Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som utan rättighet, eller ock pä annat sätt än honom är tillätit, utminuterar starka Drycker, bote första gängen Tmgv R:dlr, andra gängen Fyratio R:dlr, sanik tredje aäirgen eller oftare Ser-' tio R:dlr, eller straffas i brist af b tum med fängelse wid wattn och bröd efter g:te Capitlet StraffBalken. Den, som andra gängen för oloflig ntminuterina af starka Dryckkr sakfälleS, skall sitta en Söndag i Stocken —- tredje -ängen försäudas lill ar ^ . bets - 2704 Den i8 Augusti. betshus pa ett halft ar och mista sin näringsrättighet, om han någon sadan innehar, samt fjerde gångan pa ett helt ar; och ökes sedermera arbetstiden för hwarje gang med ett halft ar. Skulle a sadane stallen, der Branwin eller andre starka Drycker aro tillätne att försäljas, någon deraf blifwa öfwerlastad, belägges Näringsidkaren första gängen med Tio R:dlrs böter, som andra gängen fördubblas, och derest en sadan ytterligare dertill warder förwunnen, ökes böterne till Trettio N:dlr, jemte det han owillkorligen blifwer sin näringsrättighet förlustig; men ssulle någon sig öfwerlasta hos en till starka Dryckers utminutering oberättigad, plikte denne sednare dubbelt emot hwad här ofwan är stadgadt. Alla Wärdshus, Kallare och allmänna Näringsställen stola wara tillstiitne pä Sönoch Högtidsdagar ifrån klockan 9 om aftonen förut, och ingen der winna inträde utan tvid de wanlige mältidstimarne, wid Tio R:dlrs böter för Wärdén; och yttermera wid enahanda answar stola alla tillatne Försäljningsställen wara tillstutne strän den förste September till den förste
Cederström i stor förbindelse, då han haft den godheten alt upptaga ett yttrande af mig i sista plenum, som troligen 9 H. 31 De n 3 J u 1 i f. in - matte varit ganska ofullständigt, då det kunnat gifva Friherren anledn. till de slutsatser, hvartill han derifrån sökt komma mot betänk , Const.Utsk. och mig. Frih:n upptog med en obeskriflig begärlighet den tilldragelsen inom Const.- Utsk., att några namn, dels genom misstag hos cancelliet, dels i följd af tryckfel, hade blifvit oriktigt, alldeles icke, eller illa observerade i betänkandet. Att jag, på grund deraf, yttrat som ett bevis på huru lätt Utsk. gjort sig skyldigt till den tillvitelsen, att Utsk. skulle handlat med afseende på personliga känslor af hämnd och Gud vet hvad annat som i sista plenum derom anfördes; så får jag till Frihtns tillfredsställelse förklara, alt vid hvarje fall, då en anmärkn. i Const.Utsk. rfrågakommit, har den anmärkte rådgifvarens namn influtit i dagens prot., antingen som tillstyrkande, afstyrkande eller stillatigande, men utförandet af rådgifvarnes namn i noterna till betänk, har blifvit öfverlemnadt till cancelliet; och med den sakkännedom, som Frih;n äger om behandlingen af så beskaffade mål, torde det icke lämpligen kunna begäras af Utsk. att annorlunda än som skett, genom ett lemnadt förtroende till betjeningen inom Utsk:s cancelli, tillse att namnen infördes i betänk. och vid collationeringen observera att namnen blifvit behörigen iakttagna. Jag tror likväl, att anmärkntn för öfrigt är af så litet ingripande natur, att den verkar till ingenting, isynnerhet som det visat sig, att inga olägenheter deraf uppkommit, ehuru visserligen jag, likasom Utsk:s cancelli, hade önskat att dessa felskrifningar icke kommit att äga rum. Hvad Frihms yttrande i öfrigt angår, anser jag mig icke böra ingå i någon vederläggning deraf, såsom dessutom mest riktädt mot Hr Cederschjölds anförande.
Majit, uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla, samt befalla, att, i enlighet med samma förslag, nådig skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo R. W. von Printz en cr etita. \:o 13 Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Dec. kl. 11 f. m. KONGL. MAJiTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer om förnyadl anslag till Lagberedningen; gifven Stockholms Slott den 9 November 1847. Den Lagberedning, som i början af år 1845 sammanträdde, i och för sådana förberedande åtgärder, som för slutlig pröfning af de uppgjorda förslagen till förbättrad civil-lag och rättegångs-ordning erfordrades, har se - Kongl. Maj.ts Nud. Proposition, N:o 13. dermera utarbetat och fått till trycket befordra reviderade förslag till en stor del af nämnde lag eller Giftermåls-, Ärfda-, Jordaoch Byggninga-Balkarna. För lagberedningens ytterligare handläggning återstå deremot ännu de öfriga, eller Handels-, Utsökningsoch Rättegångs-Balkarna, af hvilka den sistnämnda, såsom egande, genom den härunder innefattade rättegången i brottmål, närmaste samband med den nya strafflagen och dertill hörande frågor, nu hufvudsakligen är under arbete. Och det blir följagteligen nödigt att vara betänkt på anslag af medel till bestridande af utgifterna för lagberedningen under fortsättningen af dess arbeten. I sådant ändamål hade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 20 Januari 1845, dels till arfvoden åt lagberedningens fem arbetande ledamöter och sekreterare från och med samma års början samt till slutet af det år, då nästa Riksdag infölle, å Riksgälds-kontoret anvisat Tolf Tusen Riksdaler årligen, dels ock beviljat ett förslags-anslag af Tre Tusen Riksdaler att till tryckningsmed flera kostnader af Riksgälds-kontoret utbetalas.
Jag är derföre öfvertygad derom, alt hvar och en, som yrkar att R. o. Ad. skall bibehålla sin nuvarande form, äfven skall finna att, för alt kunna göra beståndet af denna form möjligt, han också mäste här qvarblifva vid sin bänk fortfarande, riksdagen ut, och icke fara härifrån, när de första träden börja löfvas på landel. Man har här yttrat, att förslaget hade brister derutinnan, alt valordningen icke vore uptagen i förslaget. Vi vete också, Mine Hrr, alt, för några dagar sedan, framkastades nämnde anmärkn., och att denna fråga blifvit löst, så mycket som på den korta tiden kunde medhinnas. Frågan var och är emellertid af underordnad vigt; Den i5 Februari f. ra. i 4! livar oell en, sorn betraktar förslaget i sin helhet, lärer val icke för denna omständighets skull tveka, att bifalla förslaget. Skulle likväl någon tro valordningen vara af denna synnerliga vigt, så får jag erinra derom att Ridd.Ordn., (vår närande valordning, om man så vill kalla den), kan vid hvarje Riksdag ändras af Ståndet med Konungens sanction, och således ingalunda är af den natur som man påstår alt den bör vara för att man skall kunna antaga förslaget. Tankarne om valrätt och valbarhetsqvalifikalionen äro trogligen föga delade inom Ståndet, likväl har man genom all framkasta detaljbestämmelser härutinnan sökt att gifva näring ät tvisteämnen för att sålunda äfven på denna väg tinna motståndare mot förslaget. Man har i detta afseende utgått från den supponerade åsigten, del den i förslaget gifna föreskriften alt Adelns val skola ske distriktvis, skulle tillämpas så, att distrikten blefve antingen för stora eller för små. Men detta beror ju på Adeln sjelf att hindra enär den sjelf skall upgöra distriktsindelningen. Man har äfven yttrat att sjelfva distriktsvalen vore olämpliga, att R. o. Ad. genom dem skulle förlora sin betydelse och sin sjelfständighet; att ifrån landsorterna endast skulle väljas embetsoch tjenstemän och att der skulle spridas listor ifrån en centralbyrå här i hufvudstaden. Jag erkänner öppet att sådana skäl kunna icke synas mig mycket talande.
R:dr 78 öre årligen under åren 1864, 1865 och 1866. eller tillsammans Etthundrafem Tusen Trehundrafyratioen R:dr 34 öre. 8:o. för ytterligare tillökning i beklädnads-passevolansen, vid Svea och Andra Lif gar des-regementena samt Sap>pör kompaniet, tillhopa . Lifgardet till häst T 1,594: —• Husar-regementet IionungC ari den XV . „ 14,541: 58. tillsammans under hvartdera af förenämnda tre år R:dr R:mt 26,347: 70. eller för alla tre åren Sjutionio Tusen Fyratiotre R:dr 10 öre; 9:o. till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Göta Artilleri regementen, 15,187 R:dr 91 öre årligen under dessa tre år, eller tillsammans Fyratiofem Tusen Femhundrasextiotre R:dr 73 öre; 10:o. till enahanda förhöjning vid Wendes Artilleri-regemente, 4,335 R:dr 32 öre årligen under samma år, eller tillsammans Tretton Tusen Fem R:dr 96 öre; ll:o. till underhållande af Beväringsmanskapets beklädnad i anledning af utsträckt exercistid, 189,000 R:dr årligen under samma år. eller tillsammans Femhundrasextiosju Tusen R:dr; 12:o. till fortsättande af Topografiska korpsens arbeten och till kartors gra vering, 50,000
Utskottet har trott sig brira tillstyrka föreskriften 1 denna §, meri dock dervid till Riksens Ständers uppmärksamhet framställa, au, enligt deri Svenska Grundlagen, deri omyndige Konungens uppfostran skötes af den lagligen tillsatte förmyndaren, och att något särskildt stadgande i detta afseende af den döde Konungen är utan all kraft. Billigheten af den föreskrift, att en Svensk och Norrsk Kron - Prins ofelbart skall erhålla undervisning i det Norrska språket, lärer ej kunna bestridas, helst fordran deraf är ett uttryck af en sann Nationai-anda, och en ren känsla af det Norrska folkets önskan, att genom en obehindrad förtrolighet njuta sin nya regeringsvård och villigt kunna uppfylla sina pligter. Den 48 §• i Norrska BgeringsJformen lyder: ”Ar den manliga Konunga - ätten utdöd, oell ”ingen Thrortföljare utkårad; då skall ett nytt ”Konungahus väljas, på det i 7 §. stadgade sätt.” Rörande denna §., har Utskottet allenast trott sig böra anmäla, att den till alla delar beror af tle föregående §§., hvilka med den stå i sammanhang, och således tillika med dem måste medgifvas eller förfalla.
Statsverket för den kommande tiden torde ktafva att påräkna if Bränvinsbevillningen, Statsregleringen/vid innevande riksdag måtte upgöras sålunda, att e& mindre del än hittills af allmänna bevillningen ta»«s i anspråk för de ordinarie Statsbehofvens fyllande. Om ve miss till StatsUtsk. anhåller jag ödmjukast. Segärdes på bordet. f Ur Cederschjöld, Fredr. Aug., upläste en sålydande motion: Hvar och en med sann hederskänsla och vördnad för helgden af en ed skall säkerligen inse den för läkaren svåra nödvändigheten, att vid alla de af honom utfärdade betyg bifoga en dyr edlig bekräftelse. Då ej den lägste prestman, ej den mest underordnade embetsman är skyldig, att på sådant sätt intyga sanningen af sine å embetels vägnar afgifna betyg, hvilka dock stundom kunna vara af oändligt större vigt äu en läkare-attest; så måste det för läkaren vara i hög grad sårande, att vara den ende, på hvars blotta 0>rd man ej anser sig kunna bygga, om det ej åtföljes af denna bekräftelse: ”så sannt mig Gud hjelpe till lif och skäl!” Och om man också ej vill fästa afseende på det för hvarje rättskaffens läkare förnedrande misstroende, som denna skyldighet innebär; så borde man dock skona den hos hvarje menniska inneboende religiösa känslan ifrån det ständiga uprepandet af en dyr och kraftig ed, hvarigenom, sedan denna heliga känsla gång efter annan blifvit på detta sätt våldförd, slutligen insmyger sig missaktning för sjelfva edens helgd. Mången gång ställes på läkaren frågor, som egentligen ej kunna bestämdt besvaras, hvarigenom en yngre läkare, som tror, att han nödvändigt måste afgifva bestämda yttranden i afseende på offentliga myndigheters till honom ställda skrifvelser, lätt kan lockas, alt med ed bestyrka hvad som ej kan styrkas. Så t. ex. vid frågan om spöstraff, är domstolens vanliga fråga: huruvida den dömde kan utan fara för lif eller framtida helsa utstå det honom ådömda straffet.
Preste-Ståndet den 19 — Borgare-Ståndet den 19 — •— Bonde-St|tidet den 22 —• — Riksens Ständers underd. Skrifvelse, angående en förändrad ordning, i afseende på förseglade anbuds Öpnande via Entreprenade-Auctioner. S. A. K. I anledning af väckt fråga om införandet af en förändrad ordning för öpnandet af srrifteliga anbud, som vid Auctioner, till vekställande af upphandlingar för Kronans räkning, ingifvas under försegling, hafva Riksens Ständer inhemtat, att, vid sådane Auctioner, den ordning stundom egt rum, att förseglade skrifteliga aabud först efter Auctionens slut blifvit öpnade, och sålunda den ytterligare täflan uteblifvit, hvilken kunnat uppstå, i händelse de skrifteliga anbuden varit af de närvarande Speculanterne till beskaffenheten kände; Och som detta förfarande synes motverka det med förrberörde upphandlings-sätt afsedda ändamål, att genom prisens nedsättande till möjligen lägsta belopp befordra Kronans fördel, få hos E. K. M. Riksens Ständer i sådant afseende underdånigst anhålla, att förordnas måtte, det vid publika Upphandlingsoch Entreprepade-Auctioner, som hädanefter varda anstälde, 538 Underdåniga Skrif feiser. rnundteliga inbud först skola emdttagas, och, sedan desse upphört, förseglingen å de skrifteliga anbuden upabrytas, samt innehållet meddelas tillstädesvarande Speculanter; hvarefter, i händelse något af sistnämnde anbud finnes understiga det lägsta mundteliga, uppropet bör fortsättas och, så vida ytterligare underbud inträffar, det minsta af dem blifva gällande och med klubbslag bekräftas» men, i annat fall, rättigheten till lefveransens fullgörande tiilslås den, som förut mundteligen eiler tkrifteligen, uppgifvit det lindrigaste priset. Riksens Ständer framhärda etc.. Uppl. o. godkänd hos Ridd., o. Ad. d. 25 Sept. 1823..
Man bör dock väl hoppas, att det förbättrade hushållningssältet å Kronans behåilne parker skall efter hand, i förening med tilltagande efterfrågan och dyrhet på skogseffekter, fästa enskilde skogsegares, äfven biand allmogen, uppmärksamhet på fördelen och nödvändigheten af en omsorgsfuilare hushållning med skogen och sättet att den införa. — Sedan Eders Kongl. Majrt genom Nådigt Bref af den 23 Februari 1842 täckts särskildt anbefalla Dess Befallningshafvande, att sjelf eller genom Hushållnings-Sällskapet söka befrämja en bättre hushållning med enskildes skogar, hafva väl åtskilliga förberedande åtgärder med afseende härpå blifvit vidtagne; men dessa tillhöra en senare tid, än denna underdåniga berättelse omfattar, oell redogörelsen för deras utveckling och verkan måste således uppskjutas tili nästafgifvande femårsberättelse. Alt under de förhållanden, sorn här ofvan blifvit anmärkta, skogarne äfven under nu ifrågavarande qvinqvennium varit i aftagande, kan nästan eJ 17 ej belviflas, enär detta factum dessutom synes antydt af andra omständigheter. I allmänhet äro de likväl ännu fullt tiilräcklige för Länets hellof och kunna från några orter fortfarande lemna tillgång på skogselfekter till hetydligt afsalu, så framt ett bättre skogshushållningssält skulle vinna inträde och af enskilde skogsegare med förtroende omfattas, hvilket dock cj torde kunna ske hvarken lätt eller snart i ett Län, der skogarne hufvudsakli gen tillhöra allmogen. Ett nyttigt skogshesparingsämne, nemligen bränntorf, är att tillgå på mångå trakter inom Länet; men hittills begagnas detta endast till någon liten del på Södra Dahlsland samt något mera i vissa härader af Westergöthland, hvilka orter, såsom delvis utgörande slättland, redan antingen lida skogshrist eiler måste afhemta deras behof af ved och virke från aflägsna ställen.
Emellertid finnas undantag vid vissa boställen, der skogen år större eller medgifver större afverkning än som lämpligen bör af boställs-innehafvaren till afsalu disponeras, och i sådant fall är uteslutandet af de ifrågavande raderne ur R. St. skrifvelse serdeles lämpligt. Hvad åter angår 2:dra mom. af Utskms förslag, anser jag lämpligt, att det blir oförändrad!, men om K. o. Ad. i allmänhet är af den mening, att Gr. Lagerbjelkes förslag bör antagas, lönar det icke mödan, att i delta afseende vara af olika tanke, hvarföre jag icke heller skall motsätta mig den förändring, Gr. Lagerbjelke påyrkat. Hr von Hartmansdorff: Den siste talaren har mera, ände föreg:de, visat, huru oförberedt della ärende är, och huru väl det behöft återremitteras, för ali i eli fullständigare skick återkomma lill RiksSlm, men en återförvisning skulle föranleda hela frågans fall, emedan hon efter all anledn. icke kan komma tillbaka före Riksdagens uplösning. Man måste följaktligen genast fatta sina beslut sådana de kunna blifva, och de lära icke komma alt innebära annat, än en underd. begäran om Propos. till nästk. Ständer. Frih. Palmstjerna har sagt, alt ingen motion vore gjord, ang:de afvittringarne i Norrland. Jag kan icke bevisa motsatsen, emedan Belänk:t endast omförmäler, hvilka personer, som väckt motioner i ämnet, men icke så noga uptager hvad hvar och en af dem yttrat. Det i Betänka omförraäldla innehållet af dessa motioner utvisar blott, att man vill hafva en bättre hushållning med skogarne. 1 denna riktning hafva Utsk:n yttrat sig och gått lill väga, utan att visa, om de hållit sig inom motionernas omfång, eller icke. Jag hade föreställt mig, att när en rättelse öfverhufvud af förfatln:ne om skogarne i 14 H. 24 370 Den 11'November f. m. Riket af flere motionärer begärts, skulle del lika val hafva för den enskilde Riksdagsmannen, som för Utsk:n varit öppet att framställa förslag i sådan syftning.
— Rörande aflidne Regementsqvartermästaren vid Westerbottens f. d. regemente, Kapitenen C. A. von Essens konkursmassas, i flera föregående revisionsberättelser omförmälda, skulder till fonderna, utgörande tillsammans 315 R:dr 39 sk. 11 rst., hafva Reyisorerne inhemtat, att, sedan genom Kongl. Maj:ts nådiga dom den 15 September innevarande år, sysslomännen i nämnde konkurs blifvit förpligtade att beloppet inbetala, berörde dom numera är, för verkställighet, till Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande öfverlemnad; hvarjemte Revisorerne erhållit följande upplysningar, rörande fondernas, 3:ne från längre tid tillbaka, genom utlåning, ägande, på konkursutredningar beroende, fordringar, nemligen: l:o uti aflidne Krigskommissarien O. W. Invenii oell hans löftesmäns konkurser, återstående kapital 2,696: 21. 1. Sedan så väl gäldenären som löftesmännen med döden afgått och deras konkurser blifvit slutligen utredda, är detta belopp beroende på anmälan till afskrifning. 2:o uti Enkefru A. W. Rosenborgs oell hennes löftesmäns, Majoren A. S. Rosenborgs, konkurser, återstående — -'- 270: 34. 2. Båda gäldenärerne hafva aflidit; och är fordringsbeloppet beroende pä utredning af urarfva konkursen efter Majoren Rosenborg. 3:o uti Hofintendenten Fr. Westins samt hans löftesmäns konkurser, återstående — 1,043: 42. 10. Af gäldenärens lön innehalies hälften för borgenarernes räkning, hvaremot löftesmännens konkursmassor, hvilka blifvit slutligen utredda, icke lemna någon vidare tillgång. För öfrigt befunnos fondernas säkerhetshandlingar, vid anställd inventering, i behörig ordning. — 96 — Indelta Arméens nya mötes fond. Räkenskaperna för denna fond, hvars förvaltning besörjes af Kongl. Krigs-kollegii Underhalls-afdelning, äro granskade i Kongl. Kammar-rätten för är 1848 utan och för år 1S49 med anmärkningar.
Krögare, krögerskor samt de, som Krögare, krögerskor samt de, som hålla Likörkammare, Spisqvartersoch hålla Likörkammare, Spisqvarters-och Värdshus-Idkare samt Tracteurer, obeVärdshus-Idkare samt Tracteurer, oberäknadt Bevillning för bränvins-minuräknadt Bevillning för bränvins-minutering, då den tillätes: tering, då den tillätes: I Stockholm och Götheborg I Stockholm och Götheborg minst R:dr 10: — minst R:dr i5: I öfrige släder minst 6; 3a. I öfrige städer, minst io: pag. 24 och 3r. I afseende på Herr F. Bööks inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckta motion om befrielse från skeppare-afgift för sådane Storbåtar i Skärgården, hvilka tillhöra Allmogen och endast begagnas för forsling af deras hemmans producter, får Utskottet vördsamt anmäla, alt då nämnde afgift drabbar en förmonlig rörelse, och derföre synes billig, Utskottet anser ifrågavarande motion icke förtjena afseende. 1 öfverensstämmelse med Utskottets, af Rikets Ständer bifallne, tillstyrkande i Betänkandet N:o 39, angående städernes Salu-accis, föreslås följande förändrade redaction i 20 §. i83o års Förordning. Utskottets Förslag. För öfrigt utgöres den från äldre För öfrigt utgöres den af Rikets tider utgående Qvarntull och Salustäder utgående Salu-accis, efter den accis af Rikets städer, efter den vid vid denna Författning fogade Tariff denna Författning fogade Tariff och på och på sätt serskildt af Kongl. Maj:t sätt serskildt af Kongl. Maj:t utfärdad, utfärdad, Nådig Kungörelse, derom Nådig Kungörelse, om Saiu-accisen föreskrifver. föreskrifver. Bilt. till R. St. 2 Bandet, g Häftet. 2 IO Bevillnings-Ut skottets Bet. JV.-o Sy. pag. 26 och 5i.
Ridderfkapct och Adeln framstälde grunder, anser jaa mig för nnn del pligtig, gtt hos Herr Landt - Marstalken ödmjukeligen an, halla och yrka vin proposition kill bifall ä Conscri kions - UtstonetS i fräga warande hufwudsakeliga betänkande. Zerr Lsunk. rf kotenlckölä Lberttarä, an, förde striftligen: För min del ankager jag hell och hällit Kongl. Maj.-ks nädiga proposition, säsom grundad pä ögondlickekS oumgängliga behof, och pä den af erfarenheten i sednare liber i sä mänga länder godkända principe, ehuru öfwertygad, att wid ett inträffande krig stola, dä ivar Kron-PcinkS en kort lid sjelf fört befglet, tusenderals fnwillige strömma till krigstjensten. Men särskilta Utskottets betänkande kan jag icke till alla delar bifa "a, äfwen derföre, att det iste till alla delar öfwerensstämmer Med Konungens proposition. Konungen upmanar osi. att taga ett "beslut, som mä bli uttrystt af Swensta folkets tän» kesätt och fordrmgar." Qm j Den rs Maji. 251 Om mefolket) menas ma Han af nationen och icke etr ringa antal Leke heller betydligen sörmögne, sä har Urskottet icke fullgjort denna Konungens ädla önskan » dä det förestår legning. Mä ock de mästadels sörmögne representanter af swensk» folkmaHan föredraga legning, sa wägar jag dock, som haft och sökt kanske mer, an de fleste af osi, tillfälle inhämta allmänhetens tänkesätt i denna sak, öfwerljndt pasta, an utskrifning utan undantag, säledeS utan legning, är mäst öfwcrenSstämmande med folkets tänkesätt och fordringar, och således med Konungens proposition.
A gästgifveri, der rörelsen är emellan flera äboer fördelad, skall en, af kronobetjent påteknad, uppgift om den tid, hvardera åboen är till bränvins utskänkning berättigad, vara anslagen hos deri, som för tillfället försäljningsrätten utöfvar, och hos honom, under samma tid, jemväl skylt vara anbragt, på sätt i 57 § föreskri fves. % 37. Der minuthandel med eller utskänkning af bränvin idkas, skall vara anbragt skylt, som rörelsen utvisar. § 38. Af denna förordning bör å det ställe, der minuthandel med eller utskänkning af bränvin idkas, ett exemplar alltid vara i försäljningsrummet anslaget. § 39. Den, som genom minuthandel eller utskänkning föryttrar bränvin, utan ätt i stadgad ordning hafva dertill förvärfvat rättighet, bote första gången från och med 10 till och med 20 R:dr, andra gången från 20 till och med 40 R:dr och tredje gången från 40 till och med 80 R:dr. Den, som fjerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, dömes till straffarbete från och med två månader till och med ett år. Förbrytaren varde derjemte dömd att utgifva minuthandelseller utskänkningsafgift, dock ej under det belopp, som för ‘A år, eller utöfver det, som för ett år svarar mot hvad, enligt de i 16 och 17 §§ stadgade grunder, för år minst utgå bör. Dessutom vare af det i försäljningsrummet befintliga bränvin till och med 60 kannor, tillika med kärl, som för deras afhämtning tjenliga äro, underkastade beslag och förbrutna. Har förbrytelsen skett å söneller helgedag, ökas straffet med böter från och med 10 till och med 20 R:dr, utom det ansvar, som, enligt allmän lag, bör för sabbatsbrott ädömas. Den, sorn, enligt äldre författning, en eller flera gånger blifvit straffad för Bil. JYi 1 lill Särsk. [flsk.