Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handlingar blifvit behörigen uppläste samt öfverläggningen i frågan fulländad. Då sådant icke hade blifvit verkslälldt, innan Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, om ogillande, gjordes, hvilken Proposition besvarades med Ja och Nej, och jag dessutom straxt efter Propositionens framställande, anmälte mig att tala; så kan jag, för min del, alldeles icke anse något Ridderskapets och Adelns beslut, angående ogillande af Grefve Mörners uttryck ännu vara fattadt; hvilket beslut dessutom är öfverflödigt, enär Grefve Mörner mig vetterligen icke någon förolämpadt. Herr Påhlman, Otto Fredric: Då jag ogerna ser en Discussion förlängd, som är nästan lika obehaglig som dess orsak; anhåller jag vördsamt få underställa Högloft. Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning, hvad följden skall blifva, om på hvar och en Ledamotskul - Ben 27 JanucirtL 381 le kunna bero, att upprifva ett fattadt beslut, så ofta det icke utfallit efter dess enskildta önskan eller öfvertygelse! Herr Hjerta har i min tanka ganska rigtigt åberopat den §. af Riksdagsordningen, sorn föreskrifver att hvar och., en väl må emot ett fattadt beslut, till Protocollet anmäla sin Reservation, men icke beslutet förändra eller upprifva. Jag instämmer med Herr Hjerta i den ödmjuka anhållan, att denna föreskrift nu må iakttagas. Friherre Cederströms påstående, att Herr Grefve Axel Mörners yttrande hade bordt uppläsas förr än Propositionen af Herr Grefven och LandtMarskalken framställdes, saknar i min tanka, allt skäl till beslutets upphäfvande, hellst en sådan uppläsning för en korrt stund sedan skedde, då Protocollet justerades. Förhållandet kan dessutom icke vara Höglofl. Ridderskapet och Adeln obekant, emedan Grefve Mörners yttrande visserligen gjordt så starkt intryck på de, som voro tillstädes, att det icke på dessa dagar kunnat falla utur minnet.
Sedermera hade han som ledamot af nationalförsamlingen anslutit sig till den koalition, hvilken störtade Thiers 1873, och han hade af den segrande reaktionen blifvit utnämnd till sändebud i Madrid. I december 1878, kort före marskalk Mac Mahons afgång, försattes Chaudordy i disponibilitet, men dessförinnan hade han vid konferensen i Konstantinopelförstått att vinna Rysslands sympatier genom den vältalighet, hvarmed han tog parti för Balkanhalföns förtryckta kristna befolkning. Gambetta, som 1870 lärt känna, hvad Chaudordy dugde till, såg i honörn rätte mannen att efterträda general Chanzy som ambassadör vid ryska hofvet. Medan Chaudordy gjort sig känd för ryssvänlighet och tyskhat, hade baron de Courcel alltid iakttagit en försigtig och reserverad hållning. Att Courcels utnämning till ambassadör i Berlin var ett lyckligt grepp af Gambetta, bevisas bäst deraf, att han trots alla mmi-stérförändringar och alla politikens vexlingar ännu i dag fortfar att behålla den svåra och ansvarsfulla plats, som han har Gambetta att tacka för. Det gälde nu att finna en efterträdare åt Courcel som direktör för den politiska afdelningen i utrikesdepartementet. Gambetta vände sig genast till en af Frankrikes förnämsta publicister, Jean Jacques Weiss. Men denne vägrade och svarade, att han gjorde ministéren större nytta genom att i pressen kämpa för dess politik och grundsatser. Gambetta erbjöd då den maktpålig-gande platsen åt Albert Sorel och derefter åt Rothan, hvilka båda gjort sig ett berömdt namn genom skrifter rörande samtidens historia. Men Sorel vägrade af politiska skäl och Rothan af annan anledning. I sista stunden lät då Weiss Öfvertala sig att blifva Courcels efterträdare. Alla dessa utnämningar, men framför allt Miribels och Weiss ’, väckte en storm af förbittring. » General de Miribel har alltid drömt om att strypa republiken », ropade Clovis Hugues vid deputeradekammarens sammankomst den 13 december, » det är försåtets man. »
Utom dess ser jag intet hinder för StatsUtsKottet, att äfven föreslå löntillökning för de Tjenstemän, som hafva för ringa indelt lön. Herr LandtMar skalk en erinrade, att som han ej hort någon begära votering, kunde proposition £j anses såsom annat än bilalien. Hefr Munck af Rosenschöld. T anledning af den fråga, som jag nu förmodat vara afgjord, anhåller jag om Herr Grefvens och Län dt Marsk al kfns proposition på mitt förslag, att StatsUtskottet n mod as skyndsamt inkomma med sätt Betänkande, i anledning af åtskilliga dit remitterade Memorial om löneförbättring efter spannmåls värde för penninge-löntagande Embetsoch Tjenstemän i allmänhet. Herr LandtMarskalkens härefter gjorda proposition till bifall å hvad Herr Munck Den 2 2 Maj. 717 af Rosenschöld nu föres!agitc blef af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarad. Herr LanälMarskalken uppläste den del af StatsUtskottets Betänkande, som angår yrkandet af löner för LandsFiscalerna, samt gjor» de proposition till bifall af hvad Utskottet i detta afseende yttrat. Ropades Ja och Nej. Grefve Liljencrantz, Jag afstyrker på det högsta bifall till StatsUtskottets Betänkande, i afseende på Fiscaler, och anhåller, att Utskottet anmodas ofordröjeligen inkomma med project till löner för dem. Herr LandtMar skalk en föreslog i anledning häraf, att StatsUtskottet.skulle anmodas, så fort sig göra låter, till Riksens Ständer inkomma med förslag till löner för LandsFiscalerna. Ropades Ja och Nej. Herr . LandtMarskalker, proponerade att vid öfvervägande af frågan om löneregleringen i allmänhet, särskilta löner lör LandsFiscalerna i Riket mätte förtsiås. ‘ Bifölls. Herr Lilliencrantz.
Riksdags - Fullmägtigen för Arboga Stad har uti Wälloft. Borgare» Srändet omfdrmält den förlägenhet, hwaruki bemälte Srads Jnwänare dymedelst blifvit försatte, att Stadens publiquc byggnader, genom derstädes till Inqvartering förlagde Ryska sängar, moro i den mohn förderswade, att de ej, utan bctpdelig reparation, kunna för deras egentcliga ändamäl begag-,as; men hwartill annan utwäg stg ej fbrtedde, än att af Banque» emot upgifwcn säkerhet samt lindrig ränta, jemte wänlig afbetalning ä Capitalet, undfä ett Län pä Tre Tusende R:dr. Specie. Hwilken anhällan, Wällofl. Borgare - Ständet, under den 14 ststlidne Julii till Banco-Utskottets utlätand^ behagat förvisa. Arboga Stads ofwanförmäldte behof af Län, förekom Högloft. Banco-Mskottet synnerligen binander men dä Banquens, till det allmännas nödwändiga understöd, meddclre och än fortfarande biträden, för bet närwarande icke medgifva nägon stagS annan ptläning af Banquen, än den, som före berta i förfatkningarne finnes utstakad; fant Högloft. BancoUtjkottct nägot undantag i denna delen, wid Arboga Stads Län-ansökning icke kunna äga rum. Hvaröfver utdrag af Protocollet till de respective Ständen expedieras skulle. Är och dag som förr skrifwit stär. Efter befallning kl. llallrnZius, 8k - Z02 Den 6 September. Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördige Präste.Ständet ben 29 Au, gusti 1329. S. O. Wid öfwcrwägande af hwad Riksens Högloft.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, (ingående kostnadssummam anslående till en Minnesvård öfver1 Högstsalig Kr on-Pr insen Q ari August* .i'Fter det Riksens Högloft. Ständer vid denne Riksdag, genom underdånig skrifvelse den 2:dra sistledne Februarii, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om en Minnesvårds upp/* xesande å Qvidinge hed på Statens bekostnad ofver Högst Salig Hans Kongl. Höghet Kron'- Prinsen Carl August, med bifall härtill, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, det ett leostnads-förslag till detta Monument matte varda upprättadt och meddeldt i afseende på nödige medels anslåendet har Kongl. Majit i Nådep täckts låta genom Herr Stats-Secreteraren vid Kongl. Kammar * Expeditionen tillställa StatsTJtskottet ett sådant förslag, grundadt på en uppgjord Ritning lill ett Monument af Svensk Marmor, som upptager en summa af 7)863 R:dr 24 sk, men hvarvid kostnaden till grundens läggande för Minnesvården icke vore beräknad, utan fordrade någon tillökning i nämn-* de Förslags-Sunama, Med anledning häraf får Stats - Utskottet vördsamligen tillstyrka, att Riksens Högloft, Ständer, till bestridande af kostnaden vid uppförande af ett vackert och värdigt Monument öfver Högst Salig Kron-Prinsen Cari, August, nu bevilja en summa af Tio Tusende Riksdaler att utgå af öfverskotterne på Stats-Verket* S:ats~Vtskottets Betänkandet 5481 intrader för sistledet år, sirnt derom hö£ Kongjj Majit i underdånighet anmälan göra. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Majit s Nådiga Remiss, angående tillökt Vaktbetjening vid Götheborgs Läns - Fängelse* Grenom Nådig Remiss den 23, sistledne April har Kongl. Majit behagat till Riksens Ständers Stats-Utskotts åtgärd öfverlemna Handlingarne, angående Kongl.
Dagen dlirefter, dB tj-stgoringen infaller kl. 12-3 och 6-9: 10-11 bora de f n 2 - kostoch middagstider, som allmlint forekomma i Stockholm, kunna beg a p a s, men dB iir daremot kvlillsmlilet fordriijclt. A ena sidan svaras: lonen ilr visserligen lBg, men det beraknas ej heller att telefonisterna skola lefva daraf. &amp;Ian anvander flickor med hogre skolbildning, emedan dessa antagas i sina hem f l lefva fritt, eller iitminstone i det niirmaste fritt, och lonen sllunda fh anvandas till nilpangar. 2 awlrm sidaw sages: h n e n ar visserligen lBg, men man begar ju ej heller att for densanma f&amp; flickor med hogre skolbildning, utan antager sBdana utgingna frBn folkskolan: Vi sknlle vilja vanda oss mot bBda dessa motiveringar. Om sfisom intradesfordran stidles hogre skolbildning, synes ock att vid afloningen d k p l bor gorns afseende. Qaller for de unga mannen: ju hogre utbildning, jn hogre lon, 89 synes detta likrc v d eller snarare iin mera, bora galla med afseende l de unga lrvinhorna. Man bor n h l i g e n ihBgkommn, att gossen erhdler sin uppfostran i de hogre skolorna i det niirmaste fritt, d l daremot flickans uppfostran iir dyrbar. Blott och bart skolafgiften for en flicka, som genomgiir fullstandigt Sklassigt liiroverk i Stockholm, kan .beraknas till 1,500 A 2,000 kronor. Med ratta bora siilunda foraldrma, d % den unga dottern efter slntad skolgang erhBller en aastallning, kunna vanta aft kostnaden for utbildningen tages i berakning for heme lika val som for sonen.
Lidaån måste inlösas för anläggningen af den nya hamngatan, utan ock, i stället fö, dessa tomtplatser, enskild jord af enahanda vidd med ansenlig kostnad inköpas till beredande af utrymme för de utflyttade tomterna; samt att, om också en del af det beräknade beloppet utgjorde den i lagen utöfver värderings-summan stadgade förhöjda lösen, som för afträdd jord samt källare m. m. skulle erläggas, minskades härigenom ingalunda de kostnader, staden måste vidkännas. I betraktande af nu anförda omständigheter samt de flesta brandskadade invånarnes fattigdom, och då det skulle bero pä utgången af en vidlyftig rättegång, huruvida Lidköpings nya stad komme att deltaga i kostnaderna för tomteregleringen inom den gamla staden, hafva åtskilliga ledamöter utaf Presteoch Borgare-Stånden, jemte det af Utskottet för denna tomtereglering tillstyrkta lån, förordat ett anslag utan återbetalnings-skyldighet å samma belopp, eller, om detta ej kunde beviljas, länesummans ökning till 26,666 Rdr 32 sk.
Således gifves det, hvad skepp och gods beträffar, två slags totalförlust, nemligen dels när skepp med gods fysiskt tillintetgöres (när det förgås), dels när det tages af fiende. Det fysiska tillintetgörandet är likväl ej så att förstå, som skulle hvarje spår af föremålet vara förstördt. Det är nog att skeppet upphört att vara hvad det efter sitt begrepp måste vara, om än spillror eller delar af detsamma blifvit bergade. Hvad åter beträffar frakten, så vill Tyska Sjölagen uttrycka, att totalförlust då anses inträffa, när, genom skeppets och godsets undergång, eller till följd af andra olycksfall, som hindra resans fullbordande, allsingen frakt är förtjent. Här vid kommer frakten i betraktande ej blott såsom fraktfordran, utan äfven som fraktförtjenst. Ensamt den omständighet, att den fordran, som grundar sig på det ursprungliga fraktaftalet, gått förlorad i följd af sjöolycka, är ej tillräcklig för att karakterisera fraktförlusten som total, utan först då betraktas en sådan totalförlust hafva inträdt, när icke heller, på grund af något annat för samma resa afslutadt kontrakt frakt är förtjent. Dessa noggranpa bestämmelser må nu, särskildt i afseende på frakten, lagstiftaren på ett eller annat sätt tydligen uttrycka. Efter min tanke, kan det rimligtvis icke ske genom ett lagstadgande, affattadt i så besynnerliga ordalag, som förslagets 253 <§, äfven om man i stället för orden: eger rum sätter anses ega rum » § 259. Det här förekommande uttrycket: »partiel skada» ansåg Justitierådet Wretman ej vara fullt betecknande; hvarföre i stället föreslogs: Har ä gods, som till bestämmelsehamnen framkommer, inträffat skada, hvilken icke kan till total förlust hänföras, utgöres skadans belopp etc. § 272. Justitieråden Alexanderson, Qviding och Cramér framställde, otn icke andra momentet, hvarmed vore alt jemföra Art. 871 i Tyska Lagen, kunde erhålla följande lydelse:
De tider äro nu äfven hos oss förbi, då man betraktade oppositionen såsom en hädelse eller ett slags fritänkeri mot Styrelsen. Man inser, hvad som i andra constilulionella länder sedan lång tid tillbaka varit erkändt, äfven af de störste och kraftfullaste Ministrar, nemligen att en opposition är lika nyttig för Styrelsen, som för folket, emedan ingen Styrelse kan ega full kraft utan folkets förtroende, och detta kan ej vinnas förr, än folket blifvit öfverbevist, att det är väl styrdt, och enda utvägen för en Styrelse att åstadkomma denne bevisning är, att den inför Opinionen visar sig kunna uthärda den stränga granskningen af en oberoende opposition. Man har ofta på detta rum tält om de vådor, som skulle uppstå, i fall oppositionen alltför mycket fick öfverhanden; alt det skulle leda till envälde o. s. v. Jag medger principen; ty all öfverdrift leder lill reaction. En obegränsad öfvervigt hos oppositionen skulle derföre kunna indirecte leda till samma mål, dit ett fullkomligt öfvervälde bos Ministeren utan omväg skulle föra. Det måste derföre vara en hufvudsaklig omständighet alt tillse, det ingendera principen får helt 78 Den 9 April f. m. och hållet undertrycka den andra. Herr af Ekenstams och Grefve Spens’s förslag om Ridderskapets och Adelns indelning uli 5 Afdelningar, finnér jag i detta afseende vara ganska lämpligt; Ty om det lyckas den ena principen att blifva rådande i 2 eller 3 afdelningar, hör den andra hafva tillfälle att göra sig gällande i de öfrige. De skäl, som Utskottet anfört emot förslaget, hafva åtminstone icke kunnat öfvertyga mig. Man har invändt, att minoriteten på detta sätt skulle kunna bestämma valen. Jag tror att förhållandet alltid kan blifva sådant, så vida man ej vill föreskrifva, ätt hvarje Elector måste vara vald af mer än halfva Huset. Hans Excellerice Herr Grefve De la Gardie:
M:t begärt rättighet att, vid de tillfällen, då stegradt pris på proviant-artiklar gjorde den föreslagna förhöjda portionsskillingen otillräcklig, få, af det på 4:de hufvudtiteln uppförda anslag till durchmarch-koslnader, disponera det belopp, som erfordrades till fyllnad i :delar af den portion, som för sjökommenderadt manskap vöre fastställd och hvartill det varit afsedt att genom den nu äskade tillökningen i anslaget, höja portionsskillingen; hvilken nådiga framställning Rikets Ständer jemväl bifallit. 15:o. I afseende på det serskilda anslaget af 9,000 R:dr till bålsmännens förseende med köjer och täcken, har E. K. M:t täckts förklara, att, då medel för dylika utgifter vore under rubriken »förrådsförstärkning* af E. K. M:t inberäknade uti det till flottans materiel äskade extra anslag, förstnämnda serskilda anslag icke erfordrades, utan borde från staten uteslutas; men enär de utgifter, som å extra sta Isregleringen anvisas, icke kunna anses af permanent egenskap samt följaktligen äro underkastade betydliga omvexlingar, hvaremot den här ifrågavarande utgiften måste utgå jemlikt med rotehållarne om passevolansen upprättade kontrakter, hvilkas uppfyllande icke får äfventyras, som dock skulle kunna inträffa, derest anslaget blefve af tillfällig natur, hafva Rikets Ständer ansett anslaget af 9,000 R:dr till båtsmännens förseendemed kojer och täcken, böra, på sätt hittills egt rum, å riksstaten såsom ordinarie anslag uppföras. 16:o. Oaktadt Rikets Ständer, som, vid sisllidne riksdag, ansågo, att slaten borde under vissa vilkor öfvertaga båtsmansbeklädnaden, för sådant ändamål beviljade ett förslags-anslag af högst 28,000 R:dr, hade likväl erfarenheten visat, alt detta anslag varit otillräckligt, hvadan E. K. M:t begärt, att berörde anslag mätte, under förut stadgade vilkor, förhöjas med 14,000 R:dr och å ordinarie stat uppföras lill 42,000 R:dr.
För min del anser jag att Konst.-Utsk:t icke kan inför B. St:r anmäla andra förhållanden inom förvaltningen, än sådana, som efter Utsk:ts uppfattning kunna föranleda en tillämpning af 107:de §:n R. F.; men då Utsk:t icke funnit ani. till någon sådan anmärkning, har jag inom Utsk:t delat deras mening, som ansett, att Utsk:t varit berättigadt och förpligtadt att framlägga en motiverad décharge, d. v. s. att Utsk:t bort icke blott uppfatta den negativa sidan af regerings-förva Itningen, utan äfven den positiva, och öfver densamma inför R. St:r uttala ett omdöme. Denna mening har dock majoriteten inom Utsk:t icke funnit vara den rätta; och då jag anser majoritetens åsigt icke strida emot Grundlagen, har jag icke bifogat någon reservation emot Utskrts Betänk. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef ifrågav:de Mern. lagdt till handlingarne. Föredrogs ånyo sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 31 sisth Januari och 7 dennes bordlagde Belänk. N:o 1, i ani. af väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig efterbildning af konstalster. Frih. Cederström, Gustaf Carl: Ofvertygad att R. o. Ad. nu, liksom så ofta tillförne, med intresse omfattar hvad som i ett eller annat afseende kan leda till befrämjande af skön konst, anhåller jag få yttra några ord rörande ifrågav:de Betänk., som jag anser i vissa delar påkalla jemkning. Utslct har tillstyrkt R. Sl:r att af K. M. begära förslag till lag mot obehörig efterbildning af inhemska konstalster, men, så vidt jag förmått riktigt uppfatta Utsk:ts syfte, är det likväl egentligen, att R. St:r skulle begära ett förslag till lag mot obehörigt offentliggörande och utbjudande lill salu af elterbildningar utaf inhemska konstalster. Om man får antaga att i förev:de fråga ali erforderlig noggranhet i uttrycken bör iakttagas, så torde också ordalydelsen i nämnde afseende böra rättas.
Ständer visserligen funnit den år 1833 vidtagna löne reglering för indelta arméens befäl icke hafva ledi lill dermed åsyftadt ändamål — att nemligen, jemte förbättring i aflöningen, bereda den möjligaste likstämmighet deruti vid alla regementen och korpser, — ett förhållande, som olviivelaktigt bör hufvudsakligen liilskrifvas den på mindre tillförlitliga beräkningar verkställda, i allmänhet låga uppskattning af arméens boställen, hvilken för nämnda reglering lades till grund; och då denna ojemnhet i aflöningen numera mäste vara större än förr, sedan värdet af boställena genom högre afkastning och stigande pris å jordens produkter i betydlig mån ökats, är uppenbart, att en ny allmän reglering af befälets aflönings förhållanden utaf behofvet påkallas: men med de stora tillgångar af indelta räntor, krono-tionden, boställen och kontanta anslag, som redan finnas anvisade, torde en dylik reglering kunna tillvägabringas, utan ytterligare bidrag från Statens sida, och då del således synes kunna antagas, att genom en liklig uppskattning af boställena och en lämplig fördelning al nu varande tillgångar, tillräckliga medel för befälets aflöning redan förefinnas, måste, i följd deraf, Rikets Ständer finna betänkligt alt för ifrågavarande ändamål bevilja vidare anslag. Som det emellertid ej kan (örnekas, att de af befälet, hvilka icke hafva boställen, ulan endast kontanta penninge-Iöner, under nuvarande förhållanden äro, lika med andra Statens tjenstemän, i behof af en snar förbättring i sina löne-vilkor, synes det vara Statens pligt alt i detta afseende genom anvisande af medel söka afhjelpa de yttersta behofven. För dem af belälet, hvilka innehafva boställen, torde åter någon löne-förbättring icke vara af nöden, enär afkaslningen af deras boställen onekligen stigit i jemnbredd med den stegrade lefnads-kostnaden.
Revisorerne hafva icke fått emottaga någon redovisning för de utbetalda medlen, men gjort sig förvissade derom, att, vid hvarje qvartals utanordnande, de för medlens utbekommande bestämda vilkor varit uppfyllda. Institutet ior blinda och döfstumma. Dess räkenskaper hafva hittills icke undergått granskning af Rikets Ständers Revisorer utan blifvit, enligt af Kongl. Maj:t faststäldt reglemente, reviderade af dertill särskilt utsedde Revisorer, hvilka valts ur Riksstånden, en af hvarje; och då Revisorerne, af sådan anledning, trott sig icke böra vidtaga den åtgärd, att infordra dessa räkenskaper, få Revisorerne endast anmäla förhållandet, på det att Rikets Ständer, om de så finna för godt, må angående räkenskapernas granskning af deras Revisorer besluta. Ultuna Landtbruks-institut. Några räkenskaper för detta institut hafva Revisorerne icke fått emottaga, hvadan något omdöme derom icke kan afgifvas. Emellertid är af Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckt fråga om beredande af tillfälle för Rikets Ständers Revisorer att granska användandet af de till undervisningsanstalterna för jordbruk och landtmannanäringar beviljade anlag, underdånig framställning gjord derom, att vederbörande mätte undfå ,nådig befallning att så väl räkenskaperna för berörde institut, som de af Direktionerna för öfriga landtbruksskolor afgifvande årliga berättelser, till Rikets Ständers Revisorer öfverlemna; hvaröfver, så vidt Revisorerne hafva sig bekant, nådigt belut ännu icke blifvit fattadt. De emot flera af förestående punkter anmälda reservationer äro intagna i revisionens protokoll. För de i denna berättelse intagna ziffrors och tabellers riktighet är Kamreraren vid statsrevisionen ansvarig.
Denne H e l e n J a c k s o n, införes hos oss för första gången unge diktare har redan förvärfvat sig en stor och en af Amerikas mest betydande författarinnor. Detta erkänsam läsekrets, som helt visst allt framgent skall hennes arbete, som i sitt hemland blifvit kalladt föl vidgas. Med en originell, kraftig och klangskön form » indianernas Onkel Toms stuga » och väckt ett storarförenar han nämligen verkligt tankeoch känslodjup. tadt uppseende, förtjänar att spridas äfven till en talOch hans nyutkomna diktsamling » Sång » bekräftar rik svensk publik. ännu en gång, att vi i Jacobson ha en af de sångare, som sjunga — ej för melodiens klingklangs skull — En bok, som bör läsas och begrundas i alla andutan af ett varmt kännande hjärtas oemotståndliga ligen mogna kvinnokretsar, är den tyska författarinnan maning. &amp; E. Gernandts förlag. Det är ett På samma förlag som den nyssnämnda diktsamdjupt allvarligt socialt problem, som; här på ett höglingen — Aktiebolaget Svanbäcks — föreligga ännu sint och talangfullt sätt behandlas. Och äfven där flere arbeten af intresse. Vi nämna bland dessa. Den begåfvade unge författaren har — som sagor, äro de väl värda att tagas under debatt. kändt — redan gjort sig bemärkt genom ett par draPå Gullberg och Hallbergs förlag har den glade matiska arbeten, uppförda på hufvudstadens scener, kåsören och revyförfattaren hr E m i l N o r l a n d e r och Idun meddelade för ej länge sedan hans porträtt, då hans senaste pjes gick på » Dramaten ». En * Som bekant prinsessans lustslott i Belgien. Se sådan liten pärla af sund realism som t. ex. den Idun n:r 33 för i år! MOFJNVEURARC, X H Y L I N &amp; C22 FABRIKSAKTIEBOLAG KONGL. HOFLEVERANTÖR UTSTÅLLN1NGSTVÅLAR: Viol, Hyacinthe, Heliotrope, Syren m. f l. THEA-ROS-PARFYM m. f l. T. A.