Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Julii 7,97, Exp. 226; se vidare Kungsgårdar. Reformationsfesten, om präglande af en Medaille till åminnelse af den år 1817 fira - 370 de, Jan. II. i^g. Mars I. i3o. Regeringen, om tillåtelse att emellan Riksdagarne få ingifva förslag, till förbättrande af alla Styrelsens grenar, till, Jan. I. 3a 1, 65q. Jan. Regeringsformen, om ändring deri; se Grundlagarne. — om, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, en förändrad redaction af 7 §. i, April I. i5; se vidare ConstitutionsUtskottet. Relation om Rikets belägenhet, No v. 52. Representation, om en förändrad National-, Jan. I. 3oi, 683. Jan. II. 23, 114- ConstitutionsUtskottets Memorial i ämnet, Febr. 272,394,452. Samma Utskotts ytterligare Utlåtande, Maji II. 121, 368. Utskottets vidare yttrande, Junii II. 4- RiddarhusUtskottets yttrande derom, Junii II. 267, 5o6. Angående åtskillige Grundlagsändringar, 348, 455. Reuterskjöld, C. G., angående RiddarhusUtskottets Memorial i afseende på dess gjorde Testamentariska förordnande, Dec. 3pr, 55o. Reuterskjöld, Adam Didric, yttranden, Dec. 55o, 555. Jan. II. 388. Febr. no. 271 Reuterskjöld, Axel, yttranden, Jan. II. a5o. Febr. 42. April II. 643. Maji I. 355. Maji II. 652. Revision af Stats-, Bancooch RiksgäldsVerkens räkenskaper; se StatsVerket.
Banko öfverlemna den af honom inventerade hålstickningsmaskin, original-stämplarna till frimärkena samt alla nödiga upplysningar för tillverkningen, dels ock, efter det inlösen skett, fortfarande ombesörja frimärkenas tillverkning mot ett pris af 32 sk. banko por tusende och rättighet att kostnadsfritt få begagna den af Postverket inlösta, härtill erforderliga redskap, samt under vilkor att kontraktet uppgjordes på minst tre och ett halft år. Detta anbud underställde General-Post-styrelsen Kongl. Maj:ts nådiga pröfning med förklarande, det Styrelsen väl insåg fördelen för Postverket att sjelf äga eller kunna tillösa sig do för tillverkning af frimärken nödiga maskiner m. m., för att derigenom blifva oberoende af möjligen inträffande uraktlåtenhet å en entreprenörs sida oller möjliga försök af några få personers samverkan till uppdrifvande af tillverkningsp riset; men att Styrelsen, med hänsigt till Postverkets strängt anlitade tillgångar, likväl icke vågade att för det närvarande tillstyrka en så hög inköps-summa, som den Grefve Sparre föreslagit, helst General-Post-styrelsen, efter hvad den inhemtat om förhållandena, trodde sig kunna antaga, att en så kallad hålsticlcningsmaskin, i närmaste likhet med Grefve Sparres, kunde tillverkas för ungefär 1,333 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o <5. 7 lt:dr 16 sk. banko, att kostnaden för en erforderligpress af egen konstruktion, med tillbehör, uppginge till enahanda belopp, oell stämplarne med den konstgravyr, som ganska fördelaktigt utmärkte dem, till samma summa. Men, ehuru vid 1856 års slut, då kontraktet med Grefve
Maj:ts disposition, användas till inrättande af sådana beställningar inom de orter at riket, der de finnas mest behöfliga, dock med samma vilkor, som vid de förut beviljade anslagen af enahanda beskaffenhet varit iästadt, nemligen att innevånarne i hvarje distrikt skola på egen bekostnad anskaffa och underhålla lämplig bostad åt läkaren vid den för honom bestämda station. Med afseende å landtbcfolkningens behof af ökade tillfällen till läkarevård, hafva Rikets Ständer funnit skäligt anvisa ett årligt anslag af 9,000 R:dr, att, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, användas till löner, hvardera å 1,500 R:dr, åt sex nya provincialläkare inom de orter af riket, der de finnas mest behöflige, med vilkor, att innevånarne i hvarje distrikt på egen bekostnad anskaffa och underhålla lämplig bostad åt läkaren vid den för honom bestämda station. 58:o. Yid sistlidna riksdag anvisade Rikets Ständer ett reservationsanslag af 11,000 R:dr, att, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, användas till löneförhöjning, med 500 Ridr åt hvardera, för de extra provincialläkare, som icke innehade annan tjenst. Utåt de inom riket anställde 20 extra provincialläkare hafva 21 redan erhållit omförmälda lönetillökning, så att endast 5 extra provincialläkare, hvilka tillika äro bataljonsläkare, ännu åtnjuta det lägre arfvodet; och har E. K. Maj:t föreslagit, att 22 af do nuvarande extra provincialläkarebefattningarne måtte varda på ordinarie stat uppförda med full proviucialläkarelön. Rikets Ständer hafva till E. K. Majlis förevarande nådiga framställning lemnat bifall. 59:o. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K.
Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Biföl los, vid förnyad föredragning, följande Utlåtanden, nemligen: Frän Slals-Uiskottet. N:o 199, angående förhöjning i aflöningen för Vermelands Fältjagare-Regemente. N:o 200, öfver gjorde motioner angående ytterligare lönförhöjning för M ilitair-Stäten. N:o an, angående medel af Staten till Casern. åt Kongl. Andra Gardes-Regementet. H:o 212, angående Herr Lundgrens motion om utbyte af en del af den Krono-Bränneriet på Ladugårdslandet tillhörige Tomt. N:o 213 , angående Herr P. Estenbergs motion 1 att öfverlåta Ladugårdslands Krono-Bränneri till Casern för Andra Gardes-Regementet. N:o 216, angående Riksgälds-Contoirets tillstånd och förvaltning. N:o 214, angående Båtsmans-Indelningen i Bie» kinge. N:o 215, angående väckte motioner inom Hedervärda Bonde-Ståndet rörande Roteringea i Jemtland. Bihang till Rikt-St. Nio 195, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Hästehemmans och Fördels-räntornas utgörande vid Skånska Carabinier-RegementetN:o 188, angående Herr Prosten Eks Memorial om en del af Wadstena fordna Klosterbyggnaders upplåtande för Hospitals - Inrättningen derstädes. S. D.
Hvad officers-corpsen åter vid den stående och värfvade arméen vidkommer, så, ehuru man ej kan neka den sats, alt det är bättre att i en annee hafva för många än för få officerare, om man skulle vilja göra någon inskränkning i officers-corpsens numerär, borde det väl vara för att till en del använda de indragna lönerna för att förbättra den återstående delens lönevillkor. Man skulle annars pä en gång begå tvänne orättvisor mot den, åtminstone hvad de lägre graderna angår, näst oflicerarne vid vissa Rysska cossackregtten, hvilka ingen lön få, sämst lönta officers-corps i Europa. Den skulle få besvärligare tjenstgöring och trögare befordran. I ekonomiskt hänseende torde det vara bättre med få officersplatser med försvarlig lön, än med många med knapp; i förra fallet gå ej andra in vid corpsen än de, hvilkas förmögenhet tillåter dem en längre tid tjena såsom surnumerärer. Hvad nationnl-arméen eller bevärtn angår, sade jag, denna ej skulle vara att anse såsom ett supplement till den stående arméen; det skulle vara en från denna alldeles skiljd corps, indelad i egna regtten och med eget befäl, icke af krigare ex professo, utan, med undantag af vissa instructions-officerare, liksom gemenskapen, ej oftare soldater, än de skulle öfva truppen eller försvara fäderneslandet, de måtte annars hafva hvad befattning i samhället som helst. De af befälet, som genom derför erforderliga examina vunnit officersgrad, borde hafva half lön af Staten mot dem i den värfvade arméen, men lika från lägsta graden till Regttschef, då det borde vara hälften af hvad en officer af andra 48S Den 9 Maj c. m. graden har på stat i den slående armeen. Underofficeraren borde hafva lika med den i den stående armeen. Exempel på en sa organiserad corps hafva vi i Danska Li fjiiga re—i-eg: le t, i Köpenhamns borgerskaps artilleri och infanteri, i Köpenhamns student-corps m. fl.
Men jag hemställer tillika, alt propus, till bifall eller afslag på någon särskild punkt ej mätte göras, utan betänk, först genomgås hell och hållet, på det att B. o Ad. mätte se, om icke det blifver skäl, sorn jag tror, ali återremittera detsamma i sin helhet, sä alt det sammanhang, sorn i en så grann laga författning är nödigt, icke mätte bl ista genom särskilda beslut öfver vissa delar. Ex. II r Gr. o. Landtm, hemställde, om IL o. Ad. behagade bifalla, att detta betänk., pä sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, skulle föredragas punktvis och propos. till fattande beslut derom ej framställas innan alla puuklerue blifvit genomgångna. Ropades ja. I anledn. häraf upplästes, för att blifva föremål för discussionen, först hvad i afseende pä ifrågavar. lags rubrik i inledningen till betänk, blifvit yttradt, jemte berörde rubrik, sådan deri af Utsk. blifvit föreslagen. r von Hartmansdorff: Jag vill först i afseende på fö - Den 2 November f. m.. redragningen hemställa, all. blott de §§ sorn nu följa, måtte hvar för sig upplösas, emedan hvad sorn förut är sagdi af LagUlsk. endast är ali anse såsom ett företal, innehållande till en del detsamma som sedermera i §§ förekomma. I afseende på inledningens titel, gillar jag visserligen den omskrifning sorn är gjord; men i st. f. ”den embetsman, som i commandomål Konungen råd gif\ it”, torde, enär grundlagen föreskrifver alt två sådane embetsman, en för landtoch en för sjöförsvaret skola linnas, det vara rättare ali säga ”de embetsman, som” etc. Inledningen börjar med de orden : ”Statsrådets ledamöter skola”. Det är således en positiv befallning, och med sådana fortfares hela vägen igenom. Det är således ulan tvifvel gifvet, att denna inledning är att betrakta som en bestämd lag§.
Jag föreställde mig, att då plena hos Stånden blifvit utsatta alt förekomma endast 2!ne dagar i veckan, och nästa plenum, i följd deraf, först inträffar efter 4 dagar; så skulle det vara möjligt för Hr Landtm, alt med de andra Ståndens Talmän öfverenskomma om det ifrågav. målets företagande i första Deli i5 Februari f. m. 9 första plenum. Skulle det likväl icke vara möjligt, hänskjuta' jag ärendets behandling till Hr Landtm., och förändrar min framställning sålunda, attsaken måtte genom Hr Landtm, hos de öfrige Ståndens Talmän så framställas, att den må företagas på första möjliga dag, då den i alla Stånden kan förekomma, men med företrädesrätt framför alia andia hvilanda mål. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att på sätt han uppfattat Frih. Hamiltons framställning, och egentligen med afseende på dess tvänne sednaste anföranden, hade Frih. Hamiltons afsigt varit, att R. o. Ad. åt Landtm, skulle uppdraga att i nästa Talmans-conference med de öfrige Talmännen öfverenskomma, att de sedan sista riksdag hvilande grundlagsändrings-förslag, hvilka nu inkommit, mätte blifva föredragna vid första möjliga tillfälle, framför andra mål , och således i nästblifvande plenum stå främst på föredragningslistan; och hemställde Hr Frih. o. Landtm, alltså om R. o. Ad. behagade åt Hr Landtm, uppdraga att så med de öfrige Ståndens Talmän öfverenskomma. Bifölls. Hr Bråkenhjelm: Jag får i korthet framföra min reservation mot det sätt, hvarpå Frih. Cederström på ifrågavar. ämne tillämpat 2:dra mom. af 4g §:n i Riksd.Ordn., då han förklarar frågan icke vara ny och, i följd deraf, ej kunna ytterligare läggas på bordet.
H. öfver väckt fråga om nedsättning utaf Control-slämpel-afgiften å Guld-, Silfver-och Tenn-arbeten. I. i anledning af väckte frågor om indragning af Kongl. NummerLotteriet eller delsammas förvandlande lill ClassLoltcri, jemte dermed sammanhang egande ( I9I ) frågor, y. B. 2:14, 326. Å. 391. VI. 35i. X. U. 394. XI. 110. A. 170. StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 55. öfver den af Herr Stjerncreutz, Petter Niclas, hos Bidderskapet och Adeln gjorda motton, angående utbekommande ifrån RiksgäldsContoret af en dess, enligt afgifven räkning å ved och bränkol till LandtMarskalkens så kallade Soire'er vid sistlidne Riksdag, egande fordran. Y. B. 224. A. 327. VIII. U. 297.
Gr. Löwenhjelm, Carl Gust.: Under tvenne förlängda consecutiva séancer har R. o. Ad. afhandla! det vigtiga ämne, som är föremål för nuvar. öfverläggning. Det lugn, den värdighet och den fördragsamhet, med hvilken R. o. Ad. har behandlat ett ämne, uti hvilket otvifvelaktigt var att förutse ganska stridiga meningar, torde bäst jäfva de inkast, som gjorts mot Ståndets politiska brukbarhet. Jag skulle likväl, för att dömma af den diskussion, jag sökt med upmärksamhet följa, tro, att R. o. Ad., som det tillkommer Svenska Adelsmän, verkligen menat, hvad här blifvit yttradt. Jag skulle tro, att få invändningar mot det s. k. förmedlings-förslaget kunna göras, hvilka icke redan äro framställde. Jag skulle äfven tro att försvaret varit af enahanda art, om än de olika åsigterna blifvit uttryckta med mer eller mindre öfverträffande skicklighet. Att förlänga diskussionen öfver all höfvan, ser jag icke hvartill det skulle tjena, och bade under dessa öfverläggningar någons rätt i ringaste måtto blifvit förnärmad, så skulle jag icke våga höja min röst, för att anhålla oro ett snart slut. Jag tror att allt nu är sagt, som kan sägas, och får derföre resumera mig till en begäran hos Hr Frih. och Landtm, om propos. lill bifall eller afslag. Många ledamöter ropade på propos, Den 18 December. 87 Hr Anckarsvärd, Äng.: För milt royalistiska sinne har det under den pågående diskussionen varit högst angenämt att erfara, att konungamaklen har så många vänner, sorn (ro sig förslå densammas intressen hällre, än konungamakten sjelf. Jag hyser en annan åsigt och tror konungamakten vara kommen lill fullt myndighetstillstånd och således bättre veta hvad den vill föreslå. Det är på den grund jag ber att lill prot. fä förklara, att jag med den slutna voteringssedeln röstar för antagandet af det hvilande förslaget. Ropen på propos. förnyades. Hr Hjerta, Lars:
Landtnäs framställning R. o. Ad. beslutat, att i nästa plenum om Tisdag skall föredragas LagUtsk:s betänk.. ang:de förändring af domstolarne, åtminstone fattade jag så Hr Frih. o. Landtm:s framställning. Med ett ord, Ståndet har beslutat att de allmänna ärenderna skola föredragas nästa Tisdag, hvaraf följer, alt, när Ståndet icke beslutat en annan ordning, och Hr Frih. o. Landtm, för pröfningen af Ridd.Utsk:s betänk, utsatt plenum å Måndagen, Hr Frih. o. Landtm, eger öppen rätt att då låta till fortsatt pröfning föredraga det ämne, hvarmed Ståndet nu varit sysselsatt, och i följd häraf anser jag Frih. Sljernsledts och Gr. Lagerbjelkes här framställda anmärkmr och förbehåll i högsta måtto öfverflödiga. Under de flera riksdagar jag bevistat, har jag aldrig öfvervarit en sådan öfverläggning som den - Den 24 Maj. 133 na. Icke heller har jag inom detta Stånd hört en sådan omröstning begäras, som den Frih. Stjernstedt yrkat. Jag önskar och anhåller, att denna öfverläggning måtte uphöra, och att R. o. Ad. ville tillåta fortsättning af inkomna måls anmälan till bordläggning. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. gillade den af H. Ex. yttrade åsigt, alt Ridd.Ulsk:s mern. N:o 9 borde nästa Måndag först företagas, lill fortsatt pröfning. Ropades ja. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne belänk:n nllåtm och mern., nemi. från Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskotten:
Efter gifvarinnans död hade denna handling blifvit klandrad af de gåfvotagandes fader, men gillad af Underrätterna; hvarefter Hofrätten gifvit dom den 28 Febr. 1850 af innehåll, att emedan icke visadt vore, det de gåfvotagande ens haft kännedom om det af gifvarinnnan genom den upprättade handlingen gjorda förklarande, att hon gåfve och förärade dotterdöttrarna omförmälte summor, än mindre sjelfve eller genom behörig målsman samtyckt att emottaga dessa medel under de dermed förenade vilkor, samt den af gifvarinnan sålunda uttryckte afsigt att medlen förära desto mindre kunde antagas hafva gått i fullbordan genom den af henne vidtagna åtgärd att i Justitiäcollegii och Förmyndarekammarens vård nedsätta skuldebref å nämnde summor jemte andra anslagna belopp, som vid det förhållande, att nedsättningen skett endast till följd af gifvarinnans begäran och utan att, så vidt handlingarne föranledde, Justitiäcollegium i egenskap af öfverförmyndare godkännt gåfvan, gifvarin - — 28 — iian varit af omförmälte åtgärd lagligen oförhindrad att återkalla och återtaga det, hon förklarat sig gifva, och hvilket följaktligen icke kunde anses vara lagligen gifvet; ty pröfvade Hofrätten, med upphäfvande af Underrätternes heslut, rättvist Fadrens käromål på det sätt bifalla, att den af gifvarinnan upprättade handling förklarades fcke hindra Fadren att för sin hustru, såsom gifvarinnans närmaste arfvinge, samma medel utbekomma. I anledning af denna dom, hvilken syntes mig hvila på uppfattningen af en vetenskaplig sats, utan stöd af beskrifven lag och stridande mot det föreställningssätt, som jag trodde mig kunna anse för det vanliga, och derigenom påkalla uppmärksamhet på den vetenskapliga halten af denna uppfattning, har jag funnit mig böra lemna Kongl.
Innan emellertid författning i ämnet utfärdas, har Kongl. Majit ansett sig böra inhemta Rikets Ständers yttrande i afseende å den ersättning, som af allmänna medel bör utgå, och vill i sådant afseende föreslå Rikets Ständer, att dessa kostnader, hvilkas belopp svårligen kan på förhand med någon säkerhet beräknas, må, på sätt med likartade ersättningar i andra fall eger rum, få utgå af reseoch traktamentsanslaget å den Riks-statens Hufvudtitel, hvars rätt och fördel kan anses hafva varit af den ifrågakomna rättegången, synen eller förrättningen beroende. De detta ärende tillhörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med frågan kommer att taga befattning; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 96. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ar enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den UTI Mars 1865. Närvarande:
Serskild uppmärksamhet torde det derjemte förtjena, att Riksdags förläggande till annan ort, än Hufvudstaden, i händelse skälen icke äro desto klarare , alltid lemnar partisinnet önskligt tillfälle att väcka och underblåsa misstankar, hvilka, om de än icke kunna inverka på Riksdagsförhandlingarne, icke desto mindre hvarken för styrelsen eller någon annan fosterlandets vän böra vara likgiltiga. Dylika skäl förmådde stiftarne af 1809 års Regerings-Form att i dess 5o §. stadga, hvad sedan ock i Riksdags-Ordningens 3 §. infördes, att Konungens beslut om Riksdags hållande å annan ort än hufvudstaden icke måtte fattas, efter att blott hafva inhemtat Stats Rådets tankar, utan borde tagas i samråd med Rikets Ständers Fuilmägtige i Banken och RiksgäldsConteiret; meri redactionen af §:n har gifvit anledning tillden tydning, att detta samråd icke fordrades för beslutet att icke hålla Riksdagen i hufvudstaden, utan endast för det följande, om den ort, sorn, i stället för hufvudstaden, för Riksens Ständers sammanträde skulle bestämmas. Utskottet, som icke kan föreställa sig, att Grundlags-stiftarnes mening varit, att Konungen, utan att inhemta nämnde Fullmägtiges tankar, skulle kunna fatta det egentligen vigtiga beslutet; men att desse Fuilmägtige derefter, i en jemförelsevis föga raagtpåliggande fråga, skulle öfvertaga ett slags extra rådgifvarehefattning med thy åtföljande ansvar, och sorn trott de i slutet både af Regerings-Formens 5o och Riksdags-Ordningens 3§., intagna bestämmelser, om den tidtill hvilken Riksdagen kallas bör, såsom redan på andra ställen i Grundlagen upptagna, alldeles öfverflödiga, får derföre till grundlagsenlig behandling föreslå, att Regerings-Formens 5o §., och Riksdags-Ordningens 3 §. må hvardera erhålla följande lydelse:
Men först nu skulle han få känna hela vidden af sin ensamhet och erfara den bittraste oro och förtviflan, som en furste kan genomgå. Midt ur drömmar om segrar, vunna som i finalen på en opera, och triumfer med röfvade standar och återvunna provinser, förflyttades han till den hårdaste verklighet, som icke blott räckte honom förödmjukelsen af egen oerfarenhet men äfven vanmakt och förräderi. Alla dessa officerare, som tiggde afsked och ropade på riksdag för att vara modiga på riddarhuset och få »likvidera» nya och gamla räkningar med konungen, hela den kedja af subordinationsbrott, som följde, de visade, att det var något brustet i den kanske primitiva men djupa och starka samhörighetskänsla, som bildar ett fosterland. – Detta gällde icke blott arméen i Finland. Hans korrespondenter från Stockholm berätta, att adelsmän och afskedade officerare höllo fest på Liljeholmen, så snart de svenska fartygen uppsnappades af ryssarna. Och konungens egen utrikesminister utmålar i bref till hans egen broder och amiral icke utan välbehag monarkens förtviflan och abdikationstankar, och den tillgifne brodern läser sannolikt också dessa skildringar icke utan hemligt välbehag! Ett ögonblick var Gustafs vilja som förlamad och all hans moraliska motståndskraft slut. »Stackars kungen talar endast om att abdikera och tänker blott på medlen att kunna göra det utan att svälta ihjäl.» Helt säkert hade man hellre velat, att Gustaf vid denna tidpunkt liksom Fredrik den andra efter nederlaget i Kunersdorf i det lilla färjkarlshuset vid Oetscher sett själfmordstanken djupt in i ögat än att tala om att köpa hus vid boulevarden i Paris (ej i Rom, där han aldrig skulle kunna blifva så ryktbar som Kristina!), men hur fort väcktes icke åter all hans kraft och beslutsamhet till lif! Dock dessa augustiveckor vid Kymene gård och Högfors, då konungen om kvällen gick öfver på sin jakt Amphion och lät indraga landgången, osäker i sitt eget läger, de afsluta den inre utveckling, som af en vek svärmare gör en hård, desillusionerad och maktsjuk man.
Tiden sy-, nes ej ännu vara inne, att söka göra gällande den efter min öfvertygelse riktiga mening, att man bör låta den så kallade IIusbehofs-Bränvinsbränningen öfvergå till fabrikation efter veltenskapliga grunder. De fördelar, som deraf skulle vinnas, hafva redan af en talare fullständigt blifvit utvecklade. Man skulle då kunna beskatta bränvins-tillverkningen på ett ändamålsenligt sätt, och deraf upphem ta en betydlig inkomst, som borde användas till minskning eller borttagande af de utskylder och besvär, hvilka nu i ojemt förhållande drabba jordbruket, Men, innan detta skett, torde det vara bäst att behålla de nu gällande föreskrifter, utan att deruti vidtaga de skadliga förändringar, som Utskotten föreslagit. Jag anhåller om proposition, att de nu gällande Författningar, om pannerymden och om frihet att få begagna bränvinsredskap af hvad beskaffenhet som helst, mätte oförändrade bibehållas, endast med det tillägg att Pistoriska, eller andra förbättrade, apparater beläggas med högre afgifter, lämpade efter det qvantum bränvin, som dermed kan tillverkas. Ilvad dea ekonomiska delen af Författningen angår, Den 14 September f. m. 235 instämmer jag uti hvad Friherre Sprengtporten och Herr af Billbergh i deras reservationer derom yttrat. Friherre Sprengtporten j Jacob Wilhelm: Lika med dem, som yttrat sig emot Utskottens Utlåtande, finnér jag deras förslag vara af den beskaffenhet, att det vore ändamålslöst att genomgå det punkt för punkt, äfvensom att i vederläggningsväg genomgå försvaret för detsamma. Jag förenar mig derföre uti den contraproposilion Friherre Anckarsvärd framstält, blott med det tillägg, att hvad angår tionde frågan i Utskottens Utlåtande, hvaruti föreslås, att Domsrälten må öfverflyttas från Konungens Befallningshafvande till de vanliga Domstolarne, Utlåtandet i denna del bifalles. Friherre Wrangel; Friherre Anckarswärds anförande, är så upplysande, och med så mycken sakkännedom uppställdt, att jag skulle anhålla hos Ridderskapet och Adeln, att det måtte särskilt blifva till trycket befordradt.