Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Nio, 243. i anledning af erhållne återremisser å betänkandet Nio 26, angående Kongl. Majits Nådiga Proposition om framlidne förre Departements-Chefen i Kongl. General-Tullstyrelsen, Kansli-Rådet Valerii enkas och barns befriande från bemäkle ( 189 ) Kansli-Råd ådömdt ersältnings-ansvar, i målet rörande den efter atlidne Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans. XI. B. 110, 120, 138, 142. A. 147. XII. U. 362, 403. A. 404. XIV. U. 19. A. 45. E. 243. Siats-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 244. med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ätskillige till Stats-regleringen hörande frågor. X. B. 352. XI. 16. A. 20. U. 185. A. 213. E. 245, 293, 296.
Constance | e af Iduns läsarinnor, som haft sin » sagoL tid » under några af åren från 1840 — 1860-talet, veta, huru fåtaliga och enkla sagoböckerna voro då mot nu. Men de voro kanske dess mer afhållna! Bland de för barnen käraste af de små tarfliga häftena med sina naiva kolorerade planscher voro de sagor, som » den gamla i skogen » eller » blinda mormor » eller » tant Lisbeth » berättade. Man råkade där hafsfrun, som, klädd i silfverskir, på bäckens strand skänkte sitt granna pärleband åt den plikttrognaste i barnaskaran; eller den eklöfskransade skogsfrun, som lönade den modige gossen, emedan han trofast bevarat den honom anförtrodda skatten. Man såg godhetens ängel skänka barnen de hvita rosor, hvilka blomstrade, om de älskade hvarandra, men vissnade om de voro kärlekslösa. Den sköne necken förde barnen i en pärlemosnäcka till sitt slott af kristall och korall, där hvar och en fick sin högsta önskan uppfylld. Men den anspråkslöse, som blott bad att få lära spela en enda visa, erhöll neckens egen gyllene harpa och med fredag. tösnummerspris 15 öre. (vid Boktr.-Aktieb. Utgifningstid: hvarje helgfri Gernandts kompletteringar). - r a d. Hultin. den musikens stora, heliga makt öfver människohjärtat samt gåfvan att förnimma alla naturens, för andra ohörbara, stämmor. Man lockades in i ringen till de ljusa älfvorna, där de dansade i det aftondaggiga gräset under den blommande linden, eller ned i deras underjordiska rike, en värld af skinande hvithet, med träd och buskar af finaste silfver, där människobarnet fick guldtaflorna, på hvilka det såg sina egna drömmar speglas i ömsom fagra, ömsom fula bilder. Man jublade öfver att endast den renhjärtade ynglingen var i stånd att under passionsblommans rötter finna klockspelet, som kunde hela allt lidande; man gladdes när de i djurhamn förtrollade fingo människogestalt igen, sedan de lärt arbetets eller ödmjukhetens hemlighet.
Åtminstone förutser jag, att inom nagra qvinqvennier namnet skogstrakt blir främmande i detta län, helst man till denna trakt icke kan hänföra de ekoch bokskogar, som till länets herregardar, till det mesta rationelt, begagnas och vårdas. Länets Hushållningssällskap, ej blott till antal ledamöter, utan äfven till sin verksamhet, i sednare tider betydligen utvidgadt, har egnat en synnerlig uppmärksamhet åt flygsands fälten inom länet; och utom det att samma sällskap årligen lemnat vanligt anslag till underhall och vard åt Råå. flygsands-plantering, har dock jemväl sträckt sin verksamhet till flygsandsfölten iq Östra Hemmestorp af Torna härad och enahanda fält vid Skanör och Falsterbo. A förra stället, eller Hemmestorp, visa sig åboerne icke så litet hågade att i sin mån, hvad de förmå, tillgöra för sandens hämmande, för hvilket ändamål sällskapet äfven utdelat uppmuntringar; hvaremot Hushållningssällskapet i början fruktlöst sökt medverka för skogsplantering å Skanörs ljung eller sand, emedan invånarne derstädes icke funno sig föranlåtne, ingå på föreslagna vilkor; dock, sedan dessa invånare, i allmänhet mindre bemedlade, men af ett medgörligt och godt sinnelag, en gång kunnat samlas till hemmet ifrån sina långa sjöresor, har man hopp att de efter förmåga lemna bidrag till hämmande af flygsanden, hvilken stundeligen hotar att undergräfva kyrkan i Falsterbo. Strömmar, berg och insjöar äro, ehuru upptagne i föregående Femårs-berättelse, sä obetydliga och omärkbara, att jag icke tror mig här höra å nvo dem upprepa. 5 § 2. Folkmängden inom länet utgjorde är 1847 tillsammans 237,845 personer, boende: å landet 208,549. i städerne 29,296. Summa 237,845 personer. Af dessa erlägga mantalspenningar: å landet 106,453. i städerne 17,006. och fria från mantalspenningar äro: å landet och i städerne 114,386.
Beträffande den för landtmäteri-sekretcraren föreslagne löneförbättring, så enär hans löneinkomster, sorn, efter hvad Utskottet inhemtat, bestå af 1,074 r:dr i lön samt, efter ett medeltal för de 8 sista åren, af icke fullt 400 r:dr i sportler, utom ett arfvode af 200 r:dr, honom under de sednare åren af Kongl. Majit beviljadt, till bekostande af skrifvare-biträde, onekligen äro allt för ringa i förhållande till de tjensten åtföljande trägna göromål och till vigten af denna befattning, hvars innehafvare är pligtig att med öfver-direktören deltaga i öfverläggningarne och ansvara för besluten, synes både rättvisa och billighet fordra, att landtmäteri-sekreteraren erhåller löneförhöjning, hvilken, enligt Utskottets tanke, bör bestämmas till så stort belopp, att lönen kommer att utgöra 1,600 r:dr, eller 526 r:dr mer, än hans nu innehafvande lön. I afseende åter å frågan om lönetillökning för öfver-ingeniören, är upplyst, att denne tjensteman under sednare tider blifvit befriad från åtskillige, honom förut tillhörande åligganden, såsom besväret med läns-karteverket och inseendet öfver rekognoscörernes arbeten samt skyldigheten att öfver dessa arbeten upprätta och afgifva redogörelser; och då alltså göromålen vid denna befattning icke obetydligt minskats, anser Utskottet någon förhöjning i öfver-ingeniörens lön icke böra ifrågakomma. Den äskade lönetillökningen för registratorn och aktuarien med 363 r:dr finner deremot Utskottet, med afseende å dennes mödosamma och ansvarsfulla befattning, billig, likasom, efter Utskottets tanke, de af Kongl. Majit i öfrigt begärda beloppen af 400 ridr till skrifvarhjelp, af 38 ridr, förhöjning af vaktmästarens lön, och af 200 ridr såsom lön för ytterligare en vaktbetjent, äro af behofvet påkallade.
Men då erfarenheten stundom skall visat, att uppfinningar i Slöjdevåg, som blifvit af publika medel uppmuntrade, dels med inventions-premier och gratificationer och dels flied Lån-understöd till betydligt belopp, sedermera antingen stannat vid blotta modellen, eller, om de hunnit i stort verkställas, icke uppfyllt ändamålet eller blifvit begagnade, och I således icke medfört den allmänna nytta, som varit åsyftad genom de uppoffringar, som för desamma af Staten blifvit gjorde; hafva Revisorerne till Rikets Ständer öfverlemna!, om icke det må hos Eder Kongl. Majit i underdånighet hemställas, att icke någre nya uppfinningar hädanefter bor med inventions-premier eller andra publika belöningar uppmuntras, innan erfarenheten visat, att samma uppfinningar äro i stort användbare och verkligen medföra allmän nytta. Riksens Ständers J anledning häraf får Collegium i underdånighet anföra, att då fråga förevarit om belöning eller understöd för någon ny uppfinning i Slöjdevåg, har alltid, så vidt möjligt varit, blifvit tillförlitligen utredt, huruvida en sådan uppfinning varit användbar och verkeligen nyttig, innan belöning derföre blifvit af Collegium tillstyrkt, eller af Eder Kongl, Maj:t i nåder beviljad.
Häradshöfdingen J. A. Tornérhjelm ett lån å 15,000 R:dr, hvilket borde få räntefritt innehafvas under fem års tid och derefter jemte upplöpande ränta i vanlig ordning liqvideras medelst årlig afbetalning. Enär Rikets Ständer, med bifall till Stats-Utskottets hemställan i 2 l:sta punkten af dess Utlåtande N:o 158, för befrämjande af sanka trakters och sjöars utdikning och aftappning, anvisat ett belopp af 100,000 R:dr, för att af Kongl. Maj:t till sådana företag i Nåder disponeras, utaf hvilka medel jemväl nu ifrågavarande sjö-aftappnings-arbete torde komma att understödjas, derest, efter derom' i underdånighet gjord ansökning samt vederbörlig granskning och pröfning af härvid förekommande förhållanden, detsamma anses böra genom dylikt understöd befordras till verkställighet, får Utskottet, som finnér detta arbetsföretag rcke vara af den betydenhet, eller den synnerliga' vigt för det allmänna, att något särskildt Statsbidrag för utförandet deraf bör af Rikets Ständer beviljas och anvisas, hemställa, att den härom väckta motion icke må bifallas. Stockholm den 20 Juli 1854. 6 Slätt-Ulskollelt Memorial, N;o 19S. Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Juli 1854, U. 6 e. m. Memorial, i anledning af återr emis ser ä Utlåtandet N:o 98, angående ett ytterligare Iåns beviljande för hamnbyggnaden vid Wadstena. (Bgds A fä.)
Inrullningens eu88u med deitill körunde verilieulioner oell Iiundlingur, förull »lionu, kuru oek nur, pä den liorlu lilie», fränden l dunuuri lili lien 3 lVluj >83o, den dä ej unuds eu88ukrisle» lillliommit; ull /?oc»v, svin lillulil 8ig ull undunkällu rulien8liuperne, elei igenom 8ull Direelionen ur tillfälle ull v>8u , kuru l,un unvundl penningurns för egen rullning, ock pä l,villis dugur 8ädunl 8!<ell, 8uml clvmeilelsl kindrul ilen ull loreliommu ollukerörde kulunee, 8o,n, efler kvu I mellgifvel noll r^uplv^l vore, tillliommil under köijun uf är >83o; ull uiiiline iiä<iinunnen kvillisn okörd klifvil uf 8l),rel86N furordnud lill k,edumol i 8pinn!,»8-f)ireelionen, ej klifvil i denn, Kefullning in8lulld, uld, ig öfvervuril nägon Oir66lion8-8ummunIiOM8l, oek ej eller i ok igl vidlugil nägon unnsn älgär>l meni 8pinnliu8-inrullningen8 ungelugenkeler, un ull kun, gemen8un,l med Kukrili8-idliuren unde, leclinul förr omnämnde ^villenee u /j,6oo iinlr Luneo; 8uml 8lulligen ull 8lerklui8llelegu,6, Idiu Iilel8om linnde kopp»8 vinnu den upprälls^e, 8om e!j«8l vore kerecid genom ullr^eliligen öppen lemnud rulligliel ull 8Öliu regre88 emolden,8nm vällul ifräguvurunde Kulunee, enär ulvugen derlill klifvil dem nuzlun tili8lungd, genom den, 8g8um domsliul lemnuiie lorliluring, ull del genom Oireetionei>8 vällunde ej liunnul ulredus, pä kvud 8äll kuluneen liilliommil, kvilliel ^llrunde frum8lulilie ell 8vurl kinder lör den er8öllning8lulun emol Lupilenen Koo.k, iivurlill Direelionen; Dedumöler egde 8loru 8>iul, i den kundeDe
Ja — g. Nej — 18. Jern, smidt eller valsadt: Plåtar, oförtente, tinder § tum tjocka. Under den discussion, som nu uppstod, begärdes dels att sådana plåtar till och med 6 LTb vigt måtte få införas emot en lull af 9 r:dr per Sk It och de större plåtarna emot en införselstull af 4, 5 ä 6 r:dr; dels att utförseln måtte vara fri från tull. R. o. Ad. beslöt, uppå särskildt framställda propositioner, att tullvärdet på de mindre plåtarna skulle vara 33 r:dr 16 sk. och på de större 36 r:dr; att införselstullen för de mindre skulle vara 9 r:dr och för de större 5 r:dr per Skft st. v., samt att utförseln af båda sorterna skulle vara fri från lull. Jern, smidt eller valsadt: Plåtar, f ö r t e n t e. Den 15 December f. m. Spik, samt allt annat Manufacluroch Handtv e r k s-s lii i d e , ej specificerad!. Utskottets förslag Lii föl los. J e r n s k r o t. I afseende på denna artikel begärde några ledamöter att tullbestämmelserna i i8 55 års tulltaxa måtte bibehållas; en annan att den måtte blifva förbjuden till utförsel; och andra bifall lill Utskrs förslag. Utsk:s förslag blef af R. o Ad. bifallet. Jord; Juveler; Jäst. Utskottets förslag biföilos. v Kakel. Af en ledamot begärdes, att tullbestämmelserna i 1835 års taxa i afseende på denna artikel måtte bibehållas; och en annan yrkade, att, oman införselslullen skulle blifva J3.'f proc af värdet, tullbehandlingen likväl mätte få ske efter vigt och införselstullen således bestämmas lill i sk. 4 i:stper skålpund. Ulsk:s förslag bifölls med den förändring, att införselstullen bestämdes till i sk. 4 skålpundet. Kalk.
Dahlsland och den tillgränsande norra delen af Westergöthland samt delvis äfven på norra Dahlsland, till så vidt invånarne grunda deras bestånd på åkerbruk, har, vid större egendomar och hos jordbrukande ståndspersoner, vexelbruk blifvit nästan allmänt antaget; och detta brukningssätt vinner allt mera framgång äfven ibland allmogen, som redan ombyter med odling af säd och foderväxter på öppna åkerjorden. Vanligen trädes i dessa trakter I:del eller |:del af åkern, och det öfriga besås med höstoch vår-hvete till omkring Tg5:delar, höstoch vår-råg 12, korn 6, hafre 50, blandkorn 6, ärter 2 och potates 24 sådana delar. Hafre är således ännu hufvudsädet, men detta ökas icke mera på odaljorden, utan ufctränges snarare der något af råg och potates, hvaremot ny-odlingar merendels besås med hafre. I den del af Westergöthland, som närmast tillgränsar Götha Elf, är brukningssättet i så måtto skiljaktigt, att der sås mindre af hafre, men mera ärter och korn, samt dessutom bönor till betydlig proportion. Invånarne uti de till Länet hörande södra häraderne af Westergöthland fortfara deremot allmänt med det af ålder brukliga ensädet, undantagande några ståndspersoner som begagna trädning och vexelbruk, då vanligen trefjerdedelar af jorden besås, ~ med Larsmesso-råg och hälften med korn, blandkorn, hafre och potates. Annars nyttjas i dessa trakter föga höstutsäde, utan besås öppna åkerjorden helt och hållet med vårsäd, bestående af något råg, till en ungefärlig tiondedel, af ganska litet korn och ärter, men hufvudsakligen af blandsäd och hafre samt för öfrigt af potates, som alltmera lager öfverhand; och måste, utan tvifvel, orsaken till detta allmännast antagna brukningssättet, med ensäde, sökas dels uti den till åker användbara jordens inskränkta rymd och dels uti dess magra beskaffenhet, som gör den mindre tjenlig för annat, än svagare sädesslag.
I Frankrike varar skyldigheten till tjenstgöring i arméen uti 7 år, hvaraf minst 4 år i garnisonstjenst; och man qvarstår i nationalbeväringen till sitt 30:de år. I Preussen räcker vapenpligten i tretio år, deraf tre år i nästan ständig garnisonstjenst. Under de 2 följande åren tillhör man »reserven» och i de 7 nästföljande »landtvärnets lista uppbåd» med 2 till 4 veckors årlig vapenöfning o. s. v. I Schweitz, detta land, hvars nationalförsvar i mångens föreställning är idealet för sådane, qvarstår man under 24 år i beväringspligten, hvaraf icke mindre än 14 år med tjenstgörings-skyldighet, som under första året består i 2 till 3 månaders soldatbildning och under de följande vanligen en half månads årlig vapenöfning; och detta oaktadt Schweitz är ett land, hvars ständiga neutralitet blifvit garanterad af alla Europas makter. Att uppräkna alla stater torde vara desto mera öfverflödigt, som ingenstädes jemförelsen utfaller annorlunda, än redan är nämndt. Det må dock härvid äfven anmärkas, dels att af de konskriptionsskyldige genom lottning uttages till tjenstgöring det antal, som erfordras till uppställande af arméens beslutade nummerstyrka, och de öfrige bilda reserven, dels att i åtskilliga monarkier, såsom Frankrike, Österrike, Belgien m. fl., man eger rätt att friköpa sig från konskriptionen medelst erläggande af en afgift, som ingenstädes understiger 600 R:dr Svenskt Riksmynt, men väl, såsom i Österrike, uppgår till omkring 2,230 R:dr; hvarjemte i de flesta öfriga länder legning är tillåten. De tvänne europeiska stater åter, i hvilka, på sätt ofvan antyddes, konskriptionssystemet icke är tillämpadt, äro England och Ryssland. Det förra kan med sin ofantliga rikedom underhålla en värfvad stående här och har till sitt försvar verldens största flotta. Men sednare dagars händelser synas hafva äfven öfvertygat
At wid UecrutermLH>-mölen, hwarest en Notes ingangne LomeE med Soldaten bör upwisas och fastställas, borde de Rustande, dä Landshöfdingen icke altid kan hafwa fullständig kännedom om Rorarne i Läner ester hwarr och et Rusthålls eller roteradt Hemmans beskaffenhet, äga rätt hafwa sig til biträde nägre i Orten kunnige och för rilfället »cljungergcle Ledamöter, a hwilkas yttrande och föreställningar afseende borde göras, och hwilka Fullmägriges owilkorliga skyl dighet skulle wara, at efter hwarje Ryttare eller Sol - 372 Den 8 Mars. Soldare-Torps läge och ätföljande förmoner be» ivaka och iagttaga Rusteller Rorehällarnes rätt m. m.," som i sjelfva ^iLmorialet wiblyftigare omförmaldt sinnes. Utffottet har, hwad denne fräga angar, funnit det wara öfverflödigt, at a nyo stadga sädant som redan ar en Rustoch Rotehållare tilhörande rättighet, åtwid KecrutcrinKs-Mölen antingen sjelfwe eller genom Ombud tilstädes wara och sin rätt bewaka; och är Utffottet för öfrigt derom öfwerkygadt, at ingen Landshöfding finnes, som icke, i enlighet med sin InstruÄion, lärer bewaka de Rustandes rätt, samt wid alla förefallande tilfällen deras bästa befrämja; åtminstone kan Utffottet, om någon uragtlamihet deraf skulle förefalla, icke tilffrifwa densamma Författningarne, utan deras öfwerrrädande, en omständighet deri rättelse winnes hos Lagffipande, ej hos Lagstiftande Magten. "8:0.
Hvilket dock till Riksens Högloft. Ständers eget godtfinnande vördsamt öfverlemnas. Ankom den 2g Mars i823< Betänkande, i anledning af yrkade förändringar uti nu gällande författningar, rörande Kr ono‘Skjut sen. H ederv. BondeStåndet har, genom Protos collsUtdrag af den i, 3 och 5 i denna månad, till Utskottet remitterat följande Memorial i detta ämne, nemligen: 1:0 Af RiksdagsFullmägtigen från Christianstads Län, Fehr Jönsson, som fäster uppmärksamheten pä det missbruk, hvilket vid Best), ock Ekon. JJtsk. Betunkanden. 6,5 Kronoskjutaningar skall sga rum, att åå, genom försummelser med uppbudniug vid något ombyte, brist på hästar yppas, da skjutsande, sorn dit med feronoskjmsen an» ländt, nödgas fortsätta resan till nästa ombyte; Och, då Riksdagsmannen ej kunnat i Författningarne igenfinna något bestämdt förbud emot ett sådant missbruk, samt desse icke heller bestämma någon viss våglängd, såsom den högsta, hvilken de skjutsande äro skyldige att färdas, föreslår Riksdagsmannen, att ihgen kronoskjutssk vidig mä fövpligtas skjutsa längre väg an 2 Mil, hvarjemte Krorobetjeningen borde tillse, det skjutsen vid hvarje ombyte är i vigtig ordning, så att de skjutsande icke nödgas med sitt betungan» de umgälla Kronobetjeningens försummelse. 2:0 Af RiksdagsFullmägtigen Hans Michelsson från Gefleborgs Län, hvilken, till ordningens bibehållande vid Kronoskjutser, hemställer: att Kronobetjeningen borde å» läggas vid sådane tillfällen uppställa defc uppkallade Hästeantalet i den ordning, som med den skjutsskyldiges tour vore förenlig, •utan att medföljande Refäl eller manskap deribland utvälja, hvilka dem 5:0 Af RiksdagsFullmägtige Ölöf Nilsson och Olof Olsson från Carlsstads Län; uti hvilket Memorial öfverklaga?, att, ehuru Kongl.
Arme'ens PensionsCassa 10: 24. - Amiralitets-Krigsmans-Cassan . 4 Riksens Ständers Bank: Afräknas StatsVerkets egen skuld till Banken, som betalas endast med de medel, som af RiksgäldsContoret lefvereras „ 4,675,836: 5. 4• blifver Behållningen „ 5,020,199: 27. 9. deraf likväl någon del kommer att försvinna, såsom svarande emot hvad afRestantierne blifver afkortadt, och hvad som kommer till Afskrifning utaf Förskotterne och Proprie Balancerne, så att den reella i StatsVerkets Rörelse på ofvannämde sätt befintelige Behållningen kan anses utgöra omkring 5,000,000 R:dr. Då i betraktande tages, att Cassör, från hvilka dagligen göras betydliga Utbetalningar, svårligen kunna vara försedde med mindre Contanta Behållningar, än de här ofvan upptagne; att vid BergsefFecternes försäljning vanligen några Månaders Credit lämnas: att Liqviderne med Diverse Verken ej förr än efter årets utgång kunna afslutas; att RiksgäldsContoret för slutliga lefvereringen af årliga Bidraget till fyllande af StatsVerkets behof har anstånd till d. 1 Mars det följande året, och då först af det löpande årets StatsbristSumma något får lyftas; samt att den betydligare delen af öfvanberörde Behållning utgöres af Kronouppbörd, hvilken årligen -till nästan enahanda belopp lef - Betänka tiden, N:o 156. 435 Transport 4°>°11 •' 9 393,039:35.9, Bergslagerne 47>°°9: 33. 6. Ryska PostDirectio nen 13,831: t. 5. Norrska Dito >6,485; 34. |8 ^ Innestående Kronouppbörd Dito inom den 3r Augusti samma nr 492>3o4: 8. t. Restantier d. 1 Sept.
Del är ock från sistnämnda tidpunkt jernhandteringen i vårt land kan räkna etl nytt tidehvarf. Genom i8o3 års K. förord 11. oin stångjerns-smidet och jernmanufacturen i Riket, samt de sedermera utkomna författningar, hafva Hela af de band blifvit lossade, som tillförene fjeltrade denna handtering. Bergsmännen äga nu frihet att efter godtfinnande utvidga sina blåsningar, och att inom landet afyttra lackjernet till hvem de behaga; äfvenså har, utom bergslag, en och hvar, sorn kan uppvisa förut odisponerad skogstillgång och vattenfall, rättighet att utvidga de gamla och att anlägga nya smiden. Det är ock denna öfverlåtelse till den enskildes egen industri och omtanke, som gjort att jernhandteringen nu bedrifves efter veltenskapliga grunder, med besparing af materialier i förening med produetens bättre qvalitet, och som tillika vållat den högst betydliga tillökning i smidet, som under de sista 37 åren ägt rum, utgörande icke mindre än 253,000 skepptd stångjern och manufactur, hvarigenom liela hammarskatten i närvar, stund uppgår till nära 612 000 skeppid årlig tillverkning.
RidderMpets och Adelns Protocolls-Utdrag af denne dag, innefattande Förslag till Instruktion för Ständerncs Ombud wid upteckningcn af f. d. Konungens egendom, blef detsamma af Bonde - Ständet gilladt, sä att den äfwcn för detta Ständs Ombud kommr att lända tiljs underrättelse, supra. Lx kiolocal!» 8. L. IräAmäb. Herr kabnekrgelm, kor 6Lrzn, ha, de knlemvat ett Memorial, hwilket uplästes sä lpdande: I anseende tsll dm allmänt hörde klagan öfwer de tid efter annan sig yppande gröfwa tillgrep och förskingring af Kronans och Allmänna.Medel, som Upbördsmän tygellöst förbfwa, synes för Staten till ärliga bchofwcns bestridande af högsta wigt, att silke underslef med alt eftertryck hämmas och förekommers. Ingen brist är pä lämpcliga Författningar, huru Upbörderne böra ffötas och medlen wärvas, sä att, om de rätt handhafdes, borde inga Balanecr kunna npstä.
I enlighet med hvad åtskilliga andra talare yttrat, tror jag nemi., att den är alldeles stridande mot Riksd.Ordn. och Ridd.Ordn., hvilka ingalunda omtala dylika suppleanter. Om jag fatlat motionärens mening rätt, skulle han vilja tillämpa den redan vid denna riksdag; i sådant fall skulle väl egentligen ett beslut derom af R. o. Ad. fattas, och det mäste han väl medgifva, alt, för alt ett sådant beslut skulle kunna träda i verksamhet, måste en ändring göras i Ridd.Ordn. En sådan kan icke ske utan Konungens samtycke och får icke ens med delta samtycke tillämpas förrän efter slutad riksdag, sä att om densamma också nu kunde tillvagabringas, den likväl i ingen händelse kunde tillämpas förr än vid nästa riksdag. Jag för mili del tror, att Ridd.Etsk., örn R. o. Ad. skulle besluta ali dit remittera motionen, icke kan förbise ordalydelsen af 79 § Riksd.Ordn. Der står bestämdt utsatt, huru tillgå skall när en ledamot erhåller ledighet, det må vara för längre eller kortare tid, och då, enligt 12 § Riksd.Ordn., Ridd.Ordn. skall vara uppgjord i öfverensstämmelse med grundlagen; sä skulle jag underkänna de personers omdöme, som sitta i Ridd.Utsk., om de skulle kunna föreslå någon förändring i Ridd.Ordn., sorn 79 § Riksd.Ordn. icke medgifver. Hvad sjelfva ändamålsenligheten af saken beträffar, så bestrider jag den ingalunda. Sä länge, på sätt Hr Aminoff omnämnt, rösterna afgåfvos inom Utsk:n efter Stånd, kunde det vara iikgilltigt huru många eller huru få ledamöter der funnos af hvarje Ständ, emedan hvarje