Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä, enligt Riksens Högloft Ständers StåtsUtskotts lillkannagifmande, i Memoria! af den 17 dennes, de öfrige gine Riks-Ständen bestämdt fdrklarat sig icke kunna antaga Utskottets förslag, i Betänkande af den 5 sist - Den 17 Zlprik. 729 sistlidne Nowember, angäende styldighet för Städerne Srsckbolm, Götbrorr och Carlscrona, art hädanefter utgöra Mantals-penningar, fann Borgare-Ständet, att dest wid osman berörde Beiänkande gjor c och Utstöter commrinic?rade anmärkningar nii nia förfara. Hwilkct wordsamt och manligen skulle de Respective Med-Standen tillkännagifwas. vt supr^. S. D Ut! Memorial af ben 16 dennes , hade Riksens HögloftStänders Stats-Utstott öf oer Högloft. Nidderffapcts och Adelns Remiss, angående nägok föreflaget understöd af Stats-medlen, tlll upprätthällande af Mad - moisette Kicbsr^-; a dest egendom Tolarp wid Halmstad anlagde fabriks inrättningar, sig yttrat, och dck föreflagne understödet asstyrckt; hwilkct Utffotrrts yttrande BorgareStändct wr sin del gillade; Och stiiUc de Ncspcetive MedStändcn wörosamt och mänligen underrättas.'vt supr». S. D. Öfwer ett fran Högloft. Riddcrstapet och Adeln remitteradt Memorial af Herr Friherre L»,f. v. ZtrLI v»n lvilsuin, angäcride widtagande af något alfwarsamt steg till hindrande af försnillning af Kronans Egendom, sksom ock bestraffning derföre, samt att, om ingen författning giswes, som förklarar en versen, som sädant brott begått, »skickelig till Kronans tjenst, en sadan mätte warda utfärdad, m.m., hade Riksens Lckärlurs Höglost.
Finans-departementet N:o 26 af den 9 November 1844, angående de bland Statsverkets ordinarie inkomster upptagna gerningsören (138); N:o 64 af den 11 Januari 1845, angående godtgörande af tvenne från O O O Banken till Myntverket ulgifna förskott (146); N:o 87 af den 8 Februari 1845, angående reglering af utgifterna under Riksstatens Sjunde Hufvudlilel, i hvad denna skrifvelse alser utredning af Skogsplanteringskassans tillgångar och inkomster samt hvad deraf tagits i beräkning för jägeristaten aflöning med flera erforderliga omkostnader (158); N:o 98 af den 15 Februari 1845, angående förändradt myntsystem (166); N:o 99 af den 15 Februari 1845, angående Borgmästares i Städerna utom Stockholm samt Kommissiouslandtmätares delaktighet i Civilstatens pensionsinrättning (164); N:o 105 af den 15 Februari 1845, angående framtida bestämmelser, i afseende på handels-och sjöfarlsförhällandena emellan Sverige och Norrige (251); N:o 109 af den 22 Februari 1845, i hvad denna skrifvelse alser Goltlandspostens sättande i förbindelse med södra snällposlen (171); N:o 110 af den 22 Februari 1845, angående uppbyggande al ett magasin för kronotiondespanmål vid Mörbylånga köping (170); N:o 117 af den 22 Februari 1845, angående preskriptionstid för liqviderandet af åtskilliga, i Riksgäldskontorels räkenskaper balanserade, äldre skuldposter (174); N:o R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 Nev. 1847. 73 N:o 142 af den 26 Mars 1845, angående utarrendering af den invid staden Nyköping belägna s. k.
Det är visserligen sant, alt dä man icke erkänner en princip, så bör man icke öka beskattningen efter samma princip. Denna grundsats vill jag icke nu underkasta särdeles vidlyftig tvist. En sak är, att statuera en princip, och en annan, att följa den con - Den 4 Januari e. m. 65 consequent; ty om man nödgas vidtaga beskattning efter en i viss mån oriktig princip, så skulle man handla för andra gängen oriktigt, om man icke i män af behof höjde samma beskattning. Jag vill icke yrka den ifrågasatta förhöjningen från 8 sk. lill 12 sk.; men jag tror, att det icke är nog proportion emellan 4 oell 8 sk., såsom det nu står, emedan dä den lägre förmögenheten skall beskattas efter 4 sk. för hvarje fulla hundrade, så synes mig, att deri högre förmögenheten skulle tåla att beskattas efter 12 sk. per hundrade. Frih. Cederström: Det är otvifvelaktig!, att om del hade varit i min förmåga att kuuna få bort den gamla författningens stadgande i delta fall, sä hade det skett; men då fråga icke här är derom, sä nödgas jag att inskränka mig till att få bort den föreslagna förhöjningen. Frih. Raab: Jag har redan, då jag förra gången hade ordet, talat derom, att det vore en oriktig grundsats, att progressivt öka beskattningen i män förmögenheten ökas, likasom det vore oriktigt att lägga en stor beskattning på död mans egendom; men deraf följer icke, att jag anser det oriktigt, att öka beskattningen till 12 sk. för bouppteckningar, der behållna summan utgör från och med 100 r:dr eller derutöfver. Jag har för denna min åsigt 2:ne skäl, det första nemi., att Bevilln.Ulsk. har å flere artiklar i sitt förra betänk, minskat bevillningen, hvarför Utsk. äfven mäste, såsom det här i betänk, autydt, på ett eller annat sätt söka förskaffa Slaten någon motsvarande inkomst.
Förrät t ningen icke varit närvarande och Extra Rnterings per. manence bifallit, äfvensom de, för hvilka Förmyndare i Permanenta Roteringen ingått, matte äga frihet, att, lika nied deni. sorn bestämdt Statv~Utskottrt3 Btlänkanden. vägrat, att Permanencen Utgöra, få vid ExtraRoieringen förblifva; S>:o Att utredas måtte, huruvida de vid 1809 års Riksdag för ExtraRoteringen i Skåne af Konung och Ständer ge. mensätra fastslalde grunder blifvit rubbade eller icke, samt om denna rubbning, i (ali den existerat, tillkommit genom Konungs oda Ständers gemensamma Beslut, emedan, om den genom Executiva Martens åtgärd ensamt tillkommit, utan deltagande af Lagstiftande Mngten, den skedt på ett sätt, sorn rakt skall strida emot Regerings-Formen och deri Riksens Ständer då skota äga rätt, att begära och få ändring; 3:0 Att hela Rnterings - frågan* återförsättes i det skick, hvari den var , innan den sista Roterings-Förrättningen tillkom; samt 4:0 ,i\tt Hem. mantalet, och icke Afkastningen , måtte, enl igt 1809 års Riksdags Beslut, tagas till grund för Roteringens angörande. Stats-Utskottet har uti dess förra Betänkande uppgifvit alla de omständigheter, derutinnan, vid ifrågavarande Roterings Förrättning, icke blifvit följde de vid Roterings-Föu attningar förut vanlige och Föreskrifne grunder; SiatsUtskoitet har derigenom visat, att sfidane olikheter härvid uppkommit, som icke instämma med en jemn fördelning af Roterings-Besväret; Och, dä både rättvisa och billighet härutinnan synts påkalla jemkning och rättelse, hemställd^ atats-TJtskottet, a’t, lill vinnande af •'etta ändamål, Riksens Höglofl.
Utländning ar, som i Städerne drifva handel och rörelse, anses i män deraf till alldeles lika afgift med Handlande i samma Städer. Veterinair-läkare, för inkomst af practik utom tjensten, fyra procent, dock ej under B:co R:dr 2: 11. T ax ering smännen eg a rättighet att, efter den i 8 §. uppgifna grund, påföra bevillning, såväl öfver de uti 9 och 40 §§. bestämda minimi-afgifter, som ock både öfver den högsta och mellan tvunne af de uti sistnämnde §. stadgade Classerne för den person, hvilken de pröfva icke skäligen böra åläggas afgift efter någon af samma Classer. §. 12. Taxeringsmännen ega äfven alt påföra bevillning tinder minimi-afgifterne för alla i 9 och 40 §§. nämnde personer, då de, utan att vara alldeles utfattige och på sådan grund från afgift frie, likväl ej magta den fastställda minsta afgiften erlägga. Detsamma iakttages i afseende å dem, som, ehuru egande enskild förmögenhet, likväl drifva så obetydlig rörelse, att den icke anses motsvara minimi-afgiften. Dessa förhållanden skola dock, med bevis af vederbörlig Handels-, Fabrikseller Handtverks-Förening, eller Fiskeri-Societet, eller ock, der någon Fiskeri-Societet icke finnes, i dess ställe af Statens Magistrat bestyrkte, i protocollet antecknas och Taxeriugs-männens åtgärd härvid, genom utdrag af taxerings-längderne, Pröfnings-Commitléen underställas. §. 13. l:o. Den, som i samma Stad drifver särskilda handteringar och rörelser, erlägge Bevillning af deras sammanräknade inkomst, hvilken dock för hvarje handtering särskildt upptages. 2:o.
Kostnaderna för dessa byggnader hafva vid 1849 års slut uppgått till: hör de, vid reyisionsårens Förslagsvis beVerklisa Antal Kostnad lör utgång fullbordade Medium. För de, vid samma tid, ännu icke fullbordade fängelsebyffffnaclerna, i Kalmar - 102,000: 5,486: 28. — 105. — Kostnaderna hafva således betydligt öfverstigit förslagen, dertill orsaken, enligt hvad Styrelsen uppgifvit, vore att igenfinna, hvad beträffade de först pabörjade fängelserna, dels deruti, att arbetena de första åren icke kunnat drifvas med full arbetsstyrka, emedan förslagen as granskning hos vederbörande embetsmyudiglieter utdrog en längre tid, än pårfiknadt var, i följd hvaraf det äfven fördröjdes med bestämmandet, huru inredning, uppvärmning, luftvexling och renhållning skulle anordnas, för att i alla delar motsvara det åsyftade ändamålet, dels i den omständighet, att de till extra arbeten och gemensamma omkostnader i förslagen upptagna summor uppgått till vida högre belopp., än sorn varit beräknadt, sä väl till följd af den längre tid, sorn för arbetets utförande erfordrats, och af derunder ökade arfvoden till arbetsbefal och redogörare, som ock genom rnaterialprisenas stegring, ersättningar för jord m. m., sorn icke varit i förslagen påräknade, dels ock syrmerligast derigenom, att flera oförutsedda arbeten tillkommit, så väl till följd af grundens lokala beskaffenhet, som för att vinna mera materiel säkerhet, än som först var påtänkt; hvartill för Mariestad ytterligare tillkommer den omständigheten, att de gamla inre morarne i östra flygeln, hvilka varit afsedda att kunna bibehållas, befunnits odugliga, i följd hvaraf nya skiljemurar mast uppföras. §• 16.
1:0 Utskottet har icke betagit hwarken Riddarhusets Secreterare eller öfrige i Riddarhus - Cancelliet tjenstgörande Herrar deras Riksdagsmanna-rält. Utskottet har uttryckligen sagt, att om de arv hufwudmän för sina atter, ma de obehindradt intaga deras saten ä Riddarhuset och deras Nösteoch Wal-räitighet utöfwa, men icke som Fullmagtige för annan att intaga sate. Annat är att sitta som Hufwudman, annat som Fullmägtig för annan ätt. Det förra utgör Riksdagsmanna-rätten, den har Utskottet refpecterat. Det sednare har Utskottet trott sig böra genom en föreslagen Lag förbjuda. Detta förbud stöder sig ock pä de Författningar, som i anseende till Nikers Tjenstemän äro gällande. Utan twifwel lärer det icke wara obekant, att medfödda rättigheter ofta fa gifwa wika för äkagne skyldigheter, och att de willor, med hwilka man erhållit ett Embete eller be. stallning med derwid ätföljande förmäner, böra utan motsägelse upfyllas, sä framt man af det ena och andra will oqwald wara i åtnjutande. Aldraminst lärer någon i Rikets tjenst kunna undandraga sig upfyllandet af sina förbindelser, i följe af ett wid ett Riksmöte ätagit Fullmägtigskap. Om Utjkotter förestagit nägon inskränkning för Riddarhus-Secreterare» i uiöfningen af hans rättigheter, såsom lagligen qwalisicerad Riksdagsman, grundar sig sädanr pä gammal Praxis, följd wid alla Riksmöten, äfwen under wär största Frihets-epoque. I Utskottets ranka är 1626 ärs Ridvarhus-Ordning ännu gällande, icke såsom Grundlag, men säsom en ännu icke uphäfwen Författning. Hwarken den eller tilläggmngarne af 1778 gifwa Riddarhusets Tjenstemän de widsträckm rättigheter de under denna Riksdag utSswat. 2:0 In.
Majits föreskrift uti dess nådiga Bref under den 31 Juli 1829, angående rättighet för innehafvarnes af de ifrägakomne boställshemman enkor, aft, efter männens död, under deras enkostånd fortfarande och i deras lifstid åtnjuta åborätten till boställshemmanen, icke skall frånkännas all laga kraft och verkan, torde det anses ostridigt, att enkan Maria Zweigbergk, född Häggren, bör åtnjuta den rätt hon sökt, men Kongl. Majit gjort beroende af Rikets Ständers medgif vande. På grund häraf och med företeende af alla här ofvan åberopade handlingar, jemte särskilda bevis angående enkan Zweigbergks ålder samt det utblottade tillstånd, hvaruti hon och hennes omyndiga barn sig befinna, yrkar jag vördsamt, att samma enka måtte undfå Rikets Högloft Ständers medgifvande, att under sin återstående lifstid och så länge hennes enkostånd varar behålla åbooch besittningsrätten till eller arrendet af de af hennes man i lifstiden innehafda indragne predikants-boställena vid Kongl. Vestgötha f. d. Kavalleri-regemente, Törnestorp fidels och Hofstena Lunnagården fidels mantal inom Sköfde socken och Kåkinds härad af Skaraborgslän, mot enahanda vilkor, hvarpå enkan Zweigbergks man i lifstiden desamma innehaft, samt att enkan Zweigbergk ur enahanda rättsgrund, som här ofvan är visad, måtte berättigas att af Statsverket uppbära det arrende, som för nyssnämnda boställshemman till Statsverket ingått under tiden från den 14 Mars 1859 till den dag då enkan Zweigbergk kommer i åtnjutande af åborätten. Anhållande jag, att denna motion måtte varda till vederbörligt Utskott remitterad. Stockholm den 22 November 1862. P. G. Om tillämpning äfven på byalag af det i Kongl, Resolutionen den 29 Maj 1752 föreskrifva sätt för stämnings delgifvande åt hel menighet.
N:o 6. skilda förhållanden, hvilka oemolståndligen framkallas af rubbningen i d» naturliga grundvalarne för dess näringaroch handel. Strypsystemet har i alla länder och under alla förhållanden, hvarunder det framträdt, vållat rörelsens aftynande och obelåtenhet hos den arbetande massan. Det har alltid framkallat en öfverdrift i den enskilda creiitens bemödanden, som öfverlemna! de industriela classerna lill oeconomisk förstöring, och för lång tid hämmat Nationens framsteg i förkofran. Ett land är alltid olyckligt, då dess penningestock ar i aftagande, emedan förändringen ej åtföljes utaf prisen; ett sådant mellanstånd är förderfligt för näringsfliten, arbetaren finner ej samma sysselsättning.af fabrikanten eller den handlande, ehuru han betalar samma pris för sina förnödenheter; landtbrukaren kan ej afsätta sina produeter, ehuru han måste betala samma arrende: också har i alla länder Statsmanna-klokheteii förkastat amorterings-systemen, så snart de ingripa på Nationens rörelsecapital, och strypsystemet är af erfarenheten redan framställdt, såsom ett det otjenligaste botemedel emot Stats-kroppens financiela oordningar. Hvarje Bank, som vexlar, måste visserligen ega rättighet att indraga utaf rörelsecapitalel, emedan strypning eller rörelsecapitalets minskning är ett medel att qvartvinga silfret i landet; men huruvida det behöfver anlitas' beror af näringarnes ställning; äro dessa icke hoppfulla, så skola capitalen efter realisationen först utströmma tills jemnvigten blir gifven, sedan skola de qvarvarande tvinga sig lill nya rigtningar, uppsöka verksammare producenter, förändrade creditbruk och verka en rubbning i landets alla förhållanden. Sådant liar handt i andra länder: Österrike och Danmark lemna derpå varnande exempel.
Skåne skulle utgöra 2000 hela Rotar, inberäknadt dem, som förblefvo vid Extra Roteringen, men icke, på sätt Friherre Björnstjerna anfört, 2000, oberäknadt dem, hvilka vid Extra Roteringen förblefvo. För min del tror jag icke, att 1000 år skulle behöfvas, för att få hela den ifrågavarande Roteringen å nyo undersökt och billigt fördelad; då under Cari. XI endast 9 år användes för att få Indelningsverket stadgadt öfver hela Riket. Herr Qviding lärer lika väl som jag känna huru det tillgått med den Permanenta Roteringen, hvarföre jag icke anser mig behöfva yttra mig vidlyftigare deröfver. Den g Januarii. Bil Herr Clairfelt talar om enskilta Intresset. Jag anser honom hafva varit så länge i Skåne, att han hör hafva sig bekant, det icke allenast jag, utan äfven ganska många andra klaga och anse sig vara lidande genom en mindre billig fördelning af detta Onus. Det är likväl icke af nöden, att vidare vederlägga och styrka rättvisan af min sak, än blott med åberopande af Piikets Grundlag, hvarföre det torde mig tillåtas att få uppläsa 57, 73 och 80 §§. i RegeringsFormen. Grefve Hamilton uppläste berörde §§. samt fortfor derefter: I anledning häraf, hemställer jag till hvars och ens mogna bedömmande att pröfva, huruvida man kan anse Skånes Innebyggare, hvilka tro sig äga samma rättigheter förvarade i Beskattningsfrågor, som det öfriga Riket, vara skyldige att, på sätt som skett, ikläda sig denna börda. Under förbigående af alla de erinringar, hvartill anledningar gifvas i afseende på de löften, som blefvo Skåne försäkrade, då permanenta Roteringen föreslogs, vill jag endast nämna, det i:dels minskning på Permanencen, i förhållande till den förut innehafda Extra Rotering, var försäkrad.
Derföre skulle jag önska, att Utskottet ville uppskjuta sitt definitiva förslag i afseende på Bankens lånerörelse, intilldess Statsoell BanCoTJtskottens svar på återremissen af deras Utlåtanden om realisationen lill Stånden inkommit, och denna vigtiga fråga der blifvit afgjord. Jag är fullkomligt af den öfvertygelse en värd Ledamot här yttrat, att belåning i Banken af upplagda varor skulle vara högst nyttig, äfven i anseende dertill, att medlen voro mera disponible, än då de utlånas mot fastighetspant. Sjelf har jag också föreslagit, att Bancolån måtte erhållas på upplagd torkad spanmål. E11 Ledamot har härtill projecterat en summa af i5o,ooo R:dr, icke årligen, utan på 5 årj Ulen detta är alltför otillräckligt. Jag skulle tro, Den 27 Julii f. nu 49 tro, att alla Bankens disponibla lånetill gångar borde företrädesvis utlånas på spanmålsoch andra varu-upplag, till obegränsadt belopp. Sålunda borde användas de medel, som nu åtgå till fastighetsoch odlings-lån, hvilka äro så onödige, äfvensom Banken för detta ändamål kunde upplåna penningar. Lika väl som guld och silfver belånas, böra lån få upptagas på andra metaller och exportabla effecter. Den ena varan är i detta fall så god som den andra; jern och koppar, med flere, kunna onekligen vara lika säkra panter, som de ädlare metallerne. Jag anser, hvad räntan angår, det vara rättast att icke höja den. I öfrigt förenar jag mig i anhållan om återremiss af detta Betänkande. Herr Rosenblad.* Äfven Herr Hjerta bär förenat sig med dem, som ogilla Utskottets förslag att höja räntan på Discont-lånem Jag hade likväl väntat något helt annat, då Utskottet i detta fall stödt sig på en Autoritet, som åtminstone borde gälla något hos den värde Ledamoten. Denna autoritet är Herr Gustaf Hjerta sjelf jemte de öfrige DiscontDirecteurerne, enligt den berättelse de om Discontens förvaltning afgifvit.
Jag får derföre anhålla, att Betänkandet återremitteras, samt föreslår, att Utskottet, i fall det för tillfället saknar nödiga upplysningar, för att kunna föreslå någon ändring i nu gällande Författningar, Utskottet då måtte föreslå en-underdånig skrifvelse till Hans Maj:t Konungen, hvari anhåiles, r.tt en noggrann undersökning måtte anställas öfver förhållandet af den vinst, vederbörande handlande draga af dessa allmänna byggnaders vidmagthållande genom dess mer eller mindre begagnande, och att Hans Maj:t Konungen derefter i Nåder ville bestämma, huru stor del af detta besvär kan åläggas hvar och en af dem, som dessa byggnader begagna. Grefve von Lantingshausen, AlbrechtDå OfcconomieUtskottet, uti sitt utlåtande i anledning af Gottlands hemmansåboers anförda besvär öfver en dem ålagd skyldighet, att hålla lastbryggor samt bygga StrandridareBoställen , yttrar den tankan att detta ärende icke hörde till Utskottets handläggning, utan att detta besvärsmål borde till Hedervärda BondeStåndets enskiidta BesvärsUtskott remitteras , lärer detta OeconomieUtskottets yttrande skäligen icke kunna bestridas. Huruvida de af Den 22 Juni. 527 OeconomieUtskottet uti dess Betänkande meddelta upplysningar, hvarifrån den Gottlands Allmoge ålagda skyldighet sig härleder, kunna gifva anledning till den begärda återremissen, då nämnde upplysningar äro med rätta förhållandet enliga, och Utskottet af redan yrkade skäl undandragit sig att ingå uti nå. gon pröfning af besvärandernes anförande, hemställer jag till Höglofl. Ridderskapet och Adeln; efter min tanka är återremiss i detta fall icke antaglig, då ingen anmärkning blifvit gjord emot Utskottets utlåtande, att detta mål icke tillhörde dess befattning!, och anhåller jag, i anledning häraf, att den begärda nterremissen måtte af Höglofl. Ridderskapet och Adeln ogillas, helst densamma troligen endast skulle hafva till påföljd, att utan ändamål öka OeconomieUtskottets redan nog trägna arbete. Utskottets
Naj:t, uti elen vin lietta amne lVädigst aflätgncle propositionen, skulle täclcas gikva pikets 8tänder tillliänna, att clen lättnad i akseencle pä återbetalningen ak en cle! undsättnings-skulder, som, uppä kongl. Naj:ts vill sista piksdag gjorda kramställning, bljkvit ak pikets 8tänder medgikven kör invänare uti ^Vesterbottens oell lVorrbottens Dan, uncler vilkor ak sockneeller disli icts-magasins bildande, säsom ett meclel att kör kramticlen betrygga 8taten emot nödvändigbeten att med directa undsättningar bispringa de bebökvancle inom dessa ak missväxt okta bemsökta orter, dit aksändningar ak spanmäl ej kunna, under storsta delen ak äret, sjöledes verkställas, ocb der endast säd ak ortens växt kan till utsäde användas, icke bittills i någon väsencltligare mon medkört äs^ktad verkan, oagtadt erinringar liärom utgätt sä väl omedelbarligen kiän kongl. Napt, som ock krän 8tats(lontoi et. Detta koi bällande, om än till någon del bärledande sig krän vanan att i missväxt-är erbälla direct undsättning ak 8tatens medel, torde dock, enligt köredragandens underdåniga tanka, bukvudsakligen kä tillskrikvas sväiigbeten kör nämnde orters inbyggare, att, elter nu inträlkade ^Iterligare missväxter, utgöra den spanmäl, som ak 8tatens bos deni utestaeinls fordringar blifvit bestämd till iond kör sockneeller district-magasinen, äfvensom obenägenbeten bos mänga magasins-cielegare att ingä uti köreskrikven gemensam ansvarigbet kör nämnde spanmäls successiva ätergäldande.
Maj, i anledning af väckt fråga om beredande af' passande local för Riks-Archivet, hemställt, att utredas måtte, huruvida icke det af Sundhets-Collegium, med Fält-Läkare-Contoiret upptagne hus, skulle kunna dertill upplåtas, och berörde Embetsverk annorstädes inrymmas; så har Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse till Siats-Utskottet af den 4 påföljde Augusti (^intagen under N:o 80 i i Sami., 1 Afd., af Bih. till Riks-Ståndens Protocoll}, i Nåder öfverlemnat Öfver-lntendents-Embelets i anledning häraf afgifne yttrande, hvaraf inliemtas, att, vid anställd besigtning, åtskillige betänkligheter förekommit emot användandet af Kongl. Sundhets-Collegii hus för berörde ändamål, samt Chefen för Riks-Archivet jemväl förklarat denna byggnad icke utgöra en för berörde Archiv tilli äckligt rymlig och passande local. I anledning häraf, och då vid det af handlingarne närmare upplyste förhållande, att Sundhets-Collegii hus hvarken lill utrymme eller öfriga beskaffenhet kan anses fullt tjenligt lill embetshus för Riks-Archivet , ali vidare fråga härom torde få förfalla, har Utskottet emedlertid trott en annan utväg kunna beredas för ändamålets vinnande, utan att belasta det allmänna nied den dryga kostnaden för nybyggnad, af ett för Riks-Archivets inrymmande tillräckligt stort hus. Det hus, som af Rikets Ständers Riksgälds-Conloir för närvarande begagnas, och hvilket för Contoirets behof, efter den inskränkning i dess göromål och tjenstemanna-personal, som redan egt rum och än ytterligare torde kunna emotses, icke på långt när helt och hållet erfordras, torde deremot såväl, i anseende till dess fristående läge, som den mängd, större rum, detsamma innehåller, kunna blifva för Riks-Archivet både ändamålsenligt och tillräckligt, och sannolikt jemväl, i saknad af annan tjenlig local,. lemna utrymme för uppslällandet af Vitterhets-, Historiasoch AnliqvitetsAcademiens samlingar.