Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Utskottet ifrån midten af sidan 6 och följande anmält, lades till hand lingarne, och blef detta memorial i öfrigt af Ståndet godkändt. S. D. Efter förnyad föredragning lades till handtingarne Sammansatta Statsoch Lag-Utskottets Memorial, JM 49, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 38, i fråga om stiftande af en lag om afskedande af Statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsatte att deras tjänster bestrida. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handtingarne Sammansatta Lagsamt Allmänna Brsvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial: JM 35, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Utskottets Betänkande, JM 6, öfver väckta motioner om ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar; JM 36, i anledning af återremiss utaf två punkter i Utskottets Betänkande, JM 12, rörande väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadganden angående skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26 Kapitlet Byggninga-baiken omförmälda allmänna byggnader; JM 37, i anledning af återremiss utål en punkt af Utskottets Betänkande JM 25, öfver väckta motioner om förändrad röstberäkningsgrund vid prestval samt tillsättande af klockare, organister och folkskolelärare; och JM 38, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, JM 27, öfver väckta motioner om a (skaffande al prestoch pastoral-examina inför Konsistorierna, m m Prot.-Uldrag den 31 Oktober 18(13. 707 Frän Vallofl. Borgare-Ståndet.
Raab anmärkt, att kronobonden pä Gottland är öfverlåten lill presterskapet. Men om detta var ett misstag när det skedde, så är det väl något, som domkyrkan i Wisby ingalunda bör umgälla. Det är dessutom bekant, att en ny reglering med tionden på Gottland och aflöningen af presterskapet derstädes är under uppgörelse, hvadan denna fråga framdeles kom5 H. 28 218 Den 7 December e. m. mer att pröfvas. Jag tillstyrker vördsamt, att R. o. Ad. matte bifalla hvad Hr von Hohenhausen begärt. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Den siste talaren åberopade deras vittnesbörd, som varit på Gottland och haft tillfälle se, alt der finnas de vackraste minnesvårdar från forntiden. Jag har äfven varit på Gottland och der haft tillfälle se huru dessa forntida minnesvärdar blifvit på det högsta vanvårdade. Pä denna grund tillstyrker äfven jag det af Hr von Hohenhausen begärda anslag, på det icke samma bedröflrga förhållande mätte inträffa äfven med denna kyrka. En stor del af dessa minnesmärken äro till den grad vanvårdade, alt, det mäste gå något hvar lill hjerta t att se det. Alt 1111 utsätta detta vackra, nu återstående minnesmärke från forntiden för ett lika öde, dertill vill jag icke med min röst bidraga. Det förhållande, att det på Gottland gått så långsamt med regleringen af presterskapets aflöning, kan visserligen förefalla bedröfligt, men är likväl icke någon tillräcklig auledn. att åstadkomma ett annat lika bedröfligt förhållande. Det är full anledu. att hoppas, det någon gång den ifrågasatta förändringen af pastoraten derstädes och regleringen af presterskapets aflöning skall komma till stånd. Då det här endast är begärdi ett anslag under tiden, tills dess en sådan ny reglering har för sig gått, så skulle jag tro det vara af billighet och rättvisa äfvensom af högsta behof päkalladt, alt anslaget beviljades, pä det att icke, under det man häller på alt reglera, det hvartill anslaget skall användas, mätte sönderfalla till en ruin. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Hr Munck af Rosenschölds ofvannämnde Memorial, som de i anledning deraf nu afgifne Yttranden, måtte till Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskottet, dit Hr Rosenschölds Motion i samma ämne redan blifvit förvisad, remitteras; hvilket bifölls. Herr Oxehufvud^ Bo, hade inlemnat ett så lydande: Vördsamt Memorial! Sedan Riksens Högloflige Ständers OeconomiseUtskotts Betänkande, rörande den i 104 Den 2 Martil. Hedervärda BondeStåndet väckte Motion om en Magazinslnrättning i Borås Stad, blifvit till StatsUtskottets bandläggning remitterad, i anledning af Herr Presidenten von Schulzenlieims anmälan, att flere Mål i detta ämne vore till sistnämnde Utskott inkomne, så får jag, med stöd af 56 § Riksdagsordningen, vördsamt föreslå, att likaledes ett Magazin inrättades uti Staden Fahlköping, af orsak, att den är belägen uti medelpuncten af en bland de frugtbaraste Provincer i Riket, som lätteligen till der blifvande Magazin kunde aflåta omkring 20,000 Tunnor Spannmål, hvilka de inom 2 mils Periferie belägne 20
Jägeri-Staten Lyshållning m. fl. Utgifter för Kronans publike lius i Stockholm Förslagsanslag, enl. 1849 års Riks-Stat minskas genom öfverflyttning till 1:a IIufvud-Titeln (Prins Gust. Byggnader och reparationer i Stockholm (Magasins-byggnader i Stockholm derunder inbegripne) Reserv a tions-anslag ' Byggnader och reparationer i landsorterne (Magasins-byggnader i landsoiterne derunder inbegripne) R eser va tions-a nslag Af Kontanta anslaget efter 1849 års Riks-Stat, tillsammans • • • 44,156: 52. — hafva till 2:dra IIufvud-Titeln öfverflyttats, som härifrån afgå . Ökning enl. Kongl. Anm. Indelda Räntor och Indeld Spanmål försvinna från Slaten. Städers friheter, Förslags-anslag. Rprcrs-effekter. Förslå es-a nsl n Transportkostnad för Stats-Verkets Bergs-effekter, Förslags-anslag Remisslage, Förslags-anslag Observationsoch Uppbörds-procenter, Förslags-anslag Mantalsskrifnings-provision, Förslags-anslag: 1849 års 10,500: — Ökas med 2,500: — Tionde-Profvare Restitutioner, Förslags-anslag . Reseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser m. m. Förslags-ansia; Extra Utgifter Theatern Kong’ Anm - Summa 1 händelse af Rikets Ständers bifall till Stats-Utskoltets Utlåtande JVk 51, Litt. A. afgå från Jägeri-Statens anslag: Indelda Räntor (förslagsvis 7,535:42. — Försl till blifvand Riks-Stat. Penningar. Indeld. Mått. j 1,000: Slätt-Utskott {Jtf&land? M 89. i JW 89. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 April 1851, kl. 1 e. m.
Detta Meni. begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarefter yttrades af Hr Carleson, Edv. Henr.: Sedan Konst.Utsk. afgifvit sitt å föredragningslistan upförde mern. N:o 55, hvilket innefattar afstyrkande af K. M:s Nåd. Propos. ang:de ändring i 5 och (i §§ Reg:sF:n, har Utsk. beslutat att i särskildt Mern. till R. St:r afgifva ett förslag till ändring af samma stadganden i Grundlagen. Jag tror att det för ärendets behandling vore gagnelig!, att R. St:r hemtade kännedom om det sednare snart inkommande mem:t innan det förra afgjordes, och får för sådant ändamål föreslå, att Konst.- Utsk:s Mern. N:o 55 måtte å föredragningslistan nedflyttas under LagUtsk:s Betänk. Uppå i anledn. häraf framstäld propos. beslöts alt Konst.Utsk:s nu ånyo bordlagda Mern. N:o 55, skulle å föredragningslistan nedflyttas och upföras näst efter JLagUtskis derå nu sist uptagna Utlåt. Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter nedannämnde den 14 dennes på bordet lagda Mern. och Utlåt, nemi. från Den 16 November. Konstitutionsutskottet: N:o 53, med förslag till ändring uti 46 § 2 morn.
Summa Riksgälds-kontorets skulder vid 1853 års slut . Och skulle således tillgångarne dä öfverstiga skulderna med R:dr 1,106,000: 50,000: 435,000: 77,000: 1,820,000: 60,000: 71,000: 3,619,000: 3,340,000: 279,000: Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 98. 17 Utaf ofvanstående utredning af Riksgälds-kontorets ställning samt inkomster och utgifter visar sig således, att, äfven om krigsrustnings-afgiften skulle komma att med nästlidet år upphöra, inkomsterna under innevarande år samt åren 1852 och 1853 ändock skulle komma att öfverstiga utgifterna under samma år med R:dr 1,282,000: samt att Riksgälds-kontorets tillgångar, efter afdrag af dess nu återstående fordringar för de till Stats-kontoret utbetalda kreditiv-summor samt utgifna förskott till riksdagskostnader m. m., skulle vid sistnämnde eller 1853 års slut komma att öfverskjuta Kontorets skulder med 279,000: Summa R:dr 1,561,000:
Ridderskapet och Adelns protokoll den 2 dennes, innefattande dels beslutet om remiss till Expeditions-Utskottet af Grefve Gustaf Lagerbjelkes motion, angående bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början, dels kommunikation till Medstånden af berörde motion. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Elter skedd föredragning afslogs Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N;o 2, i aidedning af väckta motioner om bestämmande af medelporto samt införande i sammanhang dermed af åtskilliga andra förändringar i afseende å inrikes brefvexlingen. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande; Nto 3, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående den så kallade kur hus-afgiften, S. D. Biföllos Stats-Utskottets nedanuppräknade Utlåtanden; N:o 93, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upplåtelse åt staden Jönköping af plats till skolhus å den Jönköpings f. d. fästning tillhörande mark; N:o 94, i anledning af väckt motion om anslag af statsmedel till uppförande af en fast bro öfver Dalelfven vid Näs färjställe; N:o 95, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel lill förbättring af Häradsskrifvares lönevilkor; och Nto 97, i anledning af väckt motion om lönefyllnad åt Häradsskrifvaren i Wadsbo fögderi af Skaraborgs län. S, I).
Ridderskapet och Adeln, att å de öfriga Puncterna af Conatitutions-Utskotfets Betänkande, som ej redan blifvit pröfvade, något afseende icke kunde hafvas; äfvensom Ståndet, beträffande Borgare-Ståndets förslag vid 5 morn. 23 § i Biksdags-Ordningen, att i stället förorden» Och de öfriga Stånden hvart för sig sina Talmän, måtte sätta*: Och Borgareoch Bonde-Stånden m. m., fann för godt, detta förslag antaga; hvarom vördsam och vänlig underrättelse skulle meddelas. IJt Supra, Ex Protocollo Olof Werlin. 9. D. V id föredragning af Lag-Utskottets den 25 Maj afgifna, och sedan den 19 i denna månad på bordet hvilande Betänkande, i väckt fråga, angående Konungens Befallningshafvande* skyldighet att pröfva fordringsägares påstående or» Bysättning å Gäldenär, och att få honom, i arbete inställd, biföll Bonde-Ståndet, hvad samma Betänkande innefattar, med förklarande, att dea rätt till pröfning af dylika mål, sorn Etomaren tillkommer, derigenom ej blifvit inskränkt. lTt Supra, Ex Protocollo Olof fVerlin. S. TK S. D. -T öredrogs och gillades Banco-Utskottets d. 19 dennes på bordet lagde Utlåtande, af den 25 sisth Maj , rörande Riksdags-Ful linägt igen Johan Olsson Ijongbergs motion, om upphäfvande af vissa delar i Herrar Revisorers öfver Riks-Discont-Verkets förvaltning för år 1814, i afseende på samma Verks administration, meddeldta stadganden. Ut Supra. S. D. a nu ytterligare föredrogs Bagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 13 innevarande månad gemensamt afgifne och nästlidne dag på bordet lagde Memorial, innefattande Berättelse om förloppet vid det hos Utskotten förehafde mål, om en allmän näringsfrihet; pröfvade Bonde-Ståndet skäligt gilla den af Högloft.
Vid sednaste riksdag var hos Rikets Ständer jemväl å bane fråga om förhöjning af silfverhalten i specie-myntet från sjuttiofem till åttio å nittio procent. Förslaget derom biel' likväl af Rikets Ständer då förkastadt, i enlighet med Banko-utskottets hemställan i utlåtandet M 14, hvaruti anfördes, bland annat, att Utskottet af ett från Ofver-direktören vid Kongl. Myntoch Kontrollverken infordradt yttrande vunnit den upplysning, att nedsättning i kopparhalten icke kunde göras, utan att något litet af hårdheten eller uthålligheten mot nötning på samma gång förlorades; att den minskade utgift för koppar, som genom förändringen uppkomme, möjligen icke motsvarade förlusten af myntets hastigare förnötning, samt att förslaget skulle förorsaka rubbning i det enkla och lätt uttryckta förhållande, hvaruti myntoch räkne-enhetén stöde till mynt-silfver-marken, enär en R:dr Specie väger xutf ® viktualievigt, och således 25 R:dr Specie eller 100 Riksmynt väga jemnt 2 ffi. Af åberopade yttrande visar sig, att vid sistförtlutne riksdag någon bestämd visshet icke var vunnen i fråga om silfvermyntets långsammare eller hastigare nötning såsom följd af större eller mindre koppartillsats deri, och ehuru Utskottet, elter Öfver-direktörens vid Kongl. Myntoch Kontrollverken förnyade hörande, icke heller nu kunnat komma till någon sådan visshet, saknar Utskottet likväl giltiga skäl att frånträda den förut yttrade åsigten, att silfvermynt med högre än 12-Iödig halt är utsatt för en hastigare slitning. lie fördelar, som genom den föreslagna förändrade legeringen kunde vinnas, synas egentligen komma att bestå deri, att myntet blefve mindre tungt och dess tillverkning något mindre kostsam genom den ringare tillsatsen af koppar.
Emot det första af nyss nämnda arbeten, det äldsta i syskonkretsen, livilket fyllt sina sextio år, äro de i år utkomna jämförelsevis unga. De äro, endast * omkring fyrtio år gsnila, men de gifva likväl läsaren det intrycket, att de äro alster af en för länge sedan förgangen tid, I i ~ a r s smakriktning var en helt a n n a n s h .vår. Stilen ä r gammalmodig, satsbyggnaden tung och invecklad. Afven Iiändelserna äro tillkrånglade och onaturliga; det förefaller stundom la.saren, som om berättel. sens tråd vore så ohjälpligt bruten, att deii ej, skulle kunna åter saininanknytas. Det ar soin on1 författaren ville liilla intresset hos sina llsare i den högsta spänning genom att föra dein från den ena oväntade och Iialsbrytande situationen till den andra. R a r är ej fraga om, att den ena liandelsen skall något s % när natiirenligt utveckla sig ur den andra; liiindelserna, eller rättare sagdt afventyren, bilda ett kaos, so111 inaii stundom tröttnar att reda ut .. .Historisk tidsfärg söker nian förgäfves i dessa ahistoriskw ronianer. De nämnda felen framträda starkast i Sjö- kadetten. Standaret utmarker sig fördelaktigt framför sin kamrat genoin mera reda och klarhet i stilen samt större enkelhet i koinpositionen. Med dessa anmärkningar Iiafva vi ej velat falla någon dom öfver Pelir Sparres författafeskap. A t t lians arbeten sett sina respektive tredje och fjerde upplagor ' vittnar nogsamt om, att lian varit en inycket läst och värderad författare på sin tid. Vi liafva liärnied blott velat påpeka, att lians ronianer föga passa för vår tid. TTårt olndöine on1 de båda arbetena af Pelir Sparre, so111 iitkonimo föregå- ende %r, att de ej höra till siiiid ungdomslägninga, iiiiiste vi upprepa äfven om dessa. Illustrationerna äro gjorda af G. Stoopendahl. Några af dem aro sk deles yackra. Tv&amp; svenska gossars iifvcntyr blind iiiöiiniskoiitarc.
A.f alla dessa skäl yrkar jag antingen afslag å LagUtskottets hela Betänkande, såsom i principerna oriktigt, och till följderna mera skadligt än nyttigt, eller åtminstone, att det lill Utskottet måtte åter - Den 23 October e. tu. 320 remitteras, på det Ståndet, då det återkommer, må vara i tillfälle att afslå de mest skadliga delar utaf tillämpningen af juridiska enhetens grundläror. Herr Törneblad, Carl, hade inlemnat ett så lydande anförande: För det närvarande, då alla våra Civila, Crimiuella och Kyrkolagar undergått revision och skola i förändradt skick för lagstiftande magten framläggas; då Styrelseverken äro nära, att blifva å nyo organiserade; och då Krigslagarne samt en stor del af våra Ekonomiska författningar äro under omarbetning, anser jag mer än vanlig varsamhet höra iagttagas vid partiella förslag till ändringar i våra gamla institutioner. Behofvet af ändring, elier förbättring, kan hvar och en erfara och inse; men följderna deraf kunna svårligen beräknas, derest speciella stadganden varda lösryckte utur sammanhanget af det nya Lagsystemet, hvars alla delar blifvit beräknade och sammansatte för gemensamma verkningar. Ifrån denna öfvertygelse, hvilken ligger till grund för mitt eget handlingssätt, utgår den mening, som jag härmed vördsamligen yttrar: att LagUtskotlets Betänkande om LagmansRätternes indragning icke må i dess nu varande skick bifallas; och jag får nu vidare, utur Betänkandets egna beskaffenhet, i korthet utveckla skälen för denna mening. 3a6 f§j Den a3 October e. m.
R:dr 25 sk. 4 r:st B:ko, men, i anseende dertill att dagsverkslönerne och varuprisen de sednare åren betydligt stigit, syntes numera böra höjas med minst 33j procent samt sålunda beräknas till omkring 45,000 R:dr B:ko, anslag af statsmedel till sistnämnda belopp måtte i Nåder varda beviljadt; och har Kongl. Maj-.ls Befallningshafvande, jemte åberopande af hvad i ofvanberörda Utslag blifvit om behöfligheten och fördelarne af ifrågavarande väganläggning anfördt, äfvensom af den omständigheten, att en ordnad postgång numera eger rum emellan Sverige och Norrige genom ofvanberörda tvänne socknar, i underdånighet fästat Kongl. Maj:ts uppmärksamhet å fördelen af denna väg äfven i det hänseendet, att densamma otvifvelaktig!, i fall den i en framtid vidare utsträcktes i nordvestlig riktning till någon af Norrska kustorterna, skulle blifva ett befordringsmedel till en allt mer och mer ökad handelsförbindelse emellan befolkningen uti norra delarne af Sverige, Norrige och Finland; hvarförutom denna väganläggning i sådant läll icke heller komme att sakna betydelse i politiskt hänseende, såsom sträckande sig emellan Bottniska viken och Vesterhafvet invid de förenade Rikenas nordostliga gränser; tillstyrkande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på grund af dessa och (lera andragna skäl, att Kongl. Maj:t måtte täckas i Nåder bifalla den gjorda ansökningen och anvisa det deruti begärda anslag å 45,000 R:dr B:ko, desto hellre som ett sådant anslag tillika kunde verka välgörande genom det tillfälle till arbetsförtjenst, som företaget skulle bereda åt ortens genom missväxt nödställda befolkning. Uti häröfver infordradt och den 16 sistlidnc Januari afgifvet underdånigt utlåtande har Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader hufvudsakligen yttrat, att Styrelsen ansåge det genom Kongl.
Utskottet, som tillika från Bonde-Ståndet erhållit remiss af bemälde Riksdagsfullmägtigs i samma ämne afgifne motion, har af handlingarne i detta mål inhemtat, att ifrågavarande forssfiske, ehuru detsamma, såsom menligt för brädflottningen, från och med år 1773, enligt åberopad Resolution, varit ödelemnadt, likväl haft en stående Jordeboksränta af 3* Lispund Lax; att denna ränta blifvit erlagd af egarne till de ofvan denna forss belägne skattlagde Sågqvarnar , hvilka, i och för utflottningen af bräderne, hafva nödigt att begagna forssen; och att alltså någon fiskebyggnad icke kunnat vidare ega rum. Då likväl outredt finnes, huruvida ifrågavarande fiske blifvit utdömdt elier utelemnad! med det vilkor, att den derå bestämde ränta borde, det oaktadt, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras; så har Utskottet funnit denna fråga vara af sådan beskaffenhet, att densamma bör i rättsväg behandlas; hvadan Utskottet ock anser, att Rikets Ständer med detta ämne icke böra taga någon befattning. Underdånig Skrifvelse, i öfverensstämmelse härmed, torde, i händelse Rikets Ständer godkänna Utskottets yttrande, komma att till Kongl. Maj:t expedieras. Stockholm den a5 Fehr. i835. Reservation af Riksda'gsfullmägtigen Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län: ”Jag reserverar mig emot det beslut, Höglofl. Stals - Utskottet nu med 5 rösters pluralitet fattat; ty ehuruväl jag blifvit öfver voterad, är jag dock icke öfverbevist, och kan ej heller blifva det; helst den sats torde få gälla: att den, som erlägger skatt, nödvändigt måste innehafva någon förmon, hvarföre skattas bör. Såg - Stats-Utskottets Utlåtande JSfro 4*4' iS Sågqvarnsegare ofvanföre Sollefteå Kronoforss i Ångermanland inom Wester-Norrlands
Ett sådant, band är för bergsbruket den stadgade utförsels-tullafgiften för tackjern och malm. Det första, sorn dervid faller i ögonen är alt de sistnämnda varorna, industriprodukten tackjern och råvaran malm, äro belagda med lika stor afgift; ett förhållande som strider emot allmänt antagna grundsatser för all tull—lagstiftning, som alser upphjelpandet af ett lands industri. Men också, utom delta, år det likaledes en motsägelse deri att man med olika ynnest behandlat tvänne slags fabrikater af samma vara. Stångjern och tackjern äro båda fabrikater af råvaran malm; det oaktadt är utförseln af stångjern tullfri, men tackjernet belagdt med en tullafgift. Skulle man invända att stångjern är en högre förädling och att tackjernet blott är en råvara, så kunde ståltillverkaren säga med lika rätt: Stångjernet är en råvara för stålberedningen och bör såsom råämne för vårt fabrikat beläggas med lull, som kunde försvåra utförseln. Slutligen kunde manufakturisten säga: Stålet är en råvara lör knifsmidet och alla öfriga tillverkningar, deri stålet ingår såsom hufvudsaklig ingrediens, och stålet bör således beläggas med en exporlafgift, som kunde försvåra utförseln. Man finnér således alt en beskattning å den ena varan, till förmån för en annan varas tillverkare utgör ett statsekonomiskt misstag; äfvensom, juridiskt räknadt, en orättvisa mot enskilde idkare. Delta missförhållande bör rättas; och får jag fördenskull föreslå, alt lagstiftningen, i afseende på handeln med våra bergsprodukter måtte sålunda förändras, att både tackjern och jernmalm hädanefter måtte få utföras lika fritt som stångjern och slå! m. m. Det må ock erkännas såsom verkligt sannt, alt Rikets outtömliga malmtillgångar tillåta fri utförsel ulan risk för tackjernstillverkare. Särskildt må här anmärkas huru stor skilnad i värde förefinnes hos olika malmer. Så t. ex. år Brunsten en malm som är värd 55 å 40 R:dr skeppundet.
Lapptrakteroe äro indelade i 3:ne distrikter, nemligen Undersåkers med en personal af 223 och 10,160 renar; Fölinge och Ströms med aproximativt uppgifven befolkning af 500 personer och circa 5000 renar, hvilket sednare påtagligen är för ringa; samt Hede pastorats, der personalen uppgifvits till 173. Länets hela Lappbefolkning utgör således i det närmaste 900 personer. Undersåkers-Lapparne äro i allmänhet skäligen välbergade samt en och annan till och med rik, ehuru äfven der åtskillige fattige finnas. Fattigvården bestrides vanligast genom inackorderingar eller så kallad kringgång inom socknen; det sednare dock uttryckligen förbjudet hvad barn angår. Någon allmän inrättning lill beredande af loflig sysselsättning för fattige, men arbetsföre personer har icke kunnat bringas till stånd. Uti Wemdalens kyrkoby i Herjeådalen blef, på derom gjord framställning, en ny Post-expedition år 1850 inrättad. Det inom Länet bildade Brandstodsbolag, för hvars verksamhet nådigt Reglemente under den 14 November 1846 är vordet faststäldt, har vunnit ytterligare förtroende och tillväxt, så att försäkringarne vid 1850 års slut uppgingo till 3,373,920 R:dr. En hösteliden 1847 för Länet och Staden organiserad Sparbank har jemväl tillvunnit sig allmänt förtroende; och utgjorde vid 1850 års utgång hela insättningssumman 12,246 R:dr 22 sk., fördelad på 517 delägare. 31 § 5. Östersund, Länets enda stad, hvars folkmängd vid 1841 års slut uppgick till endast 456 personer, har under sednare åren vunnit en icke obetydlig tillväxt. Staden är reguliert anlagd å sluttningen af stranden vid Storsjön, midt emot Frösön, hvarmed den är förenad medelst en prydlig, 648 alnar lång bro. Folkmängden utgjorde vid 1850 års utgång 822 personer.