Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den j6 sistlidne December under N:o 63 aflåtne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet Jagde Memorial med förslag till ändring och omflyttning af 2 Mom. 56 § RegeringsFormen, jemkning i samma Grundlags 81 §, och tillägg vid 77 § Riksdagsordningen, blef samma 61 H. 5* 68 Den 5 Februarii e. m. Memorial; uppå anhållan af Herrar Cederschjöldj Pehr Gustaf j RosenqvistFredrik Leonhard , och Printzenskjöldj Ascel, å nyo lagdt på bordet. Vid förnyad föredragning af ConstitulionsUtskottets den 21 sistlidne Januarii under N:o 64 aflåtne, och den 3i i samma månad på bordet lagde, Memorial, med förslag till ett tillägg i 12 § Riksdagsordningen, fann Ridderskapet och Adeln för godt att berörde förslag, lill den behandling 56 § RegeringsFormen föreskrifver, godkänna. Föredrogs å nyo följande från ConstitutionsUtskottet inkomne, samt den i3 sistlidne Julii e. m. och den 11 sistlidne December e. m. på bordet lagde, Memorialer: af den 27 sistlidne Junii: N:o 3g. I anledning af återremiss från JBorgareStåndet af Utskottets under N:o 3o förut meddeldte Memorial, angående Allmänna Beredningens Constitutionella befallning; af den 8 sistlidne December: N:o 60. I anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3o förut afgifue nyssnämnde Memorial. Herr Danckwardtj Magnus Georg: Då Den 5 Februarii e. m. Utskottets första Betänkande i denna fråga förevar tog jag mig friheten alt, tillika med några andra af Ståndets Ledamöter, göra den anmärkning, att bestämmandet af de mål, sorn skola behandlas af Rikets Allmänna Ärenders Beredning, ej ensamt borde bero på Kongl.
Hon gick gerad in i hushållsstugan, der hon var van att finna sin mor, men nu träffade hon der endast en af tjensteflickorna, som sade att fru Metta numera mest satt inne i kammarn, och väl stundom kom ut och gick ikring i huset, men som en drömmande, utan att märka hvad som föregick, och att hon endast gick och vankade och vankade. Så hade hon varit, alltsedan budet om herr Eriks död hade kommit. Sigrid inträdde nu i kammarn. Der fann hon modren sittande alldeles stilla, med ögonen halfslutna och händerna sammanknäppta. Hennes vanligen så uppmärksamma blick märkte icke den inträdande. Sigrid gick fram till henne; med ett utrop sprang fru Metta opp och slog armarna om sin dotter. "Sigrid, barnet mitt, Gud signe dig, har jag dig åter. Far? lefver han? är han död?" "Han lefver, för guds skull, mor, lugna er." "Mor Annika sade att du lyckats frälsa honom, men jag vågade ej fullt lita på hennes ord. Berätta, säg fort. Är han säker? Och du har räddat honom, du stilla, du säfliga barn?" "Med Guds hjelp skall väl allt gå bra, men monne blott ingen hör hvad vi tala om?" "Gud bevare mig, jag tror jag icke är rätt klok", utbrast fru Metta nu med ens, med sin vanliga röst; "är detta saker att prata om, utan all försigtighet! Vänta, jag skall se åt. Icke tror jag dock, att någon kan höra oss, men du behöfver visst värma dig en smula." Hon bultade på väggen, till tecken åt tjenstefolket i rummet invid, och befallte den derefter inträdande tjensteflickan, att koka opp öl med honung uti åt Sigrid, och sörja for att hennes skjutskarl finge något till lifs. Sedan fru Metta försäkrat sig om, att ingen kunde lyssna till samtalet, satte hon sig ned för att höra sin dotters berättelse. Sigrid redogjorde nu för huru herr Erik blifvit räddad. Blodscenerna på Åbo slott kände fru Metta genom ryktet. Många voro hennes utrop och våldsamma utbrott mot hertig Carl, och stor den oroliga ifver, hvarmed hon åhörde berättelsen om flykten ur fängelset.
Efter hvad jag nu hört, vill jag ej vidare bestrida återremiss af memor., då dervid kommer att uttryckas, att IJtsk., så fort sig göra later, inkommer med Den 17 Mais e. m. 54; sitt betänk., emedan åt Utsk. derigenom lemnäs tillfälle att inhemta de för ett tillförlitligt utlåt, oundgängligaste upplysningar uti nödiga ämnen. Hr von Heijne: Det är visst interessant att få höra elen vigtiga frågan örn realisationen afhandlas på ett så upplysande sätt som i afton. Då jag yttrade min sats, att BancoUtsk. borde inkomma med ett kategoriskt svar, huruvida det är möjligt, att Banken tili utvexling kan öppnas d. 1 Juli, så var det ingalunda min mening, att Utsk. skulle aflemna ett sådant svar i morgon. Jag har blott framställt den förfrågan och fordrar BancoUtsk:s svar, huruvida den nödiga proportionen såsom 5 lill 8 vore vunnen, eller huru mycket som felades deri; och så länge detta vilkor qvarstår, om än icke in extenso i myntbestämningslagen, likväl såsom ett vilkor för dess fullbordan, så anser jag denna lag icke kunna sättas i verkställighet. Gr. Horn: Jag vågar återföra II. o. Ad:s uppmärksamhet på ett yttrande af ordföranden i BancoUtsk. Om jag ej misstagit mig, önskade Hr Frih. Nordin ett beslut af Ståndet, att Utsk. ville behandla målet med den raskhet och skyndsamhet, som jag och flera med mig äfven önska. Jag trodde, att Hr Frih. för sin åsigt skulle funnit stöd inom Utsk., och skulle på den grund velat framställa en sådan begäran till B., o. Ad.; men jag vågade icke, öfvertygad, att ett sådant bestämdt yttrande af mig icke skulle med bifall emottagas. Jag tror likväl, att då ordföranden i Utsk. häntydt på ett dylikt beslut, kan man gifva ökad vigt åt den opinion, som här gjort sig gällande genom en så beskaffad föreskrift.
I afräkning för kostnaden för anskaffning och aptering af projektiler för skärgårds-flottan; för en kulpress; anskaffning af ett större antal sjukvårds-persedlar; för 1,500 stycken kavajer till sjöbeväringen; anskaffning af 2:ne vatten-skutor af jern; kostnaden för 2:ne skärgårds-krigs-ångfartyg af jern; 3:ne kanon-skonertars förändring till mörsare-fartyg; kostnaden för 1,080 stycken bomber samt desammes aptering till krigs-bruk, enligt Kongl, brefven den 1 och 16 Mars 1855, 19 och 23 Januari, 28 Februari och 12 Mars 1856, 397,018: 36. 6. Krigs-kommissariatets räkning N:o 2 med Rikets Ständers Bank och reserverad att, så långt den förslår, betacka Kongl. Krigs-kollegii och Flottans stationers återstående fordringar för komplettering af Arméens och Flottans materiel, 81,059: 15. 3. Summa 1,500,052: 28. — Kongl. Maj:ts för Greneral-krigs-kommisariatet utfärdade nådiga instruktion af den 17 Mars 1854 innehåller uti 9 §, att behörig hufvudbok öfver alla i och för rustningarne använda medel skall hos Gfeneral-krigs-kommisariatet med största skyndsamhet afslutas, att derefter jemte tillhörande räkenskaper och afgjorda anmärkningsmål till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt aflemnas.
11:te sönd. post Trinitatis i Åhs, effter förut gången enskildt förmaning tilförenne, förekallades Carl Jöransson i Ösa och hans hustru Agneta Olofsdotter, och i närwaro af församlingens äldsta, ytterligare förhördes om theras ogudagtiga lefwerne, serdeles theras outsläckeliga hat och oenighet, som them alt ifrå theras ächtenskaps början emellan warit. Them förelästes af Kyrkiolag. 16 cap. § 11, 12, samt af Guds ord hwarjehanda, förehölts: men nästan förgäfwes. The öste och skylte hwar på annan, at man föga tekn merckte til bättring. Och hafwa thessa människior tröttat ut alla prester i deras tid, och warit i församl. til stor förargelse. Omsider skedde en kallsinnig förlikning, hwilken och slätt hållen blef. Man blef altså nogon tid ther effter nödsakat referera målet till Ven. Consistorium, som refererade at the måtte stellas för werdslig rätt: thet ock skedde, och blefwo the dömde at sittia 8 dagar i fengelse på watn och bröd: hwilket ock hos thetta wanartiga slächtet litet uträttadt. Näskott 8 augusti 1742 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 153, ÖLA. I Näskot 10:de sönd. p. Trin. efter förut skedt samråd med församl. älste tilförne, sattes i stocken en gosse Pär Anderss. för thet han snattat i ett herberge om en söndag. [Tillagt senare:] Blef 1746 vid häradsrätten dömd at sitta i Aspås 2 sönd. i stockn för sin lidel. sword. tal, fyll.[?] Näskott maj 1743 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 153, ÖLA.
Uti nästföregående punkt har Utskottet tillstyrkt bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning angående fortfarande förhöjd t anslag åt Svenska Trädgårdsföreningen och, om detta anslag beviljas, torde derigenom det mest angelägna behofvet af tillgång på skicklige trädgårdsmästare vara undanröjdt; men Utskottet anser jemväl otvifvelaktigt att de åtgärder, Statsverket kan vidtaga för att bereda den enskilde jordegaren tillfälle att för anläggning och anordnande af sin trädgård erhålla upplysningar och råd af någon fullt sakkunnig person, skola kraftigt verka till trädgårdsskötselns höjande från dess nuvarande låga ståndpunkt tili en inkomstbringande folknäring. I denna åsigt styrkes Utskottet jemväl af den erfarenhet, som under sednare åren vunnits uti ett med det ifrågavarande fullt likartadt fall. Utskottet har nemligen med tillfredsställelse förnummit ej mindre det allt mer tilltagande intresse, hvarmed jordbrukare i alla delar af landet begagnat det tillfälle till inhemtande af råd och upplysningar i afseende å landthushällningen, som genom anställande af de såkallade Agronomerne elier Landtbruks-ingeniörerne blifvit dem boredt, än äfven de vackra resultater, desse tjenstemäns verksamhet redan visat; och får Utskottet på grund häraf tillstyrka, att Rikets Ständer måtte såsom extra anslag under nästa statsregleringsperiod på Riksgälds-kontoret anvisa ett årligt belopp af 2,000 R:dr, såsom arfvode åt en Trädgårds-ingeniör, som af Landtbruksakademien förordnas och hvilken har till åliggande att med råd och upplysningar i afseende på trädgårdsskötsel allmänheten tillhandagå, emot det han, efter de grunder Kongl. Maj:t kan behaga bestämma, af dem, som anlita hans biträde, erhåller skälig godtgörelse för reseoch traktamentskostnader. Och kommer Utskottet att framdeles, vid afgifvande af utlåtande angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de Hufvudtitel, yttra sig i afseende å Herr 64 Stats-Utskoltels Utlåtande M 99.
Sex präktiga timmerhvarf nedersttill lyste emot honom och narrade honom till skratt. Det var groft slag, riktigt så det hade gått för sig till tingshusbygge. Och ännu låg stämningen kvar i patrons låda det visste han. Noveller HOLMEN I SJÖN DALL. FÖRSTA BOKEN. På alla sidor begränsadt af en rundt omlöpande skans af skyhöga fjällar, ligger Kaschmir, ”den förtrollade dalen, Indiens paradis” – så nämna skalderne detta land till hvilket blott några få portar i bergväggen öppna sig. Öfver dessa högfjällars hjessor hinna hvarken de giftiga vindar, som, nedanför bergen i söder, gjuta sin glödande anda öfver Lahors vidsträckta slätter: ej eller de skarpa ilar, som större delen af året begrafva det nordligt tillgränsande Tibet under snö och is. Utestängande de tjocka, regntunga molnen, tillåta de allenast de lättaste, högst i atmospheren sväfvande skyarne, att här nedgjuta sina milda skurar, som, i strida bäckar störtande utför klipphällarna, bilda tusenfaldiga cascader, kröka sig kring ständigt gröna ängar, till dess de alla samla sig till den gullsandige Behat, hvilken genomflyter detta elysium. Länge trodde dalens invånare, att samma bergmurar, som härifrån utestänga stormar, frost, snö, äfven skulle förmå afvärja menniskornas fientliga anfall. Men ack, de bedrogo sig: den menskliga roflystnaden, mäktigare än naturens elementer, har brutit sig väg genom dessa trånga bergportar, har härjat och utsugit det numera olyckliga Kaschmir. Men sådant var icke ännu mitt fädernesland i min ungdoms dagar, ehuru redan då lydande en främmande spira; jag fortfar alltså att skillra det icke såsom det nu är, utan såsom det varit, sådant det står för min hågkomst.
Företog II. R. o. Ad. val af Sex suppleanter för ledamöterne i förstärkta StatsUtsk. och befunnos vid valförrättningens sint, sedan i anseende dertill, att alla erhållit lika röstantal, lottning blifvit anställd, till bestämmande af den ordning, i hvilken de borde, i händelse af behof, inträda, dertill hafva blifvit utsedde: 2263, Hr von Lindecreutz, Justus Christoffer, med 31 röster. 2221, Hr af Wirsén, Carl Thure 31 ii 135, Gr. Cederström, fullm. Frih. Cederström, Jacob ii 31 ii 184, Frih. Koskull, Claes Ulrik ii 31 ii 1127, Hr von Walter, fullm. Frih. Stjernstedt, Fredrik ii 31 ii 192, Frih. Stackelberg, Berndt Hjalmar 11 31 ii H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 f. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 16 September 1848. Plenum kl. 1 e. m. Justerades pleni-prot. för d. 15 sisth Juli e. m. Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hohenhausen, Mich. Si 1 v., och Hr Akerman, Fredr., ånyo på bordetLagUtsk:s d. 14 dennes bordlagda betänk. N:o 67, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag för utrikes vexlar. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda betänk. N:o 68, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för Judar att vittna. Föredrogs LagUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda mern. N:o 69, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s betänk. N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag mot uppror och olofliga folksamlingar.
Men då i målet blifvit upplyst och af Konungens Befallningshafvande medgifvet, att Tillsyningsmannens förfarande i afseende å den sakfälldes bestraffning icke var någön enstaka afvikelse från hvad eljest iakttoges, — 44 — utan skett i öfverensstämmelse med vanligt af Konungens Befallningshafvande kändt och gilladt bruk; syntes det mig såsom skulle Konungens Befallningshafvandes delaktighet i det anmärkta felaktiga förfarandet varit alltför uppenbar, att någon frikännelse bordt kunna ifrågakomma, derest man icke på samma gång kunde uttala den meningen, att rätteligen blifvit förfaret, när man åt Tillsyningsmannen lemnat att besluta om straffens verkställande. Detta hade ej skett, eller ens något skäl för en sådan mening blifvit i Hofrättens utslag uttaladt; och då jag således icke kunde frånträda, hvad jag redan förut i målet andragit, till ådagaläggande af Konungens Befallningshafvandes i Elfsborgs län embetspligt att besluta om verkställighet af de bestraffningar, som i Alingsås kronohäkte skola äga rum, var det, med åberopande deraf, jag i underdånighet yrkade ändring i Hofrättens beslut; och har jag härå under den 6 Oktober 1854 erhållit Kongl. Maj:ts nådiga utslag af det innehåll, att skäl icke vore anfördt, som kunde verka ändring i Hofrättens öfverklagade utslag. Med Botheå tingslags Häradsrätt hade Domhafvanden i orten genom utslag den 20
Allt hvad du där vid lag ännu har att göra är att kärleksfullt råda, där råd kräfves, samt att lägga allt i dens händer, som låter nyårssolen på fästet och nyårssolen i människohjärtat uppgå och sprida ljus öfver lifvet. Ty icke blind, icke i mörker skall du låta din son eller din dotter nalkas nyårets portal eller famla sig fram i lifvets pelargångar. Söderns hedningar, som satte lifvets mål i I DU N jordisk skönhet och njutning, afbildade kärleken blind eller med bindel för ögonen. Men så utbyttes också bland dem den rena, ur hafsskummet formade kärleksgudinnan, Afrodite, mot hennes sinnliga vrångbild, och människolifvet blef också därefter. Våra nordiske förfäder hade icke blott en klarögd Balder och en in i döden trogen Nanna, utan äfven en Freja, som förblef trofast mot sin make, äfven sedan hon förirrat sig in i jättevärlden. Och så sjÖDgo äfven barderne om Balders son, Forsete, den mest sannfärdiga och mest rättvise bland alla åsar, just emedan han var född af kärlek och trofasthet. Med en sådan fäderneärfd lifssyn, upplyst och förklarad af kristendomens eviga nyårssol, höfves det oss att i kärleken och äktenskapet se instiftelser, hvilka vi ej, utan att förderfva oss själfve och nästan, kunna göra till foremål för ohöfviskt skämt eller låga beräkningar. Må vi sprida ljus öfver den jordiska kärlekens sanna väsen och natur, så att de unga ej må famla därefter i blindhet; men må vi då också vakta oss för att förvexla den blinde guden och hans okyska mor med den äkta kärlek, som våra förfäder sågo afbildad i Freja och Nanna. Denna kärlek, då den uppenbarar sig i lifvet, i ett kristligt äktenskap, är en fortsättning af den bröllopsfest, där all ren kärleks källa gaf det ädlaste vinet till sist. Det är också om en så- dan äkta kärlek, hvilken mognar med åren, som en berömd nordisk skald har uttalat den sanningen, att man blott förstår det riktigt grundligt, som man först lärt sig att älska.
Vid förnyad föredragning af sammansatta Statsoell Banco-Utskottens Utlåtande, N:o i-], i anledning af de inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottens, den a och 10 sistlidrie Junii, under Nis 1, 2, 5, 4 och 5,aflåtna Betänkanden, angående N:o 1, bestämmandet af Banco-Sedelns silfvervärde; N:o 2, nödiga ansedda provisoriska åtgärder, innan Silfverutvexlingen kan företagas; N:o 3, Bankens förhållande till Staten, jemte hufvudgrunden för dess lånerörelse, N:o 4, nödvändigheten af en förbättrad lagstiftning för Banken, och Nto 5, några lämpliga ansedda stadganden för framtiden, i afseende på så väl första enheten , som underafdelningar af det metalliska Myntet i Silfver, stannade Bonde-Ståndet i följande beslut: 1 ista punkten (pag. 220 i Betänkandet N:o 14.) Ståndet biföll denna punkt, under förbehåll, dels att för realisationens tillvägabringande icke må komma i fråga upptagande utaf Stats-lan eller utgifvande af förbindelser på Stats-Verkets skuld till Banken, på sätt lStde punkten, hvilken i sammanhang härmed afslogs, innehåller, dels och att, oaktadt detta bifall, Ståndet må kunna serskildt besluta om afdrag för Slagskatten pi blifvande Silfver-myntet. a ulra och o.dje punklerne. Utskottens förslag biföllos. Prat. Utdrag, den I i Ociober igag. 90 4:de punkten. Hvad Utskotten i denna punkt tillstyrkt, bifölls till alla delar, b 101 c med den förändring , i anledning af nu förändrade förhållanden , alt utur redactionen uteslutes den i Utlåtandet upptagna Summa af 959,068 R:dr 7 sk. 7 r:st. Silfver, såsom det nödigt ansedda belopp för förstärkning af Bankens reela Fond, bie, 6ie och 7.c/e? punlterne. Utlåtandet
Ehuru de i Betänkandet M 14 föreslagna åtgärder, för beredande af tillgång på duglig vaccin, att döma af såväl de ofvan meddelade anmärkriingarne, som öfrige inom Riksstånden afgifna yttranden i ämnet, blifvit ansedda hvarken såsom obehöfliga eller overkställbar, har Utskottet likväl, då återremissen af nämnde betänkande frän trenne Riksstånd hufvudsakligen synes varit föranledd deraf, att förslaget till den underdåniga skrifvelsen ansetts vara för mycket detaljeradt, trott sig böra, med frångående af detsamma och således utan att tillstyrka några serskilda bestämmelser, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer med anledning deraf, att de flesta provinser i riket under de sednaste åren varit hemsökta af härjande smittkoppsfarsoter, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla: det Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla Dess Sundhets-kollegium att afgifva underdånigt förslag till de tillägg och förändringar i nu gällande författningar, rörande vaccinationen, som må anses behöfliga, samt i öfrigt angifva de åtgärder, hvilka, enligt vunnen erfarenhet, så inom som utom riket, finnas ändamålsenliga till befrämjande af denna för allmänna helsovården vigtiga angelägenhet. Stockholm den 4 April 1851. Ank. till Eip.-Utsk. d. 7 April 18S1, kl 14 f. m. Utlåtande, i anledning af erhållen dterremiss af Betänkandet M 16. Med anledning af väckt motion, att, till förekommande af de olägenheter, hvilka härröra deraf, att i serskilda upplagor af Katechesen de från den Heliga Allm.
Men erkänner man en sådan grundsats, så torde man äfven böra erkänna, att dessa förklaringar Kordt vara annorlunda redigerade än hittills ; och förmodligen blefve det ändock svårt att deraf hemta någon tillförlitlig grund för dylika utbetalningar från Stats-Cassan. Dessutom innehåller det åberopade Den 35 N»veuibtt f m. 485 år6 beslut ej något bestämdt löfte om betalning, utan endast ett uppskof. ”Emedan,” beter det, 1 Riksens Ständeis undeidåuiga skrifvelse derom, lill Kongl. Maj:t af den 18 Julii, ”omförmälde fordrings-anspråk ”och förluster lill beskaffenheten och beloppet icke öro utredde och bestämde, "anse Riksens Ständer lämpeligast, alt , ”frågan om denna ersättning får "anstå, till Riksens Ständers nästa sammankomst , hvarförinnan fordringarne och ”förlusterne, genom Hans Majrls Nådiga "föranstaltande, kunna hinna att granskas, "utredas och bestämmas.” Ersättningen, som 1813 beviljades förde så kallade Franska fordringarne, var något helt annat. De härrörde frånfragler i medelhafvet etc. och voro en gång afFranska regeringen godkäuda. Svenska Staten inträdde blott i de enskilda fordrings - egarnes anspråk, och gaf dem i stället 2. af deras lagliga fordran. Helt annat är att liqvidera en sådan och att liqvidera förluster, som uppkommit derigenom, att handeln blifvit drifven emot ett gällande närings - sy *• stem. Om desse handlande äga behörige anspråk på Svenske Staten, så behöfva ej Ständerne afgifva någon förklaring att så är. Ty, enligt våra Lagar, kan en fordran hos Kronan, äfven så väl som hos en enskild, göras gällande vid domstol, nemligen laga Domstol, ty särskilde Commissioner eller Comitéer erkännas ej af Grundlagen. ÄfJen har det blifvit anfört, att Svenska Sta - 456 Den ?5 November f, m. ten vore skyldig lemna ersättning åt dem, som blifvit lidande på Danska Kaperier, emedan Kronan, genom freden i Kiel, frånkänt sig pen ilinge - ersättning derföre.
M:t inkommit med underd. ansökning, deruti han, under förmenande, att omförmäldte inställelse-åtgärd varit stridande emot rätta tydningen af ContracteU ofvanupptagne 1 :sta punkt, uppgifver det han, genom samma åtgärd, tillskyndats en förlust af omkring 100 T:r säd i Qvarntull och blifvit försatt i den belägenhet, att han icke då för närvarande kunde till alla delar fullgöra de å hans sida åtagne Contracstförbindelser, i anseende hvartill Wassell i underd. anhållit, att någon eftergift i det bestämda arrendebeloppet för år 1826 i Nåder måtte honom förunnas. Häröfver infordrades underd. yttranden från K. Kam.Collegium, K. M:ts Bef:h:de i Länet och GevärsFactoriets Styresman, dervid den sistnämnde utvecklade nödvändigheten af den vidtagne åtgärden, till föV rekommande af den större olägenhet, att Factoriet, tillika med Fristadens 180 Verkstäder , skulle, af brist på vatten, alldeles afstadna, samt Kam.Collegium, i likhet med K. M:ts bemälte Bef:h:de an drog, att Wässell ostridigt, genom det uppgifne förhållandet, fått vidkännas en betydlig förlust i Tullinkomsten och derföre syntes berättigad till någon nedsättning i 1826 års arrende, hvilken nedsättning Coliegium, då förlusten ej blifvit till beloppet behörigen utredd och svårligen numera kunde med säkerhet utrönas, ansett sig böra föreslå till 5o T:r, hälften Råg och hälften Korn, 86 Stats-Utskottets utgörande halfva för Qvarnen bestämda spannmålsarrendet.
»Mina getter gå i skogen Kommer ulfven öfver bergen, K ARL J OHAN . J ONAS . Hugga timmer kan jag och gå i jorden. Och Här har du pengar. Är det hon, som kommer? ­ 9 ­ Det angår dig inte. K ARL J OHAN . Hon bär en mjölkspann. ) ( Lena kommer från vänster. J ONAS . då, Karl Johan. Men det säger jag dig, att får du den gubben till svärfar Nej, se god kväll Lena! ( Ut till vänster nära fonden. ) Ja så, är det på det viset. Ja, adjö med dig Andra scenen. KARL JOHAN. L ENA . LENA. få se mig. Det var då ett spektakel också, att han skulle K ARL J OHAN . skogen? Vet han mer, än att du går och mjölkar i L ENA . nå'nting? Nu ljuger du, Kalle. Sa' du honom inte K ARL J OHAN . L ENA . Inte ett enda ord. Han sa' själf... som sprang ifrån far och mor för att få träffa dig bara en litan momang. K ARL J OHAN . L ENA . Och du neka inte? Herre jössus! Och jag, Och nu möter han dom. Han säger ingenting. far. Det vet du inte. Jag blir rent olycklig för Han slår ihjäl mig. ­ 10 ­ Du ska tala vid gubben, Lena, så ta'r han L ENA . K ARL J OHAN . nog reson. jag har kommit för att gräla? Så han står där och morrar! Tror han, att K ARL J OHAN ( går fram och tar Skynda dig då, innan gubben kommer! Skynda mig! henne om lifvet ) . Stå inte där och sjåpa dig längre. ( Kysser henne. ) Är du säker på, att det var det, jag mente? Ja, det är jag. ( Kysser henne en gång till. ) L ENA ( sliter sig lös ) . K ARL J OHAN . ändå är tyst och bra här i skogen. ( Sätter sig på marken. ) K ARL J OHAN ( sätter sig bredvid henne ) . Stopp nu! Annars får de se oss. Hvad det Men kan du säga mig, hvarför din far och min far ska vara ovänner?