Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ERIK. Nej, det kanske du inte glömmer, men du kommer ogärna ihåg. hur du lurade mig på betalningen. ELSA. Tar vänskapen betaldt? ERIK. Jag har sagt, att det inte var vänskap. ELSA. Tycker du det klär kärleken bättre att komma och presentera sin lilla räkning? ERIK. Nu tar du det litet groft. Jag vet aldrig, att jag presenterade någon liten räkning. E L S A. Hvarför skall du då komma med efterkraf? Jag frågade dig till råds, du rådde mig, du hjälpte mig också, det var väl inte första gången en äldre och erfaren kamrat hjälpt en yngre. Jag kunde inte hjälpa dig igen, det var ju gifvet. Men tror du inte jag uppoffrade något, jag också. ERIK. Nej. Det menar du inte. Du vet fullkomligt väl, att tacken för min oegennyttiga vänskap var att folk kallade dig för min älskare. ERIK. Folk hade orätt. Både i fråga om mig och de öfriga. ELSA. De öfriga? ERIK. Du kan inte ha glömt att vi var tre som delade äran att anses som — det du nyss sade. Men ELSA. IDUNS JULNUMMER uppriktigt sagdt, hvarför ska ' vi röra i de där gamla historierna? Det kan ju inte vara angenämt för dig. E L S A (med ell patetiskt beslut). Jag vill att du skall förlåta mig. ERIK. När du ingenting förbrutit. För det sä- ger du ju själf. ELSA. Nej, Erik, det säger jag inte. Du har rätt i dina förebråelser, jag har varit falsk och hjärtlös emot dig (gråter), jag har varit kokett och beräknande (kastar sig mot honom snyftande) och ändå, jag försäkrar dig att jag inte är så dålig som du tror. E R I K (oviss, sätter sig bredvid henne). Jag har ju inte förebrått dig något på hela denna tid, och nu var det du själf, som rörde vid den gamla historien. (Elsa snyftar fortfarande.) Nej, för guds skull, lugna dig! E L S A (lutar hufvudet mot hans axel). Du är alldeles för vänlig emot mig, Erik. Jag förtjänar det inte. Men jag skulle vara så glad, om du ville bara försöka tro mig i en sak.
Majtts å Riks-Salen den 7 innevarande månad aflåtna Nådiga Svar å Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , af den 524 Julii sistlidet år, med öfverlemnande af de lagligen beredde, från i8a3 års Riksdag hvilande, af Rikets Ständer gillade och antagna förslag till ändringar i Rikets Grundlagar, samt Kongl. Majas samma dag å Riks-Salen aflåtna Nådiga Svar, å ej mindre Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, af den 30 Juli! sistlidet år, rörande de uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition af den 31 December 1828 föreslagna hufvudsakliga förändringar i nu gällande lagsladganden om stängselskyldigheten , än å Rikets Ständers underdåniga fröt; Utdrag <tén $ Janitarii l^Sori Skrifvelser af dea 11 och 52g Maji j den ic| Augusti, dea 10, s3 och 52# September, samt dea ig Octobec sistlidet år, rörande åtskillig ge lagfrågor, STOCKHOLM, Elment dt Granbergs Tryckeri, i83o. Prof,-Utdrag den i Februarii 1830. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nyo och gillades jLag-Utskottets, den 5 sistlidne Januarii, under N:o 157, afgifna och, den 22 i samffiai månad e. rn, på bordet lagda Betänkande öfver väckt motion om stadgande af skyldighet för Domare, att, uti alla till Härads* Bätter instämda mål, söka förmå parterne till förlikning. S. D, Vid förnyad föredragning bifölls LagUtskottets, den 5 sisth Januarii, under ]N;o 158, afgifne och, den 27 i samma månad e. m., på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckta motioner om inrättande af Förliknings-Domstolar, S. D, Föredrogos å nyo och biföllos föli jande Banco-Utskottets, den 19 sistl.
Majit äskade förhöjning af Chefens för Civil-departementet aflöning från nuvarande belopp, 10,500 Ridr, till 15,000 R:dr, mätte beviljas, är godkändt af Ridd. och Adeln samt Preste-ståndet, hvaremot Borgareoch Bonde-stånden beslutat aflöningens höjande lill 13,500 Ridr. Sorn i denna fråga två Stånd stannat emot två, anser sig Utskottet, för votering i Förstärkt Stats-lTlskott, böra föreslå följande proposition: ”Den, som vill, att allöningeu för Civil-departementets Chef bestämmes till 15,000 Ridr Rant, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 13,500 Ridr samma mynt. Bih. till R. St. Uti sednare delen af samma punkt hade Utskottet hemställt, att aflöningen för de tre Stals-Råden utan departement måtte från 9,000 Ridr, som densamma nu utgör, ökas till 12,000 R:dr; och är denna hemställan bifallen af Ridd. och Adeln samt Preste-ståndet, då deremot Borgareoch Bonde-stånden fastställt ifrågavarande aflöning till 10.500 R:dr. För denna frågas afgörande torde omröstning få anställas, enligt följande proposition : "Den, sorn vill, alt aflöningen för de tre Stats-Råden ulan departement bestämmes lill 12,000 R:dr R:mt för hvardera, röstar Ja ; deri det ej vill, röstar N‘‘J; vinner nej, kommer berörde aflöning att uppföras med 10,500 R:dr samma mynt.” 3:o) Det af Utskottet i 2:a punkten gjorda förslag, att aflöningen för Expeditionssekreterarne i Civil-departementets Expedition, uu utgörande dels 2,800 dels 2,750 R:dr, men af Kongl. Majit föreslagen till 4,500 R:dr, mätte bestämmas till 4,000 R:dr, är af Borgare-ståndet bifallet.
Men också, då det skedt, och då derigenom nödig säkerhet för denna ordnings iakttagande är vunnen, så måste det till allsintet tjäna att derutöfver utsträcka föreskrifterne till sådane ytterligare observantier, som på intet sätt mera bidraga till ändamålet. Af denna grund skulle det efter min tanka vara en öfverflödig tilläggning till förenämnde stadgande att förbjuda, det Grundlagsfrågor måtte kunna hos Constitutions-Utskottet anmälas lika så väl af Ståndens Plena som af en enskild Person. Jag kan ock således icke tro sådant vara Grundlagens mening på de anförde ställen. Om det ock skulle kunna yrkas och böra medgifvas, att frågor rörande Grundlagars ändrande eller upphäfvande, för en ytterligare säkerhet och för att undvika det inflytande, som man kunde föreställa sig ett helt Riks-Stånds önskan möjeligen hafva på Constitutions-Utskottets beslut, aldrig borde hos Utskottet utan af en enskild Person anmälas, så kan dock sådant af intet skäl gälla för frågor rörande Grundlagarnes rätta förstånd och mening, deras tillbörliga tillämpning eller nya stadgars vidtagande för de händelser, som fordra det och för hvilka intet förut finnes förordnadt. Frågor af denna art kunna uti Ståndens Plena ofta uppstå, och för ärendernas vederbörliga fortgång är det ofta oundvikeligt, att de slitas och afgöras. Jag underställer, om det vid sådane tillfällen kan vara passande och anses värdigt ärendernas behandling i ett Riksstånd och Grundlagarne, att Ståndet, för att få frågan upplöst, skulle nödgas utom Protocollet, och i tysthet, anmoda någon af sine Ledamöter att hos Constitutions-Utskottet anmäla ärendet, under det att i Ståndets Protocoll, der man ej kan undgå att redeligen upptaga frågan, tillika måste såsom svar anföras, att Ståndet kan sig dermed alls icke befatta samt till upplysnings och decisions vinnande alls intet vidgöra?
Transport 2,918,710:—• — vid sista Riksdag och enligt den fullständiga utredning af ämnet, som serskildt till Rikets Ständers Stats - Utskott varder öfverlemnad, upptages denna skatt till oförminskadt belopp för alla mantalsskrifna personer med 320,000: 14^o Lagmänsoch Häradshöf dinge-r ålitan: hvarmed, enligt Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underdåniga hemställan , Sterbhusafgiften, hvilken, såsom serskild Inkomst - Titel, upphör, sammanslås, beräknas i öfverensstämmelse med Kgl. Majrts och Rikets Kammar - Collegii och Stats-Contoirs förslag, uti skrifvelse af d. 26 October 1827, som serskildt till Stats-Utskottet öfverlemna?, att hädanefter utgå med 12 sk. af hvarje matlag, som ej efter Författningarna njuter afkortning eller till städerna utgör motsvarande bidrag, och upptages Transport 3,238,710 Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.o 3. xu5 L lansport 3,238,710: att hel och hållen ingå till Stats-verket, emot det att tingsgästning till Häradshöfdiugar och Nämnd af Statsverket utbetalas efter medium af,hvad hvarje Ilä rad s-Rät t under de 5 föregående åren åtnjutit. Denna Inkomst-Titel uppföres till i5:o Handtverkares gern in gs - oren 90,700: •— I^OO: 16:0 Bötesmedel \ 3a,000: ij:o Cavallerie-Regementernas häst-väQcince - spannmål , 24,25o tunnor å 5 R:dr tat.aSo:,- 1 8:0 Ständiga rote-vacanceafgift er vid Skånska Infanterie - Regementena 2,310 tunnor å 5 R:dr ii,55o: — _ ig:o Tillfälliga rote-vacanceoch mötes-af gifter Maj.-is Neulina Propos, N.-o 2.
Hans godhet bestod ofta i oförmåga att säga nej till de privilegierade och till sin omgifning. Hvad gjorde väl det, att det enorma slöseriet med pensioner och kontanta gåf-vor ur statskassan utarmade folket .och stred mot gifna löften, mot att hans goda hjerta skulle behöfva lida af att nödgas säga nej till någon hofman, som behöfde pengar, eller till någon hufvudman för någon adlig familj, som upprördes öfver hindrandet af någon enda af de orättvisor, som utgjorde ancien régimes väsen, eller som behöfde ett » lettrede cachet » för att bli befriad frän någon obekväm familjemedlem. Trots grunddraget af rättskaffenhet i sin karaktär begick han, närmast under inflytande af drottningen, en serie handlingar af obestridligt fosterlandsförräderi och svek mot högtidligt afgifna löften; han blef derigenom reaktionens chef, och sammansvärjande sig med emigrerade adelsmän och främmande monarker, stämplade han mot sitt eget lands frihet och bestånd. Ur Dagens Krönika. 18I olyckans dagar bar han sitt öde med ett lugn och en värdighet, som i hans lifs sista stunder i viss mån spredo ett försonande, ett förskönande skimmer öfver den föregående långa perioden af oduglighet, svaghet, obetydlighet och inskränkthet. Äfven af fransmän, som varit passionerade vänner af den franska revolutionen, ha uttalats klander öfver konventets béslut att bringa den fångne konungen af daga, i stället för att ha honom fängslad eller landsförvisad. Såsom Carlyle anmärker har den saken ett helt annat utseende senare, än den hade i Frankrike under den då rådande förvirringen. Såsom fången vore han en hemlig medelpunkt för ändlösa komplotter; landsforvist och han vore en öppen medelpunkt för dem. » Hvarför slå den fallne? frågar nutidens högsint-het, som befinner sig utom all fara. Han har fallit så djupt denne en gång höge man; ingen brottsling eller förrädare, långt derifrån, men den olyckligaste af menskliga solecis-mer, som, om han skulle dömas efter den abstrakta rättvisans grundsatser, måste väcka det djupaste medlidande hos sina domare och under tårar frikännas.
I det betänkande, som kommitterade afgifvit och hvilket , jemte tillhörande förslag till aflönings-stat samt utredningar om lands-slatens nuvarande aflöningsförmåner in. m., till närmare upplysning varder Lill Rikets Ständers Slats-utskolt afleinnadl, hafva kommitterade framställt följande hufvudgrunder för löneregleringen, nemligen: d) att alla provisioner, som lands-stats-tjenslemännen, enligt lin gällande stadganden, åtnjuta å sådana medel, hvilkas debiterande, uppbärande, utbetalande eller kontrollerande tillhör deras tjenstebelättniiigar, må belt och hållet upphöra; b) alt den häradsskrifvarne tillagda debetsedellösen ej eller vidare borde af de skattskyldige utgå; c) alt häradsskrifvare-tjensterna, derest den förenkling i debiteringssället m. m., hvarom kommitterade särskildt afgifvit underdånigt förslag, komme att ega runi, borde indragas, så snart nya jordeböeker hunnit upprättas, hvilket påräknades kunna ske innan medlet af år l8cl, samt göromålen dervid öfverllyttas dels på ett färre antal tjenstemän vid Landskontoren, under benämning af häradsbokhållare, dels, hvad mantalsskrifningen på landet angår, på länsmännen; d) att endast kronofogdar och länsmän borde blifva i åtnjutande af boställen, med iakttagande dervid, att hvarje boställes afkastning beräknats lill det belopp, sorn, i händelse af ularrendering, skäligen anses kunna för detsamma erhållas, eller, derest det varit utarrenderadt, enligt sednaste kontrakt varit derför betaldt, hvarvid, om arrendet i persedlar Transport R:dr 5,247: ig. — Bill. till It' St. Prop. till B. Transport
Reservationer: af Biskop Annerstedt och Doktor Malmstedt, som reserverat sig emot Utskottets beslut i ämnet; samt af Grefve Cronstedt, Fr., Friherre af Ugglas, G., Herr Montgommery, R. N. G., Herr Reuterskjöld, C. L, Herr Sandels, L. G., Professoren Selander( Doktorerne Gumcelius, Ljungdahl och Sundberg, Prosten Berlin och Herr G. F. Ekholm, som förenat sig om följande af Friherre af Ugglas framställda förslag till motivering: »Enär, på sätt af Kongl. Kammar-kollegii utlåtande inhemtas, Kollegium ansett att uppgörande af förslag i det syfte, som Rikets Ständer i deras ofvanåbero - Stats-Utskottets tillåtande N:o i2‘2. pade skrifvelse afsåge, skulle föra utom den verkningskrets inom administrationen, som är Kollegium anvisad; men det, enligt Utskottets åsigt, är af vigt att denna fråga, som vid hvarje riksdag återkommer och af en stor del utaf rikets jordegare omfattas med lifligt intresse, erhåller all den utredning, som deråt kan beredas, anser Utskottet sig böra hemställa, att Rikets Ständer ville uti förnyad — —» Och har Herr Skogman, C., samt Grefve Piper, C. E., anmält, att de ej närvarit i Utskottet, då ofvanstående beslut fattades. M: o 122. Ant. tiil Exp.-Ulsk. den -3 Juni 1863, kl. 2 e. in. Utlåtande, i anledning af dels Kongl. Maj-.ts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af de s. k. Halländska kyrkohemmanen och dels enskilde motionärers framställningar i ämnet. (I. A.) Enligt hvad inhemtas af högstberörda nådiga Proposition, införd under N:o 100 uti Usta Samlingen af Rihanget till Uiks-Ståndens Protokoll, hade Rikets Ständer, med anledning af en vid sistförflutna riksdag väckt fråga om vidtagande af åtgärder för reglering af förhållandena med dispositionsoch eganderätten lill de s. k.
I Tossbo härad af nämnde landskap, der jordbruket jemväl är hufvudnäring, bedrifves det jemförelsevis bättre. I den öfriga delen af Kullings och Gäseneds härader, der marken är synnerligt stenbunden och jordmånen mindre god, hafva sedan laga skiften nästan öfverallt framgått, odlingar i senare tider raskt bedrifvits, och jordbruket betydligt framskridit. Likaså i Marks, Kinds och Redvägs härader, der särdeles i de båda förstnämnda de så kallade förläggarne och de gårdfarihandlande i detta afseende lemnat berömvärda föredömen, och hvad särskildt Mark angår, med tillhjelp af de mergellager, som finnas vid Wiska-åns stränder, fört jordbruket och, i sammanhang dermed, boskapsskötseln betydligt framåt. I den dalgång, som omgifver denna å och utgöres af Fritsla, Örby, Kinna, Berghems, Kattunga och Surteby socknar samt Istorps pastorat, är jordmånen också bördigare, och jordbruket har dels redan vunnit, dels lofvar en vacker utveckling, hvartill i väsentlig mån bidragit sänkningen af sjön Weselången, hvarigenom 2,000 tunnland blifvit sädesbärande. Den öfriga delen af Marks äfvensom Bolle o bygds, Kinds, Redvägs, Wedens och As härader äro bergbundna, och innevånarne måste således jemte jordbruket söka sin utkomst i binäringar.
Ständer beviljade bidrag ifrån Statens sida blifvit genom Gylienska Bolagets verksamhet besparadt, nemligen sjelfva masugns-byggnaden med dess tillhörigheter, Sockeds Forssarne uti Lainis Elf måtte på allmän bekostnad upprensas. Uti frågan om Bergsmanna-yrkets införande i orten ingick såsom en väsendtlig beståndsdel möjligheten, att medelst Lina Elfvens upprensning bereda en oafbruten transport-led för malm från Gellivare till ÖfverKalix. Genom en särskild deröfver sedermera verkstäld undersökning har likväl detta önskvärda företag befunnits för kostsamt. Malmforslingen måste, der den ej kan ske med båt, förrättas om vintren, och denna forsling har nu tagit sin riktning åt Lainis Elf, på hvilken Gyljens Bolag etablerat en sjötransport af 3p mils längd. Om förenämnde Forssar, som vanligen befaras med smärre båtar, gjordes, utan nedsänkning af den ofvan belägne vattenytan, tjenliga äfven för lastbåtar med malm, skulle vattenleden förlängas med mil, och sålunda en icke ringa lättnad i transporten vinnas. 2:0 Att den från Räcktforssen till Töre laslnings-plats föreslagna vägen äfven på Statens bekostnad upptages. Till främjande af communicationen emellan ÖfverKalix och hafvet gör strömfarten på Den i5 December e. m. >97 Kalix Elf ännu icke tillfyllest. Den kan dessutom ej begagnas för större båtar med jernlast längre ned än tili Räcktforssen, hvarifrån jerntransporten måste gå landvågen till Töre. 3:o Då erfarenheten visat, att, i denna på näringar och rörelse vanlottade landsort, den i författningarne medgifna frihetstid för Nybyggen icke varit afpassad efter den långsamma gång, med hvilken deras bebyggande här måste framskrida, och sålunda ej tillräcklig för dem att bringas i fullt stånd, innan perioden för deras skattläggande inträffat, synes nödvändigheten påkallafrihetstidens förlängande j till exempel till 5o år. 4:o Såsom ett väsendtligt medel för Bergsmanna-yrkels uppkomst och vidmagtliållande, måste skogstillgängarne och hushållningen detrmed betraktas.
§ 6 Vid auktioner som förordnas av Krigskollegiet under landshövdingarnas eller regementschefernas tillsyn, ankommer det på dem att utse en auktionist, som skall vara van vid sådana förrättningar och är ansvarig för att de inflytande medlen avlevereras riktigt. § 7 Skulle den, som har ansvaret för auktionen, misstänka underslev eller oredlighet vid uppbörden av auktionisten, skall annan person genast utses och Krigskollegiet underrättas om de åtgärder som vidtagits för att skyndsamt indriva medlen. § 8 Då upphandlingsoch entreprenadauktioner sker inför Krigskollegium, åligger det notarien i Departementet att underrätta auktionisten om vilka varor som skall upphandlas samt villkoren för entreprenaden. Denne ombesörjer att kungörelse om auktionen tre gånger införs i Allmänna Tidningarna och kungörs från predikstolarna Med försäljningsauktioner förhålles på samma sätt. Tiden för auktionen skall meddelas minst 6 veckor i förväg om det gäller fastigheter eller dyrbarare effekter och sådant som inte förstörs genom längre tids förvaring. Varor som dagligen försämras och fordra underhåll skall däremot säljas genast efter första kungörelsen. § 9 Kungörelserna skall innehålla auktionens föremål, plats och tid då auktionen börjar. Gäller det fastighet skall adressen anges. § 10 Vid auktionstillfället skall detta reglemente uppläsas samt underrättelse om den myntfot som gäller vid betalningen. § 11 Auktionisten har rätt att anta en skicklig person, som för protokollet. § 12 Alla böter, som i denna författning stadgas tillfaller Krigsmanshuset. Artikel II Om upphandlings auktioner. § 13 Upphandlings auktioner anställs så väl i Krigskollegium som i landsorten för anskaffande av Kronans förnödenheter. § 14 Då upphandlings auktioner anbefalls skall varornas mängd och beskaffenhet, tiden för leveransen, platsen dit de kostnadsfritt skall levereras samt betalnings villkoren ingå i kungörelsen. Även prov och modeller skall åtta dagar före auktionen genom Krigskollegiets försorg finnas att tillgå. § 15 Det åligger den som har ansvaret att underrätta sig om det billigaste priset för vilken varan kostnadsfritt kan levereras på behörig ort. Auktionisten ropar ut det priset och den som ger lägsta budet därunder tillerkänns leveransen, så vida inte något av de förseglade buden är lägre.
Jag finner visserligen också, att, till följd af den utförliga utredning, som Ekon.- Utsk:t gjort, och hvarvid icke kunnat undvikas, att vissa ganska skarpa sanningar kommit att uttalas, Exp.Utsk:t upfyllt sin pligt, då det sökt aflägsna allt, hvad som kunde synas eaa en alltför polemisk anstrykning. Men jag anser också, att åtskilligt ännu finnes, som utan afsaknad och med mycken fördel skulle kunna uteslutas ur Exp.Utsk:ts förslag. Gr. Sparre har i detta hänseende framlagt ett förslag, som tillfredsställer åtminstone mina åsigter. Det torde tillåtas mig att för R. o. Ad. i Exp.Utsk:ts förslag anmärka några uttryck, som icke synas mig fullkomligt lämpliga. På första sidan säges nemi. att det ömsesidiga förtroendet, folken emellan, skulle lättast och bäst kunna tilivägabringas derigenom, att »allt tvång emot Noriges folk, som vore det mindre talrika, aflägsnades» etc. Ehuru »tvånget» alltså säges ej böra användas eller hafva bordt anlitas, framträder dock i denna strof en bestämd antydan derom, att det endast berodde på Sveriges välbehag, att »tvinga Sten 26 Mars f. m. tISS •tvinga» Norige till antagande af hvilka vilkor för föreningen, som Sverige kunde vilja upställa. Sannt eller ej, sårar ett sådant uttryck lätteligen, synnerligast dem, som ej inse och erkänna dess möjligen inneboende grundade beskaffenhet. Jag hemställer, om, till enighets befrämjande, detta, om än endast vilkorligen framställda vädjande till styrkans rätt bör, på det bjerta sätt, som i skrifvelsen förekommer, framhållas. Mig synes det mindre tjenligt. Vidare säges, att Konung Carl XIII valdes till Noriges Konung; detta är oegeutligt, ty det borde heta, att han erkändes för Noriges Konung, enär föreningen med Sverige redan var beslutad, och någon annan, än Sveriges Konung, ej kunde väljas. Vidare förekommer längre tram. att Stäthållareplatsen skulle utgöra ett af »föreningens hufvudvilkor»; jag tror dock icke, att frågan blifvit pä detta vis betraktad inom representationen.
Besv. och Oecon. Ut sk. Betänkande N.-o 2 8, måtte klifva till Norrbottens Län förlagde. Såsom skäl härtill har af Motionairen blifvit uppgifvet: att allmogen ifrån deras så kallade Kyrkofäder hade, i förra Lappmarken 3y, och i den senare 28 mil till Umeå stad, hvaremot afståndet till Norrbottens Läne-Residence vore för Arieplougs Lappar endast 23, och för Arvidsjaurs 14 mil, samt att den föreslagna förändringen, dels blefve af stor nytta för Lapp-allmogen, hvilken, såsom ej skrifkunnig, ofta måste, för bevakandet af sina angelägenheter, personligen hos Kongl. Majrts Befallningshafvande sig infinna, dels skulle för Kongl. Maj:t och Kronan leda till besparing vid fångars transporterande till och ifrån nämnde Lappmarker. Utskottet har tagit motionen i öfvervägande; och som, i anledning af hvad anfördt blifvit, både allmän och enskild nytta synas med Motiomairens förslag vara förenade, helst Utskottet inhemta t, att bemälde Lappar hufvudsakligen hafva deras handel och beröring med invånarne i Piteå, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Maj:t göra den underdåniga hemställan, alt Kongl. Majit täcktes anbefalla en närmare undersökning om förhållandet och, så framt nu okända hinder ej möta, i Nåder tillåta, att Arieplougs och Arfvidsjaurs Lappmarker må ifrån Vesterbottens Län skiljas och i stället varda till Norrbottens Län förlagde.
Då byggnad och underhåll af kyrka med hvad dertill hörer emellertid ostridigt är ett gemensamt intresse för hela kommunen och åliggandet, som omöjligt kan till visst värde ens ungefärligen beräknas, ej eller kan anses fästad! vid den egendom, som en gång fått detsamma sig pålagdt, så! fordrar både rättvisa och billighet att bördan jemnare fördelas, så att lagens egna ord ”att alla, som i socknen bo, skola kyrka bygga och uppehålla”, blifver en sanning. Det kan, efter min tanke, ej ske på annat sätt än att fyrktalet, som i allmänhet ligger till grund för kommunens skyldigheter, äfven här 8 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och JEkon.-Vtskottets Betänkande N:o 1. användes, men deraf följer icke att det bör ske utan alla inskränkningar, utan synes mig tvärtom att, för vinnande af ett billigt resultat, vissa modifikationer böra ega rum till förmän för sådana klasser, som i allt fall få en förökad tunga och som till en del kunna anses hafva ett mindre varaktigt intresse i kommunen än fastighetsegarne. Då uppgörandet af sådana bestämmelser likväl fordrar en noggrannare utredning af frågan än hos Rikets Ständer torde kunna åstadkommas och rättigheten att besluta i kyrkobyggnadsfrågor torde böra tagas i betraktande i sammanhang med frågan om byggnadsskyldigheten, så' hemställer jag, att Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och till nästkommande riksdag framställa Proposition om sådana förändrade bestämmelser för deltagande i byggnad och underhåll af kyrka med hvad dertill hörer, äfvensom af sockenstuga och fattigstuga, att dessa åligganden blifva efter billiga grunder gemensamma för alla dem, som till kommunens allmänna utgifter bidraga.”