Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 6 April i7stv, jär under hela ransakuingen och framgent wara okänd, hwar,'genom kan hända att den anklagade ffulle komma att dömas af sjelfwa angifrvaren, som enligt Författningarnc äger anRl i böterne och det gods han förklarar för consisqueradt, utan att en sadan olaglighet kan genom Partens inwändning förekommaeller genom dest ätalan rättas; hafwa Riksens Stander ansett en sadan Organisation alldeles oförenlig med den säkerhet, som genom Domstolar bör bäda äspftas, och uti allmänna öfwertpgeistn om owäld Libehallas. Uppä desse grunder anhästa Riksens Ständer hos Edcr Kongl. Maj-t i underdänighet, att, med uphaswande af de hittills existerande Gränft - och Sjö - Tulls samt Accis-Ratter i Räder mätte sörordnas: i:o Att RZdstufwu-Rätterne i Städerne hädanefter mäga till ransakning och afdvmande uptaga atta de Mäl, som de därwarande Sjö-Tlullsoch Accis-Nätter, enligt nu warande Författningar tillhöra, emot ätnjutande af lika Expence-Medel och Expeditivns-lösen, som Sjö-Tulls Rättcrne hittills tillkommit. 64 Den 2 April.
Efter denna korta afvikelse inpå nya testamentets område återvända vi till den äldre judiska litteraturen, för att taga i betraktande dess i messianskt hänseende vigtigaste monument, den så kallade Henochs bok 24, hvars märkvärdighet ökas deraf, att den blifvit åberopad i Judas’ (1, 15) 25 och använd i Petrus’ andra bref. Författad kort efter Daniels bok [prof. Dillman, som öfversatt den från etiopiska språket, antager omkring år 110, prof. Ewald omkring år 150 före Jesu födelse] uti en tid, då den nationella andan uppbjöd alla krafter till sjelfförsvar mot den påträngande helleniska bildningen, utgör denna bok det första bekanta försöket att gentemot den grekiska visdomen och den bland judarne kringsiggripande skepticismen upprätta ett system af rent biblisk verldsåskådning, samt åsyftar tillika, i den antagna gestalten af gudomlig uppenbarelse 26, att upplifva de frommes uti Israel mod och förskräcka hädarne med bebådandet af Messias’ ankomst och den förestående verldsdomen 27. Det var naturligt, att en författare, som hade ett sådant syftemål, skulle med förkärlek teckna bilden af Israels väntade frälsare och i denna samla till ett helt de spridda drag, som vore att finna i profeternas skrifter och i rabbinernas kommentarier. Och då det inflytande, som Henochs bok utöfvat, ingalunda varit inskränkt till dess författares samtid, utan sträckt sig med säkerligen förökad kraft till efterföljande generationer och låter spåra sig på mångfaldiga ställen i nya testamentet, ej blott i de förut nämnda brefven, utan ock hos synoptikerna, hos Paulus och i Johannes’ uppenbarelse; så är det af största vigt att erfara, hvad ifrågavarande verk lärer om Messias’ natur och mission, och hvad det menar, då det betecknar honom med just de namn, hvilka Jesus företrädesvis använde om sig sjelf, nämligen „menniskans son“ och „Guds son“. Vill Henochs bok dermed säga, att Messias är Gud?
Och likväl påkallas af allmänna rösten uppmuntran och stöd för Konstfliten och idogheten och det blir alltid en sanning* att ingen gren af Industrien, dä den äger en god syftning, är så obetydlig att den icke fortjenar afseende. t det jag vördsamt anhåilef att Högloflig^ Ridderskapet och Adeln ej täcktes med misshag omfatta min framställning, vågar jag, i enlighet med min förut gjorde Motion, föreslå: Ett öka t! t anslag i allmänhet, till uppmuntran och skydd för de fria Konsterna, hvars belopp Stats-Utskottet sjelf täcktes efter omständigRidd. och Ad. Fröt. lil. Bi 45 , 4$. 3f4 Den 17 Februarii. heterna bestämma, samt att den mindre föreslagna Summan ti'l Lithographiens införande, måtte under samma Hufvud-Tittel utgå, till ett belopp sf 2000 R:dr Banco, såsom ett Räntefritt Lån, under fem års tid, eller till nästa Lagtima Riksdag, att beviljas åt den, som med insigt i nämnde sak, kan åtaga sig inrättningen af ett Lithogrtphiskt Institut, på sätt att han till det Allmännas gagn, förmår svara emot det honom beviljade förtroende, Begärdes på bordet. Herr Mannerhjerta anförde vidare skrifteligen: I mina förnyfde Motioner om förändrad riktning för Exclusiva Privilegier, har jag mera sökt visa den skadliga verkan af de nu gällande, än jag tilltrott mig utföra det Reglementariska af de Författningar, som borde intaga deras ställe. Jag har således endast framställt allmänna Principer till grund för den nya byggnaden; men jag har likväl tillförene hänvisat till Franska Brevetterna och Engelska Patenterna, hvilka jag ansågo med någon förändrad form kunna lämpas till vårt Land. Som Enskildt tillhörde det mig endast antyda den förändring af Principe, jag ansåg i detta ämne kunna föra till allmänt bästa, öfverlemnande åt Utskottet att föreslå Stadganderna och vägleda de Auetoritcters vidare åtgärd, hvilka det åligger att till verkställighet befordra Riksens Ständers önskningsmål. Den ij Februarii. 35?
S, D. StatsUtskottets afgifna, den 24 dennes upplästa och då på bordet lagda Utlåtande, i an. ledning af Eullmäktiges från Blekinge Memorial, om tillökta Compagnie.mötesplatser för Länets Båtsmans.indelning, blef, uppå derom gjord proposition, af Hederv. BondeStåndet bifallet. S. D. Prot. Utdrag d. 27 Jan. 1818. 75 S. D. StatsUtskottets afgifna, och den 24. derines på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Riksdags och BancoFulimäktigen Anders Da. nielsson* från Elfsborgs Län Memorial, örn förbättring i aflöriingsvillkoren för KrigsRevisions-’ Betjeningen i Kongl. KarnmarRätten , blef, vid förnyad föredragning, af Hederv. BondeStåndet bifallet. S. D. Det, i anledning af Biskoppen Doc. tor Almqvists Memorial, om understöd af allmänna medel för Kyrkooch Prestegårdsbyggnåd i Neder Torneå Församling, af StatsUtskottet afgifna och den 24 dennes på bordet lagda Utlåtande, blef af Hederv. BondeStåndet bifallet, efter deraf förut skedd föredragning. S. D. Det, i anledning af f. d. vice Talmannen Jon Jonssons från Blekinge motion om Tullgarns Kungsgårds öfveriatande till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, Prins Oscar, efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessan, af StatsUtskotter afgifna och den 24 dennes på bordet lagda Utlåtande, blef af Hedevv. BondeStåndet bifallet,efter deraf förut skedd föredragning. S. D. StatsUtskottets afgifna och den 24 dennes på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Remiss, angående HäradsSkrifvaren Rydströms pension, blef, vid nu skedd förnyad föredragning, af Hederv. BondeStåndet bifallet. S, D.
— N:o 107. i anledning af återremisserna på Memorialet N:o 84. XX. B. 584- XXL 3. A. 38. B. 25o. A. 367. XXII. B. 116. A. 167. B. 243. A. 257. — N:o 108. till BorgareStåndet, angående dess i anledning af Memorialet Nto 87 förklarade gemensamma tanka. XX. B. 584. XXI. A. 3. — N:o 109. med föreslående af ett tillägg i 4 §• 3 mom. TryckfrihetsFörordningen. XX. B. 584- XXI. A. 3. ino. till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-och BondeStånden, i anledning af återremisserna på Memorialet N:o 99. XXI. B. 57. A. 80. — N:o in. med förslag till ändring i 1 §. 10 mom. TryckfrihetsFörordningen. XXI. B. 5y. A. 81. — N:o 112. med föreslående af ett tillagg vid 12 mom. 1 §. TryckfrihetsFörordningen. XXI. B. 5y. 1. gr. U. 25o. A. 36g. XXII. B. 243. A. 257. — N:o 113. med förslag till ändring och tillägg i 11 mom. 5 §• TryckfrihetsFörordningen. XXI. B. 57. Å. g5.
Majits uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att denna organisationsfråga snart varder bragt till slut, som, enligt hvad Rikets Ständer erfarit, dels de skogsslats-tjenstemän, hvilka redan finnas, äro i anseende till det öfvergångsskede, hvari hela skogsväsendet sedan lång tid tillbaka sig befunnit, försatta i den, vid jeniförelsen med öfriga Statens embetsoch tjenstemän, ofördelaktiga belägenhet alt icke vara på ordinarie stat uppförde, hvadan dem äfven är betaget allt tillfälle att komma i åtnjutande af de förmåner, som af de allmänna pensionsinrältningarne beredas, dels ock den genom lagstiftande magtens åtgärder länge yppade utsigten lill befordran inom skogs-stalen, oell tillfället att vid skogsinstitutet erhålla den undervisning, som för bildning lill skogstjensteman erfordras, förmått ett betydligt antal unge män att egna sig åt denna bana och aflägga de derför nödiga kunskapsprof, ulan att de emellertid sede rmera kunnat vinna anställning. Antalet af de från skogsinstitutet utexaminerade, men ännu icke använda eleverne lärer, enligt hvad för Rikets Ständer uppgifvits vara så stort, att hinder lör Skogs-slatens organisation icke lärer kunna härledas ur någon svårighet att finna lämpliga personer för de ifrågakommande nya platsernas besättande. Hvad härefter beträffar frågan om medel för de med skosförvaltningen förenade utgifters bestridande, så, ehuru del icke kan belviflas, alt hushållningen med Kronans skogar skall ej allenast bära sig sjelf, utan äfven, såsom i andra länder, lemna en ansenlig behållning till fyllande af andra Statens behof, lärer det likväl icke kunna med säkerhet beräknas, att ett sådant fördelaktigt resultat af det nya husbållningssättet genast skall visa sig.
St. vid sista riksdagen gjorda underd. framställningar varit påkallade af enahanda klagomål med dem, som i ofvanberörde motioner finnas anförda, och K. Dess utfärdade, här förut omnämnda circulär anbefallt vidtagandet af de utafR. St. äskade åtgärder, anse Utsk:n, som i allo dela de vid sista riksdagen i ämnet yttrade åsigter, något afseende å motionerna icke kunna fästas.’’ Efter detta Utsk:ns förklarande, hade jag trott att frågan för denna gång åtminstone skulle vara slut; men för bättre minnes skull tillstyrka likväl TJtskrn att ånyo till Konungen ingå med und. anhållan, att K. M. täcktes i förnyadt nåd. circulär anbefalla samtliga Dess Bef:h:de att noga tillse, det föreskrifterna i sistomnämnda K. bref, jemte circuläret af den i3 .9 H. 43 338 Den ao Januari e. ra. September 1834> måtte varda iakttagna och efterföljda. Det skulle således blifva den fjerde K. åtgärden i förevar, fall. Jag kan ej undgå att fasta Husets uppmärksamhet på olämpligheten att på detta sätt vid hvarje riksdag ingå med skrifvelser i enahanda ämne. Konungen har ju redan vidtagit de åtgärder, som kunna äga rum! Hvarföre nu åter framställa samma sak? Det heter visserligen, att klagomål blifvit anförda af riksdagsfullmäktige ifrån de södra oell vestra provinserna. Hvad en af de södra provinserna angår, får jag protestera emot dessa klagomål; ty jag kan försäkra, alt författningarne der blifvit med all noggrannhet tillämpade, och att fog till klagomål derifrån åtminstone icke förefinnes. Jag skulle dessutom tro, att om än skäl till klagomål funn*s, så äro dock icke Ständerne den aucloritet, hos hvilken klagan bör föras. Älven utur denna synpunkt finner jag den föreslagna lind. skrifvelsen vara olämplig, och anhåller följaktligen om propos. till afslag å delta betänkande. Hr Edenhjelm, Gillis: Jag är förekommen af Frih.
Uti vår Svenska Bruksrörelse var infördt det skråtvång, att vissa Stångjerns-Bruk ickeägria rättighet smida annat tackjern, än sådant, hvartill lättaste tillgången tycktes finnas den tid då Bruks-privilegier utfärdades} bergskarlen ägde rättighet sälja sitt Tackjern till hvem 39^ Den ig Februariii han ville, Städernas Borgare {ingo dermed fritt köpslaga; nien om Bruksägaren handlade af desse, till tri försäljning berättigade, var han förfallen till plikt och tackjernets confiskation, om det ej vid viss masugn var tillverkadt; denna författning ansågs länge för Bruksägares palladium, ändteligen blef den högt öfverklagad, af vår om rätta sammanhanget upplysta Konung uppnäfvtn, jag tror för 3 eller 4 år sedan, och erfarenheten har visat, att ingen olägenhet derigenom har uppstådt, utan tvärtom deraf blifvit en följd att den Bergsman, hvars tackjern är elakt, nödgas genom inblandning af goda malmer eller förbättringar vid sin tackjernsblåsning göra sin vara till försäljning mera begärlig. Inom Bruksrörelsen finnas ännu författningar, som nog likna Skråtvång. Huruvida den ibland dem, som vid stort vite inskränker Bruksägares rättighet att årligen smida utöfver ett visst Skeppundtal, är af behofvet påkallad i afseende på de Bruk, som begagna köpekohl och köpe-tackjern, derom tilltror jag ej mig ingå i pröfning, ty annan mans lika goda gällande rättigheter kunna härvid komma i fråga; men att Bruk finnas, hvilka ägande egna kohl, egen malm och eget tackjern, och sådant oagtadt hvarken till andra få afyttra öfverskottet af deras tillverkade tackjern, sedan deras eget behof är uppfylldf, ej Beller deraf smida så mycket Stångjern de medhinna, då de derföre villja till Staten erlägga afgiften, detta vågar jag anse vara ett Den 15 Februariil 39? olämpligt ingrepp uti medborgares!) rättighet att begagna sin egendom och ett lika onödigt, 60m onyttigt Statens förmynderskap för dea enskilta medborgaren.
Banco'lltstoltct anser sig fluteligen ej hafwa selat, genom dest fästade uppmärksamhet, äfwen i della fall, ä Werkets närwarande, icke af saknad förmåga, men af andre nödlwungne stäl, äbragte ställning, dä efter UlstoltetS tanka, ett nödigt afseende ä allmänna omdömet, fordrade, att derinunder anledning icke gifwes, lill ökande af Werkets utgifter. En Ledamot af Högwördige Preste-Ständet, och samtelige Ledamöterne af Hederwärda B.-ndeSländet, äberopa härwid, deras till Banco-U:stottets förra wördsarpma Betänkande, öfwer ämnet, bifogade tankar. Orebro den 23 Julli 18-2. Jacob Os la La räls. fl?ll. VVsiäman. Lust. O. Wile lce» L. Ollman. N, LelslliZlus. * * Upp - »29r Den i Augusti. Uppläst hos Ridd. och Adeln den r Augusti.' Prest - Ständet den i Borgare-Ständ. den r « - Bondc-Ständct den i Wörbsiamt Memorial! ^^swer den ifrån Wällost. Borgare-Ständet stedde Remiss nf Herr Bergs - Nädmannen E. Fnitz ems för Fahlu Bergslag gjorde framställning, om oinstränkt belånings - lid i Banken, pä Koppar ved andre Metaller; jemte rättighet till beläning af Wag-Attester ifrån Awesta Krono-Mag, under Magistratens i Hedemora ward om de panksatte Effecterne, och Krono-Jufpectvrens pä stället inseende; har Banco, Utstotlet ansett stg böra inhämta Herrar Banco - Fullmägtigeö utlåtande: och förmala Herrar Fullinägtige, uti nyligen ankommit Memorial, ait, jemlikt hwad Bankens Commisiarier, uti deras infordrade yttrande anfört, säkerheten för Län pa Attester ifrån Awesta Wag, icke kunde anses tillräckligen bewarad.
M:ts nådiga framställning, än alt Rikets Ständer, såsom arfvode för en Professor i Kliniken för barnsjukdomar vid Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet, beviljat ett årligt anslag af 1,600 R:dr, att, på förut stadgade vilkor, fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu skeende statsreglering blifver gällande. 17:o. Hos Rikets Ständer har framställning skett om anvisande af lön för en Professor i den pathologiska anatomien och för en Adjunkt i kirurgien vid Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet i Stockholm; och då Rikets Ständer funnit vigten och nödvändigheten af en särskild profession i den pathologiska anatomien, hvarigenom unge läkare kunna beredas tillfälle till erhållande af undervisning i denna för den praktiska läkare-bildningens fullkomnande angelägna vetenskapsgren, samt oslridigt är, att en sådan undervisning kan fullständigt och med fördel bibringas endast å den ort, der, såsom i Stockholm, åtskillige större sjukvårds-anstalter finnas, hvadan lämpligast synes, att denna profession vid det Karolinska mediko-kirurgiska institutet i hufvudstaden inrättas, äfvensom Rikets Ständer insett angelägenheten för den dagliga undervisningen i och praktiska handläggningen af kirurgiska operationer, att Professorn i kirurgien vid nämnde institut, lika med de öfrige Professorerne derstädes, erhåller till sitt biträde en Adjunkt, hafva Rikets Ständer, som emellertid anse att, innan sig visat, hvilka resultater af de nya beställningarnes inrättande kunna vinnas, löner på stat icke lämpligen böra uppföras, bifallit, att lör en Professor i den pathologiska anatomien och för en Adjunkt i kirurgien vid Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet å stat uppföras såsom arfvoden, för den förre 1,600 R:dr och för den sednare 400 R:dr årligen, alt utgå under den tid nu skeende statsreglering omfattar. Till inrättande af en ny undervisningsanstalt för barnmorskor har E. K. M:t äskat en summa af 2,150 R:dr årligen, att på ordinarie stat uppföras.
Skrifvelse till R. St:r ang:de en, vid verkstäld rotering af Köpingen Trelleborgs jord, i denna Köpings ordinarie Råtsmanshåll upkommen öfverskjutande mindre roteandel. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. § till 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 11 Januari 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdr. för d. 7 dennes. Öpnades Hrr Elektorers lista med val af en ledamot i BankoUtsk. att inträda under den ordinarie ledamoten JYs 1038 Hr Bogeman Carl Adolf, beviljade 3:ue veckors ledighet från och med i dag; och hade dertill blifvit utsedd: 2282. Hr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm. Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Serskildta Utsk. för behandling af frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning, att inträda under den ordinarie ledamoten M 389 Frih. von Kramer, Robert Fredrik beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 4 innevande månad; och befanns, dertill hafva blifvit utsedd: JYs 243 Frih. von Roxendorff, Fullm. Frih. de Geer, Louis. Frih. Raab, Adam Christian: Då Frih. de Geer, som varit Suppleant i det serskildt tillsatta Utsk., men efter Frih. Kramer ingått deri såsom ledamot, hvarigenom Utsk. nu är i saknad af Suppleant, anmält, att han under flera dagar i nästa vecka är förhindrad att deltaga i Utsk:s göromål, och derjemte en annan Den 11 Januari. 90 ledamot i samma Utsk. insjuknat, får jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. ville tillstädja, att 2:ne Suppleanter utses till inträde i Utskottet. I anledn. häraf hemställde FIr Gr. o.
Riksdagsmannen Olof Lindström från Westerbottens län har härom gjort framställning, under förmälan, att en sådan ersättning syntes motionären vara desto billigare, som dylikt uppehåll endast träffade de postförare, hvilka hade postforsling från Postkontoren och hvilka således vore i detta hänseende sämre lottade, än öfrige postskjuts-skyldige; och har motionären således föreslagit en ersättning af 16 sk. banko åt postbonde för hvarje gång han nödgas på sin skjuts-station afvakta postens expedierande.” E) Om rättighet för postförare att tillgodonjuta lega för hela den väglängd, posten forslas, när. i följd af naturhinder vintertiden, omväg måste tagas. Yrkande härom är gjordt af ofvanbemälde Daniel Danielsson, hvilken, till ådagaläggande af billigheten i samma yrkande, åberopat förhållandet med de post Allm. Besv.- och Ekon.-Lisk. Betänk., K:o 91. 9 postskjutsskyldige vid Hammarby och Läggesta i Örebro Län, hvilka under de tider af året dä Hammars-sunden kunde öfverfaras, endast hade £ mils postväg till Askersund, men deremot vid de tillfällen, då vattuflöde eller drif-is hindrade öfverfarten af nämnde sund, mäste tillryggalägga 2 i mil för den kortare vägens skjutslega. F) Om utfärdande af reglementariska föreskrifter för postiljoner till af skaff ande af missbruk, sorn enligt uppgift skola ega runi till förfång för postförare. I detta hänseende har Riksdagsmannen Nils Andersson från Christianstads Län föreslagit, att stadgas matte: l:o förbud för postiljoner, vid tjenstens för lust, att emottaga andra effekter, än dem, hvilka tillhöra posten och af vederbörande Postmästare honom öfverlemnas, äfvensom att låta andre personer, än den skjutsande, posten medfölja; 2:o ansvar för postiljon, sorn under resan emellan stationerne onödigtvis sig uppehåller. G) Om lindring i postförslings-besväret för vissa förhållanden och orter.
Resultatet af det nästförflntna årets handelsrörelse företer ett skeppningsqvantum af jern, ibland de största, som någonsin ägt rum. Trävaruskeppningen bar fortfarande varit ganska liflig och förmånlig, och vår handelsflotta har under de sednare månadcrne af året, mera än vanligt, varit för utrikes befraktningar anlitad. Vexelcursen har äfven på sednare tid bibehållit sig pä en temmeligen låg ståndpunkt, och man kunde ensamt af detta factum finna sig befogad att antaga, att någon särdeles tryckande utländsk skuldsättning icke ägde rum, för så vidt nemi. tillräcklig peuningelillgång för vexelrörelsen vore för handen, hvilket åtminstone i Götheborg fortfarande varit händelsen, om än ett motsatt förhållande understundom kunnat äga rum i Stockholm. För att nu återkomma till den öfverklagade tillväxten af varuinförselu, så bestrider jag icke, alt ju totalbeloppet deraf under de sednare åren varit högre än under de föregående;, men jag tror det icke dermed vara bevisadt, att nationen gjort sig skyldig till ett tilltagande slöseri. Det är ett factum, som man varseblifver i alla civiliserade länder, att förbrukningen af vällefnadslikasom af nödvändighetsvaror ständigt tilltager; men man bör icke förgäta, alt äfven folkmängden tilltager och framför allt den consumerande folkmängden. Om år 1834 | million menniskor förbrukat vällefnadsartiklar till ett värde af 5 millioner r:dr, men 10 är derefter ytterligare ett antal af 100,000 menniskor tillegnat sig en högre bildnings förmåner och njutningar, så skulle en consumlion, ökad till G millioner, icke gifva på hvarje consument en högre dividend än förut och således icke mot niigon bära vittne om tilltagande slöseri. Sådant vore då ett verk af civilisationen, och vi kunna icke önska, att, för möjligheten att göra någon inskränkning i varubytet med främmande länder, vi skole återgå till råhetens tidehvarf. Jag vill härmed icke hafva sagt, att sparsamhetsandan ju ej kunde och borde vara mera allmän inom vårt land.
Alla soffor och stolar voro beqväma att sitta i, och man såg, att de böcker, som lågo framme, blefvo lästa. Der funnos underliga gamla urblekta broderier på eldskärmarna och fotmattorna, och de lyxartiklar, hvarmed skåp och byråar voro prydda, knöto sig alla till ett och annat minne. De buro prägel af olika stilar och olika tidsåldrar, men om hvarje sak kunde det berättas en hel liten historia. Här och der hängde en slipad spegel eller lampett, men det bästa var dock alla familjeporträtten, hvarmed väggarna voro prydda. Der funnos bättre och sämre, och ett och annat verkligt konstverk. Hedvig stannade framför en pastell. Det var en mycket vacker dam med dubbelhaka och tunga ögonlock, perlor i det pudrade håret, en pipkrage af skära sidenband kring den bara halsen och stora perlor i öronen. Hon satt i denna älskvärdt förvridna ställning, som man ser på alla porträtt från peruktiden. Den högra skuldran fram och den venstra mycket bakåt, hufvudet åt ena sidan och blicken åt den andra, och ett af dessa eviga leenden, som utmärka Gustaf den tredjes tidehvarf, och som tycks säga: »Verlden är behaglig, allt är behagligt! — Det kan icke vara fråga om sorger och smärtor, sådant känner man icke!» »Se det var en af de stora skönheterna vid Gustaf den tredjes hof», sade grefvinnan. »Det var min mormors syster. Ja, så der skulle man se ut då för att bli beundrad.» Ett annat porträtt var: »min farfarsfar, rikskansleren», — ett tredje var porträttet af en rysk prins: »min svärfars gode vän», — och så var det hela tiden. Hedvig rörde sig bland bilder af idel storheter, som hörde eller hade hört till familjens förtrogna vänner, och grefvinnan presenterade dem lika naturligt och enkelt, som om en annan skulle ha sagt: »Min svåger, hökar Pettersson.»