Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare får jag i underdånighet föreslå, att nödiga medel mätte hos Rikets lnfanteri-gevär Ständer äskas till anskaffning af refflade Infanteri-gevär. I fråga om antalet deraf har af General-Fälttygmästaren blifvit föreslaget, att detta nu, likasom vid sistlidne Riksdagen, må bestämmas till 4,000 årligen eller inalles under åren 1861, 1862 och 1863 till 12,000 stycken; och dä reserv-gevärens påräknade antal ännu icke pä långt när är fyldt, samt den föreslagna års-tillverkningen erfordras för arbetets uppehållande vid gevärs-faktorierna, anser jag mig böra tillstyrka bifall till Gencral-Fälttygmästarens hemställan, och att alltså, med beräkning af 37 R:dr 50 öre för hvarje gevär, till berörda anskaffning mätte begäras ett extra anslag af 470,000 R:dr, att med en tredjedel ärligen under åren 1861, 1862 och 1863 utgå. Sedan de hufvudfästen, som försvara inloppen från sjösidan till Stockholm Fästmm och Carlskrona, nemligen Waxholms och Kungsholms fästningar, blifvit fullbordade, byggnaderna. samt befästningarna vid Carlsten och Slite jemväl afslutats, återstår för närvarande endast att taga i öfvervägande frågorna om befästningames fortsättande vid Carlsborg, för Carlskrona redd-försvar, i Stockholms skärgård/ samt vid Stockholm å landsidan. Härom har Chefen för Ingeniör-korpsen till Eders Kongl. Maj:t inkommit med förslag, innefattande de anslagsbclopp, som ansetts nödiga för att dessa befästnings-arbeten under åren 1861, 1862 och 1863 må kunna verksamt bedrifvas. 20 Bil. M 2 till Kongl. Mäj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1850. isin. Carlsborg.
Då det i allmänhet tillkommer magislralerne i Rikets städer alt besörja uppbörden af Kronans medel, eller de utskylder, som stadens innevånare skola erlägga, så anser jag, att Ständerne underkasta sig en öfverflödig möda, då de ingå i öfverläggning om sådane frågor som denna. Såväl uppbörden i Stockholm, som fattigvården är lill stadens omsorg öfverlemnad, och derföre skulle jag vilja tillstyrka, att R. o. Ad. icke måtte ingå i någon vidare pröfning häraf, helst, efter de underrättelser jag har, 2:ne Stånd redan afslagit den ifrågavar. punkten och frågan således är förfallen. Hr Ridd.secret. torde i detta hänseende lemna närmare upplysning. 132 Den 5 Februari e. m. lindert. Ridd.secret. tillkännagaf, att prot.utdr. i ämnet ankommit endast från BorgareSt., som afslagit nu ifrågavar. punkt af Statsoch Bevilln.Utskms betänk. Hr von Hartmansdorff: Om det förhåller sig så, som Frih. Palmstjerna uppgifvit och hvilket jag ingalunda betvifla!', att magistralerne skola sjelfva besörja uppbörden och bekosta hvad fattigförsörjningen angår, då borde Staten ifrån Stockholms stad återtaga de stämmoböter, som nu gå till de fattige. Men om Staten låter dessa böter gå till Stockholms stad, så synes det vara skäl att Jiellre använda dem till förmän för vissa tjenstemän, som hafva kronobefattningar om händer, än att lemna dem till fattigvården, hvilken åligger stadens innevånare. Man tager sig detta ämne så nära, derföre alt det är fråga om de fattige. Jag påstår tvertom, att det icke angår dem, utan Stockholms stads innevånare. Det angår hvar och en, som bor här i staden; det är således åt mig och alla, som här äro bosatta, åt hvilka man gifver skänken, ty innevånarne äro skyldige att försörja de fattige, på sätt Hr Westerstrand redan yttrat.
Återstår nu alt utreda, huruvida dessa föreskrifter äro, enligt den värde motionärens förmenande, så obillige, alt desamma höra förändras. Enligt 1 punkten af ofvan åberopade K. Förordn. af d. 13 Maj 1685 (eller kneklecontractet för Jönköpings och Kronobergs län) höra rotebönderne, till hus och hemvist för soldaterne, enhälligt hjelpas åt att uppbygga en stuga, liten lo och lada, med fä- och foderhus, samt upprödja eller afbryta honom a tunlands åker och en kåltäppa med en liten hage eller ängstycke till tu lass, ”vald af den gårdens ägor, sorn vid indelningen dertill förordnad eller utnämnd är.” Det torde härvid icke utan uppmärksamhet höra lomnäs, att, vid indelningsverkets upprättande, ej blott gårdarnes hemmantal, men i synnerhet hemmanens godhet blifvit tagna i betraktande vid valet af 1 H. 42 330 Den 20 Augusti. stamhemman, samt att den stamroten ålagda skyldighet att upplåta jord, mulbete och bränsle ät soldaten, alltså af roteringscommissionen tagits i öfvervägande på samma gång, som stamhemmanets andel i roten bestämdes. Häraf förklaras ock, att, vid eu del reg:ten, stamrotarne åtnjuta ingen ersättning för dessa förmåners utgörande ät soldaten, och att, vid de reg:ten, såsom vid Jönköpings och Kronobergs, der hjelpeller utrotarne planpenningar erlägga, denna ersättning utgöres af dessa sistnämnda lill ett visst och I i ka belopp (förr 1 daler s:mt, nu 10| kpr säd) utan afseende ä stamrotens ägande större eller mindre hemmantal. — Det är ett kändt och jemväl af motionären vitsordadt förhållande, att många soldater nu för tiden till sina torp innehafva och bruka vida betydligare arealer af åker och äng, än som i de ursprungliga knektecontracten varit bestämde.
inycket Iiittläst och passar för den inogiiare iiiigdonien. Ord till i~iigdoiiicii. : Elöredrag, hållna vid aiidoktsstuiider fiir altadeiiiiska medborgare af W. Rudilz. Pris 1 kr. Ofvanniirnnda. ord till niigdoineii äro iii först och fraiiist talade till (le stiideiiter, för Iivilka denna serie at ' föredrag blifvit anordnad. ' örfattareii liar därför, ined liansyil till denna iingcloins vana vid ett mera liirdt nttryckssat t, stiiiido~ii i. si t t ta1 aiivaiidt ternier, Iivillra torde förefalla, en icke akademiskt bildad iingcloni iibgot svirfattliga. n1e1l i öfrigt iiro clessa ord till iingdornen inycket enkla och dartill s % innerliga ocli öfvertygaiide, att ingen, som laser. denna kok inecl 1i; lgon grad af aiicllig vakenlie.t, böi. knnna iiiidgB a t t, daraf I; iii~ria sig Utm inston ' e vann t tilltalad. Författarens afsikt nied dessa föredrag tyckes ej SS mycket vara a t t utvidga de iingas kunskap i teologiska, iiinneil, so111 icke niem a t t gifva. lif i t oc !i väcka. karlek för de kristliga saniiiiigsr, soin de redan i barndonien - kaiiske blott motvilligt - utantill hafva iii1iii.t .. % ' Enligt förf; ittareiis egna ord vill ' deniia lilla bok ' D komrria soin en kiirlekens liiilsning äf veii till forna %liöisa.re s. Vi äro öIvnrtygade om, att denna halsning oaks&amp; med gliidje och tacksamhet blir niottagen af både unga och garrila, hvilka föl-ut nkgot kanna ' till, hvad professor Riidin har att bjuda på. ' Viickelseröster ur @ i d s ord.
R.dr 1,058: t oo4: 4o—• 5,692: 3 ■ —• 9,175: 16. — 3-749:, 586 Banco Utskottets Betänkanden. dra våningen raseras, och nya bjelkar hammarband och bräder-både för yttre och undre taken anskaffas och insättas. Att muren mot gårdssidan uppdrogs vida högre än först varit påtänkt, och hvarigenom erhållits Sex arbetsrum jemte åtskillige smärre Contoir i vindsvåningen, alla med rörade Cloissons. väggar afdelade. Att för erhållande af fritt tillträde, fran Torgsidan till uppgångstrappan i husets vestra ända, ;:ne nya murar, måst uppresas på nedra bottnen, ett större hvalf och en ny stärkring slas, samt förstufvan och vaktrummet förses med hvalf; hvilket allt, lika som 2:ne i andra våningen för mindre General-Cassan inrättade Eldfria hvalf, ej varit i förslaget beräknadt, men tillika med de åtskillige oförutsedde bristfälligheterne, så väl på tak som trossbottnar, medtagit en mängd byggnadsämnen och en myckenhet Dagsverken, för hvilka kostnaden icke kunnat förslagsvis beräknas, .Revisions Commissarien förmäler dessförutan, att för de å Stora Bancohuset, verkställde ganska betydliga, både utoch invändiga Reparationer, hvilka han till deras beskaffenhet utförligen beskrifvit, medtagit dryga kostnader både i dagsverken, materialier och mästare arbetslöner, hvartill ej uti ringa mått bidragit och medverkat, dels nödvändigheten att anskaffa, alla för Banquen erforderliga husgeråds och inventarie persedlar till ämne och sammansättning af möjligast bästa beskaffenhet och dels de hinder som genom Banquens oaf - Banco-TJtshottets Betänkanden. 587 brutet pågående Expedition blifvit lagde, för ett skyndsammare verkställande af nödige reparationer, hvilka af 6adan anledning sorn oftast måste verkställas på Helgedagar, samt om nätterne. Revisions
På balen var mycket varmt och mycket trångt och ovanligt godt om kavaljerer, hvarför också Thure, så snart första valsen var förbi, skyndade sig att bjuda upp en dam till kotiljongen. Han lät presentera sig för de vackraste och bäst klädda flickorna, men märkvärdigt nog svarade de allesammans, att de redan voro uppbjudna. Thure blef litet het om öronen; det skulle vara öfver all beskrifning förargligt, om han ej finge en rigtigt »stilig» dam till kotiljongen. Hans lynne började antaga en gråaktig färgton, som ännu mera ökades, då han fick se fröken Linder, som stod omgifven af en hel skara herrar, hvilka den ena efter den andra tecknade sitt namn på hennes program. »Nå, man får väl lof att bjuda upp henne till någon dans», tänkte Thure med storslagen nedlåtenhet. »Det skulle kanske se illa ut annars.» Han gick således fram till fröken Linder och anhöll vårdslöst om en française. Men till sin gränslösa förvåning fick han det svaret, att hon icke hade någon dans ledig. Han blef alldeles purpurröd i ansigtet, men i det samma varseblef han Elsa, som stod strax bredvid dem och skrattade bakom solfjädern, och då blef han lika blek, som han nyss varit röd. Han kände i detta ögonblick en aning om, att han hädanefter ej skulle komma att tillbedja qvinnorna, som han hittills gjort. Emellertid förgick aftonen under den lifligaste sinnesstämning. Polkor, valser och françaiser tumlade på hvarandra, det var knappast två minuters uppehåll mellan hvarje dans. Temperaturen var tropisk, ty det var en het sommarafton, och balen till trängsel besökt; luften tätnade mera och mera, och dansmusiken larmade deri som åskskrällar; pannorna lackade af stora svettdroppar, långa trasor af tyll och tarlatan slingrade sig kring kavaljerernas ben, mammor och pappor nickade fridfullt kring väggarna, och solfjädrar och näsdukar voro i en beständigt flägtande rörelse. Den lilla brunögda var alldeles purpurröd ända ned på halsen, och hon arbetade med sin solfjäder, så att de brända hårlockarne stodo rätt ut från hennes hufvud.
Att deraf skulle följa besparing, år icke nödvändigt; ty dess egentliga syfte år att förvandla Rikets krafter i fred till den högsta styrka i krig, och detta ändamål vinnes icke utan en fullständig upplösning på frågan i hela sin vidd. En vård Talare har ansett sig böra uppfordra mig att icke lättsinnigt behandla detta ämne. Jag hemställer till Talarens eget bedömande, huruvida ett förslag förtjenar att kallas lättsinnigt, som innebår en underdånig önskan, att Kongl. Maj:t täcktes föranstalta om en undersökning, som medförde detta iåmnes fullständiga utredande. På sådant sätt synes mig utredningen åtminstone icke böra bli låttsinnighetens verk. Den anhållan man framställt, att få veta hvem som kan bygga en kanonslup för 1000 Riksdaler Banco, saknar jag väl anledning att besvara; men bör dock upplysa, att en kanonslup kan byggas för 2 å 3,000 Riksdaler Banco, ehuru denna upplysning visserligen icke bringar ämnet till mera klarhet; hvilken endast i Utskottet kan och bör väntas. Likväl får jag tillägga, att en sådan utredning kan, når och hvar som helst åstundas, meddelas. Den 6 Mari ii. Af en värd Talare har jag erfarit det bedömande, att jag af nit blifvit förd på Minnet för min motion. Jag år skyldig Talaren all tacksägelse för hans tänkesätt, men bör förklara, att jag ensam svarar för min motion. Grefve Lowenhjelm, Carl Axel: Till de grundliga anföranden, hvilka af Herr af Borneman, Herr Nordenskjöld och Grefve Cronstedt blifvit upplåste rörande sjöfössvaret, är det ej behöfligt att något tillägga. Alldeles oberedd, hade jag trott att någon annan mera skicklig skulle upptaga frågan rörande landtförsvaret. Då detta ej skett, torde det tillåtas mig, att i detta afseende framställa några anmärkningar. Den värde rnotionairen Ilar yrkat 6000 mans nedsättning i nu varande styrka. Han grundar detta på den beräkning, att Arméen skulle bestå af 37,000 man. Måhända kan det tillåtas mig att häruti misstänka någon irring.
Domstolen öfverlemnade de juridiska målen, var, att desse äro af en annan natur än de ifrågavar:de besvärsmålen. I de förra förekommer nemi. endast enskilde personers rätt mot hvarandra, men i de sednare åter förekommer dessutom Statens rätt och anspråk på hvad för den är nyttigt. Sedan Högsta Domstolen inrättades, hafva besvärsmålens och öfrige regeringsärenders mängd så ökats, all det är omöjligt, att inom behörig lid på ett ställe afgöra dem. Della inses lätteligen endast man gör sig bekant med StatsDepart:ne, och ännu mer om man gör sig bekant med StatsRäds-protme. Deraf skall man finna, hvilken oerhörd massa af dessa mål nu mäste afgöras i StatsRådet. Det är omöjligt för Konungens Rådgifvare och framför allt Deparl:sCheferne, alt, så nedtyngde af arbete de äro, kunna utom de egentliga regeringsärenderna, medhinna de öfriga målen. Visserligen har man sagt, alt det vore en förminskning af Konungamakten, om afgörande! af dessa besvärsmål, hvilka nu tillkomma K. M., frånskiljdes konseljen eller K. M., men jag hemställer, huruvida man kan säga, att en auktoritets-makt förminskas derigenom, att man fråntager den en rättighet, sorn förlamar dess fria rörelse. Det är sannt, alt K. M. nu har rättighet att afgöra dessa ofta omnämnda besvärsmål, men om de förhindra Honom och dess Regering att fästa tillräcklig upmärksamhel på de egentligen riksvårdande ärendena, så kan man väl icke påstå, att bibehållandet hos Regeringen af dessa mål innebär en förstärkning af Konungamakten, då de, såsom jag visat, egentligen försvaga den. Det är således en skada för Regeringen, för folket, för Konungamakten, alt desse mål afgöras hos K. M. Det är äfven en skada för afgörandel af dessa mål, enär de ollast äro af mindre vigt än de egentliga regeringsärendena, ehuru de för den enskilde medborgaren äro af ganska stor betydelse.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., godkände R. o. Ad. de ifrågavrde formulärerne och beslöt, att desamma, jemte förordn.-förslaget, skulle till K. M. i underd:het öfverlemnas. Föredrogs ånyo så väl Bevilln.Utsk:ts d. 8:de och ll:te dennes bordlagde Mern. N:o 46, med förslag till de formulärer, som böra bifogas den af R. St:r vid inneVide riksdag beslutade nya bevilln.-stadga, som ock Högv. PresteSDts d. 10:de och ll:te dennes bordlagde prot.-utdr. N:o 488, med inbjudning till de öfriga RiksStm att biträda PresteSt:ts i frågan fattade beslut. Hr von Koch: Det hade varit ganska önskligt, om man kunnat bifalla PresteSt:ts inbjudning, ty det är otvifvelaktigt att det varit af stort statistiskt intresse att få en så beskaffad upställ ning för formulären, som Högv. Ståndet beslutat; men efter de ändringar, som blifvit gjorda uti det af komiterade uprättade förslag till ny bevilln.-stadga, saknas nödiga materialier för att, på sätt PresteSt:t beslutat, urskilja hvilka delar af inkomsten som utgå särskildt för kapital, rörelse och näring och för allmän och enskild tjenstebefattning. Jag måste således, i motsats mot PresteSt:t8 inbjudning, yrka en inskränkning i det förslag till formulär, som förekommer under N:o 7. Der är nemi. under rubriken »af bevilln.-beredningen» gjord den specifikation, som PresteSt:t föreslagit äfven i afs:de på rubriken »af taxeringskomitén.» Jag hemställer derföre, att, med afslag å PresteSt:ts inbjudning, R. o. Ad. täcktes besluta ändring af formuläret N:o 7 på det sätt, att de kolumner, som uptagas under rubriken »bevilln.-beredning» skola vara alldeles lika med dem, som stå under rubriken »taxeriugskomitén».
N:o 44, blifvit lagdt på bordet, men det vore angeläget, alt R. o. Ad. i afseende på denna inbjudning snart fattade sitt beslut, på det BancoUtsk. måtte komma i tillfälle att afgifva sammanjemkningsförslag i ämnet, R. o. Ad. måtte tillåta att berörde inbjudning finge uppföras främst å föredragningslistan för morgondagens plenum; hvilket bifölls. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 12 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 19 April 1845. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 3 prot.uldr. för d. 18 dennes e. m. Föredrogs å nyo Högv. PresteSt-.s i gårdagens förmiddagsple - 572 Den 19 April f. m. mim på bordet lagda pvot.ntdr. af d. 16 dennes, innehållande inbjudning lill Medstånden, alt förena sig i PresteSt:s, vid föredragning af BaucoUtsk:s utlåt. N:o 44, öfver de inom RiksSltn gjorde anmärkn:r vid betänk. N:o 29 med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse m. m., fattade beslut i afseende på 25 § litt. a)—f) af samma utlåt. H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, det han, i afseende på de ifrågavar. mom. a), b), c), d), e) och f) af 25 §, ansåg sig böra meddela den upplysning, alt 3 Stånd godkänt mom. a), endast med den förändring af BorgareSt., att ordet ”ordinarie” på första raden blifvit uteslutet, samt deremot mom. b), c), d) och e) blifvit oförändrade af 3 Stånd antagne, och för öfrigt, i fråga om mom. f) R. o. Ad. fattat beslut, som i flere afseenden voro öfverensstämmande med PresteShs.
Höghet prinsessan §0?l^l^ at förblif wa i orubbadt ätnjutan-e af ofwannämnde 8062 L:d., til dess hon erhåller nägon motsvarande erfattning för förlorade inkomster af Strftet (Quedlinburg» Efter Voterings-stdlarnes utdelande, äteruphämtande och öppnande, hafwa befunnits 80 Ja, och Den 24 Maks. 1037 och g8 Nej, sedan en VotcrmZs-sedel som war half inlagd llifwir cassergcl; och som Ja således wunnit, sa komma de 8,062 R.d., hwilka warit Hennes Kongl. Höghet Prinsessan SOl Hdl/v tillagde i ärlig ersättning för förlorade inkomster af Stifter Quedlinburg, ar ifrån ock med innewarande ars början uphöra och lil Stats-Werket indragas. Til Riksens Högloft. Stander får Skats-Utffottet detta förhållande wördsammeligen anmäla. Stockholm den 19 Mars igro. Pä Högloft. Ridderflapets Pä Högwördige Präoch Adelns Ledamöters ste-Sränders Ledamö» wägnar ters wägnar Claes ibleminZ. Ib. Weidman. Pä Wälloft. Borgare» Pä Hederwärda BonStandets Ledamöters de-Ständers Ledamö» wägnar ters wägnar Lcbmiilt. ^ob. Lricsson. frödelius. Wördsamt kvlemonal.
Ma MP e+- 03 B p CD P n Ma CD 03 o § CS. CO Ma •s rr, 05 gL M p co’ f*- M ■et o ! S-S?TWMO för gäst veri-, 1 och res skjut; vid periodens slut. under perioden. CO Pj Sj CD 0 gP CO pj CD CD c co. i d. pJ " P oq O 03 1 1 . poCJC} 7 !r:r; Allmänna landsvägar B:dr R:mt. SJÖFART och HANDEL. Fartyg och båtar begagnade Minut handlare. Gross handlare. idkande enligt § 3 qvinnor j med inbåde gross-mom. 1 af enligt 4 §j och utoch minutHandelsHandelslim dska handel, ordningen, ordningen, varor. med landt manna varor. till utrikes sjöfart. till inrikes sjöfart. med egna tillverkningar. Besätt ning. Besätt ning. Christianstads län. Tab. Bf:o 10 A. HEMMAN och JORDLÄGENHETER m. m. Hemman. Antal UppskattHemman och jordlägenheter af alla slag efter olika natur, enligt nya jordeboksordningen. Mantal. tö P-> & o pr » B o h( B. «rtcr1 P O af i B* g" 3 värde sista året. Oförmedladt. Förmedladt. r* s cr? 03 1 •3 cr? o <rtf? ¥ R:dr R:mt. Krono-egendomar. Under allmän disposition. Tf 309 N 752 741 Verk och inrättningar — -—- 53 Skatte-egemlomar. Tabb. Tomter, jordar oell lägenheter af alla slag i hvarje stad. Tomter. Jordar. Uppskattningsvärde sista året. R:dr R:mt. Antal CD >'• ö CT5 C* CD GG s ° p CO? 3 Hemmantal. bebyggde. obebyggde. Hus och tomter. Jordar. Summa uppskattningsvärde. Tunnlar) d. Fastställda skiften. Arfvoden Hela beAr. Sökta Skiftade mantal.
Dock hemställes detta vördsammeligen till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning. Stockholm den 5 December i8a3. 2^6, Ankom d, 7 Dec, 1823, Betänkande öjver Herr Rosenblads, Bernhard, Motion angäende ändring i 9 Cap. 2 §. Handels Balken* Högloft, Ridderskapet och Adeln hav, under den 29 nästlidne JXovember, till 72 Lagutskottets Betänkande». LagTJtskottets Åtgärd remitterat ett af Herr Rosenblad 1 Bernhard, ingifvet Memorial, deruti, med hemtad anledning deraf, att Herrar Stråhles och Lagerhjtitus Motioner om den ändring i Q Cap. 2 §. HandelsBalken, att hädanefter all liqvid om skuldförbindelser i Svenska Bancosedlar skulle ske efter Cours, blifvit afslagne, och att Riksens Ständer vid innevarande Riksmöte för godt funnit besluta, att icke för det närvarande återsätta Banken i den ställning, att dess utgifne sedlar, hvilka utgöra Rikets lagligen gångbara mynt, kunna återfå ett fast värde och derigenom åter blifva en säker norm för enskilde liqvider, föreslås en förändring uti 9 Cap. 2 §.
Hjerta öm fortsatt understöd för Södertelje Canal-Bolag gjordt anförande af följande innehåll: ”Ifrån detta Riksmötets början har jag förväntat att någon Ledamot af, detta Upplysta Samfund skulle söka ådraga Södertelje Canal Verk den Uppmärksamhet och det behjertande af Riksens Ständer, sorn det i mångas och mih öfvertygelse förtjenar. Jag har till denna hain förväntan ägt skälig anledning af fleras yttrade tänkesätt om nyttan af denna Canal och med mig deltagande öfvertygelse - 836 Den 7 Julié tygelse att Canal-arbetets fortsättande till fullbordan , svårligen, om icke omöjeligen vinnes utan biträden af Rikets Allmänna medel, och med denna öfvertygelse företager jag nu ett försök att korteligen afmåla Canal-Verkets iråkade bekymmerfulla belägenhet och genom Historiska Facta bevisa anledningen dertill. Arén 1802 och 3 uppgjordes planen och Jcostnads-förslaget till ifrågavarande Canal, hvars utförande öfverlemnades ett enskildt Bolag med år 1806 utfärdadt privilegium, hvilket till planens verkställande försäkrar Bolaget att årligen få till arbetets bedrifvande begagna till och med 800 mans commendering af Kronans manskap, att få på Kronans skogar hugga erforderligt virke af ek för den blifvande Slussen sapit Vindbryggan, och kostnadsfritt bekomma 1 5 0 centner krut. På dessa försäkringar , antecknade sig snart 1200 deltagande, hvarje Actie till 100 R:dr, grundadt på då uppgjorda kostnads-förslag till 120,000 R:dr. Uti Augusti månad bemälte år organiserades Canal-Verket och sedan vidtogos alla anstalter att kraftfullt till planmässig fortkomst befordra arbetet påföljande år. Ar 1807 beviljades fulltalig arbets-commenderlng , hvars både håg och förmåga ej längre än till medlet af Augusti fick begagnas, då utom l2ö mans qvarstadnande, de öfriga afmarcherade, och ersattes af 676 Franska Krigsfångar, hvilkas ovana, håg, och oförmögenhet vid sådan sysselsättning snart öfvertvgade om den ringa framgång arbetet åf deras biträda hade att förvänta.
Allt hvad som till fullständighet i dessa ömsesidiga fordringar, kan, medelst nödiga anslags beviljande, lända, det böra Rikets Ständer, efter pröfning af landets tillgångar, beredvilligt åt de Medicinska undervisningsanstalterna förunna. Men någon rubbning af de respektiva läroanstalternas stadgade rättigheter synes ej häraf föranledas. Läroverken samverka nu till ett gemensamt mål: den svenska läkarebildningen. Denna samverkan synes, såsom nyss är antydt, lemna de mest nöjaktiga och för dessa institutioners värde talande resultat. Jag har ej blifvit bringad från min öfvertygelse om gagneligheten för den unga läkaren af hans vistande, någon del af sin studiitid, vid ett universitet, der, genom umgänge med studerande af jemväl andra studiifack och under åhörande af en och annan bland de utmärktaste lärare, tillhörande öfrige Fakulteter, han måste vinna i mångsidig bildning, till gagn och icke till mehn för hans hufvudsakliga vetenskapssyfte, enär erfarenheten på det mest hedrande sätt tillräckligen ådagalagt verkställbarheten af en sådan, hos samma individer, tillhörande vår högt aktade läkarekorps, lyckligen förenad grundlighet och flersidighet. Den med hvarje år ökade snabbheten af våra kommunikationer underlättar ock, medelst tids och kostnadsbesparing, i väsendtlig mån de resor, som af nu stadgade lärokursers fördelning föranledas. 22 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande Pi:o 94. Af ofvan antydda förhållanden föres jag till den åsigt, som jag äfven trott mig härmed vördsamt böra utsäga, att de i detta ämne afgifna motioner synas mig för närvarande icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.»