifvit från* trädd och att man öfvergifvit försöket att förändra gamla skepp till ångskepp; men det är möjligt att jag misstager mig; jag nämner det blott såsom jag uplättat det. Men, mine Hrr, lör sjelfva örlogsvapnet. synes det i sanning nära nog bedröfligt, att vi efter en så lång tid icke kommit till någonting bestämdt i denna angelägenhet. Denna blandning af 8 gamla skepp, denna plan, sorn icke förrän 13 är härefter kan vara fullföljd, hvad antyda dep Jo, antingen brist pä system och någon ordnande förmåga, eller brist på medel för hvad sorn erfordras. Men vid betraktande al vapen t allmänhet, måste man i framsta rummet tänka på hvad man kan komma att strida emot. I detta hänseende kan Jag icke undgå att nämna att 18ö9 hade Ryska örlogsflotta!! i O-tersjöii blifvit ökatl till 7 I ångfartyg och 25 kanonslupar, summa 96. At dessa voro mer än 40 linieskepp, och vi veta ganska mänga al oss, att på eltersommaren lori idet år kom till Kronstadt den nya Ryska änglregatten »Storamirnleu», byggd i Amerika tor sextio 70 pundig» kanoner och 2 stora svängkanoner, samt med dimensioner, atpassade härefter Hara!' synes således med hvilken styrka (lenna flotta tillväxer. Hur har visserligen sagts, att vi liro t behof at, såsom jag förmodar, linieskepp; ty om man. vid ett anfall at Ryssland, lagger ett fartyg i norr och söder om Kalmar sund. så kan ingen flotta gå derigenom. Men jag hemställer, om det är någon omöjlighet att en flotta med 31 fartyg kati löpa ut för att hålla stånd emot en af 96, isynnerhet vid en strid på öppna sjön, der så mycket beror af vindkast och andra tillfälligheter. Vid sådant förhållande tror jag, för min del åtminstone, att en annan slags plan för sjelfva flottan bör komma till stånd.
Till dessa svårigheter, hvilka redan ensannna voro tillräckliga att på ett bekymmersamt sätt hola den obemedlade entrepenörens ekonomiska välstånd, kom slutligen cu omständighet, sorn mera än allt annat verkade missgynnande på delta arbetsföretag. linder det alt kostnadsförslaget upptog dagsverkspriserna till elt belopp af endast 75 öre, hvilket motsvarade det sedan ofvannämnde tid tillbaka i orten gängse och ända lill tiden för entreprenadauktionen bibehållna priset på mansdagsverken, inträffade redan vid arbetets början den, af förhöjda priser på alla lifsförnödenheter (ramkaiiade, stegring i dagsverkslegan, hvilken, redan förut förnummen inom andra delar af riket, först vid denna tid gjorde sig gällande inom den ort. hvarom nu är fråga. Elt mansdagsverke, hvilket, på sätt förut är nämndt, kort förut betalades med 75 öre, kunde nu icke erhållas under 1 Frdr å 1 R:dr 50 öre, och för elt fuiigodt öke-dagsverke betalades ända till 5 Fudr. Hvad inflytande denna prisförhöjning skulle utöfva på elt företag, der arbetskostnaden utgjorde den hufvudsakligaste utgiften och endast en jemförelsevis ringa del af dagsverkena erhöllos utan betalning, är lätt alt inse. Når vägomläggningen var färdig, kostade den, i stället för de i kostnadsför slaget beräknade 5,725 R:dr 21 öre, icke mindre än 5,705 R:dr 17 öre, oberäknad! ränta å det kapital, som entreprenören varit nödsakad alt förskottera och hvilket han för arbetets fullbordande nödgats upplåna; och skulle för denne sednare, i händelse något ytterligare bidrag ej varit alt påräkna, medföra en förlust af 1,759 R:dr 9 öre. Som emellertid denna förlust var för stor, för att kunna af den obemedlade entreprenören bäras, och ortens fattigdom ej medgaf något understöd derifrån mer än af elt frivilligt sammanskott, uppgående tili 205 R:dr 55 öre, vände sig den för vägbyggnadsarbetet utsedda Direktion till Kongl. Majit med underdånig ansökan om ytterligare bidrag af statsmedlen.