Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som trott sig vid detta tillfälle äfven böra föreslå ordalydelsen af den § i Riksgälds-kontorets reglemente, deruti nu ifrågavarande föreskrifter böra till Fullmäktiges iakttagande meddelas, får alltså härmed underställa Rikets Höglofl. Ständers granskning och godkännande följande förslag till § i det reglemente, som af Rikets nu församlade Ständer kommer att för Riksgälds-kontoret utfärdas: §• Under de tider, då Rikets Ständer icke äro församlade, må lediga rum och lägenheter inom Rikets Ständers hus af Fullmäktige hyresfritt upplåtas för tillfälligt begagnande ej allenast af de komit téer och revisioner, som kunna varda af Kongl. Maj:t sammankallade och för hvilkas sammanträden erforderliga lokaler inom Kronans hus här i hufvudstaden icke finnas att tillgå, utan äfven af allmänna embetsmyndigheter, som antingen af särskild anledning icke kunna Slats-Ulskottets Utlåtande, M 255. 15 för någon tid begagna åt dem anvisade embetsrum eller också sakna egen lokal; egande Fullmäktige vid hvarje sådan upplåtelse föreskrifva de vilkor, som Fullmäktige för de upplåtna rummens samt möblernas och inventariernas noggranna och omsorgsfulla vårdande finna nödvändiga. Dylik upplåtelse kommer alltid att upphöra så tidigt före Rikets Ständers sammankomst, att rummen och inventarierna dessförinnan kunna vara försatta i ordnadt och fullständigt skick samt, om så erfordras, reparerade och iståndsätta. Stockholm den 4 Augusti 1854. M 255. , i Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Aug. 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt fråga om understöd får Riksgålds-kontorets Enkeoch Pupill-kassa. (R:gs. Afd.)
Hvilket Rikets Ständer få härmed, till svar å Högstberörde Nådiga Skrifvelse, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 December 1840. Uppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den 3o Dec. 1840. Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående dag s v er kssky ledighet ers utgörande till Kungsgårdar och Boställen. (Stats-Utsk. Uti. N:ris 288 och 362.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, huruledes allmogen i åtskillige provinser i Riket, sedan längre tid tillbaka, fått vidkännas tryckande bördor, i följd af sådane hjelpedagsverken och tjensteskyldigheter till Kungsgårdar och boställen, hvilka icke grunda sig på hemmanens skattläggning och indelningsverket; i afseende å hvilket ämne förekommit, att, sedan Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag beslutat, det allmogens dagsverks-skyldigheter till Kronan behållne Kungsgårdar och Kronolägenheter skulle upphöra att in natura utgöras, när dåvarande arrende-contract upphörde att vara gällande, men lösen derför erläggas till Stats-Verket efter markegång, och hvilket beslut genom Kongl. Brefvet den 3 December 1812 bragtes till verkställighet, en skiljagtighet i dessa ulskylders afbördande uppstått emellan sådane hemman, som voro dagsverksskyldige till Kronans så beskaffade fasta egendomar och dem, hvilka till boställen eller indelningshafvare yoro anslagne, hvilken skiljagtighet ännu fortfar, ehuru sedermera, vid flere ExpedUions-Utskoltels Förslag till und Skrifvelse, ff.o 182. 4o3 'Riksmöten fråga blifvit väckt, att ofvannömnde förändring i sättet för dagsverks-skyldigheternes utgörande måtte utsträckas till alla hemman, hvilka äro dylika skyldigheter underkastade.
Vinst: Inträdesafgifter 216: - Arsafgifter .. 3,393: - Räntor 375: 42 Saldo: förlust for 1891 . 659: 50 Summa kronor 4,643: 92 ByrHn .. 2,327: 72 Trycksaker 287: 09 Dagny : 530: 48 Friin förbundets kassa utbetalade stipendier . 150: - Allmiinna omkostnader .. 1,118: 38 Möten 23: 60 Filialen i Malmö ... 206: 65 Summa kronor 4,643: 92 Årets ekonomiska resultat är, siisom af ofvanstlende redogörelse frarngar, l a n g i f r h tillfredsställande. Bland orsaker som i viisentlig man bidragit till förlusten böra niimnas utgifterna för Dagny och för filialen i Malmö. Visserligen visa afven utgifterna för b y r h och allmiinna omkostnader en icke ringa ökning, men dessa utgifter stii dock i det niirmaste samband med en betydlig utvidgning af det dagliga arbetet i förbundets tjiinst. I öfverensstiimmelse med vederbörligen fattade beslut och p&amp; siitt i styrelsens beriittelse utförligare framhAlles, har en icke ringa del af förbundets medel anviindts till förlngsllin At kvinnor. Härmed har afsetts och vunnits det dubbla ändamalet att verksamt gagna ett antal kvinnor, som för sin fortkomst i lifvet under nfrgon tid behofva anlita förlagsliin, dels ock 8 andra sidan att vinns n8got ökad afkastning B u t l h a d c medel. För influtna ghfvor och deras anvöndning redogöres i styrelsens beriittelse. Summan af utlamnade 1An steg vid Arets slut till 4,525 kro-. ' nor. Af detta belopp her under Bret utgatt 3,100 kronor. A sldre lan har A andra sidan inbetalts en summa af 475 kronor. Onskligt vore om förbundet finge större tillgingar att används för denna del af sin verksamhet, som medfört sP myt-. ket gagn.
I Augusti i fbkssnbe> rremksgeu r VO '-j - »-> dQ >>- c» > - OV VO c» L. r» ^ I o ^ O " r»-, «r-» -«2 r-» L ^ " « o «62 -07 <D § L lLL rr «-» cr <r « « N oo oo oo oo Er L S G cr -<2 <2 L L or V or O O w oo oo oo rr <2 Ä L» s oi rr rr V N ^ « <cQ. o O ^ -S rr O 0 O ^k - « r: <2 . § <2) c^. c». 52 <2) « /Q rr . rr '-r: L-? x °or r-» <O«^- rr «» « rr . ^2 ^ »II 6) K-? ^ <- -c> ^ or s or c: r «<2 - tt cr ZZ cr> rr L c> L or <2 « r-or cr sx ^ rr ^
Det inträffar ibland med de mest lugna personer, att en oväntad känsla som med ens tar öfverhand hos dem, tvingar dem att begifva sig ut på spaningar efter sig sjelfva. Och vid denna plågsamma tankeansträngning är allt annat, som är fremmande för det egentliga målet, ett non est. Då Lucy, som nu återkommit till verkligheten, kastade sina blickar på brefvet, greps hon af en häftig sinnesrörelse. Handstilen var Anders Black's och brefvet var undertecknadt af honom och Jenny. Hon läste: "Högt älskade och vördade Lady Lucy! Abbey-Hall ser ut som en graf, sedan dess engel flugit sin kos. Vi förstå nog huru svårt det är för er, fröken Lucy, att återvända till dessa murar, men gamle Anders och Jenny bedja dock deras älsklings-barn att ej glömma bort en gammal olycklig far, som ej har någon annan än sin dotter, för att trösta honom. Lord Suffridge blef vid ankomsten af ert bref alldeles utom sig; han talade om att skicka efter er, att hindra er att fly, och slutligen insjuknade han, sannolikt öfverväldigad af sina egna plågsamma tankar. Han yrar alltemellanåt och då ropar han på er och säger att hans själs salighet beror på er. Hvad vi kunnat få reda på, är att han är förskräckligt plågad af en tanke, som alltjemt förföljer honom och som ni skall försona. Han fäster en gränslös vigt vid ert samtycke till giftermålet med Sir Glithingham. Skulle vi ännu få tala till er såsom till det förra älskliga barnet, hvilket våra hjertan höllo så kärt och som hade förtroende till sina gamla vänner, skulle vi säga: Vi förstå den svåra ställning, hvari ni befinner er, men lord Suffridge är er fader och Gud vill att barnen, sålänge det ej strider emot Hans bud, skola lyda sina föräldrar. Om ni icke kan blifva Sir Glithinghams hustru, hvilket vi rätt väl kunna fatta, så visa åtminstone er fader, att det är en stark öfvertygelse, som hindrar er från att uppoffra er sjelf, och att ni i allt annat vill visa honom barnslig tillgifvenhet.
Men den öfvermodiga furstinnan, förutsättande, att ständerna nu uttömt hela sin galla och alla sina utvägar att förödmjuka, öfvertalade konungen, som alltid slöt med att böja sig efter hennes vilja, att sätta sig på sina höga hästar och gifva hårda ord för hårda ord. Han uppträdde således i Rådet med ett långt och bittert anförande emot det inhändigade bannebrefvet. Senaten lät med verkligt bekymmer anförandet inflyta i sitt protokoll. Konungen, som sålunda för ögonblicket köpt sig husfred af sin gemål, andades friare sedan hennes ärende blifvit uträttadt i Rådet. Drottningen triumferade – något för tidigt likväl. TRETTONDE KAPITLET. China vid Drottningholm är en danelse af Lovisa Ulrika. Det är hennes skaplynne förkroppsligadt och åskådliggjordt. Det är, om ni så behagar, någonting stelt, någonting torrt, någonting kärft, någonting, som tynger andedrägten och stämmer sinnet till allvarsamhet, i denna nordiska uppenbarelse af det stora himmelska riket, i förminskad storlek; men det öfverraskar, det fängslar inbillningen, det gör intryck: det är storartadt i smått, det är fullständigt i fragment, det är en förstenad fruntimmersnyck; men åtminstone är den helgjuten, ursprunglig och genomförd. China, i ett sextiårigt, öfvergifvet enkotillstånd, befinner sig likväl ännu i orubbadt bo af tiden och hvälfningarna; men ödslighetens dok är utbredt öfver rummen; de bära sorg efter féen, hvars trollstaf flyttat stränderna af Hoangho till stränderna vid Mälaren. Träd öfver tröskeln: det golf, ni trampar, den stol, ni sätter er på, det porslin, hvars finhet och färger ni berömmer, tapeten, på hvilken ni blickar, taket, som sluter sig samman öfver ert hufvud, de lackerade arbeten, ni ser omkring er, persedlar, husgeråd, prydnader: allt är Kongfutses hemland. Hvart ni vänder er, träffar ni öfverensstämmelse, stil, system, enhet, enformighet; ja, enhet, som i en asiatisk sjelfherrskares statskonst, enformighet, som i en mandarins enskilta lif.
Jag tillstyrker derföre så mycket hellre, att detta redaclionsförslag må antagas, som det då, så vidt jag minnes, icke återstår mer än ett enda ställe i grundlagen, nemi. 17 § Ileg.F., hvarest skilnaden emellan frälse och ofrälse förekommer. Frih. Raab, Adam Christian: Jag anser för min del både onödigt och onyttigt att nu söka motivera för eller emot ett beslut, som jag anser redan vara fattadt, och som Hr Gr. o. Landtm, redan ansett vara med ja besvaradt. Frih. Palmstjerna: Omöjligt, så länge ett lagligt me - m Den 4 September f, m. del finnes att det förhindra, kan jag medgifva Const.Utsk. den rättighet alt, i uppenbar strid med 81 § Reg.F., småningom och omärkligt insmyga än den ena och än den andra förändringen. Endast af denna orsak, om icke några andra funnes, är jag nödsakad att yrka votering. I följd häraf blef voteringspropos. författad, men innan den blef lill justering uppläst, anmälde sig och yttrade: Frih. Palmstjerna: Då den fråga, om hvilken vi skola votera, ändock i och för sig sjelf är högst likgilltig, i tily att § icke undergår den ringaste verkliga förändring, och jag tror mig under den föreg:de discussionen tillräckligen hafva ådagalagt huru jag för min del ser detta åtgörande af Const.Utsk. vid förra riksdagen, att utan nödvändighet och nytta lappa vår grundlag; så har jag, af aktning för R. o. Ad., för att icke onödigtvis upptaga dess tid, afstålt från min begäran om votering. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Frih. Palmstjerna afstått från sin begäran om votering, samt beslut om voteringspropos. ännu icke blifvit fattadt, R. o. Ad. torde finna, att den ifrågasatta voteringen förfölle, samt att R. o. Ad:s beslut om antagande af det i 2 punkten af Const.Utsk:s mern. förekommande gruudlagsförändrings-förslag komme att blifva gällande. Ropades ja. 3:dje punkten.
Majit torde läckas utfärda Nådigt reglemente, må, efter Eders Kongl. Majits nådiga bepröfvande, ställas under inseende antingen af något embetsverk eller af en serskild i nåder tillförordnad styrelse; d) att Eders Kongl. Majit berättigas att till anskaffande af erforderliga läro-apparater för de techniska elementarskolorne använda första årets statsanslag för dessa skolor; e) att ett årligt anslag af 2,000 ridr må fortfarande utgå till Svenska Slöjdföreningens i Slockholm inrättade Söndagsoch Aftonskola, under vilkor, att Stockholms stad tillhandahåller tjenlig lokal för skolan, och alt densamma, såsom hittills, står under tillsyn af Kommers-kollegium eller det embetsverk, som i dess ställe kan varda inrältadt, eller ock, att, derest Slöjdföreningen med Stockholms stad träffar förening om Slöjdföreningens skolas sammanslående med en blifvande lechnisk elementarskola i hufvudsladen, nämnde årliga anslag af 2,000 ridr må öfverflyttas till den Söndags-och Aftonskola, som med berörde Elementarskola kommer att slå i förbindelse. Med Deparlrments-Chefen förenade sig Slats-rådets öfrige Ledamöter i ofvananförda underdåniga yttrande och hemställan. Undervisnings-anst aller för Handel och Sjöfart. a) Kommers-kollegii underdåniga skrifvelse af den 17 sistlidne September, deruti, sedan Direklionerne för samtlige Navigationsskolorna i riket lill Kollegium afgifvit sina, af bemälde Kollegium sedermera till Chefen för Civildepartementet öfverlemnade, berättelser om undervisningen i nämnde skolor under sistförflutna läsår, Kollegium lill Kongl. Majits nådiga pröfning i undertlil. N:o 5. till K. Maj\ts Prop. om Statsverk. 1 Samt 1 Jfel. 1 Höft. 4 Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. dånighet anmält och för egen del sig yttrat öfver följande af Direktionerne för nedanupptagne Navigationsskolor gjorda framställningar, åsyftande tillökning i de för dessa skolor af allmänna medel utgående årliga anslag. l:o. Navigationsskolan i Stockholm.
Ånyo föredrogs PresteStis den 7 dennes på bordet lagda inbjudning, af den 17 sisth Oct., till MedStånden att förena sig i PresteSbs beslut i afseende å tillägg af ett särskildt mom, till 147 §:n i Bevilln.Utsk:s förslag till hevilla.förordn., ang:de afkortning till hälften af skyddsafgiften för vissa personer, då de minst ett år icke supil brännvin och dylika spritdrycker. Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Med hvarje dag finnér jag verkligen allt större svårighet att bekampa den onda genius, som visar sig under form af brännvin. Svårigheten blir så mycket större, som jag finner, att dess värsta och ifrigaste motståndare låta af nitet förleda sig till en öfverdrift, som skadar den goda saken. Såsom sådan anser jag PresteShs nu föredragna inbjudning. Om del skulle blifva Ståndets beslut, att hvar och en ibland de obemedlade classerna, som icke super brännvin, skulle befrias ifrån halfva skyddsafgiftens erläggande, så är det troligt, att de fleste skulle vid mantalsskrifningarna anmäla det de icke söpo, men likaväl förtärde brännvin. Att bevisa att jag har supit, ur lätt, men att bevisa motsatsen är svårare, och den Den 16 November e. m. 53 som ej kan åstadkomma en sådan bevisning, lärer få betala sin skyddsafgift, eller också, att en hvar, som icke dragits för fylleri lill rätta, han skall få tillgodonjuta lindring i den personella afgiften. Detta vore enda sättet, hvarpå stadgandet skulle blifva positivt. Jag afslyrker antagandet af inbjudningen. Hr Printzensköld, Carl: Då PresteSt. fattatbeslut derom , att hvarje mantalsskrifven person af arbetsclassen skulle få åtnjuta nedsättning till hälften uti des. k. mantalspenningarna, ifall han icke förtärde brännvin , så hade det varit önskligt, om det Högv.
Herr Grönhagen anhöil , att dess Anföran, de måtte till Lag-Utskotter remitterasj hvilket uppå af Herr Grefven och Ordföranden gjord Proposition af Ridderskap*t och Adeln biföllsi Herr af Brinkman i Gustafi hade inleiiinat ett så lydande Vördsamste Memorial^ Hos Högvälborne Herr Grefven och Landt - 324 Den as April, Marskalken samt Högloflige Ridderskapef och Adeln, anhåller jag ödmjukast att utbekom» ma Protocohen öfver Discussionerne, angående Veds utförsel ifrån Blekingen för att kunna dem till trycket befordra. Stockholm den 25; Aprjl 1818* G, af Brinckman. Herr af Brinckmans berörde anhållan, blef uppå gjord Proposition af Ridaerskapet och Adeln bifallen. Juste-ades Pleni-Protocollerne för den 7 och 8 dennes. Herr Botman, L. J., hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: Då den här förefallna högst interessanta Discussion , i anledning af förenade Stats och Banco Utslcttens Betänkande om Financerre af den 3 sistledne April ej kunnat förändra mio pfverfygelsé i detta vigtiga amne, utbeder jag mig 3>t i möjligaste korrthet fa uppgifva mina huKudsakliga reflexioner, vid detta Utkottens Utlåtande: Jag har med ett obeskrifligt röje läst ingressen deraf: Framställningen af vår Finances senare Historia och Utivdningen af den närvarande bel. genhetens sanda orsaker och skick, 6ynas mig ej kunna öfvertiäffas: Den evidenta Ben 25 April. 32> slutsats deraf uppkommer, blir, att Penningefödägenheten är till en stor del skenbar och ej egenreiigen annat än brist på förtroende samt en tyd! g verkan deraf, atr, genom de nya Lån anSialternra och det förändrade National-lynnet, Penningen dessa senare nio år påkallats till mätande af ej allenast Prodocter utan ock af sjelfva Grundförmögenheten:
Cancellie-Styrelsen, samt mom. d., innehållande afstyrkande å väekt fråga om åter uppförande å Stat af den indragne vice Bibliothekarie-tjenslen vid Kgl. Bibliotheket, äro af Riks-Stånden gillade. 4:o. I frågan om Post-Verkets Aflönings-Stat, Post-Inrättningens förbättrande m. m. hade Utskottet uli Betänkandet N:o 80 tillstyrkt: ”att ännu och lills vidare Post-Verkets Stat må, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, utföras med 35o,ooo Rdr, jemte 68: 36. 6 indelt, för att, med bibehållande af nuvarande Aflönings-Stater, företrädesvis användas till Post-Inrättningens ytterligare förbättrande och till understöd och befrämjande af de gagneliga Diligence-Inrältningarne; hvarförutan Utskottet, som inhemtat, att Post-Cassan för den så kallade Paket-Postfarten fortfarande får hvarje år vidkännas en betydlig förlust, hemställt, ”det Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Paket-Postfarten må erbjudas något enskildt Bolag, som, emot tillgodonjutande af ett årligt tillskott af Postmedlen, på stadgade vilkor, åtager sig och ansvarar för vidmagthållandet af denna communicationsanstalt”. Dessa Utskottets hemställanden äro bifallne af Presteoch BorgareStånden. Ridd. och Adeln har äfven bifallit Utskottets tillstyrkande i Betänkandet N:o 80, men deremot beslutat, att den i Belänkandet N:o 214 föreslagna underdåniga hemställan skulle erhålla följande förändrade lydelse: r’att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det de af Rikets senast församlade Ständer beslutade Paket-Post farter må erbjudas enskilda Bolag, för att, mot tillgodonjutande af årliga tillskott utaf Postmedlen, på stadgade vilkor, åtaga sig och ansvara för uppfyllandet af de förmoner, som Rikets Ständer åsyftat’\
Den 2 Octsber. 1223 S. O. Md öfwerwägande af Stats-UtikottetS Protocolls Utdrag af dm y dennes angämde letwcrantcurers godtgörande samt Läns emottagande, dels emot feni Procents ränta, och dels genom bokfördc Aanuite, ter, har Bondc-Ständet med äbcropande af samma grunder, som föranlcdt tilt dess den 6 i denne mänad tagne bcstut, i de ämnen hwarvm Banco - och Stats, Utskotten haft sammanträde, för sin del anscdt ofwannämnde frägor böra hwitt, intill betz Stats - Utskottet med en fullständig finance-plan till Riksens Ständer inkommit; härom skulle de öfrige Respectivc Ständen , genom Protocolls Utdrag wördsamt och wäiltigen underrättas. llt sugra. Lx ?rotocc>1Io 8. L. Iräzaräk. S. O. I anledning af Banco-Utskokteks Protocolls - Utdrag ben 4 dcnncs med dcrwid fogade handlingar rörande en hos Utskottet upkommen fräga om behörigheten af den proposition Utskottets Ordförande Herr Grefwe (LMenborZ ben 14 sistl. Augusti framställa i afseende pä Utskottets Cancellie-FbrdelningS yttrande öfwer ett af Friherre Oeäsrkröm hos Högloft.
Ridderskapet och Adelil till StatsUtskottet remitterat, blifvit andragit, att bland de allmänna företag, hvilka åstadkommit en gifven nytta, voro de arbeten, som blifvit verk. stälde till Sjöfartens betryggande på Wennern, i hvars omkrets af nära 60 Svenska mil, en mängd farliga grund blifvit uptäckte och med ijenlige märken utvisade, hvilket tillika med 2:ne fyrar samt flere bakar och så kallade Landkänningar, altid skall fortfara, att gifva Wenlierns belydeliga segelfart en nödig och förut saknad säkerhet; och, då detta alt, för närvarande och kommande tider skall fått ett mera varagtigt skick igenom den häröfver tryckte beskrifning, som Herr OfversteLieutenanten tn. m. V/arberg utgifvit, samt i Städerné omkring Wennern finnas till ordnings bibehållande, inrättade Sjömanshus, der Sjöfolket har tillfälle pa flere ställen begagna offentelige förläsningar i deras yrke; så och enär bemälte Herr OfversteLieutenant först skall framstält nödvändigheten af Segelfartens upphjelpande på Wennern och sedermera befrämjat dessa Arbeten, så att de efter en gifven föreskrift under dess ledning och styrelse alt framgent kunna äga bestånd, hemställer Herr Hammarhjelm om icke hos KonglMajit i underdånighet borde göras dea anhållan, att Herr OfversteLieutenant Warberg, StatsUtsk. Betänkanden. *75 lora pä annat ställe kunde vara eller blifva tjenstgörande, icke dessmindre af Kongl. Maj:t i Näder må få sig updraget, att med dess locala kännedom, så länge han förmår, bibehålla en jemn styrelse öfver det gjorde arbetets frarngena bestånd, och derföre få åtnjuta ett lämpligt årligt Arfvode, hvartill hans gagneliga bemödande i ofvannärnnde sak gjort honom berättigad*. uti hvilken motion Herr Kandshöfdingen m. m. af Wingård, enligt Utdrag af Höglofl. Ridderskapet och Adelns Protocoll för den 5:te nästledne Januarii, sig till alla delar förenat.
Jtt det största inflytandet är lemnadt ät de minsta fastighetsägarne, åt dem, som stå fattighjon och lösdrifvare närmast i förmögenhet och upplysning, som hvarje ögonblick äfventyra att, genom en missväxt, eller förlusten af några kreatur, öfvergå till classen af de förra, och som derföre befinna sig i en ständig frestelse att från denna olycka värja sig sjelfva, på det allmännas, d. v. s. på bättre lottade medborgares, bekostnad. Hvar - 70 l)e n 2 8 Augusti ifrån moralisk styrka att motstå en sådan frestelse skulle ingifvas dem, är icke visadt. Man måste inom ett samhälle med sådan inrättning desto mer befara en öfvervägande dragningskraft alt, efter hand, göra alla jemnlika i andeligt och lekamligt armod, som den nya författningen utgår frän en så fullkomlig jemnlikhet, alt brottslingar icke synas vara undantagne från beräkningen af den folkmängd, som skall representeras. De orter, hvarest correctionsinrättningar äro förlagda, lära alltså, för deras skull, få flere representanter, än som skolat falla på deras lott, om de varit befriade frän denna samfunds-ohyra. 2:o Att ingen viss andel i representationen är någon samhällsclass förbehållen. Det kan således hända att ingen adelsman, ingen prest, ingen ofrälse ståndsperson blefve riksdagsman. Men det är, å andra sidan, lika möjligt, ali alla riksdagsmän blefve bara ståndspersoner, eller bara borgare eller bönder. Månne något yrke för sig, eller fäderneslandet i det hela, vore tjent med en sådan ensidighet, att några alldeles uteslötes, eller, med en sådan öfvervigt, att deras bästa kunde åsidosättas och de sjelfve förtryckas? I författningen ligger likväl möjligheten för hvarje samhällsclass, att vid hvarje riksdag kunna förlora eller vinna allt. I stället för den stilla säkerhet hos en hvar om sin bestämda del, hvilken den nnvar. författningen medförer, så skulle dä, för hvarje riksförsamling, spela rens oro och feberlika sinnesstämning öfverspänna lemmarne i Sveriges statskropp.