Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan någon uppmätningsoch stämplingsförrättning får företagas, skall apparatens brukare till den embetseller tjensteman, som utför samma förrättning, aflemna in duplo en nöjaktig afritning af apparaten, på hvilken så väl dess yttre utseende, som äfven de särskilda delarnes inre inrättning är framställd. Dessa ritningar, om hvilka anförande göres i protokollet, och om sättet för hvilkas afgifvande närmare bestämmes af Konungen, skola derjemte vara försedde med brukarens samt nämnde embetseller tjenstemans bestyrkande af deras riktighet, hvarefter det ena exemplaret återlemnas till brukaren, som tillika får sig tillställd en afskrift af uppmätningsförrättningcn, bvilka dokumententer af honom förvaras i bränneriet, hvarest de städse i omakuleradt tillstånd böra vara till hands och på begäran förevisas kontrollörerna. § 46. Åtminstone en gång om året skola, när öppning eller försegling företages, de pannor, som begagnas till bränvinsbränning, ånyo uppmätas, och anförande derom ske i det uti § 47 omförmäldta protokoll, och åligger det vederbörande, att göra anmälan till öfverheten, derest något oriktigt dervid skulle befinnas. För denna eftermätning erhålla vederbörande ingen betalning. § 47. För den tid, som eftersynen och ommätningen upptar, beräknas icke skatt, ifall man derunder måste låta rörelsen afstadna. § 48. Eftersom skatt icke är lagd på bränvin? omdestillering, utan endast på dess tillverkning, får brukaren af ett bränneri icke uti detsamma företaga omdestillering under den tid bränneriet är upplåtet till bränvinsbränning. -I-IS Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestilering. Lag angående Bränvins tillverkning och omdestillation. Gifven Malmö den 17 Augusti 1848. Vi OSCAR etc. etc. ete. gore vettcrligt att Oss blifvit förolagdt det nu församlade Stortingets beslut af den 5 Juli d. å. så lydande: § J.
Jag är viss att den strid, som under den sednare tiden förts och kanske ännu föres inom månget ädelt sinne bland eder, Mina Hrr! beror just på tvekan om ett sådant förtroende kan gifvas eller ej. Derpå, och endast derpå, jag är viss derom, beror edert beslut i denna lör fäderneslandet så vigtiga fråga. Detta yttrande framkallade jemväl talrika bifallsyttringar. Hr Sandströmer, Carl Johan Albert: Då jag icke känner några anmärkningar och ej heller något motförslag, som vunnit sympatier inom landet, ja! icke ens hos majoriteten af detta Stånd; men då jag deremot sett och ser mer och mer tillförlitliga bevis derpå, att Svenska folket, trött vid det ständiga undanskjutandet af den nödvändiga representationsreformen, med sällspord enighet önskar att detta förslag måtte oförändradt antagas, så anser jag vidare tveksamhet hos representanten likaså oberättigad som gagnlös. Och lista §:n R. O. bjuder mig att vara en Svenska folkets representant, om ock min fullmakt är skrifven endast med minnet af en ädel faders förtjenster. Jag röstar således för förslaget; och då jag, med uppoffring af mina olika åsigter i afseende å vissa detaljbestämmelser, lemnar detta ringa bidrag till förverkligande af sanna och frisinnade grundsatser, sker det under liflig erinran och uppfattning af de ord, hvarmed den store romerske historieskrifvaren afslutar företalet till sitt verldsbekanta arbete: »Må alla utbrott af klagan — obehagliga äfven då, när de icke kunna undvikas — vara fjerran från begynnelsen af ett stort företag. Må vi heldre, såsom skalderna, börja med goda önskningar och löften och böner till den Högste, att det vigtiga verket måtte beskäras en lycklig fortgång.» Och, Mina Hrr! i nu förev:de fall skall denna fortgång icke uteblifva, om blott det Svenska folket — och särskildt dess upplysta representanter på detta rum — med den nya representationen sammanflätar den gamla kärleken till konung och fädernesland. Hr Lagercrantz, Carl Gustaf: Sedan jag begärde ordet, har den mening, jag omfattat, blifvit af framstående talare så värdigt, väl och fullständigt försvarad, och de invändningar, som mot K.
Jag har dock hört talas om, att haa en gång skulle debutera som Hernani. — Ja, det var i Blanches Läkaren. Han spelte der ned mycket bifall Schaléns roll, som Hedin numera öfvertagit. — HvarfÖr det då? — Emedan Söderberg är död. — När dog han? Nyligen? — För två år sedan i koleran. — Det var skada. Och herr Wennbom, som afgår fria aktörsstaten! Herr Stenhammar skall fylla hans plats. Hemr Sundberg och Lundbergh få dra lott om Gtinthers repertoire.9 H » är ju också död? — Nej, inte riktigt. — Herr Hedin måste göra sig beredd att alternera mti herr Strandberg, som jag hör är sjuklig. Fru Almlöf flr h&amp;daa-efter icke så ofta som hittills spela 17 års fiioka ... — Hon har redan anhållit om afsked. — Så mycket bättre, så går hon inte de andra unga da merna i vägen. Mamsell Fundin måste deremot användas litet mera, likaså mamsellerna Lindroth och Wässelia. Vi ha ja aa mamsell Wässelia? — Nej, hon är i Herranom. — Denna intagande unga flicka? — Ja, visserligen hade hon en gång varit mycket oog, mes till slut blef hon ändå bra gammal. — Sevelin har jag i min ungdom hört mycket talas o«, Han är väl också gammal nu ?10 Emellertid bör haa Til kvaaa användas i en eller annan gubbroll, som t. ex. Don Ruy Goam 8 Günther hade 1856 afgått från lyriska scenen for att öfrert^ga befattningen som sångmästare vid kongl. teatern. 9 Mamsell Marie Jeanette VVäaselius, första aktris och sångerska rid kongl. teatern, f. 1784, d. 10 Per Erik Sevelin, den utmärkte sångaren och skådespelarn, hade aBidit redan 1851.da Silvas och dylika. Han har ja någon g&amp;ng äfven uppträdt som dansör? — I Pol kan, ja. — Och apropå om dansöser, hvar har den förtjusande Charlotte Norberg 11 tagit vägen; hon som för några år sedan gaf så godt hopp om sig?
Indr.-Staten af 800 R:dr årligen för nuvarande Ståthållaren å Stockholms Slolt, Friherre Klingspor, är vorden af H. R. o. A. lemnad utan anmärkning samt af Hög v. PresteStändet och Vällofl. BorgareStändet bifallen, men deremot af Hederv. BcrudeStåndet afslagen. Kommandes, i händelse R. St:r finna godt, att godkänna, hvad, i afseende på regleringen af RiksStatens Första HufvudTitel, Utskottet nu ytterligen andragit, någon förändring, i den af Utskottet förut för Titeln föreslagne Summa, 71 g,203: 4^. 3., således icke all äga rum. Utlåtande, i anledning af återremiss från de respective RiksSlånden af Utskottets Betänkande N:o 128, angående regleringen afUtgifterne under RiksStatens 2:clra HufvudTitelj jemte dervid bilaggde Utlåtanden Nrs i3o och 131. (U.-Ag Enligt de från RiksStånden Utskottet tilfhandakomne anmärkningar vid de af Utskottet föreslagnc tillökningar i Anslagen å denna HufvudTitel, har Utskottet funnit: 1:0 I afseende på den tillstyrkta förändringen i löuerne för: Justities-Stats Ministern från 5849R.’dr till 65oo R:dr StatsMinistern för Utrikes Ärenderne ... —- 684g , — y5oo n samt hvardera af de 6 StatsRåden i — 4>8a: zf — 5ooo „ att, u ena sidan, denna tillökning blifvit ansedd icke böra äga ruin, inom R. o. A. af Hr Rosenqvist af Akers hult, samt af Hederv. BondeStändet, sorn redan a fs ia - git Utskottets tillstyrkande i denna del.
St:s beslut vid 1823 års riksdag, uppköp af silfver verkställdes lill Bankens consoliderande, sä skedde sådant en längre lid utan menlig verkan på cursen; men slutligen torde det uppköpta beloppet hafva varit större än öfverskoltet på handelsvågen. Brist uppstod och curseu steg ända lill 140 sk. på Hamburg och deröfver. Banken hvarken utvcxlade silfver eller lemnade vexlar. Likväl jemnade sig förhållandena utan Bankens medverkan, så att carsel) föll närmare pari innan realisationen verkställdes, och när silfverutvexlingen började, förspordes icke att något silfver fördes utur landet, hvilket skulle hafva inträffat om vexelbrist fortfarande hade ägt rum. Detta tyckes mig ådagalägga, att ett tillfälligt fall eller stegring i cursen icke är af beskaffenhet att fordra någon åtgärd, eller att någon skada för Staten i allmänhet derigenom bereddes. Vår financiclla historia visar flere försök att styra cursen, hvilka alla misslyckats och förorsakat stora förluster. Det vore nyttigt om man toge erfarenheten härom till ledare för omdömet. Såsom tjensteman uti Riksg.cont. från år ISOR till år 1811, derunder jag äfven någon tid förrättade Secret.tjensten hos Hrr Fullmäktige, har jag haft tillfälle att på närmare håll se vexelrörelse för allmän räkning. Under en föreg:de period hade Riksg.cont. i följd af vexelköp råkat i concurser och gjort förluster. Under en sednare tid var förhållandet bättre. Riksg. cont. anmälde sig aldrig på börsen om uppköp af något visst belopp i vexlar. När börstimman slutades och vexlar funnos till öfverlopps, antog Riksg.conlis commissarie de säkre till lägsta curs. Få sådant sätt upphandlades circa 700,000 r:dr Hamburger b:co årligen, utgörande räntan å Riksg.cont:s utländska skuld. Att detta utgjorde öfverskott å handels o va - Den 13 November f, m. 233 vågen visade sig deraf, att cursen icke uppjagades. Tvertom var det tillfallen, då Riksg.cont. kunde falla cursen.
På sidan 38 förekommer ett stycke, som rätteligen bordt hafva utmärkts genom indragna rader, enär detsamma otvifvelaktigt innefattar ett bestämdt förslag till beslut. Stycket lyder nemi. sålunda: »För att emellertid bereda möjligheten deraf, att, om lärjunge-antalet skulle genom nu oförutsedda orsakers inflytelse komma att stiga eller sjunka, jemka lärare-antalet efter då inträffande behof, har Utsk. ansett sig böra föreslå, dels att städse de tvänne yngsta lärarne vid hvarje skola, i händelse de genom framdeles inträffande förändringar, skulle finnas umbärliga, måtte anses skyldiga att inträda i tjenstgöring vid annan skola, helst inom Stiftet, dels att Läroverks-styrelsen i hvarje Stift må tilläggas rättighet, att för hvarje gång lärjunge-antalet vid ett läroverk ökas med 30 eller 40, om så lämpligt pröfvas, inkomma med anmälan om behofvet af ännu en ny lärare, hvilken då må anställas med samma rättigheter och skyldigheter som de öfriga.» Som R. o. Ad. torde finna, är här framstäldt ett bestämdt förslag till beslut, hvarföre jag får anhålla om propos. å punkten. Sedan i anledn. häraf Utsk:s nu af Gr. Lagerbjelke omnämnda yttrande blifvit föredraget, anförde: Hr Cederschiöld: Såsom jag upfattat detta förslag, tror jag det vara af vigt, att yttra sig öfver den påföljande punkten, innan man beslutar öfver den nu föredragna. I nästa punkt föreslås en lönestat för ett bestämdt antal Lektorer och Adjunkter vid de högre Elementar-läroverken; men jag, för min del, kan icke inse, hvilken princip af StatsUtsk. blifvit följd vid detta antals bestämmande; och då härtill kommer, att den skol-lag, som nu är gällande, blifvit af samtliga RiksStånden förklarad mindre lämplig, hvarföre de beslutat anhålla om en revision deraf; så och då en ledande princip för lärare-statens upgörande icke kan förefinnas, då det bestående skolväsendet anses olämpligt, hemställer jag, huruvida det icke vore riktigare, att öfver båda punkterna i ett sammanhang besluta.
Beträffande Herr JVijks förslag, angående postens transporterande inrikes orter emellan med gästgifvareskjuts, och att de till postföring anslagne hemman måtte indragas; så, enär icke allenast den högre lega, söm för gästgifvareskjuts utgår emot hvad de vanlige postförarne för närvarande åtnjuta, utan ock de med det föreslagne fortskaffningssättet oskiljaktige utgifter i väntningspenningar, då vid hvarje gästgifvaregård, derest någon skyndsamhet i pestgången skall kunna påräknas, ett visst antal hästar all - Beviänfngs • Utskottels Betänkande N~.-o 22- T tid måste Milas i beredskap vid postens ankomst, sora likväl, i’ anseende till svårare väglag och andra inträffande omständigheter, ofta kan fördröjas, betydligen skulle öka Postverkets hittills för postföringen hafde kostnader, hvilka än vidare skulle stegras genom behofvet af ett betydligt större antal postiljoner, sora, då sidoposterne skilja sig från slråkposten, borde åtfölja de förra, hvilka ieke med samma säkerhet kunde öfverlemnas åt en ofta opålitlig skjutsande vid gästgifvaregårdarne, som åt postbonden, helst denne alltid står i ansvar för posternes ordentliga framskaffande och dessutom befordrar lästa och olästa lösväskor och lösa bref, hvarigenom postcommunicalionen underhålles emellan landsbygdens correspondenter, den enda provincepost, som i flere orter finnes, och besväret för allmogen med kronobrefbäringen på vissa orter minskas; samt en förändring i postföringgn med gästgifvareskjuts skulle åstadkomma rubbning i redan bestämda hemmans-onera, utan att leda till lättnad i skjutsningsbesväret vid gästgifvaregårdarne genom ökad reserv från posthemmanen, hvilka med en sådan förändrad skjutsskyldighet torde blifva destomindre belåtne, som betalningen för postföringen blifvit under senare åren förhöjd; saknar Ulskollet anledning att tillstyrka bifall till Motionairens förslag, angående postens förskaffande med gästgifvareskjuts.
De för detta Stift öfverklagade olägenheterne synas dess - Allm. Besv.- och Ekon.-Uu/wltets Utlåtande, N:0 fjfx, 45 utom i väsendtlig mon bero på classificationen af Pastoraten, och då denna ankommer på Consistorium och Preslerskapet inom Stiftet, lärer någon svårighet icke möta för den förändring , som i detta afseende kan finnas nödig. Sora den af Herr Doctor Wieslander väckte, nu först till Utskottet öfverlemnade, motion, är af enahanda syftning och stöder sig på samma grunder, som de förut frun Bonde-Ståndet till Utskottet remitterade motiolierne, erfordras icke deröfver något serskildt utlåtande, utan får Utskottet, i afseende derpå, åberopa, hvad om ämnet i allmänhet är anfördt; och sorn Utskottet, på grund af skäl, som nu och i det förut afgifne Betänkandet äro framstäfde, anser sig icke för närvarande kunna tillstyrka den förhöjda årsbeiäkningens upphörande för Lärarne vid allmänna undervisnings-verken , eller vidare rubbning af hittills gällande bestämmelser, än den, Utskottet redan föreslagit, får Utskottet anmäla, att Utskottet i denna del vidblifver, hvad det redan afgifne Betänkandet innehåller. Stockholm den 2 Mars 1841. Reservation af Prosten Lalin, som ansåg tiden nu vara inne till upphäfvande af den för det obefordrade Presterskapet tryckande dubbla tjenstårsberäkningen, förnämligast på den grund, att Skol-Lärarnes löner blifvit förhöjda till nära nog likhet med Comministrars och vice Pastorers. Ank. till Exp. Utsk. den i4 Mars 1841, kl. 1 c. m. Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet JS:o 11g, angående stapelstads-rättjör köpingen Döderhultsvik.
Detta som det totala och » bärande » uttrycket af hr d ' Ändrades framställning. Skulle man gå till detaljerna i densamma, skulle man få dröja vid snart sagdt hvarje scen: utaf ett så fint genomstuderadt arbete med de minsta smådrag är denna bild danad, hvilken som helhet dock verkar bredt och samladt utan spår af oroande effektsökeri. Och detta är just kriteriet på fullödig konst. En mera välljudande stämma än hr d ' Andrades har man ej svårt att tänka sig, men dess svårare ett mera dramatiskt afvägdt sångsätt. Denna oändligt skiftande nyanseringsförmåga och träffsäkra deklamation kunna knappast nog beundras. Bredvid den utmärkte gästen tedde sig begripligt nog våra egna artister matt, trots ärliga bemödanden. Hr Brags Leporello var nog i flere punkter ett rätt lofvande utkast — mera i hvarje fall ännu icke. Men han har mycket, mycket af äkta uppsvensk bondsäflighet (förlåt uttrycket) att bortarbeta, innan han kan bli en Leporello, som förtjänar lösa denne don Juans skoremmar. Frö- ken Hulting debuterade som donna Anna. Hon har en både rätt stor och rätt vacker röst, men hon behärskar den icke. Skola och åter skola, som felar oss häruppe på alla händer! Ett undantag dock i rättvisans intresse: fröken Karlsohn \ I sångkonst var hennes Zerlina den enda prestation som aktningsvärdt mätte sig med den främmande artistens — men icke är hon någon sydländskt eldig och graciös folkets dotter, det måste medges. P. 2 | A! A JE 3 4 i A A B 46 Drottninggatan 46, 1 och 2 tr. 6 G I K L L N Fröken Emma Ekström, den allmänt uppburna primadonnan å Vasateatern, gaf förliden lördag en soirée därstädes, som hade lockat en tacksam och med hyllning slösande publik. Programmet inleddes med ett litet roligt tillfällighetsskämt i en akt, » Råttfällan », hvilket redan på fru Helga Rundbergs soirée tidigare i veckan väckte mycket bifall. Fru Rundberg som en ung förtjusande flicka, som förklär sig till gosse, och fru Pettersson-Norrie som en käck ungherre, hvilken skall försöka föra sig i kjortlar, framkallade stormande munterhet.
Ständers serskildta förordnande, utgif - Statsoch Banko'VtskottenB Betänkanden. 2041 ▼as, derest icke Riksens Ständer sjelfve förmodat möjligheten af Öfverskott till utdelning åt Biscont-Borgenärerne. Således, och då all anledning är att befara, del mindre kunnige och enfaldige personer kunde med ineranärnnde bevis Öfver liqviderade fordringar hos Götha Canal Bolagssamt Malmö Disconter blifva bedragne, finna Förenade Utskotten sig böra tillstyrka, att desse bevis afskaffas; och att deremot den, som åstundar, något bevis deröfver, atthan varit ägare af en fordran hos Götha Canal Bolagseller Malmö Discont-Inrättningar, för hvilken han utaf Öfverskottet på desse Disconters utredning skulle kunna få uppbära ränta, må, när fordringarne på ett eller annat sätt uti Riksgälds-Contoiret skola liqvideras, inlemna speci* fieation in duplo på de 3 Procents Reverser eli er ock Riksgälds-Contoirets Obligationer, som antingen skola nyttjas i Biscont-liqvid el er ock inlösas, då det ena exemplaret af Specilicatiorieme med påtecknadt bevis , af vederbörande i Riksgälds-Contoiret till honom återställes, och det andra Jägges till verificationerne vid det "Verk, der Dokumenten qvarstadnat. Bifalles detta, så_ kommer den nu föresl >gne förändringen att, i stället för förra stadgandet, införas, uti 9 mom. i 3 §. i;a Afd. näst efter orden; Allt i den Discont der Öfverskott uppkommit, och lyda sålunda:
Utskottet, som delar den af Revisorerne härutinnan yttrade åsigt, tillstyrker, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, huruvida icke Kongl. Majit kunde finna skäl, att, med afseende å de förhållanden, som inträffat, ifråga varande arfvode, der sådant ej redan skett, bör upphöra. § I7I* (Pag. 88. Med afseende å hvad Kongl. Krigs-Collegii förklaring innehåller, anser". Utskottet Revisorernes anmärkning, rörande kostnaden för transport af ett parti bergskrut från Torsebro bruk till Åhus böra förfalla. 68 Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 76. § x72* (Pag. 88. Revisorerne hafva anmärkt, att värdet af alla Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori tillhörande hus, i Factoriels Hufvudbok, upplaget till 61,447 R:dr 27 sk. 9 r:st och den 3o Juni i836 påfördt Kongl. Krigs-Collegium, Sora då öfvertagit Factoriets förvaltning, hvarken återfinnes i i836 eller 1837 årens Hufvudböcker för Artilleri-Afdelningen, hvarest samma värde bordt intagas. Utskottet har visserligen funnit denna anmärkning grundad, men då, enligt hvad upplyst blifvit, frågan om berörde origtighet i bokföringen utgör föremål för Kongl. Kammar-Rättens pröfning, anser Utskottet något tillgörande i anledning deraf å Rikets Ständers sida icke erfordras. § '73- (Pag. 89.
Är det genom ^ borktaqnndtt ar redan gjorde besparingar, som De wch-r g is,v, utima? för allt bemödande, an utan ök>>de ^utgifter irchr'Srars» Werket Utwidga och förbär ra »adcrwisniugs -we-ke-r uti cn mcriör, till hwars grundeliqa lärande en hek menniffolifekid är otillräcklig ? Jag sätter för myckn tillförsigt kill Landels Lagstiftare, för att kunna forse ställa wig detta som möjligt. Sa länge Artilleriet icke sönverkat rättigheten att behåll' de lill desi ärl-gn epercice af Grots,onstagen beiparde medel, antingen genom bristande j?ickitg« ber eller origtigt omvändande, sinner jag mig föranlåten , att härigenom pä det högkidcligaste protestera emot Stt-tS Utskottets Förstag orc indraga Artilleriets Erercikie-Catza lill StarSiMerket, emedan vesia medel redan äro as Staren till Wapner gisne och anordnade. I anledning af hwad jag nu anfort, anhallcr jag ödm>nkast om Herr G>eswens och Landt-MarjValkcns proposition till Högloft. Ridderjlkapet och Adeln: Vin icke Artilleriet oförändrade bär fa behålla dest Erereirie Lasta ; och att Graes» llrsksctees Bekänkande oin dest indraInillz får ätergä vck i denna del omacbecas. Hwarjemte jag anhäller an sä communicera detta Memorial med de ös, lige Respeckive Riks-Sränden. Stockholm den s Dec. 1809. L. 6. ttellviA. Here Dm rr December. Herr Grcfwen och Landt-Marskalken förklarade, att någon ladau proposition som Herr f-lellvix begärt, tvid delta tilisäfle icke kunde göras. Della Memorial komme, likasom alia andra gjorda aninärkningar, att äkfölja aierceinisien till Stats Utsköller.
Beträffande härefter beskattning å tillfällig ge Inkomster, hvarunder räknas erhållne Testamenten, Gåfvor, Arf, Fidei-Commisser, Vinstmedel och hvarjehanda Fynd, så har det synts Utskottet, att ingen afgift, med mera lätthet och mindre grundadt skäl till klagan, bör utgöras; samt att det i dessa fall nu gällande stadgande, det Bevillning ej erlägges för någon Inkomst, som icke stiger till 300 R:dr, bur. sålunda förändras, att beloppet då Bevillning vidtager, bör nedsätf tas till fulla 50 R:dr Banco eller deremot svarande värde; hvarjemte Utskottet föreslår, att föreskriften i ycde §• II Art. af 18-3 års Bevillnings-Förordning derom, att icke någon Be» villning erlägges för Testamenten till personer för långvarig och trogen tjenst, desto hellre bör 22 Bevilln.-Utskottets Betänkande N:o 7. försvinnaj som detta stadgande gifvit anledning till missbruk, hvarigenom Staten furlorat skälig och påräknad inkomst af Testamenten. Den hithörande Bevillnings-grunden skuta le således få följande lydelse: 8:0 Bevillning utgår med vissa Procent af Testamen ten, Gäfvor , Fidei.Commisser, Arf, Fynd och Vinstmedel. Frän en dylik Bevillnings-afgift ma. dock undantagas Testamenten till Fromma, Stiftelser, samt sädana dispositioner, gäfvor och inkomster, som ej i värde uppgå till 50 R:dr Banco, eller hvilka, sä väl sorn arf icke tillfalla personer i det slägtskaps-förhäll ande, sorn II Art., 7 §• Bevil hängs-För fa 11 « ningen såsom undantag upprepar.
Lag upptagna, nu ansågos tillhöra den ekonomiska Lagstiftningen, vore ett förslag af så vidsträckt omfång, att det sannolikt skulle hindra Comileen alt inom förelagd lid fullgöra dess öfriga ändamålsenliga arbete; huru detta hinder vore så mycket mera olämpligt i den händelse, som med visshet kunde förutses, att ifrågavarande ekonomiska Lagförslag skulle vid slutlig pröfning finnas ej tillhöra Civil-Lagen; och sedan Comileen på alla dessa grunder hemställt, om icke dess åtgärd i denna del måtte inskränkas till ett bestämdt uppgifvande af de lagbud, hvilka, såsom ansedda af ekonomisk egenskap, blifvit utur förslaget till Civil-Lag uteslutne, samt hänvisning till de allmänna författningar, som innefatta gällande lagbestämmelser i samma ämnen, hvarvid Comiléen tillagt, att ordnandet af den ekonomiska lagstiftningen, om det ansågs nödigt, kunde blifva föremål för serskild handläggning; så fann Kongl. Bih> lill R St. Maj:t den 4 JUI)i i836«) delta Lag-Comiteens yttrande välgrundadt och gaf dertill sitt Nådiga bifall. I underdånig skrifvelse den 21 Mars 1834> anmälte Riksens Ständer, bland andre vid dåvarande Riksdag definitivt antagna förslag till ändringar i Grundlagarne, äfven ett till förändring af 11 § Riksdags-Ordningen, åsyftande hufvudsakligen att berättiga Riksens Ständer att utsätta tiden för Riksdagsmannavalens början och slut. I det utaf Hof-Canzlern inför Hans Maj:t Konungen i Stals-Rådet den 7 Mars 1835 hållna Prolocoll synes, att Stals-Rådets Ledamöter b') afslyrkt bifall till förslaget, på grund af de missbruk, till hvilka de förmodade denna rätt kunna gifva anledning. Den 23 Juni i838 föredrogs inför Hans Majit Konungen i Stals-Rådet Commerce-Collegii den 10 förutgångne April afgifna underdåniga utlåtande och förslag till förnyadt Reglemente för de bär i Riket bosatte Judar.