Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande, och då Regeringens åsigter i denna fråga synas mig hafva varit olika uti olika fall, har jag ansett mig vara pligtig att till R. St:r framlägga det anmärkningsvärda jag funnit i denna punkt.. Hvad åter den 11 :te punkten beträffar, så skulle jag för min del hell och hållet hafva hiträdt Hr Cederschiölds yttrande, sä vida icke, hvilket äfven synes utaf ett sednare mom. i Utsk:s Mern., den af Landskamereraren afgifna reservationen verkligen blifvit föremål för Konungens pröfning. Det som Utsk. här har fästat sig vid, angick endast ett enskildt besvär af en Landskamererare, att han icke fått sin reservation bifogad Landsh:s yttrande, men af StatsRådets prof. inhemtas likväl, att då ifrågavande Kronofogde-befattning d. 5 Dec. 1851 tillsattes, så har Landskamererarens reservation blifvit för Konungen till sitt innehåll anmäld. Då har ju Depart:s-Chefen gjort allt hvad han kunnat. Han har ju fästat Konungens upmärksamhet på den olika tanke, som funnits inom Landsh.-embetet, och då han för öfrigt ställt sig Landsh.-instructm till efterrättelse, så kan jag icke finna att han på något sätt har felat. Jag har nu i största korthet genomgått hvad jag ämnat yttra, och jag vill nu endast nämna, att, ehuru jag såsom ledamot af Coust.Utsk. biträd!, en eller annan anmärkn., men här såsom ledamot af R. St:r eger att yttra mig huruvida jag anser dessa anmärknir vara sådane, att de ådagalägga, att rikets sannskyldiga nytta blifvit af någon Konungens rådgifvare förbisedd, eller att någon af dem icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt embete förvaltat, så får jag förklara, att jag icke kunnat finna sådant, utan att jag till alla delar instämmer uti Gr. Pukes anhållan, att detta Retänk. måtte af R. o. Ad. med ogillande, läggas till handlingarne. Hr Cederschiöld:
Angående Sedan Banko-Fullmäktige, till förberedande handläggning af Tumba bruks För Jly‘t™n9 dt valtare remitterat det af sistlidet års Revisorer väckta, i 72 j$ af revisionsberättelsen såliverkenVid framställda förslag, om utvidgning af papperstillverkningen vid Tumba, samt att för detta Tumba. ändamål brukets qvarn och såg borde nedläggas eller flyttas, på det att nedre pappersbruket måtte ensamt få begagna vattentillgången samt dymedelst driftoch underhållskostnaden å den nu begagnade ångmachinen besparas, har Bruksförvaltaren hos Fullmäk - 65 - tige anmält, att han, såsom förberedelse till de åtgärder, hvilka kunde komma att vidare beslutas, låtit genom brukets sumpiga äng, som väl behöfde uttorkas, men hvarifrån vattnet endast med svårighet bortrunne genom en i många bugter slingrande å, påbegynna upptagandet i rak riktning af en afloppsgraf, hvilken kunde nedanför landsvägen tagas så djup, att ett fall af omkring 4 fot vunnes, samt att detta fall, som dock torde vara för lågt för att med den tillgängliga ringa vattenmängden drifva något större vattenverk, kunde ytterligare ökas genom åns sänkning eller upprensning nedanför brukets egor, hvarpa jordegarne för ängsodlings skull vore betänkta, eller hvartill de annars möjligen kunde på laglig väg förbindas; hvarjemte Förvaltaren hemställt att den påbegynta gräfningen må få fortsättas och fullbordas innan definitivt förslag rörande förändring af qvarnens läge framställdes; och har inspekterande Fullmäktigen vid Tumba i detta ämne anfört att, som nuvarande qvarnoch sågverksbyggnad snart måste antingen ombyggas eller i de flesta delar repareras, det i alla händelser syntes lämpligt att, om qvarn och såg borde bibehållas, desamma flyttades nedanför den nära bredvid dem gående landsvägen, för hvilket ändamål det blefve nödvändigt att Tumbaån nedanför fallet leddes i rak riktning medelst en graf af det djup, som alfallet till Tullingesjön medgåfve, en fråga, som redan vid 1856- 1858 årens riksdag varit underställd Högloft.
Måj.t i underdånighet anhålla, om Nådig befallning till Kongl. KrigsCollegium, att* vid försäljning af Kongl. Maj:ts och Kronans effecter, genast i Räkenskaperne creditera sig för värdet deraf samt tillika derföre debitera den eller de personer* som på Credit handla; så att hädanefter med säkerhet utrönas kan, örn och huru länge uraktlåtenhet vid indrifiningeni af så beskaffade fordringar eger rum. Forti1827 års IlufvudBok innehåller r fi c a tionsD e b C t. DeparCassabehållning ... 31,181: 28. 8. temmI StatsContoret innestäende Expens tct. medel 820: Redogörares med fleres skulder 58,515: 19. 1. Äldre Balancer, till afskrifning anmälde 18,033: 22. 5. Uppbörd år 1827* Statsanslaget för samma år 129,889: 14.— För PionnievCorpsen af StatsContoret anordnade . 24,834: 3r.—. Transport 178,094: 12. 2. 82,030: 22. 2, ' ( 6g Transport Från PionnierCorpsen å Wanås Influtne Diverse andra i Räkningen specificerade Poster . Balance lill 1828. Di verse personers,redogörares och Verks fordringar Äldre fordringar ... C r e d i t. Balance frän är 1826. Fortifications-Departementets skulder . Äldre skulder till afskrifning anmälde Utgifter: Till Fästningarnes underhåll Commendantskapets utgifter Till Fästningsoch Garnizons-orternes förseende med Eldoch Lysningspersedlar ► Åuctionsoch försäljnings-medel Arrendeoch Jordskylds-medel m. m. Wadstena KrigsmanshusCasste Centonal d:o . Arfvoden . Vedoch Ljus-medel . Fästningshyggnadsmedel Förskott, till Böckers transporterande, sorn sedermera blifvit ersatt . Beklädnad och Underhåll för PionnierCorpsen
Prytz i dag upprepat hvad han för några dagar sedan yttrade, nemi. att det vore olagligt att vägra en remiss, så anser jag mig böra för honom uppläsa en punkt i 49 § Riksd.Ordn., så lydande: ”Uppstår fråga om eller hvart remitteras bör, kan denna fråga blott för den plenidagen läggas på bordet; men i nästa plenum skall beslut ovägerligen fattas”. Det synes följaktligen att grundlagen icke allenast medgifver att remiss må kunna vägras, utan föreskrifver äfven sältet huru det skall tillgå, när sådant inträffar. Rättighet att vägra remiss äga vi, och kunna icke afsäga oss den så länge grundlagen är oförändrad. Men vi kunna underlåta att begagna den; dock böra vi icke åsidosätta denna rättighet, när skäl till hennes begagnande förefinnes, d. v. s. när någon motion framställes, hvilkens remitterande vore ett Stånd ovärdigt eller eljest olämpligt. Hvad nu särskildt beträffar förevar, fråga, så anser jag visserligen olämpligt, att den blifvit framställd af enskild riksdagsm. I alla ämnen som angå de förenade folkens inbördes förhållanden, är det väl rätteligen genom K. M. framställningen bör komma. När nu emellertid motionen blifvit gjord, så skulle jag för min del anse riktigast vara, att R. o. Ad. remitterade den till vederbörl. Utsk. Om vi genom vägrad remiss genast afklippte frågan, så skulle en sådan åtgärd möjligen få den färgen eller deråt gifvas den tydningen, att Ståndet hade fruktat för en undersökning i detta fall, och derföre velat på förhand förekomma all granskning af förhållandet. Della är icke min tanka, och derföre hemställer jag, att R. o. Ad. mätte tillåta remiss. Jag anser icke 528 Den 29 December f. m. frågans väckande olagligt, såsom Frih. Cederström, Jakob, påstått, och FIr Gr. o. Landtm, synes äfven vara af denna mening, då han så länge tillåtit oss tala derom.
Då allmänt veterligt är, att den tullfrihet eller reklamationsrätt af till riket införda varor, som för närvarande är medgifven ej mindre de höga Kongl. Personerne 164 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 83. än härvarande Utrikes Sändebud, föranledt och i följd af saknade och alltid med både svårigheter och obehag förenade kontroller, lätt kan fortfarande föranleda missbruk, tager jag mig friheten vördsamt föreslå: att Rikets Ständer må besluta upphörande af ofvanberörda tullfrihet och att i stället de tullafgifter, som af de Kongl Personerne och Utrikes Diplomater erläggas, måtte, efter i behörig ordning afgifvande räkningar, till vederbörande restitueras. Jag anhåller att denna min motion må till Bevillnings-Utskottet remitteras. Stockholm den 14 November 1865, W. F. Dalman. Af Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, om ändring i lagen för åhörare vid Riks-Ståndens sammanträden. Som den af Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt stiftade och den 1 Mars 1830 utfärdade lag för åhörare vid Rikets Ständers sammanträden innehåller åtskilliga hänvisningar till Missgernings-Balken i 1734 års Lag, men denna Balk numera är upphäfd och ersatt af den nya Strafflagen, får jag vördsamt föreslå, att åt Lag-Utskottet måste uppdragas att verkställa en sådan omarbetning af förutnämnda lag, att densamma i afseende å straffbestämmelserna blifver öfverensstämmande med nya Strafflagens innehåll i motsvarande delar. Stockholm den 14 November 1865. W. F. Dalman. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Af Friherre Koskull, Anders Magnus, om anslags beviljande för en kanal anläggning emellan Alshult och sjön Salen, samt en jernvåg emellan Alshult och Carlshamn.
1850. 5 af åtminstone en ny Chemi® Professor och tvänne Amanuenser, de sistnämndes löner så afpassade, att innehafvarne deraf må ega en tarflig bergning och ej föranledas bortgå från Universitetet så snart de vunnit tillräcklig insigt och erfarenhet för platsen; att, då hvardera Professoren, i anseende till experimenternas och undersökningarnes olika arter och riktningar, borde erhålla sin serskilda laborationslocal, med dertill hörande förvaringsrum, samt en Chemi® Professor mäste, för att i allo kunna ändamålsenligt verka i och för sin vetenskap, hafva bostad vid sitt Laboratorium, den nybyggnad, som för ändamålet behöfdes, ej borde tilltagas i mindre skala än 100 alnar i längd och 20 i bredd, samt uppföras i tvänne våningar; att en byggnad i omförmälda skala, enligt upgjorda kalkuler, skulle erfordra en summa af 60,000 eller högst 66,666 R:dr 32 sk., för att fullständigt uppföras, hvilken summa komme att med B högst 10,000 R:dr ökas, derest, på sätt Consistorium föreslagit, en tredje våning anbringades för inrymmande af de till Physiska Institutionen hörande samlingar, som nu förvaras i en olämplig, och för andra Academiens behof nödig, lokal; att till första uppsättningen af de för Laboratorierne behöfiiga materialier och instrumenter skulle erfordras, för en gång, ett serskildt anslag af 10 eller 12,000 R:dr, samt för materialiernes underhåll 2,000 R:dr årligen; att, vidkommande de tillgångar Universitetet sjelft egde att för ifrågavarande ändamål använda, dessa inskränkte sig till lämplig tomtplats för nybyggnaden, samt ett, på kemiska Institutionens anslag besparadt, kapital, som med hoplagda räntor nu uppgår till 6,000 R:dr B:co, men hvilka medel från början varit beräknade och blifvit afsatta för anskaffande af kemiska instrumenter och apparater; och att således någon annan utväg att bringa den kemiska Institutionen till det skick, som fäderneslandets både vetenskapliga och industriella intressen gemensamt kräfva, ej funnes, än att dertill af Rikets Ständer begära anslag.
Af detta Rikets Ständers beslut anse Rikets Ständer böra följa, att nyssberörda del af undersökningen icke vidare bör komma i fråga, då nemligen det skydd, Slaten derigenom velat bereda egare af äldre qvarnanläggning, egt sitt grund deri, att denne varit skyldig alt för qvarnverket till Staten erlägga en. en gång för alla bestämd, grundränta och bestämmande af mäldelagel endast skett med afseende å derpå följande skattläggning. Till följd häraf finna Rikets Ständer all annan undersökning än den ofvannämnda angående uppdämning och rättigheten till vattnets begagnande, kunna upphöra och anläggning af qvarnar böra en hvar medgilvas. Men då ett obehindradt anläggande af så - 4 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. St>i'i/velse, N:o 93. dana verk å den under Kronans egen disposition varande jord kunde leda lill missbruk genom oloflig skogsafverkning, hafva Rikets Ständer ansett tillstånd lill sådan anläggning å dylik jord böra sökas bos den myndighet, eller Konungens Befallningshafvande* som uppsiglen öfver jorden tillkommer, och dess beslut, enligt hvad redan stadgadt är, böra underställas Kammar-kollegii pröfning. Detta torde äfven böra gälla de nvbyggen, vid hvilkas upplåtande vissa vilkor blifvit stadgade, som icke ännu äro uppfyllda. Det kunde i annat läll lätteligen inträffa, att å sådana nybyggen ifrågavarande slags verk anlades till skogens alverkande, ulan att den såsom Vilkor för upplåtelsen stadgade byggnadsoch oölingsskyldighet fullgjordes. 1 eldighet med hvad sålunda blifvit an förd t, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Majit läcktes låta utfärda en författning af följande Ivdelse: “Med ändring af hvad lag och särskilda författningar stadga såsom vilkor för anläggande af mjöloch sågqvarnar, förordnas som följer:
Utom gure sedermera af Ombudsman 6ronyvill angifne Källor wid Götha Elf. Wärt Hafswatlen är wal icke af större hallt an omkring g lod pä kannan, och under längwarige Westlige winoar närmare 4 lod; men samma swaga Hafswatlen kan mi tjenlige aftappnings-dammac under Isläggningstiden sä förstärkas, aik det aftappaLe wattnet bringas lill >6 lods hallt pä kannan: således dubbelt saltare än hjelsma Medekhafs-watknet; och skulle säledes med samma Graderwerks byggnader ett 4 gånger större qwantum Salt kunna Åstadkommas. Nyare rön förledne winker hofwa wisat, att köldens förmänliga werkan till Salt-sälans förstärkande icke uphör med Js-läggnings-perioden; det är bekant, att wäla uphängda kläder ju starkare kölden är ju snarare (som man fägerd frysa sig tor ; och att Is lagd pä wägstäl under coniinuerlig köld minffar i wiglen. Den 14 Zebrusrii' Det samma hander äfwen med den starkaste Saltlake, att oaktadt den i kölden icke wisar någon synbar Is, kan dock, under en sä mätrelig köld som emellan ro till iz grader, Sältet maxa till sa fasta krystaller som i de wanligc Saltkrikerne. Under wär korta sommartid, af 6 till 8 decimaltums afdunstning öfwer nederbördens, wore dek ej möjeligit, att med lika förmånlighet som i de wärmare Lauder, utan alt för korrare widlöstige Dambyggnader, kunna tillwerka något Salt af detta g» lödige Hafswalten, men med en combinerad afdunstning, sä wäi winkersom sommar-liden, öpnas för alla nordligare Tlimat en ny Salt-berednings ulwag. Att
'Hufvudsiäiéti hvarföre preventionen möt' inhemska Statslån är så stark, torde böra sökas deri , att då man med ordet skuld öfversatte ordet debet, så glömde man att också öfversätta orden credit, oph saldo. Orden debet, Credit och saldo uti ett conto, motsvara tecknen plus ( p) minus (—) oell X uti en algebraisk calculX blir detsamma, antingen i den motsvarande storheten finnas plus och minus om harandrä; el er de blifvit reducerade till en. Det är saldöt som utvisar contos förhållande, och likgiltigt är det, om detta saldo synes i Statens bok* eller det ligger i folkets förmåga. Ingen Stat bör eller kän få låna, utan att anvisa medel till ränta och afbetalning. Så snart detta skett, äf lånet icke skuld mera, ehuru det står i hökeri såsom debet. Oin Statens höcker afslutadeä hvart 2 5:te år, i stället för hvart år, så skutlé Opinionen Om Statslån snart jiisterä Sig. At ten Statsskuld skall okä sig, i sammå mon som dess folkmängd och sjelfva Stater! växer, är natiirligt; i samma mön Växa naturligtvis också skatterna. Men i vida högré proporsition skulle desse senare växa j om lån icke kunde göras. Likasom växeln -äir liqvidätions-medel emellan aflägsna otter, äro laner! liqvidations*medel emellan generationerna. Herr af Uhr ■ Jag skall blott tillägga efl omständighet, som jag vid mitt förra yttrande glömde. Till stöd för den öfvertygelse jag hyser , att man bör vara sparsam med anslag, och fylla de oumbärliga med bevillning, får jag Hen 19 Julli f. m. 97ä åberopa atr, ehvad utväg som i lane-eller skuldsättnings väg vidtages, kommer bördan deraf likväl att drabba alla medborgare i samhället, ehuru ej aila deltagit i besiuten, sorn föranledt sjelfva skuldsättningen. Den arbetande classen har icke bidragit till anläggningen af Götha Canak och det inåtté väl således Ock vara billigt, att den slipper bidraga till omkostnaderna.
Memorial till R. o, A. med svar å dess återremiss af Förslaget till Addresscrne. I. s. ja; i3. Protocolls-Utdrag från R, o, A. i anledning deraf. I. s. i3. till II. Maj.t Konungen oeh H, K. II. Kron-Prinsen, i anledning af Smadeskrifter afsände till åtskillige Kongl. Majis Befallningshafvande, I, s, ai—24, R. d. B: §. a. R. o. A:s Utlåtande öfver Förslaget till Addressen. I. s, 24. Preste-Ståndets D:o s. 2/fBorgare-Ståndets D:o s. 25. Bonde-Ståndets D:o s, 2?. Protocolls-Utdrag från Högv, Preste-Ståndet, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga svar å Addressen I. s. 25, Kongl. Maj;ts Nådiga svar, I. s, 26—27. —• till H. K, H. Kron-Prinsessan. I, s. 13 G, 1137. R. d. B. $. 1. — D:o D:o med Lyckönskan öfver Hennes Maj:t Drottningens återkomst till Sverige. I, s. i63, R, d_ B. 5. 1. Adjutants-Arfvode, öfver Chefens för 3:dje Cavalleri-Brigaden underd. Memorial, om utbekommande af. I. 1, 493—496, 4 Register. Aflöning, för Riks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cäncellier och Vaktbetjening; underd. Skrifvelse. I. S.I29—133.
Och ehvad det är ett löfte eller friviljogt offer, så skall det på samma dagen ätet varda, som det offradt är; om något qvart blifver till den andra dagen, skall man ändå ätat. Men hvad qvart blifver af offradt kött intill tredje dagen, det skall uppbrännas i elde. Och om någor äter på tredje dagen af det offrade köttet af hans tackoffer, så blifver han icke tacknämlig, som det offrat hafver, det skall icke heller varda honom tillräknadt, utan det blifver en styggelse. Och hvad själ som deraf äter, hon är brottslig till en missgerning. Och det kött, som kommer vid något orent, det skall icke varda ätet, utan uppbrändt i elde. Den der ren är till lekamen, han skall äta det köttet. Och den själ, som äter af tackoffrens kött, det Herranom tillhörer, hennes orenhet vare öfver henne, och hon skall varda utrotad utu sitt folk. Och om en själ kommer vid något det orent är, vare sig oren menniska, boskap, eller hvad eljest styggeligit är, eller ock äter af tackoffrens kött, det Herranom tillhörer, den skall utrotad varda utu sitt folk. Och Herren talade med Mose, och sade: Tala med Israels barn, och säg: I skolen intet fett äta af fä, lambom och getom. Men det feta af ett as, och hvad af vilddjur rifvet är, bruker eder till allahanda nytto; men icke skolen I ätat. Ty den som äter det feta af den boskap, som Herranom till offer gifven är, den samma själen skall utrotad varda utu sitt folk. I skolen ock intet blod äta, antingen af boskap, eller af foglar, der I bon. Hvilken själ, som äter något blod, hon skall utrotad varda utu sitt folk. Och Herren talade med Mose, och sade: Tala med Israels barn, och säg: Den som Herranom sitt tackoffer göra vill, han skall ock bära med hvad som Herranom till ett tackoffer tillhörer.
M 69, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande regleringen af utgifterna under Riks-statens 2:dra, 4:de, S:te och 7:de Hufvudtitlar. Bifölls, utom hvad angår dels I och 2 punkterna, som lades till handlingarne, samt dels 14 och 12 punkterna, hvilka återremitterades. M 70, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om tackjernstiondes upphörande inom bergslag. Bifölls; och Prot.-Utdrag den 28 April 1866. 251 M 71, med förslag till voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om eftergift af Kronans rätt till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JVs 84, med förslag till voteringsproposition i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande M 39 och Utlåtande JVs 75, angående väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Den 28 April. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln, vid den 26 dennes förehafd pröfning af 25 punkten i Stats-Utskottets Utlåtande M 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, afslagit Utskottets i nämnda punkt gjorda hemställan och beviljat ett årligt anslag af 4,500 R:dr till en profession i geologi vid Lunds universitet; så beslöt Ståndet nu, uppå framställning af Grefve Posse, Arvid, vänligen inbjuda Vällofl. Borgare-Ståndet alt förena sig i Ridderskapet och Adelns sålunda fattade beslut. Från Håg v. Preste-Ståndet.
Mot nedsättning af utförseltullen å Ekbark från 24 till 16 sk. för tunna. Barken är en högst nödvändig rudimaterie för garfverierna och betalas sannerligen tillräckligt högt, så snart folket förstår aftaga och sköta honom, och då han utbjudes till salu på de ställen, der garfverierne drifves i större skala. Den klagan, att folket icke får varan tillräckligen betald, för att med fördel handtera henne, bör icke tillskrifvas något annat förhållande, än att de handlande i de närbelägna städerna icke förstå eller icke bekymra sig om saken; de skulle, om de skötte affären räll, kunna ej blott betala allmogen skäligt pris, utan ock sjelfve vinna, om de hade den om tankan, att söka afsättning på de inrikes orter, der garfveri bedrifves på ett sätt, som motsvarar lidens fordringar. Att den nu varande tullen ej är för hög, bevisas bäst deraf, att i medeltal af de sednaste 10 åren 7,248 tunnor årligen blifvit exporterade. Jag anser derföre tullbestämmelsen böra blifva vid det gamla. Jag reserverar mig mot nedsättning af tullen å färgadt silke från 2 till 1 r:dr per skålpund. Denna nedsättning innebär en obillighet mot våra färgare, åtminstone Bevillnings-Ulskoltels Utlåtande, N:o 13. 83 så länge tullen å färgämnena bibehålles så betydlig, som nu är förhållandet. Fabrikanterna lära sjelfve önska, att den gamla tullen måtte bibehållas, ehuru den synes böra vara betungande just för dem. Förhållandet är nemligen, att, om våra färgare icke erhölle mera arbete, än som är nödigt för frambringande af nuanceringar mellan hufvudfärgorna, hvilka nuanceringar icke möjligen kunna vid införskrifning iakttagas eller bekommas; så kunde färgerierna icke bära sig, utan ginge under, och delta åbragte sidenfabrikanterna en större förlust, än vinsten af den lägre tullen å färgadt silke kan utgöra. Likaledes reserverar jag mig mot förslaget om tullens nedsättande å sulläder från 12 till 8 sk. per skålpund.
Widare förekomma följande Qwarnar, Färjor, Broar, Krogar och dlwerse Lägenheter, nemligen: Nyqwarns Qwarn t Upsala Län enligt Kongl. Brefwtt a» den z Juln 1722 är denna Qwarn tillika mev Nyqwarns Bro utaf Kongl Kammar-Collegii genom cortracl af den 17 Junti 1724 till Bagaren Dettloff Lembke bortarrendera!) emot en ärlig arrende, summa af 500 Daler S»fwermvnt för Qwarnen och ioo Daler berörde Mont för Broen, lvm efter r:ne Frihetsär borde till Kronan betalas, hwarjervte Lembke försäkrades om en ewärdelig besittning för sig och dttz efterkommande, sä länge han fullgjorde de uti contracket betingade nuikor, och ull säkerhet för Kronan kade Arrendatoren 1 Borgen ställt sitt pä NorrMalm har i Staden belägna Stenhus. Wid 1766 ärs Riksdag täcktes Kongl, enligt Riksens Ständers underdäniaa ytt - 5Z4 Den io Januarii. yttrande om Krono-Lägenheter i allmänhet / i Räder fastställa, att Lembkes Arfwingar fful» le wlv detta arrende bibehällos, dock sä, att detze Arfwingar, som borllcmnat det Stenhus, som Krona» lil! säkerhet för Arrendet och Comractcrs fullgörande warit panrjatt, t det ställe skulle >äta ä behörig ort inteckna Nyqwarns Gästgifwaregärd.