Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betånkanåen• holms hamn, utan blott ett upprepande af hvad Mörtberg förut i detta afseende an~ dragit och Utskottet förut besvarat, samt Utskottets förra Utlåtande dessutom redan blifvit af de trenne öfriga Respective RiksStånden gilladtj Ty kan Utskottet, förblifvande vid sin en gång yttrade tanka och af RiksdagsOrdningens 49 §. jemväl hindradt, att i ny öfverläggning om hagan ingå, i detta mål ej vidare tillgöra. Stockholm den 10 Juni 1825.. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid (Jtskottets den 13 sistlidrie Mars afgifna Betänkande i frågan om upphäfvande af stadgandet i Kongl. Kammaroch Commerce-Collegiernas Kungörelse elen 9 Febr. 1821. att, då Norrskt Lakegods utur andra hand styckevis för sälj es, vigten deraf bör å kärlet inbrännas. ^enom ProtocollsUtdrag af den 4 sistlid»e April, har Vällofl. BorgareStåndet till Besv. och Ekon. Utsk. Betänk anden. 715 Utskottet behagat återremittera dess i ofvanbenämnde amne meddeldte Utlåtande, vid hvilket Herr Montan hufvudsakligen anmärkt, att Utskottet origtigt uppgifvit, det storleken af Norrska Silltunnor sinsimellan skall vara olika: att af Kongl. Kammaroch Commerce-Collegiernas Kungörelse icke någon anledning kan hemtas, det en sådan olikhet föranledt det öfverklagade stadgandet: samt att genom vigtens inbränning dessutom icke någon säker upplysning vinnes om en Tunnas innehåll, emedan Säljaren, för att undgå möjligt ansvar och kostnaden af den besvärliga vägningen, vanligen åsätter Tunnan mindre vigt, än den verkliga; Och hafva flere af Yällofl. BorgareStåndets Ledamöter i de af Herr Montan gjorde anmärkningar instämt.
Söderhamns stad belägna del af skärgården, der farleden skall utaf fieuden år 1721 hafva blifvit med stenkistor gjord ofarbar för andra fartyg, än större båtar, beviljade Rikets sednast församlade Ständer, på föreskrifna villkor, ett lån af i5,ooo Rtdr; men enär staden, som ännu bade kännbart lidande af den år 1835 der inträffade eldsvåda, icke vågat emottaga nämnde lån, då dermed löijde, bland annat, skyldigheten att inom kort tid fullborda arbetet, hvartill, enligt af Kongl. Majit godkändt kostnadsförslag, erfordrades23,493 R:dr 38 sk.; hafva, med anmälan härom, Herr Lagerheim, L. M., och Herr florin, P., väckt motioner, att nämnde i5,ooo R:dr mätte staden beviljas på det sätt, att 5,000 R:dr lemnades såsom anslag, och 10,000 R:dr såsom lån, i hvilket fall staden åtoge sig att på förut stadgadt sätt arbetet utföra. Med hänsigt till den lättnad uti Söderhamns sjöfart och handeln i allmänhet, som genom ifrågaställde upprensning af skärgården dervid komme att beredas, har Utskottet, då summan redan blifvit af föregående Ständer beviljad, och endast vilkorens beskaffenhet hindrat staden att deraf sig begagna, funnit skäl tillstyrka, alt Rikets Ständer måtte, med bifall till ofvanberörde motioner, anvisa för nämnde företag ett anslag af 5,000 R:dr, samt derjemte bevilja Söderhamns stad ett lån af 10,000 R:dr, på de vilkor, som förut varit i detta afseende stadgade. 21:0 Uti Borgare-Ståndet har Herr G. Akerberg väckt motion om beviljande af ett Stats-anslag af 6,000 R:dr åt Laholms stad, för upprensning af Laga ån.
Sundhetscollegii embetets skrifvelse af den 8:de mars innevarande år, intagen uti landshöfdinge embetets den 29 i samma månad utfärdade allmänna kungörelse, rörande en extra provincial läkares anställande inom länet, hvilken kungörelse den 9:de uti innevarande månad offentligen från predikostolen i Häggenås kyrka upplästes och nu yttrerligare i sockenstämman till dess hufvudsakliga innehåll upprepades, yttrade församlingen, på derom framställd fråga, att den visserligen ansåg för landet förmånligt om en extra provincial-läkare här kunde anställas i och för allmänna sjukvårdens befrämjande; uti 95 hvilket afseende församlingen hade intet invända, deremot, att densamma, för sin bättre utkomst förenade, med extra provincialbe-fattningen, någon annan, t.ex. batalions läkare tjensten vid Jämtlands Kongl. regemente, men beklagade församlingen tillika, att den, för sin fattigdoms skull, icke såg sig i tillfälle att genom något bidrag, bekosta underhållet för oftanämnde läkare. § 2. Som beklagligen bönderne Pål Erssons och Pär Pärssons hemman uti Rutgården i Österåsen, medelst vådeld den 29 sistl. april, alldeles nedbrunnit, hvarå syn och värdering av skedda brandskada naturligtvis bör ske; tillfrågades nu församlingen, om den ville att uthärads nämnd och synförrättare skulle begäras och tillkallas, hvilket medför en dryg och onödig kostnad, eller fast häldre förena sig i det af Liths och Kyrkås socknemäns redan fattade beslut, att anmoda herr lieutenanten L M. Stridsberg, uti närvaro af socknarnas ombud, ifrågavarande brandsyn och värdering förrätta? Hvartill socknemännen genast svarade, att de så mycket häldre förenade sig uti Liths och Kyrkåsboernes berörda beslut, som det just[?] utgjorde deras önskan, hvarigenom en betydlig kostnad för tingslaget besparas och värderingen inte dess mindre blifver lika billig och rättvis.
E a n hon inte just i det offentliga uppträdandet vara kvinna, göra gällande det egendomligt kvinliga elementet, då ha motståndarne rätt att håna och le och d&amp; kan hoii ej häller öfva något inflytande. Inte är det ett större antal af talare och författare som behöfves, utan det behöfves en annan sort. Dessa reflexioner komma &amp; propos den första kongressen, som tycktes visa att de franska kvinnorna ännu icke lyckats sammansmälta själfständighet med kvinlighet och respektabilitet. Louise Michels inflytande beror bestëmdt derpå att hon är i eminent grad kvinna. Du vet kanske att det fins i Paris en stor rundmålning, som heter Panorama du Sihle, som ar utförd af två verkligt framstående målare och är ett riktigt konstverk. Den framställer grupper af alla Frankrikes historiska personer under det g %ngna seklet allt sedan 1789. Den börjar med Ludvig XVI och hans fhrggranna omgifning och slutar .med den korrekte Carnot, som tycks mer &amp; n nagon annan mänsklig varelse vara skapad för frack och hvit halsduk. På, det falt af denna målning, som är egnadt.åt de sista decennierna, %t vår tid i egentlig mening fins - om jag mins rätt - endast tre kvinnor. Och hvilka tror du det är? Jo, Louise Michel, Sarah Bernhardt och som jag tror en annan skådespelerska .. .Det sk~dle alltså vara de kvinnor, som mest beteckna det moderna Frankrike: å, ena sidan petrolösen, å den andra representanten för den der typen " kvinnan-gåtan " som de nya.- ste författarne så mycket älska, och som hemta hela sin trollkraft från sin ontgrundlighet, sin rikedom p&amp; öfverraskningar. Det är en kvinna som hvarken har panna eller ögon, pannan a r dold under frisyren, ögonen sväfva hit och dit, och hennes blick kan man aldrig möta, hennes sjii1 kan man aldrig f&amp;nga. Hon är som essencen af d.ecadanskulturen. Det är sorgligt och besynnerligt att inte Frankrike skall ha haft nhgon stor kvinna af ett ädlare slag, någon i George Eliots stil, iiagon kraftigt verksam, men älskande, varm och klarögd framtidskvinna.
Emot förslaget, alt Stats-verket skulle bestrida ersättningen, förekom: att medel dertill icke funnes anvisade eller voro att tillgå; och förmodades det föreslagna sättet att besörja brefbäringen genom entreprenad, hafva till följd, utom andra svårigheter, äfven den, att de brefbärings-skyldigehemmanen lingö, med en dryg afgift, lösa sig från ett besvär, som de mindre kännbart kunde in natura utgöra. Utskolten, sorn således icke eller kunde tillstyrka bifall å de i berörde afseende framställde förslag, ansågo deremot en betydlig lättnad i meranämnde onus kunna beredas på annan väg, eller genom jemn fördelning Bih. till R. St. Be sv.- och Ekon.-Utsholtens Betänkande, JY.o 108. deraf på de hemman, som lill brefbäring kunna förbindas och vara tjen1 ige, oc!i Utskotten tillstyrkte förty Rikets Ständer, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande i hvarje Län, att, i enlighet med de i Kongl. Brefvet den 4 December i83o stadgade grunder, och efter socknarnes hörande i ämnet, uppgöra reglering om krono-brefbäringen; — varande berörde underdåniga anhållan upplagen i Expeditions-Utskotlets förslag till underdånig skrifvelse, N:o 98, af den 18 Augusti 1834.
Föredrogs ånyo och återremitterades LagUtskottets Betänkande JNT:o 20 öfver Riksdagsfullmägtigen Johannes Anderssons ifrån Calmar Län motion om åläggande för Domstol, som finnér part hafva misstagit sig om Forum, att honom lill rätter, bestämdt.uppgifven Domstol hänvisa. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades ha -Vt kottets Betänkande 3V:o 24 öfver väckta motioner, dels om upphörande af Frälseegares lätt till lösen af Skatte Frälsehemman, seni .säljas utom börd; dels ock Trot. Utdr. d. i5 Mars i83J. 85 angående rättighet för jordegare, att lösa räntan, när densamma utom börd säljes. Från Y allo fl, Borgare-Ståndet. S. D. remitterades till SlatsUisJcottet: no Kongl, Majlis Nådiga Proposition lill Rikets Ständer af den sistl. Mars, angående serskild vedergällning till LagComiteens arbetande Ledamöter efter numera fnlländadt uppdrag;och 2:0 Kongl.
Men då Delegarne i oftanämnde Cassa, efter erhållen kännedom af Fullmägliges sålunda, utan deras hörande, fattade beslut, med berömvärd beredvillighet, i förevarande fall, såsom undantag, tillåtit Notarien Bagge, att vinna delagtighet i Cassan; hafva Revisorerne funnit något vidare yttrande häröfver icke erfordras; hvilket allt Revisorerne, uti allåten skrifvelse, gifvit Banco-Fullmägtige tillkänna. Vid den Inventering, som, enligt Banco-Fullmägtiges Protocoll af den 23 Maj 183S, i anledning af Kamererare!! Möllers afgång från Förvaltareljensten vid Tumba, under loppet af samma månad, blifvit hållen å Förråderne derstädes, har yppats en brist i Brukets Lumptillgångar, beräknad, efter nuvarande faststälde priser, till ett värde af i,ii5
Luftens klarhet och den starka belysningen gjorde att jag tyckte mig vara helt nära målet af min vandring, men kartan rättade synsinnets misstag och påminde mig att jag hade ännu ett dussin italienska mil att tillryggalägga. Ungefär 7 mil från Rom afbröts den appiska vägen helt hastigt: innan jag fästat någon uppmärksamhet dervid, hade den försvunnit undan mina fötter och gått att dölja sig under ett tjockt lager af jordgrus och stenar från ramlade byggnader. Ett par tjog tröga arbetare voro sysselsatta med att uppgräfva den; men som jag hvarken ansåg det tjenligt att afvakta resultatet af detta arbete, som dessutom ej bedrefs med särdeles ifver, och ej heller tilltrodde mina fötter nog stor känslolöshet att kunna fortskaffa mig öfver ett fält besådt med skarpa småstenar och här och der fåradt af diken och grafvar, stannade jag och framtog min karta för att göra slut på min villrådighet. Jag insåg nu mitt fel. På plankartan var visserligen hela den gamla via Appia, som i en enda rak linea förer från Rom ända till Albano, utprickad, men i den medföljande beskrifningen fanns mycket riktigt anmärkt att blott hälften af vägen är farbar – den del nemligen, som ligger mellan Rom och ruinerna af Roma Vecchia. Deremot går en modern väg, den så kallade Nova Via Appia, till venster om den antika, och ehuru hvarken så rak eller rik på monumenter, har den dock den fördelen att kunna begagnas både af åkande och fotvandrare. Jag hade ej annat att göra än att gå tvärsöfver fältet och söka upp den nya vägen, hvilken jag verkligen upphann efter en halftimmas högst tröttande vandring. Sedan jag kommit hem och fått tillfälle att hvila ut, kunde jag dock ej beklaga mig öfver ett misstag, som låtit mig göra en fullständigare bekantskap med denna gigantiska kyrkogård, hvars dystra och höga minnen föra åskådaren tillbaka i tider, som väl kunna komma honom att glömma mer än beskrifningen till den karta, hvarefter han bör vandra. För att nu återkomma till sjelfva Rom, måste jag tillstå att der ändock finnes för den resande ett farligt ondt. Det är slarfvet på posten.
Sanningen är emällertid på samma gång så omfattande och svår att uttrycka, att det kan vara rätt mycket sanning i två skenbart ganska motsatta uttalanden. Ett är att djupt känna och ana hvad lifvet i sitt innersta väsen är och uttala detta i karaktäristiska bilder och slående epigram — ett annat är att bygga riktiga slutledningar från riktiga premisser; bägge sätten äro bra, men det senare tråkigare. Det förra är Goethes och Heidenstams, det senare Kants och Boströms. När Heidenstam är tänkare är han vanligen jämsides dels bildande konstnär, dels kvickhufvud och epigrammatiker, och i all synnerhet paradoxmakare. Han liknar till en viss grad Tegnér i sättet att fyrverka med infall och bilder, hans stil är möjligen delvis påvärkad af Heine, men det är dessutom något särskildt Heidenstamiskt i hans sätt att breda bredt och vårdslöst med penseln — än en bild färdig i få penseldrag och lefvande som lifvet själft, än och det rätt ofta bara ett utkast, en sorts halfdröm, hvars ofullfärdighet och skumhet förarga människor, som likt mig önska litet större tydlighet. Af fraser, som skola ersätta det värkligt kända och i fantasien värkligt sedda, förefaller det mig däremot, att man finner endast föga hos Heidenstam. Han förekommer mig sällan oäkta, men rätt ofta alltför vårdslös i lyrisk form och äfven någon gång otydlig i bild, ehuru detta egentligen icke på grund af den liflighet hvarmed han ser bilderna uppstiga inom sig är i enlighet med hans konstnärliga egenart. Jämte de mera tydliga syner han ser, ser han förmodligen otydliga, och han framställer kanske äfven de senare omedelbart sådana de tett sig, utan att äfteråt försöka utfylla det osedda med något indiktadt — en utväg, som väl icke häller är den riktiga.
Den som bifaller Borgare-Ståndets, i öfverensstämmelse med Utskottets tillstyrkande, fattade beslut, att tullfrihet bör ega rum vid införsel af de nu tullpligtiga slagen utaf “Bildhuggeriarbeten och Arkitektoniska arbeten af ämne, hvilket, såsom arbetadt, ej är i taxan specificcradt“, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer den derå nuvarande af de tre öfriga Stånden vidblifna iuförselsafgiften, 25 öre skålpåndet, att bibehållas. Bevillnings-Vtslcottets Memorial N:o 13. 5 8:0. Den som, lika med Borgare-Ståndet, godkänner Utskottets förslag att tullBläckpulver. frihet bör medgifvas för införsel af “Bläckpulver eller substans1', röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, blir, såsom de tre andra Stånden beslutat, den förra tullen derå, 15 öre skålpundet, fortfarande gällande. 9:o. Den, som biträder Utskottets af Borgare-Ståndet gillade mening, att “Borax" Borax. bör tullfritt få införas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej-, Tinner Nej, är de tre öfriga Ståndens beslut antaget, att artiklen bör fortfarande draga den förut åsätta tullen 4 öre skålpundet. 10. Den som anser att, på sätt Utskottet tillstyrkt och Borgare-Ståndet för BrodtrmSndess del beslutat, “Brodérmönster" böra vid införsel åtnjuta tullfrihet, röstar sUr Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles för denna artikel den nuvarande, af de tre andra Stånden vidblifna, införselsafgiften 20 öre skålpundet. ll:o.
Dessa Memorialer äro: 1:0 af Herr Lagmannen Grefve Joh. Henning Gyllenborg, deruti, Den 20 Juli. 1937 Uti, under anförande att en utöfver verkliga behofvet utstreckt import handel förorsakat de nu öfverklagade olagenheter i penninge • rörelsen, oell att till hjelpmedlen torde hufvudsakligen höra, att genom förbud hindra införande utifrån af hvad som inom Riket kan umbäras, Herr Grefven förklarat sig anse Finlands Handels-förhållande till Sverige böra särskildt komma i öfvervägande, och då den sista Prolongationen af Freds Tractaten med Ryssland med innevarande ar upphör, trodde Hr Grefven tiden nu vara inne , att i handeln med Finland göra nödiga inskränkningar, samt föresLog således, att i synnerhet följande varor, hvilka alla skola kunna till fullt eget behof här inom Riket produöeras, måtte till införsel förbjudas , nemligen: 1:0 Hamia, hvarå brist inom Riket förmodades ej kunna uppstå, meri hvars införsel utifrån skall hafva förorsakat, att planteringen häraf har blifvit försummad; 2:0 Bränvin, till hvars producerande en utsträckt Potates - plantering i synnerhet skall bidraga; 3:0 Potates, som redan skall finnas i ymnighet inom Riket. Hvarförutan Herr Grefven, under yttrande, att de hufvudsakligaste hjelpmedel till Jordbrukets förkofran skulle bestå uti förbud mot införande af utländsk Spannmål , annorlunda än på Nederlag, samt uti vidsträcktare väl organiserade Magazins-inrättningar, hemställt, att i. underdånighet borde anhållas, att Jen ifrån Finland och Pommern inkommande Spannmål måtte beläggas med lika hög Tull som Spannmål från andra främmande orter, samt att Tullen i allmänhet, med fästad uppmärksamhet på utländska.
Vorgare-Ständets protocsll, hället wid Urtima Riksdagen r Örebro den 4 Majt 1812. S. D. ^öid förnyad föredragning af Constikukions - Utskottets den zo sistledne April afgifne Utlåtande i anledning af Högwördige Preste-Ståndets A Borgare-Ståndets Remisser till samma UtMt, jemte Stats,Utskottet, af Kongl. Maj:tS nådiga - soZ Den 4 Majk. dlaa Proposition, rörande en farss,'ld författning med Swensta Ultramarinste Besitwingars Styrelse och Drätsel, fann Borgare-Ständet för godt alt samma yttrande bifalla. Vr supra. klx ?rotc>co1Ic>, I. ls. Lerjström. Utdrag af prstscsllet, hället hos He, derwärda Bonde-Ständer, wid Urtima Riksdagen i Örebro den 4 Maji 1812. S. D. §Ect det Hederwärda Bonde-Ståndet i öfwerensstämmelse ined Höglofl. Rtdderstapet och Adeln och det Högwördige Preste-Scandet enligt z6 i Riksdags-Ordningen förwist till ett särstilt Utstött, sammansatt af trenne Ledamöter fran hwarje Stand, Kongl. Monts Nädigste Proposition, angående Förändring i Utstrifningssattet af det faststäldte Förstärkningsmanstapet, warder de öfrige Respective Standen wördsamt och wänligen tillkänna gifwit. supra. klx krvtocollo, 6. Lrinkman. Utdrag af prstocsllet, hället hos Hederwärda Bondc-Ständct, wid Urtima Riksdagen i Örebro den 4 Maji 1812. S. D. Remitterades: Till Allmänna Befwärsoch EkonomieUtstottet:
Hvad således först angår frågan, huruvida aftalet emellan rotebonden och soldaten borde, såsom hvarje contract emellan enskilde, gälla utan inblandning af tredje man; så har Utsk. ansett, att vid ifrågavar. aftal äfven Statens rätt måste bevakas, och att således reg:tsbefälet dervid borde äga sin röst. Hvad här blifvit yttradt, ang:de olägenheterne af den omväg, att endast genom anförda besvär kunna få sådana aftal gällande, torde gälla för alla de fall, då något fel af vederb. auetoritet begås, eller författningar misstydas, i hvilka fall man måste begagna den omväg, att genom besvär vinna rättelse. På dessa skäl, och då derjemte vid sista riksdag en skrifvelse i detta ämne från Ständerne afgått till K. M., ansåg Utsk. för sin del alldeles öfverflödigt alt nu förnya en sådan. Uppå härefter framställd propos., blef Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s betänk. N:o 18 af B. o. Ad. bifallet. Föredrogs oell remitterades till LagUtsk. Gr. Lagerbjelkes, Gustaf, d. 5 dennes på bordet lagda motion om förstärkning af LagUtsk., för granskning af det nya criminal-lagförslaget, i händelse nådig propos. lill detsammas antagande af K. M. till R. St. vid innevar. riksdag öfverlemnas. På begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Gr. Gyldenstolpe, Anton, lades, vid förnyad föredragning, ånyo på bordet BancoUtsk:s d. 5 dennes pä hordet lagda betänk. N:o 15, med förslag till ett förändradt myntsystem, och utlåt. N:o 16, i anledn. af väckt fråga, dels om upphörande med innevar. riksdag af all tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk., och dels att Bankens berörde sedlar fortfarande måtte förfärdigas och utgifvas. Vid förnyad föredragning af LagUlsk:s d. 5 dennes på bordet lagda betänk.
Gr. Hamilton, Jacob Essen; 15:de Bänkm:s-Afd:n: » » 1011 Hr Lagercrantz, Cari Gustaf; 17:de Bänkm:s-Afd:n: » » 1598 Hr Svedenborg, fullm. Gr. v. Rosen, Fredrik Carl; 21:sta Bänkm:s-Afd:n: » » 1991 Hr Skjöldebrand, Erik Bogislaus; 22:dra Bänkm:s-Afd:n: » *> 2051 Hr Furuhjelm, Elis; 24:de Bänkm:s-Afd:n: >• » 2230 Hr Hagströmer, Johan Jacob; 25:te Bänkm:s-Afd:n: » » 2320 Hr Åkerman, Fredrik; 358 Den ti Juli f. m.. Och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde inom 2:dra Bänkm:s-Afd:n: N:o 100 Gr. Stackelberg, fullm. Hr Bogeman, J. L., med 2 röster. 15:de Bänkm:s-Afd:n: » 1034 Hr Wallenstjerna, fullm. Fril). Stjernstedt, L. F., med 1 röst. 17:de Bänkm:s-Afd:n: » 15S2 Hr Steuch, Mathias, med 1 röst. 21 :sta Bänkm:s-Afd:n: » 2017 Hr Björnstjerna, R. M., med 2 röster. 22:dra Bänkm:s-Afd:n: » 2075 Hr af Huss, fullm. Hr Törnebladh, C. O., med 1 röst. 24:de Bänkm:s-Afd:n: » 2227 Hr dorchimont, C. J. F., med 1 röst. 25:te Bänkm:s-Afd:n: » 2322 Hr Sandströmer, A., med 3 röster. Upplästes ett Frih.
Någon särskild lag bchöfver icke bestämma luiru de skola inlösas. Det är blott de gamla transportsedlarne tvåor ocb treor, som äro ställda-på specie, men likväl endast inlösas med reda penningar efter myntbestämuingslagen. Det är blott dessa sedlar, som inlösas annorlunda än efter sin ordalydelse, och det är blott för att vela huru dessa sedlar skola inlösas, som denna särskilda evalvationsgrund finnes. Jag fortfar i mitt yrkande om propus, på Ulskts förslag, med den förändring, att benämningen mätte blifva riksdaler i silfver eller species. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor: Då myntbestäm ningslagen begagnar benämningen en riksdaler silfver, och då denna benämning synes mig vara egentligare än en riksdaler specie, som är en utom all fråga oegentlig benämning, sä har Utsk. icke ansett sig hafva skäl att frångå den benämning, som i lagen finnes. Att nu tillägga ytterligare ett epitbet finner jag icke kunna medföra någon nytta, då riksdaler silfver uttrycker lätt hvad som behöfves, och man derigenom undviker att fä alltför många benämningar. Om en riksdaler riksgäld erhölle benämning af en riksdaler curant, och silfver-riksdalern finge behålla den benämning, som den för närvar, i myntbestämningslagen äger, så tror jag alt de lämpligaste benämningarne voro gifna åt de begge riksdalrarne och hvarje annat tillägg vore öfverflödigt. Dr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag vill blott taga mig friheten till den värde talare, som nyss afgaf ett förslag till propos. rör:de denna punkt, hemställa, huruvida han icke skulle vilja medgifva den modificalion, att ordet eller utgår. På de nuvar. bancosedlarne står nemi. att Banken inlöser dem med tre fjcrdedels riksdaler specie. Om nu namnet blefve silfver specie, så tror jag alt alla meningarne sammanjemkades. Hr von Troil, Emil: