Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore alldeles obehöfligt att upläsa hela den öfriga delen af Jaglstadgan. Derföre har i denna författningssamling icke mera varit intaget, än de första §§, hvilka varit ordagrant aftryckla och skola upläsas. Med de premisser, som finnas i Utslcs betänk., så tror jag det icke på något vis vara vådligt alt bifalla betänk. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemslälde, om R. o. Ad. behagade bifalla förevar, utlåt., ropades starka ja jemte några nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo den af Hr Stiernsvärd, Gustaf Mauritz, d. 12 dennes e. m. väckta och d. 13 dennes, i anledn. af upkommen fråga, huruvida remiss borde ega rum, ånyo bordlagda motion om beviljande af statsanslag för utdelning af hingstpraomier. Hr Printzensköld, Carl: På de skäl, som anfördes i sista plenum emot bifall till remiss å den ifrågavar. motionen, anhåller jag att R. o. Ad. malte samma remiss afslå. Frih. Raab, Adam Christian: Den motion, som är i fråga, härrörde ifrån en föreg:de fråga, nemi. den debatt, som fördes öfver Ekon.Utsk:s tillstyrkande i afseende på en motion om hingsthållning. Således har redan fråga varit väckt, som gifvit anledn. till motionen. 56 § R.F. gifver i min tanka rättighet att väcka en sådan ny motion, och då jag understödjer den, anhåller jag att R. o. Ad. äfven ville bifalla, att densamma må till Utsk. remitteras. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: R. o. Ad. torde påminna sig att den fråga, i anledn. af hvilken den ifrågavar. motionen väcktes, innehöll ett förslag af en motionär, att Ottenby stuteri skulle förses med några hingstar af Norsk race.
med äterremist ä Lag-Utskottets Betänkande angäende FörlikningS-Nätter, 54. — om remist till Lag-Utskottet af den i sammanhang med frägan om Förliknings-Nätter wttckta Motion, att Ordföranden r Härads-Nätterne ej hädanefter mä förblifwa deras Protscollist, 56. — om remist till Bewillnings - Utffottct af Stats - Utffottets Protocolls Utdrag, hwaruti förefläs att till understöd för Institutet för Döfstumma och Blinda, tullen pä nägon inkommande wara skulle förhöjas, 57. — om Stats-Utskottets Protolls Utdrag rörande en föreslagen förhöjning i Mantals-afgiften, 58. — om LagUtskottets Betänkande rörande Sommar-TinHenä in-> nr Register. dragning, 406. — rörande Lag-Utskottets hemställan Let marte Konungens Nådiga Proposition rörande förändring i Z. Cap. Z. K. Byggninga Balken till Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utffotter hänwisas 406. — om Lag-Utffottets utlåtande rörande förändring i den bestämda tiden till Damluckors öppnande, 406. — rörande Lag-Utskottets Betänkande angående wist bestämd tid, inom hwilken häcktade personer owilkörligen böra för Rätta ställas, 407. — angäende Lag - Utskottets Betänkande rörande Hr. 1N-UN8 och Hr.
Det kan ock inträffa, alt Just.-Råd, som skulle velat taga afsked med den här ofvan föreslagna lägre pensionen, men vid fortsatt bibehållande, äfven rörande desse Embetsman, af nu varande föreskrifter, nödgas stadna qvar till dess 65 år äro fyllda och då afgår med fulla lönen i pension, derefter lefver i många år. Det högre pensionsbeloppet torde då komma att leda till en sammanräknad större utgift för Staten, än en pension efter |:delar af lönen och laffelpengar, utgående från fyllda 60 år, skulle hafva medfört. Om denna motions remitterande till vederbörligt Ulsk. anhåller jag. Remitterades lill StatsUtsk. Hr von F raneken, Geörg Wolfgang, upläste en sålydande motion: Ett ständigt lillvexande öfverflöd på nöjen och förströelser af alla slag inbjuda ynglingen, redan vid den ålder, som f. n. är bestämd för myndighetsinträdet, alt deltaga i alla dessa lockelser, hvilka, antingen förstöra hans — eller anticipera på — den förmögenhet, som han möjligen arfi af fadren. I en aflägsnare period då tiden för myndighetstillträdet bestämdes, fanns säkerligen icke, eller ens anades, det närvarande upfostringssättet, hvarigenom ynglingen från barnaåret får deltaga i nöjen och förströelser, hvilka, vid hans 21:sta år redan öfvergått till vana och behof. Mot alla dessa försåt, som anlägges på hans tillgångar, står han värnlös, enär han dä ännu, i de flesta fall, saknar den erfarenhet af verlden och stadga i omdömet hvarigenom han rätt kan inse hvaråt ett oordentligt och lättsinnigt framfarande skall föra honom och den olycka, som ovilkorlig! följer på intrasslade och förstörde affabel'. Det vill derföre synas behölligt, hvilket ock af tidsförhållandena styrkes, att myndighets-inträdet bör förflyttas till en ålder, då förståndet mera ulbildadt och erfarenhet i förening med ett stadgadt väsende kunna samverka för att leda ynglingen till ett rätt bedömande af sin ställning. Den 29 December. Jag får af dessa skäl ödmjukeligen föreslå: att myndighetsinträdet förflyttas till ynglingen fyllt 25 års ålder.
I England har man åtminstone visat, att det är möjligt att ernå likhet i beväpning mellan Armé och Flotta, ty der bestämmes densamma af en Komitté i Woolwich, sammansatt af officerare från alla vapen (Royal Ordonance Select Committee). Fästningars och fartygens kanonportar måste byggas så, att de passa till någon af denna gemensamma Komité bestämd kanonoch lavett-modell och ej tvärtom. Några vidare utredningar af vårt beväpningssystems olämplighet anser jag öfverflödiga; hvarje undersökning skall visa den stora förvirring, som borttager allt förtroende till nu gällande organisation. Att mången insett vigten af enhet och system härvidlag, är gifvet; dessa brister äro ej en nyhet, men ett stort hinder för deras undanrödjande har hittills funnits, nemi. att vi egt stora förråder af gammal marteiel, nu deremot stå vi vid ett nytt tidskifte, ty hvad vi ega upfyller ej tidens fordringar, vårt gamla kau ej lappas, vi måste anskaffa nytt; vi se det äfven af K. Propos., hvaruti äskas anslag till nya refflade kanoner och gevär. Denna tidpunkt är derföre af högsta vigt; försummas nu tillsättandet af »Gemensam ansvarig Vapenkomité för Arméen och Flottan», så skola vi helt säkert finna, om 10 å 12 år, att vi hafva samma skadliga mångfald i den nya materielen, som i den gamla. Hedan derigenom, att detta varit forsummadt några år, finna vi, i afs:de på refflade gevär, att vi antagit flera kalibrar och nu troligen få antaga en ny, emedan den gamla ej är så ändamålsenlig. Mången skall anmärka, att dessa olika kalibrar Qch ändringar upkommit derigenom, att upfinningar egt rum; detta är till en del sanut, men just för att för framtiden tillämpa dessa upfinningar efter plan och system, skulle en sådan Kommission finnas, som pröfvade, undersökte, utredde, antog och ansvarade för ändamålsenligheten. En sådan för beväpningen centraliserande Kommission skulle naturligtvis vara sammansatt på ett sätt, så att den motsvarade sitt ansvarsfulla kall, och erhålla medel till försöks anställande. — fl Dea 26 November f. m. i23
Hans Kongl.- Höghets stadga i tänkesätt och grundliga underbyggnad i de kunskaper , som fordras af en blifvande Regent, gjorde att Hans Majtt Konungen genast och med tillförsigt erbjöd Hans Kongl. Höghet inträde i StatsRådet , för att öfvervara de om RegeringsArenderne der förekommande vigtiga öfverläggningar. Samma lyckliga egenskaper hafva grundlagt det förtroende , att Rikets Ständer nu påkalla Hans Kongl. Höghet, att föra Rikets Styrelse, i händelse af Konungens och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens sjukdoms-förfall. Detta allt återför minnet af den dag, då H. K. H. ArfFursten Josefh Frans Oscar upphann myndig alder. Vi hafva läst då den Vördade Fadren yttrade till sin älskade Son; Ma Dn djupt i Dit ProtohollsUtdrag d. 2 Jan. 1818* 477 hjerta inprägla allt hvad högt och heligt den 4. Julii innebur för dig. Hvad var denna dagen för •vårt Fosterland! Hvad utsigter och förhoppningar framställde den icke, hvad glädje väckte den icke i alla redliga Svenskars hjertan! Ståndsbröder! Vi delade den och vi kunna bäst vitsorda, huru allmän han var. Ämnet är för vigtigt, att vi icke för samtid och efterverld skulle lemna något fortfarande vedermäle af den vördnad och tacksamhet, hvaraf vi kände oss lifvade. Så handlade våra förfäder för os§. Då något för Konung och Folk lyckligt tillfälle inträffat, förvarades minnet deraf genom Skådepenningar. Rikets Häglof!. Ständer hafva ock vid de i Fäderneslandet de senaste åren timade märkvärdiga händelser vidtagit enahanda beslut. Af dessa anledningar torde mig tillåtas att föreslå präglandet af en Skådepenning, af vanlig storlek och med en för tillfället afpassad inskrift Och sinnebild till bibehållande af glad åtanka på den för Svenska Folket efterlängtade dag, den 4 Julii 1817- Ojn detta förslag af Herr Riskoppen och V.
Ränta till inlösningstidenj att Penninge* beloppet får, till indragningen en längre och följakteligen mindre kännbar tid för dea allmäna» Rörelsen 5 att Lanta» M Ben 17 Martil, f. tu. garne i Disconterne få en fördubblad tid till inlösen af sine Skuld-sedlar, en tid, jemnad mera i förhållande till Penninge-tillgångarne; att 3 ProcentsSedlar kunna utan Banquens förlust användas till fullt belopp och utan deras ägares förlust vid afbetalningen, och sluteligen förlora ej Provincerne den förmånen att äga Disconthjelp närmare och hoppet att vid nödens tillfällen äfven få nya Lån innom den föreskrifne tiden, I det blifvande Betänkandet anser jag äfven stället vara, der Utlåtande , rörande den öfverklagade ÖlVerräntan, borde meddelas. I händelse af Återremiss, vågar jag ödmjukast anhålla, att detta mitt Anförande må få åtfölja Betänkandet till Utskotten. Friherre Lagerbjelke, Johan, anförde skrif* teligen: Utan att erkänna någon Staten åliggande laglig förbindelse, att ersätta DiscontBorgenärernes förluster, elier skyldighet att med Disconternes utredande taga befattning, hafva Riksens Ständers Höglofl. Statsoch BancoUt* skott föreslagit, på sätt, det nyss uppläste Betänkandet innehåller , att Staten skulle öfvertaga dessa Disconters affairer och utreda desamma Härvid må mig tillåtas anmärka, att sedan dessa ifrågavarande Disconter, igenom så väl den Verkställande!
Som likväl R. St., vid den, innevarande Riksdag, skedda beräkning af Stats-Verkets inkomster, funnit behörigt afseende böra lemnäs åt det uppgifna förhållandet om Landtmannens rättighet att, utan hinder och afgifter, till Städerna införa kott, bröd och dricka, enär derigenom den ena Medborgaren skulle högre och olika beskattas emot den andra för idkandet af samma nä - Bxp.-Utsk. Förslag till und. Skrif v. N-o 444- fing, och på sådan grund tillstyrkt, att, om och hvarest rättigheten, att utan afgift till Städerna införa och till salu hålla kött, dricka samt bröd, är eller blifver Landtmannen medgifven, så borde den Staden från denna afgilt befrias, och på sådan grund icke upptagit Salu-accis-afgiften till högre än ^5oo R:dr; så, och på det samma vilkorliga beslut genast må kunna gå i verkställighet, då någon eller några Städer f rånkänna.? de fördelar, för hvilkas tillgodonjutande Salu-accisen tillkommit och ännu fortfar att utgå, hafva R. St, nu fattat det beslut, att då E. K. M., på grund af någon Stads begäran, eller af andra förekommande skäliga anledningar, skulle antingen redan hafva beviljat eller framdeles tillerkänna Landtmannen full och ovilkorlig frihet, att till någon Stad införa och der lill salu hålla färskt kött, bakadt bröd och dricka, en sådan Stad genast, om beviljandet före detta skett, men eljest året efter det, då en sådan införsels-frihet är medgifven, befrias ifrån erläggandet af den för samma Stad i Tariffen utsatta afgift; anhållande R. St. i underdånighet, att, till befordrande af allmän kännedom om vilkor e n för Städernas befriande från Saluaccis, E. K. M. ville täckas härom utfärda allman Kungörelse. Rikets Ständer framhärda etc. i6o Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrif v. N.o 44 N:o 445. Uppl. o. godk I103 Ridd. och Ådeln d. 12
Uti deltn, i anledning af väckta motioner otti fyrbåkars uppförande på åtskilliga ställen, afgifne utlåtande, hade Utskotten tillstyrkt, bland annat, det Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit begära, att en fyrbåk på skäret Understen, beläget i Södra qvarken öster om Gräsön, blefve, så vidt tillgångarne det medgåfve, uppfördt. Denna del af utlåtandet har, vid föredragning hos Riks-Stånden, blifvit gillad af Vallöf!. Borgare-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet, men afslagen af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv. Preste-Stålidet, hvarvid likväl Ridderskapet och Adeln tillika beslutat, det skulle Rikets Ständer 1 underdånig skrifvelse anhålla, alt Kongl. Majit täcktes, så framt ej hinder mötte, som af Rikets Ständer ej kunde förutses eller bedömas, Nådigst anbefalla, att aftal må inledas med Ryska Kejserliga Regeringen om de ytterligare fyrbyggnader, hvarmedelst, efter anordnad gemensam undersökning af localiteterne, sjöfarten i Södra Hvarken kunde anses bättre betryggad, samt, derest anläggning af en ny fyr på Svenska sidan, vare sig på Understen eller annorstädes, då pröfvats erforderlig, i nion af tillgångarne derom förordna; och hafva de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att i Ridderskapets och Adelns omförmäldte beslut sig förena.
St. fastställda stat, och då detsamma, så vidt det afsåg förbättrade löner för skollararne, var hegardt under förutsättning, att dubbla tjenstårsberäkningen i allmänhet skulle upphöra, finner jag numera intet hinder för R. St. att i detta afseende hos K. M. göra en und. framställning. Den medelväg, som uti Utsk:s utlåt, blifvit föreslagen, anser jag, för min del, högst lämplig, och jag tror derföre, att utlåt.‘bör bifallas. Jag har sjelf genomgått både trivialskola och gymnasium och derunder vunnit tillräcklig erfarenhet om de skadliga verkningarna af den dubbla tjenstårsberäkningen, för hvars åtnjulande personer, utan alla anlag för lärarekallet, egnat sig deråt. LärarebestäIlningarna hafva hitintills merendels varit af yngre prester sökta endast för att på denna väg så mycket hastigare kunna ernå målet för deras förhoppningar, en lugn och förmånlig kyrkoherdeplats. Det är för att erhålla en för allm. undervisningen högst nödvändig ändring i dessa menliga förhållanden, jag, på grund jemväl af hvad Oecon.Lltsk:s utlåt, i öfrigt innehåller, för min del lemnar mitt bifall dertill. Frih. Boye: Min orubbliga öfvertygelse är, att ett bifall till utlåt, skall verka menligt på undervisningen för kommande generationer, och jag kan således icke eftergifva min anhållan om propos. till afslag å utlåt., mig förbehållet att, sedan den blifvit besvarad, afgöra, huruvida jag önskar votering eller icke. 200 Den 17 September. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Oecon.Utskrs betänk. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Boye begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande votertspropos:n: Den, som bifaller Allm. Besv.- oell Oecon.Utskrs betänk.
Det sednare Kongl Brefvet innebure afslag på sågverks-egarnes underdåniga begäran, att få taga först hvad dem borde tillkomma, hvarvid de erbjödo sig att sjelfve förskjuta kostnaden för en extra afvittring af dessa områden Enligt motionärens förmenande hade de af honom nu yttrade åsigter ursprungligen varit och voro ännu af Kongl. Majit hyllade, så att ett bifall till desamma och förslag till vidare åtgärder i denna syftning ifrån Rikets Ständers sida, skulle, enligt hvad motionären föreställde sig, med nådigt välbehag upptagas samt möjligen föranleda till framtida meddelande af hvad som denna för riket och en del af dess innebyggare så högst vigtiga angelägenhet kunde röra Slutligen har motionären föreslagit: »att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i »underdånighet begära nådiga föreskrifter till dess Befallningshafvande i Norrbottens, »Westerbottens och Wester-Norrlands län, antingen omedelbart eller genom Dess och »Rikets Kammar-kollegium, att, såvidt hinder, enligt Kongl. Majit nådiga stadga om »afvittringen den 10 Februari 1824, ej möta, åt första sökanden eller hans rätts »innehafvare genast bevilja de nyhemmans-ansökningar, som härefter inkomma, så »ock dem, som i följd af sågverks-egares protester blifvit lemnade beroende på af»vittringens fortgång, samt låta provisionel utstaka dessa nyhemmans områden; och »att de sökande, så vidt det icke i sammanhang med ansökningen skett, böra inom »viss kort tid, som Kongl Majits Befallningshafvande bestämmer och kungör, inkom»ma med borgen af två eller flere bofaste och vederhäftige män för åboskyldighe»ternas fullgörande, hvilka skyldigheter genast taga sin början ifrån den dag tillstån»det erhölles». I ändamål att befordra odling och folkökning uti de vidsträckta norra provinserna har Kronan under en lång följd af år upplåtit sina derstädes belägna stora skogar till nyhemmans och nybygges anläggningar.
Joli. Gust. Wasmuth. för Sollentuna Härad samt Åkers, Wermdö och Danderyds Skepppslager. J. Holm. för Långhundra, Seminghundra, Erlinghundra och Wallentuna Härader. P. Sahlström. för Sotholms, Öknebo och Svartlösa Härader. E. M. Falck. för Kinne, Kinnefjerdings, Skånings och Laske Härader. Anders Jonsson. 0 o för Wiste, Ase, Kallands och Barne Härader. And. Andersson. för Wadsbo Härad. G. Bjerkander. för Wartofta och Frökinds Härader. Sven Andersson. för Wilske, Gudhems, Walle och Kåkinds Härader. Peter Gabrielsson, för Sunnerbo Härad. A. Medin. för Norrvidinge, Kinnevalds och Allbo Härader. Nils Pehrsson. för Uppvidinge och Konga Härader. Petter Jönsson. för Tveta, Wista och Mo Härader. A. 1. Sandstedt. för Westra Härad. Anders Pherson. för Norra och Södra Wedbo Härader. Daniel Danielsson. för Östra Härad. för Östbo och Westbo Härader. Erik Mallmin. för Wåhla, Öfveroch YtterTjurbo, Thorstuna ocnjSimtuna Härader. Anders Jansson, för Norrbo, Wagnsbro, Gamla Norbergs och Skinnskattebergs Härader. P. E. Andersson. för Tuhundra och Siende Härader. Olof Olsson. för Snefringe Härad. Carl Ersson. för Åkerbo Härad. Carl Nilsson. för Aska, Bobergs och Dahls Härader. Anders Jonsson. för Lysings och Göstrings Härader. Lars Magnus Knutsson, för Kinda och Ydre Härader. Magnus Månsson. fur Bråbo, Memmings, Lösings Björkekinds och Östkinds Härader. And. Pehrsson. för Walkebo, Wifolka och Guldbcrgs Härader. 16 S b a g c f £ ut 1834. 76 Anders Andersson. för Risinge samt Hellestads och Tjellmo Härader. Joli.
1 Af del. 5 6: te Häfte t. 34 Banco-Utskotlets Betänkande JV.-o 8. en så beskaffad tid svår, om icke omöjlig, att tned visshet för närvarande bestämmas, bade jag trott, att i en så vigtig fråga, der så mycken begrundning är af nöden, att först göra sig redo för den lid som erfordras för sakens vanliga gång. Man erinre, att, da Utskottets Betänkande blir färdigt, samma skall befordras till trycket, hvarifrån det, återkommet, remitteras lill respeclive Med-Stånden, hvarest detta, efter arne bordläggningar i Riks-Slånden, fllersändt till detta Utskott, må bända för ändring eller omarbetning, hvarefter åter förekommer en lika march. — Om nu alla här upptagne omgångar skulle kunna medhinnas, återstår likväl den betänklighet, hvarå fleres motioner syfta, att silfver-utvexlingen, så vidt den kommer att ega rum, dess framtida bestånd bör i möjligaste måtto betryggas genom Banco-lag, genom ny Tulltaxa och i samma upptagna förbud m, m. Dessa gemensamma omständigheter, hafva ledt mitt omdöme, att den tid, som för silfver-utvexlingen skulle taga sin början, ännu vore för tidig för att med visshet bestämmas.” Herr Mcechel: ”Jag förenar mig med Herr Lake.” Herr Valley: ”Jag instämmer till _ alla delar uti de af Herr Prosten Lyth samt Herr Lake afgifne reservationer.” STOCKHOLM, 1834. Tryckt hos P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Banco-XJ t skottets Mern. N: o 9. t N:o 9. Ankom till Esp.-Utsk. den 3o April kl. 2 e. ra. Memorial, i anledning aj\ så väl ifrån Höglofl. Ridderskapet ock Adeln erhållen äter remiss å Utskottets, under N:o f, afgifne.
Men då allenast ett Stånd beviljat det af Utskottet tillstyrkta anslaget utan återbetalnings-skyldighet, anser Utskottet frågan om ett sådant anslag hafva förfallit; vid hvilket förhållande Utskottet antager, att Preste-Ståndet, af hvilket ifrågavarande anslag blifvit beviljadt, delar Bonde-Ståndets mening, att hela det tillstyrkta och af dessa tvenne Stånd beviljade statsbidraget bör i egenskap af lån utgå. Utskottet får alltså för den förestående omröstningen inom Förstärkta Stats-Utskottet föreslå följande voterings-proposition: Den, som anser, att Rikets Ständer, för fortsättningen och fullbordandet af den påbörjade upprensningen af Storån inom Tjellmo socken i Östergöthland, jemte dermed sammanhängande sjösänkningsoch andra vattenaftappnings-arbeten inom Stals-Uiskollels Memorial A:o 2/8. nämnde äfvensom Krigsbergs socken, böra bevilja ett särskildt statsbidrag af Etthundra tusen R:dr R:mt, att till hela sitt belopp såsom lån utgå, samt att, i afseende på dessa medels utbekommande, användande och återbetalning, samma stadganden, som angående andra dylika statsbidrag äro vid denna Riksdag meddelade, böra tjena till efterrättelse, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har det af Stats-Utskottet tillstyrkta särskilda statsbidraget för ofvannämnde upprensnings företag samt dermed sammanhängande sjösänkningsoch andra vattenaftappnings-ärbeten icke blifvit af Rikets Ständer beviljadt.
så liten, kassa för sig själf. som man då ej heller behöfde taga af till hushållet, förstås. Jag tror inte heller, att hemmet i sin helhet k o m m e att förlora därpå. Ty o m hustrun någon gång finge någon uppmuntran, s o m gjorde henne glad, så kunde ju h o n också göra sin omgifning glad igen, utom det att det kändes mycket roligare att arbeta med glädje än m e d suckan. E n kvinna är n o g så ädel och plikttrogen, att h o n gör sin plikt ändå, så långt hennes krafter o c h hälsa det medgifva; m e n det kändes så godt att fä litet glädje, s o m hjälper under det ofta tunga lasset. Till sist ville jag säga det (om Iduns redaktion tycker, att det här är något att kosta trycksvärta på), att de fruar s o m hafva sådana män, som ge dem klädpenningar, mycket eller litet, lika kärt, o c h s o m låta sina fruar få del af deras gemensamma hems finansiella ställning, de kunna inte vara nog lyckliga o c h tacksamma mot försynen o c h sina män därför, tycker en f. cl. lärarinna, numera ett huskors. Uti en fråga som angår alla kvinnliga individer, torde det äfven tillåtas en fattig flicka att publicera sina erfarenheter. D e äro dock ingalunda afsedda för fruar, hvilkas män hafva råd att bestå d e m en fin toalett utan ringaste uppoffring, o c h — till » uppretade äkta män » gifver jag ett välment råd: må ni tacka Försynen, s o m gifvit eder medel att skona eder hustru från dessa bryderier, som tvångsspavsamhet åstadkommer! Under 20 års tid har jag konditionerat uti adliga o c h högadliga familjer, samt varit lycklig där blifva ansedd som en medlem af familjen och således äfven fått deltaga uti alla de fester o c h samkväm, som förekommit i n o m deras kretsar. I medeltal har jag dock icke under alla dessa år haft mer än 136 kr. 50 öre till mina utgifter, såväl toalett som post, medicin och små gåfvor. Af dessa 136 kronor har årligen insatts på en bank 30 kronor till bildande af lif ränta.