Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På äreportarna af tegel sågo de målningar, där Österns vreda örn sönderref det drunknande eller af pilar genomskjutna svenska lejonet. Hvart steg förde dem allt längre in i den främmande barbarstaden, som omslöt dem med sina fjälliga ringmurar. Tornen liknade skyhöga flugsvampar eller sällsamt byggda himmelsglober, öfverströdda med uddiga guldstjärnor. Bord med obekanta rätter och förfriskningar voro utanför hvarje större hus uppdukade för tsaren och hans herrar. Ljus och lampor fladdrade framför breda svartskäggiga kristushufvud och okända helgon, men på båda sidor om gatan rusade folkhopen som vatten i rännilar och begabbade och förhånade de slagna. Förgråtna änkor och tidigt grånade hustrur eller systrar, hvilka från de svenska provinserna vid Östersjön länge sedan bortsläpats i träldom, igenkände från fönstren sina anförvanter bland fångarna. De ropade tröstande bibelord, men ingen hörde dem bland de styckeskott, klämtslag och segersånger, som rullade öfver staden med en vådelds och en karnevals lössläppta tumult. Främst gingo soldaterna. Där trampade de grå bataljonerna af magra finnar, hvilka så ofta, när en kamrat vinkat dem till vakteldarna, grinat i sina röda skägg och skakat sina musköter öfver drifvan och envetet upprepat sitt obegripliga »Seisomme tässä!» 1 – I såte finske bröder, – sade de fångna kvinnorna i fönstret, – medan era egna hem stått i lågor ha ni på lif och död följt de våra och stått på er post som mariga små granbuskar. Få vi ännu en gång åka till en svensk julotta, då skola vi peka på granbuskarna, som stå utefter vägen i snön, och säga: finnarna, finnarna! Så framtågade officerarna från de lägsta ända till öfverstarna och efter dem de tagna kanonerna med sina hästspann. På en lång släde stodo de pukor, hvilkas dån så mången afton i skymningen på ett slagfält samlat blödande skvadroner. På en annan släde stodo trummorna.
Vill raan åter, alt endast dessa 75 skola stå under förmynderskap, då de af de öfrige Stånden valde 225 ledamöterne äro oberoende, så tror jag, att R. o. Ad:s delegerade, i st. f. alt vara inflytelserika, och verkande på besluten skola tvertorn förlora allt inflytande. På grund af dessa skäl bifaller jag IJtskts förslag oförändradt och motsätter mig hvarje förslag, som afser uphäfvande af R. o. Ad:s beslut vid 1840 års riksdag. Jag vill icke inlåta mig i någon vederläggning af de flere yttranden, som blifvit afgifna till försvar för Gr. Björnstjernas förslag, men anhåller dock, att få fästa upmärksamheten derpå, att Hr von Kraemers yttrande skulle varit ganska rigtigt, i händelse här varit fråga om upgörandet af en vallag för R. o. Ad., men detta blir en sednare omsorg, som kommer att bestämma det slutliga bedömandet af denna fråga vid nästa riksdag. Nu är endast fråga om alt afgöra grunddragen för den föreslagna förändringen, och desse grunddrag måste vara sädane, som Const.Utsk. framställt dem, såvida vi vilja, att inom detta hus och de öfrige RiksStm förslaget skall kunna påräkna bifall. Jag röstar således för bifall lill Const.Utsk:s betänk., och afstyrker antagandet af Gr. Björnstjernas förslag. Frih. von Paijkull, Joli. Gust.: Den fysionomi, diskussionen antagit, tyckes haft en god verkan på R. o. Ad. i så måtto som den närmat lill hvarandra personer, hvilka eljest varit oell äro af olika tankar. Jag afsäger mig icke min sjelfskrifvenhet vid betraktande af de fördelar, den medför, och det nära sammanhang den äger med den monarkiska principen, hvilket redan blifvit utförligt visadt. Frankrikes exempel är värdt att begrunda, ty sedan ärftlighelen och sjelfskrifvenheten inom Pairskammaren uphörde, gjorde sig de revolutionära ideerne allt mera och mera gällande intilldess republiken och en permanent representation infördes.
M. med tind. anhållan att afgifva nåd. propos. ang:de dylika förändringar; tv en sådan function är ingenstädes i grundlagen Coust.Utsk. tillagd. Jag anhåller om återremiss af mentor., med den begäran, att Utsk. ville på grund af de skäl Utsk. anfört rör:de de svårigheter, som kunna uppkomma för tillsättande af förmyndare, inkomma med förslag till bestämdt stadgande så väl i riksacten som i grundlagens särskilda §§. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Frih. Cederströms sist yttrade tanke vore i allo riktig, örn frågan vore af den be skaffenhet, att den blott angi lige Konungariket Sveriges lagstiftning; men då äfven Norriges lagstiftning deruti ingrediera!', så är ämnet satt på en annan ståndpunkt och måste derföre betraktas med någon mera frihet i fråga om vidtagande åtgärder, än den sorn är utstakad i 8i §:n Reg.F:n lör grundlagsstiflning, som allena rör Konungariket Sverige. Det är naturligt, att om Const.Utsk. skulle uppgöra ett förslag uti dessa ärenden, så skulle ilian löpa större fara att nämnda förslag möjligtvis icke skulle vinna Norrska lagstiftningens bifall, än om förslaget vore att förvänta från Konungen. Jag ser således ingenting oriktigt deruti, att man hos Konungen anmäler den önskan alt få vissa punkter reglerade, sorn verkligen befinna sig uti ett outredt skick. Hvad Den a December c. m. 89 Hvad åter vidkommer den af Hr von Hartmansdorff gjorda anmärkntn, så får jag eiinra, alt Utskts framställning icke är något förslag till grundlags-§§ utan blott till und. skrifvelse, så att särskildta beslut kunna fattas först på den ena framställningen, nemi. oin det periodiska fönnyndarevalet, och sedermera på det öfriga, som betänk, innehåller. Sista mom. i Ulskäs förslag gifver dertill anledn.; men som jag icke tror att det vore rätt att ett Utskrs förslag första gången punktvis afgöres, så anser jag oss 1111 äfven förhindrade att punktvis afgöra förevar, förslag. Skulle likväl Hr Frih. o.
Aflöningen för Riksgälds-kontorets tjenstemanna-personal och vaktbetjening utgår en^ ligt de af Rikets nu församlade Ständer för detta verk fastställda Ordinarie och Inlerimslönestaler, hvilka icke få öfverskridas. § 212. Till belöning för extra arbeten och till uppmuntran för extr a-or dinar ier, som ådagalagt synnerlig llit och skicklighet, må äfven hädanefter en summa af Sexhundra sextio - Stats-Utskottels Memorial, N:o 344. 21 sex R.dr 32 sk., för hvarje år, utaf Fullmäktige disponeras; dock får livad häraf, under årets lopp, icke behöft ulgifvas, under ett påföljande år ej för samma ändamål användas. För öfrigt ega Fullmäktige icke att tilldela betjeningen vid Riksgälds-kontoret andra arfvoden, än de i aflönings-staterna och detta reglemente serskildt bestämda. § 213. Såsom begrafningshjelp för sterbhusen efter aflidne, obemedlade tjenstemän och vaktbetjenter vid Riksgälds-kontoret och f. d. General-assistans-kontoret, ega Fullmäktige att, under loppet af hvarje år, disponera en summa af högst Etthundra femtio r:dr. § 214. Perest Enkeoch Pupillkassans vid Riksgälds-kontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för innevarande och påföljande år intill slutet af nästa riksdag skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som under samma år kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, inom ett belopp af högst Ett tusen femhundra riksdaler årligen, af Riksgälds-konlorets medel godtgöras, under förbehåll likväl, att hvad som utaf denna anslagssumma för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat år af kassan tillgodonjutas; varande härvid dessutom det vilkor fästad!, att ej mindre delegarnes bidrag, än pensionerna skola under tiden utgå utan förändring af deras uti det för kassan nu gällande reglemente bestämda belopp, Angående lediga tjensters bestridande och tillsättande. § 215.
Kopparbergs län, upphörandet af Fahlu kungsgårdshjelp och förvandlingen af de af vissa hemman utgående dagsverksskyldigheter, serskildt tilläde: att med vederbörande menigheters hörande och förslags uppgörande angående beloppet af den penningeskatt, som i stället för förstnämnde ränta skulle af hvarje hemman utgå, lämpligen syntes kunna anstå, intilldess Rikets Ständer varit i tillfälle att såväl härom, som angående ränleförenklingsförslaget i dess helhet fatta beslut; •— att de närmare bestämmelserne i afseende på ränteförvandlingen i Kopparbergs län borde uppskjutas, intilldess frågan om upphörande af Fahlu bergslags dispositionsrätt öfver kolräntorna derstädes blifvit, efter derom till Rikets Ständer aflåtande serskild proposition, slutligen afgjord; men emellertid den af kommitterade uppgifna grund för nämnde förvandling nu till godkännande af Rikets Ständer föreslås; — samt att, under afvaktan af Rikets Ständers beslut i hufvudfrågan, nuvarande Ljensteinnehafvares hörande angående ersättning för den, Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län anslagna, andel i Fahlu kungsgårdshjelp likaledes borde tills vidare uppskjutas. Hvad serskildt beträffade frågan om sättet för framtida godtgörande af den dagsverksskyldighet, som icke är i hemmanens ränta inbegripen, ansåg Departements-chefen lämpligast, att beslut härom fattas i sammanhang med frågan om upphörande af dylika tjenstbarheters fullgörande in natura, hvilken sednare fråga ankomme på serskild nådig pröfning i anledning af de förslag i detta hänseende, som blifvit hos Kongl. Maj:t framställde. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 66. 27 Angående dispositionen af ordinarie räntor_, kronotionde och boställen. Hvad först beträffade de så kallade ordinarie afkortningarnej instämde Departementschefen
Jag kan ej neka att icke jag äfven fin - Ben 3 Marthi 385 finnér billigheten häraf5 men då man så frikostigt vill belöna dessa vigtiga och ansvarsfullal tjenstebefattningar, hoppas jag att man ej helt och hållit lemnar ur sigte de under Stats-Secreterarne inom de 4 Stats-Expeditionerne tjenstgörande personers belägenhet; och det är på denna belägenhet som jag utbeder mig att ett ögonblick få fästa Ridderskäpets och Adelns Uppmärksamhet. Inom hvarje af ofvannämnda Expedition Öro på stat anslagne åtta löner, nemligen 1 ExpeditionsSecreterares, 2 Protocolls-Secreterares, 1 Registrator 2 Canslistoch sine Copist-löner. Otillräckligheten af detta antal Embetsoch Tjenstemän inom verk der görotnålen dagligen ökas och der de åro af den beskaffenhet och vigt att de Omöjligen kunna anförtros åt andra än verkets Tjenstemän och der det till och med år förbjudit att låta en expedition renskrifvas af en läjd hand, har länge varit känd och af erfarenheten styrkt. För att i en hast och utan tunga för Staten afhjelpa detta, har man befordrat till ordinarie befattning Utöfver stat, med lika tjenstgörings-skyldighet som den löntagande; denna utväg var visserligen ej att klandra och dess verkningar skulle icke eller hafva blifvit skadliga om man stadnat vid att befordra 5 å 4 utöfver det föreskrifna antalet, intill dess man åt dem kunnat anslå löner-, men detta missbruk, om jag så får kalla det, har gått så långt, att tid efter annan Tjen - Bil. till Pudel. 0. Ad, Pr. 2 Band. 25. 389 Den 3 Martil» stemånnens antal inom Expedition ökats till 20 å 5o; då ej iner ån 8 af dessa hafva lön, kari man lätt föreställa sig burn långe de yngre få vänta på den inkomst, hvaraf de genom sitt Bibete göra sig förtjenta.
Behållning, tillhörande allmänna verk, och inrättningar samt bolag och enskilde personer 9,184,746: 12. lo. Behållning i guld, 241 dukater a 5: 32 1,365:32. - 9,186,111: 44. io. Obegagnade andelar aj Kreditivoch LaneJörlag: tillhörande Depositions-Afdelningen 3,180,922: 3. 4. — Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 115 § af sed naste Banko-Reglemente 1,279,191: 29. 4. Skillnad häremellan och maximi-beloppet af Sedelstock, beräknad enligt 116 § i Banko-Reglementet 524,048: 3. 9. Bankens Guldoch Silf ver tillgång: Dukater. R:dr Silfver. Myntadt, gångbart, i kassa liggande 15,406. 578,332: Utländskt mynt, efter evalvation . 884: 8. 9. Hos Kongl. Myntet 7,197. Banko-Fullmäktige hafva gemensamt med Fullmäktige i RiksgäldsGötha KanalKontoret utsett Ofversle-Löjtnanten och Riddaren J. Kleen att för åren 1854 och 1855, å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar, såsom Ledamot, deltaga i Götha Kanal-Direktion, och till Revisor af Kanal-Verkets räkenskaper för åren 1853 och 1854 valt Ordföranden i Styrelsen öfver Riks* gälds-Kontoret, R. N. 0., Grefve GustaJ Lagerbjelke.
Stånd skulle behöfva att inom sig uptaga personer, som icke kunna komma i åtnjutande af något allmänt förtroende. Jag tror t. o. m. att det skulle vara ganska hedrande för R. o. Ad. 0111 man visste alt sjelfva misstankan för befläckad heder derifrån uteslöts. Man har framstält den våda, sorn, skulle kunna under partitider upstå af mitt förslag. Jag kan för min del icke dela denna öfvertygelse och aldrig föreställa mig att partiyran skall kunna så förblinda detta Stånd, att heder och ära skold sä utplånas hos Svenska adeln, att den Allsmäktige Domaren skall kunna så förglömmas, som mina motståndare hafva förespeglat; åtminstone hoppas jag aldrig komma att uplefva denna dag. Hr Cederschiöld: Jag får anhålla om ursäkt, att.jag åter begärt ordet, hvilket icke varit min afsigl, men den siste värde talaren har tvingat mig dertill. Jag ber då att få förklara, att det i sanning är ganska svårt att föra en discussion med personer, som antingen icke kunna eller icke vilja fatta en argumentation, utan svara på sådant, som icke hör dit. Jag har aldeles icke sagt eller förutsatt möjligheten deraf alt qvinnors och barns insläppande såsom representanter på Riddarhuset skulle blifva en följd af Hr Björnstjernas förslags antagande. Detta mitt argument gällde aldeles icke Hr Björnstjerna, utan Hr Printzensköld och framstäldes för att bevisa orimligheten af hans påstående att R. 0. Ad., oberoende af Grundlagens stadganden, egde rättighet att göra hvilka förändringar de behagade i sin representation, och jag hade trott att detta argument skulle kunnat fattas äfven af Hr Björnstjerna. Hr Printzensköld: Då Hr Cederschiöld åter upträdt, för att ytterligare vederlägga mina anmärkmr, så får jag med några ord svara honom.
- Vid 1835 års slut hafva låneförsträckningarne utgjort, utan ränta: Till Fortifications-Departementet 6,000: a Nya Mötes-Passevolance-Fonden 24,000: » Stats-Anslaget för Bevärings-Manskapet 17,000: » Exercitie-Sqvadrons-Fonden . 7,000: S:r 54,000: samt emot endast 3 procent ränta till gamla Mötes-Passevolance-Fonden 14,000: Af dessa förhållanden hämta Revisorerna anledning att ytterliga - re fästa Rikets Ständers upmärksamhet på angelägenheten deraf, att Tross-Passevolance-Fondens disponible och för de löpande utgifterna icke behölliga medel må göras fruktbara genom utlåning, antingen till publika Verk eller enskilde, emot den ränta, som efter tidsförhållanden kan fås och alltid med hufvudsakligen fästadt afseende på säkerheten. Hvad serskildt beträffar lån till gamla Mötes-Passevolance-Fonden, så ehuru det inhämtats, att till åsyftad säkerhet för ofvanberörde 14,000 R:dr hypotlieker blifvit från samma fond lemnade till TrossPassevolance-Fonden, anse Revisorerne likväl att ifrån Fonder eller Cassör, hörande under Rikets Ständers granskningsrätt, låneförsträckningar ej må äga rum till gamla Mötes-Passevolance-Fonden, hvars granskning ej blifvit Rikets Ständer eller deras Revisorer medgifven och ifrån hvars derföre okända ställning något omdöme om säkerheten ej kan hämtas; Af hvilken anledning Revisorerne finna sig föranlåtne hemställa, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att ifrågavarande lån varder till Tross-Passevolance-Cassan genast återguldet och att dylika låneförsträckningar ej vidare måtte äga rum. Revisorerne, som inventerat denna Fonds säkerhetshandlingar, hafva funnit desamma i behörig ordning. JVadstena Krigsmanshus-Cassa.
Vid de af mig anmärkta förhållanden torde det emedlertid blifva nödvändigt att ändra det nu föredragna moirr.t, och då det icke torde vara alldeles omöjligt att genom en särskild Kongl, förklaring få denna fråga löst, hemställer jag att R. o. Ad. ville återremittera monv.t, på det att Riddarh.-Utsk:t, efter irihemtaridet af de upplysningar, som sannolikt stå detsamma till buds, mätte inkomma med nytt förslag. Frih. Klinckowström: Innan Gr. Hamilton yttrat sig, hade jag lör afsigt att yrka afslag å detta moni., men de af Hr Grui framställde omständigheter rörande privilegii-frågor, hafva verkligen hos mig väckt tveksamhet om lämpligheten af ett sådant yrkande. Att skydda de få oss återstående privile gierna för förändring genom öfverrumpling, torde emedlertid ej blifva så svårt. Dels är eif korrektif deremot redan inlagdt i Utskrts förslag i 26:te §:n att för beslut i dylika frågor fordras | af do afgilna rösterna, dels kunde man för sådane frågor föreskrifva en behandling, likartad med den nu för grundlagsfrågor stadgade, d. v. s. att de ej finge afgöras på samma möte, der de blifvit väckta. Yrkandet om återrenriiss af monut vill jag för öfrigt ej motsätta mig, utan instämmer i detsamma. Gr. Mörner: Utan synnerlig förhoppning att något särdeles afseende dervid skall fästas, anser jag mig dock böra framställa yrkande om afslag å det nu föredragna mom. af § 7. Det kan aldrig ingå i mina grundsatser, att Statens allmänna angelägenheter skola stå tillbaka för enskilda och, då i detta mom. just är fråga orri att få deri grundsatsen uttryckt, att R. o. Ad:s enskilde angelägenheter skola gå före Statens, måste jag påyrka ogillande af detta mom. 122 Den 7 April e. m. Gr. Björnstjerna: Jag instämmer helt oell hållet med Gr. Mörner. Det förefaller mig-, att de privilegier, som K. o. Ad. ännu eger, åro af så ringa vigt, att de icke äro att hålla på.
Denna princip var då alldeles ny, och på samma sätt förhöll det sig med det stadgande, att uplupen ränta å intecknad fordran icke får gälla med förmäns-rätt för mer än 3 år; ty förut fanns häruti icke någon inskränkning. Det hette tvertom uttryckligen, att all uplupen ränta skulle vara lika gild som hufvudstolen. Men oaktadt dessa nyheter, af hvilka den förstnämnda i flera fall hade ett vida större inflytande på redan gifna inteckningar, än som nu är i fråga, fick den nya lagen är 1818 gällande kraft på både äldre och yngre inteckningar redan dagen efter dess utfärdande, under det man nu föreslagit 5 års rådrum. Att det således finnes vissa förhållanden, under hvilka en ny lag måste medgifvas retroactif kraft i så måtto, att den nya lagen äfven får omfatta förhållanden, som tillkommit under den gamla lagen, torde härmed fä anses för bevisadt, ehuru dermed ej är sagdt, att icke lagstiftningen i dylika fall bör gå tillväga med nödig försigtighet. Det återstår att tillse, huruvida icke förhållanderna just här äro af beskaffenhet, att en sådan retroactif kraft kan medgifvas, utan att derigenom någons förut i lag bestämda rättigheter blifva förnärmade, och jag skall för alt ådagalägga detta hålla mig till samma exempel, som Utsk. i sitt betänk, anfört. Tvenne egendomar X och Y, äro hvardera värde 1000 r:dr. Om de först intecknas gemensamt för ett lån å lika belopp, eller 1000 r:dr, och fordringsegaren A sedermera låter serskilt inteckna den ena egendomen X för 1000 r:dr, sä får han efter nuvar. lag kasta den gemensamma inteckningen helt och hållet tillbaka på Y och derige - Den 15 Juli. 407 nom göra egendomen X tillräcklig för betäckande af hela Sin fordran. Denna rättighet skulle lian deremot förlora efter den nya lagen. Han skulle icke få taga mer än 500 ndr ur X och således mista all säkerhet för återstoden; och onekligen ligger häruti en vigtig förändring.
En tillåten införsel skulle säkerligen minska förbrukningen af det dyrare Svenska jernet inom landet, hvarigenom, dä den utländska marknaden icke kan medtaga mer än ett visst belopp, afsättningen på utrikes ort af vårt jern komme att ytterligare försvåras, tillverkningen deraf alltså blifva allt mindre, och mindre lönande samt handteringen råka i ökadt lägervall, hvilket af denna handterings idkare påstås redan vara Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:o 3. 83 så stort, att näringen är på väg alt gå en fullkomlig undergång till mötes, derest densamma icke genom halfva hammarskattens borttagande lättas ifrån en börda, så hårdt tryckande, att hon icke fullt uppgår lill 3^ skillingar banko för hvarje tillverkadt skeppund stapelstadsvigt. Da föreslagna tull-satserne för artikeln Jern. Jag anser nemligen åtskiilige af dessa, särdeles de, för den händelse att förbuden upphöra, föreslagna, vara för lågt bestämda och får derföre vördsamt föreslå, att Rikets Ständer må bestämma införsels-tullen å jern Tackoch Barlasttill TLdr 2: — för 1 Sk«f/. stapelst.-vigt. KasseradeKanoner, Bomber, Mörsare och Kulör till „ 2: — „ „ Ankare lill 5: — „ „ StångPlatt-§• tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver -jj tums fyrkant till „ 3: 16. „ „ Smältstycken till „ 2: 24. „ „ Bandoch Platt-, under f tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkant af | tum och derunder, Skäroch Klippjern till 3: 16. „ „ Plåtar, oförtente, tum tjocka och deröfver till „ 5: — „ „ D:o d:o under -Jtum tjocka till „ 6: — „ „ samt utförsels-tullen å jern Tackoch Barlast lill „ 3: — „ „ Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, o stämplade och oborrade till 3: — „ „ Hällar öfver 1} tums tjocklek samt
Herr* Heykensköld., Carl Fredric: Då flera värde Talare yrkat Remiss af Herr Major Axel Reuterskölds Memorial, rörande Recognitions-Skogarne, vill jag icke igenom en onödig ordvexling borttaga tiden, utan afstå frän min i detta ämne gjorde Motion, och medgifver Memorialets Remiss till Stats-Utskotiet, öfvertygad att hvar som hellst frågan härom må förekomma, Innehafvare af dessa Skogar blifva bibehållne vid den rätt, som Författningen, grundad på Riksens Ständers beslut, dem tillägger. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att HerrReuterskjöids olvannämnde Memorial måtte tillika med de i anledning deraf både den 27 sistledne Januarii och i dag afgifne Yttranden till Stats-Utskottet remitteras , samt Herr Reuterskjöld erhålla Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att sitt Memorial med de öfrige RiksStånden communicera; hvilket bifölls. Företogs till pröfning Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard , den 24 sistledne Janu» arii förmiddagen, pä bordet Jagde Motion, angående tillsättande af ett serskildt Utskott, för ätt utarbeta de allmänna grunderna, icke allenast för indragning och sammanslående af öfverflödiga Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad, ArbetsMethode j tillika med Fri. Den 2 Februarii. 5 3 herre Ehrenborgbs, Casper Vilhelm, i anledning deraf sistnämde dag afgifne Yttrande. Herr Munck af Rosenschöld.- Sedan Grefve Posse först föreslagit tillsättande af ett serskildt Utskott för utarbetande af en Plan till öfverflödiga Embetens och Tjänsters indragning samt till en förbättrad Arbets-Methode, afstod Grefven likväl sedermera derifrån, förmodeligen i anledning af min anmälan, att en Comité i ofvannämnde ändamål redan blifvit af Kong?, Maj:t nedsatt; men då jag häruti misstagit mig och äfven redan inför Höglofl.
Hnäers Nilsfon. bl. kröclelius." Afstrlft. Ödmjukt Memorial: Uti Prvkocolls Utdrag, dateradt den 4tde sistledne Januarii har Högloft. Staks-Utftoltet behagat till Fullmägtiges Utlåtande communicera Herr Friherre L. l Stael von tlolllieins hos Högloft. Ridderflapet och Adeln ingifne och härhos äterföijande Memorial, angäende uppbörden och redowisningen för Bemillningen samt Revisionen af de dit hörande Räkenstaper. 2 »36- Den 26 Februari!-' I anledning häraf hafina Fullmägtige mi delta ämne infordrat Boksluts Contorets närlagde rankande, hwilket Fullmägtige funnit till alla delar nöjaktigt och hafwa för egen del icke nägst derwid att tillägga, utan fä detsamma till Högloft. SkatsV stöttets pröfning wördsammeligen Lfwerlsmna. Stockholm den irsta Februarii 1810. Pa Rikets Ständers Riksgälds-Contors wägnar Lric Iola. LveäenllMna. I,. LilfvLrkolpe» k'. >VittinZk° I. L. k>a§u8. L. L. ^illjenvalZ^ 0. kr. I«LnäberA. bl. Lettervall, k.. VV. LerZer. ^:lon ^/c^ert» kxic krlcston. blötan kekrston L. 8. Jan. kr. LerZman Afskrilt. Ödmjukt Memorial! Herr Friherre Stael von klollllem har utk Memorial, som till Herrar Fullmägtiges yttrande blifwit remitteradt, hos Högloft.