Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Bildt har förslagit, att denna exercis skulle så fördelas, att beväringen skall första året exerceras ensamt som rekryter och andra året tillsammans med gammal trupp. Jag skulle också tro. att man på detta sätt vinner ändamålet säkrast. Jag yrkar sål. bifall till Afdelmns förslag, och torde jag ånyo få upläsa detsamma. Jag gjorde det vid de allmänna sammankomsterne, men sannolikt voro många af Hrrme då frånv:de. Sedan Afdelnm redogjort för den K. Propos. och yttrat sig om den nuv:de exercistiden, kommer Afdelnm till följande slutsats: »Att under denna korta tid någon väsendtlig öfning icke kan hinna bibringas Beväringsynglingen är lätt att inse. En vida längre tid är obestridligen behöflig, om man vill vinna det ändamål, som med allmänna Beväringens inrättande åsyftades, nemi. att denna skall tillsammans med den stående hären utgöra landets försvar. Om än icke den öfningstid af 30 dagar, som nu är föreslagen, må anses fullt tillräcklig för Beväringens bildande till soldater, bör denna dock derigenom i vida större mon, än nu är fallet, kunna erhålla den förberedande daning, som erfordras, för att densamma vid på - Den 6 Jnli e. m. 117 kommande behof, då Arméen skall sättas på krigsfot, må kunna förstärka denna och inom dess leder emottaga vidare utbildning. En sådan längre utsträckning af öfningstiden medför dock utan tvifvel ganska kännbara utgifter för Staten och äfven stora olägenheter för den enskilte, men å andra sidan bör ock i betraktande tagas, att Sveriges sjeifförsvar och värnande emot yttre våld hufvudsakligen grundar sig på Beväringsmanskapets fullständiga danande till krigstjenst. Och torde ingen upoffring anses för stor, som afser bevarandet af nationens dyrbaraste egendom, dess sjelfständighet. Utsk. inser och erkänner således vigten och behofvet deraf, att öfningstiden, såsom K. M. föreslagit, bestämmes till 30 dagar, Hvad åter angår frågan om vapeuöfningens undergående blott en gång under den tid Bevärings-pligten varar, eller om, såsom, enl.
För riddarhus-sekreteraren, i egenskap af detta stånds sekreterare, arfvode i månaden r:dr 300: — „ sju notarier, hvardera, såsom dagtraktamente . „ 4: 24. Stats-Utskottets Memorial, N:o 126. 3 För sex kanslister, såsom dagtramente „ 3: — lärande allöningen för Ridderskapets och Adelns kanslibetjening, som af Riddarhusdirektionen, före riksdagens början, antages, och jemväl dessförinnan måste i tjenstgöring inträda, få, i likhet med hvad under föregående riksdagen varit medgifvet, beräknas från och med 4:de dagen före den, hvartill Rikets Ständer blifvit sammankallade eller från den 11 November nästlidet år. Hos Presteståndet: För sekreteraren, arfvode i månaden r:dr 300: — „ en notarie, dagtraktamente „ 4:24. „ åtta kanslister, hvardera dito „ 3: ■— att beräknas för sekreteraren och notarien från den 15 November sistlidet år samt för 2 kanslister från den 19 och för 6 kanslister från den 24 i samma månad. Hos Borgareståndet. För sekreteraren, arfvode i månaden r:dr 300: ■— „ fyra notarier, hvardera dagtraktamente „ 4: 24. „ sex kanslister, dito dito „ 3: — af hvilka sekreteraren blifvit antagen den 20:de, 2:ne notarier den 24:de och en notarie den 27 November sistlidet år samt en notarie den 4 påföljde December, 4 kanslister den 24:de i förstnämnde månad och 2:ne kanslister den 4 Januari innevarande år. Hos Bondeståndet. För sekreteraren, arfvode i månaden .
Vid sådant förhållande förestälde sig Hr Frih. o. Ordkden att Gr. Hamilton ej kunde erhålla annan propos. än den han begärt nemi. till bifall å Utsk:s Utlåt.; men stöde det dock Gr:n öppet att göra sin mening i afsrde på låne-vilkoren gällande i händelse lånet beviljades, då antagandet af antingen Hr Montgommeries elier Frih. Raabs förslag ifrågakomma, enär Grins mening i detta afsrde enl. Hr Frih. o. Ordf:dens upfattning varit öfverensstämmande med hvad Frih. Raab föreslagit. Gr. Hamilton: Mitt yrkande var bifall till StatsUtskis förslag; men i händelse detta skulle afsiås, har jag begärt, att lika vilkor, som blifvit bestämda för GefleDala-bolaget, måtte fastställas jemväl för det nu ifrågav:de bolaget. Hr Frih. o. Ordkden fästade nu Gr. Hamiltons upmärksamhet derpå att det ej kunde vara öfverensstämmande med grundlagen att en person finge framställa tvenne särskilda yrkanden. Frih. Raab: Månne icke Gr. Hamilton i någon mån misstager sig deruti, att han anser sig berättigad att framkomma med flere alternativa förslag. Hittills har praxis varit, att man egt rätt alt framställa ett förslag. På samma sätt som Grin nu framställer ett särskildt förslag angide afslag och ett särskildt rörande vilkoren, skulle han äfven vid hvarje tillfälle kunna framkomma med olika förslag. Gr:n måste, enl. min öfvertygelse, åtnöja sig med att få ett förslag och icke flere underställdt R. o. Ad:ns pröfning. Jag anser derföre Hr Frih. o. Ordkden hafva mycket riktigt upfattat saken. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag är i bufvudsaken förekommen af Frih. Raab, och vill blott fästa Gr. Hamiltons upmärksamhet derpå, att vid en öfverläggning öfver ett ämne, en ledamot icke gerna kan begära att få mer än ett förslag till propos. framställdt. Man kan väl icke få diktera både jaoch nejpropos:n. X H. 23 Den 19 December. Gr. Hamilton:
Utlåtande JV:o jfi kc vara behöflig, helst Kongl. Maj:t i allt fall vidtoge de åtgärder, sorn funnos lämplige, hvilket bevisades af hvad som i detta afseende redan skett; anmärkande Friherren, rörande de ännu på åtskilliga ställen qvarstående högst oregelbundna Länegränserne, att vid närmare undersökning befunnits, det desse gränser hade för sig helgden af flere förhållanden, som gjorde deras bibehållande nödvändigt, eiler åtminstone försvårade deras förändring utan ingripande följder för folket. Hvad sålunda förekommit, har Utskottet tagit i öfvervägande, och får, till en början, vördsamt anföra, att, jemlikt ankomne Protocolls-Utdrag, Betänkandet under den 21 sistlidne April, i sin helhet, vunnit Ilögvördige PresteStåndets och Välloft. BorgareStåndets bifall, , samt dea 24 i samma Månad blifvit af Hedervärda BondeStåndet gilladt, i afseende å förslaget örn Årieplougs och Arfvidsjaurs Lappmarkers förläggande till Norrbottens Län, men äfslaget, så vidt det rörer en ny administrativ och cameral indelning af Riket; lärande återremissen således, i fråga om nämnde Lappmarker, lill någon åtgärd icke föranleda. Beträffande åter senare delen af Betänkandet; så anser Utskottet anmärkningen vid behörigheten att framställa förslaget om ny Länreglering, redan vara, genom åberopandet, i förra Betänkandet, af 34 §•
Or supra. S D. I anledning af Konungens denna dag ankomne Nädiga proposition, hwaruti Hans Moj:t behagat iöreflä Riksens Ständer att wara betänkte»pä utwäliande af en stor Deputation, som, anförd al Herr Landtmarskalken och Talcmännen kunde, efter Hans Kongl. Höghet KroaPrinfens, Prins Lluiski-rn ^Utzusks af Schleswig-HollsteinSonderburg-Augustenburg ankomst till Kongl. LustSlottet Drottningholm, sig dit begifwa, för att till Hans Kongl. Höghet ä Riksens Srändrrs wägnar ofwerlemna fjelfwa Föreningsoch Walocten öfwer Högbemäste Herres utkörande till Swea Rlkes KronPrinS, somt detzlörinnan taga Hans Kongl. Höghets underssrift ä den af Rik» lenS Ständer faststälde Försäkran, deflöt Högloft. Ridderstapet och Adeln att till denna stora Deputation för sin del ett antal af 48 Ledamöter utse: bwarom de öfrige Respectlve Ständen skulle genom Utdrag af Protokollet wänligen underrättas. Or supra. - ' S. D. Den y Januarll. z85 S. D, Föredrogs ä nyoLagUlffottets första Berednings d> 2 t Dethos Ridd n skåpet 06) ?ldcln pä bordet lagda'projeck till Betänkande öfwer Herr Borgmästaren OllR-st s yrkande,att Enka alltid borde wara omyndig trll dest hon uppnätt 2l är; vnoer hwi ket pro>sct LagUcffotket i» p^no, wid vtwerläggningea stannat > psnL eo;g - och fann Höglofi RRdnskaper och Adeln, efter behörigt öfwcnvägande af detta Mål, icke gällande skäl sig förete att de
åtföljda nom en köpmansfamilj i Norrland önskas ett äldre pålitligt fruntimmer med enkla vanor och vänligt sätt så- som hushållerska att förestå köket samt i öfrigt gå frun tillhanda i sömnad och andra förekommande göromål. Sofrummet delas af tvänne barn om 5 och 8 år. Svar, helst med fotografi och uppgift om lönepretentioner, sändas till » 28 år », Iduns byrå, Stockholm. inkomma vara som beräknas 10 stafvelser Idun, göras af rödt och grönt skiftande glanspapper efter ofvanstående form och fästas på grenarne jämte blommorna liksom hos hagtorn. (Forts.) kunna nummer, kretsarne, D. CHAMPIGNONER. De sorgfälligt rensade och i skifvor skurna champignonarna låta sig mycket väl torkas, såväl i solen som i lindrig ugnsvärme. Då de uti i det fria lätt smutsas af flugor och insekter, är torkningen på spiseln eller i ett värmerör att föredraga. Vid användningen uppkokas de i en glasburk förvarade champignonerna. Ett annat sätt är att koka in svampen i en deg. Till detta ändamål finhackas svampen och blandas med mjöl, något vatten och en nypa salt till en deg. Af denna formas små bröd, som, knappt fingerstjocka, torkas några dagar i stekugnen. Väl bevarade, hålla sig champignonerna förträffligt och gifva, rifna eller stötta, såser och ragouter en förträfflig smak. H (Senkommen annons.) T J ^ t t yngre bildadt fruntimmer, musikal. och språkkunnigt, önsk. inack. hos trefl. aktn. familj där tillfälle erbj. att under husfruns ledn. delt. i alla in. ett hem förek. görom. (särsk. matl.). Sv. med. prisuppg. till » Anspråkslös 1890 », Strängnäs, p. r. I Tillkännagifves Kan någon af Eder rekommendera en verkligt god, pålitlig och ärlig tjänarinna, kunnig i uppköp för hushållet och matlagning samt villig alt deltaga i städning och dylikt, blefve en bekymrad husmor Eder innerligt förbunden. Familjen består af 4 vuxna personer och 2 barn, för hvilka senare finnes särskild tjänarinna. God lön och vänligt bemötande kan påräknas.
En tillfällighet hindrade mig i förmiddags att öfvervara Ridderskapets och Adelns Plenum och deltaga i discussionerne öfver Friherre Skjöldebrands motion, rörande deportation af lifstidsfångar, hvilken motion då blef till Lagutskottet remitterad. Må det derföre nu tillåtas mig, att i samma ämne göra ett förslag, sorn ej lärer behöfva annorlunda motiveras, ån genom en enkel framställning af de fördelar, hvilka genom detsammas antagande skola tilivågabringas. Herr af Ekenftam upplåste derefter följande: (Se Bilagan N;o i.) Ladeä på bordet. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 5 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående den till Riksdags-kost - Den 12 Febr uar i i. 443 nadernes bestridande vid innevarande Riksdag erforderlige tillgång; och blef samma Memorial uppå gjord proposition af Ridderskapet och Adeln bifallit. Vid förnyad föredragning af nedannåmnde Memorial, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att uppå derom af Herr Grefven och Landt Marskalken framställde sårskilte propositioner, remittera Till StatsUtskottet; Herrar Hallenborgs, Carl Johan, och Rothliebs, Axel, den 6 dennes på bordet lagde, Memorial, angående Allmänna Magazins-Directionen. 2) Herr Wulfraths, Carl Gustaf, den 10 dennes förmiddagen på bordet lagde, Memorial, augående anslag å Stat för en ProvincialLäkara inom norra delen al Halland. Till Statsoch Bevillnings Utskotten: Herr Montgommeries, Fabian, den 8 dennes på bordet lagde, Memorial, angående rättighets erhållande, att med spannmål utgöra en del Krono-utskylder. Till BancoUtskottet: Herr Hjertås, Johan Gustaf, den 6 dennes 444 Den 12 Februarii, på bordet lagde, Memorial, angående publicitet af Bankens angelägenheter. Till Lagutskottet:
De innebära nemligen, att bevisningssätten uteslutes i de fall, der kriminalprocess ej får af angifvaren föranledas, eller då ransakning och dom förut ågått, — då hvarken angifvaren eller allmän åklagare är berättigad att tala å brottet, — och då laga tid dertill är försuten. Men vid sådan vigtig öfvergång från Lagkomitténs sats om absolut bevisningsrätt uti injuriemål och vid det sålunda, med väsendtlig afvikelse från Komitténs hufvudgrunder, gjorda antagandet, att ett verkligt sammanhang finnes emellan begreppet af åtal för brott och den utredning vid domstol huruvida någon är till brott saker, som för lagenligt bedömande af injuriemål påkallas, hade, efter min tanke, erfordrats, att detta steg, som syftar att bevara och iakttaga enhet och följdriktighet i lagens principer, hade vidare fullföljt samma sträfvande och sökt att afböja hvad sorn i den föreslagna processordningen i sådana mål, så vidt de angå tillvitelsen om brott, innefattar en splittring af domarekallets verksamhet, som, enligt min tanke, icke kan vara med lagens allmänna anda och rättegångsordningeus syftning förenlig. Såsom bevisning uti injuriemål om angifvet brott borde, efter min åsigt, icke erkännas annat, än beslut af den domstol, som är behörig att ransaka och döma öfver brottet.
Jag gör det enskildt med så mycket större glädje, som den icke blott lemnar ett ytterligare vedermäle utaf Kongl. Maj:ts ädla uppoffringar för Fosterlandet, utan ock ådagalägger Rubel-fonden* qyalité, att vara Hans Maj:ts Egen fria tillhörig’ 4«8 S ta t* - TJ t s k o tt et s Betänka nelen. het, och derigenom skingrar alla skuggor af be. tänklighel och gissning, som misstydningens och anspråkens ogina begärlighet kunde locka att om. famna som verki gnetet.” Härmed förenade sig Herr Prosten Östberg, Herr Prosten Doctor Almqvist, Herr Hangen, herg och Biksdags-Fullmägtigea Anders Nilsson från W ermland. Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta, som jern* väl varit af skiljaktig tanka i omförmäldte amne » förbehöll sig, att framdeles få skriftligen utveck* Ja densamma, sedan han erhållit åtskilliga i så. dant afseende nödige, ännu saknade upplys* »ingar. Den 4 September. S. D. Af Herr Öfverste-Eieutenanten Hjetta ingafs följande skriftliga anförande: ”Ett Kongl. Bref till Allmänna Magazins* Directioneu af den 14 October iSss lyder sålunda : Som genom de af Oss vidtagne särskilda anstalter omkring 30,000 så kallade Kuli eller Mattor Rågmjöl från Ryssland redan hit anlända Stats-Ut*kottets Beran kan den. 429 för vår Egen höga räkning, och en qvantitet af 30 ä 40,000 Kuli samma vara på innevarande års öppet vatten är ytterligare att förvänta; Så vele Vi Eder i Nåder hafva anbefallt, att låta intaga detta mjöl i Krono-Magazinerna till vanlig uppbörd och redovisning af vederbörande; äfvensom Wi i
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvässoch Oeconomie-Utskottens den 2 dennes under N:0 642 aflåtne, samt den 6 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, rörande Rustnings - Den 8 December e. m. 477 skyldighetens utgörande under Krigstid. Ut Supra. S. D, Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 30 sistl. October under N:o 66 aflåtne , samt den 3 derpåföljde November ef. termiddagen på bordet lagde, Memorial, om upprättande af en Ansvarighets-Lag för de blifvande Directionerne vid Westra och Södra Låne-Contoiren , beslöt Ridderskapet och Adeln , att, på sätt Bauco-Utskottet hemställt, anmoda Lag-Utskottet, att, samfäldt med Banco-Utskottet, uppgöra, och till Riksens Ständer ingifva, Förslag till en Ansvarighets-Lag för beinälte Directioner. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 4 sistledne Maji under N:o 74 afgifne, samt den 3 derpåföljde Junii på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om jemkning i Seglations-Ordningen till förmän för Rikets mindre Sjö-Städer. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragnig bifölls Stats-Utskottets den 26 sissi. Maji under N:o I8y afgifne samt den 6 derpåföljde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers åren 1820 och 1822 föreslagne ändringar uti den af Kongl. Allmänna Magazins Directionen hittills följde Bokföringsoch Redogörelse-method, samt Kronofogdarnes åliggande att årligen göra redo för Den S December c. m. utestående Spannemåls-undsättnings-medel.
Legostämraan derstädes icke vöre längre än ett halft år, hvilket likväl icke är enligt Författningarnes föreskrift, hvad Tjänstehjonets ratt, att uppsäga beträffar, men på hvilken tanka den dock lätteligen fallit, sorn kändt att Tjenstehjons-flyftningen i Stockholm höst och vår ägde rum, och som icke tillika V Den 25 Martn, studerat Författningarne, hvilka i denna del icke innefatta någon reciprocitét. Jag anhåller vördsamt att detta yttrande mätte få till Allmänna Besvärsoch EconomieUtskottet remitteras samt de öfrige RiksStånden communiceras. Friherre Björnstjerna, Magnar: En värd Ledamot, Herr Lagerhjelm, har fästadt Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett ämne af största vigt, nemligen sättet att inrätta Rikets Försvarsstyrka så, att den under minjla möjliga anjlrängning af Nationalkrajt i fred, uttrycker den högjla möjliga Nationalkrajt i krig: den värda Ledamotens egna ord. Hindrad af sjukdom att vara närvarande både då ifrågavarande motion väcktes och då den remitterades, får hos Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln jag vördsamt anhålla att nu få yttra några tankar i ämnet. t» Det loyala sätt, på hvilket motionen är gjord , och den nytta som möjligen skulle kunna uppstå af den deri föreslagna undersökningen af Försvarsverkets hela omfattning, ålägga mig att, hvad sjelfva undersökningen beträffar, ej afstyrka motionen, ehuru jag fruktar att f j Deri 2.5 Martu* den derjemte uppgifne planen till organisering af Krigsmaglen till Lands och Sjös, icke kan Uppfylla det åsyftade ändamålet, utan tvertom med ökad kostnad skulle förringa medlen att upprätthålla Rikets sjelfbestånd.
M. finnér vara af behofvet påkallade, som ock ett sådant utbyte af förbud mot införseltull, samt desse sednares i allmänhet jemkande oeh reglerande till det belopp att, jemte iakttagande af nödigt afseende å öfrige med införseltullen afsedde ändamål, tullafgifterne icke utsättas högre, än att den laglydige medborgaren genom dem icke ålägges större kostnader, än sorn den olofliga varuinförseln, med dervid åtföljande premieafgift för ålagande af risk för conliscalion, medför. Frih. Cederström, Jacobi Jag anhåller att få veta, om prot.utdr. ankommit från de öfrige Stånden, huru de behandlat detta betänk, och hvilka beslut bos hvardera af dem blifvit lättade, hvarefter jag torde få ordet. I anleda, häraf upplyste underl, t. f. R i d d. s e c r e t., att prat.utdrag ankommit, som visade, alt, vid pröfuingen af förevar, betänk., PresteSt. bifallit detsamma, och RorgareSl. l:o afslagit dels tillstyrkandet pag. 8, att R. St. må hos K.
Sedan man stämt sin motpart i hans hem, när sådant kunde ske, och vid thinget undangjort alla de nämnda förberedelserna, var det tid att skrida till de egentliga rättegångsförhandlingarna. Uti allt visar sig, som vi se, den ängsligaste noggranhet, att uti intet afseende möjlighet må finnas att kränka en annans rätt. Nu äro domstolarne i ordning med 36 domare i hvar. Målsegarne träda fram med följen. Det var väl föreskrifvet, att ingen fick hafva mer än tio personer med sig, men detta stadgande efterlefdes kanske icke alltid så noga. Understundom blef trängseln så stark, att domarne måste bedja godarna lemna dem några män, som skulle hålla mängden tillbaka. Det blef genom allt detta oreda och trots thingsfreden kom det ibland till strid. Lagen sade, hur domarne skulle förhålla sig, i fall de drefvos från det för domstolen utstakade rummet. Sjelfva sättet att utföra processen saknar icke egendomlighet. De tvistande parterna äro rätt många. De draga lott om, hvem af dem skall först få sitt mål afgjordt. Den lycklige träder då fram och tager vitnen derpå, att han bjuder motparten och, ifall han för målets fortgång behöfver medverkan af goden, äfven denna att lyssna till sin ed och sin framställning af saken. Nu aflägger han ed, att han framställer sin sak mot sin motståndare, och på skälet, hvarföre han stämt honom, och på hvad, han i stämningen sagt och derpå, att han stämt honom lagstämning till detta thinget. Nu framträda stämningsvitnena och aflägga ett likalydande vitnesbörd. Den som afsigtligt försummar, ehuru kallad, att infinna sig vid thinget och hjelpa vid målets främjande, dömes landsflygtig på tre år. Nu komma vitnena till sjelfva saken fram, rådslå och uttala genom en bland sig vitnesmålet. Icke alltid blifva de eniga; de som äro i minoriteten hafva då rätt att reservera sig och säga, hur de ville hafva vitnat. Derigenom gå de fria för allt ansvar, i fall det skulle under förhandlingens gång yppa sig några betänkligheter mot det vitnesbörd, majoriteten afgifvit.
Sedan så är iagttaget och Parterne å ömse sidor fått begagna all möjlig bevisningsrätt, öfverlemnas handlingarne till AdvocatFiscalsÄmbetet, hvilket meddelar slutpåstående eller utlåtande, hvarefter alltsammans öfversändes vill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som har att inom föreskrifven tid infordra klagandens yttrande, hvilket jemte berörde handlingar sedermera fillställes den tilltalade, som eger att, äfven inom förelagd tid, förklara sig öfver hvad så val AdvocatFiscalsÄmbetet, som klaganden mot honom yrkat. Anser åter HofRätten eller JustitieeCancelleren klagandens anmälan emot Dommen icke vara af den egenskap, att den sistnämnde derföre kan åläggas ansvar, i fall nämnde anmälan beledsagas med bevis eller bevisning erbjudes, är honom obetaget att deröfver anföra den klagan hos Kongk Majit, hvartill han kan finna sig befogad. Ett lika stadgande eller rättegångsordning galler äfven för de fel, sorn LagUttkottets Betdnkanden. 711 kunna anmälas motRevisionsSecreteraresamt Ledamöter uti Allmänna MagszinsDirectionen, Kongl. Majrts och Rikets HofRätter samt Coliegier , jemte Kongl. Majtts Befallningshafvande, endast med den förändring, att uti dessa fall utöfvar Kongl. Majit, enem sin Högste Domstol, den rätt, som HofRät'en förut är tillagd i afseende på UnderDamare|och åligger detJustitiaeCancel* leren eller Justitieombudsmannen att talan härutinnan sjelfva utföra. Blifvande Justitia?- Cancelleren Kongl. Maj:t, men dess Högste D omstol och Riksens Ständers justitieombudsman de sistnämnde ansvarige, om något underlåtes, som på deras Ämbeten ankomma kan.
Här är fråga om fördelningen af afgifterna, men då måste man väl känna grunden, efter hvilken afgifterna skola utgå. Jag tror det då vara enklast att bibehålla samma grunder, som Utsk:t föreslagit, med den förändring, som Hr von Koch till §:iis förtydligande föreslagit. Gr. Sparre: Det är särdeles besynnerligt, att hvad som förefaller mig så tydligt, kan för mina motståndare vara så svårt att inse. Det finnes väl ingenting enklare än en reparation af ett bestämdt belopp, på det sätt, att det fördelas på hvar och en i förhållande till dess bevilln. efter 2:dra art. i nu gällande be villu. -stadga. Hr von Koch: Är grunden för dessa ifrågav:de afgifter densamma, som för afgifterna enl. 2:dra art. i bevilln.-stadgan, torde mitt förslag vara tillräckligt tydligt; är det deremot någon annan grund, kan jag icke inse, hvarföre den ej i denna § skall bestämdt utmärkas. Hr Bildt: För min del får jag förklara att jag anser det af Gr. Sparre framställda förslaget innefatta stora företräden framför Utsk:ts förslag. Jag får derföre anhålla att detsamma måtte varda af R. o. Ad. antaget. För öfrigt kan jag icke inse att någon så väsendtlig skilnad förekommer i Hr von Koehs och Gr. Sparres förslag; hvarföre jag skulle vilja föreslå Hr von Koch att förena sig med Gr. Sparre. Hr von Koch: Här har yttrats att mitt förslag skulle innefatta detsamma som Gr. Sparres. Jag vill då endast fästa upmärksamheten derpå, att mitt förslag är detsamma sorn komiterade föreslagit, med endast ett litet förtydligande, nemligen att afgiften skall utgå efter samma grund som för bevilln. efter 2:dra art. Innehöll Gr. Sparres förslag detsamma, skulle jag icke tveka att antaga det; men vi hafva redan hört en slags skilnad emellan förslagen upgöras af Gr. Mörner. Gr. Sparre här förklarat, att han önskade att man skulle ställa så till, att landstinget kunde lägga skatt på vissa delar af länet, som kunde hafva större fördelar af ett företag än de andra. Mot detta måste jag protestera, och hoppas att något sådant ej måtte ske. Frih. Tersmeden: