Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu lärare med den högre bildning, som tarfvas för undervisningen i de högre klasserna, icke lära erhållas, så framt ej Lektors löneförmåner dem erbjudas, men då tillika, om en Lektor i läroämnet anställes och Adjunktens undervisningsskyldighet derigenom kan återbringas inom dess naturliga gränsor, ingen svårighet lärer blifva att finna sökande till adjunktstjensten, så torde häraf blifva tydligt, att frågan om en dylik Lektorstjensts inrättande, vid ifrågavarande läroverk är af den stora vigt, att utan nådigt bifall dertill, i hvilken händelse det ofvan antydda skadliga tillståndet komme att fortfara, den nödiga undervisningen i främmande lefvande språk vid läroverket, skulle komma att för framtiden på ett betänkligt sätt äfventyras; men detta nådiga bifall förutsätter, att nödigt löneanslag förut är att tillgå. På dessa grunder vågar jag vördsammast anhålla, det Rikets Ständer behagade, med förutsatt orubbadt bibehållande af läroverkets ordinarie lärarepersonal i öfrigt, för inrättande af en ny Lektorstjenst vid Hernösands högre elementar-läroverk med undervisningsskyldighet i främmande lefvande språk, bevilja anslag till lön enligt gällande allmänna grunder. Om remiss till vederbörligt Utskott får jag slutligen anhålla. Stockholm den 26 November 1862. Isr. Bergman. Af Kyrkoherden J. Otterström: Om öfverlåtelse åt Varola kyrka aj en dervid befintlig kronotomt och om efterskänkande af jordeboksräntan för samma tomt. Varola socken af Skaraborgs län har haft det svåra missödet, att dess för 19 år sedan nybyggda, stora och vackra kyrka med torn, uppförd invid ån Ösan, till följd af grundens lösa beskaffenhet, rasat, så att ny kyrkooch tornbyggnad nästa år 1863 måste påbörjas, för att år 1864 afslutas. Några hundra alnar från gamla kyrkoplatsen ligger en för kyrkobyggnaden ändamålsenlig plats, en så kallad “kronotomt", omkring 30 alnar högre belägen än den förra, med fast och stenbunden grund, för odling föga användbar, hvilken innehafts och disponerats af derintill liggande hemman Gallegården och Snickagården, men som efter laga skiftet öfvergått ensamt till Gallegården.
Under sådant förhållande återstår såsom den, också i sig enklaste och naturligaste, utvägen för vinnande af verkligt och fullt tillfredsställande lönereglering, att försöka ernå en modiiicierad reglering i sockenindelningen: en åtgärd, som derjemte har flera andra skäl för sig A ena sidan synes nemligen mängden af små socknar, med några hundrade medlemmar, och af kyrkor, som ej äro en half mil aflägsna frän hvarandra, ej blott ändamålslös och onyttig; det ligger derjemte i Motioner i Preste-Ståndet 1865. 59 sakens natur, att i sådana socknar såväl kyrka som andra kommunala inrättningar: folkskola o. s. v. med större uppoffringar och utgifter för medlemmarne ändå, af brist på tillräckliga materiela medel, skola befinna sig i ett tryckt och sämre tillstånd, än i större och folkrikare församlingar. Sådant är icke egnadt att väcka eller bibehålla intresset för dessa inrättningar. A andra sidan synes det, som borde åtminstone såsom regel gälla, att intet pastorat vore större, än att hvad inom detsamma till prestens kall och embetsåligganden hörer af den eller dem, som utgöra dess ordinarie presterskap, kan under vanliga förhållanden — i afseende på helsa, ålder o s. v. hos dess presterskap — skötas. Derigenom vunnes den i flera afseenden högst, väsendtliga fördelen, att behofvet af extra-ordinare presterskap inskränktes till extra-ordinarie förhållanden: dödsfall, sjukdom o. s. v. och äfven vid sådana betydligt kunde minskas.
Maj:t härmedelst i nåder, det Rikets Ständer nätte bifalla: att för vansinniga brottslingar, som na äro å hospitalen i Riket intagne eller derstädes framdeles inkomma, må af det anslag å Riks staten, som för fångvårds-anstalterna är stäldt under Kongl styrelsens för fängelser och arbetsinrättningar disposition, till Kongl. Seraphimerordens-gillet för hospitalsf ondens räkning uppå skeende reqvisition årligen utbetalas Femtusen R:dr banko, intill dess anstalterne i afseende på fångvården blifvit i den mån ordnade och fullkomnade, att dervid beredes tillfälle för vansinnige brottslingars intagande å korrektions-inr ättning och hospitalen blifva från omsorgen för dem helt och hållet befriade. I förening med nyssberörda fråga, har Seraphimerordens-gillet dels hemställt, huruvida till hospitalsfoadens betryggande, ett creditiv eller föislagsanslag af Tiotusen Riksdaler om året må kunna beviljas, med rättighet för ordens-gillet att deraf, i de fall, då behofvet för hospitalen sådant påkallar, emot behörig redovisnings-skyldighet lyfta och uppbära hvad, som för afhjelpandet af samma behof erfordras, dels ock underdånigst anhållit, att ett af ordens-gillet i salpeter-fondén upptaget lån måtte få afskrifvas.
När vårt jordbruk, våra fabriker m. m. bedrifvas med mekaniska verktyg och maskiner, när jernmanufakturer, af god beskaffenhet, för godt pris Jillverkas hos oss, våra kommunikationer, som tarfva jern i vägar och ångbåtar m. m., utvecklas, så uppvexa verkstäder af alla slag och öfverallt, och då skall ock jernförbrukningen blifva stor och vi skola, äfven vi, på verldsmarknaden kunna afsätta hemma tillverkadt jernmanufakturer med samma vinst som England. Dertill behöfvas tvänne krafter, som man i vårt land till en del förbisett, men hvilkas befrämjande är nödvändigt. Tvänne krafter, hvilkas närvaro främjar och skapar industri i fullt lika Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 189 mått, som frihandeln. Dessa heta kapital och association. Hvad penninge-associationerna förmå, finna vi i bankerna. Det synes visserligen omöjligt vid första påseendet, att vi i vårt kapitalfattiga land förmå skapa millioner R:dr penningar, med hvilka dessa banker röra sig, synnerligen som få bankintressenter eller nästan ingen eger kapitaler, men ändock röra sig våra banker med millioner. Det är associationens sak att åstadkomma detta. Hvad Motala, som mekanisk verkstad, åstadkommer, är oss alla bekant. 1 denna skala böra de stora verkstäderna utvidgas. Tillfälliga omständigheter inverka obetydligt på dylika bolag och en större verkstad eger förmåga att konkurrera och effektuera. Det är denna mägtiga kraft, som skapar alla kontinentens storverk, och Amerika och England skulle utom dem icke blifvit hvad de äro. Men associationens anda göres icke lefvande, utan ett på kloka grunder bygdt kreditväsende. Att den icke kommer till utveckling hos oss förorsakas af vår usla och under all kritik varande kreditlagstiftning, sorn icke bildar kapilaler. Kapitalet skapas af ett väl ordnadt kreditväsende. En fulländad kreditlagstiftning, hvarigenom associationsandan något förmår, är vårt oundgängligaste behof. I hvad förhållande jernåtgången stod 1847 till folkmängden i olika länder anföra vi här:
Jag har helst Maja hos mig, hon förstår det bättre. Men ... min Gud ... om ... jag tänker blott ... om par exemple jag själv blev sjuk? Det är en helt annan sak. Då går jag upp i dina rum och sitter hos dig natt och dag, om det behövs, vid din säng. Jag sluter igen boden och skriver utanpå: bortrest. Du skall veta, det är den skillnaden, att om en karl är sjuk ... riktigt, så att det inte är prat, utan han ligger till sängs med allvar ... det är inte en obehaglighet, ledsamt eller fult att vara närvarande vid; det kan jag med. Men ett sängliggande, sjukt fruntimmer, med lungsot eller så, det är allra bäst för sig själv, Albert. Likväl, om något skulle hända mig, har jag inte något emot, att du dröjer i staden ... i huset ... i övre våningen. Skulle ... Gud! vad menar din underfulla uppsyn? Skulle jag därvid komma nära döden, då ville jag, Albert, att du gick ned i mitt rum ... näst innan jag dör ... till mig! och ... ty denna hand ville jag kyssa sist av allt i världen ... Åttonde kapitlet Se dig omkring och var glad i uppsynen! Jag ville ha den hemliga glädjen, att när du åker fram på gatan, varannan flicka må stanna och tänka: kors, en så vacker officer där far! Historien och geografin, som alltid räcker varandra handen, måste även här hjälpa varann; så att när den förra sist drog sig hastigt undan och viker tillbaka, börjar den senare tala, och talar på följande sätt: Vägen mellan Mariestad och Lidköping räcker ända från Mariestad till Lidköping. Denna väg började de bägge resande strax befara morgonen därpå, så fort de doppat sina skorpor i ett par vackra äkta koppar. Västergötlands geografi må säga allt vad hon vill och behagar om södra Vänerstranden; det vissa är, att om man inte ser på vägen, som stryker fram här, så förekommer den ögat alls inte obehaglig. När de bägge resande hunnit till Bresäter, sade Albert: Nu beror det på, om vi framåt Forshem skall ta den gudomliga vägen över Kinnekulle, som går genom norra delen av Österplana, så Medelplana och Källby, på vilken väg vi kommer förbi Hönsäter, Hällekis och Råbäck ...
Någon lämpeligare utväg för de öfriga torde destomindre kunna föreslås, som det vigtigaste och förmodeligen största, eller SpannemålsCreditivet, är af sådan egenskap att, i fall det begagnas, återfås det mesta både af Capital och Ränta från dem, som undsättningen erhållit. Dessutom är, både hvad Capital och Ränta för dylika ovissa eller tillfälliga utgifter angar, ieke nödigt att på rundstycket beräkna en så stor rörelse som RiksgäldsContoirets. Bilagan Litt. A. visar, att det år 1829 kunnat bestrida, tillfälliga utgifter: till Höganäs StenkolilsVerk 130,919. Uppbringnings-ers:gar . 58,710. , Götha-Canal 100,000. Riksdagskostnader 3oo,ooo. och betala gammal skuld . 139,086. y2gr,5 io6 Stats-Utskottets Transport 728,715. utan att Contoiret dertill haft andra tillfälliga inkomster, än vid årets början, en behållning af .. 58,So3. - r en återbäring af förut godt gjord skuld l5o,ooo. en andel af Bancovinsten . 71,000. eller brustit för mera än , 78,701. 3535,^ och således blott för ett år lemnat ett öfverskott af , 370,211. sorn ej på förhand kunnat beräknas. För öfrigt skall jag, efter besvqrandet af den sednare delen i Lagman Ståhles påståenden, angående den öfverdrifoa beräkningen af RiksgäldsConloirets inkomster, hvartill jag nu öfvergår, yttra mig om de tillgångar, Contoiret troligen får, utöfver dera, som Stats-Utskottet tagit i beräkning. Den påstådda öfverdriflen skulle egenteligen bestå deri, att Stats-Utskottet påräknat högre behållning än vederborde af de till Riksgälds-Contoiret inflytande Bevillningsmedel.
Vid de liqvider af protesterade vexlar, som i öfrigt egt rum, liar annan lättnad ej ifrågakommit, än att i trenne serskilta fall tillåtits, att betalningen finge erläggas efter en kurs, något understigande den, hvarefter bevakning i gäldenärernes konkurser skett, sålunda, att 11.000 mark liqviderats efter en kurs af 133* R:dr, 5,000 mark „ „ „ 1361 R:dr, 11.000 mark „ „ „ 136 R:dr, per 100 mark Hamburger Banko, med eftergift i de begge förra fällen af ränta och i det sistnämnda af provision; och hafva Revisorerne, som inhemtat, att samtelige dessa vexlar blifvit af Banken köpte efter en kurs af 131 R:dr 25 öre per 100 mark, funnit att Fullmägtige för sina nyssberörde åtgärder egt tillfyllestgörande skäl i för handen varande förhållanden. § 24. Till fortsättning af den uti 26 § af 1858 års Revisionsberättelse förekommande redovisning för beloppet af Bankens utelöpande sedlar, få Revisorerne meddela, att detta vid nedan upptagna tidpunkter utgjort: 1858 September 11 41,788,422: 57. Sammanräknade beloppet af utelöpande sedlar samt invisningar och insättningsbevis uppgick den 31 December nästlidne 43 år till 40,250,127: 53. Då derifrån afräknas förskotten i och för post remiss-rörelsen med 3,000,000: — finnes utelöpande sedelstocken nämnde dag hafva utgjort R:dr 37,250,127: 53. Utelöpande sedelstocken, på enahanda sätt beräknad, uppgick den 3 nästlidne September till R:dr 32,72 5,3 1 7: 56. och har således från innevarande års början minskats med R;dr 4,524,809: 97. Metalliska kassans förminskning under samma tid utgör R:dr 5,399,224: 6,2 öre, i Riksmynt beräknad. § 25.
Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag. — till Kongl. Majits nådiga propositioner till Rikets Ständer: 8:o angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Underlöjtnanten vid Jemtlands Hästjägare-korps Carl August Gustafsson Stjernefeldt. Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta Protokoll bilagda, samt förordna, att i öfverensstämmelse dermed, nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo A. Ekman. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 10. Ank. till Exp. Utsk. den 10 Nov, 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Moj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse åt Eskilstuna öfre Kanal-bolag af plats på Carl Gustafs stads gevärsfaktoris område för en slussanläggning; Gifven Stockholms Slott den 24 Oktober 1862. Sedan i staden Eskilstuna och trakten deromkring bildats ett bolag, under benämning Eskilstuna öfre Kanal-bolag, i ändamål att, genom en slussanläggning vid Carl Gustafs stad bereda sjöförbindelse i fortsättning af den med statsanslag understödda, numera fullbordade kanalanläggningen emellan Mälaren och staden till en ny inre hamn vid gamla staden, till hvilken hamn en stadens innevånare skänkt plats tillika med område för ett framtida utvidgande, under det vid upplåtelsen, bland annat, fästade vilkor att intill slutet af år 1864, arbetet vid slussen så långt framskridit att intet tvifvel kan uppstå om dennas fullbordande; samt, efter det Kaptenen vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen C. A. Grafström i ämnet afgifvit betänkande och ritning tillika med 2:ne alternativa kostnadsförslag, Bolaget beslutat att emot beräknad utgift af 69,834
Vid kavalleriet bestrides kostnaden såväl för utredningen (beklädnads-, remtygs-, sadelutrednings-, gevärsm. fl. persedlar) som för underhållet på roten, af de rustande, men hvilka derföre erhålla ersättning genom rusthållsoch augments-räntor, samt genom befrielse från den rotering, som rusthållen skulle varit ålagde, ifall de icke hade rustning. Ehuru beloppet af rusthållsoch augments-räntor icke för hvarje särskildt regemente är af komitterade känd, har likväl på i Bilagan anförde skäl det uträknade beloppet vid Smålands husarregemente kunnat antagas såsom allmänt medeltal. Då till detta medeltal lägges värdet af den efterskänkta roteringen, skulle årskostnaden för en indeld kavallerist blifva 332 Rdr 59 öre. 41 Hela sammanförda kostnaden skulle då blifva för en indeld infanterist 128 Rdr 21 öre kavallerist 403 >; 82 » Då nu kostnaden för en stamtrupp bildad af beväringsmanskap skall beräknas, måste först ett antagande göras angående sättet för dess uttagande. Den nuvarande krigsstyrkans (stam och 5 klasser beväringsmanskap, tillhörande arméen) är i rundt tal 114,500 man, hvaruti de nuvaraude indelde trupperne ingå med infanteriet 20,239 man kavalleriet 3,300 » 23,539 man. Om en beväringsklass vid arméen antages till 17,000 man, fordrades det, för att få samma krigsstyrka som nu, och hvilken icke bör minskas, sju beväringsklasser.
Salens strand otvifvelaktigt skett med afseende på möjligheten att hit anknyta en vigtig kommunikationslinie genom förenämnda delar af Kronobergs län, så skulle, i fall en kommunikationsled för samma trakter och de angränsande i Blekinge kunde, med Alfvesta och Carlshamn till ändpunkter, åstadkommas, det hufvudsakligaste vai’a vunnet af hvad som åsyftades med det vid nyssberörda riksdag beviljade, statsbidraget. Enligt det äldre förslaget skulle genom kanaler åstadkommas en sammanhängande, för mindre ångbåtar och andra farkoster segelbar, nära tio mil lång vattenkommunikation ända från Asasjön i Norrvidinge härad till Almundsryd, beläget på något mer än 3| mils afstånd från Carlshamn, derför kostnaden beräknades till 1,050,000 R:dr, och mellan de båda sistnämnda punkterna skulle en jernväg anläggas med en beräknad kostnad af 1,301,500 R:dr. Emellertid hade genom nu sednast anställda undersökningar blifvit ådagalagdt, att om, i stället för Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 37 föreslagna kanaler och slussar mellan de söder om sjön Åsnen belägna smärre vattendragen, jernvägen utsträcktes tre åttondels mil längre norr om den förut föreslagna godsstationeu vid Almundsryd, eller till Ålshults beqvämare lastageplats vid Brosjön, hvars vattenyta ligger allenast en och en half turn under Åsnens, så sluille derigenom vinnas icke allenast den högst vigtiga fördelen, att tvänne slussar, med deras underhållskostnad och den tidsutdrägt de för trafiken orsaka, undvekes, utan äfven en besparing i anläggningskostnad af omkring 30,000 R:dr.
Äfven den sednaste Skol-Revisionen har vitsordat ”det hedrande sätt, hvarpå idéen ”af ep enda skola i den nya Elementarskolan blifvit ställd i verket.” Förbättringarne i vår skol-inrättning synas således nu från Folkombudens sida förtjena ett lifligare deltagande. Likväl torde Rikets Ständer härvid endast kunna och böra uttala de allmänna grunder, på hvilka de i underdånighet Önska fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, men alla detaljfrågor deremot ensamt bero af de åtgärder, s®m Kongl. Maj:t kan finna för godt i Nåder vidtaga. Att Allm. Best.- och Ekon.-Vtskotlets Betänkande, N:o 117. 9 Åtl en betydligare förändring af Skol-inrättningen i landet är af bebofvet påkallad, synes vara temligen allmänt antaget, derför tala ej blott Rik ets Ständers redan för längesedan uttryckta och ofvan anförda önskan, liksom de motioner, hvilka inom Irenne Riks-Stånd i detta hänseende vid innevarande Riksdag blifvit väckte, utan äfven flerhddige yttranden och förslag i den sednaste Skol-Revisionens berättelse. Ett sådant förhållande kan ej eller vara oväntadt. Vår Skol-inrättning härleder sig nemligen från tider, då kunskapsmedlen voro få, då deri så kallade classiska lärdomen utesluslutande herrskade, och då den allmänna undervisningen hufvudsakligen afsåg bildandet af Kyrkans tjenare. Skolorna formades efter tidens behof och läroämnena bestämdes derefter. Bristen på tjenliga läroböcker påkallade lärarens omedelbara biträde, utanlexor och class-läsning måste deraf uppkomma. Sednare tiders förändrade förhållanden hafva val föranledt partiella jemkningar, men den af ålder antagna formen och det gamla lärosältet, samt de från början framhållna läroämnena hafva dock alltjemnt bibehållit sin öfvervigt.
Man bör ej göra för mycket väsen af en obetydlighet ... – Men åtminstone en vink till befälet här i slottet att ... – Nej, nej, det behöfs icke. Ni vet, att Lilje och de fleste af hans officerare äro ute på landet. De öfrige sköta i afton sina nöjen, dem det vore synd att störa. – Hvilket vågspel, fortfor Sparre något orolig; – jag kan aldrig föreställa mig, att en man gifves nog vansinnig att att med en hand full äfventyrare intränga i ett väl besatt palats ... – Ni skall straxt få bevis derpå. Men det är tid, min öfverste, att sluta vårt samtal ... Hör ni Den andre signalen! – Men mynher, inföll Sparre häftigt, – är ni öfvertygad, att intet våld riktas mot den unge konungens person – Ja. I öfrigt äro äfven för denna händelse försigtighetsmått vidtagna. Var lugn och förtro er till mig! Vanloo vände sig nu till sina män och inskärpte med några ord de förhållningsreglor, han gifvit dem. Ett doft buller från gården och i nästa ögonblick från trapporna förkunnade, att stormen var i annalkande. Vanloo och Sparre drogo sig bakom pelarne och blottade sina klingor. Knappt hade detta skett, förrän pikar, musköter och hattar uppdykade bakom trappans gallerverk. Den oförvägna hopen rusade framåt med hastigheten af en hvirfvelvind, och vestibulen genljöd af dess steg och skramlet af dess vapen. Den förste, hvars gestalt blef fullt synlig, var en högvext man, hvars ansigte doldes af en svart mask. Det var anföraren sjelf. Med värjan i hand ilade han i spetsen för sitt folk: hela hans yttre från rörelsen af plymerna på hans hatt till klangen af hans sporrar, gjorde ett intryck af vild beslutsamhet. Utan att se sig om, rusade han rakt framåt genom vestibulen mot dörren till drabantkammaren. Han fattade i dess lås. Dörren var inifrån riglad. Han lyfte foten, för att sparka den i spillror. I hack och häl följde hans män. Men i detta ögonblick öppnades dörren. Ingången spärrades af drabanterna.
Å nyo föredrogos och biföllos LagUtskottets Betänkanden: N:o 113, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående rättighet för Patrouille, Post, Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af Skjutgevär söka förekomma Fånges flykt; och N:o 114, öfver Herr Gustaf Hjertås motion om offentlighet vid Under-Domstolar och Policekamrar i Städerne; hvaremot samma Utskotts Betänkande, N.'o 116, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ansvar å den, sorn bortförer eller undanhåller Siinans minderåriga barn, blef af Ståndet afslaget. S. DTill ytterligare handläggning föfe - Pro t. Utdrag den i Nol). 1829. i5 togs och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottens Utlåtande, N:o gr, i anledning af väckt motion om anslag till Flygsandens hämmande i Halland. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:o 83, i anledning a£ erhållna iterremisser på Utskottens Betänkande, N:o 35, angående Vacance-afgifts erläggande till Krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå, belöt Ståndet, som förut bifallit Betänkandet N:o 35, att lägga Utlåtandet N:o 83 till Handlirigarne. S. D. Å nyo föredrogos och biföllos StåtsUtskottets Utlåtanden: N:o 399, 1 anledning af väckt motion om anskaffande af en mera tjenlig local för Riks-Archivet; och N.'o 303, angående vilkoren för Salpetergärdens upphörande. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets Memorial: N:o 300, innehållande berättelse om verkställd granskning af Kongl.
Om vi ej iakttaga ett sådant pröfningssätt, utan pröfva Propositionen §:vis, så skulle här kunna upstå samma oformlighet och orig - 12 Den 23 Februari i f. m. tiga förfarande af Riksens Ständer emot Konungen, som af Konungen emot Ridderskapet och Adeln i frågan om RiddarhusOrdningen. Konungens ifrågavarande Proposition är ett helt: och vilkoret derför är, att hvarje del deraf antages; i annat fall förfaller hela förslaget. Ty den angår ej blott en, utan flere §§. af RegeringsFormen, och Konungen har ej afsagt Sig de i 5 §:n bestämde 2:ne rösterne i Högsta Domstolen-, med annat vilkor, än att Han skulle få i StatsRådet sanctionera alla Lagförklaringar, på sätt i de följande §§. af Förslaget är uppgifvet; i annat fall vill Han behålla sine T\ af beslutande-rätten i Högsta Domstolen. Detta allt synes mig vara så klart, att jag tror det vara ett rent misstag af de Herrar, som yrkat Propositionens discuterande §:vis, att göra och fullfölja ett sådant yrkande. Hvad angår Friherre Boijes påstående, att det skulle vara princip, att Regenten bör deltaga i Högsta DomareMagtens utöfning; så bestrider jag detta,- som äfven motsäges af all Europeisk Statsbildning; ty i intet annat Constitutionelt land i Europa, än Sverige, äger sådant rum. Hos oss är det ej eller gammal häfd; ty ingen af väre Christna Konungar utöfvade DomareMagten, förrän Gustaf II Adolph i vissa fall drog till sig en sådan rättighet. Men sedermera utvecklade sig detta förhållande, Den 23 Febr ua v ii f. in. i3 sorn utgått från falska principer; och det är tid, att vi nu i detta afseende öfvergå till en motsatt princip, såsom andre bildade folk. — Beträffande åter det yttrande af Friherre Boije, att Allmänhetens förtroende till Högsta Domstolen skulle stärkas genom Konungens närvaro derstädes; så hemställer jag, om icke just detta är ett bevis för min satts, att Konungen ej bör deltaga i DomareMagtens utöfning.