Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till gardiner, kjolar etc. utspäder man den öfverblifna stärkelsen med kallt vatten samt tillsätter blåelse jämte något hvit tvål (blåelse kan i mindre kvantitet tillsättas från början, men är icke nödvändigt). I händelse man ej har så mycket stärkelse öfver, att den anses kunna hinna till alla gardiner m. m., kan man tillsätta mera rå sådan. Efter stärkningen inrullas tyget i ett torrt lakan eller annat stort skynke och vrides halftorrt. Detta sätt att stärka, isynnerhet kjolar, förkläden m. m., har af erfarenhet, såsom mera tidssparande, visat sig bättre än det förr brukliga med kokt stärkelse. Sedan nu alltsamman är stärkt, börjas strykningen, hvarvid man naturligtvis börjar med det först stärkta, nämligen kragar. Innan jag går vidare, är det kanske ej ur vägen att beskrifva, huru ett strykbräde ser ut. En 3 cmt. tjock, 20 cmt. bred och 1| meter lång bräda klädes med tjockt ylle, helst filt, samt däröfver ett stycke hvitt linne, som spännes fast med nålar, så att man kan borttaga det, sedan strykningen är slut. Ju jämnare brädet är, desto lättare går arbetet. Strykjärnen tåla kanske äfven några ord, och vill jag därvid endast nämna, att gamla järn äro bäst. Har man nya järn, bör man först stryka mangelkläder med dem ett par gånger, innan man använder dem till stärkelsesaker. Efter denna lilla beskrifning börja vi strykningen. Man drager först med händerna ut kragen, så att den blir slät; stryker den med järnet 1 ä 2 gånger på afvigsidan, vänder den därefter och stryker den på rätsidan ett par gånger, hvarvid man noga tillser, att inga veck eller skrynklor uppstå. Då man nu har kragen fullkomligt slät, stryker man den omvexlande på båda sidor, till dess den är h alftorr, då man stryker ränder, om sådana önskas (dessa göras bäst med bakre stå och sitta. De kunna tala, springa, dansa. kanten af järnet och icke med spetsen). Därefter De hafva blixtrande ögon — som du! — de strykes kragen fullkomligt torr och bortlägges. Då man strukit 5 ä 6 st., glänsas dessa från äro vackra — som du!
till befordrande af Svenska Jerntiilverkning >rs och Manufcctur-arbetens afsättning på Norra America ; om upphäfvanda af det så kallade Hemförar-eBåtGillet i Göthe-f Den 30 Augusti e. m'. borg \ rörande KronoBetjeningens påkrift å AIH mogen? Kungörelser,; innan de från Predikstola/ne upplåsas; samt angående våckt fråga om förändring uti Examina för inträde i de civila ErnbetsVerken, Sårjkildtci Utjkottets• Om försäljning af Corhmitterades till regie» ring utaf Rikets Styrelseverk tryckta underdåniga Betänkande, med tillhörande handlingar. ExpeditionsUtskottets: Rörande föreslagen controil derå, att Riksens Ständers beslut må vid hvarje Riksdag blii> Va till Kongl. Majit expedierade. 4:o Instämmande uti Högloflige Ridderskapets och Adelns beslut: att frågan om och huruvida några ytterligare uppgifter rörande Banco-Verkets ställning framdeles 'linder Riksens Ständers sammanvaro och äfven dessemellan, antingen årligen j efter afslutade räkenskaper, eller efter hvarje Revisions förrättning, må komma att alhnångöras, borde hvila, intilldess Riksens Ständers Uilåtaridfe öfver FinanceRegleringen blifvit meddelad; angående såtiet ^ på hvilket D puterade ef Norrska StorTinget, sorn hitkomma för att bivista H. K. H. Kronprinsens förmålningsact, böra emottaga? och bemötas; och om Oeputafioner af Riksens Ständer för att Uppvakta H M. Drottningen och H: K. H. Ikron-Prinsessan vid Deras höga ankomst till 43* Ben 30 Augusti r. m.
Mil iliae-Bostalls-Ord ning, jemförd med Kongl. Brefvet den 5 November 1811 och Krigs-Col leg ii derpå grundade Circulaire af den 23 i samma månad, det åligger manskapet vid Regementena att, derest sådant påfordras, efter upprättande fördelning, utgöra dagsverken, till handtlangning vid omoch nybyggnad af caractershus å Chefs-, Regements-Ollicersoch Compagnie-Chefs-boslällen, emot åtnjutande af sex sk. banco per dag, hafva Rikets Ständer, med fästad uppmärksamhet härå, ansett den dagspenning, som för dylikt arbete sålunda beslås, vara alltför ringa, hvarvid likväl, och då det ej bordt lemnäs ur sigte, att en sådan commendering är ett den indelda soldaten tillhörande tjenste-åliggande, Rikets Ständer trott billigheten kräfva, att ifrågavarande godlgörclse blefve ökad till det belopp, som vanligen bestås karlen, då han för Kronans läkning är till annat arbete commenderad och erhåller aflöning i contant, eller 13 sk. 6 rst. b;co, tobaksskillingen inberäknad; och få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den dagspenning af 6 sk. B:co, som, enligt Krigs-Collegii Circulaire af den 23 November 1811, blifvit bestämd för de handtlangnings-dagsverken, hvilka gemenskapen af den indeldta Arméen, jemlikt 16 § af 1836 års Militiae-Boställs-Oidning, bör utgöra vid omeller nybyggnad af caracteishus å Regementenas Chefs-, Re» gements-Ofllcerseller Compagni-Chefs-boslällen måtte hädanefter komma att beräknas till 13 sk. 6 rst. b:co. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 Nov. 1844. Expeditions-U tskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 21.
Drottningen anvisadt att, såsom Enkesäte, under full nyttjande rätt besittas; hvarjemte Kongl. Majit föreslår, att till bekostande af dels redan verkställda och dels ännu återstående reparationer och arbeten vid nyssnämnda Slott, som efter dess begagnande till invalid-inrättning, varit i särdeles förfallet skick, måtte anslås en summa af R:mt R:dr 25,000: —- Slutligen har Riksmarskalks-Embetet, efter sakkunnige mäns hörande, tid efter annan gjort underdåniga framställningar om angelägenheten af åskledares anbringande på åtskilliga af de Kongl. Slotten; men enär samma skäl, som tala för ifrågavarande byggnaders förseende med dylika ledare, jemväl kunna åberopas för enahanda åtgärd vid Statens alla hus, å hvilka åskledare icke redan finnas aubragte, och 'enär den med vidtagandet af sådant försigtighetsmått vid samtliga Kronans egendomar förknippade kostnad blefve, sammanlagd, alltför betydlig i förhållande till den fara af åskeld, hvarför dessa fastigheter kunna anses blottställda; har Kongl. Majit funnit berörda framställningar icke föranleda till anijan åtgärd, än att, beträffande Stockholms och Drottningholms Slott, Kongl. Majit, med afseende på dessa byggnaders synnerliga dyrbarhet, härmed i Nåder föreslår Rikets Ständer anvisande af de, enligt upprättade kostnadsförslag, för åskledares anbringande å sistnämnda två Slott erforderliga medel, uppgående i rundt tal till 26,650: — hvadan under denna Hufvudtitel, tillsammans Rimt Ridr 51,650: — för en gång skulle utgå af de för tillfälliga behof afsedda tillgångar. Andra Hujmidlileln, innefattande anslagen till Justitie-Departementet. För detta Departement upptager nu gällande Riks-stat: Penningar Runt R:dr 2,120,726: II. Indelta räntor, enligt markegång förslagsvis beräknade till » 5,903: 89. Summa Runt R:dr 2,126,630: — Konyl. Maj:ts Näd.
Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad vid nödvändigheten, att ett serskildt betyg borde af Husbonde utfärda* öfver TjenStehjons uppförande ifrån den tid, då Qrlofsgedeln gafs och till dess hjonet lemnade tjensten; och som erfarenheten visat, huruledes Tjenstehjon, för att tillvinna sig en fördelaktig Orlofssedel, iakttagit ett godt uppförande, intill dess den erhållits, inen sedermera öfverlemnat sig åt hvarjehanda vanarter, alltså hafva hos E. K. M:t R. St. skolat i underdånighet anhålla, att följande tillägg i Lego-Stadgan kunde under 4 -Art. & inflyta: Husbonde vare pligtig ^ att ^ vid Legolijons flyttning ur hems tjenst j utfärda och hjonet tillställa ett serskildt betyg öfver dess förhållande, ifrån den tid då Orlof ssedeln gafs och till flyttningsdagen. Efter granskning af de framställningar, som, i fråga om tiden för laga uppsägning, hos R. 38 Exp. Ut sk. Förslag till vrid. Skrif». St. förekommit, hafva R. St., som icke sakna grund för den farhåga, att en till tid oinskränkt uppsägningsrätt icke sällan skall rubba förtroendet H usbonde och Tjenstehjon emellan, minska det senares aktning för honom och försvaga dess nit för vården om hans interesse» , funnit nödigt, att en viss tid fastställdes, inom hvilken upp* sägning bör ega rum; och R. St. få, i sådant afseende, underdånigst hemställa, att 7:de Art. 1 §. kunde erhålla följande lydelse; Vill Tjenstehjon skiljas 'vid Husbonde, sage upp tjenst en, dock icke tidigare än Tre, och icke senare än Två månader före Stämmodag. Sker det ej; tjene yttermera till nästa Stärnmotid, för lika lön , som tillförene. Likaledes ege Husbonde, dock icke tidigare än Tre, och icke senare än Tvä månader före Stämmodag, Tjenstehjon sitt uppsäga, om han dess tjenst ej längre åstundar. Gör han det ej, behålle det till nästa Stämmodag, och gifve så stor lön, som förr.
Sparres påstående icke öfverensstämmande med verkliga förhållandet; ty augments-räntorna äro i allmänhet ganska betydliga, och dessutom hafva vid Carl XI:s organisation af det indelta kavalleriet särskilda fördelar blifvit anslagna till rusthållsskyldighetens underlättande; och kunna rusthållarne egentligen anses som kronans arrendatorer, hvilka utgöra rustningen såsom ett slags arrende. Vid Lifreg:tets busarkorps äro räntorna ganska tillräckliga och derjemte äro åt de flesta rusthållen hö och andra förmåner anslagna. Mig synes, att innan man alltför mycket för på tungan de stora besvären, som rustning och rotering göra, bör man 222 Den 31 Januari f. m. noga se sig före, ty, om en genomgripande förändring beslötes i afseende å indelningsverket, hvartill hörer alla de praestationer, sorn till följd af detsamma utgå, innan man väl pröfvat hvad som bör sättas i stället, så kunde detta bli till fäderneslandets skada. I afseende å uppgiften i motionen, att rustningen årligen kostade hvarje rusthåll 400 å 450 rdr, vill jag nämna, att det i allmänhet är svårt att beräkna penningevärdet af sådana utgifter, hvilka utgå in natura, samt att, om nämnda beräkning stödjer sig på förmenandet, att hästen skulle tjena endast i 10 år, densamma är oriktig, enär vid det indelta kavalleriet hästen, öfver hufvud taget, tjenar i 13, 14 å 15 år och vanligen får afsked först vid 19 å 20 års ålder. Att rusthållarne sjelfva anse dessa onera icke vara särdeles betungande, bevisas bäst deraf, att bildandet af särskilda kassor, med solidariskt ansvar för rustningens utgörande, hafva rusthållarne alltid satt sig emot vid flere regiten. Jag vill icke längre upptaga R. o. Ad:ns tid, men anser mig böra förklara, att jag anser, att man endast med största försigtighet bör yttra sig i afseende å dessa särdeles invecklade förhållanden, och om i en framtid en större förändring i dessa förhållanden skulle genomdrifvas, fruktar jag att så väl de rustande sjelfva, som hela nationen deraf skulle komma att lida.
M:t under den 0 Oktober 1841 i nåder förordnat alt kyrkoherde-bostället Torp å Dalsland, som vore indeldt till ordinarie rotering, väl skulle, såsom stamrote, framgent i ordinarie roteringcn qvarstå, men deremot, från 1841 års början, af ingående rotefrihetseller vakans-medel njuta ersättning i kontant för roteringsbesvärets fortsatta utgörande; samt att, hvad angår kapeilans-boställen, K. M:t, enligt Dess och rikets Krigsoch Kammar-kollegiers kungörelse den 25 Februari 1835, uppå Rikets Ständers underdåniga framställning, i nåder förklarat, alt alla de kappellans-boslällen i riket, som antingen i brist på närbelägna oroterade hemman måste qvarstå i roteringen eller som fått densamma år 1826 orätt förflyttad på hemman, hvilka redan af ålder voro roterade till fullo, skulle, med förbindelse att roteringsskyldigheten framgent fullgöra, undfå en roteringskostnaden motsvarande ersättning eller vederlag af vakans-afgiften för jord, som, ehuru ordinarie rotering underkastad, likväl icke pmstcrade rotering in natura. Rikets Ständer, som icke äro i tillfälle alt i alla delar pröfva befogenheten af de nu ifrågavarande väckta förslagen, få likväl, pä grund af do i förevarande ämne sålunda vunna upplysningar, bos E. K. M:t i underdånighet anhålla, alt E. K. M:t täcktes i nåder låta granska de framställda anspråken och, derest desamma linnas vara grundade och nied lag och författningar öfverensstämmande, vidtaga de åtgärder, hvilka förhållandena kunna påkalla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Juni 1851. Expeditions-Utskottets Förslag till and. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 21 Juni 1851. Presle-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående stämpling af spelkort och afgiften derför. (Bevil!.-Utsk. Bet.
Och lidanden, som, under skydd deraf, kunna tillskyndas enskilde, gifven förevarande lagbud anledning till de mest invecklade liqvidations-frågor emellan köpare och nya egare af serskilda, med odelad inteckning graverade Expcditions-UtskoUets Förslag till and. Skri/velsej IV.o 160. 325 fastigheter, hvilkas lösning derförutan försvåras genom saknaden af all bestämd grund för inteckningens fördelning på samma fastigheter. Att angifva en sådan grund, alt bereda möjligheten för innehafvare af fastighet, som gemensamt med andra är intecknad för samma fordran, att kunna lossa densamma från inteckningen samt att förekomma det inflytande, sorn en senare inteckning uti endera fastigheten, på sätt visad t blifvit, anses utöfva, äro således de hufvudsakligaste vi ikoren för tillvägabringande af den förbättring utaf lagstiftningen i denna del, som hehofvet påkallar; och det är i sådan syftning,' sorn Rikets Ständer öfverenskommit om de bestämmelser, hvilka upptagas i 19—27 §§ af Rikets Ständers förslag. Härvid hafva hos Rikets Ständer i öfvervägande kommit följande frågor: a) hvad rätt må en i flera fastigheter beviljad odelad inteckning rätteligen medföra ? och b) hvilken verkan bör en samtidig eller senare i någondera egendomen fastställd inteckning tillerkännas? eller, med amira ord, kan en förbättrad lagstiftning i detta ämne byggas på enahanda grunder, hvarpå den närvarande livilar, och således det åsyftade ändamålet vinnas vid tillämpning af den oinskränkta solidaritets-principen, som för närvarande, gäller?
H o n sörjes närmast af föräldrar och syskon. På Hugo G-ébers förlag: Gamla näset, roman af Laura Fitinghoff. — Lifligt o c h känsligt skrifven, k o m m e r n o g denna roman att vinna många beundrarinnor, särskildt bland det yngre släktet. (Forts, i bilagan.) * U P notisboken. Sjuksköterskornas pensionsfråga. För behandling af frågan o m bildande af en pensionsfond för sjuksköterskor hölls här o m dagen ett sammanträde å Fredrika Bremerförbundets byrå under ordförandeskap af generalmajor O. M. Björnstjerna. Redogörelse lämnades för frågans uppkomst o c h utveckling. På grund af upprepade framställningar från sköterskornas egen krets hade en del för sjuksköterskans ställning o c h verksamhet, intresserade personer under årets l o p p sammanträdt några gånger för att söka utreda, huru man skulle kunna få till stånd en pensionskassa för dem. Det var gifvet att ett hufvudvillkor för att kassan skulle kunna fylla det afsedda ändamålet, betryggandet af sköterskornas ålderdom, vore en ganska betydlig grundfond. Om endast sköterskornas egna insättningar i kassan toges m e d i beräkningen, skulle pensionerna bli allt för obetydliga för att ens utgöra ett något så när afsevärdt bidrag till deras nödtorftiga utkomst. En fond måste därför åstadk o m m a s g e n o m frivilliga gåfvor, och inan lyckades därför intressera flere framstående läkare o c h andra inflytelserika personer. V i d sammanträdet gällde det nu att enas o m de allmänna bestämmelser, s o m skulle läggas till grund för blifvande stadgar, samt företaga val dels af en förvaltningskomité o c h dels af en komité för utarbetande af förslag till stadgar. Till medlemmar i den förstnämnda utsagos: prof. Vid fröken Snida Lundins slöjdkurs härstädes för utbildandet af handarbetslärarinnor ägde afslutning rum sistlidne torsdag. I kursen hafva 33 elever deltagit. Nästa kurs börjar enligt annons i dagens n u m m e r den 6 nästkommande februari. För fröken Lundin hade de af hennes elever, s o m nyss afslutat sin kurs, anordnat ett samkväm i hushållsskolans lokal vid Västra Trädgårdsgatan. Festen var på samma gång en » Viktor Rydbergs-afton ».
Riksdagsordningen uppräknas jemväl det stadgande, att en Adelsman ej får sitta på Riddarhuset, om han är för nesligt brott ställd under tilltal, ehuru Utslag i saken ej ännu är fäldt, uti hvilket stadgande Friherre Boije, Ludvig, genom sin ofvanberörde motion begärt ändring, Utskottet har väl å ena sidan trodt sig i det,’ ta förbud upptäcka en ridderlig åsigt af 4- delskapet som icke är klandervärd, mena deq andra funnit, dels att en så beskaffad föreskrift måste anses stridasde mot Riksdagsordningens både bokstaf och anda, enär denn$ Grundlag bestämdt fordrar, att ett Domstols beslut, som afgör den felandes brottslighet skall vara gifvet, innan en person kan fråntagas rättigheten att vara Riksdagsman: dels ock att detta förbud kunds i sin tillämpning, på det mäst eftertänkliga sätt blottställa en Adelsmans representationsrätt genom def tillfälle till Pen 5 Juntif 5cf chican och förolämpning, som den öppnar för illviljan och partisinnet, och hvarföre en sent vunnen upprättelse, om den erhålles, ej kan lemna någon ersättning. Qch då således ett slikt stadgande endast skulle tjena att tillfredsställa en ömtålig hederskänsla, måhända i det» ta fall för långt drifven, men deremot gifva skydd åt företag, som voro vådeliga för den enskildte Riksdagsmannens säkerhet; har Ut-*- skottet på dessa skäl uteslutet detta stadgande ur 6 §. af den nya redactionen, I öfrigt får Utskottet i anledning af Friherre Boijas yrkande om ett närmare bestämmande af hvad med nejjigt brott förstås, an-*- mäla, att då detta uttryck finnes infördt i ig §, af Riksdagsordningen, som Utskottet vid redactionens uppgörande till 6 §. i ny3 Fött6laget endast åberopat, och det icke är Utskottet tiliständigt, att ingå i tydning af Grundlagens mening i detta fall, kan en närmare förklaring öfver omförmäla uttryck af Utskott Set icke meddelas. Uti 6 §. har Riddarhusutskott jemväl gjort den förändring mot gamla redactionen, att
Af motionen bilagde handlingar inhemtas det af motionären jemväl uppgifne förhållande, att, sedan enkefru Christina Sundel under den 3 Juli 1843 hos Kongl. Mai:t i underdånighet anhållit, att hennes aflidne maas samlingar mätte för statens räkning inlösas, antingen mot en kontant summa af 2000 r:dr banko, eller ock emot en årlig pension, svarande emot den, som bort tillkomma henne efter mannen, i fall han vid sitt år 1829 inträffade frånfälle varit delägare i eivil-stalens pensions-inrätlning, och Kongl Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akademien, uti afgifvet underdånigt utlåtande, vitsordat värdet af större delen utaf dessa samlingar, hvilka, efter Akademiens tanka, vore förtjente att med statens medel inlösas, så har Kongl. Maj:t, efter det såväl Kongl. Statskontoret som direktionen öfver civil-statens pensions-inrätlning med infordrade underdåniga utlåtanden inkommii, under den 10 Juli 1844 i nåder förklarat, det någon disponibel tillgång af allmänna medel icke lunnes lör inköp af ifrågavarande manuskriptsamling, samt att Kongl. Maj:t icke ansett skäl vara för handen att i omförmäldte ämne då göra nådig framställning till Rikets Ständer, vid hvilket sistnämnde förhållande, och då Utskottet föreställer sig, att. i händelse dessa samlingars inköpande för statens räkning skulle finnas lämpligt och gagneligt, utväg härtill torde kunna beredas genom anlitande af de för dylika ändamål redan anvisade medel, hemställes, alt motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 April 1848. Reser - Slats-Uukotlets Utlåtande, N:o 130. 9 Reservation af Herr Biskop Hedrén: “ Kansli ådel Sundel var i lifsliilpn en på sin plats mycket förtjent embetsman, outtröttlig i litterär verksamhet och forskningsnit, hvarom hans «flerlemnade värderika samlingar vittna.
Billigheten deraf, att de lärare, hvilka på eget ansvar under längre tid vikarierat för ordinarie lärare, må, sedan de vunnit befordran, berättigas att vid bestämmandet af deras lönetur inberäkna åtminstone någon del af den tid, hvarunder de vid läroverket innehaft anställning af omförmälda beskaffenhet, synes Rikets Ständer, genom hvad här ofvan finnes ur Statsråds-protokollet anfördt, vara tillfyllest ådagalagd; och då otvifvelaktigt ofta inträffat att lärare just till följd af väl vitsordade kunskaper och framstående duglighet blifvit använda såsom vikarier för ordinarie lärare i högre klasser, i stället att få anställning såsom duplikanter och extralärare med mera inskränkt undervisnings-skyldighet, torde giltigt skäl vara för handen att tillägga de lärare, som under längre tid uppehållit vikariat, enahanda förmån i afseende på beräkning af lönetur, som Rikets Ständer redan vid sistlidne riksdag beviljat dem, hvilka varit såsom duplikanter och extra lärare anställde, och sålunda medgifva förenämnde lärare rätt att jemväl för innevarande statsregleringsperiod erhålla den godtgörelse, som uti ifrågavarande hänseende kan på dem belöpa. Enligt Rikets Ständer meddelade uppgifter skulle bifall till det ifrågaställda förslaget, till 28 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. dea utsträckning, deråt gifvits uti omförmälda hos Rikets Ständer särskildt gjorda framställning, föranleda för nästa statsregleringsperiod en årlig utgift af 6,000 R:dr samt för åren 1861, 1862 och 18b3 ett sammanlagdt belopp af 15,500 R:dr.
Vid de årliga mantalsskrifningarne uppgifves så väl stället hvarest, som ock det eller de hemman, hemmansdelar eller lägenheter, för hvilka hränvinsbränningen skall utöfvas, äfvensom pannerymden, enligt hela det af justeraren åsatte kannetal, med utsättande af den klass, hvartill pannan, jemlikt justerarens betyg, hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga; och vare det en och hvar, lill bränvinsbränning berättigad, obetaget att anmäla sig till bränvinsbränningens utöfvande, antingen för hela den till bränvinsbränning tilllålna tiden af året på en gång, eller för en eller flera terminer deraf; skolande, i sednare fallet, bestämdt uppgifvas, hvilken eller hvilka terminer dertill begagnas; och kommer afgiften för bränvinsbränningen att i förhållande derefter beräknas. Ej vare skattskyldig förbunden att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplings-attest, icke heller mätnings-betyg, undantagande å ostämplade lackjernspannor; och ege lian dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna panne Bih. till B. St.-s Prat., 1850 .& 1851. 5 Samt. % Afl. 1 Haft. 6 42 Sevillu.-, Lagsami Allin. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. rymden, med åliggande att (or uppgiftens riktighet ansvara; dock hör i den skattskvldiges debetsedel för hvarje år af vederbörande införas, så väl beloppet af den pannerymd, hvartill lian sig anmält, som ock det fastighetsvärde, hvarefter bränvinsbränningen får ega rinn, till upplysning om den pannerymd, som, på grund deraf, får begagnas. Den, mantalsskrifningen förrättar, vare skyldig alt, med afdrag, enligt § 4, af kokrummet, afgiften i behörig ordning påföra, ehvad pannorna äro inmurade eller lösa, med uteslutande af bråk i pannerymds-beräkningen. § 9.