Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
O 7 Arsredogörelser, upgjorda af vederbör, redogörare, och försedda med verifikationer samt godkände af Förvaltningsdirekt., insändas årligen inom d. 1 April till Landtförsvars-depart., för att, efter föiutgången granskning i depart:s Förvaltnings-expedition, till Kammar-rätten medfölja Depart:tets hufvudbok. sivf. 14. Stående Hären. a) Indelta trupper. Indelta truppernes (Infanteriet och Kavalleriets dragoner) allmänna öfningar utgöras årligen af 15 dagars befälsmöte (inberäknadt inoch utrycknings-dagarne) samt 30 dagars brigadmöte (inberäknadt marchen från rolarne till mötesplatsen och derifrån åter till rotarne). Mötena ega rum under sommarmånaderne på de tider, som årligen för hvarje brigad serskildt bestämmas. Till befälsmötet sammandrages allt öfveroch underbefäl, de civile tjenstemännen, musikpersonalen och handtverkarne. Till brigadmötet sammandrages ytterligare allt manskapet, som gemomgått rekryt-skolan. Vid de brigader, som hafva en vidsträcktare förläggning, t. ex. Norrländska infanteribrigaden, sammandrages årligen icke hela brigaden, utan endast en å två bataljoner på hvarje ställe. Angule aflöning och underhåll etc; under befälsoch brigadmötena se tab. 17 och 18. Utom förenämnde allmänna befälsoch brigad-möten inrättas årligen inom hvardera af de 12 infanteri-brigader, som under året icke tjenstgöra i Stockholm, ett 60 dagars pågående exerciskompani, sammansatt och aflönadt i enlighet med tal). 27. a) Upgift å de handlingar, som skola finnas vid direkt., jemte nödige föreskrifter för räkenskaps-föreningen har uti förslaget N:o 1 blifvit specificerad!. Den 7 Dec ernber. 91
Proposition Ar:o i Oi. 9 Majit Konung Carl XIII uppförda pension af 900 R:dr Rimt, kunnat inskränkas till 19,600 R:dr samina mynt elier omkring 30,000 R:dr mindre, än hofstatspensioneringen efter Konung Carl XIII, och 9,000 R:dr mindre, än enahanda kostnad efter Konung Carl XIV Johan; Och vill Kongl. Majit härigenom fördenskull förola, det Rikets Ständer måtte anvisa den till pensionsreglering för den sednast hädangångne älskade Konungens tjenare erforderliga summa, Nitton Tusen Sex Hundra Riksdaler Riksmynt, att, efter den fördelning mellan pensionstagarne, sorn Riksmarskalks-embctets förslag innefattar, från och med innevarande år på rikets allmänna indragnings-stat uppföras, med det vilkor för pensionernas fortsatta åtnjutande, sorn för löners bibehållande på indragningsstat i allmänhet är gällande, att nemligen pensjon minskas eller upphör, i den mån innehafvaren undfår af allmänna medel motsvarande eller högre aflöningsförmåner. Riksinarskalks-embetcts ofvannämnda underdåniga memorial och förslag, jemte öfriga ämnet rörande handlingar, skola Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer me.d ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. lith. Ull R. Sl. Prol. I & Sä & i 800. i Sand. i Afd. 2 liand. 13 Hå fl. 2 10 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 101. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t honungen i Stats-Rå det å Stockholms Slott den 9 Mars 4860. Närvarande: Hans Exc. Herr Stats-ministern lör Utrikes-Ärendena, Frih.
Den sålunda tillkomne ökade skatten skall i serskild uppbördslängd upptagas och behörigen redovisas. I alla fall', skola uppgifterne förses med bevis om den anstälde granskningen, och, sålunda belyrkte, bifogas räkenskaperne. Stockholm den 26 Mars 1841• Ank. till Exp. Utsk. den 3o Mars 1841, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning aj väckt motion om upplåtande af Kronobetena samt Krono-allmänningarne i Skåne, till Kronotorp, m. m. Vid föredragning och afgörande hos Högloft. Ridderskapet och Adeln af dels Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o i3(), rörande landets uppodling och nybyggens anläggande å Kronans ouppodlade trakter, samt dels Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 28, angående grunderne och vilkoren för hemmansklyfning, har, i sammanhang dermed, Herr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, anfört, att sistnämnde Utlåtande, om det vinner bifall, lärer föranleda, att mången, som hittills åtminstone varit så lycklig, att han, ehuru fattig, haft tak öfver hufvudet och derigenom till någon del kunnat minska olägenheterna af sin fattigdom, då blir husvill med sin familj och sitt armod; och har motionären, till förekommande och afhjelpande af ett sådant förhållande, ansett sig böra framställa följande förslag: 1:0 att Rikets Ständer för sin del måtte besluta, att de s. k.
I afseende härå är af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hufvudsakligen anfördt: att, då vid innehafvares afgång åborätten, i den ordning gällande Författningar stadga, öfvergår till någon af hans arfvingar samt jemväl, i händelse klander af förmånsrätt egande icke mellankommer, får till annan person öfverlåtas, kunna ifrågavarande egendomar sällan eller aldrig blifva föremål för Statens fria disposition, i händelse de för annat ändamål skulle finnas erforderlige, hvadan, och då räntan icke är högre, än om de egde skattenatur, Staten af sin jordegande rätt icke har annan fördel, än den obetydliga lösen, som vid skatteköp bör erläggas och hvilken vanligen inbringat 5 å 6000 R:dr årligen lör hela Riket; alt deremot Staten förlorar åtskilliga inkomster, som af dylika egendomar skulle föranledas, i händelse de egde skattenatur, såsom Chartor å köpeoch faste-bref vid försäljningar, i stället att åbobref å de kronohemman, som icke äro till rusthåll indelte, då sådane erfordras, endast charteras till hälften emot köpebref; samt chartor dels å inteckningar, hvilka nu icke ifrågakomma, dels å dylika egendomars bouppteckningsvärde, som ej kan beräknas, då de icke utgöra någon till3* 20 gång i boet; äfvensom det vore att förmoda, att, om dessa egendomar innehades under egande rätt, deras värde skulle förbättras och följaktligen bevillningsafgifterne deraf förökas; att, om det än antoges, att berörde nu saknade inkomster icke skulle motsvara den vanligen inllytande skattelösen, det likväl för Staten vore en väsendtlig fördel, om de många göromål, som nu i och för kronohemmanen uppkomma, ej mindre genom syners anställande hvarje tredje år, än pröfning af alla frågor om åboombyten och skatteköp samt deraf föranledda tvister, kunde iörsvinna; samt slutligen att det jemväl syntes förtjena afseende, att den talrika samhällsklass, som nu innehar kronojord, genom vunnen egande rätt dertill, försattes i en bättre ställning samt blefve, mera än förut, i tillfälle alt väl sköta denna jord, som derefter utgjorde hvarje familjs gemensamma tillhörighet, i stället att nu i allmänhet endast äldste sonen eller annars närmaste arfvingen deraf njuter fördel.
Ehrenborgh dela öfvertygelse, att samhället vinner på att genom tvång sammanhålla sådana sociala band, som icke vilja eller kunna sammanhålla sig sjelfva. Jag tror nemi., att friheten i det civiliserade samhället säkrast sammanhåller allt, så i det allmänna som det enskilda. Deu, som erfarit olyckan af att hafva varit i missförhållande inom sin familj, vill säkerligen befria sig derifrån med uppoffring af hvad som helst; och jag beklagar, om han läte afhålla sig från en skilsmessa af de yttre svårigheterna deremot. Då likväl erfarenheten vitsordar, att mången för närvar, låter dessa hinder verka, tror jag åtminstone icke, att deruti ligger något godt för samhället; och kan jag verkligen icke föreställa mig, hvad de, som tro detta, mena med samhällets behof af moraliskt bestånd och framskridande. Jag förnyar min begäran om bifall till betänk.; men skulle återremiss beviljas, ber jag att få beledsaga densamma med den anmärkning, att den föreslagna tiden af 6 månader för skillnaden till säng och säte synes mig vara väl kort och böra i lagen bestämmas med minst 6 månader. En tillfällig misssämja synes mig nemi. kunna uppkomma, hvilken behöfde en längre tid för att glömmas eller försonas, utan alt den derföre vore nog stadgad för att utgöra grund för äktenskapets upplösning. Skulle Utsk. vilja taga denna anmärkning i öfvervägande och derefter rätta betänk., så hoppas jag, att, då det återkommer, Ståndet icke skall linna betänklighet vid att dertill lemna bifall. Hr von Hartmansdorff: En ledamot har trott, att svårigheterna vid upplösningen af äktenskapsbandet just skulle utgöra en aggelse att önska dess upplösning. Jag vet väl, att naturer kunna finnas, som företrädesvis eftersträfva det förbjudna; men i allmänhet torde man väl få antaga, att om man befinner sig i förhållanden, hvilka icke kunna godtyckligt upplösas, är man gemenligen fördragsam, emedan man vet, att man eljest endas tökar sin olycka. Hvad medborgare äro i förhållande till samhället, det äro medlemmarna uti en familj ännu närmare till hvarandra.
Thorsdagen elen 9 October. Plenum klockan 9 förmiddagen. 1 Öppnades det inför Riksens Ständers Herrar Eldctorer den 7 dennes haline protocoll vid valet af Riksens Si änders JustisiaeOinbudsrnan, saint Upplästes, sä lydande: År 1823 den 7 October sammanträdde Riksens Hoch.fl. Ständers valde Electorer för att ut. se Riksens Ständers Justitieombudsman, och be. funnos, vid vaIsrd[arnes öppnande, rösterna halva utfallit, som fjöler: HofRättsRädet, Häradshöfdingen Carl Petter Törneblad - . 22 röster. JustitiosBådrt, Juris utriusque Doctorn gamt Commendeuren af Kongl, Pert 9 Octcber /. m. ltf7 Nordstjerneorden Grefve Gustaf Watheir Hamilton 17 röster. Lagmannen, Borgmästaren, Juris utriusque Doctorn Jonas Ullberg - 8 röster. RevisionsSecreteraren Nils Wilhelm Stråle i röst. I följd hvaraf, och sorn således ingendera erhållit den i 63 §. Riksdagsordningen stadgade pluralitet, votering anställdes öfver följande Voteringsproposition: Den sorn bifaller, att HofRättsRadet Törneblad skall blifva Riksens Ständers Justi! iseQin. budsman, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nejj Vinner Nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken 1 ordnin. gen, näst efter HofRättsRadet Törneblad, erhål. lit de fleste rösterne , skall till JustitiasOmbudsman varda utsedd. Efter voteringssedlarnes öppnande befunnos rösterne hafva utfallit, som foijer: lflg Den 9 O cl ober f. rn. I Följd hvaraf, och som således Nej vunnit, ny votering anställdes öfver följande Voteringsproposition :
Observaiions-medel, beräknade vid sednaste riksdag till 14,000 R:dr, hafva under åren 1847—1851 i medeltal uppgått till 12,693 R:dr; men enär denna inkomst är ganska obestämd och år 1851 ej utgjorde mera än 7,496 R:dr, så upptages den nu, i enlighet med Kongl. Maj:ts Proposition, endast till 10,000: 27:o. Extra medel och uppbörder, beräknade vid sista Statsregleringen till 18,000 R:dr, hafva åren 1847 till och med 1851 i medeltal ej uppgått till mera än 12,683 R:dr. Då likväl härtill lägges beloppet af Kongl. Hofrätternas revisions-skillingar, hvilka för år 1852 med 7,466 R:dr 32 sk. kommit Statsverket tillgodo, såsom besparingar, men framgent böra såsom inkomst beräknas ocb torde i sådant afseende, på sätt jemväl Kongl. Maj.-t föreslagit, lämpligast under denna inkomst-titel införas, kan densamma derefter upptagas till 19,213: 16. — Transport R:dr 4,761,640: 12 Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 6i. Transport R.dr 4,761,640: 28:o. Intresse-medel, bestående af ränta å Lappmarks Ecklesiastikverks fond, beräknades vid sednaste riksdag till 3,300 R:dr, och hafva i medeltal under åren 1847—1851 utgjort 3,360 R:dr; hvadan Utskottet anser detta belopp kunna utföras 3,360: Summa ordinarie eller ständiga inkomster R:dr 4,765,000: Extra ordinarie inkomster.
För uppförande af bristande byggnader å häradshöfdingebostället Mälby i Westra Fernebo socken af Westmanlands län, bar Kongl. Majk slutligen äskat ett extra anslag för en gång af 7,000 R:dr, att såsom räntefritt lån tilldelas nuvarande innelmfvaren af samma boställe, Häradshöfdingen i Norrbo och Wagnsbro häraders samt Gamla Norbergs Bergslags domsaga, Kammarjunkaren Knut Wilhelm Sandels; — och inhemtas af de till denna fråga höx-ande handlingar hufvudsakligen, att Häradshöfdingen Sandels, som år 1844 tillträdt bostället, då fått sig för derstädes befintlig husröta tillerkänd ersättning af företrädaren i embetet till belopp af 5,459 R:dr 19 sk. 8 r:st, deraf dock ur dennes till borgenärer afträdda bo utgått endast 2,994 R:dr 23 sk. 10 r.st; att, sedan vid härefter verkstäldt laga skifte inom Mälby, bostället blifvit ålagdt utflyttnings-skyldighet, kostnaderna för boställshusens flyttning och nybyggnad, jemte gärdesgårdars uppstängning blifvit beräknade till 12,357 R:dr 2 sk. och att vid en år 1856 hållen ekonomisk besigtning å bostället, Sandels befunnits hafva under sin bcsittningstid fullgjort byggnader och förbättringar till belopp af 7,062 R:dr 28 sk., motsvarande efter årsberåkning byggnads-skyldighetcn för ej blott de af honom uppburne husrötcmedol och den tid han innehaft bostället utan äfven 8,' år derutöfver; äfvensom han dessutom verkställt utdikning och odling af en del boställets mark för en uppskattad kostnad af 3,131 R:dr 1 sk., men det oaktadt ansetts böra fullgöra bristande byggnader för ett belopp af 5,294 R:dr 22 sk., allt Banko; i anledning hvaraf Sandels hos Kongl.
Under rubrik: ”Tillä g? tdl ”OrdningsStadgan,” föreslår Utskottet de stadganden Utskottet ansett nödige i och för publicitetens införande; och Utskottet *4 Den i April f. ra. har således bestämt, att föreskrifterne böra inflyta i Ståndets OrdningsStadga; men det beror på Ridderskapet och Adeln att härom besluta.— Jag skulle för öfrigt, till undvikande af vidlyftighet, om detaillerne för bestämmandet af högsta möjliga antalet Åhörare, anse det vara häst att till RiddarhusDirectionen öfverlemna att, efter godtfinnande, så inrätta platserne i RiddarhusSalen, att så stort antal Åhörare må få rum, 6om möjligt är, med iakttagande af Ridderskapets och Adelns egen beqvämlighet och värdighet. För min del instämmer jag äfven med dem, som önska remiss till LagUtskottet för att derifrån erhålla förslag till Straffbestämmelser för oordningar af Åhörarne m. m.; sedan det nu blifvit afgjordt, att stadgandet om offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar skall uti RiddaihusOrdningen införas. — Herr von Hartmansdorff har ansett sig ej kunna ingå i yttrande om denna fråga, emedan sak och form skola dervid blifvit sammanblandade. Jag deremot finner icke här vara fråga om någonting annat, än: 1:0) Om remiss angående straffbestämmelser bör ske till LagUtskottet; 2:0) Om de reglementariska stadganderne i afseende på publiciteten böra inflyta i RiddarhusOrdningen eller i OrdningsStadgan; 3:o) Hvilka desse reglementariska föreskrifter skola blifva, antingen gådane, som RiddarhusUtskottet föreslagit, Den i April f. ro. a5 flere eller färre, eller desamma med ändringar, o. s. v. Grefve Frölich:
PresteStåndet samt Vällofl. BorgareStåndet; Men Högloft. Ridd. och Adeln har ansett ej mindre den i första Betänkandet gjorde hemställan än ock i sammanhang dermed tillstyrkandet i senare Utlåtandet bora förfalla, och BoncleStåndet, som afslagit bestämmandet af en viss Summa till Oförutsedde Utgifter utaf Anslaget för FörsvarsVerket till Sjöss i Allmänhet, har ogillat utgående å 566 Ståts-Utskottets detta anslag nf hvad utöfver 3o,ooo It:dr kan erfor* dras för Flottans IndragningsStat. Råde Ridel, och Adeln samt BondeStändet hafva likväl, med undantag af visse bestämda förändringar, funnit godt, att i allt öfrigt bifalla hvad Utskottet i bägge nyssnämnde Belänkanden föreslagit. Och då ibland desse undantag icke ingått någon ändring eller minskning i bela det föreslagne Anslaget för FörsvarsVerket till Sjöss i Allmänhet af Qo5,ooo Rdr, hvilket sålunda är af alla 4 RiksStånden bifallet, samt ej mindre H. PresteStåndetj Vällofl. BorgareStändet och H. BondeStändet gillat, att deraf må för Allmänna IndragningsStatens aflöning utgå 3o,ooo R:dr än ock anslaget, 10,000 R:dr till oförutsedde utgifter blifvit af 3 Stånd, Ridd. och Adeln, PresteStändet och BorgareStåndet beviljadt; anser Utskottet Ridd. och Adelns ofvanberörde förklarande, att hvad Utskottet i ofvanberörde måtto tillstyrkt ansetts böra förfalla, likasom II. BondeStändets afslag, å tillstyrkandet, att af Anslaget till oförutsedde utgifter må utgå hvad utöfver 3o,ooo R;dr kari erfordras för Flottans IndragningsStat, någon vidare åtgärd icke påkalla.
Om Hr Printzensköld vill delvisa förbättringar så är lian deremot en moderat-konservativ och det fägnar mig i sådant fall att få lyckönska honom till denna förbättring. Af mitt anförande, som åsyftade att bevisa lämpligheten att antaga decimal-systemet, äfven om det icke kunde ske pä engång för mått, mål och vigt, som för myntet, har Hr von Hartmansdorff försökt att göra ett vapen emot förändringar i allmänhet. Jag vet icke huru han har kunnat komma till en sådan konklusion. Att Fransoserna på 50 år icke lyckats komma till Stånd med ett decimal-system för mått, mål_ och vigt, det bevisar något för min sats men intet för Hr von Hartmansdorffs. Det bevisar att de ville för mycket på en gång, då de ville införa decimal-systemet på samma gång i mått, mål och vigt som i myntet i st. f. att gå småningom till väga. Dessutom är det den väsendtliga skillnaden att man, vid införande af decimal-systemet i Frankrike, gick ifrån de gamla enheterna för mått, mål och vigt. Om man hade bibehållit dem och ålnöjt sig med att indela dem i decimaler, så hade det troligen lyckats bättre; och om vi, vid decimal-systemets införande i mått, mål och vigt, bibehålla de gamla enheterna, så tror jag alldeles icke all man behöfver frukta en sådan utgång här, sorn i Frankrike. Dessutom har Hr von Hartmansdorff sagt att folket skulle blifva mycket nöjdt med att vid en Riksdag slippa några nyheter. Jag anförde i detta afseende ett exempel af de nya sexsltillingarne och tror att många förändringar skulle nämnas, med hvilka man varit allmänt belåten. I detta afseende får jag äfven fästa afseende på att det, som nu är föreslaget, eller att 1 R:dr rgs skulle blifva enheten, icke är något nytt, utan det är endast en återgång till det naturligaste och gamla, och hvad här såsom nytt föreslås är blott tiodelningens införande uti underafdeln:ne uti denna enhet. Jag tillstyrker bifall till Ulskrs förslag. Hr Brakel:
Då höll sig konstnärslegionen färdig till ströftåg i hesperisk rosengård, där hvarj-e punkt i form och färg är värdig sitt namn af klassisk skönhets minnesvård. Men förr än skaran skildes, rustad, härdig, en penselväpnad, skäggig främlingshord, gaf den i grottan vid Cervarodalen en ståtlig majfest, tyska karnevalen Konstnärer af alla nationer taga del i Cervarofesten. Alla äro de kosty merade, några åka, andra rida på hästar eller åsnor, några gå på apostlahästarna. Arméen begifver sig från Rom i dagbräckningen och håller frukost vid en gammal ruin halfvägs till målet. Hela tåget är stäldt på krigsfot — med 8 generaler — vid 1844 års fälttåg var Palm en af generalerne, iklädd en gammal urblekt sidenfrack, kommendörsband, halmepåletter och en väldig trekantig hatt. Scholander var Ganymedes med thyrsus och murgrönsgirlander här och hvar. Fogelberg, Wahlbom, Stäck och de andre svenskarne saknades ej häller. » En hop fransmän hade tagit en omnibus och satt segel och flaggor på, så att den nästan såg ut som en segelslup — själfve voro de klädde som Scholander, " Luisella " .2 82 ROMERSKA DAGAR PÅ 1 S 4 O-TALET. båtsmän och hade åror som de rodde med ut åt sidorna — den som körde var klädd som en häst. » * För hvarje år väljes en ny president. Vid det omtalade tillfället var det den tyske akvarellisten Werner, klädd som Fredrik den store och följd af en väldig skara generàler i brokiga uniformer. » Det är den största parodi man kan tänka » sig, ty den sker under Guds klara himmel och midt ibland en betydlig människomassa. » Vid framkomsten till Cervaro mönstras kohorterna och » folksången » af-sjunges, den tyska visan: " Freut euch des Lebens, weil noeh das Lämpchen glüht! Pflücke die Rose, eh ' sie verblüht! Festmåltiden väntar med tal och glam.
Det är si tillräckligt uiredt, Den 27 Octoler /. m. 373 att »letta måste qväfva ilen enskilta industrien,’ att jag blott viii förklara det jag anser en förminskad Magazinslorättning ännu förderfligare än den gamla, emedan den skulle lika mägtigt förqväfva den enakiita speculationen, utan att likväl kunna lika kraftigt bispringa den nödlidande. Jag yrkar således bifall å deri af Utskotten föreslagne 4lde Punkt. Grefve von Platen’. Jag anhåller blott att få göra en anmärkning. Flere Ledamöter halva sagt, att Utskottens mening vore, att endast uppköp i dyrare år skulle ske. Den meningen kån jag ej fatta af Utskottens redaction. Tvärtom är meningen sådan, att det visserligen star i Regeringens magt, att låta uppköpen ske blott i hårda år, inen jag är öfvertygad, att Regeringen ej skall så tillställa utan i tid öfverenskomma med enskilte, att de anskaffa Spannrnälsbehofven. Betänkandet [yder nemligen så här: ^Utskotten tillstyrka, att sedan LänsStyrelserne i underdånighet hos Kongl. Majit i tid uppgifvit Spannmälsbehofven, samt till hvad pris och qvantum desamma af ortens innevårtarne kunna anskaffas, sådant bör genom annonce i Allmänna Tidningatne tillkännagifvas, på det att anbud af hugade Sp xulantor må kunna göras om lefverering af större eller mindre del, af det erfarde lige Spannmåisbeloppet inom viss föreskrif. ven lid pä bestämd phts och för bestämdt pris, emot erhållande af dertill nödigt förskott utaf Credit! v-Fonden, om sä oundgängeligen pålor - Ben 27 Oetober f. m. dräs, och fullgod säkerheti för återbetalningen kan lemnäs.” Jag tror det vara möjligt, att finna personer, som, emot en gifven säkerhet och ansvarighet , åtaga sig att hålla den eller den Orten tillhanda ett visst qvantum Spannmål. Herr Lagerh eim: Jag utbeder mig blott för ett ögonblick Ridderskapets och Adelös uppmärksamhet.
Folkets hjertan och sammeten se der den rika verld, der j kunnen utså och skörda så mycket ädelt och stort! Bären då inte fram det heliga sakramentet med befläckade händer! KNUT BOSON (med hög röst till de församlade). J hafven hört dessa ord! viljen j ännu, som trälar, krypa vid Gudsförnekarens och kyrkorånarens fot! Engelbrekt Engelbrektsson förer afvog sköld emot konung och land! han skymfar och hånar den heliga kyrkan! Jag förklarar honom derföre i kyrkans bann, och hvar och en, som sällar sig till honom och hans blodiga skaror, utestänger sig från all delaktighet i Guds moders församling! ENGELBREKT (fattande Knut Boson i kragen). Så falle då på ditt eget hufvud den förbannelse du sjelf uttalat! Ner med dig bland dessa skaror, hvilkas blodtörst du och din konung väckt! Ner med dig! tror du väl att en falsk bön på dina läppar längre förmår gäcka hämndens och straffets ljungande blixt! ERIK PUKE MED FLERE (under buller och vapenbrak). Ner med honom! Ner med honom! ENGELBREKT. Stilla! (leder Knut Boson till bordet) Skrif! ditt namn måste stå först. (Knut Boson skrifver under med synbar motvilja, hvarefter de öfriga träda fram och teckna sina namn.) 66 ENGELBREKT (tager Knut Boson afsides). Jag vet att du skänkt Bengt Stensson, klosterrånaren, ditt beskydd, oaktadt han är bannlyst af Rom och Svea Rikes Råd förklarat honom biltog. Bland ditt följe ser jag hans son, Måns Bengtsson, deltagaren i fadrens illbragder. Biskop, akta dig! ännu äro landets lagar blott yrvakna, men deras synkrets utvidgas! (går till bordet, fattar det fulltecknade papperet och höjer det) Denna skrift afsänder jag till Konung Erik. Mellan honom och oss finnes nu mera ingenting gemensamt!