Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Respenningar, medel för aflöning af sädane Ombud, til hwilkas nyttjande a Z af denna Instruktion JustitichOmbudsmannen berättigar, medel til ffrifmaterialer, Expeditionsrum eller r stället Den 8 August!. LoZ stället passande hyresmedel, fritt postporto för Handlingar och Nmbets-brefwäLling, m. rn.. A4o>ne^. §. p. LrocLensk^öm. LoLLNSkein. <7. ^Vorcttn. §. 4^9'imLn t?.-Lon' L /.ron H^cäe^r. 4llattr perrson, /on /onrron. O. Vslxrius. Förslag til Instruktion. Rikfens Ständers Justitiä-Ombudsman stall i allmänhet tilse huru Domare samt högre och lägre Ämbets - och Tjenstemän i utöfningen af deras Ämbeten och Ljenster iakttaga Lagar, Författningar och Jnstructioner, samt om de nägon synnerlig olaglighet begä, eller med synbart upsät underläta at stna Ambetspligter fullgöra, dem wid wederbörliga Domstolar i laglig ordning derföre tiltala läta. Konungens JustiträCancellers gvromäl och förhällande mä JustitiäOmbudsmannen dock i nägot fall ätala. Likasom ock Justitiä-Ombudsmannens göromäl och förhällande ej äro af egenstap at kunna af Justitiä. Canceller» ätalas. Jufkitiä - Ombudsmannen bor förnämligast anmärka och beifra sädane af Domare, och Ambetsoch Tjenstemän begängna fel, som antingen synas härröra ifrän egennytta, wrängwisa, mäld och grof försumlighet, etter bereda en allmän osäkerhet för medborgares rättigheter. 3.
Att sparlårarne icke äro ändamålsenliga, visar sig allt mer och mer, likasom att förändringar i det för sockenmagasinerna gällande reglemente af behofvet påkallas; och fråga om dessa inrättningars reorganisation är föremål för öfverläggning inom Länets Hushållningssällskap. Hvarken sockenmagasiner eller sparlårar omhuldas af allmogen så, att någon nytta af dem kan väntas; deras nytta erkännes sällan under de år, då rika *) Sid. 25. 20 skördar fylla behofven; men om någon gång, hvarpå den förståndige hushållaren alltid bör vara beredd, missväxt och hungersnöd inträffa, då, och först då skall försummelsen, att under de goda dagarne sörja för kommande onda dagar, bittert beklagas af de försumlige. Vid flere tillfällen liar jag härpå fästat allmogens uppmärksamhet, men hittills förgäfves, och då den princip måste antagas som riktig, att den som ej vill hjelpa sig sjelf, icke förtjenar hjelp af andra, vore den lag rättvis och må hända välgörande, sorn förklarar att ingen socken, som saknade ordentligt sockenmagasin, kunde påräkna understöd af Staten under missväxtår. Någon upplysning om sockenmagasinernas och sparlårarnes närvarande tillstånd kan Kongl. Majrts Befallningshafvande icke lemna, ty, ehuru styrelserna öfver dessa inrättningar i reglementena äro ålagde att åi ligen till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända rapporter om inrättningarnes tillstånd, om fullgörande af hvilken nådiga befallning Kongl. Majrts Befallningshafvande flera gånger erinrat, inkomma dock dylika rapporter från högst få socknar. Några undsättningslån i anseende till felslagna skördar hafva under det utgångna qvinqvenniet icke behöft sökas, och de sådana lån, som under föregående qvinqvennium erhållits, äro under det sist förflutna till fullo återbetalde. Sparbankerne i Hernösand och Sundsvall fortsätta sin verksamhet samt utvid gas mer och mer. Nedanstående tabell visar huru förtroendet för dessa inrättningar år ifrån år stiger: Hernösand. Sundsvall. ÉT s g S Ansvarighetsfij:
I alla fall kan denna §. icke medföra den ordning, som måste vara ändamålet med en så beskaffad grundlag som Riksd.Ordn., lika mycket som med hvarje annan lag i allmänhet; ty denna §. kan hafva den följd, att valen stundom anställas 6 månader, stundom i år, ja, ända till 3 år före riksdagens början. Någon ordning i detta fall skulle jag tro vara af nöden och med redactionsförslaget åsyftad, ehuru ändamålet är förfeladt. Under det jag sålunda medgifver, att en förändring i gamla redactionen är af behofvet påkallad, kan jag likväl icke annat än afstyrka det framlagda förslagets antagande. Hr von Troil: Jag erkänner, att jag för min del icke kan finna någon otydlighet uti den föreslagna redact. i i mom. ii §. Riksd.Ordn. Der står nemi.: ”att valen till riksdagsmän må, inom den för deras början och slut af R. St. bestämda tid, i laglig ordning och med all skyndsamhet verkställas.” Om man kan finna, hvad som skall verkställas, så måste man väl äfven finna, hvad som menas med deras. För min del kan jag svårligen finna, huru redact. skulle ställas, för att blifva tydligare. Hvad en annan talare yttrat om det skydd i likhet med det, sorn tillkommer riksdagsmän, hvartill, efter hans förmodan, den utsedde representanten genom sjelfva valet skulle anses berättigad, så tror jag, att en sådan förmodan är tillräckligen vederlagd uti iio § Reg.F. samt 78 §. Riksd.Ordn., som uttryckligen förklara, att riksdagsman icke utan .Ståndets beslut kan sin frihet beröfvas eller under tilltal ställas, och hvaraf tyckes följa, att detta skydd tillkommer riksdagsmannen endast under den tid, Ständerna äro tillsammans. En tredje ledamot har fästat sig vid den oordning, som skulle uppkomma deraf, att valen kunde förrättas å betydligen skiljaktig tidrymd från riksdags början. Härvid får jag blott erinra, att det är Stånden, och icke ett Ständ enskildt, som bestämma tiden för valen. Detta har jag anfört till vederläggning af hvad sorn blifvit yttrad t mot förslaget.
Bet. JU 19. ämnen, hörande till allmän medborgerlig och praktisk bildning, rnåtte af Staten i årligt bidrag erhålla 500 R:dr b:ko, mot vilkor att inrätta en skola, i hvilken endast de, sorn förut inhemta! den i nämnde stadga föreskrifna minimi-kunskapen, skulle intagas och der de skulle af skicklig lärare undervisas dels ytterligare i de uti lägre skolan påbörjade ämnen och dels i öfrigt uti Svensk grammatik, geometri, natural-historia och physisk natur vetenskap, allt med praktisk tillämpning, äfvensom uti Svensk geografi och historia, Sveriges lagar och allmännaste statistiska förhållanden samt teckning; varande af motionären, som beräknat att lärarens lön borde, jemte boställe, utgöras af minst 666 R:dr 32 sk., tillstyrkt, att för ändamålet, som blott småningom kunde vinnas, måtte lill en början anvisas ett belopp af 15,000 R:dr b:ko årligen lill regeringens disposition. 14:o. Riksdagsmannen Jonas Andersson från Östergöthlands län, åberopande hvad han uti nästföregående motion tillstyrkt, i ändamål att högre folkskolor måtte efter hand tillvägabringas, har i sammanhang dermed föreslagit, att till en början ett mera fullständigt seminarium mS inrättas, der personer, som kunna användas såsom lärare vid nämnde högre folkskolor, i den mån sådana varda upprättade, skulle erhålla nödig bildning samt examineras; och enär Stockholm, af flere uppgifna orsaker, vore lämpligaste orten för en dylik bildnings—anstalt, har motionären hemställt dels att dervarande seminarium måtte förses med så talrik lärare-personal, och i öfrigt så inrättas, som för ändamålet blefve erforderligt, dels ock att dertill ina anslås 4,000 R:dr b:ko ärligen, med öfverlemnande åt regeringen att närmare bestämma seminariets inrättning och styrelse. 15:o. Herr Ribbing, Arvid.
På denna vara finnes icke exporttull i något annat land än i Finland, men der är äfven exporttull å messing, och om vi skola följa detta lands exempel, så böra vi följa det såväl i det ena fallet som i det andra, och således då äfven stadga exporttull för messing. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Liljencrants: Jag bekänner uppriktigt att jag har haft svårt att göra mig reda för af hvad skäl utförseltull ansets böra upphäfvas på koppar, ty oafsedt att denna koppar behöfves för messingsberedningen, som förr varit af någon betydenhet här i landet, men som på sednare tider, genom de åtgärder, som blifvit vidtagna af lagstiftningen, högst betydligt gått tillbaka, har ock det väsendtliga skäl för tullens bibehållande förefunnits, och som ännu gäller, att man ansett koppartillverkningen vara så fördelaktig, att den väl kunde tåla vid en sådan beskattning, och då denna tull tillskyndar staten en fördel och handteringen kan bära denna afgift samt den äfven bidrager till uppehållande af messingstillverkningen inom landet, så får jag för min del föreslå att den nu gällande exporttullen måtte bibehållas. Gr. Posse: Jag anser mig endast behöfva åberopa det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat i afseende på artikeln jern, för att derutaf hemta ett mer än tillräckligt skäl för R. o. Ad. att bifalla Utsk:ts förslag äfven vid denna pnnkt.
— N:o i35. i anledning af återremiss å Nio 4°- XV. B. 248, 399. XVI. A. i3. — N:o i36. i anledning af återremiss å Nio 5. XV. B. 248. A. 399. — Nio 137. öfver väckte motioner, om ändringar eller tillägg i Kongl. Förordningen den 24 Augusti i8i3, om fylleri och dryckenskap. XV. B. 248. — Nio 138. öfver väckte motioner, om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oetober 1778, angående förekommande af barnamord. XV. B. 248. A. 400- XVII. — Nio 139. i anledning af återremiss å Nio 3/. XV. B. 248. A. 399. XVI. E. 142. — N:o 140. i anledning af återremiss å Nio 8. XV. B. 4»-7* XVI. A. 97. E. 142. — N:o i43. i anledning af återremiss å Nio 62. XV. B. 417- XVI. A. 97. E. 142. — N:o 144- » anledning af återremiss å Nio 65. XV. B. 4>8. XVI. A. 97. E. 142. —- Nio i45. med återlenmande af en från BondeStåndet er - ( »34 ) hållen remiss, angående föreslående af de lagförändringar, hvilka, till följe af de utaf BondeStåndet beslutade förändringar i mvntsystemet, kunna vara af nöden. XV. B. 4(8. XVI. A. 97." LngUtskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: W:o t46- i anledning af återreiniss å N:o 58. XVI. B. 91. A. 133. E. 142.
Tide hufvudtiteln: Ersättning till Civil-statens pensionsinrättning för förlorad inkomst genom upphörande af vakans-, liggetidsoch begrafningshjelps-besparingarne 1,309: 50. Dito till Kammar-rådet C. A. Fehr, för en af honom utförd rättegång mellan Rådsförvandten i Stralsund, Niklas Baumans arfvingar och Svenska statsverket : 2,000: — Bidrag till en nödig befunnen reparation å Lullehofsbro mellan Lofön och Svartsjölandet 150: — Vikariats-arvoden m. m 4,724: 51. Kommittéen för utredning af beskaffenheten af Sveriges ekonomiska och finansiella ställning 20,000: — 28,184; 1. 8:de hufvudtiteln: Ersättning till Civil-statens pensionsinrättning för förlorad inkomst genom vakans-, liggetidsoch begrafningshjelps-besparingarnes upphörande 535: 50. För upprättandet af ritningar och förslag till byggnader för Gymnastiska central-institutet 400: — Reseunderstöd i vetenskapliga ändamål 2,848: 8. Ersättning för bristande prostetunna för Haurida församling af Jönköpings län 15: 9. Till betäckande af en under år 1863 uppkommen brist uti anslaget till' Seminarium för bildande af lärarinnor 3,52i: 46. Kommitterade för naturforskaremötet i Stockholm: dels till bestridande af de för detta möte erforderliga utgifter, dels ock till understöd för mera aflägset boende svenska naturforskare, 6,000: — Bidrag till aflöning åt en inom Wåmhus, till Mora pastorat hörande, kapelllag till det ordinarie presterskapets biträde förordnad e. o. prestman 800: - Kommittéen för utarbetande af förslag till ordnande af den gymnastiska undervisningen - 1,200: — Till inköp af åtskilliga för den fysiologiska och patologiska undervisningen erforderliga mikroskoper 1,500: — För anskaffande af stenkol och ved till den i National-museibyggnaden inrättade värmeapparat, äfvensom till aflöning åt de vid värmeapparaten anställde eldare 3,679:
— Misstron till presterne i allmänhet och öfvertygelsen om deras oförmåga att tillfredsställa folkets andeliga behof, upkommen af deras oandelighet i lära och lefverne, ligger för öppen dag; och då de lifsrörelser, som i andeligt hänseende i våra dagar uppenbarat sig, ryckt med uti sin ström 1000-tals menniskor utaf alla samhällsklasser och förer dagligen med sig ännu fler, så är liden snart för handen då den skall öfversvämma alla de dammar, som den omenskliga intoleransen upsiitter för att hämma samvetsfrihetens okufveliga magt; ty förgäfves är att tänka sig möjligheten af att dämpa med våld andeliga lifsrörelser, som, under namn af lefvande kristendom, vaknat ibland ett folk. Förgäfves skall man söka att sätta en dam för de floder af ljus, sorn från det fria Evangelii sol strömmar lifgifvande till lika fria menniskobröst; ja, det är förgäfves att strida emot Herrans heliga anda, ty det är Hans verk, och ”såsom en örn utförer sina ungar och flyger öfver dem, så räcker Han sina vingar ut, tager sina trogna och bär dem på sina vingar”. Medvetandet, häraf åstadkommer farhågor hos ”de stilla i landena” — för en kommande tid, om samma hydda i de nuvarande förföljelse-grundsatsernas drägt, skulle längre få utöfva sitt herravälde öfver samveten, och då dessa och dylika andeliga rörelser alltid haft och, så länge verlden är till, kommer alt hafva samma egenskap som man tillegnar Palmträdet nemi. ”att det böjer sig upp emot tyngden”, så är att befara om icke R. St:r 62 Den 3 December. komma emellan med sin kraftiga medverkan samt göra ett ädelt och rättmätigt slut på dessa ömkeliga förföljelser, att tilläfventyrs någon större skada sker, hvaröfver samtid och efterverld skall fälla sin dom. Då jag härmed till R.
Man kan dessutom icke under dåliga vexelkonjunkturer operera med silfverupköp, emedan sådant är utan ändamål, och ingen förståndig bankstyrelse lärer väl upköpa silfver för det nöjet att genast se det äler strömma ut, då dermed intet uträttas än att ådraga Hanken förluster, som oundvikligen upkomma, dä hanken t. ex. ena dagen upköper sitt silfver efter 130 sk.-s kin s, och andra nödgas utvexla det mot 128 sk. kurs. Huru man än må betrakta bankens ställning bör man inse, att ingenting liufvudsakligt i delta afsende kan åstadkommas förrän kursförhållandena förbättras, så framt man icke vill uplägga bankovinsten på hyllan, eller med andra ord vidtaga en slrypningsåtgärd, som dock är föga rådlig under en tid af knapp penningelillgäng och allmän förlägenhet, då ett beträdande af denna bana skulle göra alla kursförhållandenas förbättring omöjlig. Det ligger i Bankoslyrelsens makt alt vidtaga strypningsålgärder ända till den mest radikala indragning af sedlar, men i ock med detsamma dekreteras hela landets industriella min, och således bör delta medel anses som det yttersta och först vidtagas när Banken anser sig urslåndsatt att pä annat säll upfylla sina realisations-förbindelser. Del har äfven blifvit föreslaget, att den reserverade bankovinsten skulle användas till upköp af obligationer, hvilka vid lämplig tid skulle användas till vexelupköp, men man skall härvid taga i betraktande, att en för stark utsläppning af dylika papper i allmänna rörelsen, föranledd af bankens behof att hastigt realisera, menligt kunde inverka på obligationernas värde. Något på förhand verkstäldt upköp af obligationer i och för betryggandet af Bankens realisationsförbindelser är dessutom så myckel mindre nödigt, som den Svenska Banken, när den för nyttigt finner, eger begagna sin kredit, och denna kan icke fattas med en bank, som för sin stats upgörande bar de garantier den Svenska Banken eger.
Champignon; rodnande hvitskifling; vårmusseron eller hofsvamp; höstmusseron, violett; svartstrimmiga höstmusseron; riddarskifling; bläcksvamp, hvit, grå; brötling, den milda; riska; fårticka; mjölskifling; fjällskifiingar; kantareller; nejlikebrosksvampen; honungskifling; vaxskiflingar, flere arter; pudrade plattskiflingen; jättetrattskiflingen; silkesmusseronen eller dufsvampen; slemskifling; fasta spindelskiflingen; triumfsvampen; bleka taggsvampen; oxtungsvampen; svafvelgula tickan; yppiga tickan; köttröda kremlan; erggröna kremlan, rynkade brunskiflingen; ostronskitlingen; toppoch stenmurklor; läckra rörsoppen eller Carljohans svampen; sträfva rörsoppen; kosvampen och smörsvampen — alltså 36 olika arter, som alla äro goda malsvampar o c h en del särdeles läckra. För närmare kännedom hänvisas, som sagdt, till goda svampböcker, af professor Arhenius, Strömbom o c h Lönnergren. När vi begifva oss i väg, beväpna vi oss med lämpliga korgar och en tunn och skarp knif. En gammal sliten bordsknif är rätt passande att afskära och rensa svampar med. Alltså äro vi väl rustade till anfall på markens läckerheter, och är lyckan god, skall nog skörden utfalla till belåtenhet. Först därför några ord, om hur man bör gå till väga vid insamlingen. Svampen bör icke ryckas upp med roten, utan afskäras nära marken, för att man icke må skada svampens rötter eller egentliga stam och dess återväxt därigenom till IDUN 1894 är hvarje rättskaffens kvinnas skyldighet emot sig själf. Inom mitt stånd har det alltid brukats att. » Grosshandlaren var känd för att stå under toffeln; men egentligen var han endast en fredlig man, som gick ur vägen för obehag, när han kunde. Gällde det, var han herre i sitt hus.
För att lugna det, fordras icke blodsdom, icke hämndyttring, ingenting som har det minsta sken af hat eller orättvisa; men det vill veta på hvad sätt de väcktare, som suttit vid thronen, uppfyllt sitt kall, och i hvad mån det hädanefter kan sälta tro och lit till dem , hvilka , i den hän - Den 3 Juli f. m. delse de undgått räfstens påföljder, ämna sitta qvar i Rådet eller intaga andra platser, derifrån de inverka på liela samhällets väl. Så har jag uppfattat grundlagens anda och mening. Regeringens ställning till Svenska folket i närvar, tidpunkt är allmänt känd, och nu gäller det för en hvar af dem , som här finnas församlade , att efter samvete fullgöra sin pligt emot fosterlandet. Jag måste beklaga, att vid detta tillfälle icke se ens så många af R. o Ad:s ledamöter tillstädes, sorn i början af riksdagen, och isynnerhet så få af dem jag trodde dela öfvertygelse med mig om vigten af detta grannlaga ämnes värdiga behandling; men lika godt, en hvar åligger att städa för sin port, och då jag gör det för min, ser jag mig icke vidare om, huru många som äro af samma tro. En vigtig omständighet framstår i första rummet att betrakta. Ur Statsrådet hafva redan, utom de med döden afgångna, hvars handlingar och rykten tillhöra historien, en stor del af de Konungens rådgifvare, hvilkas åtgärder af Const.- Ulsk. blifvit granskade, redan sjelfvilligt afträd!. Några hafva till andra platser blifvit förflyttade; en annan del torde snart äfvenledes inträda i underordnad tjensteutöfning , och blott få, icke långt före riksdagens början i Statsrådet uppstigne, befinnas ännu derstädes qvar. Utur en synpunkt, nemi. i afseende å den under öfverläggningen eventuelt uppkommande tillämpning af 107 §:n RegF:n, är det väl tydligt, alt sådan icke kan komma i fråga för de frivilligt afträdde.
Ständers åt Styrelsen af RikgäldsVerket serskildt lemnade uppdrag, granskningen af förslitne. och stympade småsedlar får verkställas efter den allmänna grundsats, som StatsUtskottet vid 18■ o års Riksdag genom dess ofvan omförmäldte ProtocollsTJtdrag stadgat. Detta stadgande blef således en ytterligare af IRrr Fullmäktige godkänd grund för förslitne sedlars bedömande; och hafva Commissarierne, med tillämpning af dessa föreskrifter samt med iakttagande af all den noggranhet och den vård om, å ena sidan, Contoirets och å andra sidan, den enskildes rätt, som vid så mångfaldigt omvexlande förhållanden i denna del kunnat iakttagas, sökt rättfärdiga det dem, i afseende på meranämnde approbation och cassation lemnade uppdrag, alltid i Öfverensstämmelse med de ytterligare följde grunder. — Commissarierne hafva nemligen, vid alla de tillfällen, då högra fjerdedelen af en till inlösen företedd, försliten mindre sedel ej funnits så fullständig, att den samma, jemlikt H:rr
Huru ett sä granlaga och angelägik wärf mä kunna företagas och utföras, sä att en deraf oundwikclig upoffring, den mä ske pä ett eller annat sätt, blifwer dräglig för Rikets Innetvänare, har hittills utgjort ämnet för Hemliga Utskottets omtanka och bf« wcrläggnin-ar; och dä en werkclig Credit - ScdlarneS inlösen med Mynt, är hwad Konungen i Räder äskat, och tillika det enda säkra medlet att grundeligen bota det tryckande onda, har hoS Hemliga Utskottet naturligen bordt förekomma, att mbjelighcten till »verkställande af en sädan plan, berodde af ett kraftigt biträde af Riksens Ständers Banque, samt akt, i dm nion detta biträde, med bibehällande af det angelägna Banco - Werkets ätcrwundna sjclfbeständ, kunde utsträckas, skulle den oundwikeliga upoffringcn bliswa drägelig. I fäbant afseende, och sedan Riksens Ständers Banco - Utskott pä begäran mcbdclt dess utlåtande i detta wigtiga ämne, hafwa hos Hemliga Utskottet bekymmersamma öfwerläggningar upflätt, om, och med 4804 Den M October. med hwad devalvation Credit»Sedlarne borde inlösas. Hemliga Utskottet har icke undfallit, att i den iron afdraget för ökas wrd Cvedit-SedlarneS inlösen. > samma mon blifva Umsrtistemc^tsoch ^eai;satrsn.? -Forröe^ne drägligare för Rikets In, wänner atk u<göra, och ^ealisat-snen lättare att wr kstässa; men Hemliga Ulskottet har ock insett, att e<t afdrag utöfwer g^änsornc af billigheten icke skulle öfwcrcnsstämma med Riksens Ständers afsigt.
” Då i öfrigt Fullmagter blifvit godkände, som äro utfärdade af både Biskop Mörner för Friherrliga Ätten Mörner af Tuna, ehuru hufvudmannen har personlig röst i PrästeStåndet, hvilket deremot ErkeBiskopen alldeles icke äger, och af Herr LandtMarskalken för Grefliga Attén De Geer till Löfsta, hvarigenom är visadt, att personer, som icke sjelfve kunna utöfva deras Riksdagsmannarätt, likväl äro berättigade att fullmägtig föro dna; så yrkar jag att pollett äfven måtte utfärdas till den person, som ErkeBiskop vön Rosenstein lemnat Fullniagt att för Adeliga Ätten Rosén von Rosenstein N;o 2o55 C. härstädes taga Säte och Stämma. Dessutom bör man ihogkomma, att sedan den fullmägtige här inträdt, är han ej mera personens utan Svenska Folkets Representant. Herr Cederschjöld: i §. RiddarhusOrdningen, som Friherre Cederström uppläst och åberopat, gäller visserligen, fastän med flera inskränkningar. I afseende åter på hvad Friherren rörande den af Biskop Mörner utgifna Fullmagt anfört, så är det den stora skillnad emellan denne Biskop och ErkeBiskopen von Rosenstein, att den förre har söner, men icke den sednare; och jag tror att det var å sin Sons vägnar, Biskop Mörner utfärdat fullmakt för sin Friherrliga Ätt Hvad Den 25 JcinuaVii, Hvad sluteligen angar LandtMarskal kens rätt att utgifva fullmakt; så är denna rätt af praxis sanctionerad, hvilket jag anser tillräckligt att vid detta tillfälle anföra. t Friherre Cedarström: Om Biskop Morners ifrågavarande fullrnagt uppläses, hiifver det bäst utredt, att den är utfärdad af honom å sina egna och alldeles icke å dess Sens vägnar. Friherre Boije, Ludvig; Jag får bekänna *tt det äfven synts oförenligt med mina vanliga begrepp, att en person kunde vara medlem i ett Stånd och på samma gång principal för någon i ett annat. Jag tror dock rätta sidan af frågan vara denna: