Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"röste Ja,” "Den det ej vili, löste Nej "Vinner Nej, anses de nja föreskrifterna om Elementar-Läro-verkens representation, i i3 §. 2 mom, jemte de deraf härflytande bestämmelser i 1 g och 22 §§. böra ur förslaget utgå." Voteringen utföll med 43 emot 36 Nej, hvarförutan en dubbel sedel casserades. Tjuguandra Voterings-propositionen. se Memor. K;o 5o, Prop, a. "Den, som gillar nedanstående af Constitutions-Utskottet föreslagna nya eller 3:dje moment i i3 §. Riksdags-Ordningen, jemte följande tillägg i 19 och 22 §, i3 mom. 3. ”Till Preste-Stlindet må jemväl sådane, genom Konungens Fullmagt utnämnde, Ordinarie Domare och Civile Embetsman, hvilka ej tillhöra något Riks-Stund, kunna bland sig välja Tio Riksdags-Fullmägtige, nemligen från Stockholms Stad Tre, inom Länen, under Svea Hof-Rätts domvärjo Tre, under Götha-Hof-Rätts Tre saint under Skånes och Blekinges En. Valen skola inför vederbörande Hof-Rätt anställas." §• (Sista perioden.) "— —• — samt för Universiteten, Vetenskaps-Academien och Civila Embets-verken hos Konungen; och följes — —" §. 22. "Fnllmagterna böra N. N. (för Preste-Ståndet, från N. N, Stift, Universitet, Aeademie, Stad eller Län): Fuiimagter na underskrifves; Preste-Slandets af vederbörande Consistoriel', samt för Civila Embets-verken af vederbörande Hofrätts-President eller Ordförande; Borgare-Ståndets "röste Jaf "Den det ej vill, röste Nej.” "Vinner Nej, anses det föreslagna nya eller 3:dje mom. i i3 Riksdags-Ordningen, äfvensom de deraf härflytande föreskrifter i 19 oeh 22 §§. böra förfalla."
Diskont-verk lån upptager, må vid omsättningsrätten bibehållas. Morn. 3, oförändradt. Jemf. § 156, mom. 3, oförändradt. Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. 39 ingifna lånehandlingar, hvarigenom både förlust för verket och andra personers oförskylda lidande säkrast förekommes. Mom. 5. Lån må ej utgå till annan summa än den, hvarå reversalet lyder. Diskontoch Låne-kontoren ega att af såväl Öfver-Ståthållarc-embetet i Stockholm, som samtlige Konungens Befallningshafvande och öfrige exekutorer skyndsamligen erhålla laga handräckning i alla de utsökningsmål, som af Diskontoch Låne-kontorens utlåningar härröra, med åliggande för bemälde myndigheter att, efter skuldens indrifvande, de influtna medlen ofördröjligen till Diskonteller Lånekontoren insända. Mom. 7. Högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet, för hvilket någon såsom låntagare och acceptant får blifva häftande, deruti ej inbegripet hvad han kan vara skyldig i egenskap af trassent, endossent, hypotheksutgifvarc eller löftesman, eller i och för kassa-kreditiv, eller mot pant af vågförda effekter, må icke öfverstiga Tvåhundra Tusen Riksdaler. Jemf. § 157, så lydande: Lån må ej utgå till annan eller mindre summa, än den, hvarå reversalet lyder. Jemf. § 158 mom. 2. Diskont-verken ega att af så väl Öfverståthållareembetet i Stockho]m, som samtlige Konungens Befallningshafvande och öfriga exekutorer skyndsamligen erhålla laga handräckning i alla do utsökningsmål, som af Diskont-verkens utlåningar härröra, med åliggande för bemälde myndigheter att, efter skuldens indrifvande, de influtna medlen skyndsamt till Diskontverken insända. Jemf. § 161, oförändrad. I föreskrifterna angående diskontering hafva åtskilliga ändringar ansetts erforderliga.
Sanningen häraf bör minst kunna betwiflas i et Land, der mitzwäxt ofta inträffar, och der, äfwen i goda är, Sädes-afkastningen pä manga stallen ej försiar til Innewanarnes uppehälle. Men KlLZLLmer fordra en tilräckelig r onä ^ sa wäl til uprättande, som underhallande. Dett 8umma af 691,000 R:d. Lsn^o, som Statsoch OeconomiL-Utffolten dertil upgifwit, otilrackelig, äfwen efter Siffran, blir det, ännu mera genom de berydeliga brister och afdrag, som derwid ofelbart yppas, och hwilka kespoätive Utskotten sjelfwe insett och medgifwit. Desse Den 15 Mars. 705 Desse brister och afdrag mäste i synnerhet inträffa wid de i Färsta Artikeln af Högloft. Utskottens Betänkande, bland de poster, som stola utgöra vfwannämnde uptagne 297,940 N:d. såsom wärdet af de wid sistledne -Zulii mänads början befintlige Spannemals och kroviant-lager, som inköptes under kriger efter sistledne ars höga pris, hwilkas sedermera inträffade betydliga fall ansenligen minstat dessa Lagers nu ägande wärde, och således äfwen den derpå beräknade En lika anledning til befarad betydlig minskning, wisar sig med de 550,000 R:d., hwartil de Lttelsr, som Krigs-Förwaltningen bör aflemna til Inrättningen, äro beräknade. Widare uprages Fordringar, til ett 8a!clo af 228,697 R:d., som til större delen härflyta fran kemnade understöd til Spannemäl, i synnerhet til Fahlu, Elfsborgs, Götheborgs och Carlstads Län.
Om ej derföre dessa fordringar hejdas, skall Magaains-Inrättningen snart se hela dess Fond hos undsättnings • tagarne fästad, och hvad ma hända äfventyrligare är, den mindre bemedlade eller fattigare Landtmannera, skall liknöjd för eget bestånd, sorglöst öfverlåta sig till emottagande af de understöd, vanan gifvit honom anledning, att med eller utan skäl, af MagazinsInrättningen påräkna. Att for den sk^ll åter bringa denna Inrättning, till hvad den rätteligen vara bör, en skydds-anstalt vid inträffande verkelig nöd, synes blifva högst nödvändigt. Inrättningens organisation. 1539 Be författningar Söm hittills utkommit, huiti undsättnings - behofs utrönande och Spannmåls tillhandahållande tillgå bör, äro Kongl. Brefven till Allmänna Magazins - Direction af den 20 November 1798 °ch 7 November 181 i Båda dessa stadganden synes dock nog generelle, och innefatta ej de mera detaiilerade föreskrifter som Vederbörande i desse fall böra fasttaga och sorn nu mera blifva mycket nödvändigare, sedan Undsättningars utdelande förVandlat sig från en anstalt hvilken före år 1 g i 5 Vidtagits i den mahn Magazins - Directionens befattning med Stats - Verks - Spannmålen och bränvins - bränningen i Stockholm sådant medgifvit, till en mera utsträckt skyldighet, eller till en sadan inellankömmande hjelp å Statens sida, som anses utgöra hufvudsakligaste motivet för Magazins-Inrättningens existence. Det är »tvifvelaktigt att när en Landshöfdinge med säkerhet inhemtat, att Länets Spannmåls-gröda för året icke är tillräcklig för innevånarnes behof, och att den uppkommande bristen icke kan uppfyllas genom de anstalter, sorn vanligen i enskild väg äga rum, samt att således verklig nöd är att befara, hvaföin allt han straxt efter skördetiden icke kan sakna fullständiga upderi ättelrer, bör ock Landshöfdingen, låta sig angeläget vara, att tillika undersöka till hvad qvantitet Undsättnings - Spaniternål öumgängeligeu erfordras.
Om det är gifvet, att en ränteförsäkringsanstalts framgång beror af det antal personer, som deruti ingå, så är det äfven klart, att då sjelfva pensionsinrättningarne i sjelfva verket icke äro något annat än ränteförsäkringsanstalter, i vissa fall förökade med donationer, testamentsmedel, Statsanslag m, m., sä måste en sådan pensionsinrättning i stort, som omfattar en större mängd embetsoch tjenstemän, bättre upfylla sitt ändamål än flere små pensionsanslalter för fåtaliga tjenstemanna-korpser. Vidare är det äfven naturligt, att administrationen af en enda större inrättning skall vara billigare än särskildta administrationer af en mängd särskildta inrättningar. En värd talare har visserligen bestridt denria allmänna regels tillämplighet uti ifrågavar:de fall, enär de liesta af våra embetsverks pensionskassor förvaltas af tjenstcmännen inom samma verk. Detta må vara en sanning, men jag tror ej, alt de tjenstemän, som Atagit sig sådana förvaltningsbestyr, göra det utan skälig vedergällning, och hvad jag med sä kerhet vet är, att Direktörerna i arméens pensionskassa åtnjuta honorarier. Om förhållandet är sådant i de Heste af våra pensionskassor, torde det böra medgifvas, att deras förvaltning är dyrare än om kassorna blefve sammanförda under en gemensam administration. Det är jemväl gifvet, att då alla dessa kassor måste hafvaastna särskildta lokaler på en mängd olika ställen, är sådant förenadt med vida större kostnad än om de förvaltades i en enda gemensam lokal. Man har framställt de stora svårgheter för förslagets verkställande, som skulle upkomma derutaf, att flere pensionskassor hafva särskildta donationsmedel, hvilka måste förvaltas efter speciella föreskrifter; men dessa svårigheter synas mig icke vara större, än alt de ganska lätt skulle kunna öfvervinnas. Ett klart bevis derpå ligger oss ganska nära, om vi betrakta förhållandet med de under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställda fonder, såsom detsamma blifvit uti Riddarhuslltsk:s Mern. N:o 7 framställt.
De på hr von der Osten larade unga damerna fingo höra hr Ranft från Sv. teatern predika Runeberg inemot en half timmas tid, ett ypperligt prof pä ypperligt minne, men utomordentligt frestande salongens tålamod. Särdeles många voro icke de som orkade följa den energiske predikanten till slut. Fru Heintx&lt; ’ prestation var mycket lång, vackra visor äro korta, förefalla åtminstone så, men detta spinneri höll p! och aldrig taga slut. Tredje raden, som nu haft bra tråkigt der liksom alla andra för resten, soulagerades derefter liberalt genom några stycken af de för en tid så populära och oundgängliga landsmålsroligheterna. E. H. hade skrifvit en liten pjes, som serverades som de-sert. Man antog det var fru - Ellen / / artman sjelf, som skrifvit denna pjes åt sig, men de lifliga loforden i tidn. St. D. B. omtalade sedan indirekt att det var en redaktionsmedlem, hvilken hr Ernst Lundquists lagrar i barnkammarerotik icke gifvit någonnattro. Genren är dessutom ej så svår att beträda. Courage blott! » Pelle var bara modig! » Sådana sällskapsspektakel passa bättre i ett förmak med ett par dörrar till ridå, föräldrar, tanter, farbröder o. s. v. till publik på salsstolarne sedan stora salsbordet satts i en vrå. Har man då en pensionsflicka af fru Hartmans kulör så är spelet vunnet. Fru Hartmans spel var nästan underbart. Hon måtte ha godt minne sedan sin egen pensionstid eller också dagligen studera speciet. Hon spelade ej, hon var, som landsortstidningar bruka säga, på höjden af yra. Intet kan tänkas bättre gjordt, hvarken i min, gest, eller uttryck. Måtte blott ej den fasliga Stockholms * dialekten bita sig fast och hindra fru H: s framsteg » i den högre koren », h var tåt hon berömligt syftar. Frk. Pettersson var ej så lyckligt lottad af förf., flickan hade fött brorslotten af de qvickheter, som funnos. Frk. P: s kostym var derjemte illa funnen. Hon skulle varit ypperlig som sjökadett, ett vitas genus, som kunnat uppkalla diverse roligheter af förf.
~ Tiupp, en figur, som s d r allHveiii kmner icke ~ / i c &amp; a l f&amp; deles 115 @ insen till det orimliga, men hvars strid niot Ilskarens inotstrafvighet och kyla hur till det mest storartade Heyse diktat. Endast afslutniiigeii verkar nigot afkylande, d i diktaren tycks ha writ radd .för sin egen figurs djerfhet och litit förleda sig att iippl&gt;lanui&lt;la hennes tro med hif \, el, nigot som icke torde v a n i stil med karnktjiren. 266 He) .se har i den yttre konturteckningen af sina figurer latit ndgot af den entusiasm tala, som den lyckliga kiirlekrn anviinder i sitt sprak. Han malar med en plastisk tydlighet, som blott iir det inspirerade ögonblicket förbehillet. P3 hans riiltalighet i ordinalningen behöfva inga exeppel anföras, d i sadam kunna igenfinnas pS. snart sagdt hvaje blad. Men diktaren har en nk och smidig talang, som Iiimpar sig för alla iimnen. I känn @ företager han till behandling en sjalssjukdom, som han triiflande betecknar med namnet .andlig sömnlöshet, och hvars resultat han besknfver som olyckan att alltid fört31as af zheinliingtan till sig sjclfw. Dess symptomer hafn framkallats af reflexionssjuka, af öfvermatt af kritik, och dess botemedel 51 kärleken Slutligen har diktaren nhen ett ord för det rent sagolika. Han later fantasien hafva lösa tyglar i en d d a n befittclse soni Clas Pafra. men han inblandar ett .underbart, mystiskt element afven i hvardagslif \, ets förh8llanden, och han d r i uppfinnandet af iiiventyrliga intriger ofta för Idngt. Ilenid finner man, att diktaren mottagit sina iingdomsintryck TAII en annan tid iin \ .år.
13 6:0) till anskaffande af ett positionsoch belägring s-artilleri om 15 refflade tackjernskanoner med tillbehör, lavetter, föreställare och spetsprojektiler, för år 1867, Tretiosex tusen sjuhundrafemtio Riksdaler; 7:o) till anskaffande af 7,000 st. infanterigevär, för år 1867, Trehundratjugu tusen tvåhundrafemtio Riksdaler; 8:0) till anskaffning af en tjenlig modell för såväl infanteriets som kavalle riets skjutvapen, med tändnålsinrältning, samt till nödiga försöks anställande, med sådana vapen, Femton tusen Riksdaler; 9:o) till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, för år 1867, Etthundra tusen Riksdaler; 10:o) till förstärkande af Waxholms fästnings murar, Niotiotusen Riksdaler; ll:o) till en skansanläggning vid Oxdjupet, Etthundratusen Riksdaler; 12:o) till fortsättande af Jas In in g sby g g n a ds -arbetena vid Carlskrona, deraf till skansen å vestra Hästholmen ?60,000
En okänd medelstor qvinna, iklädd regnkappa och med i öfrigt snygga kläder, har aftonen, då mordet skedde, kl. ¾ 9-tiden varit synlig gå af och an å öppna platsen, som utgör en fortsättning af Clevegränd nedanför teaterhuset, bvarefter hon ingått i n:r 7 Mosebacke trappor, utan att dock der vara boende eller känd. Som man vet har en belöning af 300 kr. blifvit utläst åt den, som upptäcker brottslingen eller lemnar sådana upplysningar, som leda till hans ertappande. Ett par dagar förflöto, och saken började, syntes det, taga en annan vändning. Polisen meddelade den 15 Oktober: Under de fortsatta spaningarna i denna sak hafva följande ytterligare upplysningar erhållits, hvilka ' möjligen kunna vara af något intresse: Ogifta Högström hade, då hon lördagsaftonen före mordet hemkom till sitt logis i hotell Göteborg vid Södra bangården, ett obetydligt sår och svullnad vid högra ögat. Hon uppgaf då att hon vid ingången till hotellet blifvit misshandlad af en för henne okänd mansperson. Samma afton det upprörda mordet skedde hade klockan åttatiden en person infunnit sig i hotellet och frågat efter Högström samt, då han blifvit underrättad att hon ej mera vore der boende, sökt upplysning om hvar Högström kunde träffas. Högström har dock icke kunnat lemna besked hvarken om våldsverkaren eller om den som sökte henne. Sistnämnde person var lång och smärt, hade mustascher samt var iklädd grå sommarpaletå och styf filthatt. En person säger sig hafva på tisdagsaftonen omkring klockan ¾ 11 sett en medelstor, snyggt klädd mansperson med helt skägg och tänd cigarr komma med hastiga steg gående utför trappan från Clevegränden till Stora Glasbruksgatan och taga af åt venster. Denne person var iklädd mörk öfverrock ochsvart styf filthatt. Förut har blifvit omnämdt, att en qvinna omkring kl ¾ 9 setts gå af och an på öppna platsen som utgör fortsättning af Clevegränden, hvarifrån mördade Dahlbergs fönster äro väl synliga. Nu har det ytterligare blifvit upplyst att en qvinna, troligtvis densamma, gått af och an på samma plats såväl vid 10- som vid 11-tiden.
Ledamöter måste naturligtvis få närmare och Säkrat e kännedom om den fräs* ga, öfver hVilken de höra yttra sig och besluta, när de, förrän hon ventileras, erhållit hvar sitt exemplar af vedel hörande Utskotts utlåtande deröfver, och egt tillfälle att enskildt genomläsa det. Nit kommer blott ett enda sktifvet exemplar häraf till hvarje Riks-Stånd, Vid dess hastiga uppläsning kan mången vigtig omständighet undfalla Sltörarne; och detta hjelpes ej el* ler genom Bordläggningen , helst flera dagar kunde åtgå, innan Ledatnöterne af ett talrikar re Stånd, den ena efter den andra, inhemtaf hvad det innehåller. Expeditions-Uukottet har i sitt närvarande Betänkande anmält, att lindeij sista Riksdag denna genare cotnmunication med Stånden, som tryckningen erbjuder, blifvit försökt, men att Utskottet, hvilket då ensamt härmed hade bestyret, omöjligen hann den verkställa. Frit. St dr. d. J £)ic. titti.' Stalla. Vid sådant förhållande synes för det ■nyttiga ändamålet den utväg böra vidtagas i att tJtskotten sjelfve besörja <?m tryckningen af si* na Betänkanden, hvilka derefter, vid första blifi ■vande Plena, af Ståndens Cancellier till dessa» Ledamöter utdelas. Säkerligen skall denna tryck* ning medhinnas, då flere Boktryckare anlitas, Och då Correcturs-läsandet af ett Betänkande icke lär behöfva längre tid än dess utskrifva!!* de i flere exémplar Den förmodan har blifvit yttrad, att Bilsdags-Ordningens 59 skulle förbjuda något annat Utskott än Expeditions-Utskottet att öfvertaga denna befattning. Jag åter finner af ordalydelsen i denna §. intet hinder häremot uppstå. Denna tryckning i förväg, som Expeditions-Utskottet allena ej medhinnér, är blott ett medel för ögonblicket, att meddela 8öo Representanter ett Betänkandes fullständiga innehåll, enär man Omöjligen är i Stånd att genom 800 skrifna exemplar meddela det.
Detta vill jag likväl tro hafva tillhört Utskottet att göra; åtminstone skulle det, så vål för mig, aom för alia andra af samma tanka, hafva varit på det högsta tillfredsställande, att i frågan om Fäderneslandets vål, kunna sammanföra erfarenheten med den theori, som Utskottet adopterar. Då en samling af så upplyste män som BevillningsUtskottet, undviker granskning af sådana omständigheter, som ligga i strid med deras grundsats, så faller man lått på den idée, att de framställde anmårkningarne åro af den art, att de ej kunna vederläggas. Emellertid, med förutsättande att Utskottet haft dessa förhållanden i vederbörligt betraktande, ehuru ej sådant synes af Betänkandet, så anhåller jag hos närvarande Herrar Ledamöter af BevillningsUtskottet, att de ville hafva den godheten att nu hår upplysa oss om de anledningar som föranledt Utskottet, att ej göra afseende på Rysslands dyrköpta erfarenhet, i samma afseenden, under alla de sednast förflutne 7 åren. Skulle denna vördsamma uppmaning äfven hår blifva utön följd, eller ej tillfredsställande kunna full - Den Augusti f. m. *95 göras, så täckes Utskottet benäget ursågta, att man på fulla skål anser sig kunna såsom säkert antaga, att dessa Ryska resultater innehålla ovedersägliga bevis emot fördelen af det föreslagna nyhetssystemets införande, Slutligen förenar jag mig med lie Herrar, som hafva framståldt lättheten af tullförsnillning emot lurendrågeriet, anseende den inhemska Näringsfriheten vara det erida råtta correctivet emot prohibitivsystemetä missbruk och olägenheter. N:o 7. Herr Lefrén , Johan Pehr: l) Man sager: att hvar och en Lag sorn nekar mig att erhålla den bästa vara för bästa prir, der jag kan få densamma, är ett orättvist beskattningifätt, Jtridande mot in, dividuella friheten m. m. Denna låra är icke ny, den ar ganska con-J seqvent, härledd utur de af mig ogillade eosmo* politiska grundsatserne.
Betänkande, rörande yrkaät upphäfvande af Stockholms Stads rättighet, att uppbära parm , torgoch renhåUniugs-penningar, då hö, halm, ved och brännkol införes, samt af landtmannens åliggande, att i vissa städer erlägga vågoch mätare-penningar får inkommande varor. Hedervärda BondeStåndet har genom Utdrag af Protocollerna för den 30 sistlidna December och 5 Januari innevarande år, till Utskottets handläggning, rörande detta ämne, remitterat: 1:0 Riksdagsmannen från Stockholms Län Matts Ericssons Memorial, deruti anföres, att han icke inser, på hvilka grunder Stockholms tad kan, för inkommande \ted, kol, hö och halm, upptaga så kallade torgoch renhållning s-penningar, då Sveriges inbyg* Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 533 gare, enligt RegeringsFormens 57 §., äga rättighet att sig sjelfva beskatta, och i synnerhet, då ett sådant onus iéke skall blifvit vid något sednare Riksmöte faststäldt. I Matts Ericssons tanka gör Stadsboen icke för mycket, om han besörjer plats för utställningen och försäljningen af en vai-a, den Landtmar.nen ensamnödgasinföra; heldst man i vidrigt fall skulle föranledas tro, det stadsboen sjelf bör besörja anskaffandet af landtman na-pr o duc ter, och dertill med erlägga skäliga vägpenningar för den vägsträcka, han öfverfar, men hvilken a£ landimannen under-* hålles; och, som detta, ej allmänneligen kungjorda, onus skall förorsaka mångå hundrade personers iidande, först genom dess utgörande, och sedan genom oerhörda böters vidkännande för dem, som, okunnige om ett sådant stadgande, utan att erlägga ifrågavarande afgift, borttingat eller försålt sina varor, har han ansett sig åligga att söka ändring i en författning, hvilken redan visat lika menliga följder, som den har ett emot billighet stridande ursprung.
N ä r man har haft innanför dörrarne, har sett sina brö- män och söner falla, får man en hämndkänsla mot dem, som sålunda ha brukat våld mot allt som är en kärast, som de knappast förstå, hvilka icke ha upplefvat ett krig på nära håll. lärde oss jag Jag har tyska i intet minne af, att vi skolan. Däremot Den ovanliga förmåga, vår lärarinna egde i att inspirera oss för allt, som angick fovar så stor, att det är min fulla öfvertygelse, att vi skulle ha följt henne alla, alla, hvart hon än hade fört oss, om det än varit mot fiendens kanoner. Hon var en djupt religiös människa, och all hennes kraft och förmåga att fullkomligt kunna glömma och försaka sig själf och gå fä hon själfmant lemnar ett fullgodt arbete. nersta upphof i hennes religion. arbetet förbereda dem för att sålunda i sin mån för en blifvande tjänst. Man Men i känslan för en stor idé, hade sitt inseende för fund, till hvilkas kyrka hon alltid gick, men att släppa tyglarna för lösa, ty det ligger tillhörde hon Grundtvigianernas skulle då äfven mindre ofta få se bilden af en tyvärr genhet att vid för ringa kontroll lätt duka untolerant åren, som kan se modern digna under bördan der för frestelsen trosbekännelse. af ens hinna för det dock blott med om ock sina dagliga dem sysslor, utan ordentligt, och att i den mänskliga naturen en stor benä- är att blifva slapp och loj, hvarhusmoderns oeftergifliga i tysthet, föra kontroll samt tid efter annan hålla en generalmönstring sam inom hela sitt område. och Hur arbetarens att mycket det tarfliga hemmet familjelif skulle vinna därpå, de unga flickorna redan i barnaåren vandes vid arbetsamhet och ordning, behöfver här ej ens påpekas. Bristande förberedelse för tjänarekallet är dock ej enda grunden till de oupphörligen återkommande klagomålen. hafva mycket Äfven fruarna själfva underlätta människa Hon de som matmoderns arbete vid dem lätta hågkomsten af de ständigt återkommande religion anledning till en outtömlig glädje och sysslornas fördelning är det nödvändigt att ha tacksamhet, en skrifven dagoch veekoordning.