Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den alsättning utaf sålunda tillverkade ylle-, linneoch bomullsväfnader, som särskildt äger rum genom resehandlande från Borås och Ulricehamn samt genom personer i dessa städer eller på landsbygden, hvilka dermed drifva handel i parti på andra inländska städer och orter samt på Norrige, är sålunda högst betydlig, oberiiknadt hvad på begge dessa sätt föryttras af i Halland tillverkade väfnadsartiklar, hvilkas förläggare äfven till större del tillhöra Borås stad och Marks härad; och förtjenar härvid anmärkas att, oaktadt tillverkningsbeloppet vid Rydboholms jemte öfrige ofvannämnde fabriker årligen blifvit Ökadt, sådant icke menligt inverkat pä husväfnadsslöjden, hvilken tvertom finnes hafva samtidigt varit i tilltagande. Isynnerhet under de begge sista åren har konjunkturen varit särdeles gynnsam för ej mindre gardfarihandeln än husslöjdens förläggare och fabrikerna, hvilkas tillverkningar jemväl genom berörde handel haft en strykande afgång; bland orsakerne hvartill må omlörmälas att, i följd al yttre politiska förhållanden, tillverkningarne funnit väg till Finland och Ryssland. För husbehof, och jemväl något till afsalu, idkas för öfrigt husväfnadsslöjd al allmogen inom alla delar af Länet. Bland binäringar böra ock räknas förfärdigande af laggkärl, såll, askar, korgar och mera dylikt, som äger rum inom Kinds, Wedens och Bollebygds härader, samt tillverkning af hvarjehanda smiden, linhäcklor, kardor och skrubbor, af hvilka sistnämnde 4,000 dussin säljas från Kinds härad. Timmermansoch inurarehandtverket utöfvas -såsom binäring af allmogen i Ahle, Bjerke och Kullings härader samt i ett par socknar på Norra Dal. Såsom binäring vid jordbruket bör bränvinsbräuningen särskildt omförmälas. — Under åren 1852 och 1854 var dock bränningstiden inskränkt. Handel.
Då jag förut yttrat, att, efter min öfvertygelse, Riksens Ständers rätt, att göra en tillämpning af 107. §., ej börjar förr eller oftare än ConstitutionsUtskottet, efter granskning af StatsRådets Protokoller, gör anmälan i RiksStånden, med bestämd anvisning på den i förenämnde §. stadgade åtgärd ; att således Rikets Ständer, som äga magt att pröfva, huruvida anmärkningen bör förfalla , eller om den är af så stor vigt för det Allmänna, att en ny anmälan bör ske hos Konungen, med begäran af den Persons endtledigande, mot hvilken anmärkningen blifvit ställd, likväl icke, åtminstone efter mitt sätt att bedömma våra Grundlagar, af dem kunna hämta någon laglig anledning, attin Plenis, utan ledning af ConstitutionsLJtskottets yttrande, eller ock i stridighet dermed, sjelfve bestämma både anmärkningen och anmälan hos Konungen, vet jag icke, hvarföre ConstitutionsUtckottet bör anklagas för någon egenmägfig afsigt att förminska Nationens rättigheter, då det, till dess Ombuds pröfning och afgörande, framställer förslaget till en ny Redaction af en i sjelfva verket otydlig, ehuru till stöd för två särskilda meningar, såsom tydlig åberopad i Regeringsformen, samt då flere Ledamöter innom RiksStånden yttrat Den 23 Maji, en, med ConstitutionsUtskottets förslag, enlig öfvertygelse. Jäg går nu, att med få ord besvara några af de meningar, som här blifvit yttrade. Friherre Boye har omtalat fördelningen af vårt Regeringssätt i en Monarkisk, Aristocratisk och Democratisk magt , samt ställt StatsRådet under den Aristocratiska categorien, såsom en motvigt för den verkställande magten, och derföre underkastad en sträng controll af den Lagstiftande. Jag tror, att alla dylika classificationer snarare inveckla än förtydliga vårt ämne, som redan.är tillräckligen theoretiskt, för att behöfva något ytterligare tillägg af samma art.
E n bitter inre frost bemäktigade sig till sist den nu uppvuxna ungmöns hela varelse. E j ens i religionen fann hon någon tröst. H o n kunde ej blindt tro, utan att öfvertygas. D e n bokstafskristendom, som präntades i henne, förmörkade gudsbilden i hennes hjärta. Under en lång följd af år varade denna sönderslitande kris, under hvilken hon tviflade på allt och förtviflade om allt. Så småningom stillades dock striden i hennes inre. H o n intogs af ett oändligt medlidande med alla olyckliga och betryckta, beslöt egna hela sitt lif till att göra godt åt andra. Försakelsen och hängifvenheten luttrade hennes själ. H o n fick slutligen ett bestämdt andligt innehåll och ett mål. Första tanken på att i tryck utgifva, hvad hon författat, väcktes hos Fredrika Bremer af behofvet att skaffa sig medel till ett välgörande ändamål. Under sträng anonymitet utsände hon 1828 den första samlingen af sina sedan så ryktbara » Teckningar urhvardagslifvet ». D e t lifiigaste bifall hälsade denna debut och föranledde redan följande år ett nytt häfte. D e t tredje följde år 1830. I n o m mindre än tre år efter sitt förslå framträdande fann hon den drömda ryktbarheten redan vunnen. Hvarje ny rad från hennes hand mottogs med stegradt intresse; den klara stilen, den fina satiren, den hjärtliga humor och varma medkänsla för all mänsklig sorg och glädje, som kännetecknade hennes författareskap, förskaffade detsamma från första stund otaliga vänner. Efter att under några år ha samlat sig och idkat allvarliga studier började hon utgifva en ny serie » Teckningar ur hvardagslifvet », som fullbordades under åren 1834- 1843. D e förnämsta verken i denna följd äro » Presidentens döttrar » och » Grannarne ». Visserligen hade, som vi nämnt, redan tidigt hos Fredrika Bremer uppstått den tanken, att kvinnan ej intog den ställning inom det sociala lif vet, som med rätta tillkom henne; men under sin tidigare period på författarbanan uttalade hon den bestämda öfvertygelsen, att hemmet utgör kvinnans rätta verkningskrets, och att det för henne
Visserligen redan godt om manuskript; men goda och lämpliga bidrag mottagas alltid. Anna; Ina; Hildegard; Maja E —; Dagny; Paula m. fl. Mycken tack för edra vänliga skrifvelser med åtföljande bidrag. De senare skola efter hand användas. Gullvifva. Och obarmhertigt stafven bryts Så öfver hvar » kokett » sjunger ni. Ja, tyvärr måste vi denna gäng bryta stafven äfven öfver er » kokett », skulle vi ock riskera att Koketteri kallt omkring sig ser Och är ej mer så from. A. Ni berättar ledigt oeh lifligt, meu Önskligt vore, om det blefve litet mera verkligt innehåll i edra uppsatser. S. E. T. Tack för anbudet! Ert poem lämpar sig dock ej väl för Idun. IF. ; Skollärare; laS~; N. N — r; Elisabeth; Une Mere; O. J. G. B — g; m. fl. Edra uppsatser med anledning af Elna Tenows artikel » Böra barn lyda? » hafva kommit Bed. till hända. Flere äro till synpunkter och innehåll i det närmaste lika hvar andra, hvadan endast ytterligare ett par uppsatser komma att införas. Lena — ck. Er senaste uppsats är ej så klart hopkommen. För öfrigt bör ni heller välja en annan form än brefformen. Redaktionen. Inneh-ållsförteckning '. Hos fru Haraldson. A f Ave (slut fr. föreg. n:r). — Blommor i vintern. Ä f N. G. Arenander. — Bref till tant Anna. A f Guido. — Hemma och ute (notiser). — Vårt sällskapslif. A f Clara Smitt. — Fosterdottern. Skiss af Elna Tenow (forts.). — Teater och musik. —, En koketts bekännelser. Skiss för Idun af Mia (forts.). Pristäfling n:r 2. — Helsovård. — Handarbeten. — Klädedrägten. — Bostaden. — Huskurer. — Bakning. — Köket. — Inläggningar. • — Läkareråd af D:r — d. — Frågor. — Gåtor. — Breflåda. A n n o n s e r.
Då Bruks-egares Hypotheks-cassas och Skånska Hypotbeks-Föreningens obligationer äro grundade på till berörde Inrättningar aflemnad säkerhet uti inteckningar i de inom Riket befintlige större bruksoch landtegendomar, samt följaktligen äro af den solida beskaffenhet, att de med begärlighet eftersökas, anser Utskottet, lika med Banco-fullmägtige, alt sådane obligationer böra tillerkännas enahanda belåningsrätt, som Riksgäids-Gontoirets och Armeens Accords-amorterings-fonds obligationer. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet sålunda yttrat, tillstyrker Utskottet, att följande föreskrift måtte uti blifvande Banco-Reglemente få inflyta, i stället för ofvanberörde 21g §. Såsom hypothek må antagas och belånas: 1:0. Till högst Nittio procent af capital beloppet: Riksgälds-Contoirets, Armeens Accords-amorterings-fonds, Bruks-egares Hypotheks-cassas samt Skånska Hypotheks-Föreningens obligationer, med 4 * procents ränta och deröfver. 2:0. Till högst Sjuttiofem procent af capital-belöppet: Ofvanberörde obligationer, med lägre ränta, än 4 s procent. 3:o. Emot tillika ställd antaglig borgen för den brist i Uerkets fordran, som vid Hypothekens användande möjligen skulle kunna uppkomma : aj Actier i Hjelmare Canaloch Slussverks-Bolag, med 5o procent af actie-capitalet; bj Actier i Södertelje Canaloch Slussverks-Bolag, till Femtio procent af det ursprungligen tecknade capitalet, belöpande sig till lia procent af den summa, nuvarande aetierne upptaga; Banco-Utslcottets Utlåtande, N~o i5g. c) Adier i Götha Canal-Bolag, af första classen, till Tjugofem procent å primitiva actie-capitalet. Slockholm den 12 Mars 184 * - Reservation af Herr Stuart:
MissgerningS-Balken för falsk myntning utstakar; eller således förlust af äran, lingsta kroppsplikt och tre års fästningsarbete jemte skyldighet att ersätta skadan. Det synes Riksens Ständer klart, att ett sådant straff, nödvändigt till hinder emot de vådliga följderna af falsk myntning, icke är lämpligt till förbrytelser emot de uti nyssnämnda ekonomiska Författningar gifna föreskrifter. Till bibehållande af enhet i Lagstiftningen och ett jemförligt förhållande emellan brott och straff, hafva Riksens Ständer alltså funnit nödvändigt, att samma Författningar ändras i den del, som utgör straffbestämmelsen; och med iakttagande af omförmäldte grund samt afseende dels på dea större laglighet utgifvarne af tryckte eller graverade Assignationer kunna ega att genom de. ras skenbara utseende af mynt befordra (leras e« mottagande , dels ock på vådan af sådane Assignationers lättare efterapning och förändring än de handskrifne, få Riksens Ständer i underdånighet föreslå den författning: att den, sorn hädanefter beträdes med utgifvande af tryckte eller graverade Assignationer eller Invisningar, ställde på enskilde personer, skall, jemte skyldighet att gälda deras innehåll, första gången bö* ta deras dubbla belopp, och andra gången med ytterligare fördubbling af böterne, tillika anses Underdåniga Skåif velser. 333 hafva förverkat medborgerligt förtroende, samt således hvarken få deltaga uti eller komma under omröstning vid val till Allmänna förrättningar, som af ett sådant förtroende bero, och dessutom denna sednare gång hans brott och straff i Allmänna Tidningarne kungöras; börande, till uppmuntran af förbrytelsernas upptäckande och åtalande, de stadgade böter blifva angifvarens ensak. Riksens Ständer, som trott någon ytterliga-* re gradation i bestraffningen vid förbrytelsens oftare ut öfvande icke af nöden, då, i deras tanka, en person hvilken förlorat medborgerligt förtroende, icke kan komma i tillfälle att utsprida ifrågavarande slags sedlar, som just derpå sig grunda och deraf bero, öfverlemna i underdånighet föregående förslag till Eder Kongl. Majus
– Det behöfs icke mer än en. Men ned med tummarne, när han fått nog! Hör ni det! – Ja, bara vi se hans pekfinger i luften20. Men akta dig sjelf! Gapa icke, ty han kan slunga en förgiftad oliv i halsen på dig. Detta plumpa skämt helsades med ohyggliga skrattsalvor. Furien, som hade uppvecklat sin tunik, för att visa sina magra armar, dem hon färgat i blodet af de fallne kättarne på Kolyttos, steg fram ur hopen, slängde af fötterna sina spikbeslagna träsandaler och tog den ena i hand som vapen. – Gif akt! skrek hon i det hon närmade sig Bathyllos. – Det är icke dig, jag vill åt, utan dina oliver. Denna anspelning på ett bland kämpande gladiatorer häfdvunnet skämt belönades med nya skrattsalfvor. Bathyllos hade nedsatt korgen vid sina fötter. Han stirrade med sina skumma ögon på hopen, som slagit ring omkring honom, hans läppar rörde sig och gåfvo väg åt följande ord: – Bröder i Kristo! Jag är oskyldig i det brott, hvarom J talen. Hvarken jag eller min hustru har förgifvit Simon. – Nu står du icke på talarestolen, ropade det qvinnliga vidundret. – Gif akt! Första hugget är mitt. – Håll! utbrast en karl, i det han skyndade fram och fattade furiens arm. – Låt honom tala ut! Du har icke förgifvit den helige, säger du. Svär det vid Gud! – Vid Gud den Allsmägtige! – Och vid den enfödde Sonen, af lika väsen med Fadren ... – Nej, nej, vid Sonen, som är af samma eviga gudomsväsen. Jag svär det vid honom. Dessa ord, det förföljda Kristianska partiets lösen, väckte en storm af ursinniga rop i hopen: – Der hör ni det! Slå ner kättaren! Slå ner honom, Monika! Monika, så kallade sig furien, svängde den tunga sandalen i luften och träffade i nästa ögonblick Bathyllos’ hufvud, så att blodet färgade hans grå lockar och rann nedför hans panna. Bathyllos vacklade mot trappan till närmaste hus. Ett nytt slag sträckte honom till marken.
Låter befälhafvare eller redare gods lossas till befraktarens eller lastemottagarens förfogande, utan att frakt, ersättning för öfverliggedagar och haveribidrag guldua äro; håfve sedan i godset ej förmånsrätt till betalning. Medgifver innehafvare af bodmeribref slik lossning af panten innan lånet betaladt är, vare lag samma. Om preskription i sjöråttsmål. § 284. Fordringar, för hvilka rederiet ansvarar endast med fartyg och frakt, skola, vid fordringsrättens förlust, utsökas inom två år från fartygets ankomst till den Svenska hamn, der, efter fullbordan af den resa, under hvilken fordran uppstått, slutlig lossning verkställes. § 285. Försäkringstagares och försäkringsgifvares anspråk emot hvarandra upphöra, om de ej genom stämning eller lagsökning göras gällande inom fem år efter den dag, fordran uppstått. Har fartyg blifvit afträdt derföre, att det under viss tid ej afhörts, löper preskriptionstiden för anställande af talan om betalning eller återbäring från och med den första dagen af den tid, då försäkringstagaren egt att fartyget afstå. § 286. Är i sjörättssak fordran genom domstols beslut, godkänd räkning eller utgifvet skuldebref bestämd; gälle för fordrans utsökande den i allmän lagstadgade preskription. 80 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 164. Örn brott i tjensten af befälhafvare eller besättning. § 287. Antager befälhafvare i rederiets tjenst sjöman, hvilken, honom veterligen, ej från sin förra tjenst ledig är; straffes med böter från och med fem till och med femtio riksdaler. § 2.88. Gör befälhafvare sig skyldig till bristande omsorg vid fartygets utrustning och proviantering eller till vanvård af fartyget och dess tillhörigheter, eller till vårdslöshet vid dess förande eller till grof försummelse af redares, godsegares eller försäkringsgifvares rätt och bästa; straffes med böter från och med tio till och med femhundra riksdaler eller med fängelse från och med en månad till och med två år. § 289.
Författningar, att de någon gång blifvit föranledde af Riksens Ständers underdåniga önskningar, men merendels af Städernas besvär, samt att, ehuru Skråmästare funnits bland de röstägande medlemmarne af NationalRepresentationen, och de i alla tider sökt omskansa sig med uteslutande tvångs-lagar emot all sort näringsfrihet hafva de likväl aldrig kunnat vinna att få sina Skrålagar i likhet med Grundlagar, utan hafva de alltid blifvit ansedda som oeconomiska, hvilka efter tid och omständigheter borde undergå förändring. Uti ingen Regeringsform, hvarken 1720 1772 eller 1809 nämnas SkråFörfattningarne 6åsom af Grundlagen sanctionerade, ej heller Den 10 Februarii, 181 finnes någonstädes i Bådane handlingar en bestämd uppgift, hvaruti BorgareStåndets privilegier bestå. Icke en gång i den liksom 1720 och 1772 års Regeringsform upphäfna Säkerhetsakten, hvilken dessutom såsom endast af 3;ne Stånd antagen icke åt förundta förinoner gifver kraft af Privilegier, då inga nya sådane ett helt Stånd angående utan samtelige Ständernas vettskap, gjorda påminnelser och samtycke kunna utgifvas och meddelas. Se Regeringsformen 1772 §. 52. Hvar och en som undersöker beskaffenheten och ändamålet med SkråOrdningarne, skall ock lätteligen af deras natur och innehåll finna, att de endast äro reglementariska författningar, till ordnings bibehållande emellan åtskilige slags handtverkare under Städernas område. Hvem skulle väl vilja påstå, att trakteringar, böter, afgift till Lådan, den yngsta mästarens pligt att gå de äldres ärenden 8cc. 8cc., äga egenskap af Privilegier. Uti ingen af de under och efter Konung Gustaf den IIhs Regering anlagde Städer är Skråtvång tillåtit. Om det likväl ägt natur af Privilegium, hade dessa nya Städers Borgare äfven så litet kunnat detsamma beröfvas, som Representationsrätten vid Riksdagarne. Ofta har Konungen under loppet af det förflutna tidehvarfvet, vidtagit ändringar så väl till inskränkning som till utvidgande af handtverkeriernas rättigheter.
Domstolar; men enär det Onda tili en stor del lär vara föranledt dercf, a t den lägre Folkclassen saknar rigtiga begrepp om hvad som år förnärmande, och derföre af Sakdrifvare lätt öfvertalas att tillställa rättegångar och reconventionspåståenden uti frågor af föga betydenhet; och FörlikningsDomstolar, jemte det de bereda tillfälle för de vanliga Domstolarne, att med skyndsamhet afgöra vigtigare mål, skola uppväcka en ädlare ärelystnad än den att vinna rättegångar, nemligen den, att förekomma sådane, återföra fördragsamhet och försonlighet Medborgare emellan och uppmuntra de välsinnade att, genom sann Medborglig dygd bereda sig det anseende och det inflytande, som FredsDomarkailet fordrar; så anser Herr Tigersköld vidtagandet - Lagutskottets Betänkandet!. gandet af den föreslagne åtgärden lämpligast kunna åstadkomma skyndsamhet! Lagskipningen och minskning af rättegångarnes antal, samt följagtligen afven af Civila AmbetstnannaCorpsen och dess r.u ö£- verhopade göromål, heldst nationen genom goda LocalStyrelser, deruti den sjelf deltager, kan i ålit, som rör local förhållanden styra sig sjelf. Såsom ytterligare skål för motionen har Herr Tigersköld anfört den, af förteckningen på de af FörlikningsDom. stolarne i Norrige, under loppet afår i82ij handlagde Mål heratade, uppgift, att af 35,594 sådane Mål, hafva 21,979 eller mera ån j blifvit bilagde, och af de öfrige \ åro endast 2,256 till Domstol instämde.
Maj:t« och Kronans försorg, allmänna rösten, jemväl inom Rikets nu församlade Ständer, blifvit mot de förr brukliga matsäckarne så bestämdt uttalad, samt skälen derföre, i de af åtskilliga 36 StatssamiAllm.BesvM. Oec■ Utsk. Uti. Talare gjorda och här ofvan intagna anfö^ randen, så fullständigt utvecklade, att någon ytterligare bevisning, å Utskottens sida, icke lärer erfordras ; Och tillstyrka Utskotten alltså vördsamt, att förslaget om det garnla provianterings-sättets återinförande måtte af Rikets Högloflige i Ständer varda ogilladt. Hvad dernäst beträffar det af Herr Grefve Horn, Claes Fredric, och Herr Tersmeden, Gustaf Reinhold, framlagda förslag att genom indragning af en del af indelta -Regementenas gamla Stam, och, med användande af den på sådant sätt erhållande vacance-afgift, betackade till den bibehållna styrkans årliga vapenöfningar erforderliga kostnader; så, och då Siats-Verkets tillgångar ännu ej medgifva tillräckliga vapenöfningar för Rikets Beväringsmanskap, samt, i deri händelse ofvanberörde förslag blefve till verkställighet befordradt, proportionen emellan Beväringsmanskapet och de reguliera så indelte som värfvade Trupperne, skulle, i afseende å det ömsesidiga antalet, på det satt utfalla, alt Arméen, vid inbrytande krig, komme att i sina leder räkna 5 å 4 Bevärings-ynglingar vid sidan af hvarje Linie-Soldat, anse Utskotten den här föreslagna minskning i Re - SiatssamtAllm.Besv.o.Oec. Utsk. Uti. N:o 7a. 37 gementenas gamla Stam, a£ skyldig omtanka för Rikets försvar, under sådana förhållanden, sorgfälligt bora undvikas ; hvadan ock Utskotten vördsamt afstyrka Rikets Höglofl. Ständers bifall till hvad i denna omständighet hemställdt blifvit.
Kreditiv, Jern-kontorets å Rikets Ständers Bank, angående fortfarande deraf; motion af Herr Carl Thure af Wirsén: se Motioner. —, i anledning af väckt motion om anslag till ett sådant för en tillämnad filial-bank i Karlstad: B. II. 198, 207, 211, A. 211. — K — 107 Kreditiv i Riks-Banken, i fråga om utsträckning till jemväl de före sednaste riksdag oktrojerade filial-banker af tillåtelsen att å dylikt kreditiv utlärda icke allenast assignationer, utan äfven vexlar: B. II. 198, 207, 210, A. 210. —, om beviljande af ett särskildt sådant till försvarsverkets fullständigare ordnande: VII. 289, 306, It. 317, B. 330, 331, A. 332, B. 336, A. 353, 358, B. 360, 365, A. 365, B. 386, 387, A. 387, B. 388, 389. A. 389, E. 366. —, angående beredande af tillgångar för det till försvars-verkets fullständigare ordnande af Kongl. Maj:t äskade särskilda —: B. VII. 330, 332, 336, A. 353, 358, B. 360, 365, A. 365, B. 386, 387, A. 387, B. 388, 389, A. 389. Kreditiv-summor, om anvisande af de i Regerings-Formens 63:dje § föreskrifna —: B. VII. 98, 143, 161, A. 161, E. 366. Krigs-fångenskap, angående ersättning af Stats-Verket till trenne
Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Friherre von Engeström. Stats. Räden Hans Excellence Herr Grefwe von Essen. Friherre Rosenblad. — von Platen. — Adlercreutz. Stats-Secreteraren Järta. (2tats. Secreterare föredrog i underdänigbet ätskilliga underdäniga Ansökningar om eftergift af Bewillning , samt om förklaring af 6. Mom. i 1. Art. 4. L af Riksens Ständers BewillningS Förordning. Kongl Majit fann i Räder det bero af Riksens Ständer sä wäl att bestämma pä hwad sätt Bewillning af hwar och en borde utgZ, som att förklara meningen af deras i detta ämne 424 Den iz September. ämne beslutade Forordning, och befallte derfö. re, uppä Stots.Rädets underdäniga tillstyrkan, de, att innehållet af ifrägawarande underdäniga Ansökningar ssulle uti en nädig Proposuron Riksens Stander meddelas. Tx ?rotoco!Ia Osr! O. 8icvZMÄk. k»o§ k(ickcl. ocli H.6e!n 6en 74 r8rv> kreile-8r8n6sr clen 14 Lör Aare-^rZiräet cien 14 . Lonäe - 8tänäe.t «ien rz Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition till Riksens Ständer angäende Allmänna MagazinSInrättningen i Riket. Gifwen wrebro Slott den iz Sept. iZio. I^ti underdänig strifwelse af den 25 sistlidne April hafwa Riksens Ständer förklarat deras pä anförde skäl grundade öfwertygelse om Allmänna Magasins-Inrättningens »väsentliga inflytande pä Samhällets »välstånd, samt om nödivändigheten af dest bibehållande, och tillika anhällit, om Kongl. Majus nådiga bifall till de uppgifna grunder, som Riksens Ständer, i an seen - Den iZ September.
Deremot har Bonde-Ståndet, i öfverensstämmelse med dess angående införselstullen å färgad! eller ofärgadt bomullsgarn fattade beslut, hvarigenom Ståndet ogillat den af Utskottet derå tillstyrkta nedsättning, afslagit dess hemställan, att den i nuvarande I0:de, men i Utskottets författningsförslag såsom den 9:de förekommande paragrafen, till 12 öre för ett skålpund bomullsväfnad medgifna restitution vid utförsel måtte bestämmas till allenast 10 öre, men i öfrigt förmält sig hafva bifallit hvad Utskottet angående förändring uti eller uteslutande af §§ 1, 3, 7, 11 och 12 föreslagit; och slutligen hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med tillkännagifvande att de bifallit hvad Utskottet hemställt i afseende på §§ 1 och 12 äfvensom 13, återremitterat §§ 3, 7, 11 och 10. Till en början bör Utskottet erinra att, genom ett tryckfel i dess förra be tänkande, jemväl skriffel synes blifvit föranledda i samtliga från de 3 sistnämnda Stånden meddelade protokollsutdrag, sålunda, att de upptaga § 1 i stället för § 4, hvilket torde iå rättas.