Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var ej granskogens mörka linie, där den aftecknade sig mot den klarblåa aftonhimlen i fjärran, icke solens glöd eller trastens sång, som tog hennes sinne fånget, det var en främmande skönhetsvärld, dit hon drömt sig. Det låg vemod och längtan i blicken, men den var också så oändligt mild. Han var nästan rädd för att störa henne och se den blicken vexla uttryck. Men hon hade redan hört hans steg. Hon rodnade till, böjde sig ned efler sin hatt och gick så hastigt en stig inåt skogen. Han skulle aldrig i hela sitt lif kunna glömma henne, så som han då hade sett henne. När han sedan gjorde hennes bekantskap, fann han henne gladare och lifligare, än han hade tänkt sig, när han först såg henne. Det var nå- got så elektriserande ungdomligt hos henne, och det drömmande uttrycket i ögonen fick ofia vika för ett ljust, soligt leende. Men när de talade allvarsamt med hvarandra, som dc så ofta gjorde, då kom det igen detta uttryck af tankfullhet, då var där i ögonen en längtan efter något fjärran, oupphinneligt. Och det var så han älskade henne varmast, som han helst mindes henne. Det var då, hon kom hatet och hånet att smälta bort hos honom, det var då, hon bäst kom h o n o m att för stå, att det finns godhet och skönhet i lifvet, mycket värdt att lefva för. Ty det var detta, han tviilade pä i sina mörka stunder. Det fanns tider, när allt stod för honom som uselt och då- ligt, som funnes det intet, som vore värdt en ärlig ansträngning, intet värdt alt älska och lefva för. Men hon öppnade hans ögon för mycket, som han hade gått förbi utan att se, så mycken ädel offervillighet, så mycken kärlek, så mycken godhet. När hon talade, var det som en mjuk hand strukit öfver hans brännande panna, strukit bort oro och tvifvel och gjort allt ljust och gladt. Han kände, att hon räddade allt det bästa i hans själ, att utan henne skulle han hjälplöst gå till botten. * Borta i kyrkbacken var kälkåkningen i full gång.
Motion N:o 449, om åtgärders vidtagande till skydd för kronolaxfisket vid Åhsbro i Wiske-ån. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 101. Motion N:o 362, att till Kongl. Majit måtte öfverlemnas att förklara. att, i afseende å de s. k. Trippeska hemman i Halland, något lösnings anspråk från Kronans sida hädanefter ej kommer att ega rum, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 126 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Carlshamns filialbank, angående förökande af dess rörelsekapital. Se Filialbank. Carolinska Mediko kirurgiska institutet, om ändring i Kongl. Stadgarne för, af den 26 April 1861, i fråga om nämnda instituts ställande såsom ett sjelfständigt läroverk i jemnbredd med de medicinska fakulteterna vid universiteten. Motion N:o 153. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 94. R. St. underdån. Skrifv. Christianstad och Hessleholm, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Christoffersson, Jonas, från Wermlands län. Motion N:o 167, om inskränkning i Nämndemännens antal vid laga syner och urtima ting. Motion N:o 168, om ändring i gällande föreskrifter rörande grustägt. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. N:o 35. Motion N:o 341, om åtskilliga ändringar i Kongl. Reglementet den 21 Mars 1862 för folkskolelärare-seminarierna i riket, i fråga om lämpliga undervisningslokaler för sådana seminarier och lärares derstädes ställande i jemnbredd med lärare vid högre elementarläroverk, m. m. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 46. Motion N:o 342, om tillägg till 5 § af 23 kap.
Måndagen den 7 Juli 1834* Plenum kl. 10 f. m. Justerades g prot.-utdrag för d. 3o sisth Juni samt d. 1 och 4 dennes. Ånyo föredrogs Ridd.Utsk:s d. 17 sisth Juni e. m. på bordet lagda memor., i anledn. af Hr P. Lagerhjelms motion om val till ordförander i Utsk:n. Frih. Boye, Ludv.: Då jag öfverväger de skäl, som motionen innehåller, kan jag ej neka, att deruti finnes något, som synes billigt; men då jag eftersinnar de olägenheter, som genom densammas antagande skulle uppkomma, finner jag dessa sednare öfvervägande och tillstyrker således afslag å motionen. Man har sagt mig — det kan vara oriktigt, och då begär jag intet förtroende derför —, man har sagt mig, att i Constit.Utsk. motion blifvit väckt, attTJtsk:n inom sig skulle välja ordförande. Detta förslag skall vara afslaget. Nu skulle vi fatta ett beslut, som vore i strid deremot; detta tror jag ej går an. Jag förutser äfven en annan följd, utom bristen i conseqvens. Då Ridd.Utsk. tillstyrkt val af ordförande, men att, då han är frånvarande, äldste ledamoten skulle föra ordet, ligger deruti en contradiction; utom detta, säger jag, förutser jag, att när vi afstått Ståndets vätt att äga den främste ledamoten af oss till Den - Juli f. m. i»S ordförande inom Utsk:n, skall det blifva svårt att bestrida den propos., sorn säkert skall återkomma, att Utskrn inom sig skola välja ordförande. Jag betviflar ej, att ju inom de tre öfriga Stånden kunna väljas personer, som äro tjenliga till ordförande, men, efter hvad jag förnummit vid de riksdagar, jag bevistat, är det ej alltid dugligheten, utan snarare opinionen, som bestämmer valen. Från denna min öfvertygelse har denna riksdag ej heller gifvit mig skäl att afvika.
Menas den s. k. stora catechesen, så vore det bättre att säga det rent ut. 6:0 ”Att, i händelse det af K. M. i nåder äskade årliga anslag, som Utsk:n härigenom få vördsamt tillstyrka, dels af 65oo r:dr till fördelning så väl för liufvudstaden, som inom hvarje stift af arfvoden för föreståndare m. m., dels af gooo i‘:dr, likaledes till fördelning inom stiften af stipendier för skollärare-elever, varder af R. St. bifallet, föreståndaren bör åtnjuta” etc. Jag medgifver väl, att anslaget beviljas lill så stort belopp som föieslås, ty jag är förvissad, att det nog blifver nyttigt på något sätt. Men i afseende på begagnandet, åberopar jag de anmärkn:r jag redan gjort, och ali det må heim på vederbör, stifts-styrelser alt fördela anslaget så, alt ändamålet på bästa sätt vinnes. Moln. litt. A innehåller: ”att den som anmält sig lill in - Den 'ja Juli f. ra. i45 intagande i seminarium och dervid styrker sig hafva genomgått 3:ne classer i någon lärdoms-skola. eller 2:ne sådana i apologist-skola, eller ock ådagalägger intägter motsvarande sådana, som för genomgång af samma classer äro bestämda; bör tillgodonjuta ett årligt stipendium af 5o r:dr b:co,” och nästa mom. litt. B tillägger: ”att den, sorn endast äger det beslämda minimum af kunskaper och derefter vinner intrade uti seminarium, må erhålla ett årligt stipendium af 5o r:dr r:gds.’’ När nian beräknar tillgångar för bela året, så kan den mest förtjente få 4 r:dr b:co och de andre 4 r:dr r:gds i månaden. Är det möjligt att med elt så länga understöd kunna förmå personer att inträda på denna bana, så är det väl; men jag betviflar, att det lyckas.
i anledning deraf, denna dag afgifne yttranden, 3:o Herr Rosenblads, Bernhard, motion, om rättighet för Banco Styrelsen att, vid. förefallande behof, utbyta de på Banken ställde Stats obligationer emot andra, lydande på lämplige summor, 4:o Herr Rosenblads, Bernhard, motion, med förslag till före skrifter för Bankens lånerörelse, 5:o Herr Rosenblads, Bernhard., motion, med förslag till stadgan de, rörande begagnandet af vexlar och invisningar, 6:0 Herr Nordenankars, Fredrik Wilhelm, motion, med förslag till befrämjande af Pri va t Bank Associationer och i sammanhang dermed til inskränkning af RiksBankens lånerörelse, 7:0 Grefve Cronhjelm?, Otto August,. motion, om utarbetande af fullständiga Instructioner for så väl Discont-Directionerne som desse Verks Revisorer m. m , 8:0 Friherre Tersmedens, Wilhelm Fredrik, motion, örn fortfarande Discont-rättighet i Banken för JeruContoret; Lag-Utskottet: i/o Herr Gyllenhaals, Lars Herrman, motion, med förslag till ändringar i nu gällande Skiftes-Stadga, jemte de, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden, 2:0 Herr von V ahr endorffs , Anders, motion, om förändrade straffbestämmelser för Skogsåverkan, 3:o Friherre Cederströms, Jacob, motion, om utfärdande af en enda Allmän Byggnadsoch Husesyns-Ordning, 4:o Friherre Cederströms, Jacob, motion, om ändring i Författningarne, rörande dagsverkens utgörande till Kyrkobyggnad, 5:o Friherre Cederströms, Jacob, motion, om revision af nu gällande Författningar, rörande Landlmäleriet, jemte de, i anledning deraf denna dag afgifne yttranden, Fröt, Vlår, d. 3 Mir^i'834. 6:0 Friherre Cederströms, Jacoby motion, om upphäfvandeaf Författningarne rörande laga hus, '7:0 Friherre Cederströms, Jacob, motjon, att Rikets Stunder mutte hos Kongl.
Vi hade sedan några dagar börjat våra morgonridter ute i parken, der San Franciscos eleganta verld temmeligen fulltaligt brukar samlas för att med en timmes ridt eller en promenad till fots rekreera sig efter föregående dags ansträngningar, och hade som alltid ridit en stund längs den vanliga vägen der det talrika sällskapet galopperade af och an. Så hade vi slagit in på en sidoväg, der vi läto hästarna gå i skridt, medan vårt samtal så småningom blef allt enstafvigare och slutligen helt och hållet afstannade. Intet annat hördes än våra hästars jemna steg och det sakta, så att säga förnäma knarrande läderljud, som nya sadlar och remtyg frambringa, då och då afbrutet af ett klirrande när Mariquitas otåliga fuchs kastade upp hufvudet och gjorde ett försök att komma i väg, så att ryttarinnan tvangs att taga ett fastare grepp i tyglarna. Morgonluften var frisk och ren, med då och då en doft af daggfuktig växtlighet, som kom oss att draga ett djupare andetag, och det klara, lifvande solskenet spelande mellan grenar och blad, tecknande liksom ett skuggspel på vägen framför oss. Det är skada att Luis inte hinner vara med på våra morgonridter, sade jag tanklöst, det kunde nog göra också honom godt att vara mera i rörelse. Tror ni verkligen att han inte har tid? frågade Mariquita med ett litet matt småleende. Men i detsamma stego tårarna henne i ögonen vid det hon vände bort ansigtet och jag insåg att hon fullkomligt lika väl som jag fattade hvarföre don Luis inte följde med oss. Kanske kunde han finna tid dertill, svarade jag, besluten att gripa tillfället i flygten och nu rycka fram med mitt grofva artilleri, men då finge han att arbeta in på nätterna i stället. Det är icke så lätt för honom att få allting ordnadt och afslutadt under den vecka han har kvar före afresan till Europa. Mariquitas häst stannade tvärt, i det hon på nytt vände sitt nu kritvita ansigte mot mig. Har don Luis bedt er säga mig detta? Jag såg att ett nekande här tjenade till mindre än ingenting och svarade derföre rent ut att så var, att han bedt mig söka förbereda henne derpå, för att sålunda måhända göra det litet lättare.
Flere karteplåtar åro mycket slitne och en del tarfva dels förbättringar, dels att å nyo uppläggas och orrgraveras, och de rya kostnader som ett sådant arbete påkallar kunna icke på annat sått erhållas ån genom tillskott af Actie - ägarne. Dessutom fordrar ett vidlyftigt karteverks tillböiliga underhåll och begärlighet ho# publiken Den 3 Martiin 195 att alltjemt förses med nya arbeten , så att det fortskrider lika med hela den öfriga samhålls-, culturens utveckling. Uti de fleste Europeiska Länder hafva alla större karteverk alltid varit Statens egendom, och de mera utförliga arbeten, som blifvit publicerade, hafva alltid haft Styrelsens omsorg att tacka för deras tillkomst. Detta förhållande år grundlagt uti sakens natur, derföre, att alla de vidlyftiga priliminaira arbeten som fordras till en kartas eller geographiska beskrifningars författande åro så mångfaldiga och så dyrbara, att högst sällan någon enskild man fÖrmår bekosta dem, om han och skulle åga viljan samt erhålla Regeringens tillåtelse dertill, Friherre Hermelins arbeten grunda sig på circa 100,000 kartor, som finnas uti LandtmåteriContoirets vård, som blifvit samlade under nåra tvänne seklers tid, och som kostat Staten flere millioner Riksdaler. Konung Carl den XT. förordnade redan år j683, att bland LandtmåteriContoirets betjening skulle en ensam befatta sig med det geografiska arbetet. Rikets Ständer anslogo år 1734 Sooo daler Silfvermynt åt LandtmåteriContoiret att derföre uppköpa instrumenter samt köp. par-tryckeri. Detta anslag blef under följande Riksdagar ytterligare ökadt med 7,000 daler silfvermynt, hvarigenom Landtinåteri-Contoiret sattes i tillfälle att utgifva flere, för de» ffö^n, goda kartor. Desse kartor hafva sedermera blifvit utträngde genom Friherre Hermelins såsom varande fullkomligare och senare utgifnej
De anmärkningar och betänkligheter, sorn i förenämnde afseenden blifvit gjorde emot de hufvudsak! iga grunderna för Utskottets Betänkande i detta ämne, äro således ej af den be skaffenhet att de kunna rubba den öfvertygelse, aom Utskottet *#da& yttrat, att ett för Staten 3&ni«u 71. 7st. nyttigt 562 D«n 5 Juli. nyttigt ändamål skulle befordras derigenom, att, på sätt Utskottet föreslagit, en skalig och med principerna af Rikets allmäpna Oeconorniska Författningar enlig Näringsfrihet medgifves Judiska Nationen, äfvensom att nu gällande förbud emot Äktenskap imellan personer af den Evangeliska Lutherska Religionen och den Mosaiska Trosbekännelsen upphäfves, samt att för öfrigt rättighet ej betages Välfräjdade Judar, att äfven hädanefter få hit inkomma, en frihet som i närvarande tid bör, efter Utskottets tanka, så mycket mindre inskränkas, som det tvertom är af stor vigt för ett Land så fattigt på folk och capitaler, men försedt med så rika anledningar till båtande företag i mångfaldiga gagneliga indusvriegrenar, som detta, att man, med åsidosättande af fördomar, sorn ej stå att förena med tidehvarfvets upplysning, öppnar tillfällen för bemedlade och skickliga personer af hvad härkomst och Troslära sorn heldst, att i vårt Fädernesland, hvars lugn en Faderlig Regerings vishet tryggar, söka en fristad emot de olyckor och förödelser, hvarmed andra länder härjas och att, utan hinder af obilliga Och till sina följder för Samhället skadliga tvångs-Iagar, få i lofliga näringar öch yrken deltaga, under tillgodonjutande af det hägn och beskydd, hvarom en främleden stor Konung för sig och sina efterträdare på Svenska Thronell' försäkrat främmande Tros-fÖr» vanter. De mindre väsentliga anmärkningar, sorn blifvit framstälda emot Utskottets ifrågavarande Betänkande, förekompia nu i sin ordning att besvaras.
Betänkande N:o 50. 85 ningsrätt, och skulle ofta nog komma att bestämma priset på timret, på samma gång de slippa kostnaderna för de årliga utsyningarne samt derjemte undgå all skyldighet att odla jorden. Med verksegarne, som sålunda visste hvad de årligen kunde påräkna, vore det ganska svårt konkurrera, helst man vet, huru svårt det är, att flotta timret i de norrländska, af forssar uppfyllda bielfvar. der verken vanligen äro belägna. Fördelen af kronoparken ligger således på verksegarjies sida, då deremot hemmansåboen och nybyggaren i allmänhet gå miste om den biförtjenst de nu hafva derigenom, att de få utsyning på 1, 2 å 300 trän. Man kunde härvid invända, att nybyggaren i allt fall får verkställa sjelfva hygget af timret; men det är icke sagdt, ty verksegarne kunna, såsom nu stundom sker, taga arbetsfolk från kustlandet. De, som lägga sig emot motionärens ifrågavarande förslag, tala således icke i verksegarnes intresse, såsom några måhända tro. Frågas nu, och efter min uppfattning, med skäl, hvarföre de ifrågasatta kronoparkerna i de norra länen böra inrättas, och hvartill de skola vara nyttiga? Att de icke äro af behofvet påkallade och icke heller för landet nyttiga tror jag mig hafva ådagalagt. Vore det för öfrigt rättvist och Staten värdigt, att, sedan de öfriga provinserna i riket fått fritt utveckla sig, och till skatte förvärfva mark af krononatur, nu föreskrifva lagar, hvarigenom man skulle undergräfva och förstöra i stället för underlätta och befordra de norra provinsernas vidare framåtskridande, och det just vid den tid, då odlingen är i starkt till tagande. Man har visserligen sagt, att meningen icke är att aftaga några så stora vidder till kronoparker, men för min del befarar jag motsatsen, och såsom bevis derpå må anföras, att Kongl.
Detta ' bolag, som vid femårsperiodens början eller vid slutet af brandstodsåret 1855—1856 lemnat försäkringar till ett sammanräknadt belopp af 17,625,000 R:dr, har under perioden eller intill slutet af brandstodsåret 1859—1860 ökat sin ansvarighetssumina till 24,248,900 R:dr, hvilken summa sedermera till och med den 31 December sistnämnda år ytterligare uppgått till 26,264,120 R:dr R:mt; och hafva af bolaget, enligt revisionsberättelserna, utbetalts brandskadeersättningar under brandstodsåret 1855—1856 med 6,964 R:dr 75 öre, » 1856—1857 » 2,802 » 84 » » 1857—1858 » 3,718 » 87 » » 1858—1859 » 5,903 » 21 » » 1859—1860 » 52,173 » 23 » för betäckande af hvilka brandskador, äfvensom till förvaltningskostnader, utdebiterats å delägarne på hvarje 100 R:drs ansvarighetsbelopp brandstodsåret 1855—1856 3 skillingar Banko, » 1856—1857 1 sk. 9 rst. Banko, » 1857—1858 4 öre Runt, » 1858—1859 5 öre » » 1859—1860 26 öre » Brandskador af större omfång hafva under perioden timat tvenne gånger i Upsala, den ena natten emellan den 4 och 5 December 1859 och den andra den 13 Februari 1860, för hvilka af de brandskadade erhållits följande ersättningsbelopp, nemligen från Städernas bolag till försäkring af fast egendom 135,709 R:dr 49 öre, Städernas bolag till försäkring af lös egendom 35,964 » 92 » samt Försäkringsbolaget Skandia 43,879 » 25 » Upsala län. Remonteringsoch Enöreskassorne.
Arfvode såsom redogörare — D:o för arbetenas bokföring — 1 Predikant — Om Predikanten åtnjuter förhöjd tjenstårsberäkning, utgår arfvodet med 400 R:dr. Provision å behållna nettoinkomsten af fängelsets arbeten kan, efter Fångvårds-Styrelsens bestämmande, utgå med högst 4 procent till Fängelse-Direktören. Straff-fängelset i Landskrona. 1 Direktör 2,000 Skrifvarearfvode — Transport R:dr 69,100. N:o 1 a) till Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Löner. Arfvoden. Transport R:dr 69,100. 15,890: — Arfvode såsom redogörare — 1,000: — 1 Predikant — 1,2-00: — Om Predikanten tillika innehar annan presterlig befattning utgår arfvodet med endast 800 R:dr. Provision å behållna nettoinkomsten af fängelsets arbeten kan, efter Fångvårds-Styrelsens bestämmande, utgå med högst 4 procent till Fängelse-Direktören och 2 procent till Bevakningsbefälhafvaren. Provision å behållna nettoinkomsten af fängelsets arbeten kan, efter Fångvårds-Styrelsens bestämmande, utgå med högst 4 procent till Fängelse-Direktören och 2 procent till Bevakningsbefälhafvaren. Disciplin-Kompaniet å Borghamn. 1 Kompani-Chef — 1,350: — 1 Subaltern-Officer — 900: — 1 D:o — 787: 50. 2:a och 3:e Krono-Arbets-Kompanier ne å Carlsborg. 1 Bataljons-Chef — 2,000: — 2 Kompani-Chefer ä 1,350 R:dr — 2,700: — Personel tillökning för ene n. v. Kompani-Chefen, Kapten W. U. Bil. N:o 1 a) till Kongl. May.ts Nåd. Löner. Arfvoden. 1 D:o vid 11:e Kompaniet — 900: — Stockholms Stads Kronohäkte å Långholmen.
St. för den del af taxan, der man ansåg artiklarne vara svårare att insmuggla och således torde de högre tullsatserne på dem kunna i allo uppväga den minskning Gr. Lagerbjelke förutser såsom en följd deraf att förbuden icke blifvit, på sätt K. M. föreslagit, upphäfne. För öfrigt torde jag vid detta tillfälle få fästa uppmärksamheten derpå att många års erfarenhet visar att tullintraderne varit jemt stigande och hvarföre, mine Hrr? Jo derföre att landets handel och dess folkmängd är i ständigt framskridande. En naturlig följd deraf blir då äfven alt tullinkomsterna ständigt ökas. Visserligen kunna handelsförhållanden inträffa, som för en kortare tid göra förändring i dessa förhållanden; men jag ber att då få fästa uppmärksamheten på de artiklar som hufvudsakligen gifva inkomst af tullen. Hvilka äro de, mine Hrr? Del är icke sådane artiklar som härifrån exporteras, ty export-tullen är nästan ingen eller högst obetydlig. Det är på de artiklar som importeras, Staten får sin inkomst. Hvilka äro då de vigtigaste import-artiklar som hufvudsakligen lemna den ifrågavartde stats-inkomsten? Det är kolonial-varor, socker, kaffe o. s. v., hvilka numera äro ett oundgängligt behof för nationen. Nationen mäste, nära nog under hvilket år som helst införskrifva ett ungefärligen lika belopp af dessa varor, och det är de som lemna deu största inkomsten. Visserligen kan, genom en minskad export inträffa att, på sätt Gr. Lagerbjelke och flere andre talare nämnt, åtskillige af våra import-artiklar minskas; men hvilka äro de? Hufvudsakligen lyxartiklar. De lemna dock statskassan en ganska betydlig inkomst, och det är såsom jag nyss nämnde hufvudsakligen pä kolonial-varorne som denna inkomst måste beräknas; och den blir det ena äret ungefärligen lika som det andra, eller snarare i stigande, derföre att behofvet af kolonial-varor är i stigande.
Presle-Ståndel den 3 Borgare Ståndel den 7 Bonde-Ståndet den 7 Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, i anledning af år 1862 verkställd revision af Statsverkets m. fl. allmänna fonders förvaltning under år 1860. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 148.) S. A. K. I anledning af hvad Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorer, rörande då verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, uti afgilven berättelse anmält, samt vederbörande Veik och Myndigheter uti deröfver afgifna underdåniga förklaringar hos E. K. Majit andragit, få Rikets Ständer i nedanskrifna ämnen, hvilka blifvit upptagna särskildt lör hvarje dermed befattning egande Verk eller Inrättning, i underdånighet anföra följande: Stats-kontoret. Vid granskning af räkenskapen hade Revisorerne inhemta!, att ett belopp af tillsammans 4,64.3
Skeppsfarten har under sednare åren allt mer och mer aftagit, så att den för stadens räkning 1111 bedrifves med endast två större båtar eller galeaser, den ena om 3p och den andra om läster; hvaraf följt, att ortens rörelse och välmåga, som tillförene hufvudsakligen grundats på sjöfart, betydligen förminskats. Verkningarne af den år 1829 staden öfvergångna eldsvåda kunna, oaktadt det understöd invånarne åtnjutit, ännu ej vara undanröjda; och den tynande ställningen bär än vidare qvarhållits på samma punkt genom den för ortens tillgångar dryga tyngden af vacans-afgift för nio båtsmän, deruti likväl lindring skulle ske enligt det under sednasle Riksmöte tillkomna beslut om jemkning af båtsmanshållet städerna emellan; ehuru detta beslut ännu ej hunnit gå i fullbordan. Den i sednaste berättelsen omförmälte, af Grosshandlaren Lindskog företagna skeppsvarfs-anläggning fortsattes ännu, utan att dock hafva kommit till stadga och märkbar utvidgning. I öfrigt har någon förändring i stadens näringsoch politie-förhållanden ej föregått. Östhammarj sorn har gemensam Borgmästare med nyssnämnde stad, kan likaledes icke sägas vara af särdeles betydenhet för orten, eller å rörelsen derstädes utöfva verksam inflytelse. Jemförelsevis med Öregrund, torde likväl ställningen här hafva något förbättrats. De handlandes antal är för närvarande sex, och bland handtverkare förmärkes någon tillväxt i trefnad och välmåga, i förening med omsorg om ett ordentligt lefnadssätt. Sjöfarten, endast idkad med tvenne fartyg om tillhopa 6o~ läster, fortfar emedlertid att vara ringa, likasom fisket, hvilket äfven varit bland stadens egentliga bergningsutvägar, i sednare tider aftagit och lemnar liten behållning. Folkmängden är, efter sednaste uppgift 5o2 personer, 233 manoch 26g qvinkön; hvaraf 368 betalt personella utskylder. Sigtuna. Denna stads närings-utvägar består eller hafva bestått i: