Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk:ts upmärksamhet på huruvida ej äfven den indirekta förlust, som, enl. hvad ofvan antydts, tillfogas många flera än dem, hvilkas skogar och hus och sädesfält afbrinna, vid ådömandet af skade ersättningen äfven borde tagas i beräkning. Och för att denna skade-ersättning må komma att drabba rätter man, torde äfven vara nödvändigt att, såsom motionären åsyftar, den, för hvars räkning elden först är tänd, »sjelf vare ansvarig för de föreskrifna försigtighetsmåttens iakttagande, samt, om skada följde, vore pligtig att densamma gälda» Men jag anhåller tillika få fästa upmärksamhet på följande två omstäudigheter, hvarutinnan jag i visst afseende skiljer mig från den värde motionären. l:o nämner han »jordegaren», som den, hvilken bör stånda ansvaret; detta torde ovillkorligen böra ändras till: »den, som antingen som egare eller såsom arrendator disponerar jord», enär eljest dels kostnads-ersättningen kan komma att drabba oskyldig person, dels arrendatorer i tily fall aldrig kunde ställas till ansvar, ehuru de vanligen i slika fall äro mera vårdslösa än egare, sorn åtminstone hafva sitt eget intresse att dervid bevaka. 2:o nämner han endast »svedja», såsom den eldfarliga förrättning, hvilken måste med större aktsamhet handhafvas. Såvida under uttrycket »svedja» lagligen kan inbegripas det i landet ty värr! särdeles gängse sättet att odla jord förmedelst flåhackning och bränning, så må detta uttryck göra till fyllest; men så vidt jag vet, har i allmänna språkbruket namnet »svedja» kommit att mera uteslutande tillhöra en åtgärd, som numera torde vara inskränkt till vårt lands mera barbariska bygder, der skogen knappast anses något värd, och vi torde hafva skäl att hoppas, det detta vårdslösande med national-förmögenheten, detta råa sätt att, till förfång för efterkommande, handtera sin egendom, på lagstiftningsväg snart må komma att rent af förbjudas. Då deremot odling förmedelst
D å inträffade det, att jag på en landtbruksskola bevistade en fest och der b l e f något öfverraskad, då j a g såg samme unge man, hvilken j a g sett arbeta som dräng i en närbelägen bondgård, nu k o m m a fram till mig o c h m e d en elegant bugning bjuda mig armen i afsigt att föra mig till ett bord m e d förfriskningar. » sporde han vigtigt. » frågade j a g häpen. » Vet frun då ej, att jag läste mig sinnessjuk? D e t stod j u i alla tidningar. N u tänker jag blifva en äkta b o n d e. D e t är ovanligt af en student, eller h u r? » — » Sysselsätt er för all del ej m e d h o n o m », hviskade skolans föreståndare, » han lider a f högfärdsvanvett o c h tror, att han utgör verldens medelpunkt. » Husmodern och tjenarinnan. k a n j a g knapt tänka mig. nålles ett n u m m e r I veckan under hela qvartalet. Om sqvaller. (Slut fr. föreg. n:r.) N u granskas deras e k o n o m i s k a ställning, deras sätt att l e f v a öfver eller under sina tillgångar, öfver eller under sitt stånd, deras husliga förhållanden, deras sorger o c h fröjder, deras svagheter o c h egendomligheter, allt tages a f det nitiska sqvallret s å s o m g o d pris åt skandalen, s o m, der den i c k e k a n få det stora, nöjer sig så förträffligt m e d det lilla, h v i l k e t den förstår att p å det behändigaste piffa u p p, så att en meningslös bagatell blir till en sensationell n o u v e a u t é d u j o u r. m. O c h d å k o m m a vi p å den tanken, att det måste bero p å sättet, huru vi tala, våra beveltelsegrunder och vårt sinnelag. Våren nyttiga i hemmen! Några o r d i anledning af uppsatsen » Ojemn konkurrens ». » S e der trollformeln! I c k e sant?
Enligt hvad förut blifvit anmärkt, bar Stadens folkmängd, som efter sista Femårs-Berättelsen utgjorde 3,438 personer, nu, enligt 1843 års skattskrifning, minskats med io personer, hvilken obetydliga skiljaktighet synes, bero af tillfälliga omständigheter, men dock icke vittnar om något framskridande. I anseende till de i min sista Femårs-Berältelse omnämnde orsaker, bar fråga blifvit väckt om en annan fördelning af den å tomterne nu indelade utmarken, af hvilken, såsom flerestädes otillgänglig och steril, många tomtegare draga föga eller ingen nytta. Staden grundar sitt egentliga bestånd på Handeln, hvilken likväl de sednare åren aftagit. Bergslagen och Dalarne, de vanliga afsättningsorterne, hafva icke de sednare åren haft samma behof af spannmål, som fordom. Årsväxterne i Stora Kopparbergs Län hafva varit förmånliga, men deremot slagit felt tili den egentligen sädesproducerande delen af detta Län. Den för handen varande förlägenheten hos Bergsbruksidkare har också i betydlig mån minskat afsättningens liflighet. Betydliga qvantiteter af brukseffekter utskeppas från staden, hvaremot i retour hemtas viktualier samt specerioch. k ram varor - 29 Handtverkerierne i staden fortfara att befinna si? uti ett mindre blomstrande tillstånd. Dock finnas många exempel, att sådana handtverkare, som lefva ordentligt och sparsamt samt med flit och insigt utöfva sina yrken, vinna skälig utkomst och äfven förkofran. För tillverkningarnes godhet företrädesvis irtmärka sig icke någon viss klass af slöjdidkare. På arbetsbiträden till de inom staden förefallande göromål och till stadens jordbruk är god tillgång, så väl af stadens egna talrika arbetsklass, som utvandrande Dalkarlar och Werinlänningar. Priset på ett karldagsverke sommartiden är 3a sk. Banko. Tilljörseln af hvarjehanda landtmannaprodukier är ganska ymnig, särdeles af spannmål,' enär det icke saknas exempel, att på så kallad torgdag öfver iooo tunnor spannmål af åtskilliga slag blifvit till salu utbjudne och föryttrade.
Uniformer, om afskaffande af guld och silfver å, Jan. I. 2i5, 606. Exp. Maji I. 217, Uppbringningar, om ersättning för förluster som tillkommit genom, Jan. I. i3o. UppbördsS tärn mor, om förändring i tiden af, Jan. II. 165. — om deras hållande Socknevis, Febr. 3o6, 371, 458. Uppdämning, om rättighet för Kongl. Majrts Befallningshafvande, att rätta förelupen olaga vattenuppdämning samt att £:del af ström alltid bör hållas öppen, Jan. I. 367, 348 674* Jan* II. 14. Mars I. 215,377. Upsala Stad, om utbekommande af en Kronofordran upplåten åt Barnhuset i, Jan. I. 260, 563. Jan. II. 5. Uppsyningsman, Bränvins, om afskaffande af tillsatte, Jan. I. i4o. Utgifter, att inga nya utgifter måtte beviljas, Jan. I. 49 > 4Ö6. **— om förbud för högre och lägre Authoriteter, att utan föregånget Riksens Ständers Beslut, proponera en Allmänhet nya; se Sockenstämmor. Utmätning, att kreatur, åkeroch körredskap, som höra till hemmansbruk, icke höra försäljas eller utmätas, utan jordägarens bifall, Dec. 586. Febr. 291. *— om jordägarens företrädesrätt till arrenda^ tors egendom samt om, Febr. 299, 43°, 594. UtskottsLedamöter, valde; se Lista. —- afsägelser från alt vara; se Afsägelser. Utskylder, om bestämmande af enahanda å Landet som i Staden för Spannemålsoch Victualiehandel; se Handel. Utväxling i Landsorterne af nya smärre Banco - 349 och RiksgäldsSedlar, Dec. 581. Juan II. 4.
Frän Vallofl. B or g are-Ståndet. S.S. D.D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, M 99, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens sjette Hufvudtitel, biföll Ståndet allt hvad deri blifvit föreslaget och hemstäldt, utom i nedannämnda delar, hvarutinnan beslöts på sätt som följer. 8:de punkten. Med afslag derå beslöt Ståndet, att i stället för nu lill skrifvarebiträde vid General-landtmäteri-koutoret anslagna 1,000 R:dr, som indragas, i staten uppföres ett Prot.-Uldrag" den] 6 Juni 1863. 401 ett belopp af 1,200 R:dr såsom lön för ytterligare en Ingeniör med hufvudsakligt åliggande alt tillhandagå Landtmäteri-sekreteraren och Landtmäteri-fiskaien. 13:de punkten, mom. litt. c. Afslogs. 17 :de punkten. Med afslag å Utskottets tillstyrkande beviljade Ståndet 9,000 R:dr till uppförande af en stallbyggnad vid Ultuna landtbruksinstitut. 18:de och 26:le punkterna. Af slogos. 33:dje punkten. Bifölls med den förändring att den för nästa statsregleringsperiod på det hela belöpande summa 50,000 R:dr, hvarom i denna punkt förmäles, må på en gång för ifrågavarande ändamål användas. 3G:te punkten. Återremitterades. Afslogs, och Ståndet anvisade till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebilräden sä väl i hufvudstaden som i landsorten, ett belopp af 28,900 R:dr årligen under nästa statsregleringsperiod. 59:de punkten. Godkändes, så vidt Utskottets tillstyrkande af bifall till Kongl, Mäj:ts nådiga framställning i ämnet angick, hvaremot Utskottets förslag i fråga om jemnande af Hufvudtitelns slutsumma återremitterades. Beräkningen vid slutet af Utlåtandet, äfvensom de vid detsamma fogade tabeller.
En af dem var Olofs syster, och brodern opponerade sig s å högljudt, att Kerstin slutligen m å s t e taga h o n o m i örat och leda ut h o n o m. Skrikande sprang han sin väg och lofvade att tala o m det b å d e för far och stora bror. Kerstin ångrade sin häftighet, men då var det för sent. Då Kerstin blef e n s a m, gick h o n till rätta m e d sig själf, i det hon öfvertänkte dagens erfarenheter. För henne, som hittills tagit sitt kall på lek, salt sig in i det endast för att ej gå s y s s l o l ö s, tedde det sig n u m e d s å d a n a svårigheter, att h o n kände sig helt ängslig. Hur skulle h o n kunna göra nå- got af dessa barn, s o m i de flesta fall fått v ä x a upp utan tillhåll i dåliga h e m? Dock, hon ville v a r a lugn och fast, kärleksfull och söka förstå de s m å. Hon m i n d e s väl kyrkoherdens råd att icke s ö k a upprycka ogräset helt hårdhändt på en gång. S å tänkte hon på den stackars lille Petter. H a n tycktes vara ett naturligen godt och bildbart barn. IDUN 48 bara v i n n a en e n d a, så h a d e hennes verk icke varit förgäfves. Men h o n ville inte grubbla allt för m y c k e t. Ofta är det j u så, att då m a n har för sig en svår o c h vidtomfattande uppgift, m a n vid dess första betraktande l i k a s o m förtviflar och t ä n k e r: » detta går j a g aldrig i land m e d! » M e n m a n får göra s o m gubben i f a b e l n: m a n får dela upp den skog, s o m skall nedhuggas, i smärre parter, och en gång skall den hel och hållen ligga fälld för y x a n. - • (B CO CD - t En eftermiddag, några dagar senare, j u s t s o m h o n slutat skolan, fick Kerstin besök.
Detta hindrar icke att man bör med all vaksamhet tillse, det de under tjensteutöfningen göra det gagn, som med deras anställande är afsedt; men jag kan icke finna att den myndighet eller auktoritet, som pröfvar ansökningen, är förhindrad att taga i betraktande så väl skälet för tjenstledighets sökande, som läkarebetyg och öfrige intyg; ty om jag t. ex. företer ett läkare-betyg, som styrker att jag har ondt i ett knä, så torde detta likväl icke hindra mig från att sitta oell skrifva på mitt embetsrum. Skulle deremot sjukdomsforlallet eller annat upgifvet skäl befihnas giltigt, då bör tjensteinannen hugnas med bifall till sin ansökan, utan att dervid betungas med svårare vilkor än han kan gå ut med. Således bör en noggrann och fullständig pröfning af den uphäfna tjenstledighetsanledningen äga rum; och under förutsättning, att den blir så samvetsgrann, som tjensteförhållanderne det kräfva, anser jag det ieke ligga någon våda uti att antaga ett förslag i den syftning, som antingen StatsUtsk. tillstyrkt eller också reservanterne; ty de stå hvarandra i principhänseende icke långt aflägse. Jag har likväl trott det ligga större rättvisa i reservanternas förslag, hvarföre jag också företrädesvis tillstyrkt detsamma. Frih. Tersmeden: Jag har endast begärt ordet med anledn. af Frih. Cederströms sista yttrande. Frih. Cederström har ganska riktigt sagt att det står i Grundlagen att den skall efter orden tolkas. Just om man tolkar den 79 § lliksd.Ordmn efter orden, så är det tydligt och klart att hvar och en, som efter densamma är berättigad att vara lliksdagsman, icke behöfver begära tjenstledighet, utan endast äger tillkännagifva att han på grund deraf är förhindrad att tjensten förrätta.
St. vid denna riksdag, i fall den personelt för Hr Professor Ling föreslagna tillökning af 600 r:dr årl. bifalles, fästa det vilkor, att denna tillökning ej får lyftas, förrän läroboken blifvit från trycket utgifven och hålles allmänheten tillhanda. Då jag således icke yrkar återremiss i ändamål, att StatsUtsk. skall i öfrigt förändra sitt utlåt, i afseende på det tillstyrkta anslagets belopp, anhåller jag om återremiss för att sätta Utsk. i tillfälle att pröfva och R. St. att besluta det af mig vid anslagets åtnjutande föreslags na vilkor. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Vid forsta punkten i förevar, betänk, anhåller jag att få göra följande anmärkningar. Hr v. Hartmansdorff uppläste derefter följande: io:de Hufvudtiteln. StatsUtskrs betänk. StatsUtsk. har väl föreslagit, att 18,000 r:dr skulle för universiteten och tillämpningsskolorna samt 42,000 r:dr för elementarläroverken hädanefter uppföras på stat; men Utsk. har ej yttrat sig öfver åtskilliga consistoriers anspråk på hvarjehanda undantag från den af K. M. gjorda löneregleringen för elementarläroverken, genom hvilka anspråks medgifvande förhöjning i de anslagna 42,ooo r:dr skulle behöfvas, hvadan R. AL, enl. EcclesiastikExpedts prot.utdr. s. i3, beslutat foga dessa framställningar vid propos. om anslagets upptagande såsom ständigt. Utsk:s ’ stillatigande är visserligen att anse såsom ett allmänt afslag, enär endast 42,ooo r:dr blifvit utan tillägg eller förbehåll medgifna. Likväl finnes bland de således förbigångna punkterna äfven en, Lit. C., hvilken ej omedelbart verkar på anslagssumman, emedan ersättning för den ifrågaställa afsöndringen från Jönköpings skola af ett prebendepastorat skulle kunna af en särskild uppgifven fond godtgöras, men dock fordrar ett uttryckligt beslut, emedan afsöndringen rörer presterskapets privilegier.
Det inträffade då, hvad man förut bordt förmods, Den 2<j Juni i f. m. 26,7 Tullförsnillning verkställdes på mångfalldigt sätt, nederlagsvaror till en ringadel förtullades eller åter utfördes, och tili största delen insmygdes, o förtullade, öfver hopa de hela landet och införde utländsk lux bland massan af nationen, ända till ds lägsta klasserne, och igenom den förlägenhet, hvaruti England då var bragt af de fleste Europeiske hamnars stängning förderas varors afsättning, påtrugades man sådana till priser, troligen vida under deras tillverkningsoch transportkostnad. 1 de fläste Rikets landsorter sago tjenstepigor och allmogens hustrur och döttrar klädde'i oftast bräckliga utländska bomullstyger, förrätta sine gröfre syslor; de afvändes från egen konstflit, och ehuru man kände att i Rikets norra Provincer, Linculturen utgör en hufvudnäring , sorn hos en del af allmogen grundlagt välstånd och tillskyndat hela landet en betydlig vinst, öfvergaf man äfven denna, för den öfriga delea af Riket, till binäring så passande och så nödvändiga handtering och vinterns långa aftnar förnöttes i en maklig overksamhet. Sjelfve den idoge Svenske Bonden nödgades ofta aflägsna sin önskan att inköpa en behöflig häst eller oxe, för hustruns mode-lydande begär att, för sig eller någon dotter, få en ny schaw! eller klädning af utländsk tillverkning. Ett sådant förhållande, om det längre tid fått fortfara, skalle för allmogen, liksom för mindre bemedlade Ståndspersoner, blifvit helt och hållst förstörande.
Andra slag, manufacturoch handtverkssmide, ej specificerad t, alla slag I ti i 5 4 Med erinran tillika: 1:0 att alla dessa jernoch stålarbeten borde vara från ulförsels-tull befriade; 2:0 att då vid tull-behandlingen någon af berörde såväl specificerade sora icke specificerade jerneller stål-arbeten befunnes ega ett högre värde, än det bär ofvan utsatte minsta, så borde eLt sådant förhållande rättas, och införsels-tullen i nion derefter ökas med 33| procent för hvarje skålpund; samt 3:o att i öfrigt all möjlig controll måtte vid varornas tull-behandling iagttagas och tjenliga föreskrifter derom af vederbörande meddelas, på det underslef eller tull-försnillning måtte undvikas, och att i sådant afseende 7 och g §§. i nuvarande tulltaxa äfven i en ny borde bibehållas till efterlefnad.
6 Juni 1 anledning af återremiss . Auktioner å landet, om tillstånd att alla årstider efter kl. 9 e. 8 150 a. a. 18Aug. a. a. 18 Aug. a. a. 18Aug. a. a. ISAug. m. fortsätta 8 15 a. 14 Jan. a. 14 Jan. b. 18 Jan. b. 14 Jan. Po P74 f» Riks-Ståndens Beslut. CO £ srs. >-■ CD 33 & Se CD Oj P crq CA B. m 4 Jr* o cd 22 r* F m s* Cfq 2. n p s 3 3 2-1 Oj CD CD 2- po cn a to -i. • crq td CD eT Ridd. 0. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. ståndet. Ståndet. N:o s Banken: angående val af Fullmäktige i, se Fullmäktige » angående regleringen af Låneoch Kreditiv-rörelsen, samt om 22 Juni 20 Juni 20, 22 Juni Bankovinsten 6 1 25 — 20, 22 Juni I anledning af olika beslut — 6 1 31 — 1 Aug. 28 Juli 4 Aug. 1 Aug. Voterings-resultat — 6 1 37 — a. a. 5 Sept. a. a. 1 Sept. a. a. 5 Sept. a. a. 5 Sept. » angående ändrade föreskrifter i afseende på Vexlings-, Kassa-, g. 18 Juli 18 Juli b. 13 Juli och Depositions-rörelsen i — 6 1 26 — b. 18 Juli I anledning af återremiss . — 6 1 34 — a. a. 29 Aug. a. a. 25 Aug. a. a. 5 Sept. a.a. 22 Aug. » angående det belopp, som å ut6 1 27 _ f 18 Juli 1 / i 18 Juli å. 18 Juli 13, 28 Juli rikes ort må finnas nedsatt af 1 l 4 Aug.
Ett likartadt sönderfallande af den hårda graniten hade man tillfälle att iakttaga nästan vid hvarje väg-genomskärning mellan Galle, Colombo och Ratnapora, med den olikheten att graniten och gneisen här sönderföllo i en grof sand, som åter sammanbands af nybildadt jernoxidhydrat till en egendomlig porös sandsten, af infödingarne kallad »kabook». Denna sandsten bildar det närmast alfven belägna lagret i nästan alla bergkullar på den del af ön, som jag besökt. Den härrör tydligen från en tidigare geologisk period än qvartärtiden, ty den är äldre än den nutida daloch flodbildningen. Ofta innehåller kabooken stora, rundade, ej vittrade granitblock, fullkomligt lika rullstensblocken hos oss. Härigenom uppstå på sådana ställen, der kabooklagret åter sönderfallit och af vattenströmmar bortsköljts, bildningar som äro så förvillande lika åsar och kullar med erratiska block i Sverige och Finland, att jag häpnade, när jag här såg dem. Jag nödgades anlita palmernas intyg för att öfvertyga mig, att det ej var en synvilla, som plötsligen för mig upprullade kända bilder från hemlandets moar. Ett noggrant studium af sandbergen vid Japans inhaf, af Hongkongs lerklippor och Ceylons kabook skulle helt säkert lemna ganska oväntade uppslag till förklaringen huru sandoch rullstensåsarna i Skandinavien först uppkommit. Det skulle visa sig, att mycket, som de svenska geologerna ännu anse vara af is och vatten transporteradt glacialgrus, endast är alster af en äfven hos oss i storartad skala försiggången vittringseller rättare sönderfallningsprocess. Till och med en del af våra qvartära leror torde hafva ett likartadt ursprung, och man finner här en enkel förklaring på det vigtiga, men af våra geologer ej nog beaktade sakförhållandet, att ofta alla erratiska block på ett ställe äro af samma slag och till sin beskaffenhet snarlika den underliggande eller närliggande berghällen. Det är denna förvittringsprocess, som gifvit upphof till Ceylons ädelstenssand. Ädelstenarne hafva i ringa mängd funnits insprängda i den till kabook förvandlade graniten.
M:ts disposition en summa af Tre hundra tusen R.dr R:mt, eller 100,000 R:dr för hvart och ett af åren 1858, 1859 oell 1860, samt att utaf dessa medel fyra femtedelar, eller Två hundra fyratio tusen R:dr, må utgå såsom lån och den öfriga femtedelen, eller Sextio tusen R:dr, såsom anslag utan ålerbetalnings-skyidighet. 2:o Hos Rikets Ständer har framställning skett om beviljande af statsbidrag för eli betydligare sjösänknings-förelag inom Östergöthlands län, (ill hvilket förelags utförande ett bolag bildat sig under namn af Tjellmo Sjösänkningsbolag; och har i afseende härå blifvit anfördt, att då kostnaden för ifrågavarande vidsträckta förelag, hvarigenom 3,282 tunnland till stor del af valten fördränkt jord komine ali förvandlas till hördig ängsmark, skulle uppgå till 249,196 R:dr R:mt, vore det i anseende till företagets vigt och omfattning omöjligt för de 57 intressenterne, af hvilka de fleste vore mindre hemmansegare, alt utan betydligare understöd af allmänna medel kunna utföra detsamma, hvadan härtill erfordrades dels ett anslag af 35,000 R:dr R:mt, hvilken summa motsvarade omkring en sjundedel af den beräknade kostnaden, samt dels ett lån å 165,000 R:dr samma mynt, emot de för dylika lån under sednast förlidne riksdagar stadgade betalningsvilkor. Vid lagen kännedom om nämnde betydliga vattenaftappnings företag hafva Rikets Ständer funnit sig böra instämma uti det af Ghelen i medlersta Vägoch Vattenbyggnads-distriktet Majoren Friherre G. de Geer, efter kostnads-förslagets granskning och godkännande, afgilna yttrande: alt detta företag kommer att medföra stort gagn för en vidsträckt landsort, och att detsamma fördenskull förtjenar alt med bidrag frän det allmännas sida understödjas.
St:r beslutat, alt grekiskan fortfarande skall qvarstå i 4:de klassen, biträder jag Gr. Mörners åsigt och anhåller om återremiss af Utsk:ts Betänk, i denna punkt. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm: Afven jag ber att få yrka på återremiss, och hemställer, om det icke skulle vara lämpligast att på den klassiska linien låta latin ingå i den 3:dje, fransyska i 4:de och grekiska i öde klassen, dock med frihet för dem, som ej vilja läsa grekiska, att derifrån erhålla dispens. Jag får således äfven anhålla om återremiss, men i den syftning, jag nu haft äran framställa. Hr von Ehrenheim, Per: Jag instämmer till alla delar i de åsigter, som de förre värde talarne uttryckt; men jag hemställer, om icke R. o. Ad., i stället för att återremittera punkten, ville bifalla Gr. Wachtmeister motion och antaga det stadgande, som innehålles i 12:te §:n af 1856 års läroverks-stadga. Den 10 Juni e. m. 141 Gr. Wachtmeister hemställer nemi. »att R. St:r måtte uttrycka elen önskan, att det stadgande, som innehölls i 12:te §:n af 18515 års läroverks-stadga, åter måtte erhålla gällande kraft, nemi. att lärjunge, som begagnar sig af undervisningen i latin, vore på målsmans anhållan frikallad från grekiska språkets läsning och må i stället under de lärotimmar, sådan befrielse eger rum, på sätt rektor och lärare, med billigt afseende på målsmans uttryckta önskan, finna för honom lämpligt, undervisas inom den afdelning, der latinska språket icke läses, eller ock utom skolan njuta sådan undervisning som af rektor godkännes.» Gr. Sparre, Erik: I hufvudsaken delar jag samma åsigt som af föreg:de talare blifvit yttrad, men då det torde vara lämpligast att skrifvelsen formuleras inom Exped.-Utsk:t, och då beslut icke ännu är fattadt i denna fråga inom de öfrige Stånden, så instämmer jag med Gr.