Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru strängt fransmännen hålla på, att aldrig två förlofvade få vara ensamma med hvarandra, visa alla deras romaner och skådespel och äro häri sanna bilder af verkligheten. t a Stnnkhola I D U N Iduns skollofskoloni Sedan flere år tillbaka bar undertecknad varit van att lämna en kortfattad rapport öfver hälsotillståndet hos deltagarne i Iduns skollofskoloni, hvarför jag äfven i år därom vill nämna några ord. Välsignelsen och nyttan af en dylik välgö- renhet äro så slående och uppenbara, ej minst för den, hvilken flere år varit i tillfälle att följa de stackars fattiga barnens utveckling under deras vistelse på landet, att därom icke torde råda mer än en mening; denna form af välgörenhet lämnar också edra skyddslingar ej blott glädje och trefuad för sommarens korta dagar, utan nyttan däraf sträcker sig mycket längre och står kvar, äfven sedan bar16 BARN: 6 N a m n OCH 1 0 John Viklund, 10 år Oskar Larsson, 12 år. Hilmer Eriksson, 11 år. Gustaf Gustafsson, 10 år. Ester S rand, 9 år Hulda Nilsson, 9 är Alma Lagerström, 9 år Karin Eriksson, 9 år Jenny Lodin, 8 år Ester Wijk, 7 år Anna Samuelsson 10 år. Liksom förut varit fallet, har jag äfven i år låtit uppsätta en tabellarisk sammanställning, hvaruti barnens tillökning uti vikt och bröstvidd särskildt är angifven. Hvarje barn har i medeltal ökat 2, 3 kilo i vikt och 2, 5 cm. i bröstvidd, hvilket måste anses som ett synnerligen godt resultat. Till sist ber jag att på det varmsste få rekommendera Iduns skollofskoloni uti allmänhetens benägna åtanke och välvilliga hågkomst. Carl F / ensburg. GOSSAR Vikt. JSkrofulöst ögonlidande; frisk vid \ hemkomsten. Blek och mager; betydligt förbättrad. f Dans-sjuka; alldeles frisk vid hem\ komsten. 66 Af dessa äro 7 barn från Kungsholmen, 2 från Adolf Fredrik, 2 från Jakob, 3 från Katarina, 1 från Maria, 1 från Oitermalm några ögonblick skaffar sig tillfälle att vara ensam med den flicka han vill ha. Efter detta kunna icke föräldrarne neka honom sin dotter, utan att kompromettera henne. Hvilken motsats till förhållandena i nya världen!
– Det är det, jag inte kan, nu längre – sade gästen. – Jag borde hafva talat för länge sedan, men det passar sig illa för mig, förstår du. Jag kan ej låta bli att tänka, att du sitter och säger till dig själf: Den där Gustaf Ålin, som är son till en af våra torpare, tycker nu, att han blifvit sådan karl, att han vill mästra mig. – För all del, Ålin – sade Hede – tro ej, att jag tänker något sådant. Min farfar var ju en bondson. – Ja, men det kommer ingen ihåg numera – sade Ålin. Han satt tung och trög framför Hede och återtog för hvarje ögonblick alltmer af sitt bondsätt, som om detta kunde hjälpa honom ur förlägenheten. – Se, när jag tänker på hvilken skillnad det är på din släkt och min, så tycker jag, att jag skall tiga, men när jag kommer ihåg, att det var din far, som på sin tid hjälpte mig, så att jag fått studera, så tycker jag, att jag skall tala. Hede såg på honom med ett vackert uttryck i ögonen. – Tala nu, så att du kommer ifrån de här bekymren – sade han. – Det är så – sade Ålin – att jag hör dem tala om att du ingenting gör. De säga, att du knappast öppnat en bok på de fyra terminerna, som du legat här vid akademien. Du lär ej göra annat än spela fiol hela dagen, och det kan jag ej hålla för otroligt, ty du ville aldrig göra annat förr i världen heller, då du gick i Falu skola, fast du då var tvungen att arbeta. Hede satte sig litet stelt tillrätta i stolen. Ålin blef allt olyckligare, men han fortfor med seg beslutsamhet. – Du tänker väl, att den, som äger en sådan gård som Munkhyttan, bör kunna få göra hvad han vill, arbeta om han vill, låta bli om han vill. Tar han en examen är det bra. Tar han ej en examen, är det nästan lika bra, ty du vill i alla fall ej bli något annat än brukspatron, du vill bo på Munkhyttan hela ditt lif. – Det förstår jag väl, att det är så du tänker.
De under Commerce-Collegium hörande brottmål, och bland dem de, sorn kunna räknas till den så kallade Närings-policen, synas så mycket lättare kunna öfverflyttas till de allmänna Domstolarne, som, med undantag af Stockholm och Götheborg , de fleste police mål redan af dem förut behandlas Och att, då någon anklagas för det han förbrutit sig mot författningarne om Algieriska Sjöpass, målet bör vid Domstol undersökas och afdömas , anser Utskottet alldeles obestridligt, emedan utom betydliga böter af till och med 4000 R:dr, äfven förlust af medborgares lif eller egendom dervid kommer i fråga, hvarmed något förvaltnings-verk icke bör få sig befatta, vidare, än att till laga åtal befordra de förbrytelser, som det, under sådane författ - *) Sid. 8f Presidenten Låfvenshjolds Betänkande’ sid. 189 Cancelli Rädet Hartmansdorff}, i häftet. SI ningars handhafvande i förvaltnings-väg, kan upptäcka. Då de i tredje puncten omnäinde frågor, hvilka nu höra till Krigs-Collegii upptagande, äro af brottsmåls natur, och icke hafva något ovillkorligt sammanhang med den förvaltnings-verken åliggande skyldighet, att tillse, det rustningsoch roterings - åligganden noggrant blifva uppfyllde, för hvilket ändamål executiva åtgärder utan omgång kunna begagnas; så synes icke någon menlig påföljd i afseende på Arméens tjenstbarhet kunna uppkomma, derest frågor, huruvida Rustoch Roterings-skyldige skola, för någon visad försumlighet, dömas till böter eller icke, ej mara blifva underkastade administrativ behandling, särdeles som Committéerne jemväl föreslagit, att ärender af denna beskaffenhet böra af Konungens Befallningshafvande, såsom Police-mål få behandlas: varande äfvenledes i 16 §. af Kongl. Resolutionen på Krigs-Befälets besvär den ii Januarii 17^7 stadgadt, att mål af nämnde beskaffenhet skulle höra till Domarens pröfning, derest närmare bevis erfordrades.
Till svar härå vill jag endast underställa den värda talaren sjelf, om, då han, som Representant tror sig befogad till anmärkning, det är liela corporationer, som böra beskyllas för hvad möjligen, helt och hållet, eller till någon del, kan tillämpas på få individer; 0111 ehuru Representant, lian tror det Den ig Februarii e. m. 221 vara sig tillåtet, att brista i bevisningsskyldighet, i händelse någon fordrar den; och sluteligen om han glömt, att hvad man bär offentligen yttrat, icke lefver och dör med ögonblicket, och att man äfven har en moralisk skyldighet att derföre ansvara. Då man till en hög grad förälskat sig i någon viss idée, så är ensidighet deraf alltid en följd; och tror jag detta i förevarande ämne vara fallet med Herr Ribbing, enär han tror, att all militairisk och moralisk förbättring, som nu säges vara en aflägsen Önskan; på bostället skall åvägabringas. För min del tror jag, att det ganska lätt kan tillvägabringa det af Herr Ribbing sjelf nyttjade uttrycket: ett ekonomiskt oeh moraliskt ödesmål, och jag tror, alt man med skäl kan tillägga ett militairiskt. Herr Ribbing anför, att det Ständerne i anslag böra gifva arméen, är råd och sanningar. Föregående Ständer hafva likväl erkänt behofvet för armeen så väl af en löneförbättring, som lönejämkning; tiderne hafva icke förändrat sig sedan. Det bör således ej förundra någon, att arméen, enär behofvet redan erkänts, väntar något bättre, så framt ej samma förhållande nu är för handen, som då, att StatsVerket dertill saknar tillgångar. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord pro - 222 Den 19 Februarii e. m. position fann Ridderska pet och Adeln för godt remittera Herr Ribbings ofyanberörde Anförande, jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, till StatsUtskoltet.
Chefen för Ingeniör-korpsen liar ansett det vara för försvaret af stor vigt, att denna hufvudfästning med det första försättes i det skick, att den blir sluten, medelst slut-värnets fullbordande, och salunda erhåller sin första egenskap af fästning. Detta anses blifva till Adelar färdigt vid 18G0 års slut; och till dess fulländande beräknas åtgå 450,000 K:dr. 1 följd häraf oell med antagande att dermed icke bör uppskjutas längre än högst tre är, har Chefen för Ingeniör-korpsen i underdånighet hemställt, att för detta ändamål mätte linder nästa statsreglerings-period anslås nyssnämnda summa. Carlskrona. Enligt den fastställda planen för försvaret af redden vid Carlskrona, fortgår nu med de af Rikets Ständer vid förra Riksdagen derför beviljade medel, arbetet ä tornet pä klippan eller skäret Godnatt, hvilket af Chefen för Ingeniör-korpsen anses hinna att fullbordas under loppet af åren 1861, 1862 och 1863, derest nödigt anslag för detsamma varder anvisadt. Befästningsarbetet för reddens försvar är sedermera afsedt att fortsättas pä de enligt nämnda plan vidare bestämda punkter. — Med hänseende till de förhöjda kostnader, som a rh e ts-ko mm e n d e ring a r medföra, har Chefen för Ingeniör-korpsen ansett, att ärliga anslaget för det nu pågående arbetet i Carlskrona skärgård, hvilket under innevarande statsreglerings-period utgör 80,050 R:dr, borde för den nästkommande eller åren 1861, 1862 och 1863, förhöjas till 90,000 R;dr. 3:o. Stockholms skärgård. Sedan Waxholms fästning blifvit färdig, har arbetet härstädes förflyttats till Rindö och tagit sin början med uppförandet af skansen, efter den fastställda planen. — Enligt den af Chefen för Ingeniör-korpsen den 29 September 1856 uppgjorda beräkning skulle befästningarna ä Rindö medföra en kostnad af 458.000 R:dr Banko eller 687,000
Fartyg byggda till o. med 1847, hvilka ännu finnas 1857. St. Namn. Statssamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 27. Namn. Byggnads-år i Antal jHästk. Namn. Byggnads-år. Prins August 25 Prins Gustaf 60 Bråviken 1858 ! J Bager •••• Statssamt Allm. Besv.~ och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 2111 1 Att. B. Linjer, & hvilka regulier kommunikation underhålles af svenska ångfartyg. j Limens j längd i j tyska mil. i Liniens •längd i tyska mil. Stockholm Waxholm 3 dito Norrtelje 14 dito Gefle 37 dito Söderhamn 40 dito Hudiksvall 47 dito Sundsvall 60 dito Hernösand 68 dito Umeå 92 dito Haparanda 181 dito Dalarö 5 dito Nyköping 18 dito Norrköping 27 dito Wisby och Calmar 52 dito Malmö 108 dito Göteborg (yttre vägen) 144 dito Stettin 107 dito Lybeck 120 dito Amsterdam 231 dito Fittja 2 dito Södertelje 5 dito Mariefred 8 dito Eskilstuna - 16 dito Arboga 20 dito Örebro 28 dito Köping 19 dito Westerås 14 dito Enköping 12 dito Sigtuna 10 dito Upsala 12 dito Linköping 32 dito Jönköping 54 Stockholm dito Göteborg dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito Malmö dito dito Norrköping dito dito dito Westervik dito Hernösand Ystad Sundsvall Summa tyska mil 3,298. Carlstad Göteborg (inre Kungelf' Uddevalla Strömstad London Havre Hamburg Köpenhamn Malmö Lybeck Lilla Edet Mariestad Carlstad Christinehamn Betänkande, i anledning af väckt motion dels om nedsättning af fyroch, båkafgifter jemte lotspenningar, dels om lotsarnes aflönande utaf Statsmedlen.
Den, som under tid, då han för förbrytelse mot förordningen är under tilltal ställd, samma förbrytelse fortsätter, skall, när han härtill lagligen förvunnen varder, för hvarje gång stämning derför utfärdats och delgifvits, fällas till de böter eller det fängelsestraff med arbete, som för sadan förbrytelse stadgade äro; dock må fängelsestraffet icke öfverstiga ett år. Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Husbonde ansvare för förbrytelse, som, med bans vetskap, mot denna förordning begås af hans hustru, husfolk eller i hans arbete antagen person, likasom vore förbrytelsen af husbonden sjelf gjord. § 50. Underlåtes vid transport af bränvin föreskrift, som i § 35 gifvet* är, dömes varan förbruten, derest egaren ej gitter visa, att hon är af inhemsk tillverkning eller blifvit vederbörligen förtullad. § 51. De i denna förordning utsatta afgifler oell böter skola i Riksmynt räknas. § 52. Böter, som enligt § 40, 42, 43 eller 44 ådömas, skola, då tillgång brister, enligt 5 kap. Slraflbalken, lill fängelse vid valten och bröd förvandlas. Böter, som eljest enligt denna författning ådömas, skola, i brist af tillgång, förvandlas lill fängelse sålunda, alt mot böter till och med 15 R:dr svara 7 dagar, från 15 till och med 37 R:dr 50 öre .. 14 , , 37 R:dr 50 öre till och med 75 R:dr 21 , „ 75 R:dr „ „ , 150 30 , „ 150 „ „ „ „ 225 „ 45 „ „ 225 , „ „ , 300 , . 00 , eller 2 månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång lill böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas. § 53.
Vi hafva alla bort yrkanden om dess bristfällighet. Den är menniskors verk och tillvägabragt af män, som i värde voro jemngode med oss; man kan möjligen behöfva förbättringar och jemkningar. Långt ifrån att vilja motverka sådane, sorn pröfvas vara nyttiga, skall nationen alltid finna mig villig att underlätta deras införande i följd af min öfvertygelse och af den makt, grundlagen mig tillägger. Allt hvad denna medgifver, allt hvad nödvändigheten kräfver, skall införas, dock endast på den väg våra lagar utstaka, och icke till följe af ögonblickets hänförelse. Samhällets bestånd och trefnad fordra ordning, fosterlandskänsla och samdrägt; de hvila ytterst på rättvisan, som, sjelf stödjande sig vid förnuftets kraft, jemnar och ordnar allt.» Den 7 December. 373 Jag vill nu endast tillägga, att hvarken bevarande af egna företrädesrättigheter, eller småaktiga afsigter, utan endast en djup öfvertygelse, att fäderneslandets val det kräfver, manar mig att afgifva min röst mot det Kongl, förslaget. Frih. Wrede, Fabian: Jag har begärt ordet, icke för att genom framläggande af nya och mera utvecklade skäl söka inverka på andras öfvertygelse, utan endast för att till R. o. Ad:s prot. anmäla, att jag efter mogen och samvetsgrann pröfning af allt, hvad å ömse sidor blifvit andraget, finner mig af min känsla för rätt och sanning manad att, i hvad på mig ankommer, söka bidraga till det Kongl, förslagets antagande. Jag kommer således att, med full öfvertygelse om att handla rätt, rösta för förslaget. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin: Innan jag afger min röst i denna för fäderneslandet så vigtiga fråga, ber jag att med några ord få angifva de åsigter, jag med afseende å densamma hyser. En tänkare yttrade redan för årtusenden sedan, att samhällets välfärd ligger i de bästas händer.
Majits och Rikets Svea Hof-Rätt samt slutligen hos Kongl. Majit fullföljde påstående om rättighet för bemälde personer att, såsom arfvingar efter enkan Sandelin, hennes qvarlåtenskap tillträda, blifvit genom Kongl. Maj.ts under den 1 Mars innevarande år ulgifna dom ogilladt, och berörde qvarlåtenskap såsom dana-arf kronan tillerkänd, hafva fiskeri-idkarne Sund och Urnberg, medelst en tilt Kongl. Majus Nåd. Proposition, JU 15 7 Kongl. Maj:t inglfveri underdånig ansöknins, begärt, att ifrågavarande arfsmedel måtte, utan binder af rättsfrågans utgång, varda till sökandernes förmånjefterskänkte; och enär sökanderne, genom de af dem hos särskilda Rådstufvu-Rätten i Norrtelje företedde och i bemälde Rådstufvu-Rätts protokoll för den 16 Maj 1850 intagne bevis styrkt sig vara i skyldskap med aflidna enkan R. H. Sandelin, samt närmare arfvingar sig icke anmält, vill Kongl. Magt nu i r.åder föreslå Rikets Ständer att, med afseende å de härvid för '.öfrigt förekomna omständigheter, den kronan tilldömde rätt till meranämnde qvarlåtenskap må till förmån för fiskaren H. Sund och fiskaren J. P. Urnbergs hustru, M. G. Sund, eftergifvas; skolande de detta mål rörande handlingar varda till vederbörligt Utskott aflemnade. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna. Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms slott den 16 November 1853. Närvarande:
I denna inrättning få barnen lära christendomen, räkna, skrifva m. m., som till vanlig uppfostran hörer, äfvensom handtverkerier och praktisk undervisning i sjömannayrket, åt hvilket sistnämnda comiterade anse direetionen böra förnämligast egna sin uppmärksamhet. § 4- Aila barn utskrifvas emellan 13 och 15 års ålder till de yrken de valt, och i den mån direetionen finnér tillfälle att placera dem. Den 7 Mari c. ta. § 5. Medel till stiftande af denna inrättning torde lämpligast kunna förskaffas genom subscriptionslislor, utfärdade af sjöraanna-sällskapets direction. Bidragen kunna antingen Jernnäs årligen eller på en gång, eller ock utlofvas för framtiden. § 6. Hvarje sjömanshus i Riket må i proportion af dess bidrag få skicka barn till inrättningen. Contribuenterne kunna till förmån för något visst sjömanshus anteckna de summor, som gifvas; om ingen sådan disposition göres, äge directionen tillsätta barn i proportion af penningarnas belopp. S 7- De subscribernde medlen böra, i den mån de inflyta, remitteras till sjömanna-säilskapets direction, som desamma genast uti banken insätter för räkning: Louis De Geers uppfostringsanstalt, att tillhandahållas den direetion, som sedermera på allmän sammankomst väljes af dem, hvilka bidragit tili den samlade fonden; och åligger det sjö— manna-sällskapets direction att genom de allmänna tidningarna redovisa för emottagandet af dessa medel. § 8.
Utom förut varande Lazaretter uti Gefle och Söderhamn har, i enlighet med Eders Kongl. jVlaj:Ls Nådiga Bref af den 21 September 1839, ett sådant blifvit uti Hudiksvall, i förening med dervarande Kurhus, inrättadt för nämnde stads och norra Helsinglands fögderis innevånares behof, för hvars förvaltning och skötsel särskild Direktion och Läkare blifvit utsedde; och hafva uti Gefle och Söderhamn med hesparda kurhus-afgifter samt å förstnämnde ställe, till stor 21 del genom betydliga frivilliga gåfvor, nya Lazarelts-byggnader blifvit upplörde, och i Hudiksvall en väl bebyggd gård i staden för ändamålet inköpt och inredd, hvartill blifvit använde de 5,000 R:dr Banko, som vid delningen af den för Länet gemensamt samlade kurhusfonden tillfallit norra Helsingland och Hudiksvalls stad. Det i Gefle förut varande hospital har deremot, sedan Upsala Central-hospital blifvit till emottagande af sinnessvage personer färdigt, upplöst, och hospitalshjonen blifvit under åren 1840 och 1841 dit afflyttade. Uti de flesta socknar äro Barnmorskor anställde och af Församlingarne lönade. Fattigförsörjningen bestrides al' hvarje Församling med mer och mindre omsorg, dock så alt verkligt nödlidande icke sakna behöflig hjelp. De uti Länet varande socken-magaziner, ägde vid sistlidne års slut en fond af 20,522 tunnor spannemål och 5,206 R:dr Banko i penningar. För ersättande af förluster genom eldsvådor äro Brandslodsföreningar, bestående af en eller flera socknar, inrättade; men för att göra afgifterne dervid mindre ojemna, har af Länets Hushåilnings-Sällskap blifvit uppgjordt ett förslag till en gemensam Brandstods-förening för hela Linet, hvilket blifvit vederbörande delgifvet men ännu icke antaget.
Föredrogs ånyo Professor Carlsons den 31 sistlidne Mars bordlagda förslag, angående den ändring i nu brukliga sältet för behandlingen af ExpedilionsUtskollets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser, alt Expeditions-Utskottet hädanefter må öfverlemna dylika förslag i särskilda exemplar, samtidigt till alla fyra Riks-Stånden. Sedan härvid vice Talmannen Biskop Annerstedt, med hvilken Prosten Tellbom förenade sig, hemställt, huruvida icke ifrågavarande förslag borde behandlas på samma sätt som andra allmänna frågor och alltså till vederbörligt Utskott, som vore Expedilions-Utskottet, remitteras, samt Professor Agardh derefter ifrågasatt att Ex[»editionsUtskottets, likasom öfriga Utskottens, förslag borde lill Ständerna öfverlämnäs tryckta, fästade H. II. Erkebiskopen och Talmannen uppmärksamheten derå alt Expeditions-Ulskollets förslag, hvilka ganska ofta förändrades, i sådant fall måste tryckas tvänne gånger, hvarigenom ökade kostnader uppkomme; och yttrade sig vidare, efter anmälan: Prosten Sondén: Ändamålslösheten af alt, på sätt Professor Agardh ifråga satt, låta trycka Expedilions-Utskollets skrifvelse-förslag, som äro underkastade ändringar af alla Stånden, är redan af H. H. Erkehiskopen och Talmannen påpekad och jag skall derföre icke vidare orda derom. Men äfven vice Talmannens hemställan, angående behandlingen af förevarande förslag, synes mig icke rätt lämplig, enär della förslag, väckt sedan riksdagen så länge fortgått, icke lärer kunna anses såsom en i laga ordning väckt motion, som bör lill Utskott remitteras, äfven om förebäras skulle alt ett nyligen handlagdt skrifvelse-förslag till en sådan motion gif-r vit anledning. Men då det af Professor Carlson väckta förslaget blott afser en anmodan till Expedilions-Utskottet, så synes det i sanning vara en besynnerlig åtgärd att remittera det till Utskottet, som måhända då skulle yttra sig, huruvida det vill hafva eller ställa sig till efterrättelse en sådan anmodan.
Revisionen af Riksgälds -Contoirets Böcker och Räkenskaper har föranledt till en i visst afseende vigtig fråga, den nemligen, om icke, till vinnande af likstämmighet emellan RiksgäldsContoirets Räkenskaper och Rands-Contoirens Summariska Redogörelser, hvarmed alla från JLandtRenterierna till Riksgälds-Contoiret skedde leveteringar hufvudsakligen skola controlleras, Riksgälds-Contoirets Räkenskaper och Hufvud-Röcker skulle kunna afslutas till samma tid, som genom Författningar nu är stadgad för Rands-Böckerna, med hvilka summariske redogörelserne skola vara öfverensstämmande; och sedan vi öfver denna fråga inhämtat Herrar.Fullmägtiges utlåtande, bafve vi, efter noga öfvervägande af hvad Herrar Fullmägtige anfört, ansett några hinder och svårigheter icke böra möta dervid, att Riksgälds-Contoirets Huf - 44 Den Mars. Hufvud-Böcker och Räkenskaper afslatas för sam» ma tid som Lands-Böckerne, eller mellan dea l Maji det ena året och den sista April det näst påföljande, i händelse Riksens Högh Ständer skulle pröfva en 'Sadan Boksluts tid vid förstnämnde Contoir böra införas, och bifogas lill närmare uppf lysning i ämnet det hos oss hållna Protocoll JLit. B-, hvilket omständeligen upptager å ena si. dan de af Herrar Fullmägtige framställda betänkligheter, och å den andra våra vid hvarje punkt ineddelte yttranden. I afseende på Frotocollens granskning, s! håfve vi af Riksgälds-Contoirets Handlingar inhämtat, att de hos Herrar Fullmägtige hållna Frotpcoll,- till och med för JVfars månad förlidne ar, blifvit vid sistlidne Riksdag i Örebro af Riksens Höglofl. Ständers Stats utskott granskade, och att Riksens Höglofl. Ständer, med bifall till välbemälte Utskotts afgifna Betänkande frikallat Herrar
Hvarföre få de, som vi alska, ej alltid gå bort, medan de besitta sin fulli andliga och moraliska styrka, utan ofta först sedan sjukdom och å1- derddmssvaghet grumlat deras själar och hos dem framkallat lyten, som äro fullkomligt främmande för, ja stundom diametralt motsatta deras verkliga karaktär? Och när det nu en gång så .är, hvarför ega. vi ej makt ett ur vLrt minne bardysa den vanstalda och fördunklade bilden och ihågkomma dem blott i deras ursprungliga ädelhet och klarhet? Är detta ej det bittraste af allt det bittra lifvet har att bjuda? * Tant Charlotte fick ett år före sin död ett slaganfall, som vii1 ej lemnade synnerligen stora spar efter sig i hennes yttre, men som deremot tycktes fullkomligt hafva undergraft hennes sjiilslif och kullkastat hela den byggnad af sinnesro och uppoffrande karlek, som hon mödosamt nppfht åt sig under ett långt lifs strider och hemsökelser. Hon, som förut .städse varit orngifven af en atmosfar af blidhet och ömhet, blef nu med ens misstänksam, orolig och retlig, hon, som i beröringen med andra alltid varit ledd af den mest säkra och finkänsliga instinkt, blef nyfiken, piitrangande och ogrannlaga. Det hade kommit en nervös oro öfver de fordom s i milda dragen, en spejande, sökande blick i de förr s&amp; lugna och klara ögonen. Men nej! Bort, du grumlande och vanställda bild! Låt mig minnas dig, iilskade gamla, sådan, som jag forst sAg dig, med blidhetens och skalkaktighetens skimrande ljus öfver dina vissnade drag, med blicken strålande af dennafrid, denna gliidje, som var s&amp; lifsvarm och oöfvervinnerlig, derför att den hade sin rot i ett rent och &amp; &amp; ande hjiirta! B-a, Stella Kleve. Alice Bramdt. En kvinnoprofii. H. tbsterlings for1 ag, IIelsingborg 1888. Helena Nyblom. Kvinnoöden, Noveller. P. A. Norstedt &amp; SBner, Stockholm 1888.