Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr b:ko, så upkommer en summa af 360 R:dr s. m. Dertill vill jag lägga 40 R:dr, för att fylla beloppet 400 R:dr b:ko, samt underställa R. o. Ad. att åtminstone denna summa måtte beviljas Frih. Bennet, i st. f. den föreslagna medaljen. Gr. Mörner, Carl: Det har icke kunnat undfalla Riddarh.- Utsk., lika litet som hvarje medlem af detta hus, att Frih. Bennet eger stora förtjenster i afseende på ordnandet af allt hvad till Riddarhus-salen hörer, samt att han i öfrigt egnat en sorgfällig och oafbruten vård åt Riddarhusets angelägenheter. Utsk. var länge tvehogset i valet af det vedermäle utaf R. o. Ad:s välvilja, som Utsk. ansåg sig böra föreslå R. o. Ad. att tilldela Frih. Bennet. Flera förslag i detta hänseende framställdes, men man ansåg slutligen, att öfverlemnandet af Riddarhusets guldmedalj vore det mest passande sättet att uttrycka R. o. Ad:s tacksam - 94 Den 4 JI a r s. het, isynnerhet som denna medalj redan en gång förut blifvit för likartade, ehuru vida underlägsna förtjenster, utdelad. Vid 1818 års Riksdag beslöt R. o. Ad. med acklamation att denna medalj skulle gifvas åt Frih. Klingsporr, hvilken, ij egenskap af Riddarhus-Direktör, haft tillsyn öfver en å Riddarhusets yttre murar verkställd reparation. Hr von Hartmansdorff har förklarat sin synnerliga belåtenhet med Frih. Bennets tillgöranden och har äfven medgifvit att de äro mera än vanliga. Jag hemställer till Ilr von Hartmansdorff serskildt och (ill det Högh Ståndet i allmänhet, huruvida en penningesummas öfverlemnande till Frih. Bennet kan anses vara ett passande och R. o. Ad. värdigt sätt att afbörda den tacksamhetsskuld, hvari R. o. Ad. till nämnde Frih. står.
I följd af min befattning såsom Värd.erings-Rådman har jag ofta måst besöka desse slags näringsidkares boningar och funnit samma elände under många variationer, och jag hänvisar till den nyligen å Södermalm, under benämning af Prins Carls Skola, inrättade uppfostringsanstalt för missvårdade barn, och man skall öfvertygas derom, att de fleste af dessa barn tillhöra sådana föräldrar jag omnämnt eller med dem lika beskaffade. Om nu desse ynglingar utan stadga, erfarenhet och resourcer till hastigt uppnående af välstånd och oberoende, i stället att kasta sig in uti förtidiga familleförhållanden, hade arbetat några år hos Mästare på verkstad, så hade de ju varit nyttige för andra och gagnat sig sjelfve. Vidare förekomma emot ofta åberopade förslag följande anmärkningar: 1:0 att man velat ställa hsndtverks-gesäller under tjenstehjons-sladgan, hvilket jag anser vara högst olämpligt, helst dessa äro just de, hvilka skola ingå uti och utgöra en del af Rikets 3:dje stånd, och ett så beskaffad! stadgande tilläfventyrs skulle afhålla många föräldrar, att låta sina söner genomgå de vanliga graderne för mästerskaps vinnande. Det härmed åsyftade ändamål, eller att förekomma det lika allmänt som rättvist öfverkiagade oskicket med Gesällers kringstrykande, kan dessutan lämpligen vinnas derigenom, alt Gesäll antages i Mästares arbete på minst tre månader; 2:0 att man föreslagit, det idkandet af flere olika näringar må en person tillåtas. En så beskaffad sammanblandning skall ofelbart leda derhän, att den förmögne handtverkaren gynnas på den mindre bemedlades bekostnad, enär det skulle ankomma endast på förlag, att i stort omfång förena flere handtverk, eller till bildande af fabriks-anläggningar för handtverk, hvilket förhållande åter skulle conih. lill R. Sl. Prot. l834• 7 Sami. a Afd. j io:de Häftet. iS Xagsamt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
G ullivers 2. resa. 7. och en Mayne natt. E Tigerjägaren. Marryat. Cooper, Hjortdödaren. O A 9 ' S A 4. Robinson Cruse. Kristofer 10. endast 50 öre. J ÖRE. I F O S. HVARJE DEL Kolumbus. 5 0 EN SAMLING AF DE YPPERSTA ARBETEN I BEARBETNING FÖR BARN OCH UNGDOM. Berättelser, / '. Campe, Jules Verne, Jorden rundt på 80 var 10 DELAR NU UTKOMNA. Odds # 1 + J dagar. Oelenschläger, P3 K. CO OrC °2 v a. • C saga. DELETOR. ETT NYTT, OSVIKLIGT, SMÄRTFRITT LIKG TORNSMEDEL (BÄTTRE ÄN Collodin OCH ALLA, JANDRA LIK TORNSMEDEL) BORTTAGER FULL^ KOMLIGT LIKTORNAR MED ROTEN INOM KORTASTE TID. INLAGDT I ELEGANTA KARTON" GER BAR Deletor DEN stora fördelen FRAMFÖR ALLA DYLIKA MEDEL, ATT MAN STAN« DIGT BÄR DET PÅ SIG. HVAR OCH EN Z SOM HAR LIKTORNAR SKALL SKATTA SIG 3 LYCKLIG EFTER ATT HAFVA AN VÄND T DeUior * C HVARJE KARTONG KOSTAR 1 KR., SOM IN5 SÄNDES SOM POSTAN VISNING ELLER I SPAR» T MÄRKEN. POSTO. TELEGRAFADRESS » DE* " LEROR », MÖRSIL. [623] S F M Ä R E R rekommenderas. Pris å billiga H A T N D S K A R, for •f-t hvilkas hållbarhet M ansvaras: 4 knappar, breda silkessömmar kr. 1 • 50 O 5 smörknäppen, d:o d:o kr. 2: - 0-knapps Mousquetaires U kr. På P. G. Bjurströms f ö r l a g i dag utkommit: vid re22 46.
Jag erkänner gerna alla olägenheterne af täta Riksdagar med närvarande former och Representationssätt, som förorsaka så bet}Mliga kostnader, att det gifves Städer, hvilka i Riksdagsarfvoden betala mer, än det belopp, hvartill deras årliga bevillning uppgår, och att äfven bland PresteStåndet Riksdagskostnaderne uppgå till otroliga summor; men om man än är ense om att detta bör afhjelpas, bör det likväl icke ske på den vägen, att man uppoffrar Folkets rättigheter. Jag vågar ock uttrycka den mening, att den siste värde Talaren ej lagt så i8^ Den n Febr ua rii f. m. mycken vigt på denna omständighet, som vederhordt, då lian afvisat min anmärkning endast dermed, att då de tre valde Stånden sjelfve tagit det ifrågavarande beslutet, vore det mindre nödvändigt för Ridderskapet och Adeln att dermed befatta sig. Jag tror likväl, att liksom Ridderskapet och Adeln, vid så mångå föregående tillfällen, fått godtgöra hvad mindre besinning i de öfrige Stånden vållat, är det äfven i detta ögonblick af vigt att Ridderskapet och Adeln söker förekomma de vådor, hvartill de öfriga Ståndens beslut i framtiden kan leda. Ty om man ser den arbetsflit, som vid de senare Riksdagarne ägt rum, och jemför den med hvarje Riksdags ökade tidslängd, lärer det ej få anses såsom någon omöjlighet att nästa Riksdag kommer att räcka i 2 å 3 år; och om det går, såsom hittills, att man i början af Riksdagen opererar för Utskottens tillsättande i rak strid med opinionen, och sedermera söker genomdrifva sina förslag i samma anda hvilka måste framkalla det häftigaste motstånd, så är det till och med nödvändigt att Riksdagarne skola blifva allt längre och längre, särdeles om Riksdagstaktiken fortgår på den höjd, hvartill den nu hunnit, att man afväger tiden för hvarje vigtig frågas behandling på sådant sätt, att man leinnar ett år emellan dess väckande och afgörande, emedan man derförinnan ej hunnit tillräckligt operera på opinionen.
Hemman med lägre eller högre mantal, än ett helt, erhålla skatteören i förhållande dertill; och då sålunda för den i mantal satta jorden medeibevillningsbeloppet, fördeladt proportionsvis på alla större eller mindre hemman och för hvart och ett af dessa uttryckt i skatteören, blifvit uträknadt, återstår att uträkna, huru många skatteören böra tilldelas hvarje annat beskattningsföremål inom kommunen, efter det förhållande, som eger rum emellan dess i taxeringslängden påförda statsbevillning • och nvedelbevillningsbeloppet för ett helt mantal. Ofver de resultater, som af en på dessa grunder verkstäld uträkning uppkomma, skulle en längd för hvarje år upprättas, så ordnad för vederbörlig granskningsbarhet som i 60 § föreslås, och denna längd tjena tiil grund så väl för utdebitering af de kommunalutskylders belopp, som för året påkallas, som ock för en hvars rösträttighet och röstvärde i kommunalstämman; och ehuru uti 8 § föreslås, alt den som för alla andra beskattningstitlar, för hvilka lian kunde taxeras, än i mantal satt jord, sammanlagdt icke tiil fem skatteören kari uppföras, ej må få utöfva rösträtt, har likväl denna rösträttens gräns icke ansetts böra tillämpas på hemman, hvilka, huru små de än må vara, i alla tider och äfven enligt 1843 års Förordning, som icke medgifver rösträtt för ett bevillningsbelonp under 2 r:dr 24 sk., eller, såsom det sedermera år 4837 blifvit bestämdt, under 2 r:dr r:mt, ansetts vara till rösträtt berättigade. Genom den sålunda af Comrnitterade föreslagna method för beräkning af skattskyldighet och rösträtt skulle de olägenheter undvikas, som uppstå af ett till specifik siffra i lag bestämdt likhetsförhållande emellan bevillningsbelopp och mantal. Ett sålunda bestämdt förhållande blir alltid mer eller mindre godtyckligt, och hvarje ändring i beviilningslarifferna måste dessutom medföra förändring äfven deruti, då deremot den nu föreslagna methoden lika väl kan tillämpas, ehvad den allmänna bevillningen utgår efter högre eller lägre tariff.
Successionen efttr honom allenast at ste nä interim, sä at hans närmaste Successor samt sedan widare, ärbälla till Spstlornes förwaltande, emot the Bestallningarne ätfoljande Loners ätnjutande, behörige isoustitutoricker, til thesi Sj-stian blifwer vacant, susririL Unnccllcun then samma äter tilträdcr, tä hwar gätt til sin förra tjenst och lön tUbaka; Men lä en JustitaUnncelier emillan Riksdagarne igenom dödsfall eller befordran afgär, täcktes Eders Kongl. Maj:t med Räds Räde pä lika sätt, som the andre förtroendes-tjenster, dock allenast nä inwium til Riksens Ständers sammankomst, Ämbetet besätta. Pä thel ock Justitia slLncclleren sä mycket mer obehindradt mä kunna stöta sit Ämbete, är Riksens Ständers tanka, at ehuru honom alltid obetagit wara bör, at i Eders Kongl. Maj.ts Lag kommission och Nedre lievisionen tilstädes wara, när han sjelf sä nödigt sinner , bör dock pä intetthera stället, jämwäl icke i nägot anuat ^ublic^uet wärk eller Lxtra. Lommission sä-om Ledamot brukas och anses, mindre honom äligga, at biwista Förhör i Nedre lievisionen, eller hafwa spccielt inseende öfwer Föredragningarne i Rädct, samt Lrotocollers och kxpsäitioners förfärdigande m. m., som tbe 4 första §. Z. r 17Z7 ärs Instruction omförmäla, emedan sädant bör tilhöra dels hrvarje föredragande lievisionsLecreterare, jämte LeneraHuäiteuren för the§ 118 Den i5 Maj. saker, dels lämpeligare bora ligga til then äld. ste Kevi5ion8 - äecr6terAren8 särstildte tilfpN?
Pr. VI Rand. 24 \ 5;o Den ig Julii e. m 9 §♦ Directionen utser vid svarar mot io§. hvarje års början inom sig i Directionens tvenne Ledamöter, hvilka Förslag, skola hafva inseende öfver räkenskaperne och allt hvad sorn hörer till KammererareContoiret, samt i följd deraf ett halft år hvardera vårda den ena af nycklarne till Pantkistanl samt de i densamma, edligt upprättade före teckningar, förvarade Lånehandlingar, hvadan han bör under samma tid vid Documenternes uttagande eller inläggande alltid sjelf vara tillstädes; en Ledamot, hvilken med biträde af RiddarhusSecreteraren skall hålla noggran tillsyn öfver RiddarhusArchivet, och de genealogiska Tabellerne; en Ledamot hvilken skall efterse de till Riddarhusets tomt hörande byggnader och alla öfriga Riddarhusets economica, samt slutligen tven* ne Ledamöter hvilka skola hafva tillsyn öfver behandlingen af alla vid Riddarhuset uppkommande frågor af juridisk beskaffenhet. Ben 19 jula e. m. 371 IO §. Sist en männel före den Svarar mot n §. i tid då Lagtima Riksdag inDirectioneniFörfaller och genast efter det slag. kallelsen till Urtima Riksdag blifvit i Hufvudstadens Kyrkor uppläst, låter Directiojnen i Tidningarne kungöra och erinra huru Fullmagterne till den blifvande Riksdagen böra, enligt RiddarhusOrdningen inrättas, hvad som bör iagttagas om inträde å Riddarhuset skall vinnas, samt i öfrigt besörja, att i uppropslistan varder antecknadt, allt hvad som kan föranleda till hinder för en ätt, att få utöfva sin Representationsrätt, äfvensom att serskilte af RiddarhusCancelliet upprättade Och i HofRätterne med de der befintelige anteckningar jemförde sammandrag, öfver de vid Riddarhuset samlade underrättelser, sorn kunna förhindra särskildte LedamÖser af Ridderskapet och Adeln, att intaga Säte och Stämma, varda vid uppropslistan bilagde.
Proposition, N:o 26. gå att, med eftergift för ett ännu allmänt rådande, örn ock vilseled t, begrepp om en sådan husbehofsbrännings nytta för jordbruket, tillstyrka, att den med de begränsningar, som blifvit föreslagne, måtte tills vidare medgifvas åt elen mindre, så väl som åt den större, jordbrukaren. Härvid vore icke fråga om den bränvinstillverkning i något större skala, som en stor del hemmansegare af bondeståndet i alla provinser och i vissa orter nästan uteslutande utöfva såsom binäring vid jordbruket, utan om det slag af bränvinsbränning, som endast afser tillverkning till husbehof oah hvilket vanligen sker med så föga kunskap om sättet och så ofullständiga inrättningar, att utbytet sällan svarar emot värdet af de använda produkterna. Förbud mot utöfning af detta slags bränvinsbränning skulle dessutom leda till många lagöfverträdelser och blifva svårt att handhafva, hvilket erfarenheten så väl i andra länder, som i Sverige, bekräftat. I Danmark blef, genom en Kongl, förordning af år 1773, bränvinsbränning på landet förbjuden, och tillverkningen förvandlades till fabrikshandtering i stad. Ehuru bränvinsbrännings-afgiften, derstädes beräknad efter mäskekarens rymd, icke vore öfverdrifvet hög, omkring 8 sk. banko för hvarje kanna sexgradigt bränvin, och ehuru, i följd af landets beskaffenhet och tätare befolkning, samt genom lillvaron af en talrik accisoch tullpersonal, kontroller emot oloflig bränvinsbränning vore vida lättare att der handhafva, än i Sverige, hade likväl lönnbrännerier på landet så tilltagit, att Kongl, danska regeringen fann sig föranlåten att genom påbud af den a3 Februari i843 förklara, att de, som under den förflutna tiden hade olofligen bränt bränvin, kunde inom en bestämd dag, med befrielse från ansvar för öfverträdelsen, i allmän vård, mot ersättning derför af staten, aflemna sin bränvinsredskap, då endast i Jutland blefvo aflemnade 11,000 bränvinspannor, som varit olofligen använda.
Handeln, modernäringen för stadsrörelse, fortgår under samma förhållande som förr, och är egentligen grundad på minuthandel samt på export, hufvudsakligast af bränvin. Förr än Ahus hamn blifver färdigbyggd och vattenkommunikationen öppnad emellan staden och Åhus, kan ej större handelsrörelse uppstå. Emedlertid är stadens torghandel med landtmannavaror betydande, och en bytesplats såväl för slättsom skogsbygdens invånare, som der finna en säker och lönande afsättning för deras landtmanna produkter. Stadens inkomster af Tolag, Hamnoch Rropenningar, Rarlast, Mätareoch Vågpenningar, hafva under sednare åren, såsom följd af den Iifliga skeppriingen vid Åhus, stigit så att de år 1847 utgjorde 2,379 R:dr 32 sk. 4 rst. Banko. De stadens handlande tillhöriga fartyg utgöras af 4 skonerter och 2 slupar af 179/535 svåra lästers drägtighet. År 1847 funnos inom staden 162 mästare, 102 handtverksoch fabriksgesäller samt 290 lärlingar. Förmögenheten och slöjdskickligheten hafva ej visat några förändringar och bibehållas i likhet med föregående åren. De här befintliga fabriker äro, tillika med en i staden förut inrättad, men till sin hulvudsakliga del för några år sedan till landet förflyttad klädesfabrik, 3 garfverier, 4 färgerier, 1 kam-machin, 2 urfabriker, 2 spegelfabriker, hvilka lyda under Hall-Rätt. Klädesfabriken, som använder 14 arbetare, är i full verksamhet och utgör tillverkningspriset för år 1847 19,569 R:dr. 1 staden finnes ett boktryckeri, som sysselsätter 10 personer. År 1847 hade staden 13 tillåtna krogar och källare. Fattigvården inom staden verkställes i enlighet med ett laststäldt TattigvårdsReglemento. 1 samma mån som detta reglementes föreskrifter blifvit elterföljda, har ordningen tilltagit och tiggeriet förminskats.
* Alldeles i motsats till grundtvigianismen, kommer den inre missionens spridning af lefvande kristendom ständigt att vara liktydig med spridningen af en ljusskygg, kulturfiendtlig fanatism, som öfver allt måste göra striden härstädes skarpare. Ju mera lefvande helvetet manas fram för det religiösa medvetandet, ju mera oförsonligt måste de, som först och främst äro dömda till helvetet, gripa till vapen för sin existens. Jag har nämnt professor Basmus Nielsen såsom utgången från Sören Kierkegaard; efter att hafva emanciperat sig från honom, kom han i intim förbindelse med grundtvigianerna, men den enda verkan deraf, som kan spåras i hans uppträdande, är den för hans filosofi visserligen icke gynsamma utvattningen i populära föredrag, hvilken bidragit till att föröka det sväfvande och tvetydiga i hans ställning inför de religiösa spörsmålen, närdt af hans sprittande, kameleontaktiga vältalighet, hvari ofta » infinner sig ett ord. just der begreppet fattas ». Han är ännu trogen sitt gamla problem om tro och vetande med sitt bekanta lösningsförsök: dessa principers » absolut olikartade beskaffenhet »; i en festskrift vid vårt universitets fyrahundraårsfest (1879) behandlar han det; han berör det i sin » Almindelig Videnskabs Som man finner, är Danmark nog lyckligt att ega en motsvarighet till vår berömda » evangeliska » fosterlandsstiftelse med * dess kolportörsväseu och drastiska predikokonst. Red: s anm.lsere » (1880) och enligt hvad man berättar är det ock ämnet for en af handling, han som rector magnificus skrifver till uni-versitetsprogrammet på konungens födelsedag. Oaktadt han ännu håller fast vid » ett genom undret be-stämdt gudsförhållande » såsom » religionens oafvisliga fordran » och förfäktar » ett frihetslif, som blott religionen kan gifva », synes han dock alltjemnt blifva radikalare i sin ställning mot det positivt dogmatiska, och hela sidor igenom skulle man kunna tro sig läsa en fritänkare.
Herre jes tingen, är det lejon? ( s u c k a r ) Åhå, det är allt bra sorgfälligt, att jag aldri ska få komme dit opp och se på tåckre rare saker. Var du någon g ång på Operan, Per? På Opera? Ne-ej, men jag var en gång och såg på spetakle. Om du feck se tåcke, Stina, då skull' allt ögena trille u r skal ln på dej. Nå, hvad såg du för ett spektakel, Per? Jo, det ska jag tal e om för Mamsell Lotta. Jag geck in i det der store huse ve Gustaf Adels torg, och der köpt' j ag mej ett kort utåf e Mamsel l, som stog innafö r ett hål på vägga. Se'n visa' di mej månge månge trapper opp änna inunner take, och der satt jag och titta' ner på det myckne g ranne folke och på e hög målad vägg medt f ramför mej, med Per. Lotta. Per. Wilhelm. Per. 15 en konstig fågel på ja, j ag kund' tycke, att det skull' vare liksom e gås, som had' flöge opp och satt sej på e g rinn. Jag tänkte, att det inte var nånting mer te s e på der nere, utan j ag vänd' mej om och såg på folke, som stog bakom mej . Men när jag se'n titta' ner igen, då må Mamsell tro, att j ag bl e storögd och skrek te: "hvar hundra djefler tog vägga vägen?" För se, den granne vägga var borte och jag såg i s tälle inåt ett stort, rart rum. Och der kom det nu in en hop herrskapsmennisker, den ene efter den andre, som va' så brok ige och granne, så jag aldri dess make sett, och di fäkta' s å här med armera och orera' s å v ackert, så ett qvinfolk bredve mej snöfta' och gret.
så,g en gång en af dessa i liflig dispyt med en arbetare om nå,gon betalning, jag vet icke för hvad. Arbetaren skrek, gestikulerade, hetsade upp sig, negern s&amp;g p&amp; lugnt och öfverlägset; nar arbetaren hade slutat, tog han ett silfvermynt - troligen mer än den summa som dispyten gallde - kastade det p&amp; bordet med en oefterhärmlig min af förakt f6r sin&amp; saker, steg upp och gick. Det såg ut som om han hade kommit p&amp; det klara med, att det var under hans värdighet att gräla om ett par francs. Arbetaren blef så, flat, att man sällan far se en fransman bli det så pass, han skrek och begarde förklaring - men negern gick stolt sin gamig som en ngud p i molnn. Bredvid ett af de m h g a st&amp;nden, der man säljer bananer, ananas och dylikt, s t t en ung negrinna. Hon hör inte till expositionsnegrerna, hon ar mycket finare an si, klädd i en svart moarékladning, som smyger sig tätt till de utsOkta. ste axlar och till en rygg, som aldrig blifvit sned eller kullrig genom lutande öfver skolpulpeten. Jag tittar henne riktigt nära i nacken, för det är så lustigt att se hur det knollriga negerhåret har stretat emot att sättas upp i modern virning, och hur det till sist har blifvit besegradt. Men jag undviker att se henne i ansigtet, for jag vill inte grumla intrycket af den mest välväxta rygg jag niigonsin sett. För resten kan man inte neka, att den der expositionen af infödingar ibland stöter litet på, menageri. Man fiir i de s i kallade ninfödingsbyarnan se dem arbeta, äta, ja t. o. m. göra toalett.
Hennes närmaste framtidstanke är nu att i hufvudstaden till hösten söka åstadkomma en föreläsningskurs för mödrar — en serie populära föredrag af fackmän inom olika ämnen, som särskildt kunna hafva betydelse för hemmens oeh det uppväxande släktets danarinnor, såsom » Hemmets hygien », » Barnapsykologi », » Förhållandet mellan hemmet och skolan » o. s. v. Fru Linder har redan lyckats intressera flere framstående personer för denna sak, och med kännedom om hennes energi oeh organisationsförmåga äro vi öfvertygade, att hon ej kommer att släppa den, förrän hon fört den till ett lyckligt slut. Genom sina intagande personliga egenskaper, genom sitt vänliga, öppna och friskt humoristiska väsen har fru Gurli Linder förvärfvat en talrik och hängifven vänkrets, och äfven inom de kretsar af hufvudstadens sällskapslif, dit hennes mans och hennes egna vetenskapliga och ideella intressen förnämligast hänvisa dem, är hon en uppburen och eftersökt deltagarinna. N — g. J. * de Musset. / los gamla fröken. lag var enhvar den 15 dennes afseende mare på måhända insänder Iduns redogörelsen förtjäna, ett godt julnummer. i n:r 4! som före förslag med Se den närmamma gången om att vara på visit. snäll och stilla, jag satt men där på blicken Nog af var flög en stolkant ytterst förundrad hit det sant, tunga att hon blommors var guld illa, och dit. svåra var rik: hela ramen kring den i krabbrödt snibblif klädda damen, som På öfver soffan pärlhvit hängde kanapé förgyllningskant, bestod Af sken af fanns ock och små vårprakt brokigt en var silket hvilket gröna glänste bjärt glad det styfva ett mönster, sippor samma men drottninglik. och på i möbeltyget blad. hvarje mattan; stol, nyss förlägen jag trampat i ett blomsterhaf, försvunno Bland mjukt hundra bland där lilja småting, stegen och viol. som man spridda ser, det fanns när också timmen en morian slog, han med klocka; syntes sirligt bocka och vifta med ett litet Där fanns en hon färdig stod stjärnbanér. danserska, med till piruett snibbskor himmelsblåa.
N:o 5, sid. ti, yttra att Utsktn vidblifva deras i förra betänk. uttryckta tillstyrkan, att en fullständigare lagstiftning, rörtde enskilda banker, än den, som nu finnes, måtte varda af R. St. beslutad, och yttra det på ett sätt som påkallar beslut af R. o. Ad., och detta Utsktns yttrande blifvit bestridt af Hr Rosenblad med flera och propos. på motsatsen blifvit begärd, R. o. Ad. torde finna att detta vore den punkt, som först borde afgöras, och anhöll Hr Landtm, att R. o. Ad. nu mätte inskränka discussionen lill den frågan. Hr Hjerta, Lars: Jag hade redan förr än Hr Landtm, gjorde denna propos. anmält mig, för att få yttra mig i en riktning alldeles motsatt densamma. Jag tager mig friheten nämna några skäl derför. Atskillige talare hafva här framställt frågan om huruvida en ny lag behöfves; man har talat om Östgötha-banks bolagsreglor o. s. v. Jag hemställer vördsamt till R. o. Ad., om icke allt detta endast är att borttaga tiden med en öfverläggning, som säkerligen icke leder oss ett enda steg närmare till målet. Hvad beträffar den propos., som Hr Rosenblad yrkat, och på hvilken Hr Stråle sedermera ingått, så måste jag för min del på det högsta protestera emot en så grundlagsvidrig proposition. Förhållandet är här, att Utsk:n hafva ansett nödvändigt att en lag göres; Utsk:n hafva dertill uppgifvit ett förslag, indeladt i särskilda §§ och punkter. Det finnes visserligen intet, som kan hindra de värda ledamöter, hvilka sådant önska, att säga det de ej anse någon lag behöflig, ty yttranderätten är fri; men det är också alldeles gifvet, att de ledamöter, som önska, alt Utsktns betänk, må blifva pröfvadt, också hafva rättighet dertill, och något annat kan jag 4i6 Den 18 Februari f. m. ej finna öfverensstämmande med Reg.F:ns föreskrifter.