Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En tysk jude, med hvilken jag då ock samtalade i samma ämne, yttrade beträffande amalgameringen: » Das ist nur eine Frage der Zeit. » I Tyskland må nu med allt detta förhålla sig huru som hälst. Måhända har den Semitiska frågan där ett visst berättigande på grund af judarnes större antal och obenägenhet för sammansmältning med landets öfriga befolkning. Hvad vi vilja framhålla är blott, att ivårt land inga anledningar finnas till framkastandet af en judefråga, helt enkelt därföre, att den judiska befolkningen i vårt land är på god väg att sammansmälta med landets öfriga befolkning. Skedde inga vidare inflyttningar skulle efter tvenne generationer inga judar finnas i Sverige, åtminstone inga som ej genom blodsbandet vore nära förbundna med inhemska släkter. — Denna amalgameringsprocess är emellertid ett faktum, som förtjänar att blifva allmännare kändt. De judiska släkterna i vårt land sammansmälta allt mer med landets kristna befolkning såsom följande tabell, hämtad ur vår officiella statistik, tydligt ger vid handen. Fördeladt i femårsperioder. År . 5: 8några ord i judefrågan. Betraktar man denna^ tabell, finner man ingen svårighet att af den draga konklusionerna. De i vårt land bofasta judiska släkterna äro stadcja i en stark, nästan med hvarje år tilltagande amalgameringsprocess med landets öfriga befolkning. Går allt som det nu lofvar, skall Sveriges folk om tvenne generationer eller högst fyra ej bland dessa släkter räkna några judar mer. Någon Semitisk fråga har vårt folk visserligen under sådana förhållanden ej anledning att uppställa, åtminstone ej med hänsyn till dessa släkter. Några långa resonemanger rörände denna säk äro ej af nöden, ty fakta tala mer än ord. De blandade äktenskapens antal växer nästan oafbrutet och öfverstiger redan nu betydligt de rent judiskas. De flesta judar och judinnor, som nu gifta sig, göra det med kristna och barnen af dessa äktenskap må nu uppfostras i hvilken religion som hälst — såsom judar komma de aldrig att känna sig. Af ett visst intresse är frågan, på hvilket sätt amalgameringen skett och fortfarande sker. I ögonen fallande är det faktiska förhållande, att äktenskap mellan judisk man och kristen kvinna de första åren voro vida frekventare än de i motsatt riktning.
Vid denna välgörenhetsinrättning hafva under revisionsåret blifvit underhållne och vårdade, på hospitalet 211 och med så kallad enkhuskost 57, summa personer 268. å hospitalet. med enkhuskost. Vid årets början utgjorde underhållstagarnes antal 191. 48. Under årets lopp intagne 20. Vid årets slut utgjorde personalen 229. § 2. Af Direktionens till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse inhemtas, att kostnaden för underhållstag&rne utgjorde 60,112: 99, hvaraf belöpte sig för kost och underhåll, ved, lysningsämnen, tvätt och begrafningskost nader •••••••i 33,649: 30. » beklädnad 1,593: 69. » medicinalier 1,503: 38. » alla öfriga utgifter, såsom husgeråd, inventarier, nybyggnader, repa rationer, aflöning, intressen, kronoutskylder, landtmäterioch Ombudsmans resekostnader m. m. 23,366: 62. Om sistnämnde summa fördelas på medelantalet af underhållstagare, har kostnaden för hvar och en utgjort per dag 66 öre och per år 241: 35, — 173 — eller för kost och underhåll m. in. beklädnad medicinalier per dag. per år. 37 öre 135: 10. 2 » 6: 40. 1 » (i: 3. den egentliga sjukvården således samt öfriga utgifter 40 öre 117: 53. 26 » 93: 82. Uti hospitalets räkning med förre Ombudsmannen, Proto-notarien J. Eckermann, balanseras skulder från åren 1809 och 1821 med tillsammans 755 R:dr 27 sk. 6 rst., under det att hospitalets fordran hos samma person balanseras ända från 1817 och föregående år med 250 R:dr 23 sk. 11 rst.
Huru tillämpas detta deremot med afseende å Svenska Mosaiske Trosbekännare? Jin i ögonen tållande serdeles obillighet, för att icke säga orättvisa, företer en af mig förskaffad upgilt (Bilagan N:o 8) pä de flerebland vära landsmän, tillhörande Mosaiska Trosbekännelsen. Grundlagen förbjuder dem ej att med deras kunskaper och öfriga förmåga tjena det allmänna; Auktoriteterne meddela dem förordnanden att bestrida åtskilliga befattningar, som tillhöra Statens tjenst; men att innehafva desamma på Stat är af berörde grundlag Mosaisk Trosbekännare förment. Härvid kan jag icke undgå att serskildt påpeka Medico Philosophiae Candidaten Benzows för några månader sedan af K. Sundhets-colkm utfärdade förordnande, att, såsom läkare, biträda under cholera-farsötens härjande i Malmö, hvarest honom, under vanliga förhållanden, icke tillätes bosätta sig. Candidaten Benzow har sedermera, ställd till Landslns i Götheborgs och Bohuslän disposition, haft enahanda befattning i Kongsbacka; samt är, i det ögonblick detta nedskrifves, på förordnande stationerad vid Fjällbacka inom Bohus län. Denne Jude skydde således icke, att, under farans tid, utsätta sitt lif för sina cluistne landsmäns hjelp och tjenst, fastän desse utestänga honom ifrån åtnjutandet af Statens framtida erkännande af hans närvar, mödor och upoffringar. Han är icke allenast beröfvad möjligheten att på Stat innehafva läkare-beställning i fäderneslandets tjenst, utan det är honom icke en gång tillåtit, att, såsom praktiserande läkare, vistas uti de samhällen, hvarest han, af sin religion, samt af moralisk och medborgerlig pligt upmanad, icke undandragit sig att gagna under dessa nyligen öfverståndna farans tider! — Ar väl detta öfverensstämmande med christi lära, eller bör val sådant kunna försvaras, vare sig ifrån religiös, moralisk eller social synpunkt?
In fidem Protoeolli M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. 2 Årtalet utplånat genom papperskantens uppluckring. Men en jämförelse med data i föregående och efterföljande avdelningsprotokoll visar, att det måste vara fråga om år 1813. 460 Den 3 Maj 1815 16. Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. ■ Sista siffran utplånad genom papperskantens uppluckring. 462 Den 10 Maj 1815 18. Onsdagen1 den 10 Maij sammanträdde, efter uplöst Plenum, hvarvid fördes serskildt Protocoll, Constitutions Utskottet på Afdelningar, då på 1 :sta Afdelningen lästes de öfver Kammar-Ärender i Stats-Rådet förde Protocoll för den 11 Januarii 1814, 18, 25 s. m., 1 Februarii, 8, 15, 20, 22, 23 s. m. Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. Fredagen 1 den 12 Maij, efter upplöst Plenum, hvarvid fördes serskildt Protocoll, sammanträdde Constitutions Utskottet på Afdelningar, då på 1 :sta Afdelningen Protocollen öfver Kammar-Ärender, förde i Stats Rådet, lästes för den 8 Mars 1814, 15, 22, 30 s. m., 19 April, 26 s. m., 3 Maij, 10 s. m. Afdelningen åtskiljdes. In fidem M. Meurling.
Sedan Sverige upphört att vara en genom krig eröfrande makt, kan nytt land icke på bättre sätt förvärfvas, än ge nom uttappning af sjöar, kärr och måssar, för hvilka intet blod behöfver flyta och hvilka ej äro. svåra att bibehålla. För dem, som önska att framför allt se på cassakistan, är här intet att befara; ty om det säges, att ifrågavar. medel väl må disponeras till de afsedda ändamålen, men med förbehåll alt penningarna ej få lyftas, med mindre menigheterna fullgjort hvad sorn dertill erfordras, sfi kan icke ett enda öre äfventyras. Om nu penningarna fördenskull blifva qvarliggande i cassakistan, så är det samma förhållande, sorn 0111 R. o. Ad. genast sade nej. Frågan är således blott huruvida penningarna må kunna användas. Jag anhåller, att R. b. Ad. ville återremittera detta betänk. med de anmärkn:r jag dervid nu gjort. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag har ansett mig, såsom ledamot af StatsCJtsk., böra upplysa, att det är, efter en noggrann utredning å Utsk:s sida, att det ifrågavar. anslaget för detta år icke vore beliöfligt för sådana arbeten, som redan äro påbörjade, som Utsk. ansett sig böra afstyrka bifall dertill. Hvad angår den summan som är afsatt för slussanläggningar vid Forsshaga oell Degeforss, så torde en hvar, sorn tagit kännedom om betänk., ljuna, att den suuiraan icke kan Den 39 Februari f. ni. 477 lomma dessa anläggningar lill någon nytta, förrän Ständerne bifallit anslagets fortfarande under den tid, som felas i de 9.5 år, på hvilka ett för dessa förelag upptaget aniortissemenlslån skulle afbetalas, och atl följaktligen intet skäl finnes för handen att betrakta berörde summa annorlunda, än som StatsUtsk. ansett densamma, nemi såsom disponibel för Stor-amiials-embetets 3:dje afdelning.
Kvinnan ar icke blott skapad till moder, hon ar j u ocksk skapad a t t vara Diiiannen en hjiilpo, och i dessa gamla ord ligger iiineslnten hennes begar a t t arbeta icke elisain utan i sällskap, Iiennes begar a t t stå i växelverkan nied mannen. Isoleritlg - det ä r det onda, som jag för min del tror, a t t arbetande kvinnor mest lida af. Det kan svida en i hjärtat, niir inaii tanker på d l a dessa stackars ensamiiin lärarinnor, telegrafister, kontorister in. fl. Det hjälper icke a t t man med systerligt deltagande för dem öppnar föreningar och klubbar; det a r något annat de behöfva. J a g tror icke, a t t alla dessa kvinnor medvetet längta efter äktenskap; nej, niånga af deni skiille vara lyckliga, om blott ett par vanliga hem öppnade sina dörrar för dem, så a t t de htminstone pet afstånd finge njuta af det fullständiga mauskliga lif, som föres i en familj mellan husfader, husmoder och barn. X e n många se aldrig nhgra sadana hem öppna sig för dein. De inåste lefva sitt &gt;ungkarlslifv nied intet annat iaingaiige an sina kvinliga kamrater, och detta inverkar, enligt min tanke, nier iiedst2niinande p % deras lynne och arbetskraft och a r mer ödeläggande för deras kvinlighet au beskaffenheteu af arbetet. Celibatet a r alltid en oiiatiirligliet, och nian kan ju ej annat än beklaga, a t t förliållandena i vhra dagar tvinga sa iiiiinga kvinnor dartill, meu det blir för kvinnan en ozttlzdrdlig olycka först ci5, nar hon icke har tillträde till något verkligt f ami1 j elif.
I detta fall måste käranden delgifva stämningen hvardera svaranden särskildt, och erfarenheten har visat, att ofta flera år åtgå, innan berörde delgifning försiggått och sjelfva saken ändtligen kan blifva föremål för domstolens handläggning. För afbjelpande häraf har, uti en inom Yällofliga Borgare-Ståndet väckt, till Lag-Utskottet remitterad motion (JV2 44) Herr Cygnceus föreslagit, alt det i omförmälda Kongl. Resolution för esk ri fna sätt att delgifva stämning åt en hel menighet äfven måtte få ega tillämpning då byalag skall stämmas. Utskottet, som fullkomligt godkänner syftningen af detta förslag, får dock anmärka, att detsamma, sådant det blifvit uppsläldt, icke synes tillräckligt omfattande. Å ena sidan har nemligen, sedan byar undergått laga skifte och såmedelst egarne till de särskilda hemman eller hemmansdelar, hvaraf byarne bestått, erhållit sina andelar i jorden frånskilde grannarnes, ofta all gemensamhet emellan jordegarne i de förra byarne upphört samt bvartdera hemmanet eller bemmansdelen blifvit ett för sig alldeles sjelfständigt hell; och i samma mån skiftena fortgå, kommer tvifvelsutan nyssnämnda förhållande att alltmera inträda. Å andra sidan hafva, i följd af skiften, såsom nya samfälligheter framstått skifteslagen, hvilka visserligen ofta, men icke alltid, hvart för sig utgöra en by; äfvenså hafva icke sällan de genom skiftena utbrutna hemmanen sedermera blifvit fördelade mellan ett ganska stort an tal egare, hvilka tillsammans i flera afseenden utgöra en samfällighet. Skall således den föreslagna lagförändringen medföra ali den nytta, dermed är åsyftad, torde det ifrågavarande stämningssältet böra få .begagnas i alla de händelser, då en af flera jordegare beslående samfällighet skall instämmas i en sak, deri de i sin egenskap af jordegare hafva gemensam talan; hvarvid dock
Det lärer i allt fall blifva föremål för kommande öfverläggning, att, derest Utsk:s förslag skulle gå igenom, bestämma huru de medel, som banken får behålla, skola på det mest ändamålsenliga och nyttiga sätt begagnas; och det tolde icke vara svårt att finna utvägar, hvarigenom man för framtiden kan undvika att dessa penningar blifva ofruktbara, och hvarigenom deremot äfven en ökad bancovinst kan åstadkommas. — Jag får öppet förklara, att, efter mitt omdöme, och såvida icke R. St:s beslut framkalla ett sådant förhållande, det ingalunda skall blifva en följd af de ifrågavar. afbetalningarna, att rörelsecapitalet skall minskas; tvertom tror jag, att derigenom en ökning skall beredas, då man, i anseende till uppskjuten utbetalning af vinstmedlen från banken, blifver nödsakad att för åren 1840, 1841 och 1842 till extra-statsutgifter använda de rörelsen undandragna medel, som nu för statsver kets och Riksg.contts räkning äro i banken innestående. Hvad Gr. Frölichs förslag beträffar, så väckte det hos mig, likasom hos nästan alla Utskts öfriga ledamöter stora betänkligheter, härledande sig från den sammanblandning emellan staten och hanken, som mäste blifva en oundviklig följd af detta förslag, och hvaraf åter slutliga resultatet skulle blifva en ny realisation och en ny villervalla i allmänna penuingerörelsen. Jag nödgas derföre afstyrka bei3 H. 4 Den i September f. m. rörde förslag, ehuru jag erkänner c!e flera goda och användbara ideer, som deruti linnas, och hvilka, som jag hoppas, framdeles icke komma att lemnäs ur sigte, ulan varda tillämpade på ett sätt, hvarigenom de farhågor, man nu hyser mot förslaget, kunde hufvudsakligen undanrödjas. Hr Lagerhjelm har, så vidt jag förmått rätt uppfatta hans yttrande, klandrat Utsk. för alt hafva underlåtit att upptaga åtskilliga motioner rör:de bancovinstens användande: detta klander är just en motsats mot det, som Utsk. fått från andra håll emottaga, och det synes sålunda som skulle Utsk. gått en icke förkastlig medelväg.
Bil. t.Exped.-Utsliottels Memorial, Nio 3y4- lö t 51 §• Den, som i minut försäljer brännvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången loRdr, samt, om han oftare dermed beträdes, 20 Rdr hvarje gång. 52 §. Då brännvin till salu föres, må utdelning eller mätning deraf icke ske på torg, i hamn, eller å öppen gata inom Stad, icke eller, under marknad å Landet, vid det ställe, der stånd eller bodar för sjelfva marknaden äro uppsatte, utan bör säljaren föra brännvinet i Stad till köparens hemvist eller eljest inom hus och gård, samt vid marknad å Landet på serskildt dertill af Kronobetjeningen anvisadt ställe, för att till köparen uppmäta, hvad han, till minstenkanna, åstundar. Den häremot bryter, bote såsom i nästföregående $. stadgadt är, och blifve derjemte, vid hvarje slik händelse, förlustig det brännvin, han å sådant olofligt försäljningsställe medfört. 53 $• Källareoch Värdshusidkare, Marketentare och de, som i Städerne hålla egentliga Näringsställen, hvarest spisning gifves, vare, derest de sälja brännvin i minut vid andra tillfällen , än måltiden, förfallne till 10 Rdrs böter den första gången och till 20 Rdr den andra, samt tredje gången, jemte erläggande af sistberörde böter, näringsrätten för alltid förlustige, eller, om de såsom arrendatorer den utöfva, icke vidare berättigade att slik näring innehafva el - ]5a Bil. t. Exped.-UtsAottets Memorial, N:o 374. ler förestå. Yid ansvar, såsom för oloflig bränn-* vinsförsäljning, må icke uti öppna salubodar och på apothek brännvin i minut utgifvas. Den, som vid Bruk och Herregårdar, efter serskildt aftal med egaren, lemnar spisning åt hans husfolk eller åt resandes betjening, böter 20 Rdr, om han, vid andra tillfällen än måltiderna, eller till andra personer än ofvannämnda, egarens eller resandes enskilde tjenare, utminuterar brännvin.
S. D. Föredrogs till justering Expeditions-utskottets förslag N:o 158 till underdånig skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om tillåtelse för banken och Riksgälds-kontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens ackords-amorterings-fond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid. Nämnda förslag blef, på grund af deremot gjorda anmärkningar, återremitteradt. Från Vällofl. Borgare-ståndet S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets memorial N:o 23, i anledning Riks-ståndens olika beslutj angående tullbevillningen, i hvad det angår den 15 och 17 sistlidne Juli uppskjutne delar af memorialet, angående förbudsbestämmelser å bränvin och sprit, jern, kläder, spelkort, krut, malm, porcelaine, salpeter och väfnader; i hvilka delar nämnde memorial, såsom numera icke påkallande åtgärd af Ståndet, lades till handlingarne. Prot.-utdrag den 2 Augusti i848. 613 S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-utskottets memorial N:o 32, med förslag till voterings-propositioner, i anledning af riks-ståndens olika beslut, i afseende på Konstitutions-utskottets memorial N:o 29. Voterings-propositioner na godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Banko-utskottets memorialer: N:o 94, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af nu gällande banko-reglemente. Bifölls; och N:o 95, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 78. Lades till handlingarne. Från Hederv.
September hällne Prorocoll. Sedan med anledning af den i Protokollet omförmälde votering, som uti afdelningen chlifwit anstäld deröfwer huruvida förenämnde motion borde am fes för en Privilegii fräga eller ej, och shwilken utfallit pä det sätt, att Afdelningen Pluralite ansett motionen icke innefatta egenskapen af Privilegii fräga , Utftottet blifwit tillfpordt huruwida det biföll desi afdelninqs i detta hänseende yttrade mening, och Utskottets Pluralite häruppå afgifwit ett jakande swar, gjorde Herr Bistoppen Doctor linMaäius följande strifteliga anförande till Protokollet: I anselmina af de åtskilliga Memorialer, som till Högs. StaksUlstottet inkommit, dels om BistopsSyfftsrnes indragning och dels om indragning pä obestund^tid af Bistopparnes innehafde Löner, lärer jag icke behöfwa att, för ett upplyst Samfund widlöftigr orda om wigten och angelägenheten af ett Ämbete, som med inrättningen af den Christna Kyrkan förbundit, allt ifrän Christenherens början, warit för denna Kyrka omisteligt, ett Ämbete, som igenom Sweriges Rikes grundlagar, kyrkostadgar och PresteStändekS wälfägne rättigheter alltid warit i wart Fädernesland befästadt. ^Dä Kyrkolagen älägger Bistovparne det dubbla Ämbetet att icke allenast wara Tillfynesman öfwer allt, hwad Religionens och Kyrkornes wärd angör, utan och Ephori öfwer Gymnasium och Scholarus i Stiften, oberäknad PresidisSyM" i Coust» stener Den 7 November48 r storierna; ar det i alla besia affeenden, som BistoppsSysilan för Rikets obehindrad Styre e mäste wara äfwenfä nödwändig, sota de ofri gr Civile och Militaire Chefsysilor uti ds dem liklhörige säistilda Ämbetobefattningar.
Oxe 100 ä 150 » Ost » 7 å 8 » Ko 75 i 90 » Kött » 3 å 5 » Bagge 20 i 70 » Fläsk » 5 ä 7 » Tacka med lam 10 i. 13 » Ull Landsh.-Emb. uti Christianstads lån und. ber. för åren 1856—1860. 2 o 10 Christianstads län. Stängsel. Hu hållnings-sällskap m. m. Jordbruksarbetare. På slättlandet har stängsel mycket börjat aftaga, ithy att vakt om kreaturen der kan åstadkommas, men i skogstrakter kan den icke undvaras och der förorsakar den skogsförödelse. Tillämpningen af nya stängselförfattningen har på flere ställen väckt belåtenhet, men man har också förnummit anmärkning, att en granne ofta tillskyndas vinst på den andres bekostnad, såsom då ägare af mindre hemman betungas lika med ägare af större, oell derigenom att den, som med åker, äng eller plantering möter skog, utmark eller beteshage, icke har stängsel-vitsord, hvadan han sjelf får hålla stängseln, då skogseller utmarksägaren finner, att grannen svårligen kan blifva i tillfälle att intaga kreatur, som åverka på dennes aflägsna ägor. Verksamhet och inflytande af: a) Hushållningssällskapet.
Skrifvelse, N.o 53. 81 de arrende-skyldigheter ordentligen fullgjort, hafva Rikets Ständer för deras del bifallit, att arrendatorn Lannge må på ytterligare 30 års tid, räknadt från midfaslan år 1846, undfå prolongation af dess innehafvande arrende af Lunda kronohemman, emot skyldighet, ej mindre att derför utgöra nu belöpande arrende-afgilt, 81 tunnor 16 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, än ock att fullgöra Öfriga genom nu gällande arrende-contract bestämda vilkor. Hvilket till svar å E. K. M:s Nådiga remiss Rikets Ständer få i underdånighet meddela, framhärdande &c. Stockholm den 5 Augusti 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Aug. i84o. Pieste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om anvisande af ett serskildt anslag till vatten-cornmunicat loner och andra allmänna arbeten år tSfo. (Stats-Utsk. Uti. Först. Stats-Utsk. N:o 242.) S. A. K.
Det är längesedan Slatsekonomerne ”hafva stadgat sina åsigter om företrädet af association fram”/o'r ett monopol för Staten; längesedan de praktiska männen ”och utmärkta financierer anvisat garantien för räntan såsom den ”enklaste utvägen att framkalla och betrygga kapitalerna utan att ”anlita Statens medel; men det har erfordrats åratal för att göra ”dessa idéer fruktbärande inom maktens områden och att besegra ”trångbröstade administrativa fördomar. Den seger, som friheten i industrien sålunda skördat, skall blifva af nytta för alla; ”ty den öppnar en ny tideräkning för våra allmänna arbeten. ”Administrationen och Statskassan, befriade från jernvägarne, ”skola kunna egna sin verksamhet och sina tillgångar åt andra ”arbeten, som, åtminstone för det närvande, äro mindre passande ”för industrien att sysselsätta sig med: vi åsyfta här stora jordbruksarbeten, sådana som ängsvattningar, utdikningar af sanka ”trakter, skogsplanteringar, så nyttiga och nödvändiga för flera delar ”af landet. Dessa nya arbeten fordra nu att studeras och Sta - 368 Den 21 December. ”tens ingeniörer äro ensamma i ständ att företaga och leda lill ”allmän nytta ett sådant företag”. Dessa åsigter, uttalade af en utaf Frankrikes största Statsekonomer Dupont, tror jag måhända mångå dela med mig. Hr Hjärne har sagt, att mitt förslag vore, pardonnez moi les tennes, eli procenteriförslag. Jag har likväl endast föreslagit, att dessa ofta omordade obligationer skulle draga en sådan ränta, • att de kunde al pari utvexlas på Londons börs. Denna ränta kan enl. min åsigt icke blifva högre än 4) proc., och jag frågar då: kan väl mitt förslag kallas ett procenteri-förslag? vore procenteriet i landet icke värre, tror jag, att få derigenom blifva olyckliga. Man har sagt, att vilkoren, hvarunder Staten vid den bestämda tiden egde att inlösa jernvägarne, skulle vara serdeles onereusa, Det torde likväl tillåtas mig att få fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att det af mig föreslagna sätt alt bestämma lösningssumman är antaget inom hela Europa; det vill med •andra ord säga att kapitalet motsvarar 20 års ränta.
Herr af karstin, ftaban, Oon än det ffnlle bifallas, atingen upläsmng ma äga rum, anhäller jag likwäl, at de anmärkningar, stin en del af Högloft. RidderstapetS och Adelns ledamöter lil äfwenkyrs ämnat göra mot mista stallen af UistotreiS krs» zsQ, malte komma under behörig pröfning. Hans IUxce 11 snes Herr Grcfwen och Landt, Marffalken. Höglost. Ztiddsrsk. per och Adeln torde Hära fwaradeo Nes och Ja. Friherre Hv^s, Uria lo Ii ens Lön. Jag tror, at en sak af denna wigk icke bör sä hastigt af» göras. BcskattniNgens re^srkition ar ct ibland de wigtigaste ämnen för wär öfwerläggning, och lag sku!< le för min.del anse stridande emouhwars mans lätt, ar någor Beslut fattades-, utan föregången granskning. Jag begär dcrume, at Betänkandet matte uplasas, och ar någon VviormZ om uplasninge!: ef mä äga rum. Herr ^/lalmstcölc!, 8 en) amin. Jag underställer ödmjukast, cm det kan wara ccmvensb er med Rldderskapeis och Adelns wärdighct, ar cr sä wigtigk och betndligc amne, som Bewillnittgen, hmilken rörer hela Riket, skulle kunna förbigås titan uplasgude och äellber stian. Jag, för min del, anhällcr pä det högsta, at Betänkandes mätte uplafaS. Grefwe kl amiIrnn, A 6 o! pIi I., u 6 v i A. Det är icke formeligt, ar bifalla ?roje6sr utan upläsning deraf. Herr 6ri^sn^vslät, ssaeok stlrie, begärde Votering. Manga hördes tala pä en gäng. Hans Hxcel Isnae Herr Grefwen och Landt - Marskalken.