Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser mig för öfrigt böra anmärka att, så vidt minnet icke allt för mycket sviker mig, hafva 11. St:r beslutat en underd. skrifvelse till K. M. rörde fyrar och båk-inrätiri ingar i riket med anhållan att K. M. täcktes låta utreda förhållandet med dessa anstalter och upgöra förslag till deras förbättring. Dit måtte äfven höra lotsverket och lotsarnes aflöning; det torde således vara lämpligast att äfven denna del lemnäs ovidrörd, till dess K. M. i ett sammanhang kan taga frågan om lotsarnes lönevilkor med hänseende lill såväl seglande fartyg som ångbåtar i Nåd. öfvervägande, och bestämma om och huru dessa sednare böra erlägga sin tribut till lotsarne. Jag fortfar att yrka afslag å Betänk, och att Ulsk:s första Utlåt, mätte bifallas. Gr. Puke: Man har här såsom skäl för lotspengarnes uphörande anfört att det endast skulle vara 9 fartyg, som f. n. betala denna afgift. Låt så vara att det f. n. icke äro flera än 9, ehuru jag tror alt det är flera, men man bör då äfven taga i betraktande att dagliga tillkommer ett förökadt antal. Man har äfven såsom skäl deremot anfört lotsarnes ringa påpasslighet på sådana fartyg, som äro skyldiga att taga lots. Jag har aldrig hört några klagomål framställas, och hade så skett, skulle de icke blifvit ostraffade. Att någon försumlighet inom lotsverket kan förekomma likasom i alla andra verk, är klart; men någon klagan i officiel väg har icke försports. Sfan har äfven åberopat såsom skyldighet att taga lots att fartyg som komma från öppna sjön äro ålagde detta onus, jag får anmärka att tager man bort detsamma, så till - 190 Den 2 September. kommer derigenom äfven rättigheten att lurendreja hvar man behagar. Det är möjligt att lotsarne icke upfylla sina skyldigheter, men de är dock något band på lurendrejeriet och man bör väl icke kasta bort alla sådana.
Under ett sådant tillstånd af allmän oro och misstro samt deraf föranledd fara för våldsamma omstörtningar eller afbrott i nästan alla grenar af näringslifvet, blifver den iråkade förlägenheten ej längre endast en hämnande vedergällning för vinningslystnadens öfverdrifter, utan den hotar att öfvergå till en allmän olycka, som drabbar den skyldige med den oskyldige, och som snart skall sträcka sina verkningar till alla delar af samhället; och då framträder äfven anspråket, att statsmakterna måtte mellankomma för att afvärja den skada, hvaraf allmänna välfärden hotas, och till den störda jemnvigtens återställande vidtaga sådana mått och steg, sorn öfverstiga den enskilda verksamhetens krafter. Bih. till R. St. Proposition JU 134. Detta anspråk har också blifvit uttaladt, ej blott genom väckta förslag i sådant afseende inom Representationen, utan äfven i en nyligen, utaf åtskillige handlande och större näringsidkare inom hufvudstaden, till Kongl. Maj:t ingifven underdånig hemställan om vidtagande af de åtgärder, som med afseende på nuvarande betryckta pennmgeställning kunde finnas lämpliga och verkställbara.
Och, då Svenske Odalbonden icke egentligen karakteriseras deraf, att han blott är Jordbrukare, ty det äro äfven'ofta de andra Stånden, utan deraf, att han på en gång är sjelf ägare, arbetande Jordbrukare och Lagstiftare, ett förhållande, sorn, så eget och fördelaktigt, framför alla andra utmärker vårt Fosterlands Statsförfattning5 så synes detta Hedervärda Stånds interesse blifva illa bevakadt, om man, genom höjning eller sänkning af dess ståndpunkt uti Samhället, ville rubba grundvalen för dess tillvarelse såsom eget Riksstånd, och derigenom förblanda dess medlemmar uti da öfriga högie eller lägre SamhällsClasserna. Då Utskottet å ena sidan visserligen inser de olägenheter, sorn i sedligt afseende härflyta af det sätt, hvarpå detta Onus, särdeles Hållskjutsen, nu är inrättadt, samt alfvariigt önskar, att dervid måtte vidtagas någon fördelaktig förändring3 kan det likväl, å den andra, ingalunda medgifva, att, såsom Besv. och Ekon. Utsk, Betnnhanäen. 729 det uti Rikdagsfnllmägtigen Långbergs Memorial påstås, Sveriges Allmoge, i och för sjelfva Skjutsinrättningen, blifvit för äktad och - f örnedrad. Detta instämmer alldeles icke med det omdöme, Sorn både inoch utländska resande fällt öfver denna aktningsvärda Allmoge, som är sjelfva grunden för vårt samhälisbestånd. Tvärtom bevisar alla tiders Historia, och de i våra dagar utkommande resebeskrifningar, att just vår skjutsinrättning är den, som af Utländningen varit förmonligast bedömd. Genom denna inrätt, ning hafva den Svenska Allmogens urgamla dygder, ärlighet, öppenhet, gästfrihet och tjenstaktighet blifvit af Utländske män kände och beprisade, såsom nationaldrag, de der icke äga samma upphöjda rum hoS,andra nationer. Hvad den omständigheten beträffar, att
Om nu inom en så beskaffad församling, konvention, ang:de presterskapets aflöning, antoges och fastställes så bär sig en sådan Den 12 Juli. 13 konvention ganska väl, så länge de betalandes omständigheter äro oförändrade; men efter några få år kan det genom inoch utflyttningar samt andra oförulsedde händelser inträffa, att denna församlings innevånare, som förut varit rika, blifvit i stället förvandlade till ganska obemedlade personer, och dä skulle dessa mindre förmögna innevånare blifva högst oskäligt betungade, om de skulle erlägga löner lill presleskapet efter de grunder, hvilka antogos under det församlingen utgjordes af ganska förmögne ledamöter. Dessa omständigheter böra också vid detta tillfälle tagas i betraktande. Inom Ladugårdslands församling i Stockholm har fråga varit väckt om förändring uti presterskapets nuvar, aflöningssätl och den, som bevistade dessa öfverläggningar, blef öfvertygad om nära nog omöjligheten, alt tillvägabringa den omförmälda konventionen. Endast med mycken svårighet kunde en kommile' bildas för att närmare öfverväga saken samt uppgöra förslag lill de grunder, som kunde anses lämpliga ali vid aflöningens bestämmande följas. Jag betviflar det kommittéen skall lyckas, att i detta hänseende komma till något tillfredsställande resultat; och detta mitt tvifvel befäster än mer hos mig nödvändigheten att, om man anser nyttigt alt bifalla Utsk:s betänk, i öfvereuslämmelse med PresteSt:s beslut, man åtminstone bör borttaga ordet ”ovilkorligen”, så all detta ord icke må innefatta ett hinder för församlingarne och deras prester, att kunna i fråga om de sednares aflöninssäll efter sig företeende omständigheter förfara. Frih. Cederström, Claes Rud.: Det torde vara gifvet att sä väl i städerne som på pä landet, det mäste vara en förmån, alt presträltigheterne så regleras, att de icke blifva godtyckliga, utan hvar och en må veta, hvad man å ena sidan har alt i inkomst beräkna, och å den andra att såsom skyldig gärd utgifva. De betänkligheter Hr Printzensköld framställt, lärer enl. min åsigt icke utöfva någon menlig inverkan på bedömmandet af Ulsk:s förslag.
Vid punkten litt. E., 3 morn., af herr Hedenstjerna, W.: ”Lika med utskottet, anser jag reglering i afseende på pastorsoch komminister-adjunkters löneförmåner böra åstadkommas; men då desse lägre prestmän högst ringa kunna inverka på besluten vid prestmöte!) och de af presterskapet, som begagna desses biträde, ännu icke allmänt genom skälig löne-förhöjning sökt förekomma de tid efter annan förnyade framställningar om behofvet af lagstiftande maktens mellankomst, befarar jag, att det åsyltade ändamålet icke fullkomligt vinnes derigenom, att ensamt åt de vid presteller stiftsmöten tillstädeskommande öfverlåtes att uppgöra en reglering, som ovilkorligen skall tjena till efterrättelse, utan tror jag, att endast förslag dertill bör upprättas vid förrberörde möten, då de ömsesidiga åsigterne och de olika förhållanderne med adjunkternes åliggande och skälige anspråk samt pastorernes och komministrarnes inkomster i ena och andra församlingen, m. m., hvarå afseende bör fästas, i allmänhet torde kunna lättast utredas; men att konsistorierna böra i missivet för hvarje adjunkt bestämma hans löneförmåner, med hänsigt till icke allenast nämnde förslag, utan ock de serskildta omständigheter, hvilka kunna till frångående af detsamma föranleda. Ingens rätt kan då, i följd af parternes olika åsigter, blifva förnärmad, emedan den 44 Allm. Best'.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 96. med konsistor» beslut tilläfventyrs missnöjde eger, i detta likasom andra, uti laglig ordning söka ändring, hvilket dock sällan lärer ifrågakomma.” Af riksdags-fullmäktigen Petter Jönsson, frän Jönköpings län, hvilken ansåg, att utskottet bort antaga följande, af afdelningen gjorda, tillstyrkande: ”Deremot torde, elter utskottets tanka, ett minimum för adjunktslönen i allmänhet lämpligen böra stadgas.
Frölich yttrat, det vore fråga att rikta Riksd.Ordn. med en ny §, så vore det likväl StatsUtsk., som vi hade att tacka derför. I sådant fall får jag recoramendera StatsUtsk. till en compli ment. R. o. Ad. äfvensom PresleSt. erforo nyss att Grefven är ganska skicklig i utdelandet af sådana. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Då jag nu finner att R. o. Ad. står på punkten att blifva underkastadt åtminstone en om icke tvänne voteringar, så tager jag mig friheten att fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att denna votering skulle kunna uppskjutas och derigenom möjligtvis undvikas, ifall R. o. Ad. nu helt rätt och slätt i vanlig ordning bordlägger mulet, emedan om något prot.utdr. till nästa föredragning inkommer, lärer ej någon ledamot finna anledn. att uppskjuta frågan. Skulle deremot ej något prot.utdr. derförinnan hafva inkommit, så, när för R. o. Ad. föredrages ett utlåt, ifrån StatsUtsk., så lydande: ”Så framt icke Borgareoch BondeStln frånträda deras beslut etc., så föreslår StatsUtsk. för R. o. Ad.” — så lärer icke, säger jag, ett sådant förslag kunna af R. o. Ad. företagas, utan enda möjliga beslutet blifva att afbida huru Borgareoch BondeSttn fatta sina beslut deröfver. Skulle åter meningarne blifva delade, så .återstår utvägen att derom votera. Jag hemställer derföre, om icke de herrar, som nu stå färdiga på båda sidor att votera, skulle vilja uppskjuta denna votering till nästa gång, i händelse den då blifver behöflig. Hr Munck af Rosenschöld: Då den af Hr von Hartmansdorff gjorda preliminära hemställan, att afgörandet af ifrågavar.
Memorial till B ike t s Ständer, med utlåtande angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition på en inom Ståndet väckt fråga om remiss till Bevillnings-Vtskoltet af Särskilda Utskottets för behandling af bränvins fr agan förslag till författning om bränvins tillverkning. Sedan det Särskilda Utskott, som vid början af innevarande Riksmöte blifvit af Rikets Ständer tillsatt »för att upptaga och i hela deras vidd grund»lagsenligt behandla alla angående bränvins tillverkning och försäljning uppkom»mande frågor», afgifvit sitt Betänkande N:o 8, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition samt åtskillige hos Riks-Stånden väckta motioner om vilkoren för bränvins tillverkning^ hvilket Betänkande jemväl innefattade förslag till bestämmande af de afgifter, som för bran vinstillverkningen borde erläggas; men samma Betänkande blifvit i dess helhet från Hedervärda Bonde-Ståndet och i vissa delar från öfriga Riks-Stånden till Utskottet återremitteradt, samt Utskottet derföre i dess Memorial N:o 11 ånyo afgift»! yttrande i frågan; så har, på sätt Bonde-Ståndets protokoll den 14 i denna månad utvisar, Ståndets ledamot Bengt Gudmundsson från Hallands län yrkat, att Ståndet måtte fatta så lydande beslut: »l:o. Bonde-Ståndet förklarar sig icke kunna till öfverläggning åter uppdaga Särskilda Utskottets förslag till ny förordning, angående vilkoren för brännvins tillverkning, eller Utskottets Memorial N:o 11. i anledning af återremissen Konsiitulions-lllikoiiets Memorial, A':o 30. 15 * deraf, innan Rikets Ständers Bevillnings-Utskott, i enlighet med 53, 59 oell “00 §§ Regerings-Formen samt 31 § Riksdags-Ordningen, fått yttra sig öfver “de delar deraf, som röra grunderna och fördelningen af den bevillning, hvilken »för nämnde tillverkning bör utgöras samt såsom •»husbehofsbrunneri-medeh till Konungens disposition anslås. »2:o.
Jag hemställer fördenskull om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, att till Oecooomie-Utskottet remittera den af mig nu gjorde framställning, med anmodan att detta Utskott, efter inhämtad fullständigare kännedom af ämnet, måtte inkomma med förslag till grunder för de reglementariska föreskrifter, som kunna finnas lämpelige till efterlefnad, för den authoritet, hvilken efter nu varande DykeriOctroijs slut, kan komma att emottaga och verkställa de med denna befattning förenade åliggande, med fästadt afseende på så väl enskildtes som Statens gemensamma iördeiar, hvarefter Riksens Ständer blifva i tillfälle, att i underdånighet hos Kongl. Maj:t anmäla deras önskan i denna del. Friherre Cederström, Jacob: Utan systéme för Statshushållningen blif - Den 26 Februarii. 795 va dithörande detailler efter små, ensidiga eller tillfälliga anledningar bestämda Att parti, ella förluster och förlägenhet derigenom alstra', är nrturligt; att ett sådant förhållande till stor del, oin icke helt och hållit, kan an* ses hafva orsakat närvarande penningeförlägenhet, lärer icke kunna bestridas} äfvensom att vi kunna hoppas genom fastställande af ett Statshushållmngs-systéme, framdeles undgå de olägenheter, vi erfarit genom brist på ett sådant. Jag föreslår derföre, att innan partiella frågor af Statsceconomisk natur handläggas, grunderna för det Statshushållnings-systéme som skal! följas må bestämmas och då, så väl Statssom Bancooch Allmänna Besvärs-Utskotten handlägga sådana frågor, anhåller jag om remiss af denna motion till förenämnde ;$:ne Utskott, och hemställer derjemte om icke Högloft. Ridderskapet och Adeln, i enlighet med 44 §. Riksdagsordningen, ville bestämma, det Utskotten inom 14 dagar efter delfåendet af remissen böra med sitt utlåtande deröfver inkomma. N.o 3* Friherre Wrangel, Henning:
Yld $6, punkten: Af Herr Bildt, D. G., Friherre Leijonhufvud, B. A., Herr Hierta, C. G., Doktor Gutmelim samt Prostarne Berlin och Wåhlander. Vid 21 punkten: Af Friherre Leijonhufvud och Prosten Betdin. Vid 29 punkten, i frågan om anslag till inköp af hingstar: Af Herr Hensehen samt Anders Eriksson från Elfsborgs och Paul Hedström från Westernorrlands län. Samma punkt, i afseende å följande i Utskottets yttrande förekommande strof: »med särskildt fästad!. afseende å sådana, sopa äro Af Herrar Montgomerij, B. Nl G., Björnstjerna, J. M. och Gripensvärd:, J. O. Vid 31 punkten: Af Ofe Må nsson från Christianstads län:. »Emot Utskottets beslut att bifalla Kongl. Maj:ts nådiga proposition i fråga om anslag till byggnad af ny lokal för Teknologiska Institutet, får jag anmäla min reservation. Det kostnadsförslag med åtföljande ritning, som blifvit Utskottet förelagdt, utvisar hvad tillika Statsrådsprotokollet ådagalägger, att den nya. lokalen kan uppföras för 390,000 R:dr Riksmynt. Jag kan derföre icke för min del tillstyrka högre anslag än som den meddelade kostnads-beräkningen upptager, serdeles som denpa beräkning är upprättad i slutet af år 4 8.56 och således upptager så väl de högre Priserna, spm de stegrade arbetslönerna. Jag kan icke heller underlåta att anmärka den oegentligheten,. spm förpfinnes i ett förslag, att till samma byggnad äfven afstå Institutets; nuvarande lokal. Man vet ju, intet huru stor försäljnings-summan blir, eller om kostnad,srför4äget är oriktigt, huru stor summa sorn erfordras derutöfver, i hvilket sednare fall det icke heller vore rätt passande att anvisa medel till en byggnad, som icke blifva, åtkomliga eller till beloppet kända, förr än den nya byggnaden är färdig
Landt-Marffalkens utnämnande.' r Del. t. Lazaretts r inrättning för Bohus Län: 1 Del. .429. 488. Zig. 2 Del. 27. Legning af Förstärkningsmanstap.- i sammanhang med Conscription. Dsljontt-äc, Grefwe Lsrl, yttrande: l Del. 677. I^evvenlrsupr, Grefwe "Qullsk. Afstedstal till Landt'Mar» stalie»: : 2 Del. 800. IlljencrsritL, Friherre foksn tViIkelm, Yttranden: Län» inhemsta; om Konungens rätt att, wid förefallande krig, uptaga sä dane: r Del. 589 — 595. 630. 674—677 708. L Del. 19. 148.150. rZl Z22- Z2Z M Magazins-Direction, Allmänna; dest fkrwaltning, räkenffapcr och redowisning: i Del. 728—732. 742. D,r» /ruxuk, yttranden: Nsrks voll Wurtenberg, Justitiä-Räd; dest obehörighet att säsom Justitiä-Näd wara Riddarhus-Directeur. Om dest crhällne updrag af öfwerinseendct öfwer Riddarhusets Genealogiste Archiv samt det honom derföre tillagde honorarium: 2 Del. 338- 363— 366. 43?- Memorialer, frän : — Allmänna Belrvärs' och Veconomiä-Utskottet: Om beklädnad för extra Rokerings-manffapct: r — Öm Läns Lazarett för Bohus Län: r Tel. 429 488- — Om skjutslcgans förhöjande för fängarS forslande: r Del. 429. 486 —-Dm vacance-afgift under fredlig tid af de mindre Bätsmanrhällcn: i Del. 430.
117 je år, och till Kongl Maj:ts Befallninghafvandes fastställelse hemställes; 2:0 Hvilka af Ämbetsoch Tjenstemän må af extra brefbäringen sig betjena; 3:0 Huru deras bref böra utmärkas och kunna controlleras, såsom angående Åmbetsärender, och 4:o Att Extra Brefbärare måtte förunnas rättighet, att af Statsmedlen, uti Länets LandtRänteri, vid hvarje års slut, få uppbära betalning för deras resor, stadgad i likhet med Ordinarie Fostbönders ersättningar för Extra Poster och grnndad på ingifven bestyrkt räkning. 3:0 Memorial af RiksdagsFulImägtige från Södermanland, Gustaf Gustafsson och Eric Larsson, hvilka jemväl öfverklaga kronobrefbäringens i sednare tider tilltagande besvär, som allt för litet skall godtgöra» igenom befrielsen från Kronooch Hållskjuts, heldst dessa åligganden alltid ersättas genom betalning, dä deremot någon sådan för Brefbäringen icke eger rum; Hvadan föreslås, att viss betalning för kronobrefbäringen måtte anslås af samma Fond, som för kronoskjutsen och i proportion deremot, så. sorn till exempel 4 sk. Banco Milen, ehvad den verkställes med ridande eller gående bud, eller ock någon viss ärlig betalning, lämpad efter Brefbärarnes mer eller mindre besvär, hvilket lätt vid LandshöfdingeÄmbetet eller HäradsRätterne, i Kronobetje - n3 Be sv, och Ekon. Unh, Betänkanden. ningens närvaro, kunde pröfvas och upp» göras.
Lif mundering j indelta Infanteriets; se Anslag 45; Hufvud-Titelr Tredje, Liggemänaders och bcgrafningshjelps-bcräkning vid tillträde af vissa högre Civile Embeten: upphörandet deraf , >• r , > j »>>■>», >>>> Svar på återremiss , , , , , >>/>>>> Lindberg, Enfreprcneur för mathållningen å allmänna Garnisons-Sjukhuset; se Anmälan 5# Lindberg, S. ; se Bctalnings-skyldighet. Lindgren,■ f. d. Tull-Uppsyningsman: ersättning till honom för förlorad besiagare-andel ,,,, Lindsledt; se Malmö Läne-Contor. Lindstedts, Fr., 3 oförsörjda döttrar; se Understöd. Ling, Professor; se Anslag 77, 78; Indragnings-Staten, Liqvid genom accord för 2.*ne Banco-Discont-Verkets fordringar, sökt af P. A. Askergren och F. Wejdenhain för C* C. Norberg,,,,,,, Nio teo i « ^2 2. -5 k s sö 5 &• ro« n - N:o I Pag. Rits-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln. V 34 b. | 35 BorgareBondea Ståndet. Loisbefälet; se Anslag 5o; Hufvud-Titel, Fjerde. Lotsoch Båk-inrättningcn i Riket; om förändring i 1827 års Förordning derom Lotsmedel; se Bak. Lotterisedlar: om förhud emot eller beskattning af utländska sådana Lottsedlar till utländska Lotterier; om förbud emot försäljande deraf Lovers bruk 5 sc Alun-tionden. Lvleå Sjötull; sc Råneå Socken, Lundbladj af, Post-Comraissaric; hans löne-förhöjning; se Anmälan 37. Lunds Domkyrkohemman; se Spanmålsränta.
Ty vid detta försvinner den rädda omsorgen för tanken på hjelpande menniskors närhet, beslutsamheten återvänder och med den kraften att fly den förtrollade krets, inom hvilken fasan bundit den snabba foten. Hos en ung qvinna, som hvarken störes af några stundens mer materiella omsorger eller af ett skiftande lif för salongens vidrigt små nöjen, kan en sådan själens sjukdom lätt slå rot och utvecklas. En man, som deråt öfverlemnar sig, är svag och säkert en dagdrifvare eller en dålig versmakare. Fredrik var båda delarne blott till hälften, ty sysslan tvang honom till någon sysselsättning, och versfabriken, som länge hvilat, kunde icke heller komma i flor under närvarande förhållanden, emedan jemte känslan af lidande en annan af ondt samvete låg tärande på själens djup, hvilken i sansade stunder för hans blick framhöll detta lidande såsom sjelfskapadt. Det gifves i mannens lif tvenne rigtningar, som bestämma hans makt öfver eller beroende af passionen. Han kan vara helt och hållet ingjuten uti sitt enformiga, dagligt återkommande lif, med vissa stunder för det machinmessiga arbetet på embetsrummet, vid pulpeten, handtverkarbordet eller plogen, andra för den lika stereotypformade hvilan vid boken, mateller spelbordet, glaset och pipan, eller i en fullkomlig själsdomning, vakans eller sömnens. En sådan man är säker för passionen, ehuru ej i lika mån för en till passion vorden osed. Detta lif är det vanligaste, ett obemärkt men ära värdt lif för nyttans värf, som ger god matsmältning, god sömn och godt samvete. Entusiasten predikar förgäfves mot massans liknöjdhet och det materiella intressets öfvervigt; – vore alla hans gelikar, så egde det för menskligheten gagneliga intet fäste, ingen grund, hvari det kunde rota sig. Men lika så fåvitskt är det af dessa lugnets älskare att fördöma ungdomens begär efter ett nytt och bättre och den ärelystne eller entusiastiske mannens sträfvanden att väcka ett gemensamt intresse, att reformera i vetenskapen och staten.
Ståndet biföll Utskottets Utlåtande, Nio 2pr, i dennfl de], med en förändring, att det ärliga anslaget nedsattes från 70,000 till 5o,ooo Rdr, och beslöt, att, i afseende på dispositionen af desse medel, jemte de af Utskottet föreslagne vilk@r,. älven följande borde tilläggas: 1:0 alt understöd i främsta rummet bör lemnäs de arbets-företag, som, af Kongl.- Majit gillade och anbefallde, redan äro påbörjade, med löfte om bidrag af allmänna medel, utan att likväl ännu hafva sådane erhållit; 2:0 dernäst åt sådane företag, hvilka, af Kongl. Majit gillade och anbefallde, yäl icke jPro t. Utdr. d. 3 No v, 18$/£. 3 blifvit började, men fått löfte om understöd till deras fullbordan;'3:o sist åt öfrige arbeten i denna väg, hvilka af Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning äro upptagne bland dem, sorn synas förtjente af snar verkställighet; slutligen bifölls Utskottets tillstyrkande, i Utlåtandet INT:o 2o3, att Rikets Ständer må i underdånighet anhålla, att, öfver användandet af de extra anslagen, serskilda redogörelser årligen må afgifvas, till gransknings undergående i Kongl. Kammar-Rätten samt af Rikets Ständer och deras .Revisorer. Från V ä 11 o fli g e Bokgare-StI.ndet» S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets Utlåtande, dfro •ar)3, i anledning af Kongl, Majrls .Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående tillökning i lånebidraget till Manufactur-Discont-fonden. S, D. Till Banco-Utskottet remitterades en af Herr O.