Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skogshushållningen i Riket, om granskning af hvad dervid sedan 1823 blifvit gjordt. V. iii. VIII. R. 254. XXIV. B. 395. XXVI. A. 98. Skogsåverkan, angående förklaring af 1823 års Förordning rörande. VI. R. 353. XXI. B. 126. XXIII. LXI. E. 166. — angående dess bestraffande såsom tjufnad. VIII. R. 363. XXL B. .26. XXIII. ! 4 59 Skogsäverkans böter, om utbekommande af. Se Munthe. Skola. Se ProfSkola. SkolLärare. Se GymnasiiLärare. Skrifter. Se Böcker. Skrifvelser, Kongl. Maj:ts Nådiga. Se Propositioner. Sk rifvelser, Rikets Ständers underdåniga, till Kongl. Maj:t. Se Expeditioner. Skrifvelser, Ridderskapets och Adelns underdåniga, till Kongl. Maj:t. Se Expeditioner. Skuldebref, om dess företeende i liufvudskrift vid inteckningars dödande. XXIII. B. 3a3. XXIV. A. 4i. Skuldfordringsmål, om verkställande afUnderRätts beslut i dem, när gäldenär skulden erkänt. Se UnderRätt. — om ändring i nu gällande stadganden om rättegångssättet för. LII. B. 32g. LIV. A. 237. Skuld väsende, Rikets, om en Lag för. V. 346. R. 36o. XLII. B. 160. XLVI. Å. 242. LIX. E. i5g. Skådepenning. Se Medalj. Skånska Brandförsäkrings-Inrättningen. Se BrandstodsBolag. — ecklesiastika hemman, som ej äro afBoställsnatur, örn skattelösen för. Se skattelösen. — Extra Roteringen, angående. VIII. R. i3. XVII. 4. R. 162. XLVI. Lill. Å. 36. Å. 76.
Härmed vore den rättvisa uttalad: att jordbruket icke hårdare må betungas af skjuts-skyldighet, än det för närvarande är och de ökade kostnader för trafiken äfven på densamma anvisade — en princip, som förr elier sednare måste göra sig gällande.« af hr lektor Sondén: »Emot Utskottets beslut i afseende på andra punk ten litt. A. om beredande af lättnad i skjutsnings-besväret reserverar jag mig, åberopande såsom min mening Afdelningens förslag, så lydande: »Vid behandlingen af andra hufvudfrågan, som afser att bereda lättnad i skjutsnings-besväret, har afdelningen icke lemnat ur sigte den första, eller jordbrukets fullkomliga befrielse från nämnde onus. Afdelningen anser nemligen hufvudsakligen och främst en sådan lättnad i skjutsnings-besväret, böra för de dermed nu betungade åstadkommas, hvarigenom en framtida befrielse kan förberedas. En af de svårigheter, kanske den största af alla, som härvid möta, är denna bördas ojemna fördelning. Då några hemman, enligt uppgjorda entreprenad-kontrakter, derifrån äro helt och hållet befriade, utgöra de årliga tillskotten för andra hemman ganska betydliga belopp (ända till 80 r:dr banko af mantalet. En sådan olikhet förefinnes icke allenast olika orter emellan, utan äfven vid olika gästgifverier inom samma ort. Utan tvifvel skulle samma onus, om det jemnt fördelades mellan alla skjuts-skyldiga hemman inom samma län, redan derigenom blifva för de till skjuts-lag nu anslagne hemman i allmänhet mindre kännbart, enär deltagande i bestyret, eller kostnaden derför, i sådant fall Allm. Besr.- och Ekon.-Ltskotlels Betänkande, N:o 89. kunde erhållas från jemväl de till skjuts-lag nu icke anslagne, men dock i mån af behof till skjutsning lagligen förbundne hemman.
Öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående skyldighet för Ordina - 3o4 Den 7 September e. m. lie Domare att af egne medel ersätta alla de resekostnader hans Vicarius i och för sitt förordnande får vidkännas utom Domsagans gränsor; uppå erhållen återremiss af Utskottets Betänkande, om vederbörandes befrielse från hjelpedagsverksoch stängselskyldighetens utgörande till vissa uppgifna Boställen; och med anmälan rörande Utskottets under N:o 6.2 afgifne Utlåtande. Statssamt Allmänna Besvärsoch. Ekonomi-Utskottens: I anledning af flere väckte motioner om anslag af allmänna medel för Arbetsoch Corrections-Inrättningar i åtskillige delar af Riket; och angående Vacance-afgifts erläggande till Krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. BevillningsUtskottets: Angående Herr afWingårds motion om Tull å spannemål; och angående Stora SjöTullsBevillningen. BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUt skottens: Angående förändrade föreskrifter om Hus - Den 7 September e. ni. ■3o5 Husbehofs-bränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen. La^Utskottets: Om ändring och tillägg i 8 §. af 17 Cap. RättegångsBalken; om ändringar dels i ConcursLagen den i3 Julii 181S oell dels i Kongl. Förordningen den 22 October samma år om Edsformulaire i Concursmål; och om ändring i 2 och 3 §§. af 3 Cap. ÄrfdaBalken, så att syskonbarns rätt, alt vid arftägt emellan sidoarfvingar träda i sin aflidne faders eller moders ställe, må utsträckas lill syskons barnabarn och deras afkomlingar. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens : Rörande den så kallade Gårdfari-handeln; i anledning af väckte frågor, rörande näringsfriheten; och angående förslaget lill ny PrestvalsFörordning. 2:0 Bifall till nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: ConstitutionsUtskottets :
Han satte honom till en herra öfver sitt hus; till en föreståndare öfver alla sina ägodelar; Att han skulle undervisa hans Förstar, efter sitt sätt, och lära hans äldsta vishet. Och Israel for in uti Egypten, och Jacob vardt en främling i Hams land. Och han lät sitt folk svåliga växa, och gjorde dem mägtigare än deras fiender. Han förvände deras hjerta, så att de hans folk hätske vordo, och tänkte till att förtrycka hans tjenare med list. Han sände sin tjenare Mose; Aaron, den han utvalt hade. De samme gjorde hans tecken ibland dem, och hans under i Hams land. Han lät mörker komma, och gjordet mörkt; och de voro icke hans ordom ohörsamme. Han förvände deras vatten i blod, och dräp deras fiskar. Deras land gaf myckna paddor ifrå sig; ja, uti deras Konungars kamrar. Han sade, då kom ohyra; löss uti alla deras landsändar. Han gaf dem hagel till regn; eldslåga uti deras land; Och slog deras vinträ och fikonaträ, och förderfvade trän i deras landsändar. Han sade, då kommo gräshoppor, gräsmatkar otalige; Och de uppåto allt gräset i deras land, och uppfrätte frukten på deras mark; Och slog allt förstfödt uti deras land, alla deras första arfvingar. Och han förde dem ut med silfver och guld, och ibland deras slägter var ingen krank. Egypten var glad, att de utdrogo; ty deras fruktan var uppå dem fallen. Han utsträckte en molnsky till skjul, och eld om nattena till att lysa. De bådo, och han lät komma åkerhöns; och han mättade dem med himmelsbröd. Han öppnade bergsklippona, och vatten flöt derut, så att bäcker flöto i torra öknene. Ty han tänkte på sitt helga ord, det han till Abraham sin tjenare talat hade. Alltså förde han sitt folk ut med fröjd, och sina utkorade med glädje; Och gaf dem Hedningarnas land, så att de folks gods intogo; På det de skulle hålla hans rätter, och bevara hans lag. Halleluja. Halleluja. Tacker Herranom, ty han är mild, och hans godhet varar i evighet.
Men af den beskrifning på ifrågaställda kommunikationsled, som af bemälde Chef upprättats och den jag här vill endast i korthet vidröra, torde det befinnas, att icke någon omständighet i nu förevarande förslag är af beskaffenhet att göra ärendets pröfning beroende deraf, att detsamma icke ånyo underkastats andra auktoriteters utlåtande — en omgång, genom hvilken icke blott frågans afgörande skulle fördröjas till en oberäknelig tidpunkt, utan måhända till följd deraf hela det vigtiga företagets framgång, i hvad det beror på enskildes medverkan och förmågan af sådan, äfventyras samt hittills gjorda ansträngningar och uppoffringar vara förspillda. Enligt det äldre förslaget skulle, såsom jag antydt, genom kanaler åstadkommas en sammanhängande, för mindre ångbåtar och andra farkoster segelbar, nära tio mil lång vattenkommunikation ända från Asasjön i Norrvidinge härad till Almundsryd, beläget på något mer än 3'/2 mils afstånd från Carlshamn, derför kostnaden beräknades till 1,050,000 Riksdaler och emellan de begge sistnämnda punkterna skulle en jernväg anläggas med en beräknad kostnad af 1,301,500 Riksdaler. Emellertid har genom nu sednast anställda undersökningar blifvit ådagalagdt, att om, i stället för föreslagna kanaler och slussar emellan de söder om sjön Åsnen belägna smärre vattendragen, jernvägen utsträcktes icke fullt tre åttondedels mil längre norr om den förut föreslagna godsstationen vid Almundsryd, eller till Ålshults beqvämare lastageplats vid Brosjön, hvars vattenyta ligger allenast en och en half tum under Åsnens, så skulle derigenom vinnas icke allenast den högst vigtiga fördelen, att Motioner i Bore/are-Ståndet 1865. 205 tvänne slussar undvekes, med deras underhållskostnad och den tidsutdrägt de för trafiken orsaka, utan äfven en besparing i anläggningskostnad omkring 30,000 Riksdaler. I anledning häraf och med afseende på sannolikheten att nämnda jernväg i en framtid torde komma att knytas till det nät af andra jernvägar, vare sig
Men i alla fall tillhör honom sjelf, att hafva behandlat ämnet med flerahanda tillägg af eget fynd, och öfverhufvud med en frihet, hvarigenom det mottagit hans egendomliga skaplynne, utan att ändå (liksom hos Sachs) förlora sin antika prägel. Han fördes af en rigtig instinkt, att de Gamle borde liknas mera i andan, än i sådana nationala omständigheter, som uteslutande voro deras. Derföre lemnade han derhän det grekiskt-mythiska af Alkmenas son och dennes omgifning, för att i stället skildra sin Hercules ungefär såsom en ung svensk ädling, i hvilken egentligen åhöraren, eller läsaren, borde finna sig sjelf, sin egen ställning vid dylik skiljoväg, allegoriskt målad. Den Hercules, som han ville teckna, skulle vara intet annat, än den allegoriserade svenske Läsaren, på det att denne skulle kunna bli en förverkligad svensk Hercules. Men Poesien, såsom Poesi, kan ej annorlunda lära, än dels genom bild, dels genom sentens eller gnom af det slag, som, äfven såsom bildlöst, åtminstone – genom en blixtlik tank-åskådlighet – närmar sig till bildligt; och uppgiften dervid innebär, att alla dessa lärdomar sammanbindas till ett lefvande helt genom en sinnesstämning, der ett vist förstånd genomstrålar själen med ett ljus, som har i samma mått flammande värma och klar besinning. Äro dessa villkor tillstädes hos en skald, som ifrån barnaåren har närt sig af de Gamles studium och är van vid åskådningen af fornklassisk skönhet: så infinner sig den antik-artade framställningen sjelfmant. Helt naturligt kom derföre Stjernhjelm att för sin lärodikt välja den episka form, som är en af den Grekiska Poesiens äldsta skepnader. Till denna hörde sjelfnödvändigt Hexametern; åt hvilken han dermed gaf den svenska burskap, som den i våra dagar, sedan den under en lång mellantid varit landsförvisad, med stor ära återförvärfvat. Stjernhjelms hexametrer äro, i allmänhet, välgjorda och klingande.
Jag förmodar, att jag icke behöfver anföra vidare skäl, för alt klart uttrycka för 11. o. Ad., att hvad motionen åsyftar är fred och förekommande af dylika återvinningsanspråk. På grund häraf anhåller jag, att motionen måtte till vederb. Utsk. remitteras, jemte de anmärkmr, som dervid blifvit gjorda. Frih. Peyron: Jag har begärt ordet, blott för att genmäla den siste talaren, att jag hvarken vid detta tillfälle eller någonsin ämnar motsätta mig motionens syftemål, utan tvertora önskar, att Utsk. måtte utreda detta förhållande. Jag uttryckte blott, alt jag befarar, alt motionen icke kunde leda lill något resultat från Ständernas sida. Hr von Heijne, Georg: Jag har redan år 1823 på detta rum väckt fråga om en reglering, i afseende på rotarnes inbördes skyldigheter, hvilken likväl var ämnad att inskränka de alldeles obilliga fordringar, som stamroten gjorde på utrotarne. Det är samma förhållande vid Kronobergs som vid Jönköpings reg:te, att planpenningar eller den s. k. torpskatten erlägges af slrörotarne. När nu Landshöfdingarue hade latt befallning att söka åstadkomma sådana frivilliga öfverenskommelse!-, som bär iiro föreslagna, gjorde stamrotarne sina pretentioner så stora, att det skulle hafva varit den största orättvisa oell obillighet att uppfylla dem. Jag ansåg dä och anser ännu, att det är samma förhållande med slamrotarues onus, att hafva soldattorpen på sina ägor, och med deras anspråk att nu slippa detta onus, som med den frågan om en allmänt lika beskattning på jorden. Dermed äro förenade stora svårigheter. Det onus, som nu ligger på stamroten, har dessutom gatt i arf och köp från långliga tider tillbaka, och om det kanske från början icke var så billigt, så är det likväl en sak, som alla innehafvare sedan är 1683 hafva känt.
Till ett Lands-ting, som efter denna Förordning först sammanträder, må likväl inväljas så stort antal Lands-tingsmän, som enligt det i nästföregående § bestämda förhållande till folknummern belöper sig på hvarje stads, härads eller tings-lags folkmängd; och bestämme detta landsting det antal ombud, som, med iakttagande af nu gifna föreskrifter, skall för framtiden bilda hela Lands-tinget och särskildt af hvarje stad, härad eller tingslag utses. § 5. Då det icke torde vara billigt att vid Lands-tingsmannaval en kommun med 6,000 innevånare skall ega lika stort inflytande på valets utgång, som en Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. 37 kommun med vida större folkmängd, hemställer Utskottet att stadgandet, det ingen kommun får utse flera än fyra valmän, må utgå, hvarjemte Utskottet, lör den händelsen att en kommun delvis tillhör olika län, anser behöfligt att vid slutet af denna § göres ett tillägg i närmaste öfverensstämmelse med det af Utskottet vid § 3 föreslagna. Paragrafen skulle härigenom komma att erhålla följande lydelse: De i § 3 omnämnda valmän utses bland dem, som i kommunal-stämma rösträtt ega, efter der gällande allmän röstgrund, sålunda: att en kommun med 1,000 innevånare eller derunder utser 1 valman med öfver 1,000 till och med 3,000 2 valmän med öfver 3,000 till och med 6,000 3 valmän o. s. v. efter summa beräkning för iifeerskjutande folkmängd. Höra delar af samma kommun till olika Ian, vittje hvardera delen valman till del län den tillhörer. Innehåller någon del mindre än 500 innevånare, välja den tillsammans med närmaste inom samma län belägna kommun. § Il Ett uppdrag att vara Lands-tingsman medför ej blott besvär, utan äfven, åtminstone för dem, som icke hafva sin vanliga hostad å den ort, der Tinget hålles, utgifter, emedan enligt § 24 en Lands-tingsman icke erhåller något arfvode eller ersättning för annan uppdraget åtföljande kostnad än för rosan till samlingsorten och hem igen.
S. DFöredrogs Stats-Ulskottcts Protocolls Utdrag af fbrledne gärdag, innefattande ett tillstyr, tande dertill» att Riksgälds - Contoiret mä tillätas att till utbyte af utelöpande gamla och fbrsiitna Credit Sedlar, tillwerka nya Sedlar pä 2 Ridrs valeur och derunder, enär en sädan anstalt stulle af Riksgälds Con - 372 Den iz September. Contoirets Fullmäktige pröfwas nödwändig: Och dä Ridderskap?: och Adeln, i anseende till angelägenheten af ett skyndesamt föranstaltande härom, detta mäl genast i dag kill afgörande företog, biföll Riddcrskapet och Adeln fä mycket heldre Stats-Utskottets afgif, ne tillstyrkande, som därwid war fästadt det kraftigaste förbehöll, att Credit-Sedelstvcken härigenom icke i nägon mätto komme att förökas, och altsä de nya Sedlarne endast och allenast komma att till skeende utbyten tjena. Oc supra. Upplästes följande: Utdrag af Protokollet, hältet i Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskott d. 12 September 1809. S. D. I anledning af Advocat-Fiscalen kHKMLN8 hos Wällofl. Borgare - Ständet gjorde Proposition , att alla till Stats-Utskottet dels redan inkomne och dels ytterligare inkommande uppgifter, rörande Stats-Werket och Krigs-Fonden samt deras inkomster och utgifter ifrän iZoo ärs Riksdag mätte genom trycket till Allmänhetens kunskap lemnäs, hade Wällofl. Borgarc-Ständet uti Protocolls-Utdrag af den 26sistl. Augusti behagat häröfwer infordra Stats - Utskottets utlätande. Skats-Utskottet bcsiök, att Wällofl.
Maj ts pröfning, finner jag ej att önskningarnes yttrande derföre bör tillbakahålhs Kanske komma Riksens Ständer ej i tillfälle att yttra dem i den stund, tillfället fordrade deras gällande, och om detta tillfälle skulle vid en sådan stund inträffa, måste det alltid vara Kongl. Majit kärt, att då vid sitt beslut känna i förhand sitt Folks öfvertygelse och sinnelag. För min del önskar lag, att Utskottet måtte fästa en närmare uppmärksamhet vid de deductioner Friherre Edelcrantz i gitt yttrande framställt ; och då jag anser hans förslag leds till mycken uppmuntran lör Näringsfliten , och derigenom till Landets inre förkofran, finner jag ett r.yft skäl att detsamma befordra , deri, att då Riksens Ständer otvifvelagtigt i financielt afseende af tidens Omständigheter blifva nödgade att vidtaga beslut, hvilka för hvarje Medborgare i mer och mindre mån lära blifva tryckande, bör man vara så mycket mera sorgfällig , att dervid bereda oss en tröst, genom öppnade tillfällen för hvar och en, att genom en loflig arbetsamhet söka 92 Den 21 Maji. bota de refvor, den allmänna nöden honom tillfogat. Herr von Schultzenheim, David, den äldre: Hå flere Talare redan tolkat Högloflige Ridderskapets och Adelns vanligen i Hushåll»ings-mål liberala tankar, som leda till befordran af allmän Näringsfrihet, så kan jag därvid föga hafva att tillägga. Den förevarande frågan angar icke ett enskilt Hushållningsmål, utan ett vigtigt ämne uti Oeconomia publica ; och såsom Rikets Högloflige Ständer föreställa det Svenska Publicum, så synes det icke vara nog, att endast i underdånighet anmäla deua Måi hos Kongl. Maj:t, utan ock att Högloflige Ridderskapet och Adeln samt de öfrige Resp. ctive RiksStänden dervid yttra deras öfvertygelse och underdåniga önskan, som ock. tvifvelsutan måste vara vår högt upplyste och Nådiga Konung, vid all dess höga oih förbehållna afgörande rätt, behagligt att inhemta.
Det har icke ålegat Stats-Utskottet, att derom yttra sig, utan frågorne hafva blifvit remitterade till detta Utskott endast för att bestämma medlen. Således tror jag ej, att nu ifrågavarande Utlåtande bör återremitteras, med afseende på hvad i dag blifvit yttradt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då 59 §. Riksdagsordningen stadgade, att Bihanget till RiksStåndens Protocoll skulle utgifvas under ExpeditionsUtskottets uppsigt, ansåg Hans Excellence Herr Hjertås förslag, att låta hvarje Utskott sjelf besörja tryckningen af sina Betänkanden, icke stå tillsammans med innehållet af berörde §., hvilken, så länge den icke i behörig ordning undergått förändring, måste lända till efterrättelse. I öfrigt hemställde Hans Excellence, om icke, då Ridderskapet och Adeln redan bifallit ExpeditionsUtskottets under N:o 22 aflåtne Memorial, StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Herr Hjerta: Då Herr Grefven och LandtMarskalken ansett sig hindrad, att göra framställning om sättet att påskynda tryckningen af Bihanget, så anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln måtte instäm - Den i April e. m. ma i StatsUtskottels Utlåtande. Derigenom uppkomme ett likartadt beslut med det, som år fattadt i PresteStåndet, och man kunde då komma derhän, att, om ett Stånd gick ifrån sitt beslut, Extra Canzlisterne i Utskotten fingo hjelpa till vid Correctursläsningen. Man hade derigenom vunnit detsamma, som jag åsyftat, att man skulle använda sådana personer, hvilka kunde påskynda Correctursläsningen. Herr RibbingArvid: Jag skulle äfven vilja främja det ändamål Herr Hjerta åsyftat, men icke på det sättf han föreslagit.
121 S i samma reglemente, från postverket lill Riksgäld s-kontoret af'emnade medel, 18 §, angående den i Riksarkivets hus befintliga inteckning, öfverensstämmer med 24:de punkten i Stats-utskottets af Rikets Ständer gillade Utlåtande N:o 78. 19 §. angående preskriptionstiden för Riksgälds-konlorels skulder, och 20 8, angående liqviderandet af äldre kronofoidt ingar, äro lika lydande med i8:de och 19 88 i i845 års reglemente. Slutligen får Utskottet anmäla, alt hvad 7tde, 8:de oell g:de 88 i det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente innehålla, angående riksgäldssedlarnes inlösning och granskning 111. m., icke behöfver i det nya reglementet intagas, när den för dessa sedlars inlösen stadgade preskriptionstid numera tilländagålt. Stockholm den i4 Joli 1848, 4 Statt-Utskottets Memorial, N:o 259L Förslag i i - ' ; till Reglemente för [Rikets Ständers Riksgäldskontor., § '• Riksgälds-kontoretj som är ett Rikets Ständers verk, har till föremål: a) att ombesörja liqviden af den Svenska statens skuld, för hvilken Rikets Ständer åtagit sig att ansvara; b) att verkställa alla de utbetalningar, som af Rikets Ständer blifvit å detta verk anvisade; c) att emottaga, förvalta och redovisa alla härtill af Rikets Ständer anslagna tillgångar och inkomster, samt hålla Rikets Ständer uppkommande öfverskotter och behållningar tillhanda; d) alt, i saknad af annan tillgång för bestridandet af beviljade och å Riksgälds-kontoret anvisade utgifter, upplåna dertill oundgängligen erforderliga medel; och é) att utföra alla uppdrag och åligganden, som kontoret för öfrigt af Rikets Ständer erhållit. Stats-XJtskollets Memorial, JV.o 259.
Då för öfrigt de vid innevarande riksmöte väckta frågor om förökade anslag till rikets försvarsväsende redan äro af Rikets Ständer afgjorda, synes icke någon anledning vara för handen att nu infordra ytterligare upplysningar i detta hänseende; och som Stats-Ulskottet, på grund af nyss åberopade § i Riksdags-ordningen, är oförhindradt att, när helst sådant kan finnas af behofvet påkalladt, i stadgad ordning hos vederbörande göra anmälan om de önskade uppgifternas meddelande, kan Utskottet icke heller anse nödigt, att Rikets nu lörsamlade Ständer skulle, på sätt motionären föreslagit, hos Kongl. Maj:t i förväg anhålla om upplysningar till ledning för kommande Ständer eller Stats-Utskott, hvilka icke lära underlåta att, när anledning dertill förekommer, begagna sig af den rättighet, grundlagen för sådant fall medgilver. Af dessa skäl får Utskottet således hemställa, att förevarande motion ej må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 17 December 1837. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOII. Memorial ined förslag lill sa m marij em kn ing eller v o le rings -prop o sitioner i anledning af Riks-ständens skiljaktiga beslut uti ätski/lige till Riks-Sla/ens Åttonde HufvudTilel hörande frågor. CU. A.) Sedan Stats-Utskottel erhållit del af Riks-ståndens beslut i anledning af Utskottets Utlåtande N:o 148, angående regleringen af ulgifterne under Riks-slalens Åttonde Hufvud-titel, får Ulskollet härmed framställa de förslag till skiljaktige besluts sammanjemkning eller propositioner för votering i Förstärkt Stals-Utskott, hvartill berörde beslut funnits föranleda. l:o. Uti 1 :a punkten i nämnda Utlåtande hade Utskottet tillst vikt, att den af Kongl. Majit äskade förhöjning utaf aflöningen för Ecklesiastik-departementets Chef från nuvarande belopp, 10,500 R:dr, till 15,000 R:dr mätte af Rikets Ständer bifallas.
Län yttrade anspråk ä den behållning , hvilken i den nu varande MötesPas9evolance-Cassan möjligen kan förefinnas, samt yrkande, att redovisning derföre mätte infordras ; så och enär Rikets Ständer, vid bestämmandet af den nu tillä’ndagängne termin för Xruppernes underhållande vid Möten, genom en allmän anstalt, icke fästade något förbehåll om serskild redovisning eller utdelning till Rustoch Rotehållare af det öfverskott, som, vid Passevolancens slut, möj-' ligen kunde befinnas, men deremot, i f> Momentet af deras den 19 Julii 1812 till Kongl, Majit aflåtua underdåniga Skrifvelse, anhöllo, ”att Kongl. Majit, emot förenämnde vilkor, ”täcktes draga försorg, det Soldaten, under be}’rörde tid, vid alla de i 1 punkten omnärnn”de tillfällen , undfår god och nöjaktig förplägning, efter deri för Arméen fastställda ”Provianterings-Stat, och, i händelse af sjuk”dom , derjemte fria medica^lenter,’, af hvilken ordalydelse i den underdåniga Skrifvelsen vill synas, som hade Rikets Ständer, för att icke äfventyra några fyllnadsbidrag af Statsmedien för den nya Passevolance-Inrättningens möjliga bestånd, haft för afsigt att åt Kongl. Majit öfverlemna att, efter Hess Nådiga pröfning } med Rustoch Rothållarq Stats-samtAllm, fiesv.o.Oec. Utsi. Uti.