Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t i Nåder oroförmäldt; har Utskottet, i anseende till de flere hinder för KronoUppbördens skyndsamma verkställande, som af beviljandet af en längre redogörelsetid skulle uppkomma, funnit sig böra afstyrka R. St:r, att bifalla den af Anders Danielsson yrkade förändring i tiden för KronoFogdarne att afgifva Summariska Redogörelsen för KronoUppbörden. Utlåtande, i anledning af begärd upplysning om hvad som blifvit afgjordt i afseende på den af K. M:t anbefallde undersökning i 5<>4 Stats-Utskottets Rikets äldre Handlingar, ang:de upprinnelsen af den så kallade Präste-Taxan. (l.-A.) Från H. BondeStåndet liar tili Utskottet blifvit remitteradt ett Memorial nf Anders Danielsson friin Elfsborgs Laiij hvaruti lian anfört, huruledes, i anledning af PrästeStåndets underd. besvär, angtde uppbördens beräknande af den så kallade PrästeTaxau, K. M:t, uti p:de § af dess Resolution af den 20 .Nov. 1786, beslutit, det K. M:t funne en noga undersökning i Rikets äldre Handlingar, rörande upprinnelsen af denna Taxa, nödvändig, innan K. Mit härom sluteligen stadgade dess beslut; men ville emedlertid, innan sådant hunnit verkställas, och tills vidare af synnerlig Nåd och Gunst tillåta, att Prästerskapet i Oppunda, Jönäkers och Heilio Härader i Södei manland linge lösa Taxesmöret med 1 Rldr Blco för Lispundet, dock att sådant hvarken då eller i framtiden (inge af deni eller andre dragas till prsejudicat.
1 afd. 4 § 1 i83o års bancoreglemente upprättade och till Utsk. öfverlemnade förslag till departementalindelningen af Bancoverket, samt redovisningsoch tjenstgöringsordningen inom detta verk. Likaledes upplästes och lades på bordet PresteStrs prot.- utdr. af d. i3 dennes, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStm att deltaga i PresteSt:s beslut att för orthopediska inrättningen till nästa riksdag bevilja ett årligt anslag af 666 r:dr 32 sk. b:co, hvilket skulle ställas under disposition af den direction, som åtagit sig förvaltning af enskilda bidrag till samma ändamål, med vilkor att tvenne fattiga lytta barn blifva kostnadsfritt vårdade, och med rättig - Deli i5 September. 197 liet för direct:n att tilldela läkaren öfverskottet såsom arfvode. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. § till 2 e. m. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 17 September i834. Plenum kl. io f. m. Justerades 6 prot.utdr. för d. i5 dennes. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till Ii. St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 12g. ang:de Löfås silfververk; N:o i3o. ang:de ÖfversteLieuten. Nordencreutz’s enkas underd. ansökning att varda bibehållen vid de löneinkomster , mannen i lifstiden innehaft; N:o 131. i fråga om rättighet för Götha canalbolag att i Riksg.cont. lyfta medel till anskaffande af ångbogseringsfartyg; N:o 182. ang:de tillsättandet af Just.ombudsm.-embetet. Likaledes,justerades ett från Exped.Utsk. inkommet förslag till constitutorial för Hofrättsrådet och Ridd. C. L. Landin att vara R. St:s Just.ombudsman.
Maj:ts högstberörde under deti c) sistledne Maji till Riksens Högloft; Ställ* dér aflåtne Nådiga Proposition, hvilken af samtlige RiksStåndeii blifvit till Lagutskottet remitterad är af följande lydelse: (Se t:sta Samlingen II. sid; 20 oell följ.) Lagutskottet har öfverväga! hvad Kongl. Maj:t sålunda i Nåder föreslagit, saint de uti frågavarande ämnen uti Högsta Domstolen och Kongl. Majrts StatsRåd förde, och jemte den Kongl Propositionen till Utskottet ofveriemnade Protocoller innehålla; och som Utskottet, uppå de af Högsta Domstolen anförde skäl, anser deii af Kongl. Majit i öfverensstämmelse med Högsta Domstolens yttrande antagne mening om Lagens rätta förstånd och tillämpning vara med Lagens grund öfverensstämmande ; så tillstyrker Utskottet bifall å Kongl. Majrts Proposition, så att genom utfärdande förklaring öfver 5 §. uti 25 Cap. Rätteg.Balk. och 4 §• uti 3 Cap. Missg.- Balk. må stadgas, dels att mål rörande den förbrytelse-, att någon kommer drucken i kyrka eller gör der oljud och förargelse icke hör HofRätts pröfning underställas , dels ock att för dylika förbrytelser, begångna å Helgedag, utom det i Lag för förbrytelsen stadgade ansvar, Sabbats* bl'otts-böter jemväl böra tillämpas; hvil* Lagutskottet t Retdnkanden. 841 ket dock tillika rndd 3:ne Ledamöters uti bifogade ProtocöllsTJtdrag upptagne särskilda mening Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning vördsamligen underställes. Stockholm den 7 Augusti i8a3. Utdrag af Vrotocollet s hållet hos Riksens Höglofl. Stånders LagUtkott den 7 Augusti 1825. S. D. Justerades följande Betänkan den: - 4:to Angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förklaring af Gap. 5 §. Rätteg.Balk. och 3 Cap. \ §. MissgBalk.
Berörda undantagslag beröfvar emellertid hvarje frälseman en dylik fördel i flera fall; och denna afvikelse från den allmänna rättegångsordningen är desto betänkligare, sorn den jemväl i åtskilliga händelser inverkar pä andra medborgares rätt”. Rigtigheten af denna anmärkning sökte bemälda Utskott visa med exempel af den händelse, att frälseman råkade i konkurstillstånd. Detta exempel har väl genom ofvanomförmälda i fråga om frälsemans konkursoch boskilnads-mäl vidtagna lagförändring förlorat sin giltighet. Men anmärkningen synes dock vara fullt befogad äfven med afseende å nuvarande förhållanden. Då tvist nemligen uppkommer om arf efter frälseman eller af honom upprättad t testamente klandras, äro ganska ofta äfven icke frälsemän parter och desse mäste då underkasta sig den för ett särskildt stånds skull stiftade undantagslagen och nödgas tillika, derest de bo aflägse frän Hofrätten, så att de icke kunna derstädes infinna sig och bevaka sin rätt, för sådant ändamål använda ombud; hvilket åter medför både besvär och kostnader, som eljest hade kunnat undvikas. ”Till en väl ordnad domstolsinrättning hörer likväl”, yttrar vidare 1847 och 1848 årens Lag-Utskott, ”att domstolarne skola vara lätt tillgängliga för hvarje rättssökande; och detta är desto mera af nöden i afseende på första domstolen i ett, land, der lagen gjort det möjligt samt till nära nog en vana för hvar och en att sjelf bevaka sin rätt. Ifrågaställda undantag från den allmänna regeln synes på enahanda grund ej eller kunna af Ridderskapet oeh Adelns medlemmar betraktas såsom särdeles fördelaktigt. De sättas derigenom ofta ur stånd att sjelfve bevaka angelägenheter, dem de utan svårighet kunnat besörja, och blifva dymedelst bragta pä kostnader och besvär, som ej uppvägas af några motsvarande större förmåner. Dessutom måste tagas i öfvervägande, att frälsemän i alla de mål, som icke särskildt äro i lagen uppräknade, lyda under de allmänna underdomstolarne. Att dessa mål ej sällan äro af den största vigt, att ofta väl och ve deraf äro beroende, är dock oförnekligt; men hvarföre skola då dessa mål vara undantagna?
Dertill skole vi ock hafva frid för Assur, den nu uti värt land infallen är, och väl hus förtrampat hafver; ty sju herdar och åtta Förstar skola öfver honom uppväckte varda; De der Assurs land förderfva skola med svärd, och Nimrods land med deras bara vapen. Alltså skole vi ifrån Assur frälste varda, den uti vårt land infallen är, och våra gränsor förtrampat hafver. Och skola de qvarlefde af Jacob vara ibland mång folk, lika som en dagg af Herranom, och såsom dropparna på gräset, det efter ingen bidar, eller efter menniskor väntar. Ja, de qvarlefde af Jacob skola vara ibland Hedningarna när mång folk, lika som ett lejon ibland djuren i skogenom, såsom ett ungt lejon ibland en fårahjord; den ingen afdrifva kan, när han drager derigenom, nedertrampar och rifver. Ty dill hand skall behålla segren emot alla dina fiendar, att alle dine ovänner måste utrotade varda. På den samma tiden, säger Herren, skall jag taga dina hästar ifrå dig, och förgöra dina vagnar; Och utrota dins lands städer, och bryta neder all din fäste; Och skall utrota de trollkarlar när dig, att inge tecknatydare när dig blifva skola. Jag skall förgöra din beläte och afgudar ifrå dig, att du icke mer skall tillbedja dina händers verk. Och jag skall nederhugga dina lundar, och förlägga dina städer. Och jag skall drifva hämnd med grymhet och vrede, på alle de Hedningar som icke böra vilja. Hörer dock hvad Herren säger: Statt upp, och straffa bergen, och låt högarna höra dina röst. Hörer, I berg, huru Herren straffa vill, samt med de starka jordenes fundament; ty Herren vill straffa sitt folk, och vill näpsa Israel. Hvad hafver jag gjort dig, mitt folk, och hvarmed hafver jag betungat dig? Det säg mig. Hafver jag dock fört dig utur Egypti land, och förlossat dig utu träldomshuset, och för dig sändt Mosen, Aaron och Miriam.
1:0 att solia förbättra myntet genom en successiv förminskning af sedelstocken; 2:0 att söka upprätthålla myntvärdet genom bestämmelser af sedelstockens qvantitet. 5 15- Att Bankens sedlay hädanefter utgifvas på bestämda summor, är utan tvifvel en förbättring. Nödigt är ock, vid valetirernas bestämmande, serdeles 1 början , att så liten förändring, som möjligt, sker i den dagliga rörelsens nuvarande förhållanden. § 16. Denna §. är enlig med Lagen för Banken af den r Mars i33o § 1. Innehafvare af Bankens sedlar har, efter myntbestämningens verkställighet, ovillkorlig rättighet att derför erhålla betalning i Svenskt Silfvermynt,^ sådant det genom Kongl. Kungörelsen af den a5 Junii iS3o blifvit betsämdt. j 5 » 7- Medgifvandet för Banken att, efter serskild öfverenskommelse, i utbyte emot Svenskt Silfvermynt lemna omyntadt guld eller silfver, eller främmande mynt eller vexlar, kan, då silfver erfordras till export, medföra ömsesidiga fördelar genom besparing af myntningsomsältningseller transportkostnader, en besparing, sorn alltid blir en allmän vinst. $ «8.
19) Bland Bankens balancerade Lån eller Förskotter till Staten, har man uteslutit dem, som af Rikets Ständer uttryckligen blifvit anordnade såsom utgifter utan ersättning, och som således utgjort verkliga dispositioner på Bankens Capital-behållning, ehuru de ännu bland Tillingarne balanceras. Sådane äro: Anslagen vid 1818 års Riksdag till Strömrensningar och den år 1823 anvisade Fond till Riksgälds-Sedlarnes inlösen, 20) Denna fordran utgjorde den summa, som K. Gustaf lil vid Realisationen 1776 förband Sig att, jemte 1,200,000 R:dr Holl. Cur:t å gamla kronoskulden betala. Den inlöstes på 4 år, med 75,000 R:dr om året, af då varande Tullstyrelse. *J Bil, t. Banco-XJrskottets Bet hk ninie No i$. 21) Denna summa utgjorde återstoden af en år 1800 för H. K. H. Hertigen, sedermera K. Carl XIII beviljad gåfva. Den betaides genom Kröningshjelpen. 22) Vid 1800 års Riksdag beslöto Rikets Ständer att realisera i5 millioner R:dr Riksgälds-Sedlar genom Ranken. Detta beslut verkställdes med några förändringar i8o3, på så sätt, att Banken ålades vid anfordran inlösa desse 15 millioner med 33 j:3-dels procent rabatt, och med rätt att vidare för i:3-del af den uppkommande inlösningssumman lemna så kallade Realisations-Obligationer, ställde på 10 år och löpande med 4 procents ränta. Till ersättning erhöll den, utom hälften af 1800 års förmögenhets-afgift (2,418,835: 23. 6,) en årlig amortissements-fond af 3oo,ooo R:dr i 15 år.
» För din skull — för att du skulle få ha lugn. Jag visste, att hon var svartsjuk och plågade dig. » » Och om jag nu inte hade kommit och sökt upp dig därborta — skulle vi då aldrig mer ha råkats? Skulle du aldrig mer ha kommit tillbaka? » » Aldrig? — det vet jag inte — men sä- kert inte de första åren — sedan — kanhända. Och hvarför skulle jag också komIi&amp;iföi&amp;af. Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. mit tillbaka? Utom pappa hade jag ingen annan än dig — men » » Men i mig hade du intet — nej! Jag fick inte ens komma och besöka dig — o! när jag tänker på allt detta! » — Äter blir han orolig och vrider nervöst på mustascherna. Plötsligt rycker han upp sig ur förstämningen. » Nej, jag vill icke mer tänka på detta! Nu vill jag blott tänka på dig — • på vår kärlek — på vår lycka! Hur lyckliga vi skola bli tillsammans! — inte sant? Säg, Klara, älskade, det tror du j u också? » » Ja, säkert, Han, säkert! Men » Hon ser ut och ryser till. » Hvad är det, fryser d u? » och han sveper resfilten kring henne. » Nej, Han, — tack — det var inte orsaken. Men jag kan knappt tro att det är sant. Det är mig så ofattligt alltsammans — först ditt besök, som kom så oväntadt i min ensamhet — sedan hela den sista veckan och nu detta — att vi resa bort tillsammans — insvepta i den täta spöklika dimman. Det är som o m vi jagade fram genom molnen — högt öfver jorden — alldeles som i en dröm! » Sedan säger hon Jeende, men ändå allvarligt: » Tänk om det bara skulle vara en dröm, Han! » oss, det ha vi kraft att sätta oss öfver! Ser du, nu låta vi all sorg och allt elände — hela vårt förflutna lif försvinna i dimman, som står som en skiljemur mellan oss och världen! » Efter ett ögonblick säger han ö m t: » O! jag kan inte säga, hur tacksam jag är mot dig, för att du har velat göra detta! Det är så stort — så ädelt — • så högsinnadt af dig!
R:dr 3,587,420: jernhandteringen borde ifrågakomma, än någon slags tillökning i de nuvarande skatterna å denna i allmänhet föga lönande näringsgren, samt att omständigheterna snarare antyda på försämring, än de gifva anledning att emotse någon förbättring i bergsmännens och bruksegarnes ställning såsom näringsidkare; hvadan och då för öfrigt kändt är, dels alt, under den sednare tiden, många betydliga bruksegendomar icke utan största svårighet kunnat till relativt låga priser afyttras, dels äfven att redan ett icke obetydligt antal bruksegare likasom täflat att begagna sig af den dem sistlidet år medgifna tillåtelsen alt, emot befrielse från belöpande ulskylder, på bestämd lid nedlägga antingen hela smidet eller ett visst antal stångjernsverkslädet vid sina bruk, Kollegium ansett sig böra tillstyrka, att bergsmän och bruksegare i allmänhet, som, med undantag endast för de på Dannemora malmfång grundade Vallonverken, omöjligen i längden kunna bära de dem ålagde dryga skatterne af alla slag, hädanefter åtminstone måtte få tillgodonjuta ali deri nedsättning i tiondejernsoch hammarskatts-utskylderne, som af jernhandteringens närvarande bekymmersamma ställning påkallas. Med afseende häruppå och då, efter hvad sålunda blifvit utredt, jernhandteringen fortfarande är uti en ställning, som Kongl. Maj:t anser fordra någon eftergift af, under lyckligare förhållanden, densamma ålagde beskattning, föreslår Kongl. Maj:t nu Rikets Ständer att nedsätta Tionde-TackjerttsSkalten med en tredjedel, och i öfverensstämmelse dermed beräkna denna afgift till 8,400 Sk:pd k 5 R:dr 32 sk 47,600: Hvad angår Slångfernssmidet och Jern m an v faktur-v er kan, så anser Kongl.
Den 20 Februari e, ni. het derpå, att föremålet för denna öfverläggning ur att stifta lag för privatbankers inrättande och deras rörelse, men icke att stifta någon grundlag. Det tillägg, som Hr Lefre'n föreslagit att här införa, har icke den ringaste inverkan på sjelfva privatbanklagen, emedan densamma icke kan hafva något anspråk, och det således ej behöfver utsättas, att den ej får hafva några anspråk. Att stilla lagar emot anspråk, skulle inleda oss i en sådan oformlig vidlyftighet, att det blefve omöjligt att utfinna hvilka alla de anspråk kunde vara, emot hvilka man skulle sätta lag-§§. Således kan jag icke af hvad som här blifvit ytlradt i motsatt mening inse, då fråga är att stifta en ny lag och att helt och hållet tillintetgöra den gamla, hvarföre man då skall, blott på den grund att stadgandet finnes i den förra lagen, som man vill förändra, bibehålla ett onyttigt lagstadgande, derföre att det fanns i den fordna lagen. Jag hade föreställt mig, att ändamålet med en ny lagstiftning alltid vore att undanrödja alla i gammal lag befintliga onödiga stadganden; och då icke det af Hr Lefre'n föreslagna tillägget, enligt hvad flere talare ådagalagt, kan blifva af någon bindande kraft på annat sätt, än som Hr von flosen föreslagit, genom detsammas införande i grundlagen, men jag tror, att de värde ledamöter, som nu ifra för tilläggets införande i den nya banklagen, ganska mycket skulle tveka att i grundlagen vilja se berörde stadgande infördt, emedan det vore att gifva grundlagen en alltför stor utsträckning, om deruti skulle införas allt hvad den enskilde medborgaren icke har rätt att af Staten fordra; så kan jag för min del icke annat än vidblifva min anhållan alt få propos. i likhet med hvad Frih. Cederström begärt, och att denna lag-§ måtte blifva antagen i öfverensstämmelse med hans yttrade åsigt. Hr von Troil, Emil: Innan man löstar för Hr Lefre'ns amendement, måste man hafva gjort sig reda för hvad meningen dermed kan vara. Afser det blott en sådan händelse, som den, hvarpå Frih.
Från Örtofta framgår jernvägen, allt i nordostlig hufvudrigtning, öfver Ellinge, der den passerar Brå-ån, förbi Eslöf i Sallerups socken och strax norr om Stehags kyrka, hvarefter den följer en del af Ringsjöns nordvestra strand och dervid öfvergår samma sjös utlopp eller Rönne-å, vidare förbi Höörs kyrka, nära Akersberg, förbi Sjunnerup, Karlarp, Tjörnarps kyrka, Sösdala och Thomestorp fram till Finja-sjön. Hela denna terräng är i tekniskt afseende särdeles fördelaktig, ehuru något mera kuperad än trakten söder om Örtofta. Inga terrasseringsarbeten, nog anmärkningsvärda att särskildt omnämnas, förekomma här, och de enda märkligare konstarbeten, som erfordrades, voro ofvanomförmälda broar öfver Brå- och Könne-åar. Den förstnämde af dessa broar har ett spann af 36 fot och den sednare tvenne spann af 50 fot. Båda hafva landfästen af huggen granit samt öfverbyggnad af jern. Inredningen af stationshus och godsmagasin i Malmö fullbordades, hvarjemte sist-^ nämnde byggnad blef utvidgad med en flygel, som inreddes till förråds-lokal. Lokomotivstallet utvidgades äfven och gas inleddes å bangården. Malmö stationshus är af sten i tvenne våningar, och har hufvudsakligen samma indelning som stationshuset i Götheborg, ehuru mindre. — 132 — Bangårdsområdet i Lund utvidgades, stensattes och makadamiserades till en del. Inredningen af stationshus och godsmagasin fulländades. Mellan Malmö och Lund anordnades en anhalt-station vid Akarp. En större banvaktarestuga apterades här till stationshus och ett mindre godsmagasin uppfördes äfven. Vid Eslöf och Höör fullbordades stationshus och godsmagasiner, hvarjemte vid sistnämda ställe vattenstation med ett mindre lokomotivstall samt banhall framför stationshuset uppfördes. Emellan sistnämda obåda stationer gjordes en provisionel station vid Stehag, som anordnades i likhet med Åkarps.
De, som klandrat detta Utskottens afstyrkande, hafva hufvudsakligen anfört, att, så länge Tre Procents Reverserrte voro allmänt gångbara, lika med penningar, var vanligt, att emottagaren alltid godtgjorde den upplupna räntan , hvilken derigenom iklädde sig samma egenskap, sorn liufvudstoden, och att, enligt Concours-Stadgan, den till proklama dagen upplupne räntan får tillagas Capitalet. * Förenade Utskotten få i anledning häraf erindra, att, då Staten med frivillig uppoffring låter Liqvidera Discont - Borgenärerne , skulle den ränteberäkning, som mäste iagttagas vid en laglig Concursmässig utredning, icke kunna vid förevarande tillfälle vara lika ovillkorlig. Imedkrid och med afseende på de serskildta skäl, mim uti antnärkningarne blifvit anförda, vilja Utskotten tillstyrka, att de på Götha Canal-Bolags samt Malmö Disconrers skulder till Statsoch Banco-Utskottens Betånkandcn. 1131 den i Oetober 1817 uplupna Interessen må godtgöras och med Capitalen samm-nslås. Emot förenade Utskottens Förslag, att de för Götha Canal-Bolagssamt Malmö Disccmters Skutder till utgijvande Obligationer viii skulle fä begagnas uti Liqvider af Län, som frän endera af dessa Disconter utgått, men med rabatt för samma Obligationers återstående förfallotid, äro anmärkningar framstälda; Och har blott en värd Ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet godkänt förslaget, hvaremot de fleste anrnärkarne yrkat, att dessa Obligationer borde uti Discont Liqvl. der få beräknas lill fulla beloppet och således utan rabatt.
Det är den vackraste, graciö- saste dräkt man sett på länge — i fina, mjuka tyger och på damer i hvila, stående och konverserande eller sittande i sina öppna vagnar. Den passar ovanligt litet att kopieras i gröfre tyger och bäras af folk, som har brådtom. Dock har den redan kommit därhän. Öfverallt ser man långa peleriner af kläde, mest öfversållade med glasbitar af en femtioörings storlek. Till dessa bäras allmänt stora hattar. Den vanliga klädseln, som man ser i både eleganta och banala former, består af en vridning af crépe i ljusgult, hvitt, rosa, laxfärg eller ljusblått — mest ljusblått. Crépen anordnas frampå brättet i en knut, bakom hvilken ett par utspärrade vingar af annan färg stå upp som ett högt diadem. Eller dignar hufvudet under blommor i tjocka, rika klasar på små spetsstommar. Tillsammans med den släpande kjolen bildar allt detta ett hölje, eller en form, som just icke uttrycker idén af liflig käckhet. D e rätta parisiskorna hafva också lärt sig att gå med långa smygande steg och hålla kroppen stilla. Men det finns många i Paris, som icke äro parisiskor, och när man ser de högaxlade vida kragarne bäras af fetlagda småkrämarfruar, ute för att gå i bodarne, eller kantiga halfvuxna flickor, önskar man att pelerinens tid vore ute. ' A u Bonheur des Dames ' har Zola, som bekant, kallat de stora » magasins de nouveautés », som tillhöra sevärdheterna i Paris. Sevärda äro de nog — men lyckan, ' om det skulle vara i köplusten, som denna består, finner man där sällan. Ibland kan hon nog komma, när man väntar henne minst. Man går in med en suck af resignation för att köpa någon småsak, som man ej utan letande får på andra ställen, men råkar in i ett afsidesliggande galleri, där det är tyst och stilla, varorna ligga friska, lockande och bodherrarne stå påpassliga vid hvarje tecken till svaghet. Då får man vara på sin vakt, om man icke vill vara svag, och skynda till centrum. Där försvinner snart all möjlig köplust i hettan och trängseln.
Det är således icke af tillgifvenhet för någondera meningen, men af öfvertygelse om Utskottets ställning i anseende till de af enskildte väckte förslagtill Grundlags förändringar, som jag får yttra det följande. Den utaf 38 §: Riksdags-Ordningen hämtade anledning, att sedan innom Utskottet 2 :ne Stånd stadnat emot 2 de särskildta Den 4 Augusti 1812 347 meningarne borde såsom alternativer i Förslaget intagas, synes mig ingalunda till förevarande fråga lämpelig. Detta stadgande vittnar tydeligen, igenom sjelfva ordet förslag, som der förefaller, att meningen har afseende på ämnen, som böra komma under Ståndens pröfning. Men Grundlagsfrågor, som af en Riksdagsman blifvit väckte kunna icke höra dertill, förr än de af Constitutions Utskottet blifvit anmälte och till sin syftning gillade. Men den ena hälften af Utskottet har i det fallet ingen rättighet att emot den andra göra en sådan anmälan. Detta blefve likväl följden om efter nu föregående öfverläggning de båda meningarne skulle såsom alternativer föreläggas Stånden(;) det blefve ännu följden att ett obestämdt och oberedt förslag komme under deras granskning och att en Grundlags förändring kunde anses såsom väckt och komma till öfverläggning, utan att af Constitutions Utskottet vara hvarken till sin beskaffenhet bestämd eller gillad. Alla dessa följder synas mig lika stridige emot Grundlagens syftning som Samhällets väl och rättmätiga fordringar. Jag tror deremot att då en fråga till Grundlags förändring af en Riksdagsman väckes, är Utskottet i afseende på densamma att anse som Riksens Ständer, emedan Utskottet har en ovilkorlig rättighet att gilla eller förkasta, emedan intet förslag utan igenom dess gillande kan blifva ett föremål för Ständernas öfverläggning. Jag tror derföre att stadgandet i 36 och 75 §§ Riksdags Ordningen angående väckta frågor hos Riks-Stånden bör i detta fall på Constitutions Utskottet tillämpas, i så måtto, att när 2 Stånd stadna emot 2 frågan måtte förfalla.