Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Köustitutions-utsk-ottet bar tagit den uppgifna anmärkningsanlédnin» gen under noggrannt öfvervägande; och ehuruväl, genom öfvertagande af de intecknade fordringäi ne, vid'liq viden om köpeskillingen för ifrågavarande, på Kongl. Majrls och kronans vägnar inköpta,. egendomar, ur formel synpunkt en skuld kan sägas hafva blifvit staten tillskyndad , och Slats-utskottet på sådan grund ina hafva egt anledning till sin anmärkning; dock, sorn förbudet 1 76 § Reg. formen att Riket med ny gäld, utan Rikets Ständers samtycke, belasta, v.äl icke kan sträckås derhän, att Styrelsen derigenom blelve förhindrad att, då densamma eljest vöre berättigad alt för vederbörligen erkända statsändamål inköpa fastighet eller andra föremål, afslutasådan handel blött derföre, att någon intecknad skuld1 vid’ liqviden af köpeskillingen derigenom kommu ali för någon tid öfvergå på staten, om också tillfället att på ett fördelaktigt sätt vinna samma ändamål sålunda ginge förloradt; fördenskull, och då frågan således rätteligen blir, huruvida tillfyllestgörande skäl funnits för tillstyrkandet att, vid den tid det skett, inköpa de f. d. Owens-xii egendomarne för myntoch kontroll verkets behof', och de af Cliefen för Finans-departementet i detta afseende anförda grunder icke lemna anledning till klander för något förbiseende af Rikets sannskyldiga nytta, Bih. till IL St, Proc. 1S47, * 1818, 3 Sami. 3 11 af t. 2. (J Konstitutions-Utskis Memorial, N:o 3. tinner Konstitutions-utskottet den af Stats-utskottet anmälda anmärkningen angående ifrågavarande ärende böra. förfalla: Hvilket sitt beslut Konstitutions-utskottet får Rikets Höglofl. Ständer härigenom, vördsamt meddela.. Stockholm;, den 3 Mars 1848..
Carl Anders Larsson har på ofvan anförda skäl tillika yrkat, ”alt alla de lagar och påbud, som handla om förmedlade och oförmedlade hemman, vare sig i fråga om utgifter, inkomster eller val inom kommunerna å landet, skola upphöra att vara gällande, samt att, der icke genom nya kommunallagarna undantag blifvit gjordt, 14 Sammans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 25. fyrktalet inom hvarje kommun hädanefter skall ligga lill grund för beräkningen i stället för hemmantalen”. Utskottet får till en början anmärka, att skilnaden mellan förmedladt och oförmedladt hemmantal äfven angår förhållanden, som icke stå i sammanhang med den kommunala taxeringsgrunden. Örn det äfven är företrädesvis i fråga om ecklesiastika rättigheter och skyldigheter, som det oförmedlade hemmantalet beräknas, är det dock icke uteslutande deruti, sorn det eger sin tillämpning. Enligt Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 17 December 1754 skola alla de pålagor, som dittills utgått å vissa orter efter öresoch röktalet, dädanefter utgå på samma sätt utan afseende på skedd förmedling, äfvensom i fråga om knekteoch båtsmanshåll förmedlade hemman få behålla sin förra andel; och enligt Kongl. Brefvet den 13 Juli 1742 är ännu i vissa fall det oförmedlade hemmantaiet delningsgrund vid laga skifte för skog och utmark. Inom kommunerna åter är det oförmedlade hemmantalet beräkningsgrund endast i fråga om de ecklesiastika skyldigheterna, och hvad angår förslaget om dessas bestämmande efter fyrktal, så, enär, på sätt motionären rätteligen anmärkt, denna fråga står i närmaste sammanhang med motsvarande rättigheters beräknande efter enahanda grund, och dermed i första rummet måste alses rösträttigheten vid prestval, lärer, derest hvad Utskottet här ofvan hemställt med afseende på förslagen om förändrade grunder för sistberörda rättighets utöfvande, af Rikets Ständer bifalles, deraf följa att hvad Carl Anders Larsson i nu omförmälda hänseenden föreslagit, icke för närvarande hör af Rikets Ständer bifallas.
Utlåtandet, N:o lSs, angående ett Lunds Kongl. Acadeinie år lälo frånkändt penning Prot. Utdrag dain Maji 1829. gr ge-anslag, blef af Presteståndet bifallet; och beslöts, att ett af Professor Geijer i anledning häraf afgifvet anförande om Academiens i Upsala berättigande till återfående af en Innehafd Tullfrihets-ersättning , tillika med hvad i anledning deraf inom Ståndet blifvit anfördt, skulle till Stats-Utskottet remitteras ; Likaledes biföllos : Utskottets Utlåtanden : N;o i54, angående vackt Motion öm tillÖkt anslag för Upsala Ridskola ; N:o 137, angående begärdt fortfarande Löne-anslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk; N:o *38 , i anledning af vackt Motion öm publika understöd åt Författaren af Svenl ska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten ; N:o 13g, i anledning af väckt Motion om anslag af Statsmedlen , för författandet af en fullständig Historia om Konung CAnr, XI:a Regering, samt den si kallade Frihetstiden ; «j2 Prof. Utdrag den a i Majt 1829. No 140, i anledning af väckt Motion örn Stats-anslag får utgifvandet af nyttiga bocker åt de fattigare tolkclasserne ; No 141 , angående hegardt fortfarande anslag för Elementareller Prof-Scholan i Stockholm ; N:o 14a, i anledning af väckta Motioner om förökade anslag för vissa Eäro - Inrättningar in. m. S. D. Biföll os, vid förnyad föredragning, Siat*-Utskoitets Utlåtanden : N:o 143 , angående Rika-Staten» Fetnt« Hu;vud-Tite! j samt t N: o 144, angående regleringen af Utgifterne under Riks . Statens Sjette Hufvud» Titel för Milda Stiftelser. S D. Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o i45, angående Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel, innehållande Pensions.
Hela detta förslag hvilar på en falsk förutsättning och ådagalägger en fullkomlig obekantskap med beskaffenheten af Biskoparnes löneförmåner — en obekantskap, så mycket mera oväntad hos detta Utskott, som i dess eget Betänkande en uppgift på ifrågavarande löne-inkomster åberopas, intagen i Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 83 vid riksdagen 1844—1845, der dessa inkomster finnas specificerade och upptagne under sina särskilda titlar. Af denna uppgift är man lätt i tillfälle alt utröna, huru stor del af Biskoparnes aflöning utgöres af krono-tionde och huru mycket utgår från prebende-pastoraten. Och då förhållandet härvid visar sig vara sådant, att Biskoparnes löneförmåner lill stor del, i de flesta stiften lill den största delen, utgöres af inkomsterna från prebende-pastoraten och dertill hörande boställshemman, så borde Utskottet hafva förstått, att genom prebendens frånskiljande från Biskops-stolarne snarare en blist än något öfverskott skulle uppkomma. Men detta har Utskottet icke förstått eller velat förstå, utan i dess ställe helt enkelt förutsatt, alt återstoden måste blifva tillräcklig till samtlige Biskoparnes aflönande samt derjemte också lemna ett öfverskott till förbättring af det svagast aflönade presterskapets inkomst, liksom skulle Biskoparnes nuvarande iöne-förmäner utgöra en så outtömlig skatt, alt, om det mesta derifrån borttoges, återstoden ändock skulle kunna användas till löne-förbältring ål hela rikets vanlottade presterskap! Orimligheten af en sådan förutsättning — i och för sig ögonskenlig — borde ingalunda halva undfallit Utskottet, som af omförmälda uppgift kunnat se, alt om prebende-inkomsterne afdragas, återstoden blir för Biskopen i Hernösand omkring 1,200 R:dr, i Wisby 2,000, i Karlstad 2,400, i Kalmar 3,000, i Götheborg 2,700 o. s. v., men ingenstädes så stor, alt något öfverskott kan uppkomma.
Ständer framhärda etc. 94 Underdäniga Skrif vtlscr. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 17 Dec. 1823. Freste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet d, 1 8 —- —* Bonde-Ståndet d. 18 —1 —- Riksena Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Bevillningarne i allmänhet, samt med Förordning ont allmänna Bevillning gen för år 1824 och de påföljande åren, intill nästa Riksdag. S. A. Jt. Sedan Riksens Ständer kommit i erfarenhet af de behof, som i afseende på, ej mindre den till E. K. M. i underdånighet, under den go »istl. November, Öfverlemnade Stats-Regleringen, än ock de på Riksens Ständers Riksgälds-Contoir etällde anvisningar, måste genom en utgående Bevillning fyllas, hafva Riksens Ständer beslutit, det må i denna egenskap en årlig beskattning, från och med år 18-24 intill nästa Riksdag, under de särskilde Bevillnings-Articlarne årligen utgå till ett belopp af Fyra Millioner Nio Hundra Tjugusju Tusen Nio Hundra Tjugufem Riksdaler; hvilken Summa Riksens Ständer funnit böra fyllas, genom: Allmänna Bevillningen, som kommer att utgå efter Bevillnings-Författningen, och blifvit calculerad till 2,209,550 R:dr, hvaraf, sedan omkostnader och afskrifningar afgått, återsaden upp - Underdåniga Skrifvelse^. 95 tages till .. Tull-Bevillningenf Salu-Accis . Post-medel Chartas-Sigillats-medel Bränvi ns-brännings-äfgiften efter, så ■val hemmantalet, som pannerymden Tillsammans Af desse medel ingär: Till Riksgälds-Contoiret: förstnämnde Summa Till Stats-Werket directel Tull.Bevillningen 1,720,000. Postmedlen 320,000. Charfffi-Sigillatä-medlerl . 277,000.
I anledning häraf får Stats-TTtskottet upplysa: att då vid sista Urtima Riksdag fråga väcktes om förbättring uti åtskilliga Verks Embetsoch Tjenstemäns aflöning, samt dervid äfven förekornmo åtskilliga af Kongl. Majit till Riksens Ständers åtgärd öfverlemnade ansökningar om tillökning i Skrifvare-hjelpen vid Rands-Canzli; erna och Lands-Contoireri, hvartill de på Stat bestådda medel voro otillräckliga; så föreslog Stats-Utskottet, att, till afhjelpande häraf och undvikande af att gravera Stats-Verket med särskildt anslag för detta behof, Riksens Ständer kunde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det den lösen af 8 sk., som, genom Kongl. Kungörelsen af den ig November igol , blifvit bevilljad för Communicationsoch RemissörialResolutioner i enskildta mål vid Rands-Canzlier och Contoir, måtte tillökas med 50 proCent; äfvensom ätt i öfrigt Expeditions-Taxan i lika mån skulle förhöjas för alla utan undantag; hvilket «ck af Riksens Höglofl. Ständer bifölls och i underdånighet hemställdes till Kongl. Majit, som, i följd deraf, om slik förhöjning låtit utfärda Dess Nådiga Kungörelse af d. 3 Becemb. 1812» Hvad Hen 2 9 Maj. 5°9 Hvad nu angår Herr Prosten Doctor Benströms hemställan, att
På grund af sålunda anförda förhållanden och med stöd af högstberörda nådiga Beslut af den 26 November 1858 har motionären framställt det förslag, att Rikets Ständer, med afseende på de extra ordinarie lärarnes förutvarande knappa lönevilkor och förtjenst af clementar-låroverken på den tid, då dessa ej annorlunda, än genom extra biträden kunde upprätthållas, måtte tillerkänna de före år 1858 anställde för 70 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. nit och skicklighet vitsordade, extra lärare, vikarier och dupplikanter, som antingen undergått filosofie kandidat-examen eller aflagt behöriga prof för adjunktseller kollega-befattning, rättighet att beräkna samma lönetur och förhöjning, som de ordinarie lärarne, för hvarje år utöfver fyra, som de bestridt vikariat eller extra lärare-befattning vid elementar-läroverken. Efter öfvervägande af hvad i denna fråga blifvit af motionären anfördt och i öfrigt förekommit, kan väl Utskottet för ein del icke biträda den åsigt, att Rikets sednast församlade Ständers beslut, angående löneregleringen för läroverksstaten, skulle innefatta ett förbiseende eller en obillighet i afseende på de vid läroverken anställde extra ordinarie lärare. Utskottet anser nemligen, att äfven dessa lärares ställning, i följd af de vid förra riksdagen vidtagna åtgärder, utan tvifvel blifvit väsendtligen förbättrad, enär dels den mängd af nya lärareplatser, som inrättades, måste hafva boredt de extra lärarne cn vida skyndsammare befordran, än de tillförene kunnat påräkna, och dels beslutet om den progressiva löneförhöjningen tillförsäkrade dem en ej ringa förmån med hänsigt till deras framtida utkomst. Och hör härvid iakttagas, att just den sednare omständigheten — eller den af Rikets Ständer skollärarne medgifna rättighet, att efter viss tid erhålla bestämd tillökning i lön — ehuru härigenom alla såväl ordinarie som extra lärare ©tvifvelaktigt kommit i en bättre ställning, — emedlertid utgör den enda grunden för det anspråk, som nu från de sednares sida framställes.
Den förr begagnade åkerbruksredskapen är oförändrad och torde här vara den lämpligaste, om den rätt användes. Jordbruket står i en jemnårlig tillväxt, om ock densamma ej går med så hastiga steg, som man kunde önska. I synnerhet liar uppodlingen af de i fordna tider såsom odugliga ansedde myrarne bidragit lill jordbrukets förkofran, då under sådane odlingars besående det blifvit möjligt och till och med nödvändigt, all i stället antingen träda, eller ock till linda lägga större eller mindre del af den gamla åkern, hvilken åter upplagils, så snart nyodlingarne genom gödsling och besående under 2 å 3 år hunnit blifva gräsgifvande. Uti det härigenom upkommande vexelbruket måste likväl nödig uppmärksamhet halvas pä ett visst förhållande emellan den öppna åkervidden och ängstillgången, emedan, på sätt härofvan är an lyd t, en stark begödsling är nödvändig, om fördelaktig afkastning skall kunna påräknas. Men, ehuru allmännare missväxt å åkergrödan icke inträffat under de sistförflulne lem 8 8ren, med undanlag af ar 1851, hafva skördarne likväl icke fullt motsvarat ortens behof, utan större och mindre spannmålsparlier blifvit fran hufvudsladen och rikets södra provinser införskrifna. Landtbruksskola finnes ej inom länet; men ynglingar af allmogen hafva tillfälle, alt, dä platser finnas lediga, blifva antagna till frilärlingar vid Lunne lägre landtbruksskola i norra Ångermanland ; af hvilken förmän endast nägra få ynglingar från detta län sig begagnat; förmodligen i följd deraf, att allmogens söner i allmänhet behöfvas för skötande af jorden i hemmet, kanske ock till någon del i anledning af allmogens benägenhet alt vidhålla gamla bruk och vanor.
PROFESSOR MESTERTONS GRAFVARD I UPSALA. - invigningstalet och uttryckte därvid sin önskan och sitt hopp, att föreningsbyggnaden måtte komma att fylla sitt ändamål och i sina rymliga salar skänka åt många unga män den frid, som icke står att vinna ute i världen. B. MESTERTON aftäcktes här om dagen på Upsala kyrkogård den vackra minnesvård, af hvilken vi lämna en afbildning. Den högtidliga akten bevistades af, förutom den bortgångnes anhöriga, universitetets rektor, medicinska fakulteten, ledamöter af akademistaten samt läkareföreningen och Uplands nation m. fl. Vården är af polerad granit. Framsidan prydes af en väl utförd porträttmedaljong i brons. Under medaljongen läsas orden: Carl Benedict Mesterton, kirurgie professor. Gärd af kärlek, vänskap och tacksamhet, # T APPFLICKAN PÅ SKANSEN DÖD. Hvem af Skansens besökare erinrar sig icke den unga lappflickan, som i sin pittoreska dräkt med lif och HERTIG CARL THEODOR AF BAIERN MED GEMÅL. Hans uppehållsort är för det mesta slottet Tegernsee; här står hertigen-läkaren beständigt hvarje sjuk till tjänst, och hans kärleksfulla gemål träder vid de svåra operationerna hjälpande till hans sida. Intill denna stund har hertigen utfört icke mindre än 7,000 operationer, däraf 3,300 starroperationer, och alla hjälpbehöfvande och fattiga bland hans patienter ha dessutom erhållit fri vård och förplägning på hans bekostnad. r Tj^LPIS MELENA, den bekanta tyska författarinnan Marie Espérance v. Schtvartz, afled en af de sista INGA AREN, dagarne i april i Ermatingen i Schweiz. I omkring 30 år uppehöll hon sig på ön Kreta, utan att låta störa sig af de ständiga upproren. Hon var därvid flitigt sysselsatt med litterära arbeten och utvecklade dessutom en stor och hela Europa omfattande verksamhet på djurskyddets område. I Kanea stiftade hon ett sjukhus för hästar, åsnor och andra djur och de talrika gathundarna fodrades dagligen hos henne.
Uti dess till Utskottet afgifna berättelse, har Under-styrelsen, bland annat, hemställt, att, vid redactionen af blifvande Banco-Reglemente, myntade kopparplåtar icke måtte upptagas ibland de vågförde effecler, hvarå lån, enligt 156 §, ifrån Banken utgifvas, enär kändt vore och vederbörande Stats-Mäklare jemväl förmält, att dylika artiklar under de sednare åren Banco-Utskottets Memorial, N:o 64 icke funnits eller för närvarande finnas i rörelsen samt några sådane icke eller i mannaminne varit hos Banken belånade. Utskottet liar, med bifall härtill, från punkt. 8:0, som motsvarar ofvannämnde §, uteslutit artikeln: myntade kopparplåtar; hvaremot Utskottet, som ansett ydnkarkedjor och kättingar böra lä i Banken belånas, i berörde punkt upptagit dylika elfecter bland dem, hvarå lån kunna från Banken utgifvas. Stadgandet i punkt. 9:o öfverensstämraer med Utskottets, af Rikets Ständer gillade förslag uti 13 § af Utlåtandet, N:o 44. Enär de föreskrifter, hvilka innefattas uti 158 § och 161 § moro. Litt. c, med hvarandra stå ulfelt oskiljakligt sammanhang, hafva desamma blifvit å ett ställe sammanförde, på sätt punkt. 10:o utvisar.
Det kan icke vara någons afsigt att, om någonting oriktigt i styrelsen sker, öfverskyla det med Constit.Utsk:s mantel; då deremot hvad sorn är rätt tål pröfning både en gång och två gånger, och framstår utur hvarje pröfning renare inför den allmänna opinionen. Gr. Cronhjelm: Jag ber att fa förklara min aktning såväl för llr Gr. o. Landtnäs öfvertygelse som för Hr Gr. o. Landtmrs egen visade aktning för Ståndets yttrande-rätt, då Hr Gr. o. Landtm., oaktadt dess nu yttrade åsigt öfver ämnet, likväl tillåtit discussionen, tvärtemot denna åsigt, ostördt fortgå. Denna yttrade åsigt strider emedlertid emot min, och jag beklagar, att Hr Gr. o. Landtm, för sin vägran af den begärda propos. icke, på sätt 55 § Riksd.Ordn. ovilkorligen föreskrifver, hemtat stöd från grundlagens bokstafliga innehåll. Hade ej den beklagliga händelsen inträffat, alt Constit.Utsk., denna hemliga domstol, som allt mer upphäfver sig till R. Sl:s förmyndare, redan vid denna riksdag förklarat en annan Talman hafva riktigt förfarit, då han vägrat en dylik propos., skulle jag icke underlåta att emot Hr Gr. o. Landtm, yrka den propos., hvarom fråga är. Nu vill jag derifrån afstå för denna riksdag, men anhåller i stället om propos. på ogillande af Constit.Utsk:'* betänkande. Hr Dalman: Jag kan ej blifva tillfredsställd, med mindre Hr Gr. o. Landtm, till Ståndet hemställer, huruvida R. o. Ad. yrkar den vägrade propos., och denna framställning blifver med enhälligt nej besvarad. Frih. Roye instämde i Frih. Palmstjernas reservation. Hr Lagerhjelm: Äfven jag instämmer i Frih. Palmstjernas reservation och är öfvertygad, att en snar framtid skall komma, då frågor af denna beskaffenhet få ett annat behandlingssätt. Hr Silfverhjelm, Carl Adam:
Utdrag af protokollet öfver finansärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 7 December 1847, Närvarandei Hans excellens justitie statsministern herr Grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden: friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhraeus. Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad tulltaxa. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 3 Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, alt nådig skrifvelse i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo C. A. Westerstrand. Utdrag af protokollet öfver blandade civiloch finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 23 October 1847. Närvarande: Hans excellens justitie statsministern herr grefve Posse, Hans excellens statsministern för utrikes ärendena herr friherre Ihre, Statsråden: friherre Stael von Holstein, Munthe, friherre Peyron, Silfver stolfe, Waern, friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finansdepartementet, statsrådet Munthe, anmälte i underdånighet, samfält med chefen för civildepartementet, statsrådet Fåhreeus, frågan om tulltaxeregleringen för aflåtande till Rikets nu sammanträdande Ständer af nådig proposition i detta ämnev Sedan Kongl. Maj:t, med hänsigt till olägenheterna af täta förändringar i de på handelns ooh näringarnas rigtning och utveckling inverkande författningar, till Rikets sednast församlade
på en gång, i 3vänteri#förjlaget afjoreö, famt t SanDsSboken, mcD bi# läggattDe af berörDe protokolloutbrag, reDonMfaö; ingen efterräkning af ® c ro ill# ntngéprocenten för foregåenDc år eger roiD beräkning eller utbetalning runt, utan jkall ^rbfntngé#<£ommitteen blott förDcfa Den procent, font å ^aperingS# årets fSemillning ftg belöper. @å roäl för ‘$lantabS#£ommijtarietneé och De, roiD Saperingé* od) ^röf# ningé#€ommitteerne t Stockholms flaD biträDanDe, perfoners? tjenflgöring, font ock till koftnaDcrS beftriDanDe roiD tapertngar, b c fiås en procent af äjufvouD# flaDetts? h«l« taperaDe fSercillningofumma, hvilken procent af ffköfniitas^om# mitteen förDelaé; Derom fPcotokolls?#utDrag, forn innefattar förDclitingen, aflentnaé till $ullmagtige i 3vikögälDS#€ontoret, hvilka genajl låta utbetala fumman, font i kontorets? fDttfmuDbok reDovotfaS, hvaremot all Den fSemillntng, font till upp# börDövoerket t Stockholms flaD inffpter, fkall, utan afDrag till 3vikSgälDS#<£on# toret lefnxreras. (Dm cDcpang voiö Careringar. §. 122. DrDföranDe mcD röflrättighet od) SeDatnöter, fa t ^apetingS# font ^röf# ningé#€ommitte/ fkola, Då De förjla gången träDa i utöfning af De i Denna flaDga
Något annat tal under detta sednare, ån 5, kan icke, med bibehållande af den antagne nu, merairen af 25 Electorer existera, emedan 25 icke år delbart, med annan ziffra ån 5. På det sätt jag nu haft åran uppgifva, kan he. la saken vara med två propositioner afgjord. Herr Thamx Jag får endast underställa, om, sedan Ridderskapet och Adeln i förmiddags Pleno afgjort, att Bånkmånnen skola afskaffas, och ett annat sätt att välja Electorer antagas, det nu kan vara enligt med Grundlagen, att någon annan proposition i förevarande fråga åger rum, ån till bifall af RiddarhusUtskottets Memorial; och i fall vid denna proposition, hvilken jag vördsamt anhåller, det Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya, icke någon yrkar votering, tror jag lika med Herr Hjerta, att Memorialet måtte anses vara gilladt. Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde derefter å nyo, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga det i Riddarhus-Utskottets Memorial föreslagne sätt till Electorers utväljande. Ropades starka Ja? jemte några Nej. 764 Den 17 Maji e, m. Grefve Speris, Carl Gustaf, begärde votering. Herr von Hartmansdorff, Auguji: Jag har i förmiddagens Plenum yttrat mig vara af den mening Herr Riben i detta ämne framståiltf; men efter allt hvad jag af discussionerne och ropen förnummit, lärer Ridderskapet och Adeln vara mera böjd för Utskottets förslag. För min del vill jag således ej yrka votering, emedan jag förutser, att utgången deraf blir sådan, jag nu haft åran nämna. På samma grund tager jag mig friheten underställa de öfrige värde Ledamöter, hvilka åro af enahanda tanka med mig, om de icke skulle vilja göra likaså. Vår tid skulle endast onödigtvis borttagas med omröstning öfver en fråga, hvarå flera timmar redan åro använda. Grefve De la Gardie: