Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag har vid samma tillfälle ej kunnat undgå, fasta min uppmärksamhet vid den fö - Dea i5 Januarii. 55 reslagna Summan, och dervid erinra mig, alt redan för 20 år sedan, då dylikt förhållande senast inträffade, erhöll Landshöfdingen von Rosenstein, oaktadt mycket förmånligare Penningetider, 2000 R:dr Banco årlig Pension, hvaraf han alltsedan jemnt varit uti åtnjutande. Jag underställer således vördsamt Höglofl. Ridderskapets och Adelns upplystare bepröfvande, huruvida det är skäl minska Summan vid ett tillfälle, sådant som delta, då Riksens Ständer går att visa sin erkänsla mot ifrågavarande Herrar. Hvad Regerings-Rådet le Moine serskildt angår, som följdt denna unga Furste från dess spädare Ar, och med honom hitkommit ifrån Frankrike, hvarest RegeringsRådet har sådana Famille-band, att de troligen efter slutade värf, återkalla honom till sitt Fädernesland; så får jag lika vördsamt hemställa om ej den Summa, som Riksens Ständer pröfva skäligt, med åsigt å tillgångarne och i öfverensstämmelse ,med Nationens värdighet, åt honom såsom Pension anslå, må då han lemnar Sverige, utgå uti Hamburger Banco eller Franska Livres, enligt den Cours-beräkning, som Stats-Utskottet och Riksens Ständer, nu finna för godt bestämma; så att han uti sitt Fädernesland ej må vara beroende, af vårt ofta nog omvexlande Myntväsende. > Hvad åter CancellieRådet Tannström angår, sa hoppas jag att lian framdeles får till - 56 Den i5 Januarii, fälle utmärka sig såsom nitisk Embetsman, likasom hail liiltills , enligt den säkra kännedom jag äger, utmärkt sig såsom rättskaffens Lärare, då den Pension honom nu anslås, Författningarne likmätigt, ingår uti Lönen, och således ej serdeles kommer att gravera Stats-Cassan. I den förhoppning och öfvertygelse, att delta mitt anförande gillas af så väl Högloft.
Det hade verkligen varit underligt, om man inte skulle blifvit en smula konstig, när man gått och vankat i en dylik miljö så länge som gamle Linus. sider sjönk i en orolig halfslummer för att drömma, huru Vivika Oopperus i svart siden och pipkrage skred genom långa korridorer in i mitt rum. Jag såg henne tydligt, såsom den fridlösa frun till Vallo hundradetals gånger utmålats för mig. Kallsvetten pärlade ännu under det härliga svarta håret, det undersköna anletet var förvridet af namnlös ångest och namnlös sorg och från den långa, skarpa, trekantiga navajan hon stelt höll lyftad i sin högra hand föllo ännu tunga röda droppar såsom folket påstår, att den skall blöda till domens dag. Hon stannade framför mig och läpparne började långsamt röra sig, måhända till att skingra det täta dunkel, hvari hennes saga ständigt varit svept, då det barmhärtiga väckarurets surrande jagade henne tillbaka till skuggornas värld och förde mig åter till medvetande. Med en ofrivillig rysning tände jag hastigt ljuset och stirrade på klockan. Mycket riktigt. Hon fattades en kvart i fem, det var tid att stiga upp. Barfota tassade jag fram till fönstret och lyfte upp gardinen. — Stormen hade fullständigt bedarrat, stjärnorna tindrade och den gamla månen, skaldernas vän, skred sakta öfver den dunkelblå decemberhimmelen. Gårdagens tunga moln hade sänkt sig ned som ett varmt hvitt täcke öfver allt nordanland. Den synen gjorde mig riktigt glad, ty nu behöfde vi ju inte åka till ottan i vagn, utan kunde färdas på det gamla vanliga sättet med bjällrande slädar och flammande bloss. Knappt hade jag hunnit komma i kläderna, förrän Bibbi, mosters vippiga kammarpiga, efter en diskret knackning kokett trippade in med sin blindSömnig som jag var efter den stadiga julmumman, sökte jag emellertid sakta lösgöra min arm. Men med ens blef hans grepp orubbligt som ett skrufstäds, K. F. u. M i GOTEBORG: VESTIBUL OCH EXPEDITIONSRUM.
Nej vunne så skulle öfverläggning upkomma om de upgifne Alternativer, hvilka till förändring skulle antagas, voro de till Utskottet ingifne förslag och alla andra förändringar i 37 § deri inbegripne, och ansåg fördenskull någon särskild Proposition å Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs Memorial icke behöfvas. Då Herr Borgmästarens fråga, huruvida, uppå framstäld proposition å Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs Memorial förhållandet skulle blifva, om 2 Stånd stadnade emot 2, besvarades : att Motionen då förfölle, förklarade Herr Borgmästaren sin öfvertygelse vara att förhållandet nu vore enahanda och motionen således förfallen, så mycket mera som Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs Memorial blott innefattar en del af alla de anmärkningar och förslag sorni till förändring uti den åberopade § :n kunnat föranleda. Herr Öfver Intendenten Edelcrantz: för min del är jag icke af denna tanka. En lika casus har under innevarande Riksdag förut inträffat och då öfverlemnades bägge Alternativerne till Ständerne, nemligen rörande en jury i Tryckfrihets mål. Herr Grefven och Ordföranden: Förhållandet var då olika. Juryn var redan af förra Constitutions Utskottet föreslagen och frågan derom kunde icke förfalla. Herr A sse ss o ren Arosenius: Då 2 :ne Stånd uti förevarande fråga stadnat emot 2 och således ingen pluralité är gifven, torde båda meningarne genom 2 :ne särskildta, i enlighet dermed, författade vehiclar böra underställas kommande Ständers ompröfvande. Herr Professorn Doctor \Vijkman\ :] om Regerings Rådet Hallenst jernäs eller Protocolls Secreterare!! Rothliebs Memorial skulle kunna att1 såsom alternativ ingå till Ständerna, vore det lika som hade dessa Herrar sjelfva framfört sin motion directe för Ständerne, hvartill de icke ägt rätt. Herr Grefven och Ordföranden: Dessutom då Utskottet ej kan utarbeta ett ordenteligt förslag för att utgöra alternativ, skulle detsamma blott innefatta en historisk upgift, hvarmed hvarken Ständerne eller den som väckt motion vore belåtne. Herr Regerings Rådet Hallenst jerna:
En sådan reglering blir jemnväl utan allt ändamål* så länge öfrige, enligt 60 §. af Regerings-formen i egenskap af Bevillning inflytande Extra Ordinarie Inkomster * såsom Postoch Chartae-Sigillatae-Medlen, m. fl., från de serskilte Förvaltningarne till Stats-Verkei ingå.” Ar odi Dag sorn ofvan. Ex Protocollo. J. C. LORICH. N:o S t a t s-Ut s ko 11 e ts Beta n k a lide n. ^53 * . <« N:o 489- Antorn elen 27 Sept. 1823- Utlåtande i anledning af Aongl. Majrts Nådiga Remiss på Olof Söderborgs underdåniga ansökning om nedsättning uti Arrendet för Betesmarken Rebbelberga Broar i Christianstads Län. Uti underdånig ansökning, den Kongl Majrt i Nåder lill Stats-Utskoltet öfverlcjnnat, har Arrendatoren af Rebbelberga Kronobete i Christianstads Län Olof Söderborg anhållit 0111 nedsättning af Arrende afgiften för samina Kronobete från 3:ne till 1 och en half Tunna spannmål, och 4:de S a 111 J. 4*de B a n d. 48 Sta ts-Utsko tt e ts Betänkanden. såsöm skäl dertill anfört, att delta Kronobete består endast af i Tunne5 KappeJand mindre bördig mark, soln icke skall lemna den afkastning, hvarmed Arrendet kan utgöras, oaktadt den kostnad Söderborg derå - nedlagt, hvilket lian sökt styrlin) med arne bilagde besiglninge-attesterj
Man ser visserligen af det föreg:de resonnementet att det är Banko-Utsk:ts mening att denna vinst ovilkorligen skall användas för uppköp af obligationer, utfärdade för lån till jernvägsbyggnader, men derom är ingenting bestämdt föreskrifvet, utan det är öfverlemnadt åt Fullm:ge i banken att så göra eller icke. Jag skulle således för min del anse, att R. o. Ad. borde bestämma, att banken skall deltaga i det utländska lånet med en summa af 5 millioner, och att återremissen skedde i en sådan syftning. Jag har här uppsatt förslag till det beslut, som jag önskar Utsk:t måtte tillstyrka, och hvilket förslag torde i prot:t få inflyta. Det lyder sålunda: att om, för Svenska statens räkning, lån till fortsättning af statens jernvägsbyggnader kommer att upptagas, R. St:rs bank må under de vilkor i öfrigt, som i afseende å ett sådant lån varda bestämda, uti detsamma deltaga för en summa af minst 5,000,000 rdr rmt, som, emot erhållande af för lånet utfärdade obligationer, af bankens sedan 1860 års början upplupna disponibla vinst utbetalas med |:del årligen vid slutet af hvartdera af åren 1863, 1864 och 1865. Hr Akerman: Jag har visserligen under förev:de öfverläggning framställt yrkande på ett olika beslut, men som 44:de punkten redan är återremitterad, finner jag mig föranlåten att afstå från mitt nyss afgifna förslag, och förenar mig med dem som yrkat återremiss. Den 22 Maj e. m. 461 Hr Reutersvärd, Patrik: Lika med Frih. af Ugglas, anser jag nödigt att R. St:r uttala den åsigt de hysa rörande denna vinst. Att, på sätt här är föreslaget, öfverlemna åt Banko-fullm:ge att häröfver bestämma, synes mig mindre lämpligt, hvadan jag i alla delar förenar mig med Frih. af Ugglas, och yrkar återremiss i samma syftning som han. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos.
Samtlige fabrikernas tillverkningsvärde uppgick år 1860 till 782,361 R:dr, deraf på Kampenhofs aktiebolag ensamt belöper 597,657 R:dr. 48 Göteborgs och Bohus län. Uddevalla stad. Handlande, Handtverkare m. m. Undervisningsanstalter. Beträffande så väl fabrikerna sorn andra förädlingsyrken åberopas för öfrigt tab. N:o 7. Antalet af Uddevalla stads Handlande med deras betjening samt Handtverkare, inberäknade idkare af sådane näringar, som, utan att egentligen utgöra handtverk, icke äro att hänföra till handel eller fabrik, jemte deras arbetsbiträden, har under nedannämnde tider förhållit sig sålunda: Handlande. I afseende å klasseringen af dessa sistnämnda hänvisas till tabellen N:o 9 b. Handtverksidkarne utgjorde: Mästare. Gesäller. » 1860 66. 76. 95, hvarförutom sistnämnde år handtverksidkande till sjelfförsörjning utgjorde ett antal af 34. Numera hålles i Uddevalla endast en marknad om året. De å stadens område förut befintliga 3 större brännerier hafva blifvit nedlagde, och å det ena idkas numera ett större bryggeri. Antalet af minuteringsställen för spritdrycker har under senare åren varit 22, och af utskänkningsställen 6. Afgiften har år 1860 uppgått till 4,628 R:dr 25 öre för de förra och till 17,137 R:dr 20 öre för de senare. Förtäring af rusgifvande drycker, som, att döma efter de vid stadens domstol förekomne fyllerimål, synnerligen af kringliggande socknars allmoge vid besök i staden varit missbrukad, anses emellertid på senaste tid, förnämligast bland stadens innevånare, hafva aftagit, sedan förbrukningen af öl och andra maltdrycker blifvit mera allmän. Allmänna undervisningen besörjes af: 1. ett lägre Elementarläroverk, hvarest lärarnes antal ökats till 6, utom exercitiemästare uti sång, ritning och gymnastik, samt lärjungarnes antal till 100; 2. 2:ne Folkskolor med 3 lärare och 165 lärjungar.
Ugglas frarasläldt, så vågar jag hemställa, att delta förslag måtte bifallas, blott med det tillägg, alt emellan orden: ”tillåten” och ”under” inkilas ordet: ”endastOm så sker, torde Exped:sUtsk. sedermera i afseende på moliverna läll nog kunna komma till rätta med det uuderd. skrifvelseförslaget, och ibland annat derifrån utesluta t. ex. åberopandet af Englands exempel, hvilket skäl torde i flere hänseenden icke befinnas antagligt. Gr. Sparre: Jag har ingalunda ämnat, alt åt Frih. Ceder ström updraga, att inom Exped:sUtsk. hvarken grassera med eller inkila något uti det af Utskm framställda skrifvelseförslag, utan det var blott i afseende på motiverna, sorn jag ville till Frihm och Exped:sUtsk. öfverlemna denna frihet. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Om R. o. Ad., på sätt Frih. af Ugglas föreslagit, vill inskränka tiden för idkande af jagt å rapphöns, så torde det af Frih. Cederström föreslagna tillägg kunna i beslutet derom inflyta, men att inom Exped:sUlsk. företaga ändringar uti godkäuda Utskms Betänkm, anser jag icke vara rikligt. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, först om R. o. Ad., i fråga om de 3 första puukterne, som anginge Gr. af Ugglas’ motion, och i afseende hvarpå icke något annat yttrande blifvit afgifvet, än Hr Adelborg yrkande om äterreraiss å Betänk, i dess helhet, behagade bifalla Utskms Betänk. Ropades Ja. Den 18 Augusti. 13 Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställ de i afseende på sista punkten gjorde yrkanden, yttrade Frih. Palmstjerna:
O, milde Gud, livad jag är rädd! Blodet står stilla i mina ådror. » » Kom närmare hitåt! Var inte rädd, kom hit under trädgrenarne, i skuggan, så-ja! Nej, närmare hit! » Hon närmar sig med korta, osäkra steg; den lilla hvita, ännu helt barnsliga gestalten flyger fram öfver trädgårdsgångens sand, kryper darrande ihop vid foten af muren under murgrönans hängande grenar och blickar uppåt mot de strålande ögon, som lysa tvärs igenom löfverket. » Ah, Alfredo! Om du faller! Om du gör dig illa! » » Ah, bevars väl! Stackars lilla dufva! Men så- dana äro qvinnorna! Jag, med mig är det alldeles tvärtom, svårigheterna egga mig, sporra och elektrisera mig. För din skull vore jag i stånd att våga allt. Maria, du älskar mig ju? » » J a. tala tyst, jag tyckte jag hörde något. » » Det är vinden. Maria, svär att du älskar mig! » » Jag svär det. Glöm inte att tala tyst. Ack, stegen den faller bestämdt. » » Jag behöfver din kärlek för att modigt strida mot lifvets alla svårigheter, dess ondska och dess dårskap. Jag skall besegra allt, om du bara vill. » » Vill, hvad för något? » » Vara trogen och stark. Vara min musa, poesien i mitt l i f. » » Men det är jag ju, Alfredo, men vet du hvad, pappa är så sträng, och han ville helst, att jag skulle hålla mig till mina dockor ännu, och så säger han att du. » » Hvad säger han? Tala! Jag är beredd på allt. Jag öfverser med sådana barnsligheter. Säg ut, älskade! &gt; » Han säger, att du är bara en pojkvasker, som gjorde bäst i att hålla dig till dina böcker, och att om han får tag i dig, så. » Hon tystnade. Vinden susar genom grenarne liksom med ett ironiskt löje. » Du gråter, min skatt! Jag skall hämnas dina tårar, en för en. » » Ja. » Den darrande, lilla rösten förlorar sig i ett utbrott af snyftningar. » Din far är en barbar, en tyrann liksom min, men hvad gör det.
Memorial, i anledning af Itiks-Ståndens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Ulskotlets Betänkande M '161, i fråga om del af Kommilterade uppgjorda förslag lill förändring om kommunal-slyrelse i stad. Stånds sammanstämmande beslut af Rikets Ständer godkända med de af Utskottet vid §§ 2, 5, 48, 28, 30, 34, 35, 58, 62, 70, 85, och 86 tillstyrkta ändringar och tillägg samt med rättelse vid § 70 af det genom tryckfel i paragrafen influtna ordet »Staden» till »Staten». § 3 har uti de Kommitterades förslag följande lydelse: »Medlem af stads-kommun är en hvar, som i staden innehar burskap eller inom ”staden eller dess område eger hus, tomt eller jord, eller der idkar handel, fabriks”rörelse, handtverk eller annan till allmän bevillning taxerad näring, eller, till följd af ”gällande förordningar, sitt laga bo och hemvist i staden häfver eller der hafva bör.» Utskottet har deremot å denna § tillstyrkt följande lydelse: »Medlem af stads-koramunen med skyldighet att till dess gemensamma utgifter »bidraga samt rättighet att i behandlingen af kommunens angelägenheter deltaga efter »hvad derom i denna förordning vidare säges är en hvar i staden eller på dess omBih. till 11. St.
Gubben smålog, och sedan han frukosterat, gick han ut i parken, satte en nyutsprucken ros i knapphålet och steg med sin vanliga värdighet upp i sin vagn. Då ekipaget väl rullat ner genom afvenboksallén till den långa landsvägen, kom Inez ut i parken. Hon var liten till växten, knappast medelhög med fylliga, blodfulla lemmar. Det fräkniga ansigtet såg friskt och lefnadslustigt ut, och fick en viss beslutsam prägel genom de glesa spåren till en lätt mustasch öfver den köttiga öfverläppen. Ögonen voro grå och lifliga. De fingo en varm, glittrande glans, när hon skrattade, och en hel rad små skrynklor bildade sig under ögongroparne, men nu såg hon rödgråten ut. Håret var brunt och smög sig utefter hufvudskålen i blöda, vågiga linier. Först vandrade hon tungsint, tankspridd utefter gångarne, men ju mer hon fördjupade sig i anläggningarne, dess mera klarnade hon upp. Det var ju ett helt litet konungarike för sig, parken häruppe, ett stycke förtrolladt land, som vandraren dernere på »Cornichen» icke kunde hafva någon aning om, der han med neddammade stöflar gick på den breda landsvägen och kastade längtansfulla blickar på hafvet, som småsjungande slog mot de rödgula kustklipporna, dallrade och skimrade i otaliga, blånande skiftningar, till dess det längst bort vid horisonten sköljde kanten af den blå himmelskupan. Ja, omöjligt var det för visso att misstänka att der uppe bland de grå bergen skulle finnas ett dylikt eldorado, men uppe på bergsplatån var en förvånande växtlighet, och just i dag hade anemonerna slagit ut. I de långa, ljusgröna gräsmattorna stodo de i tusental, blodröda och himmelsblå med finhåriga, sammetsmjuka kalkar.
St:s önskan, och som i afseende på lönerna ej kunnat ställas på annat än besparingarna, då ökadt anslag dertill af R. St. ej kunde förrän vid blifvande riksdag bestammas. Gr. Cronhjelm har anmärkt, att statsrevisionerna äro vida besvärligare inom statsverket än vid R. St:s verk. Äfven jag hur erfarit detsamma; men jag förklarar det komma deraf, att statsverkets räkenskaper innefatta många flera olikartade föremål än Banken och Riksg.cont., hvilka äro inskränkta till några enkla ämnen. Gr:n har yttrat, som jag fattade, att jag antydde bevågenhet för fondsystemet. Jag har ej nämnt fondsystem; men jag har sagt, att Riksg cont:s upplåning har nytta med sig. Detta Contts upplåning är ej ett verkligt fondsystem, ehuru med ett sådant något Jikarfadt; det är en utväg , som vidtages derföre, att andra tillgångar ej förefinnas till oväntade behof eller till förväntade, för hvilka bestämda anslag ej blifvit anvisade. Med Riksg.cont:s obligationers circulerande egenskap har jag ej velat säga, att de gå ihan - Den 12 Maj f. m. »7 fiel och vandel man och man emellan; inen de tjena sorn hypotheker, mot hvilka lån utgå, hvilkas belopp i sedlar derigenom utkommer i circulationen. Hvad fondsystemet angår, vill jag, likasom Gr. Cronhjelm, inskränka mig till att ej derom nu utveckla min mening; yi komma väl framdeles alt få den frågan till föremål för våra öfverläganingar, då jag med samma skyldiga uppriktighet skall yttra mig i ämnet här, som jag yttrat mig deröfver, när jag såsom Konungens rådgifvare biträdde den till R. St. afgifna propos. om införandet af ett fondsystem för allmänt nyt!iga föremål. Gr. Cronhjelm:
KainmarRättens granskning af det ifrågavarande Anslagets förvaltning blifvit afskalfad, just i anledning deraf, att KammarRätten gjort anmärkning vid uteblifven redogörelse under flera år, för de genom försäljning af gamla inventarier influtne medel. Häruti hafva instämt Hr Heykensköld, Hr Leffler och RiksdagsFullmäktigc Per Person och Per Olsson. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets Memorial N:o 388, rörande eharteringen af den Götha CanalBolags Förbindelse , som uti CanalYerket och dess ägande fastigheter skall intecknas. Hederv. BondeStåndet har, på grund af åtskillige emot Utskottets berörde Memorial framställde anmärkningar, detsamma under den 12 sisth Febr. till Utskottet återremitterat; men som II. 11. o. A., H. FresteStåndet pch V. BorgareStåndet, jemlikt Utskottet 628 Stats-Utskottets tillhandakomne ProtocolIsUtdrag, den utte och i5:de i nämnde månad ifrågavarande Memorial bifallit, hvarigenom målet blifvit afgjordt; alltså anser Utskottet sig ieke kunna, emot y5 §. R.-Ordn., i anledning af omförmälte anmärkningar, något vidare yttrande rörande della ämne meddela, Den i4 Mars i83o.
Bristerna å anslaget lill ved och ljus lör fästningsoch garnisonsorter’ hafva under åren 1842 med 1846 i medeltal för året uppgått till 4,73'7 R:dr 4 sk. 11 r:st., och då utgifterna på detta anslag äfven visat sig vara i stigande, linner Kongl. Majit nödigt att nu af Rikets Ständer äska en årlig tillökning deri af 5,000: Tillsammans lhdr 141,426: 20. 8. För öfrigt och på de skäl, som i bifogade protokoll omförmälas, begär Kongl. Maj:t, att reservationerna å anslaget till durcbnrarche-koslnader må icke allenast, i likhet med hvad Rikets Ständer vid de 2:ne sista Riksda garna medgifvit, fortfarande anlitas till vidmakthållande af Gardesregementenas matinrättningar, utan äfven få användas till bestridande af underhållskostnaden för de kommenderingar ur indelda armeen, som Kongl. Majit finner nödigt beordra till vården och försvaret af rikets fästningar; äfvensom Kongl. Maj:t fäster Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, alt, lill betäckande af de för Statsverket uppkomna kostnader genom Södra bataljonens vid Bohus Läns Regemente förändring tills vidare lill likhet med roteradt infanteri, öfverskotlet af de indelningsräntor, som förut ingått ensamt tiil rusthållarne vid nämnda bataljon, fortfarande ställas till Kongl. Maj:ts disposition; och äskar Kongl. Maj:t härföl utan Rikets Ständers medgifvande ej mindre Lil! en behöflig reglering af kommendants-staten, när Kongl. Maj:ts Nåd.
Uken proe vonerade bifall ä de i detta Memorial ak SlalSUtssotlet gjorda tillstyrkanden. Rs - Den i z Januarit. 761 Ropades Ja. Herr ak klinte barZ, ^Villhelm, och Grefwe körner, /V6oIpK Loran, erindrade att öfwer frägar» om arfwode för nägra af Bonde-Ständels extra Canzlister, hade Utskottet stadnot t pari» vo», hwartöre något utlåtande deröswer af Rchderskapet och Adeln borde gifwas. Ur Stats-Utffottets Memorial upplästes den mening fem deste Extra Canzlister rörde. Herr sk klinteberg: under det jag wld i8c>s 8rs Riksdag war Nädigst tillförordnad Vice Secreterare i det Hederwärda Bonde-Ständet, hade jag tillfälle inhämta de mängfaldiga göromäl hwormed Skändekö Canz'l öfwerhopas i anseende till den mangd Beswär och ansökningar, hwilka Ledamöterna hwar för sig, mot och med yrka atk fä författade r enlighet med postulaterna, för hwarje ort, och jag har af en fädan kännedom skalig anladiing kill förmodan, ett utom de w>d denna Riksdag hos bemäldte Stand antagne Ordinarie Canzlister, äfwen de 5 Extra Ordinarie! som bliswit ancogne, warit för Bo"d?>Ständet af nöden, pL hwilken grund, och dä Riksdagens oförmodade längwarighet bragt dem pä en större kostnad till deras uppehälle ä en dyr ort, än jom kan sägaS smara mot den merit och öfning, som wäi torde warit största assigten med deras ästundade berörde engagement, jag wägar hemställa, om icke i afseende pä Bonde,Ständets begäran lämpeligk arfwode mätte bifallas för de Extra Ordinarie!, hwilka icke i nägot Utskott såsom Betjente warit antagne och för tädan befattning med arfwode hugnade, och Ridd. och Ad.