Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad:ns beslut i detta fall, för den händelse något dylikt skulle framdeles förekomma. Härvid yttrade Hr Gr. o. Landtm.: I anledning af Hr von Hartmansdorff yttrande, hvari han nämnde, att den af mig gjorda framställningen icke blifvit af honom rätt upfattad, och då jag dessutom serskildt vet, att samma förhållande inträffat för åtskilliga andra ledamöter, anhåller jag att få ytterligare utveckla de skäl, som föranledde mig alt vid det ifrågavande tillfället anse den yrkade propos:n icke kunna framställas. Enl. min upfattning af grundlagen, står det i allmänhet RiksStånden icke fritt, att bifalla eller afslå en voteringspropos. , så att Talmannen, då såväl bifall som afslag yrkas, kan framställa propos. å begge dessa yrkanden. Detta kan, efter mitt förmenande, endast ega rum under det förhållandet, att något af ett RiksStånd fattadt beslut icke är så tydligt, att man med visshet kan inse huruvida en votering bör blifva en följd af beslutet eller icke, och således frågan ur sådan synpunkt är tvistig; i annat fall måste antingen frågan vara af den beskaffenhet, att då 2 Stånd stannat emot 2, votering derom skall ega rum, och att således, på det icke 2 Stånds beslut må undertryckas, voterings-propos:n icke får afslås, eller också måste R. St:rs beslut i frågan vara fattadt redan genom 2 Stånds beslut, i hvilket fall detta R. St:rs beslut icke kan genom en votering uprifvas. Således kan i allmänhet icke på ett Utsk:s förslag till voteringspropos. framställas mera än en propos., antingen till bifall eller afslag, men icke begge dessa propos:r vid samma tillfälle, livarmot dock propos. lill älerremiss kan göras, i händelse formella svårigheter skulle upstå för frågans afgörande. I går var endast fråga om huruvida den fråga, som skulle utgöra föremål för votering, var af beskaffenhet att kunna förfalla.
Grun, den för detta wagrande har blifwit hämtad af Ko, nungens Respective Befallningshafwandes gifne fö, restrister, hwilka icke eller lara sakna laglighet, hwar. Den 17 Julik. r?6; före min afsigt icke ar att kasta någon skugga bwarken pa Uppbördsmannen eller deras Befallander; men da förenärnnde omständighet föcorsa'at en gansta känbar werkan i Allmänna rörelsen, satt den skatt, skyldige i morken förlägenhet, och wallet h. nom be, tydelige förluster, hälst icke warit owanligk, att Köp* mannen, sedan han först emot Discont'Sedlar efter gangbara priset, tillhandlat sig af Bonden dest Landtmanna-waror, sedermera med samma Bonde, som warit r behof af manligt mynt till sine Skat, ters godtgörande, förweplat nämde Discont-Sedlar emot 2; procents rabat, sa kan jag icke annat ärr hemställa, om nödwändighelen af en Författning, som tydeligen antingen tillåter eller förbjuder Dis, conternes anwismngars emottagande uti All, wänna Uppbörden; hwilken min ödmjuka hem, ställan jag anhaller matte ej mindre tili wedcrbörligt Utstött remitteras än afwen med Respective SlänLen communiceras^>.cbro den 20 Junii 1812. Eric Paulsson fran Elfsbergs Län." I anledning häraf får Stats-U>stöttet yttra: Att om Discont,Werkens Jnwisningar pa Banken tillwunnit sig ett sa allmänt förtrccnde, att de såsom Banco,mynt i rörelsen omlöpa, det dock alltid ankommer pa dem, som stall hafwa Penningar, ware sig Enstild Man, eller Allmänna Werk, att dessa Jnwisningar, i stallet för Contant, emottaga eller icke; Hwarföre ock SttUs-Urstotlet anser något stadgande icke wara lämpligt, hwarigenom emottagandet af Discont, Werkens Jnwisningar antin, gen stulle owillkorligen anbefallas eller förbjudas.
Nu tar man små söta och färska plock-ostar, hvilka rifvas rätt små och läggas uti en annan kittel, den man med annan söt mjölk påsatt att värmas. När nu mjölken uti den stora kittelen är väl löpen, röres den omkring, öses uti en korg och kramas däruti väl vid botten och brädaarne. Midt uti läggas de sönderrifna små plock-ostarne; dock måste man noga iakttaga, att intet af dem kommer på bräddarne. Man kan äfven taga utur den stora kittelen och blanda med plockorna. Sedan nu plockorna äro lagda midt uti osten, lägges lock ofvan uppå af den söta, lupna mjölken, När osten på detta vättet är väl tillagad, krystes och vändes han säl, att ingen vassla är inuti kvar, hvilken kunde förorsaka mögel o. d. Osten sättes sedan uti ett kallt rum, där ingen sol skiner på honom, ty annars spricker han sönder. Han vändes afton och morgon. Tre dygn saltas han rätt väl med godt fint salt och bestrykes äfven alltid med ren salt lake, då han intet blifver slemmig. Ar osten stor, så vändes han en eller två veckor uti sin korg, men lägges sedan på ett jämnt bord och vändes morgon och afton till dess han blifver genomstadig. Smånotiser från kvinnovärlden. Dödsfall. Den 15 dennes afled helt hastigt af hjärtslag innehafvarinnan af det för stockholmarne välkända kaféet i huset n:r 18 Regeringsgatan, fröken Erika Gustafva Hidman, i en ålder af 54 år. Född i Upsala har hon allt sedan 1874 idkat kaférörelse i hufvudstaden, däraf 11 år i n:r 24 Regeringsgatan och 3 år i den lokal, hon innehade vid sin död. Under denna tid har hon genom god behandling och reela varor tillvunnit sig allmän aktning, och hennes kafé, som torde kunna anses såsom ett af hufvudstadens allra förnämsta, har städse varit talrikt besökt, särskildt af personer ur artistiska och litterära kretsar. Begåfvad med ett synnerligen älskvärdt väsen och mycket välgörande, kvarlemnar den aflidna ett aktadt och älskadt minne hos alla, som stodo henne nära.
Mantalspenningar angar; så och enär Riksens Stander Vid i8©goch i8xö arens Riksdag förordnat, att .af de p5,oöö R.d, hvartill Qvarntullen i Stockholm, Götheborg och Carlscrona uppgått, och som af dessä Städer borde särskildt godtgöras, sä mycket, söm svarade eiriot Mahtalspenningarné, skulle der uppbäras i lika förhållande, sorn annorstädes; anse Riksens Ständer instämmande både med rättvisa eich Riksens Ständers nyss anförde beslut, att Mantalspennitigarne söm i Stockholm, Götheborg och Carlscrona, i Stället för Qvarntull skola utgå, ické böra erlägga^ i anriat förhållande eller till högre belopp af hvarje Mantalsskrifven person; än i Rikets öfriga Städer och på Landet, hviG ket genom Eders Kongl. Majits Jfådi a Kungörelse den xo Rebtuari 1813 blifvit bestämdt förklarad! och förordnad!; samt att de sålunda för dessa Städer destömindre kunna till nå goli viss Summa påräknas, sorn deras belopp helt Och hållet beror uppå ett större eller mirdre antal Mantalsskrifna personer derstädes, sorn efter författriingarne böra mantalspenningar erlägga; och hafva i följd häraf Riksens Ständer samtyckt, att Mantalspenningarne måga i ufvartberörde förhållande beräknas och utaf Stockholms stad utgöras; men sorn Qvarntullen blifvit beräknad uti LandTulls ersättningen, oell således synes svara både - 48 Deh Augusth de emöt. Mantalspenningar och Eahd-Tulls ersättning, ehuru den i och för sig sjelf icke är mer an en afgift ; så anse Riksens Ständer, att Städerha, utan rubbning i hvad om Mantalspenningarnas erläggande nu blifvit faststälklt, böra gemensamt utgöra den Randt-Tulls ersättning, sorn dem kan blifva påförd.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskoltets, sedan den 4 i denna månad, på hordet hvilande utlåtande, J\':o 52, i anledning af väckt motion om eftergift af den hemmanet Rannäs Höltagården påförde ränta, blef samma utlåtande af Bonde-Ståndet bifallet. S. D. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande på bordet hvilande betänkande!! blefvo nu å nyo föredragne: N:o 6, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Häradsskrifvare och Kronofogdar att debitera, uppbära och redovisa brandstodsmedel: Bifölls; N:o y, i anledning af väckt motion om vidtagande af försigtighetsmått emot catholicismens utbredande: Bifölls; N:o 8, i anledning af väckt fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 5 Febr. 1808, samt Kammar-Collegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande besittningsrätt till kronohemman: Återremit terades. 0 S. D. Banco-Ulskoltets följande på bordet hvilande utlåtanden föredrogos nu åter, nemligen: N:o ig, i anledning af Fabrikören J. L. Solldins ansökning om eftergift af upplupne straffräntor å 2:ue lån i Banco-disconten: Bifölls; N:o i2o, i anledning al Riksdägsfullmägtigen Fredric von Zweigbergks motion om återbekommande at ett hos honom för Bankens räkning uttaget penningebelopp: bifalls; N;o 21, i anledning af väckt motion, alt fastighetslån, som på coinplelte låne-handlingar i Banken beviljats, mätte utgå, äfven i händelse låntagaren - Prot.-Utdrag, den i3 November 18 44- 321 tagaren skulle aflida förr, än lånet hunnit utfalla eller Banken åtminstone lillförbindas att ersätta kostnaderne för lånehandlingarnes anskaffande: Återremitterades. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Ulskottels på bordet hvilande betänkanden: N:o Qfj i anledning af väckt motion om ändring i 10 § 12 Cap.
Der lagen talar om försummelse af viss tid, kan den väl omöjligen häfta samma påföljd vid fallets inträffande innan samma tid tiliändalupit, som efteråt} orden då eller framdeles måste anses innebära, en ännu tydligare motsatts, mot det fall som kunde uttryckas med oidet innan. Jag åtminstone kan icke annat se, än att närvarande inteckningsfÖrordning bestämdt utsätter en viss tiderymd, hvarunder borgenär ej kan erhålla någon inteckningsrätt, som mot köparens åtal kan blifva beståndande. Det torde vara nödvändigt här, att litet närmare utveckla hvart detta leder. Efter min tanka är deraf en tydlig följd, att, vid allt inteckningsdocument ovilkorligen skall fästa sig ett frö till total tvekan, om säkerheten är någon eller ingen. Inteckningsinrättningen i ett land åsyftar möjligheten, att förtroende man och man emellan må kunna grundas på egendom, ej på person, och blitver ej denna möjlighet fullständig, så är den nästan ingen ; bchöfver iångifvarens opinion om den real säkerhet han äger, sjelf grunda sig på hans personalsäkerhet, så kan åtminstone det Den vi Junii f m. ofta inträffa, att realcrediten enligt sin natur upphör. Det är väl en afgjord sanning, att på blott realsäkerhet till en obekant person, sällan någon creditoperation grundis, utan tvärtom pantgifvarens personlighet merendels ganska mycket afses, men der realpanten fordras och emottages, der förutses möjliga fall då det nämnda på personlighet grurdade hoppet skulle försvinna. Finnes det således inga i lagen tydligen angifna tecken på hvilka den credithandling med full säkerhit kan igenkännas, hvars realsäkerhet, alldeles oberoende af personliga förhållanden , är afgjordt gifven till d en grad, hvarpå den utfärdade försäkring gen lyder, så har Lagstiftaren förfelat hela sin plan, åtminstone, så snart möjeligheten af risque i trotts af utlofvad säkerhet, blifvit allmänt känd.
Maj och juni månader, då segeifarten »ifver ett, ehuru ofta osäkert, tillfälle dertill; hvilket sena försändande betydligen försvårar afsättningen, då de ej mera äga den lockande nyheten, och då dessutom många skrifter blott hafva ett temporärt intresse, som efter en längre tids förlopp är alldeles förfeladt I synnerhet är förhållandet detta med Ströskrifter, Journaler och Dagblad, hvilka väl redigerade dock äro mycket tjenliga för den populaira bildningen, och vid många tillfällen af politisk vigt genom den rigtning de kunna gifva allmänna Opinionen. Likväl och då de hos oss utkommande Journaler och Dagblad, med undantag af de äldre Tidningar, sakna portofrihet, och ej utan stor kostnad kunna försändas till Landsorterna, äro de också derstädes föga kända. För läggare af Böcker få genom den försvårade transporten , och genom de många enskildta Commissionnairer de för försäljningen i Städerna nödsakas anlita, flerfaldiga stora och onödiga omkostnader, som alla försvunno, om Den 13 April. Forvagnar emellan Rikets större Städer voro gängse, då en requisition af hvad Mercantil eller Litterair beskaffenhet som helst, gjord i följd af uti allmänna Bladen införde amioncer, kunde genast effectueras, hvarigenom en förbindelse Städerna emellan skul le underhållas, som borde hafva en följd af angenäma resultater. Då Herr Landshöfdingen of Wingård redan utförligt behandlat detta ämne, och äfven erbudit sig biträda med upprättande af förslag till ett Reglemente för en Forvagnsinrättning, har jag endast vågat framställa mina åsigter under formen af allmänna anmärkningar. Men i den fullkomliga öfvertygelse, att ett upplyst Oeconornieoch BesvärsUtskott finner detta ämnet värdigt sin hela uppmärksamhet, betviilar jag ingalunda, att det saknar anledningar att så framställa det gagneliga af en på Statens bekostnad inrättad farande Post , som att utfinna och föreslå medel för densammas inrättande på ett sätt, att den svarade mot sätt ändamål, med fullkomlig kraft och consequence kunde intaga den nu varande Hålloch Reserveskjutsens ställe. Herr Malmerfelt, Gustaf: Frågan är väckt rörande skjutsens lindrande och mindskande i Wermland.
Landtmätaren icke hade något egentligt mehn af sin försumlighet, utan fick beräkna sig traktamente för regndagar, beredelsedagar och söndagar, men enligt den nya, så, om han är mycket långsam af sig, kan det lätteligen hända, att det blifver Landtmätaren, som kommer att betala Jordägaren, derigenom att den senare för kosthåll och rum får afdraga dagligen en Riksdaler Banco på Landtmätarens arfvode. Den nya Författningen har till föremål att uppmuntra en skicklig och driftig Landtmätare, men att utestänga den försumlige eller lättjefulle, och den har således i detta fall ett gifvet företräde framför den gamla. Det förtjenar anmärkas, att en af LandtmäteriStatens mest insigtsfulla män, som enskiftat det största antal hemman i Skåne, och som dessutom tjenstgjort i flere andra provinser, samt följaktligen äger en mångsidig och grundlig kännedom af Landtmä - 120 Den 9 April e. m. teri-yrket, denne man, Förste Landtmätaren i Malmöhus Län, Akerblom, som helt visst är personligen känd af många Ledamöter inom Ridderskapet och Adeln, har förledit år från trycket utgifvit: Förslag till en ny allmän Ägodelnings-Författning jemte taxa, och det är för mångå måhända oväntadt att finna, att vid jemförelse emellan nya Taxan och den af Förste Landtmätaren Åkerblom föreslagna, är den senare i vissa fall högre. Nja Taxan. cg *3 n PS-ä o: p n ST g* *s: 2. fö 2 ^ M "< H.P-? B *“'• Ss: ö Z. era g* B ö‘o CfQ era B era å'° S *> s-; sk. sk. sk. För åker med mindre skiljaktigheter &c., hvarje tunnland 12 ii 20 För sådan äng, som ligger spridd emellan berg och skogsbackar, &c IO 18 För odlings-lägenheter, hvilka, vid skifte, såsom inrösningsjord blifva beräknade 8 i IO ÄkerDen 9 April e. ra. 129 'Åkerbloms Taxa. Matning, j Uträkning.
— Cenna begäran understöddes ock af Rikets Ständer, på sätt deras derom den 27 Julii 1815 till Kongl. Majit aflåtne underdåniga Skrifvelse innehåller. I sammanhang med den understödde motionen om lindring uti Båtsmans-Indelningen för Blekinge, anhölloStänd. erne att, rörande ej mindre Båtsmans - Indelningen och Roteringen i denna Provins än Rusthålls-Indelningen samt Soldareoch Båtsmans - Indelningen och Roteringen i de öfrig® Stats-Utskottets Betänkanderi. iäji Rikets Provincer, måtte intill nästa Lagtima Riksdag derefter behörig undersökning anställas, då Konung och Ständer kunde blifva i tillfälle att sig yttra i ett sammanhang om, och hvad jemkningar härutinnan finnas nödiga. Ehuru ej sedan Lagtima Riksdag inträffat och alltså ej undersökningen, derom Kongl. Majit längesedan utfärdat Nådig befallning, allmänneligen är fulländad, hafva Blekinge Fullmägtige, vid nu påstående Riksdag, hos Kongl. Maj:t och Rikets Ständer åter förnyat Provinsens anhållan om lindring uti BåtSmans-Indelningen efter af dem uppgifne grunder, utan afbidan af den Allmänna Regleringen härom. Kongl.
Så förgingo åter några månader under oroliga aningar, hvilka oaktadt allt hennes bemödande ej ville låta kufva sig; de skingrades väl af barnens smek och joller, men Konstantins anletsdrag, som liknade fadrens, kommo ofta hennes hjerta att klappa af oro öfver hans tystnad, hans långvariga frånvaro. Sedan Dublances död, hade hon varit i saknad af ett nöje, på hvilket hon satte ett stort värde. För att söka förströelse ville hon besöka fransyska operan. Hon kunde nu göra det, utan fruktan att igenkännas, ty hennes slägtingar hade lemnat Ryssland, och hvilken skulle också erinra sig henne efter så många års förlopp! Under en mellanakt varseblef hon att de flestas blickar vände sig mot en loge i granskapet af den Kejserliga. Hon lyssnade till sina närmaste grannar för att erfara orsaken. De talade om den «vackra polska grefvinnan,» och hon följde deras blickar; då såg hon en dam, lika utmärkt för sin strålande skönhet, som för sin dyrbara toilett. Ännu intagen af denna vackra syn, hörde Constance en af de bredvid henne sittande damerna säga till en annan: «Publiken tröttnar aldrig att beundra henne, ehuru de redan sett henne många gånger.» «Hon visar också allt större lyx,» invände en annan; «men hvar har man grefven i afton?» «Han står ju der i logen näst intill, och talar vid den feta furstinnan D—, som alltid för sitt fullmånsansigte till torgs,» sade en tredje skrattande. Constance följde äfven denna anvisning, litet nyfiken att se den lycklige, som var förenad med en sådan skönhet, och såg — sin man. Vid denna kära syn, glömde hon allt hvad som omgaf henne, och fästade ej en tanke mera på den vackra grefvinnan, endast på honom såg hon. Han var således återkommen. Ridån drogs upp; för att undvika uppseende måste hon vända sig till skådebanan lik alla de andra. Aktörerna gjorde sitt bästa; sjöngo och spelade förträffligt, men Constance hörde dem utan allt deltagande. När akten var slut, flög hennes blick åter till logen, för att skåda sina egna tankars hjelte, men han var icke mera der. Då sade hennes granne:
N;o 41. -er Kongl. Maj-ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, med förslag till Förjattning, om fast Egendoms jörsäljning å Lotteri; Gifven Stockholms Slott den 14 Julii 1823, I anledning af åtskillige till Kongl. Maj:t ingifne aosökningar af enskilde personer, om Nådigt tillstånd, att å Lotteri försälja dem tillhörige fastigheter, har Kongl. Maj:t inhemtat , att inrättande af Lotterier till enskilde personers förmån äro genom flere för längre tid tillbaka utkomne och ännu ej upphäfne författning gar förbudne. Kongl. Majit, som i betraktande tagit, att tillåtelse till fast egendoms försäljning å Lotteri , skulle möjligen kunna bereda egare af en fastighet lätthet, att utaH förlust afhända sig densamma, samt derigenom sålunda förer 30 Om fast egendoms försäljning u Lotteri. kommas, hvad som i sednare åren inträffat, att en fastighetsegare, som varit nödsakad försalja sin egendom , haft svårt att finna köpare, eller ock måst låta egendomen bortgå för underpris, har väl å ena sidan ansett de författningar , hvilka lör det närvarande förbjuda omförmalde försäljningssätt, kunna af Kongl. Majit i ceconomisk väg förändras eller upphäfvas , men å andra sidan äter funnit, att en tillåtelse till fast egendoms föryttrande på Lotteri, i verkställigheten, innefattade omständigheter, som föranledde till förklaring eller föiändring af allmän* na Lagens stadganden , om sättet och vilkoren för dylik egendoms öfverlåiande, och deribland förnämligast, angående köpesummans bestämmande och uppkommande frågor, om bördsoch lösningsrätt, hvadan Kongl. Majrt, som ansett sig, vid ett sådant förhållande, icke böra bifalla förstnämnde ansökningar, vill i Nåder öfverlemna till Riksens Ständer följande Förslag till Författning, innefattande föreskrifter och vilkor, under iakttagande hvaraf egare af en fastighet mä vara tillåtet, att densamma ä Lotteri försälja. §. i.
Zam, En konstnärshistoria af Henning JBerger. Bel. med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling. H a n hette egentligen Samuel, men förkortade namnet till Sam och stafvade det, hvarför vet jag ej, med Z. Måhända af oppositionslust eller kanske af » signeringssnobberi » som hans vän, målaren, uttryckte sig. Ty Zam hade också varit artist, » målare », och nu var han död. — J a g tycker mig se tidningsnotisen: » Ett uppseendeväckande själfmord, som i djupa kretsar väckt innerlig sorg och deltagande » o. s. v., o. s. v. — Vi sutto tillsammans vid en likör, hans vän L, en berömd landskapsmålare, och jag, och naturligtvis talade vi om Zam. Vi talade och talade, d. v. s. L. talade och jag lyssnade, då och då görande ett inpass för att få honom att berätta mera. Och det var ingen konst; han hade ständigt rest tillsammans med Zam och fann nu liksom ett visst nöje i att fragmentariskt porträttera honom. Han talade hastigt, kort, med underliga tonvikter och modulationer, blef ibland patetisk, skrattade till emellanåt och beledsagade sina ord med lifliga gester. Det blef en underlig skissartad biografi, med en fläkt af färg och pensel alltigenom, icke så mycket för uttryckens som framställningens skull. H a n gjorde ett utkast af sin döde väns lif, och jag tog det till en studie, ej såsom en minnesruna — Zam var ju nästan okänd! — utan en teckning med knif och penna på tonpapper! Men det är L., som talar: » Du vet, » började han, » att han ständigt vurmade för måleriet. Redan som liten, liten parfvel brukade han laga, att han kom upp i Nationalmuseum, och där stod han och betraktade kopierarne i tafvelsamlingen, tills han blef tillsagd att aflägsna sig. Och hur han klottrade af allt på allt, ända till dess man började tro, att han verkligen hade » anlag ». Och hur han försummade skolan och för resten allt, utom sin teckning och målning! Märkvärdigt att han redan vid så unga år vågade opponera sig. Men det låg i honom.
På dessa med flera skäl, som af förut åberopade underdåniga betänkande närmare inhemtas, är af Departements-Chefen föreslaget, att, fastän, för att förse alla Flottans nu befintliga och under byggnad varande ångfartyg med fullt tillräcklig Maskinist-personal, skulle erfordras 47 Ofver-maskinister och Maskinister samt 41 lärlingar, nuvarande Maskinist-stat, bestående af 6 Ofver-maskinister, 15 Maskinister och 14 lärlingar, likväl endast måtte ökas till sådant antal, som under vanliga förhållanden för Flottans redan befintliga .ångfartyg oundgängligen behöfvas, eller med 5 Maskinister och 6 lärlingar, samt att, med någon jemkning i löneklas - Transport R:mt R:dr 54,475: 42. Bih. till n. St. I Haft. 5 •i4 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. Transport R:mt R:dr serna, aflöningen för iida Maskinist-personalen måtte varda förhöjd i öfverensstämmelse med iivad ett äfven i betänkandet intaget förslag till ny stat, för samma personal utvisar. Enligt detta förslag, hvilket Kongl. Majit till alla delar gillar, skulle, för att bringa detsamma till verkställighet, fordras en kontant anslags-tiilökning af 11,687 R:dr 10 öre, jemte 277 kubikfot 2 kannor natura spanmål, belöpande i värde till 654 R:dr 40 öre, eller tillhopa hvilket belopp Kongl. Majit härmed af Rikets Ständer äskar, för att påföras anslaget till Flottans underhåll, hvarigenom detta, med iakttagande dervid af tillökningens fördelning på penningeoch spanmålskolumnerna, blefve till 651,242 Ridr 70 öre förhöjdt. Diverse Anslag. Gemenskapens vid Flottans Korpser natura underhåll. För att till 248,600 Ridr jemna detta förslags-anslag, som nu är å Hufvudtiteln uppfördt med 248,585 Ridr 75 öre, föreslår Kongl. Majit, alt ett belopp af 16
Sä snart Ledamöter af Berednings, Comiteen äro walde, böra de öfwerenskomma om dagen för deras förrättnings början; Körandes den sä tidigt utsättas att Berednings. Comiteen ofelbart mä inom Martti mänad hofwa slutat fin förrättning samt den dcröfrver upprättade Berednings. Längd till Taxerings, Comiteen insändt. !2. Uteblifwer nägon Skattskyldig med deluppgifter som han är pligtig att aflemna, mä förrättningen derigenom icke uppebällas, utan äliqge det Taxcringsmännen att päföra en sadan Skattskyldig de asgifter, som de, efter in« hemtade underrättelser om desi förmögenbets omständigheter, anse honom skäligen kunna täla. iz. Be. Den ri October. 45 15. Beredningssä wäl som Taxerings. Comiteerne böra pä det högsta beflita sig der. vm, att jemlrkhet i boskattmngen mä öfverallt iakttagas, sä att skattskyldige af lika willtor bli'wa till lcka akqitter taxerade. Till kvinnande af detta ändamäl, böra Taxcringsmännen genast i början af sin förrättning öfwerenskom. ma om wista med Författningen enliga grunder, sä wäl att beräkna Hemmans, och Jord.Egendomars wärdén o b afkastning, med behörigt afseende ä deras mer eller mindre förmonliga läge, som ock alt utröna och bedöma de Skattskyldiges befinna Inkomst 14.