Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men skilnaden är den, att Konungens rådgifvare äro, såsom medlemmar af regeringen, dels underkastade afsättning genom RiksRätt enligt 106 §, dels kunna de af Ständerna anmälas till entledigande enligt 107 §. Reg.-F:n. Deremot skulle Reg.-Råden kunna endast genom Riks-Rätten skiljas från embetet. Förevarande förslag innehåller, alt man genom serskild Den 12 Juli e. m. 237 stadga, stiftad enligt 87 § Reg.-F:n, skulle bestämma hvilka mål, som böra till Reg.-Rätten afsöndras. Till följe häraf komme Konungens magt och rätt att i detta hänseende bestämmas af civil-lag, då den i alla andra fall utstakas af grundlag. Det sednare måtte vara riktigt, men det förra oriktigt. Det finnes ett sätt att lindra Depart.-Chefens föredragningsbesvär, utan att målen derigenom befve lidande. Det vore att återgå till den förra tidens bruk dä Expeditions-Sekret:ne hos Konungen föredrogo mångå besvärsmål. Men numera borde Depart.-Chefen, såsom tillförene icke skedde, vara tillstädes. Man synes åsyfta att Expeditions-Sekretme skola föredraga besvärsmål len i Reg.-Rätten. Lika väl kunde det ske i Stats-Rådet. Det kostade dem hvarken mer eller mindre möda. ExpeditionsSekretme borde då icke, såsom i den gamla tiden, vara oafsättliga embelsmän, utan befinna sig i samma ställning som Expedititions-Cheferna d. v. s. kunna godtyckligt entledigas. Eljest kunde ej på dem tillämpas föreskriften i 38 § Reg.-F:n att föredraganden skall nedlägga sitt ämbete då han vägrar sin kontrasignation, utan alt kunna återtaga det förr än Rikets Ständer hans förhållande gillat. Förfore man på detta sätt, så befriades Depart.-Chefen från arbete och tidspillan med utredning af mål, som äro af intrasslad beskaffenhet, men dock i det hela af ringa vigt. Ingen rubbning i ärendenas gång skulle härigenom upp komma, ej heller någon betydlig kostnad vållas. Frih.
Transport g0)00o: fullbordande finner Kongl. Maj:t ingen annan utväg, än att Rikets Ständer på en gäng anvisa medel till godtgörande af den först beräknade kost* naden af 120,000 R., emot det att återstående kostnaden för arbetets fullbordande på förut stadgadt sätt Restrides af Slottets Byggnads ^anslag, I händelse Rikets Ständer icke härtill lern* lia bifall, blir en tillökning af 8000 R;dr om året i sistnämnda anslag oundgängligen af nöden, för att kunna bestrida ränta och afbetalning å bela den summa, som för arbe-! tet vid Lejonbacken erfordras, Enligt Öfver-Intendents s Embelets un-. 7,232,200: Transport 80,000: 7,233,300; Kongl. Maj.is Nådiga Propos. N.o i. io3 Transport 80,000: —• derdåniga Skrifvelse af den 7 sistlidne Oclober, som serskildt till Stats-Utskottetöfverlemnas, är den för de publika busen i llufvudstaden uppförda summa af 25,ooo R:dr för ändamålet så otillräcklig, att tillökning deri oundgängeligen erfordras, om busen icke skola förfalla,och ännu större kostnader i framtiden deraf blifva en följd. Kongl. Maj:t anser, i följd deraf, anslaget böra förhöjas med 12,000 R:dr, hvarigenom en motsvarande tillökning uppkommer af , 12,000: — 3:o Ränte-beloppet å den till RiksgäldsContoiret aflemnade Jlingstmedels-Cassan, 7,232,200 Transport 32,000: 7,232,200: io4 Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. No 2.
Cvllegium bliswit föreftaojt, hwarken ar eller kan bliswa t.llrackeliat akt sa förbättra en talrik Betjenings lwaga inkomster, att behofwet till alla delar dermed ashielpcS; men tä Statens kill, gängar för narw.arande icke simas medgifwa något ytterligare understöd, ehuru behösweligt det än wara ma; sa har Utskottet trott sig skyldigt, att foresta en annan utwäg, som till någon del skulle kunna bidraga, att fylla beisten; och denna wore, att sa wäl uti Kammar-Collegium som uti de öfrige Ri, krts Collegier den nu gällande Taran a lösen för Ulstag med fiere Expeditioner marte höjas med ;o Procent, samt att mi de öfrige Colleaierne, utom Stats-Contoiret, matte, i likhet med hwad i Kaiuniar-C'llegium nu ster, ärläggas insinuations penringar, och att dctza tillika imd den fallande Utstags, vch Expeditionslösen matte insa i en gemensam Sportel Cafta, till fördelning Betjeningen emellan, ester Collcgiernes eget bepröfwande samt hwars och ens sticklighet vch förtjenst. Men som det ar Ko, uungens ensak, att förordna om förhömina eller minskning uti Taxorne a Expeditivns-losen; sa lärer delta ämne ej annorlunda än önstningswis kunna Den 9 Julik. zvOz ak Riksens Högloft. Ständer tift Kongl. Majus Nådiga ompröfwande och Höga bifall i underdånighet framställas. Stats-Ur skottek har wid detta tillfälle icke eller bordt förbigå, att hos Riksens Högloft.
De till Sibirien införda varorna bestodo hufvudsakligast af 16 tons spik, 8 tons hästskor, 4 tons hästskosöm, 16½ tons stångjern, 33 tons tobak, 60 tons salt, 24 kärl petroleum, en jernpråm i bitar med nödiga tillbehör af ankare m. m.213 Innan jag går att redogöra för Lenas resa, måste jag nämna några ord om de åtgärder, som af herr Sibiriakoff vidtagits för att betrygga hennes färd mellan flodmynningen, der hon skulle skiljas från Vega, och hennes egentliga bestämmelseort, staden Jakutsk. Det är naturligtvis mycket svårt för ett fartyg att utan lots söka sig väg uppför ett vidsträckt, af en mängd djupare och grundare flodarmar genomkorsadt, i hydrografiskt hänseende fullkomligt okändt deltaland. Herr Sibiriakoff hade derför anordnat så, att en flodlots skulle möta Lena vid deltalandets nordspets, och med honom låtit genom herr Kolesoff uppgöra följande kontrakt, som jag här fullständigt återger, då detsamma i flere afseenden lemnar en ganska målande bild af åtskilliga sociala förhållanden i dessa aflägsna trakter. Den mig meddelade afskriften af kontraktet lyder i öfversättning sålunda : »Jakutsk, år ett tusen åtta hundra sjuttioåtta den 18 februari har jag, undertecknad jakut Afonasii Fedoroff Winokuroff afslutat nedanstående kontrakt med Ivan Platonowitsch Kolesoff, köpman af andra gillet i staden Jakutsk. Winokuroff förbinder mig att såsom lots föra professor Nordenskiölds expeditions fartyg uppför Lena-floden ifrån byn Tas-Ary, som ligger inemot 150 verst nedanför byn Bulun. Från ön Tumat, som är belägen i Lena-deltats nordöstra del, förbinder jag mig att för samma fartygs framlotsande på min egen bekostnad bland invånarne på platsen anskaffa en lots, som väl känner det djupaste inloppet i Lena-floden ända till byn Tas-Ary. Denna lots skall expeditionens chef entlediga vid byn Tas-Ary. Då jag icke är mäktig ryska språket, förbinder jag mig att medföra en jakut-tolk, hvilken känner ryska språket och är skrifkunnig. I maj detta år skall jag
Jag anhåller blott att till dessa få lägga någre speciellare upplysningar, måhända ej öfverflödiga vid det slutliga bedömmandet af denna afgifts billighet eller ej. Jag bör dä först nämna, att af alla de varor, som på stadens quaier af fartygen urlastas, inga finnas, som dels genom varans specifika tyngd, dels genom de kärl, hvaruti de förvaras och slutligen genom sitt utlastningssätt, nemi. genom rullning, mera anlita quaiernes bestånd, än sagde våtvaror och af denna orsak föranleda lill quaiernas ofta påkommande nybyggnad och reparationer. Jag erkänner för öfrigt oförtäckt, att jag af all beskattning anser den billigast, som drabbar consumtionen och i ännu högre grad när den drabbar en vara sådan som bränvinet, hvilket här legat till grund för de inom de tvenne ofvannämnde RiksStm väckte, af Utsk. åberopade motioner, en vara nemi. som beklagligtvis är grundorsaken till de flesta brott, som inom hufvudsladen föröfvas och till den ökade osedlighet och derutaf följande pauperism, hvaröfver man med så mycket skäl klagar. Policeoch broltmålsdomstolarnes protocoller innehålla häruppå ojäfaktiga bevis, af hvilka jag blott vill anföra 2:ne, såsom liggande närmast den närvar. tiden: det ena nemi. mordet, som sisth vinter å Kammarjunkaren Lagerstråle föröfvades, och hvars gerningsmän nyss innan brottets föröfvande stärkte sig med denna olycksaliga vara, som i en butelj medfördes, hvarefter denne, sedan den blifvit tömd, af mördarne begagnades som mordvapen; det andra exemplet, mine Hrr, är ej äldre än sedan i går afton, då emellan kl. 8 och 9 tvenne rån å allmän gata föröfvades, under begagnande af knif och för hvilket brott det ena offrets vederfående ännu är mer än problematiskt. Jag är fullt öfvertygad, att när, som jag hoppas, dessa brott snart upptäckas, det skall visa sig, att fylleri och liderlighet vållat dem begge. Kanske
Urot. Utdr. d. 6 Nov, 1H23, »g S. D. Bifölls Lag-Utskottets nu upplästa Memorial N:o 216', om ett Cancellist arfvode såsom Skrifvarhjelp. S. D. Vid förnyad föredragning af EkonsmiUtskottets i Memorialet N:o ao3 gjorda hemställan angående RiksStåndens särskildta Beslut i frågan om jemkning af Dxtra Roteringen; fann BorgareStåndet, förbiifvande vid sitt uti hnfvudsaken fattade Beslut, för godt att, enligt Utskottets tillstyrkan, öfverlemna de stridiga frågerna till Förstärkt Utskotts pröfning, samt godkände de i sådant ändamål nu föreslagna Voteringspropositioner. Från Hedervärda Bonde-Ståndet S. D. Vid föredragning af Banco-Utskottets den 3 dennes pä bordet lagde Betänkande, N:o 65, öfver de från samtliga RiksStånden inkomna anmärkningar vid Utskottets Memorial samt dervid fogade Förslag till generela Reglementariska Stadganden för Låue-Contoiren i Vestra och Södra provin - 3 o Trot. Ut dr, d, 6 Nov, 1823• cerne, blefvo berörde Memorial oell Förslag, med de i sednare Cetänkandet gjorda rättelser, godkände, utom i nedannämnde delar, deruti BondeStåndet stadnade i följande Beslut: 1:0 Alt Södra LånContoiret skall förläggas till Christianstad, och 2:0 Att icke Riksens Ständers Revisorer, de der endast hvartannat är ssmmanträda, utan Fullmägtige i Banken, hvilka äro 1 ständig verksamhet och allt jemt i tillfälle alt bedöma behof af förhållanden, må upplåtas den i Betänkandet de förre tillagde rättighet i afseende på jemnkning i Discontfondeus fördelning. Uti Reglementet: §• 4- Att då, enligt Utskottens förslag, Directionerne för Province-Contoiren tilloch afställa de vid Contoiren anställde Tjenstemän, samt äro ansvarige för deras göromål, Trot.
Pionniererna uppgå i-edan till 3oo man, den numerär, hvaruppå de äro grundade, och förslaget har således befunnits i denna del icke kunna utföras, enär antalet redan är så nära uppfyldt, som utrymmet medgifver. Det återstod således blott arbetscorpsen här i Stockholm. Dervid föresåg Fångstyrelsen angelägenheten att i denna corps icke intaga brottslingar, och föreslog derföre, att endast sådana lösdrifvare, som för bristande försvar försändas till correctionsinrättningarna, skulle, så vidt de dertill hade kroppslig duglighet, anställas vid nämnde corps, medelst frivillig capitulation från 3 till 6 år. Men äfven här hafva svårigheter mött. Flottans befäl har visat åtskilliga betänkligheter, af hvilken anledning Fångstyrelsen, deröfver hörd, modifierat sitt förslag och derefter ånyo ingifvit det till K. M., som i nåder deröfver velat inhemta Storamirals-embetets und. utlåtande. Dessa ärö de mechaniska åtgärder, som blifvit vidtagna för ätt minska det onda; men lika med Hr Cederschjöld bör jag förklara, att mina fleråriga eftersinnanden öfver dessa ämnen öfvertygat mig öm angelägenheten af att jemte motarbetandet af de menliga verkningarna, som allt mer och mer visa sig af brottslingars och fångars tillväxt, äfven må motarbetas detta ondas ursprung, som ligger i ett vanvårdadt menniskolynhe och i otillräckligt eller oriktigt regleradé samhällsinstitutioner, som dermed äga gemenskap. I detta afseende har Fångstyrelsen varit angelägen att tillse, afhvilka samhällsclasser fängelserna befolkas, och man har härvid funnit, att sedan år 1825$ då den för armeen nyttiga författningen utkom, att ingen får dömas till krigstjenst, har den förut médgifnä iltvägen för lösdrifvares afsöndring från fän - Den 28 Maj f. m. fängelserna, medelst insättande i värfvade reg:terna upphört.
R:dr, tillsammans 35o,ooo R:dr; anser Utskottet, i närmare öfverensstämmelse med verkliga förhållandet de senare åren, (af hvilka 1827 års Utgifter uppgingo till 2g4,ooo Rtdr) och med antagande af den princip, att vinsten af Post-inrättningen i första rummet bör användas till densammas ändamålsenligare förbättrande, innan någon behållning för StatsVerket må påräknas, böra sålunda upptagas: netto inkomst 100,000. — - till Stat och Utgifter . 25o,ooo. — - ok 5 ’ 35o,ooo Och hemställer Utskottet derjemte, med hänseende till de i och för Postinrättningens förbättring erforderliga omkostnader, att hvad af Postmedel kan Transport 2,3o7,5oo 11 162 Stats-Utskottets Transport 2,307.500. — - inflyta, utöfver förenämnde för Statsverket i allmänhet beräknade behållna intrad af 100,000 R:dr, må af K. M:t få i förenämnde ändamål disponeras. 37:0 Chartte-Sigillatce-Medelsom i K. Propositionen upptagas till 3oo,ooo R:dr, anser Utskottet, i enlighet med K. StatsContorets förslag, höra beräknas endast till 290,000. — « 38:o BränvinsAfgiften 460,000. — - Summa 3,o57,5oo. — - beroende desse Bevillnings Inkomsters annorlunda beräknande derpå, huruvida It. H. St:r, för deras utgörande, finna för godt att bestämma förändrade grunder. 3gm Restantierne upptagas så väl i K. Propositionen, som af K.
Revisorerne att förskaffa sig närmare kännedom om förhållandet med de ångbåtar, hvilka blifvit för Post-verkets räkning under sednare åren anskaffade, dervid Revisorerne inhemtat, att för närvarande endast 3:ne sådane användas, nemligen: »Polhem», om 60 hästkrafter, bygdt år 1858 för 129,288: 41, för linien Wisby—Westervik, »Oscar», om 175 hästkrafter, levereradt innevarande år för 311,500: —, för linien M-lmö ~ Stralsund, samt »Sophia», om 60 hästkrafter, levereradt år 1864 för 146,000: —, reservfartyg för sistnämnde linie; hvaremot ångfartyget »Drottning Lovisa» om 200 hästkrafter, hvilket blifvit år 1862 till Post-verket levereradt mot en köpesumma af 326,250 R:dr, för närvarande är upplagdt å Flottans härvarande station; och dä det icke synes vara fullt lämpligt, att ett så nyligen med stor kostnad inköpt ångfartyg saknar användning, hafva Revisorerne ansett sig böra förhållandet omförmäla, — 44 — § 4. Då, enligt, hvad Revisorerne inheratat, svenska Post-kontorets i Hamburg verksamhet under de sednaste decennierna före inrättandet af ambulaut postbyrå å södra stambanan inskränkt sig hufvudsakligen dertill att, företrädesvis för poster, som till Sverige afgå, utgöra ett omkarterings-kontor, der bref och tidningar, bestämde för olika delar af landet, kunde i särskilda paketer fördelas samt såluuda efter ankomsten till svensk gränsort genast vidare befordras åt de håll, som vederborde; men denna åtgärd synes numera lämpligast och med minsta tidsförlust kunna verkställas genom berörda byrå, anse sig Revisorerne böra till Rikets Ständers bepröfvande hemställa, huruvida, under så förändrade förhållanden, Post-kontoret i Hamburg, hvarför kostnaden icke är ringa, och som för den utländska korrespondensen numera icke lärer hafva synnerlig betydelse, må förtjena att fortfarande bibehållas. § 5.
Utaf det således genom utgifna lån eller öfvcrtagna räntebärande obligationer vid innevarande månads början förräntade belopp R:dr 8,478,782: 2. tillhörde 6,195,332 R:dr 58 öre jernvägsbyggnadsmcdlcn samt ränteoch amortisse ments-fondcrne för 1858 och 1860 års jernvägslån och 2,283,449 R:dr 44 öre Riksgälds-kontorets för andra föremål afsedda tillgångar. Genom utgifna lån, af hvilka nästan alla skola återbetalas en månad efter föregången uppsägning var då förräntadt ett kapitalbelopp af R:dr 7,433,200: — och genom inköpta eller öfvcrtagna obligationer „ 1,045,582: 2. Den för dessa medel i skuldförbindelserna eller obligationerna förskrifna ränta utgjorde 6 proceut för ett belopp af R:dr 942,500: — 5 procent för dito af „ 6,490,700: — proceut för en obligationssumma af „ 1,020,482: 58. och 4 procent för dito af „ 25,099: 44: Riksgälds-kontorets sammanlagda ränteoch kapitalvinst genom dess för bestridandet af förefallande utbetalningar icke erforderliga kontanta tillgåugars förräntande har utgjort: under år 1859 Det åt Riksgälds-kontoret, för detta verk ålagda utbetalningars fullgörande, från längre tid tillbaka anvisade kreditiv på Rikets Ständers Bank å en och en half million Riksdaler, som för dermed afsedt ändamål får räntefritt begagnas under Januari med Juni och September med December månader blcf under år 1860 endast vid tre tillfällen anlitadt, nemligen i början af Januari månad, då utaf detta kreditiv en summa af 900,000 R:dr utassignerados; hvilken summa redan i medlet af samma månad åtcrbetaldes, och under Mars månad, då utaf kreditivet lyftades tillsammans 500,000
Då emedlertid, efter hvad jag har mig bekant, detta betänk, redan blifvit återremitteradt ifrån tvänne RiksSt., hvarom jag likväl anhåller, för händelse af misstag, att Ridd.Séctetm malte få lemna upplysning, så finner jag ej anledn. att bestrida det StatsUtsk. må ingå i en noggrannare undersökning, för att på grund af densamma bestämma beloppet af det anslag, som kan komma att beviljas. lindert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen officiel underrättelse ankommit huru detta mål blifvit hos de öfriga RiksSttn afgjordt, men äfven han trodde sig med säkerhet veta, att del åtminstone af ett RiksSt. blifvit återremitterade flr von Hartmansdorff: En talare han trott, att man borde vara försigtigare, då det är fråga om lån, än då det är fråga om gåfva. Jag tror tvertom, ty ett lån kan man möjligen återfå, men med gåfvan är det förbi. Man har sagt, att följden af en återremiss till StatsUtsk. skulle blifva, att summan förminskades. Det är visserligen troligt, att så skulle ske; men hvem är orsaken dertill, om icke Ulsk., som öfverhoppat de vanliga formaliteterna och derigenom föranledt, efter hvad jag tror mig med säkerhet veta, att BondeSt. afslagit summan och att ett annat Stånd återremitterat betänk.? För närvar, är frågan följaktligen i det skick, att antingen R. o. Ad. återremitterar henne eller ej, så är afgörandel ändock fördröjdt. Under sådana förhållanden, och då en af SlatsUtsk:s egna ledamöter instämt uti den upplysning, som Ridd.Secrettn nu meddelat, synes mig bäst vara att R. o. Ad. ville återremittera betänk., för att erhålla underrättelse om stadens verkliga tillstånd och om beloppet af del understöd, som anses behöflig t. Om StatsUtsk. genast vändt sig till Civil-departeinentet, så hade Ulsk. genast kunnat erhålla del af Landsh.embetels berättelse 0111 förloppet , hvilken säkerligen redan dit inkommit. Frih. Cederström, Jacob:
Krono-Uppbördens Verkställande i 4. 4. ökad Kansli Betjening * - g. 5. medel till Riksdags-Utgifterne * »8. 6. tryckning af Landshöfdingarnes ÅrsväxtsBerättelser * ‘ 9« 7. tryckning af Riks-Ståndens Protokoll med Bihang - - •. ir. g. tryckning af RevisoremeS och Justitie-Ombudsmannens Berättelser . « . * i^-j g. Auditören l?Oranges antagande som Karn. rerare » * 17* 10. Kostnader i och för upplåtandet af Kongsholms Krono-Bränneri-Byggnader till Kur. hus för Stockholms Stad och Län » * 18* 11. Hjelmare Slussverks ombyggande * - 21. 12. Stats - Kommissarien Widegrens ansökning om Förskott på Arfvode ... a3« 13. underhållandet af Landskrona Stads hamn 25. 14. Arbetsoch Korrektions-hus»Inrättning i Malmöhus Län » • 27» 15- aflidne Regerings - Rådet von Schevens innestående Pension - * 2j&* iC. Lånbiträde till Landskrona Stads Kyrko» byggnad » ■* • 3%. 17. de förra Bevillningarnes fortfarande för år 1818 ■ * » - • * 33» *8- anmärkningar i frågan Om Summan till .4 Riksdags-Utgifterne » * * * 34« I9' tryckning af Allmänna Indragnings-Staten samt Spesielle Statems * * * 3®» Jmthulb N:r Sidi 50. Stats-Anslåget för Fattigvårds-Inrättningen i Carlskrona - * • * ar. Kostnaden till undersökning om uppränning af Clara Elf - 23. anstånd med indrifvandet af Norrbottens Läns andel i Vesterbottniska Lånet 23. indragning af Talmäns-Tafflarne 24. undersökning efter Stenkol på Öland 25. upprensning af Stångån 26. Lån för anläggningar vid Carlskrona 27. Minnesvård öfver Högstsalig H. K. H. KronPrinsen Carl August »g.
Stats-XJtskotlets Vllatahde N.-o 22, ”tills ej bl ifvit af Rikets Ständers Revisorer, utan endast i Kammar-Rät”rätten granskade, skola uti Riks-Hufvudboken ingå, Kongl. Collegium ”icke kunde, utan Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga befallning, de begärda •”räkenskaperna för Mötes-Passevolance fonden utlemna”; af K&ngl. Con'Voy-Conmissariatet: ”att, enligt 9 §. i Kongl. Majlis Nådiga Instruction '”för Convoy-Commissariatet den 3i December 1829 tillika med 3 §. i ”Revisions-Instructionen, Revisorernes önskan ej kunde efterkommas”; samt af Direction öfver Armeens Pensions-Gassa: ”att, utaf de föreskrifter, dem Direction närmast hade att ställa sig till efterrättelse, och hvilka innefattades i Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Förordning och Reglemente af den II Julii 1827, angående styrelsen och förvaltningen af ”Arméens Pensions-Cassa, Direction icke kunnat finna, att berörde Cassa, ”såsom varande en Inrättning, hufvudsakligen bestående genom Armeens ”egna bidrag, vore att anse såsom underkastad revision af Rikets Stanners Revisorer, att tvärtom 1, 8, 14 oc'1 '9 §§• * åberopade Reglemente, ibland annat uttryckte, att Arméens Pensions-Cassa stöde under ”styrelse af Arméen, genom Krigsbefäl eller Fullmäglige, som, under ”Kongl.
Beskaffenheten af våra kuster att till en betydlig del vara omgifna af skärgårdar, uti hvilka de större segelfartygen, hvaraf sjövapnet fordom hufvudsakligen bestod, icke eller endast med svårighet kunde röra sig, har, på en tid, då vår östra gräns omedelbart stötte intill en annan stat med samma lokala förhållanden i nämnda hänseende, framkallat en särskild materiel för kriget i skärgården, så till konstruktion som framdrifningskraft väsendtligen olika vår öfriga sjökrigsmateriel. Skärgårdsfartygen hafva under föregående krig visat sig vara af stor nytta och skulle utan tvifvel äfven för framtiden hafva blifvit för försvaret oumbärliga, derest ej sjökrigsmaterielen i allmänhet undergått de här ofvan antydda betydliga förändringar, hvarigenom helt andra förhållanden inträdt. Ångkraftens allmännare användande och nödvändigheten af bättre skydd, i samma mån fiendens anfallsmedel blifva kraftigare, måste derföre visserligen i detta vårt inre kustförsvar föranleda förändringar, hvarom Komitén skall närmare sig yttra i sammanhang med förslaget till de särskilda certer, hvaraf, enligt dess tanke, svenska flottan framdeles bör utgöras; men om också detta försvar blifver annorlunda beskaffadt än hittills och mindre skiljaktigt från det öfriga sjöförsvaret, anser Komitén likväl detsamma alltid böra blifva så kraftigt, ändamålsenligt och 2 Sjöförsvarets särskilda ändamål. 10 efter de för ett skärgårdsförsvar egna förhållanden lämpadt, som må vara erforderligt för att, i förening med de jemväl för andra ändamål afsedda fartygen, hindra fienden att intränga i våra skärgårdar. Det kan nemligen ej förnekas, att skärgårdsförsvaret, som hittills varit af så j öfvervägande vigt för skyddet af vissa, vår mägtigaste granne närbelägna, strategiska punkter och deribland den vigtigaste bland alla — inloppet till hufvudstaden — förlorat en del af denna dess betydenhet derigenom, att ångkraftens användande gjort det möjligt att med förut okänd säkerhet och snart sagdt oberoende af vinden bestämma tiden för fartygs framkomst till utsatt mål, hvadan det blifvit mindre nödvändigt göra afseende på sjövägens längd, såsom en omständighet af afgörande inflytande att taga i beräkning vid utförandet af en landstigning.