Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva ock velat framställa en rörande målning på en Subaltem-Officers närvarande belägenhet, och yttra sig sålunda : skiljd från Bostället, måste lian (Officern) hos främmande söka sig ett tillhåll, der sysselsättning med egna angelägenheter oftast helt och hållet saknas, och all hans ressource för att tillfredsställa behof vet af förtro elser, alltid åtföljande sysslolösheten, ligger endast i det contanta arrende-beloppet, som nu äfven skall Den 6 December f. m. 389 rucka till hyra för rum mat, med, ljus, uppassning och klädsel y sådan som den i Stad eller under vistelsen pä ett främmande ställe erfordras : tillgångarne finnas otillräckligare, skuldsättning och obestånd blifver följ fen. Man föreställs sig en yngling, nyss utgängen från Krigs-Academien: han är fattig , han måste redan skuldsätta sig för sitt första accord och sin equipering; men det är dock icke nog : han skall ock för lanta penningar köpa bo och bohag : visserligen beredes hoaom derigenom syssel. sättning med egna angelägenheter , men denna sysselsättning är icke af egenskap att af Lagstiftande makten böra påtvingas Medborgaren i ynglinga-åren , denna sköna tid af vår lefnad, sorn aldrig kommer åter. De timliga bekymren komma nog i sinom tid ändå, ofta så bittra, att de pröfva hela den utbildade mannaåldrens styrka och kraft. En missväxt, en boskapssjuka, en commendering under skördetiden , och mera dylikt, kan dessutom förorsaka Indelningshafvarne skuld och obestånd långt snarare, än en utarrendering af hans Boställe, Uti Utskottens uppgift, att mången Officer önskat att få öfvertaga befattningen nied sitt Boställe , instämmer jag så vida, att jag medgifver detta förhållande hafva inträffat med en och annan , men visst icke med mängden. Erfarenheten har visat, säga Utskotten, att Officerarne funnit sig bättre af de contracter, som af deni sj elfve af slutades före i8o5. 3go Den 6 December f. m.
Om icke 56 §:s sista mom. tillkommit, skulle jag dock ansett mig oförhindrad af 8i § att göra på samma sätt som nu, ty jag skulle alltid hafva sagt, att grundlagen i 8i § stadgat, att sedan grundlagsfrågor blifvit väckta, få vi derom icke besluta förrän vid nästa riksdag; men för att då komma till ett beslut, måste vi nu bereda oss till en redaetion, hvarom alla RiksSt:n vid nästa riksdag kunna blifva erise, och då grundlagen icke föreskrifvit, huru dervid skall tillgå, måste den hafva lemnat oss öppet att begagna den tjenligaste utvägen. Sålunda har 56 § tillkommit för att visa den utväg, som ligger i sakens natur, men hvilken Constit.Utsk. nu vill anse stridande emot 8i §, hvartill Utsk. vill hålla sig. Härutinnan tror jag status controversiae egentligen ligger. Då deremot Hr Lagerhjelm förklarat status controversiae ligga deruti, att Utsk. aldrig velat framkomma med detta förslag, utan att dervid fästa det vilkor, att frågorna om indragningsmagtens och juryns upphörande voro oskiljaktiga, så får jag tillkännagifva, att om detta är status controversiae, så ser jag icke, hvarföre ej RiksStm må hafva rättighet att göra den anmärkn. emot Constit.Utskrs betänk., att de ej godkänna detta vilkor, och godkänna de icke vilkoret, så tior jag Constit.Utsk., vid denna såsom vid alla andra anmärknrr, böra rätta sig efter de beslut, majoriteten af RiksStm fattat och uttrvckt i sina gemensamma tankar. Huru man således, med förblandning af ordet besluta, när fråga endast är om att bereda ett kommande beslut, skall kunna komma till det resultat, att manj ej under pröfnin - Den 13 Februari e. m. >9» gen får yttra något, sorn kan anses såsom ett beslut, ehuru det endast är preliminärt, kan jag icke begripa. Jag tror således, att 0111 denna strid skall fortsättas längre, och man ej vill förstå grundlagen, så är det fåfängt, att man här åberopar den ena eller andra §.
Summa af ZOO.OOO Riksdaler och. därutifwer frän dem, som haft röd och lägenhet att uti Luxen deltaga. Jag kan. där-, före. ej underläta, att till Höglofl. Utskottet yttra m!a ofbrgrjpeliga tanka, att benna inkomst ej bör berifwas Staten, särdeles i denna tid, dä. sä, mänga brister yp-, ya sig, till hwars fyllande den snarare bör bidraga, fyin äger tillgäng att förskaffa sig ett onyttigt öfwerflöd, än den fattiga och tarfweliga, som knappast ä-. ger, eller kan förwärfwa sig dek nbdwändigaste till stya behofwcr; Och hwadan jag med full och werkelig hfwertygelse om riktigheten af denna Satts, yrkar att HWofl. Utskottet med ändring i Berednings-Utskottet-, Beslut, mätte tillstyrka hos Riksens Höglofl. Ständer, fortfarande af BewillningS erläggande för öfwerflöd ryår or, under särskild Articlr.. Om emot förmodan, benna min tanka iche skulle kunna af Höglofl. Utskottet antagas, wägar jag dock anhälla, att ben samma härifrän mätte med Betänkandet blifwa följaktig till Riksens Ständers kisas. Stochholm den. is:de Augusti 1829. kekr joksnslon frän. Södra Helsinge - Laob. Gefleborgs gZn. lupr» ' kx krotocoilc» Li6. Inzmsn - Den 28 September. Alla ofwanrniagaa »frän Bcwilliiiugs-Mskotlcr inkomna handlingar lav^s pä bordel.
Uti en med stöd af 56 § Riksdags-ordningen hos Borgare-Ståndet väckt och till Stats-Utskottets behandling öfverlemnad motion, har Herr A. O. Wallenberg, med hvilken flere af Ståndets Herrar ledamöter sig förenat, påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet å de förljenster Öfverslelöjlnanten i Flottans Mekaniska korps, Grefve A. E. von Rosenj ådagalagt genom sina bemödanden för tillvägabringandet af jernvägs-anläggningar inom riket, dymedelst att denne man, efter att i främmande länder hafva förvärfvat stor erfarenhet och djupa insigter angående sättet för dylika arbetsföretags utförande, under flera år oafbrutet och med rastlöst nit sökt meddela upplysningar och råd samt utbreda kännedom om denna stora angelägenhets alla detaljer, för att sålunda åt fäderneslandet kunna bereda de många och stora fördelarne af dessa kommunikations-anstalter. Genom det af rikets nu församlade Ständer fattade beslut, att alla jernvägs-stambanor skola på Statens bekostnad och genom dess försorg anläggas, hade emellertid utsigterna för den enskilde mannen att, genom utförandet af dylika anläggningar, draga samma fördel af sin erfarenhet och förmåga, som under andra förhållanden bordt komma honom till godo, i betydlig mån förminskats. Af sådan anledning och då kändt vore, att Grefve von Rosen för det allmänna offrat både helsa och krafter samt nu vid en framBih. till R. St. 4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 34 Haft. 2 Slati-Vtskolltts Utlåtande, N:o 355. skriden Sider befunne sig i ganska stort ekonomiskt betryck, liar molionäien föreslagit, att Rikets Ständer, såsom erkänsla för Grefve von Rosens fort jensi fulla verksamhet i och för befrämjandet af jernvägars anläggande inom liket samt lill ersättning för den möda och de uppoffringar han fi ivilligt sig underkastat, måtte tilldela honom en årlig pension af 2,000 R:dr banko, alt för hans återstående lifstid utgå, så länge han inom riket vistas.
Huru skall jag beskrifva Imatra? Målarens pensel har förgäfves försökt att på duken fästa en bild af detta väldiga och i sitt slag i Europa åtminstone alldeles egendomliga naturfenomen. Det är en fors, väl 400 famnar lång, med ett ganska betydligt fall (60-70 fot), men i egentlig mening är det intet fall ändå. Det liknar icke fallet vid Schaffhausen eller Trollhättan, än mindre kan det jemföras med Amerikas Niagara eller Afrikas Zambezefall, Mosi-oa-Tunya, "dånande rök"; men en dånande rök är det likväl på sätt och vis, ty, inklämd i en smal klyfta mellan höga klippväggar, frambrusar Wuoksenelfven, Finlands största flod hvad vattenmassan vidkommer: en enda hvirfvel, en enda skumlavin, uppsändande hela moln af vattendunster högt i luften. Vid Imatra öfverraskas man i främsta rummet af den kolossala kraften, som de blixtsnabbt framilande, öfver hvarandra störtande hvirflarne utveckla. När man står vid fallets nedre ända och blickar uppåt, detsamma, häpnar själen vid den tafla som bokstafligen upprullas eller riktigare nedrullas för ens blickar. Men man måste vänja sig vid denna anblick för att rätt förstå Imatra. Första anblicken är särdeles egendomlig. Man tycker att den sjudande vattenmassan nästan alldeles icke rör sig framåt. Först sedan ögat vant sig vid de skilda hvirflarne, blir man varse den allt öfverväldigande hastigheten i dessas rörelse. Skådar man länge i de fradgande hvirflarne, erfar man en ovilkorlig rysning; det är som skulle en osynlig makt mana åskådaren att störta sig ned i det dånande svallet för att på dess väldiga hvirflar föras in i evigheten, ett slags tjusande dödssätt, som mången olycklig frivilligt valt. Imatra bevisar att till och med hastigheten har sitt majestät. Och blott något mer än en fjerdingsväg ofvanföre utbreder Saimen, lugn och klar, sin stora vattenspegel föga anande att dess bölja åstadkommer så mycket buller i verlden.
Öfversigten af det hela, åtmirdstone i närvarande fall, och endast i detta, synes således vara detta Utskott ämnadf - Denna discussion afbröts genom anmälan om ankomsten af t vänne Konungens CabinettsKatnmarherrar, Friherre Koskull och Grefve Brahe, hvilka, å Kongl. Majtts vägnar, inviterade Ridderskapet och Adeln att följande dagen, den 20 April, klockan 12, å RiksSalen vara närvarande vid Hans Kongl. Höghet Prins Oscars afläggande af Tro och Huldhets-ed åt Hans Kongl. Maj t. Sedan Herrar Kammarherrar blifvit utbeledsagade, återtogs öfverläggningen. Friherre Cederström, {Jacob, trodde, att det ej vore enligt med ordningen att göra afseende på en partiel justering af bitar ur ett Pro - 462 Ben 19 April. tocoll, och att, då skiljaktigheter uppkomma rörande rätta meningen af ett beslut, vore det rättast a:t uppskjuta öfverläggningen till dess hela Protocollet kunde ju-teras och derefter tjena till grund för granskningen. För öfrigt ville han, i afseende på förevarande fråga, erinra, att det icke vöre Remissen till något visst Utskott, som afgjorde huruvida något mål vore önsknings-mål eller beslut-mål, hvarpå äfven bevis sig företett med frågan om Conscriptionen vid 1809 års Riksdag, öfver hvilken Riksens Ständer, enligt ärendets natur, hade utöfvat sin beslutande rätt, oaktadt målet hade blifvit af OeconomieUtskottet behandladt. Grefve Lilliencrantz: Alla instämma i bemödande att förebygga all collision med andra Utskott, men yttra så olika tankar om medlen dertill, att sjelfva behofvet af ett särskildt Utskott, som var så allmänt erkändt, nu synes blifva tvifvelaktigt.
Stuteri-öfver-styrelsen har i underdånighet yttrat, att enär de från rusthållen inom Kungsörs län utgående dagsverken, numera förvandlade i penningar efter markegångspris, äro anslagna till inkomst för Strömsholms stuteri samt utgöra en hufvudsaklig del af de tillgångar, som vid dess organisation blifvit påräknade, desamma äro oundgängligen nödiga för detta stuteris bibehållande i dess nuvarande skick, och komme följaktligen, i händelse de rustande skulle befrias från berörda åliggande, ett dagsverks-ersättningens värde motsvarande statsanslag att erfordras. För egen del hafva Krigsoch Kammar-kollegierne hufvudsakligen anfört: att rusthållare i allmänhet, enligt författningarna, äro berättigade att åtnjuta hela räntan så af rusthållssom augments-hemmanet, utom boskapsoch skjutsfärds-penningarne; att undantag från denna rusthållarnes lätt till räntedagsverkena endast egde rum i det fordna Ulfsunds eller Kungsörs län, hvilket förhållande tillkommit, ej emedan dessa rusthåll an - 8 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 58. sågos mera än andra kunna umbära berörda dagsverken, utan emedan samma dagsverken voro vid Kungsörs gård behöfliga; att den i 1680 års Kongl, resolution lofvade ersättning tilldelats 13 mantal i Kungsbarkarö socken med En tunna kronotionde-spanmål per mantal; att rusthållen vid Kungsörs kompagni af lif-regementet, i jemförelse med andra rusthåll, öfverhufvud lida af en indelningsbrist, som i det närmaste motsvaras af ifrågavarande dagsverkens värde; samt att då anledningen, hvarföre rusthållarne vid indeluings-verkets upprättande icke érhöllo dessa dagsverken, längesedan förlorat sin giltighet, enär dagsverkena numera icke vid Kungsör erfordras, rättvisa och billighet tala derför, att rusthållarne i Kungsörs län komma i åtnjutande af denna räntepersedel; vid hvilket förhållande Kollegierne anse sig böra tillstyrka bifall till rusthållarnes befrielse från erläggande af elen utaf deras egande stamhemman utgående lösen för räntedagsverkena.
IV.-o 2. aldrig en skilling derutöfver; och detta äfven då Bolagsmännen skola vara kända för verklig förmögenhet, skola i vissa fall ställa sig under solidarisk ansvarighet och allmän control? Ett vanligt Handels-Bolag lemnar ju alldeles inga sådana garantier. Men hela verld en vet, att det drifver sin rörelse till betydlig del med credit; och ingen enda drager i betänkande, blott på denna grund, att blifva dess kund. Huru långt skulle det ock väl kunna komma, om det icke fick utsträcka sina affairer ett enda steg utom den valuta, som ligger inne på contoret? Och om äfven denna vore föga betydlig emot dess utelöpande förbindeler, skall då icke dess utestående stora fordringar få tagas i minsta beräkning vid bedömandet af dess . soliditet? I denna Lag fordrar man nu, att Bolags-Banker aldrig få göra någon affair, som icke fullt motsvaras af innestående cassa, aldrig få begagna sin credit, oaktadt det just är sjelfva crediten, eller det allmänna förtroende de taga i anspråk, då de förena sig under Lagens föreskrifter, under offentlig tillsyn , med försäkran om vederhäftighet, ja solidariskt, ansvar, med tillskjutna och i allmänt förvar ställda tillgångar, med årlig och stundlig redovisnings-skyldighet. Och för alla dessa uppoffringar skulle de få njuta den i sanning högst oförväntade fördelen, att få utgifva förbindelser jemt svarande emot den contanta valutan, som de äro förpligtade att hafva inneliggande i sin cassakisla, men icke det ringaste derutöfver på credit. Jag måste bekänna min oförmåga, alt inse, huru någon slags handelsrörelse, ännu mera, huru någon Bank kan stå tillsammans med sådana grunder. Alt gränser behöfva bestämmas för Bankers creditrörelse, och att sådant är vid denna rörelse af större vigt, än ali annan handel, är obestridligt: och denna varsamhet är, som mig synes, i hela denna Lag för öfrigt ganska strängt iakttagen. Men att gränserna blifva så trånga, alt dessa inrättningar skola hafva allsingen credit att begagna, lärer icke kunna med några rimliga skäl redovisas.
R:dr om året; hvarjemte den åsigt blifvit framställd, att Baggensstäkets öppnande, långt ilrån att, såsom hittills i allmänhet antagits, vara (örenadt med fara, tvärtom vore af största vigt för Stockholms försvar, enär, om ingen reträttpassage genom Baggensstäket funnes, Svenska flottan icke lämpligen kunde våga ens ett försök att hindra en öfverlägsen fiendtlig flottas framgående till den afgjordt lämpligaste, blott en mil Irån Stockholm belägna landstigningspunkten, nemligen i Erstavik, der flottan lätt skulle blifva tagen och innestängd mellan Ingarön, Wermdön och Södertörn, ifall det icke lyckades att helt och hållet tillbakadrifva fienden. Beträffande nu först do uti Herr Hiertas motioner framställda förslag om verkställande af undersökningar, rörande den af honom förordade kanalanläggning mellan Baggensfjärden och Lännerstafjärden samt anvisandet af nödiga medel till dess utförande, så, och enär fullständiga undersökningar i berörda hänseende numera blifvit genom Stockholms Handelsförenings försorg förrättade, utvisande att kostnaden för anläggning af den ifrågavarande kanalen skulle komma att uppgå till vida högre belopp, än som erfordras för Baggensstäkets upprensning och inloppets förseende med nödiga befästningar, anser sig Utskottet 34: o. till hvad Herr Hierta i ena och andra hänseendet föreslagit icke kunna tillstyrka bifall. Hvad derefter vidkommer Herr Wallenbergs yrkande, att till Baggensstäkets upprensning måtte beviljas ett anslag å 300,000 R:dr, under vilkor att
Vetst du icke, att alltid så tillgånget är, ifrå den tiden menniskorna på jordene varit hafva; Att de ogudaktigas berömmelse står icke länge, och skrymtares glädje varar ett ögnablick? Om hans höjd än räckte upp i himmelen, och hans hufvud komme intill skyn, Så måste han dock på sistone förgås såsom träck; så att de, som se uppå honom, skola säga: Hvar är han? Såsom en dröm förgår, så skall han ej heller funnen varda; och såsom en syn, den om nattena försvinner. Det öga, som honom sett hafver, det ser honom intet mer; och hans rum skall icke mer se honom. Hans barn skola tigga gå, och hans hand skall gifva honom vedermödo till löna. Hans ben skola umgälla hans ungdoms synder; och skola lägga sig i jordene med honom. Om än ondskan smakar honom väl uti hans mun, skall hon dock fela honom på hans tungo. Hon skall varda förhållen, och icke tillåten; och skall varda honom förtagen i hans hals. Hans mat skall förvända sig i hans buk uti ormagalla. De ägodelar, som han uppsvulgit hafver, måste han åter utspy; och Gud skall drifva dem utu hans buk. Han skall suga huggormagalla, och ormatunga skall dräpa honom. Han skall icke få se de strömmar eller vattubäckar, som med hannog och smör flyta. Han skall arbeta, och intet nyttjat; och hans ägodelar skola varda annars mans, så att han icke skall hafva hugnad utaf dem. Förty han hafver undertryckt och förlåtit den fattiga; han hafver rifvit till sig hus, de han intet byggt hafver; Ty hans buk kunde icke full varda; och skall icke igenom sina kosteliga ägodelar undkomma. Af hans mat skall intet qvart vara; derföre skola hans goda dagar intet varaktige blifva. Om han än öfverflödar, och hafver nog, skall honom dock likväl ångest ske; alla händers möda skall öfver honom komma. Hans buk skall honom en gång full varda; och han skall sända sina vredes grymhet öfver honom; han skall öfver honom regna låta sina strid. Han skall fly för jernharnesk, och kopparbågen skall förjaga honom.
M ark e g å n g s - I r is föl i r g O) a. 1844 1845 ■ 1846. 1847 Summa Banko. SL •o C/i cr> R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. 1 mansportion utom bröd — 8 2 — 12 — _ 12 _ _ 12 _ _ 44 2 ii l 1 hästration . Ij a si det i n © in tatfe Kungsoch Kungs-ladugårdar, Hemman Fribeten Fisken Krono-Säterier. Frälse-Säterier • Säteri-Rusthåll Rå- och Rörs-hemman . Insockne Frälse-hemman Utsockne Frälse-hemman Frälse Skatte-hemman . Krono-hemman Krono-Rusthålls-hemman Krono-Augments-hemman Krono-Skatte-hemman . Krono-Skatte-Rusthålls-hemman Krono-Skatte-Augments-liemmai Militie-boställen Civila dito Ecklesiastika dito Romkyrko-hemman, skatte . Dito krono . Gymnasiiocs Skole-hemman, krön Hospitalsoch Barnhus-hemman, frälse Dito skatte Dito krono Kyrko-hemman, frälse . Dito skatte . Dito krono . Skattlagda, bebyggda Torp, Utjordar, Urfjellar, m. fl. läsom ej under något hemmans ränta äro inbeg Dito skatte. Dito krono Dito obebyggda Oskattlagda bebyggda torp, deraf Ryttareoch Soldat-tor Backstugor. Bebyggde lägenheter, afsöndrade hemman under ständig ä Dito dito på viss tid eller lifstid Skattlagda Fisken, eller Fiske-lägenheter af särskilda sia hemmans ränta äro inbegripne, frälse Dito skatte ... Dito krono ... Oskattlagda dito, krono Tullmjölqvarnar med par stenar . Tullsågqvarnar, grofbladiga Rusbehofs-mjölqvarnar, deraf ingen med Husbehofs-sågqvarnar särskild i jordeboke Stampar . Kopparhammare .
Deremot hafva inom de öfriga RiksStånden, vid denna punkt af Utlåtandet, flere yttranden blifvit afgifne, åsyftande att ådagalägga vigten och den för hela nationen gemensamma fördelen af en hamn-anläggning vid Höganäs, hvilken hamn-anläggning äfven förmodades bordt hafva mera tillvunnit sig UtskoUets uppmärksamhet, om frågan derom ej blifvit sammanblandad med den om byggandet af en vågbrytare vid Svinebodan, hvaremot en del Ledamöter af Borgare-Ståndet yrkat, att anslag företrädesvis borde beviljas till ifrågavarande vågbrytare. I förutnämnde afseende har hufvudsakligen blifvit anfördt: att en hamn vid Höganäs vore icke allenast af högsta behof ])åkallad, såsom en tillflykt för seglare under stormar i de farliga farvatten, som omgifva denna delaf Svenska kusten, och vid sådane tillfällen, då fartyg, som vårtiden anlända från sydligare länder och hindras af is att inkomma i Sundet, måste söka Norrska eller Bohuslänska hamnar, utan äfven, efter all sannolikhet, skulle komma att uppsökas af både Svenska och utländska skepp, som lida brist på proviant eller äro i behof af reparationer, samt nu måste anlöpa de
R:dr lemna bifall, men i allt öfrigt beslöt att Banco-Utskottets Utlåtande gilla, endast med förtydligande af förbehållet, att Riksgälds-Sedel-Stocken icke må in”till nästa Riksdag på något sätt kunna okas ”utö/ver dess nuvarande belopp,” hvilka sist anförde ord ansågos böra utbytas emot följande: utöfver dess den 2 Januari 1815 varande belopp; Och ville Ståndet följaktligen allt detta till svar äfven på Stats-Utskottets Betänkande åberopa. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn, Robsahm, S. D. I ett sammanhang föredrogos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande - Den 29 Juli'. 449 tande af den 6:te Juni, som den i5:de lades på bordet, om Lumpsamlares omkringresande i Landet samt Lumpors anskaffande för Pappers-Brukens behof, jemte Banco-PjTtskottets i anledning deraf infordrade, den i8:de Juli afgifna och den 2 2:dra på bordet lagda Memorial, i hvad som rörer ljumpsamlingen för Tumba Pappers-Br uk, fann Borgare-Ståndet för godt, att det förra Betänkandet, såsom till ändamålet icke ländande, afslå, i följd hvaraf ock det sednare kommer att förfalla. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn, Robsahm^ S. D. Ofver de anmärkningar som hos Hög. vördipa Prest-Ståndet och Hedervärda Bonde O , Ståndet blifvit gjorda vid Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets
Dertill svarar äfven jag nej; ty med med all aktning för Högsta Domstolens ledamöter, då man t. ex. föreslagit ärans förlust för ett brott, deri intet förräderi, intet svek, intet falsarium innefattas, här man begått ett juridiskt fel. Äfven hade jag väntat, jag bekänner det, att, då Högsta Domstolen föreslagit förändring uti det ifrågavar. lagrummet, den äfven borde hafva tillsett, huruvida den föreslagna nya straffbestämmelsen står i öfverensstämmelse med straffen för åt - sltilliga likartade brott emot enskilda, dem jag nu icke beböfver speciel! upptaga, enär Hr Crusenstolpe gjort det. Men dessa bristfälligbeter, som jag måste tillägga Högsta Domstolen, förminska icke min öfvertygelse, att 5 eap. i § Missg.btn i arne afseenden behöfver öfverseende. Det ena är det, att efter den förändring i regeringssättet, som år 1809 tillkom, är det nödigt uppdraga skillnaden emellan Konungen såsom individ oell såsom regerande, och det bade således bort heta: om någon tadlar Konungens person etc.; det andra är, såsom jag redan nämnt, i afseende på straffets missförhållande till brottet. Om proposrn återföres till dessa ändamål, och förändringen vidtages i öfverenstämmelse med öfriga stadganden i vår brottmålslag, så tvekar jag icke att dertill lemna mitt bifall, utan att frukta att fördömas för det jag följt min öfvertygelse om hvad sorn är rätt. Jag anhåller, att detta mitt yttrande må få åtfölja remissen. Frill. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: R. o. Ad. äger visserligen anledn. att vänta af mig, sora dels haft förtroendet att hafva varit ledamot af LagUtsk., dels till följd af mitt embete har till åliggande att följa de juridiska förhållandena inom vårt land, alt jag skall yttra mig i denna fråga; och det torde då icke vara underligt, om jag går en så beskaffad billig förväntan till mötes, hvarvid jag börjar med att förklara, det jag lifligt önskat, att den föredragna propos:n aldrig hade framkommit.