Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
F öredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 22 oell 50 sisllidne Juni på bordet lagda Betänkande N o 4 7, i anledning af väckt motion om utfärdande af förbud emot Eig-jagt under tio års lid. S. 1). Föredrogs ånyo oell bifölls Stats-Utskottets den 27 oell 50 sisllidne Juni på bordet lagda Utlåtande N.o 4 22, i anledning a! Kongl. Majds nådiga Proposition angående Jemtlands Rolerings-kassas befrielse från allt bidrag lill anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Jemtlands Iläsljägare-korps. S. I). Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 30 sisllidne Juni bordlagda Betänkande N:o 52, i anledning af väckta förslag om meddelande af föreskrift derom, alt Arfskiften skola tili förvar vid Domstol ingifva*. S. D. Föredrogos oell biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets den 50 sistl. J im bordlagda Betänkanden: N:o 19, i anledning af väckt motion om medgifvande af rättighet för församling i regait pastorat att till komminislratur kalla fjerde prof-predikant; N:o 20, i anledning af väckta motioner oui utfärdande af ett alimänt vitesförbud till ägors fredande mot åverkan och annat intrång; N:o 2 f, i anledning af väckt motion 0111 meddelande af föreskrift rörande sältet för vissa så kallade Sockenoch Paslorals-Adjunktcrs tillsättande, deras rättigheter m. m.; N:o 22, i anledning af väckt motion om eli tillägg tili 4 kap. 1 § eller 25 kap. 14 § Byggninga-Balkcn med föreskrift angående skyldighet, att underhålla väg, som leder till afsides belägen kyrka. S. D.
Föredrogs Preste-Ståndets ProtocollsUtdrag, af d. 30 sisth April, innefattande Preste-Ståndets beslut, att, anmoda Constitutions-Utskottet, att, så fort sig göra låter, till Riks-Stånden inkomma med uppgift på de af samtlige RiksStånden, vid denna Riksdag, antagne förändringar uti Rikets Grundlagar; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med PrästeStåndet förena; och som Ridderskapet och Adeln nu mera afgjort alla de, sedan sista Riksdag hvilande Grundlagsändringsförslag, fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att uti PresteStåndets nyssnämnde beslut instämma. S, D. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets sedan 1817 och 1818 arens Riksdag hvilande samt den 3 sisth April på bordet lagde förslag till ändring uti nedannämnde §. £. af Riksdagsordningen, i afseende å en förbättrad National Representation för de frenne Ofrälse Stånden; fann Rid - Trot. Utdr. d. 5 Maj 1823. derskapet och Adeln för godt antaga de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 11, 13, 6 och 7 puncterne af 14, sista punc ten af 17, sista puncten af 19 samt förra och sednare puncterne af 22 §. §. hvaremot Utskottets förslag till förändrad Redaction af ij §. utaf Ridderskapet och Adeln ogillades. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt d. 30 sisth April e. m. på bordet lagde Utlåtanden: från StatsUtskottet Af d. 26 sisth April: N:o 126 I anledning af väckt fråga, om in. köp af CancellieRådet Schoerbings Afhandling om det rätta Skogshushåliningssättet.
Stånds majoritet, som här menas, nog sans och förstånd, då det ratt Den 17 Maj. tänker på saken, att följa lagen och göra hvad den bjuder. Sedan jag nu yttrat mig öfver andra delen af frågan, får jag öfvergå till en tredje del och afstyrker då allt bifall till inbjudningen, den jag anser formvidrig, så tillvida, att den söker inleda Ståndet alt besluta om en sak, som så länge varit afgjord, alt voter:s-propos:na öfver de olika besluten blifvit af 3:ne Stånd godkända. Jag yrkar således att inbjudningen måtte afslås. Hr von Hohenhausen: I anledn. af den siste talarens yttrande, först i afseende på formfrågan, så får jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att då han sagt alt grundlagen ej talar om inbjudningar, måste, enligt min tanke, sådana hänföras till den art af mål, som inom enskildta Utsk. och genom enskildta beslut inom Stånden väckas och hvaröfver Stånden sedermera särskildt besluta, hvadan jag tror, att formen ingalunda hindrar R. o. Ad. att uppskjuta med afgöraodet af ifrågavar. inbjudning. Hvad den andra frågan vidkommer, nemi. om hvad som är rätt och behöflig!, så är min öfvertygelse densamma som Frihtns i afseende på grundlagens tolkning i detta fall; men då Frihm icke lärer hafva undgått alt läsa betänk, och sett att en reservation dervid (innes, får väl Frihm medgifva, alt under den förutsättning att alla vilja uppfylla grundlagens föreskrifter, kunna åsigterna derom vara olika; ty eljest hade icke Frih. Cederslröms reservation funnits vidfogad Utsk:s betänk., om han ej sett saken annorlunda än Frih. Hamilton, och likväl anser sig reservanten hafva följt grundlagen. I afseende på sjelfva hufvudfrågan eller om inbjudningens antagande eller förkastande, så vill jag ej yttra mig derom, då jag begärt propos. på densammas ytterligare bordläggning. Hr Frih. o. Landtm, ankom och emoltog klubban. Hr von Hartmansdorff: Man har gjort invändnin gar emot denna inbjudnings förlängda hvilande.
Då man här så mycket talat om den stora orättvisa, som skulle tillskyndas Christianstad, om punkten bilölles, får jag förklara, att jag för min del ej kan inse, att Christianstad lider orättvisa, derföre att Malmö får behålla det högre läroverk staden redan eger. Hr Mannerskantz: Här har blifvit sagdt, att det icke funnits ett högre läroverk i Christianstad, utan att ett sådant törst nu skulle genom bifall till K. M:s förslag inrättas. Det må vara, att stadens nuv:de skola icke enl. statuterna varit en högre lärdomsskola; men detta oaktadt har der bibringats lärjungarna en undervisning, fullt motsvarande den, som i andra lärdoms-skolor inhemtas. Jag anser äfven, att det betydde mindre, om i denna skola ett större eller mindre antal lärare anställdes, och om den kallades högre eller lägre läroverk, endast lärjungarna derstädes fortfarande finge en sådan bildning, att de kunde derifrån afgå direkte till Akademien. Skulle detta icke låta sig göra med det antal lärare jag föreslagit, vill jag icke envist vidblifva mitt förslag, utan anser mig i sådant fall böra förena mig med Gr. Sparre. Gr. Sparre: Anledmn dertill, att jag talat om orättvisa, är den, att samma ord blifvit begagnadt af en talare före mig. Jag kan icke heller frångå den af mig här yttrade åsigt, att då Utsk. föreslår ett högre läroverk i Malmö, som ligger så nära Lund, men icke tillstyrker ett sådant åt Christianstad, som är derifrån långt aflägset, så begår Utsk. eu orättvisa emot den sistnämnda staden. Det är icke blott staden, utan den kringliggande trakten, som bör afses, och således kan det för dem, som bo i trakten kring Lund och Malmö, vara likgiltigt, om de sända sina barn i skola uti den ena eller andra staden, under det att de, som bo kring Christianstad, icke utan kännbar olägenhet kunna skicka sina barn ända till Lund eller Malmö. Då Hr Mannerskantz numera förenat sig i det af mig förut framställda förslaget, så hemställer jag, huruvida icke Gr.
Sedan Stats-Utskottet, uti afgifna Betänkanden N:s sos, 209 och 306, utlåtit sig öfver de de - lar af Kongl. Maj;t», den 16 Januacii 1829, af - Statssamt Oee.-UtsK. Uti. N:o ii5. låtna Nådiga Proposition, rörande allmänna Magazins-Verket, som anga, dels förvaltningen under den förflutna tiden, Creditivrnedlens disposition §r 1826 derunder jemväl inbegripen, dels grunderna för afskrifningars meddelande och dels dispositionen af f. d. Magazins-Inrättningens öfverflödiga Hus och Byggnader, återstå nu till besvarande endast 2:ne af de i högstberörde Proposition vidrörda ämnen, nemligen frågan om Creditivs anvisande, för att, i händelse af missväxt, användas till nödställde orters understöd, samt angående uppbörden och förvaltningen hädanefter af Kronans Spannmålsräntor, Då i förra frågan serskildt yttrande blifvit af Stats-, Bancooch Oeconomie-Utskotten, under den 9 innevarande månad, (N:o 113), afgifvet, utgör det senare ämnet, eller uppbörden och förvaltningen af Kronans Spannmålsräntor, föremål för detta Statsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Utlåtande. Ehuru högstberörde Nådiga Proposition finnes införd uti lia Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid denna Riksdag, N:o 46, hafva Utskotten dock ansett nödigt att här intaga den del af samma Proposition, som rörer ifrågasatta reglering. ’’Transumt af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning m. m., af den 16 Januarii 1829.' ”Kongl. Maj:t får slutligen fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på åtskilliga omständigheter 3o Statssamt Oec.-UtsJt. ZJtl.
Då det icke heller torde vara rättvist eller lända till Post-verkets verkliga fördel att, för ofrankerade bref, stadga högre lösen, än sorn motsvarar det å hvarje bref belöpande porto, tillstyrker Utskottet vidare det beslut: 3:o att bref, som inläggas i de breflådor, hvilka, efter General-PostStyrelsens föranstaltande, anbringas vid Post-anstalter, äfvensom å andra ställen der Posterne färdas förbi, Samt i Diligenser och Ångbåtar, böra vara försedde med frimärken, motsvarande portot efter brefvets vigt; skolande adressaten i annat fall erlägga portot, såvida han vill brefvet emottaga. Bevillnings-Ulskotlets Utlåtande, N:o 20. 1 öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, hemställer Utskottet, 4:o alt frimärken skola, på sätt General-Post-Styrelsen derom förordnar, från Post-verket ullemnas; äfvensom att 2 procent af hvad genom dylika märkens försäljning inflyter, må användas till ersättning dels till de personer, åt hvilka nämnde försäljning kan varda uppdragen, dels åt den eller dem vid Post-verkét, som få vidkännas besväret med och ansvaret för frimärkenas emottagande, vårdande och redovisande: samt 5:o att Post-kartorna skola upptaga endast antalet af afgående orekommenderade bref, men icke adressaternes namn, såvida icke detta sednare särskildt äskas af bref-afsändarne, som då derföre böra erlägga en särskild afgift, bvars belopp må af Kongl. Maj:t bestämmas. Af de skäl, som uti Herr Grefve
B:co-Utskottets af samtlige RiksStånden bifallha Betänkande, JN:o i.) Banco-Utskottet åligger alt skyndsamligen till Rikets Ständers kännedom ineddela den Berättelse, rörande Banco-Verkets tillstånd, och de vid Öfver-Slyrelsen förekonine hufvudsakligare ärenden, efter senast föregången grahskning» genom Banco-Utskott eller Revisorer, som Banco-Fullmägtige till Utskottet afgifva, äfvensom de vidare upplysningar, hvilka kunna finnas erforderlige, för att lemna Rikets Ständer en fullständig och tydlig öfversigt af Bankens ställning vid Riksdagens början» (Stödjer sig på § a i hu varande Instrnction» och den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag godkända åtgärd, att lill deras kännedom meddela Baneo-Fuilmäguges Berättelse m. m.) i. '3, Vid Banco - Utskottets öfverläggning»!*, så väl angående ändiing i redan gjorda Författningar, som nya Författningars föreslående, åligger det Utskottet att i det nogaste följa Banco-Inrättningens liufvud-grunder, ursprungligen intagna i Rikets Ständers Beslut och Förordning om Banken, af den 22 Banco-Ulshto Memorial, Nto i34. *5 inkomma samt yttra sig, huruvida Utskottet anser, att Fullmäktige höra för dessa delar al förvaltningen tillerkännas decharge, eller om någon anmärkning af den beskaffenhet förekommer, att Utskottet funnit åtal i anledning deraf böra i laga ordning göras. Och skall i öfrigt Berättelse om de afgående Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela, jemlikt Riksdags-Ordningens Ba §, från Utskottet afgifVas, så tidigt under Riksdagen, att Rikets Ständer må ega rådrum till nytt vals anställande, jemlikt 66 och de valda Fullmägtige sin befattning tillträda medan Rikets Ständer ännu äro församlade.
Minskning å det under året utmyntade Silfver, i jemförelse till dess i Räkenskaperne förut upptagna värde • 2,918. 43. 7* Utgift som omedelbart drabbat Capitalet: Betalning utöfver 128 skill, för till Banken under äret lefvereradtSilfver 87,032:: f\ 1.. 7. Capital -nedsättning af tillfällig egenskap: ct] Genom beslutad aflönag utur lin fm dColumnen, af Inventarie-värdet å de Pappers-sorter sorn begagnas endast för Bankens eget behof 10,466:: 5) Genom fö ränd r ingar n e med de till årets slut beräknade llän tefordringar och Ränteskulder r ,772:- 61 10. 12,238: 6. IO. !• 336,94g: 1. 9. Balance från år i83o. Bankens Tillgångar utöfver dess Skulder vid i83i års början , — .. Bankens Inkomster och förhöjningar å dess Capital under loppet af år i83i, nemligen: Bänte-Inkomster af årets Lånrörelse 692 ,849: 3a. 2. CapitalVinster, sorn contant ingått 16,846: 23. 6. ■Capital-Tillvext, genom beräkningssättet för under året utgångna Fastighets-Lån mot återbetalning i Silfver 24,138: 33. Utaf Ilöglofl. Ridderskapets och Adelns vid sisla Riksdag valde Fullmäktige i Banken, hafva tvenne frånträdt denna befattning, nemligen Herr Stats-Secreteraren för Ecclesiastik-Ärenderne Aug. von Hartmansdorff den 28 April 1831, i följd af dess till nämnde Embete vunne befordran, och Herr öfverste-Lieutenanten Gustaf Hjerta, som den 19 Julii 1802 afsagt sig Fullmägtigskapet; och hafva de utsedde Suppleanterne Herr Kammarherren B. Rosenblad och Herr Canzli-Rådet B. Hegardt i stället såsom Full ruag tige uti Banco-Styrelsen inträdt.
J a g vill förtillika minnas, att det ej är Tolstoi, utan en förderfvad brottsling, som tager äktenskapets vrångbild för ett verkligt äktenskap och därför kastar sig öfver detta. En sådan människa, som vämjes vid sig själf, utan att dock känna verklig ånger, följer här en vana, lika gammal som synden på jorden. H a n söker undkomma domen genom att kasta skulden på Gud och på medmänniskor. Här kastar sig brottslingen öfver det af Gud instiftade äktenskapet, låtsande sig tro, att detta är samma sak som den vrångbild däraf, hvilken han känner. Tolstoi skulle ej vara den djupsinnige författare, som han är, om han kunde förbise det faktum, att ett ungdomslif, sådant som det blifvit skildradt i Kreuzer-Sonaten, har följder för hela lifvet, om ej i annat så i pinande minnen, sedan en omvändelse egt rum. Här låter han ynglingen och den unga kvinnan fortfarande lefva i synd, och som närmaste följden af ett dylikt lif blir deras syn på hela lifvet förvänd. E t t förnedrande lif skapar hos människan idel låga tankar och orena bilder och kommer henne att i allt, som hon uppfattar, taga vrångbilden för idéen och den rätta verkligheten, synnerligast som detta hjälper dem till att en smula skyla sin uselhet. Kanske tager denne Posdnyschew verkligen sitt och hustruns samlif för detsamma, som det af Gud stiftade och af Kristus helgade äktenskapet, kanske icke, men i hvarje fall kan en sådan som han ej framställa någon annan utväg for människorna att komma ur smutsen än munkoch nunnelif och därmed hela släktets utdöende såsom lifsidealet. Det är ju en fullständigt andelös människa, som förf. låter tala så bakvändt, som han måste. Det är de båda makarnes ungdomslif vi måste betrakta, blottadt som det är på allt söka att gifva skäl för denna min åsikt. Hvad är det väl för en man, som förf. andligt innehåll före äktenskapet och som här framställt för oss?
— Jag väntar att få se en stjärna falla. Jag skulle önska något. — Har ni inte allt, ni kan önska? — Det trodde jag åtminstone. — Å, Herre Gud, hvem har väl det! Till och med ni har bestämdt något att önska, om ni tänker efter. Ville hon ge honom ett tillfälle? Han trodde det en sekund, men så märkte han, hur frånvarande hennes blick var, hur den alltjämt sväfvade bort mot horisonten. — Ska’ vi inte tala om för hvarandra, hvad vi önska, fröken Signe, så att vi hinna formulera våra önskningar, innan stjärnan faller. Om man inte passar på, är det kanske för sent. — Det behöfver jag inte göra; jag tänker inte på något annat natt och dag, och kanske det inte slår in, om man talar om det, och mitt måste slå in, fast det låter så otroligt ... Hon sträckte ut båda armarne, som om hon velat famna någon. — Jag vet inte, hvad jag skall svara på den saken; jag har aldrig önskat något så intensivt, så varmt, som det jag önskar nu, sade han med låg röst. Hittills har min goda vilja hjälpt mig fram till det jag eftersträfvat, men i den här saken måste jag lita på blida stjärnor. — Ja, det är samma förhållande med mig, fast jag tror på viljan, å ni vet inte, hur jag kan vilja! Hennes ögon blixtrade till under den röda sjömanshufvan, hon knöt sin lilla barnhand hårdt och det kom ett energiskt drag kring läpparne. Han, med sina skarpa ögon, såg henne tydligt i den matta belysningen; själf satt han i skuggan, tillbakalutad mot klippan med båda armarne under nacken. — Nå? — Ja, ni har nog anat, hvad det är; det har jag märkt, när vi talats vid den här tiden. Det är — det är så besynnerligt att börja — det låter så dumt — Å nej — vi kanske ... Han lutade sig ifrigt fram. — Nå ja — ni vet ju, att jag sjunger. Det kom så oväntadt, så hastigt, var så helt annat än det han tänkte på, att han ryckte till. Hon missförstod hans rörelse.
Stander afgifne Nådiga Proposition af den i8:de sistledne April, angående bestämmandet af wilroren och afgifterne för Bran' wins-tillwäckning, samt answaret för Bränwinsoch andra starka dryckers omättliga bruk, samt alla de af Rftsrns Högloft. Stander till Utffottets pröfning remitterade färffilde Memorialer, ej luindtt an de till Utffottet af åtskilligt desi Ledamöter ingisne ffriftelige anföranden och mundtelige andragander, af hwilka de fläste arv sammanstämmande deri/ att >8lo ars Bränwinsförfattning genom sina brister gifwit anledning tiel sedernas förderf och till sa vfwerdrifna speculaticner, att Rikets Inbyggare dcriMvm ffola blifwit blottställde för wadan af bri - Den 2§ Maji. 22Z stande Spanmäls-tillgångar, men derutinnan ifrån hwarannan avvikande, att den ena delen anser förebyggandet af nu widkände olägenheter endast kunna winnås genom en inffränkande Författning sadan, som den ar 1800 utgifna; den andra ater att den i l8to ars Beänwins författning stadgade näringsfrihets principe kunde med nödige Modifikationer bibehållas. Utffottet tror, att de öfwerklagäde olägenheter och missbruk icke inträffat, om ej a dcN tid da fri Bränwinsbränning dies tilläten, denna industrigren warit den enda, fini pa en gang blef fullkomligt fri, under det nästan aila andra källor lill winst wörö för omtankan tillstängde, antingen af Författningar eiler af tillfällige hinder för Rikets ehporthandel; VM ej wid en bewiljad större frihet att tillWerka och försälja Bränwm inan försummat taga strangäre Matt
För att härom öfvertygas behöfver man blott påminna sig, stt om en Grefve Brahe oekså har flere söner, 55o Den 5 Martu, kan dork ej mera ån ett Hufvudmanskap af en Grefve Brahe, på Svenska Riddarhuset utöfva®, då deremot en Gretve Lagerbring, om han 6fverlefvat denna Riksdag och hans helsa tillåtit honora att sjelf taga såte för Greflig» Ätten Lagerbring, kunnat derjemte utfärda Fullmagter för Irenne andra Ätter, nemligen FriherreÅtten Lagerbring, CommendeursAtten Lagerbring och Adeliga Attén Lagerbring; det vill såga, Btt en och samina Adelsman har kunnat utöfva fyrafaldig representations-rått. Jag har mig icke bekant huruvida Herr Grefve af Ugglas begagnat sig af en så beskaffad rätt; men den han, i följe af detta missbruk, kunde utöfva att sjelf taga säte för sin Grefliga Att, och tillika, i egenskap af förmyndare för sina söner, utfärda fullmagten för Irenne andre Ätter af Ugglas, kan aldrig förenas med något rättsbegrepp. Och till undanrödjande af sådane missbruk, föreslår jag, att nya RiddarhusOrdningen må innehålla följande stadgande: ”Sammanträffa flere huvudmannaskap hos en och samma person, må han dock icke mera än ett sjelf utöfva: och ligge hans söners Representations-rätt nere, intill dess de uppnå aldren att densamma sjelfve utöfva.” 5) Att det emot all moralitet stridande bud, som nu varande Riddarhusordning gifver, och som försätter en blott anklagad person i lika predikament med en för brott lagligen dömd, må alldeles afskaffas; samt att der ordet Den o Martil, 3si nesligt brott nyttjas, tillika må bestämmas, hvad med ordet nesligt rätteligen iörstås, N:o iJ. Herr Tham, JVollrath:
Motionärerne hafva i sådant afseende sammanstämmande, ehuru med obetydliga skiljaktigheter i de begagnade ordalagen, föreslagit: att skogshushållningsläran må vid landtbruksläroverkén fullständigt föredragas, samt, så vidt möjligt är, praktiskt tillämpas, på det sätt, som för hvarje ort kan finnas tjenligast; att nya landtbruksläroverk ej må anläggas annat än der tillräcklig skog finnes för meddelande af fullständig praktisk undervisning i rationel skogsskötsel; samt att vid de redan befintliga landtbruksläroverk, hvilka sakna skog, kronoparker eller allmänningar må till undervisningen anslås, eller anvisas, för så vidt sådana parker eller allmänningar finnas i läroverkens granskap. Särskildt Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. 60 Särskildt har Johan Persson med afseende å Ultuna landtbruksinstitut, hvilket har på arrende åt sig upplåten den så kallade lilla Djurgårdsparken om allenast 100 tunnland, men för öfrigt alldeles saknar skog, hemställt, om icke kronoparkerna Åsen och Stora Sunnersta park, hvilka vore alldeles invid Institutets egor belägna, kunde, åtminstone på arrende, till Institutet öfverlemnäs. Af Kongl, reglementet för de lägre landtbruksskolorna i riket den 14 Januari 1851 inhemtas, hurusom redan vid organisationen af dessa läroverk Yar afsedt, att undervisning i de enklare delarne af skogshushållningsläran derstädes skulle meddelas.
Hemmansbrukarens interesse * kanske icke alltid så skyddadt och bevakadt, sorn man bordt förvänta, liar under sistförflutna åren ofta måst gifva vika för mägtigare interessen, och följden deraf blifvit den, att hemmansägaren måst emottaga partiella tyngder till allmän nytta, men enskild förlust, uppgående, sammanlagda, kanske till BevillningertS belopp, utan att lik/äl dervid fästes någon allmännare uppmärksamhet. Med förbigående af Extra Roteringsskyldigheten , sorn i sin tillämpning blef mera betungande, än vid dess åtagande var beräknadt, vill jag blott nämna några af de partiella tyngder jordbruket sednare åren måst vidkännas. Vid 3812 års Riksdag bevilij ides den förut, både vid och imellan Riksdagar, lika ofta jsrojecterade som afslagna passevolanee-inrättningen för Soldatens underhållande på möten m. m. som, beräknad till 8 R:d. B :co af hvarje Soldatrote, i år utgår af landet med pärmare 200,000 än 100,000 R:d. till en behållning för Kronan, men ren förlust för Rotarne, då nu inga möten existera, och, i förra förhållandet, Rotarjia för i år icke haft någon slags utgift af sådan anledning. Vidare har den nu ålagda förbindelsen, till Saltpeters anskaffande - va. Iben 7 juhf. ni - tande in natuia, sorn efter äldre Författningarnas föreskrift var en för hemmanen, mindre betydlig skyldighet, de tVänr.e sistä åren föranledt till én årlig afgift af omkring 100,000 R:d. af hemmanen 1 Riket. Vid inquarteringar af tågande troppar som i afe seende på Canalarbeten riu oftare inträffa* betalas kostnaderna vanligen icke till deras fulla belopp, och, då ersättningen för hvad sorn brister antingen måste beredas genom provinciellä bidrag, eller då förlusten icke ersättesblifvit för de inquarteringsskyldigas egen rakning, stadnar, i båda fallen, eri betydligare kostnad ari man skulle konna förmoda, hemmnasbrukarna i Riket till last.