Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti denna omständighet finner jag ett ytterligare stöd för bifall till bibehållande af denna §, hvarom jag således anhåller. iv'. R. o. Ad. biföll den ifrågavande §:n. §§ 93, till och med 101. Sedan underd. R i dd. -Se k re t. tillkännagifvit att Presteoch BondeStm bifallit dessa §§:r, blefvo desamma af R. o. Ad. bifallne. § 102. Undert. Ridd.-Sekret. tillkännagaf, att BondeSt. bifallit denna §, men PresteSt. ansett det deri föreslagna tillägg, ang:de pröfning af taxerings-ledamols förfall, böra uteslutas. Frih. Palmstjerna: Jag finner Utsk:s föreslagna tillägg i §:n hvarken riktigt uttryckt eller ens lämpligt att bibehållas. Ulsk. har nemi. föreskrifvit, att en till ledamot i Taxerings-komité vald person må icke utan laga förfall, som af den väljande auktoriteten pröfvas, detta updrag sig afsäga. Jag har mig icke bekant, att någon Auktorité är eller bör vara väljande, utom dä någon till Taxeringskomité vald ledamot af R. o. Ad. afgår, i hvilket fall suppleant, enl. 101 §:n, skall väljas fnför Ridd.Direktm, hvilken det då åligger alt sammankalla R. o. Ad:s i staden vistande ledamöter i och för delta val. Således är det ledamöter af R. o. Ad., hvilka välja, men de utgöra likväl icke någon auktoritet. Det är följaktligen tydligt, att Utsk. i §:n icke uttryckt hvad som egentligen bordt med bestämmelsen uttryckas. Förmodligen afses, att den auktoritet, inför hvilken valet sker, skall pröfva det anmäldta laga förfallet, men en sådan pröfning synes icke lämpligen böra tillkomma denna auk to - Den 14 Maj e. m. 481 (toritet, utan den bör väl ske såsom hittills af Taxerings-komitécn, sorn, i händelse förfallet icke godkännes, anmäler ledamoten till böter.
» Men denna gång får du inte ha några barn i sällskap, » sade man vidare, och märkvärdigt nog var det som om alla sjuka barn varit försvunna ur Stockholm — Lotten hvarken såg eller träffade tillsammans med några under hela tiden före sin afresa. T y resa Hvad var det Lisa slog i väfven? I F — ska ätten arfklenod. Snällt husdjur hos vårt lands nomader. En kärleksyttring utan smek. Hvad äger han som tanklöst gläder Tar hela lifvet som en iek? Bidrag mottagas mod tacksamhet. B — r — o. Charad. Logogryf. Jag kom till julen, äfven jag, Och lade på er börs beslag. Men ack, en liten penning blott, Hvarför ni god valuta fått. Af elfva länkar är jag redd, Och, som jag hoppas, gärna sedd. Med dem j a g ocker drifva vill Och gåtor däraf forma till. Se ' n tror jag snart j a g funnen är, Och nu så börja vi sä här: Dekoralionsväxt som man finner Allt mera rik användning för. Hvad gärna, fast ej luktfritt, brinner. Hvad jäntan flinkt på spinnrock gör. En halfgud, dold i sagoskimmer. En himlaskänk till törstig jord. Tid, då man ljud som bäst förnimmer. En fågel, sommargäst i nord. Ett djur som hälst man ryggen vänder, Ett annat som dess rof kan bli, Och ett som vi i våra länder Blott skåda i menageri. Säg, hvari vill han stiga gärna, Den man som högmodsprägeln bär? Så namnet på en vacker stjärna. Hvems brödbekymmer mest dig tär. Två namn, som ej så snart bli glömda, Men därför ej vi glömma må. Ett flertal, hvilka, ej berömda, Dock äfven här en plats må få. En stad i Ryssland, flod där äfven. Af hvad höggs mången ärestod? PICOTS Mitt första kallt och fullt af klang Ur klippans hårda sköte sprang. Mitt andra genom nejden ilar Med rastlös fart och aldrig hvilar. Mitt hela diktat, talat skönt, Var skandinav och prisbelönt.
1. ”1 hvarje stad och härad, der Förmyndare-Kammare ej finnes inrät tad, förrätta? en serskild granskning öfver Förmyndarevården af Borgmä - 4 Lag-Utshottets Utlåtande IV:o 108. siaren eller Häradshöfdingen och en genom församlingens eller sockenfullmägtige för tre år utvald revision, bestående af minst tre, men, om granskning måste ske på flere afdelningar, af sex eller högst nio välkände och redlige män. Äfven utses nödige Suppleanter. Ett sådant förtroende kan ej första gången afsägas, utan på de laga skäl, som i 21 Cap. Ärfda-Balken omtalas och deribland endast de fem först uppräknade. Icke heller sedan man i sex år varit derifrån befriad. §. 2. Denna granskning vare dock icke af beskaffenhet att föranleda någon ändring i de allmänna stadganden om Förmyndare-ansvar eller ersättningsskyldigheter, som Lagen i Ärfda-Balken m. m. innehåller; icke heller kan lagligt åtal emot den granskande personalen ifrågakomma, derest icke bevisas kan, att någon af egennytta, eller i förening med Förmyndare, undandöljt verkliga förhållandet. §’ 3- Förmyndare-Revisionen skall årligen sammanträda på Domhafvandens kallelse, som äfven i Kyrkorne uppläsas bör, sedan de afslutade Förmyndare-räkningarne med sine verificationer för det förflutna året blifvit djt ingjfne. Sammankomsterne hållas i Domstolens local , och före Domaren sjelf ordet, men, i dess tillfälliga frånvaro, den, som Revisorerne ibland sig utse. Protocoll skall vid sammankomsterne föras och behörigen justeras. §•4* Vid revisionen ege omyndig, om han till 16 års ålder kommen är, ogIi fränder äfven tillträde, då vederbörande Förmyndares räkning granskas; och pröfve Revisorerne deras anmärkningar, om de sådant yrka. §.. 5. Revisionens arbetssätt äfvensom alla gemensamma beslut afgöras genom de fleste rösterne. Vid paria vota blifve Domarens åsigt gällande.
I marginalen saknas motsvarighet till den av von H. i texten införda asterisken. Se betr. mom. 1—12 pleniprot. 19 juni, ovan sid. 211. 224 Bilaga till protokollet den 19 Juni 1812 före stadgas)1 eller något förbud emot tryckning deraf skall ej äga rum &c.» lika med förordningen. 2 3. mom. såsom i Förordningen. 2 Utgifvare af Dagblad eller 4. mom. <Den som vill Dag periodiska skrifter anmäle sig blad eller Periodiske skrifter utjemte3 gifva anmäle sig) jemte titeln och trycknings orten hos HofCanzlern, som äger, att så vida sökanden ej, för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis att intet hinder emot skriftens utgifvande förekommer. Privilegier å Boktryckeri skola ej erfordras, utan stånde hvar och en fritt att utan hinder af någon särskildt för* äldre Privilegier4 fattning,* eller något Boktryc keri Reglemente, samt utan att vara underkastad någon skrå ordning anlägga sådana tryckerier af livad beskaffenhet eller vidd honom tjenligt synes, uti stad eller inom ett afstånd derifrån af högst en half mil. Då ett Boktryckeri sålunda utom Stad anlägges skola i alla mål som boktryckningen röra, Boktryckare, arbetare i Tryckeriet, samt der tryckte skrifters författare och utgifvare lyda under Stadens rätt. 1 Det inom ( ) satta har varit understruket men har därefter överkorsats. I marginalen har med okänd stil skrivits ett NB. De överstrukna orden överensstämma med utskottets förslag av 10 okt. 1810 med den ändring, som beslöts enl. beredningsprot. 12 juni, se ovan sid. 179! 2 Jfr Tryckfrihetsförordningen den 9 mars 1810. 8 Marginalanteckning av Mörners hand. —• De i texten ursprungligen nyttjade, men sedan överkorsade orden hade härrört från beredningens beslut den 12 juni, se ovan sid. 179!
Sedan Z:ne af de KogpeKive Riks-Ständen sedan til alla delar gillat och bifallit den af Stars l?r - Den 29 Mars. e. m. 129; Utstoccer föreftagne förändrade orxamsLtion af Riksgälds-Werkets /Ulm migration; och Riksens Högloft. Ständer jemwäl stadgat deras beslut i afseende pa den sa kallade Rinance - planen, hwilken innefattar flere omständigheter, de der omedelbarligen anga Riksgälds-Lnmoiret, och hwarom föreskrifter stola Fullmagtige meddelas; sä har Stats Utskottet kommit uti cilfälle at fullborda det Förftag til Reglemente för Riksgälds-(^»utoiret, som Statsutskottet fatt sig updraget at författa; och hwilket förflag til Riksens Högloft Ständers granskning och bepröfwande Stats-Utffottet nu fär äran härigenom öfwerlemna. Wid utarbetningen af detta Förslag har StatsUtskottet i synnerhet sökt wagledning uti de aldre Reglementen och InstruKioner, hwilka af Högloft. Hemliga Utskottet för Riksgälds-Lonroiret blifwit utfärdade, samt uti de tid efter annan af Revisorer meddelte förestrifter; äfwensom Riksens Högloft. Ständers tagne beslut uti wiha af Stats-Utstottet särstildt hemställde allmänna frågor såsom föreskrifter uti Reglementet blifwit införde. De allmänna befattningar, hwilka tilhöra Riksgälds-Lontolrek, och hwarefcer förestrifterne blifwit lämpade, arv anförde uti Reglementet; men anledningen til et och annat stadgande har Statsutskottet icke Letz mindre trott sig böra särskilt utreda och uplysa. Uti 7 Art. 2 §., angående de äldre ännu 0- utredde Krvno-fordringar och pretentioner stadgas, at Fullmägtige stola äga, at ställa betalningen pä terminer, lämpade efter Lontoirets tilgangar, samt a hwarje post utfärda obligationer med ränka, hwilken dock icke får öfwerstiga fyra procent om arer.
T y c k inte, att jag är barnslig, eller hvad värre är, elak, ty kanske är jag ändå endast det senare, men j a g kan ej låta bli att nämna o m majorskans näsa. D e n har visst den äkta romerska f o r m e n och skulle passa hvilken forntida krigare s o m helst, men i mitt tycke är den m y c k e t för spetsig — d u vet, en sådan där neddragen tipp s o m tant Bärbros, men mycket, mycket hvassare ändå. Om mina elever hinner jag ej tala i dag o c h inte o m mina sysselsättningar heller. Skickar tusen kyssar o c h hälsningar till er alla från er egen flicka Eca. P. S. A h, att jag skulle g l ö m m a min väska m e d de nya handskarnel Nu har jag bara d e m m e d de lagade fingertopparne — o c h de andra sakerna. Nu har m i n koffert stått ouppackad i två da ' r, o c h det har dokumenterat mig illa hos majorskan, hvilken själf är ett sådant ordningsmönster. Men så k o m ditt lilla bref nyss m e d nyckeln. N o g läste jag mellan raderna, att du tyckte mig vara en liten slarfva som vanligt, m e n jag har äudå kysst det många, många gånger. HYLIN &amp; C FABRIKSAKTIEBOLAC A. T. Ull I III 6469. A. T. 2497. samt hos alla finare parfymhattdlare i riket. Illll gick till min första lektionstimme — jag, s o m aldrig undervisat några barn, endast gifvit några proflektioner i skolan, o c h det gick jag ifrån m e d ganska liten heder. Tänk dig min förskräckelse, när majorskan den första dagen k o m in m e d sin sticksöm i handen o c h slog sig ner i soffan för att närvara under timmen. Jag blef blossande röd, blodet susade f ö r öronen på mig, o c h under en stund visste jag knappast till mig. Hittills hade h o n ej gjort någon anmärkning, m e n nu brast det löst.
Slutligen tillägges i underdånighet, att, utom de af Slads-Cassan bestridda aflönings-summor till stadens Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, anslag af Statsmedel till löner m. m. för Öfver-Ståthållare-Embetet utgått, och, enligt 1837 års Stat, utgjort följande belopp, nemligen: Löner till Öfveroch Under-Ståthållaren, samt Öfver-Ståthållare-Em-, betets Canzlis Tjenstemän och Betjente: Penningar ii,5i5: 20. 10. och tillökning för 875 tunnor Spannmål, genom högre Riks-Markegångspris, än minimi värdet, 6 R:dr per tunna . 710: 45. — . 12,226: 17. 10. Till Krono-Uppbörds-Verket i Stockholm \ 7,648. Till Policens vidmakthållande härstädes, (förut anmärkt vid Art. Politie') i5,ooo. 34,874: 17- 10. Å Riks-Statens Tredje Hufvud-Titels Besparingar: tillökning i Öfver-Ståthållarens Taffelpenningar : 1,816: I. 7. Serskildt anslag för 4 Vaktknektar vid Gäldslugan: Penningar . 210. Tillökning för 4 t:r Spannmål 3: 12. — 2i3: 12. • 2,029: i3. 7. Till hyra för de rum Öfver-StåthållareEmbetets Canzli och Kongl. Slotts-Rätten för Stockholms Slott och Stad begagna 1,000. Summa B:co R:dr 37,903: 3i. 5.
Hr Frih. o. Landtm, har upplyst Ståndet, att fyra särskilda meningar under discussionen velat göra sig gällande. Första frågan måste således blifva den, huruvida R. o. Ad. vidblifver sitt redan fattade beslut i ämnet, hvartill contra-propostn blir den, att om nej vinner, konnner R. o. Ad. atL afgöra de öfriga alternativen. Frih. Cederström, Thure: Jag anhåller Llott att få förena mig med den sista värda talaren. Hr Frih. o. Landtm, kunde icke instämma i Frill. Cederströms mening, alt något förslag skulle blifva förhindrad t att göra sig gällande, om R. o. Ad. vidtoge den utväg att bestämma coutra-proposm, som Hr Landtm, föreslagit, utan ansåg Hr Landtm, tvertom, att, örn den utvägen vidtoges, hvar och en säkrast vore i tillfälle att söka få siri mening under omröstning, då han kunde begära votering om conti a-propos:ns lydelse. Dessutom trodde Hr Landtm., att Ståndet alltid borde följa den grundsatsen, att alltid först bestämma den slutliga contra-propos:ns lydelse, inuan votering företogs i hufvudsaken. Gr. Frölich: Jag har alldeles ingenting emot den föredragning af ämnet, som Hr Frih. o. Landtm, gjort, men jag vågar blott hemställa, om icke Hr Frih. o. Landtm, ännu bort göra den fjerde propostn; ty då Hr Landtm, tilfkännagifvit, att under discussionen förekommit fyra alternativer, så hade fråga om votering icke bort förekomma förr, än propos. blifvit framställd äfven å det fjerde alternativet. Frih. Cederström, Thure: Som jag icke varit i tillfälle att bestämdt uppfatta ordalagen uti den af Hr Frih. o. Landtm, framställda contra-propos.; så vågar jag anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes låta uppläsa densamma. Frih. Boye, Ludv.:
Den 4 November. 405 Utdrag af Protokollet hällit hos BondeStändet d. 2 Nov. »809. S. D. B ef Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Ni./cus Stärider af sistlidne gärdag, angående understöd för TackjernsBergslagerne till BancoU'stot ets styndesamma utlåtande remitterad, med staogande derjemte att i fall SratsUtstoiteks handläggning till det a ämne stulle wara af nöden, ma det '.vara BancoUrstottet obetagit att densamma i behörig ordning östa, pä det Ständet wid ärendets afgörande mä aga tillgäng till alla behöfliga underrättelscrz derom stulle de öfrige Resp. Ständen wöro» samt och manligen underrättas. Ut supra. Tx protocollo I.. 8. L. O. 6ot bilander. Ridderstapet och Adeln ätstildes kl. n. In kiclem krotocollo 6. Den 7 November. Tisdagen den 7 November. Plenum kl. 9 f. m. Justerades följande; Utdrag af Protocollet hällit i Högloft. Ridderstapet och Adelns Plenum d. 4 Nov. ^ 1809. S. D. Föredrogs och gillades LagUtstottecs Betänkande af d. 26 Oct. öfwer ekt af Herr I>- ^onstolps hos Ridderffapct och Adeln ingifwit och till Utskottet remitteradt Memorial, angäeude Sommar Tingens indragning; hwarom underrättelse genom Ut, drag af Protocollet de öfrige Resp. Standen wänligen meddelas stulle. Ut supra. S. D. Föredrogs och gillades LagUtstottets genom ProtocollsUtdrag af d. 24 Oct. gjorde hemställan, det mätte Konungens Nådiga Proposition rörande förändring i Allmänna Lagens stadgande i Z Cap. g z ByggningaBalken, säsom egenteligen rörande en hushällsförfattning, till beredande till Allmänna Befwärsoch QeconomicUtstottet hanwisas:
Hvad åter angår räntan, så då fonden af många är ansedd tillhöra Jordbruket, frågar jag, om den .icke bör användas dels på det för jordbru3cet mest förmånliga sätt, och det måste vara genom dess utlånande mot 6 procent ; ty då blifver fonden mindre medtagen, än om utlåningen sker till 3 procent, och Således det behof af anslag lill denna fond som vid nästa Riksdag ovilkorligen måste inträffa, äfven i samma mån mindre. Tre procents utlåningen kunde endast vara nyttig, om man ej med säkerhet kan utlåna fonden Den 19 November e, m; 309 emot högre ränta. — Jag tillstyrker således bifall å Belänkandet. Friherre af Nordin: Gref ve af Ugglas har förekommit mig. Jag vill derföre blott fästa uppmärksamheten deruppå, att Kongl. Maj:t redan emotlagit Riksens Ständers skrifvelse i ämnet , hvaruti man åt Kongl. Maj:t öfverlemnat dispositionen af fonden. Det lärer då icke nu vara lämpligt att inkomma med en ny skrifvelse, hvaruti Konungens Dispositions-rätt inskränkes genom begäran att medlen skola insättas i Riksgälds Contoiret. Deremot om. man, sorn Stats-Utskottet föreslagit, blott anhåller, att medlen matte användas på det nyttigaste sätt, genom utlåning mot 6 procent, så tror jag del vara ganska rigtigt, och ingen contradiction med den redan afgångne skrifvelse!!. Herr Hjerta: Hvarföre jag nu strider mot den rådande opinionen, är att jag, då det var fråga om inrättande af 3 procents lån, var af den tanka, att man borde taga i beräkning, alt cassör och fonder derigenom skulle göras räntebärande, samt Statens Credit-Verk »Utså betala räntorne, mestadelen till Statens egna fonder, hvarigenom, en nedsättning i bevillningen skulle kunna tillvägabringas. Då det var Iråga om, att Saltpeter Fonden skulle tillgripas, var jag den, som yttrade, alt den tillhörde Jordbruket; men då jnotsades Den ig November e. m' denna sats, för alt vinna ändamålet, som då söktes.
Jag vill icke trötta med framställandet af flera skäl, utan får endast förklara, det jag tror, att återremiss i denna del af StatsUtsk:s betänk, icke komme att tjena till någonting, enär icke en enda röst i Utsk. motsatte sig det beslut, Utsk. i ämnet fattade; och såsom en utveckling af ett utaf de skäl, Gr. Cronhjelm vidrörde, får jag tillägga, att den föreslagna eftergiften så myc - Den nS April f. rn. 355 ket iner isynnerhet tillgodokommer arbetande classen, emedan en stor del af de öfriga classernas barn vid den åldern af i5 år åro studerande och sålunda fria från erläggande af mantalspenningar. I sammanhang med denna punkt föredrogs nu StatsUtsk:s, såsom bilaga till utlåt. N:o 54, afgifna särskilda utlät. Lit. E., ang:de femtonåriga personers befriande från mantalspenningars erläggande. Gr. Cronhjelm: Uti sista punkten af det nu upplästa betänk, yrkar jag återremiss. Jag kap nemi. icke fatta våra grundlagar så, som skulle 11. St. vara pligtiga att begära K. M:s sanction å deras beslut att borttaga eller förändra de ordinarie statsinkomsterna. Svenska folkets rätt att sig sjelf beskatta finnes i 5y §. Reg.F. bestämdt uttryckt. Det står visserligen i en annan §• taladt örn hvad staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomsterna; men det står icke heller der omnämndt, att Konungen skulle äga något afgörande votum i afseende å folkets ordinarie beskattning. Under önskan således, att Utsk. må vidblifva sitt förslag, att mautalspenningarna skola börja utgöras från 17 i stället för i5 års ålder, begär jag, att Utsk. icke må föreslå någon annan skrifvelse i ämnet än en sådan, som kan till vederbönt^de behöfva afgå till rättelse vid taxeringen. ^ Frih. von Schulzenheim, Da v-1 Då jag af StalsUtsk:s betänk, under Lit.
Sverige kullkastade ej sitt bepröfvade Indelningsverk för att helt och hållet öfverlemna sig åt det nya Conscriptions-systetnet, utan antog blott så mycket deraf, som, med säkerhet i krig, var förenligt med Folkets trefnad i fred. Sverige gick sålunda en medelväg emellan det gamla och det nya Systemet, så mycket lämpeligare,' som dess indelningsverk äfven var en medelväg emelian de tvenne i Europa förut allmänt antagna Militair-organisationer, den Värfvade Arméen och Milicen, mindre dyr än den förra, mera tjen/Ibar än den sednare* Den Värjvads Ben 25" Martii. 895 Armeen, jag talar osti förra Seclets och andra Länders, Var demoralisationens rätta stamhåll; Soldaten, en slags cosmopolitisk träl, utan känsla för heder, pligt och Fädernesland, dess enda band disciplinens jernspira. Milicen åter, en oöfvad allmoge, hvilken i militairisk hänseende icke lemnade den borgen, som Fosterlandets försvar kräfvsr. Sveriges Indelta Annee, grundad af Carl XI på principen af en sson och nödvändig hushållning, äger ingen af den Vårfvade Arméen» bristfälligheter, men val dess brukbarhet i Fält, och saknar ej å andra sidan den krigsduglighet, som .sällan kan upphinnas af en pur Landtmuhe. Beväringen åter uppfyller sitt ändamål att gifva politisk aktning åt Riket, att lifva Nationalandan och att i farans stund tredubbla antalet af Fosterlandets försvarare, utan att tvinga medborgaren till den verkligen Spartaniska uppoffring af personlig frihet och ekonomisk, fördel, som denna inrättning medför i de länder, hvarest den vunnit hela sin utveckling. I Preussen t. ex. börjar Medborgarens Beväringspligt med q:ne års ständig tjenstgöring i Fästning eller Garnizon; derefter ingår han i reserven, som varar i 5 år, färdig att inträda i Linien, så fort han blir påkallad.
Den 14 Maj f. m. 453 Hr Printzensköld, och Gr. a t Ugglas förklarade sig vara förekomne af (Ir Aminoff. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Såsom ledamot af Bevilln.Utsk. vid 2:ne föreg:de riksdagar, har jag dels reserverat mig emot den 3:dje artik. och dels sökt åstadkomma återremiss af densamma. Om jag icke vid denna riksdag äfven yttrat mig för återremiss af den 37:de §, har det härrört icke deraf att jag ändrat öfvertygelse, men deraf att jag i frågan blifvit jäfvig, enär min fåfänga blifvit så beskattad, att jag för 2:ne karaktersfullmakter till Staten erlagt en fjerdedel af allt hvad jag under 22 års tjenstgöring af Staten upbnrit. Då jag nu vid den 38:de § begärt ordet har det varit för att fästa Utsk:s upmärksamhet på ett i samma § på fjerde raden upifrån förekommande uttryck, nemi. ”den karakteriserade personen”. Uttrycket är något oegentligt, och jag skulle tro att Utsk. utan svårighet borde kunna finna ett bättre uttryck härför uti denna från Ständerna utgående förordning. R. o. Ad. ansåg de emot denna § gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. §§ 39, 40 och 41. Sedan lindert. Ridd.-Sek ret. tillkännagifvit att dessa §§ blifvit af de öfrige RiksStm bifallne, yttrade Hr Aminoff: Jag får i likhet med hvad jag vid föreg:de §§:r yttrat anhålla att jemväl den 39:de § måtte indelas i mom:r. R. o. Ad. biföll de ifrågavar. 39, 40 och 41 §§:ne. § 42. Underl.
Expeditions-Ut skottets Memorial} N.o t. 1 N:o 1. Memorial, angående ökadt Canzli-biträde hos Utskoltetj m. rn. Vid nästlidne Riksdag behagade Rikets Ständer, med bifall till dåvarande Expeditions-Utskotts derom, uti Memorial N:o 5, uppå anförda skäl gjorda liemställanden, tillåta, att den Canzlist, hvilken Riksdags-Ordningens 24 §. j mom. berättigar Utskottet att till dess Secreterares biträde antaga , fick , 3 och för sitt erhållna uppdrag att föra Diarium öfver alla ej allenast från respeclive Riks-Stånden, utan jemväl från de öfriga Utskotten inkommande handlingar, samt att författa det s. k. allmänna Registret öfver Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, med skyldighet att vid Riksdagens slut hafva detsamma upprättat, tillgodonjuta Notarie-arfvode i likhet med hvad för samma befattning förut bestålts, äfvensom att 2:ne Canzlister fingo antagas att biträda Secreteraren vid expeditioners uppsättning, renskrifning och collalionering, att upprätta och föra Exped ii ions-Lista olver utgående inål ru. m.; hvarjemte Rikets då församlade Ständer likaledes biföllö Expeditions-Utskottets uti Memorial N:o 6 gjorda framställning, alt den tjensteman, sorn fått sig anförtrodt det närmare inseendet öfver tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll måtte, i anseende till vidsträcktheten och vigten af detta uppdrag, få uppbära Notarie-arfvode, samt derjemte 4 Canzlist-arfvoden i och för correctur-läsning ställas till Utskottets disposition, äfvensom att, i anseende lill det ådagalagda behofvet för Utskottet af minst 2:ne Vaktmästare till förefallande täta budskickningar m. m. Vaktmäslare-tractamente äfven mätte beslås den extra Vaktbetjent, Utskottet, förutan en Vaktmästare, antagit.