Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s del ingenting annat, än att för Indelta Arméen icke bevilja det till löneregleringen begärda förslagsanslag af 250,000 R:dr. R. St. ega grundade anspråk, att af Regeringsmakten fordra fullständiga förslag för de medels användande, som äskas. Man må förordna kommissioner för Boställs-värdenas upskattning, så mycket man behagar, så komma aldrig derigenom deras relativa afkastningar att kunna åstadkomma den åsyftade jemlikheten emellan innehafvare af lika grader och tjenstebefattningar. Missförhållandet har långt f. d., eller ögonblickligen efter 1833 års lönereglering varit kändt och insedt. Det hade D en 24 J anuiri. 85 sålanda varit i sin ordning, att ett ordentligt förslag i detta hänseende blifvit upgjordt och 11. Sl:s pröfning understäldt. Den lättaste och minsta tankeansträngning erfordrande åtgärden är visserligen, att helt enkelt af R. St. fordra förslagsanslag af så betydliga belopp; men R. St. hafva också till pligt, att öfverväga de äskade Statsbehofvens behöflighet, och att tillse ändamålsenligheten af deras användande. Ett så beskaffadt förtroendevotum för Styrelsens organisationsförmåga, som skulle innefattas uti det äskade förslagsanslagets beviljande, torde vara för mycket begärdt; och sjelfva frågan ådagalägger omisskänneligen, att någon ordning uti Indelta Arméebefälets aflöning icke kan upkomma, med mindre de indelta räntorna samt BostälJsarrendena ingå till kronan: hvarigenom vunnes, att jemte det löntagare inom alla grader finge lika löner för lika tjenstebesvär, de räntegifvande sluppe att höra den nu, i den Kongl. Propos:n anförda klagan, att den indelta löntagaren flerstädes för år 1855 tillskyndats förlust af 20 till 25 proc. genom dess uphörda rättighet att preja räntegifvaren, på dyr tid, och i hvilken klagan likväl på samma gång finnes ådagalagdt, till hvilken grad räntegifvaren. före det sednaste stadgandet, i detta hänseende varit tryckt.
Skrifvelse, X 1. s 470, 47 *• — hofdinge ResidenceHuset i Hernösand, angående; StatsUlskoltcts Betänkande, IV. 174 3. s 113—118, återrem. af PresteStåndet, IX s 503, af BorgareStåndet, IX s 586, bif. af BondeStåndet, IX s 5p4, af Adeln, IX s 5p8. Ytterligare Utlåtande, IV 4- s 5a5—• 527, bif. af PresteStåndet, IX s 935, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 927, af Adeln, IX s 966, bif. af BorgareStåndet, IX s 1000. Underd. Skrifvelse, X 1. s 727—729. LandshöfdingeÄmbetet istockholm; åtaladt af Justitia» Ombudsmannen, II s 1093 — 11 o3. — höfdingarne befalde att skaffa löner åt Djurläkare inom Länen, III s 133, 134- — höfdingars skyldighet, om, att befordra enskildes Lagsökningsärender. LagUtskottets Betänkande, VIII 1. s 358 — 36i, bif. af BondeStåndet, IX. s335, återrem. af Adeln, IX s 338, af BorgareStåndet, IX s 355, bif. af PresteStåndet, IX s 372. Ytterligare Utlåtande, VII 1. s 858 — 865, bif. af PresteStåndet, IX s 727, förkast, med fattande af särskildt beslut af BorgareStåndet, IX s 812, afsl. af Adeln, IX s 843. — Domsrätt, om upphäfvande af, i Enskiftes mål. Motioner, remitt. till Lagoch Ekon. Utskotten, II s 1192, 1268. Utskottens Utlåtande, VII 2.
Hvad nu först angår inbjudning till sammanjemkning af de skiljaktiga besluten, äfvensom uppställning af voteringspropositioner, har Utskottet följt samma grunder, som under sednare tider blifvit tillämpade, nemligen: a) i afseende på inbjudningarne, att, då tre Stånd varit om ett beslut ense, Utskottet inbjudit det fjerde att, med frånträdande af sin skiljaktiga mening, instämma i de öfriga Ståudens, samt att, om två Stånd i någon fråga bifallit Utskottets förslag, men de två andra fattat derifrån afvikande sinsemellan öfverensstämmande eller skiljaktiga beslut, Utskottet inbjudit dessa två sistnämnda Stånd att med de förra sig förena, och b) i afseende på omröstning arne: att, såvida förslagen till sammanjemkning icke antagas, omröstningar böra ega rum i alla de fall, der Stånden stannat i olika Bill. till It. St. Prat. 1862 1863. 5 Sami. 1 Afd. 11 Iliift. 1 2 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 13. beslut om inoch utförselsafgifternas belopp eller om taxerubrikernas indelning och lydelse, såvida tullbevillningens belopp deraf ansetts beroende; äfvensom att, till lättnad vid öfversigten af de olika besluten, iakttagits, att Utskottets förslag, då detsamma bort i omröstningen ingå, alltid blifvit intaget i ja-propositionen och dervid omförmälts huruvida tre, två eller blott ett Stånd i enlighet dermed beslutat. Yid den nu följande framställningen rörande de skiljaktiga besluten bar Utskottet följt den af Riks-Stånden äfven iakttagna ordning, hvartill Utskottets betänkande N:o 8 föranleder. /. Införsels-tarifen. Den af Utskottet föreslagna tullfrihet vid införsel af nedannämnde artiklar har bifallits af Borgare-Ståndet, hvaremot de tre öfriga Stånden, med afslag derå, bibehållit nuvarande tullsatser å samma artiklar, nemligen:
Lis utgång nppböra, utdelandet aknva sä kallade brudgäkvor vid samma tid inställas oeb Lrudgäkvo-konden, ester Kumer-Kottei iets indragning, öfverkl^ttas pä ldiksgälds-Lontoret, bvsrilrän utbetalning, i köreskrikven ordning, skulle verkställas sk de brudgäkvor, som redan blifvit eller före 18^0 ärs slut kunde blifva beviljade^ samt att Rikets 8tänder till lie» sälunds beslutade indragningen akvsglsde Kongl. Naj:ts Kädiga bifall, för att derefter katta beslut, i kräga om förflyttande pä Allmänna Indragnings-8tsten sk cle utaf Kvtteri-medlen nu utgäende löner^ äfvensom rörande det anslag af 5oo K:dr, som vtgjorde ersättning till Kongl. Lerabmer-Ordens-Ks^srettet för ökveriätelsen sk cless Kotteri-privilegium, samt om dispositionen at Kotteri-verkets bus ovb öfrige tillgängar; bvarjemte Rikets 8tänder i underdänigbet anböl!o, att, clerest omkörmälile framställning vunne Kädigt bifalls Kongl. Napt mätte täckas om Kumer-Kotteriets indragning oeb sättet kör de afsätta brudgäkvo-vinsternas utbekommande läts allmän kungörelse i Käller ntkärcia. Ledan Kongl. KIspt, i anledning barak, gikvit Rikets 8tänder tillkänna, att Kongl. Napt vore sinnaci att ät okvannämncle beslut lemna Lin Kädiga sanetion, men önskade, att Rikets Ltänder dessförinnan mätte till pröfning oeb afgörande företaga kragan om olve,flottning ä Indragnings-Ltat sk de pä Kumer-Kotteriets 8tst uppkörde löner oeb ständiga F//c. r/// /?.
Utskottet åligge då att samtelige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktig - Bilaga A till Mern. N:o 1. 727 heter finnas, dem derjemte till samtelige Riks-Ståndens behandlande anmäla. Förena sig derefter samtelige Riksstånden om ett enahanda utlåtande, hvile det till slutligt antagande eller förkastande, på tid och sätt, som ofvan föreskrifne äro. Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktige från de öfriges, och samma Stånd sig icke efter de öfrige fogar, varde Constitutions-Utskottet, genom val af Riks-Ståndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka genom samfäld, icke efter Stånd anstäld, omröstning skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, såsom ofvan sagdt är». Under den 14 Augusti 1812 i 41 § Regerings-Formen. »Konung vare myndig vid fyllda Aderton år. Dör Konung förr än Thronföljaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen under Dess minderårighet af den Prins af det Regerande Konungahuset, som, enligt den gällande Successions-Ordningen, arfsrätt i Riket äga kan och minst till 21 års ålder hunnit samt blifvit af Konungen dertill förordnad. Har Konungen andre personer, som skola Svenske Män vara, till Förmyndare för den minderårige Konungen utsett, då föro desse Rikets Styrelse, intill dess Riksens Ständer vid nästa Riksdag derom förordnat. Dör Konung utan att hafva något förordnande meddelat, föres .Styrelsen af Stats-Rådets samtelige Ledamöter, intill dess Riksens Ständer vid deras nästa sammankomst, Förmyndare för minderårige Konungen utsett, I alla dessa fall styre den minderårige Konungens Förmyndare eller Stats-Rådet med Konungslig magt och myndighet i Konungens namn, och gälle denna Regerings-Form till ovilkorlig efterlefnad.
Lån , emedan genom Lån-Systemets utsträckning Rikets hela Capital-värde sluteligen skulle komma att tillhöra Banquen. Denna farhåga torde vara mindre grundad, emedan Götha Canal medtager en stor del af Banquens årliga vinst, och denna vinst blifver ju mindre af Fastighets-Lånen, sorn gifva 4 proCent, än af Discont-Lån, sorn gifva 6, stundom 12 proCent. Likväl afstyrka Utskotten de förra och tillstyrka de sednare; men Utskotten hafva icke gynnande tänkesätt emot Fastighets-Ägare, och detta är den enda punct, hvaruti de äro consequenta, ty eljest äro de föreslagne mesurerne, såsom jag längre fram skall hafva äran visa, alldeles en motsatts af de så vältaligt uttryckta grunderna. Sluteligen får här anmärkas, att Banquen tillädes Discont-rätt, såsom ersättning för de vid 1800 års Realisation gjorde försträckningar; allt hvad Banquen härutöfver förtjenar, tillhör Nationen, samt kan af densamma efter behag disponeras, och kanske är den tidpunct snart inne, då man häröfver bör fordra redo och slut-liqvide. Sid. 13 innefattar ert upplysning öm Riksgälds-Contoirets framtida Röle, att sälja våra få Krono-Egendomar, Det ■lärkvärdiga Förslaget härutinnan torde framdeles vara att förvänta, och blifver det Uds nog att då yttrar Ben 15 April. sig derom. Man klandrar Fastighets-köp, mea Staten gör sig sjelf till utmånglare deraf. Man lofvar att ej minska Sedelmassan, och man vill sälja betydelig Egendom för att af de inflytande medlen skapa en ny Fond för Riksgälds-Sedlarnes Garantie och Credit. Det vill säga , man säljer dessa Krono.Egendomar, inväxlar för köpskillingen Riksgälds Sedlar, och bränner upp dem, eller , som är det samma , man läser in Fonden i Banquen, för att som det kallas, stärka Creditivet och mindre behöfva anlita Ban quen ; en påtaglig Myntförminsknings-Plan.
Ekonomie-Ulstoctet n denna Kongl. Majus Nådiga Proposition icke torde hafwa fästat nog behörigt afseende, da det twart emot hwad förelkr,'sterne der pa ett annat ställe lyda, nemligen: "Att isian näring och Fabriksrörelse återföra Bränwins-t.Averkningen till det hwad den af alder warit husbehof," icke dest mindre i det ställe lemnat tillfälle öppet, ehuru mot mångdubblade afgstttr, att utsträcka denna tillwcrkningtill hwad widd som hälst, tyckes as Utskottet helst wara för klart adagalagdt, för akt af mig tarfwa någon widare bewisning, och defie äro de skäl, som hos ustg stadgat den öfwertygelien, att förenämde Betänkande i den delen ar obehörigt. Det återstå» för mig Z42 Den -z Majk. nu'g nu att adaoalägga ur hwad svnepuncter jag anser nämnde Betänkande, derast d^t af Riksens Höglofiiga Stander skulle bifallas, leda tlll det all, mannas förfång. Alt cet Högloflige bltffotket tillstyrkt en oinskränkt Bränwins tillwcrkning, och at Kona!.
Angående de i Borgare - Ståndet väckte motioner om post - frihet för Städernes Magistrater för deras Embetsbref samt vid afsändande af Krono - uppbörden och Räkenskaperne, m. m. titm. I anledningaf åtskillige inom Vällofl. Borgareoch Heder v. Bonde-Stånden väckte motioner om åtal af vederbörandes försummelse att insända de för Riks-Hufvudbokens uppgörande anbefallde omslut. 13:0. I anledning af Herr Borgmästaren ech Lagmannen Kjellander Memorial om än dr i ng Prot. Utdrag d. g Fehr. 1S18 97 dring i nu gällande Föreskrifter om Magistraternes skyldighet att förvara en nyckel till Landt-Renteriernes Cassa kistor; om hvilket allt de öfrige Resp. Riks-Stånden skulle vänligen underrättas. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den q g sistl. Januari aflåtne samt den 27 i samma månad eft. midd. på hordet lagde Memorial, angående förhållandet med Löfås Silfververk, blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit; i sammanhang hvarmed, och i afseende på uppsättandet af Riksens Ständers underd. Expedition till Kongl. Majrt i detta ämne, ett af Herr Lagerhjelm, Pehr, ingifvit anförande, nu äfven till Expedit ions-Ut skot t et öfverlemnades. S. D. Föredrogs å nyo Stats - Utskottet» den 23 sistl. Januari afgifne samt den 27 t samma månad e. m. på bordet lagde Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets den 24 sistl. December roeddelte yttrande, angående af Herr L. I<. Edelberg sökt lån af Allmänna medel i och för Landscrona Stads Kyrkobyggnad; och som Stats-Utskottets sistnämnde yttrande redan blifvit den 2 sistl. Januari af Ridderskapet och Adeln bifallit, fann Ridderskapet och Adeln, att Utskottets ifrågavarande utlåtande nu endast borde läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 23 sistl.
Fordringar hos säkre Låntagare .. 22,524: 38. 2. „ „ Cessionanter 32,202: 4r. 11. „ „ R. Sl:s Bank 6,052: 3. — „ „ ManufacturDiscontfonden 33,000. „ „ Nya UllDiscontfonden 12,656: 24. 2. „ UllContoret i Norrköping . 106: 16. 8. Ullvärderingsoch sorterings-afgifler för d:o 443: 6. — 1,576 35 10 B a 1 a n c e till år 1834: UllContoret i Norrköping to 03 8. Influtne medel för försålde Banco. Balance från år x833: Fondens Skulder: Till UllContoret i Norrköping 7: 28. 8. Deponerade medel för försålde Kronans Får 38: 6. 4> 45 35 - Vinst och Förlust. Gravatio ner: Arfvoden .. 3,869:43. — Centonal .. 25: 46. — Extra Utgifter 116: i5. 4* Afskrifning utaf omkostnaderne för de genom Direct. Hofman och Öfversten Toll år 1833 införskaffade utländske LatoPremier 1,250: 20,753* »4. m Jf' Afgår Inkomster: Influtne Räntor 1,094: 32. — D:o afgifter för sorterad och värderad Ull vid Norrkö- pings UllContor . 570: 7. — 1 ^ Fondens Förlust år i834 19,088 23 10 Balance till år i835: Fondens Tillgångar: „ Eugelska och Franska Får samt Vallhundar 4,998:32.— 92,813 15 11 Summa R:dr lil ,947 J 26 9 Stockholm af Kongl. CommerceCollegii E. F. Ström. ( 35 ) Discontfonden år 1834. Credit. Banco.
72 § r mom. borde ändras och erhålla följande lydelse: ”R. Sirs Bank förblifve under R. St:s egen vård oell garanti, så att den må ostörd förvaltas af den deröfver af R. St. tillsatta styrelse, efter R. St:s” etc. Då man nu vill för denna § besluta en ny redaction, bör man val göra denna redaction i alla hänseenden så fullkomlig som möjligt. Men så länge nuvar. stadgande fortfar, att hvarje Stånd skall inom sig tillsätta fullmägtige för att styra Banken, anser jag en fullt ändamålsenlig reorganisation och förvaltning af densamma alldeles overkställbar. Efter min tanke bör derföre 72 § vid dess nu ifrågavar. förändring så redigeras, att den ej vid en kommande riksdag behöfver för vinnande af berörde ändamål omredigeras. Jag vet visserligen, att, om också den ändring, jag nu vågat föreslå, blifver antagen, qvarstår dock i 66 § Riksd.Ordn. samma stadgande, eller att 3 fullmägtige af hvarje Stånd skola utses till Bankens förvaltning; men på det 66 § må framdeles, då fråga derom väckes, kunna i öfverensstämmelse med min nu yttrade åsigt undergå en behöflig förändring i detta afseende, utan att 72 § Reg.F. då återigen må behöfva omredigeras, anser jag det vara nödigt och riktigt, att sistnämnde § nu erhåller en så fullständig redaction, att densamma äfven i sådan händelse kan qvarstå oförändrad. Hr Hjärne: Då det är möjligt, alt det kan vara Hr Gr. o. Landtnäs mening, att, ehuru discussionen i sjelfva saken redan fortgått, framdeles framställa den propos., hvarom jag anhållit, har jag ansett mig böra uppstiga för att återtaga denna min begäran, sedan Gr. Posse upplyst, att 3 Stånd antagit Bancooch LagUtsktns betänk., rör:de förslag till lag för Banken, och det således nu är bestämdt, att någon vidare lagstiftning i detta afseende ej vid denna 4a4 Den aa December f. m. riksdag kommer att äga rum, utan lagen af d. t Mars i83o kommer att tillsvidare blifva gällande.
Sålunda torde i i:sta punkten, efter orden: ”låneförlag till disconten,” böra tilläggas: ”samt de uti i8:de punkten lit. f nämnda, från Bankens fa”stighetsbelåning inflytande capilalafbetalningar,” samt likaså i andra punkten, efter ordet: ”öfverflyttas,” böra inflyta: ”samt af de från fastighetsbelåningen inflytande capitalafbe”talningar. ” 4;de och 5:te punkterna torde åter få utgå, emedan R. o. Ad. beslutat, att creditiv endast skola lemnäs åt associationer för spannmålsbelåning, åt sådana privatbanker, som i större scala befatta sig med en sådan belåning, samt åt hypotheksföreningar. Den 5:te punkten är den enda, sorn oförändrad kan qvarstå. 37Ö Den 3o Juli c. ra. Frih. Ehrenborgh: Gr. Cronhjelm har förekommit mig i afseende på 1 och 2 mom. fit. b; men i afseende på 3 inom. får jag hemställa, om icke här vore rätta stället att omnämna, hvad som iakttagas bör i den oförmodade händelse, att hypotheksföreningar och associationer för belåning af spannmål icke anmäla sig till erhållande af creditiv. Jag delar den af Hr v. Hartmansdorffs framställda mening, att belåning af publika papper i sådant fall bör vara den utväg, Bancostyrelsen företrädesvis äger alt använda till absorberande af Bankens möjligen liggande tillgångar; och jag hemställer derföre, huruvida icke här bör stadgas, att, såvida icke associationer och privatbanker af förenämnde egenskap eller hypotheksföreningar uppstå, som kunna absorbera de tillgångar, Banken äger, må det vara Banken tillåtet att använda dessa tillgångar till belåning af publika papper i den ordning, som kommer att bestämmas vid afgörandet af punkten N:o IV, som rörer utlåning emot hypothek af adier och publika papper. Hr Cederschjöld:
Om det funnes i Sveriges representation ett Embetsmanna-Slåud, skulle man kunna föreskrifva hvilketdera man ville, antingen att embelsmannen linge representera såsom sådan, men icke såsom husegare, eller ock att en embetsman, som egde hus i stad, hade rätt att utöfva representationsrätt efter bägge grunderna, hvilket i min tanka vore det rälla; men då nu icke något embetsmanna-ständ finnes i Sverige, så finnes icke något skäl alt förvägra representationsrätt i BorgareSt. endast derföre att en person är embetsman, hvilket icke har något inflytande på hans egenskap som husegare. Utsk. har i deuna punkt, enl. min tanka, al deles riktigt förfarit. Hvad åter beträffar inlåtande af sådane embetsman, såsom sådana, hvilka icke tillhöra Magistraterne, så anser jag, hvilket i reservationsväg äfven blifvit aufördt, vara oriktigt att så skett. Det är svårt att veta hvilka nya ledamöter man derigenom skulle uptaga. Städernas embetsroanna-personal är mycket olika. Det finnes tjenstemän i städerne, hvilka hafva en så lös anställning derstädes, att de kunna när som helst derifrån skiljas och befattningarne uphöra. Jag anser derföre alt BorgareSt. ganska riktigt förfarit deruti, alt enl. sin gemensamma tanka borttaga detta tillägg, likasom BorgareSt. borttagit rättighet för Vaklbetjeuing att deltaga i representationen. Genom Ulsk:s förslag kunde nemi. hända, att både gemenskapen af Krigsmakten och Vaktbetjening skulle kunna erhålla representationsrätt, och det torde icke behöfva mycket bevis att sådant vore olämpligt. Jag tror således alt BorgareSt:s gemensamma tanka är väl grundad. Utan tvifvel torde böra medgifvas, all de genom detta förslag tillkomne nya represenlanterne blifva eu vinst, icke blott för BorgareSt., utan äfven för representationen i sin 250 Den 6 September f. m. helhet. Många nu orepresenterade, hvilkas uplysniugar, hvilkas fosterlandskärlek skulle kunna göra representationen ganska stor nytta, blefve då uptagne och efter all sannolikhet sk Lille dessa mycket välgörande verka inom representationen.
Detta bör likväl ej blifva något hinder för honom att vinna ersättning, 0111 för öfrigt harts anspråk, bedömde enligt antagne grunder , äro grsättuings-gilda. Sedan komma några andra, hvilkas Fartyg under brinnande krig blifvit uppbragte. Herr Hjerta: Uti reservationen har man utsökt vissa mål, som kunna komma i fråga, och andra, som ej kunna komma i fråga till undersökning. Detta är oriktigt. Derföre har jag sagt, att allt sådant bör pr öfva s af Comitpn. Det bör ej pröfvas af Ständer ne, utan det tillhör dea Domstol , som sättes, och jag får fästa, uppmärksamheten deruppå, att ingen ersättning kan äga rum , i. fali upplysningen ej skett under de tider, som ofvan äro nämnde, lika - Den * 5 November e. tn . sorn ingen ersättning kan fås, om prsescriptionstiden är försummad; men det voro oriktigt af representationen, att godtyckligt ute sluta somliga ifrån hvad man beviljar andra. Friherre Hjerta : Orsaken, hvarföre visse mål särskilt nämnas, ar den, att de blifvit särskildt upptagne i Konungens Skrifvelse, men jag ser ej något hinder, att antaga Herr Hjertås ändring af 28 puncten, hvarigenom alla målen komma att pröfva hälst samma ändamål i alla fall vinnes. Herr Grefven och Landt-Mar&kal-ken gjorde proposition till bifall å 28 puncten i Friherre HjerltJs särskilda mening. Fiopades lyej. Hvarefter Herr G l efven och LandtMar skalk en hemställdte, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla 28 Puncten uti Herr Hjertås Reservation, hvilken lydde sålunda : Dei Kongl. Majits Hjer_ tas serskilda mening blef, uppå gjord pro. 556 Ben ?5 Noyembet « m.’ position, af Ridderskapet och Adeln bila 1 Jeu. 3o:de Punelen. 3o puncten i Herr Hjertås Reservation upplästes äfven. Herr Hjerta:
Jag är född i Kanton, de stora städernas stad, och fick genast den lyckan att tillhöra den vise Tjang-tschi-li. Det var vid denna tid barbarerne kommo öfver hafvet, för att få den nåden att dricka vårt thé och äta vår spis, och den store himmelens son, Förnuftets sol, tillät att några af barbarerne fingo kyssa stoftet för hans fötter. Deras konung hade sändt dem den långa vägen öfver det stora vattnet, endast för att de skulle betyga hans vördnad för den store verldens herre, och de hemtade skänker. Deribland var en underlig låda, hvari alla som ställde sig framför den, måste krypa in, och visa sig helt små derinne för den store Förnuftets sols ögon. Och den himmelske Kejsaren, alla herrars herre och alla furstars furste, han log i nåd, då han såg denna ödmjuka hyllning af alla. Några dagar sednare, då min herre, den vise Tjang-tschi-li inträdde och nedkastade sig för den lysande fursten, då befallte han honom krypa in i lådan och sålunda betyga sin vördnad, och han gjorde som förr och ställde sig framför lådan, men se, han kom icke ditin. Då blef himmelens son vred. Men min herre, hvars vishet öfvergår andra menniskobarns, såsom hafvets vatten öfvergår droppens, fann genast hvad som händt, nedkastade sig på sina knän och sade: "Store herre, du som är mera lysande än solen och mera skinande än morgonrodnan och mera mild än morgonvinden, se i nåd till din tjenare och straffa honom icke. Se, du värdigades sjelf i går låta gifva honom mat af ditt Kejserliga bord, och det var denna mat som af ditt majestäts ögonkast undfått en så födande förmåga, att din slaf nu icke kan rymmas i lådan. Du är herre öfver mitt lif, men värdigas vara barmhertig, som solen, och gif mig några dagar att åter afkläda den fetma, hvarmed din nåd har beklädt mig, och jag skall kunna fullgöra din befallning".