Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till befordrande af Religions-uildervisningcn vid allmänna välgörenhets-anstalter och bland arres.tanter uti Kronans Häkten, har Kongl. Maj:t anbefallt all nödig omtanka samt serskilde Predikanters anställande och aflönande i mon af tillgångarne, Ecclesiastique-verket i Lappmarken, med hvad till Cbristendoms-kunskapens utbredande derstädes hörer, har fortfarit att åtnjuta Kongl. Maj:ts Nådiga omvårdnad. För de Socknars behof, der Finska och Lappska språken ännu talas, har Catechesen blifvit på dessa språk öfversatt och till antagande anbefalld. Kongl. Maj:t har tillika låtit utfärda ett Reglemente för förvaltningen af den Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N.o 1. ty den till nämnde Ecclesiastique-verk anslag* na fond, samt meddela ytterligare föreskrift i afseende på de anbefallda visitationerne af undervisnings-anstalterna i Lappmarken. I anledning af derom bos Rikets Ständer väckt fråga oell efter föregångna undersökningar, har Kongl. Majit låtit ulfärda Nådiga föreskrifter om tvänne Capell-Kyrkors anläggande för den så kallade Finn-Allmogens behof, på gränsen emellan Wermland och Norrige; om collect och stambok för detta ändamål; om aflöning och boställe för dervid blifvande Capell-Predikant; om Läsmästares antagande, samt om inköp af religionsböcker. Sedan Rikets Ständer, vid sist öfverståndna Riksmöte, gjort underdånig hemställan, rörande så väl öfverseende och för* bättring af 1686 års Kyrkolag och sedermera utkomna Ecclesiastique-Författningar, tillika med Förordningen af den 11 Februarii 1687, om Rättegångs-ordning vid Dom-Capitlen, som angående upphörande af Consistoriernes domsrätt och vissa administrativa åtgärders öfverlåtande till Biskoparnes ser* skilda handläggning; samt Preste - Ståndet Bih. lill R. St. I Sarnl.j 1 Band. testa Häftet. (A) 2 i8 Kongl. Mnj.ts Nådiga Beriltt.
Har någon muntligen inför menighet eller ari”nan folksamling, eller i skrift, den han utsprider, eller utsprida låter, lill uppror uppmanat, straffes, enär uppma”ningen ingen straffbar verkan hade, med fängelse från två ”till sex månader.’'’ Der förekommer icke den mening, som Frih. Boye nämnde, nemi. att utsprida rykten eller uppmana till uppror ; och derföre tog jag icke upp anmärkningen, Fl. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Jag medhåller fullkomligen hvad Hr Hjerta anfört, att det gifves folksamlingar, som icke böra anses föranledda af några politiska qonjuncturer, och mot hvilka man är mycket tolerant i de omnämnda länderna; äfven medger jag att den af Hr Hjerta föreslagna distinctionen visserligen vore ganska önskansvärd. Men medgifvas måste, att den är svår om icke omöjlig att tillämpa, hvarför man äfven uti de länder, från hvilka jag hemtat mina anförda exempel, iakttager den medelvägen att, 36 I) c ii i o Juli f. m. ifall af folksamlingar nf denna mindre betänkliga calhegori, den egentliga militären icke användes, men endast polisen — gendarmer oell copstaplar, som äga vana alt umgås med folket. Framförallt undviker man att begagna national-gardet i Frankrike eller Yeoinanry i England; när man icke behöfver använda det yttersta; ty desse förfara aldra skarpast. Jag har upplelvat tillfallen bär i Stockholm, då horgerskapel, som varit eornmenderadt till tjenstgöring vid processioner eller andra högtidliga tillfällen, ulöfvat mycket större stränghet än garnisonen, Gendarmerna hafva alltid inslruction alt spara blod. De belönas för sitt bemödande i delta hänseende, och deras högsta beröm är, att med fasthet hafva förenat yttersta tålamod, Icke sällan spara de de. uppstudsiga till den grad att de sjelfve lida svåra skador, Vid dylikt skingrande af folkgrupper berni strängheten helt och hållet af conjnncturen och tillfälliga omständigheter. Synas folksamlingarna icke föranledda af politiska förhållanden, söker man, såsom jag förut nämnt, att med mindre stränghet återställa ordningen.
Beträffande åter Revisorernes framställning derom, att de till Kammar-rätten ingående räkenskaper för allmänna medel rätteligen bordt i Kammar-rättens Ofver-revisionsdepartement hafva varit underkastade granskning innan Rikets Ständers Revisorer vid dem lagt hand, och att den föreskrift, sorn skulle härom vara gifven, blifvit på ett högst ofullständigt sätt tillämpad, utbeder sig Kammar-rätten, att, under erinran derom att någon sådan föreskrift, som Revisorerne till stöd för deras framställning åberopat, icke är vorden meddelad, tillika få i underdånighet hänvisa till den utredning af förhållandet med räkenskapsgranskningen i Kammar-rättens Öfver-revisions-departement, hvilken innefattas i de särskildta af Kammar-rätten den 27 November 1857 och den 14 December 1858 afgifna underdåniga utlåtanden i anledning af Rikets Ständers under berörde år församlade Revisorers då gjorda anmärkningar derom, att flera verks och inrättningars räkenskaper blifvit till statsrevisionen öfverlemnade utan att förut hafva undergått granskning i Ofver-revisions-departemeutet, och genom hvilken utredning Kammar-rätten sökt visa omöjligheten deraf att, under hittills varande förhållanden, utan en ansenligt förökad revisionspersonal kunna åstadkomma en så skyndsam revision af samtliga ifrågavarande räkenskaper, som Rikets Ständers Revisorer påyrkat.
Detta blir kännbart då mångfalldiga utgifter förestå, icke endast för reparationer för Riddarhuset, utan många andra oförmodade och ej påräknade utgifter. Gr. Björnstjerna: Till svar på Hr Adelborgs sednaste yttrande får jag endast nämna, att R. o. Adis prot:r icke tryckas på Ståndets, utan på R. St:rs bekostnad. Sedan således premissen ramlat torde äfven hela deduktionen förfalla. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förev:de Utlåt, de fleste talare hufvudsakligen yrkat återremiss, hvaruti äfven en talare af dem som i afseende på vissa delar framställt särskildta yrkanden bade instämt; men att likväl Frih. Cederström yrkat, att Utlåt, må bifallas endast med det tillägg att vid slutet af Utsk:s förslag infördes; »och derefter tillställa Presidenten v. Hartmansdorffs ef - Den 13 M aj e. 111. 627 terlemnade enka ett exemplar i guld af ifrågav:de medalj, samt, emot lösen, icke öfverstigande En Rdr Bko tillhandahålla hvar och en af Ståndets ledamöter, hvilka vid denna Riksdag sig antecknat ett exemplar i brons.» Frih. Cederström: Sedan jag sist yttrade mig, har återremiss i åtskilliga hänseenden å Betänk, blifvit på goda grunder begärd, hvarföre jag förenar mig i denna begäran. Den härefter först till bifall å Utsk:s Utlåt, framstälda propos:n hesvarades med Nej, och då sedermera Hr Gr. o. Landtm hemstälde om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärkningarne föranleda till återremiss, ropadas Ja. Föredrogs ånyo Riddarh.Utsk:s den 4 och 9 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 13, i ani. af Frih. Sljernsledls, Aug. Wilh., motion om granskning af R. o. Ad:s i Riddarh.Arkivet förvarade geneologiska tabeller. Frih. Stjernstedt: Den af Gr.
Då de nu varande Konungens Rådgifvare under en lång följd af år i vigtiga och omsorgsfulla värf redeligen tjent sitt Fädernesland och under ett förtjent bifall genomgått Statens förut innehafde Embeten, så är det för mig icke tänkbart, att de nu ställde, så till sägandes i hela Nationens åsyn skulle hafva handlat mot hvad de ansedt rätt och nyttigt; jag är således för min del fullt öfvertygad om deras afjigters renhet, och då dertill kommer att Högloflige Utskottet i öfrigt yttrat att Konungens Rådgifvares handlingssätt och rådslag under nästförflutne Femårsperioden, allmänneligen och öfver hufvud bära stämpeln af redligt nit, sorgfällig omtanka och oafbruten verksamhet, så får jag för min del tillstyrka , att de anmälte anmärkningarne må förfalla. Den jo Julii e. m. N:o 3* Grefve Horny Claes Fredric', Då jag vid Riksdagens början, i föreskrift ven form till ConstitutionsUtskottet uppgaf åtskilliga anmärkningspuncter mot Regeringens organer, var detta steg föranledt , dels af den erfarenhet sist föiflutne Riksdag medförde, då man allt för trångt begränsade den fria Representantens yttrande rätt, med åberopande af 90 §. i Regeringsformen , dels deraf, att ett Lagförslag låg förberedt till närvarande Ständers antagande, sorn skulle förvandlat ConstitutionsUtskottet till ett Inqvisitorisk Tribunal, hvars Opinionsdomar blifvit Ständerna förelagda, att på god tro gilla och stadfästa, Det var under sådane omständigheter, jag ansåg mig böra begagna Riksdagsmannens ännu i Grundlagen förvarade rätt, att sätta ConstitutionsUtskottet i nödvändighet att yttra sig öfver några Regeringsåtgärder för hvilka jag förmodar, att Rådslag hafva legat till grund, och dem jag anser vara oförenlige med Rikets sannskyldiga nytta.
Emot den sålunda verkställde reorganisalionen af Banko-verket hafva sedermera, särdeles hvad angår regleringen af Tjenstemanna-personalen, flerfaldiga anmärkningar förekommit; och då Utskottet icke kunnat undgå erkänna giltigheten af dessa anmärkningar, har Utskottet, med instämmande uti de af Motionären framlagde åsigter, tagit under ompröfning Banco-Utskotlets Utlåtande, N:o 26. 5 frågan, angående sättet att åstadkomma sådane förändringar i Bankens nuvarande organisation, som kunna, utan förminskning i nödige controller, befordra mera reda och enkelhet uti ej mindre räkenskaperne, än äfven förvaltningen, samt derjemte föranleda en behöflig nedsättning i de för Bankens styrelse och förvaltning nu utgående kostnader. Ehuru Utskottet härvid icke förbisett, hurusom Banko-fullmäglige, vid upprättandet af ofvannämnde förslager lill den nuvarande organisationen varit bundna af vissa, utaf Rikets Ständer utstakade hufvudgrunder, och att följaktligen, under andra förhållanden, mera ändamålsenliga förslager i berörde hänseende möjligen kunnat vara att förvänta, har Utskottet dock, i betraktande deraf, att’ det större och tidsödande arbete, som en reorganisation af Banko-verket skulle medföra, svårligen kan af Banko fullmäktige omedelbart utföras, utan måste, i händelse ett sådant uppdrag åt dem öfverlåtes, förberedas af tjenstemän inom Banko-verket, ansett, att utförandet bör anförtros åt personer utom Verket, samt får i öfverensstämmelse härmed tillstyrka, det Rikets Ständer täcktes besluta: att, för åstadkommande af mera enkelhet i förvalningen och räkenskaperne inom Banken samt till vinnande af besparing i utgifter, förslag till en förändrad organisation af Verket samt reglering af dess tjensemanna-personal må upprättas; att Banko-Utskottet, och Banko-fullmäktige gemensamt må för upprättandet af berörde förslag utse Tre för erfarenhet och skicklighet i organiserandet af penninge-verk kände personer, af hvilka en kan tillhöra Bankens Öfver-styreise, men de öfrige två väljas utom Banko-verket; att bemälte
Hvad frågan om medel härtill angår, så anser jag den derför erforderliga summan så obetydlig, att den gerna kunde utgå åf io:de HufvudTileln och således direcle af Statsverket, utan att behöfva tagas af ett anslag, som blifvit bestämdt till andra ändamål. För öfrigt vill jag fusta uppmärksamheten derpå, alt denna kostnad egenteligen endast är ett förskott, som återgäldas genom större inkomster, hvilka uppkomma derigenom, att Sjöfarten befordras och göres säkrare. Jag instämmer i anhållan om återremiss, men äfven af den orsak, alt jag tror att första gången ett Betänkande i ett ämne förekommer hos Stånden, man ej kan förkasta detsamma annorlunda än genom återremiss. Herr von Hartmansdorff, August: Om Ståndet finnér för godt att återremittera detta Betänkande, utan att uppgifva hvarest medel skola tagas, befarar jag att svaret ej blir annat, än att Utskotten förblifva vid sitt förra Betänkande. Med en återremiss vinnes således icke annat, än tidsutdrägt för utskrifningen af återremissen här, och af Utlåtandet från Utskotten; Jag tror derföre, att då ingen af StatsUtskottets Ledamöter cj eller kunnat uppgifva någon tillgång, 60 H. 3 34 Den i Febru ari i f. m. man gjorde bäst om man genast bifölle Betänkandet. Herr Munck af Rosenschöld: Det skäl, Herr von Hartmansdorff anfört, är af den art, att det kan användas emot hvilken återremiss som helst. Då 2:ne Stånd, genom återremiss uttryckt deras önskan, att den erforderliga summan måtte tagas af StatsYerket directe, och då denna är så obetydlig, tror jag det StatsUtskottet väl borde kunna påfinna medel. Jag förnyar derföre min anhållan om återremiss.
De å detta Verks Stat uppförda Löner för HofCancelleren oeh 4 StatsSe creterare 2,736: 32. - hafva blifvit ökade med 1,263: 16. - till 4,ooo: — - för dem hvardera med 260 T:r Spannmål derunder; med beviljandet af hvilken tillökning för de sistnämnde, eller StatsSecreterarne, R. St. förenat det vilkor, att den icke må åtnjutas af andra än dem, som, enligt E. K. M:ts Nådiga Fullmagt på något af berörde Embeten, detsamma förrätta och sålunda icke tillgodokomma dem, Exp. Utsk. Förslag lill und. Skrif v. N:o 292. 237 hvilka endast på obestämd längre eller kortare tid till föredragning inför E. K. M. constitueras.
Efter hvilka grunder jag vill låta rösträtten beräknas, har jag på förmiddagen antydt; den skall blifva utöfvad efter de tre hufvudcathegorierna af personlighet, bildning och förmögenhet. När rösträtten bestämmes olika allt efter olika bildning och förmögenhet, vill jag att man dervid skall taga i betraktande hela den qvantitativa olikheten, både uti det materiella och immateriella arbetet och uti det materiella och immateriella capitalet, och delta sednare antingen det blifvit ärfdt eller förvärfdt. Const.Utsk. har tilldelat särskild rösträtt åt några af dessa cathegorier, men uteslutit andra; ägande fastighetsvärde, eller det ärfda eller förvärfda materiella capitalet; idkande yrke, eller det materiella arbetet; samt innehafvande embete, eller det immateriella arbetet, hafva alla fått rösträtt; men deremot blott ofullständigt det förvärfvade immateriella capitalet', nemi. endast såvida det blifvit samladt under en längre intellecluel verksamhet i det allmännas tjenst, och alldeles icke det ärfda Den 24 Oclober e. m. 197 immateriella capitalet, eller adelskapet. Hvad sorn blifvit uleslutet anser jag likväl böra tilläggas. Hvar och en, sorn samlat elt större förråd af kunskaper, eller som besitter ett större mått af talanger, huru lian ock för godt finner alt dem använda, måste blott genom deras ägande vara berättigad att derföre erhålla en större valrätt; ty det synes mig högst besynnerligt att vilja förneka en sådan åt kanske en af elt lands mest utmärkta personligheter, blott derföre att denne af det allmänna ej drager någon bestämd lön; jag tror derföre någon modificalion beliöfves i 5 mom. af Const.Utskts förslag, på det att derigenom det förvärfvade intellectuella capitalet må få ut sin fulla rätt.
Byggnicga-JBalken, brobyggnadsskyldighet i alla orter åligger vederbörande hemmansegare, samt intet skäl till undantag från detta stadgande här synes vara för handen, kan Utskottet icke tillstyrka bifall å motionen. Sih. till R. St. Prat. {845. * Sami. i Afd. 38 Baft. 3 Stats-UIsko Hett Utlåtande, N:o 156. 35:o För reseoch undersökningskostnader samt expenser för allmänna arbeten, har Kongl. Majit äskat 10,000 Rldr årligen under 3:ne år, elier tillsammans 3o,ooo R:dr. I afseende härå, är af Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader »nfördt.att anslaget vid sisthållne Riksmöte, 6,000 R:dr, visat sig vara verkligen knappt och att, i den mon kostnaden för undersökningar de kommande åren måhända minskas, större utgift uppstod för besigtnings! esor, då de många vägomläggningsoch vattenaftappniugs-arbeten böra inspecteras. I anledning häraf anser Utskottet si? bora tillstyrka, att, i enlighet med den Nådiga Propositionen, Rikets Ständer måtte för ifrågavarande ändamål anvisa 10,000 R:dr årligen, under 3:ne år, eller tillsammans 3o,ooo R:dr, med underdånig anhållan derjemte, att Kongl. Majit täcktes, der sådant pröfvas lämpligt, vid frågor om undersökningar för allmänna arbeten, i Nåder förordna, huruvida vederbörande menigheter eller enskilde, som af företaget hafva gagn, äfven böra i någon mon deltaga i kostnaderne för samma undersökningar. 36:o Hos Borgare-Ståndet har Herr C. Bergsten väckt en motion, innefattande, att, sedan plan och kostnadsförslag uppgjorts för en båtled emellan Nora-sjön och Hjelmaren, samt utredt blifvit, att Nora, Jernboås, Lindes, Ramsbergs och Nya Kopparbergs
Kommer ej Borgmästare till Rådstufva den dag rättegång skall hållas; höte tre daler, och Rådman, som blif ver från Rätten ute, två daler. lO Haji. Slutet af 5 § ”gånge dermed, som i 6 Kap. 1 § sagdt är” ändras till följande lydelse: döme derom Rätten i samma stad. Andra punkten i 27 § eller orden: ”1 staden gånge om dessa mål, som sägs i 5 Kap. 1 §” ändras till denna lydelse: I staden skall Rådstufvurätt dessa mål upptaga. • St Haji. Följande §§ erhålla denna lydelse: 4 §- Käranden vare skyldig, att låta svaranden få stämning fjorton dagar förut, der han inom häradet bor: utom häradet eller i annan stad, tre veckor: utom länet, sex veckor: i tredje eller fjerde länet, eller längre bort, nio veckor. Stockholms stad räknas för särskildt län. Ar den utom Riket, som stämmas skall; håfve sex månaders lid ifrån det han stämningen fick. Der stämning genom offentligt anslag sker å Rättens dörr, skall ock sex månaders dag föreläggas. Om stämning i konkursmål är särskildt stadgadt. I alla dessa fall, der stämning fordrar längre tid, än om lysning till Ting stadgadt är, må den. svarande stämmas till viss månad, och underrätte han sig sedan sjelf, å hvad dag Tinget hållas skall. 3 §. Till Rådstufvurätt stämmes åtta dagar förut; utan så är, alt målet ej tål uppskof och derå förr svaras kan. i‘£ Hafi. Första punkten af 2 §, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 12 Mars 1830, ändras på följande sätt: H. St. Just. Ombutlsm. Emb.-Berättelse 1847. ^ 58 i? St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 No v. 1847. Är någor förfallolös borta, då. han ropas af Rällen fram att kära eller svara, bote två daler. 5 § varder lill all kraft oell verkan uppliäfven.
Återremitterades med nedannämnde, såsom Ståndets gemensamma tankar, förklarade anmärkningar: l:o Vid Regerings-Formens 109 §.: att denna af Utskottet föreslagna period: ”Efter denna tids förlopp skola Riksens Ständer åtskiljas, så vida icke Konungen och samtlige Riks-Stånden minst 14 dagar förut hafva öfverenskommit om ytterligare förlängning på bestämd tid,” bör utbytas emot följande: ”Efter denna tids förlopp skola Riksens Ständer åtskiljas, så vida icke Konungen och åtminstone tre Riks-Stånd hafva öfvenskommit” &c. och 2:o Vid Riksdags-Ordningens 80§.: att denna mellanstrof: ”Möjligheten af denna tids förlängning” bör utur förslaget till denna §. uteslutas. N:o 15, med förslag till ändring af 68 §. Riksdags-Ordningen: Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, och N:o 16, med förslag om borttagande af 8 mom. uti 4 §. TryckfiihetsFörordningen. Prol. TJldr. d. 8 Juli 184o• B ugare-Ståndet antog enhälligt detta förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag. Den 8 Juli 1840 f. m. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Afslog Riddel skåpet och Adeln Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 27 sistlidne Juni och den 4 dennes på bordet lagde Betänkande N:o 60, i anledning af väckt fråga om inskränkning uti gårdlarihandeln med Eskilstuna manufactur-arbeten. S. D. Remitterades lill Lag-Utskottet Kongl. Majrts denna dag ankomna Nådiga Propositioner till Riksens Ständer af den 3 dennes: l:o med förslag till förändrade stadganden, rörande bysättning; 2:o med förslag till förordning emot olofliga folksamlingar. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj.ts denna dag ankomne Nådiga Skrifvelse lill Rikets
Nödvändigheten af en sådan åtgärd, omfattande förhållandena i hela riket, hade äfven tillförene varit af Sveriges regering erkänd, hvarom uti 17:de århundradet anbefallda och verkställda inskränkningar af öfverflödigt stora församlingar utgjorde vittnesbörd, utan att likväl sedermera .något mera omfattande förfogande i nämnde afseende egt rum, ehuru missförhållandet emellan folkmängden i pastoraten och det antal af församlingsboer, hvilkas andliga vård skäligen bör antagas kunna af en kyrkoherde bestridas, emellertid allt starkare tilltagit, i synnerhet i de mera bergiga och skogbevexta deiarne af riket, hvarest ifrån början större rymder för socknarne blifvit utsedda och inom hvilka odling och befolkning på sednare tider hastigare tillvext; utvisande de uppgifter, som i afseende härå kommit Rikets Ständer tillhanda, att pastoratens folkmängd i medeltal under de sist förflutna fem åren, länsvis beräknad, omvexlat emellan 1,000 och 8,000 personer, med den ännu större skiljagtighet, vid betraktande af hvarje församling särskildt, att åtskilliga deribland befunnits ega en befolkning af 11- till 18,000 personer hvardera, dervid jemväl borde anmärkas, att just i samma orter, der folknummern på sednare tider hastigt ökats och själavården sålunda blifvit försvårad, äro, i följd af landets mera brutna yta, afstånden i allmänhet ansenliga, hvarigenom således ytterligare svårigheter uppkomme för de norra orterna, tillvexande i högst betydlig mån, under det att folkmängden i hvart pastorat särskildt, till följd af landets vidsträckta läge, i allmänhet företedde en något lägre siffra än i åtskilliga andra landskaper. Rikets Ständer hade, af hvad i ämnet förekommit, ansett ådagalagdt, att, i följd af förändringar, hvilka odlingens och befolkningens naturliga tilltagande medfört, missförhållanden uppstått i landets ecklesiastika indelning.
Nyssnämnde transport-led kommer visserligen icke att undanrödja behofvet af underlättade kommunikationsmedel mellan Östersjökusten och den del af Småland, som den nu ifrågaställa jernvägen skulle genomgå, men innan Rikets Ständer anvisa det betydliga bidrag dertill, som frän Statens sida enligt förevarande framställningar erfordras, synes böra närmare undersökas huruvida den föreslagna jernvägs-linien är just den lämpligaste och fördelaktigaste för rörelsen och koinmunikalions-väsendet inom denna ort, samt om den uppgifna platsen, Hvetlanda, företrädesvis och utan afseende å riktningen af en blifvande stambana genom Östergöthland och nordöstra delen af Jönköpings län, bör antagas lill slutpunkt för en från halskusten mot vester lill detta läns inre delar gående jernbana. Rikets Ständer hafva alltså funnit några medel vid denna Riksdag för jernvägsanläggningen mellan Oskarshamn och Hvetlanda icke böra anvisas. 7:o Angående en jernbanas anläggande från Mariestad till vestra stambanan. Då till följd af ofvannämnde stambanas riktning genom Skaraborgs län, en bibana till densamma från Mariestad ansåges nödvändig, pä det att denna stad jemte omgifvande landsort malte kunna få dela förrnånerne af den genom sagde kommunikations-medel förväntade ökade trafik, och på det att den ännu mera omfattande fördelen ej blott för samma ort ulan för hela landet af en jernvägsförbindelse med segelfarten å sjön Wenern icke måtte komma att gå förlorad, hade, enligt E. K. Mits ofvanberörde nådiga Skrifvelse, flera af staden Mariestads innevånare och faslighets-egarne i kringliggande trakt föranstaltat och bekostat undersökning i och för anläggning af en sådan bibana, hvarefter af Löjtnanten Friherre A. Adelsvärd upprättad plan och kostnadsförslag för utförande al jernväg från nämnde stad, förbi Ullervad, till Vestra stambanan, i närheten af Hjälstads kyrka, hvilken jernvägslängd skulle komma att utgöra 230 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 2o I. fin inil 29,000 fot; hvarjemte en hästbana af 3,000 fots längd borde anläggas genom staden lill hamnen.