Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln öfverlemnar densamma derför i underdånighet till Eders Kongl. Majit såsom Ståndets enskildta Besvärsmål, med full tillförsigt att, då Eders Kongl. Majit lätt inser att Ridderskapet och Adeln ej, härtill varit förmådt af något enskildt intresse, deras nit för det Allmännas, för sanningens i grundsatsen och för tidpunktens fordringar, måtte hos Eders Kongl. Majit gifva deras framställning den vigt de icke ens skulle våga hoppas , om frågan blott rörde deras enskilda angelägenheter. 92 Den 3 Augusti. Till denna underdåniga anmälan bifogar således Ridderskapet och Ädeln underdånigst i afskrift de Handlingar som höra till målets behandling, dels inom Ridderskapet och Adela på Riddarhuset, dels inom de Utskott, som dermed under Riksdagens lopp hatt befattning. Ridderskapet och Adeln utbeder sig slutligen i underdånighet få förklara , att de ej kunna anse denna fråga annorlunda än som rent oeconomisk och till a|fa delar" beroende af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga välbehag att deröfver stadga •, heldst Ridderskapet och Adeln ej kan anse Skråförfattningar såsom något Stånds privilegium, utan endast såsom enskiidta ordningsstadganden, för de personer af hvad stånd som heldst, hvilka i dylika mindre corporationer vilja deltaga. / Ridderskapet och Adeln framhärdar &c. &c. Friherre Cederström, Jacob, begärde att denna underdåniga skrifvelse måtje meddelas BondeStåndet, för att underrättas om de ordalag som af Ridderskapet och Adeln blifvit nyttjade. Uppå af Herr Landtmar skalken gjord proposition, blef hvad Friherre Cederström yrkadt af Ridderskapet och Adeln bifallet. ' ( Ånyo föredrogs RiddarhusUtskottets, den 2 Juli på bordet lagda och den 5 återremittera, de.
Ett annat och visserligen mera lämpligt och ändamålsenligt sätt, att undanrödja det förmenta hindret emot redan föreslagna förändringen, erbjuder sig deruti, alt i den mån det, efter förändringens antagande, skulle visa sig, att Hofrätlernas göromål ökades till den grad, att de icke af nu varande domarepersonal medhunnos, denna personal äfven blefve lills vidare förstärkt med flera eller färre ledamöter, och att, för aflöning af dessa, Rikets Höglofl. Ständer lill Kongl. Majrls nådiga disposition ställde erforderliga medel; en disposition, som, i händelse den framdeles skulle befinnas obehöflig, då kunde åter upphöra. I betraktande af dessa omständigheter och med stöd af de vigtiga skäl, Rikets Höglofl. Ständer Sjelfve tillförne åberopat, samt med iakttagande för öfrigt af hvad Konungens Högsta Domstols pluralitet tillstyrkt, varder fördenskull vördsamligen hemstäldt, att en Författning mätte beslutas, hvarigenom stadgas; :'t:o Alla Kämner sr ätter skola frän och med den / Januarii 18 49 upphöra, och såclane mål och ärenden, som, enligt lag eller särskilda författnin - 54 R. St. Just.
Till underhåll och förbättring af universitetets byggnader 2,000 Förhöjning i anslaget för bibliotheket 1,800 Dito i dito för zoologiska museum 200 . .. Dito i dito för kemiska institutionen 700 Lön åt en adjunkt i kirurgi och obstetrik 2,000 Förhöjning i anslaget till docent-stipendier 1,500 För de två adjunkternes, utan bestämda läroämnen, uppflyttning i högre lönegrad 1,000: Summa Riksmynt. 10,000 9.200 19.200 Easpeditions-U Iskottets Förslag till unden!. Skrif reis?, N:<> 81. 3 Tali. Litt. Elementarläroverken. Anslag för följande behof. Till aflöning, enligt gällande grunder, för samtlige nuvarande rektorer, lektorer, adjunkter och kolleger samt öfningslärare vid de på ena eller begge linierna fullständiga läroverken, utöfver nuvarande beloppet Till löner för nya lektorsoch adjunkts-befattningar vid de redan befintliga läroverken samt till arfvoden åt extra lärare Till inrättande af nya läroverk, nemligen: ett femklassigt i Stockholm 10,500: ett treklassigt i Göteborg 4,500 ett d:o i Sköfde 4,500 ett tvåklassigt i Trelleborg 3,000 ett d:o i Wernamo 3,000 Till utvidgning af: läroverket i Hudiksvall 4,900 — dito i Helsingborg 4,900 — dito i Arboga 3,500 — dito i Enköping 3,500 — dito i Eskilstuna 3,500 — dito i Arvika 1,500 — dito i Skellefteå 1,500 — Förhöjning i anslaget till aflöning åt gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken Dito i anslaget för lärare i musik och sång äfvensom i teckning vid dito Förhöjning i anslaget till arfvoden åt bibliothekarier vid de högre elementarläroverken Dito i anslaget till vikarie-arfvoden och oförutsedda behof Riksmynt. Skrifvelse, N:o 8i. Riksmynt. Transport
Friherre Cederström , Jacob: Lika med Herr Tham får jag vitsorda, att Ridderskapet och Adeln ännu icke fattat något beslut angående de så kallade Konstbränne ri - Den g November e. rn. 65 rieme, då Ridderskapets och Adelns Protocolls Utdrag i Bran vinsfrågan expedierades. Jag anser definitioner å Bränvinsredskaperne vara nödige och njttige, men kan icke antaga de af BorgareStåndet uppgjorda, utan hemställer till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke ämnet är af sådan vigt, att det borde remitteras till Ekonomiutskottet, för att tillse, om och hvilka definitioner må kunna bestämmas. Herr Nordenankar, Gustaf: Betänkandet angående Bränvinsbränningen har blifvit af 3:ne Stånd godkändt, i hvad rörer benämningarne å redskapen, och dessa äro så tillräckliga, att vidare förklaringar deröfver icke erfordras. Med Herr Tham är jag fullkomligt ense derom, att BorgareStåndets definitioner blott skulle förvilla, i stället för att förtydliga. Jag anhåller derföre om afslag å inbjudningen. Herr Hjerta: Då det nu blifvit upplyst, att ingen definition å Konstbränneri* redskapen af Ridderskapet och Adeln blifvit beslutad, förenar jag mig i allo med Friherre Cederström, att frågan framkommit i origtig form, och att den först bör hafva passerat Bevilfningssamt EkonomiUtskotten, men dit kan den icke remitteras af Ridderskapet och Adeln; och jag 49 H. r> GG Den 9 November e. m. hemställer derföre till Herr Grefven och LandtMarskalken, om liela Inbjudningen ens kan komma under öfverläggning, då ämnet icke blifvit grundlagsenlig! behandladt. Friherre Wrangel, Henning: Jag är äfven af Friherre Cederströms tanka, att frågan bör af Ekonomiutskottet handläggas, hvarvid jag har åtskilliga anmärkningar att framställa, dermed jag dock ber att få vänta, till dess afgjordt blifvit, om remiss kommer att ske, eller ej. Friherre Cederström:
Den, sorn vill, i enlighet med hvad Bsvillnings - Utskottet föreslagit och jute Riksstånd godkänt, att fullständiga Specialer skola hvarje år upprättas, hvarvid i de hittills brukligaså kallade Persedel-Sammandragen, utom redan varande, serskildte Columner böra utvisa så väl Tullvärdet sorn inkomsten af inkommande och inkomsten af utgående varor, ineller utförde f)å Svenska F'artyg eller sådana som med dem äga lika rättighet; äfvensom att dylik uppgift bör upprättas öfver hvad som influtit af varor, förde på främmande Fartyg, voterar Ja; den det ej viii, Nej; vinner Nej; så kommer upprättandet af sådane detaillerade uppgifter icke att ovilkorligen föreskrifvas, utan, på sättVällofl. Borgare-Ståndet antagit, så Tidt möjligt är, verkställas. S:ats-Utskottets Betänkandeni *°5 5 Efter Voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 89 Ja och 30 Nej, och, som Ja al t* så vunnit, är i följd deraf första alternativet, eiler Bevillnings-Utskottets af 3:ne Riks-Stånd gillade Förslag, bifallet; — Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla. Stockholm den 7 Julli 1818- N:r 345* Riksens Högloft. Stiinclers Förstärkta Statsutskotts Memorial angående Bevillnings-afgiften för Consumtion och Öfverflöd. •Samtlige Riks-Stånden hafva genom ProtocollsUtdrag af den 4 och 7 i denna månad till Förstärkta Stats - Utskottet öfverlemnat alt afgöra den fråga, rörande Bevillnings-Utskottets alternativa förslag i 3 Ari. af Bevillnings-Förordningen om afgift för Consumtion och Öfverflöd, hvaruti Stånden stadnat uti o ika beslut ; Och har Förstärkta Stats-Utskottet, i följd häraf, anställt omröstning öfver de af Bevillnings - Utskottet uppgifne voterings-propositionerne, så lydande:
Preste-ståndet och Vallöf!. Borgare-ståndet deremot återremitterad, med anledning af åtskilliga ledamöters yrkande att, då hvad Utskottet tillstyrkt, syntes för ifrågavarande tjenstemän komma att medföra ringa eller ingen fördel, bemälde tjenstemän måtte förflyttas på Bankens pensions-stat, med åtnjutande under deras återstående lifstid af 400 R:dr Banko årligen, eller åtminstone tillåtas uppbära nämnde belopp från pensions-staten, intilldess de inom annat embetsverk kunde vinna befordran och motsvarande tillökning i lön. I följd häraf har Utskottet tagit detta ärende under förnyadt öfvervägande; men som, vid föregående handläggningen deraf, Utskottet redan pröfvat frågan om klagandernes förflyttande på pensions-stat, emot hvilken åtgärd blifvit af Fullmäktige erinradt hufvudsakligen, att då ofvannämnde tjenstemän hvarken befinna sig vid den lefnadseller tjenste-ålder, eller i de förhållanden i öfrigt, sorn, enligt gällande banko-reglemente, berättiga till pensionering, hvarom för öfrigt en bland dem, nemligen Kan - 12 Banko-V t skuttats Memorial M 35. slisten Wikström, icke framställt begäran, skulle ett undantag i berörde syftning, om ej förr, vid framdeles inträffande förändring i tjenster och göromål, sannolikt framkalla anspråk, hvilka, grundade på ett dylikt medgifvande, svårligen kunde afvisas; så och enär Utskottet hvarken af hvad klaganderne anfört eller under öfverläggningen förekommit hos de 2:ne Riks-stånd, som frågan återremitterat, funnit anledning att frångå sin af de 2:ne öfriga Riks-stånden redan bifallna hemställan, anser Utskottet sig böra vidblifva tillstyrkandet i Usta punkten af ofvanberördejmemorial. Stockholm den 29 Maj 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Juni 1857, kl. 2 e. m. Memorial, angående årligt understöd lill enkan Louise Wrigström, född von Schwerin.
Den Rådman, hvilken det ålegat att saken föredraga, dömdes af Kongl. Svea Hofrätt, genom utslag den 22 Juni 1857, att för åsidosatt iakttagande af föreskriften i 85 § Konkurslagen, med tillämpning af 1 Kap. 12 § Rättegångs-balken, böta Femtio daler silfvermynt med Sexton Riksdaler 32 skilling Banko, hvaremot Kongl. Hofrätten ansåg det anmärkta dröjsmålet icke vara af sådan beskaffenhet att ansvar derför lagligen kunde Rådstufvurättens öfriga Ledamöter ådömas. 2:o) Samma Rådstufvurätt har äfven varit under åtal för dröjsmål med afgörandet af andra konkurser. Kongl. Svea Hofrätt, som meddelade utslag härom den 3 Augusti 1857 och dervid fann något afseende icke kunna fästas å hvad Borgmästaren erinrat derom, att anmärkning i fråga om afgörandet af ett Konkursmål blifvit väckt först efter tre år från det dom i målet expedierats, dömde Borgmästaren och en litterat Rådman att böta — 13 — den förra, för det han förorsakat dröjsmål med nio särskilda Konkursmål, Etthundra daler silfvermynt med trettiotre Riksdaler 16 skiliingar och den sednare för enahanda förseelse i afseende å ett mål trettio daler med Tio Riksdaler allt Banko; hvaremot de öfrige eller så kallade borgerlige Rådmännen från åtalet befriades, en derför att han icke uti behandlingen af målen deltagit, och de öfrige, emedan icke visadt vore, att de i någon mån varit vållande till uppehåll med målens afgörande. 3:o) Borgmästaren i Norrtelje åtalades vid Kongl. Svea Hofrätt för dröjsmål med utgifvande af Domar i två Konkurser, deruti tredje uppropen försiggått, i det ena, den 3 januari och i det andra den 14 Mars 1853, men Domar icke blifvit meddelade förr, än den 24 Maj påföljande år. Borgmästaren dömdes genom Kongl. Hofrättens utslag den 21 Augusti 1856 att för sin försummelse härutinnan böta Tretton Riksdaler 16 sk.
(I. A.) Hedervärda Bonde-ståndet har till Stats-Utskottets handläggning öfverlemnat följande uti ofvan uppgifna ämne inom samma Riks-stånd väckte motioner, nemligen: 1:0 af Per Nilsson från Malmöhus län, som anfört att, ehuru endast en del af den utaf vissa krono-hemman utgående ordinarie ränta ursprungligen varit anslagen till Stats-Utskottets Utlåtande M 140. 9 gen till fyllnad af krigs-befälets eller andra embetsmäns på indelning grundade löner, denna i penningar bestämda ränta dock sedermera i stället blifvit förvandlad till en hemmanen och deras innehafvare pålagd svår ocb betungande arbets-skyldighet under den kungsgård eller egendom, som blifvit bestämd till indelnings-hafvarens boställe. Denna förvandling hade på några ställen, såsom vid den numera till Chefs-boställe vid södra Skånska Infanteri-regementet indelade kungsgården Månstorp, åstadkommits sålunda, att 'bönderna blifvit öfvertalade att mot betalning i penningar, som då för tiden ansågs innefatta full ersättning för arbetet, ingå på arbets-kontrakt, hvilka numera, sedan genom penningevärdets fallande, ersättningen blifvit en obetydlighet, ej borde vara bindande för de arbets-skyldige, ehuru vederbörande ansett dem böra fortfarande lända till efterrättelse; hvarförutan man velat förmå allmogen att för everldliga tider afbörda signämnda åtagande med en ganska betungande ersättning i spanmål, nemligen fem tunnor korn af hvarje s. k. helt arbete, förlagdt på ett helt, trefjerdedels, till och med blott femåttondedels hemman. Likaledes hade man intalat hemmans-egarne samt egarne af de s. k. gatehusen i Färs härad att lösa sina arbetsprestationer till Löfvestads kungsgård med ej mindre än fyra tunnor spanmål, hvarom öfverenskommelse blifvit ingången och af Kongl. Maj:t den 2 Augusti 1855 fastställd.
Jag tilltror mig icke eller kunna , utan Ständernas ytterligare hörande, bestämdt påstå, att, sedan det blifvit afgjordt, att valrätten icke får ståndsvis utöfva», ”valbarhetens inskränkning svårligen skulle leda till något godt ändamål.” De förslag, hvilka , med denna inskränknings bibehållande, blifvit afgifna dels reservationsvis i detta Utskott af Prosten Ödmann ^ dels jemnkningsvis af Herr E. von Troil vid öfverläggningarne Stånden emellan på Riddarhuset, synas mig fastheldre förtjent» af synnerlig uppmärksamhet. Men ännu större uppmärksamhet förtjenar ostridigt Grundlagens tydliga kraf, att ett Utskott, och således äfven jag i egenskap af Utskotts-ledamot, icke skall alltför kärleksfullt vidhänga egna meningar, så snart Rikets Ständer meddelat sina tili efterrättelse, helst det hvarken har tillräcklig sannolikhet eller skäl för sig, att tre Stånd sbtrMte i en så vigtig fråga, som denna, hafva med den brist på mogen öfverläggning fattat väsendtligen sammanstämmande Beslut, att de samtlige skola finnas benägne att öfvergifva dem, så snart de af en möjligen ringa pluralitet inom ett Utskott för andra gången motsägas. Detta är också den andra omständigheten i Utskottets förfarande, hvaremot jag mig i ali synnerhet reserverar. I öfrigt vågar jag åberopa följande Förslag till Fal-lag. § '• Valrätt tillkommer Svensk man , som bekänner sig till den Christna läran, fyllt Tjugufem år, är och tre år varit i Riket bosatt, samt antingen 1:0 eger, eller med stadgad
Lagningar och tillsättningar af flere tänder å tandgarnityr kunna erhållas från kl. 11 till 2 på dagen. [1519] Barnmorskan Fru Anna Elfsberg Götgatan OBS. värdinneplats till våren, hel&gt;t i stad. Svar till » F. A. Iduns byrå, Stockholm. j 1576] Ett raeäelålte Miner af god familj, söker sig härmed plats som sällskap och biträde inomhus, hos något äldre fruntimmer i stad eller på landet. Den sökande är särskildt lämplig för sjuklig person. Benäget svar till » T. L. » emotses i Stanzens paraplymagasin Stockholm, Vesterlånggatan n:r 67, där vidareupplysningar meddelas. [1601] E n enkel och anspråkslös ka önskar plats i familj att gå tillhanda. Små pretentioner. torde märkas W. Sölvesborg, p. flicfrun Bref r. telef. Antiseptisk behandl. Properhet. [1535] Panorama internatioi al, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. Nästa vecka: l:sta Serien af N o r g e. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] Edisnns Fonograi jHH nutidens största uppfinning | förevisas undergjpen kortare tid [1536] i Ti e i öuor Blanctis Konst-Salong — £ Kungsträdgården — DIVERSE. 12734) Eiiddargatan n ung flicka af b. fam. sök. plats. Skickl. i sömn. o. handarb., villig gå frun tillh. samt bitr. vid barns sköts. Små Iönepret. Sv. t. ' S. F. ' Karlskrona pöste restante. [1522] Prestdotter, som genomg. 7 kl. af elem.-lärov., önsk. pl. för att vårda o. underv. små barn samt gå frun tillh. Små pret. Sv. » 20 år », Karlskrona, p. r. ' n ung fl. söker pl. i dess omvårdn.
Den föreslagna Författningen gör dessutom, med undantag endast af en olika utsträckt brännings-? fid, ingen skillnad emellan de begge på sådant sätt genom olika benämningar utmärkte branvinsbrännings-grenaine, hvarföre också en skillnad i benämningar ne torde få anses vara icke allenast alldeles öfverflödig, utan äfven mot Författningens anda stridande; 2:o den för de smärre pannorne utsträckta rättigheten att bränna under hela året; en utsträckning, som, icke af det verkliga husbehof vet påkallad, tverlom måste anses såsom högst skadlig, icke allenast i moraliskt; utan äfven i agronomiskt och stalsekonomiskt afseende; 3:o distiilerings-rätlighetens utsträckning utöfver den tillåtna bränningstiden; 4:o förseglingens borttagande. Man har derigenom beröfvat sig alla andra controller mot bränning under otillåten tid, än de, som hufvudsakligen hvila på personliga angifvelser; men jag anser besväret af 1,000 förseglingar icke uppväga den moraliska olägenheten af en enda angifvelse; 5:o redactionen i Författningens 40 §, genom hvars felaktighet man möjligen skulle kunna leda sig till den slutsats, att hvarje forslande till försäljning af bränvin, äfven i större partier, vore förbjudet.” Af Herr Friherre Oxenstjerna^ Carl: ”Sorn jag icke bilrädt beslutet att under närvarande förhållanden antaga den princip, angående bränvinsbränningens fördelning i husbehofsbränning och salu-bränning, hvilken af UtskotLens majoritet blifvit lagd till grund för delta Betänkande, får jag mig deremot reservera, äfvensom emot de detaljerade och reglera entariska föreskrifter, hvilka i följd deraf blifvit föreslagne.
Så länge omständigheterne icke medgåfvo upphörande af all skatteberäkning i persedlar vore derföre i Departements-chefens tanka, bland alla ifrågaställda förändringar i nuvarande beskattningssystem den, som åsyftade undanrödjande af förenämnda olägenhet, medelst fastställande af medelpris till grund för räntepersedlarnes och tiondens lösande, företrädesvis förtjent af uppmärksamhet; och Departements-chefen, som derjemte delade de af kommitterade yttrade åsigter, så väl i fråga om lämpligaste sättet för bestämmandet af ett dylikt medelpris, som angående nödvändigheten deraf, att de skattskyldige, för tillgodonjutande af de härmed förknippade fördelar, frånträdde rättigheten att utgöra persedelskatterne in natura, hvilket dessutom utgjorde ett oeftergifligt vilkor för ej mindre den föreslagna ränteförenklingens tillvägabringande, än indelningarnes öfvertagande af statsverket, ansåg sig, på grund häraf, desto heldre böra tillstyrka Kongl. Maj:t att, utan omgången af de skattskyldiges hörande, för Dess del antaga och till Rikets Ständers bifall öfverlemna kommitterades i nu omförmäldta hänseende afgifna lörslag, eller: att så väl tionden, sorn de i heminansräntorne ingående persedlar böra lösas med penningar] efterj för 5 år i sender bestämdt , på. nästföregående 10 års markegång grundadt medelpris, som de förändringar i afseende på sättet och tiden för markegångsprisens framtida bestämmande, dem Departements-chefen ämnade att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med kommitterades härutinnan serskildt afgifne yttran - 32 Kongl. Maj:ts Nåd.
I Afd. 2 Höft. 5 Stats-Vtskoltets Memorial N:o 3. handläggningen af hvarje ars Itiks—boksluts—arbete möjligen ske kan, bör en approximativ beräkning af de till samma bokslut hörande öfverskott, besparingar och brister uppgöras och, derest denna beräkning utfaller med saldo till Riksgälds-kontorets förmän, lämpliga förskotts-summor genast till detta Verk af Kongl. Stats-kontoret öfverlemnas, under vilkor af den närmare liqvid, som af det blifvande Riks-bokslutet kommer att föranledas — framställde Fullmägtige, vid början af Juni månad innevarande Ar, till Kongl. Stats-kontoret den begäran, att en del af, de betydliga öfverskott å 1857 ars stats-inkomster, som Riksgälds-kontoret, enligt den vid sednaste riksdags statsreglering antagna beräkning öfver detta Verks tillgångar, hade att från Kongl. Statskontoret förvänta, mätte, på sätt genom högstberörda Kongl. Bref blifvit stadgadt och under deruti förutsatt vilkor, varda till Riksgälds-kontoret aflemnad. Men genom härå aflåtet svar af den 14 i samma månad förklarade sig Kongl. Stats-kontoret, i anseende till den ringa behållningen å Kongl. Ränte-kammarens Bankoräkning N:o 1, icke vara i tillfälle alt för det dåvarande till Fullmägtiges disposition anordna större eller mindre del af de uppgifna öfverskottsmedlen. — Kort derefter fmgo Fullmägtige likväl, jemte Kongl. Stats-kontorets skrifvelser af den 22 och 29 i nämnde månad, emottaga tvänne anordningar å tillsammans ."50,000 R:dr utaf dessa medel. Sedermera har Kongl. Maj:t, genom Dess nådiga bref af den 6 nästlidne Augusti, angående den på grund af 1857 års då afslutade Riks-hufvudbok uppgjorda öfverskottsliqviden för samma år, förordnat, att återstoden af det saldo Riksgälds-kontoret, enligt denna liqvid, hade sig tillgodo, utgörande 2,760,293 R:dr 39 sk. 2 rst.
Till lättnad i Bevillnings-Utskottets Arbeten vid kommande Riksdagar skola fullständiga Specialer hvarje år upprättas, hvarvid i de hittills brukliga så kallade Persedel-Sammandragen , utom redan varande, serskilde kolumner böra utvisa så väl Tullvärdet som Inkomsten af inkommande och Inkomsten af utgående varor, ineller ut-förde på Svenska Fartyg eller sådana, soto med dem egalika rättighet; Äfvensom en dylik uppgifc bör upprättas öfver hvad som influtit af varor förde på främmande fartyg. Åberopande för öfrigt sina underdåniga Skrifvelser d. *5:de och ssudre sistl. Juni om Redovisningen för Tull-Verkets medel oclr om en ny Organisation af detta Ve.k, framhärda Riksens Ständer SCc. 6<jQ Underdåniga Skrif reiser. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d, 13 Juli 1818» Öfriga lliks-Stånden d. i5 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Bevillningarne i allmänhet, samt med Förordning om Allmänna Bevillningen för är 1819 och de följande ären intill nästa Riksdag. Sedan Riksens Stander, på sätt deras underdåniga Skrifvelse af d. 29 sist!. Juni utvisar, genom S( i'c Regleringen utrönt StatsVerkets Bevillnings-behof , och Riksens Ständer jemväl inhemta!:, hvad deras Riksgäldskontor uti Bevillning behöfver , samt hvad sorn erfordras till afbetalning och ränta å Stats - Verkets Skuld till Riksens Ständers Bank, hafva de funnit, att i egenskap af Bevillning bör ifrån och med år 1819 intill nästa Riksdag under de serskilda Bevillnings-Artiklarne utgå ärligen en Summa af Fyra Millioner Fyra hundra Åttisjn Tusen Femton Riksdaler, Fyraäiosex skillfngar, Fern runstycken.
Det är icke så alldeles likgiltigt, hvad de blifvande LånéComoren i propositionen kallas. Det namn, som Friherre Wirsén föreslår af UtredningsContor, kati efteråt möjligen förändra deras natur till helt annat än UtlåningsContor; och jag begär alltså att i propositionen icke må nämnas ordel tfireduingsCöntor, utan UtlåningsContor, itali lisaa ej mera vill nyttja ordet Disconter* -448 Den 8 Junii e, ni. Hans Excellence Herr Grefven och LandiMar/kalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla 8:de puncten af Utskottens Betänkande med tillägg, att FilialDisconternes Creditiv må genom BancoDisconten åter utgå till lån i de orter, der FiliaiDisconterne varit inrättade. Ropades Ja och Nej samt Votering. Härefter upplästes till justering, godkändes och anslogs följande voteringsproposition: Den sora bifaller 8:de puncten af Utskottens Betänkande med tillägg, att FilialDisconternes Creditiv må genom BancoDisconten åter utgå tili lån i de orter, der FilialDisconterne varit inrättade, skrifver Ja? Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, sntages 8:de puncten med den förändring, att Utskotten i det Reglementariska må föreslå DiscontLånefondens fördelande emellan BancoDisconten samt Provincernas blifvande LåneContor i Götheborg och Malmö, efter den beräkning desse Disconters förde Böci ker utvisa.