Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att åter de delegare, som skiftet bestridt, skulle, om skifte förordnas, ensamme kostnaderne utgöra, finna Utskotten äfvenledes sig icke kunna tillstyrka. Utskotten förmoda, det motionären endast afsett kostnaderne för deri föreskrifna undersökningen, då lian yrkat, att kostnaderne skola drabba dem, som genom skiftets bestridande undersökningen föranledt; men då i det fall, att skifte förordnas, undersökningen är en åtgärd, hvarigenom en del af förberedelserna för skiftets verkställande blifvit redan undangjord, och alla delegarne följagtiigen deraf hafva gemensam nytta, synes ock, att de, på sätt nu föreskrifvet är, böra alla i kostnaden deltaga; hvadan Utskotten ock hemställa , att motionen i denna del icke må varda bifallen. i3 Cap. 2 §. Af Olof Lindbäck från Hallands Län: att uti sammanbyggd by alltid de medlersta åboerne må anses skyldige att utflytta. Om det äfven kan, med afseende å eldsfara, synas ändamålsenligt, att den, som bor medlerst, bör vara pligtig att utflytta, anse Utskotten likväl den nu stadgade grund för bestämmande af utflyttnings-skyldigheten vara mest rättvis och lämplig; till följd hvaraf Utskotten icke kunna förevarande motion tillstyrka. 7 §. Af Bengt Gudmundsson: att, då skog finnes å afrösningsjord, der odling ej kan ske, må en längre afbrukningstid vara tillåten, lämpad efter skogens vidd och beskaffenhet, hvarom delegarne ega att åsämjas, men i brist Lagsamt Allni. Besv, och Ekon. Utlåtande iV/o 7. 21 deraf meddela Skiftesmannen och Gode Männen utlåtande i frågan, enligt föreskriften i 6 Cap. 2 §.
Således lärer det vid de flesta tillfällen komma att bero på särskild pröfning huru stängselskyldigheten kommer att utfalla, och sådant finner jag mycket mindre bestämdt och tillämpligt än föreskrifterna i den nuvarande författningen. Föröfrigt kan icke nekas, att den nuvarande författningen medför åtskilliga olägenheter, men jag tror, att olägenheterna af den nu föreslagna skulle blifva ändå större, och de olägenheter man är van vid fördrager man lättare, än de som äro nya. Då jag dessutom icke gillar syftningen af detta förslag, som går ut på att gynna de större hemmansdelarne på de mindres bekostnad, så tillstyrker jag afslag å förevar, betänk. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff! Då jag icke är antecknad såsom reservant emot Utskins nuvar. betänk., har jag ansett mig böra tillkännagifva, att jag icke i Utskin öfvérvarit ärendets föredragning. Då detta ämne på afdelningen afgjordes, så Den 19 April f. m. 611 deltog jag deruti, och var af den åsigt, sora finnes uttalad i Riksdagsfullm. Thrysens reservation. Sedan saken nu mera genom två Stånds afslag å betänk, är förfallen, är det icke skäl att spilla mycken tid på detta ärende, och jag vill derföre endast med några lä anmärkmr emot det uppgjorda förslaget motivera det förkastande af detsamma, hvilket jag vågar påyrka. Utsk:n säga i den 2 § huru det skall förhållas, då skog eller betesmark möter åker eller äng, 'eller då skog uppodlas till åker eller äng, samt huru med hägnadsskyldighelen förläras skall, då skog möter skog. I det följande deremot är det sagdt, att då skog möter åker eller äng, så skall den, som har den ouppodlade marken endast stänga | och den andra f. Jag hemställer, om det är skäl, att, sedan mellan ouppodlad mark stängselskyldigheten blifvit delad med hälften åt hvar, den, som derefter odlar sin mark, skall straffas med ett större hägnadsbesvär, än som förut honom ålegat. Denna påföljd skulle dock genom förslagets antagande uppkomma, och är förmodligen en af detsammas förtjensler.
Utskottets förslagunder rubrikerna skiften och afvittringar, ulflyttnings-hjelp åt enskiftes-lagare i alla Rikets Län, utom Skaraborgs, Malmöhus och Christianstads Län samt Öland; enskiften i Skåne och Skaraborgs Län samt på Öland, samt vägar och communicationer; biföllos. 5:o Hvad Utskottet i Litt. a) under rubriken undervisnings-anstalter för jordbruket osli landtmanna-näringarne uti Utlåtandet N:o 61 föreslagit för Landtbruks-Institutet på Degeberg blef af Ridderskapet och Adeln bifallet. 6:0 Utskottets i Litt. b), under rubriken undervisnings-anstalter för jordbruket och landtmanna-näringarne gjorde framställning af slogs > hvaremot dels beviljades ett anslag af 4,000 R:dr Banco årligen, motsvarande Ultuna Kungsgårds arrende att från 1841 afsättas, heist räntebärande till bildande af en fond för uppköp af inventarier m. m. för ett Landtbruks-Inslitut på Ultuna; samt beslöts, att denna Kungsgård vid arrende-tidens slut, eller förr, om arrendator vill från arrendet afstå, må upplåtas till ett allmänt Landtbruksinstitut för hela Sverige under öfver-inspection af den serskilda styrelse, som Kongl. Maj:t i Nåder kan finna för godt att dertill förordna; dels bestämdes, att ett årligt anslag af 5,000 R:dr intill nästa Riksdag uppföres att af Kongl.
Det må vara att kansliordningen åt de bägge lägsta graderna anvisar de ofvannämnda bestyren, jemte det högre förrättningar jemväl må kunna dem vid tillfälle af behof anförtros; men StatsUtsk. ådagalägger, enl. min tanka, en fullkomlig obekantskap med de faktiska förhållandena nu för tiden, då Utsk. stadnat vid den förutsättningen att renskrifveri m. m. utgöra de egentliga kanslistoch kopist-bestyren än i dag, oaktadt de under sednare tider betydligt ökade göromålen hafva inom alla StatsDepartm gjort det till en nödvändighet, att till upsättandc af före - 328 Den 23 Mars f. m. dragnings-promemorier, protokollsföring ra. fl. angelägna oell grannlaga tjenstebiträden använda icke allenast bägge nämnde gradernes innehafvare utan ofta nog äfven extraordinarie tjenstemän. Vid sådant förhållande torde de bägge lägsta gradernas aflöning böra anses mera såsom expectanslöner i afbidan på en tillräckligare lön, iin såsom en godtgörelse för något renskrifveri; jag vågar således påstå, att StatsUtsk. med afseende på dessa förhållanden begått ett fullkomligt misstag. Skulle det verkligen i något enda enstaka fall vara händelsen, att en oell annan kanslists mesta tjenstgöring bestode i utskrifning ra. fl. mekaniska bestyr, så är likväl förhållandet icke sådant med flertalet af dessa tjenstemän; detta lärer hvarje i K. M:s Kansli anställd person nog kunna vitsorda. Eli plantskola för protokolls-förandet mäste väl finnas; och detta har Utsk. icke velat jäfva, enär det har ställt till K. M:s disposition ett anslagsbelopp, som icke betydligt understiger det af K. M. äskade anslaget.
Och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad härvid förekommit, pröfva t skäligt att med bifall lill berörda hemställan, förklara Häradshöfdingen Carl Daniel Popprns berättigad till lyftning af ifrågavarande Häradshöfdingen Knut Wilhelm Sande s i lifstiden beviljade räntelria lån, 7,000 R:dr, på de vilkor, som vid lånets beviljande blifvit af Rikets sednast församlade Ständer föreskri!na. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 17 September 1863. Expeditions-Utskottets Förslåg till lindard. Skrifvelse, l\:o 125. 19 Tabell öfVer Riks-Statens Andra Hufyud-Titel. Penningar. Ilndelta räntor Senligt markegång, på förslag. Summa Riksmynt. Justitic-Dcpartcinentct. Edr. Departements-chefen, Juslilie-slatsminislern | 15,000 Justiti.e-stnts-expaditi.onen Nuvarande anslaget 22,200: — Tillkommer: Löneförhöjning åt Expeditions-Sekreteraren och Byrå-chefen 500: — Dito åt Registrator!! .500:— < njin _iiuuu! 23,200) Högste Domstolen 129,600 ! Justitie-kanslers-expeditionen: Nuvarande anslaget 15,900: — ; Tillkommer: Lönetillökning åt Sekreteraren 500: — Justitie-revisions-expeditionen: Nuvarande beloppet upptages oförändradt Sven Hofrätt, med derunder lydande Justitie-slat: Penningar: Tillkommer: Löneförhöjning åt 5 Hofrätts-råd, å 500 R:dr, eller från 4,500 R:dr till 5,000 R:dr 2,500: — Dito åt 5 Assessorer, å 500 R:dr, eller från 4,000 R:dr till 4,500 R:dr 2,500: — t Transport R:dr. Isko Hets Förslug lill underd.
Landet ar rikt och kan underhålla så väl många slags skolor, sorn fattiga ynglingar under studietiden. Så är förhållandet ej hos oss. Såsom stöd för min mening om den nya methodens, eller språkstudiets början med de moderna språken, företräde framför den gamla, eller språkstudiets början med de gamla språken, åberopar jag ytterligare exemplen från nya elementarskolan i Stockholm. Denna skola bör ej mera anses för en försökskola. Det förtroende den vunnit, så väl pä högre ort som hos allmänheten, talar häremot. K. M. har, i sin nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof, förklarat denna skola böra utvidgas för ett fördubbladt antal lärjungar, eller från 100 till 200, och i nåder äskat anslag så väl till dess ständiga årliga underhåll som till inköpande och inredande af nytt skolhus, rymligare än den förut härtill hyrda localen. Jag vill ej längre trötta R. o. Ad. med förlängande af den preliminära discussionen i detta ämne. Jag anhåller vördsamt om remiss, väl vetande, att det är Utsk. och ej motionären, som har alt skilja emellan de olika meningarne. Den 24 Augusti e. m. 471 Hr Lagergren: I afseende på hvad Ilr Tham anmärkt vid min motion om lärareseminarier, vill jag blott tillkännagifva, alt min önskan visserligen varit, alt dessa seminarier i allo förlädes till hufvudstaden; men då skolrevisionen hade tillstyrkt den praktiska curscns förflyttande till universitetsstäderna och dess sammanbindande med cathedralskolan, ansåg jag det vara häst alt föreslå det seminarium inrättades der. Det enda tillägg jag gjorde, var, att de som genomgingo den praktiska cursen, skulle jemväl tillförbindas att vid nya elementarskolan likaledes genomgå en sådan curs. Skulle Ständcrue deremot hellre vilja föreslå, att seminarierna i allo förlädes till hufvudstaden, så vore det visserligen mest med min önskan öfverensstämmande. Hvad Hr Westerstrands yttrande beträffar, får jag bekänna, alt det förefaller mig sällsamt, dä han vill skjuta tillbaka på mig beskyllningen att vara ultra för de gamla språken.
ProtocollsUtdrag. 133 r S. D. Återremitterades till Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, Kongl.' Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 16 dennes, angående offentlighet vid Ståndens öfverläggningar. Från Högv. Preste-Stundet. S. D. Remitterades till L a gsamt Allm. Besvärs0 c h Eko 11 o m i - Ut skotte 11: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 16 dennes, angående offentlighet vid Ståndens öfverläggningar.. Frän Vällojl. Borgare-Stäindet. S. D. Yid förnyad föredragning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse lill Riksens Ständer den 28 dennes, angående offentlighet vid Ståndens öfverläggningar, fann Borgare-Ståndet, som redan förut beslutit offentlighet vid sine sammanträden, för godt, att remittera denna Nådiga Skrifvelse tillika med Herr J. llaganders , om offentligheten vid Ståndens öfverläggningar, nu väckte Motion, tili Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten; och skulle i sammanhang härmed, äfven till Utskotten öfverlemnas en afskrift, af de Regiementariske föreskrifter, i afseende i33a 7? iks-Slun dens på offentlighet vid Borgare-Ståndets sammanträden , som Ståndet den 22 sisth April faststäldt. S, DRemitterades till B e v i 11 n i n g s - U t s k 011 e t: Herr II. W. Ekhoffs Anförande, hvaruti hemställes, dels, att de för utminutering af Brännvin stadgade afgifter, måtte i den blifvande Be vi! In ings-För ordningen upptagas, dels ock , att alla Taxeringsmänners åliggande skyldigheter , måge i samma Förordning inflyta. Från Högloft. Ridderskapel och Adeln. S. D. Remitterades till Banco -Utskottet:
Jag tänkte att det ändå aldrig skulle kunna duga och derför skref jag alldeles på måfå, allt efter stundens ingifvelse. Inom mig fans dock något som väsnades och ville fram. Jag vet i denna stund icke om det endast är ett oroligt sinne som ej vill nöja sig med att låta tankarne vända sig kring dagens enformiga göromål, eller om det är medfödda anlag för något, jag vet icke rätt hvad – penseln eller pennan. Penseln har man tagit ifrån mig, pennan återstår. »Sirénen» är den första idée som tagit någon slags form i min hjerna och jag skref den nästan blott för att förjaga en dödande ledsnad, men denna första idée har efterlösts af många andra – långa, långa rader – men ännu äro de tokiga, onaturliga, vilda, med ett ord de äro »gröna». Jag förvånar mig verkligen öfver er godhet att ingå i en så pass detaljerad kritik öfver mitt opus. Jag skall emellertid alltid bevara denna er godhet i tacksamt minne och ännu mera de råd ni så välvilligt gifvit mig, jag har känt mig så uppmuntrad af ert bref att jag tryggt kan säga, att om jag någon gång med framgång kommer att egna mig åt författareskap så har jag i främsta rummet er att tacka derför. Hvad den anmärkningen beträffar att Isabella endast hade 100 kronors årlig lön så var det långtifrån min mening att hon icke derjemte hade andra inkomster, såsom omyndig dotter till en afliden postmästare hade hon årlig pension äfvensom räntan af sitt fädernearf, visserligen ej stort, men dock ett ganska godt bidrag till garderobens underhållande, fast det ej var tillräckligt för henne att lefva på utan eget arbete derjemte – så var min mening. Jag inser fullkomligt riktigheten af de råd, ni gifver mig, jag ämnar också följa dem samt uppfostra och tämja min fantasi på samma gång jag med flit och allvar studerar verkligheten. Det har alltid varit mig ett stort nöje att studera min omgifnings karaktärer, men i Sirénen har jag varit dum nog att förr gripa till tomma hjernspöken än verkliga menniskor. Jag tog mina personer ur min inbillning i stället för ur mitt minne, derför blef också berättelsen sådan den är.
Vaster af Hans Kongl. Maj:k, under den sz sisi» ledne Januarst, i Nädcr ucfärdadk öppet Bref och Påbud till samtelige Rikets Ständer angående en Vrtima Riksdag, alt börjas i Slockholm den 4 April, uti hwilket nådiga föranstaltande sedermera, genom Päbud af den 4 Mars, den förändring följt, ali Riksens S.ander borde till den ig April uti Sraden Arebro församlas, och dä Riksdagen ä sistberörde dag Med manlina ceremonier blef urblast, behagade Konni,gen till Landt-Marffalk förordna Stars, Secreterare!, Ofwer-Post-Directeuren och Commcndeuren af Kongl. Nordstjerne-Orden Herr Larl li-aZerbriNA, hwiiken. bifogad af de twänue äldste Grefwarne, En af Rikets Herrar, Riddaren och Commcndeuren af Kongl. Majus Orden Herr Grefwe Kla^nus kreärio Lrske, och Afwersien, Riddaren af Kongl. Swärds-Ordcn Herr Grefwe Lustaf Oevvenkaupt, genast begaf sig till Rtddarhus-Cantzliet och derstädes emottogs af Riddarhus-Direclionen, Riddarhus-Sekreteraren och öfrige lill Ridderskapet och Adelns Eanhli hörande personer. Herr Landt-Marffalken ursatte derefter tiden för första »proper af R ddersikapet och Adelns första smekning till den nästföljande dagen Ven 14 April, Tisdag, klockan 10 förmiddagen: och sedan denna antekning, fortfart genom andra upropet Onsdagen tvid samma tid bliswil bchörigen till ända bragt, tillkännagaf Herr Landr-Marskalken a t andra anteknmgen, likaledes fördelt i 3:ne uprop, komme att, enligt den tZ Z. Riddar hus Hörsta Del' N-s t - 2 Den 18 April. Hus-Ordningen, för sig gä dagen förr än Konungen i Näder kallade Ständerne pä Rikssalen. Imedlertid sammanträdde Högloft.
Jag skulle ej förmoda något sådant af de motionärer, som väckt frågan; emedlertid kan saken så uttydas. Vill R. o. Ad. å andra sidan förklara på förhand, alt det vill afsäga sig att som Ständ deltaga i valet af representanter? Detta har R. o. Ad. åter vid en föregående riksdag förbehållit sig, och jag tror ej alt pluraliten inom Adeln kan finna skäl uti att nu lemna en sådan förklaring. Den erfarenhet och det factum, som vunnits öfver bedragna förhoppningar vid en nyss föregången riksdag, gör alt jag tror försigtigheten bjuda alt icke inlägga grundsatser, som kunna användas huru man behagar, förrän man får se det resultat, hvartill de leda. Blir meningen här att säga, att såsom det nu till alla delar är sammansatt, finna vi det icke rätt antagligt, så är ju ingenting sagdt, och anmärkningar böra göras för att åstadkomma ändring; så bjuder lagen och den bör följas. Men när man ser på detta betänk. med alla sina reservationer, ser huru opinionerne äro delade inom Const.Utsk., lärer det väl vara en alldeles påtaglig sanning, eller förmodan vill jag säga, att det icke är möjligt för Const.Utsk. att uppgöra ett annat förslag vid denna riksdag, ty det skulle ju inkomma vid slutet, och derföre icke sagdt att det då ens komme att blifva antaget af R. o. Ad. Denna representationsfråga har först på sednaste år blifvit allmänneligen och allvarligt behandlad; den fordrar mera tid för alt allvarligt genomgås; upplysningar behöfvas i alla delar och ingenting kan vara en ursäkt för, likasom ingenting tvinga till att sig förhasta. För min enskilda del, och under så beskaffade förhållanden som nu, ser jag ingenting annat, än att detta förslag, till fullgörande af lagens bokstaf, må blifva hvilande; ty att kunna öfverenskomma om någon gemensam tanka, som skulle tillfredsställa alla, dertill ser jag ingen möjlighet. Gr. Spens, Jacob Melcher:
Han tycktes fullkomligt sakna förmågan att skratta hjertligt och hörbart. Hans leende var alltid ljudlöst, nästan omärkligt. Uttryckte hans ansigte något var det djupt allvar. I detta ögonblick fick emellertid hans blick en varmare glans. Han ordnade sin svarta lifrock, knäppte knapparne, satte sin fez till rätta och vände sig till de andra som för att säga något. Just i det samma tvärstannade vagnen. Kusken och alla de andra araberne – bland dem naturligtvis äfven Emin – stego ned och kastade sig till marken vid sidan af vägen. Det var bönetimman som var inne. Kusken hade uppfattat en aflägsen böneropares röst och oaktadt vagnen just nyss fått ökad fart och befann sig i en backe, måste den stanna. Det blef alldeles tyst och stilla. Man hörde endast ett sakta sus af popplarne och vattendragen. Då Emin gjort sin bön, steg han fram till vagnsteget. Han pekade mot en aflägsen, ojemn, rödgul strimma, som liknade en kedja sammanfogad af olikformiga topassmycken, samt yttrade med en ny glimt af värme i sina svarta arabögon: – Den af Gud välsignade staden! Skymningen varade endast några minuter. Då vagnen rullade in i Damaskus var det redan natt. En lustig levantiner i pösande knäbyxor, rundskuren ljusblå jacka och röd fez öppnade vagnsdörren: – Hôtel Dimitri! Hôtel Dimitri! Får jag föra herrarnes saker till Hôtel Dimitri? De resande stego ur. Stödd mot sin krycka stannade Harven vid postvagnens ena lykta och inskref i sin kladd följande iakttagelser: – Fransk postvagn. Samtal på franska. Landskap från Fontainebleau med villor och silfverpopplar. Den af Gud välsignade staden. Kusk i byxor och löskrage. Franskpratande portier. Då araberne bedja till Alláh, lägga de hufvudet till marken och lyfta bakdelen mot himmelen. Blumenbach, som redan vid poststationen möttes af den väntande serbern, en fet herre i fez, tackade för angenämt ressällskap och anhöll att redan följande dag få aflägga en visit på Hôtel Dimitri. Nelly bad honom vara välkommen.
Län sorn till folkmängd, Statsbidrag och Industrie är vida större än Jemtland och WesterNorrland ssmmanslagne och ändå med fördel styrdt af en Landshöfding; mina ytterligare skäl för denna återförening, hemtade från erfarenheten att Innebyggatne i Jemtland alltid hafva communication med Hernösand och Sundsvall, der föryttra sina vshror, der uppköpa sina förnödenheter och icke i Östersund, med mera har Herr von Törne, såsom sagt är, icke ens sökt att vederlägga, icke eller Anders Mårtenssons all uppmärksamhet värda yrkande* ''att Jemtlands Invånare skolat vara i större välstånd och med hvarandra lefvat mera fridsamt och enigt före Lånets inrättande, - att den fördel Landet njuter genom egen Landshöfdingj är endast en heder som icke svarar Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. VIII Band. 9 Den 16 September / ml mot dell förlust Staten och landet lider för underh ållandet af Landshöfding, LandsSecreterare, Tands Kämmerer med flere Tjensteman; och att om göromideu ökats, så torda justr tillfallet ej sällan rara orsaken till de t rät gir iiges ansökningar och tvister , hvilke i saknad af sådant tillfälle»ofta skolat biläggasV Såsom slutföljd af allt detta tror jag att detta ämne ifrån mer än en sida bör betraktas, och anhåller derföre att dessa mina vördsamma erinringar vid Herr von Törnes anförande. måtte fä åtfölja återremissen till Höglofl. Slatasamt Allmänna Befvclrsoch EconomiTJtfkotten. Herr Hjärne, Carl Jacob: Vid det af BancoUtskottet föreslagna Reglemente för de blifvande UtgreningsDisconterne af BancoDisconten, får jag äran göra följande anmärkningar. 1:0. Anser jag benämningen af det föreslagne BancoOmbudet, vara origtig. Då Directionen utgöres af Fullmägtige, valda af Riksens Ständer, måtte väl de kunna anses., såsom fullkomlige Ombud, för ett Verk sorn är Rikets Ständers egendom, och hvaremot Verket icke måtte behöfva någon försvarare eiler Ombud.
Assignationer på mindre belopp böra vara inlöste; hvarunder likväl icke förstås sådana Assignationer, som äro ställde på Riksens Ständers Banque , för hvilka de Författ-' ningar borde gälla, som angående en sådan As-: signationsrätt finnas utfärdade; hvarjemte Utskottet hemställt att den, sorn efter det den nu föreslagne Författning blifvit behörigen kun-' gjord, utfärdat handskrifven , till Innehafvaren eller viss man och Ordres «tälld Assignation å annan enskild Person på mindre belopp, än det här förut nämnde, bör första gåneen, jemte skyldighet att gälda densammas innehåll, till; lika i böter erlägga ett lika belopp och att den, som andra resan eller oftare dermed sig förser, skall utom enahanda åliggande att utgifva Assir gnationens värde, böta dubbelt så mycket; hvarJ 448 Dm 24 Martil, é. »i. fö:utan den hvilken tredje resan sig häruti förbryter, tillika borde anses hafva förverkat medborgerligt förtroende, och således hvarken få deltaga eller komma under omröstning vid val till så beskaffade allmänna Förrättningar, som af medborgerligt förtroende bero, samt hans brott och straff varda till kännedom uti allmänna Tidnmgarne lemnadej och har Utskottet tillstyrkt, att på det efterlefnaden desto t.tagare må handhafvas , samt skeende öfverträdelser säkrare beifras, böterne kunde blifva angifvarens ensak. Innom Utskottet hafva tvänne de6s Ledamöter, Herr Assessoren Danckvardt Och Herr Borgmästaren Alin, Varit af serskilte meningar i så måtto, att den sednare ansett samma ansvar, som för utgifvande af tryckta och graverade Assignationer vore bestämdt, äfven böra ärga rum för utfärdande af sådana handskrift^ Invisningar , hvilka efter Utskottets Förslag skulle komma at förbjudas ; samt att Herr Asstssoren Danckvardt , enär under de öfverläggningar, hvilka föregått det af Utskottet stadgade beslut, Utskottet anlett de remitterade