Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prof. 1S50 6? 1851. 4 Sami. 1 Afd. 32 Haft. 2 I 10 Stafsi t skottets Ut låtande, N:o 90. högre pension än 500 ridr h:ko, loir Kongl. Majit, med afseende ä Ofverste Liljestolpes långvariga,' af ett rättskaffens och för det allmänna gagneligt embetsnit utmärkta, tjenstgöring, begärt, att ett lika stort belopp måtte, såsom tillökning uti denna pension, för honom å allmänna indragningsstaten anvisas. På de skäl, som i Kongl. Majrts nådiga proposition blifvit anförda, tillstyrker Utskottet, att till årligt pei.sionsunderstöd för Ofverste G. Liljestolpe å allmänna indragningsstaten må uppföras ett belopp af 500 r:dr. 14:o.
D En qvinlig näring; Fönsterträdgården. döttrar, af Inga Schenfelt Sparsamhet i det lilla; af Stenia I flugtiden; af Min gubbe och jag Princip o c h erotik; af F. S Flickskoleläraremötet Den unga flickans rum; af Anna Frmnkel Kalla bad; af B — d Inflytande till det goda; några ord till systrar På resande fot Litet gammalmodigt prat om huslighet; af H — g Ett farligt oskick; några små iakttagelser af prisbelönad uppsats af Ebba Tänk — i tid! Af Finska 43 Bevaren edra hemligheter; af A. O Hvem ger vika? Af Fru Rose Ett farligt mode 43 44 44 Om förvaring af mat; af d:r Max Vogel 44 Qvinnan som prest; af F. S — Vid aftonlampan; af Adolf Héäander 45 45 Lär teckna o c h måla af professor Ludeig von Räsler ... 45 I gåstiden 45 Qvinnans bref 45 Ett bref från fru Haraldson; till Ave 46 Våra barns leksaker; af Margareta Henke ... 46 Iduns julklappsbazar 46 — 50 I kupéen; en dialog i qvinnofrågan af — rn ... 46 Koka lagom; af » Kokfrun » 46 Den första utstyrseln; af Finskan H 46 Några ord o m lyckliga äktenskap; af Mathilda - i hushållet; 47 ett upprop till våra husmödrar af Inga Sehenfelt nornas lif af Mimmy 29 29 29 30 31 30 30 31 31 47 _ 47 Barnafrågor o c h föråldras var; af Benedictus 47 Vår söndagseftermiddagsklubb; ett finskt inlägg i » barnfrökenfrågan » af M. N. 48 Vår julgran; af II. F. 48 Frid; af Adolf Hellandér 48 De späda barnens diet; af D:r E. Toussaint ... 48 Sådana seder göra vår ruin; af Ave 49 Våra flickor i skolan, af Mathilda Langlet. 50 Några ord o m influensa o c h dess behandling; af D:r — d 50 Hvad skall j a g ge pappa?
9 Hvilkendera vägen man nu vill beträda, så torde i allt fall den fordran vara billig, att man tager steget så ut, att något tvifvel om rikt ningen hvarken bos allmänheten eller Banko-Styrelsen kan ega rum, på samma gång som nyssnämnde Styrelse sättes i tillfälle att handla derefter. I Betänkandet uttalas icke bestämdt någondera principen, men man tyckes syfta på begge. Hade man nu velat, såsom medel för realisationens upprätthållande, begagna utvägen alt vid behof minska sedelstocken, så hade man bordt icke allenast tydligt uttala sådant, utan äfven för Banko-Styrelsen underlätta. utförandet, derigenom, att vid Banken bibehållits hela dess nuvarande låne-rörelse, till beloppet oförändrad, men i Betänkandet föreslås, att Banko-Diskont-rörelsen skall flyttas till Riksgälds-kontoret; oell då af öfriga låne-grenar, fastighelslånen, såsom ställde på lång återbetainingstid, icke kunna blifva föremål för en hastigare indragning, och å kreditiv-rörelsen icke eller, sedan krediliverna en gång blifvit af Rikets Ständer bestämde, någon indragning är möjlig; inskränker man således Fullinägliges operationer till fonderna för ädla metallers belåning och för Handelsoch Närings-Diskonten. Hade man åter velat, såsom efter min mening riktigast, låta krisen bola sig sjelf och under afvaklan derpå bereda Banko-fullmäglige tillfälle, att medelst utsläppande vid behof af obligationer, ställde i sådant mynt och med sådan garanti, alt de blefvo lika begärliga, sorn silfver-valutan, vidmakthålla våra sedlars värde, så hade man, utan att nu öka fonderna för utlåningen, bordt från Banken skilja ali befattning med de delar deraf, som icke afse belåning af lätt realisabla panter och i främsta rummet, fastighets-belåningen, som aldraminst är förenlig med en väl ordnad Bank-rörelse. Genom Betänkandet är föreslaget ej blott att låne-fonderna skola ökas, ulan äfven att Banken skall uppsäga och infria sina egna utelöpande obligationer.
Härad, med station vid Fryksände Kyrka; och hoppades de så mycket snarare bifall till en sådan anhållan, som ProvincialLäkarens Embetsresor till Fryksdahlen för Staten nu medföra större kostnader, än hvad som skulle åtgå att löna en ny Provincial-Läkare. 7:0 Af Riksdagsfullmägtigen Per Jönsson från Christianstads Län, hvilken, i likhet med Herr Prosten Bruzelius, föreslagit, att den uti Ingelstads och Jerrestads Härader antagne, utaf Häradsboerne ensamt hittills lönade Läkare måtte varda på Stat uppförd; samt S:o Af Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Christianstads Län: att som serskilde, mycket bebodde trakter af Östra och Vestra Göinge Härader äro belägne omkring 5 å 6 mil från närmaste Stad, Christianstad, och hafva 10 mil till Herrevads Kloster, der tillförordnade ProvincialLäkaren för Districtet är boende; så, och enär denna Läkarebrist vid flere tillfällen oell serdeles vid smittosamma sjukdomar medfört stora olägenheter, yrkade Motionairen, att en serskild Provincial-Läkare måtte förofvannämnde 2:ne Härader antagas och åtnjuta i lön 5oo R:dr, uti hvilken kostnad Häradernes invånare, på det ändamålet måtte vinnas, voro benägne att i någon mon deltaga. Efter att sålunda hafva redogjort för motionernes hufvudsakliga innehåll, få Utskotten, i anledning af hvad Kongl. Maj:ts vid denna Riksdag adålne Nådiga Proposition om Stals-Verkels tillstånd och behof i delta ämne innehåller, vördsamt anföra, att, sedan R. Sl:r vid sista Riksdag beviljat det anslag af 2000 R:dr, och till Kongl.
Indelningsoch slagne åtgärder för deRoterings-Verken, flere felaktigheter och brister befunnits, förklaras afhjeipande. rade Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den 24 Maj 1833, att, då, ehuru, å ena sidan, angeläget vore, det nämnde felaktigheter och brister blefvo afhulpne, så att en i alla afseenden rigtig JordeboksLiggare samt ett pålitligt Indelningsoch Roterings-Verk erhölles, det likväl, å den andra, vore af vigt, dels att denna fråga, hvarpå många enskilda rättsförhållanden bero, med nödig varsamhet, på behörigt sätt samt utan öfverllödiga och onödiga omgångar behandlas, dels ock att, i sammanhang härmed, åtgärder vidtagas till förekommande för framtiden af sådana missförhållanden, som härutinnan uppstått, så borde, inan Nådigt beslut öfver berörde framställning fattades, KammarCollegium, tillika med KrigsCollegium i hvad som rörde 16* 124 Indelningsoch Roterings-Verken, jemte meddelande af upplysning om hufvudsakliga beskaffenheten af de upptäckte felaktigheterne och huru de må anses hafva tillkommit, i underdånighet föreslå på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande Författningar och under behörigt afseende å Kronans och enskildes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de sednare samt minsta omgång och besvär för vederbörande Embetsmän, ifrågavarande arbete lämpligen mätte efter hand kunna utföras, och hvad serskildt anslag derföre oundgängligen erfordrades; hvarjemte, i förening härmed, yttrande borde afgifvas, hvilka föreskrifter erfordrades, på det dylika felaktigheter måtte för framtiden kunna undvikas. Och anbefalde Kongl. Majit tillika, att, intilldess, i anledning af det från Collegierne sålunda infordrade utlåtande, hulvudsakligt Nådigt yttrande i ämnet blifvit meddeladt, några ytterligare anmärknings-memorialer, rörande befunne olikheter emellan äldre och nyare Jordeböcker, icke fingo från KammarCollegium till Konungens Befallningshafvande aflåtas.
Efter kvällsvarden tändas piporna ånyo, men när tobaken börjar knastra, fuktig mot slutet, reser sig Rantzau och tackar för aftonen. Han är trött och längtar till hvila. Honom följer Falkenskjold; och Panning drager sig tillbaka till sitt rum. Endast Brandt stannar kvar. – Jag måste anlita er gästfrihet, käre vän, säger han småleende. Min mor och min styffar ha nog redan åkt hem – och jag har hvarken logis eller mynt. – Mitt hus och min kassa stå alltid till er tjänst, min käre kammarjunkare, svarar Struensee. Jag skall säga till Karl, att han bäddar åt er i mitt eget sofrum. – Och ni själf? – Sofver på soffan i kabinettet! – Omöjligt! Det kan jag icke tillåta! Men Struensee har redan ringt på sin tjänare och gifvit nödiga order. Nu vänder han sig småleende mot Brandt. – I detta lilla rike är jag lika enväldigt regerande som kungen af Danmark i sina stater – och jag tål ingen inskränkning i min makt! – Som hofman är jag van att lyda! Brandt bugar sig djupt. Och man lyder gärna en så älskvärd despot. I synnerhet om man har den äran att räknas till hans vänner! Icke sant? – Ni har just i dag offentligen aflagt er bekännelse, säger Struensee och räcker honom tacksamt sin hand. För min del skall jag alltid vara stolt öfver att få räkna er till mina vänner. – Tack, tack! svarar Brandt, och hans små pepparögon få ett svärmiskt uttryck. Som sentiment anser jag vänskapen mellan män djupare än kärleken till könet – ehuru jag, som ni vet, ingalunda är någon Plato. Men i vänskapen finns ingen vällust, som binder – den är mera osjälfvisk, mera upphöjd i det hela taget. Eller hur? – Måhända! Men också vänskapen är nog själfvisk i sin grund. Det som binder vän vid vän, är ju det välbehag de känna i hvarandras sällskap, tack vare öfverensstämmelse i åsikter, intressen och vanor. – Tror ni då icke, att en vän kan offra sina egna intressen, sin välfärd, ja, sitt lif för en annan? – Naturligtvis!
Otpttact åfiver l>da 23ett>illmngcn efter benita 23e* unllninga^Stabga uti X~i. X~l. 5ögöevi, får år 18 ** (Snligt Sangber ocfy ©ammanbrag: <£fcer l:fta 2tct » 2:bra Dito » 3;bje Dito ©timma 95eit>tUning. ©umma (35) 8. £ångö öfwer afgiften för öe Srannnns:Pannor, broilfa till begag* nanbe blifroit anmalöe ivib XYlantale* ocfy ©Eattffrtfningarne utt 17. n. ^ogberi, för ar 18* * j , t? *2 fiO •o1 5 S> § o Sä 3 3 c> 1 C?* ta o -t <A. 5£ *-a é *“t rf rj 3 ^ •Cl ccT <3 ••jt. 5 r' <3 £: ?• SBt) 9i. 9?. i 1 "T 000 20 1 00 begge Slnmävfcé: 2)3 anrpapparafer Blifroif tiH Begagnande uppgifnc, Bör uti ferffitb foluntn fSbant för fwarje elay od) pannerpntb utmärfaö. (24) 90:o 9. Hängd öfwer afgtfcen får de 23rånnun0-Pannor, f>nnlfa blifvmt arn malde i?o© Sonungen© 23efallning0bafwande till begagnande utt XX. XX. ^ågdert, får år 18?# » ra 0 §0 5ö) ! { i 18 s < januari 3 2 3 ¥ OOOO 21 2 00 görfta Slnmärfeé: £>S 5ng*apparater blifrcit tid begagnanbe uppgifne, bör uti ferffilb colman fSbant för breane dag ocfi pannerpmb utmärfaé.
På alla de uti nästföregående punkt omformälde Skulder godtgöres den uti sjelfva Förbindelsen utsatte ränta till den 1 "November 1817; hvaremot dessa samma skulder (med undantag af Bankens fordran får Creditivet af 500,000 R:d.) ifrån nyssnämndedag eller den t November 1817 löpa med sex procents ränta# 86 Den 2 Juni i. med mindre Capitalen skulle vara uppsagde inom den i Öctober 1817, i hvilket fall eria-' handa ränta af Sex procent beräknas ifrån förf alio dag en; kommandes alla upphipne lriter essen till den dag, under hvilken RiksgåldsContoirvts Obligationer skola ut gifvas, att sammanslås med Capitalen. Hvilken punkt, uppå derom af Hans ExA c ellence Herr Grefven och L a n dl M ar sk alke n gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Uti i3:de punkten hade Utskotten föreslagit ; ”att räntan d RiksgdldsConloirets Obligationer borde godtgöras endast emellan hvarje afbetalning, och icke längre, sd atl om en förfallen Capitalandel icke skulle uttagas , ali vidare ränteberäkning dera bomme att upphöraf Hant Excellence Herr Grefven och Landt. Jllarskalben lieinstålde, örn icke, i anledning af Ridderskapets och Adelns vid 4:de och n:te punkterne redan fattade beslut, ifrågavarande punkt mätte komma att förfalla, hvilket bifölls. Uti 14;de punkten var föreslaget: Att Bankens credit iv fordran af a 00,000 R.d. borde fortfara att löpa endast med den förskrifne Räntan af 3 procent; hvaremot denna fordran komme, att i likhet med Discontens andra skulder likvideras till en femtedel hvarz je dr.” \ Den 2 Junii. z7 Friherre Cederström: Emot denna punkt liar jag ej något serkildt att invända, men jag anhåller att det förbehåll må göras, att beslutet om inbetalningen af Creditivet ej må lägga hinder för att, vid financeplanens afgörande a bestämma dess användande i Lånevåg.
Jag tror, att det skulle försvåra afsältningen af Tackjern genom den nödvändighet, hvari köpmannen försattes, att undersöka hvarje bit han emottog, för att ej exponeras för ansvar vid försäljning deraf. Men den tredje förändringen, vid hvilken jag i synnerhet fästat mig, är att 1814 års Förordning innehåller följande mening: ”Dock bör härvid iakttagas, att, om vid ”besigtningcn utrönas kan, det märket blif - Den i5 Maji. ”vit otydligt eller förstördt, genom det uti ”några Bergslagsorter vidtagna sätt att här”da Tackjern och det sedermera i tjenliga ”stycken sönderslå, må något åtal derå ej ”ega rum, så framt Tackjernet eljest är svars"godt. ” Men denna mening har Utskottet i sitt förslag alldeles uteslutit, hvilket innefattar ett indirect förbud att härda Tackjern. Det skulle således transporteras så sandigt och smutsigt det från början är, och hvarigenom en osäkerhet i vigten uppkommer. För min del tror jag ej, att det omnämnde tillägget i i8i4 års Förordning kail borttagas. Jag besvarar väl ej heller, att Utskottets förslag skulle hos Konungen bifallas, enär jag är öfvertygad, att Kongl. Maj:t ej lärer underlåta, alt i ämnet höra vederbörande Embetsman, som med sakkännedom skola utreda förhållandet; men jag tror, att Rikets Ständer icke böra besvära Kongl. Majit med oriktiga och till och med skadliga hemställanden, och jag anhåller derföre om återremiss af Betänkandet, för att åtminstone få rättelse i den sednast anmärkte omständigheten. Herr af Uhr, Carl David: Ekonomiutskottet har nu handlagt ett mål, sorn tillhör den administrativa Styrelsen, men icke Rikets Ständers omedelbara behandling, och åter föreslagit en underdånig Skrifvelse, hvarå, i fall densamma skulle beslutas, Regeringen säkerligen icke fäster något Den 25 Maji. afseende, då hvad man vill begära redan finnes föreskrifvit i våra allmänna Författningar.
För hvad som lyftas på kreditivet beräknar Banken 3 procent ränta, som betalas hvarje halfår och uppgick år 1855 till R:dr Banko 43,567: 7, 5. eller nära 2i procent för hela fonden. Enligt ett omständligt, af Kongl. Maj:t utfärdadt Reglemente af den 8 Februari 1844 skola dessa medel utlånas mot 4 procent på redan tillverkade och färdiggjorda manufakturoch fabriksvaror, som icke genast kunna afsättas och derigenom understödja manufakturisten och fabrikanten att, utan hinder och fördröjd afsättning, kunna fortsätta sin tillverkning. Jag kan icke se annat än att detta är ett ganska godt ändamål och att sättet för dess vinnande är säkert och ändamålsenligt, så att industrien härigenom på en mera direkt väg erhåller biträde, än om dessa medel öfverilyttas till län och kreditiv åt Filial-bankerna, hvarföre jag får vördsamt föreslå, 116r till Banko-Utskottets Betänkande N:o 37- 13 »att det till manufakturernas och fabrikernas understöd beviljade »kreditiv må bibehållas oförminskadt till sitt nuvarande belopp, 1,800,000 »R:dr B:ko eller 2,700,000 R:dr Runt.» D) Om förminskning uti fonden för allmänna Diskonten eller för lån pä namn och reverser med omsätt/.iigsrätt. (24 punkten 2 mom.) Då vid sista Riksdag penninge-tillgången i landet var ymnig och betydliga belopp af Bankens lånefonder lågo obegagnade, beslutades att 600,000 R:dr B:ko skulle efter hand indragas på fonden för omsättningslån. Nu vill man fortsätta denna indragning med ytterligare 600,000 R:dr B:ko, oaktadt omständigheterna äro till den grad förändrade, att ett halft tusende personer, som inlemnat godkända lånehandlingar för ett belopp af en half million R:dr B:ko, icke kunna erhålla några penningar på 2 å 3 månader och penningebrist öfverklagas i hela landet. Under sådana förhållanden skulle det väl snarare varit skäl att återställa fonden till hvad den utgjorde vid 1853—1854 årens Riksdag.
ers 1 co re 03 K. ^ d < -o rt> p JQ n 2. ** 03 t 3 — a. p. o o - BondeStåndet. E P r*- Ridd. o. BresteBorgareBondePJ:o T N:o N :o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. Kronofogdar och Häradsskrifvare, om löneförhöjning för åtskillige i Skäne; se Löneförhöj* ning‘ Kronohemman j om tvänne sådancs i Stockholms V 40 b. V 40 58 Svar på äterremiss , , , , , 4 1 191 6 a. a. 5- 40 a. a y 40 a. a. V 40 a, a. y 40 , och kungsgårdar, förändring i vil4 b. V 40 b. i 40 b. V 40 å. + 40 koren för deras utarrenderande 4 1 166 Svar pä åtel remiss , , , , , 4 i 268 14 a a. y 40 a. a. y 40 a. a. V 40 a. a. y 40 „ deras försäljning till skatte, , , , , „ se Byggnads-Ordning. 4 1 23 5 b. y 40 b. } 40 b. y 40 fc. v 40 b.
Jemte det Utskottet ansett sig böra hemställa, att ofvarmämnda bestämmelser i afseende å aflöningssättet äfven må af Rikets Ständer godkännas, får Utskottet, efter granskningen af den för ifrågavarande embetsverk upprättade aflönings-stat, anmäla de erinringar, som dervid hos Utskottet förekommit: o) Vidkommande först Presidentens aflöning, så är densamma, i nuvarande stat upptagen till 6,878 R:dr 86 öre, af Kongl. Maj:t föreslagen att ökas till 9,000 Stats-Ulskotlvls Utlåtande JW 136. il R:dr. På skäl, sorn förut i fråga om desse embetsmäns löneförmåner blifvit anförde, hemställer Utskottet, att Presidentens i Kammar-rätten aflöning må fastställas till endast 8,000 R:dr R:mt. b) Hvad åter angår Kammar-rätts-räden, lärer väl, med alseende derå att för göromålens obehindrade gång en adjungerad ledamot under sednaste åren städse varit anställd till Kongl. Kammar-rättens biträde, angeläget vara att ledamöternas antal åter blifver 6 och att det Kammarrälts-råds-embete, som efter år 1850 inträffad ledighet deraf varit obesatt å nyo tillsättes; och jemte det Utskottet alltså tillstyrker, att lön för ett sjette Kammar-rätts-råd ä stat uppföres, får Utskottet tillika hemställa, att, i enlighet med Kongl. Majlis förslag, årliga allöningen för bemalde embetsmän må bestämmas till samma belopp, som för öfrige kollegiernas ledamöter blifvit föreslaget och utgå med 5,000 R:dr för de 3:ne äldste och 4,500 R:dr för de 3:ne yngre Kammarrätts-råden, på sätt tabellen JVs 5 närmare visar. c) Kongl. Maj:t, som funnit sig icke kunna biträda Kongl.
Under sådana betraktelser, och med anledning af mina kommitlenter mig lemnadt uppdrag, såsom ock på grund af egen öfvertygelse, föranlåtes jag fästa Rikets Sländers synnerliga uppmärksamhet på de till förderf, elände och fattigvårdens betungande ledande förhållanden, som äro förenade med kroglilvet, — samt söka att åtminstone så till vida åstadkomma den ändring uti gästgifvarnes (vid förut anförda ställen) nu ensamne tillkommande rättighet att utöfva bränvins och andra spirituösa dryckers utskänkning; alt kommunerna sjelfve å allmän socknestämma måtte deröfver höras, och derom ega beslutande rätt; och jag föranledes så mycket mera till en sådan framställning, då § 11 af ofvanberörda Kongl. Maj ts nådiga Förordning stadgar, att ”Gästgifvare vare ej pligtig alt bränvin till utskänkning hålla”. — Och Yågar jag derföre vördsamt föreslå att till § 12 må i slutet näst efter ordet ”förverkas” tilläggas följande: ”dock må kommunerne sjeilve å vederbörligen utlyst socknestämma deröfver höras, och ega beslutande lätt.” Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Slockholm deu 28 November 1862. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 v Den' 2 o Juni. 899 contourer. Deras ifyllande skulle stundom hafva fordrat mörkare färgor, än jag älskat att använda. Jag har visat huru förlägenheten uppkommit; det återstår att undersöka huru den må kunna afhjelpas. B°e™>etdel ^et ’‘KSer i sjelfva sakens natur, Förlägenheten, öch i sjelfva Statens väsende, att det " onda, äfven utan all åtgärd från Styrelsens sida, en gång skall hjelpa sig sjelft; eller, som vill säga det Samma, att det onda innehåller sitt egel Botemedel.
Skrifvelse N:o 126. dock kunna för sin person vinna rättighet lill braa vins utskänkning pä sätt i § 15 medgifves. § 21. Rättighet till minuthandel nied eller utskänkning af bränvin må ej på annan person öfverlåtas, utan att denne i stad af Magistraten och å landet af socknenämnd prölvas tjenlig och i öfrigt behörig. § 22. Innan minuthandel med eller utskänkning af bränvin företages af den, som till sådan försäljning rättighet undfått, vare han pligtig alt i stad hos Magistraten och å landel hos Kronobetjeningen anmäla, å hvilket ställe han försäljningen idka vill. Så ofta sådant försäljningsställe ombytes, varde anmälan derom likaledes gjord. Der enligt § 7 eller 14 viss trakt för försäljningsstället blifvit bestämd, varde det iakttaget. § 23. Vid läger, eller der trupp eljest är för (lere dagar sammandragen, vid helsobrunn eller badort, på passagerarfartyg, eller der värdshusrörelse af annan auledning kan komma i fråga att under endast någon del af året utöfvas, må, för kortare tid än år, rättighet lill bränvins utskänkning meddelas af Kongl Majlis Befallningshafvande, när, i förstnämnda fall, befälhafvande Militärchef, och i öfriga täll andre vederbörande derom gjort anmälan. Afgiflen bestämmes al den för bevillnings-taxering näst derefter sammanträdande kommitté, men får ej understiga det belopp, som för den ifrågavarande liden svarar mot den afgift, hvilken enligt de i §§ 17 och 18 stadgade beräkningsgrunder lör år minst utgå bör. Skulle tiden ej uppgå till fjorton dagar, må dock afgifterne ej för kortare lid beräknas. Innan utskänkningen må företagas, skall nyssnämnda belopp förskottsvis erläggas till vederbörande uppbördsman. Då till utskänkning, nu sagd är, tillstånd meddelas, underrätte Kongl. Majlis Befallningshafvande derom vederbörande skönskrifvare. § 24.
Bland de binäringar, som företrädesvis behöfva uppmuntras, förtjenar nämnas vinterfiske, som här i landet är alldeles försummadt; och efter uppdrag af Hushållningssällskapet har, med Kongl. Landtbruks-akademiens bifall, Friherre G. C. Cederström förliden sommar undersökt de förnämsta af Länets fisken, samt dervid äfven meddelat fiskerskapet en och annan nyttig anvisning till förbättring af fiskesättet. ' Vid 1855 års slut funnos inom Wester-Norrlands Län åtta kronofisken, för hvilka inllöto de i kolumnerna här nedan utförda årliga arrenden: Lax. Sik. Al. Strömming. Nejonögon. Arrenden. T:r LTE tt. T:r «. L« TC. T:r L« «. st. Södra Ångermanland 2: 1. 94: 18. 6 Norra d:o — ___ *54; 9. 5. — Under qvinqvenniet äro ur kronans jordeböcker och fiskelängder uteslutne 125 fisken, till skatte försålde 119, samt nya tillkomna fern fisken, hvilkas frihetsår ännu icke äro tilländalupna. Markegångspriset å fiskvaror har under qvinqvenniet varit: Lax. Sik. Al. Strömming. Nejonögon. Bättre. 1 Tunna. Fors. 1 Tunna. Nedanstående uppgift visar så väl tillverkningsbeloppen som kostnaden under qvinqvenniet: Tillverkade. Kostnad. LfE. tf. lod. 9. f)å nu medeltalet var för åren 1846—1850 26: 15. 8. 538: 37. 6. och för åren 1841 — 1845 224: 19- — 568: 43. 8, så visar sig att salpetertillverkningen mer och mer förminskats, troligen en följd af den lätthet, hvarmed hvarje arbetsför person kau erhålla rikligare förtjenst vid arbetena i skogarne. Dock måste anmärkas att salpeter inom Länet tillverkats äfven åren 1851, 1853 och 1854, men att tillverkaren, för undvikande af besväret att sända den till Umeå, afvttrat varan i Örnsköldsvik.