Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Månne icke Calholikerna äfven underhålla sina behöfvande; och tillika lära de gifva ganska frikostiga bidrag åt våra fattiga. I dessa hänseenden finnes således icke något undantagsförhållande till Judarnes förfång. Frih. Stedingk har lill bemötande af den förebråelse man stundom gjort Judarne ang:de deras påstådda benägenhet för bedrifvande af ocker, jemväl yttrat alt felet ligger derutinnan att räntan icke är f. n. fri och obunden, men att i samma stund räntan frigjordes, skulle procenleriet uphöra; och det lärer väl säga sig sjelft så der temligen. Ty pä samma sätt kunde sägas att å samma stund ägande - u Den 19 Ma rs f. m. rätten uphörde att vara gällande, blefve ingen en tjuf, derföre alt han tog för sig af hvad som förefanns. Men då den värde talaren tillika tycktes önska räntans fullkomliga frigörande, så är det en särskild emancipationsfräga, beträffande hvilkens behandling och önskvärdaste ulgång, R. o. Ad. åtminstone ännu icke instämt i bemälde åsigter. Sålunda synes det icke heller vara skäl att bygga stora slutsatser på en sådan förutsättning. Slutligen har den värde Frih. förklarat det enl. hans tanke icke vara R. o. Ad. värdigt att, i 19:de århundradet, fatta ett beslut, som skulle förneka Judarne utvidgade rättigheter, till likhet med infödde Svenskars; — jag återigen anser det vara R. o. Ad. fullkomligen värdigt att rådfråga Svenska folkets tanka i delta fall, följa dess önskningar och således befria Svenska nationen från det förhatliga rönet af en påtrugad och derföre desto mera motbjudande sammansmältning med denna främmande stam. Gr. Klingspor, Mauritz Staffan Philip: Efter det inleressanla och uplysande föredrag, som Hr Weidenhjelm och Frih. Hamilton hållit, torde föga för mig vara alt tillägga. Men då här är fråga om att bevaka en hittills, snart sagdt ur samhället utstött medborgareklass’s fördel och interessen, anser jag att i sådant fall ingen bör tveka att uttala sin öfvertygelse.
Ett bevis derpå synes vara, att vi i dag lill oell med hört en värd ledamot ibland oss få uppbära förebråelser, för det han på uppgifna skal lindra t öfvertygelse och öfvergått till motsidan. Jag är viss, att Ilr Nordenanckar är, ledd af de bästa afsigter; och dä han yttrat sig önska att följa Frih. Kantzous exempel, i fall han kunde öfvertygas, att de meningar Frih. nu hyser, vore de rätta, vill jag försöka att, genom upplysning om Ilr Nordenanckars misstag och undanrödjande af hans farhågor, så vidt möjligt föranleda en ändrad öfvertygelse. Jag skall punktvis upplaga de af Hr Nordenanckars satser, hvilka jag anser särdeles behöfva vederläggning; och då jag följer samma ordning som han, hoppas jag ursägt, om den ej anses för den rätta. Hr Nordenanckar har sagt 1:0 "att i83o års myntbe"stämnings-lag ej mera är bindande; men att, om någonting deri bör hållas i helgd, så är det proportionen af 5 till 8; att i83o års Banklag kan likaväl förändras som "nämnde proportion; att de som vilja behålla den förra, "men ändra den sednare, kasta bort hvad som besvärar dalens opinioner.” Manne icke beskyllningen i omvändt förhållande kunde tillämpas på Hr Nordenanckar sjelf? Han önskar bibehålla proportionen af 5 till 8, men vill, att stadgandet om silfverutvexling å 128 sk. skall förfalla. Han fäster sig således vid bisaken, men förkastar hufvudsaken. Och hvad vinnes med denna bisak? Jo, coursens stegring, och hufVudsakens aflägsnande. Jag önskar hufvudsaken, ej blott för lagens helgd; ty vi veta att hvarje lag, som ej är grundlag, kan, vid en Riksdag beslutad, upphäfvas vid en påföljande; utan väsendtligen för helgden af den moraliska lagen att hålla ord.
A bullarne, som böra vara temligen stora, afskäres ett » lock ». Med en sked urtagas de nu något i midten och massan lägges i mjölk m. m. enligt följande beräkning; till hvarje bulle tages: 1 matsked gräddmjölk, 1 tesked socker, 1 grand kardemumma, J tesked kanel, 1 tesked skiradt smör och 1 ägg till tre bullar. Allt detta omröres väl, tills massan synes smidig, då bullarne dermed ifyllas. Locket öfverbindes med mjukt bommullsgarn och bullarne läggas i kokande mjölk att få ett uppkok, hvarefter de upptagas. Ombindningen lossas nu nätt af, hvarefter bullarne, beströdda med socker och kanel, på smord plåt införas i ugnen att väl genomhettas. — Annan sort: A bullarne utskäres ett rundt hål, och en del af inkråmet urtages. Derefter tages J mandelmassa mot f af inkråmet. Blandas samman med socker och litet kanel. En bit osaltadt smör lägges i en kastrull jemte massan och sättes på elden att väl uppvärmas. Då ifylles bullarne dermed och sättas i ugnen för att hålla sig varma. A r o så redo att likasom föregående bullar på bruten servett serveras. F ö r r ä t t e r. Köttpudding. 3 ffi finhackadt kött, 2 &lt;8 hackad märg, väl rensad från ben, \ finskuren talg, 1 tekopp skålltjde risgryn, 3 ägg, \ stop söt grädde, litet starkpeppar, muskot och salt blandas väl och lägges i en smord form, som kokas i en vattengryta i 6 timmar. Formen bör vara så stor, att såsen, som bildas, ej kokar öfver. Då puddingen är kokt sättes formen att » stadga »; såsen hälles af och afredes med brynt hvetemjöl; en rödlök hackas och fräses för att läggas i såsen. Frida N. N. Souvenir-täcke, så kalladt, emedan täcket färdigt, är en påminnelse om vänner och bekanta. Det utgöres af en samling lika stora fyrkantiga atlaslappar i olika färger efter hvars och ens smak, med gifvarinnans i silke anbragta monogram.
Häröfver infordrades i Nåder Kammaroch BergsCollegternes underdåniga LJt3 634 Dm 29 Maji. låtande, hvilka tillstyrkte bifall till förslaget, såsom ganska fördelaktigt för Kongl. Maj:t och Kronan Riksdagen inföll och saken förblef oafgjord, under afbidan af Riksens Stan. ders Beslut om Eecognitions-skogarne ; och när det var aflemnadt, samt Kongl Maj:t funnit, att det utrymme för ett helt Hemman, som Interessenterne föreslagit, understeg detTunnelandtal, Riksens Ständer såsom högst antagit, följde Kongl. M»j‘.ts Nådiga Utslag den 11 Julii i8*r med antagande af det gjorda underdåniga anbudet så mycket heldre, som en betydl g förmon derigenom tillföll Kronan, och den Interessenterne tillagde besittningsoch dispositions-rätt icke utan genom frivillig öfverenskommelse kunde rubbas eller förändras; dock fästades härvid det vilkor, att i likhet med hvad för de gamla Hemmanen vore stadgadt, de uppkommande nya skulle med Verket förblifva oskiljaktigt förenado.- Riksens Ständer hade uti deras underdåniga Betänkande anfÖTt, att 3000 tunneland skulle vara det högsts, som kunde ett Hemman i utrymme hes‘ås. Hemmanen under HelleforsVerket hafva med utoch inägor ett omfång af omkring 2,700 tunneland, och jag är öfvertygad, att en hvar, som om markens beskaffenhet är riktigt underrättad, skall finna mera anledning till förundran derot, ver, att Interessenterne ej begärt större utmål, än ea derom okunnig, att utrymmet af dessa Hemman är sidant, som det nu är stadgadt, hvilket dessutom föga öfverstiger det Din 29 Maji. 635 vanliga i denna Bergslagsort, der äfven flere Hemman finnas, som äga tiil och med dubbelt så stor vidd.
Fri-elever iof samma år voro; Axe! Carlqvist från Malmöhus län, Thure Lybeck — 276 — från Kalmar län, Ferdinand Unander från Westerbottens län och Otto Almgren från Stockholm. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, R. von KRÄMER. Ultuna den 26 November 1859. J. Arrhenius. Direktionens öfver Jemtlands roterings-kassa underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af stats-verkets förvaltning för år 1857. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Med öfverlemnande af Rikets Ständers Revisorers underdåniga skrifvelse af den 14 sistlidne Oktober, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte dertill hö rande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857, hvaraf inhemtas, att, vidkommande Jemtlands roterings-kassa, det synts Revisorerne som en betydligare del kunnat utlånas af den kontanta behållning, Åttatusen sexhundranittioen R:dr 7 sk. 11 r:st Banko, kassan vid 1857 års slut egde, har Eders Kongl. Maj;t i nåder befallt Roteringskassa-direktionen, att med underdånigt utlåtande inkomma. I anledning deraf anser Direktionen sig först böra i underdånighet anmäla, att under år 1857 till kassan, utom dess vanliga inkomster, influtit ett belopp af Sextontusen R:dr nyssnämnde mynt, hvilket belopp, på trenne månaders uppsägning utlånadt tifl Löjtnanten C. G. Muhl emot inteckning uti Oströ säteri med underlydande hemman i Halland, den 26 Maj blifvit af honom uppsagdt och den 26 derpåföljde Augusti in~ betaldt. — 277 — Hvad sedan beträffar frågan om utlåningen och hvarför icke en betydlig del af förenämnde kassa-behållning under år 1857 blifvit gjord fruktbar, får
Med det, sam af den afsätta Summan icke kan genast till det bestämda ändamålet användas, böra sådane Statens räntebärande skuldförbindelser infrias, hvilka vid yppande behof åter kunna emot Banco Sedlar forvexlas. 3:0 Det skall vara hvar peli en tillåtet, att uti Banquen emot myntbara metaller tillvexla sig Banco-Sedlar, beräknade till det förhållande, sorn Banco-Fullmäguga särskildt för hvarje år, vid det föregåendes slut, bestämma, efter förarn ledande af Vexel-Coursens medejbelopp det sistförflutna året, jemfördt med det inom landet gångbara priset på Silfver, som genom behörige betyg ifrån Auclions-Jtamrarne utfönes; dock Uk? 854 Banca-T] tiko titti Betankanden-, i V ' ' ' ' ^ val icke under 220 skill.oclx icke ofver 12& skill, för 1 R:dr Specie. 4:0 Hvad som vid denna Silfver in vexling 2 öfrigt hör iakttagas» bestämmes genom särskild Jnstruction för Banco-lullmägtige; roen det, år 2828, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, intill nästa Riksdag, anvisade Creditiv för inköp a£ xnynthara metaller kominer nu att upphöra. 5:0 Fran och med nästkommande års början upphör ali ränte-beräkning å Statsverkets skuld till Banquen; roen å Capitalet afbetalas årligen intill nästa Riksdag 150,000 R:dr B:co, hvilka af Bane o* F u rima gt Fge användas till inköp af mynihara metaller, efter enahanda gruncier, som de, hvilka, i afseende på det lika beskaffade inköpet för den i sådant ändamål afsatte delen af BänJ. quens behållna vinst, blifva gällande. 6:0 I enlighet med 63 §. uti Regeringsformen, kommer, äfven för denna gång, det så kablade stora Creditivet att till utgående från Ban
Jo du, hon sigcr, at Trine og Eline kjender ham godt, og at det er ham, du, ham selv,. s Garman et \ Varses og smdolkenes forneinme digter, ham fra Stavanger, Alc.rnndcr A&gt; / Ia~id, du! D Nå., detta tir en glimt i en liten konsertsal, intet annat! På. nya året R vi se dem alla på. I tydligare belysning. Eder h a Langc. Hvarjehanda i qvinnofragan. S v e r i g e: Föreningen för gift qvinnas eganderatt hade Söndagen den 29 november sitt Srssaiiimantriide. Sekreteraren tillkiiiiiiagaf, att nnder Sret utkoiiiinit d r a hiiftet af föreningens skrifter: * OJII dtn iniieh5llande: i) dc vid i 884 a i i a c ~ a c r 119 Ars riksdag af hrr \ \ ' allenberg, Stackell&gt;erg, Ekmm och Sriiedberg viickta niotionenia ang3eiide iinilring i giflerin31sbalken; z) lag. utskottets ut19tande i niilediiing af dessa iuotioner; 3) diskiissionen öfver detta iitliltanile iiioni 1: sta och a d r a kriiiniaren den 30 april 1884; samt 4) En öfversigt af fr8gans stgllniiig och j) fröken E. Rcys föredrag .Om den gifta qviiinans st2llning.s Svenska qvinnoföreningens (~Karlsl~orgsföreniiigen.) arssanimantriide egde rum den 30 november. Föreningen, som har till syile satt hos Sveriges folk söka uppracka och underhiilla varin och oflervillig fosterlandskiirlrk~, började sin rerksanihct i april 1884 samt insamlade under florhet: I ledamotsafgifter 4,578 kr. och i frivilliga bidrag 5,143 kr. Föreningens hela I&gt;ehiillniiig uppgick den 31 dec.
Att genom nya förskott återsätta FilialDisconterna i activitet, och dem i tillfälle att reda sig sjelfva. Detta medel vore ofelbart det lenastt, men det torde hafva Opinionen nog mycket emot sig. Man tycker ej om här i Landet, att gå långsamt till sina mål , och att amputera en skadad. lem går visserligen fortare , än att bota skadan genom en klok Och sorgfällig behandling. Det är ock en sanning , att om denna Cur-method skall äga en lycklig utgång, så fordras ovilkorligen, att så väl de producerande, sorn ock de PenningeRäntetagande Classerne bestämma sina begrepp om Banco TransportSedeins nu ägande verkliga värde, efter dess förhållande till det Verks reella Fonder, som utgifvit dem, och icke hvarken efter det förhållande de förr ägt eller det förhållande, som de framdeles kunna komma att äga. Hufvudordsaken till de slitningar Och ytterligheter t som under de sednare åren ägt rum j till olikheterna i Producternas pris, så väl i förhållande till hvarandra, sorn ock det ena årets pris jemfördt med det andras, synes mig ligga deri, att å ena sidan Producenterne satt ett för ringa värde uppå BancoSedeln, som de så lätt kunnat dels förtjena, dels upplåna i och att å den andra, de Penninge-Räntetigande, ibland hvilka i vissa afseenden Staten sjelf kan räknas, genom Producternes ned - 188 Dm 17 Martu i e. hållande i pris, siräfvat att gifva BancoSsdeln ett värde, som den icke mera kundé och således ej heller borde äga. 'Af all strid draga merendels främmande Personer, som i striden icke deltaga , största fördelen. Så har ock Utlänningen och dess Agenter allena riktat sig uppå den Opmionsstricl, som Myntförvillelsen hos oss väckt. De Producerande hafva vant s g vid att taga utifrån de flesta af sina iörnödenheti r och Administrationen sjelf har , hafsigt att köpa ilen så kallade Penningens värde genom de inhem ka Producternas hällande uti ett relativt lågt pris, öppnat vägarna för Importen, så ofta yttre omständigheter det tillåtit.
Ar detta riktigt, dit maste det äfven gälla i fråga om olilrlietemcz niellaii Iiöiien; ocli det wrcler d&amp; e t t i ~ p p ö r n i i d e - \ %Id niot ilen kvinlign. natiireii, soiii gi; ymt s l d l. 11äi1ii-1~~ sig l ?&amp; ink^ ofler, o111 ilen kviiil.ig: i, skol s11 fÖi: etr&amp;clesvis vill lägga, z11 pA. mecI lati11~1ia ~ $ o s o ~ soni, clmas större receptivitet fiaiiske] .htit ileni r sl&amp; i siga minst lika lätt soiii dexw manlige j iimnBrig~, meii so111 iite i lifvet biott skola vara deiii ti.I.1 eii tyngi-m&lt;le l&gt;: irlast utan gagn för deras andliga jag. Det s 8. p: sig qja.lR. i ~ ~ s. fiillr~ riitt; och långt ifråii a t t clärigeiiorn ställas vid maiiilens sida s h o m i allo hans jämlike, skall hon i framtiden sh mycket fas tsre biii das vid en iin derorcl~iacl ställiii~ig, som 1i.oii aldrig slci1al.1 lininm~ loss ifrån, s&amp; 1.ang.e det basta, det mest lifkraftiga, det iiiest egeiiclomligs hos Lienne icke %r koinma till sin Lila rätt. Dek milnsliliga lifvets stora arbetsfält skall en dag I) ii.tti.e iiii IIII Iilmia nppcleltw i. tre oinrttcle~i, ett där inan oc.11 li.viiilia i Iwixft af geineiisa1iiin.a a d a g st&amp; sida vid .sida i geiiie~isa~in striifvan.
Resolution för rättighet att medelst expropriation lösa »landfäste,» och »sjöbotten», såsom det heter i den nådiga Resolutionen, för byggande af den timmer-insamlingsbom, som, enligt hvad förut är sagdt, visserligen redan längesedan var byggd, men hvilket dock icke hindrade bolaget, att säga Kongl. Majit, att det »ämnade bygga» alldeles på samma sätt, som bolaget begagnade sig af en annan och lika osann uppgift, nemligen, att det »ej kunnat komma öfverens med vederbörande jord ochstrandegare om lösen», och denna sednare dikt, oaktadt bolaget till den grad ringaktat både jordoch strandegare samt egande-rätt, att det icke ens gjort sig besvär att efterfråga, hvilka dessa egare voro, och hvarföre man också vid det Härads-ting, som i denna expropriationsfråga under innevarande höst är hållet i Jerfsö, med förvåning hörde den fullkomliga okunnighet härutinnan, sorn bolagets ombud ådagalade. Detta är i korthet förloppet, och berättelsen visar dels, huru det kan lyckas några enskilda personer, för enskilda intressen, att blott på egna, i öfrigt obestyrkta och såsom det vid ifrågavarande tillfälle visat sig, till en del rent af osanna uppgifter, undfå Konungens Befallningshafvandes förord åt en expropriationsansökan, och detta i så stort omfång, som den ifrågavarande, samt häruppå sedan vinna Kongl. Majits sanktion, och alltså föra ej blott Konungens Befallningshafvande, utan sjelfva Kongl. Majit, bakom ljuset, — dels att Läns-styrelsen icke alltid besitter den speciella, noggranna kännedom om hvarje särskild mindre del af länet, som likväl är oundgängligen nödvändig att ega för att tillförlitligt och rättvist kunna bedöma och afgöra frågor af så laggrann naturså ingripande i egande-rättens helgd, sorn en expropriationsfråga kan vara. Följderna af den utfärdade Kongl. expropriations-Resolutionen blifva, sävidt nemligen denna, i administratif väg utfärdade, Kongl, befallning skall komma att lända till efterföljd, att den i 17 Kap. 4 §. och 20 Kap. 3 §.
Ledamöter yttrat den mening, alt, till iakttagande af hvad i högstberörde Kongl. Bref i allmänhet stadgas, och då TryckfrihetsFörordningen, som, ibland andra i afseende å rättegångssältet i tryckfrihetsmål meddelade föreskrifter, icke innefattar någon derom, huruvida i dessa mål, angående förklenligt tillmålen eller omdömen om Konungen, underdånig anmälan derom borde af Domaren göras, uti 5 §. 6 mom. förmår, att för tryckfrihetsbrott tilltalad person skulle uti allt hvad genom denna Förordning icke uttryckligen annorlunda stadgadt vore, tillgodonjuta de enligt lag och serskilda författningar honom tillkommande rättegångsförmåner, bemälde Ledamöter ansågo HofRätten, innan ransakningen vidare fortsattes, böra ifrågavarande mål hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla; hvaremot HofRättens President och vice President samt tre andra Ledamöter enstämmigt förklarat, att som, för behandling af mål, rörande brott emot tryckfriheten, ett serskildt rättegångsätt är vordet bestämdt genom Tryckfrihetsförordningen, hvilken, uti 1 §, med upphäfvande af alla förut gifna serskilda förbud emot utgifvande af böcker, skrifter och handlingar, uttryckligen stadgar, att dessa ej skulle kunna åtalas annorlunda, än samma lag bjuder, och denna författning icke gåfve anledning dertill, att i så beskaffadt mål som detta, underdånig anmälan borde hos Kongl. Majit göras, huruvida saken må fullföljas eller ej, en dylik hemställan eller anmälan i förevarande fall ej heller kunde finnas lämplig eller erfordras. Till följd af hvilket sistnämnda, enligt flesta Ledamöternas tanka, fattade beslut, Assessoren Crusenstolpe blifvit kallad och hörd, och saken vidare handlagd samt slutligen pröfvad och afgjord, medelst den anklagades fällande till åtalade brottet, derom Kongl. HofRättens den 19 Juni i838 afkunnade utslag lyder, alt sorn den till Nämnden frammställda fråga, huruvida de i förrberörde skrift åtalade yttranden voro brottsliga efter de af åklagaren åberopade Lagens rum, blifvit med Ja be - 84 i? St. Just. Ombudsm.
Böra i den högre flickskolan endast tvänne frammande sprak få förekomma? Är det lämpligt, att de allmänna läroverken i vissa mindre samhällen, enligt Flickskolekomit~ns förslag, ombildas till samskolor? Begagnar flickskolan de medel,.som stå.henne till buds, för att meddela sina lärjungar en i sann mening praktisk och hela personligheten omfattande: bildning? Vore det önskligt, att historieundervisnii~gen ordiiades i öfverei~sstämmelse med Flicl~skolekomiténs förslag? Bör snickerislöjd förekomma i en skola för flickor? Ar det lämpligt, att vid de högre flickskolorna finnas förberedande klasser, och i så fall, huru många? Huru Ungt bör det s: k. klasslärarinnesystemet tillampas i den högre flickskolan? Anses det öiiskvärdt, att alla skriftliga arbeten ut-. föras p&amp; ligrorummet? ' ' I sammanhang med skolfrågor iir ' det oss ett nöje att anmäla en pedagogisk tidskrift kallad. SmAskolevannen, livilken tyckes på ett sar' 0 1 '. deles tillfredsställande satt lösa sin uppgift att rara ett organ för friigor rörande denna afdelning af skolväsendet. Med vaken blick följer den hvad som tilldrager sig inom detta ornrtde, har goda referat från skoloch kretsmöten samt synes i allmänhet hylla sunda och goda higter i fraga om undervisningssattet, larares stullning och pligter samt hemmens och komunernas skyldigheter gent emot skalan och dess lararepersonal. Kvinnokongresser i Paris. I anledning af den pAg&amp;ende varldsexpositionen i Paris denna sommar hafva anordnats kongresser i alla möjliga vetenskaper och sociala fragor. Bland dessa kongresser beröra tv&amp; kvinnornas intressen. Den fursta af dessa kongresser kallas " Congr8s fra~gais et international du droit des fenimesn och skall aga rum fran den 26-29 juni. Kallelsen till denna kongress, hvilken hade sitt motstycke vid expositionen i Paris 1878?
Under åberopande af hvad i början af detta Betänkande och uti bifogade Tabell förekommer, rörande sättet och grunderne för en framtida utvidgad öfning för Bevärings-classerne, får Utskottet, som ansett sig böra föreslå Rikets Ständer alt icke nu bifalla Kongl. Majits Nådiga Proposition om en tillökning af 63,000 R:dr uti det å anslaget för Beväringens vapenöfningar i Staten förut uppförde belopp af 80,000 R:dr, emedlertid tillstyrka, att detta anslag hädanefter måtte komma att anses såsom endast ett förslags-anslag, och att således, om detsamma skulle finnas otillräckligt för en öfnings-tid af 12 dygn, inoch utryckningsda - Ståts-Utskottets Utlåtande, IV.-o 44' garne oberäknade, bristen dä må af Riksgälds-Contoret fyllas. Härigenom anser sig Utskottet äfven hafva besvarat de till Utskottet öfverlemnade motioner af Pehr Hartsson från Wermlands Län, att Beväringens vapenöfningar matte under fredstid inställas, ocb af Jonas Juder sson från Stockholms Län, med samma förslag, jemte hemställan, att derigenom uppkomne besparingar måtte till krigs-materiellens förbättrande användas. 25:o För sv ar s-Verket i allmänhet eller Kongl. Krigs-Collegii Departementet•, hvarunder äfven upptagas indeldta Räntor för Akers Krutbruk och Husqvarna Gevärs-Factori, Detta anslag utgår nu, oberäknadt de derunder inbegripne indeldta räntor, med 696,000 R:dr, sedan Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag beviljade en tillökning af 70,000 R:dr utöfver de 626,000 R:dr, hvartill anslaget intill denna tidpunkt uppgått. Då Kongl. Maj:t funnit denna tillgång otillräcklig och, i följd deraf, äskat en ytterligare förhöjning i anslaget af 69,000 R:dr, har Utskottet, med ledning af Kongl.
I Kaulbachs kompositioner är t. ex. dårhuset redan ett modernt ämne. «Die Hunnenschlacht», som efter sagan föreställer de fallnes fortsatta strid i luften öfver valplatsen, natten efter slaget, är en fantastisk komposition, likasom den förstnämnda, ett drag af den nyaste romantiken. Den förra finnes i stentryck; den sednare enkaustiskt målad i residenset och, som jag hört, utförd i olja i Berlin. I hans atelier såg förf. blott en karton deraf, likasom af ett annat, ännu outfördt stycke: «Jerusalems förstöring», helt och hållet allegoriskt, och som sådant efter nutidens åsigter. Så kan man säga, att det äfven till en del förhåller sig med Cornelii «Priami död». Kaulbachs teckning och form står otvifvelaktigt öfver Cornelii. Äfven hans färg, hvarpå prof sågs i några porträtter, smärre fantasistycken, och äfven i en fresk uti arkaderna, är på en gång frisk och vek. Men huruvida hans ansigten t. ex. i «Jerusalems förstöring» hafva samma innerlighet och uttryck, som man finner hos Cornelius, derom torde låta sig tvista. Cornelius vistas, som kändt är, för närvarande i Berlin, der hans första arbete lär blifva att med fresker pryda peristilen af Berlins Museum. Kaulbach är en ännu ung, utmärkt artig man, om ett par och tretio år, med ett vackert utseende. Hans artistiskt, med litet koketteri utstyrda atelier hade vid förf:s besök ännu en dylik prydnad i den berömda och aimabla skådespelerskan, Fräulein Charlotte v. Hagen från Berlin. Född i München, gjorde hon der sin debut, samt vann, såsom malisen påstår, bifall äfven högt uppe. Men någon indiskretion hade till följd ett förbud för henne att vidare uppträda, och hon fick icke ens nu gifva gästroller, hvilket hon sade sig gerna önska. Äfven i skulpturen synes den tyska konsten lösgöra sig från blotta härmningen af antikens form.