Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Widare anser jag mig icke sakna anledning att begära Högloft. Utskottets yttrande i följande omständigheter till utweckiande af dek obestämda svin, i flera Uttryck »unefatlaS, och rättelse i sädana, der tillämpningen af hwäd de innehålla, icke skulle upfylla det äsysrade ändamäler; Ulskotte yttrar sig att, efter anställd beräkning ä begge sidor, fä wäl öfwer det niöjelrgaste minsta pris, hwartill dcnnä pastevolance afgift ä önans sider kan nedsättas söm ock hwad föda. skjuts och drickspengar hitt.ls kostadt Roten, Utsiotrek funnit gnlecning föreslå en ärlig ..fgijt af 8 R:dk bane» af hwarie Rotel Dct more lin^icsiant att se den räkningen ussg/ord, bade hwad Statens ä liga kost» nader, 2Z Juni!- 69 t Nädek, särskildi bestämdeskulle btifwä, och hwad Rotarnes, lika deiaillerabe, aUsedtö hofwa wadit! och ehuru jast icke lwiflär pä akt ju Ukffotiet sökL Upgöra bästa köpetskulle jacs önska fa Uplysning, hwarföre Staten skulle bekomma 8 R:dr för Ve är, dä RegeMentörna ärö pä comMeiideringar stadde, hälst desta är, del är obetydligt hmad Rötarue altid fri« »villigt, och obestämd! päkösta soldaterna, ochhmar, före skola de dä betala? Det är icke nyfikenhet soln till denna önskan föranleder, NtaN blott art fä känna Utskottets wärderingsfätt och beräkningsgrunder, Ull Uplysning, hwarföre
Den, som vill, att å tackoch barlast-jern skall, såsom eventuela tullafgifter, bestämmas 2 r:dr 24 sk. inoch 3 r:dr 16 sk. utförselstull per skeppund tackjerns vigt om 26 lispund bergsvigt, röstar .ja', den, det ej vill, röstar neji vinner nej, antages Ridderskapet och Adelns samt Presteståndets beslut, att inoch utförselstullen å dylikt jern af bergmalm bestämmes till 4 r:dr 24 sk., och af sjö- och myrmalm införselstullen till 2 r:dr och utförselstullen till 16 sk., allt per skeppund stapelstadsvigt. Voteringen har utfallit med 55 ja och 64 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionens innehåll. 71:sta voteringen (enligt 161 punkten). Den, som vill, att eventuela utförselstullen å kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, samt å hällar öfver 1£ tums tjocklek samt lod och lödjor öfver ett skeppunds vigt stycket, antages till 3 r:dr 24 sk. per skeppund stapelstads-vigt, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, antages Ridderskapet och Adelns samt Presteståndets beslut, att bestämma eventuela utförselstullen härå till 4 r:dr 24 sk. per skeppund stapelstads-vigt. Resultatet af omröstningen har varit 51 ja och 68 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionens innehåll. 72:dra voteringen (enligt 164 punkten). Den, som vill bestämma eventuela införselstullen å spelkort till 12 r:dr 24 sk. per gross, röstar ja; den Sfals-Utskottets Memorial, N:o 302. 25 den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, antages Ridderskapet och Adelns beslut, att bestämma eventuela införselstullen härå till 15 r:dr per gross.
Utlåtande, dels i anledning af erhållne återremisser af vissa punkter af Betänkandet N:o 30, angående Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af Statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1846 och 1847, dels i följd af Riksståndens beslut i öfriga delar af samma betänkande. (I. A.) Sedan ofvannämnde betänkande blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden i vissa punkter till Stats-Utskottet återremitteradt, samt Biksståndens i anledning af öfrige 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 96. delar af betänkandet vidtagna beslut genom protokolls-utdrag Utskottet meddelats, får Utskottet rörande dessa ämnen nu afgifva det förnyade utlåtande, hvartill omständigheterna funnits föranleda: l:o Den uti 1 § förekommande anmälan, att underdånigt förslag till Rikshufvudbok blifvit, enligt Rikets Ständers vid sistlidne riksdag dåvarande t. f. Stats kommissarien Fredin lemnade uppdrag, af honom till Kongl. Majit ingifvet samt att ifrågavarande, till Statskontorets och Kammarrättens gemensamma utlåtande den 10 Januari 1850 remitterade förslag för närvarande är på sistbemälda embetsverk» granskning beroende, har af Ronde-Ståndet blifvit återremitterad. Men som denna $ af de 3:ne öfriga Stånden blifvit utan anmärkning lagd till handlingarne, så kan, på grund af 75 § Riksdags-Ordningen, berörde åtcrremiss icke till någon åtgärd föranleda. 2:o Uti 2 § hade Utskottet, med anledning af Revisornes anmärkning, att af de på Gite hufvudtitelns afdelning för jordbruket, handeln och näringarne anvisade medel till befrämjande af handel och sjöfart, 6,946
Till ärenden, hvilka i Banko-verket böra hemliga hållas, skola, enligt Rikets Ständers, med stöd af 86 § Regeringsformen, jemförd med 2 § 4 mom. af Tryckfrihets-förordningen den 16 Juli 1812, gifna förklarande, räknas de beslut och åtgärder, Fullmägtige fatta och vidtaga i afseende på den reela fondens vidmagthållande samt i frågor, som angå tillverkning af Banksedlar enligt nya methoder, så att Fullmägtiges öfverläggningar och beslut härom, hvilka uti särskildt protokoll upptagas, ej få yppas förr än Fullmägtige anse sådant kunna ske utan skada för Banken. Sedan Rikets nu församlade Ständer uppå Utskottets i Memorialet N:o 18 framställda förslag, meddelat sitt beslut, angående fortsatta förvaltningen och utlåningen af de Stats-lånefonden tillhörande medel til! då återstående belopp af 9,000,000 R:dr R:mt; så har, till åtlydnad af berörde beslut, en summa af 3,000,000 R:dr blifvit å fonden indragen och vid början af nästlidne Juni månad till Rilcsgälds-kontoret levererad.
Utskotten anse här vara stället att upptaga StatsochBanko-TJtskottens Betiinkanderil 43$ och besvara en af samma värde Ledamot i sammanhang med föregående framställning.gjord er-' änran, nemligen: ”Vid beräkning af den minskning} s’ RörelseCapitalet redan under gatt, bör man äfven ”göra afseende ]>ä förändringen i myntets värde, dä ”det spritides, emot. nu.” (och vidare, se pag. 44.) Det är denna i sig sjelf alldeles riktiga erinran, som Utskotten anse innefatta det ujäfaktigaste bevis på ofullkomligheten af den anstallt, att utställa ytterligare Papper, under förmodan, att såmedelst öka Rörelse-Capitalet. Nogsamt kunna representativernes numeraire ökas till oändlighet, genom Sedel-fabrikationens utvidgning; men icke vinnes derigenom i sjelfva verket någon så beskaffad effect, som motsvarar den af ett reelt Rörelse-Capital. Utskotten hafva redan i Betänkandet utvecklat sina tankar härom, och finna dem af bemälde värde Ledamots anförande icke vederlaggde, utan bestyrkte. Utställandet af ytterligare Millioner, för att fylla den brist, som varuprisernes stegring beredt i de förras tillä väcklighet, skulle, efter ett kort omlopp, af ena-; handa skäl, åter påkalla en progressiv tillökning, ända till dess namnvärdet hunnit reduceras till noll. Detta har ock erfarenhetens vittnesbörd be^ kräftat; och exemplet är för handen, huruledes alla de Europeiska Stater, som högt uppdrifvit Credit-Myntsystemet, insett dess våda och der-; före ock nu göra alla sine behållne krafter gällande, för att derifrån återkomma till en mera stadgad ordning i deras Myntväsende. Det synes Utskotten tämmeligen naturligt,1 att, om en Nations Rörelse-Capital genom Se - 434 Stats och Banko-Utskottens Betänkanden. del-fabrikation verkeligen kunde ökas, allas mening om denna lätta väg till befordrande af allman och enskild välmåga, också snart borde förenas Men alla liders erfarenhet bestyrker motsattsen.
Å veu i händelse Kongl. Majli skulle tinna för godt Sjelf utlega badeKioliolhnde och Tertialen, samt åt Presteiskåpet anslå, jemte 1 ostälicn, ett visst I el >pp spanmål, voie nödigi alt sammanslå Gottlands l\.i Pastorat, innehållande q a socknar, lill omkring 20 Pastoiat, med minst 5o mantal i hvarldeie. ] egenskap af Gotlländska allmogens Fullmäglige vid 1812 års Riksdag, hegärde Johan Rosvall och Johan Isums del af dessa handlingar, och inkommo den sä Maji samma år med underdåniga påminnelser vid K y.kclu rdainrs lork lin ing, samt anliöllo, atl Kongl. Majit läcktes låta föranstalta undersökning på stället om löi hållandet, och bestämma en viss taxa. h vai eller de kumle lä la sig. Degen ingal' äfven en set skild underram: skult i samma ämne, hvilken af arne Gotlländska Prcslcisfcapets Riks<'a2s'i 111mägtige, O. J. Fårens och M. Klintberg, besvarades. Kongl. Mapt Ix fallde derefier den 20 Jnnii 1813 Landshöfdingen att söka genom sammankomstei ( mellan Deputerade af Pi estel skåpet och alline: cu, i när vai o al en Comis loi iVullmäglig, samiåda om hästa sättet till e . l ilkig jemkning af alla stridigheter och om billiga grunder till Prest alg elemes utgörande. ] sammanhang härmed skulle Landshöfding ocii Consistorium ingifva undeidånigl förslag till jemkning och sam. Ren*!, Majus Rådiga Skrifvelse N:o 5g, 3 ifiansluende af Pastoraten på Gottland, hvartill ulvägarne borde, sfi vidt möjligt, i förväg beredas.
Prat. X. Band. 36 562 Den 12 November e. m. samt uppsätta egen verkstad , så kan det icke förnekas honom, emedan han är dertill lika berättigad, som den, hvilken tjent hos en Hofslagare. — Det är nödigt, att ej förblanda frågorne i en så vigtig sak, som denna. — Om man här vill förbjuda en person, att begagna sig af en Gesäll i ett annat yrke, så betager man derigenom många tillfället, att tillverka goda varor. — Jag anhåller således, att anmärkningen må förfalla. Herr Grefven och Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall af i:sta Momentet uti förevarande 11 §. Ropades Ja och Nej. Friherre Cederström : Jag anhåller, att Herr Grefven och Landt-Marskalken ville framställa proposition på hela §. Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att då §:n innefattade 2me särskildte Momenter, hvaröfver olika meningar blifvit under discussionen framställde, hade Herr Landt-Marskalken, i enlighet med hvad en Ledamot äfven yrkat, trott sig böra å hvarje Moment göra serskild proposition. Herr Ribbing: Jag skall blott anhålla, att få förena mig med dem, som begärt afslag å hela §. Herr Grefven och Landt-Marskalken Den 12 November e. m. 563 gjorde proposition till bifall å hela xi g. uti förevarande 4 Artikel. Ropades Starka Ja, blandade med Nej. Herr Hjerta: Jag underställer, om man icke kunde komma till samma resultat, om man delade §:n uti 2:ne propositioner, och jag anhåller vördsamt derom. Friherre Cederström: För min del an ser jag det vara nödvändigt att i sammanhang afgöra denna §., och i händelse Ridderskapet och Adeln ej vill förena sig deruti , att bifalla den samma, anhåller jag om votering. Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade den af honom till bifall å hela 11 §:n sist gjorde proposition, Ropades starka Ja, jeftite några Nej.
Af alla de vidlyfiiga anföranden, som här blifvit afgifna för bifall till det ifrågavar. grundlagsförslaget, har jag icke kunnat inhemta att mera än ett enda skäl af verklig vigt blifvit framstäldt, det nemi. att en granskning af det nya lagförslaget förestod, som blefve alltför vidlyftig att af 11. St. företagas. Jag medgifver riktigheten af detta skäl, men invänder emot antagandet af detta förslag det motskäl, att i händelse man härmed endast afsett det nya lagförslagets antagande, kunde man hafva inskränkt sig att stifta en lex in casu och icke, så som nu är händelsen, i grundlagen införa ett stadgande, som skall stå der för alla kommande lider. Det är denna våda, som den sida, till hvilken jag bekänner mig, har framställt och, som det synes mig, med ganska grundliga skäl ådagalagt. Lika med dem anser jag förslaget högst vådligt och tror det vara bättre för Svenska folket, alt ett annat förslag från Const.Utsk. framkommer för Don 23 September. 439 att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, och derigenom vidare uppskjuta lagverkets pröfning, än jag vill biträda ett förslag, hvars följder för framtiden kunna blifva oberäkneliga. Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller att endast med några få ord få förlänga denna discussion, nemi. i afseende på möjligheten af alt det nya lagförslaget skulle kunna antagas i sin helhet af R. St. på deras 4 rum. R. o. Ad. lärer icke förgätit, att 1809 års grundlag blef antagen i sin helhet på 4 rum. Ehuru i alla 4 Stånden vid 1809 års riksdag gjordes anmärkmr vid särskilda §§, så var likväl majoriteten nog sansad för att begripa, att det icke gick an alt upptaga särskilda §§, utan att de måste i ett system antagas, och jemkningarne öfverlemnas åt framtiden. En majoritet i ett enda plenum vid samma riksdag vållade alt icke Riksd.Ordn. blef på samma sätt antagen, och följden deraf blef att Riksd.Ordn. icke blef med samma conseqvens beslutad. Samma ändamål bör af våra nuvar.
Men dertill är orsaken att söka från stattorpare-systemet, hvilket förorsakade att under de sista missvextåren, jag vet icke huru många tusen arbetslöse personer begåfvo sig hit till Stockholm, hvilket förhållande naturligtvis skulle nedtrycka dagsverkspriset. I trakten kring Götheborg hafva flere der företagna större arbeten höjt dagsverksprisen. Deremot hafva berörde priser under alla 25 åren varit alldeles oförändrade i Stora Kopparbergs län äfvensom i Westernorrlands län under 18 år, oaktadt odlingen i detta sednare starkt varit i stigande. Mitt sednare förslag innefattar likväl endast att R. St. skulle i delta afseende stadga hufvudgrunderne, men öfverlemna sjelfva tillämpningen åt K. M. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Efter hvad jag funnit, har vid behandlingen af delta vigtiga ämne egentligen 3:ne hufvudförslager blifvit framställde; ett, att förvandla alla ordinarie räntor till penningar, ett annat att afslå all förändring i skatteväsendet, samt ett tredje, att förvandla de nu utgående räntepersedlarne till ett mindre antal. Hvad det första förslaget angår, så torde jag icke behöfva vara vidlyftig för att inför R. o. Ad. ådagalägga, hurusom detta förslag icke skulle medföra några goda följder för landet. Man har visserligen sagt, att detta är det Den 7 September f. m. 45 enklaste sättet alt tillvägabringa en förändring i detta fall, roen det är icke visadt att det är det båsta sättet. Ofta är det enklaste sättet icke det bästa. Om jag t. ex. vill gå ned härifrån till Riddarhustorget, är det enklaste sältet att gå ut genom fönstret, men det år icke det bästa. Dessutom har ju K. M. för icke längesedan, nemi. förliden höst, pröfvat detta förslag och förkastat det, samt framställt ett förslag i annan syftning. Detta torde vara tillräckligt för hvar och en alt kunna inse att, åtminstone för det närvar:de, på den vägen icke någon förändring eller förbättring i det afseendet står att vinna. Att åter helt och hållet afstå denna fråga och låta det stanna vid hvad för närvar:de är, anser jag, för min del, vara oriktigt.
Hvad vill du! vara igenkänd? AXELSON (med låg stämma). Har jag den äran DAHL (något förlägen). Ja jag tror väl ah det var sant det Axelson min vän Axelson välkommen tack för sist det var det var längese'n vi råkades. AXELSON. Ja det var längese'n vi råkades. hvad sysselsätter du dig med i höst? har du börjat hur mår hur mår DAHL. Hur står det till, min hedersvän? med din strumpväfnad än? men det var sant AXELSON. Anna, menar ni, jo det är just för hennes skull jag nu besöker er, herr brukspatron (skjuter regeln för dörren och närmar sig Dahl). Anna bekände i går allt förstår ni, herre? allt! hon ville det inte, ty midt i djupet af sitt elänmen hon måste det ja, herre, hon har bekännt allt! de ömmar ännu den arma qvinnan för sin bödel ter du nu vet allt, min vän, så låt oss tala öppet DAHL (tänder orolig sin cigarr på ljuset). Nå, ef 35 och utan omvägar med hvarandra hvad fordrar du jag skall göra för din dotter? hvad skall jag göra för Anna? AXELSON. Ingenting. DAHL. Ingenting, min vän? sysselsätter mig med. Jag har, som ni vet, varit AXELSON. Ni frågade mig nyss, hvad jag nu jernbärare om sommaren och strumpväfvare om vintren. Nu har jag lagt bort dessa båda yrken, för att välja mig ett annat. tre kan jag på något vis vara dig till tjenst så hvad är det för yrke du tänker välja? tänker bli mördare! DAHL. Ett annat yrke? nå så mycket bät AXELSON (går närmare Dahl). Jo, herre, jag DAHL (förskräckt). Ha! (rusar till klocksträngen, fattar i ringen, hvarvid densamma jemte snöret faller mot golfvet). ka, som härnäst ljuder för er skull, finnes inte i AXELSON (hånskrattande). Ha, ha! den kloc detta hus den hänger i Clara kyrkotorn! dar till sidan, der värjan står, och drager den). DAHL.
Af den 9 dennes, angående de till Förstärkta Stats-Utskottets åtgärd öfverleninade Bevill. nings-Frågor; anmälande Utskottet det omröstningarne så utfallit, att, i frågan om Capitations-Afgiften den kommer att utgöras till lika belopp af hvarje Mantalsskrifven Mansperson, och till lika belopp för hvarje Mantalsskrifven Qvinsperson, endast med de undantag, i afseende på ålder, hvartill Bevillningsutskottets Betänkande af den 23 sistledne Januarii föranleder; samt i frågan om den föreslagne Öfverflöds-afgiften , att densamma skall utgå genom Taxering af vissa Öfverflöds-Articlar, och derest den erforderlige Summan icke kan på sådant sätt erhållas, en Fyllnads-Afgift utgöres för Landt-Tulls-ersättningen. Frän Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomiteUtskotten ■■ Af den 26 nästlidne Martti: i;o Angående Grefve Lövenhjelms, Gustaf, 384 Den ii April. Förslag, om vidtagande af en serskild Räddnings-anstalt för dem , som å Rikets Sjökuster kunna lida Sjönöd ; och hafva Utskotten trott sig äga anledning tillstyrka Riksens Ständer, att gjorde förslaget, så vidt det rörer sjelfva införandet af ifrågavarande Lifräddnings-anstalt, hos Kongl. Maj:t till Nådig uppmärksamhet i underdånighet anmäla j förmodande Utskotten att, i händelse Kongl. Majit skulle anse särorna Anstalt för en och annan Kustort tjenlig, Kongl. Majit i Nåder lärer finna utväg till bestridande af de utgifter', som dermed kunna vara förenade, utan att något serskildt anslag erfordrades. 2:0 I anledning af Herr Munk af Rosenschölds, Eberhard, Anförande, om vidtagande af sådana Medel, hvilka återföra välmåga in. nom Landet; hvilket Anförande, såsom innefattande Ämnen af skil jagtig beskaffenhet, Utskotten, jemlikt 51 §.
Ständer, vid 1809 och lgto arens Riksdag, såsom billig godkända grundsatts, att nemligen Embetsoch Tjenstemännen samt Vaktbetjeningen vid Riksgälds-Contoiret borde , / 3*4 Den 27 Juli. de, i afset„de på aflöningen, försättas i sam-' jna belägenhet, sorn deras vederlikar i Banken, föreslagit åtskilliga jemkningar och rättelser uti den vid berörde Riksdag för Riksgälds-Contoiret faststälda aflomngs-stat, och hvarvid Herrar Fullmägtige till grund antagit Banco-Staten af Ar 1810, hvilken också Idet närmaste .blifvit följd och i allo tillämpad, när imellan tjensterna vid båda Verken fullkomlig jemförelse kunnat äga rum, såsom till exempel: för Registratoren och Archivarien vid Herrar Fullmägtiges expedition, Referendarie;! eller Secreteraren vid Commissariernas Expedition, Xammereraren samt vexlings-Casseurerna vid Gredit-Sedel-Verket och Vaktbetjeningen med flera; hvaremot och i afseende på syslor med lika benämningar innom Banken och Riksgälds-Contoiret, men för hvilka olika lönings-grader i Banken äro bestämda, Herrar
429 nerligen invecklade mål, som tillhöra Kollegii befattning och hvarpå så väl kronans, som den enskildes rätt är beroende; de skola deltaga i uppsättning af kontorens yttranden och, i eget namn, handlägga de ärenden, som dem uppdragas, då de dertill erhålla förordnande. För att kunna väl uppfylla sina tjensteåligganden fordras af dem en icke ringa kännedom i den mängd af äldre och nyare författningar, som ligga till grund för vårt invecklade kameralverkj; — omdömesförmåga att urskilja hvad af vunna upplysningar i en sak kan vara vigtigt att upphemta; ifver och flit att låta arbetet gå undan. Med hjelp af dugliga kammarskrifvare kan en kontorschef befordra ärendena till god utredning och skyndsamt slut; utan sådana måste han lita endast på sig sjelf; kan ej, med bästa vilja, medhinna allt, och följden måste blifva, att ärendena i mer eller mindre mån eftersättas, hvarigenom såväl Kronan, som den enskilde blifver lidande. Kammar-kollegium har ock, vid flere tillfällen, då fråga varit om ny aflöningsstat för Kollegium , i underdånighet fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på dessa förhållanden och i underdånighet hemställt om högre lönebelopp för kammarskrifvarne, än hvad som i allmänhet tilldelas tjenstemän i samma tjenstegrad, men härå har nådigt afseende icke blifvit fästadt. Don 15 sistlidne Augusti ingick Kammar-kollegium, sedan dess kammarskrifvare derom gjort anhållan, till Kongl. Maj:t med underdånig begäran att Proposition till Rikets Ständer måtte aflåtas med anhållan om förbättrade löner för kammarskrifvarne, men äfven denna gång har nådigt afseende dervid icke blifvit fästadt, enär den till Stats-Utskottet aflåtna nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof derom intet innehåller, ehuru anslag till andra Embetsverk blifvit äskade och till icke obetydliga belopp.
»Åh – jag – ber – det är ingen möda – tvärtom – i ett så angenämt sällskap – det är mycket kärt – hm!» Den som visste hvad han är för slags kandidat! Troligen prästkandidat, ty in i himmelriket vill han prompt, men så går det an, att Lovisa Petterkvist är van att agera ängeln med det bart huggande svärd. Man har väl inte haft två vackra döttrar för intet – och själf också sett ut som folk! Utanför slottsporten stod nu en liten skara främlingar och väntade. Bland dem en dammgrå dam med dammgrått ansikte, och en dammgrå herre med förfärliga vador, knä.byxor och kikare öfver axeln »Engelsmän», hviskade Ester. »Nej, hvad säger du?» sa jag intresserad. »Lifslefvande?» »Ja, inte annat än jag ser», log Ester. »Din otäcka», sa jag, »nog vet du att jag menar » I detsamma kom just Engelsmannen fram till oss, lyfte en tum på mössan och sa något till Villy. Villy blef blodröd, öppnade munnen, harklade sig – och teg. Nu vände Engelsmannen sig till kandidaten i stället, men med samma resultat. Men nu sa Ester något på sitt lugna, förbindliga sätt, och efter en kort stunds samtal drog sig Engelsmannen tillbaka med en bra mycket höfligare bugning än den han nyss bestått oss. »Herre je, Villy», sa jag, »kan inte du engelska?» »Har inte haft tid: läste för mycket latin.» »Och inte kandidaten häller?» »Ne-ej – inte – att tala. Men lite latin tror jag nog » Nu kom en förfärligt gammal vaktmästare med röda ögon och darrande knän, skramlande med en nyckelknippa. »Han ser nästan ut att tillhöra kalottperioden», hviskade Ester skalkaktigt åt mig. »Gud vet, kära du», sa jag, »jag tror att det är en peruk.» Så gick vi öfver en borggård, där ett par riktigt snyggt skurade kanoner låg och solade sig. Därpå uppför en trappa, så uppför en till och så öppnades dörren till – ja, hvad rummet hette, det minns jag inte, men fasligt grannt var det.