Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A t t denna gör sig praktiska utbildning hos fröknarna son Johnvisat sig nyttig o c h fruktbärande, därom vittnar deras vackra, angenäma h e m, som de själfva skapat, o c h från hvilket gedigen hemtrefnad slår den b e - sökande till m ö t e s. hemväfda, sitt duktyg Med smakfulla i vackra och rika linneförråd, sina gardiner, mönster där hvar IDUN 362 1895 Pladdrarens ord äro som värjstyng, men den vises tunga läker sår. Salome enda tråd är hemspunnen, sin väl skötta trädgård, sitt förtäffliga b o r d o c h sina goda sängar utgör det ett verkligt mönsterhem, en vacker profbit på hvad kvinnlig flit, smak o c h duglighet kunna åstadkomma. Här är det icke penningen som varit drifkraften. — M e n, frågar du, i c k e är väl ändock detta h e m dessa kvinnors hela lifsgärning? Ingalunda Långt därifrån att det endast skulle utgöra så att säga en prydlig infattningåt sina älskliga ägarinnor, ett varmt näste, där de i själfvisk ro finge njuta en behaglig tillvaro! H e m m e t har sin stora o c h sköna uppgift — den att vara en fristad för nervsjuka och sinnessvaga. A t t vårda sådana olyckliga sjuklingar ha fröknarna Johnson gjort till sin lifsuppgift; att bereda dem lindring, då kvalen ansätta dem, att låta dem njuta ett eget hems förmåner o c h trefnad, att roa o c h sysselsätta dem, häråt ägna de sin tid o c h offra de sina krafter. För att lösa denna svåra uppgift fordras emellertid mer än blott g o d vilja, därför fordras en alldeles särskild gåfva, en naturlig fallenhet, som ingen tager sig själf, o c h det måste framhållas, att » all g o d gåfvas gifvare » skänkt dem den i rikt mått. G e n o m sitt glada lynne o c h sin medfödda humor, sitt lugna, jämna väsen, sitt kärleksfulla sätt, paradt med ett respektingifvande allvar, k o m m a de i ett innerligt godt förhållande till de sjuka.
Småländ ning och rusthållare vid Smålands husar-regemente, anser jag för en pligt, att yttra mig i denna fråga. Jag får då för min del förklara, att jag hyser mycken sympati för att bifallla Utsk:ts Betänk. Jag anser nemi., att Småland, i jemförelse med de 2:ne provinser, som förr haft kavalleri, är mindre lämpligt för hästafvel än de. Derföre tagas också hästarne för regementets behof till stor del från Östergötland och Westergötland. En del hastar uppfödas visserligen i provinsen, särdeles i södra delen af Kalmar län, men icke motsvarande behofvet. Smålands husarer äro dessutom utspridda på en så stor yta, att, om jag icke misstager mig, en underofficer fått resa omkring 100 mil, för att göra visitation på en sqvadron. H. H. 2 18 Den 7 Januari. Delta föranleder naturligtvis stor kostnad och stort besvär för tjenstgöringen på roten. Jag kan icke neka, alt mänga rothåll äro goda, men enahanda är förhållandet med rusthållen vid de nu afsutna kavalleri-regementen. Man har talat om de stora minnen, som äro fästade vid Smålands husarer. Men lika vackra minnen egde både Westgöta och Östgöta kavallerier. De stridde båda under Gustaf II Adolf, då han stupade. Gr. af Ugglas har yrkat återremiss å Betänkzt. Då man fått erfara att Iv. M. ämnar afgifva ett förslag i samma ämne, som Belänlct omhandlar, får jag förena mig i nämnde yrkande, och anhåller således äfven om återremiss.
Nedan innan sista Riksdag wörö förberedande åtgärder af Kongl. t«-C?na?och Maj:t widtagne för att söka bringa Trollhätte Canal och siutzar till Slinar. ^ dimensioner med Götha Canal, och Rikets Ständer inkomma under Riksdagen med särffild framställning i ämnet, hwarwid Rikets Ständer, som funnit föremålet af stort nationell interetze i afseende pä befrämjandet af Sweriges handel och sjöfart, förestogo att det bidrag dertill, som Kongl. Majit pröfwade wara af allmänna medel erforderligt, matte a Handelsoch Sjöfarts-fonden anwisas. Sedan förra Trollhätte Canal-Bolag förklarat sig icke kunna öfvertaga ombygnads-arbetet, men deremot wilja emot lösen afsta sin ägande-rätt till det gamla Canaloch Slutz-Werket, samr den genom Kongl. Kungörelsen af den 9 December 1836 öpnade subscription till ett nytt bolag fruktlöst aflupit, blef ar 1837 ett bolag bildadt, som, emot de förmaner Kongl. Majus för detsamma utfärdade Nådiga privilegium innehäller, atagit sig att, efter inlösen af gamla Trollhätte Canal och SluH-Werk, utföra ombygnaden efter den af Kongl. Maj:t gillade plan. Arbetet har under arén 1838 och 1839 blifwit med den werksamhet och framgång bedrifwet, att ombyggnadens fullbordan kan förwäntas inom den i arbetsplanen beräknade tid; och wäsendtlige lättnader för farten emellan Wenern och Hafvet hafwa redan wunnils genom de werkställde arbeten i Carlsgraf och ä Götha Elf, som ut, göra delar af det hela. 75 Götha Canal äfwensom de öfrige Canalerne hafwa blifwit behörigen underhallne. En wigtig ibland dem, Strömsholms Canal, har befunnits sa bristfällig, att ssyndsamma åtgärder för dest ombyggnad blifva af nöden.
Der har blifvit föreslagen en nedsättning af 20,000 r:dr, i anledn. af den förändring med mantalspenningarna, som, enl. Utsk:s förslag, skulle äga rum. Jag drager väl icke i tvifvelsmål, alt StatsUtsk. har beräknat denna summa riktigt efter uppgifna förhållanden; men jag anser för en brist i SlatsUtsk:s framställning, att der icke finnes bestämdt uppgifvet, hvarpå Utsk. grundar sin öfvertygelse. Det vill , alt Stånden skola på god tro antaga dess förslagsberäkningar. Om ett sådant föredragningssätt inför den ena Statsmakten, RiksStånden, är Utskotten tillständig!, det känner jag ieke så noga; men att det icke duger inför deu andra nemi. Kongl. Maj:t, det vet jag bestämdt. Gr. Horn: Då StatsUtsk. tillkännagifvit, att dessa mantalspenningar äro i jemnt stigande, så har det icke kunnat vara annat än calculationsvis, som StatsUtsk. upptagit dess belopp; och jag tror, att hvar och en af R. o. Ad. äfvenså väl som StatsUstk. är i tillfälle att göra denna beräkning. i 7 :d e punkten. Frih. Cederström: I afseende på spanmålsprisel torde den af mig vid föregående punkten gjorda anmärkn. äfven här få gälla. i8:de punkten. Frih. Cederström: I afseende på det pris, hvartill spanmålen här blifvit beräknad, får jag endast åberopa de anmärkn:r, som förut blifvit gjorda rör:de spanmålens beräkning. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jemte det jag för min del instämmer i den åsigt, som Representanten i BondeSt. Zweigbergk framställt, att den ifrågavar. vacance-afgiften borde utgå till i5 r.‘dr per hemman, som den hittills utgjort allt ifrån år 180g, får jag tillika vid StatsUtsk:s betänkande erinra, att StatsUtsk. uppfört ifrågavar. knekterote-frihetsmedel bland de ordinarie, inkomsterna och således förvandlat dem lill ett slags grundskatt, och då raan vid denna
Iiemmans-egare en8aml 8öra gälcla rese-liostnaöerna emellan körseglings-slationerna oell 6era8 Ilemvi8l; ankörancls sölcanöerne i ökrigl, lill 8löcl kör 8era8 unöeröäniga anliällan, alt, clä försegling ak Ilränvins-recisliag körut lllott en gäng om Arel lleirökt körrälta8, säöanl numera, i köljcl ak clen 8ena8l ulkäröaöe lVränvinL-drännings-köroräningen, mä8le ega rum 3:ne gänger lrvarje Zr, meck sli^lcligllet kör Krono-lletjeningen, att sersliilöt Iregikva sig lill 8e 1lemman8-egare, lrvillia lregagna inmuraöe gannor oell clelacl lillverliningsräll gä lralkt Ilränning8är. Long/. M-r/.rs Ladrg-r /'ro^ioLrkro», Lo 7 8edan 8tat8-6ontoret, uti bsröfver gfgifvet utlåtande, bland annat upplyst, ritt, enligt 26 §. /^mom. af i835 ärs Lränvins-bränningsförordning, elen bostnad, 8viu vill bränvins-redsbaps försegling ätgär to,- sjelfva förseglings-materialiernas likviderande, bor utaf Kronans medel krän Kandt-känterien försbjutas emot ersättning af 8tats-Lontoret, men alt nägon ersättning af sbjutsocb traetaments-bostnader deremot iebe tillbommer Kronobetjeningen annorlunda, än sä vidt tillgäng dertill bunde beredas utak den ä brän vins-be villningen sersbildt anslagna proeent, bar Kongl.
RYTTMÄSTARN (Ryttmästarn i släpuniform och ridstöflar med sporrar. Pastorn svart (ringer). Hvad befaller herr Ryttmästarn? RYTTMÄSTARN. KALFAKTORN. Är Nöjd derute? Nöjd väntar på order i köket KALFAKTORN. Är han i köket igen! Släpp in honom genast! KALFAKTORN. RYTTMÄSTARN. Skall ske herr Byttmästare. (Går.) FADREN. PASTOEN. Hvad har du nu för spektakel? RYTTMÄSTARN. Åh den lymmeln har varit sta igen med piPASTORN. gan. Den är alldeles förbannad den karlen! också! Är det Nöjden? Han var ju framme i förrårs RYTTMÄSTARN. snäll och säga honom några vänliga ord, så kanske det tar bättre. Jag har svurit öfver honom PASTORN. och jag har klått honom också, men det biter inte. Nå, så vill du jag ska läsa öfver honom. Hvad RYTTMÄSTARN. PASTORN. Ja, du minns det! Men vill du inte vara tror du Guds ord tar på en kavallerist. Ja, svåger, inte biter det på mig, det vet du ... Det vet jag nog! RYTTMÄSTARN. Men på honom! Försök i alla fall. ANDRA SCENEN. RYTTMÄSTARN. DE FÖRRE. NÖJD. Hvad har du nu gjort, Nöjd? FÖRSTA AKTEN. NÖJD. inte säga, när Pastorn är inne. Gud bevare herr Ryttmästärn, det kan jag PASTORN. Genera dig inte du, min gosse! RYTTMÄSTARN. Bekänn nu, annars vet du hur det går. Jo, se, det var så, att vi va på dans hos GabNÖJD. riel, och så, och så sa Ludvig... RYTTMÄSTARN. Håll dig till sanningen. Hvad har Ludvig med den saken att göra? NÖJD. Jo, och så sa Emma att vi skulle gå till logen. Jaså, det var kanske Emma som förledde dig?
Holmberg, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Gerdslöfs och Önnarps Församlingar af Lunds Stift. L. S. S. P. Broberg, Prost och Kyrkoherde i Slöinge och Eftra Församlingar af Götheborgs Stift. L. S. O. Arrbenius, Prost och Kyrkoherde i Nors Pastorat af Carlstads Stift. L. S. S. L. Ljungdahl, Prost och Kyrkoherde i Skepplanda Pastorat af Götheborgs Stift. L. S. Anders Sandberg, Kyrkoherde i Madesjö af Calmar Stift. L S. J. C. Söderberg, Hist. Lector, Contr.-Prost och Kyrkoherde i Grafva af Carlstads Stift. L. S. A. A. Grafström, S. S. Th. Dr. Professor, Contr.- Prost, Kyrkoherde öfver Umeå Stadsoch Landsförsamlingar, En af de Aderton i Svenska Akademien, L. N. O. L. S. Mathias Klintberg, Prost och Kyrkoherde i Nähr och Lau af Wisby Stift. Er. Lindberg, Prost och Kyrkoherde i Ahild af' Götheborgs Stift. L. S. .1. I. Melen, Prost och Kyrkoherde i Thorslunda af Calmar Stift. L. S. j. Ä. Säve, S. S. Th. Dr. Prost och Kyrkoherde i Tuna Pastorat af Hernösands Stift, L. N. O. L. S. Daniel Söderberg, Gnec. Lingv. Hist. Lector, Kj rkoherde i Weskinde och Bro Pastorat af Wisby Stift. L. S. N:o 7. för Malmö. C. C. Hallin Vice Talman L. S. %'rt 3$ån*fl<irc N:o 1. £KiféDag$»$8«flut 1851. 65 N:o I. för Stockholm. J. G. Brodin. N:o 1. för Stockholm. !\T:o 1. för Stockholm. P. H. Hesselgren. N:o 2. för Götheborg. L. Bergman.
St, Fröt. och 1819, 9'.de Sami, J 5:dje H:t. a Prot, Utdrag den 3 Februarii 1829. lidne Januarii afgifne, samt den ax derpå följde på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 24, om nedsättning i priset för de exemplar af BondeStåndets tryckta Protocoll •vid innevarande Riksmöte, å hvilka Ståndets jnedlemmar utfästat sig att prenumerera; N:o 30, i anledning af Herr Lagmannen jl. P. Stdhles Motion om uppförande af ett Kongl. Slott vid Helsingborg; Nio 33, angående väckt förslag, att hvarje Utskott måtte undfå några tryckta exemplar af de till dess handläggning remitterade Motioner; N:o 39, rörande verkställigheten af den beslutade tryckningen af Landshöfdingarnes Benast inkomne så kallade Fernårs.Berättelser. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades LagUtskottets, den 31 sistlidne December under N:o 4 afgifne, samt den 21 sistlidne Januarii på bordet lagda Betänkande öfver väckt Motion om Stiftande af en Lag, hvarigenom må förekommas, att Gäldenär, medelst diktade köpe-afhandlingar , undanhåller sina Borgenärer de tillgångar, han kan ega till betalning af sin skuld, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets, den 3i sistlidne December under N:o 5 afgifne, samt den a» sistlidne Janna» Prof. Utdrag den 3 Februarii 1829. 3 fn på bordet lagda Betänkande öfver vackt förslag till ändring i s6 Cap. l §.
Ä stadens fattighus underhållas 16 personer för ålder och bristande arbets-förmåga, äfvensom ett mer än dubbelt antal medellöse och behöfvande erhålla understöd qvartaliter, hvarjemte ett visst antal fattige borgareoch sjömans-enkor samt deras barn, efter Nybergska testamentet, njuta årliga pensioner från 30 lill 5o R:dr Banko. Under samma tak med fattighuset, är ett nytt arbetshus inrättat på stadens bekostnad, jemte en fattig-skola, hvarest emellan 5o och 80 fattige barn erhålla undervisning efter Bell-lancasterska metoden af en dertill antagen, med lön äfven af staden försedd lärare: varande till upphjelpande af denna maktpåliggande skol-inrättning, utaf aflidne Rådmannen And. Rydqvist, genom testamente af den 23 April 1831 en everldelig fond anslagen af tretusende R:dr Banko, hvaraf årliga räntan skall utgöra en tillökning i lärarens löne-förmoner. Ett mindre gästgifveri underhålles af staden till resandes förskaffande derifrån. Sundsvalls stadbelägen uti Medelpads landsskap, vid den så kallade Selångers-ån, och omgifven af flere socknar emellan Indahlsoch Ljungaclfvarne, hvilka begge förena sig med hafvet vid inloppet till stadens goda och beqväma hamn, äger således ett fördelaktigt läge för handel, sjöfart och handtverkerier, som, jemte jordbruk och strömmings-fiske, utgöra de näringsfång, hvarpå staden i synnerhet grundar sitt bestånd.
Genom fullbordandet af de i 1828 års berättelse omnämnde väg-anläggningar, som, ti il följd af Eders Kongl. Maj:ts derom meddelte nådiga beslut, bordt ske inom Huddinge socken, har kommunicationcn genom en del af Svartlösa härad blifvit väsendtligen förbättrad. Likaledes har, sedan Sollentuna härads tingställe numera blifvit stadigt förlagd t vid Barkarby gästgifvaregård, häradsvägarnes underhåll, som, i anseende till ombyten af tingstad, under flera föregående år i åtskilliga delar varit obestämdhet, och till Kongl. Maj:t fullföljda, men för tillkomna omständigheter återförvista rättegångar underkastadt, blifvit, genom Eders Kongl. Majrls Befallningshafvandes utslag den 27 Februari i832, regleradt, så att, medelst upptagande å några ställen af förut varande, mindre vägar, häradsväg kommer att från häradets södra ända fortgå genom de delar af Häradet, der landsväg ej framlöper. Södertelje kanal, öppnad örn hösten 1819 med obehindrad passage för 12 fot djupgående fartyg, har sedan varit begagnad så af insom utrikes 2 I seglande, äfvensom af utländska fartyg. Under de sednast förflutna fem åren har kanal-farten lemnat följande resultat: År 1882, då farten börjats den 9 April och slutats den 29 December. i,351 fartyg 6,389 17 — 4»4 båtar 92 12 — c /t) 5,48i 29 — hvaraf synes att farten är i tilltagande och troligen än mera ökas, efter öppnandet af Götha-kanal, då redan flera fartyg, som passerat denna sednare, äfven gått förbi Södertelje. I farleden vid Almare stäk, hvars genom muddring och sprängning åstadkomna förbättring befinnes i vidmakthållet tillstånd, har äfven beqväm och liflig båtfart ägt rum.
Det är ett factum, att sedan ett barn, som varit vandt att vistas och vårdas i höga, ljusa och luftiga rum, blifvit skickadt till någon af våra allmänna skolor och begagnat undervisningen derstädes endast under en tid af 7 eller 8 veckor, så förmårkes ofta, för alt nyttja en utmärkt läkares yttrande, alt ”hos barnet rosorna pä kinden blekna och all spänstighet i kroppskraft och lynne förslappas.” Sådant kan väl understundom härleda sig från andra orsaker, såsom en öfverdrifven ansträngning vid läsningen o. s. v., men såsom ett i icke ringa main dertill bidragande skäl måste alltid skol-lokalens trånga och osund På grund af hvad jag nu haft äran anföra, och ehuru det ä mig bekant, att 2:ne MedSlånd, nemi. Borgareoch BondeSltn, förmodligen till följd af bristande kännedom om verkliga förhållandet, redan afslagit delta Betänk., anhåller jag, att B. o. Ad. behagade detsamma bifalla, heldst en inbjudning till nämnde Stånd kunde ilrån R. o. Ad. eller PresteSl., hvilket sednare bifallit Betänk., afgå, så att, ifall någotdera af de 2;ne förstnämnde Stånden antoge inbjudningen, hvilket skulle vara för mig i högsta grad tillfredsställande, . den underd. skrifvelsen blefve af 3 Stånd godkänd och dess aflålande således utgjorde R. Sl:rs beslut. Men om äfven detta icke skulle inträffa, anser jag det vara Rikets första Stånd värdigt att omhulda det upväxande slägtets utveckling och i denna vigliga fråga uttrycka en opinion, som icke lärer blifva utan inverkan på det allmänna tänkesättet i landet och derigenom bidraga till sakens framgång. Det bifall, som jag nu tillstyrkt R. o. Ad. att lemna åt den föreslagna underd. skrifvelsen, sträcker sig likväl icke lill de sista raderna uti 2:dra punkten, hvari läses: ”samt att, i motsatt fall, förhållandet skall af skolstyrelsen till beifran hos vederbörande polismyndighet anmälas”, hvilka ord jag anser böra uteslutas, emedan polismyndighetens inblandning uti ifrågavar:de angelägenheter ej torde böra ifrågakomma.
Men våra lia egetligen tillkommit till följd af våra jernvägsbyggnader och andra stora allmänna arbetsföretag, hvilka uppbringat arbetslönerna till men för landtbruket och andra näringar. Kunna vi månne nedbringa arbetslönerna genom tuli på lifsmedel? Den frågan tarfvar icke svar. Den tredje svårigheten landtmannen har att utstå, är de hiiga skatterna. Under 50 års fred hafva vi knappast kunnat från jordbruket lyfta en enda statsskatt af mera betydenhet och då statsverket egt några besparingar, hafva dessa användts på annat sätt än till skattebördans lättande. Under tiden hafva deremot så väl de allmänna natura-prestationerna, som kommunalutgifterna högst betydligt förökats, och detta i en, efter mitt förmenande, öfver höfvan hastig progression. Jordbruket tynges isynnerhet hardt af åtskilliga nalura-prestationer, såsom väghållning, skjuts, knekteoch båtsmanshåll rri. m. Men huru stort intresset än är för dylika ärenden äfven bland nu hitkomne landtman, visade sig t. ex. härom altonen, då endast omkring 20 ledamöter af Riddarhuset deltogo i öfverläggningen om lindring af det förhatliga tunga skjutsningshestyret, under det att Huset nu är besökt af flera hundrade, då det gäller att sälta 2 öre tull på ett skålp. fläsk eller 10 öre på en kubikfot råg. 412 Den 21 April e. m. I afseende å tull, har jag redan år 1830, då jag forsta gången yttrade mig offentligen i detta ämne, uttalat den åsigt, att tull å spanmål och lefnadsförnödenheter, om sådan skall Asättas, hör vara så låg att fråga aldrig, icke ens under hård tid, skall kunna uppstå om dess borttagande, .lag är fortfarande af samma tanke, men oaktadt man emellertid gått alltför häftigt till väga, och så länge landtmannen får betala tull på nästan alla de varor han köper, äfven kunnat bibehålla någon lägre tull på hvad han säljer, isynnerhet de artiklar, hvilka icke äro nödvändiga för lifsuppehälle!, tror jag dock, att sedan tullarne å lifsmedel en gång blifvit borttagna, det icke lönar sig försöka att återinföra dem.
Der någon enskild Bank, som undfått sedlar af allmänna Svenska Banken, upphör med sin verksamhet, eller inställer sin rörelse, är sådan Bank skyldig att inom 1 är derefter utlösa sine deponerade räntebärande obligationer, medelst inbetalning af sedlar till det deremot erhållna beloppet och är berättigad att, i mån sådant sker, återfå de deponerade obligationerne. Underlåtes detta, eger allmänna Svenska Banken att, sedan nämnde tid förflutit, utan att vara underkastad beväringsskyldighet i fall af konkurs, försälja obligationerna, och af försäljningssumman godtgöra sig för beloppet af sedlarne, med laga ränta frän sagde tid. Förslå icke obligationerne att betäcka det deremot utgifna sedelbeloppet med sagde ränta; eger allmänna Svenska Banken derföre fordringsrätt hos den enskilda Banken såsom för annat kraf. § 25. Alla de åtgärder, sorn hafva sammanhang med förändring af deposilionerne i Rikets Ständers Bank, äro underkastade de särskilde kontroller, Bankofullmägtige, föreskrifva i allmänhet, eller för hvarje särskildt fall. § 26. Den Bankrörelse, som enligt nu gällande Bankoreglemente varit under namn af diskontrörelse inom Bankodiskontverket samt lånekontoren i Götheborg, Malmö och Wisby, bedrifven, kommer att af allmänna Svenska Banken öfvertagas. Utlåningen med omsättningsrätt indrages efter hand, i den ordning och under de förbehåll, som Rikets Ständer vid öfverlåtelsen bestämma. 148 Motioner t Borgare-Ståndet' 3862. 69. § 27. Det kreditiv, som Riksgäldskontoret hittills hos Rikets Ständers Bank åtnjutit, skall det ålägga allmänna Svenska Banken att på nu stadgade vilkor, utan särskild godtgörelse, Riksgäldskontoret tillhandahålla.
Då, i händelse en person A. misshandlat B., så att denne sjuknat, och derefter C. tillkommer och ytterligare tillfogar B. något väld, som ger sjukdomen en dödlig utgång, A. icke kan straffas såsom dråpare eller annorledes än för misshandel, hvaraf ej kommit död, så bör han följdriktigt icke heller kunna bestraffas på annat sätt, i händelse den dödliga utgången af B:s sjukdom härrört från någon annan, utan A:s skull, efteråt tillkommen omständighet. Berörde moment måste också väcka, men lemna obesvarad den frågan, huru mord och dråp af vållande skall bestraffas under de omständigheter, då »för dråp ej må dömas till högre straff än såsom för dråp af vållande.» Efter min tanke skulle detta morn. så mycket heldre kuuna utgå, som de af Högsta Domstolen anförda skäl i sjelfva verket tala endast för antagande af §:us första mom. Emedlertid vågar jag anhålla om propos. på återremiss. Gr. Sparre: Afven jag var inom Utsk:t af den mening, att hela 6 6 §, på sätt den sista talaren oraförniält, borde ur lagen H. VI. 24 370 I)en 26 Mars f m. uttagas. Hvad som förekommer uti nämnde g, är nemi. endast och allenast sådana till doktrinen hörande satser, som icke, efter mitt förmenande, böra inrymmas i en lagbok. Uti det af Lagberedningen utarbetade förslag, som innehåller 6 särskilda kapitel, innehållande allmänna grunder, kunde möjligen denna g inrymmas. Här är den efter min åsigt öfverflödig. Jag uprepar, att jag icke har någonting emot, att den 66 g helt och hållet utgår, och skulle önska derpå erhålla Hr Gr:ns o. Landtrms propos. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels återremiss af g:n och dels afslag derå, frarnstälde H.
Skulle en sådan ansvarsfull och dertill lönlös kassaförvaltning honom åläggas, har Dom-Kapitlet skäl att helara, del ingen skicklig och pålitlig samt med behörig borgen försedd person, såsom sökande till denna tjenst, sig anmälde. Dom-Kapitlens förlust, i loista, och kassornas egen, i andra rummet, kunde i sådan händelse blifva vida kän barare, än af nu utgående provisioner. Ännu mindre anser sig Dom» Kapitlet kunna ålägga någon af sina Ledamöter oftanämde för valtning, eller tillstyrka att den blefve någon af dessa Ledamöter ålagd. Den skulle då påbördas Biskop, Domprost, eller någon Lektor. Alt någon af de föistnämde skulle försumma de dyrbara pligter dein ålig ga, såsom högste vårdare af Skolans och Kyrkans angelägenheter inom Stiftet, för en så underordnad befattning, vore väl till ännu större förfång för Kyrkan och Skolan än dem sjelfve. Till icke mindre förfång för Stiftets högsta Läroverk, Gymnasium, skulle det väl lända, om någon dess Lärare belastas med en kassavård, hvars behöriga bestridande för bevakningar, uppbörder m. rn„ skulle fordra hans närvaro, än här än der vid Domstolar och Rättegångsverk, under den tid hans ernbetspligt ålägger honom och Läroverkets bästa klafver, att han skulle undervisa ungdomen. Alldeles nödvändigt synes det der före Dom-Kapitlet, alt någon för detta ändamål »flönad tjensteman bestrider förvaltningen af oftanämde kassor, under Dom-Kapitlets inseende, disposition och ansvar. Den allmänna grund, enligt hvilken aflöningen hittills utgått och ännu utgår, nemligen genom dels uppbördsdels redovisnings-arf vode, anser icke D''in-Kapitlet heller olämplig, enär den både öfverensstämmer med hvad i andra förvaltningsgrenar är brukligt, och tillika är lämpad elter kassornas tillgångar.