Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lif-Drabantkorpsen, Adelsfanan, Konungens eget Värfvade reg:te lemna ojäfviga bevis härföre. Hvad åter sammanslagningarne angå, äro de lika verkställbara som förvandlingarne från en korps till flere; något som, (ill föga fromma för det allmänna bästa och ändamålsenligheten, utgjort ett ständigt älsklingsföremål för våra militärorganisationer. Lifreg:tets förvandling till 3:ne korpser; Nerikes och Wermlands reg:te till 2:ne reg:ten, Smålands Kavalleri till 2:ne korpser; Östgötha Lif-grenadierers till 2:ne reg:- ten, o. s. v. lemna ett tillräckligt stöd för hvad jag här anfört. Att för öfrigt hvad jag föreslagit icke står i ringaste strid med Den BO December f. m. 2i9 grundlagen, finner hvar och en, som vill sammanställa innehållet af 57 § R.F. med hvad jag i min motion af StalsUtsk. yrkat. En annan värd ledamot af detta Stånd har, vid justering af sitt i ett föreg;de plenum afgifna yttrande, ogillat den af mig föreslagna utarrendering, för Kronans räkning af indelta arméens boställen. Att jag är af en motsatt åsigt med honom, har jag i förslaget framstält, oeh är jag öfvertygad att StatsUtsk. icke skall underlåta alt taga i nogsamt öfvervägande de af mig härföre anfonia moliver. Under åberopandet af hvad Irsta Afd:n af förslaget Nio 2 innehåller, om olämpligheten alt aflöna indelta arméens befäl medelst boställen,har jag velat fästa upmärksamheten på följande i förslaget förbigångna förhållande. Af mina motståndare anföres såsom skäl för boställenas bibehållande för vissa grader, att befälet i motsatt fall skulle sakna tillfälle till bostäder. För att likväl detta skäl skall hålla hvad man kallar streck, borde ju åtminstone alla bostads-boställen vara bebyggde. Detta är dock icke fallet, utan saknar 128 st. karaktärshus, hvars upbyggande förslagsvis af Krigscollrm blifvit beräknad till 540,000 r:dr b:co.
Jag beklagar, alt jag omöjligt kan instämma uti någon af de meningar, som blifvit yttrade ang:de behandlingen af denna fråga. Saken är nemi. alltför vigtig, för att jag skulle kunna afstå från hoppel att 372 Den 22 Januari f. m. inom Ulsk:n ännu vinna något afseende för de noggrannare oell bestämdare föreskrifter, sorn jag tagit mig fribeten föreslå. Frih. Raab har omtalat de ansvarsbestämmelser, som enligt 42 § skola tillämpas, då ”våld och oskick”, såsom det står på det ena stället, eller ”våld och orätt”, såsom det slår på det andra, af tullbetjeningen utöfvas; och Frih. har ansett dessa bestämmelser, jemte plikten, utgöra ett tillräckligt baud på dessa tjenstemän. Jag frågar, hvarför man icke skall göra en lag tydlig och klar äfvenså gerna, som man gör densamma sväfvande och otydlig? Den lag, som nu tinnes, är sväfvande och otydlig; ty, hvad är väld och oskick? hvad är våld och orätt? Detta måste förklaras. Jag gillar icke 42 §; icke eller 35 §:s slut. Jag kan omöjligen inse, hvarken att nu gällande redaction af författningen, särdeles af 35 §, eller den af Ulsk. föreslagna, är Lillfyllestgörande. Skola olämpliga sladganden i delta hänseende blifva gällande för framtiden, så må sådant blifva följden af votering eller af R. o. Ad:s öfverröstaude af de 3:ne öfrige Stånden; men icke af vårt eget åtgörande. Frih. Raabs förslag, att, med afseende å det önskansvärda målet af riksdagens förkortande, afstå ifrån begäran om återremiss och här genast fastställa den redaction, som af H. Ståndet skulle antagas, anser jag overkställbar!. Granskningen af en sådan redaction är inom Utsk:n svår; ty Utsk:u äro dertill alltför talrik a. R. o. Ad. är ännu talrikare. Dock, inom Ulsk:n är man förberedd på dessa göromål; hvar och en har öfvertänkt ämnet, hvilket vi icke hafva kunnat göra här.
att onödigtvis och frubekanta önskvärdheten och a t t till den afgörande det är faktorer den unga än d e n ene, än d e n andre u n g e m a n - s o m lämplig friare. idé något för årets till blir Nu gäller i text naturligtvis sedan mest tilltalar finna eller sak. oss bild, eller Äfven om att den. Alltså: i årets anDetta för det julnummer, och till oss insändes utbetala vi en » dragande », fråga hufvudartikel 15 februari, att ej att utföra redaktionens till en af betecknas hvarandra. endast idén, i allkunna Sverige », kompletterande själfva förslag så porträtten motsvarande, julnummer, Jielsi bägge, är med hundra yngsta ljus här mottogs de som några digt hufvud, eller andra penndrag som före likaledes eller gifna riktningar och utsatt tid meddelar ett penningpris, mödan måste värdt. Vi rader, vara kan således får — den, välkomna korn », lyder ordspråket, tiga förtjäna ringa Stookholm och kunna för aktningsdessa med sina också därför bör ett ingen vår det visade förhitta betänklighet påräkna i januari sig ringa läsa eller hysa någon Alla tacksamhet som kan inom Ull den ganska alla, höna anskriftligen som därför hjärtligen för ofvan måhända betecknas blind sig ena — • af som i förhållande bedja att deltaga. fyni den till oss » En anse här ett idé en god bägge slag. upprikintresset. &amp; Skiss för Idun af Alberto. Och bal, ty gröna som träffas för kommer detta meddela en våra Det artister: skaldeär som Utförandet som persienner år lyckades en god är naturligtvis skiss, blir hvad äro i oss tala vi insändes den För som före träffa. och bli endast sig sitt rum, tänder dessa Viktor om bör artists en i den är Ingeborg både sak, som till tilltalar 15 februari, oss om hennes inhjärta utbredd på upp och och siden. flyga. chaiselonKärlekens M e k a n i s k t ruldet ljusa, burriga håret fäster r ö d a rosor däri, meen bal mellan skyhöga — alper, dit vi — Ingeborg h a d e varit i Schweiz föregående ord ibland. och någonting glädjande bal, sionen utbeligger af h ö g r ö d t vilja följa henne.
Ridr beräknade utgifter för sä väl lörändrad inredning och reparation af de å nämnda egendom nu befintliga byggnader, sorn uppförande å gårdstomtens östra sida af en tillbyggnad emellan de gamla flyglarna, måtte af Rikets Ständer anvisas för en gäng en summa, i jemnt tal, af Ett hundra tusen (100,000) Riksdaler Riksmynt. Hvad derefter angår frågan om anskaffande af andra lokaler för Kommerskollegium, Serafimer-ordens-Gillet och Öfver-Intendents-embetet, hvilka för närvarande äro uti ifrågavarande egendom inrymda, skulle visserligen, enligt hvad 01- ver-Intendents-embetet uppgifvit, antingen för förstnämnda embetsverk ensamt eller lör de båda sednare jemte något, i afseende på behofvet af utrymme, med dem jemlörligt annat verk, kunna beredas plats i f. d. Geijerska huset å Riddarholmen; men då kostnaden ondast för Kronans öfvertagande af dispositionsrätten öfver sistnämnda egendom samt husets iständsättande och förändring för ändamålet komme att uppgå till den betydliga summan af 72,812 Ridr; då, oaktadt denna betydande kostnad, samma hus, pä sätt förut är nämdt, ändock icke lemnar utrymme för alla de embetsverk, hvilka, vid upplåtande till Riksarkiv af egendomen Nio 4 å Riddarholmen, skulle komma att från sistnämnda egendom utflytta; dä dessutom, bland skälen för Rikets sednast församlade Ständers afslag å Kongl. Majits Proposition om Geijerska husets användande till Riks-arkiv, särskildt anfördes, att derigenom skulle för framtiden omintetgöras det ändamål, Rikets Ständer hufvudsakligen afsett med husets inlösande till Statsverket, eller att, genom dess undanrödjande bereda en öppen plats vid östra ändan af Riddarholmskyrkan; samt dä i allt fall en mera omfattande reglering innan kort förestår, för att bereda lokaler i Kronans hus äfven för flera andra Statens embetsverk, hvilka nu äro i saknad af sådana lokaler, och hvilken reglering möjligen kan ställas i någon för - 30 Kongl. Maj:ts Nåd.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den a April i834- Pvesle-Slåndet den 2 Borgare-Slåndet den i Bonde-Ståndet den 7 Rikets Ständers underdåniga Tacksägelse-adress till Hans Maj:t Konungen, i anledning af Hans Maj:ts Nådiga omsorg Jör Chöler a-sjukdomens utestängande från Riket. S. A. K. I en tidepunkt, då tiildragelserne inom flere bland Europas länder vittnat om oro i sinnena och i några åtföljts af krigets härjningar, väcktes hastigt Nationernas uppmärksamhet på en ny, ej mindre verklig, än bedröflig anledning att bäfva både för det närvarande och för framtiden. En för Europa hittills okänd farsot, under namn af Cholera Morbus, uppkom i dess sydostliga länder, som, med stormvindens fart, spridd» sig till dess flesta riken, deri den bortryckte tusendetal af menniskor, samt äfven bland Norriges, med oss förenade, folk skördade mindre talrika, dock ej mindre beklagansvärda offer. Svenska Folket har dock på ett underbart sätt sett sig hittills från denna landsplåga förskonadt; och det har, med djup känsla af Försynens deri visade hägnande Nåd, efterkommit E. K. M:s uppmaning, alt, sedan farsoten omsider upphört i de flesta af densamma angripna länder, i helgedomen förena sina röster uti tacksägelse derföre till Gud, lifvets och dödens Herre. Men Svenska Folket, då det sålunda nedlade sina tackoffer inför den högste Gifvaren af allt godt, kunde icke förgäta, att tillika, uti E. K. M:s visa styrelse och aorgfälliga bemödande, att, genom noggrann bevakning vid Rikets gränser, förekomma tillfällen för sjukdomens inträngande, vörda den jordiska Magt, som i Försynens hand varit ett redskap att både värna våra gränser och betrygga våra boningar. Och Rikets Ständer hafva derföre ansett för en pligt, som deras hjertan högt värdera, alt få inför E. K. M:s Thron frambära Svenska Folkets gärd af undersåtlig tacksamhet för E. K. M:s visade Nådiga omvårdnad om sitt folk.
Skulle Tit. finna dessa tankar värda någon uppmärksamhet och Förslaget verkställbar^ samt Memorialet således till vederbör - 596 Den 19 April. e. ml ligt Utskott remitteras, skall jag till samma Utskott inlemna Förslag till de reglementariska Författningarna. Att nu uppläsa dem, vore att för mycket pröfva Ridderskapets och Adelns tålamod. Vår sinnrike Pohlheiu var Upphofsman till JernContoiret, ehuru en annan skördade både heder och belöning derför. Detta förslag, som icke är annat än ett lån af honom, skall, gilladt af Riksens Ständer, återgälda hans minne en förtjent, men länge förhållen ära. Begärdes på bordet. Herr von Zanzen, Carl Ludvig, uppläste följande: Om uti ett land, oaktadt en stor ägande penningmassa, dess omlopp hindras och stockning uppkommer, kunna dertill flera orsaker gifvas, hvilka alla fordra särskildta hjelpmedel} ibland andra torde jag få föreslå följande: Om capitaler uppsägas på en tid, då penningar ej strax stodo till hands att erhålla, kunde förlägenhet uppstå, äfven för den mest förmögna och bästa säkerhet presterande debitor, äfvenså för penningmannen att sitt incasserade Capital i hast så använda, att det ej blefve fruktlöst liggande. Andra länders erfarenhet, der penningmassan på intet sätt svarar emot negocens stor? Den 19 April. e. nf. 597 lek, der Landets egendomar äro belastade med mycket större skulder än hos oss, ja till och med der stora egendomar äro helt och hållet köpte på Credit, bevisar, att debitorer blifvit upprätthållne till och med uti de mest svåra tider, och att blott de hafva fallit, hvilka genom öfverdrifna och utan rigtiga öfverslag gjorda köp, der intressena för lanta Capitaler ej kunnat betalas 5 och dessa kunna uti intet land från concours räddasj alla botmedel för dem äro endast palliativer.
Har ni länge varit bekant här i huset? MARIE. Fyra, fem år. ANDRA AKTEN PASTORN. kanske ni vet, om fröken German är förlofvad med den herrn, som gick nyss? MARIE, skriker till. Såå... Det var ni... (Paus. Forskande.) Då... Då Med Wolffr PASTORN, än mer förvånad. German inte får veta? Är det han, som... Ah, är det det, som fröken Fru German återkommer klädd i hatt och kappa. FRU GERMAN, till Marie. Sigrids rum, jag kommer snart tillbaka. Förlåt mina hårda ord, Marie. Vänta en stund i Hon för Marie in i Sigrids rum. TRETTONDE SCENEN FRU GERMAN. PASTORN. PASTORN. Fru German går ut? FRU GERMAN. tid nu. Börja revisionen så godt PASTORN kan, jag har inte VÄRFLOD PASTORN. inte stå till tjänst med något eller vara till någon tröst? FRU GERMAN. Fru German är sorgsen och nedslagen. Kan jag behöfva mera tröst än de själfva förstå. Jag skall gå och hemta dem. Jag har två stackars älskade barn, herr pastor, som TREDJE AKTEN. Samma dekoration. FÖRSTA SCENEN FRU GERMAN. SIGRID. Sigrid håller på att duka kaffebordet vid soffan. Fru German kommer från sitt FRU GERMAN. rum. Sigrid är nervös och hennes goda humör förefaller något chargeradt. Du sätter väl fram litet likör eller cognac? SIGRID. Vi drucko så mycket vin till middagen. FRU GERMAN. Det är ju fest i dag. Gustaf kommer nog också. SIGRID. vet ännu. Det är så roligt allt det här... Vi äro visst alldeles för lyckliga. Tänk, hvad han skall bli öfverraskad, som ingenting VÄRFLOD FRU GERMAN, ler. Vet du hur det är med barnen, när de få sin vilja fram? SIGRID. ett hårdt ord af mig, och jag skall aldrig öfvergifva dig mera... aldrig! FRU GERMAN. Du skall aldrig se mig gråta, mamma, aldrig höra
In Lciem prorocolli Henr. Moll. (rakin kemitteraöeL til Statsoch Uanco-Utskotten. Akidderffapet och Adeln ätffiljdes kl. ; til z. In ftciem krotOcoili 6. Lil vsrstolxe. Tisdagen den 6 Mars. plenum kl. 2 9 förckiddagen. Wsteraäes följande: Utdrag af prmocollet, hallitiHögloft. Ridderskapets och Adelns plenum Den 2 Mars 18 IV. S. D. I anledning af Walloch Borgare-Standets i dag upläste kroroLolis Utdrag af den 29 sisitedne Januarii/ biföll Högloft. Ridderffaper och Adeln den af bemälre Stand yrkade ändring i Bewillnings-Utstotrers . Betänkande, i anlednim af Kongl. Majus Nådiga proposition af den 6 September 1809, rörande förhöjning a Post-porto för lranctuersnclet af sadane bref, hwilka forcställas öfiver Stralsund til Hamburg och andra Utrikes Orter, samt den derjemtewäckca fraga,huruwida Kongl. Majst/ i fall nagra förändringar i de Utländska Postförfattningar gjorde der nödigt, ma derefter bestämma de utgifter, som borde betalas kil Swen - Igs Den 6 Mars. Ika Postwerket ersättning för Bress lranciuermk; « Utrikes Orter: Hwarom de öfrige re8psQive Stånden genom krotocolls-Utdrag ffulle wänligen underrättas. supra. Utdrag af?rotoco1Iet, hällit Uti Högloft. Ridderffapets och Adelns kleuuin den 2 Mars igro. S. D. Biföll Högloft. Nidderffapek och Adeln den ändring Wällofl.
BeviUn>-Utskotiets Betänkande K:a i^4 SerVatiört, ätt då icke iitredt eller bestyrkt ät, hvarken i hvilken mon de Skattskyldtge sjelfva varit vållande till tidsutdrägteh, eller att de äro i det fattigdörns-tiilståhd, att de icke förmå utgöra den dem ålagde Bevillningen, saknar jag fullgiltig anledning) alt för den Speciela frågan tillstyrka Rikets Stander att Vidtaga ett sådaht beslut^ men hvaremot denna och de flere i samma ämne afgifne Motioner, i förening med min egna erfarenhet, huru ofta den hogsta rätt, i anseende till inträffande tillfälliga händelser, vid speciela tillämpningen, kan medföra den största obillighet, gifvit mig en så mycket större anledning att yttra den önskan, att Kongl. Majtt måtte ega rättighet, då Nåd SÖieS, i följd af laga kraftvilnnä Feslut, som ålägga betalning af Bevillningsmedel, att sådane Nå* de-ansökningar, efter omständigheterna, pröfva och afgöra, sorn i annat fall, Domslutet kart hafva gått i verkställighet, innan Rikets Ständer sammankomma, hvartill kommer, att det Synes mig mindre lämpligt och mindre förenligt med andan af 90 §. i Regeringsformen, att Rikets Ständer sysselsätta sig med pröfningen af dylika enskildes angelägenheter, hvilkas antal otvifvelaktigt skulle ökas, i den mon kändt blefVe, att Rikets Ständer härmed taga befattning. STOCKHOLM* tryckt 1 MabouArdska Boktryckeriet, 18*9* \ Ankom till Exp.-Utsk. den 97 April 1829. Betänkande öfver Herr Kongl. HofPredikanten Dillners Motion, att Proste-Tunnor måtte från Bevillning befrias.
Selånger. Sättna. Sjön. Alnö. Timrå. Södra Ångermanlands. Hernö. Säbrå. Häggdånger. Nora. Expeditions-UtskoItets Förslag till anderd. Skrifvelse IS:o 44-5. 471 Län. Fögderi. Socken. Wester-Norrlands. Södra Ångermanlands. Norra Ångermanlands. Bjertrå. Skog. Thorsåker. Ytter-Lännäs. Dahl. Gudmundrå. Högsjö. Hemsö. Sollefteå. Multrå. Ed. Långsele (med Graninge bruk). Botheå (med Gålsjö bruk). Styrnäs. Öfver-Lännäs. Sånga. Nordingrå. Ullånger. Nätra. Själevad. Arnäs. Grundsunda. Sjöstäderna: I Göteborgs och Bohus län: Hallands „ Christianstads Malmöhus Blekinge Strömstad. Uddevalla. Marstrand. Kongsbacka. Warberg. Halmstad. Cimbritshamn. Helsingborg. Landskrona. Malmö. Skanör. Falsterbo. Ystad. Sölvesborg. 472 Expeditions-Utskottet.t Förslag till underd. Skrifvelse A’:o i45. Sj ös tadem a: 1 Blekinge län: Carlshamn. Carlskrona. „ Calmar „ Calmar. Westervik. Oscarshamn. Borgholm. „ Ostergötlands „ Norrköping. „ Södermanlands „ Trosa. Nyköping'. „ Stockholms „ Södertelje. Norrtelje. Östhammar. Öregrund. Waxholm. „ Gefleborgs „ Gefle. Söderhamn. Hudiksvall. „ Wester-Norrlands „ Hernösand. Sundsvall. Utt. A. Formulär till Namnrulla öfver alla inom IV. IV. Stad (Fögderi) till Armccus (Flottans) Ucvärings-omrAdc hörande, inom utskrifningsAldcrn varande personer, år 18 .. De utskri f n ingsskyldiges Första klassen. A ndra klassen. Tredje klassen. Fj erde klassen. Femte klassen. hemvist föroch tillnamn utan förkortning. yrke eller närings!> 3 Födelse►> 3 Fö delse9 Fö delse> 2 Födelse> FödelseSocken. i By eller hemman.
Nyhyggen, Ansökningar till utsyning och anläggande deraf, Resigtningslnstrumenter, Geometriska Chartor, Resolutioner, med hvad mera, som för Nybyggens anläggande fordras. Observationer, som angå Kronans Räntor, eller härrörande från Redogörelse för disponerade medel. Onera, allmänna, se Ansökningar derom* 558 Bevillning! Utskottets BstänkaridaH. OrlofsSedlar för enskildas Tjenstefolk. Pensioner, §e Barn fattige och Enkor. PensionsCasSor, se Actioner. PermissionsSedlat, sorn af Officerare iitgifvää på tjenstledighet för Corporaler vid Infanterierne, samt Ryttare, Dragoner, Soldater och Batsman, enär de i sine angelägenheter ej resa utom Eänet; börandea de i annat fall vara försedde med vederbörligt Resepass, Charteradt på sätt 4 4 mom. utvisär. PolitieÄrender* se Ansökningar* Prest Attester. Prest-rättigheter , frågor derom. Presteval, Fullmagter och VoteringsSedlar vid* men i mål angående öfverklagade olagligheter vid Prestval , då desamma icke innefatta någon förbrytelse, utan mörå för Civile* än Criminale, äro att anse, nyttjas stämpladt papper, såsom vid andra Rättegångar, stadgadt är. Protocoll inneliggande* äfvensom dy like Handlingar Puhlique Verks Assignationer. Qvittencer för omyndige Barns medel* Rahsåkningar. Redogörelser för disponerade medeh Registräturer inneliggande m. m. Resepass till och från Riksdagar, så val Sohl till Resor i Ämbets-ätender. Dahl Allmogens* se Allmogen. Resolutioner, Communicationsoch IfthibitlöiiSs Rotering och EevillningsUtskotteis Betänkanden. 559 Rustnings-skyldigheters utgörande» frågor der» 0111, se Ansökningar. Ryttare, se Manskap Kronans.
Att nu upplåning skulle göras på ett löfte om hjelp och för att återbetalas, när man fått ett annat lån, torde bevisa förslagets oduglighet. Då Frih. Boye likväl trott, att den motvilja, han sett förslaget röna, skulle härleda sig från någon motvilja för näringarna, så får jag lika med Hr Lefre'n förklara, att om också jag kunde misstänkas för att vid detta tillfälle arbeta mot näringarna, så är förhållandet alldeles tvärtom; ty jag finner denna intermediära upplåning just derföre olämplig, att den skulle upptaga sådana capital, som för närvar, användas i näringarna, och skulle uppskjuta den definitiva regleringen af Riksg:scont:s skuld genom ett ordentligt lån. Just derföre kunde den blifva, tvärtemot den ädle Frih:s åsigt, skadlig för näringarna. Det är för öfrigt ické blott ur den synpunkt, att en sådan upplåning vore skadlig, som jag motsätter mig densamma, utan, såsom jag förut yttrat, anser jag ogörligt att upptaga ett sådant lån. Man kan väl raisonnera om, att det kunde ske; men jag skulle beklaga Riksg:scont:s fullmägtige, om de finge sig föreskrifvet att försöka ett sådant låns upptagande. Jag tilltror mig att genom en enda artikel i en tidning göra det rakt omöjligt för dem att erhålla detsamma. Detta är mitt hufvudsakligaste skäl, och det andra är, att upplåningen vore skadlig för näringarna. Man*inser, att penningar till så stort belopp, som här är i fråga att upplånas, icke alltid finnas i hufvudstadens cassör. Sådana lån, som i hufvudstaden kunna göras på kort tid till låg ränta, kunna endast - Den 9 Mars e. m. i/|5 dist erliållas derföre, att de tillhöra det rörelsecapital, sorn bufvudstaden behöfver. De kunna fås till visst belopp; men begär man 100 r:dr öfver hvad sorn erfordras för Stockholms rörelsecapital, så erhåller man dein icke, om man också ville betala mer än 6 procts ränta. Nu hafva vi redan en anstalt i Banken, som upplånar sådana capitäler, hvilka på kort tid äro disponibla.
En skuldfordran, som genom Konungens Befallningshafvandes åtgärd utsökes, ät; antingen klar, då dervid uppstå blott sådana stridigheter, som röra sjelfva utsökningen af det fordrade, och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, såsom verkställande Magt, tillhörer då att befordra Borgenären till sin rätt3 men så snart invändning göres om krafvets verklighet, och detta icke ligger i så klar dag, att det genast kan afgöras, dä är frågan tvistig , då uppstår Rättegång , och denna kan icke af Kongl. Majestäts Befallningshafvande handläggas, utan måste till Domstolen förvisas. En annan princips antagande skulle helt och hållet upphäfva skillnaden emellan Executiva och Domaremagterna, och jag tror icke att sådant för lagarnes verkställighet vore båtande. Utvägar torde likväl finnas, att gifva Executionsverket mera kraft, och förekomma att Borgenären genom Rättegångs-missbruk blir uppehållen i sin rätt; men den härtill nödiga förändring torde svårligen kunna verkställas annorledes, än i sammanhang med den nya Lag, som nu är under utarbetning, och hemställer jag således, att vid LagUtskottets yttrande i denna del måtte få förblifva. I afseende åter på frågan om rätta förståndet af 3. §. uti Kongl. Förordningen om vissa omständigheter uti Utsökningsmål, af den 28 Juni 17985 får jag den äran att upplysa, att Kongl. Maj:t redan, genom Dess uti ett enskildt mål meddelte Dom, hvilkea, om jag 348 Den 17 April. e. m. icke bedrager mig, finnes införd uti Allmänna Tidningarna uti Juli månad )8rj, tillämpat denna §• på det sätt, att Skuldsedlar, ställde till viss man eller ordres, men icke utsökte inom 6 månader ifrån förfallodagen, icke äga annan rätt än skuldsedlar till vissman. Då Kongl. Maj:t således ansett Förordningens föreskrift härutinnan vara klar och icke funnit någon förklaring deröfver vara nödvändig , tror jag för min del, att tvekan om Författningens rätta förstånd icke bör kunna uppstå. Är frågan åter act ändra berörde stadgande , så får jag för min del deremot yttra mycken betänklighet.
Fräga kan icke wid detta tilfälle wara, at widröra förswars-anstalterne i Riket och de repliera, eller irreguliera 1'rouppers förhällningssätt under krigstider. — Sadanc alt hanföres til Lomni!!nc!o-mal, hwilka, enligt i; tz. af wär nyligen antagna Regerings-Form, blifwit öfwerlemnade at Konungen, at sjelf i Nader afgöra och bestämma; Och den fom icke fullgör Konungens bud och befallningar, har sitt straff stadgadt uri redan för detta urkomne Lagar och Författningar. Hwadan ock uri Memorialet icke nämnes derom, uran angående den Landsträcka, hwarest Förfwars-anstalrer antingen icke blifwic widtagne, eller ock befinnas orilräckelige, at hindra en framträngande fiende; och huruledes folket mäste förhalla sig sedan samma Land af fiende blifwit inkräktadt. Ar L allmänhet befalla och fordra folkets resning i. Massa wid fiendens framtagande, eller ett genstrafwigt wägrande af lydnad för öfwermagtens bud, wore lika wädeligt och oklokt, som at stadga Den 8 Mars. Z97 stadga städse tåligt afbidande af det öde Segerwinnaren behagar förestrifwa, och hörsamhet i allt emot deras Beherrstare, eller förestrifwa, at en IVoupp aldrig stall wika för sin fiende, eller förordna, huru en i sjönöd warande seglare och den hwarS egendom af wädeld hemsökes, oundwikeligt mäste förhälla sig; emedan händelser och tilfälligherer aro olika, och ofrast tjenar ril rättesnöre endast den regel Naturens Lag liiQerrri-, al söka rädda hwad man kan, och reUucei-L följderne af den hotande faran til de minst känbara, eller at undergä ett mindre misiöde, för at undwika ett swärare. — I aila desse fall gifwas säleves undantag, hwilka icke^kunna af Lagstiftaren pa förhand bestämmas.