Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt denna åsigt, som jag här velat antyda, synes mig Bonde-Ståndet vara ett i det närmaste helgjutet Riks-Stånd; men på de öfriga trenne, åtskillige hittills orepresenterade Medborgare kunna tjenligen upptagas. Benämqingarne Presteoell Borgare-Stånd må å potiori ega sin betydelse, men ej missleda begreppet om hvad det Andra och Tredje Ståndet kan innebära, under erin - r Conti; utions-TJ t skot tet! Meni. Nio 35, rån om de olika samhällsförhållanden, hvarigenom en försvunnen tid skiljer sig från vår. Svårare har mig förekommit, att redogöra för det begrepp, som egentligen må ligga till grund för Ridderskapets och Adelns representations-rält; men då Frälse-Ståndet ursprungligen betecknade dem, som för Fäderneslandets försvar uppoffrade egendom och blod, ligger i denna Ridderskapels genetiskt gifna lefuadsåsigt ett bestämdt kännemärke, som tillika för en dass af orepresenterade borde kunna blifva polletten till inträde å Riddarhuset. Huruvida den personalrätt till representation vid Riksdag, som innehafves af hufvudmännen för vår talrika Adel, fullkomligen öfvérensslämmer med den nyare tidens representativa statsformer och ej bör vika för ett inom ett visst antal af ätter begränsadt val, är en annan och ny fråga; — men så väl serskilda omständigheter, som min ämnet underlägsna förmåga, föranlåta mig alt, måhända redan nog sent, draga — manum de tabula.” . Af Professor jdgärdh: Emot beslutet, att civile Embetsman skulle lemnäs inträde i Preste-Ståndet. Häruti instämde Herr Malmberg och anförde tillika reservation mot Fabrikanters och Manufacturisters inträde i Borgare-Ståndet. STOCKHOLM, i834; l.os J. A. Wai.i.ii6*. Constitutions-Utskottets Mern. Ankom till Exped. Utskottet den 17 Sept. x834- Memorialj med betänkande och förslag, angående Landtdagar.
buljong tillsättes; får bör ej rycka .upp svampen, ty därigenom förderfkoka, tills champignonerna äro mjuka. Serveras var man en mängd småsvamp, som oftast följande varma till smörgåsbord. Användas konserverade dag är utvuxen, utan bör den skäras af helt nära champignoner, tages en ä två burkar jämte spadet. roten. Skägget på undersidan bortrensas väl, isynGriljerade champignoner. Champignonerna rennerhet på fullt utvuxen svamp, äfvenså skinnet, sas, sköljas väl, saltas litet, doppas i vispad äggnär detta lätt lossnar. All svamp, antingen den gula o c h rifvet bröd samt stekas ljusbruna i smör. skall begagnas färsk eller konserveras, bör anrätAnrättas med citronsaft eller ättika. tas genast den är rensad, då den eljes lätt blir Stekta champignoner. Champignoner rensas skämd eller mister sin friskhet o c h färg samt ser väl, torkas, o c h stjälken afbrytes, den lilla förmindre aptitlig ut. Så fort den är rensad, sköldjupningen fylles med smör, litet peppar och salt, jes den i flere vatten, tillsatta med citronsaft eller hvarefter de stekas i ugn, tills de få färg. ättika. Champignoner med omelette. Svamp kan förvasmör, litet salt och 7 cl. vatten vispas, tills det ras i flere år, när den är saltad, torkad eller inlagd. är väl blandadt. 63 gr. smör smältes i en omelettOm man för några dagar vill förvara svamp, nedpanna, o c h de vispade äggen slås därtill; då omelägges den hvarftals med ren, frisk och fuktig letten är till hälften stannad, pålägger man stufmossa. cbampignoner, omeletten öfvervikes, gräddas, uppInsaltning af svamp. Svampen rensas — de störlägges på fat och serveras genast. sta skäras itu — sköljes sedan i flere vatten, tillsatta Champignonpudding. En form smörj es med med citronsaft eller ättika; lägges på linne att smör o c h beströs med rifvebröd, beklädes sedan afrinna.
Temligen god. 99 1841 Knappt medelmåttig. Under medelmåttan. Medelmåttig. Missväxt. Medelmåttig. 1 allmänhet klen. Temligen god, men skadad af våtväder under bergningstiden. Under medelmåttan. I allmänhet under medelmåttan Temligen god. 1 allmänhet klen. Under medelmåttan. Och hafva markegångsprisen blifvit af Rikets Ständers Deputerade från Länet bestämde, med afseende af så väl det löpande årets skörd, som behållningarne från de föregående och förhållandet på andra orter, till följande: 1 tunna Hvete. 1 tunna Råg. 1 tunna Korn. 1 tunna Hafre. 1 tunna Arter. 1 lispund Smör. 1 lispund Ost. 1 vinterlass hö på 40 lispund. 1 ärligt dagsverke. ti:ko Rd. sk. r. Rd sk. r. Rd. sk. r. Rd. sk. r. Rdsk. r. Rd. sk. r. Rd. sk. r. Rd. sk. r. Rd. sk. !'. Länets Hushållningssällskap, hvars nu gällande stadgar blifvit afEders Kongl. Majit i Nåder fastställde den 27 April i84o, trädde i verksamhet uti Oktober samma år. För befrämjande af förbättring i åkerbruket hafva täflingsplöjningar årligen blifvit anställde, år 1840 vid Skofteby egendom, åren f841 oc^ 1842 vid Lidköping och år i843 på Hagestad, i Vadsbo Härad, dervid premier ur Sällskapets kassa blifvit utdelade. Sällskapet har äfven föranstaltat om exposition af åkerbruksredskap och åtskillige växtalster, samt genom dess Beredningsutskott emotlagit och besörjt reqvisilioner af utländskt linoch klöfverfrö, äfvensom utsädesråg. Tvänne år har Sällskapet till täflan anslagit och kungjordt det så kallade Ehrenbergska priset, bestående af 66 R:dr 32 sk. B:ko, egnadt för uppmuntran af gagneliga ekonomiska företag; men hittills har icke någon anmält sig för erhållande af denna belöning.
Hr Rosenblads, Bernhard, denna dag afgifna anförande, i anledning af Hr Rääf», Leonhard Fredrik, den 30 sisth December f. m. till nämnde Utskott remitterade motion om anslag för R.D. K.K. HH, Arffurstarne och den Kongl. Prinsessan; 120 Pral.-Utdrag den 22 Januari 1851. lier illningsUtskottet : Hr Ribbing», Åvid, denna dag afgifna anförande, i anledning af Hr Rosenblads, Hernhald, den 4 dennes lill samma Utskott remitterade motion, att, det af Tulldistrikt-chefen Karström utarbetade förslag till Tulltaxa för inkommande varor, mätte antagas, med vissa förändringar: tillika med de i anledning af detta anförande afgifna yttranden: Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet'. Hr Lilj enstolpes, Arel Fredrik, denna dag afgifna anförande, i anledning, af gjorde anmärkningar emot hans den 28 sisth December f. m. lill samma Utskott remitterade motion, om utvidgade rättigheter för Svenske medborgare af Mosaiska trosbekännelsen. Frän Högv. Preste-Ständct. S. D. Föredrogos Ståts-Utskottets nedanstående den 18 dennes bordlagda memorial oell utlåtanden: ]S:o 22, med återlemnande af en inom Hederv, Bonde-ståndet af Petter Mårtensson från Jönköpings Län väckt motion, angående nedsättning och likformighet i postportot öfver hela riket. Ståndet ansåg denna motion tillhöra Bevillnings-Utskottets behandling N:o 23, i anledning af väckta motioner om befrielse för rusthållare att erlägga mötespassevolans för Indeldta kavalleriets hästar ; Bifölls. N:o 21, i anledning af väckt motion, om anslag til! byggande af en flottbro öfver Dalelfven: Bifölls. N:o 25, i anledning af väckt motion, om gratifikation åt kronofogden Assessoren Moren ; Bifölls.
Sådant bar äfven icke skett före bestämmandet af det af R. o. Ad. beviljade anslaget för Stång-åns uprensning. Linkö pings stad rår icke heller der om hela det område, hvarigenom ån rinner. Då vid det ena tillfället denna omständighet icke utgjort något binder för anslagets beviljande, tror jag icke heller att den bör utgöra något sådant vid det andra. Jag förenar mig derföre med dem, som yrkat bifall till Ulsk:s Betänk. Ur A del bo r g: Hr Bildt lade just ordet i min mun, för att svara på det inkast som han nyss gjorde emot mitt yttrande. Han har i sin reservation emot anslaget till Stång-ån sagt: ”så har jag ej kunnat med bihehålleji aktning för följdriktigheten i R. St:s beslut med min röst biträda StalsUtsk:s förslag etc.”. Nu säger han att han fruktar hvad jag antydde, att om denna punkt blef återremitterad, en afprutning möjligen skulle komma att ega rum. Han har således i ena fallet stor aktning för R. St., men i det andra fallet icke, ty det skulle åtminstone i min' tanke visa föga aktning för ett Utsk., som afgifvil utlåtande i en fråga alt tro det kunna så utan all anmälning frångå sitt afgifna förslag. Med R. St:s åtgöranden i anslagsfrågor förhåller det sig vanligen så, att de bero af godtycke och smak, och tillkomma ej med afseende på nödvändigheten af anslagen. Det kan ej heller tillgå annorlunda, så länge vi fortgå i samma riktning som nu vid anslagens utdelande. Jag finner ytterligare skäl lill denna anmärkning, då jag betraktar 538 Den 29 Juni e. m. denna fråga, dervid man har medgifvit anslag lill åns upmuddring, men icke till kaj och faschin-arm, och då jag icke ser i Cisk:s förslag någon utförligare motivering gifva tillkänna, hvarföre man icke vill gifva anslag till de två sednare sakerna, tmder det att man beviljar anslag till den förra, så finner jag deruti ytterligare stöd för min opinion derom, att förmiddagens discussion ej var förd utan sina randiga skäl såsom man säger.
Cassia Fistula, to. — Lignea, 30. Crcdit-upplag 100 & Cattuner, se väfnad af Bomull. Ccmenttråd, se Tråd. Chagrins-skinn, äkta, — oberedt, IO. — bercdt, V. 35. — oäkta, V. 30. Cbartor, Landoch Sjö, häftade eller oinbundne, Tullfr — inbundne, V. 25. Cheniller, L. V. 35. China, — Bark, omalen, I. malen, 20, — Rot, IQ. Chrystaller, se Gla», Chrystalli Tartari, 10. Cider, L. 25. Ciment, V. 25. f. Circlar och Kortpassare, L. V, 2 5, Citroner, 25. Citron-saft, IO. — saft eller chrystalliscrad citronsyra, io. r. — skal, torra, to. , — 8 Cobeber, 10. Cobolt, se Metall. Cochenille, se färgor. Coeffurcr, af aila namn och slag, L. V. 25. Compasser, L. V. 5o. Confecturer af alla namn och slag, L. V. 5o. Corall er, — äkta, oarbetade, V. 10. arbetade, L. V. i5. Coriandor, lo. Corinter, 20, Credit-upplag 200 # Cremor Tartari, eiler raffinerad Vinsten, L. V. 25, r. i. Dadlar, 20, Damast, se väfnad af Siden. Decorationer, Ornamenter, Plattauer till desertör, med hvad dertill höra kan, L. V. 30. r, Deglar af alla slag, V. 10. 1, Dessan, 10. DockoY, se Nörenberger-kram, Doffel eller Calmuck, se väfnad af ylle. Dosor, alla slag, L. V, z5. 1, Drakblod, se färgor.
På den bortgångnas i lifstiden bestämda önskan talades ej vid dödsbåren något om hennes verksamhet. Bland den stora mängd minneskransar, som höljde kistan, märktes en större utmärkt vacker krans från kronprinsessan Lovisa af Danmark, jämte en krans » från Märta Eketräs kamrater » med ett 20-tal kort. Omedelbart efter sorgeaktens slut fördes stoftet till krematoriet för att där, i enlighet med den aflidnas i lifstiden uttalade bestämmelser, medelst förbränning förintas, hvarefter askan öfverflyttades till fädernegodset Ramnäs i Västmanland för att där nedsättas i familjegrafven å Ramnäs kyrkogård. * • » Föreningen till beredande af lifränt a åt tjänare » sammanträdde här om aftonen » för att öfverlägga om åtgärder för befrämjande af föreningens syfte och erhålla redogörelse för sakens nuvarande ståndpunkt ». Denna redogörelse lämnades af föreningens nitiska sekreterare, fru Palme. I Göteborg och Upsala hade själfständiga föreningar bildats, i Kalmar och Jönköping vore filialer till Stockholmsföreningen under bildande. Stockholmsföreningen räknade 109 medlemmar, och 500 kr. hade under året för tjänarinnor insatts i lifränteoch kapitalanstalt. " Under den följande långvariga och lifliga diskussionen framkom en mängd förslag. Särskildt framhölls nödvändigheten af att intressera tjänarinnorna för saken, lära dem förstå den nytta de kunde ha af de sträfvanden föreningen satt sig före. Föreningen uttalade sig enhälligt för bildande af pensionsfond, för att så snart som möjligt bli i tillfälle att utdela pensioner åt ett mindre antal tjänarinnor. Konsul Falkman tecknade genast ett större belopp till denna fond. Vidare beslutades att utsända listor, å hvilka föreningens verksamhet och syftemål klargjordes samt dels mera tillfälliga bidrag för agitation och dylikt, dels bidrag till pensionsfonden kunde samlas. Ledamöterna uppmanades att hvar i sin stad ifrigt arbeta för tillslutning till föreningen, och sekreteraren, fru Palme, uppmanade hvar och en, som får en god, för föreningen gagnande idé, att genast personligen eller skriftligen frambära den till föreningens kontor, Kungsträdgårdsgatan 2 C. Kontoret är öppet hvarje tisdag. • Teater och musik. Konserter. Richard Hennebergs konsert i Musikaliska akademien sistl. lördag hade samlat i det närmaste fullt hus.
Troligen blefve härigenom sinnesstämningen spänd till del aldra högsta, så att vi slutligen icke hade annan utväg än alt vädja lill fastheten af våra grundsatser och den oförskräcklhet, hvarmed R. o. Ad., och, såsom jag förmodar, äfven du öfriga RiksSlm icke skulle tveka att uttala sina åsigter i ett så vigtigl ämne. I den händelse Const.Utsk., såsom jag förmodar, till följd af en återremiss skulle ytterligare försöka en jemkning, föreställer jag mig, att Utsk., innan det förklarat en jemkning vara omöjlig, likväl vidtagit sädane förberedande åtgärder, ali, om en sådan skulle af Ståndet yrkas, det icke vöre omöjligt ali under Den fl Maj. 431 loppet af 14 dagar medhinna densamma. Skulle likväl en sådan samman jemkning icke blifva möjlig, så händer det icke något värre, än hvad som händer i alla fall, nemi. att icke något förslag lill representationsförändring blir vid nästa riksdaganlaget. Skillnaden är likväl den, att om Utsk. sammanjemkar alla Ståndens tankar till ett enda förslag, så får man se frågan ur en ny, eller åtminstone i allmänhet förbisedd synpunkt, och man kan linder tiden till nästa riksdag i lugn fortsätta den discussion, som redan offentligen bar börjat öfver delta ämne. Gr. Frölich har framställt ett nytt förslag till beslut och förmenat, alt det beslut, sorn af Hr Lagerhjelm blifvit föreslaget, icke gifver tillkänna hvad Ståndet vill. För min del är jag öfvertvgad, att en propus, å bifall till Gr. Fröliehs förslag skulle ganska lätt ådagalägga, hvad Ståndet icke vill, nemi. bifalla detsamma; ty sedan Ståndet motsatt sig den grundsats af samfällda val, på hvilken Gr. Frölich nu önskade ett bifall, sä är det väl icke alt förmoda en sådan vändning af Ståndets åsigler i delta ögonblick, att Grefvcns förslag skulle kunna vinna bifall. Jag slutar således med att instämma uti det af Hr Lagerhjelm framställda förslag. Frih. Cederström, Jacob:
Med Med afseende på skogarnes beskaffenhet inom detta distrikt kan antagas, att tackjernsoch stångjerns-produktionen, efter nu begagnade metoder, föga kommer att ökas, om icke den ena på den andras bekostnad, hvaremot jernmalm utan tvifvel kan brytas till ett vida högre belopp än hitintills, om afsättning sådant föranleder. Dock gäller detta omdöme företrädesvis Nora, Lindes, Norbergs och Grangärdes jernmalmsfält, hvarest godartade malmer om 50 procent jernhalt och deröfver vid en del grufvor brytas för jemförelsevis lägre priser än annorstädes i mellersta delen af riket. Till större delen belägna i grannskapet af redan färdiga jernoch vattenvägar, som alla leda till Mälaren, äro de för närvarande tillgängliga att för billigt pris transporteras till alla nära Östersjökusten och en del af de inre stora vattendragen befintliga skogstrakter. Deremot saknas så billiga transportmedel från de närmast belägna grufvefälten till öfre Dalarnes vidsträckta skogsmarker, att en jerntillverkning, motsvarande skogarnes möjliga afkastning, derstädes ännu kunnat uppkomma. Dannemora och angränsande jernmalmsfält i Upsala län lemna endast material för de spridda verkstäderna deromkring och i Stockholms län, jemte några grufägarne tillhöriga masugnar i Norrland. Jernmalmslagren inom den öfriga mellersta och södra delen af landet äro, så vidt ännu kändt är, med undantag af Taberg i Småland samt en och annan fyndighet på Östersjökusten, ej af större omfång, än att deras afkastning konsumeras vid grufägarnes egna verkstäder, helst desamma, med få undantag, ej brytas till sådant pris i förhållande till deras beskaffenhet som medgifver längre transporter. Hvad åter Tabergs malmfyndighet beträffar, så lägger dess ringa jernhalt, oaktadt det låga brytningspriset, oöfverstigliga hinder i vägen för ett vidsträcktare användande deraf, helst för tillverkningen af 1 centner tackjern erfordras till och med 4 centner bruten malm och nästan hela afkastningen af 1 tunnland ordinär skogsmark.
Uti dessa motioner, deri flere Ledamöter af de 3:ne sistnämnde Riks-Stån den instämt, har blifvit anfördt, att under de sist förflutna 10 åren sjöfarten på de norrländska farvattnen uti högst betydlig mån stigit; att underlättandet af denna för 16 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande N:o io. de norrländska provinserna lika nödvändiga, sorn äfven för hela riket fördelaktiga rörelse borde åstadkommas genom en förbättring och förändring af ej mindre lotsinrättningen än fyroch inseglings-märken utefter hela kusten; att af sjöfarande fördes en allmän och rättvis klagan öfver otillräckligheten af lots-personalen på vissa stationer, öfver stadganderne angående lotsnings-skyldigheten, äfvensom deröfver, alt farlederna till de på norra kusterna belägna städer och hamnar icke genom sjömärken vore så utmärkta, som behofvet påkallade, samt att nu befintliga märken vore af dålig och ej emot ändamålet svarande beskaffenhet. Uti farleden emellan Stockholm och Haparanda funnos följande lotsplatser, nemligen: Ar holmarne, Svartklubben. Öregrund, Örskär, Limön (utanför Gefle), Gäs-holmarne, Stor-Jung frun, Lill-Jungfrun (utanför Söderhamn), Kråksmdet (utanför Hudiksvall), Brämön (utanför Sundsvall), Östholmen (norr om Sundsvall), Hernöklubb (utanför Hernösand), Ulföarne, Skogsudde (utanför Örnsköldsvik), Jernäs udde (vid inloppet till Nordmaling), Breskär (vid inloppet till Umeå), Bathan, Bjurö klubb (utanför Skellefteå), Romelsön, Rönnskär (utanför Piteå), Rödkallan (utanför Luleå), och Malörn (vid inloppet lill Haparanda).
Jag frågar då, hvarifrån de förra få sina underrättelser, om icke af de sednare. Hr af Billbergh har ju sjelf erkänt, huru han på det sättet blifvit narrad i afseende på förtullning, jag tror det var, af tobaksstjelkar. Slutligen får jag förklara, det jag instämmer i Hr Lagerhjelms anmärkningar om tullen på landtmannaproducter. Redan vid 1823 års riksdag började jag att göra framställningar i samma syftning; men derå gjorde man då intet afseende. Man gjorde, såsom det sades i tvedrägtstiderna; man complimenterade och afslog. Nu, då frågan blifvit upptagen afen riksdagsman, som ej blott varit embetsman, utan tillika är både jordbrukare, bruksoch fabriksidkare, trodde jag, att Utsk. skulle fästa mera afseende på saken. Jag beklagar, att mani detta som i många andra fall tror sig göra Riket gagn dermed, att man håller sig vid ett visst system, utan att efterse i hvad mån detsamma i tillämpningen är för landet tjenligt. Så förfar man icke, der näringarna stå högst, i England, utan vid den minsta ändring, man ämnar vidtaga, håller man sig till män af yrket för att säkert utröna, hvad som kan vara rädligt eller ej. Ingalunda är det till följd af de fria grundsatser, hvarmed man hotades 1823 och 1828, som näringarna höjt sig. Deras idkare skulle då hafva kommit sig före af bara förskräckelse. Orsaken finnes i vår förbättrade tullbevakning och i den omvårdnad, som Styrelsen, utan bifall till Ständernas önskningar, visat näringarna. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar må få åtfölja återremissen. Hr af Ekenstam, Isr.: Man vill } allmänhet dela åsigfterna i denna fråga uti a:ne skarpa skiljaktigheter: prohi - Don iS Oetober. Litivoch skyddsafgiftssystemet, Jen ena; det fullkomligt liberala, den andra. Uti Ut sk. bär jag funnit en annan, dit jag lior; oell jag är då skyldig redogöra, hvarföre hvar och en, som sträfvar till frihet, måste dock finna, att han icke kan komma dit på en gång. Att näringarna hörja med att vara i behof af skydd visar oss alla länders exempel.
Låt mig få tala med er några ord i ert rum ... det gäller en vigtig sak! M:LLE PALMÉN. Ack, mer än gerna! (skarpt till Anna) Anna! ANNA (rycker till och säger skyggt i det hon stiger upp). Hvad befaller tante? M:LLE PALMÉN (går till henne och säger skarpt). Hvad tänker du på nu igen? Sitter hon och sofver! Se efter att ingen odygd föröfvas här, medan kandidaten och jag gå in för att rådgöra om skolans bästa! (till flickorna) Flickorna ha' tio minuters ledighet att läsa på sina lexor! (till Dogmér) Kom, herr magister! (sakta till honom, i det de gå) Hvad har ni att säga mig? DOGMÉR (sakta, med en blick på Anna). Det är om mamsellen derborta! (de gå in, första dörren till höger). Andra Scenen. DE FÖRRE (utom Dogmér och Mamsell Palmén). (Anna sätter sig nedslagen på samma plats som förut.) ALMA. Ah! nu kan man få andas litet igen! Magister Dogmérs timmar ä' då de värsta i hela pensionen! Gud ske lof att det är examen om lördag, och att vi sedan få sommarferier! ISABELLA. Ja, det kan du säga, som har din mor 7 mil härifrån ... men jag som inte kan komma hem! ISABELLA. Nej, mina föräldrar ska' resa utrikes, och derför är det inte värdt att jag far ända till Götheborg. ALMA. Hvarför inte det? ALMA (sakta). Då kan du så mycket lättare träffa din lilla kadett! CLARA (går till Anna, som sitter bedröfvad som förut, och lägger sin hand på hennes axel). Hvad fattas dig, Anna? Bryr du dig verkligen om hvad tante säger? Se så! se nu glad ut igen, du vet ju att jag håller mest af dig utaf alla här! ISABELLA (sakta). Tyst då! ANNA (vänligt). Ja du, Clara, är den enda som är god emot mig! CLARA. Men du ta'r också allting så tungt... du skulle slå bort det ledsamma! ANNA.
Man har påstått, att Utskcns afsigt varit, att hvarje discipel åtta månader om året skall bevista skolan. Så är icke förhållandet, ty meningen är blott den, att skolan åtta månader om året skall vara öppen, och stadgandet afser således mera skolläraren än discipein. Äfven har man sagt, alt det vore för brådstörtande alt dessa skolor skulle vara färdiga inom fem år. Härom har en ganska liflig öfverläggning inom Utsk:n ägt rum. Man ansåg det omöjligt alt genast kunna tillvägabringa dem, med afseende dels på kostnaden, som dertill erfordras, samt dels och isynnerhet på den totala bristen på dertill skickliga lärare inom vårt land; men flere ledamöter i Utskin, sorn äga mera erfarenhet än jag , hafva trott att fem år vore tillräcklig tidrymd för att bilda dessa skolor, särdeles om seminarier så fort som möjligt sätta sig i verket. Den kostnad, som dertill användes, är icke kastad på hälleberget; ty vi må inrätta skolorna huru som helst, så skola de likväl aldrig motsvara ändamålet, så länge vi sakna inrättningar, der duglige lärare kunna bildas. I fråga om den ålder, vid hvilken barn borde börja att njuta dylik undervisning, hafva meningarne inom Ulsktn varit delade. Man trodde, alt om barn först efter nio års ålder komme i skolan, skulle de vara så bortskämda, att det blefve svårt att i allmänna skolan återtaga hvad de hemma försummat. Deu anmärkmn, att derest skolgången börjades för ti-, digt, skulle uppehåll komma alt äga rum emellan skolgångens slut och första nattvardsgången, är visserligen riktig, såvida icke stadgadt vore, att recapitulation af de inhemtade insigterna under mellantiden bör äga rum, i hvilket hänseende det torde få bero på skoldirectionens skön att bedomina huruvida kunskapsmåttet är tillräckligt eller någon repetition efter skolgångens slut bör ske, innan nattvardsgången inträffar. Barnens materiella behof göra det nödvändigt för föräldrarna att önska det barnen icke dagligen aflägsrias från hemmet; hvarföre det också är öfverlåtet åt skol-directionens omtanka, att barn må kunna begagna hemläsning, och att skol-undervisningen isynnerhet må afse de