Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Värdesumman för tillverkningen i dess helhet åter, hvilken utan undantag, period från period, varit i stigande och från en period till den nästföljande tillväxt med ända till 20,772,852 rdr, hade ökats från 16,590,765 till 70,522,763 rdr, eller med 3 2 5,07 procent. Och då medelfolkmängden i riket under de båda här afsedda perioderna utgjorde respektive 2,958,295 och 3,968,600, hade värdet af det inom ifrågavarande näringar producerade beloppet sålunda ökats från 5 rdr 60 öre till 17 rdr 77 öre på hvarje person i landet. Införseln af de särskilda artiklarna i fråga, hade dels och i allmänhet, af lätt insedda skäl, ökats, dels ock i ett och annat fall minskats; och torde Komiterade, enär det till följd af de under olika perioder tillämpade, delvis olika, grunderna för beräknandet af införselsbeloppen, hvilka för vissa artiklar linnas angifna dels efter värde, dels efter vigt, dels efter rymdmått, dels efter stycketal, möter svårighet att uppställa några bestämda jemnförelsesiffror härutinnan, få jemnväl för de artikelslag, som, i hvad angår den inhemska tillverkningen, här ofvan särskildt omförmälts, i detta afseende hänvisa till sjelfva tablåen, hvaraf ej sällan är att finna, att, äfven under samma period, införseln af en artikel starkt ökat sig i jemnbredd med en likaledes stark tillväxt i tillverkningen deraf inom landet, och i allmänhet framgår, att en ökad införsel af en vara väl förlikar sig med en ökad inhemsk produktion deraf. Tull-Komité ens Betänkande. 3 18 I afseende dernäst på frågan, om hvilka artiklar, som böra vara från införselstull fria, och som böra med sådan tull beläggas, hafva Komiterade följt de grunder, som, i detta hänseende, mer och mer allmänt börjat göra sig gällande inom tull-lagstiftningen och äfven i Sverige redan blifvit såsom regel tillämpade.
Ständers Allmänna Beswärs. och Cconomie-Utskotts Betänkande, angäende Strömmingsfisket tvid RiketS Stränder och Skärgärdar. Uti ett hoS Wällofl. Borgare-StSndet ingkfwik sch till detta Utskott remitteradt Memorial, hafwa RikSdagS-Fullmägtige för Städerne HudwikSwall, Söderhamn, Sundswall, Umeä, Gefle, Hernösand, Piteä, Lulcä, öregrund och östhammar andragit, att oaktabt 2 Cap. 8 § uti Kongl Maj:tS Allmänna Stadga och Ordning för Rikets Haft., Skär-, Ström, och Insjö-fiske af den 14 November 1766 innehöll dek Strömmings-fisket i Wester , Norrland och Westerbotten finge af hwilken som häldst fritt idkaS, ej allenast vid alla sä kallade Utskjär, Holmar och Stränder, som icke tillhörde nägot witzk Hemman, utan öfwer» Tredje Band. N:o 98, 99- 77v Den 22 September. ivid alla Skatttmanna Stränder, der Odal - Äkcr och Äng icke mötte, utan att Fiskaren derföre till LaudslottS gifwande were förbunden, hade likwäl de flesta Strand-Ägare omkring Botmiika Wiken, genom uttyerkade Wites-fbrbud af wcderbbrande Domare, hindrat wcikstälugheten af berörde Författning i sä mätto , att Städernes Fiskerffap antingen aldeles icke eller ock emot en dryg, oftast öfwer all hösma betungande, LandSlega tillälits, att tvid Skattemanna Strand idka Strömmings - fiske: I anseende hmartill Fullmäg tige yrkat, att alla de Författningar och ätgärder , hwarigenom Strömmings - fisket, emot ordalydelsen i sednare tider tvid Bottniska Wiken inskränkt, mätte upphäfwas, samt utbfningcn af detta angelägna Näringsfäng äter försättas i den frihet som dest naturliga beskaffenhet och Samhällets gagn owilkorligen for drade.
Såsom icke upptagne bland inkomsterne äro de i denna berättelse omnämnde statsanslag till Tekniska skolan och Navigationsskolan jemväl fråndragne utgiftssummorna för desse inrättningar. Bland utgifterne äro ej heller beräknade den för nya sjukhusets uppförande redan använda kostnad, uppgående vid 1855 års slut till 22,000 R:dr Banko. Vid sistnämnde tid häftade staden i följande kapitalskuld: för hamnarbetets och dockbyggnadens utförande 265,779. » hussarstallarne, återstående 12,800. » Stadskassans behof 39,024. » Fattigvårdens 15,000. » S:t Petri kyrkas restaurerande 14,358. » sjukhusbyggnaden 9,000. Summa Banko R:dr 355,961. 2:o. Landskrona. Staden grundlädes år 1413 af Konung Erik XIII, enligt Bref den 14 Mars samma år, då privilegier äfven meddelades i likhet med hvad staden Malmö förut innehade. Dessa privilegier äro derefter stadfästade och förbättrade af Konung Hans den 24 Mars 1449, af Drottning Ulrika Eleonora den 14 Mars 1663 och of Konung Carl XI den 15 April 1676 samt sedermera åren 1683 den 10 September, 1719 den 8 Augusti och 1724 den 20 Januari. År 1747 behagade Kongl. Majit, med anledning af fästningens utvidgning, i nåder ålägga stadens invånare att förflytta staden till en i sjön befintlig, under vatten 68 stående, sandbank, hvarvid invånarne tillförsäkrades åtskilliga förmåner, såsom skattefrihet under flera år, fria materiaiier af sten och kalk vid uppförande af stenhus samt så kallad fjerdepennings åtnjutande för korsvirksbyggnader m. m. Staden utgöres för närvarande af följande delar: Nya staden, Gamla staden, Norra och Ostra förstäderna med de så kallade Värnarne, delade i Östra och Norra; och är staden befästad å alla sidor, hvilken befästning likväl numera endast till mindre deleu underhålles. Enligt den af Ingeniör G.
Ehuru jag redan för flera år sedan lemnat min befattning som Chef för Stuteri-öfverstyrelsen, finner jag mig likväl föranlåten yttra några ord i afseende på Hr Lagerhjelms motion, emedan jag i öfver 10 år innehade den nämnde Chefsbeställningen och den nuvarande Chefen ej finnes här närvarande. Det fördelaktiga inflytande, en god hästafvel utöfvar på ett lands åkerbruk, handel och försvar, är en allmänt känd och erkänd sak, det är en afdömd fråga, hvarom ej mera behofver tvistas. Om sättet för tillvägabringandet deraf hafva meningarne varit och äro kanske ännu delade. Måhända hafva icke i någon industrigren theorierne varit så divergerande, som i denna. Tvisten har bufvudsakligast bestått deruti, huruvida staten borde direkt ombesörja racernes förädling och förbättring, eller lemna det åt den enskildta omtankan. De som vilja försvara den sednare åsigten, stödja sig på Englands exempel, men äfven i sjelfva England har i aflägsna tider Styrelsen vidtagit kraftiga åtgärder derför, såsom då under Henrik VIII påbjöds att alla till afvel otjenliga hingstar skulle göras till fortplantning oduglige, och då under Carl II på statens bekostnad införskrefs Orientaliska ston, hvilka påstås uti några af de nu befintlige utmärktaste hästars pedigrée igenfinnas som stammödrar. I Frankrike var en tid hästafveln helt och hållet öfverlemnad åt den enskildta omtankan, men snart fann man den ej svara emot förväntan, utan frångick systemet samt upprättade stuterier och vidtog, med dryga kostnader förenade, anstalter för att vinna målet. Uti Österrike, Preussen, Hannover, Wurtemberg, flera Tyska stater, Ryssland och Dannmark utgör hästafvelns förbättrande ett statens åtagande, hvaråt man öfverallt egnar synnerlig omvårdnad och hvarför man ej skyr uppoffringar. I Sverige har alltsedan Carl XI:s tid stuterier underhållits på allmän bekostnad och jag anhåller att nu få redogöra för de åtgärder, 228 Den 29 November f. m. sorn, under den tid jag varit Chef för Öfverstyrelsen, blifvit vidtagne.
Då nu tvekan yppas om sättet, att få frågan om publiciteten, som först vid nästa Riksdag kan komma att äga rum, till Utskotts handläggning hänskjuten, hemställer jag, om det ej vöre bäst, att en enskild Riksdagsman här uppsteg och gjorde den motion, hvilken jag härmedelst tager mig friheten göra, att Lag-Utskottet må uppdragas, författa en reglementarisk stadga, angående Rättegångs-formen för de förbrytelser, som af åhörare vid RiksStåndens öfverläggningar, kunna begås. Jag säger med flit Rättegångs-formen, emedan frågan om en Lag, i detta afseende som blifvit af Herr Rosenblad väckt, redan blifvit afgjord, och ej vidare kan framställas; men emedan jag alltid varit och är af den tanka', att i RegeringsFormen finnas tillräckliga föreskrifter mot åhörares förbrytelser, och att endast en stadga erfordras för formaliteterne vid åtals utförande vid Domstol, för att der bringa dem till ett snart slut, så tror jag, att saken för närvarande bör inskränkas derhän, och till framtida Ständer öfyerlemnas att besluta, om åhörare vid öfverläggningarne skola insläppas eller icke. Friherre Cederström: Det är vid en dis kussion angeläget, att ej den ena oriktigt upp - S>en 23 M*fi e, wH fattar hvad en annan yttrar. Jag har aldrig påstått, att i 53 §. Riksdagsordningen, skillnad blifvit gjord emellan enskilte Riksdagsmans motioner och Konungens Nådiga Propositioner; jag har endast sagt, att förbudet der, emot upprifvande af beslut, blott har afseende på enskilte Riksdagsmän. Det har sedermera blifvit yttradt, att, för att få frågan af Utskott behandlad, skulle erfordras att Herr Grefven och LandtMarskalken först inhämtade Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida Ridderskapet och Adeln önskar publicitetens införande eller icke. En sådan proposition innefattar ett beslut i förväg, som ej är lagligt; remiss till Utskott måste föregå allt yttrande i hufvudsaken. Framställning har äfven blifvit gjord derom, att Kongl.
Uti sednare fallet har man visserligen med rätta lagt vigt uppå de pietetsförhållanden, som bort ega rum mellan den skyldige och hans förfäder och som genom brottet blifvit våldförda; men i den förra händelsen, då den ena makan dräper den andra, sönderslitas åter på det grymmaste sätt alla de band af trohet och kärlek, som bort på det in - 346 Den 24 Mars e. ni. nerligaste förena dessa makar vid hvarandra. Och jag kan ingalunda finna, att brottsligheten i sednare händelsen är ringare än i den förra. Jag anser fördenskull att l:sta mom. af förev:de § bör hafva den lydelse, som jag sidan 50 antydt uti min derstädes förekommande reservation, eller: »Begår någon mord å skyldoman i rätt upstigande led eller å sin maka; miste lifvet». För öfrigt och med anledning' af den ändring, som K. o. Ad. under förmiddagens plenum beslutat i afseende å Betänk:ts l:sta §, torde ock en återremiss af nu ifrågav:de 37:de § påkallas, med hänsigt till orden: »mildrande omständigheter», hvilka uti nyssberörde 1 :sta §:s 2:dra punkt omnämnas. Slutligen heter det i sista punkten af 37:de g:n: »Sker dråp å maka, stjufeller svärföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd». Det der uttrycket: »Sker dråp» — torde icke vara så alldeles lämpligt att i lagstil använda, utan skäligen böra utbytas mot orden: Veröfvar någon lifvet etc. Uppå de af mig nu anförda skäl anhåller jag vördsamt om återremiss å denna §. Gr. Sparre: Mot den återremiss af förev.de 37:de §, sora af den siste talaren blifvit begärd, har jag icke något att invända, då denna återremiss på sätt och vis påkallas af ett af R. o. Ad. förut i ämnet fättadt beslut
Önska den förändring i första perioden, att densamma blefve så lydande: ■”Afgifter för sockens eller församlings gemensamma åligganden, såsom bekostandet af skolundervisning, helsö- och fattigvård, skola, då annan grum! för bidraget icke är särskildt fastställd, på allman sockenstämma till beloppet bestämmas och af dertill valde taxeringsman på socknens eller församlingens ledamöter fördelas. För öfrigt anmärker jag, alt i §:n föreskrifves det taxeringsmännen skola väljas i Mars månad; vi hafva redan beslutat, att ordinarie sockenstämma icke skall hållas i Mars månad, hvarföre jag tror, att denna föreskrift bör utstrykas, och att det i stället må bet i: ”väljas å ordinarie sockenstämma.” Hvad röstberäkningen angår, så är jag icke emot, att den må blifva efter llr von Hartmansdorff^ förslag; men vid anförandet af besvär och klagomål öfver taxeringsmännens beslut, anser jag ingalunda den föreslagna compromissen vara så ändamålslös som man förespegla!. Hr Gripensledts framställning i detta afseende är visserligen riktig; men hvarföre ej, lika gerna sorn att förkasta förslaget härom, öka compromissrällen med 2:ne personer, utsedde af sockennämnden, då ledamöternes antal blefve 6, hvilka tillsammans valde den 7:de? Hr von Hohenhausen: I motsats lili Hrr von Hartmansdorff och Gripenstedt tror jag, att Utsk:n rätteligen förfarit i afseende på den ordning, hvaruti de uppställt §§:na; ty det måtte väl vara rättare att försl utsätta hvad sorn Den 8 Mars f. ra. får beskattas och till hvad ändamål sådant får ske, samt hvilka skola bidraga dertill, än att derförinnan säga huru rösträtten skall beräknas, emedan rösträtlsberäkningen naturliglvis grundar sig pä förstnämnda omständigheter. Jag tror alltså, att ordningen bör vara sådan som Utsk:n den föreslagit.
Alltsk koinnienderades: klart till packning. Och. aldrig blef en dylik order snabbare. och lättare utförd. Xted en regnkappa och ett par reni~nar bildades ett litet prydligt väskformigt paket, i hvilket ellt v h t Hab und Gut för resaii placerades. Och ' sh bar det af ' till stationen. Tiii och ' retiir HelsingborgKattarp-Höganas giillande ett par dagar, just våra villkor. Visst fick inan byta t i g tre gånger på Iialfannan timme och visst fick man vanta på stationerna för att riktigt lara sig den s ' kåiiska långmodigheten, men frun Iiom iilaii andå till slut. Vagn till Kullen? J a, det var inte svårt att ' f&amp; Skjutsbönder trangde sig omkring oss och åkdonen ' stodo i rader; de flesta af char$bancstypen, uta.11 skydd iiiot regn och sol, utan ryggstöd, liöga och rankiga; att konima upp i dem ' kr nästan lika besvärligt som att satta sig i sadeln utan kavgljershjälp. Hästen är utmärkt, val född och va1 skött, ineii så iiro vi också i Skhile, skjutskainphrnes förlofvade knd. Hvilket nöje det a;. att rulla, fram p&amp; landsvagen, att prata med körsvennen och nicka. åt de mötande, hur föga ' man saknar jarnvagskupéns lyx, oiii det så vore första klassens .sammetskladda dyiior och slipade spegelglas. T blåiiande fjiiriail framträda och resa sig höjd-. ' 207 sträckningar och likasom de ganila pekerna ropade sitt: Thalatta, hafvet, liafvet! s&amp; hälsa vi ined glädje berget, Kullen, var liingtaiis mål. Vid det.
Då flere månader förflöto, utan att någon så beskaffad återremiss i detta hänseende förspordes, i föijd hvaraf Utskottet, utan att handla emot Constitutionen, ej kunde ytterligare upptaga detta Memorial; ansåg Utskottet, ehuru det ingalunda var dess pligt, sig böra enligt bifogade ProtocoIlsUtdrag vidtaga den enda utväg, sorn stod i dess magt, för att öppet för en hvar, som vill göra Utskottet rättvisa, ådagaläggs, att det icke undandragit sig eller underlåtit något, för att kunna målet i laglig ordning behandla. Af denna recit om sakens förhållande ifrån dess början till dess nu ä‘gande skick, lära Reapective Prestoch BondeStånden nogsamt intaga, att Utskottet i allo fullgjort sin skyldighet. Men för det närvarande Unner Utskottet sig icke kunna lemna något ytterligare utlåtande i sjelfva hnfvudsaken, och än mindre öfver några af dass delar, eller hvad som vid dess återremiss blifvit tillagdt och förklara dt, förrän samtlige RiksStånden lemna t sitt utlåtande, hvarthän de anse målet höra, hvilket Utskottet får härmedelst Besv. och Ekon. UlsTc. Betänhanden. 777 vördsamt tillkännagifva. Stockholm don x Maj 1Ö18. Utdrag af Protocollct, hullet uti Riksens Högloft.. Ständers Allmänna Besvärsoch JLkononiiUbskotts Plenum vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 25 Mars 1818. § 4- ^ ^-err Grefven och Ordföranden trodde sig bora erinra Utskottet om det annu besynnerligare förhållande, som inträffat med Herr Doctor Stenhammars uti Högvördiga PrestStåndet den 5 Januari gjorda Motion rörande saknad eller fördröjd verkställighet utaf Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers fattade Beslut.
Tag dig åter en annor bok, och skrif all de förra orden deruti, som i den första bokene stodo, den Jojakim, Juda Konung, uppbränt hafver; Och säg till Jojakim, Juda Konung: Detta säger Herren: Du hafver uppbränt bokena, och sagt: Hvi hafver du deruti skrifvit, att Konungen af Babel komma skall och förderfva detta landet, och görat så att hvarken folk eller fä mer derinne blifva skall? Derföre säger Herren om Jojakim, Juda Konung: Det skall ingen af hans säd sitta på Davids stol, och hans kropp skall utkastad varda, och ligga i hetta om dagen, och i frost om nattena. Och jag skall hemsöka honom, och hans säd, och hans tjenare, för deras missgerningars skull, och jag skall låta komma öfver dem, och öfver Jerusalems inbyggare, och öfver dem i Juda, alla den olycko, som jag till dem talat hafver, och de dock intet höra ville. Så tog Jeremia en annan bok, och fick henne Baruch, Neria sone, skrifvarenom: och han skref deruti, af Jeremia mun, all de ord som i bokene stodo, som Jojakim, Juda Konung, hade i eld uppbränna låtit; och till de samma vordo ännu mycket flere ord tillagd, än de förra voro. Och Zedekia, Josia son, vardt Konung uti Chonia stad, Jojakims sons; ty NebucadNezar, Konungen i Babel, gjorde honom till Konung i Juda land. Men han, och hans tjenare, och folket i landena, lydde intet Herrans ord, som han genom Propheten Jeremia talade. Likväl sände Konung Zedekia Jehuchal, Selemja son, och Zephania, Maaseja son, Presten, till Propheten Jeremia, och lät säga honom: Bed Herran vår Gud för oss. Ty Jeremia gick nu ut och in ibland folket, och ingen lade honom nu i fängelse. Så var Pharaos här dragen utur Egypten; och de Chaldeer, som för Jerusalem lågo, då de sådant rykte hörde, voro ifrå Jerusalem afdragne.
Maj:ts nådiga Oktroy af den 28 December 1848, ville, för sin del, med upphäfvande af” etc. och 2:o att uti den af Utskottet å slutet af 10 och början af 11 sidorne tillstyrkta underdåniga anhållan dels orden: '''det Kongl. Maj:t täcktes meddela" förändras till ”det Kongl. Majit täcktes, efter vederbörandes hörande, meddela” etc. dels orden ’’beredande af allmänhetens fördel” utbytes mot ”beredande af det allmännas fördel.’' Stats-Utskoltets Memorial, N:o 351. 3 Af Vallofl. Borgare-Ståndet är utlåtandat bifallet, med antagande, i afseende på vilkoren, af följande förändrade redaktion af 7 punkten, mom. litt a), nemligen: att utan kostnad, eller årlig ersättning erhålla upplåtelse af sådan för jernvägs-anluggningen erforderlig, kronan tillhörig, jord, som är under Kongl. Maj:ts och kronans omedelbara disposition, dock att, då fråga är om boställsjord eller annan åt enskild person, med åborätt eller annorledes, upplåten kronojord, ersättning derför bör af bolaget lemnäs, i enlighet med hvad gällande expropriationslag af den 20 November 1845 derom stadgar. Hederv. Bonde-Ståndet har afslagit oftaberörde utlåtande i sin helhet. Med föranledande af hvad sålunda inom Riks-stånden blifvit i ämnet beslutadt, bar Siats-Utskottet, för fullgörande af sitt, på stadgandet i 73 § R.
Förordningen den 9 November 1844, angående inteckning af ej mindre lifstidsstädja och undantagsaftal, än ock all annan afhandling om nyttjande-rätt till fast egendom a landet, varder stadgadt, att i de landsorter, der ej flere än ett eller två allmänna ting årligen hållas, skall inteckning kunna, utan minskning af den rätt, sisla punkten i nyssnämnde §, i afseende på äldre afhandling, medgifver, vid sådant allmänt ting sökas under loppet af nästkommande år 1846, S. D. Föredrogs och bifölls Stals-Utskottets memorial, N:o 207, t anledning al Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande ifrågastäldt inlevererande till Rik sgälds-Conloret af alla bevillningsmedel samt öfriga statsmedel. Si D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial, Nä> 208, i anled - 686 P/ 'ot.-Utdragj den 3 Mars 1845. ning af Rits-Ståndens skiljagliga beslut, rörande nedsättning af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden, Convoy-commissariatels upplösning samt nämnde fonds ingående tili Riksgälds-Contoret: Detta memorial bifölls, med undantag af hvad det innehåller i afseende på den i 2:dra punkten förekommaude fråga, hvilken, i följd af dess beskaffenhet, ansågs böra förfalla, enär deruti två Stånd stadnat emot två, samt någon votering derom i Förstärkt Stats-Utskott således icke kunnat ega rum. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 209, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 88, angående väckt fråga om f. d.
Ehuru jag hoppas att tullen på vin förblifver oförändrad, så får jag tillstyrka, att R. o. Ad. måtte förblifva vid sitt beslut, af den anledn., att man lätteligen kan införtulla vin såsom cider, och i händelse af antagandet af de tre Ståndens beslut, hvaraf skulle följa, att tullen på cider skulle blifva lägre än tullen på vin, sä skulle en betydlig minskning i tullinkomsterna kunna åstadkommas. Jag anhåller derföre vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos., att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt beslut. R. o. Ad. vidblef sitt i fråga om Cider fattade beslut samt godkände voter:s-propos:n N:o 20. 27:de punkten, an g: du förtullningssättet för ”Coiffurer.” Hr Rosenblad: Af samma skäl, som jag förut har yttrat, nemi. alt förtullningen efter vigt icke är annat än en uppmun - Den 2 April f. m. 19 Iran och en fördel för den redliga handlanden, så får jag vördsaml anhålla om instämmande med de andra Stånden äfven i afseende pä denna artikel. Ronde frågan huruvida den högre tullen kan vara tillämplig eller icke, äger väl K. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Ibland alla varor, som skola förtullas, synes mig ingen vara så olämplig att bestämma i vigt vid förtullningen som coeffurer. Ju lättare de äro, deslo dyrbarare äro de, och jag skulle derföre tro, alt här icke är skäl alt fiangå ett beslut, der Ståndet bestämt tullen till en viss proc. af värdet. Jag anhåller att Ståndet måtte vidblifva sitt beslut. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller så mycket mera att få instämma med Frih. Tersmeden, som, efter en vägning af coeffurer, jag förnummit, att elt coeffurer af vanlig beskaffenhet skulle komma alt gälla ungefärligen 166 r:dr 32 sk. Detta är af Utsk. upptaget till 75 r:dr, således alldeles för lågt. Gr. Cronhjelm:
Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, om vidtagande af berörde ordning, så att Kongl. Majus Nådiga Bref tjll Dess och Rikets StatsContoir om utbetalningar af Medel, måga in - 1 1614 Stats-TJtskottets Betänkanderu nefatta föreskrift under hvad Titul e'lér under hvilken Siat de samma skola utgå. 3:0 Enligt Revisörernes anmälan hafva utaf 3:dje Hufvud - Titulns medel blifvit efter Kongl. Majus Nådiga Eref af den 30 Junii och 31 Augustii 1815 utbetalte en ersättning af 1000 K:dr till numera framledne Herr Geneta! Amiralen m. m. Grefve af Puke för hans Koflyttningskostnad ifrån Stockholm till Carlscrona, samt 1500 Rtdr till Siats-Rådet m. nu Herr Friherre fi. Cederström såsom då i Nåder befordrad till Stats-Råds-Embetet och derjemte förordnad att i egenskap af tjenstgörande General-Adjutant hos Kongl Majit våra föredragande i Commandomål; Men då Revisorerne icke kände någon författning sorn beiä tigade ÉinbetSoch Tjenstemän att njuta en ersättning af Statens medel för Flyttnings-kostnad vid befordran eller Transport från ett till artnät Embete eller Tjenst, hvarigenom Station förändrades* samt de Herr Grefve öf Puke och Herr Stals-Kådet, Friherre Cederström tillagde ersätt* hirtgar altså icke kunde af Revisorerne betracktas annorlunda ari såsom persönelle förmåner,- de der icke kunde hänföras till den ersättning för Rese-kostnader, som vid Commendering lill