Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
- „ Kongl. Bergs-Collegii f. d. dito . • .J 5,200: • Lån till nu mera frami. Hans Exellence Grefve Ruuth mot 5 procents dito 4°>00°: ■ „ Staden Ystad för Hamn byggnad. I 17,200: — „ Upsala Akademi lill Bib-I mot 3 procents liotheks-Byggnad f ränta „ Staden Norrköping . „ Dito Borås „ Dito d:o .' „ Dito Jönköping för upp förande af enl mot Hamnbyggnad „ Ottenby Stuteri-Inrättning „ Staden Ystad till Casern byggnad mot 4 dito Utaf motstående till Försvars-Verkets iståndsättande, till redovisning innestående medel, äro till förräntande i Läne-Banken insatte mot dess Obligationer ooh hvilka äro upptagne i Liqvidationen (Bil. Återstående fordran uti afl. Stads-Mäklaren Sodemans Concours Lånbiträden utan ränta. Till Staden Malmö 48,000: — _ Dito Öregrund 5,000: — Götha Canal-Bolag (hvaraf 110 R:dr 27 sk. 9 rst. förskjutne In teckningskostnader) 2,274,110: 27. 9. Hjelmare Canal och Sluss-Verks Bolag 490,000: — Fond lill Lombard-rörelsen i General-Assistance-Contoiret Emot säkerhet beviljad förnyelse af förkomne Credit-Sedlar Förskott, lill bestridde anslag till Statsbehofvens fyllande samt till årliga Räntan till Hans Maj:t Konungen, hvilka förskott skola utaf den för år i83i ytterligare inflytande Bevillning godtgöras Dito att ersättas af Stats-Vsrket: Credilivet till Spanmåls anskaffande 1,000,000 Omkostnader för Chartie-Sigiilatae Hvitstämplingen år 183 j
Hvad 4 §:n beträffar, så får jag nämna att uti nya civillagförslaget, sådant som det för närvar, är beskaffad!, är den satsen uppställd, att en efter ömsesidigt aftal lemnad och emottagen motbok skulle anses äga fullt vitsord emot köparen, hvarigenom man undveke att ställa saken på edgång. Den satsen lät ganska bra och LagUtsk. vid förra riksdagen äfvensom dävar. R. St. gillade den; men då saken kom för högste domstolen, anfördes der så många betänkligheter deremot, att K. M. sedermera, i följd deraf, icke ansåg sig kunna åt förslaget lemna sitt bifall. Hvad som förnämligast anmärktes emot detsamma, var det, att ett så ovillkorligt stadgande icke vore lämpligt i fråga om en handling, deruti köparen inskref reqvisition pä allt hvad han önskade sig, ehuru han icke sedermera alltid bekom det, hvadan det kunde hända att han blefve nödsakad betala hvad han aldrig fått. Detta utgjorde äfven ett tillräckligt skäl för nuvar. LagDtsk. att frångå denna stränga åsigt om motbokens bevisningskraft. Jag erkänner visserligen att den kunde antagas, om man lemnade gehör åt Frih. Jakob Cederströms anmärkn., att säljaren icke Hnge i motboken inskrifva något förr än han derå erhållit köparens skriftliga reqvisition, äfvensom att Hr Oxehufvuds föreslagna till ägg till den 4 § i den K. proposm vore ett ganska lämpligt korrektiv emot missbruk i detta fall. Men Utsk. har ansett allt stadgande härom öfverflödigt, och åt domaren öfverlemna! att pröfva motbokens vitsord. Man har visserligen, till stöd för åsigten om be - Den 4 Mais f. 21 hofvet af ett stadgande i lagen ronde motbok, anfört Iliand annat, att all nytta af dessa nu allmänt brukliga handlingar eljest skulle förfelas samt att den derigenom skulle vid domstolen förlora allt vitsord. Jag frägar då huru gör man i denna stund?
I händelse nämnde hemmansegare hade funnit sig vara befogade, att utgöra salpeterhjelpen efter kronovärdi, har jag föreställt mig, att de icke underlåtit att för länge( sedan göra deras talan derom å vederbörligt ställe anhängig, och om, såsom Utsk. tyckes hafva ansett vara klart, de verkligen hafva betalt för mycket, lära de icke, sedan deras upmärksamhet numera blifvit å detta förhållande fästad, uraktlåta att vid laga domstol söka rättelse derutinnan. Detta synes mig vara det sätt, hvarå sjelfva rättsfrågan borde behandlas. Då emedlertid Utsk:s afgörande af rättsfrågan är den hufvudsakliga grunden, hvarpå Utsk:s Utlåt, hvilar, men Utsk., enl. min åsigt, icke varit befogadt att med denna rättsfråga sig befatta, hemställer jag, att Utlåt, på sådan grund måtte blifva af R. o. Ad. återremilteradt. Frih. Åkerhjelm, Carl: Med anledn. af den siste värde talarens yttrande, ber jag att få förklara, att StatsUtsk. icke in* låtit sig i någon pröfning af rättsfrågan, utan endast, i afseende å rusthållarne i Småland, yttrat, att Utsk. ansåg dem sakna anledn. att af Staten erhålla ersättning för den minskade inkomst, som blefve en följd af salpeterhjelpens förändrade beräkningssätt. Detta är allt hvad Utsk. uti sådant hänseende yttrat. Hvad sjelfva frågan ronde ersättning åt rusthållare beträffar, så anser jag det vara temligen klart, att sedan uplysning vunnits derom, att den salpeterhjelp, som ingår i rusthållarnes augments-räntor, blifvit oriktigt debiterad och upburen, Staten icke eger den ringaste skyldighet att träda emellan och hålla rusthällarne skadelösa för hvad de genom skattens återförande till dess rätta och ursprungliga belopp förlora. Förhållandet med tjenstemännen är deremot helt annorlunda. För dem hafva vissa löneregleringar blifvit upgjorda och af K. M. samt R.
Rådgifvare i Commandomål för Arméen ; och Njq b4, angående Riksd3gs-Fullm ägtigen Peter Anderssons an märknings-an ledning, vid behandlingen af ett mål , rörande de aå kallade Kyrkohemmanen i Halland. S. P* Roligt ankommet Protpcollj-Ut« drag för den 7 i denna månad , hade Välloflige Rorgare-Ståndet till Expeditions-Ut?- skottet återremitterat samma Utskotts för-? slag, N:q 70. till Rikets Ständers underdånig ga Skrifvelse till Kongl Maj:t, angående Råd-? mäns och Rämnerers befrielse från deltagande uti ansvaret för försummelse att till Öfver-Domaren insända renoverade Domböcker och Protocoll m. m., i anseende till den dervid å 34 och 3o raderna befunna missskrifning af orden t ”ega kunskap eUer förmåga att dera undanrödja i stället för des^ sa rätteligen uttryckta ord: ?’ega kunskap om försummelsen eller förmåga att den undanrödja', ” och sora Bonde-Ståndet, vid m? skedd föredragning af berörde förslag till underdånig Skrifvelse, fann denna anmärk-; ning grundad; så beslöt Ståndet, med in* Prot, Utdrag den i4 Maji 18*9, 55 Stämmande deruti, att förslaget skulle , på sidan grund , tili Expeditions-Utskottet återremitteras. Från Högloflige Ridder^ skåpet och Adeln* SD. Föredrogs å llyo och bifölls Stats* Utskottets den 9 dennes, under N:o 110, afgifna, samt den 11 derpåföljde på bordet lagda Utlåtande, angående aflöningen för Banco-Utskottets Secreterare och Cancelliesaint yaktbetjening. S. DRemitterades till Stats• Utslottet t Herr Heijkenskjolds, Detlof, anförande,’ i anledning af Kongl.
Se Mantalspennin garne. LagmånsRätt, att Ordförande deruti må äga 2 och hvarje Nämndeman 1 röst. Se HäradsRätt. LagmansRätter, om upphäfvande af. Se RättegångsOrd ningen. LagmansRätternes sammanträden, om förändring i tiden för. i. i53. R. 241. X. B. 396. XI. 112. XII. A. 91. E. 266. Lagstadganden, som vid denna riksdag beslutas af sådan beskaffenhet att de tillhöra allmän civiloch criminal 16 - ( 122 ) ( I':1 • lag, om deras kungörande i en enda författning. Lagsökningsoch U-bmätnings-mal, om uppläsande af 1798 års Förordning angående vissa omständigheter uti. V. 13. 186. A. 3oo. LagUtskottets Ledamöter. Se Lista. LagUtskottéts •Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: Wto 1. i anledning af Herr FredrikLeonhard Rosenqvists motion om ett tillägg till i Cap. 2 §. StraffBalken. IV. B. 198. A. 264. —■ jV:ö 2. öfver Herr Theologi* Lectorn m. m. Lars Lau renii motion, det rättiglieten att kalla huspredikanter måtte upphöra, eller åtminstone varda i vissa hänseenden inskränkt. V. B. 7. A. 10. XIII. — INro 3. öfver Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län JViIs Insulins förslag till ändring af 23 Cap. 2 §. RättegångsBalken. V. B. 7. A. i4- — A:o 4. öfver Riksdagsfullmägtigen från WesterNorrland Wils Strindlunds motion om ett tillägg till Lagen för åhörare vid RiksStåndens sammanträden. V. B. 7. A. 14. — Wto 5. öfver Riksdagsfullmägtigen från Gottland Pehr Isacsson Myrungs motion 0111 upphäfvande af 9 §. i 2 Cap. GiftermålsBalken.
I början af plenum uplästes en skrifvelse från Hr Gr. o. Landtm , hvari han tillkännagaf att han vore förhindrad under denna vecka föra ordet, samt tillika anmodade Frih. Åkerhjelm, att, såsom fullmäktig för N:o 8, Gr. Oxenstjerna af Korsholm, vara Ståndets Ordftde. Så vidt mitt minne icke sviker, är i Grundlagen stadgadt, huru med Ordf:deskapet skall förfaras när Landtm, är frånvide, nemi. att äldste närv:de ledamot skall intaga Ordf:de-platsen. För att nu icke, då jag är närv:de, hafva med tystnad åhört ett sätt att bestämma om Ordf:deskapet, som, enl. mitt förmenande, står i strid med Grundlagen, får jag nedlägga min reservation mot detta förfarande, helst, enl. Grundlagens tillämpning på sätt nu skett, den eller de, som hafva äldre nummer än Hr Frih. Åkerhjelm, blifvit utestängda från sin rätt att bevista R. o. Ad:ns öfverläggningar. Det är möjligt, att de af grannlagenhet icke vilja afvika från Hr Gr. o. Landtnäs önskan, men det är icke öfverensstämmande med Grundlagen, att på detta sätt tillintetgöra en representants rätt att infinna sig hos R. o. Ad. Hr Frihtn o. Ordf:n yttrade: I anledn. af Hr Cederschiöld* framställning anser jag mig skyldig för R. o. Ad. tillkännagifva, alt den anmodan, som blef upläst vid början af plenum, tillkommit sedan Hr Gr. o. Landtm, och äfven jag gjort oss underrättade, huruvida den enda af R. o. Ad:ns i staden varande ledamöter, som å Riddarhuset har plats framför mig, nemi. Gr. Lewenhaupt, komme att här infinna sig, samt han för klarat sig icke kunna vara närvuie vid R. o. Ad:ns öfverläggningar under instundande vecka; och härtill ber jag få tillägga, att vid föreg:de Riksdagar tillgått på samma sätt som nu, och att den af Hr Gr. o.
Afkastning af 2 t:r hvete a 5 kornet 10 t:r ä 10 r:dr 100: „ af 8 t:r råg å 5 kornet 40 t:r å 8 r:dr 320: „ af 3 l:r korn å 5 kornet 15 t:r å 6: 32 100: „ af 1 t:a ärter å 3 kornel 3 t:r å 10 r:dr 30: „ af 4 t:r hafra å 3 kornel 12 l:r ä 3 r:dr 36: — -— „ af 27 t:r potates ä 5 kornet 135 t:r å 2 r:dr 270: 856 — A skogsmarken finnes ängsslätt till 73 tunni., som lemnar omkring 100 lass hö å 25 lisp:d pr lass, hvarmed framfödas 9 par hästar samt 12 st. kor, hvilka ä 16: 32 per st. lemna en afkastning af 200 Skog till detta hemman innehåller 486 tunni, för det mesta mycket medtagen, men anses kunna för ägarne inbringa en summa af 100 r:dr b:co för hvarje af de 9 ägarne, hvadan inkomsten af skogen för det hela utföres med 900 Summa Summarum 1956 Då utgiftssumman 912: 10. 8. drages ifrån inkomsten 1956, uppkommer ett öfverskott af 1043: 34. 4., hvaraf de 35 personer, som på hemmanet förefinnas, skola hemta såväl sina lefnadssom beklädnads-behof, och hvartill då belöpa 29: 18. på hvarje person för hela äret. Beräkning öfver Kronoskatte hemmanen Q: ne oförmedlade mantal Illista i Sorunda Socken; inkomster och onera för år 1846. 12.— 36. — 36.— 21. 7. Ordinarie Ränta 270: Mantalspenningar . - 3: Eganderätts bevillning 5: Bevillning efter 2:dra Art 11: Båtsmansrotering 30: Kurhus-afgift Bränvinsbrännings-afgift 4: Folkskole-afgift 1:
Hvad Utskottet för öfrigt, rörande 8:de punkten, tillstyrkt i afseende å manskapets vid Flottans Marin-regemente gage och värfnings-passevolans, jemte kostnaden för underhållet af servisen vid regementets mat-inrättning, bifölls. 416 Prot.-Utdrag den 8 Juli 1857. Uti den af Utskottet vid denna punkt tillstyrkta anslags-förhöjning kommer den rättelse att ega rum, hvartill Ståndets i afseende å punkten fattade beslut kan föranleda. 9:de, 10:de, llite, 12:te och 43:de punkterna. Mekaniska Korpsen. Aflöningen för Departementets Chef hlef, med ogillande af hvad Utskottet å tabellen N:o 11 dertill föreslagit, bestämd till 3,000 R:dr Riksmynt. I öfrigt bifölls hvad Utskottet tillstyrkt; och skulle anslags-tillökningen nedsättas med skillnaden emellan hvad Utskottet och Ståndet i aflöning för nämnde Chef bestämt. 15:o. Flottans Civil-stat. Utskottets hemställanden och förslag under litt. a, b och c biföllos.
Då sade Mose till Aaron: Detta är det Herren sagt hafver: Jag skall varda helgader på dem som nalkas mig, och för allo folke skall jag härlig hållen varda. Och Aaron tigde stilla. Men Mose kallade till sig Misael och Elzaphan, Usiels söner, Aarons faderbroders, och sade till dem: Går fram, och bärer edra bröder härut af helgedomenom, ut för lägret. Och de gingo fram, och båro dem med deras linnekjortlar ut för lägret; såsom Mose sagt hade. Då sade Mose till Aaron och hans söner, Eleazar och Ithamar: I skolen icke blotta edor hufvud, icke eller rifva edor kläder, att I icke dön, och vrede kommer öfver hela menighetena; låter edra bröder af hela Israels hus gråta öfver denna branden, som Herren gjort hafver. Men I skolen intet gå ut igenom dörrena af vittnesbördsens tabernakel; annars kunden I dö; ty Herrans smörjoolja är på eder. Och de gjorde såsom Mose sade. Men Herren talade med Aaron, och sade: Du och dine söner med dig skolen icke dricka vin eller starka drycker, när I gån in uti vittnesbördsens tabernakel, att I icke skolen dö. Det vare en evig rätt allom edrom efterkommandom; Att I mågen åtskilja hvad heligt och oheligt, hvad rent och orent är; Och att I mågen lära Israels barn alla rätter, som Herren till eder genom Mose sagt hafver. Och Mose talade med Aaron, och med hans återlefda söner, Eleazar och Ithamar: Tager det öfverblifvet är af spisoffret och af Herrans offer, och äter det osyradt vid altaret; ty det är det aldrahelgasta. Och I skolen ätat på ett heligt rum, ty det är din rätt, och dina söners rätt af Herrans offer; ty så är mig budet. Veftebröstet och häfvebogen skall du och dine söner, och dina döttrar med dig, äta på rent rum; ty denne rätten är dig och dina söner gifven till Israels barnas tackoffer.
De i anledning häraf infordrade underdåniga utlåtanden från Biskopar och Konsistorier hade visat, att de nu, såsom fordom, afstyrkte inrättandet af ett Consistoiium Generale, dock med undantag af ett enda Stift, och detta just det, hvarest söndrmgarne inom kyrkan varit störst; Och, ehuru Kongl. Majit för Rikets nu församlade Ständer framlagt förslag om inrättande af Kollegier eller byråer för materiel förkofran, sä hade icke något för de ecklesiastika ärendenas bästa blifvit föreslaget. Visserligen vore under tiden gällande stadgandet uti 1686 års kyrkolag: »att, om någon Biskop försummar sitt embete och förmaning af Consistoriales och Erkebiskop icke hjelper,” — eller, som det heter, ”utslår,” — ”så skall Biskopen, efter anmälan, från sitt embete satt varda;» men denna hotelse hvilade uppenbarligen på en slipprig grund: kontrollen inom eget Konsistorium, och ej heller Konungamagten egde såsom kyrkans öfverhufvud någon fast grundval. Biskopen och det högre presterskapet hade uti Konstitutionsoch Stats-Utskotten magt att granska Regeringens åtgärder, väcka åtal mot densamma, föreslå löner och underhåll för dess ledamöter, m. m., och med fog kunde alltså frågas, om, då Konung och Regering befunne sig i denna beroende ställning till den högre prelaturen, det icke tarfvades åtminstone ett sjelfständigt kollegium till stöd för Regeringen och hennes åtgöranden i kyrkliga ärenden? Ingen torde heller numera betvifla, att ju tillståndet inom vår kyrka skulle hafva varit bättre, derest väktarne på hennes murar haft den tillsyn, sam år 16J3 dein lillämnades.
Kammar-kollegii derpå grundade kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt til! besittning af kronojord; återremitterades pä grund af gjorda anmärkningar. S. D. Till förnyad handläggning förelogos Konstilutions-Utshotlels den 2 7 dennes bordlagda Memorialer: N:o 59, med voterings-proposition rörande det uti Konstitutions-Utskoltets Memorial N:o 15 afgifna förslag lill ändring i 11 och 12 §§ Begerings-formen; N:o 40, med voterings-proposition rörande det uti Memorialet N:o 14, framställda förslag till ändring i 21 § Riksdags-ordningen; N:o 41, med voterings-proposition rörande den i Memorialet N:o 15 föreslagna ändring i 28 § Rcgerings-formcn; N:o 42, med voterings-proposition i fråga om det uti Memorialet N:o 16 väckta förslag lill ändring i 18 § Riksdags-ordningen; N:o 45, med voterings-proposition i fråga om det uti Memorialet N:o 17 afgifna förslag lill ändring i 5 § 5 mom. Tryckfrihets-förordningen; N:o 44, med voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Memorialet N:o 19 framställda förslag lill ändring i 55 § Riksdagsordningen. Samtliga de i ofvanberörde sex Memorialen föreslagna voterings-propositioner godkändes; Och lade Ståndet till handlingarne samma Utskotts Memorial N:o 45, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Memorialet N:o 32 framställda förslag till ändring i 14 § 3 momentet Riksdags-ordningen. S. D. Vid förnyad föredragning af Slats-Utskottcts Utlåtande N:o 122, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående Jemtlands Roterings-kassas Prot.-Utdrag den 30 Juni 1860.
Ständers pröfning och bifall Stats - Ut. stöttet alitsa ansett sig böra wördsammeligen hem ställaOrebro ben n Augusti 1312. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högm. Prest-Ständeti Ledam. magnar, Ledam. magnar, L. af öVettersteöt. Lust. ^lurraze. Pä Wälloft. Borgare-StänPä Hedcrw. Bonde-Ständets Ledam. magnar, dets Ledam. magnar, ^f. VVeAelin. ^ncl. ^nclerssoa. x L. lunelius. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 12 Äng. Prest - Ständet den 12 - s - s Borgare-Ständ. den 12 s , - , BonderStändet den 12 Riksens Scän-ero Grats-UrfDotters UUrttan, de, angående Riks - Starens Zfwerlämnande till Longl. Maur. '.dan Riksens Högloft. Ständer under den 9, ig, 14 och 16 nastiJulli bifallit ben af Stats, Urstotttt prvMerads SlatS-Resiering; har Uistcmt, i öf - S58? Den 12 Augusti. i öfverensstämmelse dermed, latit författa här hos sö kande Riks - Slat för innewarande ar öfwer Stets-Werkets Inkomster, och 'Utgifter med tillhörande Viiagvr, att af Nils.-nS Höglcfl. Ständer till Kongl. Magis höga Sanktion i underdånighet öfrverlä-nnas. Stats' Utskottet bör härwid upplysa, att svin Riksens Högloft.
Tjenstemän sjelfve dela detta tänkesätt f ©ch, oaktadt trägenheten af deras göromål, ic* ke anmält någon önskan att blifva till ahtä* let förstärkte ; att således Bidderskapet och Adeln för sitt Cantzli icke instämmer i någondera af inerbémäldta Stånds för sina CantZlier yttrade önskningar, i arirtan händelse än så Vida de öfriga 3:tae Biks Staden skulle dessa önskningar bifalla» 9®4 Den 11 Juli. bifalla , i hvilket fall Ridderskapet och Adeln endast såsom en jemlik delning af rättvisa anser sig böra förbehålla, att dtssCantzli, likasom det Högvördiga Prest-Ståndets, ina komma i åtnjutande af enahanda vilkor, som åt de öfriga arne Respectiva Ståndens beviljas. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Upplästes och godkändes Stats-Utskottets den 6 dennes afgifna och följande dag på bordet lagda Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver Kgl. Majus Nådiga Proposition om ersättning af den förlust i årlig inkomst, sorn Allmänna BarnhusInrättningen i Stockholm måst vidkännas genom Stor - Furstendömet Finlands, afträdande. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe, i O g. D. Återremitterades, i anledning af gjorda anmärkningar, Stats ■ Utskottets den y Juli pa bordet lagda Betänkande, af den 4 dennes, angående f. d. vice Talemannen Jon Jonssons Memorial om lindring uti Båtsmans-Indelningeu uti Blekinge Län, Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe» S. B. Den 11 Juli. 965 S D. lifter förnyail föredragning biföllos följande den 4 Juli afgifna och den 7 den* nes pä bordet lagda Memorial och Betänkanden : Frän Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: I anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om allmänna upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning.
* Vi dö som kreatur, ocli ingen fragar cftcr det *, utbrast c11 stackars dödspatient f r h djupet af sin dunkla bostad * %ciiaiia *, det indiska harem, der en iiic~iniskoälskande engelsk officcrsfru uppsökt hennc. I sjclfva vcrket betraktas hustrurna af mannen s k o m underordnade, lätt ersättliga varelser, afscdda blott för faniiljens fortplantning. De bortgiftas ocksa redan som barn; ocli föda de cndast flickor till vcrlden, afskcdas de. Missionärcrnn, hvilka nicd varmt. men ofta ovist nit egnat sig St hinducrnas onivändelsc och dervid isynnerhet bemödat sig att vinna qvinnorna, insågo snart de lidanden dessa voro underkastade, d3 de lcmnades på sjukbädden utan Iäkarevird. De qvinliga niissionärertia började derför inlicmta litet niedieinska förkunskaper och Iiandgrcpp samt anlade afven sjukhus ocli kliniker, der indiska qvinnor kunde af sitt eget kön crhålla vård ocli läkemedel. Härom hade icke varit annat ä11 godt att saga, blott icke de fromma damerna tagit sin läkareuppgift endast s h o m en forevandning för sitt omvandclscvcrk. De hinduiska qvinnorna äro i allmänhet varnit fastade vid sin religion, och de upprepade försöken att afvända dem från densamnia väckte stor motvilja b3dc hos dem sjclfva ocli deras orngifning sanit afhöllo dem att söka den vird, som stod dem till buds. En och annan. sasoni Miss White från Hyderabad ocli Miss Rcilby, medicinsk missioniir * i Lucknow, lyckades dock vinna sina patienters tacksamlict, hvilkcn ofta yttrade sig pä ett rörande satt. 332 i \ .leii af den nämnda orsaken misslyckades blott alltför ofta de medicinska missionsqvinnorna.
Ägaren är berättigad stt nyttja, ester den har nedanföre antagne beräkning. z:o Hwar och en, som äger rättighet till Brankvins, dränning, äger att begagna en DeMers-Pan na - Den 9 Julli. 2521 na as 6 Kannors rymd utan serskild afgift, eller beräkning i den pa Bränwins, tillwerknings-Pannan tillalne storlek. 4:0 Pa Landet kommer all Bränwins-bränning att åtfölja jorden, pa det sätt, att inga andra än de, som antingen aga Hemman eller Hemmans - delar, eller efter Contracter bruka andras Hemman eller Hemmans-delar, under willor att fa tillwerka Branwin, erhälla rättighet denna tillwerkning ulöfwa. 5:0 Uti alla Stader med undantag af Stockholm, Götheborg och Carlskrona, om hwilkas Bränwins-tillwerkning scrssildt warder förordnad!, kommer Branwins - bränningen att grunda sig pa hwarje Stads Folknummer, pa det sätt, att 8o Mantalsskrifne Personer fa begagna en Panna af — 50 kannorS storlek ,2o Personer — 6o Dito dito. 182 Personer — 70 Dito dito. 242 Personer — 80 Dito dito. zoo Personer — 90 Dito dito. hwarutöfwer ingen Panna i S^ad får nyttjas, ej eller någon som är under ;» kannor. 6:0 All Bränwins - bränning i Städerne ma wcrkstallas med serskildte Pannor af förenämnde storlek, hwar för sig, eller uti sammansatte Werk, ett eller flera, allt efter som Stadens fleste Husägande Jnnewanare derom öfwerem,komma.
Ridd. o. Adeln derefter, på hemställan af Riddarhus-Utskottet, genom beslut af den 11 Mars 1857, förordnat, hvad beträffar Riddarhus-kamererarens arfvoden af de särskilda fonderna, att dessa borde beräknas till sammanlagdt 1,700 R:dr R:mt, efter den fördelning Riddarhus-Direktionen kunde finna lämplig; så har Direktionen under den 8 Maj sistnämnde år bland annat bestämt arfvoden å Qveckfeltska och Silfverbergska fonderna böra till Riddarhus-kamereraren utgå från den förra med 80 R:dr och från den sednare med 40 R:dr Runt årligen, hvaremot Direktionens beslut angående något arfvode till Riddarhus fiskalen. från nämnde fonder icke koinmit till verkställighet. Af sådan anledning och då billigheten synes fordra, att Riddarhus-fiskalen från nu ifrågavarande, likasom från de flesta öfriga under Direktionens förvaltning stående testamentsfonder, får åtnjuta ett mindre arfvode, och detta synes böra bestämmas i förhållande till kapitalens storlek, hvilken enligt 1861 årsbokslutför Qveckfeltska fonden utgjorde 48,705 R:dr 58 öre samt för Silfverbergska fonden 24,451 R;dr 3 öre, får Direktionen vördsamt hemställa, att Riddarhus-fiskalen må tillerkännas ett arfvode af 40 R:dr årligen af Qveckfeltska och 20 R:dr årligen af Silfverbergska fonden, att beräknas från den 1 Mars 1858, då numera Riddarhus-sekreteraren Otto Brakel inträdde i tjenstgöring såsom Riddarhus-fiskal. Stockholm den 19 Januari 1863. Carl C. Mörner. Adam Lewenhaupt. Carl Bennet. R. Cederström. J. A. Tornerhjelm. B. W. von Prinzencreuts. W. F. Dalman. STOCKHOLM, TRYCKT HOS *. Utlåtande, angående väckt fråga om granskning af de utaf Herr Anrep utgifva ’’Svenska Adelns Auarlaflor.” Hörsamt Memorial.