Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med det höga minimitillverkningsbelopp per dygn och den enorma beskattning, sorn blifvit bestämd, hafva endast några få kunnat eller vågat försöka utöfva bränvinsbränning. Äfven den omständigheten att tillverkningsafgiften måste erläggas på förhand har i icke ringa mån bidragit till inskränkning. Afsältningen af spannmål och potatis har således endast kunnat ske till priser, sorn icke ens motsvarat produktionskostnaden, ännu mindre lemnat någon ersättning för dessa tunga varors forslande till aflägsna afsättningsplatser. Den höga tillverkningsafgiften för bränvinet ställde likväl priset på detsamma högre än i grannstaten och följden deraf blef att en sådan mängd utländska spritdrycker, med eller ulan tull, infördes, att priserna på desse artiklar åter nedgingo tili den grad, att de inhemska bränvinsliilverkarne ej kunde sälja sin vara ulan förlust. Dessa omständigheter hafva föranledt en ganska stor penningeförlägenhet inom orten, hvars närmaste följder måste blifva svåra, och icke länge låta vänta på sig. Att åter försätta bränvinslagstiflningen på den punkt, den befann sig för tjugu år sedan, vore visserligen, enligt mitt förmenande, det enklaste och tillika verksammaste sättet alt afhjelpa den öfverklagade olägenheten; men under nuvarande förhållanden lärer väl en sådan åtgärd icke vara att hoppas. Någon förändring i de nu gällande stadgarne är likväl af behofvet i högsta grad påkallad och jag vågar derföre föreslå: l:o Att minimibeloppet för tillverkning af bränvin måtte bestämmas till etthundra kannor per dygn. 2;o Att tiden för bränvinsbränningen måtte inskränkas till två månader Motioner i BondeStånet 1862. Att tillverkningsafgiften måtte nedsättas till 50 öre per kanna af 50 procent spritbalt: och 4:o Att det må vara bränvinsbrännare tillåtet att, i stället för denna algifts erläggande, i förskott anskaffa och lill Konungens Befallningshafvande i länet aflemna, till vederhäftigheten af domaren eller kronofogden i orten styrkt borgen för afgiftens betalande inom tre månader efter bränningstidens slut. Om remiss til! vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 5 November 1862. Per Nilsson, från Kristianstads län. Härmed förenar sig •
Sirs granskning öfverlemnadt förslag till'ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad ; Nio 3, i anledn. af väckta motioner, rörtde den ersättning, inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper, m. m. ; Nto 6, i anledn. af väckt motion om lärare-seminariers inrättande, samt förändringar vid lärare-beställningars tillsättande, m. m.; Nto 7, i anledn. af särskilda motioner, dels om beredandet af medel för en lection vid Rikets gymnasier uti naturhistorien, förmedelst den theologiska lectionens förenande med den philosophiska , dels om medel till aflöning åt leclorer vid gymnasierna i de moderna språken; 9» D c n t$ Juli e. m. Lagutskottet: N:o 69, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 38, öfver vackt fråga om slockslraffets upphörande ; N:o 70, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utskts betänk. N:o a6, ang:de väckt fråga oraden uppenbara kyrkopliklens afskalfande ; N:o 71, i anledn. af gjorda anmärknJr vid Utsk:s betänk. N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens sladganden, angrde qvalificerade dödsstraff; N:o 72, i anledn. af ålerreraisser af Utsk:s tvänne betänkånden. Likaledes lades på bordet följande tvänne från Ridd.- Utsk. inkomna mem:r, så lydande: Hörsamt Memorial. Ridd.Utsk. har fått emottaga återremiss af Utsk:s förslag till en sådan ändring i 3i §:n Ridd.Ordn., att antalet af de ledamöter, hvilka vid val och voteringar skola sitta vid bordet och föra protocoll, måtte minskas från sex till fyra, hvilka borde anteckna dem som rösta, hvaremot något prof., enl. Utskrs tanke, icke framdeles erfordrades öfver de frånvar. ledamöterna.
Dfen 6 December e. m. 491 Slutligen - anser jag mig böra vidröra en liten punkt uti ingressen till motionen, der motionären säger, att han vill undvika att åstadkomma någon bitterhet och helst önskade att saken blefve i all vänlighet rättad. Jag vill göra motionären den rättvisa, att någon egentlig bitterhet icke röjer sig i motionen, men så har jag icke heller deri kunnat finna något spår af den utlofvade vänligheten. Hvad jag funnit är en kraftig upmaning till Konst.Utsk. att egna en synnerlig upmärksamhet åt denna instrukt:n. Om motionären finner en sådan upmaning utgöra ett bevis på vänlighet, så måste jag deremot mig reservera, ty Konst.Utslits tillgöranden, i den af motionären anvisade riktning, äro icke af den beskaffenhet, att de förtjena ett sådant namn. Jag slutar med att uttala den förhoppning, -att hvarken motionärens af den föregående talaren så grundligt vederlagda framställning, eller något tillfälligt oljud i tidningarne skall förmå R. St:r att begära och K. M. att bifalla en förändring af hvad som på goda grunder blifvit stadgadt, och anhåller att dessa mina anmärkn:r måtte få åtfölja motionens remiss. Hr Printzensköld, Carl: Då jag under en tid af mer än 20 år innehaft en embetsbefattning, hvars bufvudsakliga upgift är att med upmärksamhet följa upbördsväsendets gång inom landet, för så vidt detta utgjort föremål för Landsh:nes verksamhet, hvarigenom jag naturligtvis haft tillfälle att taga noggrann kännedom om alla de ^ för fat tn :r, som desse embetsman hafva att efterlefva ; och då jag derjemte af den sednast hädangångne store Konungen varit hedrad med förtroendet att under någon tid förestå ett Landshrge-embete, hvarigenom jag fått tillfälle att på närmare håll personligen lära känna föremålen för en I,andsh:s verksamhet, så vida han rätt förvaltar sitt vigtiga embete, torde R. och Ad. benäget ursäkta, att äfven jag vid detta tillfälle begärt ordet för att yttra mitt omdöme öfver den ifrågav:de motionen.
I När de flesta af gästerna anländt — en herre och Den större vyn framställer kronprinsen i det ögonblick,^ ungefär hälften af damerna klädda i nationaldräkter innan dagningen, bringa lycka och skydda mot då han träder ut från vestibulen på Centralplanen och — kom den blanka kaffepannan af koppar in, och sjukdom — därför skall hon ha dessa m e d af tekniska högskolans elever hälsas med ett krafriktigt svensktsmakande kaffe serverades med den mången tack från folket däruppe, ungen, som tigt, fyrfaldigt hurrarop; å den ena af de smärre bilnämnda svenska » doppen ». Och att det smakade nu är kry, och tattarkäringen. » fjf A derna mottager samme elevkårs anförare kronpringodt, det är riktigt säkert I sens tack för hyllningen, medan h. k. h. å den Jag fick tårar i ögonen öfver denna gåfva, Så flyttades bordet till salens ena kortsida, och andra bilden gör hondansen började med svensk vals. Följde så polka, och, sedan kvinnan hade gått, stodo de små nör för folkskarorna, i fransäs och ännu ett par danser, hvarpå kaffe serdoftande blommorna kvar som ett kärt minne. samma ögonblick det verades för de senast anlända och en » påtår » för Åter hörde jag påskklockorna ringa, såg Söderkungliga ekipaget sätnågra af de öfriga — lika välsmakande som den ter sig i rörelse. åsen i vårskrud, och hjärtat blef så varmt vid första koppen. &gt; * tanken på allt det goda jag njutit på den Därefter utfördes af fröken Anna Ouchterlony, E HÅRDA SNÖ- miss Isabel Derby och herr Kilberg — alla tre i gamla, kära borgen. Och ännu, fast så många STORMAR, som i kostym — med mycken framgång den vackra och år äro flydda, känner jag så varmt, att de vändessa senaste dagar karaktäristiska Vingåkersdansen.
December 1823, om föreskrifter till betryggande af enskilde personers rätt i afseende å medel, som af under-executorer i utmätningsväg uppbäras, är påbudet, att Magistrater och Kronofogdar skola, vid hårdt ansvar och ovilkorligen, genast då Utslag till verkställighet emottages, deröfver åt fordringsegaren lemna bevis, äfvensom att, då klagomål öfver underlåtenhet af denna pligt anmäles, Konungens Befallningshafvande bör förhjelpa den klagande till sin rätt, samt den felagtige till laga ansvar befordra; -— anser Utskottet hvarken nödigt eller rigtigt, att, på sätt Motionairen hemställt, stadga något visst bötes-ansvar, helst påföljden af ifrågavarande tjenstefel, der det åtalas, ej kan blifva lindrigare än böter, men väl, i fall omständigheterne dertill föranleda, komma att utgöra suspension eller tjenstens förlust. Deremot instämmer Utskottet i Motionairens mening, att bemälde under-executorer icke böra vara förbundne att utan vedergällning afgifva beviset, och att mången borgenär, som nu, för att ej synas hysa misstroende eller vilja orsaka en obelönt möda, åsidosätter att taga bevis, gerna såge uti föreskriften om en måttlig lösen en ökad anledning att begära detsamma. På grund häraf får Utskottet, som anser sig icke tillkomma att föreslå beloppet af lösen, hvilken i en blifvande Expeditionstaxa lärer böra bestämmas, härmedelst i så måtto biträda Motionairen härutinnan, som Utskottet vördsamt tillstyrker, att, med ändring af hvad Kongl.
Fröt. 1834. 4 Sami. 1 Aftl. 3 Bundet,- å testa Häftet. 3e Smis-Utskottets Utlåtande N'J> 391* tet, att de anslag, sam Rikets Stäuder bevilja till byggnader oeh företaga livilka fortgå i flera år, såsom Carlsborgs fästning oell de större vatteneommunications-arbeten, ej inskränkas till 5 år, utan fortgå inLill oeh med det år, som den nu fastställande Stats-Reglering oell Bevillning fortfar att vara gällande. Så stadgade senaste Rikets Ständer med anslagen för Carlsborg och Carlskrona samt Vatten-eommunicationer oell Strömrensning;!!’, hvadan beslutades att anslagen för dem skulle fortgå intill dess ny Stats-reglering vidtager; oeh utan ett lika beslut nu, skulle, om Urtima Riksdag ej meSfankommer, under det 6:te år efter detta, som under nästblifvande Lagtima Riksdags gång möjligtvis kan inlöpa, de då påstående arbeten vid nämnde fästningar oeh uti vatten-communications-väg komma att lida igenom afbrott oeh afstanna till en ej lätt beräknelig skada; hvadan jag ej kan undgå alt fortsätta min reservation i denna del tili Rikets HögloftStänders loggranna öfvervägande och Statens förlusts förekommande..”' STOCKHOLM, 1834;; hos J. A. "Walli,a*- Stats-TJtskottets Memorial N.-o 2Q\. I ,N:o 292. Ankom till Exp.-Utsk. den i5 October. Memorial 3 angående verkställd omröstning till följd af RiksStåndens skiljaktiga beslut uti de frågor3 som omförmälas i Stats-Utskottets Memorial Ntris 256 3 2772.80 och 281.
Vi hafva få frågor hvilande på bordet och just den punkt, som Hr Tersmeden sednast nämnde, torde, när den förekommer, vara den, som föranleder den längsta diskussionen. På grund häraf, får jag förnya min vördsamma anhållan, att hela betänk, måtte nästa plenum blifva föredraget. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge alt, såsom Hr Tersmeden yrkat, med pröfningen af 21:sta punkten af StatsUtsk:s utlåt. N:o 124 borde uppskjutas till första plenum i nästa vecka, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att denna propos. blifvit besvarad med öfvervägande nej. Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s d. 29 sisth April på bordel lagde ut!åt:n N:n 50, i anledn. af enkan Christina Warenbergs ansökning om återbekommande af erlagd straffränta för diskontlån; och N:o 51, i anledn. af väckt motion om förhöjda löneinkomster för kassa-afdms chef och kamererare samt bankens kassörer. Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 19 sist. April på bordet lagda utlåt. N:o 52, i anledn, af väckt motion om förvarande af en del utaf bankens redbarheter å Carlsborgs fästning, yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag bar ingenting emot sjelfva förslaget, men jag tillstår att jag häfver en viss farhåga för alt på Carlsborg förvara bankens silfver så länge besättningen 362 Den 3 Maj. utgöres af kronoarbets-corpsen, ty sä länge äro bankens redbarheter måhända utsatta för större faror genom garnisonen, än de härstädes äro utan särskild bevakning. Jag hoppas väl att när saken kommer så långt, vederbör, skola derpå fästa uppmärksamhet, men jag har emellertid velat varna på förhand. O Hr Akerman, Fredr.:
Maj;ts nådiga Proposition, ^rörande inrättningen af ett Handels-UåneContoir i Götheborg, ansåg PresteStåndet, att samma Betänkande icke fordrar annan åtgärd, än att till handlingarne läggas. S. D. f. m. Föredx*ogos å nyo och biföllos nedannämnde från Utskotten inkomne Betänkanden nemi. BancoUtskottets N:o 32, Angående några anordningar af de medel, som under benämning; Herrar Ban - 500 Proc. XJtdr. d. 14 Juli! 1823. co Fullmägtiges DispositionRäkning N:o 2, finn es i Banken för tillfälliga behof af* satta. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets N o 130, Angående förändring i allmänna skjutsningsanstalterne; Postvagnars inrättande och skjutslegans nedsättning. Statsoch Banco Utskottens N:o 287, Om stadgande af en ny praescriptinostid i afseende på sådane af f. d. FilialDiscontlnrättningarnas skulder, hvilka icke, inom den förut bestämda Prasscriptionstiden, blifvit till erhållande af liquid anmälde. S. D. e. m. Enligt uppläst ProtocollsUtdrag af denna dag hade Hederv. BondeStåndet inbjudit de Respective MedStånden, att instämma i återremiss af Statsoch BancoUtskottens utlåtande N:o 287, om ny praescriptionstid i afseende på sådane f. d. FilialDiscontlnrättningarnes skulder, hvilka icke inom den förut bestämda prasscriptionstiden blifvit till erhållande ,af liquid anmälde; men som PresteStåndet redan bifallit Utskottets i detta ämne af - Prot. Utdr d. 14 Julii I82/V 501 gifne Utlåtande, ansåg Ståndet någon rubbning deruti icke böra ega rum. Från W tillo fl.
Dels hafva de erhållits af import-tullens tillväxt, till följd af en omåttlig införsel af främmande lyxartiklar af alla slag, och, som exporten ej stigit i förhållande dertill, måste man antaga att en stor del af de influtne lånen åter utgått just för att betäcka denna överskjutande import. Sannt är ock, att äfven landets export stigit betydligt, hvad qvantiteten angår, men har värdet af densamma under de sednare åren snarare fallit till följd af det låga priset i verldsmarknaden å våra hufvudsakliga exportartiklar, ett pris så lågt att det lemnat föga öfrigt åt producenten, och i sådant fall tär äfven en sådan export snarare på landets grundkapital än att föröka det. När dertill kommer, att den politiska ställningen snart sagdt i hela verlden just nu är hotande, att det hemska inbördes kriget i Nordamerika fortfar, utan att någon kan beräkna tidpunkten för dess upphörande, att oroligheterna och kriget i Mexiko äfven ganska betydligt minskar afsättningen i våra produkter, att man hvart ögonblick kan helara ett krigsutbrott mellan verldens tvenne största handelsstater, England och Amerika, att tillståndet i Italien ännu ej är på långt när lugnande, och slutligen att ingen statsman eger en sådan skarpsinnighet att han ännu kan förutsäga utgången al det Polska folkets resning mot sina förtryckare, och huruvida den nödtvungna inblandning, som Europas öfriga makter redan påbörjat, ehuru ännu blott i diplomatisk väg, kan ledas till ett önskadt slut, utan att ett allmännare krig uppblossar äfven inom 158 Den 9 Maj f. m. Europa, ett krig, sorn, antingen Sverige verksamt deltager deri eller ej, dock ej kan annat än menligt inverka på våra financiella förhållanden, och möjligen kan tvinga oss att anlita vår kredit på utländsk ort för snart iståndsättande af vårt sjöförsvar, — hemställer jag, om detta allt är anledning nog för R. St:r att taga den frågan i det allvarligaste betänkande, huruvida denna tidpunkten är den rätta, att utan tvekan framgå på den bana af skuldsättning i och för våra inre kommunikationer, som vi hittills nödtvunget beträdt?
— Ätfåttningat: af SörfFott: grått Äongl. ©tatd*€ontotet, för onifoflnatcp roiD Sljar* t* ©igiUatse ^)w>itftemplingcti * * * 1,639. 3o. 3. ©ioerfc låntagare betalt för|Fjutne Q3ranbfötfåbttngd* Slfgtftet för intecfnaDc «£)ud 1 * » 415. 6. — ©umma 3tiFomfter Sl:Dt 3,366,545. i. 8. 1828 åtra Utgifter: ^å Slnjlagen utaf Slllmånna £3en>tnningen utbetalt: Ärliga Släntan till £ané «SRaj:t konungen ocf> ©eg 5lrf< wtngat efter ©ucccgiond>£>tbningen, famt tia fpOnaD i ©taté'.£5el)oftt>en m. m. *o * * 9l:DC 2,229,462. 26. l. £apital*2lfbeta(ningar på upptagne Sån » * 540,450. ^nteregen å ©ito ****** 45,683. 19. 6. gtfåttning till ©eneval*Slgijlance*kontoret för 1827 ård göring: på Sånrörelfen * » * * * 11,196. 19. 8.
Men innan detta skett, hade flickan med en snabb rörelse vändt sig om, rest sig upp och, just som hunden med hvassa tänder fattade i hennes klädning, stuckit en dolk i hans hals. Det var ett ögonblicks verk. Med ett stycke av flickans klädning mellan tänderna tumlade Grip till hennes fötter, och hans blod färgade med purpur den gröna stranden. Vilde Erlands ögon flammade af vrede, då han såg sin trogne Grips ofärd; han glömde, att flickans eget lif sväfvat i fara, och han ropade, medan han med hastiga steg nalkades den obekanta: – Hvem är du, som vågat detta? Men flickan riktade tvenne stora, svarta, blixtrande ögon på ynglingen, hennes bruna kinder voro färgade af hög rodnad, hennes små läppar darrade, och hon svängde den bloddrypande dolken, så att de röda perlbanden, som omgåfvo hennes nakna armar, skramlade: – Vill du kanske döda mig? frågade hon i en trotsig ton, som hade en främmande brytning. Och hon höjde dolken till försvar mot den andre hunden, hvars rörelser tydligen tillkännagåfvo, att han ville hämnas sin kamrat. Först nu insåg Erland, att han haft orätt. Han befallde Käck lägga sig ned, och då denne icke genast aktade sin herres befallning, gaf han besten med bågen ett svårt slag, så att han tjutande drog sig tillbaka. Ynglingens och flickans ögon möttes; det var å ömse sidor trotsiga blickar, men i Erlands låg dock redan en hemställan (ty bön kunna vi icke kalla det) om ursäkt för den nyss timade händelsen. I hans barm rörde sig den manliga ridderlighetens medfödda drift, dock ännu bekämpad af stolthet och vrede. Efter ett ögonblicks förlopp drog sig flickans läppar till ett leende. – Jag fruktar dig icke, sade hon och kastade med en plötslig rörelse dolken, så att den hvinande skar luften och fastnade med udden i ett träd, som stod ett stycke derifrån. Erlands vrede öfvergick i undran och nyfikenhet. – Du är en besynnerlig flicka, sade han, och äfven han log; – men illa vore det, om jag ej i manliga idrotter kunde täfla med en qvinna.
343 menligt för indelningshafvarne, enär det icke vore att förvänta, det unga Officerare, äfven om de hafva håg för Landtraanna-yrket och tillräcklige tillgångar att sig dermed befatta, ega den kunskap och erfarenhet, som erfordras för att behörigen bruka Boställs-jorden; och hvarigenom desse Tjenstemän, förr eller senare, skulle nödsakas att, nästan för hvad pris som heldst, öfverlemna sine Boställen åt Lanclt-Bönder, hvilka, i anseende till osäkerhet af sin besittning den der helt och hållet af indelningshafvarnes flyttning eiler bortgång berodde, endast skulle utmärgla Boställes jord, för att deraf, under den korta besittnings-tiden, draga högsta möjliga vinning; Hvaremot det förmodats, att, om Subaltern Officers-Boställen, hädanefter som hittills, genom Statens försorg, på 3o års tid, blefvo bortarrenderade, dock med visse uppgifne, billige ansedde, förändringar i nu gällande dryga Arrendevilkor, desse olägenheter skulle undvikas och Boställs-jorden, till det allmännas båtnad, blifva uppodlad och förbättrad, oberäknad den vigtiga fördelen för Staten; att härigenom komme att bildas en nyttig Medborgare-Class, eller den af sjelfständiga Arrendatorer; Och har derjemte blifvit erinradt, att Utskotten, då de fö - 344 StatsUtskottets Betänkanden. reslagit omförmälda förändring i i8o5 års författning, och, i sammanhang dermed, tillstyrkt, att Arrendatorer af Militise-Boställen måga från sine ingångne Contracter befrias, då nu varande indelningshafvare dem frånträda, icke lemnat behörig uppmärksamhet åt de till Utskottens åtgärd remitterade Motioner, hvilka endast haft till föremål att, så vidt sådant, utan Indelnings-hafvarnes förnärmande, ske kunde, bereda Arrendatorerne en skälig nedsättning i deras allt för högt uppdrifne Arrenden, men icke att helt och hållet upphäfva de ingångne Contracterne, dervid Arredatorerne skul e le blifva ännu mer lidande.
Banco; så, och då en så beskaffad förlust nu hänföres till de kostnader Stateu fått vidkännas för närvarande Magazins-Inrättning, mäste såsom följd deraf jemväl rncdgifvas, att hvarje Inrättning, den må för sine företag hafva hvilka styrelse-former och förvaltnings-grunder som lieldst, skall, så vida den är försedd med ett ständigt Spannmåls-lager, vara och blifva underkastad de förändringar, som efter bättre eller sämre årgångar inträffa, heklst när Spannmåks-beliållningen , som en föregående tid är anskaffad, uppskattas till värde i ett år då Sädesprisen ovänligen fallit. Stats-anslaget för bakningskostnader m. m. 55,ooo R:d. har ej af Direction uttagits, emedan bröd och mjöl, som till Regementen och Corpser blifvit utdeladt, påföres Stats-Verket efter fullt kostnadsvärde. Magazins-Inrättniugen har af sagde anslag aldrig haft något öfverskott, hvilket jemväl vore stridande emot ändamålet dermed. Om Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contoir, eller något annat Verk än Allmänna Magazins-Directionen, haft eller hade befattning 2 Sami. 2 B. 63 Riksens Ständers med Spannmåls och Bröds tillhandahållande åt Eders Kongl. Mapts värfvade Armee och Flottor, skulle kostnaderne för förmälning och förbakning ega rum, och af Statens medel i allt fall godt»örås. Uti Tredje Afdelningen Föreslå Revisorerne grunder för en ny Allmän Magazins-Inrättning i Riket. Detta Förslag är i afseende på Spannmåls-upphandling och undsättning till sina liufvudgrunder lika med det Direction vid slutet af sistlidet år till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvet, i anledning af hvad Riksens Ständer, under senaste Riksdag, i detta ämne anfört och hemställt; meni afseende på upphandling af utländsk Spannmål, då behofvet sådan upphandling påkallar, anse Revisorerne den lämpligast kunna ske genom Regeringens directa uppdrag åt Stapelstädernes Handlande.
Den med mångahanda omsorger bekymrade Landtmannen, saknar på de flesta ställen medel att enskilt afhjelpa denna brist. Bonden, som framför allt måste utgöra sin betydliga skatt till Prästen, torde ock med billighet kunna fordra dennes bestämda tidiga hjelp vid sina barns bildande till nyttiga medlemmar af samhället. Detta var äfven förr uttryckligen föreskrifvet, men denna skyldighet har sedan blifvit öfverflyttad till större delen på församlingarne sjelfve och till en del på Klockarne, hvilkas oduglighet i allmänhet i detta afseende år tåmmeligen väl bekant. Nu åro visserligen de nitisKe Prästmän ej sällsynte, hvilka hvarken spara tid eller möda, att efter omståndigheternes möjliga medgifvande, arbeta på sina Soeknebarns tidiga undervisande, men lika obestridligt år ock, att detta på de flesta ställen ej sker förrän barnen nalkas manbara åldern och då sker ytterst ytligt; samt att ali sådan undervisning - Den 17 Febr tiar ii. hing motverkas af det obestämda uti skyldigheten för lärande att undervisa grundligt ocH t-ilM räckligt, samt för föräldrarne, att längre tid sända sina barn till undervisnings erhållande, oberåknadt den tidspillan, som föråldrade läromethoder medföra. Derföre ses äfven ällmårtligen Allmogens barn sakna all annan uppfo* strän ån den personliga erfarenheten kunnat gifva dem, samt så mången vårdig lärare skörda ringa frukt af sin härvid använda betydliga mödai Det år i betragtande af våra stora behof utaf folkundervisningsanstalter och af de möjliga tillgångar som kunna vara att påräkna uti vårt fattiga Fädernesland, söm jag kommit till den öfvertygelse att, åtminstone uti de mera tätt bebodda trakterne af Riket, nödige simpla Elementarskolor kunna med nu ägandé tillgångar småningom bildas i alla Sockrtar, ont för handen varande medel rigfigt begagnas, och den nyare låromethod, som äfven uti Fäderneslandet på flera orter en god tid varit nyttjad, till allmänt användande införes. De för handen varande medel, hvilka 1 detta afseende kunna användas, anser jag Vara: 1) Alla Klockarelöner uti Rikets Landsförsamlingar.