Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är endast och allenast tull-' crediten för importerade och på Nederlaget upplaggda varor, som göra bibehållandet af förenämnde rättighet till ett monopolium af dyrbart värde för de handlande i de städer, åt hvilka den blifvit förunnad. Om denna Den 4 April. 45 rättighet någorstädes skall bibehållas, så är mia oförgripliga tanka, att den bör åtnjutas lika af alla Stapelstäder i Riket, och icke en så betydande enskildt handelsförmån endast och med uteslutande rätt tillfalla några få platser. I den olyckliga händelse deremot , att nya oroligheter i Europa skulle åter förmå - störa en jemn och obehindrad communicalion genom handel och sjöfart emellan Nationerna, så vågar jag, med sanningens frimodighet, förklara min öfvertygelse, att Engelska Regeringen icke har i sin förmåga att tillbjuda Sverige sådana fördelar, som verkligen svara mot de oberäkneliga skidor, som ett fortfarande begagnande, på lika sätt som under förflutna åren, af oinskränkt Nederlagsfrihet i Götheborg och Carlshamn, skall medföra för Staten i allmänhet och för hvarje verkligen närande och för allmänna productionsföikofran arbetsam invånare i mitt trefliga Fädernesland. Herr Landshöfdingen Grefve Roséns Dictamen innefattar äfven åtskilliga yttranden , rörande Växelförhållandet i Sverige, som äro i det afseende märkvärdiga , att de understöda vissa nu för tiden mycket sorgfälligt utspridda satser, hvilka i min öfvertygelse äro alldeles irriga. Herr Grefven tviflar, det Regeringen kan något uträtta i afseende på Växelförhållandet i Landet, och Herr Grefven bestrider alldeles, att Regeringen kan vidtaga någon direct utväg att förekomma det inis sfär delaktiga Va. t 46 Den 4 April, xelpris eller vacklande myntvärde, som uppstår, då bristen i Exportvärdet mot Nationens skuld skall ersättas genom Sedelmynt, som ej på anfordran inlöses med Silfver.
De utestående Lånen ej blifvit med Rest-längder verificerade. 3:0 Spannmåls-Lån utlemnade utan säkerhet, hvarigenom förluster inträffat. 4:0 Stora, till beloppet och beskaffenheten icke tillräckligt upplysta, förluster ägt rum 1813» :j8i4 och 1815. 5:0 Att förluster uppkommit deraf, att åtskilige Magazins-utgifter icke blifvit lagde å Spannmåls-L3gret, utan betungat Inrättningens Fond. 6:0 Att förluster uppstått å till ISagareEmbetet i Stockholm utlerrinad Spannmål m. m. 7:0 Försummad indrifning af CommerceRådet Björnbergs skuld, och att han derå bör betala Ränta. 8m Att Lån till Handlande blifvit utlemnade, hvilka Lån ej användts till ändamålet. Hvarjemte denne Ledamot funnit det vara högst anmärknings-värdt hvad Utskottet yttrat i afseende på gjord hemställan om förökad Lön för Uppbörds-Staten. I anledning af detta anförande får Utskottet, med åberopande af hvad dess förra betänkande upplyser och utreder, serskildt meddela! 1:0 Att den omnämnde Kalancen innefattar värdet för sådane försträckningar till Krigsrustningar , hvilka försträckningar på Kongl. Majus Nådiga befallning fran Inrättningens förråder utgått, utan alt ersättning derföre från Stats-Utskottens Betänk anden'. 1913 de Fonder, Botn dem bordt godigöras, kunnat meddelas. 2:0 Spannmåls - Lånens verificerande med Best - längder har hittills ej i Författningarne varit föreskrifvet. 4:0 Afskrifningar å åtskiilige SpanninålsLån äro af Kongl. Maj:t i Nåder inedgifne: Dessa afskrifningar hafva icke varit föranledde af någon underlåtenhet å Magazins - Directionens sida. 4:0 De förluster, som i denna punkt åtalas, äro af den beskaffenhet, att de icke kunnat förekommas, hvarom så väl Revisoierne, som Utskottet tagit den nogaste kännedom. 5:0
— På rätt hylla. A f Ave. — Flyg, svarta svan! Poem af Daniel Fallström. — Hos den sjuke. Råd och erinringar II. (Slut). — En sommarbild. Skiss af L. — Ett resäfventyr i Norge. Vid Iduns andra pristäflan belönad med hedersamt omnämnande. A f Rama. — Sigenargossen i Norden. Poem efter E. Geibel af Jaques. — Literatur, — Eo lifsuppgift. Berättelse af Ernst Lundquist (forts.). Våra barn. — Tjenarne. — Köi; et. — Matlagning. — Syltning. — Inläggningar. — Konservering. — Mjölkkammaren. — Toaletten. — Källaren. — Handarbeten. — Läkareråd af D:r — d. — Svar. — Breflåda. h o s fru Aschan, Gransholm pr Gemla. [396] - (G. 18181x2) " rf HSO rf CD T3 h å r e t s färgiimg ". Hårrenovator a 3 kr. Dagny DAGNY UTOIFVEN AF FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET. HÄFTET. FEMTE-SJETTE X INNEHALL:. e. " Kan ej! " Poem. O n h B. Upprättelse. En samvetshistioria. Red: n. Om samskolan. Literatur: Anna Maria L e n n p n af Karl Warburg. Anm. af Edw. LuxJorss. Kampen för lyckan. TVA paralclldramer af A. Ch. Edgren-LeMier. Anm. af B8aelde. Nonny v. 8-ni. Vårvisor: April. Vkrfloden. internationela qvinnokongr af. Praktisk välgörenhet. F r h arbetsstugcmna. Xivarjehands i qvinnofrågan. Forts. från föra. häft. - P+ u. FUrbunbts medlemmar kr. {For Far icke qx$Uepnar - 4,m. Fris pr.+årgång: ?&gt;,.
Summa B;ko R:dr Ar 1854. Mellanläggs-papper 72 Ris å 4 R;dr . Bindblader 30|f Ris å 8 R:dr . Utskotts-papper 509 L&. 15 <tt. Efter hos Fullmäktige gjord anmälan, att f. d. Bruks-Förvaltaren vid li'i]rre Tumba, nuvarande Tryckeri-Föreståndaren i Banken, Professoren J.
Liljencrants i hans yrkande att importtullen på fläsk oeh -ost mätte, pä sätt han föreslagit, af B. o. Ad. bifallas. Hr Gripenstedt, Johan August: Jag skall icke följa de begge sista talarnes exempel och inlåta mig i frågan om principerna för industri och handelslagstiftning i allmänhet, utan endast och allenast hålla mig till det nu förevide ämnet, eller huruvida tullar böra finnas på ladugårdsprodukter eller icke. Vid bedömandet af denna fråga gäller enl. mitt förmenande till stor del samma skäl, som förebragtes för tullfriheten på spanmål. Jag måste dock medgifva att härvid förekommer en olikhet, nemi. deruti, att, fastän vi öfverhufvud taget Bro ett spanmålsexporterande land, så är likväl i afs. på ladugårdsprodukter förhållandet omvändt. Men om oekså till följe häraf det kan synas sorn vore det icke alldeles lika ändamål slös t att lägga tullar på ladugårsprodukter som på spanmål, måste jag dock påstå att ur en högre synpunkt är så väl det ena som det audra förkastligt. Jag påstår nemi. att lifvets första och vigtigaste nödvändighetsartiklar — hvaribland de allmänna födoämnena i främsta rummet måste räknas — alldeles icke, med II. Den 4 J uni. iakttagande af rättvisa och billighet, böra göras till föremål för beskattning, och att en så beskaffad beskattning, ifall den eger rum, aldrig kan försvaras annat än på grund af ett tvingande financielt behof, hvilket lyckligtvis hos oss icke är för handen. Må man blott besinna på hvad salt en sålunda uttagen beskattning blifver fördelad. Man torde vara allmänt ense derom, att skatternas fördelning per capita, d. v. s. lika på hvarje person, fattig eller rik, nr en uppenbar orättvisa, hvilken också i civiliserade samhällen knappast mera förekommer. Men, Mina Hrr! huru förhåller det sig då roed fördelningen af den beskattning, sorn liigges på de första lefnadsbeholven f Blir den månne billigare än den nyssnämnda, förhatliga capitat-ions-besknttningen? Nej tvertom! det är just motsatsen som händer; den blir ännu mera orättvis.
S87 omständigheter, bewilja uppskof med mälet, och tillära den klagande att sin talan emot Taxerings, ärgärden utföra wid den ester nästföljande ärets Taxering infallande Compromisi; hwar»emte Compromisi-Rätten, enär r anseende till sädant laga bewrsligt hinder nägot mäl uköfwer den stadgade tiden kan blifwa pä desi ätgärd hivilande, bör hos Landshöfdingen giswa det tillkänna, tillika med Le omständigheter, som uppskoswet förorsakat." Stycket. "Husbonde ansvars för sitt tjenstefolks personliga skydds-afgift efter Tariffen N:o 2. hwaremot Bewillning för egendom eller behällen inkomst, bör tjenstehjonet sjelf päföras och af det samma erläggas, utan minskning af desi genom Husbonden utbetalte personliga skydds, afgift, hwilken derjemte bör ut. gä säsom svarande emot tjenstehjonets lön och underhäll, som deremot wid beräkning af de§ serskillta inkomst icke upptages." De följande stycken af detta Moment för, blifwa oförändrade. Tariffen Nw 2. Sid. Z8- under Artikeln Arbetare. "Gifte samt Enklingar med Barn under ig är, 40. K." 288 Den 16 Oktober. Sid. 4.?- under Artikeln Folk. "Gifte samt Enklingar med Barn under 15 vr, L4- st Qwinkön: Ogifte ock Enkor utan Varn 22 §> Dito med Barn under 15 är, 8- st." Under Artikeln Färjekarlar. "Gifte och Enklingar med Barn under 15 ör, 24. st." Sid. 4y. Följande Stycke. "För dem af förenämde "lägenheter hwilkas räntor eller afkomst under ''indelningen ärv pä
Om man vill taga denna sak uti närmare skärskådande, finner man, hvad dessa materiela resurser angår, att man vid universiteten har botanisk trädgård, anatomisal, kemiskt och fysiologiskt laboratorium, m. m., hvilka inrättningar vid Institutet antingen saknas eller äro Universitetets underlägsne. Derjemte hafva Universiteten en långt rikare tillgång på vetenskaplig litteratur än den som finnes vid Institutet. I detta fall har alltså Utsk:t såsom utgångspunkt och såsom allmänt erkändt antagit något, som likväl till alla delar strider emot det verkliga förhållandet. Det går an, när man kan hjelpa sig ifrån en kinkig bevisning med att antaga en sak såsom »allmänt erkänd.» Derefter kommer Utsk:t, pag. 13, till frågan om kompetensrätten. Ehuru härom åtskilligt vore att säga och ehuru Utslct äfven här lyckats förvrida sanningen, anser jag denna fråga af så underordnad beskaffenhet, att jag icke anser mig böra för närv:de dermed upptaga R. o. Ad:s tid. Vidare säger Utsk:t ganska riktigt: »Frågan gäller icke huru förhållandet varit, utan huru det bör vara». Med ani. häraf skulle man kunna förvänta att Utslct utvecklat, huru det bör vara; men detta har icke blifvit händelsen, utan fortsätter deremot Utsk:t denna utveckling sålunda: »R. St:r hafva dessutom tillräckligt uttalat sin mening och alsigt att man borde göra en sanning af 1822 års löfte alt gifva 116 Den 14 Mars f. ra. Institutet en sådan organisation, att derstädes kunde danas skickliga läkare i medicinalverkets alla grenar för statens behof.» Motsägelsen emellan detta åberopande af 1822 års löfte och Utsk:ts riktiga premiss: »att frågan icke gäller huru förhållandet varit, utan huru det bör vara», är ögonskenlig; äfvensom att Utsk:t härvid nog mycket synes lägga hufvudsakliga vigten på stället för undervisningen, icke på sättet huru densamma bedrifves.
Det är för mig icke något nytt, att höra yrkas , det Riksens Ständer , snart sagt , äro förbundne att gå Götha Canal Bolags önskningar och 320 Den 6 Augusti e, m. beslut till mötes , utan minsta afseende å de blifvande följderne. Hvad den ifrågavarande Götha Canal Bolagets protest vidkommer , så torde det vara möjligt, att jag för tidigt Omnämnt densamma, och att jag bort använda detta argument, uteslutande vid frågan om den af Götha Canal Bolag affordrade fern procents räntebetalningen för dess gjorde inbetalningar å Actieteckningen , och skall jag sålunda rätta mig, att jag nu på det högsta bestrider bifall till denna Bolagets fordran. Hvad åter vidkommer, att jag vidrört denna protest; så anser jag mig fullkomligt hafva besvarat Herr Grefve von Flåtens alla anmärkningar deremot, genom mitt åberopande af det sätt, hvarpå Styrelsen upptog och behandlade denna sak. Det förundrar mig högeligen , att den ädle Grefven, såsom sjelf Ordförande i Constitutions-Utskottet, nu låter påskina en möjlighet af ett Styrelsens lagstridiga förfarande vid detta tillfälle; I fall den ädle Grefven, med stöd af Grundlag och öfrige Lagar, funnit Styrelsen hafva vid detta tillfälle inkräcktat å Svensk manna rätt; så hade det utan tvifvel varit ett tillfälle för utöfningen af en billig rättskänsla, äfvensom som för pligten , att inför Riksens Ständer framställa Konuugens rådgifvare såsom skyldige till det ansvarsfullaste af alla möjliga misstag; men då detta icke skedt så måste ConstitutionUtskottet anses hafva delat Styrelsens tankar och åsigter öfver ämnet; och jag bör enskilt tillägga , att jag näppeligen är i tillfälle, att åberopa någon händelse, der Den 5 Augusti e, m, der folket*så enhälligt gillat, samt nied nöje och särdeles tillfredsställelse hyllat Regeringens åtgärd, som då Representationens värdighet och Svenska folkets rätt på ett så kraftfullt sätt af Styrelsen beifrades.
Vid betalning för återgången vexel, vare innehaj"varen berättigad af aj vexelgifvare och Öfverlåtare fordra den hufvudstol, hvaråt vexeln lyder, ränta till f för 100 i månaden, 1 aknadt från vexelns ratta betalningstid, om denna är förfluten , och tilldess -liqvid sker, jemte ersättning för protest-omkostnader, postpenningarför tvdnne brefnemligen ett fram oah ett tillbaka, mäklare-arfvode till f8 för 100, dd mäklare blifvit begagnad, provision till f.Å för 100 och mera, når provision på flere ställen bevisligen blif vit betald, samt de skäliga umgälder, som dessutom för innehafvaren bevisligen uppkomma. År vexeln stalld att betalas i utländskt mynt, bör, derest kursen stigit, sedan vexelslutet skedde, betalningen erläggas efter den kurs for vexlar, på enahanda förfallotid med den föira vexelns, som ar gällande, når liqvid skerj men om kursen emedlertid fallit, utgöras efter den kurs, hvartill vexeln blifvit köpt, eller som, i händelse kursberåkning i köpet ej ingått, eller ej kan till beskaffenheten visas, var vid köpetillfallet i allmänhet gällande: allt med förhöjning, motsvarande ranta till f% for 100 i månaden under omf örmål de förfallotid, dock med afrakning af den tid, som för den protestede vexeln ännu kan återstå. 33 §.
Utrymme för krigs skolans å Carlberg utvidgning kan vinnas derigenom att vestra flygeln äfven inredes i logementer för kadetter och en särskild byggnad upföres lör befäl och lärare. Vill Staten hafva en ändamålsenligt ordnad officersbildningsanstalt, så bör, i jemförelse med det stora målet, denna lilla upoffring kunna anses för ringa. De båda militäriska läroverken, det högre vid Marieberg och lägre vid Carlberg, böra äfven ställas i öfverensstämmelse med hvarandra. Nu är ej förhållandet sådant. Lärokurserna hafva alltför betydliga skiljaktigheter. Detta förhållande är menligt för den högre militärbildningen och bidrager till att inskränka denna. Detta bör ändras och kan äfven lätt verkställas. Till vinnande af en från yngre åren bättre inhemtad praktisk utveckling i sitt yrke borde Sjökadetterne förflyttas från Carlberg till någon ändamålsenligare plats för deras bildning. Carlberg, beläget midt upp i landet vid stranden af en liten oansenlig insjö, utan andra praktiska hjelpemedel än ett par små roddbåtar och en högst ofullständig modelkammare, kan ej passa till utbildningsanstalt för sjövapnet. Den mycket omordade och beprisade fraterniseringen mellan flottans och landtarméens befäl, nyttig, om den på detta vis verkeligen kan ernås vid deras gemensamma operationer, köpet, 2 W Den 3 December e. m. enl. min tanka, på bekostnad af en för sent börjad sjömannabild ning; ty detta yrke fordrar, i sanning, att man från tidigare år egnar sig deråt. Sjömannen bör vara sin framtida bestämmelse med lif oell själ tillgifven; de mödor, de försakelser och faror, lian går till mötes, fordra en fullkomlig hängifvenhet för hans lefnadskall. Hvad som således, enl. min tanka, fordras, för att Carlberg, mer än hittills skett, skall komma att svara mot sitt ändamål, är: l:o) Att de 2:ne lägre klasserna tagas bort och de 2:ne högre förvandlas till blott en militärtillämpningsskola. 2ro) Att denna inrättning utvidgas så, att den kan öfvertaga alla våra landtofficerares utbildning.
Obligationer måtte få belånas efter de grunder, som blifvit föreslagne för belåning af Riksgälds-Contorets m. fl. Obligationer. Beträffande dernäst Götha Canal-Bolags Obligationer; så och då bemälde Bolags egendom representeras genom Aclierne, hvilka sålunda utgöra sjelfva eganderätts-bandlingen, samt dessa Actier äro belånbara i Banco-Disconten; finner Utskottet, i betraktande jemväl af den omständighet, att Bolaget icke är solidariskt, de af detsamma utgifne Obligationer ej innebära antaglig säkerhet, och afstyrker fördenskull den väckta frågan om dessa Obligationers belåning. I fråga åter om belåningsrätt för Obligationer, utgifne af sådane Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter på likartade grunder med Skånska Hypotheks-Föreningen och Bruks-egares Hypotheks-Förening, bunna bildas; så enär Utskottet, för sin del, ansett, det Obligationer, utfärdade af förstnämnde Föreningar, kunna för Bankens räkning inköpas; får Utskottet, i öfverensstämmelse dermed, hemställa, att Obligationer, utgifne af sådane Svenska Hypotheks-Föreningar, hvilka hädanefter, på likartade grunder med de bägge nyssnämnde, kunna bildas, och som blifva af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade, samt af Banco-Fullmägtige finnas innebära nödig säkerhet, måtte få belånas till det belopp, som Rikets Ständer fastställa för belåning af sistberörde Föreningars Obligationer. Slutligen får Utskottet förklara, att, då, för den händelse RiksgäldsContorets Obligationer i Banken finge belånas till fulla capital-beloppet, Banken omedelbart blefve långifvare åt Riksgälds-Contoret, Utskoltel, till förekommande deraf, ansett sig icke kunna föreslå högre belånings-rätt för dessa, än för andra goda räntebärande papper.
Arbetshusmedlen nu mera icke kunna el”ler böra betraktas såsom en stående Fond, ”hvars utgifter ej få öfverstiga inkomsterna, ”utan att nämnde medel af Kongl. Maj:t disponeras till de ändamål, Kongl. Maj:t i nå”der finnér lämpliga, upplyses af det senast, ”rörande Fondens förvaltning, till Kongl. Col”legium ankomne Kongl. Bref af den ii Julii ”i8o4> hvilket innehåller, huruledes Kongl. ”Maj:t, som funnit nyttan af linplanteringens ”och linneväfnadens uppmuntrande, samt an”sett tjenligast, att Stora Kopparbergs, Elfsborgs och Jönköpings Län blefvo lörsta före”målen för denna omsorg, i nåder förordnat, ”att till utgörande af de för linplanteringen ”och väfnaden erforderliga medel, den Fond ”skulle, så långt tillgångarne medgåfvo, an”vändas, som blifvit samlad och förut varit ”ärnad till inrättning af allmänna Arbetshus i ”missväxtår, i synnerhet som en anstalt, hvil”ken påsyftar en hel Landsorts sysselsättande ”med en nyttig slöjd, kunde fullkomligen sät”tas i jemförelse med, om den icke öfverträf”fade, en Arbetshus-inrättning, så till ända”mål, som nytta, och särdeles till framtida ”bestånd; hvarjemte Kongl. Maj:t icke allenast ”förklarat, att om åter en sådan Arbetshus-in”rättning framdeles företages, densamma kom”mer att verkställas med dertill, efter behof”vet, då anslående medel, utan ock befallt, att ”af de 6,a85 R:dr i5 sk. S r:st., som af Ar - 558 Riksens Ständers ”betshus-Fonden då voro alt disponera, 400<i ”R:dr för Stora Kopparbergs Län skulle efter ”hand, uppå Landshöfdingens reqvisition, ut”betalas. Då, oaktadt den upplysning Kongl.
Emedlertid har Riks-Hufvud-Boken för år 18 to blifvit vid sistlidne Maj Månads början iniemnad till Stats-Utskottet, sorn val funnit densamma vara af Bokslufs-Contoiret efter föreskrift författad och uti Statistiskt afseende mycket upplysande; men att deri dock icke uppfyller ändamålet, emedan den hvarken för Kongl. Majit, Rikets Stander eller deras Revisorer lemnar någon rigtig öfversigt af Stats-Verkets Einanciella ställning, enär af Riks-Boken ej kunnat inhämtas hvarken de behållningar i penningar och effecter, sorn Statsverket ägde vid 1810 års början och slut, eller ela utestående Restantier i -Landet hos Redogörarne; icke eller hvad af inkomsterna under året influtit och alldeles icke hvad utgifter som blifvit bestridde; hvadan detta Rökslut ej äger något sammanhang med Kongl. Bente-Kammarens Hufvud-Rok och de Memorial Böcker, som af Kongl. Stats-Contoiret och Kongl. Kammar-Collegii Afräknings-Contoir för året författas. Varande icke eller möjligt för Rikets Ständers Revisorer, atti sådant Räkenskapernas skick deraf upprätta någon sådan Tabell, sorn enligt deras Iristruotion borde afgifvas och till allmän kunskap genom trycket utfärdas, till upplysning och jemförelse imellan Riks-Staten och det belopp, hvartill Inkomsterna och Utgifterna efter afslutad Riks Bok för hvarje år verkligen uppgått. Rå Den 23 Juli. jPå det att säker underrättelse om StatsVerkets tillstånd och Förvaltning skall kunna vinnas och den i Riksdags-Ordningen föreskrifna Revision af Stats-Verkets Räkenskaper verkställas på ett nied ändamålet deraf förenligt sätt, anser Stats-Utskottet följande förändringar ined Räkenskaps-Verket böra iakttagas, nemi. 1:0 At t I.ands-och Militiaa-Böckerna blif\ra författade efter den Methode, sorn de af Kongl. Majit tillförordnade Corniterade, till reglerande af Redogörelse-Verket vid Upsala Kongl.
Bokslutet lör Institutets tredje år, eller från den 14 Mars 1864 till samma dag 1865, visar följande resultater: Hela rörelsen hav under året gitvit en förlust af 5,964 Riksdaler 16 öre. Vid årets slut utgjordes förmögenheten af följande: Byggnader Utsäde, arbete och grundförbättringar „ 47,680: 17 „ Kreatur „ 26,281: 35 „ Spanmål och öfriga lager „ 34,789: 82 „ Inventarier „ 25,636: 21 „ Böcker, praaparater, m. m „ 3,865: 63 „ Summa R:dr 332,426: 47 öre. 22 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. N:o 1, om Statsverket 1865. Om härifrån afdragas de kostnader, som till den 14 Mars 1864 blifvit nedlagda i ofvanstående poster Edr 310,507: 92 öre och till resten Edr 21,918: 55 öre lågges förlusten å hela rörelsen „ 5,964: 16 — så utvisar summan Edr 27,882: 71 öre Institutets skuldsättning under året. Drages härifrån värdet för ett par skänkta hästar Edr 300: — och till resten Edr 27,582: 71 öre läggas skulderna vid årest början „ 60,503: 86 — så utgör summan Edr 88,086: 57 öre Institutets hela skuld den 13 Mars 1865. Härifrån bör dock afdragas säljbara lager för „ 25,681: 50 — och till resten Edr 62,405: 07 öre läggas en afdragen osäker fordran „ 4,000: — och utvisar då summan Edr 66,405: 07 öre Institutets skuld, utöfver lager och andra säljbara tillgångar, den 14 Mars innevarande år. Denna skuld består dels af statslån, 30,000 Eiksdaler, dels af Institutets skuld på enskilda händer, 36,405 Eiksdaler 7 öre.
Den, som ej för sig och sin dam kunde betala 4 à 5 kreutzer och valsa vid fiolers klang, han hoppade för 1 kreutzer ikring vid den ojemna takten ur ett positiv. Kärngar med lyckspel stodo vid små bord, och kring dem trängdes gamla och unga, «artige Herren», till och med «schöne Damen», så kallades de af dessa lyckans prestinnor. Man spelade dock synbarligen blott af beräkning för dagens utgifter. Sällan sågs ett silfvermynt; med kopparslantar frestade man den nyckfulla gudinnan. Att de mångfaldigaste förfriskningar icke saknades, förstås af sig sjelft. Brädskjul, tält, granriskojor, gropar i jorden voro nöjets salar. Man såg butiker på fyra hjul, som kunde rymma 40 à 50 gäster. Andra fröjdade sig kring en kärra, en tunna, en korg o. s. v., med den klara himmelen till tak. Dock funnos för den bättre klassen af åskådare endast ett par kaffehus samt det nämnda Colosseum, der man för en entree af 30 kreutzer (1 rd. rgs.) kunde se skådespel «im Freyen» och kostymdans samt uppfriska sig med ett glas kaffe, limonad eller dylikt. För en lika betalning vann man här tillträde till en upphöjd altan, hvarifrån trädgården och hela det utanföre liggande fältet kunde öfverses. Skådespelet var alltför lockande, för att låta den temmeligen dryga afgiften lägga hinder i vägen – och jag ville ej bortbyta anblicken mot den bästa opera. Den del af fältet, som intogs af folket, var ej större, än att med goda ögon allt kunde ses i detalj. En bred rörlig linje af promenerande åskådare genomskar massan, och på båda sidor om densamma hvimlade dessa tusende grupper af dansande, gungande, spelande, gapande, ätande och drickande. De brokiga drägterna, fanorna, musiken, skratt och prat ur 70,000 munnar – det var för öga och öra mera färg och ljud, än de någonsin sett och hört. Längre bort, i ordnade rader, hundradetal vagnar, och på den raka vägen till staden ännu en oupphörlig ström af åkande och gående. Och källan till denna ström, Wien med dess trettiofyra förstäder, i fonden!