Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man vill upprätta en armée ensamt af bevärings-manskap utan stående stamtrupper, måste följande tvänne oeftergifliga vilkor dervid iakttagas: l:o att det manskap af första bevärings-klasscn, sorn till soldater uttages, så länge hålles samladt å öfningsoch garnisons-orter, att manskapet hinner fullständigt utbildas och disciplineras för krigstjensten; 2:o att samma en gång uttagna manskap, under de påföljande åren som bevärings-skyldigheten varar, sammandrages till bestämda vapenöfningar, tillräckliga att underhålla och fullkomna den under första öfningstiden vunna färdigheten. Uti Stater, der armeen är bildad ensamt af bevärings-manskap, finnes likväl en betydligt olika längd bestämd, såväl för sjelfva bevärings-skyldighetens fortfarande, som för vapenöfningarna. Följande exempel må anföras: Preussen. Bevärings-skyldigheten varar i 30 år, deraf 13 2:»e åii Garnisonstjenst (Garderne i 3:ne år). 3:ne år i Krigsreserven j med en månads vapenöfning årligen. 7 år i Landtvärnets usta uppbåd, med 14 dagars vapenöfning hvartannat år. Då armee-korpserne äro sammandragne, exercerar Landtvärnets l:sta uppbåd 1 månad. Dessutom målskjutning om söndagarne under 2:ne månader, tillsammans 8 dagar. 7 år i landtvärnets s.dra uppbåd, hvilket användes i krigstid till garnisoner och provinsens försvar, men har ingen vapenöfning i fredstid. 11 år i Landtstormen, som uppkallas vid utomordentliga tillfällen. Den till soldat i Preussen utlottade bevärings-karlen har sålunda följande tjenstgöring och vapenöfningar: 2:ne års garnisonstjenst 730 dagar., 3:iie års vapenöfningar i krigsreserven, å 1 månad årligen • 90 dagar. 7 år i landtvärnets l:sta uppbåd, derunder vapen öfningarna uppgå till minst 60 dagar. Som 40,000 man årligen uttagas af bevärings-manskapets första klass, så är Preussiska armeens styrka följande:
Dito dito, till sjömärkens anbringande, företrädesvis i farvattnen norr om Stockholm — 8,000: — (Utbetaldes i Mars 1859.) Utaf 1858 års anslag, 1,000 R:dr, till hyra för embets lokal åt Statistiska tabellkommissionen — 800: — » dito, 15,750 R:dr, till fortskyndande af arbetet med socken-karteverkets utförande — 12,526: — Återstoden af gratilikations-anslaget, 3,000 R:dr, till Majoren A. Hahr för utgifningen af en generalkarta öfver Sverige 1,500: Det särskilda anslaget till skiften och afvittringar för år 1858 57,000: — (Utbetaldes i Mars 1859). Anslaget till inköp af nya målkärl och vigter för krono magasinerna och bagerierna * — 5,000: — 1858 års anslag till uppförande af ny byggnad för Teknologiska institutet m. m. — 140,000: — Anslaget till inköp af tomt för nämnde instituts nya byggnad 60,000: — Utaf anslagen, 18,000 R:dr, till anskaffning af erforderliga läro-apparater vid tekniska skolorna i Malmö, Orebro, Norrköping och Borås 13,500: — » 1858 års anslag, 5,000 R:dr, till aflönande af lä Transport: 6,991,613: 1. 6,422,728: 42. — 11 — Transport: 6,991,613: 1. 6,422,728: 42. rare och underhåll af elever samt andra utgifter vid Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona — 2,750: — Anslaget till slöjdexpositioners befrämjande — 4,500: — Utaf anslaget, 60,000 R:dr, till geologiska undersökningar samt derpå grundade kartors utgifning —•
Stockholm den 16 April 1866. Reservationer: af Herr Munck af Rosenschöld: »Med åberopande af den från Utskottets pluralitet skiljaktiga mening jag, på sätt Utskottets Betänkande N:o 18 utvisar, vid förra behandlingen af ifrågavarande ämne yttrat, får jag jemväl reservera mig mot Utskottets nu afgifna Betänkande, och gör det så mycket heldre, som jag anser Riks-Ståndens beslut i anledning af förstberörda Betänkande icke böra så uppfattas, att Utskottet af desamma kunnat hemta giltigt skäl att med endast obetydliga förändringar ånyo framlägga sitt förra förslag. Inom Utskottet har jag sökt göra den mening gällande, att Utskottet skulle föreslå Rikets Ständer att för sin del besluta en författning, hvarigenom stadgades, att da i tvistemål saken varder af Rätten uppskjuten, koranden icke är pligtig att beslutet härom uteblifven svarande delgifva. Genom ett dylikt stadgande skulle den osäkerhet i lagskipningen, som i detta afseende nu med skäl öfverklagas, blifva undanröjd, och således det ändamål vinnas Justitie-ombudsmannen med sin framställning åsyftat.» af Herr Olivecrona, som i hufvudsaken instämt med Herr Munck af Rosenschöld. 4 Lag-Utskottets Memorial N:o 50. i\:o 50. Ank. till Exp.-Utak. den 8 Maj 1866, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Lag-Ut skottets Betänkande N:o 24-, öfver väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på vilkoreti för rättighet alt fullfölja mål hos Ho/rätterna neli Högsta Domstolen. Jemte det Högvördiga Preste-Ståndet afslagit Utskottets i fjerde punkten af berörda Betänkande framställda förslag om den s. k. revisionsskillingens afskaffande, har det Högvördiga Ståndet till Utskottet återremitterat
Om förslaget vore godt i andra hänseenden, kunde dessa brister i och för sig sjelfva lätt blifva afhulpne, under förutsättning alt frågan, såsom jag önskar, blifvcr lill Konst.Utsk. återremitterad; en återremiss, enligt min tanka så mycket nödvändigare, som det ej är fråga endast om form, utan om felaktigheten i sak. Visserligen skulle man kunna anmärka, alt Konst.-Utsk. icke afhjelpt de felaktigheter, sorn Utsk. sjelf påpekat: men jag erkänner i detta fall giltigheten af det yttrande, som af UtSk:s Ordföhdé blifvit afgifvet i det hänseende, att då frågan står i det närmaste sammanhang med icke allenast vårt eget lands grundlagar ulan äfven med hvad i det andra med oss förenade landet utgör grundlag, hvarföre den också blifvit remitterad till Konst.-Utsk., den ej kunnat såsom en vanlig fråga behandlas. Och det är för att åt frågan gifva all den utredning bon förtjenar, och för att bringa sjelfva lnifvudfrågan till den lösning, sorn är af behofvet påkallad, som jag hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhåller om propos. på återremiss. Om Konst.-Utsk. då gör det behöfliga tillägget, kan saken redan vid denna riksdag i afseende på bestämmelserna i Riksakten äfven af den mest ömtåliga och noggranna granskare antagas, och representationen kan då 432 Den 18 Febrnari f. m. också komma i tillfälle att uttala sina åsigter om stadganderne i l:sta §:n af förslaget, som utgöra en bland de vigtigaste frågor för vår frihet och vår union. Ilr Fähraeus, Olof Immanuel: 1 likhet med tvenne fö reg:de talare är äfven jag otillfredsställd med Coust.-Utsk:s förevar:de betänk. Af ämnets vigt upfordrad att ingå i närmare undersökning af frågan, ber jag alt i korthet fä redogöra för mina tankar derom, under tillförsigt, att de åtminstone hos dem, som fördomsfritt Och ulan alla yttre intryck betrakta saken, skola finnas förtjenta af någon upmärksamhet.
En annan tidigt bortgången tänkare, Solger, uppfattade likaledes det Sköna såsom en sinnlig manifestation af det Gudomliga, ehuru hans esthetiska åsigt i någon mån förvirrades genom det bruk han gjorde af det ur den Schlegel-Tieckska Skolan härstammande, om ock hos Solger till en högre betydelse potentierade begreppet af ironi. Äfven hos Hegel, som, utgående från Schellings lära, under den fortsatta utbildningen af sitt system mer och mer aflägsnade sig ifrån denne sin föregångare; visar sig det Sköna såsom en åskådlig, symbolisk framställning af Ideen likasom hos Weisse, Hegels på en gång lärjunge och motståndare. Men att närmare granska hela denna åsigt i dess visserligen från hvarandra betydligt afvikande modifikationer, och att med all erforderlig noggrannhet utreda förhållandet dem emellan, vore ej möjligt utan en utförligare och djupare inträngande vettenskaplig undersökning, än det närvarande tillfället medgifver. Då vår uppgift här blott varit att kasta en blick på utvecklingen af de egentligt filosofiska undersökningarne om det Sköna och Konsten under det sednast förflutna halfva århundradet, och det hufvudsakligen varit genom Tyska tänkare, som den strängt vettenskapliga Konstfilosofien under denna tid blifvit utbildad, så ha vi här närmast bort fästa vår uppmärksamhet på dessa tänkares forskningar. Vore här frågan om mera populära historiska och kritiska undersökningar rörande speciella esthetiska ämnen, så skulle vi visserligen äfven hafva att nämna en mängd af mer eller mindre utmärkta Franska och Engelska författare; men till den egentligt vettenskapliga Konstfilosofiens fortgående utbildning har dock ingen af dessa i betydligare mån medverkat. Likasom den Tyska Poesien under de sednast förflutna tjugu åren börjat vinna ett allt mer vigtigt inflytande på de öfriga Europeiska folkens Vitterhet, äfvenså har ock den nyare Tyska Konstfilosofien under samma tid småningom börjat blifva åtminstone till en viss grad känd i Frankrike och England, och yttra en inflytelse på den esthetiska Kritiken. Fru Staels bok om den Tyska Litteraturen och August Wilh. Schlegels Föreläsningar om den Dramatiska Konsten och Litteraturen hafva i synnerhet bidragit till utbredandet af denna kännedom.
Krafter af så olika naturer kunna väl verka uppå hvarandra, men omöjligen tvingas innom samma bana. Skall det Systéme, som efter Carl Xllrs död infördes, fortvara, skall Riket fortfara att stå under Banquens förmynderskap och utvecklingen af National kraften bero af en hemlighetsfull Banpo-Styrelses godtfinnande, så må ingen hoppas på ett Nationens framskridande i välstånd. Betragtas äter Statens Finance skild från Banquens, så inser jag ej huru Regleringen af Fihai-Disconternas affairer kan framställas såsom ett villkor för möjligheten att återföra ordning i Statens Finance-och allmänna Penningerörelsen. Det är högst oroande att Discussionerna Öfver detta vigtiga ämne icke möjligen kunna komma att äga rum, förr än en till två veckor före den tid, då Kongl. Majit kan Ständerna åtskilja, jag vill hoppas att detta icke sker, efter sorn Kongl Majit för sin Person högtidligen vid flere tillfällen förklarat att det är för att hjelpa Rikets Financer, som Rikets Ständer blifvit sammankallade. Emedlertid skulle möjtligen Kongl. Majit kunna med misshag se att dess Nådiga Proposition om allmänna Penninpé rörelsen i så låna tid lemnats obesvärad, och O '-t ( ' det kan, må hända, vara Kongl. Majit obekant att dröjsmålet icke får föras på räkning af Rikets fyra Stånd. Herr Grefven och Landt jifiarskaiåen föreslog, att Grefve von Schwerin^ ofvannämnda Meiriq - 170 Den 24 Felruarii. rial , jemte de af Friherre Wirsén och Grefve von Schwerin i anledning deraf afgifne Yttranden, måtte till Statsoch Banco-Utskotten remitteras, med anmodan derjemte till nämnde Utskott, att till Riksens Ständer skyndesammeligen afgifva upplysning om och när Riksens Ständer kunna förvänta Utskottens Utlåtande öfver Kongl. Majrts till Utskotten remitterade Nådiga Proposition, om allmänna Penninge röreisen och Myntvärdets upprätthållande; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Banco-Utskottets den 31 sistledne Januarii afgifne, samt den 13 dennes på bordet lagde Betänkande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 20 sistledne December afgifne Memorial, angående yrkade ändringar och tillägg uti I och 3 §. §. af den för Banco-Utskottet hittills gällande Instruction. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Jag finner alltför väl, att Utskottet ej kunnat medgifva någon väsendtlig förändring i förslaget till Instruction, hellst detta Förslag redan var af 3 Stånd gilladt och antagit. Men jag hade hoppats och väntat, att Utskottet skolat bjuda till vederlägga de skäl, som jag hade anfort till styrka för mitt påstående, att Sedelmyntets Den 17 Februarii 413 förbättring i värde skulle vara skadlig för Landet, och ingalunda bör blifva ett föremål för Utskottets bemödanden. Jag vågar likväl ännu hysa det hopp, att då Utskottet framdeles inkommer med Betänkande öfver mitt och flere andras Memorial, rörande Reglerandet af Rikets Financer, Utskottet täckes närmare utreda och utveckla detta ämne, samt anföra de skäl, hvarpå Utskottet grundar sin öfvertygelse. Desssutom får jag äran anmärka, att då Utskottet behagat erkänna, att dess afsigt visserligen varit och är den ”sorn uti Instructionen också tydeligen uttryckes, att Crediten för Eanquens Sedlar borde stärkas, för att vinna stad• ga åt deras egenskap af Mynt”; —- har jag häraf trodt mig finna en förnyad anledning att beundra Utskottets förmåga att uttrycka sig obestämdt och tvetydigt. Skall stärkande af Crediten för Banquens Sedlar, vara det samma, som deras förbättring i värde, eller i förhållande till Silfver 3 så synes denna mening betydligen contrastera med den omedelbarligen derpå följande } nemligen: — ”För att vinna stadga åt dem ras egenskap af Mynt” — Att söka förbättra Bancosedlarnes värde, för att stadga deras egenskap af Mynt, synes mig innefatta lika stor motsägelse, som ville jag säga:
Om Pröfnings-rätten i frägor om eftergift, medelst näd, »Balance» och Ersättnings»mäl. III. Om förestrifter wid förefallande oroliga och wäldsamma nppträdcn. lil. B. p. »og, 212, r>5, 216. prot»- Protocolls-Utdcag; Riksens Ständers, Serskilta Utskotten, för frägsr af bcstaffenbet, akt de af rvanlige Uiflokken icke kunnat upptagas: Angäende Instruttioncn för Banco-Utstotct. l. B-p. 16, 17, 19, 21 , 2? . 52, 54, 7?. Angående dels dc ifra» sista Riksdagen uppstjutne Ärender, dels Riksdagens förkortande. Dm de wid sista Riksdagen fattade beslut. II. B. p. 151, 18;, 184,A88, ;o8, ziz, ;2:. lil. B-p-142,149. Stats. B-,p Om Ärendcrncs wärd i Riksgälds-Contoiret rinder Bonde» Ständets Futtmägriges fränwaro såsom Riksdagsman. ' l. B. v. 59, ir 5, 117. Om Pension för Fröken dlsria Larolina 6ripenttjcrng. l. BP. bi, 41' , 501, 527, 512. Lin hyran för Ståndens klnbbruin. I. Om Aflöttingsoch Arfwodcs wilkoren för Ständens och Utflottens Cancelliet' och Cetjening. I. Om betalning afHamburgfle 9'anquicreriie tlverllosts Arfwingars, k. von bi-ille <L Sons och Louis L/enguels fordringar, l. B-PZg6, 242, Z42, z;o. II. Angående antingen bestämmande af cn scrsiild Stat ät H. K. H. Kronprinsens
Ska's Utfkotiet z;No anmärkt atr Herr Stads Majoren Westin sedermera fält liquidera berörde äler,kod med ränka beräknad efter fem för hundrade om ä elnien 6kt deremvHandelshuset 6rez»rst Enka Söner, som ivid ifrägawarande Aucston afwen gjort inrop af Jern, och med en del af betalningen öfver tiden fördröjt, mäst betala ränka efter sex för hundrade berämad, hwilken olikhet uii Mänte-beräkningen Högst Stars Ui skottet ansett böra af Fullmägiige närmare rrtrehas och förklaras. Till fullgörande häraf fä Fullmagtige, och ds ibland ost, fom ifrån förstnämnde lid setat wid fdrwaltningen af Werket ödmjukeligen rillkannagifwa, att dä någon försäljning af Riksgälds-Contoirels pä Stockholms Metallwäg upligde Jern, icke med nä> gon förman för Comoiret syntes kunna werkstästas ifrän är 1800 kill löoZ hafwa Fullmägtige, i dm förhoppning, alt en fördelaktigare coniunctur till stik försäljning framdeles skulle inträffa, i de' längsta trott sig böra upstjuta med Auctions anställande ä detta Jern, deraf likwäl, sq ofta någon köpare chnnätt sig med antagligt anbud, försäljning stelt undep hand till högsta pris, som möjeligen kunnat erhällas, och hwarmed fortfors ända tili är 1805, dä de församlade Herrar Revisorer, ehuru wid priserne, hwarkill försäljningen dilintill stett, icke något ivar >att påminna, förordnade att ingen försäljning dädanefter borde werkstallas annorlunda, an genom öppen dfnekion till ben rnafibjudandeSedermera och till 972 Den 18 November. Ar 1808 wörö
Det taxeringsvärde af 5000 ridr bico, som efter nuvar. grunder motsvarar den föreslagne bevillningen af 10 ridr, torde ej heller vara någon lämplig bestämmelse; enär en egendom af detta taxeringsvärde ej förmår försätta sin ägare, äfven om han vore skuldfri, i en oberoende ställning, hvadan den garanti i berörde hänseende, nämnde stadgande åsyftar, ingalunda vinnes, under det mången, för representant-kallet, genom sin bildning, erfarenhet och ställning i samhället för öfrigt, fullt qvalificerad person, af denna bestämmelse blefve utesluten. Hvarje census är alltid mindre lämplig, saknar samband med de öfriga bestämmelserne i motionärens förslag, och är dessutom, med undantag af val inom Stockholms stads borgerskap, helt och hållet främmande för Sveriges statsförfattning. De 2:ne sista punkterne innefatta bestämmelser för representationsrättens medgifvande åt Adelsmän, som innehafva eller innehaft embete eiler tjenst. Enligt desse skulle den civila tjenstemannen i allmänhet erhålla representationsrätt vida sednare än den militära, hvilket förhållande torde vara så mycket oriktigare, som den civila tjenstemannen, just genom beskaffenheten af sina insigter, torde vara bättre qvalificerad till representant än den militära; äfven torde bestämmelsen om pension ej vara fullt lämplig, enär den civila tjenstemannen, först vid en ganska hög ålder, kommer i åtnjutande af denna fördel, då deremot den militära erhåller den vida förr, och 76 Den 4 SI a r s e. m. dessutom i vissa fall kan lemna sin tjenst 7 år innan han kommer i åtnjutande af pension, under hvilken mellantid han alltid vore utesluten från representationsrättens utöfvande. Utsk. har äfven trott sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt genom dessa bestämmelser representationsrätt ej tillgodokomme ett större antal af clereci och läroverks-staterne, åtskillige af justitie-, lands-, landtmäteri-, bergsoch Jägeri-staterne, flere tjenstemän vid de förvaltningsverk, som icke kunna hänföras lill rikets colhr, öfver-rätt eller R.
Jensen. Innekållsförteckningr: Baronessan Mary Vetsera (med porträtt). — Hvad vi fordra; tankar angående Nils Hertzbergs bok • » Qvinnans kallelse och uppfostran » af F. S. — Moderssorg och modersfröjd; fritt efter August Becker af Annie Berg. — Bref till tant Anna; från Guido, — Iduns femte pristäfling. — Från qvinnans arbetsfält; studier från Stockholms horizont af J. N — g. — Maja på berget; en skildring ur verkligheten af H. G. — » Bättre » och » sämre » flickor. — En radikalkur; novell af Min Ameen. — Från Iduns läsekrets. Bostaden. — Bakning. — Matlagning. — Efterrätter. — Huskurer. — Husdjuren. — Hvarjehanda. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Måndag, Onsdag och Lördag: M o r g o n J hvetekli, J hafremjöl, \ rofvor (kokta och sönderkramade) upprördt med vatten. M i d d a g korn. Q v ä l l hafre. Tisdag och Fredag; M o r g o n ^ hvetekli, \ hafremjöl, \ köttaffall (upprördt med mjölk). M i d d a g risgrynsaffall. Q v ä l l korn. Torsdag och Söndag; M o r g o n \ hvetemjöl, \ hafremjöl samt några skedar majsmjöl. M i d d a g hvete. Q v ä l l korn. I hönshuset stå dessutom alltid små lådor med benmjöl (hemmagjordt), trädkål i små bitar, och stött svafvel. Höns, så fodrade, betala sig genom en stor äggproduktion. (Arends ' system) erhålles af skicklig lärarinna mot insändande af 15 kronor jemte noggrann adressuppgift till Red. af Idun. [26] I Pianospelningmeddelas noggrann undervisning af en ung lä- rarinna. Svar märkt » Noggrann » torde inlemnas å Iduns byrå. (G. 768) [92] Stanna t v å minuter CD CD och läs, att min öfver hela Skandinavien omtyckta Annonser. Meteroch Annotationsbok, med Annonspris: 25 öre pr petitrad (
Muti Nådig Proposition! undér den 7 nästlidne Maji, aflåten till Riksens Ständers Stats-Utskott, med tillkännagifvande af hvad sålunda förekommit samt af utgiftens nödvändighet, öfverlemnat till Stats-Utskottet, att till återstående kostnader för Myntets iståndsättande, utse särskilde medel, derest icke Riksens Ständer skulle finna lämpeligt, att desse kostnader, äfvensom den för Myntets drift, hädanefter skola af Banquen bestridas'. Detta hafva Riksens Stander uti öfvervägande tagit, och, enär enligt Grund-Lagen, rättigheten, att slå Mynt är E. 3C. M. ensam för-, behållen, hvaraf följer, att Mynt-Werket framgent, såsom hittills, bör stå under E. K. M:ts omedelbara vård och disposition; hafva Riksens Ständer alltså funnit, att de för samma Werks 828 Underdåniga Skrifvelter'. drift och underhåll nödige kostnader böra bestridas allenast af de anslag, som dertill kunna af Stats-medlen anordnas, men att Riksens Ständers Banque deremot, hvarken med desse kostnader i allmänhet eller med den nu ifrågavarande utgiFten för Mynt-Werkets reparation belastas bör, helst sådant skulle medföra rubbning af de dispositioner, Riksens Stander, i afseende på Banquens tillgångar och inkomster, redan vidtagir. Riksens Ständer anse dessutom, att, då, i följd af hvad nu mera är vordet beslutadt, någon utmyntning af Specie-mynt för närvarande icke kommer att ega rum, samt Mynt-Wetket således lärer varda ganska litet begagnadt,* den föreslagna reparationen och förändringen deraf icke fordra skyndsam åtgärd, utan böra efterhand verkställas; Och" Riksens Ständer kunna, vid sådant förhållande, af Stats-Werkets redan medi} tagne tillgångar, desto mindre bevilja något särskildt anslag härtill, som Riksens Ständer förmoda, att Mynt-Werket skall kunna derförutar» småningom, ehuru på en längre tidrymd, iståndsättas, medelst användande af de besparingar, sorn uppkomma på den å Stat till Myntets drift och underhåll bestådde anslags-summa af 7,5*0
H o n hade flere gånger trott, att hon var kär, m e n när hon så träffat h o n o m igen och allt varit så gladt och uppsluppet, så fritt och naturligt, hade hon sagt sig, att det endast var vanlig flickaktig trånsjuka, o c h kastat bort alla tankar på kärlek, o c h hon hade i stället rodnande för sig själf frågat sig, o m hon ej i dylika stämningar koketterat, m e n det kunde h o n ej riktigt k o m m a på det klara med, o c h — för resten — det gjorde väl alla flickor. Ja, inte var lifvet någon undrens o c h äfventyrens förtrollande värld, s o m m a n trodde, när man var liten o c h tänkte: — när jag blir stor! — det var då säkert. Men man fick väl lefva ändå. Alla gamla, som gingo m u m l a n d e för sig själfva och till hälften barn på nytt, de hade väl haft det s o m hon, de också, o c h de hade j u orkat lefva dag för dag, tills de blifvit både 70 o c h 80 år. Silfverarbeten, Bordsilfver. Kedjor. Nålar, innan uppköp göres på. annat i snö kommer upp i tö. håll. Modernast! Solidast! Billigast! IDUN 1898 » N e j, m e n se goddag, Ella! Tänker du på själfmord? Så ser du ut, » h ö r d e s en glad, frisk flickröst, och ett par lifliga, ytliga ö g o n stodo på vid gafvel m o t Ella, s o m spratt till o c h blef r ö d i mörkret. » Nej, jag bara står o c h studerar bästa sättet att utföra ett dylikt för att sedan ge ut en handbok o c h hjälpreda o c h bli rik i detta själfmordens o c h handböckernas tidehvarf, » svarade Ella i samma ton, m e n m e d ett bittert drag kring sin leende mun, s o m den andra icke såg. » U s c b, du är dig alltid lik, m e n allvarsamt sagd t, hvart skall du ta ' v ä g e n?