Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Kronobrefbäringens jemna och ändamålsenliga fördelande möta esomoftast stora svårigheter. Mängden af handräckningsoch polis-ärender vid denna Läns-styrelse göra en ständig och trägen korrespondans med kronobetjeningen oundviklig, hvaraf följer, att den skjutsfrihet, som för kronohref-föringen bestås, på ganska få ställen anses motsvarig, äfven med den noggrannaste tillsyn mot missbruk. Och detta missförhållande måste visa sig ännu mera synbart i de orter, som mindre besväras af skjutsning. Innehafvarne af hemman med bref-bärings-skyldighet sträfva derföre att derifrån befrias; och regleringen af sådane ärender blir understundom nog brydsam och måste någon gång, då äldre bref-bäringshemmans anspråk sådant oundgängligen fordra, stanna vid sådana flyttningar, som för en skyndsam och ordentlig postgång icke äro de mest tjenliga. Politie. Länets belägenhet, som gör, att ej mindre arbetare, löst folk och äfventyrare, hvilka från Rikets öfriga delar, talrikt besöka hufvudstaden, under vägen dit passera genom och uppehålla sig uti Länet, än ock en mängd vanartige personer, som af nödtvång eller ostadighet lemna hufvudstaden, i orten deromkring söka den första tillflykten och utrymmet försina oordningar, har ock medfört den gifna följd, att handhafvandet af allmänna ordningen samt uppsigten öfver laglydnad och sedlighet, här förorsaka ojemförligt större möda och omtanka, än i andra orter af landet. Läns-styrelsen och domstolarne i hufvudstadens omgifning nödgas derföre åt dithörande ämnen ägna en god del af deras tid; och hos krono-betjeningen erfordras, såsom en hufvudsaklig egenskap, förmågan att med vaksamhet och urskilning märka och beifra hvad i sådant hänseende förefaller. Då större förbrytelser högst sällan undgå att upptäckas och af bestraffning påföljas, samt brottslingar och misstänklige personer städse med sorgfällighet anhållas, vitsordar sådant ock fördelaktigt kronobe!jeningens förhållande. Dess bemödanden skulle dock sannolikt blifva otillräckliga, om Landth.
427 kenstaper stola noga granskas, sä wäl wid hwarje Riksdag , som af Riksens Ständers till. förordnade Revisorer; sä har Kongl. Mast ansett nödigt, att, till förekommande af nägot mitzförständ i framtiden, pä denna Redacrion wända Riksens Ständers uppmärksamhet Kongl. Mast tror sig icke behöfwa för Riksens Ständer framställa angelägenheten deraf, att deras förordnande Befattningar och Styrelsens adininistration, icke emot Grundlagarres ordalydelse och afsigt sammanblandas, hwarigenom en för ärendernas gäng hinderlig brytning skulle oundwikligen uppkomma. Wilja Riksens Ständer med deras enskildta Werk förena en Allmän Magazins-Jnrättning för sädane ätgärdsr, som icke äro frän Stats-Werket ostiljagtige, sä kunna de äfwen förestrifwa huru denna Inrättning stall förwaltas, bestämma antalet af derwid nödig Betjening, och gransta alla Specialiteterne af För. Förwaltningen. Men dä Magasins. Förwaltningen utgör en ibland de Förwaltnings-grenar, som styres af Embetsmän, nämnda af Konungen, kan Kongl. Mast icke utan att uppoffra en för Regeringssättets beständ wigtig grundsats, medgifwa att denna Inrättnings Styrelse skulle om Under-Betjeningens antal och wilkor samräda med Riksens Ständers Revisorer, eller wara stylvig Riksens Ständer r deras Revisorer, redowisning för hela sia förwaltning; och säledes icke blott för RäkenstapernaS ordning och läglighet. Denna Re - 428 Den iz September. dowisning för en Förwaltning, som mer än nägon annan beror af tillfälligheter, ock wid hwars bedömmande mer än wid nägon annan, enskildta meningar kunna blifwa olika, skulle lätteligen söra Riksens Ständer till ett klander af Styrelsens företag, stridande mot Regerings, formens föreskrift i dest 90. Z. och ledande till wädeliga misihälligheter emellan Regering och Ständer. Kongl.
Deputationens afsändande; och finge H. Exc. nu hemställa, huruvida R. o. Ad. behagade till afgörande företaga nyssnämnda fråga nästa Onsdag d. 13 dis. Ropades ja. Föredrogs och bifölls Sammansatta Statssamt Allm. Besv,- o. Ekon.Utskits d. 0 dis på bordet lagda Betänk. Nio 12, i ani. af väckta motioner om lindring i rustningsskyldigheteu genom Statens öfvertagande af munderingsoch utred,ningspersedlars anskaffning och underhåll. Förédrogs samma Utskis d. 6 dis bordlagde Betänk. Nio 13, i aul. af erhållen återremiss å Utlidet Nio 6, om befrielse för rotehållarue vid kavalleriet i Jemtland från skyldigheten så väl att bidraga till sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som att underhålla ryttarehästarne under marscherna emellan inötesoch mönstringsställena samt sqvadronernas samlingsplatser. Hr Wrangel, Eric Fredrik: Då denna fråga förra gången förevar hos Högloft. R. o. Ad, upljstes att Jemtlands Hästjägarekorps’ rusthållare verkligen äro mera lyckligt lottade än öf*. rige rusthållare, och att det skulle vara ett vådligt prejudikat att befria dem från skyldigheten att bidraga till sadelmunderingctr rn. m. För sådant fall skulle man snart hafva att förvänta eu dylik begäran från öfrige rusthållare. 19# Den 13 Juni. På denna grund och då frågan dessutom ganska val kan tåla vid så långt upskof att man får se resultatet af K. M:s Nåd. Propos. ang:de Jemtlands roteringskassas befrielse från allt bidrag till anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Hästjägarekorpsen, får jag hemställa, att B. o. Ad. mätte vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. Sedan H. Exc. Hr Gnn o. Landtm, fastat Hr Wrangels upmärksamhet derå, att ifrågavide Betänk, icke innehöll någon inbjudning till B. o.
Magtens, som Riksens Stan - Den 17 Martti, f. m. 15 ders vidtagne åtgärder, vunnit i det Allmänna ett så betydligt förtroende, att deras Sedlar i Rörelsen allmänt gingo som Mynt, atc under hela deras Octroy-tid Riksens Ständers eller Banquens Revisorer granskat deras Handlingar, utan att för Allmänheten förr än i slutet af Sept. månad förledit år tillkännagifva deras obestånd, men tvärtom, i de föregående Revisioner, meddelat deras Styrelser Decharge, hvarigenom, om inöjeligt vore, än mera deras Credit skalle o-, kas} synes för mig, om icke eftér Lagens strängaste bokstaf lagligt, åtminstone efter alla rättsgrunder högst billigt, att Staten, så vidt dess tillgångar medgifva, ersätter Borgenärernes oskyldiga lidande och iråkade förluster, hvilka aldrig ägt rum, om icke dessa Disconfers Credit vunnit ett så allmänt och öfverdrift vit förtroende. Då Staten eller Banquen otvifvelaktigt är Disconternes största Creditor, är det utan tv*ifvel Staten, som bör vara den rätta utredande af dessa Disconters Affairer, så mycket mer, som i afseende på de serskildta vidsträckta omständigheter , sorn härvid inträffa, Staten är den enda, som han utreda dem; de öfrige Creditorernes rätt åter, blifver ovilkorligt den, att alla tillgångar komma i beräkning, och att alla erhålla, af den utdelande Massan, lika rätt i mån af deras fordringar. Huruvida alla tillgångar blifvit beräkna* de, upplyses bäst utaf Friherre Wirséns med Utskottens Betänkande åtföljande Anförande 3 16 Den 17 Martu, / tu. sorn tydeligen ådagalägger, att den af Götha CanalOiscont, hos Canal verket ägande fordran, 1,joe,000 R:dr, icke blifvit påräknad. Af denna fordran voro vid 18 3 5 års Riksdag 900,000 R.dr af dåvarande BanccUtskott kände, hvil-! ket Utskott ansåg hvarken Banquens eller Discontens privata Creditorers rätt igenom den förnärmad eller hafva till säkerheten något att befara.
En annan omständighet, som icke heller bör förbises är den, att örn man splittrar sina bemödanden i dessa afseenden, kan det lätt hända att det intresse, som nu i allmänhet visar sig för jernvägarne, skulle sönderfalla i en slags täflan (något beslägtad med afund) emellan de serskildta orterna, att hvar för sig i främsta rummet komma i åtnjutande af de fördelar, som medfölja dylika vägar, och att hela saken derigenom skulle komma att pä ett betänkligt Den 4 Januari f. m. 7 sätt invecklas. På grund af alla dessa skäl, vågar jag för min del icke tillstyrka bifall till dessa motioner, utan hoppas att StatsUtsk. måtte vända hela sin upmärksamhet på möjligheten att befordra den vägsträckning, som af K. M. i Dess Nåd. Propos. blifvit föreslagen. Jag anhåller att dessa korta anmärkn:r måtte få åtfölja motionen till StatsUtsk. Hr Ribbing, Arvid: Hvad jag förra gången tog mig friheten att yttra ang:de jernvägsanläggningarne inom fäderneslandet och serskildt den sträckning, som K. M. uti aflåten Nådig Propos. såsom angelägnast föreslagit, bar vid detta tillfälle blifvit föremål för de 2:ne föreg:de talarnes anmärknrr, men icke, så vidt jag kunnat finna, af dem vederlagdt. Början af Hr Fåhraei yttrande har jag dock icke öfvervarit. Jag medger visserligen angelägenheten af en kommunikationslinie från öster till vester, på sätt Hr Fåhraeus framdragit, men jag ber att ännu' en gång fä fästa upmärksamheten deruppå, att vi redan ega ett sådant föreningsband uti Götha kanal. Då man 1111 dessutom genom den jernvägsanläggning, som redan är påbörjad mellan Köping och Hult, kommer att sammanbinda de båda vattendragen, Mälaren och Wenern, kan jag icke annat än fortfarande anse, att man tillräckligt sörjt för den så ifrigt förordade kommunikationslinien.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 22 och 24 sisth April på bordet lagda Utlåt. JVf 94, i anledn. af väckt motion, ang:de afträdande till Nätra och Själevads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill börande bolmar, skär och fiskevatten. Hr Prytz, Lars Adolf: Den rättighet detta Betänk, omfattar, nemi. möjligheten för Nätra och Själevads socknemän att få skatteköpa fisket vid Trysunda, gör intrång i de häfdvunna rättigheter, som tillhöra de af de norra städerna, hvilka idka strömmingsfiske. Förhållandet är att i många af dem finnas borgare, som sysselsätta sig med strömmingsfiske och derföre äfven benämnas städernas fiskerskap. Gefle fiskerskap har genom resolution erhållit rättighet till ifrågavande fiske. Sedan Nätra och Själevads socknemän under en tid af 150 år icke gjort någon anmärkn. deremot att Kronan haft rätt till allmänningsfiske samt derjemte lemnat rättighet till städernas fiskerskap att begagna sig af detta fiske, hafva socknemännen för några år sedan genom rättegång sökt tillvinna sig ifrågavande fiske vid Trysunda och de holmar, hvilka ligga på den yttersta Den 17 Maj e. m. 147 gränsen mellan Nätra och Själevads socknar. Vid Häradsoch HofR:n vunno de, men K. M. har, på sätt Utsk. uplyser, genom Nådig dom uphäft nyssnämnde Rätters beslut. På samma skäl, som Utsk. anfört, anser äfven jag mig böra tillstyrka afslag å P. Mattssons motion. Sedan Utsk. uti den första punkten af Betänk., å hvilken, såsom jag nyss nämnde, jag tillstyrker bifall, yttrat: ”att Utsk. för sin del anser betänkligt föreslå att uphäfva verkan af berörda Nåd. dom, så har Utsk. icke dess mindre i sednare punkten tillstyrkt R. St:r, att till K. M. ingå med en sådan underd. skrifvelse, hvarigenom K. M:s dom verkligen blifver uphäfd.
Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 3 innehafvafvaren af tjernsten, Landtmäterifiskalen Bergsten, tillkomma för innevarande och nästkommande år, finge utgöra föremål för särskild nådig pröfnig: att Aktuariens lön, såsom otillräcklig om Aktuarien skall kunna utan hinder af tryckande näringsbekymmer egna all sin tid åt sina mångfaldiga och ansvarsfulla tjensteåligganden, må ökas med 500 Riksdaler och således utgöra 2,500 r:dr, eller lika mycket som Aktuariernes löner i Svea Hof-Rätt, Statistiska Tabellkommissionen, Kammar-Collegium, Stats-Kontoret, Kammar-Rä,tten och GeneralPost-Styrelsen; att en Ingeniörstjenst i lägre lönegraden måtte indragas och i stället tillsättas en Amanuens hos Styrelsen med åtnjutande af 1,200 Riksdaler i lön, eller lika mycket som nu åtföljer nämnde Ingeniörstjenst; att, då Landtmäteri-Styrelsen funnit nödigt att tid efter annan öka fordringarne i Landtmäteri-Examen, så att hädanefter en tid af omkring ett år kommer att åtgå för Landtmäteri-elevers undervisning i hufvudstaden, samt bidrag af allmänna medel bestås de så kallade Landtbruks-Stipendiaterne, medan de åtfölja Statens Agronomer för att fullkomnas i agronomien s praktiska utöfning, äfvensom eleverne vid Skogs-Institutet och högre Artilleri-läroverket å Marieberg m. fl., å General-Landtmätori-Kontorets blifvande nya Stat måtte uppföras 2,000 Riksdaler, att af Styrelsen årligen utdelas till fattige och flitige, i Landtmäteri-examen godkända elever med högst 400 Riksdaler till hvarje; samt att, — då de andelar i böter, hvilka af Landtmäteri-Styrelsen ådömas tjenstemän vid Landtmäterioch Justerare-Staterna samt tillfalla General-Landtmäteri-kontoret, — förut i medeltal under 10 år uppgående till 657 Riksdaler 95 öre årligen —, numera förmenades blifva nedsatte med omkring en tredjedel af hvad de hittills utgjort, i följd deraf att sådana böter voro i § 53 af Landtmäteri-Instruktionen den 4 Maj 1827 bestämda att utgöra från 5 till 25 Riksdaler Banko efter målens beskaffenhet, men nu äro genom 46 § i den förnyade Landtmäteri-Instruktionen den 6 Augusti 1864 bestämda att utgöra allenast från 5 till 25 Riksdaler Riksmynt; samt Kontoret jemväl i följd af den nya Straff-lagens och Landtmateri-Instruktionens föreskrifter att alla böter, som enligt samma lag ådömas, gå till Kronan, förlorade helt och hållet de böter och bötesandelar, som till innevarande års början tillkommit Kontoret, utgörande i medeltal årligen under de sista tio åren 668 R:dr 35 öre, — en årlig ersättning af Statsmedel måtfe Kontoret beredas med 900 R:dr.
De växlade standigt former, än vor0 systrarne oense, an närmade de sig hvarandra förtroligt, än visade de sig hårda och glattgrå, än mjuka och grönkliidda, än i hvita snödraperier eller f antas$ska molnslöjor. Nu ha vi sagt dem ett sista farväl. Vi ha andra berg - att beskåda. För hvarje timme bli de högre, mera fantastiska och omväxlande i form och färg. Hafvet står som en spegel; och dock passerar fartyget rätt öppna fjordar då och då. Solen gick in i moln, men ej till hvila. Vi hade kommit upp till » midnattssolens rike ». Den gamle österrikiske rytterikaptenen med sin pipa och pals tanker sitta natten öfver på däck för att ej g&amp; miste om någon naturskönhet, men han blir visst ensam. Den ene efter den andra troppar ned i hytterna, d&amp; det ju ändå ej ar hopp om att denna kral få. se midnattsoIen. Sedan vi vid - l l-tiden passerat det bisarrt formade Hastmansö, och fyra skott aflossats till polcirkelns ära, gingo afven vi ned, om ock med dröjande steg. Det var en underlig rödsvart dager, en egendomlig natthvila trots dagsklarheten öfver dessa fantastiska jatteskär, som tycktes skapade endast för spöken, gastar och troll. i: 1: 3 &lt;: På morgonen, vid 5-tiden, d % jag tittade ut genom hyttfönstret trodde jag mig vara i manen. Hafvet gick i oroliga, tvära, snarare an höga vågor, och vid horisonten dök upp den mest fantastiska bland bergskedjor - piggar och spetsar och tinnar hars och t v h s som stelnade vågor efter en hiiftig storm eller sasom månbergen pläga afbildas. Det var Lofotens berg. Dessa linier vor0 på afstånd mera konstiga an sköna - romantiska, men icke klassiska. En lrylig färgton skärpte det bisaxra i liniespelet. Allt efter som vi nalkades dessa » månberg », blefvo de mera storartadt imponerande.
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Mefflorialer: M 35, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\l 6, öfver väckta motioner oin ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar; JVs 36, i anledning af återremiss utaf två punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVs 12, rörande väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadganden angående skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26 Kapitlet Byggningabalken omför mai da allmänna byggnader; JV2 57, i anledning af återremiss utaf en punkt af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 25, öfver väckta motioner om förändrad röslberäkningsgrund vid prestval samt tillsättande af klockare, orgeluister och folkskolelärare; samt M 38 Prot.-Utdrag den 31 Oktober 1863. 705 JYS 38, i anledning af återremiss af Sammansatta Lagsamt Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JYS 27, öfver väckta motioner om alskaffande af prestoch pastoralexamen inför Konsistorierna, m. m. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets Memorial och Utlåtande: JYS 73, med voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande, JYS 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Med afslag å Utskottets inbjudning, godkände Ridderskapet och Adeln de föreslagna voteringspropositionerna. JYS 76, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande, JYS 69, öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn, Ridderskapet och Adeln vidblef sitt förut i frågan fattade beslut och afslog Utskottets författningsförslag.
Stats» samt Oeconomic-Utskottcns Utlåtande N'.o 3u K:o 22 har af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Utskotten återremitteradt, på grund af framställde anmärkningar: 1:0 af Bengt Gudmundsson från Halland, sorn anfört: att, i anseende lill långsamheten af alla sådane undersökningar, sorn den af Ulskotten, till utrönande af de Halländske kyrkohemmanensverkliga natur, föreslagne, hvarunder sannolikt de Heste hemman komma i belägenhet att efter nu gällande föreskrifter utart end eras, derigenom den gamla åborätten skulle de facto försvinna, vöre nödigt, alt, i händelse undersökningen skulle ske, beslut fattas derom, ”att under tiden inga nya arrenden må föranstaltas, utan att Landshöfdinge-Embetet, på det för Kronohemman stadgade sätt, må behandla åboliilsältningen på. desse hemman;” att Utskottens vilkorligt gjorde hemställan, om framläggande af förslag till lindring i de Halländske kyrkohemmans-åboernes onera, ej skulle hafva till följd, att arrendesu nnnorne ökades och således lända Lill fördel, icke för åboerne, utan för Kyrkorne och Presterskapet, så vida arrendemethoden Klefve bibehållen, samt att Utskotten måtte å nyo pröfva de serskildt; stadgande!), angående merberörde hemman, som Bengt Gudmundssony uti sin i ämnet afgifne motion, föreslagit, och hvilka uti Utskottens förra Betänkande under fem punkter linnas upptagne; 2:0 af Anders Danielsso/i från Elfsborgs
Men nu befanns emellertid, oaktadt de digra prot:n, målet vara i så outredt skick, att Domstolen måste återupkalla parterna, förelägga Käranden muntligen upgifva sina anspråk samt de skäl hvarpå desamma grundades. — Sedan detta, som bort vara R:ns omsorg vid första rättegångs-tillfället, i stället vid det 22:dra, skett, börjades ånyo skriftvexlingen, och vid 33:dje rättegångs-tillfället erhölls dom. På en tid då sådant sker, om än i mindre grad, nästan dagligen, då Domstolar böra finnas, der det är mot häfdvunnen ordning stridande att vid första ting förhjelpa parter till Utslag, skulle man vara färdig tro, att de, som föranledt ifrågav:de nya stadganden i nuv:de ExpedisTaxan, om ökad lösen för upskofsprot. ansett upmuntransvärdt att uppehålla och upskjuta mål och ärenden. Det ser ut som hade föreställningen varit den, att hela Rätts-institutionen blott afsåge att bereda nödig inkomst åt de tjenstemän, som dermed vore sysselsatta. Mine Hrr, det är verkligen sorgligt alt erfara det tjenstemän på ena och det allmännas, d. ä. samhällets intresse på andra sidan, genom lagstiftningen sättes i strid mot hvarandra. Huru rättrådig och berömvärd DomareCorpsen och dess biträdande tjenstemän än må vara, ej må man likväl föreställa sig, att deras oegennytta skall gå så långt, att oaktadt deras inkomster ökas ej obetydligt genom laglig bestämmelse om högre lösen för upskofsprot., och missbruket sålunda belönas, — de i allt fall skola frånträda en långsamhet, en ovana att upskjuta rättegångar och dermed en inkomst, som är dem af lagstiftande makten tillerkänd. Ett skyndsammare slut i rättegången är sålunda motverkadt af sjelfva lagstiftningen. Mine Hrr! Tjenstemännens fördel måste bringas i öfverensstämmelse med det allmännas. — Den i förra författn:n iakttagne skillnad i lösen för prot., som innefatta Dom och Utslag och för Den 4 December e. m. 3G3 dem som icke innehålla sådant, måste bibehållas.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, så väl att Hans Maj:t Konungen i morgon, efter Ceremoniens slut å RiksSalen, emottager Ridderskapets och Adelns underdåniga UppvaktningsDeputation i Röda Rummet å Kongl. Slottet, som ock, attRidderskapets och Adelns Taffel inträffar i morgon klockan \ eftermiddagen uti Stycksalen derstädes. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade de Herrar Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, som åstundade att deltaga uti Ridderskapets och Adelns af 12 personer bestående AfskedsDeputation till de öfrige RiksStånden, att i sådant afseende till anteckning anmäla sig hos RiddarhusFiscalen; hvarjemte Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Hans Excellence Herr Gref - 36o Den 18 Mars c. m. ve Piper, Carl Claes, åtagit sig att anföra Deputationen. Upplästes följande från Hedervärda BondeStåndet tid efter annan ankomne ProtocollsUtdrag: af den i, 7, 10, 14, »7, 21, 23, 25 * och 28 September sistlidet år, innehållande: 1:0 Remisser till ConstitutionsUtskottet: af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förändringar uti 19, 21 och 88 §§ i RegeringsFormen, rörande sättet för förklaringars meddelande om Lagens rätta mening. StatsUtskottet: af Olof Olssons från Örebro Län Memorial, rörande Kihls, Axbergs och Hofsta Socknars indelning till rotering m. m.; af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående vilkoren för Saltpetergärdens upphörande. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: af ExpeditionsUtskottets
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra c: A, R Rj. G. Lagerstråle. 14 Kongl. May.ls Nåd'. Proposition tito 39. Utdrag af protokollet öfoer Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet den 14 November 1862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström. Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt. Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Slutligen uppläste Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, till justering, ett i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade nådiga beslut uppsatt förslag till Proposition till Rikets Ständer, i fråga om anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarne inom riket samt utgifvande af derpå grundade kartor. Enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande behagade Kongl. Maj:t detta förslag i nåder gilla, samt befallde att, i enlighet dermed. Propositionen, sådan den finnes detta Protokoll bilagd skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Edward Seldener. Kungl. Maj:ls Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Nov. 1862, kl. 2 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägenheten Klintens Bana; Gifven Stockholms Slott den <4 November 1862. Hos Kongl. Maj:t har Handlanden Charles Åhmansson, hvilken, enlig!