Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men derigenom vinnes endast det mål, att varan i exportörens hand kan erhålla sitt naturliga tillverkningspris. Möjligheten att, utan förlust, exportera varan beror åter derpå, att detta sistnämnda pris är tillräckligt lågt i förhållande till priset i det land, dit varan skall införas. Härvid mäste dock exportören dessutom taga i beräkning dels transportkostnaden, dels den omständigheten, att i de liesta länder, dit utförsel af Svenskt bränvin tilläfventyrs kunde ifrågakomma, importen af denna vara är belagd med en, i förhållande till varans pris, betydlig tull, hvilken måste af prisskilnaden betäckas, så vida icke, hvad tuliafgiften beträffar, densamma kan genom smugling undvikas Smuggling skulle dock icke gagna exportören, om, såsom motlonärerne föreslagit, restitutionen af tillverkningsskatteu först dä erhölles när med officiell betyg blifvit styrkt, att varan å utländsk ort blifvit tullbehandlad. Att deremot icke fordra bevis öfver sådan tullbehandling, skulle icke blott uppmuntra till tullförsnillning i främmande land, utan derjemte för Svenska Staten medföra den uti vice Talmannen Ola Svenssons motion antydda vådan, att Staten möjligen finge erlägga drawback för en vara, som väl från Svensk hamn blifvit utförd, men deremot aldrig till utländsk ort ankommit, utan qvarstadnat 4 Sammansatta StatsBevillnoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 20. inom landet. En lagstiftning, som så uppenbart gynnade försöken alt tili andra länder insmugla en vara, hvars korasumtion inom Sverige man ansett sig böra i möjligaste måtto motverka, vore icke Svenska Statsmagterna värdig, äfven om exemplet från grannriket kunde gifva något skäl för en önskan, att genom reciprocitet söka inom Danska lagstiftningen åstadkomma för Sverige förmånligare föreskrifter i fråga om bränvins-utförseln från Danmark.
Uti en till Banko-fullmäktige ingifven, till Utskottet ställd ansökning, har enkan Anna Catharina Asp anhållit att, enär hennes man, vaktmästaren i Banken Johan Abraham Asp den 21 Juli nästlidet år med döden afgått, och således endast 9 dagar felats, för att enkan skulle vara berättigad till åtnjutande af ett halft års hyresbelopp, henne måtte beviljas en liyres-ersättning af 66 r:dr 32 sk. banko; varande till stöd för berörde ansökning anfördt, att, genom vaktmästaren Asps sjukdom under de fem månader, som närmast föregingo hans dödsdag, tillgångarne i boet blifvit helt och hållet medtagne, samt att Asp uti 33 års tid tjenat Banko-verket. Då numera aflidne vaktmästaren Asp, hvilken den 30 Juni 1838 befordrades till vaktmästare i Banken, i denna egenskap, jemlikt 35 § af Bankoreglementet, åtnjutit, utom lön på stat, fria husrum och nödig vedbrand, samt hans enka, till följd af mannens inträffade död, den 1 sistl. Oktober mäst lemna den bostad inom Bankohuset, som varit af henne och hennes man i lifsti den hyresfritt begagnad, har Utskottet, med afseende å den fattigdom, hvaruti, efter hvad Under-styrelsen upplyst, enkan Asp med fem oförsörjda barn sig befinner, velat, på sätt Fullmäktige tillstyrkt, hos Rikets Ständer hemställa, att ett understöd af 66 r:dr 32 sk. banko måtte enkan Anna Catharina Asp för en gång af Bankens medel beviljas. Stockholm den 24 Februari 1854. Banko-Utskottet» Utlåtande, N:o 23. 15 N:o 23, Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Febr. 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i fråga om afskrifning af i stycken från Läne-kontoret i Malmö utgifna diskontlån. Rikets Ständers år 1852 församlade Revisorer för granskning af Malmö
Med anledning häraf, och som föregående Riksdagars förhandlingar ådagalägga, att, ehuru förslaget om decimal-systemets införande i mynt-väsendet visserligen tillvunnit sig ett allmännare bifall, meningarne i fråga om sättet för detsammas tillämpning likväl varit ganska skiljaktiga, under det att den åsigt allt mer sökt göra sig gällande, att decimal-räkningen icke borde tillämpas på myntoch räkneförhållandena ensamt, utan på en och samma gång och i rationelt samband med mått, Banho-Utsholtets Ullålande, M 70. 5 mått, mål och vigt, på det att systemet måtte helt och samtidigt varda genom - tordt och tillämpadt; i hvilket afseende och enär så lång tid förflutit sedan decimal-svstemet för mått, mål och vigt af Rikets Ständer antogs, att några förändringar och jemkningar deri sannolikt kunde finnas erforderliga, serdeles med hänsigt till det sammanhang, hvaruti detsamma vid tillämpningen borde sättas med myntväsendet, en förnyad granskning af nämnde system syntes vara af omständigheterne påkallad; har Utskottet, då härtill kommer, att Riksdagen nu så långt framskridit, att uppgörandet af ett fullständigt förslag till nytt system för icke blott mynt, utan äfven mått, mål och vigt, svårligen torde af Rikets nu försam lade Ständer kunna medhinnas, ansett sig böra vördsamt hemställa, att, i likhet med Preste-Ståndets och jemväl i närmaste öfverensstämmelse med Rorgare-Ståndets vid sednaste Riksdag fattade beslut, Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om en ny undersökning af ifrågavarande ärende genom en förening af vetenskapsoch affärs-män, till beredande vid nästa Riksdag af ett förslag till decimal-systeraets användande i afseende å så väl Rikets mynt, som mått-, måloch vigt-beräkningen. Stockholm den 25 Juli 1851. Reservationer: Af Herrar Rinman, F. A. och Bergman, L. samt Riksdagsfullmäktige P. Mårtensson från Jönköpings Län, Henric Andersson från Orebro Län, Per Nilsson från Christianstads Län, Anders Ericsson från Elfsborgs Län och Nils Andersson från Christianstads Län. Bilt. till R. St.
Konungen, trenne EnkeJtroPningar, två KronPrinsar, en Hertig och trenne Prinsessor; så uppkommer en så högst b tydlig summa, att intet af naturen så vanlotMdt, så futtigt, och på näringar så blottadt Rike som Sverige, lärer så mycket contribuera för sitt Konungahus. Jag anser för en af Nationens första pligter, den, att väldigt underhålla sin Konungs Hof. Sjelfva Evangelium bjuder: gilver Kejsarenom det Kejsarenom tillhörer; men jftg tror att detta gifvande bör vara relatift till dens förmåga som skall gifva, ty ultra posse, nemo obiigotur. Och då jag med fullkomligaste öfvertygelse tror att Nationens krafter icke medgifva ett föröka dt anslag för Konungen; kan jag ej tillstyrka bifall till StatsUtskottets härom gifne förslag, och det så mycket mindre, sorn Konungen har 64,000 RiksBancodaler af Konungariket Norrige, hvilka torde fy!'a bristen, om Svenska anslagen möjligen icke skulle svara emot behofvet. Dan 5 Julii fl m. 17 IsT; > 3i Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: Vid granskningen af de föreslagne Stafsanslagens alla Hufvudtitlar, blifver det snart sagdt en omöjlighet, att med den noggrannhet, sorn vederborde, behandla ett så vigtigt åmne; men då tvekan emellan ett ofullständigt arbete och ingen åt ämnet lemnad uppmärksamhet, hos Representanten icke kan få äga rum, så utbeder jag mig, att få afgifva de hufvudsak ligaste anmärkningar, hvartill jag funnit mig befogad, förmodandes jag, att de i dessa ämnen mera sak-kunnige icke iåra underlåta att fylla bristen. Under andra HufvudTitelns första punkt, förekommer Stats-Utskottets framstållan, huru vid frågan om tillökade löner för Justi tiaeRevisionen, samt för Justitia?
För andra kringstrykande vore passväsendet visst icke något hinder, utan är passet för dem, såsom en gång förut yttrats i denna fråga, ett medel att få anropa medlidsamheten om hjelp, »på den långa resan», under det den vandrande bettlaren eljest troligen icke skulle undgå den alfvarsamma behandling, hvartill 20 8 i Kongl. Förordningen om fattigvården i riket af den 13 Juli 1853 föranleder. Att bibehålla, men ytterligare inskränka ifrågavarande skyldighet skulle svårligen leda till något resultat och i ingen händelse upphäfva den ovisshet, som nu utgör en så stor olägenhet, hvaremot skyldighetens fullkomliga borttagande ej syntes kunna framkalla någon, med fördelen jemförlig, svårighet; och då en närmare beröring Svenskar och Norrmän emellan mera skulle bidraga till ett förtroligt förhållande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 42. 5 emellan de båda folken, än någon annan åtgärd, samt följaktligen äfven små hinder derför borde undanrödjas, syntes Norrmän jemväl böra befrias från skyldigheten att vid resor till Sverige vara med pass försedde. Yid resor i England, Schweitz och Danmark funnes, så vidt motionären kunnat utröna, ingen skyldighet att vara med pass försedd och pass efterfrågades ej en gäng vid ankomsten till de två förstnämnda länderna. I Norrige hade Regeringen till Storthinget framställt förslag om upphörande af nämnde skyldighet så väl vid resor inom landet som för inträde i landet. I enlighet med hvad Utskottets Betänkande JV2 75 vid sista riksdagen upplyser, hade Kongl, Majit redan för flere år sedan visat sig vara betänkt på förändringar i passväsendet, och vore det under sådana förhållanden lämpligt att Rikets Ständer, om de ansågo att väsendtliga förändringar borde ske, derom uttalade sin åsigt. Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt har motionären föreslagit, alt Rikets Ständer måtte i skrifvelse till Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att skyldigheten att vid resor inom Sverige vara försedd med pass måtte upphöra, samt Norrmän vid resor till Sverige jemväl från sådan skyldighet befrias. Herr Friherre
Bilagan litt. €, innehållande ett sammandrag af bolagets vinstoch förlust-räkning för de 5 sista åren, risar, att för en köpeskilling af r:dr 1,113,000 skulle medeltalet af behållna inkomsten för dessa 5 år lemna en afkastning af nära 4 proc., att efter 1841 års behållna inkomst denna skulle stiga till nära 4Jj proc., och efter den för det genom olyckliga conjuncturer särdeles dåliga året 1843 ändå öfverstiga 3 proc. Att, delta oaktadt och fastän erfarenheten visat, att pä det hela canalinkomsterne varit i afbrutet stigande, bolaget troligen skulle emottaga det här ifrågasatta anbud, finner sin orsak deri, att då en stor del actier äro belänta, och då bolaget äger en skuld af omkring 400,000 r:dr, till större delen bärande 5 proc. ränta, skulle det, helst under förut anförda förhållanden för den närmaste liden, för actieiigarue vara bättre att för ett måttligt pris nu realisera sina actier, än att afvakta cu framlida större vinst, ehuru sannolik denna också vore. Ett sådant inköp hade också den stora fördelen, att inom Den 55 Angust i. 531 k or Inre tid kunna i allmänna rörelsen bringa en för densamma behöflig större penningesumma, utgörande en andel af Stateus lör pcnningecirculalionen ofruktbara besparingar. Men säger man, alla industriella företag, och ett sådant är Götha canal, förvaltas bättre af enskilda än af Staten. Men är förhållandet verkligen sådant? Götha canalbolag beslår af mer än 31,000 aclier, ställda på innchafvaren och sålunda i hvarje ögonblick underkastade ombyte af ägare. Inom gränsorna af det af K. M. utfärdade privilegium och af de af K. M. stadfästade reglor, är det efter bolagstämmobeslut som canalen förvaltas. Men vid dessa är sällan ett större antal actieägare närvar., det beror af en tillfällig öfvergång af större actiemassor från en till annan hand, att belt oell hållet förändra de åsigter, som vid bolagsstämmor göra sig gällande. Bolagets historia visar talrika prof härå.
Man hade förbehållit sig frihet att medgifva samma orasättningsrält, som i Bancodiscouten, med ^:dels afbetalning; 168 Don 9 November e. m. men just på grund af Rancoful!m:s anmärkn:r, att, vid lika fordelar i detta fall, fiirlora låntagare och uppoffra påräknad bancovinst till privatbankernes fördel, nödgades deputerade eftergifva sitt billiga anspråk, helst i annat fall ingen octroj kunnat erhållas. Del är på denna stränghet i omsätlningsvillkor, som missnöjet med privathankerne lill stor del grundar sig, och hvilket ytterligare steg, när deras styrelse började inskränka lånerörelsen till fyra månader. Det måste medgifvas, att de härigenom antogo utseendet, af en procenlerirörelse; men ehuru det i anseende till landets ställning blef elfecten, så var det visst icke meningen. Jag känner, alt man härföre hade Iva skäl: det ena att afskräcka allmogen, som tillströmmade med låneansökningar, det andra att ge bankcrne oftare ressource till uppfyllande af andre länsökandes behof. Säkerligen var det i sistnämnde afseende ett misstag; men det är icke så lätt att välja del bästa, när det börjar att gå illa i landet. Emedlertid finnas nu alla dessa läneanstalter både med sina grundfel och dem, som kunnat uppkomma af skadlig tydning utaf reglementerne. Jag tror, att man kan säga utan misstag, alt de fördröjt den kris för alla näringar, som nu är för hand, och att en dylik kris, dem förutan, några år tidigare inträffat. Hörde det till föremålet för detta yttrande, alt afhandla frågan om deras octrojerande under andra former, och vore tillståndet i landet så förberedt, som efter mina äsigter utgör villkoret för verkelig disconlering, så skulle jag i alla fall vidhålla milt påslående vid Smälandsbankens stiftande, och yrka fullkomligt uteslutande för den jordbrukande allmogen, för hvilken de egenteligen varit ett olyckligt experimentalfält. Linköpings, Calmar och Kronobergs län, der jag haft tillfälle att taga kännedom om förhållandet, bära derom säkra vittnesbörd.
När då Berger endast helt flyktigt, som det tyktes, betraktade henne, och med ett pröfvande: »som du vill, Maggie,» rättade sig efter den häftiga åtbörden, brast hon ut i tysta, dämpade snyftningar. Det var länge sedan hon hört ett sådant tonfall i hans stämma. »Nå, nå, Maggie — ingalunda är jag så oresonlig; vi ha alla mer än nog af att svara för oss själfva. Eller hvad menar du? — Seså, kom nu, så snart du lugnat dig.» — Hon lydde genast och beredvilligt. Nere på bryggan funno de konsuln. Å, Margit måste förlåta honom hans oartighet, men saken var den, att några papper, som tullförvaltarn ville ... och eftersom kapten Janson lofvat — o. s. v. Berger höll tålmodigt båten tätt intill trappan, tils Margit tacksamt lade sin hand på hans skuldra och varligt steg i. Huru olika mot nyss, för ett par, tre timmar sedan! »Har du värkligen kommit efter mig ... ensam, Sixten?» »Nej, det tillät jag mig naturligtvis inte: drängen väntar med häst vid hamnen,» — han tog vresigt en af årorna och stötte ifrån. Gardbergs urskuldande röst hördes ur dunklet: »Förlåt, förlåt, Margit! » han tyktes svänga med hatten. Efter några ögonblick ropade han igen, men längre ifrån och muntrare: »Ni får månsken snart, ska jag säga!» Mörkret hade redan så tilltagit, att man måste vara mycket van och hemmastadd för att finna vägen, i synnerhet mellan stenarna borta vid udden. Några ljus ur hytterna och från värdshuset stirrade på afstånd utåt sjön, och ångbåten utstötte på måfå ett hest tjut, som öfverröstade vågornas skvalpande och ljudet af årtagen. Under tystnad hade färden begynt, och under tystnad fortsattes den tils vidare. Margits trotsiga uppbrusning hade genast lagt sig vid kusinens första vänliga ord. Gråta ville hon inte ... nej, nej — och ändå droppade fortfarande en och annan tår i hemlighet ned från kinden.
Men redan vid abonnementsqvällen ett par dar derefter hade för mycket af den fint uppfostrade konventionela Stockholmska » familjeflickan » (som socialdemokraterna lära säga) kommit tillbakas och lagt en dämmare öfver dessa stallen. Färgerna, som frk. K. använder, äro de rätta, men det skall vara oljemålning, ej aqvarell. Sången är mer karakteristisk. Militärduon går med vederbörlig emfas, friskheten och ungdomen i röstmedlen samt de ogeneradt knipna höjdtonerna koramo här godt till pass. Somliga höga toner böra ansättas mer markeradt, så de fa tid svälla ut, alla tonerna böra i ett sådant nummer vara fasta och stadiga. Vibrato får användas i finalen, som naturligtvis blef framställningens Achilleshäl. Här böra intentionerna komma inifrån, sångerskans hjerta bör ge henne in hur hon bör sjunga och spela; den tacksamma yttre anordningen och frk. Klemmings bemödanden gjorde dock att hon fick bifall, som hon möjligen i en framtid kan lära sig förtjena. I andra akten var gång och sätt ganska bra till börja med. Chargeringen af vocaliserna kan utan fara hållas bjer-tare, noterna derjemte ej så prydligt läggas tillbaka. Det var här Jenny Lind satte det då för tiden mera lättantänd-liga Stockholm i lågor genom att daska noterna i väggen midt öfver den förskräckta fru Bocks hufvud. Upptåget med tanten gjordes genom fru C. Strandbergs mellan-komst bättre den första aftonen. Frk. K. hade sitt glansnummer i hymnen, som ej sedan Louise Michaéli haft att fröjda sig åt sådan röstglans. Afven föredraget var alldeles ypperligt, hr Arlberg kunde ej ha sjungit mer lifiullt eller — loyalt. Slutet genomfördes förtjenstfuUt, koloraturen var emellanåt litet skarp, men i allmänhet öfverraskande klar och smidig, apparitionen förträfflig, minspelet täckt, men för stillastående, särdeles i första akten då gesterna äfven kunnat vara mer militäriska likasom — svordomarne och stamp-ningarne. I sin helhet utvisar emellertid Marie vackra framsteg. Likaså Tonio med hr Strandberg.
Villig att deltaga i alla förefallande göromål — », ja, sådana annonser stå ofta att läsa i tidningarnas spalter och icke minst i Iduns. Det skulle aldrig falla en husmoder in — hur sparsam och fördomsfri hon än vore — att begära att få en barnjungfru, en ladugårdspiga eller dylikt mot ingen annan lön än maten, men utan ringaste betänkande ger hon den, som skall undervisa och uppfostra hennes barn, som skall vara ett sällskap åt henne själf, och som slutligen ofta får bära ansvaret för hela hushållningen, som ersättning för allt hennes arbete endast fritt vivre och kanske dessutom ett vänligt bemötande då och då och om julen ett klädningstyg och en flaska eau de Cologne — förmodligen att kläda sig på. Icke har husmodern därför något att förebrå sig? Jo, helt visst! Hon kan visserligen resonnera som så, att hon icke har tvingat nå- gon; hon har sagt sina villkor, och vill någon antaga dem, så är det godt och väl — hon tvår sina händer, men hon bör dock påminna sig den gamla satsen: » I husbönder, gifven edra tjänare, hvad rätt och billigt är! » Tänk på, att denna flicka, hvars hela tid du upptager med ditt arbete, i de flesta fall icke äger ett öre mer, än hvad hon själf kan förtjäna, och att hon behöfver något mer än sitt uppehälle för stunden, behöfver något dels till kläder dels för den tid, då hon icke längre kan arbeta, och då hon uteslutande är hänvisad till de besparingar, som hennes lifsgärning rätteligen borde hafva inbringat henne, men som hon dock icke kunnat göra. Tänk på, hvilken eländig ålderdom, en sådan varelse går till mötes, och säg mig sedaD, om du tror, att de penningar, som du besparat genom att knappa in på hennes lön, skola vara dig till någon välsignelse. I husmödrar, förhållen icke edra tjänare deras rättmätiga lön! » En oberoende flicka önskar plats mot fritt vivre » — ja, det är så trefligt och intressant att kunna berätta för vänner och bekanta, att man själf pröfvat på lifvets allvar, och att man kan, om man vill, försörja sig, och därför skaffar man sig för ro skull en plats på ett hälft eller kanske helt är.
Nådiga disposition i och för Ministerielle Utgifter är anslagen, livi ket Öfverskott i Vexlar derefter för Stats-Verkets räkning väl blifver försåldt och medlen upptagne såsom en serskildt inkomst, under benämning af Gours-Fprhöjningsmedel. Då denne tillgäng ej finnes bland StatsVerkets inkomster upptagen, och det synes ländande till en närmare beräkning af Statsintradernes verkliga belopp, äfvensom de Ministerielle Utgifternej, att all Inkomst i Vex - 1804 Stats-Utskottets Betänkanden. lar från Tullverket upptages i Hamburger Banco inom Column, men utföres i Svenskt Banco till det belopp, som instämmer med dagens Cours då de ingå; hvaremot Utgiften af anslaget för Ministerielle behofven likaledes borde upptagas till beloppet i Vexlar inom Column, men utföras i Svenskt Banco, efter den Cours, som vid utbetalningen äger rum; så har Utskottet ansett sig böra hemställa, det Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att sådant måtte uti StatsVerkets Räkenskaper från och med nästa års början iagttagas. Men som härigenom' en dilference skulle uppkomma, beroende på mer eller mindre från Tullen inflytande Vexlar och StatsContoirets större eller mindre behof af Utländskt mynt; så anser Stats Utskotiet, till vinnande af redighet i Räkenskaperne, att Cours-differencen bör, sedan Stats-Contoirets behållning i främmande mynt-sorter blifvit efter Cours balancerad, komma att antingen öka eller minska Öfverskotten för året; Hvilket allt dock vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 10 Junii 18x8. N:r a a 8. - y U» Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande öfver Riksdagsmannen från Öland Jon göranssons hos Hedervärda Bonde - Ståndet väckta motion, angående utväxling i Lands orter ne af Stats-Utskottets Betunkauden. lSoj nya Smärre Banco - och RiksgäldsSedlar.
Maj:ts och Rikets Kommers-Collegium ställda fonder och medel; kommunicerad Med-Stånden: I. 89, R. 89, B. 573; II. 4, A. 4. —, Rikets Ständers Justitie-Omhudsmans Embets-Berättelse för år 1860: I. 31, R. 31, B. 181, 196, A. 196. —. Rikets Ständers Justitie-Omhudsmans Embets-Berättelse till innevarande Riksdag: I. 31, R. 31, B. 181, 196, A. 196; B. V. 331. 353, A. 353; B. VI. 56, 61, A. 61. —, Rikets Ständers Kormnilterades till Tryckfrihetens vård, till innevarande Riksdag: I. 31, R. 31, B. 90, A. 92. Berättelser, Rikets Ständers åren 1860. Beställningar, om den ändring i 28:de §:n Regerings-Formen, att till vissa sådana må kunna utnämnas bekännare af annan tros - — B — 29 lära, än den rena Evangeliska: B. I. 132, 133, 333, 358, A. 358. Besvärs-skrifter och inlagor hos Rikets Hof-Rätter och Kongl. Maj:t, angående antagande af ett stadgande orri parters förpligtande att vid dylika skrifter foga de öfverklagade Utslagen, tn. fl. handlingar; motion af Friherre Magnus Armfelt: se Motioner, Bevaknings-befälhafvarne vid Krono-häktena i Eskilstuna, Norrtelje och Kungsbacka, angående beloppet af arfvoden för dem: I. 486, 493, R. 493; B.
Jämnföres härmed förhållandet den 1 Januari! 1820, då balancerade skulderne uppgingo till Nio Millioner 987,167 Rd. 26 sk. 10 r:st. samt balancerade Tillgångar och Fordringar till Tre Millioner 462,619 Rd. 2 sk. 11 rist. allt Svenskt Banco, så befinnes, att, när Fordringar och Tillgångar afräknas ifrån Skuldbeloppen, Riksgälden blifvit, under de a:ne år, för hvilka Räkenskaperne nu granskning undergått, förmindskad med 3i 1,086 Rd. 22 sk. 4 r:st* Banco. Då vi anföre detta resultat af 1820 och 1821 årens afslutade Räkenskaper, håfve vi ansett oss böra fästa särskild uppmärksamhet derå, Att Riksgälds-Contoiret, å ena sidan, fått upp - Revisorers Berättelse. bara inkomster och, å den andra, fått vidkännas utgifter af sådan beskaffenhet, att de i förväg icke kunnat till större eller mindre belopp tagas uti någon säker beräkning, utan i det närmaste äro att anse såsom eventuella. Från Kongl. Stats-Contoiret äro, år 1821, levererade följande Summor, nemligen: 1:0 Öfverskott för åren 1816, 1817 och 1818, å förslagsvis beräknade Stats-Verkets Inkomster B:co Rd. 66,23g: 6. 5. 2:0 Öfverskott för år 1819 å d:o 36i,285:38. 5. 3:o Bespardt Anslag för Högstsalig Hennes Majrt Enke-Drottningen HEDVIG ELISABETH CHARLOTTA, för år 1821 . 56,018:24.'—• 4:o Skillnaden emellan Förslags-beräkningen af den tillEmbetsoch Tjenstemännens Löner uppförde Spannemål och Riks-Markegångspriset för år 1821 54,258:11. ■—•