Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu finnes dock åtskilliga förtydningar i de unionella förhållandena, som af föregående talare blifvit anförda och som icke stå i strid med den unionella likställigheten och hvilka jag anser vara af vigt för unionen om de komma till stånd. Uti denna rigtuing vill jag icke emotsätla mig en underd. framställning om revision, egentligare sagdt, om ett tillägg till unionsfördraget; och då Frih. Sprengtporten i så väl sitt yttrade som skriftligen afgifna förslag fullkomligau uttryckt mina asigter i ämnet, så åter står mig, hvad lista punkten angår, icke annat, än en begäran att med Hr Frilnn få mig förena. Den 17 Mars e. m. 271 Hvad åter 3:dje punkten angår, så yrkar jag afslag på Utsk:s förslag, såsom olämpligt, obehörigt och olagligt. Frågan rörande Riksståthållareskapet finnes icke vidrörd i RiksAkt. en, är således icke af unionel natur, utan en angelägenhet, som uteslutande rörer Noriges Storthing och Unionskonungen. En blick på bi or iges Grundlov gifver stöd åt mili anförda åsigt. Tillsättningen af beriirde embete är aldeles vilkorlig och af Konungens godtycke beroende; detsamma är äfven förhållandet huruvida KiksStåtluillaren skall vara Svensk eller Norrman. Nämnde person är derjemte helt oell hållet Norsk embetsman och kan ställas under tilltal inför Norsk Riksrätt. Dess så väl utnämnande som entledigande har slutligen alltid egt ruin i uteslutande Norskt Statsråd och aldrig blifvit föremal för Svenskt Statsråds handläggning. Ofverväger man allt hvad jag här anfort, utan att hemta ledning af någon förut fattad mening, så är jag öfvertvgad att min här förut tillkännagifna åsigt om RiksStåthållareskapet icke skall blifva bestridd. Ett ytterligare skäl till detta förfarande skall man finna, om man, om jag så får säga, vänder om frågan. Låtom oss nemi. antaga, att det icke varit Noriges Storthing utan Unionskonungen, som önskat Ståthållareskapets afskaffande. Huru skulle väl då tillvägagåtts?
Till detta förslag har Herr Grefve af Ugglas, Ludvig, fogat den anmärkning, dels att tryckningen af ifrågavarande protokoll icke borde dröja så länge som tryckningen af Ståndets alla protokoller, hvilken vanligen icke sker förr än ett år efter Riksdagens slut, hvarföre Grefven hemställde, att samma tryckning borde verkställas så snart de protokoll som anginge denna fråga blefvo uppsatte och justerade, dels ock att det torde vara tillräckligt, att den ifrågasatta utdelningen inskränktes till hvarje församling i Riket, dels slutligen att öfverläggningarne i representationsfrågan borde utgifvas som en serskild afdelning, utan sammanblandning med andra ämnen, och har Herr von Francken, August, föreslagit det tillägg till Grefve Mörners motion, att namnen på alla Ridd. och Adelns ledamöter vid innevarande riksdag jemväl borde tryckas och åtfölja protokollet, på det att deu stora allmänheten måtte få kännedom ej mindre om de personer, som röstat mot det Kongl, representationsförslaget, än äfven dem, hvilka röstat för detsamma. Utskottet har tagit berörde framställningar i noggrant öfvervägande; och finner, lika med motionären, det vara af serdeles vigt och mångsidigt intresse, att öfverläggningarne hos Ridd. o. Adeln rörande ombildningen af representationssättet, hvilka hitintills endast genom några allmänna tidningar varit i mer eller mindre stympadt skick offentliggjorda, må efter de justerade protokollen fullständigt bringas till en större allmänhets kännedom, desto heldre som dessa öfverläggningar utmärka sig lika mycket för sitt sakrika innehåll, som för sans, hofsamhet och ett Ridd. och Adeln värdigt betraktelsesätt af den ödesdigra frågan; men då alla skäl och grunder för de skiljaktiga meningarna i ämnet finnas under debatten i Rikets Ständers plena den 4, 5, 6 och 7 December å ömse sidor anförda och utvecklade, anser Utskottet det för det åsyftade ändamålet göra tillfyllest, att protokollen ensamt för nämnde dagar blefve för allmänheten utöfver riksdagstrycket till - Riildarhus-Utskotets Utlåtande JK 5. gängliga.
St:rs Förstärkta StatsUtskotts Memorial, ang:de verkställd votering i fråga om Bevillnings erläggande för ProsleTunnor. Sedan, enligt aflåtne ProtocoIlsUtdrag, samtlige RiksStånden den i4, 17 och 19 sistlidne Augusti bifallit den, i anseende till yppade skiljaktiga Beslut i afseende på förhållandet i ofvanberörde ämne, af 15 e v i 11 - ningsUtskottet i Memorial N:o 38 föreslagne voterings Proposition; nemligen: ”Den som vill, att ProsteTunnor skola, likasom andre Löne-Inkomster till Bevillnings erläggande uppgifvas och beräknas, samt att ett stadgande derom »kall i BevillningsFörfattningen inflyta, röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, komma ProsteTunnor att, i likhet roed Bmbetsoch Tjcnstemäns resepenningar oell tractamenten i Kronans Ärenden, från Bevillning fritagas, och stadgandet härom att införas i BevillningsFörfaltningen;” så har, vid sammanträde denna dag, af Förstärkta StatsUtskottet omröstning öfver berörde Proposition blifvit verkställd. Oell då, efter voteringssedlarnes öppnande, befunnits, att rösterne utfallit med 5o Ja och 69 Nej; samt Nej således vunnit; skola Prosle4 B. 20 2g6 Stats-Utskottets Tunnor, i likhet med Embetsoch Tjenstemäns resepenningar och tractamenten i Kronans ärenden, vara fritagne från bevillning, hvarom Stadgandet bör i Bevil iningsFörfattningen införas. Hvilket förstärkta StalsUtskottet skolat vördsammeligen anmäla. R. St:rs Förstärkta StatsUtskotts Memorial i i anledning af skiljaktiga Beslut inom Ilespective RiksStånden, ang:de Stämplade Pappers A fgiften.
Dock anser jag att rättigheten till ett på så sätt förverkadt medborgerligt förtroende bör anses ålerförvärfvad i och med detsamma omyndighetstillståndet upphör. a:dra mom. uti i §:n stadgar förhöjdt ansvar för den som befinnes öfverlastad inför Konungens Bef:h:de eller någon domstol eller vid de uti mom. Uppräknade allm, sammankomster. För min del anser jag ansvaret för dessa händelser icke böra förhöjas, utan att det bör förblifva vid 3 r:dr 16 sk. böter, dels derföre, att om ansvaret förhöjes, skall det blifva svårare att få personer att inställa sig vid sådana sammankomster, der deras närvaro erfordras, emedan de skola frukta att blottställa sig för en förseelse, som kan ådraga dem så höga böter, och dels emedan frestelsen till omåttlig förtäring af brännvin och starka drycker vid dylika sammankomster är större än uti enski Idta lifvet, särdeles förmedelst de mångfalldiga s. k. smyghandteringar, som vid sådana tillfällen finnas och svårligen lära kunna förekommas. 3:dje mom. i i §:n bör stå qvar, men deraf följer också, att om uppenbara kyrkoplikten i allmänhet kommer att försvinna, så måste den äfven här upphöra. Jag har redan antydt den mening, att jag är särdeles mild i lagstiftning mot fylleriförseelser; men uppå andra sidan, att ändamålet torde anses bäst vinnas genom hårda straff, har jag trott att man bör gå en medelväg. Jag har den öfvertygelsen, att det icke är del hårda straffet, som afskräcker för fylleri-förseelsen, oci) att ändamålet förfelas, om man icke på annan väg kan söka befrämja det.
Maj:t täcktes låta genom Dess Wettenskaps-Academi utarbeta en kort handledning i ämnet med comparativa tabeller och anbefalla vederbörande, att undervisning skulle i Folkskolorne från och med år 1842 meddelas i det nya, på decimalräkning fotade, systemet för mått, mål och vigt; samt att, så snart någon allmännare kännedom derom kunde anses spridd, Kongl. Maj:t täcktes, dock sednast inom 10 år, låta utfärda Nådig Författning om det nya systemets antagande till efterlefnad. Enligt hvad upplyst blifvit, har den handbok, hvilken 'WettenskapsAcademien blifvit i Nåder anbefalld att i berörde ändamål utarbeta, ännu icke blifvit färdig. Det nya systemet för mått, mål och vigt har således ännu icke kunnat utgöra föremål för den allmänna folkundervisningen. Vid sådant förhållande och då Utskottet delar den vid förra Riksdagen yttrade åsigt, alt, innan tillämpningen af det nya systemet tager sin början, en allmän kännedom derom bör vara spridd, finner Utskottet tiden för dess påbjudande ännu icke yara inne. <5 Allm. Besv,- och Ekon.-Ulskottets Betänkande3 N:o 111. Då Utskottet dessutom anser detta systems införande böra åtföljas af decimal-räkuingens antagande i afseende å myntet, men Rikets Sländer vid innevarande Riksdag afslagit framställningen härom, har Utskottet icke kunnat i vidsträcktare måtto understödja den nu uti ifrågavarande ämne väckta motionen, än alt tillstyrka, det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, sedan den Handbok uti ifrågavarande ämne, hvilken Vetenskaps-Academien fått sig uppdraget att utarbeta, blifvit färdig, täcktes anbefalla vederbörande att undervisning i Folk-skolorne malte meddelas, uti det nya, på deciinal-räkningen grundade, systemet för mått, mål och vigt, samt att, så snart någon allmännare kännedom derom kan anses vara spridd, Kongl. Maj:t täcktes låta utfärda 'ådig Författning om det nya systemets antagande till efterlefnad från den tid , Kongl.
Höglofl RDdrrskapel och Adeln förledna Sommars utsätta Terminen, da Staren skulle befrms »frän, aic nu längre föda och underhålla, samt löta uppösa, de Femkioriva stycken hästar, hwilka af Högloft Smtö-U skottet, wid bestämmandet af Kongl Majtts Hof-SrarS bohoswer Subtraherades, och för Siakens räkning skaile ft^äljaö; sa för jag Miv Den 5 Jannarri. 215 nied anledning häraf, urkedja mig Högloft. Riddrrsia? piks samt Adelns benägna tillstånd nämna, ort kill en liken hielp för Rikets mangfalldiga, om ej oräkneliga bchsfwer och projcctcr, samt läkknad för det aniagna ädelmodiga Systemet, wi »u da kunde laka igenon, wederbörande försälja de oswarmämde sa stycken Hastar; och hwarom aine gangor förut af en wärd stdamot samma örjkan i Somras b.'sf srugtlöst framsta^,r. Jag kan ej frångå det jag sinner wederbörande, Skol! Stat af Pmriokisme och tacksamhet emot dega Trotjenare pä 4 ben, iagktagik en stilla incognilo wio de motioner som om deras förafskedance eller sä langwariga bibehållande warit i sraga till närwarande dato; men detta hörer till wackra känsior som jag för mia enffilora de! i afseende pä Stars C stans tomhet ej kan bervida, än mindre längre tillstyrka. Da dc» stora Riks.Bouptcckuinzen sörräkkadcS, wörö asta höga wsderbörande öfwer Kongl. Smllet närwarande, och gafivo med största sorgfällighet tillkänna Hastarncs härkomst, meriter och lynnen, samt bättre och sämre guaiiteter; da fag will cnndra mig, cut någon af Hästarne anmälts som blindsr, men anda försedd med god matlust.
Jag sade att den ena af dessa punkter rörde åtskilliga nu orepresenterade samhällselementers intagande i representationen. Utsk. har trott allmänna tänkesättet vara ense om att man borde borttaga den disqvalilikation, som nu hvilar öfver 220 Den 27 Maj e. m. embelsmännerna, så att om en person eljest liar representationsrätt han äfven skulle få behålla denna rätt under alla förhållanden, och icke, såsom nu är händelsen, derifrån förhindras, derföre att han är eller varit embetsman. Vidare ansåg Utsk. att då presterskapet från uråldrig tid egt representationsrätt, och då man för några år sedan ansett såsom ett corrolarium, deraf följa och derföre äfven meddelat represenlationsrätl ål Universiteterne och Vetenskaps-Akademien, så skulle äfven en följd deraf vara, ali sedan vetenskapens tjenare blifvit i representationen intagna, jemväl uplysningens tjenare så blifva d. v. s. representationsrätt äfven medgifven åt skollärarne. Utsk. har vidare ansett meningarne vara ense derom, att såväl fabriksidkare som ock alla andra, hvilka idka sådana näringar, som enl. författningarna hänföras till borgerliga yrken, äfvensom husegare i stad eller köping borde i representationen äga plats. Det är egentligen ang:de dessa medborgareklasser, Utsk. ansett allmänna meningarna vara ense. Det återstår visserliga) ännu en vigtig medborgareklass nemi. tjensternännen, men Utsk. ansåg meningarna angtde deras intagande icke vara ense, och jag tror att Utsk. deruti haft rätt. Det är icke nu min mening ali försöka utreda huruvida det må vara rätt att embetsmäunen såsom sådane ega representationsrätt, men ett faktum torde vara, alt meningarna huruvida så bör vara eller icke, ännu äro stridiga.
M:ts nådiga Propos. Hr von Knorring, Erik Oscar, anförde dels skriftligen, dels mundtligen: Med förvåning har jag hört Hr Hjerta här påstå, att man nu först börjat tänka på de vådor som kunnat uppstå af Interims-tegeringens närvar:de organisation; ty, om jag icke allt för mycket missminner mig. så förspordes under sista Interimsregeringen just från de med Hr Hjerta liktänkande mera klander mot densamma, än från något annat håll. Att nu återemittera frågan skulle icke innebära något annat än att R. o. Ad. ansågo de mot Regeringens förslag gjorda aninärknrr vara rigtiga. Jag inser ej att Utsk., i händelse af återremiss skulle kunna göra något vidare till saken ; och med all den talent och skicklighet, som Utsk:s Ordf:de besitter, är jag likväl öf - Den 18 Februari e. m. 491 vertygad, att det skall blifva honom omöjligt att kunna förmå de 2;ne Stånd, som varit mot saken, att frångå sin åsigt. Detta är ett skäl, hvarföre jag icke kan gå in på en återremiss och hvarföre jag anser att flera af de ledamöter, som här yrkat en sådan, bättre skulle uttrycka sin mening genom bifall till den Kongl. Propsstn. Hvad nu angår vissa af Frih. Raab och Hr Carleson yttrade farhågor, så tror jag att de hvila på oriktiga föreställningar, hvarförutan jag anser att isynnerhet Frih. Raab begagnat något för skarpa ordalag. Hr Frihtn yttrade nemi. att han ansåg stora vådor kunna upkomma deraf att en Prins fick föra Regeringen när Konungen derifrån vore hindrad, emedan historien bevisar, huru som horsklyslnaden trifs på uphöjda platser etc. Jag "får då anmärka, alt talaren förmodligen glömt, att dessa fall icke inträffade i det 19:de seklet, utan på en tid, då Sverige icke egde några ansvariga rådgifvare, icke någon fri press m. m. Nu äro förhållandena så olika att jag anser jetnförelsen med Gustaf Wasas söner m. fl. historiska exempel icke vara lämpliga och således icke behöfva uptagas till vederläggning. Jag önskar att det Kongl.
Götha canalholags actieägare kunde blifva mindre, om Svea canal går i verkställighet; men jag ber honom örn tillstånd att få uppriktigt förklara, att då jag ser Götha canalholags intressenters utdelning ställd i bredd med fäderneslandets stora nytta af Svea canal, så bryr jag mig platt intet om hvad större eller mindre utdelning Götha (kanalbolags delägare få, och önskar vinna den stora nyttan för fäderneslandet. — En annan värd ledamot, Hr Hjerta, har citerat en del af mitt yttrande, men så oriktigt, så skeft, att det endast har någon jemförlighet med den ovilja emot min person, som man ser i Aftonbladet hvarje gång dess redaction får tillfälle att nämna mitt namn; en ovilja, som jag icke kan föreställa mig härleda sig från annan grund, än den oförlåtliga sjelfständighet jag har att icke böja mig under den opinions tyranni, som den fria pressen arbetar för. Jag har icke sagt — jag åberopar det protocoll, som snabbskrifvare här förra — jag liar icke sagt, att efterverlden skall känna medömkan med de personer, som talat emot canalen. Jag har sagt, att jag befarade att efterverlden skall anse med medömkan andan af den riksdag, som vill anslå 1^ million till fängelserna, till ett företag, för hvilket sunda förnuftet säger mig att icke en half kan användas lill nästa riksdag, men nekar en summa af 200,000 rtdr till det största företag, som Sverige någonsin haft. Detta har jag sagt. Jag har icke angripit några personer. Också har jag med skyldig aktning hört, att de talare från andra sidan, på hvilka detta yttrande af Hr Hjerta måhända åsyftat att inverka, ehuru framstäldt med den färdighet, som denne ledamot aldrig eftersätter, icke låtit förleda sig till ett anfall emot mig för ett yttrande, som jag icke haft. Jag slutar med att vördnadsfullt anhålla om propos. på bifall till den framställning, som Hr Lagerhjelm gjort; likväl begär jag, all den må rättas på sätt som Frih. Cederström och Hr von Hartmansdorff framställt. Hr Lagerhjelm:
N:o i5o, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. de vid StatsUtsk:s utlåt. N:o i5o gjorda anmärknlr föranleda dess återremitterande. ioo Den 3 Junie. ra. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 20. Nej — 8. Under voteringen bade FJr Frih. o. Landtm, bortgått samt öfverlemnat klubban åt Frih. Gederström, Jac., innehafvande plats på Riddarhuset såsom fullmäktig för Grefliga ätten Lagerbjelke. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till i på morgonen den 4 Juni. In fidem protocolli, F, O. Silfverstolpe. Thorsdagen den 4 Juni i84o. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 6 prot.utdr. för förliden gårdag e. m. Justerades pleni-prot. för den 22 sisth Maj. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr von Hoffsten, Rengt, anmält sig vara förhindrad att längre fortfara såsom ledamot i Ridd.Utsk., men anhållit alt det oaktadt blifva bibehållen vid sin riksdagsmannarätt. Bifölls. liiFrih. o. Landtm, tillkännagaf tillika, att Hr Rappe, Joli. Axel Gust., hvilken blifvit utsedd att under den åt en ledamot beviljade ledighet inträda i BancoUtsk., afsagt sig nämnde förtroende; att Gr. Hamilton, Jacob, samt Frih. 1- kerhjelm, Joli. Carl, båda ledamöter i Bevilln.Utsk., erhållit 3 veckors ledighet; att Gr. Hamilton, Malcolm, ledamot i BancoUtsk., erhållit 3 veckors ledighet från den 9 dennes, och att Frih. Tersmeden, Wilhelin, ledamot i Const.Utsk., 14 dagars ledighet från den 10 dennes; och anmodade Hr Landtm.
Byggnadskostnaden derföre borde äiveQ af Statsmedlen tillskjuta^ roen af Masugnsägatne återbetalas, inom viss föreskrifven tid, Gcb till'Visst belopp åsiigén. Om t. ex. 8 pråmarj förmedelst en ÅÄjgfnäschin kunde transportera 2400 Skeppund Malm £ Svensk mil på 1 timmes tid, edler en mil på 2 timmar, så inses lätt, hvilken betydlig Malmtransport med ringa personal och på kort tid skulle kunna åstadkommas. Emellan Malmberget och Masugnen vid Varkijaiir kiiade ert sådan resa framoch åter Verkställas på tvenne dygn. Likväl torde återbctalningsvifkoren för de af Staten lemnade bidrag, böra göras ganska lindriga, emedan den ellet dt som från första början grundläde denna rörelse i Lappmarken, väl förtjena ert sådan förmån, hälst han ändock måste vidkännas mycken möda, mångå omsorger, och många uppoffringar, särdeles för att bringa kolningärne uti riktig Och vederbörlig ordning. ^ Emot erhållande af vis§a fördelar, kundé deremot Masugnsägarne förbindas, att med drift och ordning, fortsätta Hyttebruket, så att t. ex. Första året tillverkades 500 Skeppund Tackjern, Andra året 7 å 800 Skepp, Tredje året i,oöo å 1,500 Skepp, Fjerde och Femte åren 1,500 å 2,000 Skepp, och sedermera minst 2,öoo Skeppund Tackjern årligen, undér öågra vissa år, hvarefter Näringen hunnit des» l4 Den i September f. m. stadga, att rörelsens egen vinst ersätter mödan, utan biträde af främmande understöd ; men om de öfverenskomne villkoren försummades, borde Egendomen af Kronan kunna öf - verlåtas till annan ellsr andre personer, att pä samma vilkor drifvas, sedan full ersättning, för den afträdande Egarens kostnader förut blifvit erlagd. Enligt de underrättelser jag erhållit om locala förhållandet, är Ruotivare för närvarande, det enda Malmfält inom Luleå Lappmark, hvarifrån transporten med minsta kostnad kan verkställas sjöledes, sedan Segelleden en gång kommit sig i ordning.
Utskottet denna lydelse: Jemf. § 83. Mom. \. De å Diskont-verkens lånerörelser inflytande räntor och öfriga vinstmedel få icke utlånas, utan skola, efter afdrag af utgifterna för Diskont-verkens förvaltning och beloppen af de lån, hvilka vid de årliga revisionerna kunna varda inom linien förda, efter utgången af hvarje qvartal, så fort ske kan, till Banken inlevereras. Direktionerne öfver Diskont-verken i orterna åligge det jemväl alt till Banken insända de kassabehållningar, som icke i och för rörelsen ovilkorligen erfordras. Mon. 2. Der ej annorlunda, i afseende på vissa inom linien förda lån, finnes vara af Rikets Ständer särskild föreskrifvet, ege Diskont-verkens Direktioner icke att å diskontlån efterskänka något af hvad, enligt gifva föreskrifter och gällande författningar, bör erläggas, utan skola alla frågor örn antagande af ackorder eller beviljande af eftergifter underställas nästblifvande Bankoutskott till afgörande, i den ordning, instruk O ’ C7 tionen för detta Utskott stadgar. 14 Banho-Utskoltets Memorial M 61. läggas, utan skola alla frågor om eftergifter underställas nästblifvande Banko-Utskott till afgörande i den ordning, instruktionen för detta Utskott stadmar. O De i § 84 intagna föreskrifter tillhöra instruktionerna för Diskontoch Lånekontoren, men icke Banko-reglementet, och Utskottet hemställer alltså 9:o. att 84 § må från blifvande reglemente uteslutas; så lydande: Mom. 1. De till Ombudsmännen, i och för indrifning, utiemnade lånedokumenter upptagas i lagsökmngs-diarium, uppstäldl enligt antaget formulär.
Säkerligen ärö nödvändiga och böra gillas; men att försigtighetsmåtten fortfafra* sedan behofVet af dém upphört och synnerligast sättet huru de förledit år med föråadringaf Och tillägg åter upplifvats, kan ej 4 S)en 5 Juni i, annat an väcka uppmärksamhet och oro, då det genom Circulaire af Hans Excellence StatsMinistern för Utrikes ärenderne, blifvit Herrar Landshöfdingar anbefaldt, att verkställa denna Policeordre, hvarutinnan således saknas den form, som 38 §. RegeringsFormen bjuder, för att göra gällande alla ifrån Konungen utgående expeditioner och befallningsm men dådet visserligen varit utom gränsen för EconomiUtskottets befattning, att ingå i pröfning om lagligheten af denna sednare åtgärd, så lemnar jag äfven den delen deraf, för att vid detta tillfälle ensamt uppehålla mig vid sjelfva olägenheterna i tillämpningen och derutaf, efter min tanke, följande behof af ändring. Sverige är nu mera efter olyckliga krig och derigenom beredde förluster af flere provincer, satt uti ett så stort isoleringstillstånd, att det samma visserligen icke af oss sjelfva ännu mer borde förökas. Våra förhållanden till främmande Stater måtte för det närvarande till det mästa inskränkas till blott commerciella; och synes det mig som vi således voro i största behof af en lätt och obehindrad communication med utlänningen till handelens orubbade bedrifvande, hvilket visserligen ej kan äga rum så länge resande handels-agenter flere månader kunna uppehållas vid gränsorterna, i afvagtan på p3ss, för att slippa in i Landet. Det är för mig omöjligt att nu förstå behofvet eller nyttan af denna formalitet. Är det för att förekomma misstänkta eller illasinnade personers resor genom landet, så förutsätter det, då alla nationer ej i detta fall äro Cai 3 Junii. i lika behandlade, ett misstroende som jag fruk« tar svårligen kan rättfärdigas.
Tullinkomst af allmänt förbrukade varor j rmn Iramförallt fä star man sig vid det anmaiktsmgsvärda för - 2 6a Den 28 Junii f. m. hållandet att, hos oss, en del af till införsel förbudne varor, till drägter och uniformer varit förskrifne; och synes man hafva fattat den öfvertygelse, att alla Prohibitiv Sy [lerner Gro Jkad ■ lige och böra afskaffas Med fördomsfri sakkännedom, lärer väl icke heller någon kunna bestrida, att sådane systemer, i hvad. de äro ftlaklige, och för ifver drif ne, böra rättas, likasom att näringsfrihet inom ett land bör befrämjas, så långt det med framtida förmohn och bestånd är förenligt; men lika obestridligt är, att de skadligaste af aila följder uppkomma af en för hastig, och en ej nog väl öfverlagd öfvergång, från en ytterlighet til! en annan af motsatt förhållande. Erfarenheten bevittnar, att intet land vid första uppkomsten af Fabriker, Manufacturer och Näringar, genast uppnått fullkomligheten: Huru har då denna vunnits? till exempel i det märkvärdiga England, hvars Fabriksvaror väcka vår beundran, huru har msn uppkommit till denna fullkomlighet?