Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
a t t barnen äro mest i behof af skydd under de första lefnadsåren, så synes det mig dock, som oin skal borde föreligga att icke allt för mycket inskränka den tid, under hvilken barnen stode under myndigheternas uppsikt. Vidare anser jag det vara af vikt, att livarje tillsthnd att mottaga fosterbarn affattades i den form, att det endast gälde tills vidare och icke under obegränsad tid, på det att tillståndet genast matte kunna återtagas, om omständigheter inträffade, som motiverade en sådan åtgard. Innan tillståndet utlämnades, skulle vederbörande myndighet vara skyldig att göra sig noga underrättad om alla sådana förhållanden, som kunde vara af inflytande på frågans afgörande, och endast i det fall medgifva den sökta rättigheten, att inga omständigheter förelåge, som kunde göra personen i fråga mindre lämplig för yrket. Såsom de viktigaste synpunkter för bedöinande af sökandens lämplighet skulle jag särskildt vilja framhalli följande. Fostermodrens hälsotillstånd bör vara godt och hennes kroppskonstitution ej alltför svag, emedan, krafterna ofta nog pröfvas ganska hårdt, i synnerhet vid sådana, tillfällen, då barnet ar sjukt eller annars oroligt och svhrskött. Hon sjelf. såväl som de närmaste medlemmarne af hennes familj, om Iion har sådan, böra äga god frejd, vara kända för att föra en otadlig vandel samt icke befinna sig uti utblottade omständigheter. Hon m %ste vara van vid renlighet och snygghet, liafva någon erfarenhet i skötseln af barn, men icke hafva för många egna barn eller fosterbarn. Bostaden skall vara sund och ljus, afven om man för öfrigt ej kan stalla alltför höga fordriiigar på densamma. Fuktiga, osnygga, mörka eller öfverbefolkade rum böra dock kunna undvikas. Äfven bör tillses, att hvarje barn liar sin egen badd, som a r ändaniklsenlig och framför allt snygg. Utom pröfningen af alla de omständigheter, som kunna vara af vikt för bedömandet af en persons lämplighet till fostermoder, fordras emellertid af ven, att den sökande tillförbindes vissa skyldigheter, som Iion inilste uppfylla, för att barnets behandling skall blifva s % god som inöjligt.
Den handling, på grund af hvilken utmätning sökes, skall vara försedd med Norrsk Amtmans intyg derom, att densamma är utfärdad i den form, som för exeku tion erfordras, och derjemte: i fråga om utmätning af böter, att domen, utslaget eller åtagandet eger laga kraft (upaaankelig Retskraft); i fråga om utmätning på grund af förlikning, alt förlikningen enligt Norrsk lag medförer exekution och i hvarje annat fall, antingen all domen eller utslaget eger laga kraft (upaaankelig Retskraft), eller att handlingen eljest enligt Norrsk lag medförer exekution. § 4. A dom eller utslag, som enligt Amtmannens bevis eger laga kraft, må utmätning genast beviljas och fullbordas. Innehåller beviset icke intyg om laga kraft, men alt domen eller utslaget likväl, enligt Norrsk lag, medförer exekution, må utmätning ej ske förr, än tre månader förflutit från den dög, domen eller utslaget gäldenären kun - Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 109. 3 gjordes (forkjndlcs). Kan denne ej visa, att han uttagit stämning lill högre Rätt om ändring af samma dom eller utslag, gånge utmätningen då för sig. Visar han sedermera, att han inom eller efter nämnda tid sådan stämning uttagit, förblifve utmätningen, så vidt den då verkställd är, ståndande till dess saken i den högre Rätten afdömd varder. Tappar den, som utmätningen sökte, gånge det utmätta åter. Vinner han, och är domen icke meddelad af Ilöieste Ret, förblifve det utmätta ytterligare i qvarstad till dess tre månader förflutit från den dag, Öfver-rättens dom gäldenären kungjordes (forkvndtes). Förmår denne då ej visa, att han saken till Höieste Ret instämt, gånge utmätningen utan uppehåll till fullbordan, der sökanden företett Ofver-rättens dom så styrkt, som i 3 § sägs. Om utmätning af böter på grund af åtagande vare lag, som om utmätning å laga kraft egande domar och utslag är sagdt. § 5.
Hvad nu staden Düsseldorfs säkerhet beträffar, så måtte det ha varit temligen betänkligt stäldt dermed de nätter, min far tjenstgjorde som vaktbefälhafvare. Han skickade nog ut patruller, som genomströfvade staden i alla riktningar under skrål och sabelskramlande. Men det hände en gång, att två sådana patruller möttes och i mörkret ömsesidigt försökte arrestera hvarandra för fylleri. Till all lycka äro mina landsmän ett oförargligt och gladlynt litet folk med godt ölsinne. Ingen olycka skedde; de gåfvo sig å ömse håll. En gränslös lefnadslust var ett hufvuddrag i min fars karaktär; han var njutningslysten, glad och godlynt. I hans sinne var det ständigt fest, och om också dansmusiken ofta icke var särdeles bedårande, så voro violerna dock alltid stämda. Alltid himmelsblå munterhet och lättsinnets fanfarer. En sorglöshet, som glömde den dag som gått och aldrig sysslade med den, som komma skulle. Detta karaktärsdrag stod i den mest förvånande motsättning till den värdighet, som alltid var utbredd öfver hans lugna ansigte och som också gaf sig tillkänna i hållningen och i hvarje kroppens rörelse. Den som icke kände honom utan för första gång såg denna allvarliga, pudrade apparition och dessa vigtiga miner, skulle sannerligen kunnat tro sig se en af Greklands sju vise. Men vid närmare bekantskap märkte man snart, att han hvarken var en Thales eller en Lampsakus, som grubblade öfver kosmogoniska problem. Hans värdighet var icke lånad, men den erinrade om de antika basrelieferna, på hvilka man ser ett muntert barn hålla en stor tragisk mask för sitt ansigte. Han var i det hela taget ett stort barn, med det slags barnsliga naivitet, som de platta förståndsvirtuoserna anse för enfald, men som ofta nog genom ett eller annat djupsinnigt uttalande kan förråda en högst betydande intuition. Han förnam genom sina andliga känselhorn en hel del ting, som de kloka herrarne först långsamt lärde sig förstå på reflexionens väg. Han tänkte mindre med hufvudet än med hjertat, och hans hjerta var det älskvärdaste, man kunde tänka sig.
De sålunda uppburna bevillningsmedlen åligger det uppbördsmännen att under titel: ”Bevillning af utländske handlande och handels-expediter”, såsom andra kronomedel i behörig ordning uti länets ränteri leverera; hvarförutan vid hvarje års slut bör uppgöras och till Konungens Befallningshafvande insändas redovisning för de emottagna qvittens-blanketterna, hvilka redovisningar, sedan desamma blifvit till rigtigheten af Konungens Befallningshafvande styrkta, böra inom Januari månads slut det följande året till Riksgälds-kontoret insändas, för att med ränteriförslagen jemföras och derefter aflemnas till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, för att tjena till ledning vid räkenskapernas granskning. Bevillning.?-Utskottets Betänkande N:o B. 23 För de ifrån Riksgälds-kontoret till Konungens Befallningshafvande afsända qvittens-blanketterna, hvilka, intilldess desamma till uppbördsmännen utlemnas, skola i landtränteriet förvaras, bör jemväl inom Januari månads utgång behörig redovisning till Riksgälds-kontoret insändas. Hvad i denna § är stadgadt, rörande särskild bevillningsafgift af utländning, som utbjuder eller försäljer utländska varor, gäller icke för Norrman, som idkar handel med Norska produkter. G) Bevillning af utländingar för konserter och dramatiska eller andra föreställningar. H) Bevillning af gåfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd. I) Bevillning för spelkort. K) Bevillning för tidningar och periodiska skrifter. L) Bevillning för karaktersfullmagter. Föreskrifter angående Allmänna Bevillningens påförande, uppbörd, afkortning oell redovisning. A) Uppgifter rörande fast egendoms värde samt beloppet af hvarje skattskyldigs inkomster. § 27. Direktionen eller styrelsen för hvart och ett bolag, som fått sina bolagsreglor af Kongl. Majit stadfästade och antingen står under offentlig kontroll eller har inskränkt ansvarighet enligt Kongl.
Jag vågar således ödmjukligen föreslå, att Räntmästaren uti Götheborg måtte tilläggas något årligt arfvode för detta sitt besvär, i förhållande till Utvexlings-Casseuremes löner i Banquen, och det förhållande som kan vara emelian deras göromål och Räntmästarens.” Enligt gjordt förbehåll skulle Herr JLefflers afgifne yttrande åtfölja det i fråga om ytterligare allmänna-anstalter för Sedel - vexling i Landsorterne, till Rikets Högh Ständer afgående Betänkande. Ar och dag, som ofvan. lii fidem Protocolli. G. Hdsingius. Ankom dom 29 April 1823. Betänkande till Rikets Högloft. Ständer, angående någon förändring i Betalnings grunderne för det
Kan man ens tveka om, hvem som är mera skapad för studiernas stilla verld, mannen eller qvinnan; det säger sig ju sjelf. Icke är det den trotsande, väldiga kraften, mannens stolta, djerfva, präktiga mod, som fordras till tankens stilla värf, ej heller kan det ens stå tillsamman dermed. Den vida verlden är mannens lifsluft, eljest blir han ju en sjuklig vext; men just qvinnans verld är hemmets, den stilla verksamheten, den tysta, den sega uthålligheten att kunna utföra det otaliga i smått, som så ofta just utgör vetenskapens storhet. Men jag märker, att ni har bra roliga funderingar och att er verld är den oppoch nedvända verlden". Aminas Dröm. På gräsets bädd, under ett tak af löfrika grenar, lutade tvenne unga qvinnor sina hufvuden tillsamman i förtroligt samspråk, och den tillernade slummern glömdes. "Ja", sade den ena i det hon reste sig upp halft sittande, "kanske har du rätt, kanske är kärlek rätta namnet på hvad jag för honom känner. Hvad mer om så är? Må vara, att han är bunden, hvad vill ett sådant band säga? Kan hon vara hans själs maka, kan hon göra honom lycklig, denna för småsinnets sorger och omsorger lefvande qvinna? Ack, hvad ville jag icke göra för att kunna gifva någon trefnad åt hans ödsliga lif! Ack, huru många gånger har jag icke, som en vän, visat honom, att hon icke är honom värd! Huru har jag icke med ångest vakat öfver henne, som en mor vakar öfver sitt mot förderfvet hastande barn, och med blödande hjerta, med deltagande vänskap visat honom hennes brister, visat honom huru litet hon svarar mot, hvad han ägde rätt att fordra!" "O Gud, Amina", afbröt henne den andra unga qvinnan, "talar du sanning, är det möjligt? Då är det ju du, som varit ormen i deras paradis". "Jag", svarade åter Amina, "jag skulle vara ormen i hans paradis? Huru kan du ens tala så.
Stat, beroende af den ifrågasätta fördelningsgrunden, var afsedt, alt i händelse denna grund godkändes, framdeles i sinom tid underkastas Ständernas profning oell Utskottet har således, i min tanke, saknat anledning, ali, sä so m skett, antaga att tor närvarande alla de utgifter erfordras, som afse nya tjenstemän inom Departementet; lor hvilka löner väl icke blifvit å Staten uppförde, men ändock beräknade och till del hufvudsakligasle godkände derigenom, alt Utskottet tillstyrkt beviljande al hela det för Minister-Staten begärda belopp; hvarigenom Utskottet jemväl i sjelfva verket anslagit till pensioner 10.801) R:dr mera, än hvad dertill nu erfordras, Ett sådant salt att betrakta saken skulle dock icke ensamt hafva föranlcdt någon reservation å min sida, om Utskottet jemväl inlåtit sig i verklig pröfning af samtlige de uppgifue behofven och således tillsett om de uppgjorda förslagen till allöningar åt beskickningarne borde godkännas eller om icke fasthellre betydliga iiedsätluingar i beloppen kunde ega rum. Eli. yttrande om lämpligheten af förslaget i dessa delar hade' åtminstone bevisat, att nian sökt göra sig reda för de verkliga behofven, om det än må anses för en hvars ensak alt för sig utreda, huruvida en för flere särskilda utgifter afsedd bestämd summa bör bifallas eller ej. För min del har jag ansett, att anslaget till Minister-Staten bordt bibehållas vid det belopp, det nu utgör. I förbigående anmärkande, att anställande af en Legations-Predikanl i Paris ingalunda Synes vara af omsländigheterne påkalladt och att således anslaget till Minister Staten både kan oell bör minskas med de derföre beräknade 3,000 R:dr, har jag fästat hufvudsaklig uppmärksamhet vid mängden af de högre diplomatiska Embelsmän, för hvilka löner i den föreslagna regleringen äro afsedde.
Sedan Högste Domstolen och StatsRådet blifvit hörde, har Jag funnit godt antaga och bifalla följande af Eder, uti skrifvelse af den 23 sistlidne September, i underdånighet framställde Förslag till förklaring öfver 5 och 6 §§. i z3 Cap. RättegångsBalken: ”Med Lagens rätta förstånd och mening ”i dessa rum instämmer, alt, vid omröstan”de till dom, alla Rättens Ledamöter, som ”i omröstandet böra taga del, skola, vid ”samma tillfälle, i den ordning Lagen stad”gar, sina meningar yttra; till hvilken ända, Ben 7 Januari) f, m. ”så snart läsningen af handlingarne är shw ”tad, och saken så beredd, att den kan till ”öfverläggning och afgörande företagas, den ”Ledamot, som anser sig behöfva rådrum ”att, för sakens vigt, sig nogare betänka, ”skall, innan omröstning börjas, sådant till ”Rättens Protocoll anmäla, i hvilket fall omröstningen uppskjutes och handlingarne till ”honom öfverlemnas. Begäres rådrum af 2 ”eller flere Ledamöter, då öfverlemnas hand”lingarne först till den af dem, som ytterst ”sitter, och derpå, när han till Rätten handr ”lingarne återställer, lill den i ordningen närmaste, o. s. v., hvilket hvarje gång i Pro”tocollet antecknas; och bör, sedan alla de ”Ledamöter, som det äskat, sålunda af handr ”lingarne haft del, samt fått begagna den i ”Lagen rnedgifna betänketid_, omröstningen ”genast åter, efter hållen öfverläggning, i fö”reskrifven ordning för sig gå, utan att ytterligare uppskof dermed till en annan Rättegångsdag för någon Ledamot må äga rum, Om hvad jag sålunda i detta ämne, gemensamt med Eder, beslutat, kommer allmän Författning till vederböraudes ef» terrättelse att utfärdas. Med afseende å de olägenheter, som uppkomma genom fångars forslande från en ort till en annan, i följd af uppgifter om brott af en och samma person å särskilta ställen begångnc, håfven J, Gode i) e n 7 Januari! f. ra .
M. förbehåller sig vid octroyens meddelande att, när K. M. i nåder så linner nödigt, låta öfverse och granska Privatbankernas böcker och räkenskaper. Genom dessa föreslagna mesurer anser jag allmänhetens rätt och säkerhet böra vara till fullo tryggad. Nu återstår att undersöka, om Statsbanken genom de efter lagförslaget blifvande Privatbanker skulle kunna möjligen hemta skada eller men. Hr Skogman har, förmodligen såsom correctiv mot Privatbankernas inverkan eller rivalisation med Statsbanken, i 7 §. föreslagit, att de af förstnämnde enskilda associationer utgifna reverser med ränta ej skulle få utgifvas till summa under i5o R:dr, samt uti depositeller småsedlar ej under 5 R:dr. Då jag förenar mig i allo i den åsigten, att Privatbankernas reverser med ränta ej må kunna ställas på mindre summor än i5o R:dr, tror jag dock, att stadgandet, det deras depositsedlar ej få understiga 5 R:dr, blir alltför menligt och helt och hållet hindrar sådana Bankers uppväxande. Man Den 20 Februarii e. ra. Si Man erinre sig nemi., huru mycken risk sådana inrättningar äro underkastade, och huru ringa utdelning de redan hitintills varande Privatbank-försök försina ägare medfört. Erfarenheten har besannat, att det blott är de smärre sedlarna under eller till 5 R:dr, som kunna hålla sig i omlopp och vinna mesta begärlighet i orterna, af den orsak naturligtvis, att för större delen af allmänheten är redan en sedel af 5 R:dr allt för hög att kunna gömmas eller i den dagliga rörelsen begagnas. Om man således vill befrämja privata Sedelbankernas uppkomst, måste man cj stadga föreskrifter, som göra dem omöjliga, eller helt och hållet lönlösa. I sin rättsprincip finner jag inga skäl, hvarföre man mera skulle fästa sig vid siffran 5 R:dr, än vid den högre silfran io R:dr, eller vid den lägre 2 R:dr. Statens åliggande och omsorg måste endast vara att tillse, det de privata Bankerna ej kunna bedraga allmänheten.
Aro Ståndens röster delade emellan flere, afgöre Nämnden; dock må ej hos densamma komma under omröstning andre, än de, som flesta rösterna i hvarje Stånd erhållit; och må ej något Stånd flere än en kandidat framställa. Ledamöter af Nämnden må ej uteslutas från utöfningen af deras Riksdagsmanna-rätt i Stånden, men träde tillsammans dagen efter den, då valet i Stånden förrättadt är, och skiljes ej åt förr, än de flesta rösterna om en person sig förenat. Omröstningen ibland Nämnden skall ske per capita och med slutna sedlar. Hvar och en af Nämnden uppgifve ibland de af Stånden föreslagne, den han anser böra utköras. Falla dervid rösterna, till mer än hälften af de röstandes antal, på En man, vare han behörigen vald. Aro åter rösterne så delade, att en sådan full pluralitet 8 Konslitutions-UlskolteU Memorial, N:o 47. icke eger rum, anstiilles, enligt det i 53 § beskrifna voteringssätt, ny omröstning, till antagande af den, sorn flesta rösterna erhållit, oell, om han ej antages, af den, om hvilken, näst efter honom, de fleste af Nämnden sig förenat. Inträffar den händelse, att två eller tre personer undfå de flesta och lika många röster, anställes först särskild votering, enligt sistnämnde §, öfver den ordning, hvarutinnan om desse personer bör röstas; och skall sedan, vid hvarje ny omröstning, på enahanda sätt en voterings-sedel afläggas, intilldess en bestämd pluralitet är gifven. Hafva Riksens Ständers och Norriges Storthings val inträffat pä samma person, vare Han lagligen uthorad till Honung eller Thronföljare. Skulle äler livartdera Riket hafva valt en olika person, förhålles på sätt i Riksakten stadgas. § C2.
Derföre måste vi åtnöja ossmed det inskränkta kapitalel tills vi förvärfvat mera silfver, men för att åstadkomma detta förvärf är nödvändigt att vi så begagna det lilla rörelse-kapitalet, att det kan fullborda största möjliga antal liqvider. För denna åsigt är det jag har kämpat, ej för utsläppning af mera sedlar. Frih. Palmstjerna: Som jag icke sagt hvad Frih. Raab behagat påbörda mig, torde R. o. Ad. linna, att jag icke behöfver vidare yttra mig i ämnet. Hr Lefrén: I eli föreg:de plenum yttrade jag mig i öfverensstämmelse med hvad Frih. Palmstjerna anförde. Men jag lemnade då icke upmärksamhet åt den del af hans yttrande, som angick förändring i sältet att beräkna kreditiverne såsom utelöpande sedlar, d. v. s. såsom Bankens skuld. Denna min bristande upmärksamhet härledde sig derifrån, att jag yttrade mig emot Frih. Raab, som jag då missförstod. Genom närmare samtal med Frih:n har jag sedan erfarit, att hans åsigt öfverensstämde med hvad jag i della fall anser vara rätt. R. o. Ad. ansåg de emot dessa punkter gjorde anmärkmr föranleda till ålcrremiss. Utsk-.s näst efter den 53:dje punkten gjorde anmälan, rörande vidtagne åtgärder i afseende j>ä kreditiv-f ondens fördelning på flere terminer under året, blef härefter upläst och lagd lill handlingarne. Vidare uplästes Utsk:s derefter förekommande yttrande, rörande inträdesafgifts fogande vid ansökningar om kreditiv. Hr Aminoff: Vid granskningen af Banko-diskontverketsräkenskaper och handlingar i Stockholm för år 1849 fästade sednast församlade Revisorer, bland hvilkas antal äfven jag hade äran vara en Ledamot, sin upmärksamhet vid olämpligheten deraf, att kreditiv eller inträdesalgiften inbetalades på samma gång, som kreditiv-ansökningen inlemnades; hvarföre Revisorerne gjorde det förslag, all denna afgift borde först erläggas efter det kreditivet blifvit beviljadt.
Revisorerne hafva ansett, att Riks-hufvudboken, ehuru med sorg-* fyllighet och ordning, enligt det stadfästade formuläret, förd, likväl saknar de egenskaper, hvilka utgöra det väsendtligasle vid all räkenskap, — enkelhet och tydlighet. Men emedan uppgörandet af förslag till ett annat bokförings-sätt icke är någon lätt sak, och nya methoder i detta afseende ej heller höra, utan en föregången noggrann pröfning, följas och antagas, hemställa Revisorerne till Rikets näst härefter sammanträdande Sländers pröfning, huruvida icke skäl vore för handen att utfästa en belöning för den, som inom någon viss bestämd tid uppgifver det mest enkla, lättfattliga och dock tillfyllestgörande formulär för denna vigtiga räkenskap. Innan Stats-Kontoret yttrar sig om detta Revisorernes förslag, torde det i nåder tillåtas Stats-Kontoret att i underdånighet anföra hvad, i afseende på tillkomsten och fastställandet af det nu gällande Riksliufvudboks-formuläret, blifvit tillgjordt.
Tabeller? uppförde personer och summor blifvit gjorde, återstår sedan endast 1,700,000 R:dr att påräkna Inkomst afgift, hvilken summa åter blott förutsätter en Nationalinkomst af 34 millioner R:dr, i stället för den vida mer än treduhbH Summa man utan anledning påstått vara upps gifven. —r General-sammandraget öfver 1810 |rs Bevillning utvisar ock, att den beräknade åslida inkomsten för hela Riket verkligen utgjards Bevillning*- Utskottets Bet&nkanden. Dsnna anmärkning lärer sale* des nu fa samma öde, sorn år 1815, att flit* falla. — I följd af hvad jag sålunda anfört, och med elen öfvertygelse jag eger, om rättvisan orda nödvändigheten deraf, att , för framtiden en gräns sättes för det djupa, redan allt för långvariga lidande, sorn en tryckande på origtiga grunder byggd och ojemt fördelad Bevillning medfört för Jordbruket, Naringarne oell de arbetande Folkclaisernc, kan jag icke godkänna deri föreslagna, bevillningsgrunden efter synbar förmögenhet. Till dess hufvudgrunder antager jag deremot Herr von Törnes förslag, som, lämpat efter hvarje medborgares beli dilna inkomst, i förhållande till dess förmögenhet och rörelse, i möjligaste målto förenar döra skatfdrpgarides väl med Stittens rätt, Det är efter rpitt begrepp endast under delta vilkor, som eit folk, utan att blifva tryckt, kan äfven med frikostighet lemna hvad Statsinrättningen för sitt bestånd krafver. Lyckligt det I.and, der ej en från Natia nal viljan af,kihl magt enväldigt bjuder och frar> denna arbitraira magt vinner styrka, till ny omfattning, utan eit fritt och sjelfständigt Folk, gen* om s na ombud beviljar skatt lill Statens under» håll. Dessa ombud skola da visst alldrig glömma. att de inför Folket äro ansvarige för sina åtgärder, och att detta Folk icke utan en känsla af djup srairta skall en gång återföras till min* nät af de offer man af det fordrat, — Den enskilde Med orgaren i en Constitutionell
&amp; alla, 1,600 200 400 900 1,800 Sommarkappor, Sidentyger, Plyscher » 1, 7 0 0 st. Barnkoftor hemstickade » 1, 4 5 0 » helylle-Tricot kläder 3 — g å r » 2,000 Som vi ej vidare ämna hålla lager af firdiga Sommarkappor, s l u t f ö r s ä l j e s under denna månad hela vårt rikhaltiga lager af af För en ny konkursmassas rakning realiseras; 1,000 st. Ccluloidkragar » » 0,60 » 0, 2 5 Skandinaviska Seseffektfabriken, 400 G. CARLSSON, 30 MalmsUlnadsgatan 30, 1,000 Allm. Telefonbolagets hus. Allm. Hos fabrikör Ekholm, Norrköping, fmnes utmärkt märkbläck, Linomelan kalladt. Troligen kan han också ge anvisning på hvar man skall få bra stämplar, ifalMnan ej vill skrifva namnet med en vanlig stålpenna. Prenumerant. Om » oförståndig bondfl eka », som synes vara ganska förståndig, då dylika spörsmål intressera henne, i bref till D. K. S. (Iduns byrå f. v. b.) uppger namn och adress, så skall ett svar på frågan » Hvad är bildning? » henne privatim meddelas. » 20-ärig småländska Hvilken yngre folkskollärare eller folkskollärarinna som hälst kan lemna er svar på de framställda frågorna. Skara seminarium står troligen före det i Kalmar. Man lägger skrifeller postpapper i en väl rengjord stekpanna af gjutjärn, ställer den Öfver sakta eld och gnider med hvitt vax lätt öfver papperet. Vänd Er till » Gamla imramentverkstaden » i Göteborg. Där får ni stilriktiga mönster för en obetydlig afgift, anvisning och nödiga rekvisita såsom tvättäkta silke m. m. ; och Ni undgär förtreten att nedläzga arbete på en själfuppfunnen fantasiprodukt. Ty altarskruden har stillagar, hvilka ej äro för den större allmänheten bekanta. A, Vesterlånggatan 57, 1 tr. upp.