Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Danila uppmuntran behöfwa näringarne i samma män som Landet är vidsträckt, och forldner antingen redan ä» ko, eller sannolikt snart skola blifwa, högt uppl» isne. Hos oss har ma» redan kommit till den grundade - Den i September. sr dadé öfwerkygelsen, akt bäde Statens allmänna och jordbrukarens enskilta fördel kräswa, det denne hellre mä sphlosätta sig med sitt jordbruk och sina hemslöjder , än att under forflande pä aflägsna allmänna wägar förspilla sin tid och sitt foder, sörderfwa sina dragare, sin helsa och sina seder; och det är lätt räsedt, att den tid tillstunda,-, dä ätstillige näringar i hjertat af Riket stola alldeles upphöra, blott genom transportkostnaders dyrhet. Venna wädliga belägenhet förckommeS säkrast och i alla afseenden bäst genom öppnande af ifrägawarande Kanal, som bereder wäg för utländsk handel midt igenom Riket, och sammanbinder twä af betz största insjöar och flera desi tvigtigaste provinccr. Mänga nu obrukbara fält i be trakter, dem Kanalen komme att genomgä , stulle snart hlifwa odlade. Bruksrörelsen stulle winna betydligt genom mindre kostsam transport af metaller frän en del af wära Bergslager, och genom lättare ätkomst till den Spannemäl wära bördigaste orter frambringa. Ätstillige af Rikets smärre Städer stulle tilltaga i wälmakt och handel genom denna anläggning. Transporten af sill och salt, af Norrigefistwaror, af trädwaror frän wära midt i landet belägna skogar, af alla detza trakters egna produkter och tillwcrkningar, af alla nödwänbighetswaror, dem de mäste ifrän aflägSnare förskaffa sig, stulle till oberäknelig nytta lättas.
Rikets sannskyldiga nytta, eller att nägon Stats-Secreterare icke med owäld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfwat, äge da Utskottet att sädant tillkännagifwa för Riksens Ständer, hwilka, om de sinna Rikets wäl det kräfwa, kunna hos Konungen skrifteligcn anmäla deras önskan att Han wille ur Stats-Rädet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hwilka anmärkning blifwit gjord. Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena wäckas och af andre Riksens Ständers Utskott, än Constitutions-Utskottet, hos Ständen andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröfwer blifwit hördt. Under Riksens Ständers öfwerläggningar derom, skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilde Personers eller Corporation ers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas. 8 108. Till Tryckfrihetens wärd skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordn» sex för Kunskaper och Lärdom kände Män jemte Justitiw-Ombudsmaniien, som bland dem före ordet. Desse Committerade, af hwilka Twa, utom Justitice-Ombudsmannen, skola wara Lagfarne, äge sädan befattning att, i händelse nägon Författare eller Boktryckare innan tryckningen sjelf öfwerlemnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruwida ätal derä, efter Tryckfrihets-Lagen, kan äga rum, skola Justitia - Bilaga till Mem. N:o 1. 59 Ombudsmannen och minst Trenne Committerade, hwaras en Lagfaren, ett sädant yttrande strifteligen afgifwa. Förklara de deruti, att skriften mä tryckas, ware dä bade Författare och Boktryckare fran allt answar frie, och ligge det ä Committerade. Desse Committerade skola wälfas af Riksens Ständer genom Sex af hwarje Ständ utsedde Electorer, som röste samfält och icke Ständswis.
Donde-Ständets Ledam. wägnar, dets Ledam. wägnar, Wedelin. keftr^oftnsson. 6- luneliuL, Uppläst hos Ridd och Adeln den 6 Julii. Prest-Ständer den 6 - Borgare-Ständct d. 6 - Bonde-Ständct den 6 Riksens Häglof!. Ständers Stats,Utskotts Betänkande uti hos Hederwärda BondeStändet wäckt fräga om förhöjning i postskjuts - Legan, m. m. benoni Prvtocolls - Utdrag af den 28 Maji samt dxn i.sta och z-dje i ststledne manad, hax Heder warda - nz2 Den 6 Julli. warda Bonde-Ständet till Stats, Utskottet remitterat Riksdagsmannens Daniel Selanders fran Wester Norrland, Anders Andersson Åbergs fran Westerbotten, Pehr Nilssons fran Christianstads Län och Magnus Jönssons frän Jönköpings Län till Ständer ingisne Memvrialer, hwaruti de, under andragande huru som Skjutslegan för Postföringen, femte de Post-Bönder serstildt sörundt friheter och förmäner, nu mera icke swarade emot de med Postförseln förenade ^beswär och kostnader, anhällit: Selander och Aberg, att Postförare mätte undfå samma skjutslega för Postföringen, som för Gästgifware-skjutsen är eller kan blifwa bestämd, samt tiden till Postens fortskaffande fastställas i likhet med hwad för Gästgifware, skjutsen är förordnadt till is timme pä milen, men i swart wäglag och uti de Orter, der backige och dälige wägar finnas, såsom isynnerhet med Norrland inträffade, utstakas till 2 timmar:
Maj:ls Nådiga Bref den 23 Februari 1838, angående afgift till Stockholms stad för rnälbara våla varor, som sjöledes till staden inkomma, uti hvilken fråga flere bland Ståndets öfrige Herrar Ledamöter sig yttrat; oell 2:o Herr Berglunds, i fråga om fri utförsel af tackjern, uti hvilken angelägenhet llere ibland Ståndets öfrige Herrar Ledamöter yttranden afgifvil; - 54 Prot.-Utdrag, den ty Augusti 1844- Till Lag-lJtskottet: Herr C. J. Kocks, angående förändring af 9 Gap. 8 § Handels-balkeu ; och Till Bevillnings Utskottet : Herr Lindblads, i fråga om förändring i villkoren för bränvinsbränningen i Riket; vid hvilken remiss åtfölja serskildta, i anledning häraf, i110111 Ståndet afgifna yttranden. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Majrls nedannämnde, den 10 dennes, till Rikets Ständer meddelade oell samma dag å Borgare-Ståndets bord lagda Nådiga Skrifvelser: *3 o l:o angående den nya ordinarie soldatroleringen i Riket: Lades lill bandiinga i ne; 2:o i fråga om förhöjning af det i Rikets Ständers Bank för JetgtContoret beviljade oreditiv: Remitterades, jemte flera, i anledning häraf, inom Ståndet afgifna yttranden, till Banco-IJIskottet; 3:o i fråga om delaktighet i Civil-Statens pensions-inrältning för Borgmästare i Rikets Släder, utom Stockholm, äfvensom för GommissionsLandtmätare: Remitterades lill Stats-Ulskoltet.
117 till alla Embetsverk, Collegier , HofRätter , Eandshöfdingar, Consistorier , Domare m. ii., der PostContoir finnas, dicette med Posten insända sädane handlingar , hvilka endast fordrade deras inlemnande, äfven med Recommenda tion, då säkerheten ansågs påkalla densamma, som borde i Embetsverkens Diarier genast antecknas, till bevarande af fatalier och bestyrkande af uppfyllde föreskrifter; hvarigenom ej allenast den vidlyftiga Postgång skalle undvikas, som åtecknas Eandshöfdingarnes Utslag till iakttagande vid ändrings sökande , utan äfven för Allmänheten besparas kostnader till Fullmägtiges antagande i den minsta angelägenhet , samt säkerhet för vigtiga handlingars ingifvande vid föreskrifven tid beredas , och 3:0 Har Herr Grefve Gyllenborg anmärkt angelägenheten af något stadgande, som beredde ett allmänt begagnande af Post-inrättningen, samt yrkat antingen att Postgång borde inrättas Socknevis för dem som bo aflägse från Städer, eller ock , i händelse antagliga hinder deremot skulle ligga i vägen, att alla Ansökningar, Besvär och Förklaringar , som i allmänna mål och i grund af allmänna skyldigheter till Eandshöfdingarne af Länens Invånare infordrades, borde af KronoBetjente emot Bevis ernottagas och till Landshöfdingarne insändas, och i samma väg Eandshöfdingarnes Utslag eller föreskrifter Länens Innevånare tillställas, utan besvär eller kostnad dervid, samt att, likväl emot betalning, ett lika förhållande måtte iakttagas i enskildte mål, som fordrade Eandshöfdingarnes Embetsåtgärd. iI8 Bevillnings*' och BesvärsXJtsik. Bdänkanåen. Utskotten hafva öfvervägat hvad detta Memorial innehåller och finna väl å ena sidan, att dubbel Postgång alla
Under behandlingen af detta ärende hafva Rikets Ständer, med afseende å de vid alla Riksdagar förekommande frågor om byggnadshjelp ål brandskadade städers invånare, funnit någon lämplig åtgärd böra vidtagas för att framdeles kunna minska behofvet af Statsverkets anlitande om låne-understöd vid hvarje tillfälle, då en stad varit af betydligare eldsvåda hemsökt. För sådant ändamål och på det att de brandskadade städernas invånare måtte, ulan statens mellankomst, kunna uppföra sina nedbrunna byggnader, få Rikets Ständer, enär genom lid efter annan inrättade brandförsäkrings-anslalter tillfällen blifvit för husegare beredda att med i allmänhet löga känbara uppoffringar erhålla ersättning för de genom brandskador förorsakade förluster, hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att då städernas invånare synas i väsentlig män kunna minska de svåraste följderna af timade brandskador äfvensom behofvet att anlita staten om erhållande af lånemedel för de nedbrunna sladsdelarnes bebyggande, derest vederbörande uti de för sådant ändamål bildade inrättningar till ett verkliga värdet närmare motsvarande belopp än hittills vanligen skett, brandförsäkra sina egendomar, E. K. M:t täcktes på lämpligt sätt låta dertill uppmana husegarne inom Rikets städer, samt tillika låta erinra dem, att de icke kunna påräkna att utaf-allmänna medel allt framgent erhålla enahanda byggnadslån, som under senare tider elier större eldsvådor blifvit deraf hemsökta städer tilldelade. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 22 Augusti 1857. Expeditions-Utskottets Förslag till tinderd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 15 Aug. 1857. Presle-Slåndet den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Slåndet den 22 ■ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, anledning af väckt fråga om vissa friheter och förmåner för de till komministrars och kapell-predikanters aflöning i sednare tider anslagna hemman och lägenheter. LJ (Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 84). S. A. K.
På deputerade ankommer att antaga och endtlediga nödigt biträdt i göromålen; men på Bancofullmägtige att bestämma beloppet af det arfvode, som för sådant biträde kan påkallas. y.de Punkten. Val till deputerade anställes vid hvarje qvartals utgång, då de afgångna kunna åter inväljas. Sådant val verkställes genom slutna sedlar och, i händelse af lika röster, sker lottning. Då deputerade blifvit utsedde och sedermera när någon förändring inom deputerade inträffar, underrättas Bankens correspondenter i Hamburg derom, med afseende å den signatur på vexlar och bref, som deraf blifver en följd. 8;de Punkten. Så val Bancofullmägtige som Deputerade äro, i och för deras utöfning af ifrågavarande vexelhandel, ansvarige enligt allmän lag och serskildt gällande författningar. g:de Punkten. De Protocoller, som, i afseende å denna rörelse, föras hos Bancofullmägtige, hållas hemliga och få icke utan serskildt tillstånd af BancoUtskottet eller Fullmägtige offentliggöras. Stockholm den 16 Januari 1840. Reservationer. Af Herr Bråkenhjelm} P. R.: ”Ehuru det ej undfallit mig att man uti min vid Banco-Utskottets förra betänkande fogade reservation velat finna den motsägelsen, att, då myntvärdets upprätthållande förutsätter fri vexling och utvexling af silfver omedelbarligen minskar ^utelöpande sedelstocken, vore det af mig föreslagna åliggandet för Bancofullmägtige, att på samma gång bibehålla myntvärdet och rörelse-capitalets belopp omöjligt att fullgöra. 8 Banco-TJtskottets Utlåtandej N:o 3g.
Men om nu, dä tullen skall utgå efter vigt, tullsatsen sättes så låg, att den blott utgör 10 procent af denna varuvigts värde, så blir ju följden, att det förra missbruket blir godkändt till lagligt bruk och nyttjande. Sålunda har Utskottet, utan att dertill ega några beräkningsgrunder, endast på Herrar Rosenblads och Karströms föranledning föreslagit t. ex., att portföljer af läder, hvaraf, enligt hvad jag har mig bekant, ett skålp. 76 Bevillnings-Utskottets Betänkande, M o. skall oförtulladt vara värdt ända till 15 R:dr b:ko, skola draga en tilli af 24 sk. b:ko per skålp. Den föreslagna tullen utgör alltså 3 V3 procent af varans värde, då den nu gällande är bestämd lill 25 procent af värdet. Likaså bar Utskottet för fanérskifvor af mahogny, som nu erlägga tull efter 20 procent af värdet, förändrat densamma till 4 sk. 8 rst. per skålp., hvilket, då 1 skålp. sådant fanér lärer hafva ett medelvärde af minst 1 R:dr, kommer att nedsätta tullafgiften till icke fullt 10 procent af varuvärdet. Jag anser mig derföre, till skyddande af de fabrikationer, som genom godkännande af Utskottets förslag kunde blifva styfmoderligt behandlade, böra vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte bibehålla nu varande taxas stadganden för alla de artiklar, å hvilka Utskottet föreslagit utbyte af värdeförtuli ningen emot vigt-förtullning, men att Rikets Ständer, erkännande fördelarne af ett sådant utbyte, ville i underdånighet hos Kongl. Majit anhålla, att General-tullstyrelsen måtte varda anbefalld att till nästkommande riksdags Bevillnings—utskott aflemna, så noggrannt sig göra låter, uppgift på värdet per skålpund af alla de artiklar, för hvilka förlullningen nu är bestämd i procent af varans värde. 2:o. Kaffe. Kongl.
Denna allmänna ansträngning skulle naturligvis verka på aila material-prisen, och malmbrytaren, kolaren, forbonden samt bergsmannen, som tillverkar tackjernet, sökte alla hvar på sitt håll, att äfven begagna conjuncturen och att dela vinsten med tillverkaren af 6tångjernet. Men då den ljusare dag, som under några få år uppklarnade åter nedgått och försvunnit; då vahran nu fallit i pris, från något öfver 20 R:dr Banco tili något under 15 R;dr Den 12 Februarii, 28ä samma mynt, så har man icke svårt att finna, på hvad punct tillverkaren står, i förhållande till den förhöjning i piis, som alla rudimatetier emedlertid undergått; och man torde nu utan svårighet kunna bevisa, att stångjörnef på många ställen, knappt bär sin egen tillverkningskostnad, samt att ali den högre vinst som bruksägaren nu kan påräkna, är nästan helt och hållit bortfrätt, at de förhöjda materialoch och arbetsprisen, samt forlöner, och ökade utlagor till Statsverket. Sådan är Jernverksägarens närvarande belägenhet, utan förhoppning, att snart se sin ställning förbättrad, och sjelf utur stånd, att vid försäljningen upprätthålla priset å denna dyrbara, samt vid alla menniskans företag användbara produet. Ehuru af bättre egenskaper än andra Nationers jern, emottager utlänoingen detsamma, till ett ganska lågt värde, efter närvarande cours förhållanden icke fullt utgörande 6 R:dr Hamburger Banco och således till 6å väl producentens som hela landets gemensamma förlust. Amärkningsvärdt är det äfven, att jordbruksägaren, befinner sig nära samma förlägenhet, ehuru spannemålsprisen, vissa år under den förflutna tiden varit temmeligen högt uppstegrade. Men han är likväl så vida i lyckligare belägenhet, än jernverksägaren, som förlagerna till jordbruket, äro ringa i jemförelse mot dem, som bergsbruket behöfver.
Det bär förutsatta vilkoret för skatte-nedsättningen är äfven uti Utskottens förslag iagtlaget, och ehuru inkomsten af hammarskalten är uti den nu antagne Stats-regleringen beräknad i/3 högre, än hvad den vid sista Riksdag antogs böra utgöra, eller till 6,000 Skitf i stället för 4>5oo SkU., hafva Utskotten sökt visa, att det förstnämnde beloppet med säkerhet utgår efter den af Utskotten föreslagne beräkningsgrunden. Sedermera hafva Utskotten nu inhemtat, att det privilegierade smidet under nästlidne år blifvit ökadt med 16,000 SkM, så alt, då endast privilegii-beloppet beräknas, med afdrag för frälsesmidet , hammarskatlen redan utgör 5,p5o SkU. och icke mera än 5o SkU behöfva beräknas al den, till följd af smidesfriheten och den föreslagna noggrannare skatteberäkningen, ökade inkomsten, hvilken dock ganska säkert kommer att betydligt öfvetstiga det för denna fyllnad erforderliga beloppet. Häraf torde det visa sig uppenbart, alt den föreslagna skattejemkningen för bruksrörelsen ingalunda skulle leda till ökad tunga för de öfrige näringarne, då Utskotten, långt ifrån att ifrågasätta någon minskning af bruksrörelsens bidrag till statsbehofven, tvertom förutsatt en ganska betydlig tillökning af dessa bidrag; och under sådant förhållande torde något skäl för vägran af denna jemkning icke kunna hemtas derifrån, att en lika förmon icke kunnat beredas åt jordbruket, så vidsträckt, som den blifvit yrkad och torde vara behöflig. Dessutom, om svårigheten att på en gång bereda en allmän skatlelindring, eller jemnt fördela lindringen emellan alla näringar, skulle utgöra hinder för tillvägabiingande af serskilda rättelser af missförhållanden i de fall, der de, utan alla olägenheter, kunna åstadkommas, så skulle man troligen derigenom kanske för alltid vara aflägsnad från hoppel att kunna bringa skalte-systemet till ö'verensstäm ruelse med rättvisa och näringarnes kraf under olika tidsförhållanden.
Den där Leena-Kajsa har släpat mig hit för att framföra helsningar från Risto. Ja. "Min älskade gaf mig på båten Och gjorde förbund med en ann'." LEENA-KAJSA. Åh, tig med era eviga slagdängor. Ditt mått var ännu inte fullt, stackars Johanna. Nu först kommer det värsta. Kan du höra det? JOHANNA. Hvad? Säg fort. TOPPO. Risto bad helsa så mycket. Han är sin kos, kos, kos. Långt i fjerran med Hopptossan. LEENA-KAJSA. Ja, tänk dig. Är karlen klok längre? Att på vinst och förlust ge sig till att vandra kring verlden med en halfgalen flicka. JOHANNA. Hvilken flicka? Hvad talar ni om? TOPPO. Hej, om Hopptossan. Förstår ni inte det? Många, många helsningar från Risto, fast han egentligen inte sände några. Han glömde allting i glädjen att komma tillsammans med sin gamla flamma. Ja, nog har han nu lemnat er att reda er sjelf, men lägg inte det på sinnet. Sjung ni bara: "Min älskade gaf mig på båten Och gjorde förbund med en ann'. Farväl då med hela ståten. Inte sörjer jag minsta grand." JOHANNA. Risto farit sin väg? Nej, det är inte sant. Det kan inte vara sant. Hur kan ni, Leena-Kajsa, genast vara färdig att tro hvad en full karl pratar? LEENA-KAJSA. Det var fler än Toppo som berättade det. Han hade bjudit alla karlarna där på afskedsglas och sagt att nu skulle man inte få se honom här på långliga tider. Ja, ja. Guds vrede drabbar dig hårdt, stackars Johanna. Men tag emot allt med ett ödmjukt hjerta och mins, att han endast tuktar af kärlek. JOHANNA sjunker ned på pallen vid vaggan. Far har lemnat oss. Stygge, stygge far. LEENA-KAJSA. Man kan ändå inte anklaga Risto så mycket för det. Den där flickan ja, det är inte bara mina ord hade enkom gått till krogen för att locka honom. Nog förstår så'na där att lägga ut sina snaror.
Som i ett kaleidoskop besågo de en röra af möblerade rum, alla hvarandra lika beträffande dålig atmosfär, sängarnas halfrena utseende, mattornas solkiga slitenhet och prisens oskälighet. Den inneslöt en hel lifserfarenhet denna inblick i Newyorks nederstads innandömen, men de nygifta hade plötsligt blifvit intresselösa för lifvet. Morgonens friska känslighet och nyfikenhet hade bytts i resignation inför en nödvändig uppgift. Dessa ängsliga, feberögda, smilande eller skyggt frånstötande värdinnor, dessa interiörer, som talade om en storstads smygande hemligheter, och där röda gardintrasor täckte fönstren och fräcka, stundom målade och halfrusiga kvinnor utbredde sin svada, medan undanskyndande karlsteg bortdogo inåt skumma vråar – dessa grymma, halfklädda äkta män, vräkande sig med fötterna på spiselgallren, under det hustrurna skyggt och lågmäldt tiggde Louise om en enda vecka – bara på prof – allt detta ägde ingenting af det bjärta intresse, som endast de ting, hvilka ej angå oss, äga. När de kommo hem på kvällen, var Louise en annan, än när hon gick ut. I denna dags många stämningar hade legat något befruktande, och jordmånen var beredd. Hon kände klart och lefvande hvem hon var: den arbetslöse Tore Hultmans hustru, och snabbt sögo sig hennes innersta rötter fast vid storstadens kvalmiga träskbotten och hämtade därifrån sina lifsvillkor – icke från drömmar. Ännu bleknade ingalunda de gamla ljusen – det var endast en svag gryning af den egendomliga erfarenheten, att vi till sist äro ensamma människor, som måste lita på oss själfva ... och att något finnes som af brist på namn kallas öde, och som kan komma att undandraga oss alla stöd: de otaliga käppar som våra lata och rädda hjärtan och fötter hängt vid. Det obetydliga missljudet makarna emellan hade varit höstfläkten, som skakat den mogna frukten från trädet.
Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets förslag till 2me rubriker med olika värdesoch tullbestämmelser för berörde slags väfnader; Pro!.-Utdra", den a, 14, *5, ty, 18 och 20 Januari i845. 525 10:o, bifölls Utskottets yttrande derom, att skäl icke förekommit, att föreslå förändrade stadganden för creditupplaget; ll:o, det vid 6 § af Tulltaxe-underrättelserna af Utskottet föreslagna tillägg bifölls med den förändring att deri orden: ”bestämmelse i afseende derå, när” skulle utbytas emot orden: ”föreskrift i afseende på de fall då”; 12:o, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets förslag till såväl ett nytt moment vid slutet af 9 §, som förändrad lydelse af sista mom. 11 § af Tulltaxe-underrättelserna; 13:o, beslöts att 15 § af Tulltaxe-underrättelserna må erhålla följande förändrade lydelse: ”för inhemska näringars behof må redskap, mJchinerier och verktyg, äfvensom till deras förfärdigande behöfliga rudimaterier, efter vederbörande näringsidkares för tillfället derom gjorda ansökningar hos Wårt och Rikets Commerce-Collegium, med bemälde Coilegii tillstånd, införas emot en tullafgift, beräknad till 5 procent å värdet; kunnande Commerce-Collegium, på serskilda ansökningar, jemväl meddela tilllä telse till tullfri införsel af sådane varor, -i ringare quantiteter, hvilka såsom prof eller modeller för inrikes, fabrikseller handtverksslöjd införskrilvas. 1 fråga om metaller, till förarbetande i berörde ändamål, skall ansökningen delgifvas Wårt och Rikets Bergs-Collegium, som eger att i gemensamt sammanträde med Commerce-Collegium i ämnet fatta beslut;” 14 :o, i fråga om den i 18 § af Tulltaxe-underrättelserne medgifna drawback beslöts att densamma må erläggas med 4 sk. för såväl ett skålp. dopp-, Candioch Kak-socker, som för ett skålp.
Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N',o 117, 9 N:o 117. Ant. till Exp. Utsi:, d. 21 Nov., 1:1. C e. m. Betänkande, angående föreslagen indragning af vice PresidenlsEmbctena i Hof-Rätterne, och förundrad benämning af Hof-Rutts-ledamöter, samt om ordningen för upprättande af f örslag till ledamöter i Hof-Rätter och Collegier. Sedan Utskottet genom Betänkande N:o 45, i anledning af väckt motion, tillstyrkt Rikets Höglofl. Ständer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, dels att vice Presidents-Embetena i Rikets Hof-Rätter målte indragas, vid nu varande innehafvarnes afgång, dels att Hof-Rätternes samtlige ledamöter benämnas Ilof-Rätts-Råd ocb tillerkännas dermed förenad värdighet, samt för öfrigt, hvad beträffar frågan om ordningen för uppgörande af förslag till Ledamöter i Hof-Rätter och Collegier, hänvisat till serskildt afgifvet Betänkande i detta ämne, så har förstnämnde Betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget och af Bonde-Ståndet bifallet, men till Utskottet återremitteradt af Presteoch Borgare-Stånden, i anledning af anmärkningar: i:o att till Presidenter utnämnas vanligen män af hög börd eller politisk förtjenst, som merendels komma från fremmande Verk, hvaremot det varit vanligt, att till vice Presidenls-sysslor den äldste eller mest förtjente af Hof-Rätlens ledamöter blifvit befordrad; och ehuru hoppet om en högre värdighet eller större lön väl icke kunde bestämma en högre Domares eller annan embetsmans handlingssätt, vore möjligheten deraf likväl att anse såsom hörande till den fria utsigt lill befordran, som borde vara öppen för hvar och en, som går i Statens tjenst, på hvilken man nu, mera än förr, skall göra anspråk.