Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens papper med derå slagen ”hvitstämpel och valör; hvilkas beskaffenhet Banko-fullmägtige må bestämma', "och i anseende till hvilka i öfrigt desse fullmägtige ega att vidtaga sådane ”åtgärder, som innefatta nödig säkerhet, ej mindre i afseende på det belopp, “som varder utgifvet, än till möjligaste förekommande af förfalskning.’’ Enär emedlertid de uti berörde föreskrift afsedda åtgärder redan för längre tid sedan blifvit af fullmägtige vidtagne, genom dels införande af nödiga räkenskaps-kontroller och dels anbringande af konst-gravur å assignations11 ih. till R. St. Prot. 1S47 oc^ tB/fS, 6 Sami. 1 Afd. 33 Haft. 1 i Banko-TJtskotW.s Memorial, N'.o <)4- blanketterne till möjligaste försvårande af dessas förfalskning, tillstyrker Utskottet, att nu omförmälda stadgande måtte från upprättande Banko-regleroente få utgå, hvarigenom den § 81 mom. 9 motsvarande föreskrift skulle komma att lyda, som följer: 3:0 Direktionen eger rättighet alt på Banken utfärda assignalioner för utlåningens verkställande, dock under vilkor, att assignationerne, hvartill blanketter, med deri utsatt valör, efter reqvisition från fullroägtige utlemnas, icke må utgifvas å andra summor än etthundra r:dr, etthundra femtio r:dr, femhundra r:dr och ett tusende r:dr. Börande härvid för öfrigt iakttagas: att assignationerne underskrifva» &c, . till banken insändas. Under åberopande af Utskottets i betänkandet N:o 42 sid. 36 gjorda framställning, att 2:dra momentet af § 219, angående tiden för levereringen till Banken af den å handelsoch närings-diskontens lånerörelse uppkommande vinst, borde, såsom innefattande en förvaltnings-föreskrift, hänföra» till det enahanda stadgande i fråga om vinsten af allmänna diskontrörelsen, hvilket reglementets 87 § mom.
S. D. f. m. Wid förnyad föredragning af LagUtskottets, den 21 sistlidne Julii under N:o 156, afgifne, samt den 5 dennes e. m. på bordet lagde betänkande, i anledning af väckte frågor om förändringar uti BrottsnålsLagstiftningen , blef samma betänkande, på grund af flere Ledamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. S. D. e. nr. Föredrogos å nyo och gillades StatsUtskottets den 51 sistlidne Julii afgifne, samt den 11 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtandent Nio 579, I anledning af RiUdagsLullmägtigens Pehr Pehrsons, för sig och Medlöftesmän, sökte befrielse från betalning af bristande arrende för Wendtholms Hofstall äng. N;q 330, Ptrot. Ut dr1 d. 25 Äng. 1823. 769 N o 380, Angående förrättad granskning äf TullWerkets räkenskaper. S. D. e. m. Föredrogs å nyd och återré; initierades, pä grund af dervid gjorde anmärkningar, Stats samt Allmänna Besvärs Och Ekonomiutskottens, den 30 sistlidne julii, under N ö 382 afgifne; samt den 1 1 dennes e. m. pä bordet lagde Betänkande; i anledning af KrigsAkädemieii tia. m. Pr ti fl Hågv. PresteSiåndeti S. D. Föredrogos ånyo och lades tili handltngärne nedannämde, frän Lagutskottet inköttine förnyade utlåtanden: N:ö 150; Angående yrkad ändring i 5 äf 40 Cap. MissgärningsBaiken, samt N:ö i5 i, Rörande föreslagen ändring uti 9 Cap. UtsökningsBalken och 25 Cap. RättegångsBalken ; i afseende på hvilket sistnämde, PresteStåndet förblef vid sitt i ämnet redan fattade beslut. Bihang S. Prat. $:dc Sami. 49 Prot.
Vid 1855 års slut utgjorde summan af utestående kassa kreditiv 400,555: 39. Under nästlidet år hafva å krediti ven blifvit uttagne 10,241,140: S:gr 10,641,140: Insättningarne under samma tid uppgingo lill 10,035,360: i följd hvaraf summan af utestående kassa-kreditiv, vid 1856 års utgång var 606,335: 39. — Banko-Utskottets Berättelse M 63. 7 deruti »räknadt, dels ett vid sistnämnde tid till betalning förfallet kreditiv å 1,000 R:dr, som under Januari månad innevarande år blifvit liqvideradt, och dels resterande beloppet, 7,533 R:dr 39 sk. af ett år 1850 förfallet, till C. W. Hammarsköld utgifvet kreditiv å 10,000 R:dr. C. Utlåning mot hypotkek af aktier och publika papper. Den härtill anvisade fond, som vid 1855 års slut utgjorde 150,000: har under näsllidet år blifvit förstärkt genom öfverflyttningar: från Malmö låne-kontors fond till utlåning mot hypothek af aktier och publika papper 45,000: och » fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kredi tiv åt enskilda personer 90,000: 135,000: S:gr 285,000: hvaremot, under nämnde år, från denna fond blifvit anordnade: till Malmö låne-kontors fond till utlåning mot hypothek af aktier och publika papper 50,000: » fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa kreditiv åt enskilde personer 40,000: 90,000: så att fonden för ifrågavarande rörelse till innevarande år ut balancerades med R:dr 195,000: Verkets inkomst af nämnde utlåning under år 1856 har utgjort: Afbetalning å inom linien fördt lån 46: 19. 4. och således tillhopa
Om Iuga domstol i handelsmål. FORSTA TITELN. f Om organisationen af Iiandcl$ilom$to!ar. Art. 615. En särskild förordning bestämmer antalet af handelsdomstolar och de städer, hvilka genom omfånget af deras handel och industri äro utaf sådan beskaffenhet, att dylika domstolar der kunna inrättas. 616. Handelsdomstolens domvärjo är ^enahanda med; civildomslolens i orten ; hafva flera handelsdomstolar inom en civildomstols område blifvit inrättade, varder för hvar och en dess särskilda område utslakadt. 617. Hvarje handelsdomstol är sammansatt utaf ordförande domaren, domare och suppleanter. Utom ordförande må domrarnes antal icke vara under två, ej öfver åtta. Suppleanternas antal rättar sig efter behofvet. En särskild förordning bestämmer för hvarje handelsdomstol domrarnes och suppleanternas antal. 618. Handelsdomstolens ledamöter skola genom val utses. De förnämligare idkarne af handel eller rörelse (les commercants notables), och särdeles hufvudmännen för de firmor, de der genom ålder, rättskaffenhet och ett redbart ordningssinne gjort sig förtjente af aktning och förtroende, vare de valmän, som ega att domstolens ledamöter utse. 619. Förteckningen på dessa valmän åligge det Prefekten att upprätta, och varde den derefter fastställd af Inrikes Ministern. Deras antal må i stad af 15,000 invånare eller derunder icke vara mindre än 25; är befolkningen större, varde antalet ökadt med en för hvarje tusende invånare. 620. Hvarje idkare af handel eller rörelse må kunna lill domare eller suppleant väljas, när han fyllt trettio år, och under fem år på ett värdigt och hedrande sätt handel eller rörelse idkat; till ordförande må icke någon väljas, som icke uppnått fyratio års ålder. 621. De flesta rösterna bestämma valet; skall ordförande väljas, varde sådant, innan valförrättningen må försiggå, uttryckligen tillkännagifvet. 622.
Föreskrifterna uti 2 och 3 §§. af Lagen för Banken af den 1 Mars i83o om hvad iakttagas hör, i händelse af Bankens vägran att sedel vid uppvisandet med fa st sta 1 c 11 belopp inlösa, förblilve till kraft och verkan gällande, likasom vore de i denna Lag ordagrannt intagne. 6 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse No 36. III. Cap. Om Bankens rörelse såsom Låne-Bank. §• W Banken må, i den ordning*och under de vilkor, som serskildt varda uti Instructionen om Bankens förvaltning fastställda, bevilja Cassa-creditiver åt Allmänna Verk, Corporationer, Föreningar och Bolag, att inom bestämda maximi-summor på löpande räkning begagnas, under iakttagande af full säkerhet för Banken och med förbehållen rättighet för Banco-Fullm ägt i ge att, när uppfyllandet af Bankens egna förbindelser det fordrar, minska eller indraga dessa Cassa-creditiver; börande formligt contract emellan Banken och Creditiv-innehafvaren upprättas. §. 20. Vidare må Lån utgifvas emot ränta, icke öfverstigånde 5 för hundrade: cl) emot pant af guld och silfver till fulla värdet på 12 månaders förfallotid och med omsättning utan inbetalning: b) emot pant af koppar, stångjern och andra vdgförcla bruksejffecter, samt tackjern, högst | af värdet, och ej för längre tid än 9 månader, utan omsättning, dock så, att, efter skedd inbetalning, nytt lån å samma pant må beviljas, derest omständigheterna det i öfrigt medgifva. §• 2 Bankens nuvarande Discont-rörelse på namn och på publika papper skall, vid den lid, i den ordning och på de vilkor, som, genom ett af Konungen och Rikets Ständer gemensamt fattadt beslut, varda bestämde, på Riksgälds-Contoret öfverflyttas. §. 22. Beloppet af de summor, som Banken vid 1833 års slut har fästade uti Lån på lång tiel, nemi. Lån emot underpant af Fastighet, Lån till Studer, Kyrkor och Corporationer, Lån till befordrande af Enskiften, må icke ökas. Kongl. Majas Nådiga.
Datum ut supra, ♦ CARL JOHAN. C. D. Skogman, Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance-Ärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott d. i3, Februarii 182g. Närvarande: Justitia: Stats-Ministern fl. E. llr Grefve Gyllenborg. 22 Bil. till KM. "Nådiga Skrif v. N.-o 5a. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H, E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancellereii von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Skogman. Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet lill justering ett af honom, jemlikt Kongl. Majts förut meddelda Nådiga Befallning, författadt förslag lill Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, an gående förändring och reduetion af Hemmans-räntorne i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförda; hvarvid Stats-Secreteraren och StatsRådet, som funnit det af Kongl, Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium uppgjorda förslag vara med mycken omsorg och skicklighet författadt, för deras underdåniga del hade tillstyrkt, att, då Kammar-Collegium ansett bestämmandet af en oföränderlig Markegång ifrån Riksdag till Riksdag utgöra ett nödvändigt vilkor för den föreslagna förenklingens antagande, Rikets Ständers uppmärksamhet borde fästas derå, att åtskilliga per - Bil. till K. M. Nådiga Skrifv.
Detta vill jag att E. o. Ad. skall erkänna, och derföre vill jag äfven att Borgareoch BondeStms beslut skola ingå i kontrapropos:n såsom särskild voter:spropos.; och af denna anledn. anhåller jag om bifall till l:sta, 2:dra och 4:de voter:spropos:ne, sedan den 3:dje förfallit genom det H. Ståndets instämmande i PresteSt:s beslut. Gr. Lagerbjelke: Enl. min åsigt förhåller det sig med den nu omtalade voter:spropos:n på sätt Frih. Tersmeden i slutet af sitt anförande sagt, nemi. att frågan beror derpå, huruvida B. o. Ad. och PresteSt. på ena, samt Borgare och BondeStm på den andra sidan, lemnat anslag till samma väg. Vill man nu utreda denna fråga, så finner man, att E. o. Ad. samt PresteSt. anslagit 13,000,000 Rdr för en jernväg emellan Stockholm och Götheborg med vilkor att den skall dragas öfver Örebro. Borgareoch BondeStm hafva tillsammans beviljat nära nog samma belopp till en jernväg emellan nämnde städer, men med vilkor att vägen ledes Katrineholm. Häraf synes klart, alt alla Stånden beviljat anslag till en jernväg emellan Götheborg och Stockholm; men 2 Stånd hafva sagt att den skall ledas öfver Örebro, och de 2:ne andra att den skall gå öfver Katrineholm, och således hafva R. o. Ad. samt PresteSt. afsett en helt annan väg än Borgareoch BondeStm.
Han lät uppresa sig och mottog med fullständig sinnes styrka sakramentet. Efter aktens avslutande kysste överhovpredikanten konungens hand. Därefter bad Konungen om en stunds vila. Efter en timma mottog han några gamla vänner och trogna tjänare, som önskade välsigna en mild Herre och Välgörare. Fram emot aftonen avtog krafterna och småningom skildes Hans Maj: t från denna förgängliga världen. Under alla dessa dagar ha Kronprinsen, Vår nuvarande Konung och Hertig av Södermanland nästan stundligen vakat vid sjuksängen och med ömt deltagande och med outtröttlig omvårdnad visat dessa Våra dyrbara Beskyddares tänkesätt mot konungen och folket. Detta försäkrar framtiden med de gladaste förhoppningar. Den påföljande dagen strax efter 10 på middagen, då Konungens sista ögonblick nalkades, framträdde Drottningen till sängen, lade sina händer på konungens bröst och suckade: Herre Jesu anamma din anda. Varefter konungen med tvenne andetag uppsände sin odödliga del till det eviga ljusets rymder. Drottningen föll på knä vid sängen och fortsatte att hålla sina händer på konungens bröst, medan hovpredikanten läste en kort bön över Hans Maj: ts kvarlämnade stofthydda. Nummer 400 vers 7 ur Svenska Psalmboken sjöngs, Fader Vår och Välsignelsen lästes .. Sådana voro Högstsalig Hans Maj: ts Konungens sista stunder. Lika rörande och uppbyggliga för alla närvarande vittnen, som uppmuntrande för hela Sveriges och Norges folk, som skall nämna den konung under vilken de förenades och vilken genom sin mildhet, sin människokärlek och sin gudsfruktan var lycklig i livet och döden. På nådig befallning uppsatt och undertecknad av JOH JAK HEDRÉN tjänstgörande Kongl Överhovpredikant. Protokoll håller inför Konungen, i närvaro av Svea Rikes Ständer på Rikssalen i Stockholm den 7 februari 1818. Rikets Ständer har blivit kallade till Rikssalen klockan 1 för att höra Konungens försäkran och avlägga trooch huldhetsed till Hans Maj: t. Samtliga stånd anförda av deras talmän infunno sig på utsatt tid.
Och skulle respective Med-Stånden vänligen inbjudas att i dessa af Preste-Slåndet fattade beslut, i anledning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 29, instämma. S. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens Betänkande N:o 30, angående gemensamma Nämnder for vården om Häradenas och Länens gemensamma angelägenheter, blef samma Betänkande af Ståndet ajslaget. S. D. Föredrogos ånyo Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens följande Utlåtanden, Memorial och Betänkanden: N:o 145, i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 90. Ståndet, som afslagit sistnämnde Betänkande, lade Utlåtandet N:o 145, till handlingarne. Prot. Utdr. d. 10 Mars 184*• i83 N:o 146, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 102. Bifölls. N:o 147, i anledning af anmärkningar mot Betänkandet N:o 80, i anledning af åtskilige motioner om eli förändradt aflöningssäLt för Domare och Chartae-Sigillettae Contoirets upphörande. Lades till handlingarne. N:o 148, i anledning af väckt motion om upphörande af Bevillning för sågqvarnar. Lades till handlingarne. N:o 149, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition samt Herr Rosenblads, B., motion om utbyte, emot ett årligt anslag af Tullmedlen, af den så kallade Fölingen till hemkommande fartygs besättningar. Bifölls. N:o 150, i anledning af väckt motion om en gemensam dag och ort för mantalsskrifningar och uppbördsmöte!!. N:o 151, i anledning af väckt motion, alt de medel, som fordras för Curhus-anstalterna, må af Statsverket utgå. N:o 152, i anledning af Herr Friherre von Krcemers motion, angående sättet för släinmobölers utgående.
De böra derföre redan under fred biträda vid redogörelse-verket, och fördelaktigt vore om under vapenöfningarne eller åtminstone under öfningsläger hushållningen, hvad mötesförnödenheterna beträffar, inom regementena ställdes bataljonsvis, hvarigenom likhet vunnes med fältfoten, och bataljonsbefälet vandes vid då inträdande förhållanden Vid artilleriet och kavalleriet utgör batteriet och sqvadronen den egentliga taktiska enheten och är det redan i ekonomiskt hänseende, likasom kompaniet inom infanteri-bataljonen. Vid dessa mindre enheter besörjes redovisningen af ett underbefäl under batteri-, sqvadronseller kompani-chefens inseende. Afven vid ingeniörtrupperna torde i fält förvaltningen böra ordnas kompanivis. 12. SJUKVÅRDEN. Då kommitterade gå att. underdånigst framställa hvad de anse ett ändamålsenligt ordnande af arméens sjukvårdsangelägenheter fordra, hafva de trott sig i främsta rummet böra utreda, huru stort antal läkare, som Svenska arméens krigsbehof kräfver, i fall dess stridskrafter ordnas på sätt kommitterade föreslagit. Sedan skall närmare redogöras för de utvägar, kommitterade anse böra vidtagas, i ändamål att åt arméens krigsfot bereda tillgång på ett större antal läkare, än det otillräckliga, som för det närvarande finnes vid arméen. Slutligen skola kommitterade yttra sig om fältläkare-corpsens organisation, dess aflöningsoch pensionsförhållanden, samt redogöra för den sjukvårdsmateriel, som dels är i arméens förråd befintlig, dels till arméens fredsbehof utlemnad. Till första frågans utredande hafva kommitterade upprättat följande öfversigt, (Bil. A.), upptagande på ena spalten så väl arméen i fält, som dess depöter med erforderliga sjukhus, och på den andra spalten det erforderliga antalet läkare enligt de genom kongl, förordningen den 13 Juni 1853 bestämda grunder. Denna öfversigt är uppgjord under tvenne olika förutsättningar: den ena af er» mindre krigsfot med omkring 50,000 man i fält och 20 till 24,000 man i reserv eller depöter; den andra af en större krigsfot med omkring 70,000 man i fält och 15,000 i depöter.
- får geiiorii deiii reda på icke blott brefskrifverskan sjalf och hennes familj, d it an ock på en mängd enskildheter i seder, lefnadssltt och åskådning saint sinådrag, belysande tidens politiska förliållanden och ledande personliglieter, då d e n unga frun, ' so111 ar en .för tiden ovanligt bildad dam och dessiitom en skicklig brefskrifverska, ineddelar sin man allt af intresse som liander, icke allenast inom liennes familj. och vänkrets, utan afven i staden ocli landet. Bland aiinat får man geiioni frii Katarinas bref en inblick i det sanitida postverkets ' lieinliglieter. Postverket förestods på den tiden af » rikspostinästareii, Johan Beyersenka, frii Margareta Weiler, soiii icke blott drog iiikoinsterna af verket, utan ocksa skötte det. om äfven på ett ganska patriarkaliskt siitt. F r u Walleiistedt uppvaktade denna » rikspostinastariii1iaw för a t t utverka, a t t inaiinens bref fortare koinine lieniie till handa. Uppvaktningen upptogs synnerligen väl ocli hide tillbörlig verkan. Afven för att utfå niannens lön i kansliet och piskynda utbetalningen af inedleii anslagna till ambassadens underhåll, begagnade fru Katarina friiiitimniersvägen. Från sällskapslifvet. inom Iitigadelii. ineii andå iner från sin egeii krets, tjansteinannaadelii, liar fru Katarina mycket a t t berätta, ocli inånga af tidens lyten såsom rangsjuka, fåfänga, afiindsjuka få eii bjart belysning genoni liennes bref.
Hennes Maj:t EnkeDrottningens förordnande och beslut, Febr. 538. Theatern, om dess underhåll; se Operahuset. 341 Thomsson, Engelsmannen, om hans införskrifVande; se Jernberedningssätt. Thorssell, L., Lieutenant, om utbekommande af dess hos Statsverket innestående Expectancearfvode; se Statsverket. Tibell, Gustaf Wilhelm af, yttranden, Junii II. 244» 4°°. Timmerhandel, om en på Norrige fri, Jan. I. i4o. Tingshusbyggnad, örn skyldighet för alla att deruti deltaga, Mars I. 120, 199, 262, 264. Mars II. 267. Tionde; se AfradsSpannemål. TjensteDrängar, om förbud för dem att från Länet utvandra i ändamål att söka arbete, Jan. II. 447. Jan. Exp. April II. 240,.333, 351. Maji II. 5, 284? se vidare TjensteDrängar. Tjenstemän; se Löneförbättringar. Tjuf, om skärpning i straffet för; se Stöld. Toddy och Bränvin, hvarest förseelser af oloflig försäljning deraf skola upptagas; se Bränvin. Toll, Florus, Major, om utbekommande af innestående accordsersättning, April II. 5, 201, 337, 346, 356. Konungens Svar, Junii II. 507. Torp, om planpenningars erläggande för Knekte-, Dec. 337, 352, 410- 342 Torpare, om föreslagne stadganden i afseende på Bönders och Torpares ömse» . sidiga rättigheter och skyldigheter, Jan. I. i3g. Mars II. 254, 260, 267. — om bestämmande af föreskrifter för Torpares antagande, så att de hafva sin bergning, Fehr, 307, föi, 47^- Mars I. i3i. Trafvenfelt, Carl, dess yttrande, Julii i56.
Stockholm den 14 November 1865. Ludvig Norrby, från Gotlands län. I ofvanstående motion instämmer: P. Larsson, från Gotlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1863. N:o '227. 32o Af Carl Casper Nettelbladt från Stockholms län, om anslag till en brobyggnad Öfver det s. k. Skällnorasundet af sjön Norrviken inom nämnda län. Då vid en jernvägsanläggning man icke allenast afser den nytta, af hvilken en ort kommer i åtnjutande genom lättade kommunikationer, utan äfven den största möjliga inkomst af den blifvande jernvägen dervid tages i betraktande, så har man väl skäl att hoppas, att också Staten genom någon penningeuppoÄring hör sådant gemensamt godt ändamål befordra, der sådant låter sig göra; och af sådan anledning får jag vördsamt anmäla, att genom en brobyggnad öfver det s. k. Skällnorasundet af sjön Norrviken inom Stockholms län, de folkrika socknarne Tåby, Fresta och Wallentuna m. A., skulle komma att sammanbindas med det vester derom liggande Bolstanäslandet, vid hvilket sednare ställe häradsväg vidtager och förer till den J:dels mil derifrån belägna Rotebro station. Förutom att denna bro skulle befordra en ökad traAkinkomst för den nu under byggnad varande Stockholm—Upsala-banan, skulle den äfven för de i vester om denna bro belägna socknar Spånga, Järfälla, Sollentuna och Ed, medföra ganska stora fördelar, genom lättade kommunikationer med de å andra sidan anlagda större qvarnverk, hvilka ega ej mindre än 10 par stenar, då deremot sistnämnda socknar, icke ega något vattenfall, der qvarnar kunna anläggas. Denna bro skulle således, jemte den nytta den för de omnämnda många socknarne kommer att medföra, ovilkorligen medföra en ökad traAkinkomst för nu bär ofvannämnda anlagda jernväg. Alltså vågar jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer för denna brobyggnad ville bevilja ett statsanslag, motsvarande |:delar af omkostnadssumman, då, som vilkor för denna del, kommunerna åtaga sig |:dol af det hela.
Warom försäkrade, mine Herrar, att om wi finne en man, som naturligen sätter sig öfwer skymf, och ej lider tvid förnedrande killwilelser, han ar ej långt ifrån att wara dem wärd. Man förebär i att de försmak den angrine får, ger honom uprättelse nog." Men ingen ting är mindre sannt. Smädelsens röst hae en fart som stormwindcns, och intränger Ljupr. Förswarets deremot gär länqsamr och matt, cmottages kallt, och hinner manligen ej hälften sa midt som bestymfnmgcns stämma, Ilpränelsen blir lika sen som otillräcklig, och offret har emedlertid tärts, kanhända förgåtts af fikt lidande Man västar: ^atk för en redlig man bör hans eget samrvetes wittneebörd görg kill fyllest." Men man torde päminng sig, att samrvetek är niettmstans sör-^ swa - 7Zr Den 26 Juni!' snarare i hennes räkenskap inför Gud och inför henne sjelf, men inflyter ej det minsta pä hennes medmenniffors dom, af hwilken dock hennes existimation, och följaktligen hennes wäl till stor del beror. Om också akmingswärde medborgare gifwas, som synas anse de mot dem gjorda smade-ansall såsom pilar förbiskjutna i mörkret, säsom skrän as Ulkna djur, sä kunna wi dock mara öfwerrygade, art ds lida i tysthet, och lida derföre dest iner. Med elt ord: der giswes intet hjerta af dygd och ära, som ej blöder wid förnedring och skymf; och mot sK stora oförrätter, mot förstöring af medborgarens ädlaste tillhörighet, hans heder och hans sinneslugn, är det samhällets vwilkorliga plikt, att honom ännu merksammare och säkrare, än mot all annan oförrätt, förswara. Tryckfrihetslagens förbättrande i detta afseende, synes wara sä mycket angelägnare, som Regeringsformens 16 § förbinder Kongl. Mauk: