Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungens 2:ne röster 1 Högste Domstolen äro icke alltid afgörande och äfven i sådant fall nedsättes ej Majestätet derigenom, att Ständer undersåtligt vördnadsfullt begagna en dem tillkommande grundlagsenlig rätt. Något exempel, att Rikets^ Ständer ogillat en mellan Riksdagarne gifven lagförklaring, har ej heller hittills på mer än 30 års tid förekommit, och skulle än delta någon gång härefter inträffa, så är jag viss, att en högsinnad Konung aldrig deraf skall finna sig sårad.” Häri instämde Biskop Nibelius. Prat.-Utdrag, den. 2/ September 1844- 171 Professor Thomander: ”Ibland de satser, sorn ligga till grund för monarkiskt represanliva Stals-författningar är en, som beklagligen mer oell mer förvandlar sig till en blott fiction, den, att Konungens person skall hållas i helgd. Under denna sats inbegripes en annan, den nemligen: att ingen bör kunna officielt säga, att Konungen bar gjort orätt. En lagförklaring kan visserligen i någon nion sägas vara något annat än lagstiftning. Men huru som heldst härmed må vara, så är det en gifven sak, att, om Rikets Ständer ogilla en af Högste Domstolen meddelad lagförklaring, den Konungen med Sin röst biträdI, så säga de, att Konungen har gjort orätt. Och då jag, just för att häfda den höga personlighetens helgd, icke vill, att möjligheten af ett sådant fall skall ligga i våra grundlagar, tillstyrker jag bifall till förevarande grundlagsändrings-förslag.” Vice Talmannen Biskop Hedrén: ”Hvad grundlagen kallar lagförklaring, och hvarom här egentligen är fråga, är ingalunda lagstiftningsutan rent af lagskipnings-åtgärcl. Icke stiftas ny Lag igenom Högste Domstolens lagförklaringar: icke ens vidtages derigenom någon ny förändring, nugot tillägg eller uteslutande i den gamla. Dermed uttryckes blott lagstiftarens rätta mening, det vill säga innehållet af den stiftade Lagen. Men detta är ju icke annat, än hvad. domaren gör i sjelfva första instancen. Om ock Lagen skulle vara otydlig, så får domaren dermed icke ursägta sig.
Maj:ts Nådiga Svar ,,, /rtyyartenn^s-ersiittning, till endel af de i Stock* holm förlagde Regementen och Corpser; se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 202, sid. 26. „ gifvare, om ersättning åt dem för mat, som lemnäs tågande trupper m. m. , ,,,,,, Svar på återremiss ,,, >> Se Stats - Utskofcfets Utlåtande iN:t> 200, sid. 29. Institutet för sinnessjuke å Fridhem, anslag dertill; se Hufvud-Titel G te. , Ortopediska i Stockholm ,,,,, Svar på återremiss , , , , , , , , „ Gymnastiska Central-; se Hufvud-Titel 10:de. Jnstructiouj för Rikets Ständers Revisorer: af Stats-Verket ,,,,,, 6var på återremiss Kongl. Maj:ts Skrifvelse i ämnet , af Riksgälds-Verket ,,,,, Kongl. Maj:ts Skrifvelse i ämnet , , för Banco-UIskottet vid nästa Riksdag Inslructians-Compagnierj extra anslag dertill, se Anslag för en gång, a) ' Intecknad jord må ej, genom afsöndring, till sitt värde förminskas Svar på återremi s ,,,,,, Inteckning, i fast egendom, Kongl.
Liksom den näst förut omnämnda, skulle denna förening jemväl lemna lån uti obligationer, löpande med 6 procent årlig ränta, utfärdade i Mark Hamburger Banko och betalbara till en tiondedel hvarje halft år innan 5 års utgång, emot säkerhet af vexlar, skuldsedlar, varor samt fartyg; hvarjemte, till betryggande af föreningens kredit, en reservfond af 10 procent skulle bildas genom tillskott af de blifvande deltagarne. De hitintills förfallne försträckningarne från denna förening, hvilka utgöra cirka 3 millioner Riksdaler Riksmynt, hafva, efter hvad Öfver-Ståthållare-Embetet haft tillfälle att inhemta, blifvit af vederbörande med all ordning liqviderade, hvarigenom det dermed afsedda ändamål synes komma att på fullt nöjaktigt sätt uppnås. Ofvan i afseende å import och export meddelade uppställning visar, hurusom värdet af båda, efter den uppgifna tidpunkten 1857, betydligt aftagit och att, ehuru detta värde redan år 1859 åter höjt sig, likväl hvarken import eller export, ännu vid 1860 års utgång, förmått åter intaga den betydenhet, båda ägde 1856. Vid jemförelse emellan dessa fem års import och export, af hvilka, likasom under perioden 1851 — 1855, den förra eller importen angifver betydligt högre siffra, än den senare, visar sig ock ett missförhållande, hvaraf menliga verkningar, förr eller senare, icke torde uteblifva. Under dessa år hafva bemälde skeppsrederier förlorat genom skeppsbrott 43 fartyg, försålt 59, inköpt 49 och låtit bygga 23. Ehuru, på sätt denna uppställning lika som tab. N:o 9 visar, Stockholms Skeppsrederier tillhörande fartyg under ifrågavarande fem år icke till lästetalet förminskats, anmäles dock, i enlighet med hvad Borgerskapets Äldste, i afgifvet utlåtande, upplyst, nemligen att konjunkturen för skeppsrederirörelse i Stockholm under de senare tre åren varit ganska ofördelaktig.
Den senare åtnjuter ett stort anseende i Japan. Ett arbete af honom om landets flora utgafs nyligen i japansk bearbetning, försedt med ett i Japan gjordt, ingalunda dåligt träsnittsporträtt af den berömde svenske forskaren123, och en vård till hans och Kämpfers minne finnes på v. Siebolds föranstaltande upprest i Nagasaki124. Ordförande vid festen var dr Geertz, en holländareIto-Keske. En japansk bearbetare af Thunbergs skrifter. som en lång tid uppehållit sig i landet och offentliggjort åtskilliga värderika arbeten om dess naturalster. Den 26 sept. reste jag till Tokio för att derifrån företaga en af danske konsuln herr Bavier föreslagen och anordnad resa till Asamajama, en ännu verksam vulkan i det inre af landet. Till följd af ett oförmodadt dödsfall bland de europeiska konsulerna i Jokohama kunde herr Bavier dock ej ansluta sig till oss förr än dagen efter den, som först var bestämd till afresan. Den 27 tillbragtes derförMinnesvård öfver Thunberg och Kämpfer i Nagasaki. i Tokio, bland annat med att se de vackra samlingar af fornsaker, som hopbragts af attachén vid österrikiska legationen herr H. v. Siebold, son till den berömde naturforskaren med samma namn. Liksom de flesta andra länder, så har äfven Japan haft sin stenålder, efter hvilken lemningar träffas flerstädes i landet, så väl på Jesso, som på de sydligare öarna. Redskap från denna tid samlas numera temligen flitigt både af infödingar och af europeer samt hafva blifvit beskrifna i ett af fotografiska afbildningar åtföljdt arbete af H. v. Siebold. I allmänhet har det japanska stenfolkets redskap tycke af de stenredskap, som ännu begagnas af eskimåerna, och äfven i detta fruktbara land lefde urfolket, efter hvad benlemningarna i kjökkenmöddingarna visa, till en början hufvudsakligast af jagt och fiske. SJUTTONDE KAPITLET. Utfärd till Asamajama. – Nakasendo-vägen. – Takasaki. – Svårighet att erhålla nattqvarter.
S v a r: » Maria », Norrköping, p. r. af Barnkläder för alla å l d r a r, till och med 14 år. Hed. af Idun. Af god (ej kokt) k ö t t - och fläsklike kan kokas soja. ni. efter b e h a g; ka håller sig lika g o d. i flera å r. Albertina. Nosrep, högst C. A l l m. t e l. Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. [252] För hårets färgning. Svart och brun pomada nigritine il 1: 5 0 pr burk. JBårrenovator å 3 kr. och 1: 75 pr flaska. Neril, svart, k 2, 4 och 6 kr. Neril, brun, il 4 och 6 kr. pr sats, m. fl. sorter från de förnämsta inoch utländska fabriker. F i - naste Parfymer och Tvålar, Smink, Pondre de Riz, Frisértänger, nyaste sorter, m. m. hos Fru O. S t r å l e, Parfymhandeln, Drottninggatan 6. Obs.! Sändes till landsorten mot efterkraf. [355] Begär V E E N ' S rena alltid Cacao Utsökt qvalitet Billigt pris. J. NORMAN, Stockholm. [142] (O. 11476x13) N u är sommarvärmen här, då hvarje hushåll behöfver ett isskåp. D e bästa Isskåpen, tillverkade af Smålands kärnfuruplank, säljas från ett större kommissionslager till pris af 20, 26 it 30 kr. D e Isskåp, som på andra ställen till ~ underpris, säljas af äro tillverI s s k å p kade ' utskottsNorrlands plank och aro derlör af ringa varaktighet. E n god vara är alltid billigast i längden. Innan I köpen eder Isskåp, så kommen först och sen på dessa. Sändes till landet m o t efterkraf. I l - lustrerad priskurant. Adress: E.
Åled afseende pä de ej alle nast för enskilda, utan för hela Rikets pennin-: ge-rörelse äfventyrliga följder, sorn under närvarande Riksmöte, utan mellankommen hastig hjelp, ofelbart skulle hafva inträffat, egentligen genom en felaktig proportion imellan Creditiv - summan och Verkets rörelse , och som IB a nco-Ut skott et ägt tillfälle att pä närmare häll betrakta; har Banco-Utskottet för dess del ej kunnat anse lämpligt, att föreslå en betydeligt ökad .rörelse for Götha Cartals Discont-Verk, u(an att tillika vara betänkt på ett i samma nian forökadt Creditiv. Blott* på sådant sätt, i förening med deri föreskrift g-de punkten innefattar, har Utskottet tiott sig kunna för framtiden förebygga, att, enligt hvad en värd Ledamot -yttrat, liela Provinst/ s olycka skulle, klifva följden aj af slag pä tit hegardt biträde. Af dessa skal får .Utskottet vördsamt föreslå, att i händelse alia tre Ditoul-Verkens rörelse kommer att af Gotha-Canal-Bolag bestridas, det af Banco-Utskottet för ett sådant fall föreslagna fördubblade Creditiv må, på sätt Utskottet hemställt, till Bolagets disposition öfverlåtas. I den händelse åter, att Bolaget' på nu föreslagna grunder ej skulle finn., för sig lämplig; a.t genom ett särskildt Contoir i Skåne bestrida utlaninjgen, efter Malmö Discontsupphörande^ anser Utskottet intet tvång i sadant afseende böra aga ruin: utan får Bane©-Utskottet - Den 4 Augusti *4 5 tet 1 detta fall, i afseende på Discont-rörelsen i Malmö,' vördsamt föreslå, att på sätt Herr Commerce-Rådet Nordlindh inom Vällofl. Borgare-Ståndet föreslagit, nu varande Bolags Octruy , som af Herr Commerce-Rådet anmäles vara slutad med år i8t8,må till och med är 1820 fortfara: dock så, att Bankpn , i stället för ~ del af vinsten utöfver 7 procent, må för dessa a ne år erhålla två tred;edelar.
Till hvad Utskottet redan anfört torde Utskottet endast ytterligare behöfva anmärka, att dä guld ieke utgör grunden för landets myntväsende, och således i omyntad form än mindre än silfver kan betraktas annorlunda än såsom en handelsvara, lärer icke något antagligt skäl kunna andragas för en skyldighet att utlemna guldplantsar till ett pris, som ej finge öfverstiga det för tillfället å myntadt guld gällande. Utskottet anser sig härmed jemväl hafva besvarat förra delen af Herr Wallenbergs motion om tillhandahållande af plantsar utaf 60 ®ts vigt till 4,000 Riksdaler per plants; och torde Utskottet i afseende på den i samma motion tillika gjorda hemställan att silfver i plants måtte hållas tillgängligt äfven i Göteborg och Malmö, endast behöfva anmärka, att sådant komme att för Banken medföra kostnader och olägenheter, under det att den af motionären, såsom skäl för en sådan åtgärd, omförmälda lättade transport genom jernvägarne just synes göra densamma obehöflig, enär denna lättade transport kommer reqvirenten af plantsar till godo. På de skäl, som nu blifvit anförda, får Utskottet afstyrka bifall till Herr Lindströms och Herr Wallenbergs nu förevarande motioner. Deremot har, vid behandlingen af dessa motioner, Utskottet å andra sidan tagit i öfvervägande, huruvida icke ät Banko-fullmägtige kunde öfverlemnas fullkomlig frihet vid bestämmande af priset å omyntadt silfver och guld; och då de ädla metallerna i omyntad form, pä sätt redan är vordet anmärkt, icke äro att betrakta annorlunda än såsom en vara, bör prisbestämningen på denna vara icke inskränkas inom vissa bestämda gränser, som i intet fall må öfverskridas.
Rektor har för de honom sålunda tillkommande tvenne tunnland statsjord i stället af stadens kassa uppburit en ärlig ersättning med Fyratio Riksdaler Riksmynt; men Konrektor har åtnjutit sin jordlott, vid pass 1| tunnland, in natura, hvadan ofvannämnda belopp, Tjugutre Riksdaler Sjutton öre, är beräknadt efter fyra procent ä taxeringsvärdet. Genom ett af Gefle stads borgerskap fattadt beslut, hvaröfver underdåniga besvär blifvit anförde, men af Kongl. Maj:t ogillade, kommer förberörde utdelning af stadens donations-jord bland borgerskapet att upphöra med 1860 års utgång. Vid nyligen inträffade ledigheter af Lands-sekreterareoch Lands-kamererare-beställningarne hafva dessas jordlotter blifvit till staden indragne utan ersättning; och det förmodas, att när nuvarande Rektorn äfvensom den Adjunkt, ä hvars lön stadsjord är anslagen, afgå från sina befattningar, fråga kommer att väckas, om dessa tjenstemän eg a någon bättre rätt, än de nyssnämnde, att bibehållas vid sina jordlotter eller den ersättning, som i stället utgår af stadens kassa. 2:o lägre elementar-liiroverket i Norrtelje. Ar 1833 den 25 Juni testamenterade Handlanden J. N. Billborg till ”skolinrättningen i Norrtelje stad” 6,666 Riksdaler 32 skillingar Banko med föreskrift att räntan deraf skulle användas ”till aflöning för en särskild skollärare och öfriga inrättningens utgifter.” Vidare erhöll skolan genom gåfvobref den 31 Juli 1835 af framlidne Advokat-liskalen J. P. Almgrens efterlemnade enka, A. E. Billborg, en gård med tomt, (vänne åkerlotter om ett halft tunnland hvardera, samt tvänne ängslotter, hvilka 6 Kongl. Maj:U Nåd. Skrifvelse Ns 77. lägenheters afkomst jemväl skulle användas »till aflöning af en särskild lärare och öfrige inrättningens utgifter.” Af nämnde donationer har tili läraren vid f. d. stads-pedagogien årligen utgått Fyrahundra Riksdaler Riksgälds-sedlar.
St. hot. 1847 ock 1848. 5 Sami. 1 A/d. 6 häftet. 2 Bevilinings-Utskollels Betänkande, N.o 12. blifvit i nåder naedgifven befrielse från utgörande af den staden lill belopp af 35 r:dr åliggande salu-aceis sedan försäljning af kolt, bröd och dricka förklarats vara derstädes för alla fri och obehindrad, och att således nämnda belopp bort redan vid 1841 års statsreglering uteslutas ur den vid bevillningssladgan fogade tariff till reparation af saluaccis-ersättningen utaf städerna, hvilket likväl icke hvarken då eller vid 1845 års statsreglering skett, böra föreslå att, dels de öfriga städer, uti hvilka rättighet att, utan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka ännu icke är landtmannen medgifven, fortfarande böra erlägga ifrågavarande saluaccis-ersättnings-afgift, intilldess sådan införselsoch försäljnings-frihet uti någon af dessa städer varder beviljad, då, året derefter, samma stad befrias från erläggandet af berörda afgift, dels ock, på sätt Kongl. Majrts nådiga proposition i denna del innehåller, en summa af 3,ooo r:dr må vid statsreglei ingen upptagas såsom städernes saluaccis-afgift, att fördelas och utgå enligt bärhos bilagde förslag till förnyad tur/f till fördelning af saluaccis-ersättningen utaf städerna, hvilken tarif, i' händelse den af Rikets Högled, Ständer godkännes, skulle komma att på vanligt sätt såsom bilaga åtfölja den blifvande bevil lningssladgan. Slockholm den i Maj 1848. Bevillninys-Utskoliets Betänkande, N:o 12. 3 T aril' lill fördelning af salu-accis-ersältningen ulaf slUdciria R:dr R:dr Stockholm Transport 2815 Götheborg 800 Hedemora Första klassen. Helsingborg 65 Gelle 110 Hernösand Norrköping 3oo Hudiksvall Andra klassen.
Han föreslår då, att de skulle gå upp till hans gömställe i bergen, att han der skulle försöka få någon ro. Det var en lugn natt och daggen föll starkt. De gingo ut. Gisle hade i handen en träbit och ristade runor deri. Han märkte icke, att spånorna föllo på marken. I gömstället somnade han, men hans sömn var orolig. Öd frågar honom, hvad han drömt. Då höra de menniskoröster. Förföljarne voro komne, de hade märkt fotspåren på den daggiga marken och spånorna. De kommo nu allt närmare. Att fly undan var ej möjligt, men Gisle vill sälja sitt lif så dyrt han kan, ty han har vapnen med sig. Den förste, som kommer upp, får ett svärdshugg, så att han tumlar ned. Nu kommer skarans anförare, den lågsinte uslingen Öjolf, och Öd går emot honom och gifver honom ett hugg med sin staf, så att hans hand förlamas och han sjelf störtar utför branten. Då utbrast Gisle: “Nog har jag länge vetat, att jag var väl gift, men det visste jag dock icke, att jag var så väl gift, som jag är. Men mindre hjelp gaf du mig än du ville, fast hugget var godt; jag hade dödat honom som den andra.“ Gisle föll snart. Detta hände för åttahundra nio och åttatio år sedan, eller år 978. Öd lemnade Island. I Hedeby, det nuvarande Slesvig, antog hon christendomen och gick på vallfärd söderut, hvarifrån hon aldrig återvände. Vikingalifvet. Olaus Petri, den Svenske reformatorn, säger i sin krönika, då han talar om den föregifna stora götiska utvandringen ur Sverige: “Man lägger föga ära in dermed, att man far med öfvervåld och orätt i en annans land, som oss intet ondt gjort hafver, skinnar och bränner, dräper och förhärjar dem, som gerna ville sitta i fred.“ Man tänkte sig den tiden, de Götiska folkens uttåg alldeles i likhet med vikingafärderna och derföre kunna vi tillämpa detta uttryck på denna yttring af våra fäders lif under hednatiden. Mången torde af sig sjelf hafva fällt en lika lydande dom.
Dock lärer en sådan förändring svårligen verkställas genom tillämpning för Rådstufvu-rätt af de för Härads-rätterne i förevarande hänseende gällande stadganden, hvilka, oberäknade åtskilliga bestämmelser i afseende å expeditioners utlemnande, inskränka sig till föreskriften i 24 Kap. 5 § Rättegångs-balken, att i Härads-rätt skall dom offentligen afsägas, så snart den färdig är. Lämpligt synes deremot Utskottet vara om förändringen ske!', på sätt Herr Ekerot föreslagit, så att Rådstufvu-rätt ålägges att, när mål af parterne öfverlemnas till afgörande och dom ej genast afkunnas, för dem uppgifva viss dag, då sådant kommer att ske; i öfverensstämmelse med hvilket förslag Utskottet jemväl för sin del anser den i 2 momentet befintliga skilnad emellan behandlingen af de saker, som äro af ringa värde och andra, böra försvinna, så att det må vara domstolen obetaget att. om de sistnämnda äro af sådan beskaffenhet, att domstolen icke beliöfver taga dem under vidare öfvervägande, desamma genast afgöra. Deremot finner Utskottet betänkligt att i lagen utsätta någon viss tid, hvarinom dom alltid skall afkunnas. Skulle sådan utsättas, måste den tagas ganska rymlig, på det icke Rådstufvu-rätten må, då flera vigtiga mål och ärenden på en gång förekomma, blifva nödsakad att antingen åsidosätta den gifna föreskriften eller ock afgöra sakerne utan att hafva haft tillfälle att deråt egna den sorgfäliiga granskning, som erfordras för att komma till en klar insigt om hvad slutet bör blifva. Bestämmes åter tid, på sätt nu blifvit sagdt, är att befara, att den utsatte, längsta tiden, äfven om den i de flesta fall i sjelfva verket vore mycket öfverflödig, likväl merendels blefve äfven den kortaste inom hvilken dom komrne att meddelas.
Pä alla dessa förenade skäl, och sedan allmänna opinionen synes hafva temmeligen säkert stadgat den mening, att Gårdfarihandel, sådan den nu utöfvas, är en kräfta, som bortfräter den allmänna välmågan hos allmogen och bereder dess moraliska försämring, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka Riksens Höglofl. Stan» der, att hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anhålla: det ej mindre städerneBorås och Ulricehamn, än ^ allmogens i Marks, Vedens, Bollebygds, As, Geseneds, Kinds och Redevägs härader i Elfsborgs Län från läng - 34® Besv, och Ekon. Utsk. Betänkanden, re tider tillbaka förunnade rättighet, att utöfva Gårdfarihandel, måtte helt och hållet upphäfvas; Hvilket dock, jemte flera Ledamöters särskildta anförande, Riksens Höglofl, Ständers egen upplysta ompröfning vördsamt underställes, Stockholm den 2 Maj 1823, Transsumt af Protocollcn, haline uti Riksens Höglofl Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott den 2:dra och 3'dje Maj 182g. S. D. Herr Benning anförde: ’’Det föreslagna. Betänkandet, rörande Gårdfarihandeln, föranledde vid sista föredragningen åtskilige anmärkningar, och öfver de hufvudsakliga af dem, jag uppfattade, anhållet jag, att få yttra mina åsjgter, Det anmärkes som olämpeligt, att man nu hos Kongl, Maj:t, skulle begära förändring af en Författning, rörande Gårdfarihandel, ännu ej fyllest årsgammal. Jag delar visst denna tanka och har hittills haft en synnerlig böjelse, att ekonomiska Best), och Ekon. Utsk. Betänkanden. 545 stadgar, lika litet som andra Författningar, skulle vara föremål för täta omvexlingar} men jag måste öfvergå från denna kära föresats, sedan jag kommit i erfarenhet, att dylika förändringar äro snart sagdt hvardagshändelser, må hända föranledde af bristande princip-enhet vid Författningars stadgande.
I de saker, som genom laga vad gå till Svea Hof-Rätt från Härads-Rätt i Upland, Södermanland, IV" st manland, Kopparbergs län, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga innan klockan tolf på den fyrationde dagen, den oräknad, dä Härads-Rättens dom föll, eller hafve sitt vad förlorat; ifrån Härads-Rätt i PVermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland på den sextionde dagen; ifrån Härads-Rätt i fVesterbotten och på Gottland på den nittionde dagen; i Götha Hof-Rätt frän Härads Rätt i Ö ste r göt hland, Calmar län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs län på fyrationde dagen; från Härads-Rätt i Halland, Dahl och Bohus län på sextionde dagen; i Hof-Rätten Öfver Skåne ooh Blekinge från Härads-Rätt i desse - 25 Lag-Ulskollets Betänkande N.o Si, se landskap på den fyrationde dagen. I vexel och sjörättssak vare tid hälften kortare, att fullfölja vad från Härads-Rätt i hvarje ort till Ho f-Rätt. 10,' 11, 12, 13 och 14 §§. Dessa §§ varda till all kraft och verkan upphäfne. 15 §. Andra punkten i denna § ändras sålunda: Huru vittnesbörd derom af Rätten gifvas bör, vare lag samma, som i i § af detta Capitel för Härads-Rätt stadgadt är, 16 och 17 §§. Dessa upphöra alt vara gällande. 24 §. Donna § erhåller följande lydelse: Besinnar han sig, som emot Rådstufvu-Rätts dom vädjat, och vill e) sitt vad sedan fullfölja, kungöre det vederparten, såsom i 2 § om Härads-Rätt sagdt är, vid äfventyr, som der stadgadt finnes. 26 C a p. Öfverskriften till detta Capilcd ändras sålunda: Huru borgen skall sättas, innan laga vad i Hof Rätt full följes; så ock huru Under-Rätts dom, deremot vädjadt är, verkställas må. 1 §•
KronPrinsen säkerligen ifrån Konungen blifvit framställd, 0111 den kunnat försvaras, såsom en oundviklig nödvändighet. Jag bekänner helt öppet, att det med mina begrepp om ett önskansvärd^ Furstars förhållande till Folken är oförenligt, att man ifrån sjelfva förislostunden liksom påtrugar Furstarne en Hofhållning, af hvilken det är så mycken tvifvel underkastad, om de i framtiden skörda nytta eller skada. Den 19 Maji f. in. 253 Jag lian icke finna , att den Furstliga barnaåldren påkallar sådane utgifter, att de ej böra kunna bestridas med det anslag af 170,000 R:dr, som af de Furstliga Föräldrarne innehafves, oberäknadt hvad Konungariket Norrige Jemnar. StatsUtskotlet bar ej tvekat, att bifalla den af några enskifta Motionairer föreslagna tillökning i H. K. Ii. KronPrinsens Stat, på den grund, ”att, genom den Kongl. Fa”millens tillökning sedan sista Riksdag, en ”större Hofhållningsutgift föranledes, och ”att Deras Kongl. Högheters KronPrinsens ”och KronPrinsessaus vid sista Riksdag bestämda Statsanslag, såsom för dem sjelf’Jve beräknadt, blifver otillräckligt, om den ”sålunda tillökade Hofhållningskostnaden äf”vén deraf skall bestridas.” Den lätthet, hvarmed StatsUtskottet kommit till denna slutsats, liknar den beredvillighet, med hvilken alla Statsutskott behandlat likartade frågor; men betvifla vågar jag, att slutsatsen uthåller någon verklig pröfning. Anslaget för nu Regerande Hans Maj:t Konungen var i dess egenskap af KronPrins 1810, 66,666: 32, H. K. H. Prins Oscars underhållskostnad derunder innebegripen.