Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N-o 8. ”stadga. Efter Utskottens tanka är ett så”dant stadgande ovilkorligen nödvändigt för ”att förekomma det ieke någon delegare, ”sorn vore sinnad, att, på sätt Lars Larsason yttrat, kränka den egande rätt, hvar”je Svensk Lagbunden och fri medborgare, ”så väl enligt naturliga som antagna ” Samfunds-lagar, eger rättighet att fordra, ”må kunna, under det Skiftes-verkställighe”ten pågår, företaga sig att förstora den ^gemensamma skogs-tillgången. Detta stadgande har sålunda till föremål att freda, ”men ej alt kränka egande-rätten; hvadan "Utskotten anse anmärkningarne deremot ”höra lemnäs utan afseende. I öfrigt haf”va Utskotten trott sig böra fästa uppmärksamheten derå, att Qvarstads-förbudet, ”hvilket icke lägger något hinder i vägen ”för delegarne att gemensamt begagna skogen till samfälld nytta, är oberoende af ”möjligen skeende ändringar i stadgandet "uti 12 Cap. i §, helst detta förbud afser ”ali skog, både den, som växer å utmarken ”och in-egorne, men hvaremot det endast ”är delningen af den förra, som afses i 12 "Cap. 1 §; och det har icke ens varit satt ”i fråga, att olika skogs-tillgång å In-egor Skulle hindra laga skifte derå”. 7 §. Af Tufve Larsson från Christianstads Län: att då, på sätt erfarenhe - Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. JV. o 8. 21 ten visat, de flesta skiftes-tvister uppkommit i följd af förmenta fel vid gradering och skiftes-läggning, §:n borde förändras, och hvarje Skiftes-lag berättigas, att sjelft få utse de Gode Män, sorn vid Skiftet böra biträda.
Bombasetl och Bombasin; se Väfnader, Ylle-. Bomullslärft; se Väfnader, Bomulls-. Borst; se Hår. Buteljer; se Glas. Bredoch Plattfisk; se Fisk, torr. Bresilja; se Färger. Brons; se iMetaller, sammansatte. Bruneller; se Plommon. Brynslenar; se Sten. Buldan; se Väfnader, linneoch hamp-. Bäfvergäll, hänföres under Apotheksvaror. Bär, ej specificerade; se Frukter. 4 Förslag till Tull-Taxa. Q va Tu ntitet fiir Inf. Tull. Tullvärde. Iberäkn. Banko. R:dr sk. r. Böcker: R:dr sk. r på Svenska tryckta: skalp. 4 ‘>0 * oinbundne eller häftade 1 30 * inbundna 1 skålp. — b — med inbundet, rent eller linieradt papper draga lika tull som papperet, med tillägg af 50 procent. (Se vidare förteckningen å vid införsel tullfria varor.) Caffe ■ 1 skålp. — 2 18 brändt och alla till caffe-surrogat användbara skålp. brända växter 1 — 4 — 3? * Campher: 1 skålp. — 6 — 1 * 1 skålp. — 12 — 32 Canel, Canelknopp och Cassia Lignea . 1 1 skålp. — 8 — 40 Capris skålp. ■— 0 — 4 Carcasser och Carcass-band 1 skålp. 1 1 39 . Cambrick; se Väfnader, bomulls-. Camelhår; se Hår. Camelott; se Väfnader, ylle-. Cantarider, hänföres under Apotheksvaror. Cantiller; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Carmin; se Fiirger, andra slag, ej specificerade. Caroll; se Tobak. Casimir; se Väfnader. Cassia Fistula, hänföres under Apotheksvaror. Caltun; se Väfnader, bomulls-. Chagrinskinn; se Hudar och Skinn. Champignoner; se Svampar, ätbara. Cheniljer; se Gulddragareoch Snörmakarearbelen.
I afseende på omfattningen och beskaffenheten af edgången, hafva emedlertid serskilda meningar tillkännagifvits; men då ändamålet med eden endast är att, på sätt nyss nämndt blifvit, få utrönt huruvida 8 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 102. aftalet ä köparens sida är redligt, anser Utskottet köparen blott böra betyga, att emellan honom och säljaren är på god tro så tingadt och belaldt, som afliandlingen innehåller. En sådan ed måste likväl köparen alltid gi, så framt utmätningssokanden så yrkar; till stöd hvarför Utskottet hänför sig till de skäl, som återremitterade Betänkandet i denna del innefattar. Ehuru en ordentlig köpafhandling hindrar utmätning, innefattar den dock icke fullt bevis om köpets verklighet, enligt hvad ofvan antydt blifvit. Då i följd af utmätningssökandens jäf, frågan om denna verklighet måste vid Domstol slitas, synes följaktligen någon säkerhet böra beredas denne sistnämnde, i händelse köpet skulle finnas icke förbindande; och Utskottet anser godset vid detta förhållande böra sättas i qvarstad, intilldess eganderättstvisten blifvit afgjord, derest sökanden ställer borgen för den kostnad och skada åtgärden kan för vederparten medföra. Dessa äro de grunder, hvilka Utskottet tror böra följas i det tillägg till 1835 års Förordning, hvarom nu är fråga; i följd hvaraf Utskottet ej kan understödja de öfriga väckta förslagen, deröfver Utskottet lika litet anser sig behölva afgifva serskilda yttranden, som Utskottet finner nödigt besvara de anmärkningar, hvilka blifvit framställda emot Utskottets förra förslag, hvilket Utskottet, lör att gå de inom Riks-Stånden yttrade önskningar till mötes, nu frånträder, och i stället framlägger ett i enlighet med de åsigter, som allmännast gjort sig gällande, upprättadt förslag; dervid Utskottet dock finner lämpligast att i en enda författning sammandraga de bestämmelser, som innefattas uti 1835 års Kongl. Förordning, och dem, som Utskottet ytterligare ansett ändamålsenliga.
Sådana Zikr höllos här till stort tal, jag räknade omkring tolf, och ehuru de alla voro lika och enahanda, var det dock kejfijeh i hvar och en, såsom man här säger. De fortsattes hela natten och jag kan i sanning ej begripa, huru de kunde hålla ut dermed, om icke den religiösa exaltationen och deras enthusiastiska kärlek för sin profet gaf dem krafter. Festen slutades den 30 middagstiden, med den högst besynnerliga ceremonin doseh. Omkring 100 män, mest dervischer af någon sekt här, lade sig med magen på marken, packade med sina sidor den ena tätt intill den andra, och shekh Bekri, sittande på en stolt stor hingst, framskred långsamt, med en man på hvardera sidan ledande hästen, öfver de prosternerades ryggar. Allt efter som hästen berört deras ryggar, stego do upp eller blefvo upplyftade och famntagna af slägtingar och vänner. De tycktes alla vid uppstigandet vara förbryllade och sanslösa. Jag, såsom läkare kantänka, trängde mig till för att se om deras ben voro brutna eller något dylikt händt dem; men till min stora förundran fann jag dem, efter några ögonblicks sanslöshet, vakna upp till medvetande, utan tecken till den allraminsta förvirring eller någon slags tillfogad skada, samt glada och muntra tala om för de kringstående, huru lätt hästens fot varit, att de knappt kännt dess steg på sin rygg, eller de ledande männernas på sin nacke. Jag tror således att de första ögonblickens sanslöshet var blott religiös, from glömska af det närvarande. Hela denna vecka hade jag tillbragt ibland folket, isynnerhet om aftnarne, aldrig tröttnande att höra på zikr. Trängseln var alltid stor, men isynnerhet vid doseh, hvarvid jag tror att flere barn och pojkar under åskådarnes fötter foro mycket värre, än dervischerna under hingstens. En annan högtidlighet hade jag kort förut äfven nöjet att öfvervara, nemligen nezlet el hagag. Jag hade aftonen förut begifvit mig till Ustad Mahmod, tillbragt natten hos honom, jemte hans slägtinge Hossein och en annan ung man.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit, och får till en början fästa Bikets Ständers uppmärksamhet derå, att, oberäknad uppbörden af kronans jemte andra allmänna medel, mångfaldiga andra förrättningar äro, enligt Kongl, instruktionen af den 9 Oktober 1688, jemte åtskilliga, tid efter annan, "Allm. Besv.- och Ekon.-Vtsle. Betänkande, N:o 87. S utfärdade sednare författningar, åt kronofogdarna uppdragna. Det åligger dem nemligen, att biträda vid skatteläggningar. bevillnings-taxeringar, markegångs-sättningar, ekonomiska besigtningar å kungsgårdar och boställen, att lora kronans talan vid laga syner å kungsgårdar, samt att hafva inseendet öfver vården deraf, nied hvilket sednare ofta är förenadt utförande af rättegångar vid häradsoch lagmans-rätterna mot kungsgårds-arrendatorerna, lör kontraktsbrott, m. in. Alla dessa förrättningar och uppdrag äro, i Utskottets tanka, af den vigt och grannlagenhet, att, för deras behöriga verkställande, ett högre mått af kunskaper och urskiljning erfordras, än som hos länsmännen i allmänhet kan förutsättas: ett förhållande, som utan tvifvel tagits i beräkning vid utfärdandet af föreskrifterna örn den olikhet i erforderliga prestanda, som vid befordringar till kronofogdeoch länsmanstjensterna nu ega rum.
Expeditions Utskottet disponeras, skulle saknas utrymme till förvarande af tryckta Exemplar, under den tid, Högtofl. Expeditions-Utskottets Secreterares befattning med redactionen och tryckningen skall fortfara, så hafva Herrar Fullmäktige tillkännagifvit, att tjenligt rum uti RiksGälds-Contoirets hus skall blifva Höglofl. Expeditions-Utskottets Secreterare, till begagnande för ofvannämnde ändamål, anvisadt. Hvad åter angar Redogörelsen för sjelfva upplagan af ifrågavarande Bihang och de Exemplar häraf, hvilka kunna vara oförsålde och odisponerade, då Höglofl. Expedilions-Utskottets Secreterares befattning kan helt och hållet upphöra; så får Stats-Utskottet, med anledning af Herrar Fuilmägtiges erbjudande, tillstyrka, att denna Redogörelse må uppdiagas åt RiksGä ds-Conloiret, dock under det af Herrar Fullmägtige tillika gjorde förbehåll, att Exemplaren, då de till Riks-Gälds-Contoifet aflemnas, äro häftade eller åtminstone i sådant skick, att, om defecter skulle finnas, RiksGäldsContoiret ej må komma, att derför*e stanna i något ansvar; hvarförutan det bör å igga Höglofl Ex. peditions-Utskottets Secreterare, att, i afseende på de af Boklådorne emottagne, men oförsålde Bihang till Riks-St, Brot. i.dc Sami. Exemplar, tillställa Riksgälds-Contoiret en med vederbörande Bokhandlare häröfver uppprättad och af dem godkänd Liqvidation. Hvilket Rikets Höglofl. SiänderS ompröfvande vördsamligen .understa! es. Riksens Häglof. Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående de Löneförhöjningar, hvilka, vid 131 ? års Riksdag, blifvit beviljade tjenstgörande EmbetsOch Tjenstemän samt Vakt - Betjente vid Riksgälds - Contoir et.
679 Iakttagas vid förslagers upprättande till le» diga tjenster och beställningar, samt deras besättande m. m., hvilka tolkade förtjenst nied tjenstgöring, gjorde års beräkning till befordringsgrund med dessa märkvärdiga ord: Tjenstår blifva den säkraste mått• Stocken, och den, soin deraf eger de mesta, måste och ega den mesta förtjensten. Af sådana författningars tillämpning blef en naturlig följd, att Ungdom hastade från bildnings tillfällena in i tjenst, för att så tidigt som möjligt förvärfva den årsberäk» ning, hvilken beredde fortkomst på den valda banan. Hvad så väl Förordningen af d. 27 October 1801 föreskrifvit, om noggrannhet i förhören vid afgåendet ifrån Akademien och mottagandet i Collegierne, sorn Kongl, Kungörelsen af den 9 October 1812, om vissa terminers vistande vid Akademien och åldern vid inträde i tjenst, är således a£ behof vet påkalladt och bör ej upphäfvas. Hura vida dock i spädare ålder börjad läsning och allt mera lättad läromethod kunnat bereda hos vår Ungdom en tidigare verklig skicklighet, än i den förflutna tiden; om det är med vårt nuvarande mera invecklade samhälls-skick öfverensstämmande och ens möjligt, att, sedan Anciennitets systemet gripit i dess flesta förhållanden och vunnit mer än 2 mansåldrars häfd, bereda återgång till de friare befordrings formerna under vår politiska Storhet; hvarest gränslinien bör^uppdraga» (58<J Best), och Ekon. Utsk. Betänkande^, mellan de lägre tienstegraderne, i hvilka årsberäkningen synes vara på sitt ställe, och de högre, der skicklighet, äfven yngre, fordrar framför annat afseende — äro frågor» vigtiga och ämnet närbelägna, hvilka likväl icke blifvit framkallade tili Utskottets besvara» de. Universitetet, till namn och gagn på en gång det mest allmänna och det högsta läroverk, öppnar tillfällen för alla slag afsinneso dlin g.
Rikets Ständers Revisorer, sorn af Extra medels-räkningen för år 1836 funnit upplyst, ”att under den 14 och 28 Januari samt den 4 Februari 1835 blifvit, efter General-Tull-Slyrelsens föreskrift, af Cas■seurs-Contoret liqviderade tre poster på tillhopa 70 R:dr”, hafva derjemte yttrat anledning förekomma till den allmänna anmärkning, ”lin - ■- 7 ruvida det öfverensslärnmer med ordningen i räkenskaper att låta deni löpa genom delar af två till tre år”; i afseende hvarpå Revisorerne vidare anfört, hurusom ”det väl är troligt, att liqviderna någon gång kunna tiga sammanhang med hvarandra ifrån ett år till ett annat”, men att dock ”sådant borde, så vidt ske kunde, undvikas, och blefve lätt i en öfver extra utgifter upprättad redogörelse, som är oberoende af öfverföringar ifrån olika tider, och hvaröfver dispositioner ovillkorligen kunna och rätteligen höra bestämmas lika gerna före årets slut, soin under de första månaderne af det påföljande”; — att ”räkningarne för åren 1836 och 1837 öfver extra anslaget upptaga, tvertemot denna method, dispositioner under olika dagar för håde det föregående och det efterföljande året”; — att slutsummorna ”visserligen utvisa, att utgifterna i alla fall hållit sig inom anslaget, när liqviden under båda åren på en gång granskas, så att missbruk i sak icke tillkommit”; men ”att af en på förenämnde sätt uppgjord räkning icke med säkerhet kan inhemtas, huruvida tillgångarne blifvit rätt och efter behofvet använda, emedan undersökningen derom rätteligen icke lärer kunna verkställas utan tillgång af Protocoller och verificationer för flere år än det hvarpå sammandraget bort lyda.” Vidkommande de i 1836 års redogörelse intagne 3:ne
Jag får derföre förklara, alt ehvad man till norm för den nya Riksdalern tager T§^:delar af victualiemarken, och sålunda gör den lika med 1 R:dr Riksgäldssedlar, på sätt Herr Lefren föreslagit, eller man tager Ti^:delar, och således gör den lika med 1 R:dr Banco, på sätt jag yrkat, så skall det i grunden vara mig likgiltigt; ehuru jag tror det sednare vara klokast och försigtigast i närvarande tidpunkt. Jag får äfven tillägga, att Herr Lefrens förslag i utvecklingen så fullkomligt öfverensstämmer med mitt, att ingen splittring i afseende på detaillerna hehöfver äga rum; och orri således ingen annan kan uppgifva något bättre förslag, har Ridderskapet och Adeln endast att rösta öfver den enkla frågan, huruvida myntenheten skall beräknas efter Banco eller Riksgäld, utan att man här hehöfver disputera om detaillerna, ty dessa äro af Herr Lefren så noga och fullständigt utvecklade, att jag häruti med honom fullkomligt instämmer, och inskränker mina tvifvelsmål endast till den principfråga, huruvida landet för närvarande skulle vara belåtet att få sitt lagliga beräkningssätt förvandladt från Banko till Riksgäld. Det är på denna grund jag begärt ordet, för alt förklara, att jag instämmer i detaillerna af Herr Lefrens förslag, men icke i hufvudsakcn, hvilken Den 19 October e. m. 73 jag öfverlemnar till Ridderskapets och Adelns afgörande, samt anhåller att proposition derå först må framställas, innan vi företaga de serskilta momenterne af ifrågavarande punkt, hvaröfver jag anhåller att sedermera få yttra mig. Friherre Cederström, Jacob: Herr Lefren har serskilt föreslagit, att den nya myntenheten skulle få namn af Carolin, och jag instämmer så mycket häldre med honom häruti, som jag anser Riksdalershenämningen böra upphöra, sedan pjesen icke mera kan slås i enlighet med 1664 års myntfot. Ty det är af vigt, att den nya myntenheten icke genom namnet förblandas med den verkliga Riksdaler!) Banko, under det man gör den föga större än en tredjedel.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, uppläste följande,}^-3n-l a^|-v . l4l • u Då så många redan anmält hvad som emot de Högloflige Utskottens Betänkande kan vara att anmärka, utbeder jag mig att endast få framställa några idéer, hvilka under granskningen af ämnet b'ifvit hos mig väckta , och åt hvilka de Höglofl. Utskotten , enär Målet till förnyad pröfning återkommer, torde lemna den uppmärksamhet, som de finna desamma förtjena. Det gifves endast trenne sätt att afhjelpa de oredor, sorn FilialDisconternes obestånd vållat, så snart man går ut ifrån den Idéen, att Concours bör undvikas. Det ena: Att såsom Statsoch BancoUtskottea föreslagit, låta Nationens CreditVerk Den 17 Mertil, t m. 187 besörja Massornas utredning då jag likväl tillstyrker de förändringar i planen lör denna utredning, som af Herr Friherre Anckarsvärd blifvit föreslagen Det andra vöre: Att genom nya förskott återsätti FilialDiscOoterna i atti vit. t, och dem i tillfälle att r^da sig sjelfva. Detta m.del vore ofelbart det lenast , mendet torde hafva Opiuionen nog mycket emot sig, klan tycker ej om här i Landet , att gå långsamt till sina mål , och att amputera en skad ;d lem går visserligen fortare , ön att bota sKadan genom en klok och sorgfällig behandling, Det är ock en sanning , att om denna Cur-method skali äga en lycklig utgång» så -ordras ovilkorligen, att så val de producerande, sorn ock de PenningeKäntetagande Classerne bestämma sina begrepp om Banco TransportSedelns nu ägande verkliga värde, efter dess förhållande till det Verks reella Fonder, som utgifvit dem, och icke hvarken efter det förhållande de förr ägt eller det förhållande, som de framdeles kunna komma att äga.
Handels-Balken må erhålla följande redaction : ”Thet, som förstärkt är , skall å dag förelagdan, till Borgenären , eller Hans Ombudsman eller till ”den hans rätt innehafver, i samma slog, ”förbindelsen stadgar, och på sätt den föreskrifver, tili fullo återgäldas." Om Remiss häraf till Lag-Ulskofrtet får jag anhålla, och hoppas, att Ufeskottet finner Motionen så enkel och rättvis, att ej genom viilyftige öfveriäggningar inom Utskottet hinder bör kunna uppkom maför Riksdagens snara afslutande. Herr Hjerta, Gustaf: Jag anser min skyldighet vara, att upplysa d«n fcärde Motionairen, att alldeles samma sak varit af StatsBancooch Lag-Utskotten discnterad, och att de ansett hvarje sådan förändring nu olämpelig. Man har nemligen trott, att en sådan ny lag skulle uppväcka oredor, och derföre ansett det vara bättre, att låta det vara, som det nu är. Jag får underställa den värde Ledamoten, om han ej ville återtaga sin motion, som endast skulle åstadkomma ett förlängdt arbete, enär Lag*: 5«4 D e n N oy e m b e r e. m. Utskottet ej ensamt kan behandla deni?» fråga. Herr Rosenblad: DA just de denna tidepuncl enskildt tillhörande förhållanden påkalla den af mig föreslagne Lag-förändring, finner jag ej någon likhet häri med de förslag till ändringar, man funnit böra hvila, till dess den nya Allmänna Lagen i sin helhet förekommer till granskning. Nödvändigheten att n u ändra ifrågavarande Lagrum torde så mycket lättare inses, som verkehren motsatta utslag af Högsta dömmande Makten i detta afseende lära blifvit fälde, och till begge delarne stöd kunnat hämtas af närvarande redaction. Jag inser e) eller, hvarföre, såsom frågan nu förekommit, eller såsom en enkel lag-fråga, andra Utskott, än Lag-Utskottet, behöfva sig dermed befatta, och lärer detta Utskott ganska snart kunna afgöra en så enkel och som jag tror billig motion.
Härförutan har Herr Gustafsson uti en serskild motion yrkat: ”att enär, ”till följd af Kongl. Reglementet den 23 November 1770, det ålåge Tractörer, ”sorn vunnit burskap såsom sådane, att, vid förlust af erhållen borgarerält, i”bland annat äfven tillhandahålla bränvin, samt bränvins-minuteringsafgif”ten för dessa följagtligen utgjorde en dubbel beskattning å samma handtering, ”det måtte i Förordningen tydligen uttryckas, alt den serskilda afgiftenförbrän”vinsminutering icke eger rum för dem, som äro borgare och i följd af sin borgerliga rörelse äro lagligen förpligtade att med sådan näring sig befatta; Men enär den afgift, ifrågavarande närings-idkare, i och för sin borgerliga Bn\-, Lag-, samt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, M 1. 11 rörelse, enligt Bevillnings-Förordningen, erlägga, alser äfven andra fördelar och rättigheter, än den, att utminutera bränvin, anse Utskotten icke lämpligt, att för Tractörer, som tillika äro borgare, något undantag uti förenämnde hänseende göres, hvadan Utskotten föreslå, att berörde af Herr Gustafsson framställde motion icke må vinna alseende. Vidkommande i öfrigt afgifterne för försäljning i minut af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker; så enär härförutan några motioner, åsyftande förändring i nu gällande föreskrifter i ämnet, icke inkommit, och Bevillnings-Utskottet ej eiler ansett någon förändring härutinnan vara af behofvet påkallad, anse Utskotten sig böra hemställa, att de i 57 § af nu gällande Författning, angående villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, stadgade afgifter för försäljning i minut af bränvin och andra brända spirituösa drycker måtte fortfarande bibehållas.
I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1820 framställde anmärkning, rörande 11,000 R:dr Banco förskjutne medel till Lyckeby Qvarnars reparation, gj N:o 188. I anledning af Riksens Ständers Revisorers åren 1820 och 1S22 framställde anmärkningar, rörande utlemnad Koppar till Taktäckning, å Kongl, Slottet och Hennes Kongl. Höghet Prinsessans Palais i Hufvudstaden. ✓ N:o 189. I anledning af Riksens Ständers Revisorers anmälan , rörande det för BagareEmbetet i Hufvudstaden år 1818 anslagne parti Råg. N;o jgo. I anledning af Riksens Ständers 5^4. Den 25 Junii f. m, Revisorers år 1820 gjorde anmärkning, rörande förhöjning å Spannmåls-upphandiingspiisen för Skaraborgs Län. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 26 sistledne Maj under Nio 191 afgifne samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1820 gjorde hemställan, rörande Spannmålsupphandling i de orter, där klen 6körd inträffat. Friherre Cederjiräm, Jacob-. Det nu upplästa Betänkandet är af alldeles enahanda beskaffenhet, som det, hvilket nyss förbief hvilanda* ty om MagazinsDirectionen icke kommer att fortfara, är det naturligtvis öfverflödigt, att hos Kongl. Majit begära den i Betänkandet omtalda åtgärd eller befallning till framtida efterrättelse för en autboritet, sorn ej existerar. Och fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grejven och Landt Mars holken gjord proposition för godt tillåta, att StatsUtskottets Utlåtande finge tills vidare hvila på bordet. Föredrogos å nyo Och biföllos följande StatsUtskottets dea 26 sistledne Maj afgifne samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden; Den 2 5 Jani i f. m. N.'o 192.
V 40 a. a. V 40 å. y 40 a. a, {5 40 KresteStåndet. BorgareStändct. BorideStåndet. a. ii 40 a. a. y 3. * 41 b. V 41 b. ii 40 a. a. i 41 b. U 40 a. a. J 41 å. Preskriptionstid, om ändring deruti för klander fast egendom ,,,,, , >>>>>> > * > Preste-Adjunder, om förändring af Jönevilkoren för desamma , , , , , 99999999999 9999 Prestebetyg, om anteckning deri angående brott, som blifvit af minderårige begångne ,,, Preste går d$'by g gnader , om alla hemmans deltagande i byggande och underhåll deraf ,,,»> „ om underhållet deraf på Gott land 999999999999 „ se Byggninga-Balken 26 Gap. 2 §• .. Presterliga befordringarj förändrade grunder derför, ,,,,,, , upphörande af dubbla årsbe räkningen , , , , 99999 Svar på åternmiss , , Samman jemknii gS" försko 9999999999 Presterskapet i Lappmarkerne, om ersättning för forslingen af deras löningsspanmål ,,»»>> Svar på återremiss , * > 9 999999 > Presterskapets aflöning, angående 999999999 Presters utnämnande till Begala pastorat , , , , , „ i allmänhet och deras aflö ning , 99999999999 Printzencreuts, von; se Eftergift. Privat-Banker nes sedlar, om desammas emottagande i Krono-uppbörden Svar på återremiss 99999999999 iofessorer vid Universiteten, om deras pensionerande; se Indragnings-Staten 16. lönetillökning för dem ; se Hufvud-Titel 10:de.