Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hemmet, hvars trånga sfer fordom var tillräcklig för hennes verksamhet, började vid en växande kulturutveckling mer och mer visa tendenser till ett oroväckande öfverflöd på kvinnlig arbetskraft. Den unga dottern, som ej längre inom hemmet fann nå- gon sysselsättning, kastade helt naturligt sina blickar utom detsamma, och härmed var första impulsen gifven till kvinnans uppträdande på den arbetsmarknad, som förut varit mannen ensam förbehållen, ett uppträdande, för hvars sena förekomst mannens egoism sä ofta och så orättvist fått uppbära skulden. En bland de första, som hos oss begagnade sig af dessa åt kvinnan nyvunna rättigheter, var nuvarande lärarinnan för den pedagogiska afdelningen å Gymnastiska centralinstitutet i Stockholm, Mathilda Öhman. Hon föddes i Stockholm den 31 oktober 1838. Våra sociala missförhållanden tvungo henne att redan som barn kasta sig i kampen för tillva5:te årg. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnunimerspris I 5 öre. (vid kompletteringar). Aiuioiispris: 85 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal slafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Ohman, ron, där hennes unga krafter offrades för att skaffa existensmedel åt en åldrig moder o c h en sjuk syster, hvilkas nästan enda stöd i lifvet hon var. Än engagerades 14 — 15-åriga att spela den skolflickan dansmusik på privata tillställningar, hvilka slutade först fram morgonen; än satt på hon, ensam vakande i det lilla hemmet, långa under nattens timmar sysselsatt med något sedan skolan tagit dagens handarbete, alla timmar Efter anspråk. afslutade vistades af i hon studier i egenskap sjuksköterska släkting. trädde hos en Därefter riunebefattning land, tillhon 1860 en lärai hvilken Norrplats hon innehade till hösten 1865, då längtan drog efter henne hemmet tillbaka till Stockholm. Ar 1864hadeGymnastiska centralinstitutet nat sina portar kunskapstörstande nan, och man beslöt öppför den kvinMathilda sina krafter att öhpröfva på detta nya verksamhetsfält.
SDocf ntå befmårett t cfc uppcljåffa ujefbörben af bloab påförbt bftftott, utan gånge berttteb, font utt 124 § ftabgaö. 2:o <£)ar ffattffofbfg tcfc ffagat öftocr Siar ert ttgö 23eftuår öftocr hammars SfåttcnS beffut tttå ^oö ålottgf. Sffaj:t t uubcrbåttigljct fuffföf jaö, enligt bett Ijåns toiönittg, forn tttffaget effer refofutietten bör titncbåffa. Äainmar^lättcnS Ittffag elfer 9fcfofuttoner, röraitbe bebttertng, [fola fofhtabSfrttt utcbbcfaS beit ffagaitbe. 4:o (?j ntå, af fjtoab anfcbntng font bclft, tiIf £a;rcrtugo SDtitbttb totb ^3röftttngS Ittffag crbåffeit bcl, communieationbbageit oräfttab, meb fafttaganbe t öfrigt af fnoab, attgåettbe böters nebfättutng lutb ättbrtttgö föfaitbc, t allmänhet är föreffrtfioet. ®Xt V. iOm Uppbörd, llnböittög t»rf) Siubttstö töiitf 0m äppbörti. g. 128. 129. £täraböffrtfmarett åligger totb attfmar, fåfont för tjenstefel, att, enligt Upp Sänömätt, fsjcrbtngb
Riksförsamlingen sammanträde till Lagtima Riksdag hvart tredje år, den första helgfria dag i November månad. I Riksdagsbeslutet vid Lagtima Riksdag skall intagas uttrycklig kallelse till den näst infallande. Till Urtima Riksdag ege Konungen, eller, der Han minderårdg är, den Förmyndare-styrelse, som i 52 §. sägs, att, när så nödigt finnes, Riksförsamlingen kalla. Ej må Urtima Riksdag fortfara, sedan tid för sammanträde tili Lagtima inne är, §. 52. Dör Konung och är Thronföljaren omyndig; utfärde då Stats-Rådet kallelse till Urtima Riksdag så tidigt, att kallelsen, inom fern Lon dagar efter Konungens död, i hufvudstadens Kyrkor, så ock skyndsarnmeiigen i öfrige delar af Riket, varder kungjord. Riksförsamlingen ege, utan hinder af något den aflidne Konungens Testamente angående Riks-styrelsen, alt, på sätt i 14 §. stadgar, förordna Tre eller Fem förmyndare att, under Konungens minderårighet, Regeringen i Hans namn efter denna Grundlag föra. §. 53. Nu inträffar den olyckliga händelse, att den Konungaätt, inom hviken arfsrätten till Rikets Thron stadgad är, på manliga sidan utgår; ntfärde då Stats-Rådet inom tid, som i 52 §. sägs, räknad från den dag, Thronen sålunda ledig blef, kallelse till Riksförsamlingens sammanträde å Urtima Riksdag. Riksförsamlingen skall då till Rikets styrelse efter Grundlagarne Konung utkora. Ej må till sådan Urtima Riksdag, för hvilken, efter Val-lagen, nytt allmänt Val ej eger rum, sammanträde utsättas tidigare, än efter Trettionde daneil, räknad från den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres. Skall i de fall, hvarom 50, 51, 52 och 53 §. §. stadga, Riksförsamling till Urtima Riksdag kallas, må kallelsen e] ske till tidigare dag, än den Femtionde, ej eller till senare, än den Sextionde, allt räknadt ifrån den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres.
501 tagas till förekommande af missbruk, eller att fremmande Nationers fartyg icke må, genom diktade köp eller dylikt, kunna begagna de Norrige bevilljade rättigheter. Dock varder detta Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den 20 Maj 1823. •WOOOO O OOOÖ N:o 91. Ankom den a6 Mfaj lg23. Utlåtande, rörande väckt fråga, om visse föreskrifter, i afseende på tillverkningen af Vapper, Uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adela ingifvet och derifrån, till detta Utskotts åtgärd, remitteradt Memorial, har Herr König, Johan A; med fästadt afseende på olägen heten deraf, att Papperets storlek vid hvarje Bruk är olika, föreslagit, att vissa storlekar af Papper måtte föreskrifvas, hvarigenom skulle förekommas, dels att, vid ett ar - 502 Besv, ock Ekon. Utsk. Betänkanden. betes utgifvande, den sednare delen blefve af ett annat format än deu föregående, dels att i Colfegiernes Archivér Volumerne blifva så pformiige, hvilket gör dem ej blott fala och svåra att inbinda, utan äfven obekvämare, att handtera och genomleta. De storlekar, som olika Papperssorter borda innehålla, anser Herr König för de vanliga behofven Isanna inskränkas till fyra slag, nami. det nu vanliga Skrif och Concept Papperet till 17 tums längd med 14 tums bredd för hela arket; för Postpapperet lill 122 tums längd med 17 tums bredd; för Regalpapper et till 24 tums längd med 19 tums bredd; för linperialpapperet 30 tums längd med 22 tums bredd. Isammanhang härmed hemställes älven, att stämpladt papper eller Charlas Sigillatas borde vara skuret till precist samma storlek, hvilket skulle befordra ett rättvisare behandlande, af Svenska allmänheten, som nu ofta genom en Bokbindares hårda beskäring af papperet får ena gången mindre stämpladt papper, endra gången större.
Föredrogos och lades till handlingarne LagUtsk:s r.edannämnde d. 19 dennes f. m. på bordet lagde Memorial: N:o 23, i ani. af återremiss af Utsk:s Betänk. N:o 5, ang:de antagande af Lagberedningens förslag till civil-lag; N:o 24, i ani. af återremiss af Ulsk:s Betänk. N:o 12, ifråga om uphörande af rättigheten att börda jord å landet; samt N:o 25, i ani. af återremiss utaf LagUtskts Betänk. N:o 6, så vidt det innefattar yttrande öfver väckt motion om uphäfvande af lagens stadgande, ang:de revisions-skillings nedsättande för rättighet att fullfölja underd. talan mot HofRätts dom och utslag i civila mål. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda Memorial N:o 101, ang-.de bestämmandet af den RiksStcns och Utslcns kansli-betjening tillkommande aflöning. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, SlalsUtsk:s nedannämnde d. 22 dennes f. m. på bordet lagde Dllåtm: N:o 93, i ani. af K. M:s NådPropos/n, ang:de uphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet alt utgöra dagsverken in natura till Kungsgårdar och andra Kronolägenheter; N:o 94, i ani. af väckt motion, ang:de afträdande lill Nätra och Själevads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande holmar, skär och fiskevatten; N:o 95, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de erforderliga medel för behöfvandes undsättning i missväxt år; N:o 96, i ani. af väckt fråga om beredande af ersättning utaf allmänna medel för förluster genom inträffade hagelskador; N:o 97, i ani. af ånyo väckt fråga om afskrifning af Statsverkets fordringar för Norrbottens och Westerbottens
R:mt R:dr. ö. Till bearbetande af Rikets ekonomiska karte-rerk, 15,750 R:dr ärligen understöd för uppehållande af Färjehållningen vid Röhälla, Färjestaden och Reijershamn, 1,500 R:dr ärligen skiften och afviltringar, 70,575 R:dr årligen förhöjning i års-anslaget för Svenska Trädgårds-föreningens elev-skola m. m., 4,500 R:dr årligen utdelning vid Landtbrukare-inöten af premier för djur, redskap och ladugårds-produkter af utmärktare slag, 3,000 R:dr årligen underhållande och förädling af Kronans Stamhollände rier, 10,000 R:dr årligen . , fortsättande af de geologiska undersökningarne inom Riket, 30,000 R:dr årligen lifgifvande af geognostiska kartor, för 3 år tillsammans rese-underslöd åt fabriksoch handtverks-arbetare, hvilka önska att genom resor till främmande länder, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder öka sina insigter och sin konstfärdighet, 3,000 R:dr årligen . slöjdexpositioners befrämjande; att utgå under nästa statsreglerings-period Lärares aflönande och elevers underhåll m. m. vid praktiska Skeppsbyggeri-inslitutet i Carlskrona, 5,000 R:dr årligen förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna, 1,000 R:dr årligen undersökningar, inspektions-kostnader och expenser för allmänna arbeten, 25,000 R:dr årligen aflöning för Styrelsen öfver allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt dess tjenstebiträde!), 27,550 R:dr årligen 47,250: — 4,500: - 211,725: — 13,500: 9,000: 30,000: 90,000: 20,000: 9,000: 4,500: 15.000 3,000 75.000 82,650 Transport 615,125 6 Hör till Stats-Utsk.
St. w. ”Ali annan” med 32 sk. tullvärde och 8 sk. införselstull per skålp.; samt ”Manufacturoch handtverkssmide, ej specificeradt” med införselstull af 33 R:dr 16 sk. för ett lullvärde af 100 R:dr och följande stadgande: ”minsta värdet bestämmes till En R:dr skålpundet och hvarje serskildt •slag bör till både vigt och värde angifvas.” Knif var, andra slag, samt gajjlar, ej specificerade: Vid denna rubrik skulle tilläggas orden: ”gjutne eller smidde,” och bestämdes 'tullvärdet till 2 R:dr samt införsels tullen till 32 sk. per skålp. Metaller, sammansatte: Ridderskapet och Adeln biföll till alla delar Utskottets i afseende på denna artikel gjorda förslag till ny redaction och förändrade tullbestämmelser. Salt, Luneburger, raffrneradt: I öfverensstämmelse med Utskottets förslag, beslöts att ordet ”Liineburger” skulle ur denna rubrik uteslutas. Saxar, andra slag: Utskottets förslag bifölls, utan annan förändring, än att uti rubriken borde tilläggas orden: ”gjutne eller smidde”. Socker, Mascovad-, eller brunt och gult, ordinärt Terresoch Tetessamt hvitt pudersocker: Utskottets förslag bifölls; Socker, krossadt, lump-, HavannaTerres samt andra till Sockerhalten lika slag: Utskottets förslag bifölls med den förändring, att införselstullen bestämdes till 6 sk. per skålp; 524 Prot-Utdrag , den 11, 14, >5, 17, 18 och 20 Januari i845. Stålarbeten, ej specificerade: Med bibehållande af de i nu gällande Taxa upptagne tullbestämmelser, skulle dervid tilläggas följande stadganden: 'minsta värdet beslämmes till En R:dr skålpundet, och hvarje serskildt slag bör till både vigt och värde angifvas.” Sågblad: Utskottets förslag bifölls; Suljar af jern eller stål:
Jag föreslår den ändring i nämnde punkt, hvilken nu står i strid med författningarna om afskedade krigsmän, att vid slutet af punkten må tillsättasI då församling vägrat någon dit inflytta, skall beslutet derom alltid underställas K. jMls Befihldes pröfning. Frih. Boye: Jag kan icke instämma i Frih. Cederströms åsigt. Man mäste först bestämma, huru man kan komma till förslagets bedömande, innan man kommer till frågan om ändring deri. Jag anser Utskins följda ordning vara den naturliga, och kan icke finna någon annan grund för Frih. Cederströms förslag, än att få afla beslut, sorn socknarna taga, underställda K. Mis Befihldes pröfning. Det är orimligt att begära, att församlingarna skola passa på vid skattskrifningarna och fullfölja proteste" mot inflyttningar. Mig synes det vara nog, att den missnöjde får anföra besvär. Jag begär yttrande öfver punkterna i den ordning, Utskln uppfattat dem. Frih. Cederström: Jag hade i sanning icke väntat mig Frih. Boyes anmärkn., ty en person, som vistats på landet, bör veta, huru det tillgår vid inflyttningar, att nemi. långt före skattskrifningen försemlingarna på sockenstämmor redan beslutat hvilka som få inflytta eller icke; och sådant bör likväl icke bero på sockenstämmopluraliteten. Om altså en vägran beslutas, så har jag ansett nyttigt och nödigt, att ett sådant beslut undersiälles landshöldingens pröfning, och det är ej detsamma som att underställa alla beslut, utan blott det i ifrågavar. fall. Börjar man nu med afgörande af ila punkten, så måste jag afstyrka den, i fall icke förändring vinnes i den 3ldje. Då nemi. usta punkten säger: att underhållsskyldigheten alltid tillhör den församling, der personen varit sist skattskrifven, och 3:dje punkten säger, att sockenstämmas beslutade vägran skall lända till efterrättelse, så är sockenstämmas beslut lagligt, och sistberörde församling måste nödvändigt vidkännas underhållet.
Der anDre npttja 7 a 8; od) miDare i enaljanDa proportion; tTolanDe när brutna (Mingtal härigenom uppkomma, fåDatt charta npttjaö, font ej unDerjTiger 50 procent af fullt {Mingtal. SJien voiD De tillfällen, Då meD någon @tånDöperfon troijtaö, nuDfänneö Slllmogett lifa charta meD Dej? voeDerpart. Sill annan eftergift, font i ferffilDa författningar fan vo a ra meDgifmen, är härigenom uppfjäfwen. §• 8. Cfjartermg af Cotttracter, 2^<3pe*afl?anbltngai: o cl; förbtnDelicr nt. ut. emellan enjTilbe perfoner. l:o SlrrenDe* od) anDra Contracter emellan enjfilDe perfoner, angåenDe egenDontar, tutö, rum, boDar, fäHare, tomter ocfj träDgårDar, få på lanbet, forn i fläDerne, fantt åfrar, ängar, beteofyagar, qmarnar o cl) fågar nt. m. eljroaD
Kungörelse angående förändring av det, uti Kongl Stadgan om Concurser den 28 juni 1798, föreskrivna edsformulär, till bestyrkande av fordringar, som i Concurser bevakas. Stockholm den 18 januari 1810. Det gamla formuläret för avträdes, förmåns, boskillnads och urarva mål har visat sig vara otillräckligt, varför rikets ständer anhållit att ett nytt antages. Då Vi gillar deras förslag skall det allmänt kungöras. Stockholms slott den 18 januari 1810. CARL Kungörelse angående förändring av det, i Kungl Stadgan om konkurser den 28 juni 1798, föreskrivna edsformulär, till bestyrkande av fordringar, som i konkurser bevakas. Stockholm den 18 januari 1810. Rikets ständer ha andragit att det edsformulär som Kungl Stadgan om avträdes-, förmåns-, boskillnadsoch urarva mål föreskrevs den 28 juni 1798, som gäller bevakning av fordringar inte är lämpligt utan ett nytt bör antagas. Formuleringen redovisas och antages. Stockholms slott den 18 januari 1810. CARL. Fredsfördrag mellan kungen av Sverige och fransmännens kejsare, kungen av Italien, Renförbundets beskyddare samt medlare av Schweissiska confedreationen. Avhandlat och slutet i Paris den 6 januari 1810 och ratificerat i Stockholm den 2 februari och i Paris den 21 januari 1810. Vi, Carl har med fransmännens kejsare, Napoleon I, beslutat att genom en uppriktig och beständig fred göra slut på det olyckliga kriget Våra länder emellan. Vi har som ombud utnämnt greve Hans Henric von Essen och friherre Gustaf Lagerbjelke för Sverige. Fransmännens ombud är Herr Johan Baptist Nompere. Art I. Det skall hädanefter vara fred mellan Sverige och Frankrike. Art II. Detta fredstraktat är gemensamt för konungarna av Spanien och Indien, båda Cecilierna, Holland och Rehnförbundet. Art III. Kungen av Sverige antar helt kontinentalsystemet och stänger sina hamnar för England. Inga engelska varor får införas, undantaget salt. Art IV. Kejsaren ger Sverige, Svenska Pommern och Rügen.
I anledning häraf och sedan upplyst blifvit att, enligt R. St:rs beslut, det af R:gsContoiret hittills begagnade hus skall upplåtas till samlingsrum för de frenne ofrälse Ståudens samt flera bland R. St:rs Utskott, och det af GeneralAssistanceContoiret nyttjade lius i stället inredas för RtgsCcntoiret, har K. M:t, enär kostnaden för denua inredning utan tvifvel blifver ganska betydlig, och i öfrigt en för RrgsContoiret mera tjenlig local i grannskapet af dess nuvarande hus torde kunna mot hyra erhållas, utan att skillnaden emellan en sadan byra och inrednings-kostnaden blefve för RrgsContoiret särdeles betungande, velat härmed i Nåder fästa R. St:rs StatsUtskotts uppmärksamhet på nyttan och nödvändigheten deraf, att det af GeneralAssistanceContoiret begagnade bus på Riddarholmen med dertill hörande lägenheter må för den blifvande Lombard-låne-rörelsen här i Hufvud - Betänk anden, N:o 374. 347 staden under viss bestämd tid hyresfritt upplåtas med skyldighet för den eller dem, som komma att företräda GeneralAssistanceContoirets ställe, att underhålla huset med inventairer, samt ansvara för dess onera , allt på sätt Rikets år 1823 församlade St:r, vid då vackt fråga om GeneralAssistanceContoirets upplösning och förvaltningens öfvertagande af en Lombard-låne-inrättning beslutat. Ulan en sådan ytterligare uppoffring å Statens sida, synes det af R. St:r åsyftade ändamål med en för Hufvudstadens mindre bemedlade invånare nödig ansedd lane-inrättning, ej kunna uppnås, hvaremot, i händelse af bifall, till DrätselComruissionens framställning, Loinbard-rörelsens bedrifvande möjligtvis kunde till minskning af Statens förlust, äfven innan år i83s ifrån RrgsContoiret förflyttas. Kongl. Majrt förblifver R. St:rs Statsutskott med Kongl. Nåd och Ynnest väl bevågen. Datum ut Supra.
Controll-afgiften till Stats-Verket inbringar, på långt nar icke är tillräcklig, att ersätta alla de utgifter, Staten i och för Contr oll-In rät t ningen måste årligen vidkännas, hvilket dock vid Verkets första Inrättning varit påräknadt; Och synes det äfven vara billigt, att en anstalt, som egentligen har Allmänhetens säkerhet i handel med de ädlare Metallerne ti l föremål, bör genom lämplige afgifter, åtminstone bära siri egen kostnad. Den år 2758 faststälde grunden för Controll-afgiftens beräkning var 2§ procent af Metallens värde; Men, efter hvad nu erlägges, uppgår denna afgift ej mera än ti l omkring -Ldel af hvad deri efter nyssnämnde grund borde utgöra. För Verkets upprätthållande anser derföre Stats-Utskottet nödigt, att Controll-afgifterne varda i någon lämplig mån förhöjde, i jemförelse till myntets och metallernes förändrade värde, och i synnerhet tror Utskottet dejn sä 17:4 Stäts-Utsbottets Betänk anden. kallade knapphalts - afgift en bör en sådan förhöjning undergå, emedan i annat fall en obillig vinst skulle på köparens bekostnad tillfalla säljaren vid försäljningen af knapphallige Arbeten, oell Kronan jemväl betydigen förlora i den inkomst hon af srämplingen på sådane arbeten liar rätt att erhålla. Siats-TJtskottet hemställer fördenskull vördsamt, att Riksens Högloft. Ständer måtte hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit Nådigst måne täckas låta öfverse ConfrollFörfattningarne i denne del, samt efter Nådig pröfning of detta ämne fastställa en skälig förhöjning, > jemförelse emot nu varande mynt-och metall-värde, sä väl uti de Ordinaira Controllafgifterne, som knapphalts afgiften: Hvilket dock vördsam!igen underställes Riksens Högloft. Ständers Egen pröfning.
I Stockholms-Posten synas uppsatser af Thorild hädanefter icke till; och dess Redaction tyckes ej vilja vidare befatta sig med honom. Blott i afseende på en under sommaren af honom utgifven juridiskt-politisk skrift, ”Mildheten”, gjordes ett ömsisidigt undantag: den föranledde nämligen, att under October månad infördes der både ett bref ”till Auctorn af Mildheten”, och ett svar af denne; det förra dock i tonen ganska hofsamt, och derföre äfven det sednare likadant. Men också rigtade sig nu Thorilds tankar mer och mer ifrån Vitterheten åt ämnen, som omedelbart sammanhängde med det flerfaldt förändrade skick, hvari de allmänna sakerna hade kommit genom Konungens plötsliga frånfälle. Hans skriftställeri tog en alltmera uteslutande politisk vändning. För denna ville jemväl en nitisk anhängare, Läkaren Philipson, öppna ett nytt och särskildt utrymme i sitt tidningsblad ”Patrioten”: hvars första nummer, utgifven den 17 Augusti 1792, bär i skylten ett tänkspråk af Thorild. Också har den i dess andra nummer införda uppsats ”om Philosophien18”, hvars författare är Thorild sjelf, ett politiskt syfte: den söker visa, att hvarken Theologien eller Philosophien, utan endast ”vissa skymtar” af bäggedera, ”varit det, som väckt våld och våda i Samhällen”; dess resultat är, att ”Philosophien, i sin natur, leder till fullbordan af denna gamla och stora önskan: frid på jordene och menniskomen, en god vilje!” – Ett slags fortsättning af ”Kritiken öfver Kritiker” utkom likväl under sommarns förlopp: den var fragment af ett verk, som han der hade utlofvat, och som skulle, under namn af ”Den Höga Kritiken, eller om det sanna Snillet”, enkom framställa det egentligen positiva af hans ästhetiska lära. Den lilla bokens titel heter: ”Om Efterhärmning, Ett fragment af den Höga Kritiken.
Hvad nu först angår åsigterne, hafva anhängare af nuv:de lagsiftningen ansett den böra följa den fingervisning högste lagstiftaren, naturens Herre, genom de olika anlagen och egenskaperne hos de båda könen, tyckes lemna vid bestämmande af de olika sfererne för deras verksamhet. Anhängarne af denna åsigt säga, att denna rigtning utåt, som är förnämsta hufvuddraget hos mannen, detta rastlösa sträfvande, detta äflande att komma till ett mål stundom på långt afstånd och med förbiseende t. o. m. af det närv:de, ehuru just detta mål mången gång icke svarar emot de förhoppningar man gjort sig, denna företagsamhet, hvarmed man älskar att försöka chanserne af medeller motgång, tyckas tillkännagifva, att mannen fått sin verksamhet anvisad i det yttre, i affärslifvet, och just der hemtar mannen erfarenhet, gör mannen sin upfostran för denna sin verksamhet. Under de år vår upfostran vanligen pågår, danas vi icke till affärsmän. Vi veta alla, att vi i allmänhet icke uudervisa våra söner i affärslifvet, utan de få sjelfva der göra sin upfostran icke alltid utan förluster, men på detta sätt vinnes den erfarenhet, som ovilkorligen fordras för att sköta affärer. Gå vi åter till qvinnan, så finna vi, att hennes finkänslighet, hennes svagare natur, drager henne från det yttre lifvet, hvilket ofta är henne motbjudande, hvilket äfven bevisar, att hon icke är ämnad att deltaga i det offentliga lifvet i affärslifvet. De få qvinnor, som i det offentliga lifvet upträdt, hafva fallit offer för sin känsla, för den mindre varsamhet, hvarmed de gå tillväga. Jag tror ej, att exemplet af Charlotte Corday, många andra att förtiga, icke är upmuntrande, och säkert är, att detta skall blifva qvinnans lott, så snart hon inträder i det offentliga lifvet. Man skall mot mig sannolikt icke underlåta att åberopa andra länders exempel.