Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tar man nu bort denna kontroll, öfverlemna!' man fogden ät sig sjelf pä uppbördsslämmorue, för att der ensam, befriad från ett besvärligt ögonvittne, som lian vet har lill pligt, att uppmärksamt följa hvarje hans steg, hvarje hans åtgärd, och gör man sålunda lögdeu derom förvissad, att han under en längre tid kan behålla uppbörden, utan möjlighet för landskontoret, alt kunna sådant förhindra eller att kunna ens på höft beräkna hvad han uppburit, mindre derom erhålla någon slags tillförlitlig kännedom, sä har man också ät uppbördsmannen skapat en frestelse till brott den mången väl skall bestå, men för hvilken det också är lika säkert, att måhända ännu flere skola duka under, och hvarigenom förluster skola tillskyndas Staten, emot hvilka de, som nu inträffa på denna väg, icke äro af ringaste betydenhet. Just för att undanrödja denna frestelse, som är farligast när den af penningen framkallas, skall man icke kunna framvisa något exempel på ett 7* 100 Den 2 Augusti. penningeförvaltande verk, der ej kassörens eller nppbördsmannens qvittencer å emottagna medel genast blifva af en serskild dertill anställd tjensteman, lill kontroll å den förres uppbörd, annoterade så att det icke af uppbördsmannen beror, att uppgifva bvad han etnoltagit, utan alt det deremot för honom blir en pligt, all visa redo för sig efter den uppgift som ifrån annat hull blifvit elen redofordrande meddelad. Den beklagliga händelse af gemensam brottslighet har både uppbördsmannen och hans kontrollant, som inträffat inom det Hr Gr. Ridderstolpe anförtrodda län, är lyckligtvis sällspord inom svenska uppbördsförvaltningen. Den bör således till undantagen och just derföre kan ifrån densamma ej hemtas bevis emot nyttan af bäradsskrifvarens kontroll å kronofogdens uppbörd; men för denna nytta talar erfarenheten under sekler. Den är också vitsordad af de flesta landslur, med hvilka jag samtalat om saken, och jag yrkar fördenskull bifall lill hvad ötsk. i denna punkt föreslagit. Gr. Ridderstolpe:
BondeSt:s d. 11 dennes på bordet lagda prot.-utdrag N:o 321, innehållande inbjudning till MedStm att förena sig om det af BondeSt. fattade beslut, att Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk. borde föreläggas att inom 3 veckor efter det prot.-utdrag i ämnet kommit Utsk. tillhanda, till R. St:r afgifva Utlåt, i skjutsregleringsfrågan. Gr. Beckfriis, Corfitz: Afdelmn inom Utsk. har redan fattat beslut i denna fråga, och så snart den ledamot, hvilken lofvat att upsätla historiken i målet, kommit hem, hvilket sker en af dagarne, så skall prot. genast justeras. Vid sådant förhållande kan det icke vara skäl att bifalla inbjudningen, hvarföre jag får föreslå, att man lägger densamma till handlingarne på sätt som skett inom BorgareSt. BondeShs förev:de inbjudning blef uppå härefter framställd propos. afslagen. Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Const.Utsk:s nedannämnde den 16 d:s på bordet lagde Mern.: N:o 13, med förslag till ändring i 12 §:n Reg:sF:n, ang:de StatsEådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter; N:o 14, ang:de det tillägg till 12 §:n Reg:sF:n, att Konungen icke må utan R. St:rs samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; Den 20 Juli. 447 N:o 15, med förslag till ändring i 72 §:n Reg:sF:n, ang:de inlösen af R.
I detta ögonblick höres fröken Flossy uppstämma en jubelsång, som förkunnar, att nå- gra krabbor med list blifvit lockade ur det våta, och hon kommer ilande för att triumferande visa sitt byte för Resen. » Skola vi ro ut? » föreslår denne plötsligt. Friherrinnan och Carl, som hvar och en på sitt sätt njuta utaf sin sysselsättning, afböja förslaget och Flossy har, uppeldad utaf sin framgång, redan återvändt till sin krabbfångst, men Cecilia, som återfått en plötslig säkerhet, säger, att hon vill följa med. Detta är nu alldeles, hvad Resen önskat och beräknat. Cecilia etablerar sig vid rodret, och båten glider snabbt på vattnet, framskjuten utaf Resens jämna, kraftiga årtag. » Er arm är alldeles återställd nu, » menar Cecilia, beundrande hans styrka. » Fröken Cecilia, » ber Resen, » sjung någonting! » Cecilia har en behaglig mezzosopran samt frågar nådigt hvad han önskar höra. » A c k, sjung m:me de Rothschilds: Si vous n ' avez rien å me dire! » Hon efterkommer hans begäran. De förblifva bägge tysta en stund, plötsligen ser hon upp, och deras blickar mötas. » Cecilia! » hviskar han. Hon sitter tyst; orörlig som en blixt har, medar hon sjöng, det medvetande slagit henne, att hon varit blind hitintills, ty nu fattar hon, att hon älskar honom, älskar honom af hela sitt hjärta och hela sin själ; men motsägelseandan kommer också till henne; ännu vill hon ej besegras. Han böjer sig fram emot henne, tager henne uti sina armar, en sekund till, och hans läppar skola hvila mot hennes. Hon känner blodet med en förut ej anad glöd genomströmma ådrorna, allting svindlar för hennes ögon och, med en sista kraftansträngning skjuter hon honom sakta bort. » Baron, ni glömmer er! » » Glömmer jag mig! Cecilia, jag älskar er, ni vet ej, kan ej fatta, huru mycket jag längtat att få säga er detta; ni kan ej förstå, huru innerligt jag älskar er, min älskling, har jag förolämpat er? » säger han af brutet, osammanhängande, med rösten skälfvande af undertryckt lidelse.
39 §, angående de vid innevarande riksdag fastställda vilkor för sådana låne understöd, sorn, till nedbrunna städers återuppbyggande, hädanefter varda utaf allmänna medel utgifna, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 61, lista punkten.. 40 §, angående det staden Wexiö tilldelade lån till förlag för dervarande nä ringsidkare efter 1843 års eldsvåda, motsvarar 35 § i 1848 års reglemente. 41 §, angående det förlagslån, staden Christianstad erhållit, innefattar de för detta lån, enligt samina reglementes 104 §, stadgade betalningsvilkor. 42 §, angående del, för uppförandet af kasernoch stall-byggnader, staden Malmö, för längre tid sedan, beviljade lån, och 43 §, angående lånet för återuppbyggande af Conradsfors bruk i Wermland, innehålla de för dessa begge lån, enligt nu gällande reglementes 37 och 38 §§, stadgade vilkor. 44 ,§, angående lånet till fyroch båk-inräftningarnes förbättrande, samt 45 och 46 §§, angående städerna Ystads och Malmös hamnbyggnads-lån, äro lika lydande med 39:de, 40:de och 41 ista §§ i oftanämnde reglemente. 6 Stals-Utskoltets Memorial, N:o 308. 47 §, angående det staden Landskrona, för iståndsättande af dess hamn, medde lade räntefria lån, motsvarar samma reglementes 42 §. 48 §, angående de tvenne serskilda lån, staden Warberg erhållit för hamn anläggningen derstädes, innefattar de i nuvarande reglementes 43 oell 79 §§ samt 7:de mom. af 83 § stadgade betalningsvilkor för sagde lån.
Slfgår. «» ffaft ©genbemS roärbe. ffaft ©genbomS loätbe. ■B Spröfning§ä©ommitt(Sen8 amuätf< ningar. iS Ö © e: 3 p s? 5 3 ry § 3 p Slfgift. -e O SS 2 g p Ö> SS 5 ss or © s 1 p Slfgift •65. o c» §> & " Q 2 CD> r> SS CO ©nunna fafifiättb iöewittning 4.000 1.000 5,000 5 18 1,000 1 6 5,000 5 1,000 1 ning: 4, upprättas färfEifba Siängbet efter be anlebningar, betta odj öfriga formuläret utmtfa. ^:0 upptecftioé (Sni&ctO od) Sjcnftcttmit, femte 91. 91. Socfcn ©ett fEattffplbigeä 92nmn odj Äaraftär. ♦O cy rt » un ■§ O O o « 5Ca>:criug8i(SojnmittécnS amitättmngar. ■& U é c 3 g p <6* ss 3* c cy é c g 3 P pSS nr o fS 05 3 3' g -gj P-t? *-C O S> o 440 000 i 50 1 50 3* $a£ei'ittg$:£äng&, Inoat-iift tippfecfnaf» ttmtfcet af Stung$gå*i>at famt ut: armi&crafre &’roitof)cmman od) £ägenl)etcr, fot* Ijttnifa eganfcerätté; afgift tcfc edaggeö, uti $1. ?i. torfelt, för (it 18 .- ©ett ©tattftplbigeä Sittun ot§ Éaraftär C tS -C? a> s CG S | r» ftimgägårbar, .gem
Utskottet får med anledning häraf upplysa, att, sedan frågan om inrättande af ränteförsäkringsäfvensom lifförsäkrings-anstalter, till följd af i ämnet väckta motioner, sistlidne riksdag utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, och Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 26 Mars 1845 anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes genom sakkunnige män låta utarbeta ett efter Sveriges förhållanden lämpadt förslag till inrättande af ränteförsäkrings-, lifförsäkringsoch lifränte-anstalter, och derefter nådigst vidtaga de åtgärder, som för dylika anstalters befordrande kunna 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 112. anses mest ändamålsenliga, har Kongl. Maj:t i nåder tillsatt en kommitté för upprättande af ett sådant förslag, hvilket, enligt hvad Utskottet inhemtat, under loppet af innevarande riksdag blifvit till Kongl. Majit aflemnadt och för närvarande är under tryckning, för att spridas till allmänhetens kännedom. Vid sådant förhållande, och då ifrågavarande inrättningar ännu äro härstädes för den större allmänheten okända, har Utskottet, under erkännande af den stora nytta, dylika anstalter, jemväl för det af motionären åsyftade ändamål, böra kunna medföra, likväl ansett det nu vara för tidigt att, med hopp om framgång, vidtaga några så beskaffade åtgärder, som motionären föreslagit, innan en fullsländigare kännedom om grunderna för, samt syftningen och nyttan af dylika inrättningar hunnit sprida sig och kunnat tillvinna dem det förtroende hos allmänheten, hvilket utgör ett oeftergifligt vilkor för deras uppkomst; hvadan Utskottet tillstyrker, att ifrågavarande motion för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 14 Juli 1848. Ani;, till Ercp.-utsk. den 17 Juli, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 92, angående väckta motioner om revision och reorganisation af hospitals-anstalterne i riket.
Prof. i834 och 1835. 4-de Sami. t-sta jéfd. 3dje Band, % 30'.de Håftet, lO Stats-Vtslotlets Utlåtande N:o sfi3. j^dels hemman Capelianens inkomst af helt mantal kunna uppgå till 2 tunnor Råg, 2 tunnor Korn och 2 tunnor Hafra; men till dubbla beloppet, då hemmansklyfningen sjunkit till Tig:dels mantal och så vidare, fastan Kyrkoherdens lagliga inkomst, begränsad efter jordens afkastning, och i samma mort förenlig med hemmnnsåboens förmåga, stannade vid elt vida mindre belopp. Om alltså, genom rätLighelen för samtlige åboer inom hernmansnumret att sammanskjuta Capellans-skäppan, en mängd åboers i de smärre hemmansdelarne bidrag till Capellanen, å ena sidan, med fog kunde anses nog ringa, skulle dock, å andra sidan, aflöningen efter den längesedan upphäfda matlagsberäkningen, vid hemmansklyfningens successiva fortskridande, blifva allt för hög och obillig, i synnerhet som jordens afkastning icke ovilkorligen öka»- des genom dess styckning och i mon af matlagens tillväxt. Det kunde icke heller, efter Collegii tanka, anses hafva varit Konung Cahl XI:s afsigt, vid bestämmandet af Capellanernes löneförmoner, att deras inkomster af församlingarne skulle uppgå åtminstone lill samma belopp som Klockarnes, emedan, såsom ofvan nämndt är, skyldigheten att underhålla Capellanerne hufvudsakligen lades på Kyrkoherdarne; och ännu mindre kunde man antaga, att den högst olämpliga matlags-beräkningen borde upplifvas för Capellanerne, derföre att den i allmänhet ännu gällde till rättelse vid Klockarnes aflöning, hvilken, enär desse Kyrkobetjente icke äro inbegripne under Presterskapets Stånds-privilegier, måtte, vid sådane betjentes tillsättande, kunna af församlingarne ändras och jemkas, efter förändrade tidsförhållanden, och således i dess nuvarande skick för ingen del borde tjena till föresyn.
Då förrättningsmännen anse skiftet böra fortgå, men majoriteten vidhåller sin önskan om dess inställelse, äfvensom då förrättningsmännen afstyrka ärendets fortgång, företages ej förrättningen, utan gifves åt minoriteten, jemte ett exemplar af protocollet, anvisning att inom 60 dagar sina påståenden hos Ägodelningsrätten ingifva, hvilken äger att saken pröfva samt deruti dom fälla, och hvarifrån vidare vädjas på sätt, som för andra skiftesmål är föreskrifvet. Slutligen får jag, i sammanhang med ofvannämnde angelägenhet, föreslå förändring af 4 ^ap. 2 § af K. M:s Nåd. Kung. af d. 9 Juni i832, angående vissa ändringar och tillägg uti K. Stadga om Skiftesverket uti Riket. Uti den åberopade § stadgas, att handtlangning för landtmätare vid ägors mätning och andra göromål ute på marken ej må kunna utfordras under slåtteroch skördetiden, der ej delägarne derom äro ense. Då en förrättning är lagligen 1 eslutad och det är gifvet, att den icke af landtmätaren kan verkställas utan handtlangning, synes det mig oriktigt, att, på den korta tid, under hvilken i vårt land arbete ute å marken kan verkställas, arbetstiden för så magtpåliggande göromål, som landtmäteri-förrättningar, skall ytterligare inskränkas genom ofvannämnde stadgande. Afsigtcn att derigenom för jordägare lindra tungan af landtmäteri-förrättningar är visserligen god; men den förorsakar ett öfvervägande ondt ej endast för landtmätaren, utan ock directe för jordägarne, hvilka se sin ägodelning fördröjd måuader och år. Ofvannämnde stadgande har äfven den olägenhet, att leda till särdeles stora missbruk; ty om en jordägare börjar att slå vid midsommarstiden samt låter några kappar potates qvarblifva i jorden till Oct. eller Nov. månader, torde mången på denna grund vilja neka arbetsbiträde under fyra de vackraste månaderna af vår korta sommar.
Halland, Blekinge och Bohus län, men som öfrige Riks-Stånden samma Betänkande bifallit. kan återremissen icke föranleda vidare handläggning af denna fråga. Stockholm den 6 Mars 1854. STOCKHOLM, TYPOGRAFISK A TÖ K KM N G IN N BOKTR YCKKRI, t Sol. Allm. Jiesv.- och Ekon.-Ulsk. Iielänk. N:o 66. i W:o 66. Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Mars 1854, kl. 11 f. m. Betänkande, i fråga om upphäfvande af införsels-tullen på spanmål och mjöl. Sedan Rikets Ständer afslagit en af Herr Doktor Sandberg inom Högvördige Preste-Ståndet väckt motion i fråga om inställande af bränvinsbränningen under nästinstundande April månad, så liar Riksdagsmannen JVils Svensson från Christianstads län, under åberopande af berörde tilldragelse, samt 56 § i Riksdags-Ordningen, uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet afgifven motion, deri åtskilige af Ståndets ledamöter instämt, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit måtte i Nåder upphäfva införsels-tullen på spanmål och mjöl, på det att den arbetande klassen sålunda kunde vinna någon ersättning uti det på åtskilliga orter inom landet för denna årstid ovanligt höga brödpriset. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till hvars handläggning sistnämnde motion blifvit remitterad, har, med afseende å det förhållande, hvilket åberopats såsom grund för ifrågavarande motion, uppfattat densamma såsom endast åsyftande ett tillfälligt upphäfvande af omförmälde införsels-tull, och har Utskottet, i enlighet med sådan uppfattning, funnit sig oförhindradt att ingå i handläggning af motionen, hvilken, derest den efter hvad ordalydelsen möjligen kunde föranleda, antoges afse en fortfarande tullfrihet för införsel af spanmål och mjöl, icke skulle hafva tillhört detta Utskotts befattning.
Utskottet innefatta ett lämpligt erkännande af hans förtjenster om undervisningen i ritkoustcn, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, med bifall till Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning, den begärda auslagstillökningen, 250 R:dr, bevilja. 52:o. Såsom ersättning för en i länsstaten för Ostergötlands län under en adjuuktslön vid elementarläroverket i Norrköping upptagen, från nämnda stads kassa under titel “apologisteus lön och diskretion" hittills utgående afgift har Kongl. Maj:t äskat, att å läroverkens stat måtte uppföras motsvarande belopp eller 137 R:dr 50 öre; och får, med hänvisande till hvad beträffande denna fråga är i Statsråds-protokollet (pag. 14) meddeladt, Utskottet tillstyrka, att det begärda auslagsbeloppet, 137 R:dr 50 öre, måtte af Rikets Ständer beviljas. 53:o.
Juli sistlidet år — under anförande att vid de sjukvårdsinrättningar, som med denna afgift underhållas, de, enligt sammandrag af inkomna revisionsberättelser från samtliga länen öfver lasarettens och kurhusens inkomster och utgifter år 1862, under samma år influtna kurhusmedel utgjort 409,575 R:dr 4 öre och öfriga inkomster 180,362 R:dr 20 öre, eller tillsammans 589,937 R:dr 24 öre, men utgifterna uppgått till 516,932 R:dr 80 öre — i underdånighet hemställt, att då deraf vore uppenbart, att nämnda in - Bih. till ti. St. Brot. 1865 dt 1866. 5 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 1 2 Bevillning s-Utskottets Betänkande N:o 6. rättningar utan kurhusafgiften icke kunde ega bestånd, Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om samma afgifts fortfarande utbetalning; så har, med afseende å hvad sålunda förekommit, Kongl. Majit uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 29 December nästlidet år, hvilken blifvit till Bevillnings-Utskottet remitterad, föreslagit, att ifrågavarande kurhusafgift må jemväl under år 1867 utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag bestämda och i enlighet dermed af Kongl. Majit genom ofvanomförmälda nådiga Kungörelse påbjudna. Då,enligt hvad Kongl. Sundhetskollegium upplyst, kurhusafgiften fortfarande är afbehofvet påkallad samt sådan afgift ända från början af år 1859 utgått med enahanda belopp, som nu blifvit af Kongl. Majit i nåder föreslagna, får Utskottet, hvilket icke funnit någon anledning till förändring härutinnan vara för handen, hemställa, att jemväl för år 1867 en kurhusafgift må beviljas, att utgå på sätt och till de belopp, som blifvit af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag bestämda och i enlighet dermed genom Kongl.
Quarantaines-plats vid Rikets östra kust, bifölls. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Herr Falhem väckt motion, hvaruti han föreslår, att, sedan 3 Riks-Stånd beslutat, att Rikets Ständer skola, genom deras Riksgälds-Contor, för blifvande Hypotheksföreningar gå i borgen och garantera för ett lån af 5 i/3 milioner Rdr Banco, Stats-Utskottet måtte åläggas, att, såsom en extra statsbrist, upplaga samt till Bevillnings-Utskottet uppgifva det belopp, minst svarande emot i års och troligen emot 3 års ränteoch capital-afbetalningar å lånet, hvarföre tillgångar böra åt Riksgälds-Contoret genom bevillning beredas, samt alt, till tidens vinnande, Stats-Utskottet genast må anmoda Bevillnings-Utskottet att, utan afvaktan af Stals-Htskottets definitiva meddelande, i afseende på den erforderliga summan, i förväg uppgöra, huru den serskilda bevillning eller gärd skall utgöras, hvilken, i följd af ifrågavarande nya utgift, hlir behöflig, och som under en serskild artikel: Bevillning för Hypotheks-föreningarnes lån, torde böra uttaxeras och i de skattskyldiges clebetssedlar uppföras, för alt sedermera serskildt redovisas. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Ut skottets på bordet h vilande Memorial N:o 84. med förslag till ändring och omflyttning af 2 morn. 56 §. Regerings-Formen, samt jemkning i dess 81 §. äfvensom nr) Riksdags-Ordningen; och blef detta Memorial till Constitutions-Utskottet återförvisadt, på grund af den såsom Ståndets gemensamma tanka förklararade anmärkning, att det nya 2 mom, i 81 §.
Jag anser det vara af synnerlig vigt, att riksdagens allmänt efterlängtade och nu ändtligen snart förestående slut icke ytterligare fördröjes derigenom, att R. o. Ad. uraktlåter att företrädesvis till afgörande företaga de allmänna frågorna. Vi hafva på vårt bord liggande åtskilliga mål som, efter min åsigt, nödvändigt måste återremitteras, och hvilkas snara föredragning och pröfning således är ett hufvudsakligt vilkor för riksdagens ofördröjliga afslutande. Af denna anledn. förenar jag mig med Hr Dalman uti den^anhållan han framställt. Hr Hjärne, Harald: Likasom det är mig alldeles främmande, hvad Ilr Gr. o. Landtm, menade med det mål, som skall äga sammanhang med närvar, prot.-justering, lika oriktigt anser jag det vara att på förhand begära på bordet mål, sorn ännu icke äro föredragna. Det är väl sannt, Den 37 April f. nj. att den ovanligt stora samlingen här i dag synes besanna det rykte, som några dagar kringgått, att en fråga, som än-, nu icke är väckt, skulle i dag bringas å bane; men dä jag icke tror mig böra fästa afseende på rykten, finnér jag mig också böra anse mig alldeles obekant med det ämne, sorn möjligen framdeles förekommer, hvarföre jag äfven vågar framställa till de Hrr, som begärt ett ännu icke väckt mål på bordet, oin de icke skulle vilja återtaga sin begäran, till dess frågan förekommer. Medan jag har ordet, skall jag vördsamt anhålla, att min reservation blir till prot. anteck-. nåd deremot, att Hr Gr, o. Landtm, begagnat sin rättighet att utvisa läktaren, emedan jag alltid anser det olämpligt att i fall, dep publicitet icke kan förekommas, begagna sig af denna utväg. Frih. Kantzou, Joh. Alb., förenade sig med Hp Hjärne. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att hvad angina ge frågan att lägga en prot.-justering på bordet, så ansåg H. Ex., att något stadgande i grundlagen dertill icke be-! rättigade.
Han ser intrycket af — såsom Hennequin träffande har sagt — att hela organismen och alla förmögenheterna hos bonom uppgått i ögat, ett öga med hundra facetter, hvilket ser flere förger än hos andra dödliga samt dessa förger långt Jpejr * intensivt. JJaq är slatligen en robust flamländare, hvilkensbrutala kraft gör honom till den ärligaste, den obestickligaste bland pariserförfattarne. Utan popularitet, h&amp;nad och förbigången, har han b&amp;llit sig upprätt ooh härdat sig i det goda trotset; utan kompromisser skrifver han än i dag så som hans konstnirssam-vete bjuder honom, i romanen och konstkritiken (» Vari möderne », » Certains »). Derför är han den ende, som har framtid. Hans sista bok, » Certains », är den stoltaste bok, som den franska literaturen på många år frambragt, — geniala utkast i konstkritik öfver målare som aldrig exponera eller hvilkas namn man aldrig hört. Paul Bourget hade varit den, som jag allramest upphöjt; han blef ock den som föll djupast, Hans betydelse fbrblifver oförminskad. Han har i » Oruellc énigme » gjort ett af dessa grepp ned i qvinnonaturens physis, genom hvilket han står som vägvisare för en framtidsliteratur. Han har i » Un crime (Tamour * åskådliggjort och förklarat den manliga typen från fin-de-siécle på ett oöfverträffligt sätt, — Armand de Querne, mannen som mist ända intill sista återstoden af omedveten känslofond och som derför ej kan lefva, ej kan älska, Han har, genom den samman * smältning af vetenskap och konst, hvilken han verkstält i mera ideal gestalt än någon annan, företecknat den fysiologiska grenen af den vitterhet, som komma skall. Men hans vingar voro alltför konventionelt stäckta till att kunna bära honom på den Bolfiykt, som han tycktes utlofva; och han har afpuppat sig såsom bourgeoisiens och damernas välbehaglige Parnassrepresentant.