Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Fril), o. Landtm. hemställde, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Hr Lager hjelms förslag, med drn fnrnndr-ing, att höljan deraf finge följande lydelse! ”De bergshandtering!.'!! speciell löride mål, som tillhöra bergstingsrätlei lin, skola” etc. Hr von Troil: lag kommer visserligen icke att votera för bifall till contra-proposrn; men för den händelse, att deti skulle komina att blifva R. o. Ad:s beslut, skulle jag önska, alt den varit af beskaffenhet att tnah k linde begripa densamma. Sådan ur den icke, ty der står, att en person af bergsmanna-yrkel skulle tillkallas för alt deltaga i häradsrättens beslut; niet) på hvad sätt skall han deruti deltaga? Uti häradsrätterna finnes en person, nemi. ordform, sorn har tolf gånger så mycket inflytande, som livar och en af de öfriga ledamöterna uti denna dömstol. Hr Lagerhjelm: Då jag under loppet af discussionen endast utgått från den åsigt, alf sakkännedom skulle finnas inom domstolen^ så synes det ieke vara djerft alt deraf draga den slutsats, att den petson, stim skulle meddela upplysningar 1 bergsväsendet, icke vore der såsom de öfriga bisittarne i rätten) efter han icke vore domare. Hr Rosenblad; Något buller i salen gjorde att jag icke uppfattade hvad den siste värde talaren yttrade; men jag skulle hemställa till Ståndet Och särskildt till den värda talaren, om icke det enklaste vore, alt såsom contra-propos. framställa rakt afslag på betänkandet. 1 den händelse, hvad man vanligen förstår med bergskunnige personer, de skola deltaga uti tingsrätten, tror jag ej att de kunna lemnäs annan plats än den som tillkommer domare. Jag underställer Hr Lagerhjelm, huruvida han ej instämmer i denna mening. Frih. Cederström; Jag instämmer med Hr von Troil och den sista värda talaren. Förhållahdet är nemi. sådant, att hvarje bisi 11 are uti häradsrätten jemväl är domare.
Ahlboms underdåniga anhållan om nedsättning af Arrendeafgiften för samma Kronolägenhet ; och N:o 230, i anledning af väckt motion om Curhusafgiftens användande till understöd för Helsobrunnar. S. D. Föredrogs a nyo och bifölls Statsdam t Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottens, den 15 sistlidne September, under N.'o 'jo, afgifna och, den 25 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Directionens för Dykerioch Bergnings-Compagniet uppgifna vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 17 sistlidne October, afgifna och, den 28 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 8» > 1 anledning af väckt motion om rättelse eller jemkning, i afseende på Roteringens utgörande i Upland; N:o S f , i anledning af väckt motion om anslag till Flygsandens hämmande i Halland; jP r öt» Utdrag den 4 Nov. 1829. 23 N:o 82, • anledning af väckta motioner om lindring i Roteringen inom Lima Socken af Stora Kopparbergs Län. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets, den 17 sistlidne October, under N:o 298, afgifna och, den 30 i samma manad n. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 217, förut meddelade Betänkande, i fråga om föreslagen afskrifning af Bruks-Idkaren S. Owens skuld till Manufactur-Discontlonden, samt ett ytterligare låneunderstöd för honom å 50,000 Rdr Banco; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med afslag &
Den innebär ett erkännande, att det finnes ett sådant onus på den Svenska jorden, en skuld, som, på sätt siste talaren yttrat, man ännu icke utkräft, men hvilken likväl kon Utkräfvas. Enl. min åsigt har slrjutsningen ursprungligen icke varit något jorden åliggande onus, utan endast en upoffring, som man underkastat sig för att emot full ersättning hjelpa trafiken i brist på andra fortskaffningsmedel. Fåfängt skall man i författningarne efterleta något stadgande, hvarigenom skjutsskyldigheten blifvit ålagd jorden som ett onus, utan den skall utgöras eller man har åtagit sig den emot full ersättning, ehuru denna ersättning nu icke är hvad den varit just i följd af förändringar i myntet' och varuvärdet. Säkert är, att denna ersättning varit så bestämd, att den motsvarat mödan. Destomindre kan skjutsbesväret anses såsom ett jorden åtföljande onus, som man öfve rlå t i t åt administrationen att befria ett hemman från denna skyldighet och pålägga densamma ett annat. Denna åtgärd af de administrativa myndigheterna innebär ett ingrepp i Svenska folkets beskattningsrätt och tiden synes i sanning vara inne, då man bör söka att så fort som möjligt komma derifrån. Åsyftar man endast en jemkning i skjutningsbesväret, så har man anledn. till missnöje med Utslcs förslag, men vill man lika med Utsk. lyfta skjutsbördan från jorden, så tror jag alt Utskrs förslag är ganska lämpligt. Det blir kanske krångligt för resande att betala olika skjutspenningar på olika orter, men detta kan hjelpas dermed, att upgifter öfver skjutslegan inom riket meddelas genom från trycket utgifna taxor i brochur-format. Detta är likväl ett gansk ringa besvär för de resande och som än vidare kan förminskas, derigenom att skjutslegan vid hvarje gästgifveri utsättes i dagböckerne. Det är ganska lätt att stifta lagar, endast man icke bryr sig om, huruvida man med den stiftade lagen skär alla öfver en kam eller icke. Kan det vara billigt, att, såsom Erih.
Rökfrihet, om förtydligande af Kongl. Förordningen d. 8 Mars 1770, angående. V. B. 579. A. 616. A. 399. iro — s — Rörelsen och penningeställningen inom landet, angående användandet af de medel som erhållas genom lånet till underlättande af. XI. B. 77, 78, 87. A. 113. 114. E. 121. U. löt, 266- — angående nedsättande af ett särskilt Utskott för att utreda grundorsaken till nu rådande förlägenhet i, samt föreslå botemedel derför. I. 39. 54 A. 67. — allmänna, om stadgandeu angående de i kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för. IX. B. 791. 815- X. 7. 40. Å. 72- Rösträtt, Moderförsamlings, vid komministers tillsättande i Annexförsamling, angående. III. B. 505, 615- A. 670. s. Sabbatbens helgd, om åtgärder till befrämjande af. V. B. 3, 175, 211. A. 223. Se äfven Handels idkande; Sockenstämmor, Branvins-utskäukning; Kungörelsers uppläsande. Sakfällda eller under framtiden ställda personer, angående förändring i föreskrifterna om uppsättande af och aflemnande till Presterskapet af förteckningar öfver. I. 443. Sakramental-lagen af den 7 Mars 1855, om upphäfvande af den s. k., och återställande af 2 § 1 Kap. Missgernings-Balken till sin ursprungliga lydelse i 1734 års Lag. I. 214, 235. B. 257. Se vidare Lag-Utskottets Memorial N:o 46. Sala silfververk, om åtnjutande af de med skatteförenklingen afsedda förmoner för de räntegifvare, hvilkas räntor äro anslagna till. VII. B. 519. A. 536.
SD, Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens den 4 dennes på bordet lagde Memorial N:o 58, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående Utskottens Betänkande Nio 54 och Utlåtande N:o 56 öfver väckta frågor, rörande fattigförsörjnings-anstalterna, fann Ridderskapet och Adelil för godt att vid Memorialet N:o 58 låta bero, S. D. Föredrogos ånyo och biföllos S tats-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 458, i anledning af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson-, motion, om förändring i tiden så väl för Uppbördsstämmors hållande, som för afgifvandet af redovisning öfver Kronans uppbörd; N:o 459, i anledning af väckt fråga om förtydligande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande årligt anslag för utgifvandet af Svenskt Diplomatarium; N:o 460, angående tiden för nästa Revision af Stats-, Banco* och Riksgälds-Verkens Räkenskaper och förvaltning; N:o 462, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o 44^, med förslag till en förändrad redaction af io3 § uti i83o års Reglemente för Riksgälds*Contoret; N:o 463, i anledning af Herr Stuarts, Carl Gustaf, motion, angående åtgärder till minskning i kostnaden för tryckning al Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid nästkommande Riksdag. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Banco Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Memorial: N:o r 38, i anledning af inkomne accords anbud för 2:ne Banco-Discont-Verkets fordringai; N:o i3g, med öfverlemnande af förslag till reglementariska sLadganden, motsvarande 4 Art. 3 Afdelningen af i83o års Baneo-Reglemente, Prat.
Presterskapets aflöningssätt i öfrigt vore lika förhatligt för presterskapet sorn för åhörarne, blifvit, till vinnande af en snar och af behofvet i dessa fall påkallad rättelse, föreslaget: 1:0 att vid inträffande ledighet af Kyrkoherdeoch Capellans-sysslor i en församling, Contracts-Prosten skall i sockenstämma sammankalla sockenboerne, som då utse fyra eller högst åtta ombud från åtskilliga delar af församlingen, hvilka jemte behörigen förordnade Kronooch ConsistoriiOmbud skyndsamt sammanträda och uppgöra förslag till convention , upptagande så väl de lius å bostället, hvilka af församlingen böra underhållas, som sjelfva aflöningssättet och uppbörden; hvarvid afses, i anseende till byggnaden, ortens sed, boställs-innehafvarens beqvämlighet och embetets värdighet, samt, i anseende till aflöningen, det belopp, hvartill förra lönen utgått och att uppbörden ställes, så vidt möjligt är, att ske på Tote, genom rotebondens försorg och ansvar för lefvereringen på dertill bestämda tider; Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-ZJlskoitens Betänkande y N.-0 62. f aro att om, då delta förslag sedermera i sockenstämma underställes församlingens antagande,skiljagtighet emellan allmänna ombuden och församlingsboerne uppstår, desse välja bland sig från socknens serskilda delar 20 deputerade, hvilka derefter, med fullmyndig rätt att å församlingens vägnar besluta och med rösträttighet sig emellan per capita , sammanträda med Kronooch Consislorii-ombuden och de olika förslagen sammanjemka. Convention, sorn. då af pluraliteten bland sockne-deputerade antages och af allmänna ombuden godkännes, blifve för framtiden, eller om den blott på försök antages, i minst 5o år gällande; skolande, sedan Konungens Befallningshafvande och vederbörande Consistorium deröfver hörde blifvit och icke haft något att dervid anmärka, densamma till Kongl. Majrts Nådiga fastställelse anmälas.
Derjemte finner Utskottet dock sig böra tillstyrka, att, såsom vilkor för en sådan Författnings antagande och tillämpning, den föreskrift tillika rnl meddelas, att till dödsstraff eller lifstidsfängelse dömde fångar skola vara försedde med en serskild klädedrägt, eller annorledes med sådana tecken utmärkte, att de alltid äro genast igenkännlige, på det att fångvaktare ej må, vid inträffande rymnings-försök, råka i villrådighet, huruvida han eger utöfva den rättighet, som den föreslagna Författningen honom tillägger. Åtskilliga Ledamöters serskilda mening bifogas. Stockholm den lo October 1829, Bil. till LagUtskoltets Betänkande N.o i J 3. 9 Reservation Af Herr Professoren Bexell". ’’Att fängelad missdådare betages tillfälle att genom rymning å nyo utöfva brott, att i ett bäfvande tillstånd försätta de fredliga bygder han genomströfvar, är ett vilkor både för den allmänna och förden enskilda välfärden. Hvarje samhällsfördrag hvilar ytterst på garantierne för trygghet till lif och egendom J också insätta våra redan gifna Lagar fångvårdarne i en bestämdt uttalad rättighet att ganska eftertryckligt och kraftfullt, och således äfven ändamålsenligt, förekomma och hindra fånges flykt. Jag har derföre icke lemnat xnin röst för Lag-lJtskottets tillstyrkande, att patrouille, post, vaktkarl eller fångförare må ega rättighet att skjuta å flyktande fånge — icke förmått öfvervinna de betänkligheter j som härvid för mig oundanrödjelige framställt sig. Skulle endast för det närvarande ögonblicket, som menniskan kallar sitt, denna Lag stiftas. Betänkligheterna blefvo då för mig måhända mindre svåra att undanrödja. Men tillämpningen af detta i Fäderneslandets Lagstiftning nu ganska lätt inflyttade Lagstiftnings-element sträcker sig fjerran in i för oss okända tider och samhallsfoihållanden* Jag io Bil. till LagUtskottets Betänkande N:o ilo. erkänner ämnets vigt, och min redovisningsskyldighet för de Isigter, hvilka min fria öfvertygelse, efter samvetsgrann pröfning, hyllat.
Den, sora bifaller Bevilln.Utsk:s förslag i fråga om införselstullen å Bomullsgarn, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej, vinner Nej, bifalles Utsk:s berörde förslag med den förändring, att införsels-tullen å ofärgadt Bomullsgarn nedsättes till 3 sk. It. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 47. Nej — 28. Då härefter en ledamot hemställde att pröfningen af Utsk:s förslag i fråga om Ull-, Linnesamt Segeloch Bindgarn måtte upskjutas tills R. o. Ad. fattat sina beslut i afseende på artiklarne Ull, Lin och Hampa, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall. Gevär. I fråga om denna artikel yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels vidblifvande af nu gällande Tulltaxa, dels ock följande speciflcation och tullsatser: Dubbelbössor, 1 st. 5 R:dr. Enkla bössor, 1 st. 2 R:dr 24 sk. Pistoler, Puff er tar och Ter ser oller, 1 par, 1 R:dr. Delar af gevär förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, med 25 proc:s förhöjning. Då sedermera propos. framställdes till bifall å Utsk:s förslag, ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Gipsarbeten, och Glas, Buteljer, Bunkar och Flaskor. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag bifölls. Glas, fönsler Sedan i fråga om denna artikel blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s förslag, dels bibehållande af nu stadgade införsels-tull, framställdes propos. till bifall å Utskrs förslag och ropades dervid starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Glas, Palenioch Spegel-, Gummi och Hampa. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag bifölls.
Enligt de för gardesregementerna sedermera år 1831 fastställde interimsstater, grundade på den förändrade organisation, Kongl. Majit till befordrande af deras tjenstbarhet funnit nödigt vidtaga, erfordrades, efter hvad den till Rikets år 1834 församlade Ständer aflåtna proposition innehåller, för hvardera af lifgardes-regementerne till fot en ytterligare förhöjning af 5,866 R:dr 27 sk. i anslaget, hvilken dock, såsom hufvudsakligen afseende tillökning i befälets löner, icke af Rikets Ständer bifölls. Vid den nästpåföljande riksdagen åren 1840 och 1841 äskade Kongl. Maj:t lill samma föremål enahanda tillökningsbelopp, hvilket Rikets Ständer äfven då ansågo sig, med åberopande af nyss anförde skäl, icke böra bevilja. 1 följd af dessa vägrade anslag, blef en ny lönereglering inom gardesregementerne nödig och äfven i nåder anbefalld, då, på sätt redan är vordet omnämndt, sergeantsgraden ställdes på indragning. Rikets Ständer anvisade likväl vid sistnämnde riksdag ett nytt anslag pä 800 R:dr för hvardera af ifrågavarande regementen att i mån af sergeanternas successiva afgång, utgå såsom gratifikationer till 16 distinklionskorporaler med 50 R:dr åt dem hvardera, hvarefter Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 6 April 1842 i nåder medgaf chefsembelena rättighet att disponera gratifikationsmedlen dels till löneförbättring åt vid regementerne anställde furirer, dels till gratifikationer åt distinktions — korporaler i underofficers tjenstgöring och vice korporaler.
HandelsBalken, i afseende på ansvar för den, som förnekar veterlig skuld, och den andra, örn bestämmande af rätter Domstol för åtalande af sådan förbrytelse, N:o i3, om en Cancellist för Lag-Utskottet samt en Secreterare, med Notarii-arfvode, för Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens sammansatta Beredning. S. D. Företogos till pröfning och biföllos nedannämnde den 2 dennes på bordet laggde Utlåtanden och Betänkande ifrån Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Vtskottet nemligen: 6i Prot. Utdr. d. j April i<?J4- N:o i anledning af väckt fråga, om upphörande af det så kallade Hemförare-Båt-Gillet i Götheborg, N:o 5, i anledning af väckt motion, angående requirerande och forslande af stämpladt papper ifrån Hufvudstadcn till landsorterne, N:o 6, i anledning af väckt fråga, om skyldighet för Uppbördsman, att vid Kronouppbörden emottaga söndriga Bancooch Riksgäld s-sedlar, N:o 8, i anledning af väckt motion, om rättighet för Askersunds Stad, att årligen hålla en marknad till enskild fördel för nämnde Stads Borgerskap. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den a dennes på bordet laggde Utlåtande N:o 7, i anledning af väckt fråga, om utfärdande af förbud emot accord till Lnndshöfdinge-Embeten.
Motivet för min begäran var dessutom, att då jag var öfvertygad, att missbruk nu för tiden äga rum, och tvenne Stånd redan bifallit det förra Betänkandet, ansåg jag åtminstone någon lindring till räntegifvarnes förmån kunna derigenom till vägabringas. Jag talar egentligen för antagande af det nu föredragne Utlåtandet, men önskar, i händelse det icke skulle ske, att åtminstone Utskottens första Betänkande måtte godkännas. Dermed vore ändock något vunnet; men afslå vi blott detta sednare, så är intet i hela saken utr^tladt. Herr af Billbergh: Under förlitande på Bidderskapets och Adelns tålamod, skall 64II. 4* 5a Den i Mars e. m. jag upptaga och söka vederlägga några anmärkningar, som blifvit gjorde mot Utskottens förevarande förslag. Herr Grefve Björnstjerna förmenar, att antagande deraf skulle leda till minskning i militärens löner. Jag tror det deremot ej, och säkerligen hade icke i sådant fall en Officerare vid Indeldta Armeen väckt detta förslag. Herr Grefven yttrar, att förlusten skulle uppkomma genom för låga markegångspris. Detta ger mig anledning tro, det Herr Grefven ej gjort sig fullständig reda för förslaget. Det är väl sannt, att markegångsprisen ett år kunna blifva lägre än de borde vara, men så kunna de ock det nästa året blifva högre, och då ett medelpris deraf uträknas, förlorar ju räntetagare!! icke ett öre. I afseende å Herr Munck af Rosenschölds yttrande om nedsättning af civila Embetsmäns löner genom nu föreslagne sättet för räntespannemålens utgörande, gäller hvad jag nyss haft äran nämna angående militärernes löner. Jag får dock medgifva, att inom AcademieStaterne ett helt annat sätt vid räntornes uppbärande ägt rum, och det är just detta, som egentligen gifvit anledning till klagomål, hvilka möjligen skulle kunna föranleda dertill, att mycket strängare åtgärder vidtagas, än de nu föreslagne, i händelse dessa icke godkännas. Jag tror dessutom icke, alt årsmarkegången alltid är lägre än gångbara priset. Erfarenheten intygar motsattsen häraf.
Grefwe 6zcklendoi'F, kodan wennin A. Den af Herr Landtmarstalken och Talemännen, enligt en H. af Riksdags-Ordningen, gjorda öfwerenskommelfe, bör wal icke kunna betaga werkan af en annan §. i samma Grundlag. Grefwe ^amilton. Om BewillningsFörordningen icke är i det stick, at kunna fluteligen afgöras, blifwer sadant et skäl mer för mitt yrkande. Herr Grefwen och Landtmar skalken. Förordningen är witzerligen i det stick, at nu kunna afgöras. Den har warit til Bewillnings Ut j stöttet Den 8 Mars. 265 skottet aterförwisad, nr återkommen derifrän och har redan länge legat pa bordet. För öfrigt kunna Grefwe De la 6aräie och Grefwe leiönmr wittna, ac aila Talemannen och alla Standens rilkallade Ledamöter i Talemans Lonclaven i gar aftons wörö fullkomligen enfe, at detta mål skulle i dag i alla fyra Niks-Ständen föredragas. / Da Grefwe hamilton och Grefwe 6>/llendorA ytterligare yrkademalets upffjurande, och Grefwe Dövenl^elm, Grefwe ^ötmer m. fi. begärde dest företagande, upläste Herr Grefwen och Landtmarskalken 48 §. Riksdagsordningen, som utstakar föredragnings-ämnenas ordning, nemligen: i:o Konungens propositioner, 2:0 Mål LOmmunicera^s frän IUks-Ständen, z:o Ucffottens Betankanden och 4:0 enskilde Ledamöters i plena gjorda motioner; tilläggandes Herr Landtmarskalken: Nar ordningen pa fadant sätt är utstakad, hemställer jag om det är billigt, at en Ledamots 6iLamen, som i dag ar upläst och lagdt pa bordet, ffulle til företagande ägg företräde framför et Utskotts Betänkande, som redan öfwer twa mannder hwilar. Herr Lilverstylpe, Lustaf ^gbr alram.
ofversättning af Ebba Nos-denadler, f. Wester. Dlrs Burnetts bok » The one I knem the best of all », som på svenska fått det mindre lyckade namnet nLillan~ ar en bok af ganska stort intresse. Det är förf: s sjiilfbiografi frin hennes tidigaste barndom tiil den tid, då hon började skrifvn för offentligheten. Vi få först del af hennes minnen och intryck från den tid, da hon r a r mycket liten och bodde i Manchester, sedan f&amp; vi följa henne öfver hafvet till hennes nyn hem. Genom förändrade elronorniska förhallanden sag sig nämligen den lilla Frances mor, som var anka, nödsakad att flytta till Amerika med hela sin familj. $kildringen af oLillans » Iranslor, di % hon skulle få fara till Onkel Toms land och den t a c k s d e t hon kände mot Kristoffer Koliimbus, som i~pptiickte det förut okända landet, är sällsynt fint och räl gjord. X m laser äfven med glädje om den lilla flickans lif i Tennesees stora, Ria natur. Då hon .var liten och hemma i Itanchester varit på harm bjudningar, hade det ofta kommit öfrer henne en obestämd kiinsla, af att verkligheten ej motsvarade hennes förvantningar och hennes högsta n utning blef oftast att » låtsa » något. Här i den fria naturen behöf de hon ej &gt;låtsas » - verkligheten var tillriicklig, Vi äro öfvertygade om, att icke blott unga flickor utan afven mdra ' personer, som intressera sig för den nii SA moderna barn-p~ykologien, skola med intresse taga del af den fint skrifna och roliga boken. De » unga flickorna », som få boken böra rarkligen ha bnrndomen bakom sig för vtt njuta af och förstå boken. Barn slrola ej ens finna, den rolig. Föriitom » Lillan » finnes i boken en annan berattelse, Sara Creme. Innehållet i denna är visserligen nAgot osannolik, men är så frislzt och roligt, att vi garna försona oss med den prak' tiska osannolikheten, d6 den i alla fall innehtlller så mycken etisk sanning.
Om det gäfwcS en Grundlag, som hwarken tillfredsstäldc deras önskningar, hwilka skulle wilja utwidga Ständernas magk pä bekostnad af allmän säkerhet och nödig jemwigt, eller deras afstgter, hwilka under sken att förswara Konunga-magtcns helgd skulle wilja befordra enskild Re, gcrings-lystnad; wänne en sädan Grundlag icke skulle förena dessa böda tänkesätt till ett gemensamt tadel, wänne denna Grundlag skulle af annat än tiden kunna wänta rätkwisa för sin opartiskhet? Om i likhet med en sädan Grundlag, man ärnat gifwa Lagarne en wäktare, som närmare Nationen skulle, granska sättet af deras utöfning, och blifwa enskilda säkerhetens sista tillflykt, men man icke förmodat att denna, ben allmänna rättwisans Ombudsman, som skall wara ärnad att maka öfwer dess tillkommande utöfning, borde sträcka 4692 Den zv October. strecka sin befattning tillbaka till det framfarna, wänne man icke derigenom, äfwcn emot denne Embetsman, stalie förena ett gemensamt klander ur olika synpunkter? För min del kan jag liknål lika litet anse Justitie! - Ombudsmannen för umbärlig, som jag skulle wilja sträcka desi befattning utöfwcr gränsen af dm Grundlag svin nämnt honom. Den som med uppmärksamhet undersöker wär ConstitutionS elprit, finner densamma serdeles rigtad till att wälda rättwisans stipande, bcwara enstilda säkerheten och stadga tvihheten om denna säkerhets ätnju, tande. En odödlig Författare har länge sedan satt ötnjutandet af personlig och egendoms säkerhet samt tvihhetrn derom, i likhet med friheten, och ansett den som hufwud-summan af medborgarens rättigheter. Oen Utgör ätminstone en wäsendtelig del af den borgerliga frihet, som nästan kan anses för hufwud-ändamälck af människors förening j samhället.