Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Män i vederbörandes närvaro för att vinna upplysning om detta Verks beskaffenhet och drift , samt huru åiagne Arrende-fot bindelser blifva uppfyllde , i alla fall synes höra till de rättigheter som Riksens Ständer äga att fordra , och utgöra en anstalt sorn Arrendatoren icke kan hindra eller med skäl sig undandraga ; Så får till Eders Kongl. Majus Nådiga bifall KarnmarCollegium i underdånghet öfverlemna Rik* sens Ständers i denna del gjorde anhållan ; Och, fastän det icke kommit till Collegii kunskap, att den Allmoge, som till Guldverket och underlydande Egendomar äro skyldige att någre prä6tationer utgöra , öfver Arrendatorns behandling med dem anfört någon klagan, torde likväl samma Allmoge lemnäs öppet, att sjelf eller genom Ombud vid denna undersökning anföra de skäl till klagan, som de kunna hafva. I sin underdåniga förklaring har väl OfvsrDirecteur Kihlström anmält sig beredd, att, emot erhållande skälig ersättning, till Eders Kongl. Majtt och Kronan afstå sin innehafvande Arrenderättighet af Adelforss Guldverk roed tillhörig - JustitlceOmbudsm. EmbetsBerdttelrer. 303 heter och deribland den arbetade Klefva Koppargrufva , i fall Eders Kongl. Majit skulle för Staten finna nyttigare, att pä annat sätt dispo, nera dessa Egendomar , hvilket anbud Öfver» D irecteuren i sina underdäniga Påminnelser vi. dare utredt; Men, som Riksens Ständer i deras underdäniga Skrifvelse icke gifvit anledning till en sådan förändrad anstalt, och KammarCollegium i detta skick icke bör ingå i granskning huruvida och i hvad mohn en annan hushållning i anseende till Guldverkets drift eller dess upphörande , för Eders Kongl, Majit och Kronan kunde blifva fördelaktig ; så torde KammarCollegii underdåniga yttrande i denna del för det närvarande icke äga rum. Den Nådiga Remissen återföijer och KarnmaiCollegium framhärdar med djupaste vörd» nåd.
Det var barnen, s o m k o m m o uppstormande från ångbåtsbryggan m e d ropet på leende läppar. Ut bar det igen, o c h vi följde med, vi o c h gamla morfar, ut öfver trappan o c h täppan o c h ner till sjön. Riktigt! Där i kröken, s o m svänger in i Staket, glider Sköldmön fram, kungsslupen, hvit o c h fager, m e d hvirflande hjul o c h vattnet forsande kring stäfven. På » Sköldmöns » däck står en grupp herrar. » Där är k u n g e n! » r o p a barnen, s o m sprungit fram till yttersta randen af bryggan. Och i djupaste underdånighet o c h högsta förtjusning b o c k a o c h niga vi, så våra arma knän nästan tangera de murkna gamla plankorna. Barnen göra sammaledes, knixa o c h » tota till » så g o d t de kunna o c h svänga lustigt hattar o c h m ö s s o r, m e n ej e n rörelse, ej ett tecken till återhälsning synes. Häpna o c h förkrossade stå vi där. » A h, det var inte han! * ropar Eva, o c h vi svänga oss raskt o m på klacken o c h gå ett steg tillbaka u p p för bryggan. Jag ser på Eva. Nu har » Sköldmön » just glidit förbi b r y g g a n; vi sända den en hastig afskedsblick. » Men där är kungen! * ropar Eva, o c h ett jubel ligger i hennes stämma. Alldeles! En hög, ståtlig gestalt, s o m suttit litet längre in på däck, reser sig plötsligt, tar hastigt ett steg framåt — våra hjärtan stå stilla! — o c h bugar sig två gånger för oss o c h svänger älskvärdt hälsande sin blå sjömansmössa. Fulla af hänförelse besvara vi hans hälsning gång på gång, o c h vår förtjusning känner inga gränser efter det förödmjukande nederlag vi nyss lidit.
Sedan denna skrifvelse blifvit Kongl. Maj:t i underdånighet föredragen på sätt StatsRådsProtokollet för den den 28 i samnpi månad utvisar, då, äfvensom vid ett sednare tillfälle, enligt StatsRådsProtokollet för den 13 December nämnde år, Konungens Rådgifvare erkände olämpligheten att på tillfälliga besparingar inom hufvudtitlarna anvisa bestämdaJortfärande lönanslag, men tillstyrkte, ibland annat, det nådiga förklarande, att Kongl. Maj:t ville, vid förekommande frågor om dispositioner å hufvud titlarnes besparingar, derom besluta i öfverensstämmelse med den rätt, som enligt Grundlagen Kongl. Maj:t tillhörde; hvilka rådslag dock lika litet utgöra föremål för anmärkning, som ett förutgånget af den 18 Oktober (hvarvid, angående tillsättning af ett ledigt Embete i KammarRätten, Rikets Ständers i ofvauberörde skrifvelse tillkännagifna beslut syntes iakttaget); så enär sedermera, vid flerfalldiga tillfällen, frågor om lönreglering för ofvannämnda Stater och Korpser inför Kongl. Maj:t i StatsRådet förekommit, såsom i anmärkningsmemorialet omständligare visas, ansågo Konungens Rådgifvare sig kunna tillstyrka, jemte några temporära arf - 224 voden, för öfrigt och i dc flesta fall, oförändradt bibehållande af de redan tills vidare antagna högre löningsstaterna äfven i afseende å de under tiden utnämnde eller befordrade embetsoch tjenstemän, eller ock fastställande af så kallade interimsstater, med iakttagande endast deraf, att den del af lönerna, som öfverstego de af Rikets Ständer fastställda löningsstater, skulle anvisas eller beräknas till utgående af de på hufvudtitlarne tillbefinnande besparingar, hvilket likväl äfven blifvit åsidosatt vid ett tillfälle, nemligen då ordinarie President i KammarRätten utnämndes.
Innan dessa förhållanden blifvit närmare utredda, anser jag ej bevisadt att mångläseriet — hvars skadlighet jag ingalunda förnekar — och den dermed i sammanhang stående öfveransträngningen, ensamt är skulden till sjukligheten, och på grund häraf får jag anhålla om Hr Gr:s o. Landtm:s propos. på att R. o. Ad. ville besluta ett tillägg i den underd. skrifvelsen till K. M., så lydande: »att R. St:r hos K. M. i underd. anhålla, det Iv. M. behagade, på sätt K. M. finner lämpligast och efter att hafva hört Ofver-styrelsen för medicinalverket, låta utreda, huruvida nu gällande föreskrifter rörande undervisningen vid elementar-läroverken menligt inverka på lärjungarnes helsotillstånd, och, om så är händelsen, hvilka orsaker derföre ligga till grund.» Gr. von Rosen: För min del tror jag verkligen att den öfverklagade öfveransträngningen har sin hufvudsakliga orsak i den förut existerande studentexamen, och genom borttagande af denna examen har en stor del af nu ifrågav:de olägenheter försvunnit. lag tror att här, om någonsin, gäller den gamla regeln »om en skriker, skriker alla»; ty det är mycket sannolikt, att förhållandet icke är så illa som man säger, helst som det står i strid med Ofver-styrelsens berättelse. Deraf finner man nemi., att det öfverklagade förhållandet icke eger rum vid många skolor, och der förhållandet är motsatt, har det till stor del sin grund i lärarens nit att drifva kurserne alltför långt. Detta har ock sin grund i lärarnes personliga egenskaper, ty man vet ganska väl att en lärare, som har en utsträckt lärokurs, icke anstränger lärjungarne så mycket som en annan lärare med mera inskränkt kurs. Jag har för resten icke något emot Hr Huss’ tillägg, men hemställer, om det icke vore rättare att återremittera punkten, för att få det af Hr Huss föreslagna tillägget utarbetadt i sammanhang med densamma. Frih. Cederström: Af alla de motioner, som i fråga om läroverks-stadgans omarbetande kommit till Utsk:ts kunskap, har ingen så tydligt uttalat den inom landet lifligast uttalade opinion, som denna, rörande åtgärder emot öfveransträngning i skolorna.
Stockholm den 2 Juni 1840. ■—»WWWN/VS.,... ■ Bih. till R. St. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1840. Bilagor till Conslituiioiis-Ulskollets Memorial} N.o i3. 1 N:o i. Alik. till Exp. Utsk. den 7 Juni, LL 6 e. tn. Sedan Riksens Ständer, i underdånig skrifvelse den 26 November 1834* anhållit, att, vid den då begärde framställningen af de lill Civil-och Criminal-Lag afgifna förslagens plan samt allmänna grundsatser, jemte uppgiften och jemförelsen af de väsendlligaste skiljaktigheterne emellan den nu gällande lagens stadganden och dem, som till antagande voro föreslagna, sådane i 1784 års Lag befintlige föreskrifter, som Lag-Comileen ansett vara af ekonomisk beskaffenhet och derföre utur förslaget uteslutit, borde tydligen utmärkas, med förslag tili stadganden härutinnan, tjenlige jemväl, alt, om så nödigt pröfvades, i Lag-Comiteens förslag införas; men den af Kongl. Majit, lill fullgörande af Riksens Ständers önskan, förordnade nya Comileen i underdånighet andragil: huruledes den ej kunde tveka att, i begreppet om gränsorne mellan den ekonomiska och civila Lagstiftningen, instämma med f. d. Lag-Comileen; huru sammanbringandet, ordnandet och öfverflyttandet på ett med den öfriga lagtexten öfverensstämmande språk af alla de serskilda stadganden, som för närvarande utgjorde lag i de ämnen, hvilka, i 1731\ års
Jag får således förnya min anhållan, att 1:0 Herr Grefven och Ordföranden måtte inhemta Ståndets tanka, om det åstundar återremiss; 2:0 att till Ridderskapet och Adeln måtte framställas, det hufvudfrågan måtte komma till ventilation, och ej consideratiöner göras, förr än efteråt, på hvarest besluten skola inflyta, i RicldarhusOrdningen eller Ordningsstadgan. Det är endast i detta afseende Herr Tham skiljer sig från mig, att han vill hafva stadgandet in i RiddarhusOrdningen. Då är jag säker, att de, som med mig önska publicitet, skola votera Nej. Jag har velat från hvarandra skilja frågorne om forin och Den 3 Februarii f. m. 69 sali. Det sker bäst, sedan man ser, hurudan saken är, och det kan man ej se, förr än man sett den utvecklad. Att den första propositionen i sak, sedan den ena formfrågan blifvit undanröjd och den andra postponerad, för öfrigt borde blifva sådan Herr von Heynne föreslagit, var hvad jag ifrån början trott. Den skulle lyda: Bifaller Ridderskapet och Adeln, att offentlighet skall äga rum vid dess öfverläggningar, under de vilkor, som framdeles komma att bestämmas. Så enkel skulle den blifva. Men först bör frågan om remissen afgöras, och sedan hvart besluten skola hänföras, på det ej ideer om formen måtte förblandas med hufvudfrågan. Det vore synd, om vi kommo att votera om det, hvarom vi ej ämnade att votera. Ropen på proposition förnyades. Herr Riben: Under den långa stund som förflutit, sedan jag anmälte mig, har discussionen fått en annan riktning. Här bar blifvit väckt fråga om återremiss. Den tager jag mig friheten bestrida, så framt meningen är att återremittera Memorialet i dess helhet. Det vore ändamålslöst. Det skulle hafva ingen annan påföljd, än att Ridderskapet och Adeln 8 å i4 dagar härefter åter finge använda en förmiddag till discussion öfver samma ämne. Deremot instämmer jag gerna med de Herrar, som begärt frågans afskiljande.
Reg:tet. korps. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre Staben: JYt 3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836. 43 Litt, T, 7 Öfversigt af de föreslagna nya lönerna vid Indelta Infanteriet. RegemenRegementet tena N:ris 4, 6,8,9,10,11. Regemenlona N*ris Korpsen Korpsen Korpserna N r 1 s 19 & M 7. XIX. M 23. 21 & 22. 1 Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr • * ore R:dr öre R:dr öre R:dr öre Staben: M 5 lill Ifohgl. Majlis K åd. Prop. M 1, om Statsverket 185.6, JLitt. V. Kalkyl lill utvisande af, sa vidt 1854 års lill Kongl. Kammar-Ratten inkomna räkenskaper upplysa, de öfverskott nedanndmnde indelta Regementen eller Korpser egt att för samma år till Refålels aflonande använda utöfver hvad gällande normalslat bestämmer, Nermalstaten Regementena halva för är 1884 Öfverskott utöfver Nornialstaten. M 5 till Kongl. Maj:in Nåd. Prop. »11 1, om Statsverket lÖeC 45 Litt. B'. Lif-Be väringsliegemen IcL Nuvarande Aflöning. Föreslagen TiHötBing.
Den större ega' ren, som vill odla sin mark, har fyra gånger mera fördel af stängseln, än den andra: och jag frågar då, är det rättvist, har det en smula billighet med sig, att den mindre egaren, hvars lilla andel icke är af natur att låfva någon fördel i odling, skall dock känna lika kostnad med den större egaren ? Friherre CederJlrÖm, Jacob', Jag skulle tro, att afgörandet af förevarande fråga, som är af ganska alfvarlig vigt, kunde utan skada uppskjutas, till dess den nya Byggninga-Balken med dess motiver blifvit pröfvad, och hvilken i detta afseende icke af mig kan gillas. Mig synes det klarligen ganska betänkeligt, att nu genast ingå på LagComitéens förslag, ty om till exempel §:s mantal är omgifvit af två hela hemman, så komma dessa, efter förslaget, att bestrida blott en fjerdedel hvardera af stängseln, och det mindre hemmanet således återstoden eller hälften. Att antaga en sådan förändring, synes ganska förstörande för mindre hemmansdelar, och således högst betänkligt. Å andra sidan lärer man icke kunna neka giltigheten af hvad Herr Dankvardt anfört, att närvarande stängsel-författningar medföra en mängd af tvister, hvilka visserligen skulle genom den föteslagna förändringen undvikas, ty det bör icke gerna uppkomma tvist och rättegång, när Den 6 Junii f, m. fråga blott är, att med famnstaken mäta och afdela en sträcka i två lika delar; men ehuru jag således erkänner de olägenheter , som åtfölja den nu gällande stängsel-författningen, anser jag dock betänkeligt, att antaga den, nu föreslagna förändringen, hvilken äfven innefattas i LagComitéens förslag, då den hårdt drabbar de mindre hemmansdelarne till förmån för de större. Herr Dankvardt-.
S. D. Föredrogs ånyo och till Lag-Utskottet remitterades en, med anledning af samma Utskotts Betänkande N:o 26, af vice Talmannen, Biskopen 111. m. Doctor Hedrén väckt motion, med förslag till förändring af Kyrkolagens nuvarande 9 och 10 capilel. Från V ä 11 o fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Utskotts Utlåtanden och Betänka nden: l:o Lag-Ulskottets: N:o 62, i anledning af väckt motion om föreskrifts meddelande, huru förhållas bör med Ordförandeskapet i Domstolar, som bestå af både lagfarne och icke lagfarne ledamöter. N:o 64, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 14, öfver väckt motion om rättighet för paiter att deras till Domstol ingifna handlingar återbekomma. N:o 65, i anledning af väckt motion 0111 ändring i 25 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken. och N:o 66, i anledning af väckt fråga om förtydligande af 1 Cap. 2 §. Straff-Balken och Kongl. Brefvet den 25 September 1777. och 2:o Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlets: N:o 58, i anledning af väckt motion om inskränkning i användandet af kyrko-medel. Nm 59, i anledning af väckt fråga om rättighet för väfveri-idkare i Stockholm att i husen få utbjuda och afyttra sina väfnader, vare sig af bomull, linne eller ylle. N:o 61, i anledning af väckta motioner, att så kallade rusthålls-visitationer icke må anställas oftare, än två gånger om året, samt om nedsättning i det hittills bestämda mål å manskap och hästar, sorn vid Ca valleri-regemtnten antagas. och N:o 62, i anledning af väckt motion, att II. K. EL Prins Carls palais måtte öfverlåtas till ett National-Museum.
Åd. d5 Maji. 18,23* jPreste-Siåndet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 —• — Bonde-Ståndet d. 12 * Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majit» Kådiga Proposition, angående inlösen af de uti Hallands Län belägne sd kallade Trippiska godsen. S. A. K. Sedan hos E. K. M. Riksén» Ständer, uti skrifvelse af den 24 Mars 1810, på anförde skäl, i underdånighet hemställt, att åboerne å de uti Hallands Län belägne så kallade Trippiska godsen snåtte, på sätt de sjelfva, begärt genom vederbörande Riksdagsfullmägtig af Bonde-Ståndet vid då påslående Riksdag, erhålla, jemte vissa tillika betingade förmåner, Nådig tillåtelse att# af egna medel, hvar och en sitt åboende Underdåniga Skrif veiner. 99 hemman inlösa; sa har E. K. M., efter det vederbörande uti detta amne hörde blifvit, genom Nådig Proposition, aflåten till Riksens Ständer den 18 sistl.
Jag fortfar i anhållan om afslag å Utlåtandet. Den 29 Augusti f. m. a5i Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Jag är så mån om våra rättigheters bibehållande, sorn någon annan, men kan dock icke dela den siste värde Talarens farhågor för bifall af detta Utlåtande. Då hemmansklyfningen i allmänhet är inskränkt inom vissa gränsor, bör äfven Säterijorden underkastas -samma lag, emedan denna jord spridt sig till alla klasser af samhället. Allmogen innehar en stor del deraf, och om icke då vissa onera voro fästade vid hvarje afsöndrad del, skulle följden blifva, att Säterierna alldeles förföllo; af dessa skäl anhåller jag om bifall å Utlåtandet. Herr Cederschjöld: När man besinnar, att ägare af SäteriRå- och Rörssamt annan Frälsejord nu äga att klyfva sin jord efter godtycko; är det betänkligt, att erkänna en sådan gräns derför, som Utskotten föreslagit; men ett vilkor skulle jag dock anse nödvändigt att i propositionen intaga, och hvilket jag anser vara väsendtligt: nemligen att i samma mohn, sorn jordell kljfves, de åtföljande onera äfven fördelas. Då jorden var fri från onera, var ett sådant stadgande öfverflödigt; men sedan efter år 1809 ali slags jord blifvit onererad, anser jag ett sådant stadgande nödvändigt. Jorden skulle annars kunna klyfvas och försäljas i så små stycken, att ägaren sluteligen, sedan lian försållt allt, utom husen, och den jordbit, hvarpå de slodo, fann sin uträkning vid att a52 Den 29 Augusti f. m. fara sina färde, då Kronan gick miste om sin Rotering och andra Skatter. Jag hemställer således, om icke Ridderskapet och Adeln skalle finna lämpligt att antaga den nådiga propositionen i hvad som rörer fördelningen af skatterna; men fortfara att lemna hemmansklyfningen såsom hitintills utan begränsning. Friherre Wrangel: Den farhåga, att Staten skulle mista af sina skatter kan jag icke dela, då fråga här icke är om Kronoskatte.
Då det syDes vara skäl att äfven kanslisterna upföras på öfvergångsstal, lika väl som öfrige tjenstemän inom Diskontens kansli, så hemställer jag, att Ståndet behagade bifalla min anhållan, att den ene må erhålla 700 Ridr och den andre 500 Ridr, hvilka summor tillsammans utgöra det belopp, af 1,200 Ridr, som Utsk. anslagit till ifrågavande tjenstemäns aflöning. Gr. Gyldenstolpe: Jag tillstyrker bifall till det af Rr von Hartmansdorff framställda förslag, emedan jag anser det vara billigt; men jag ber dock att dervid få fästa det vilkor, att dessa 700 Ridr, som lista Ombudsmannens kanslist skulle erhålla, icke måtte anses såsom lön, utan att de måtte fördelas så, att 600 Ridr blifva lön och återstoden, 100 Ridr, arfvode, hvilket må af Direklin disponeras, Jag föranlåles lill detta vilkor deraf, att det icke alltid är gifvet att lista Ombudsmannens kanslist är den mest lämplige lill hans biträde eller att förrätta hans tjenst, då sådant erfordras. Om dessa 700 Ridr anslås såsom lön, så kan man icke taga från honom någon del deraf; men om de fördelas på sätt jag nyss nämnt, har man tillfälle att tilldela de 100 Rdrma åt den andre kanslisten, itali han befinnes bättre passande att biträda lista Ombudsmannen. Anses emellertid den förre lämplig härtill, sä får han naturligtvis åtnjuta de 700 Ridrna lill fullo; men är icke förhållandet sådant, sä har man bundit sig vid en bestämd lön, som icke kan tagas ifrån honom. På grund af hvad jag nu yttrat, anhåller jag om bifall till Hr von Harlmansdorffs förslag, på det sätt, att lista kanslisten målander öfvergångstiden erhålla 600 Ridr i lön och 100 Ridr i arfvode, samt kanslisten hos 2:dra Ombudsmannen 500 Ridr i lön. Hr von Hartmansdorff: Gr.
En del tröstar sig sålunda: » Jag gör väl icke mera orätt i att taga mitt handarbete än herrarne i att taga sin kortlek! » Visserligen; men orätt som orätt, och berrarne må svara för sig själfva. Att arbeta på söndagen för att fördrifva tiden har mången för sed. Finns då intet mera själsodlande, ingen bok, intet instrument, så sysselsätt dig med dina barn, om du ej är hågad gå på offentliga sammankomster. Om man gör besök hos allmogen en söndag, då skall man se väfstolen öfverbredd med ett snö- hvitt täcke, spinnrock och kardor undanflyttade, hvar och en i sin holgdagsdräkt och gamla mormor eller husfadern lutad öfver bibeln. I den fattigaste koja försöker man hålla söndagen i helgd, men ej i rik mans hus, där tjänare uträtta de nödvändiga sysslorna och husmodern endast gör, hvad som faller henne in. Änkan, som genom sitt arbete skall försörja sig och barn, hon har dock tid att odla sin själ och hvila sina lemmar på söndagen, ej så de som hafva allting fullt upp. Undvik allt arbete utom nödfallsarbete och kärlekstjänster på söndagen och du skall hinna med lika mycket samt hafva mer välsignelse och glädje af dina verk. H — na. &amp; Den svenska kvinnan på Chicagoutställningen. edan i oktober förlidet år bringade Idun sina läsarinnor bilden af den framstå- v3&gt; v ende amerikanska kvinna, mrs Potter Palmer, som utsetts till president för den kvinnliga afdelningen å den blifvande världsutställningen i Chicago, till hvilken de storartade förberedelserna numera sysselsätta snart sagdt hela den civiliserade världen. Det är första gången vid ett dylikt tillfälle, som en fullständig, afskild afdelning för alstren af kvinnligt arbete och kultur anordnas, och en väldig byggnad, beräknad att kosta bortemot 800,000 kronor, är under uppförande för att rymma profver på de bästa alster, som förfärdigats af kvinnohänder. Skall icke också den svenska kvinnan här representeras? » Som en liten påskyndelse », sade vi då, » för det intresse, som redan härför är väckt, bringa vi mrs Potter Palmers bild. » Men tiden glider snabbt hän, och här hemma har man så ofta svårt att komma från
Kurhus-afgiften, om dess fortfarande Kyrkobetjente, om instruktion för dem Kyrkohemman i Halland, dispositionsoch egande-rätt till Kyrkoherdar, om uppbörden af deras inkomster Kyrkor, anslag för deras underhåll » om sättet för kungörelsers uppläsande derstädes, se Kungörelser. Kågenäsel, krono-allmänning, dess upplåtande till Skellefteå stad Köping, ledning dit af Strömsholms kanal Köping, örebro och Bult, Jernväg mellan, se Jernväg. Köpingar, om utvidgande af deras Seglations-frihet Köpings-privilegier för Wrigstads by i Småland, om utfärdande deraf L. Lagberedningens Boksamling, dess öfverlemnande till Riksdags arkivet Lagfart, huru den skall vinnas, då åtkomst-handlingar saknas . Register öfv. liih, t. R. st. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. Samling. Afdelning. ener Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5 pr cL c PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:o N:o Sid. CD O * E. Ko % 3. ’ CR 53 CD C/l C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o| Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o 7 Lagförändringar, Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i anledning af åtskilliga vid sistförflutne Riksdag föreslagna 5 1 i » angående underrättelse i Riksdagsbeslutet om innehållet af samma Nådiga Skrifvelse — 10 2 S — a. a. 50 l)ec. a. a. 28Dec. a. a. 4 Jan. a. a. 50 Dec. » om tillägg i Riksdags-besluts §§, angående af Kongl. Majit gillade — 10 2 16 — tb. 29 Aug. b. 27 Aug. b. 28 Aug. b. 28 Aug.