Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man förklarar, att man är målsman för allt hvad, som är rätt och för fäderneslandet gagneligt, synes det äfven höra till detta målsmanskap, att iakttaga rättvisans fordringar. Till dessa fordringar hör i främsta rummet, att man icke beslutar öfver andras rättigheter förr, än de blifvit deröfver hörde. Jag hade förmodat, alt den siste värde talaren, till följd af det embete han fordom beklädt, hade den erfarenhet, att man icke bör besluta om en persons rätt utan att han i ämnet blifvit hörd. Dfverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde att i afseende på denna punkt blifvit under discussionen yrkadt, dels att R. o. Ad. måtte afslä första delen deraf, innehållande tillstyrkande ”att R. St. för sin del besluta, det alla till allmänna verk och inrättningar samt kyrkor och fromma stiftelser indelta anslag äfvenledes varda till statsverket indragna”, dels af Gr. Lagerbjelke att R. o. Ad. måtte fatta ett så lydande beslut: ”De anslag af hemmansräntor och kronotionde, hvilka äro anvisade till allmänna verk och inrättningar, af hvad namn de vara må, eller till kyrkor och fromma stiftelser, skola uppbäras i samma ordning, som de kronan behållne. Reloppet, enl. den markegång, hvarefter de skattskyldige skola utgöra sina räntor, skall oafkortadt och utan afseende på restantier af uppbördsman innan den 1 April årligen i landtränteriet till fullo deponeras för vederbönde styrelses räkning, eller och af uppbördsman omedelbart till sådan styrelse vara fullt levererad. Hvad af räntegifvarne ej kunnat i rättan tid utbekommas skall af kronans behållna uppbördsmedel fyllas och detta fyll - Den 11 September f. m. 257 fyllnadsbelopp derefter för kronans räkning indrifvas*’.
Blifva göromålen inom något af de i §. 52 omförmälta Utskott så ökade, att de ej med det vanliga antalet af Ledamöter kunna bestridas, stånde Utskottet fritt att anhålla om förstärkning, hvilken anhållan dock icke beviljas kan, utan serskildt bilall af hvardera Kammaren. Skulle ett eller flere Ser skil de Utskott, utom de i §. 52 nämnde, befinnas vara af nöden, kunna sådane tillsättas af flere eller färre Ledamöter, men alltid ett lika antal från hvardera Kammaren. Begge Kamrarnes sammanstämmande beslut kan, nar anmälan om nödig förstärkning inkommer från ettdera af Stals-, Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, åt Serskildt Utskott uppdraga någon del af det Utskotts befattning, som denna anmälan gjort. Mom. 4- Serskildt Utskott kan föreslås, så väl af Konungen , som af endera Kammarens Ledamot, när denna Kammare samlad är. Hvarje sådant förslag bör minst tre dagar vara bordlagdt, och sedan i hvardera Kammaren serskildt föredragas; kunna begge sig ej förena, förfalle frågan, om förslaget ej Konungens är; i ihy fall afgöre Gemensam Kammare. Mom. 5- Serskildt Utskott må ej befatta sig med andra mål, än dem, som i erhållet uppdrag bestämda äro. Uppdrag till serskildt Utskott innehålle alltid, Lill hvilken dass målet eller målen skola höra, i afseende på den behandling af Utskotts-Betänkandet, som denna Grundlag föreskrifver. Äro ej härom Begge Kamrarne ense, när förslaget utfärdas skall, afgöre Constitutions-Utskottet.
Decemberi Men hvad åter angår Eder tillika i underdånighet gjorda hemställan om Vitens stadgande; så enär det genom Lag är åt håde Domare och Kongl. Majrts Befallningshafvande öfverlåtit, att, der omständigheterne kunna sådant påfordra, i åverkans-mål utsätta serskildta Vitén, utöfver det ansvar Lagen bestämmer, har Jag ansett denna Eder hemställan hafva varit öfverflödig. ff Vidare håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti underdånig skrifvelse af den ira i denna Månad, tillkännagifvit, att sedan hos Eder fråga blifvit väckt, att ifrån det Exemplar af Under-Rätts Allmänna Sak-Protoeoll och Dombok, som, enligt Lag, bör till vederbörande Hof-Rätt renskrifvit insändas, måtte uteslutas alla andra mål, än de hvilka angå ägande rätt till fast Egendom, eller ägoskillnad, eller delning af Jord eller annan Fastighet, håfven J, uppå de skäl och grunder, som Eder underdåniga skrifvelse närmare upptager, funnit Ransakningarne i Brottmål kunna utan olägenhet ifrån de renoverade Exemplaren af Domhöckerne uteslutas, och derföre i underdånighet föreslagit, att genom Allmän Författning måtte stadgas: ”Att vid LTtskrifningen af Under-Rätts "allmänna Sak-Protocoll och Dombok, som, "enligt Allmänna Lagen, skall till vederbörande Hof-Rätt insändas, må uteslutas, jemte Den 18 December. liz ”Ransakningar och Utslag i underställa mål, ”hvarom serskildt är stadgadt, jemväl undersökningen uti alla andra Brottmål; Dock bö”ra Utslagen i dessa Mål, jemte en korrt ru”hrik för hvarje alltid utskrifvas.” Öfver detta förslag hafva Högsta Domstolen och Stats-Rådet blifvit hörde, hvarefter Jag i Nåder funnit godt detsamma antaga; Och kommer alltså en härmed öfverensstämmande Författning att till allmän efterrättelse utfärdas.
V s. ig3—199. Fjerdingsman, angående Lönetillökning för lil S. T 43 — l45. — om aflönande af. III s. i53 —• 157. Finance-PIanen, yrkande att Grundcrne till den , i förslag skulle afgifvas; Utskottets utlåtande deröfver. I s. 744 — 762. Finland, angående Magasins Inrättningens utestående fordringar i. II s. io54. Fisken , angående Kronans. II s. 1782—1787. Ytterligare utlåtanden. V s. 188. ' Flyinge, befrielse från Dagverkskyldigliet dit. Kongl. Proposit. härom. Utskottets utlåtande deröfver. I s. 58 — 61. Fock, angående uppburne 3o,ooo R:dr B:co af Hr Presidents Baron, till Spannmåls inköp för Upsala Län. Fonds, anvisande, om till Pensioner för Stats Rådets Ledamöter. III. s. 555 — Fordran hos Norrska Stats Cassan. I s. 204. Fresk, om anstånd för Fabriks Idkare, med inbetalning af ett Lån i Manufactur Discontfonden. Fribrefs rätt, för Städernes Magistrater, Memorial om i förstärkta Stats Utskottet anställd votering öfver en utvidgad. III s. 172. Fristad, om inrättande af en, för mindre brottslingar. V s. 572, — 675. Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, Förslag till belöning För deras möda med utredning af FilialDiseonterne och utlåtande deröfver. I s. 485 — ^ 488. Fyrbåk, om anläggande af en, på Holmöns norra Udde. II s. 975. — om anläggande af en, på Björnklippan. II s. 1194—1197. «4 Register. Fång-Predikanter, om anslag till Löner för. Se Arbetslms, om inrättande af ett allmänt. Fångvården 1 Götheborg, sökt bidrag till den.
par steg tillbaka, då Alland gick emot dem och nu står stilla med venstra handen mot bröstet, stirrande på hans ansigte. ALLAND. Derför att Ser hän till Erna, som vikit ett i alla händelser försmår hon alltid min hels Jag vet inte, om fröken Walldén känner mig 94 - ning, när jag någon gång har det nöjet att möta henne på gatan kastar hufvudet tillbaka och ser honom trotsigt in i ögonen; derpå vänder hon sig om och går. ALLAND ERNA ser efter henne; sedan hon försvunnit säger han, lätt hänkastadt, men en smula nervöst. sig »i sin värdighets mantel», heter det visst. ögon. Se der en kvinna som förstår att drapera Går fram emot Louise, som står stilla, blek och med nedslagna derlig ut. Men hvad är det med er? Ni ser så un LOUISE. öfver Det är ingenting det går nog ALLAND fattar hennes hand. spelat donna Elvira? Men se då på mig åter ondt på något sätt? Har jag sårat er? LOUISE. Säg. Hvad är det Har fröken Walldén minstone! Hon slår upp ögonen. Eller har jag gjort om det? Om så vore hvad skulle ni bry er ALLAND mulnar. insinuerar ni ju, att jag skulle vara rå! Hvad är det? Icke bry mig om att jag sårat er? Med det 95 - LOUISE stryker med handen öfver pannan. litet melankolisk eller sentimental, om ni så vill. Ingenting åh ingenting. Jag är bara ALLAND. Hvarför är ni det då? LOUISE. Ni skulle bara finna det löjligt. För ingenting! Jag är väl sådan af naturen. ALLAND. Nej, nu vill jag veta det. LOUISE. Det är bara det, att jag skall lemna Paris. ALLAND. Nu snart? LOUISE. ALLAND. Så-å. Det har beslutits hastigt. LOUISE. Ja. ALLAND. Har ni haft underrättelser hemifrån? LOUISE. Nej. 96 - ALLAND. dämpadt. Men hvarför Böjer sig fram emot henne; Är det för min skull? LOUISE. Ja. ALLAND. verkligen att att jag kunde bli farlig för er? sitter stilla med nedslagna ögon. ALLAND muntert.
Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, under hvars behandling berörde motioner kommit, får härmed afgifva utlåtande öfver desamma och till en början öfver den mest omfattande af dem, hvilken nemligen åsyftar liela väghällnings-skyldighetens skiljande från jordbruket och öfvertagan de af Staten. Denna genomgripande förändring, hvilken förmenas skola leda till betydlig lättnad i de onera, som vidlåda jordbruket, har ofta blifvit yrkad, men ständigt ansetts möta alltför stora svårigheter för att kunna genomföras. Att tiden för densamma ännu är inne, anser Utskottet sig hafva desto större skäl att betvifla, som inrättandet af jernvägar, hvilket nu som bäst pågår, utan tvifvel kommer att i de förhållanden, hvilka på förevarande fråga hafva väsendtligt inflytande, orsaka en rubbning, hvars följder torde böra afvaktas, innan någon ny organisation i omförmälda hänseende eger rum. Den klagan öfver ifrågavarande tunga ä jordbruket, som pä sednare tider låtit sig förnimma, stödjer sig hufvudsakligen derpå, att, om än i äldre tider, dä vägar och broar behöfdes nästan endast för egarne af jorden, det var rättsenligt att på dessa fördela skyldigheten att underhålla vägarne, det likväl numera, sedan med en stigande odling andra näringar uppkommit, för hvilka en lätt och beqväm transport är af lika mycken vigt, som för jordbruket, är högst obilligt, att endast en del af dom, sorn njuta fördclarne af en inrättning, vidkännas den kostnad och tunga, som dermed följa. För vinnande af jemlikhet häruti, har man föreslagit tvänne utvägar: antingen att alla de, som färdades å vägarne, skulle betala en viss afgift; eller ock att kostnaden för vägars anläggande och underhåll bestriddes af Staten medelst för sådant ändamål indragne allmänna skattebidrag. Den förra utvägen har af föregående Ständer blifvit förkastad, såsom ledande till hinder i trafiken samt andra svåra olägenheter; och motionären har icke heller upptagit detta förslag. Det sednare medlet har han åter påyrkat.
Motionären har derjemte ingifvit tvänne å allmän sockenstämma med Eldsberga pa1* storat dea 8 December 1850 utfärdade intyg, hvaraf inhemtas, att uti den år 1848 gångbara lungsjukan gått förlorade för kyrkoherden i församlingen 7 oxar och 7 kor samt föland ra personer inom församlingen, hvilka alla voro dels åboer, dels torpare på Stjernarps och Sperlingsholms göds och icke egde någon fast egendom, 20 oxar, 23 kor, 3 qvigor och 1 kalf, för hvilka alla kreatur icke någon ersättning erhållits; varande värde å hvart och ett af dessa kreatur åsatt elter i orten gångbart pris uppgående tillsammans för kyrkoherdens kreatur till 895 r:dr 32 sk. och för de öfrigas till 2,222 r:dr 16 sk. banko. För behandling af denna fråga har Stats-uiskottet sämmanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet; och ehuru Utskotten, med afseende å förenämnde förhållanden, anse billigt, att pastor och socknemän i Eldsberga församling få åtnjuta någon ersättning för den förlust, som de, på sätt nämndt är, lidit genom ifrågavarande kreaturs-sjukdom; likväl, och då det icke blifvit ådagalagdt, hvilka af förberörde kreatur må hafva blifvit, tili förekommande af den ifrågavarande sjukdomens spridande, nedslagtade, eller hvilka af dem i sjukdomen dött, och hvilka de varit, anse Utskotten sig icke kunna i vidsträcktare mån understödja motionen, än att Utskotten hemställa, det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta undersöka förhållandet i afseende å de omnämnde kreaturen, och, derest Kongl. Maj:t finnér tillfyllestgörande skäl vara för handen, i nåder bevilja enahanda ersättning för de* samma, som i allmänhet lemnäs dem, hvilkas kreatur blifvit, till förekommande af den elakartade smittosamma lungsjukans spridande, nedslagtade. Stockholm den 17 Juli 1851. Statssamt Allm.
Contorret understrifne Förteckningar pä Levr. anteurernas namn, Summan samt tiden hovar, ifrän Räntan bör beräknas för hwarje af deras ägande rättmätiga fordran, som för belop. pet deraf dä anordnade pä krigs - fonden til hwarje Werk säsom Contant behörige Jnwisningar med Riksgälds - Contoirets accept , och torde detta sätt wara mest öfverensstämmande med Räkenstaps-ordningen. Det skulle annars kun - 1116 Den 21 Augnst?. na hända at Leveranteurerne pä undfangne blotta betyger ej wille quittera sina rakningar, och om de än af dem quitterades, sa erhöllo wederborande ej behörige Uppbörds Anordningar a desie i räkenskaperne afförde Summor. Med det föresiagna Länet pä RiksgäldsContoirets Obligationer pä 6 är emot 5- Procents ärlig Ranta m. m. instämmer jag aldeles. Hwad fluteligen bokförda Län eller pormamentL inuiter beträffar, sä är detta slags Län et ibland de ypperligaste, men Räntan deraf synes mig böra nedsättas til 6 Procent, r synnerhet dcff derwid det wilkor ar förenadt at ingen Bewillning eller beffattning deraf utgär, hwaremot den aterstäende eller ?:de Procenten bunde tjena til amortisiements eller säkallad Sinkings Fond. Den utsatte Termin af en mänad, innom hwilken Länet bör wara tecknadt, anser jag wara nog korrt och borde minst wara zme mannder, l fall penningarne wid anteckningen genast stall inbetalas. Jag fruktår ej det anteckningen blefwe för stor, om än utländske penningar under inhemsk rubrique derunder sig bestuckre. Man blifwer ändä satt i den nödwändighet om detta medel stall swara emot ändamälet at prolongera Terminen.
Likbegängelsens ritual, hvilkens enformigt högtidliga, hebräiska klagoord med deras klang af snyftningar från sammansnörda hjärtan sorlat doft och sällsamt i vårtöcknet ute på kyrkogården, genljöd ännu i hans öra. Men dessemellan hörde han tungt och doft genom skymningen bullret af det första spadtag jord, som han enligt högtidligt bruk själf med darrande hand fällt mot de nakna bräderna i moderns kista, dunsen af den våta, kalla jorden, i hvilken sommarens frön redan grodde, men som vigde modern till förintelsen. Han vandrade af och an i de tomma rummen och flyttade stenen, som den bortgångna ännu haft liggande i sin dödssäng, från plats till plats. Han lyfte den på sina båda händer, fann den tung och visste ej, hvad han skulle taga sig till eller hvarmed han skulle börja. Våreftermiddagen log ljus in genom fönstret, men hvad ville den honom? Till hat hade han födts och fostrats, och hårdt slog han händerna mot ögonen för att slippa se den strålande aftonen. Då tog det i dörren och in trädde i sin släpande svarta kaftan och den spetskulliga hatten hans gamle lärare, Abrahamha-Kohen. »Sitter du ensam och sörjer, Kalonymos,» sade gråskägget och såg med sina trötta, bruna ögon mot ynglingen. Gubbens panna var en enda stor skrynkla, hans hjässa och skägg hvita, men han kom ännu ihåg, hur mycket man kan lida, när man är ung. Kalonymos lutade hufvudet mot den gamles axel, och i en ström af tårar och ord brusade det fram: hans sorg, hans ensamhet och det hatets bann som lagts på hans hufvud och som fjättrade hans lif. Abraham-ha-Kohen skakade det hvita hufvudet. »Min son,» sade han, »vandra du, innan det blir kväll och sabbaten går in, åter till kyrkogården och lägg hämndens sten på de gamles graf. Den är deras och de vilja kanske visa den vid det stora vittnesmålet. Men du skall vara fri, ty, ser du, kärlek är det pura guldet, som räntas och förräntas ... men hämnd är ett ondt arf och ingen skall lefva för en annans hat.»
I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver Grefve Gyllenborgs motion om ersättning for inqvartering m. m. 4:0 I anledning af gjorda motioner om fortfarande bidrag af Statens medel tili SöderTelje Canal Inrättning. 5:0 Angående Krono-hemmanet Lindö, beläget i Härads Socken, Akers Härad och Södermanlands Län. 6:0 Angående Fjerdingsmans aflöning och deras boställens indragning. 7:0 Af - Den 11 Juli. 959 6:0 Öfver Herr Kyrkoherden Lutteman®. Memorial , om tillökt anslag för Kongl. Bibliotheket. 8:0 Angående anmärkningar vid Ståts-Utskottets utlåtande Öfver Herr von Törnes Memorial örn postfrihet för sådanaTidningar, som anses lända till allmän upplysning; tillika med Utskottets den 27 April härom afgifna Betänkande. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S, D. I anledning deraf att ett Bidderskapets och Adelns Ledamot, Herr Professorn och Biddaren Trafvenfelt, i egenskap af Svenska Läkare-Sällskapets Secreterare och ä dess vägnar, till Ståndet donna dag öfverlemnat ett antal exemplar af Ars Berättelsen om Sällskapets arbeten under det förflutna året, beslöt Höglofl. Bidderskapet och Adeln att genom Utdrag af Protorollet betyga Sällskapet sin aktning öfver dess nit för Läkare-Vetenskapens framsteg , och sin erkänsla för det lemnade vedermäle af Sällskapets uppmärksamhet. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Följa nde den 4 Juli afgifna och den 7 på bordet lagda gemensamma Memorial från Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten , föredrogos å nyo och biföllos: 3:0 96a Den x i Juli. i:o Rörande yrkad förändring i Kohgl, Förordningen den 2 Februari 1807, angående enskiften, 2:0 I anledning af Riksdagsmännen Olof Olofssons och Johan M. Wessings motioner oqt förändring i vissa delar af Kongl.
0 issiooen lo,v„It„s, men lill, i llän,leise ilensrnnmci r»t eoslcilcl gerson öfverlots, (kommissionen erlljöö si^ slt, linden ^,o ärs li4, gn!in-;en Iemn3 ell vissl I, vres-lli,lrii», molsver-incie l^em jlroeenls ärli» räol^ ä ell e^nil,! »f 5o a 60,000 ktolr ll:eo, eller oef iläll» (leo lililviincle entreprenören nä^on ljenli» loeril Iivreslrill li! IIi:,n,l3, lörlil, <> „<!« sill 8e6ieleri>ren vicl Öfver-8läl!läl!rir6-l8m8el6l, Illä r.olsliöic! in»en 6 , »enooi en lil! Kon»I. lVi„j:l > nnciercläni^iiel iol;iiVei> slcrilt, villig „ll öfverlci^l voll Ile-Irifva jf, äa„!io,l:ne punl-Käne-IorällninA, meri cleo förllinclelse oell clel svfleniäl, som kiliels 8läncler fäslccl viii enöuclel i>f länekon,leo; lörliellälluncke Ii3n si» liärvicl, all cleo e»enclom, s m »f Oener„l-.4ssisl,inee-(3onlorel förnl 8e^3«n3'le8, slculle, mert sila tilillör-lncle Il^»»3,Ier, lil!
J nu handlingar varda ett rof för lågorne, emedan allt icke i brådskan kan räddas eller det nyttiga utgallras, hvilket likväl kunde ske, om Kke andra än till upplysning för Efterverlden gagne.liga handlingar, hvaribland ingalunda kunna beräknas brott och så kallade injuriemål, slagsmålssaker med flere merendels af den vidlyftigaste beskaffenhet uti Archiver, Källare och hvalf förvarades. Hvarföre ock uti det af tillförordnade Kongl. LagCommittéen å trycket utgifne Förslag till en ny förbättrad Civil Lag blifvit projecteradt, uti RätiegångrBalkens i Cap. 8 §. att ofvanberörde Småprotocoller, hvilka måste in extensö innehålla Inteckningar, Äktenskaps förord, Testamenten. Afhandlingar om lifstidsränta och Bolag, Lagfart om fast Egendom och FörmyndareÄrender, böra enligt hvad ock nödvändigt synes, fullständigt rensktifne, vid förelagd tid till ÖfverDomstolen ovagerligt-n insändas. Men deremot uti berörde CapiieU 16 §., af ofvan anförde skäl blifvit tillstyrkt, att ur UnderRätts Allmänna Sakprotocoll och Dombok utskrifvas endast alla de mål, som angå ägande rätt till fast Egendom , eller ock ägoskillnad eller delning af jord eller annan fastighet; men allt öfrigt uteslutes såsom icke för samtid ännu mindre för Efterverld interres*ant, och hvaraf dessutom de vigtigare mål antingen underställningseller Vadoch Besvärsvis inkomma till ÖfverDomstolen, och således finnas i deras Protocoller vidare förvarade och att detta renskrifne Exemplar af Domaren insändes irom slutet af det påföljande året anser jag mig befogad vördsamt Den 3 Oelober f. m. 31 hemställa, att i likhet med hvad rörande åtskilligt andre föreslagoe lagstadganden blifvit vidtagit i anseende till den tidsutdrägt, som måste inträffa innan Förslaget till en ny allmän Civiloch CriminalLag kan komma till Riksens Höglofl.
Lider nu redan denna varuforsling af afståndet emellan jernvägsstationen och det inre af staden, så måste begagnandet af jernvägen för den högst betydliga dagliga tillförseln och allmogens dermed förenade upphandling i staden af sina förnödenheter ännu mera försvåras eller rent af omöjliggöras, så länge jernvägen icke omedelbart leder till hufvudpunkterna för denna rörelse. I saknad af en dylik anordning uppfyller således jernvägen icke rörelsens behof och går naturligtvis också i mistning af den större inkomst, sorn under motsatt förhållande vore att förvänta, äfven om icke någon tillökning i frakten betingades. Men en billig tillökning, 89 icke blott motsvarande den ökade våglängden efter vanlig taxeberäkning, utan ock något derutöfver, skulle tvifvelsutan villigt erläggas, då i allt fall denna tillökning icke på långt när behöfde uppgå till någon med begagnandet af särskilda transportmedel jemförlig kostnad. Måste nu på dessa ur redan vunnen erfarenhet och sakens egen natur hämtade skäl, hvilkas giltighet svårligen kan bestridas, vestra stambanan såväl för trafikens behof som för vinnande af ökad jernvägsinkomst framdragas genom en tunnel till Jernvägen, och måste äfven af samma oeftergifliga skäl norra stambanan framgå till de inre delarne af Norrmalm samt hamnplats vid Mälaren eller Saltsjön, så äga också samma skäl fullkomlig giltighet för de begge banornas förening. Ty lika litet som varuforslingen emellan de södra orterna och Stockholm kan sägas hafva sin slutpunkt vid Jernvägen, lika litet kan ock varuforslingen emellan Stockholm och de norra orterna anses hafva sin slutpunkt i trakten af Klara sjö eller Nybrohamnen. Och i alla de händelser, då varuforslingen till och från de södra orterna påkallar förbindelse med sjelfva staden inom broarne eller med Norrmalm, eller varuforslingen till och från de norra orterna har behof af förbindelse med sjelfva staden eller med Södermalm, skulle också behofvet af omlastning och särskilda transportmedel, som nu fördyrar och försvårar anlitandet af jernvägen med dess aflägsna banstation på Södermalm, utöfva samma inflytande, äfven om den ena stationen läge vid Jernvägen och den andra vid Klara sjö.
Likaledes får Utskottet., på grund af en anmärkning jemväl af Herr af Billbergh j föreslå, att orden: vid införseln uti den period, sorn angar förtullningssättet af Gryn och Mjöl, må, såsom öfverflödige, utgå. Spetsar och Strumpor: Herr Grefve Posse har ansett den 1’öreslagne tullen för dessa artiklar för hög, i anseende lill den lätthet hvarmed de kunde tullförsnillas; men deremot har Johan Andersson från Upsala Län yrkat, alt tullen derå borde uppsättas, för Spetsar lill 25 R:dr U. och för Silkesstrumpor i R:dr 32 sk. paret. Som Utskottet, oaktadt desse anmärkningar, funnit de redan föreslagne tullheloppen vara de lämpligaste, kan Utskottet icke tillstyrka någon förändring deri; men då genom tryckfel tullvärdet blifvit uteglömdt för Strumpor af Linne och Ylle, bör detsamma utsättas, och föreslår Utskottet i detta afseende 24 sk. paret. Talg: Herr Ekerman har ansett tullen å denna artikel, sorn vore en nödvändighetsvara, för hög. Utskottet, som dock vidblifver sitt förslag i denna del, får till stöd derföre åberopa det flere gånger anförde skälet för uppsättning af införseltullen å Ladngårds-producter. Tallkottar och Tallstrunt: Johan Andersson från Upsala Län har yrkat en förhöjning i införseltullen lill 5o procent af värdet, men för detta yrkande icke anfört något skäl, sorn kunnat föranleda Utskottet att frångå dess gjorda tillstyrkande i detta fall. Tobak: Herr af Billbergh har önskat, att importtullen å tobaksstjelkar förhöjdes till 4 hvilket skulle göra en ökad inkomst af omkring 20,000 R;dr, men egentligen afse en uppmuntran för inhemska produetionen.