Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankare, Ankarflyn och Drag gar, Armbultar, Rodderjern och Smedje - Städ, större eller min dre Stång-, platt, f tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd af större eller mindre längd, fyrkant öfver l i Sfe i Sfe i Sfe i Sfe i Sfe Införsels 1 Utförsel Tull. Tull. 12' 16 36 36 Bil. t. Exp.-Vtsk.-s försl. t. und. skrif. N.o 386,. i5 Införsels Tullvärde. l8 36 33; 16 16 längre ei - dern : Smidt eller Valsadt: tum ler kortare Bultoch Galler-, samt Sänksmide, rundt el ler kantigt, Knipoch Fyr kant af A tuni och derunder Bandoch Platt-, tinder | tums tjocklek, Skäroch Klippjern. Saltpanneplåtar | tum tjocka och deröfver, samt af I 2 tums bredd eller deröfver Plåtar, oförtente, under | tum tjocka, Plogbillsamnen samt Spik och Nubb Allt ManufacturSmide af Jern, ej specificeradt Utländskt Jern, som införtullas, bör ovilkorligen vara (K Ti 'vantitet för til Iber ökningen. t sfe t sfe I Sfe I Sfe I Sfe 16 Utförsels Tull. 36 12 Jernmalm, se Malm. Jeml råd, se Träd. Bill. t. R. St. Prot. lo Sami, 2 B., 3 Haft. Jordfrugter, se Fruglor, Jufter, se Läder. a6 Bil. t. Exp.-Vtsh:s försl. t. und. skrif. N.-o 386, Qvantitet för rullvärde. Tullberäkningen. försedt med det Lands Stämpel, hvarifråndet komna er. Jord, Poier, Engelsk eller Cöl6 nisk Juveler, infattade eller oinfattade . Kakel, alla slag .
Utskottets granskningspligt af Stats-Rådets Protocoller är alldeles oafhängig utaf de ifrån Stånden afgifne Anmärknings-mäl, å hvilka det ovillkorligen åligger Utkottet att afgifva dess yttrande. Jag anhåller derföre om äterrerhiss af Utskottets Memorial. Herr Hertzinhjelm, Carl, uppläste följande: Högloflige Constitutions-Utskottet har, enligt dess nu uppläste yttrande , ansett sig icke kunna till serskild pröfning, upptaga de af Högloflige Ridderskapet och Adeln remittera - 332 Den 25 April. de anledningar till Anmärkning emot Stats-Rå* det samt Föredraganden i Handels* och FinanceÄrenden, utan hänviser i det stället Riksens Ständer till dess framdeles afgifvande allmänna Betänkande, öfver Stats-Rådets Protocoller* Och detta på den grund, att Högloflige Ut* skottet redan skolat fattadt sitt beslut i sammanhang med de Malmö Discont-Verk rörande ämnen , som under granskningen af StatsRådets Protocoller förekommit. — Jag kan ej frångå min öfvertygelse, att ett sådant behand* lingssätt stridande mot Grundlagens föreskrift, Högloflige Utskottets åliggande, samt ändamålet med de i samma Grundlag tillåtne Anmärkningar. Då frågan huruvida Stats-Rådets Ledamöter eller en Föredragande sitt Embeto på ett obehörigt sätt utöfvar, kunna enligt 29 §. i Riksdags-Ordningen väckas, men icke af Riksens Ständer afgöras, /örn än Constitutions-Ut» skottet blifvit hördt, förutsätter det tydeligen att Riksens Ständer, efter ett sådant hörande, äga rätt t att i anledning af den väckta Motionen öfverlägga och besluta, utan afseende på hvad egne Anmärkningar Constituions-Ut* skottet förut funnit för godt att göra.
April 1799, pä hwilket KrigSRevisions-^Verket sig grundar, att derigenom detta Hmaetv-Wrrk mä kunna winna en nödwändig fullständighet i sin sammansättning, och icke mera hysa inom sig ett hinder sör winnandct af det wigtiga ändamäl, för hwilket det är inrätkadt. Angående den feägan, huruwida med de anmäldte observationer sä förfarits, som Författningarne förestrifwa, har Kongl. Kammar, Rätten ut! skrifwelse af den 22:dre sistledne Maj till Herr HofCancelleren och Cvmmendeuren Friherre af Wetterstedt yttrat, det Kongl. Kammar-Rätten icke förmodar annat, än att det underdäniga nit, som alltid warit ostiljaktigt frän Kongl. Kammar, Nät» tens bemödanden, mä undanrödja alla twifwelsmäl, det ju icke wid Krigs-Revisionen blifwit förfarit, och framdeles stall, utan all inflytelse, förfaras, pä sätt Jnstruction och Kongl. Brefwet den zo April 1799, jemte de^ flere Författningar, förestrifwa; hwadan ock, pä sätt Kongl. Brefwet den z. December^ 1805 förmär, Kongl. Kammar-Rätten icke underläter, att, i afseende pä de till desi granskning inkomne eller hädanefter inkommande anmärkningar, föredraga hwarje särskild punct, och sädane, som finnas obehörige, genast ex incommunicruo af, siä, samt endast de öfrige till wederbörandeö förklaring utställa; hwarmedclst ä ena sidan Kongl. Masits och Kronans säkerhet behörigen förwaras, och a andra sidan de redowifande, sä widl möjeligt är, undgä, akt onödigtwiö med tilltal befwäras. Lz82 Den s Augusti. Beträffande den af
Lika med de talare, som redan yttrat sig, har jag ansett det vara af högsta vigt, att en tjensteman, som under 3:ne på hvarandra följande år varit af vansinne, lamhet eller blindhet urståndsalt att ^köta sin tjenst, utan att anledn. förefinnes, det sjukdomen skall upliöra, må kunna ur tjensten förafskedas, och då K. M. i den Nåd. Propos:n föreslagit 1L St:r, att en sålunda afskedad tjensteman skulle tilläggas hälften af hans innehafvande lön, samt K. M. derjemte föreslagit, att, ifall ett högre belopp till tjenstemannens och hans familjs bergning erfordrades, detta kunde, med B. Stms begifvande, honom tilläggas, så anser jag alt K. M. i detta fall gjort allt hvad som kunde och borde göras för sådana olyckliga tjensteman. Då inom de förenade Utskm betänklighet att antaga den Nåd. Propos:n upstått, i anledn. af innehållet utaf 36:te §:n Reg.F., det der omförmälde embetsman icke kunna ”ulan ransakning och dom” förafskedas, och hvarå K. M. jemväl fästat upmärksanihet, hade jag trott, att, äfven om denna betänklighet, beroende af olika upfattning utaf nämnde §, hade ansetts utgöra hinder för ett obetingadt bifall till Proposm, detta likväl icke bordt förhindra Utskm att bifalla densamma så till vida, att det skulle genom en serskild lag förklaras, det sådana tjenstemän kunde efter ransakning och dom förafskedas, dervid likväl alla de förmåner, som i den K. Proposm ulfästes, skulle^dem tillerkännas. Vid sakens föredragning 120 Den 18 November. j Utsk:n uttalade sig en så bestämd åsigt för förkastande af den Nåd. Propos:n, att det icke var möjligt att söka bibringa majoriteten en annan öfvertygelse; men om Betänk, återremitteras, torde Utsk:n finna sig befogade att taga saken i närmare öfvervägande, hvarföre jag förenar mig i det redan gjorda .yrkandet om ålerremiss.
FÖRTECKNING öfver Konstitutions-Utskottets Memorialer vid 1859—1860 årens riksdag. Memorialets Memorialets behandling hos M Rubrik. Datum. Ridd. och Adeln. Presteståndet. Borgareståndet. Bondeståndet. ' Anmärkningar. 1. Med uppgift å de från sistlidne riksdag hvilande förslag till ändring i Grundlagarne. 14 Nov. 1859 Jemför Mern. Majlis nåd. Alltså förfallet. 3:o. Alltså förfallet. Bih. till R. St. Memorialets .Memorialets behandling hos Anmärkningar. 1 JW Rubrik. Datum. Ridd. och Adeln. Presteståndet. Borgareståndet. Bondeståndet. ende Stats-Rådets hö- rande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter. 4:o. Förslag ang. det tillägg till 12 § R. F., att Konungen icke må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10, 14 Dec. 1859 afslogs. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10 Dec. 1859 bifölls. Alltså förfallet. 5:o. Förslag till ändring i 17 och 22 §§ R" F., åsyftande förstärkning uti antalet af Högsta Domstolens ledamöter. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10 Dec. 1859 bifölls. Af Kongl. Maj:t bifallet. 6 o. Förslag til] tillägg vid 28 § R. F., angående utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet. 10, 14 Dec. 1859 afslogs. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10, 14 Dec. 1859 bifölls. 10 Dec. 1859 bifölls. Alltså förfallet 7:o. Alltså förfallet. Memorialets Memorialets behandling hos Anmärkningar. Datum. Ridd. och Adeln.
Skall oinskränkt rättighet för näringsidkare och Gästgifvare, att när som heldst sälja brännvin, be vill jas? 14^° Skall ansvaret för innehafvande af otillåten brännvinsredskap m. m. upphöra? <>22 Best), och Ekon, Utsk. Betankanden. 15:0 Skola Brännvins-Fiscaler och Byordiiingsmän indragas ? t6:o Skall afgiften för btännvins-minUtering nedsättas för Gästgifvare på Gottland^ Öfver hvarje af dessa frågor går Utskottet nu att sitt yttrande afgifva* sedan alla de skäl* som uti Motionetne äro åberopade, blifvit noga öfvervägde och jemförde* dels sinsemellan, dels med de vid föregående Riksdagar gjorde anförandet!* dels ock öied den erfarenhet* som blifvit vunnen genom verkningarne af nit gällande författningar, hvaribland i synnerhet Kongl, Majrts Nådiga Kungörelse af den G September iSi^» angående Husbehofs brännvinsbränningen, blifvit laggd till grund och titi särskildt betraktande upptagen. i!ö Rörande Städernas bränn vins-brännirigårättighet, anhåller Utskottet, ett få fästa Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet på den allmänt erkända sanning, som äfven vid 1815 års Riksdag blifvit tagen till princip för desse flfverläggningsr, att jordbruket, Rikets modernäring, utgör grunden för alla andra Näringars tillvarelse och bestånd. I samma förhållande som jordbruket tilltagit, hafva Städer blifvit anlagde och vunnit tillvext, Under ett likasom tyst medgifvet, men alltid oundgängligt* vilkor, att jordbrukaren der skulle få afsättning på sina produeter. I samma stund 60m detta vilkor icke uppfylles, eller det - Besil. och ÉköH.
Dom-kapitlet i Hernösand blifvit anbefaldt att förklara sig öfver de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer uti den 14 sistlidne Oktober afgifven underdånig berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd för år 1862, funnit sig föranlåtne att göra mot Umeå elementarläroverks räkenskaper, der åtskilliga medde - — 381 — landen genom telegram, som finnas upptagna uti egna kassans kredit till ett belopp af 13 R:dr 50 öre, fästat Revisorernes uppmärksamhet, så får undertecknad, som, enligt medföljande protokollsutdrag, erhållit läroverks-kollegii uppdrag att å dess vägnar bemöta anmärkningarne, härmed i djupaste underdånighet anföra följande: Till en början vågar jag fästa Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå, att då den vanliga posten endast 2:ne gånger i veckan härifrån afgår, och då staden har ett alltför aflägset läge, hvilket gör det omöjligt att erhålla snart svar, så ofta största skyndsamhet är af nöden, så gifves ingen annan utväg, än att för så beskaffade meddelanden, som angå läroverkets angelägenheter, antingen använda telegrafinrättningen, ett visserligen dyrt, men likväl ofta nödvändigt och ändamålsenligt korresponderingsmedel, eller ock låta läroverket under längre eller kortare tid vidkännas de brister och svårigheter, som i annan händelse möjligen kunna inträffa. Hvad nu beträffar de af Revisorerne anmärkta telegrammernas ändamål och innehåll, så afgick det första ifrån Örnsköldsvik den 3 Juli till Konsistorie-notarien Sidner med anmälan, att jag, stadd på ångbåtsfärd till Stockholm för att till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet inlemna ansökningshandlingar om begärdt anslag för uppförande af ett nytt gymnastikhus härstädes, för detta ändamål hade behof af att komplettera handlingarne igenom utbekommande af den i Konsistorii vård qvarliggande försiagsritningen till ifrågavarande byggnad, i följd hvaraf och då ångfartyget först kl. 2 på morgonen kunde komma till Hernösand och derifrån efter kort uppehåll skulle afgå, begärdes, att den bristande handlingen skulle nedsändas till ångfartygets kommissionär.
I öfrigt och da Oeconomie-Utskottet äfven hör utlåta sig öfver det uti Herr Landshöfdingen af Wingårds förslag begärte så väl Lane' understöd af gide Hufvud-Titeln , till första förlagets inköp af Forvagns Bolaget, som Bancolån å de sedermera inköpta Hemmanslotter, samt slutligen, i brist af inrättningens assurance, få vid inträffande förluster, sorn dock med säkra Bäkningar böra visas, en ersättning af Kronans Medel, emot förbindelse att, då vinsten sådant medgifver, detta godtgöra; så och då icke lärer kunna nekas, att ju en viss farhåga för missbruk, åtmindstone misstanka härföre, såsom Herr Spaldencreutz befarat, torde hos någon kunna uppstå, vill Utskottet likväl för sin del medgifva, att Inrättningen , för att vinna fullbordan och bestånd, förtjenar någon uppoffring å Statens sida, och derföre tillstyrka att någon sadan bör beviljas, i synnerhet hvad bestridandet ^f dea första förlagskostnaden beträffar, dock som, enligt hvad Utskottet har sig bekant och ofvan anfördt är, utom hvad genom Commerce-Collegii Kungörelse 1757 beviljades Entrepreneurerne för Forvagnars inrättande, ingen f&rskottseller läne-summa sedermera till sådant ändamål sökts eller erhållits, och detta dessutom beror på Stats Ut - Sen so Juli. Utskottets Utlåtande, dit ämnet 1 denna delen hörer, ty kan icke Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottet mer än önska, att företaget ej må uteblifva eller afstadna , i brist på erforderliga medel, hvilka tilläfventyrs torde vara att påräkna till understöd enligt den anvisning Herr Assessoren Arosenius uppgifvit, eller utaf öfverskottet af Postmedlen, samt, iliändelse desse skulle befinnas otillräcklige, anslag af någon annan Artikel, enligt Herr Commerce-Kådet Santessons yttrande, matte göras.
Hurudant detta beslut än må blifva, är likväl säkert, alt, om den hotande krisen inom hela Europa kommer att fortfara, måste manufaklur-tillverkarne utstå en ganska hård täflan. Jag hoppas dock, alt den må blifva så kort som möjligt, men då varulager finnas inom flera länder, afsedda för desse länders konsumenter, ehuru till följd af den rådande förlägenheten osäljbara, då åter andra länder, hvarest tillståndet är lyckligare, men som tillverka dylika artiklar för export, icke med någon fördel kunna dem exportera till följd af oroligheter inom afsättningsorten, så skall ofelbart ett starkt bemödande uppstå, att uppleta alla möjliga utvägar för dessa artiklars afyttrande. Om, såsom jag önskar, ett friare handelssystem vid denna riksdag blifver grundadt, kommer utan tvifvel en betydlig mängd af ifrågavar. varor att på ordentlig väg införas. Bibehållas åter förbuden, kommer detsamma att ske på oloflig väg. Den som tviflar derpå, känner ej det mångåriga förhållandet på våra kuster. Skillnaden blifver således endast, att i ena fallet Staten och den kr - Den 19 April e. m. liga köpmannen dela vinsten, som i andra fallet behälles af luren dreja ren. På ena eller andra sällel bringas varorna alltid in, då priskillnaden på båda sidor om gränsen är betydlig. Af dessa skäl anser jag det vara af behofvet påkalladt, nu om någonsin, att räcka Svenska induslri-idkare en hjelpsam band. Föröfrigt medgifver jag, all hela detta kreditiv icke är rätt lämpligt och om någon förhöjning deraf nu skulle komma i fråga, så vore det under förutsättning, all lånerörelsen på något annat för tillfället mindre angeläget ställe komme att i samma mån minskas. Skulle della vara händelsen, tror jag att det med afseende å tidens särskilda förhållanden måhända ej nu vore olämpligt, att medgifva den äskade förhöjningen. Lyckligtvis synas icke alla våra näringsidkare hafva något alt för den nästkommande framtiden befara. Egentligen år del tillverkarne af våra hufvudsakligaste export-artiklar, nemi. de metalliska varorna, samt förevar. manufaklur-idkare, som komma att lida, hvaremot jordbrukaren icke synes hafva något att frukta.
Dennes borg är belägen på hans odalmark, Trymheim, som är ett bärglandskap i Svitiod det kalla. Sändemännen skulle frambära Njords friareärende; men de återkommo aldrig, och troligt är, att Valand dödade dem. Medan man väntade på dem, beslöt Oden att göra en utfärd till Trymheim, för att se huru landet låg. Han åtföljdes af Höner och Loke. Besöket skulle göras i all enkelhet och utan att väcka uppseende i världen. Oden satte sig icke i gyllene rustning på Sleipners rygg, utan han och hans ledsagare iklädde sig vanliga färdemäns skick och underkastade sig sådanas vilkor. Så kommo de till Trymheim. Här vandrade de länge i villsamma dalar mällan snöhöljda bärgåsar och kunde icke finna vägen till Valands borg. Denne, som hade ett skarpare späjareöga på gudarne än de på honom, var lika stor trollkarl som han var konstnär och lika hemma i Gullveigs runor som i Heimdalls. Han ställde det så, att de tre gudarne färdades åt många håll, blott icke åt det rätta. På ett ställe hade han ett försåt planlagdt, och dit styrde han ändtligen färdemännens gång. Det var vid en källa i en ekbevuxen dal, där det såg inbjudande ut att hvila. Där hade han nedlagt ett trolskt värktyg, som han smidt och som liknade en vanlig stör eller stång. Färdemännen voro trötte och Loke alldeles uppgifven af hunger. Valand, för hvars skull han måste vandra så här och svälta, önskade han i alla onda vättars våld. Så kom man till en dalöppning. Därifrån hördes klangen af en pingla, en sådan som skällkor och lockrenar bära. När vandrarne kommo in i dalen, sågo de det behagliga stället vid källan och ej långt därifrån en betande renhjord. Pinglan, som klingat angenämt i deras öron, bars af en fet renoxe, som gick där strax bredvid.
Med åberopande af de, vid öfverläggningarne om kommunal-lagens stadganden, dels inom Riks-Stånden vid sistlidne riksdag afgifna yttranden, dels ock, inom den för besagde lags beredande tillsatte kommitté, yttrade åsigter, till stöd för denna lags förfuilständigande medelst införande deri af tjenliga föreskrifter angående organiserandet af en representation för häradet, till utvecklande af dess kommunala betydelse och till befrämjande af dess speciela förkofran, — yttranden, till hvilka jag endast här torde böra hänvisa, utan behof af deras upprepande, — hemställer jag vördsammast, att Rikets Ständer, — derest eget underdånigt förslag i ämnet icke anses nu lämpligt att afgifvas, — ville medelst underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla om jDess nådiga Proposition för nästinstundande riksmöte, i ändamål af denna angelägenhets ordnande på ett, för denna form af vårt samhällslif mest tillfredsställande sätt, Motioner hos ^Ridder skåpet och Adeln 1862. Om remiss af denna min motion till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet anhålles. Stockholm den 50 November 1862. R. Cederström. Af Herr von Hofsten? SS en åi,'t Johon? angående anslag till aflöning åt en Provincial-läkare i Carlskoga härad. Vid sednaste riksdag blefvo af Rikets Ständer beviljade anslag till aflönande af 20 nya provincial-läkare. Carlskoga härad och socken, med en befolkning af 11,000 personer och på ett afstånd från närmaste städer af 4 å 5 mil, hade desto heldre gjort sig förhoppning att en af dessa nya löner skulle komma nämnde distrikt till godo, som derstädes redan frän längre tid tillbaka funnos uppfyllda de vilkor, Rikets Ständer stadgat i fråga om kostnadsfri bostads upplåtande och underhållande åt läkaren. Men då Kongl. Sundhets-kollegium skulle till Kongl. Maj:t ingå med förslag å de distrikter, som af de nya löneanslagen företrädesvis borde komma i åtnjutande, blef Carlskoga härad deribland icke upptaget.
Postadress: Engelbrektsgatan 31 A. Telegrafadress: Ströms; Stockholm. Maria Ström, [261] född Klockhoff. FAHLCRANTZ &amp; m Mot 30 kronor i månaden kan ett bildadt, medelålders fruntimmer med gladt och godt lynne samt små fordringar bli inackorderadt i en vacker och treflig trakt vid foten af Omberg, intill sjö och jernvägsstation. Svar torde sändas till &gt;L. G — r », Borghamn. Bland de förnämsta medel, och utan tvifvel det angenämaste och drygaste, till tändernas rengöring och bevarande är tandläkaren C. O. Kochs i Linköping [156] ENGELSKA och SACHSISKA HEL-och m HALEYLLED. g a s i n. e r •p-XjiOnELiijiisraE !. OM UNIVERSAL-BIBLIOTEK Minutförsäljning öfver allt i riket, i Stockholm hos C. G. Leth, Drottninggatan 44. Partiförsäljning hos C. O, Koch, Linköping, och C. B. Blom, Norrköping. [142] S T O C K H O L M 4 5 Drottninggatan 80 45 Drottninggatan 80 hörnet af Appelbergsgatan. hörnet af Klarabergsgatan. Ständigt lager af Svarta äkta Lyoner-Sidentyger och äkta Schalar. JjaJ Använd alltid sådana åt edra barn, så få de ej liktornar och kylknölar på gamla dagar! Om profsko insändes, beböfver ej mått tagas. och VARASOL LER * för ' vi Högaktningsfullt O O ö r o [145] (G. 13404 Största Marie Vetsera. Historisk roman med illustrationer börjas i n:r 27 af [78] Hemmets Allehanda, illustrerad H u s m ö d r a r! Försöken Th. Wiriborg &lt;£ C:ls i Stockholm tillverkningar af Ä t t i k a, S e n a p, S å s e r, S o j a, | fiere gånger prisbelönade och fullt jemförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare.
Man kati icke gerna renta sig, alt ur den kring land och like strykande ai bets-styrkan af Gesäller skola framstå duglige och driftige handtverksman, eller att deras tillverkningar skola kunna uthärda täflan med utlänningens förgäfves utslängda producter. Så länge de inhemska tillverkningarne ej i fullkomlighet närma sig de utländske, kan icke den Svenska Handtverkarens öde förbättras och de i lättja och sjelfsvåld oftast förspillda läroåren äro icke någon förberedelse lill vinnandet af della syftemål. De inskiänkta begären och utsigten» att med H.mdtverket endast betjena den närmsta omgifningen och deribland endast dem, hvilka ej hafva lägenhet att förse sig från andra håll, förvandla handtverkaren till daglönare och stå i strid så väl med hans egna fördelar som tillverkningens förbättrande. Några Fabriks-anläggningar synes bär icke vilja hafva framgång, härrörande troligen icke så mycket af Stadens mindre passande läge derföre, som al brist på en åt detta håll riktad omtanka. Dack finnas en Tobaksoch en Spegel-Fabrik, den förre med någorlunda betydlig (förut uppgifven) tillverkning. Erforderlig tillgång på dagsverken äger Staden förnämligast af såkalladt försvarsfolk, Stadens Timmermän, Brandvakter och Ringare m. m. äfvensom under sommarmånaderna lill öfverflöd infinna sig på arbetsförtjenst uttågade Dablkarlar och Wermlänningar. Priset på ett karldagsverke är merendels under den ljusa årtiden 32 sk. banco och något deröfver. Staden har gemenligen god tillförsel från den kringliggande landshyggden på alla slags landlraanna producler, särdeles de såkallade torgdagarne; och saknas icke afsättning, ehuru åtskillige produeter, trägårdsväxter och dylikt odlas inom Stadens eget gebiet. Den närmast Staden belägna jorden är, i anseende till ymnig gödning och god skötsel, ganska bördig, men eljest är marken på Staden tillydande jordägor stenbunden. Utsädet beslår mest af Råg, Korn och blandsäd. Mindre bruklige sädesslag äro: Hvete, Haffa och Ärter.
353 säkrare komma i tillfälle att åtnjuta de belöningar, hvaraf de kunna göra sig förtjente. På sådant sätt hoppas jag lurendräöeriet ytterligare skall aftaga, och den ärliga handeln mera odeladt skölda en billig frukt af verksamhet, klokhet och om* tanka* Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt remittera Herr Thams ifrågavarande Motion, jemte de af Friherre Åkerhjelm, samt Herrarne Marks von Wurtenberg, Rosenqvist, och Herr Tham, rörande samma ämne, nu afgifne yttranden till BevillningsUtskottet. Föredrogs ånyo Herr Thams, Wollrath, den 12 dennes f. m. på bordet lagde motion, angående granskning af de i afseende å TullBevillningen utfärdade Författningar m. m. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: Alla d essa till en förbättrad ordning ledande, af mig omnämnde, författningar äro noggrant genomgångne, och efter uppmärksamt begrundande förändrade, samt i detta skiek Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställde. Deras antal är ej rin7 IL 23 354 Den a3 December. ga, ty de bestå utaf Bevaknings-Stadgarij Förp assn ings-St a dg a n Tull-Taxan, Seglations-Ordningen och Nederlags-Förordningen. Derefter och sedan alla dessa Författningar blifvit fastställde, har Tullstyrelsen ämnat uppgöra ett TjenstgöringsReglemente för alla grader af Tull-Tjenstemän. Med dessa grunder för TullVerkets fortsatta behandling och förvaltande, synes man så mycket sannolikare kunna förvänta sig ökade Tull-intrader, som Tullinkomsterne, oansett Författningarne i allo ej harmoniera med ändamålet, hvarje år sedan flere år tillbaka gått i stigande. Herr Tham har föreslagit, att Tull-Styrelsen skulle aflönas med vissa procent af tullintraderna.