Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne Mern., och Utlåt:n, nemi. frän Constilutions-Utskotlet: J\f 4, med upgifl å hvilande förslag till ändringar i grundlagarne. Stats-Utskoltet': JYs 37, angule föreslagen förhöjning af förre Bokhållaren vid Riksg:skont. J. E. Lindbergs pension; JYs 38, i anledn. af väckte frågor om afskrifning af det Öjaby och Härlöfs samt Wederlöfs och Dänningelanda församlingar tilldelade belopp utaf staden Wexiös byggnadslån; J\a 39, ang:de afskrifning af ett förre Expeditions-fogden C. J. Moritz, beviljadt vatten-aftappningslån; JYs 40, i anledn. af begärd afskrifning af ett för aflappningen af kärrtrakten Mören i Kalmar län beviljadt lån: )M 41, i anledn. af väckt fråga om boslällsinnehafvares berättigande, alt för odlingslån gravera vid odlingen icke belägen faslighet; JYs 42, ang:de ifrågasatt restitution till Häradsskrifvaren J. F. Dahlström af ett honom ålogdt ersättningsbelopp; J\s. 43, i anledn. af väckt motion, ang:de skyldigheten att underhålla en lill följd af fäslningsbyggnaden vid Carlsborg anlagd väg; JYs 44, ang:de föreslagen tillåtelse till det för Hammars sockens allmänna byggnader erforderliga virkes hämtande från dervarande Kominister-boställes skog; JYs 45, i fråga om införsels beviljande, för bytesfordran i Skånsk ränta; M 46, ang:de tryckning af ett nyligen uprättadt register öfver PresteShs prot. vid 1834 och 1835 års.Riksdag; JYs 47, i anledn. af väckt fråga om de lill stipendier för Folkskole-lärare-elever anslagne medels användande lill förbättring af Folkskole-lärares löner; samt M 48, angule nedsättning af räntan å fouden för Hjelmare kanals och slussverks unde:hållande.
N:o 34 i anledn. af gjorda anmärknavid Utsk:ns betänk. N:o 8, angrde åtskilliga föreslagna förändringar i gällande författningar örn personers af arbetsclassen förpassande m. m. 18 H. 6 42 Den 8 Januari. TJppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. gjord framställning beslöt R. o. Ad., att detta mål skulle punktvis företagas och att betänk. N;o 8 skulle tagas till grund för föredragningen. i:sta punkten bifölls. 2:dra punkten. Hr Hjärne, Harald: Jag anser för en skyldighet mot mig sjelf att tillkännagifva, det jag icke var närvar, uti sammansatta Utsk:n, när detta utlåt, afgjordes, och att jag i annat fall skulle reserverat mig mot en af Utskrn begången oformlighet i detta utlåt. Utskm förklara nemi., att denna punkt genom 3:ne Stånds beslut redan är bifallen. Enligt Riksd.Ordn. kan likväl, så vidt jag fattat den rätt, ett betänk , som första gången i Stånden föredrages, endast i sin helhet afslås eller bifallas; hvadan det således är en olag-* lighet, att, första gången detta utlåt, förevarit, Stånden bifallit detsamma i några punkter, men afslagit eller återremitterat detsamma i andra. Utsk:n bade åtminstone bort ställa sig grundlagen till efteiTättelse, om än Stånden icke gjort det. I öfrigt har jag nu mot den föredragna punkten ingenting att anmärka. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag vill gifva Hr Hjärne rätt såvida, att i formen måhända något misstag är begånget; men om det är ett factum, att 3:ne Stånd icke gjort någon anmärkn. mot denna punkt, så lära Utsk:n icke hafva så orätt att anse frågan vara afgjord, och att således den af ett Stånd gjorda anmärkn. icke vore af vigt; men jag medgifver, att i redactionen ett misstag är begånget.
Hvad sålunda förekommit och den Nådiga Skrifvelsen, för närmare utveckling af ämnet, vidare innehåller, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; och då behöfligbeten af en fyranläggning vid Gottska Sandön funnits vara genom den undersökning, som på Nådig befallning egt rum, ytterligare bekräftad, anse Rikets Ständer önskvärdt, att denna fyr-anläggning verkställes så snart E. K. Al:t finner behofvet sådant påkalla; men som upplyst blifvit,’ att Lotsoch Fyrings-medlen härtill icke, åtminstone i den närmaste framtiden, lemna tillgång, samt de allmänna statsmedlen vid innevarande Riksdag blifvit förj mångfaldiga; andra vigtiga och angelägna ändamål hårdt anlitade, hafva Rikets Ständer icke lunnit skäligt att bevilja särskilda medel för ifrågavarande 480 Expedilions-Vtskotlels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 173. fyrbyggnader, utan få hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, alt, så snart nödiga tillgångar för uppförande af de ifrågaställa 2:ne fyrarne å Gottska Sandön kunna utaf Lotsoch Fyrings-medlen beredas, denna fyr-anläggning må bringas lill verkställighet. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 8 November 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Okt. 1834. Preste-Ståndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 3 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående pension för t. f. Chefen vid Skogs-inslilutel rn. m. 1. A. af Ström. (Stats-Utsk:s Uthde N:o 322.) S. A. K. 1 anledning deraf, att t. 1. Chefen och Direktören vid Skogs-institutet, HofJägmästaren m. m.
Ut dr d, at De*emi. 18^3- 483 dennes, under N:o 673 afgifne, och samma dag på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt motion om förnyad underdånig framställning till Kongl, Maj:t, i afseende på frågan om enskilie personers och Bolags rätt, att sins emellan innom Riket utställa invisningar, än och Hedervärda Bonde Ståndets, rörande samma ämne aflåtne Protocolls Utdrag, med inbjudning till de öfrige Riks-Stån' den, att uti enahanda beslut med gtåndet sig för* ena; fann Ridderskapet och Adeln att, enär Utskottens i afseende å denna fråga, under N:o förut meddeldte Betänkande, blifvit af Ridderskapet och Adeln afslaget, Utskottens ifrågavarande Utlå* tande, jemnte Bonde-S fandets berörde -Protocolls^ Utdrag borde läggas till Handlingarne. Från Källoflige Borgare-Ståndet. S. D, Expeditions-Utskottets nu ankomne Memorial af den ji dennes, med svar å återremissen 4*4 Trot. Utdr, d. 2a Decemb. af Utskottens förslag till underdånig skrifvelse N:o 412, angående förändring i Rikets Politi författa ning upplästes; Och antog Borgare-Ståndet, under åberopande af den rättelse Ståndet förut i Bkifvelsé gjort, jemnväl den utaf Högvörd, Preste-Ståndet önskade ändring af perioden angående Konungen! Eagstiftnings-makt; S, D. Föredrogs ånyo och bifölls StatsBanctä; och .Lag-Utskottens Betänkande, N:o 673, i anleda ning af en från Bonde-S:åndet remitterad Motioni om förnyad underdånig framställning till Kongl. Maj:t, i afseende på frågan om enskilde personer! och bolags rätt, att utåtällä Inyisningart S. P>.
Vi vilja nu undersöka, i hvad mån de begge bundsförvandterna räckt hvarandra händerna i deras trefaldiga strid mot denna „helhet, kallad Samhället.„ Familjen är statens grund, föreningspunkten mellan det gudomliga och djuriska i menniskan: driften dertill – kärleken och troheten mot maka och barn – finnes jemväl hos de bättre af djuren, sådana nemligen som ej bekänna sig till äktenskapets Går-an-lära utan lefva i engifte. Denna instinkt lefver qvar äfven hos de råaste, de mest förderfvade menniskor, sedan de förlorat begreppet om allt annat heligt. Det är endast en prophet, eller en stor sophist, som vågar antasta familjen; – men när de oinskränkta rättigheterna, den godtyckliga friheten, gemensamhets-principen blifvit proclamerade, måste ock familjebanden brytas, det så kallade äktenskapet ingås och upphäfvas efter ett år, en månad eller blott en enda natt, allt efter „tycket.„ A. hyllade denna emancipationslära, såsom naturligt var på hans ståndpunkt; men begick det oförklarligt okloka misstaget att begynna sitt anfall emot den mäktigaste, den mest seglifvade, den svårutrotligaste af hvad han ansåg för uråldriga fördomar, och fick derigenom genast alla oförderfvade emot sig. Hade han börjat sitt upplösningsoch förstörings-arbete med anfallet mot samhällets begge öfriga sidor, hade han utan tvifvel fått vida fler anhängare i den sista återstående och betänkligaste kampen. Hr Hj. är icke socialist – utan blott simpel radical. Han ryser, han afskyr, han hatar Socialismen, med dess läror om den gemensamma egendomen och den gemensamma phalanstèren. Men icke dess mindre, när Socialismen fått en viss vind i seglen, ryggar han tillbaka och förklarar att denna lära, rätt förstådd, dock är en sanning, ett godt. Saken är således i sin grund gillad; det beror sedan på den enskilda, att förstå den väl eller illa, allt som hans egen ställning i samhället föranleder. Hvad äktenskapet beträffar, äro vi fullt öfvertygade om, att han derom tänker detsamma som vi; detta oaktadt har man i hans egen tidning sett Går-an-läran försvarad och commenterad såsom en himmelsk kärlekslära.
Konsistorium kunna förklara den, endast inom Ärkestiftet, mindre uppbördsprovisionen af vissa medel, enär Notarien derstädes har dubbelt större ordinarie lön, än Rikets öfrige KonsistorieNotarier, eller 60 Tunnor spanmål, hvarjemte honom äfven bestås en Amanuens, som han icke sjelf behöfver aflöna. — 359 — Vidkommande slutligen Revisorernes anmärkning, att 6 procent af kollektmedlen, med tillämpning af ett, endast för Åbo Konsistorium, den 17 Mars 1768 medgifvet Nådigt tillstånd, innehållits af alla Konsistorie-Notarierne, kan Konsistorium ingenting annat anföra, än att Konsistorium ansett ifrågavarande Kongl. Bref innefatta ett allmänt lagstadgande, emedan det finnes intaget uti den, på Eders Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, år 1813 ulgifna Samling af författningar och stadgarj hvilka ändra eller förklara Kyrkolagen och ännu är o till efterlefnad gällande. Westerås Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande. I Nådig Remiss den 12 sistlidne Februari, bar Eders Kongl. Maj:t täckls i Nåder anbefalla Konsistorium att, i anledning af hvad Rikets Ständers år 184* församlade Revisorer, i afseende på uppbördsoch redovisningsprovision af under Konsistoriernas vård stående medel, i deras Berättelse anfört och framställt, med underdånigt Utlåtande lill Eders Kongl. Maj:t inkomna; hvilken Nådiga befallning Konsistorium alltså skolat härigenom underdånigst fullgöra. Beträffande först provision å kollektoch stamboksmedel, hvilken, med tillämpning af Kongl. Brefvet till Åbo Konsistorium den in Mars 1768, blifvit vid Rikets alla Konsistorier beräknad till 6 procent af det insamlade beloppet, så får Konsistorium
Skulle det dessutom, i en sale sådan som denna, vara hugnande att känna dens öfvertygelse, som dylike, Militairen rörande angelägenheter, inför Konungen föredrager, så tvekar jag ej att bär öppet förklara, att jag alllid, och så länge jag hugnats med detta förtroende, skall finnas beredvillig att medverka till sådane förän - 24 Den 22 December f. m. dringar, som, då de åstadkomma besparing, äro förcnlige med Armeens nytta. ”Att så väl Militairens, sorn CivilSta”tens Spanmålsräntor skulle af Kronans ”Uppbördsman uppbäras, försäljas, och Em”betsmännen i contant aflönas, anser Herr ”Tham i högsta grad skadligt, enär derigenom allt intresse för jordbrukets välstånd skulle bos Embetsmannen upphöra.” Denna tanka delar icke jag, ty hvad de flesta af Militaira Embetsmannen angår, aflönas de ju ej ensamt med penningar, utan behålla, på sätt jag redan baft äran nämna, sine Boställen och det med dem förenade jordbruk; följaktligen lika intresse för detsamma som hittills; och att öfrige Embetsman genom ett sådant aflöningssätt skulle förlora! allt intresse för jordbrukets <väl, kan jag svårligen tro, ty huru många Embetsman i Staten finnas ej, som hvarken hafva indelta spanmålsräntor i sina löner eller egna jordbruk att sköta, och likväl, jag är öfvertygad derom, nitälska lika mycket för jordbrukets välstånd och förkofran, som någon annan. Herr Tham frågar derefter ”hvem som ”i tidens längd kan ansvara derföre att ej ”de till hvarje tjenstemans aflöning, nu an”slagne räntor, som af honom uppbäras, ”kunde, om de hopsamlades i en gemensam ”cassa, som af Regenten disponeras, ge - Den 11 December f. m. ”norn gunstlingars oell lycksökares efterhängsenhet ryckas från deras rätta ända”mål.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter om R. o. Ad. bifölle Utsk:s uti förevar, mom. gjorda förslag, men härvid ropades starka nej, blandade med ja; i anledn. hvaraf Hr Landtm, framställde propos. lill bifall å samma förslag med den af PresteSt. beslutade förändring, samt då denna propos. besvarades med starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej. 2 och 3 momenterne. Efter af Ilr Gr. o. Landtm, meddelad upplysning, att PresteSt. bifallit dessa mom:r, blefvo desamma äfven af R. o. Ad. bifallne. 4 momentet. Efter uppläsning af PresteSt:s beslut, hvarigenom Utsk:s i detta mom. afgifna förslag blifvit bifallet med den förändring allena, att orden i medlet af förslaget: ”så vidt möjligt är till ett enda slag in natura eller, om heldre så åsämjas, i penningar”, blifvit utbytte emot följande: ”hufvudsakligen i natura-pr®statio - 12 Den 12 Juli. ner och (ill någon del i penningar”, begärde Hr von Hartmansdorff upplysning huruvida BorgareSt:s beslut innefattade någon ändring i Utsk:s förslag; i anledn. hvaraf Hr Landtm, tillkännagaf alt BorgareSt. i denna del bifallit Utsk:s betänk, samt att numera prot.utdr. i ämnet ankommit äfven från BondeSt., som återremitterat förevar, mom. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller vördsamt, att Ridd.- sekreteraren ville upplysa, huruvida BorgareSt. gjort några förändringar lili förevar, punkt, och att vid de öfriga punkterne uti Ulsk:s betänk, måtte uppläsas de beslut BorgareSt. fattat. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit behagade instämma i PresteSlis i afseende pä detta mom. fattade beslut. Ropades ja. 5 momentet. Lades till handlingarne. 6 momentet.
Jag tror således, att i längden statsverket, icke skulle häraf komma att finna sig väl, och inser icke något skäl, hvarföre landthandeln skulle utsträckas utöfver hvad ofvanberopade 1846 års författning redan medgifver, tillstyrkande alltså att Utsk:s förslag måtte bifallas. Hr von Hartmansdorff, Aug,: Då jag tager för afgjordt alt Ståndet icke på e. ra. förglömt hvad som sades på f. m., och då jag på aftonen hyser samma tanka om saken, som på morgo - 220 Den 29 Ma rs e. m. nen, anser jag mig icke behöfva, på sätt Frih. von Stedingk gjort, uprepa hvad som då anfördes, utan endast åberopa detsamma. Jag viii dock tillägga alt om missbruk af landthandel icke få skiljas från jernbruk, så må de väl dock få skiljas från jordbruk. Ilvad Frilen ytlratang:de de 52 städernas beskattning, torde R. o. Ad. vid närmare eftersinnande, finna ingalunda bevisa, hvad Frih. förmodat. Då man vet, att taxerings-komite'en i hufvudstaden utgöres till större antal af borgerskapets, än af alla andra folk-klassers medlemmar, och i de öfrige städerna, af lika många borgare med alla andra ledamöter; men i verkligheten vanligtvis af flere borgare än medlemmar af andra stånd, emedan i åtskilliga städer tillgång å adelsmän och ståndspersoner saknas, så är det allmänna förhållandet der, som här, att BorgareSt:s medlemmar, såvida de nemi. icke betala bevillning efter minimi-afgift, beskattas lindrigare än andre. Detta förhållande beror sålunda icke på handelns tillstånd, utan på taxerings-komitéernes beskaffenhet. Rättelser i deras sammansättning lärer nuvarande Revilln.Utsk. vilja åstadkomma. Innan denna rättelse skett, och verkningarne deraf försports, torde det vara för tidigt, att göra sådana slutsatser, sora dem Frih. von Stedingk dragit.
Utskottet eger rätt frånskilja städerna denna inkomst, grundad på privilegier , som blifvit försäkrade i 114 §• af nu gällande Regerings-Form.” ”Utan att ingå i vidsträckta detailer, till vederläggande af de skäl, som blifvit framställda, lill förment stöd för den vidtagna åtgärden, och uppkastade tvifvelsmålet, om Städernas egande privilegier för åtnjutande af Tolagen, får jag helt enkelt, hvad Landscrona angår, upplysa, att Stadens undfångna privilegier härå verkligen existera och räkna sin tillkomst ifrån den 24 November 1660. De öfriga Stapelstäderna äro ock otvifvelaktig! försedda dermed, ehuru jag ej känner deras år och dagar, och som kan vara likgiltigt alt här uppgif - go Bil. till Bevill/angs-Ut skottets Uti. N.o 44 vas.
Kungörelsen den 22 November 1854, rörande beskaffenheten af levereringsgild kronotionde-spanmål måtte, hvad Jemtland beträffar, upphäfvas, eller ock tiondegifvarne tillåtas, att lösa kronotionden efter länets markegångspris; af riksdagsfullmäktigen Olof Johansson från Stockholms län, som yrkat, att den advokattiskalsembefet i Kammar-kollegium hittills medgifna rättighet, att förhöja de inom länen fastställda markegångstaxor, måtte till all kraft och verkan upphäfvas och såsom följd deraf samma taxa i oförändradt skick lända till efterrättelse; hvarjemte motionären föreslagit, att val till ledamöter i markegångssättnings-kommitléerne måtte verkställas på det sätt, alt hvarje församlings räntegifvare uti allmän sockenstämma välja bland sig en elektor; alt dessa elektorer för hvarje härad sammanträda å tingsstället, för att under domhafvandens ordförandeskap inom sig välja en nämnd, som sedermera utser en ledamot till berörde kommitté; äfvensom att räntetagarne må inom sig välja lika många ombud, hvilka alla sammanträda hos Landshöfdingen den dag i November månad, som för uppgörande af den ifrågavarande taxan varder bestämd; af riksdagsfullmäktigen Petter Pettersson från Jönköpings Ian, som, i afseende å priskuranternes uppgörande för markegångssättningarne, föreslagit, att dervid måtte tillgå på det sätt, att för hvarje härad eller distrikt skulle utses en i orten boende person af hvarje stånd, med nödige suppleanter. Dessa fyra ståndsombud skulle sammanträda fyra gånger om året å bestämd dag och ställe, t. ex. i medio af Januari, April, Juli och Oktober, och, efter att hafva gjort sig noga underrättade om medelpriserna under det förflutna qvartalet, desamma uti en af kronofogden eller härads skrif- Stals-Utsleoltels Utlåtande, Jtä 167. 17 skrifVaren uppgjord förteckning med 5 kolumner anteckna.
Braandberg, h m a -, fru, Landskrona. Broberg, X., fm, Filipstad. Briiadell, Karin, frökeii, Siinilsvall. Bimnan, Hiilda., frökeii, L d e i. Danielssoii, Anna., fiökeii, K.ristiiieliamn. ' " De L a d, .E b h, fröken, Söderhaniii. Edelstam, Axeliile, frii, Nyköping. Edström, Na&amp;, fiu, Fridhern, Siiiidsvall. Ehre~~svärd, hlida, friherrinna, Kristianstati: Ekenstj e m, I ' anny, £röken, Nariefied. * Ekevall, Selma, f ' rii, Skellefteh. * Fisch.er, Lotten, fru, Ekeberg, Lidköping. Fischerströii, Biiila, fröken, Karlskroim Floren, Aiidriette, fiu, Nariestad. Grape, Aiig~ista, fru. Umeå. Holin, Siri, fröken, Liileå. * Holmgren, Ann-Margret, frii, Upsala. De ined betecknade Iiafva under h e t afsegt sig oii~hudsskupet. Jtiliiz, Alma, frii, Sater. Krnseiistjeri~a, V. Fre (~riqie, fru, Eskilstuiia. Langlet, Mathilcla, fru, Upsala. Larssoii., Elise, fröken, M o t a h Lewenhan.en, Alma, frn, Malmö. ~ i l eback; j Jeiiny, - h, Haparanda. BlIartin, Eva. fröken, Söclertel.ie. Xtinthe, Blaria, fröken, ystad. Osteriizan,. Mnrian.ne, fröken, 1; iuicl. Pihl, Awore, fröken, Norrköping. Poignant, Georgine, fi.11, - Vish y. R,eilborg, Alnia, fröken, Ostersund. Rtin.clgreii, Charl.otte, fru, Karlstacl.
Sammanlagda brytningsqvantiteten har i medeltal utgjort 106400 centner årligen, hvaraf största delen förbrukas vid masugnar i Norrland. Vid 5 masugnar i Roslagen samt lika många stångjerns verk har tillverkningen under åren 1855—57 i medeltal årligen utgjort 48000 centner tackjern och 45700 centner stångjern af malmer från Dannemora grufvefält i Upsala län. Dessutom tillverkas vid Nyqvarn och Bränninge bruk i Södertörn omkring 3000 centner manufakturjern och 2500 centner gjutgods. Vid 24 större brännerier, deraf 8 i Södertörns, 3 i Danderyds, 4 i Sollentuna, 3 i Färentuna, 2 i Frödsåkers samt 1 i hvartdera af Lyhundra, Frötuna, Sjuhundra och Långhundra härader, tillverkades sistlidet år 647387 kannor och vid 2 mindre brännerier 3000 kannor brännvin. Bland fabriker på landet i Stockholms län är det största tillverkningsvärdet år 1857 uppgifvet för Gustafsbergs porlinsfabrik med 407600 R:dr, Tumba pappersbruk med 72 148(i 18 B:dr, Ähleströms klädesfabrik med 17 7585 R:dr, Nyqvarns pappersbruk med 5502(5 R:dr och en pressjästfabrik vid Kräftriket med 30000 R:dr. De öfrige äro utan betydenhet. Åf städerna utom Stockholm äger endast Södertelje någon egentlig fabrikstillverkning, uppgifven till värde af 132000 11:dr, hvaribland vagnar för 88000 R:dr. Såsom binäringar på landet idkas i Södertörn betydlig tegelbränning, fiske och skogförsäljning, i skärgården i allmänhet fiske och sjöfart, som der är hufvudnäring, ved och timmerförsäljning till Stockholm i de närmare staden belägna skogrikare socknarne och i norra delen af länet malmforsling från Dannemora till masugnarne. Stockholms Stads fabriksrörelse omfattar, enligt uppgifterna till Kommers-Kollegium för 1857, hufvudsakli - gen följande artiklar:
Om mor’nen så kom liklaget59 med, och så bjöds där stora brödskifvor tvärs öfver kakan, med ost på, och brännevin, och de fingo både supa och äta och det riktigt ändå, för vi hade, som han sa’, god råd. Så steg vedkastaprästen fram därefter, och det var Gudmund i Krogsered; för han var, som han sa’, lite slägt med mor och så hade han det bästa målföret med. Så säjer Gudmund: “Nu bakar gamla mor i Slätthult inte mer och inte bryggar hon mer och inte tjärnar hon mer och inte yster hon mer och inte lakar hon mer; för hon har både bakat och bryggat och tjärnat och yst och lakat ifrån sig. Och inte ger hon folket mer och inte ger hon kräken mer och inte ger hon katten en slick mjölk en gång. Men hon var en dunderkäring och vajen var hon om sig, och det tröt aldrig hvarken såfvel eller bröd i hännes hus.“ Det var, som han sa’, sant hvart eviga ord och där var ingen, som hade ögonen torra; och jag, arme syndare, jag grät, så jag kunde knappt stå på benen. Så spikade de på kistelocket, och så gåfvo vi oss till Krogsered med liket. Men för att säja sanningen, så hade jag allt sagt till kocken där hemma, att han skulle strö litet brändt hörfrö60 utom porten. Jag var, kan veta, som han sa’, lika nöjder om, att mor gick igen; för I veten la, hon ville ha sin hand med i allt och styra och ställa, det skulle hon, så länge hon lefde. Så framme vid kyrkan, där fägnade vi folket med brännevin och bröd, innan prästen kom. Sen så begrafde vi mor före mässan, och prästen läste, och klockaren sjöng vid grafven. Så när vi kommo hem, då, ska’ jag säja, började det först likna sig till gille; för då åto vi middag, och då lästes där och sjöngs där både före och efter måltiden. Och sen så roade vi oss, bäst vi kunde, den da’n ut. Så om månda’n, sen vi väl hade ätit frukost, så skulle vi ihåll med arfskiftet.
Så vidt jag kan linna, står den 16:de punkten icke i något samband med de förra; hvarföre jag icke finner något hinder för att pröfva den; men skulle för min del anse denna punkt antingen böra återremitteras eller också nu förändras; ty här är föreslaget att oförändradi bibehålla 1846 års taxeringsvärde såsom grund för denna lånerörelse, hvilket jag icke anser lämpligt, ulan anhåller att siffran 1846 må ändras till 1849. Frih. Palmstjerna: Måhända fattade jag Hr Rosenblads förra yttrande oriktigt, men jag trodde mig finna att del innebar, att denna lånerörelse mot inteckning i fast egendom skulle öfver flyt las till Hypolheks-föreningarne, oclu i sådant fal) skulle icke vidare några sådana lån ifrån Banken utgå, utan Banken skulle lill Hypotheks-föreningarna utlemna summan och lånebeloppen blifva beroende af taxeringsvärden; men i öfrigt har jag icke något emot föredragning af den 16 punkten. Jag ber blott att få göra den erinran i afseende på årtalet för taxeringsvärdet, att jag icke anser det vara riktigare att antaga år 1849 till grund denna gång, och en annan riksdag åter några år längre fram. Man har åtskilliga exempel derpå, att de, som vilja belåna sina egendomar lill högre belopp än de äro värde, söka till alt fä egendomens taxeringsvärde upsatt långt öfver dess värde. Om man bibehåller ett årtal, som redan för några år sedan är fixeradt, då man icke kan säga att egendomarne i allmänhet vore lägre taxerade, till någon jemförlighet åtminstone, emot hvad de varit föregående är, så anser jag del rikligare än alt genom förändring af årtalet bidraga dertill att de, som hafva ringa säkerhet alt lemna, erhålla större lån än deras säkerhet motsvarar. Hr Rosenblad: Jag begick visserligen det felet att jag icke utvecklade min tanka, utan blott citerade Hr Berg von Lindes reservation vid den 29:de punkten.