Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd häraf blef utlåt, i sin helhet uppläst, hvarefter jemväl den vid detsamma fogade reservation af Hr Lagergren upplästes, enlig! derom framställd begäran af Hr von Hartmansdorff, som sedermera yttrade: Denna reservation har blifvit biträdd af Prosten Odelberg, samt Hrr Eklund och Thorn jemte Riksdagsfullm. Nils Nilsson från Wermland. Jag tror, att man borde här antaga Hr Lagergrens förslag. Bland de många försök, som under denna riksdag blifvit gjorda alt befästa crediten, hafva de flesta misslyckats. Det nu af Hr Lagergren föreslagna vore visserligen, Den 22 Maj. 631 på siilt lian sjelf yttrat, icke af stort inflytande, men något vore dock vunnet; derföre tillstyrker jag vördsamt R. o. Ad. alt detsamma antaga. Hr Gunther, Claes Ephraim: Den förändring uti 48 § coneurslagen, som Hr Lagergren i sin reservation föreslagit, är en återgång till 1798 års concursstadga, i st. f. den som 1818 antogs. I 1798 års författning fans samma stadgande, som Hr Lagergren nu föreslagit, nemi. alt hvar och en gäldenär, som idkar handel eller annan rörelse, der hufvudbok hålles, och icke gitter med ordentligen förde och år från år afslutade böcker bestyrka riktigheten af sin om boels tillstånd och orsakerne till dess iråkade obestånd gjorde uppgift, skall dömmas såsom vårdslös gäldenär, att slå personligt ansvar. Detta stadgande uti 1798 års förordning hade sammanhang med bela det dåvarande systemet för coneurslagen, hvilken innehöll, alt gäldenär, som kunde med sina böcker visa, att hans obestånd icke uppkommit genom något hans eget förvållande, skulle vara ifrån skulden fri, icke blott för sin person, utan äfven för den egendom han derefter kunde ärfva eller förvärfva, ifrån allt framtida kraf. När coneurslagen innehöll ett sådaut stadgande, så var det ganska naturligt att samma lag äfven ålade gäldenären att sjelf visa huru hans obestånd tillkommit.
Då erfarenheten tyvärr utvisat att till följd af sjukdomsfall R. o. Ad:s ledamötar inom StatsUtsk. understundom icke kunnat vara fulltaliga, tager jag mig friheten hemställa att R. o. Ad. behagade utse ännu en Suppleant i StatsUtsk. hvarom jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. Uppå Hr Gr. o. L andinus i anledn. häraf framställda propos. beslöts, att utöfver det förut bestämda antalet af 2:ne Suppleanter, ytterligare en Suppleant i StatsUtsk. skulle utses. Uplästes ett af Frih. De Geer, Gustaf Gerhard, inlemnadt sålydande Mern.: Som jag i tjenste-ärenden mäsle för en längre lid aflägsna mig från hufvudstaden, så får jag vördsammast anhålla att varda entledigad från min befattning såsom ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk., med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt. R. o. Ad. lemnade härtill silt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, med tillkännagifvande alt Hr Bildt, Didrik Gillis, återlemnat sin Riksdags-njanna-pollct och i följd deraf nphört att vara ledamot af StatsUlsk., anmodade Hrr Elektorer, att sammanträda (ill val af en ledamot i SlatsUtsk. efter Hr Bildt, en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk. efter Frih. de Geer, samt en 3:dje Suppleant i StatsUlsk., enl. R. o. Ad:s nyss fattade beslut. Företogs val af 6 Revisorer för att å R. o. Ad:s vägnar deL taga uti 1855 års Revision af Stats-, Bancooch Riksg:s-Verkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Posse, Knut Axel, Landsh med 84 röster Frih.
Jägaren äger således visserligen ingen bestämd jordtorfva, för hvilken han delar intresse med öfriga medborgare , men Wermlands-jägaren är, genom sitt förhållande sorn dräng hos landtmannen, med hvilken han Den q M •’» j f. m. ofta genom slägtskapens band är närmare förenad, eller stundom lill och med som torpare, ja stundom som egen jordägare, lifligt indragen i det intresse, sorn upprätthåller och försvarar jordbrukarens sjelfständiga torfva för inkräktning af Rikets fiender; således då Wermlands-jägaren går i elden, strider han med inspiration från samma källa, sorn den stoja indelta massan; han tillhör icke Carl Xl:s hidelius-verk , men andan af hans ställning i Staten är så nära beslägtad med indelnts-verkets, att ur hans ställning i hemmet inblåses i hans själ samma enlhusiasm till försvar för fosterjorden, som ur indeln:s-veiket inblåses uti indelta soldaten. För en jägare, betraktad blott, med afseende på hans yi'ke, är organisationen för Wermlands jägare kanske ändamålsenligai’e än indelntsvei ket, ja, kanske just den organisation, som är den rätta. Indelta soldatens skyldighet och rättighet att tjena så länge han orkar, är måhända, ja, jag vore färdig säga positivt mindre Ändamålsenlig för en jägaretrupp. Liflighet i sinnet, rörlighet och vighet i kroppen äro väsendtliga egenskaper, hvarpå utbildningen af jägarens färdighet beror. Åtminstone då, när indelta soldaten kommer till flera år, är han icke passande till jägare. Ett jägare-reg:le bör vara värfvadt, för att ofta kunna rekryteras med ungt och nytt manskap, och på det att, om några mindre lärbara sujetter skulle inkomma, befälet åtminstone icke för alltid är bundet vid dero; det ur af mindre våda, om en eller annan oefterrättlig, som man säger, skulle smyga sig in i en sluten infanterimassa, än uti ett jägareled, derutur de ofta kunna blifva framkastade uti en ställning , dei' mycket och vigtigt beror på deras enskilda intelligence.
— Till begagnande af ofvannämnda Stations Manskap under sommartiden, har år 1829 ett provisoriskt Sjukhus blifvit uppbyggdf, med en kostnad af 1,572 R:dr 6 sk. 6 r:st. För den olyckliga händelse, alt Cholera-sjukdomen skulle härstädes utbryta, inrättades år 1831 genom bemälte Committes försorg, på Stadens bekostnad åtskillige Sjukhus i serskilde delar af Staden för ett antal af öfver 5oo Patienter; och dessutom anskaffades erforderlige persedlar till ytterligare omkring 190 Sjuksängar, att anbringas i dertill i beredskap varande Localer. Då sedermera anledningarne att befara Cholerans hitkomst minskades, har val en och annan af de till dessa piovisionella Sjukhus använde byggnader blifvit till sitt förra ändamål åter upplåten; men de i berörde afseende vidtagne sjukvårdsanstalterne fortfara dock på det hela. Å Terrilorial-Församlingarnes Fattigoch Försörjningshus, äro för öf-, rigt särskildte sjukrum inrättade, med tillhopa omkring 100 Sängar der fat - tige sjuke inom Församlingarna emottagas och vårdas. — Vid härvarande Helsobrunnar erhålla jemväl, om sommaren, flera sjuka af Fattig-classen kostnadsfritt läkarevård och underhåll. Sabbatsbergs Brunns-Lazarett, som eger en samlad Fond af 6,355 R:dr 25 sk. 8 r:st., utbetalte år i832 i sådant ändamål 283 R:dr 16 sk. Sedan Professoren och Medicinse-Doctoren J.
Ibland de i Första Afdelningen uppräknade Embetsställen och myndigheter hafva Rådhus-Rätter i Städer der Kämners-Rätler icke finnas, blifvit uteslutna och i det stället Rådhus-Rätter i allmänhet upptagne i Andra Afdelningen, emedan Utskottet ansett bestämmandet af någon skillnad emellan Rådhus-Rätt i den ena eller andra staden i afseende å charteringen af handlingar, som dit ingifvas eiler derifrån utfärdas, icke vara lämplig, då alla Rådhus-Iiätter, ehvad Kämncrs-JRätl i Staden finnes eller icke, hafva samma värdighet och utgöra närmaste instancen till Öfver-Rätt. Uti Tredje Afdelningen uppräknas åtskillige Embetsverk, sorn nu mera upphört. Dessa hafva af sådan orsak blifvit i Utskottets förslag uteslutna, men deremot äro några dels förut förbigångne, dels sedermera tillkomne uti denna Afdelning införde, nemligen Rikets Ständers Banks LåneConlor, Pant-låneinrättningen i Stockholm, Sjö-Assurance Compagniet och Sjö-Försäkrings Bolaget samt Bankoch Hypotheks-Föreningar, hvilka alla senast nämnde Verk Utskottet ansett jemförlige med Brandförsäkrings-Inrältningarne, som äfven äro private inrättningar, mea hvarest handlingar böra charteras efter ifrågavarande Afdelning. Femte, Sjette och Sjunde Afdelningarne har Utskottet ansett böra sammanföras till endast 2:ne Afdelningar, hvaraf den ena utom de i Femte Afdelningen uppräknade Embetsverk, med undantag af Cancellie-Styrelsen som upphört, äfven skulle upptaga Hof-, KammarOch Öfver-Rätter, emedan dessa, i Utskottets tanka, icke kunna anses af större värdighet än Kongl. Maj;ts och Rikets Collegier; samt den senare, ej blott Justitiae-Fördelningen och öfrige Expeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancellie, utan äfven Riddare Syne Rätter hvilka i mål som till deras afgörande hänskjutås, döma i sista instancen.
Ständers upplysta granskning vördsamt underställes. Stockholm den 28 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk, På Högvördiga Prestoch Adelns Ledarn. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl Uggla. Jacob Mich. SvedeliusZ På Vällofl. BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Ledarn. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Mils Limnelius. Mils Håkansson. Henr. Christ. Zaar, Uppläst hos Högl. Ridd. och Adeln d. 2 8 Juli Hogvörd. Prest-Stånd-t d. 29 — Vällofl.Borgare-Ståndet d. 2g — Hederv. Bonde-Ståndet d. 29 — Vörä* Den 8 8 Juli. Vördsamt Memorial! Sorn Välloil. Borgare-Ståndet, enligt an» kommet Protocolls-Utdrag, icke velat frångå sin, emot Bevilinings-Utskottets i öfrigt godtända Förslag till förändringar i 18x2 års ChartteSigiliata: Förordning, gjorda anmärkning, att den till bibehållande foreslagne Extra Stamplingen i Stockholm, å vissa Handlingar och Expeditioner , borde såsom omöjélig att controllera afskaffas, oaktadt Utskottet, uti Memorial, af den 18 dennes, föreslagit den jemkning härutinnan, att i fragavarande Extra Stämpling skulle, så snart Bankens Pappers Btuk toinme i författning att anskaffa för Rikets behof erforderligt Chartas-Sigillatse Papper, inskränkas till endast Fullrnagters, ConstitutorialerS och Tjenst Förordnandens Stämpling, återstår för Utskottet intet annat, än att i följande alternativa form framställa denna fråga till afgörande, på det sätt 71 §. af Regerings-Formen stadgar, nemligen:
Riksdags-Ordningen förekommande period: ”1 de Härader, der Domhafvunden är af Frälse Stånd, förordnes af Hof-Rätterne Ofrälse Valförrättare för Bonde-Stäindet”, må ur Grundlagen helt och hållet uteslutas. Dock får Utskottet vid delta tillstyrkande foga den erinran, alt, om, i sammanhang med frågan angående national-representationens ombildning, någon sådan förändring af Riksdags-Ordningen skulle å nästa Riksdag varda slutligen godkänd, hvarigenom förrberörde stadgande försvunne, detta serskilda förslag i följd deraf äfven kommer att förfalla. Stockholm den 20 Februari i845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Febr., kl. 11 f. m. Memorial till Riksens Ständer, med förslag om ändring i Riksdagsordningens 2!> angående ordningen för Riks-Siåndens uppträdande ä Rikssalen vid Riksdags öppnande. I sammanhang med det förslag, som Riksdagsfulfmägtigen Herr C.J. Kock, enligt Constituliens-Utskottets nästföregående memojial af denna dag, Conslitutions-UUkotlels Memorial, N:o 30. 13 till Utskotlet irigifvit, om upphäfvande af ett stadgande i i:sta momentet ii Riksdags-Ordningen, har, under åberopande af enahanda skäl, som för nämnde gi undlags-ändring blifvit anförda, bemälde Riksdagsfullmäktig jemväl fö rslagit, att 3:dje perioden af samma grundlags 26 §., rörande ordningen för Riks-Ståndens uppträdande A Rikssalen vid Riksdags öppnande, mätte erhålla löljande lydelse: ”Efter dess slut, uppträde å Rikssalen först Bonde-Ståndet, vidare Borgare-Ståndet, derefter Preste-Ståndet och sist Ridderskapet och Adeln, allt hvar för sig anförde af Landtmarskalk och Talmän.”
Till R. H. Ständers eget vidare bepröfvande varder detta dock vördsammeligen öfverlemnadt. En Ledamots särskilda tanka medföljer. Stockholm den 3o Junii Stats-Utskottets Utdrag af Protocollet, hållet inför Riksens Högloft. Ständers Stats, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskott, vid sammanträde den 3Q Junii 1823, S. D. Vid justering af Stats-, samt Allmänna Besvärsoch Ukonomi,Utskottens gemensam-, ma Betänkande, i anledning af Herr Zach. Danielssons och Olof Månssons Motioner, om gtt förändrad! sätt för verkställande af Upp-, handlings, Auetioner för Kronans räkning, yttrade Herr Contre, Amiralen m, m, Norden-, sköld: ”Med anledning af Herr Danielssons i Yällofl, Borgare-Ståndet och Olof Månssons i Hederyärda Bonde-Ståndet väckte Motioner, om ett förändradt sätt för Upphandlings, Aucl i o ner för Kronans räkning, får jag emot Höglofl.
Ännu åro vål ej följderne be* kanta af den nya olullståndiga Svenska Skol-J ordningen, men de skola snart blifva det, når tiden år inne. Den sak sorn un år under pröfning år dock en af de vigtigaste, och blifver må hända ej förr bragt till ett lyckligt slut, ån den lagstiftande magten sjelf bemågtigat sig rättigheten att ordna den allmänna undervisningen, och ej längre lemnar till den verkställande, hvad som så nära rörer Representationen. Jag vill ej uppehålla mig vid det sätt Europas magter i senare tider vidtagit, i afseende på denna angelägenhet; jag vill endast stanna vid den obetydliga del af det stora hela, hvarom vi nu öfverlägga, och jag kan då ej annat ån tillstyrka återremiss af Utskottens förevarande Betänkande, derföre att jag ej anser Riksens Ständer böra uteslutande begära Revision af en gren utaf läro-anstalterne. Jag väntar visserligen icke deraf något väsendtligt resultat, men jag år öfvertygad, att Regeringen skall landsfaderligen besinna ämnets vigt, om Riksens Ständer genom en allmän önskan yttrade, det sam-? Ridd. o. Ad. Pr. VII. B. s.dra Afd, 8. Dm 25 Augusti e, m. tnanhang borde åga rum emellan Undervisningsverket i det hela och de Låroinråttningar, som för vissa yrken åro till finnandes. Af detta skål skulle jag för min del yrka återremiss, och det år till och med gifvit, att densamma blifver oundgångeligen nödig, emedan uti Betänkandet förekommer, såsom jag tror, ett icke obetydligt skrif-fel, nemligen ordet: Militaireverket, som Icke lärer böra betyda annat ån Militaire-Under\>isningsverket\ då användandet af det förra uttrycket kunde leda till ett ganska besynnerligt resultat. Friherre Adlerbeth'. Jag anser alldeles otjenligt att, i afseende på hvad Herr Hjerta yttrat, ingå i pröfning af frågan om den nu gällande Skol-lagens ofullständighet.
Underdån. Skrifv. Skogar, angående nedsättande af en Kommitté för undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens, samt om anslag till ifrågavarande ändamål. Motion N:o 4. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 15 och Mern N:o 26. kungsgårdars, boställens och allmänna inrättningars, angående deras ställande under Statens omedelbara värd och tillsyn. Motion N:o 216. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 samt Mern. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. N:o 187. angående nedsättande af en Kommitté lör undersökning af vidden och beskaffenheten af Statens skogar i Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län. Motion N:o 218. Sammans. Statssamt Ailm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 15 samt Mern. Skogman, Carl Johan Alfred, Motion N:o ll, angående riksdags-kostnadernas bestridande direkte af Riksgälds-kontoret. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 5. R. St. underdån. Skrifv. N:o 1. Motion N:o 12, angående ersättning för Landtmarskalkens och Tal männens riksdags-kostnader. Stats-Utsk. Utlåt. Skogs institutet, angående förflyttning till Leckö kungsgård af. Motion N:o 3. Stats-Utsk. Utlåt. Skol-lärare, angående skyldighet för, att vid en viss ålder afgå med pension. Motion N:o 130. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Skolorna, angående militäröfningars införande i. Se Militäröfningar. Skolor, tillämpnings, för, bildande af tjenstefolk, angående inrättande af. Se Tjenstefolk. Skolstraff, angående noga bestämmande af. Motion N:o 130. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern.
Ständer med ett rattwist afseende ä deras lag - lyo Den 5 Zebruarri. lagliga ra t och pretentioner, ursekt nödige medel och utwägar till deras förnöjande, sä snart en drägelig Wäxel-cours samt en förmänligare ställning af de Allmänna relakionerne Staierne emellan medgifwa Rnnitzer, stola de troligen icke göra särdeles svårighet, när allt detta bliswer pä ert tjenligt och wäl afpatzadt sätt framstätdt, att finna ett sädant begärdt anstånd i sakernas narwarande belägenhet bade stäligt och billigt. Stats-Ulstöttet styrkes destomera uti denna fin förmodan, som det icke lärer wara utan exempel, att astren andre Stater, under lika mi§- gynnande conjuucturer, fanste ofta med mindre granlagenhet, w-dtagit enahanda utwäg och att således detta steg icke är sä aldeles owanligt. Detta bör ock icke eller kunna störa Rikets credit, dä de utländske Creditorerne blifwa uplyste derom, att det ar en under förflume krigsåren hämmad export och afstannad rörelse i Handelen, men icke brist pä inhämske tillgängar eller anflagne medel, som föranlatit till ett sädant stegs widtagande, och att om coursen more i sikt rätta och naturliga förhällande, de wanlige Handels-relationerne i sitt förra stick äterstallde samt såmedelst en lättare tillgäng pä wäxlar beredd, skulle utwägar för Riksgälds-Contoiret icke saknas att npfylla de ätagne och contraherade äterbetalningS förbindelser. Men att bereda allt detta, beror derpå, efter hwad efwan anfördt är, att det med klokhet och nödig »varsamhet warder utredt och sramstäldt. Hos Utskottet har äfwen den frägan upstätt, ym icke nödigt more, att bestämma nägon wifi Cours, hwar - Den Z Zebruarir - hwaröfwer RikSgäldS-Conkoiret icke ägde göra någre kemister kill afbetalning ä sä ival löpande som arriererade intresten.
Det värDe, font för egenDomen viD ftfla bevill» ningé» 4» ningé»tapermgen blifvit fciftflälDt; enahanda beräFningögvunb följeé äfrocn, t hänbelfe uti Föpe»bvef om fafi egenbom tottia förmåner eliev tjcnftbarf>cter ävo, för langve eliev Fovtavc ttb, fäljaven eliev beg vättö innebafmave förbe^åltne, od) ben bevjemte uti penningav beftämba böpeffilling icfe öfmevftiger fafligf>etenö tapevingöroärbe; men thille ben contanta FöpefFillingen öfmevftiga betta mävbe, Fommev benfamtna att tjena till gvittib föv bcväFningen af d)avtanö belopp; — (Fulle åtev i £5pteö> eliev ®åfmo»bvef å ©Fepp, $avtpg eliev £3åtar voävbe» fumman ej ftnnaö utfatt, chattevaö betfamma eftcv 16 (F. pev lajl; od) beftå contvaf>entevne till köpe» och föpteö Föp f)itttllé erlagba afgift; och ävo Föpave och fäljave (Fplbige, att, bet annovlunba ej äv öfrcevenoFommet, till hälften brcwbeva beFofta äfroen betta ftämplabe pappev, föv I>n>ilFet Föpaven bocF mate Stöttan anftoavig. 5:o öfroevlåtelfe» och $tanépovt»bref å krono»vuftf)åll fövfcé meb fiämp» labt papper enligt famma grunb, forn anbve köpe»bvef; men föv öfmcrlåtelfev ellet £vanépovt
Utskottet hemställa, att ifrågavarande inom Presteoch Bonde-Stånden väckta motioner icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 21 September 1860. Reservation: är anmäld af Riksdags-fullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-XJtsk. den 24 Sept. 1860.' kl. 12 midt!. Utlåtande, i anledning af vackt fråga om anslag af all männa medel ät Kamereraren Carl Sandberg för fortfarande, vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar * kärneral-väsendel. (U. A.) Med erinran, hurusom Rikets sednast församlade Siänder, jemte beviljande af ett ansiag at 5,000 R:dr R:mt till inköp för Statens räkning af åtskilliga, Kamereraren i Kongl. Majrts och Rikets Kammar-kollegium Carl Sandberg enskildt tillhöriga anteckningar rörande hvarjehanda kamerala förhållande!! i riket sedan äldre tider, tillika å Riksgälds kontoret anvisat ett belopp af 1,500 R:dr, deraf, enligt Kongl. Maj:ts disposition. j eiler 500 R:dr årligen under innevarande statsreglerings-period skulle tilldelas bemälde Sandberg, emot det att han fortfarande bidroge tili nämnde samlingars förökande samt, under behörig kontroll, ordnade och v årdade det hela, har, uti en hos Preste - Ståndet väckt motion, som blifvit tili Stats Utskottet remitterad. Prosten Collén, enär berörde samlingar fortfarande vore af Sandbergs värd i behof, likasom deras ytterligare kompletterande tvifvelsutan önskvärdi, föreslagit, att Rikets Ständer för sådant ändamål måtte, på sätt och med vilkor, som vid nästlidne riksdag föreskrefvos. bevilja jemväl enahanda anslag, eller 500 R:dr för hvarldera af åren 1801, 1862 och 1863.
Jag anser nemi. att jag mindre än någon annan kan yrka på bifall till Utsk:ts hemställan, just derför att den ort, som jag tillhör, har fått sin jernbana utan att blifva underkastad liågon utgift för expropriationskostnaderna. Under sådana förhållanden får jag öfverlemna frågan till R. o. Ad:s egen pröfning. Hr von Koch, Nils Samuel: Efter de föredrag, som redan äro hållna i detta ämne, så hvarken vill eller behöfver jag vara vidlyftig, utan vill uttrycka mig i största korthet. Jag anser det vara skäl att tillse, nu, när man är på väg att bygga så många stambanor, om icke de orter, som erhålla de stora lördelarne af att lå en stambana, böra i någon mån bidraga dertill genom expropriationskostnadernas bestridande. Att detta är billigt, hafva alla medgifvit; men man har invändt två saker, först att det vore en orättvisa, om de orter, som nu först finge en jernbana, skulle få lemna detta bidrag, då andra orter, som förut fått banor, varit derifrån befriade. För det andra har man sagt, att förslaget vore overkställbar^ Hvad det första beträffar, så är det icke alltid sagdt, att rättvisan gör sig gällande genast, och det är icke att undra på i nu förev:de fall, ty när de första stambanorna anlades, voro fördelarne af jernvägarne icke så allmänt insedda som nu. Nu deremot hafva på många ställen innevånarne skyndat att tillkännagifva att de skulle lemna frivilliga bidrag, om de finge jernväg. Om man icke skulle godkänna det nu föreslagna vilkoret, så vore sådant deremot en orättvisa mot alla de rikets öfrige innebyggare, som förut hafva betalt och vidare komma att betala till dessa stambanor, af hvilka de icke få någon direkt nytta. Det vore vidare en orättvisa mot de orter, som lemnat frivilliga bidrag, då man mottager dessa, men icke äskar något af öfriga orter. Det vore kanske icke skäl att yttra något härom, om det bara gällde en bagatell; men, Mina Hrr! vi få betänka hvilka summor det gäller.
Majrts tjenstgörande kabinettskammarherre, blifvit, jemte åtföljande handlingar, kuverlerad och med Svensson sjelf öfversänd lill bemälde expedition, samt derifrån till ve - 91 derbörande StalsDepartement aflemnats, för den vidare behandling, ansökningen kunde erfordra, och, såsom ofvan för mäld t är, redan vunnit, Hr JustitieKansleren icke emottagit någon af Svensson undertecknad skrift eller anklagelseakt, och således ej ägt anledning, att rörande den fråga, hvarom Svenssons till mig ingifna klagoskrift handlade, vidtaga någon embetsåtgärd; hvaremot den af Svensson hos Kongl. IlofRätten gjorda ansökning, som han likaledes åheropat, lemnat bekräftelse derå, att lläradsRätten, vid förehafvande af tvenne der anhängige, Svensson rörande mål, genom särskilda beslut af den 2 och 9 Februari 1841, med afseende å Svenssons uppgift, alt hans förrberörde, enligt Hr kabinettskammarherrens företedde bevis, lill JustilieKanslers-embetet öfverlemnade underdåniga ansökning skulle innefatta anmärkningar emot domhafvanden, häradshöfdingen Kökeritz, förklarat denne, jemlikt 13 Kap. 1 § Rättegångsbalken, jäfvig att med nämnde mål taga vidare befattning; af hvilken orsak Kongl. HofRätlen ock förordnat annan domare att i HäradsRätten desamma handlägga.