Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot det Sjunde momentet, hvilket Borgare-Ståndet bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet återremitterat, har inom sistnämnde 2:ne Riksstånd anmärkts, att stadgandet i Regeringsformens 66 §, enligt hvilket Rikets Stän - 12 Slals-Utskollets Ullålande, M 540. der skola åtaga sig särskild bevillning till anskaffande af de för betalningen af Rikets gäld erforderliga medel, i detta moment hvarken blifvit åberopadt eller tillämpadt. Detta stadgandes noggranna iakttagande vore dock af synnerlig vigt ej mindre för att fullgöra grundlagens uttryckliga föreskrift, än för att undvika nödvändigheten att upptaga nya lån för erhållande af tillgång till förestående liqvider för redan upplånade summor. Vidare har erinrats, att då genom ränteoch amorteringsanslagets bestämmande till 5 procent af upplåningssumman, såsom Utskottet föreslagit, en amorteringstid af 42 år erfordrades, innan lånet blefve till fullo återbetaldt, komme den nuvarande generationen att till en alltför aflägsen framtid utsträcka efterkommandes förbindelse alt ikläda sig betalningsansvaret för kostnader, använda å företag, i hvilkas beslutande och utförande de icke på något sätt deltagit. Förhållanden kunde ock lätteligen inträffa, hvarigenom framtiden finge sådana egna åligganden att fullgöra, som satte dem ur stånd att derjemte bära de bördor, hvilka ådragits af en föregången tid. Det syntes derföre icke rätt alt längre, än som vore ovilkorligen nödvändigt, diaga ut på tiden med de upptagna lånens liqviderande, hvarvid jemväl borde användas afkastningen af de företag, lör hvilka de upplånade medlen användts. På dessa och flera anförda skäl, har föreslagits, att det till ränteoch amorteringsfonden anvisade årliga bidrag måtte bestämmas till 6 procent af upplåningssumman. För öfrigt hafva erinringar jemväl blifvit gjorda i afseende på beräkningsgrunden för det af Utskottet föreslagna anslagets belopp, hvilken beräkningsgrund, för den händelse kapital-rabatt medgåfves, icke ansåges nog tydligt bestämd.
Vidkommande Rikets Ständers Revisorers anmälan, att, för beredande af tillgång på medel för Flottans nybyggnad och underhåll, blifvit af Åttonde Hufvudtiteln för den Fjerde anordnade åtskilliga belopp, så anser sig Förvaltningen af Sjö-Ärenderna, i afseende derå, endast böra åberopa den förklaring Rikets Ständers Revisorer sjelfve deröfver afgifvit. lil I afseende åler å Revisorernes yrkande, att Rikets Ständers, i underdånig skrifvelse den i9 December i84o, Eders Kongl. Maj:t delgifna beslut om, bland annat, den fördelning emellan Linieoch Skärgårdsfloltorna af Fjerde Hufvudlilelns materialanslag i penningar, alt utaf detta anslag borde för sistnämnde Flolta årligen afsättas ett minimi-belopp af i85,ooo R:dr icke blifvit iakttaget, till stöd för hvilket yrkande Rikets Ständers Revisorer genom zifferuppställning sökt ådagalägga, att Skärgårdsflottan för år i84i> från och med hvilket nämnde anslags fördelning skulle taga sin början, bekommit tillsammans endast 120,512 R:dr 3i sk. 5 r:st., äfvensom att på hela materialanslaget för samma år uppstått ett öfver kott af omkring 4°>000
Jag kan tala om, att jag redan har nästan hela summan, tusen millioner francs, i det närmaste fulltecknad. Men jag vill altid göra mitt bästa för att tjäna mina vänner och skaffa er säkra papper.» Inom få ögonblick voro alla aktierna i cirkuläreterströmsbolaget fulltecknade. Man kunde ej mer komma öfver en aldrig så liten del af en aktie. Dagen därpå noterades kursen betydligt öfver pari, men det var blott nominielt, ty ingen ville sälja. Direktör Giro var outtröttlig i att söka roa sina gäster. Från källarvåningen hade han låtit hissa upp dem på palatsets tak, där de i den milda augustiaftonen njöto af svalkan från hafvet och af det vackra månskenet. Värden bjöd gästerne att kasta en blick i de stora fjärrglas som funnos uppstälda på taket och gåfvo tillfälle att intränga i månens inre förhållanden. »Jag ber er, mina damer och herrar,» sade bankdirektören, »att fästa eder uppmärksamhet på månen.» »Det är en värd som förstår att vara underhållande,» sade en af gästerne, och de öfriga instämde. »Huru stå Mån-guldgrufve-aktiebolagets aktier för närvarande?» frågade någon. »Mycket bra,» förklarade direktör Giro. »Man har haft några svårigheter med guldets forsling till jorden, och de äro ej ännu helt och hållet öfvervunna, men sedan luftsimningskonsten nu mer för hvarje dag gör stora framsteg och undantränger luftvelocipederne och de gamla luftskeppen, har man ock hopp om att några mycket stora simmaskiner kunna byggas för denna guldforsling. Saken kan vara i ordning hvilken dag som hälst, och den som vill draga fördel af detta storartade företag bör icke dröja att teckna aktier.» Det dröjde ej en fjärdedels timme förr än alla aktier i Mån-guldgrufvebolaget voro utsålda. Aktierna i det gamla silfververket i månen togo äfven en fart, till hvilken man ej sett något motsvarande under de senaste århundradena.
St:rs år 1864 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1862, äfvensom de i anledning deraf infordrade och till K. M. afgifna underd. Utlåtrn; 5:o Samme Revisorers berättelse ang:de af dem förrättad granskning af de under K. M-.s och Rikets Kommers-Coll. ställda fonder och medel, jemte en i ani. deraf afgifven underd. förklaring; samt 6:o Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksg.- Kont:s tillstånd och förvaltning jemte R. St:rs Fullm:ges i nämnde verk med anledning deraf afgifne förklaring. Uppå framställd propos. beslöt R. o. Ad. att med de öfriga Riks-Ståndcn kommunicera och till det blifvande Stats-Utsk:t remittera samtlige ifråg:de handlingar. 20 Deli 26 Oktober. Föredrogos och kommunicerades de öfriga Riks-St:n och remitterades till det blifvande Banko-Utsk:t R. St:rs åren 1863 och 1864 samt innev:de år församlade Revisorers berättelser angtde Bankoverket. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, till följd af R. o. Ad:ns i gårdagens plenum fattade beslut, nu komme att uppläsas de tal, Hr Gr. o. Landtm, vid R. o. Ad:ns underd. helsnings-uppvaktningar hållit till H. M. Konungen och H. M. Enke-Drottningcn, D.D. M.M:rs Nådiga svar derå samt Hr Gris o. Landtm:s tal till H. M. Konungen å Rikssalen; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, uppläste dessa tal, som lydde sålunda: Till H. M. Konungen: Stormäktigste, Allernådigste Konung! Då R. o. Ad. nu vid Riksdagens början inför Eders K.
. Q Qvarstad, om ansvar för förskingring äf dermed belagdt gods, se Förskingring. B. Ransakning shäkten, om gemensamma sådane för serskilda härader . 12 6 Reverser och invisningar till vis» man eller ordres, om betalnings* ansvarigheten derför . , Revisionsskilling, om dess afskaffande . ... Revisionssökande, om upphäfvande af deras skyldighet att i HofRällen erlägga lösen för handlingarne i målet m. m. Riddare-Syne-Rätter, se KämnersRätter. Rån, om ändring af ansvaret derför Ränta, angående ändring af lagens stadgande derom Rättegång s-Baiken, om ändring af 6 § i 30 Kap. deraf, se Revisionsskilling. » om ändring af 2 $ i 17 Kap. deraf, se Han delsböcker. » om förklaring af 7 $ i 24 Kap. deraf , . 89, 104 61, . • 126 47. r • 83 123. S. Stiftsstyrelserne, om förändring i deras organisation, se Consistorium. Straff-Balken, om förtydligande af dess 1 Kap. i afseende på häktande för brott emot 5 Kap. 1 § Missgernings-Balken 20. Strafflag, ny, om antagande deraf . 93 120. Stöld, om ändring af ansvaret för 1 och 2 resan, se Kyrkoplikt. „ inbrotts-, om förtydligande af i lag och författningar gifne bestämmelser, angående straffet derför . 34. Summa appellabilis, angående upphäfvande af lagens stadgandén derom . , 54, 111 Testamente, om bevakning och klander deraf 35. Testamentsfrihet, angående förändring af stadgandena derom 82. 109. Testamentsklander, angående tillägg till lagens stadgandén derom . i 117. Tid, om bestämmande deraf för måls afgörande i Hof-Rätterne och Högste Domstolen samt bos Konungens Befallnineshafvande Tingsställen, om gemensamma för serskilda härader, se Rånsakningshäkten.
Utskottet har ej heller underlåtit tillkännagifva sin förmodan, att, då locala omständigheter påkalla, och sådane anmälas, Kongl. Maj:t äfven hädanefter icke lärer underlåta, att göra afseende på de orsaker, som till särskildta undantag kunna föranleda. Dä nu detta allt redan innefattas uti det återremitterade Betänkandet, och den frågaas granskning, om lika rättigheter till nya smidesanläggningar, så i de Södra, som i de Norra orterna, ingalunda kan vara undantagen från det allmänna uppdrag, Kongl. Majit redan gifvit vissa, i Nåder utsedde committerade till Bergsförfattningarnes öfverseende: Så anser Utskottet således frågan härom, på en en annan väg redan vara satt under pröfning, och någon annan åtgärd ä Riksens Ständers sida ej återstå. Dock varder detta, jemte tillkännagifvande, att Utskottets I2g4 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. först afgifne Betänkande blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet bifallet, Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamt un» derställdt. Stockholm den 15 Sept. 1823. N:o i85- Antom den 23 Sept. ig23* Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 106, i anledning af föreslagen förändring uti examina för inträde i de civila Ämbets-Verken. Höglofl, Riddersfeapet och Adeln, saint Högv. PresteStändet hafva till Utskottets Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden.
Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe , Warn , Friherre G yllen gr anat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Civil-deparlementet, Statsrådet Fåhreeus, uppläste ett, på nådig befallning uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående åtgärder i anledning af inträffade oordningar i hufvudstaden j och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagd t, i nåder gilla samt förordna att nådig skrifvelse, i enlighet med samma förslag, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex prolocollo B. W. von Printzencreutz. Itih till B. St. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, N:o 7S. Nio 78. 1 Ank. till Exp.-utsk. den 31 Mars, kl. 7 e. m. Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-utskott om behofvel af medel till bestridande af kostnaderna för den, i anseende till inträffade oordningar i hufvudstaden, inkallade garnisons-förstärkning. Gifven Stockholms Slott den 27 Mars 1848. Uti nådig skrifvelse af den 21 i denna månad, har Kongl. Maj:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, hurusom Kongl. Maj:t, till betryggande af ordningen och lugnet inom hufvudstaden, hvilka under de förutgångna dagarna varit störda, samt med afseende jemväl på angelägenheten att afböja hvarje försök af illasinnade personer att störa friheten vid Rikets Ständers öfverläggningar, funnit Sig föranlåten att förstärka hufvudstadens garnison. Kongl.
M. skulle täckas i Nåder bifalla bemälde Comiterades förslag, något missförstånd å vederbörandes sida ej mätte ega rum i fråga om den grad af insigter , som i Statskunskapen erfordras af examinandi, hafvä R, St., med fästadt afseende å den oundgängliga nödväncligheten, att den blifvande Embetsmannen i en Constitutionel Stat känner dess Grundlagar, funnit sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, i sammanhang med den förestående regleringen af Rikets Allmänna Undervisningsverk, uttryckligen måtte i Nåder Exp. Etsk. Förslag till tind. Skri/v. 325 stadgas, det föreläsningar öfver Rikets Grundlagar skola hållas af vederbörande Lärare vid Academierne, och examina derutinnan anställas med alla de Studerande, som egna sig åt den Civila Embetsmannabanan. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o, godk. hos Ridd. och Adeln d. 29 Aug. 1829. Preste-Ståndet d. 1 Sept. — Borgare-Ståndet d. 1 Bonde-Ståndet d. 10 —* — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses angående Kongl. Maj:ts och Kronans bevisnings-skyldighet j i frågor om förmedlings återgångv S. A. K. Med anledning af gjord anmälan, att, genom en alltför vidsträckt tillämpning af Kongl. Brefvet den i October 1804, angående förmedlings återgång, det stundom skall hafva inträffat, att enskilde blifvit affordrade handlingar, tili stöd för sin rätt att förmedling åtnjuta, få R. St., enär, i Deras tanka, det med allmän rättsgrund är öfverensstämmande, att Staten, uti dess förhållanden till den enskilde medborgaren, bör vara underkastad samma skyldighet att bevisa sin rätt, som den enskilde tillhör mot Staten, och ingen svarande part i något fall bör kunna åläggas bevisniugs-skyldigheten, hos E. K. 32G Exp. UtsiFörslag till und, Shifp. N:o 137,138.
I mån s o m gasförrådet i d e n stora ballongen, hvilken r y m m e r 1, 6 0 0 kub.-meter, minskas, insläppes g e n o m ett sinnrikt ventilsystem nytt gasförråd från dessa » drabanter », och ballongen kan sålunda hålla sig u p p e i luften betydligt längre, än o m d e n endast skulle lefva af sitt eget förråd. Denna uppfinning, af hvilken M. Mallet väntar sig d e bästa resultat, har i aéronautkretsar väckt d e n största uppmärksamhet, att ej säga sensation. Man tror, att detta system af hjälpballonger skall föra problemet o m ballongens längsta möjliga uppehåll i luften ett g o d t stycke framåt. Emellertid har det visat sig opraktiskt v i d stark vind, o c h det var på d e n grund L e Centaure reste till Sverige utan » drabanter ». Mallets unga vänner o c h lärjungar berättade mig åtskilligt o m mästarens bedrifter. Själf är han så blygsam, att han icke värdes höra på deras loftal. E n högrest gestalt i Jägerkostym m e d ett allvarligt ansikte, något tungt i dragen, m e n m e d ett förtroendeväckande lugn i blicken. Han debuterade s o m målare, var elev till JBonnat, m e n fann först sig själf uppe i rymderna. H a n har v i d det här laget gjort bortåt 4 0 0 uppstigningar, o c h det är ganska vackert v i d endast 3 8 års ålder. Den luftseglarebragd, han själf anser vara sin styfvaste, är den färd han år 1 8 9 4 på föranstaltande af L e Journal des voyages företog m e d d e n af h o n o m förfärdigade ballongen L e Tour d e France. Färden räckte i s e x dagar m e d endast tre nedstigningar. H e r r Mallet är en af d e största ballongfabrikanter i Paris. H a n har flere fabriker o c h sysselsätter en mängd arbetare o c h arbeterskor.
Sedan hos Riksens Ständer fråga blifvit väckt om förändring af Roteringen i Jemtland, hafva Riksens Ständer utaf de upplysningar, de i ämnet kunna vinna inhämtat, att Roteringen i denna ort är i allmänhet mera betungande än i öfrige orter inom Riket, i synnerhet da med JLandskapets folkmängd jemföres det Underdåniga Skrifvelstr. 357 Manskap,' sorn, efter Knekte-Kontraktet och Indelningen, bör derifrån utgöras. Riksens Ständer anse således en jemkning härutinnan både billig och nödig för en emot andra så af natuxen vanlottad Landsort; Och enligt Riksens Ständer serskildt meddeld upplysning, lärer Eder Kongl. Maj:t re'dan före detta hafva i Nåder förordnat, att, i anseende till den stränga R otering Jemtland undergått samt den af alla tiders erfarenhet bestyrkta svårighet, om icke omöjlighet, af vederbörlig rekrytering då Rikets tjenst så fordrat, en ny allmän Rotering på lika grunder, som för den öfriga' Svenska Roteteringen, bör i Jemtland företagas; men hvilket likväl sedermera icke kommit till verkställighet. Uti en sådan ställning få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Eder Kongl. Maj:t, tej mindre till utrönande huruvida de i Jemtland befintlige oroterade Hemman och Nybyggen kunna till understöd och bidrag för de förut drygt roterade an. vandas, än ock till föreslående af den jemkning och reglering utaf Jemtlands Roterings-skyldigdighet i det hela, hvartill Läget och andra omständigheter kunna föranleda, må i Nåder täckas låta anställa vederbörlig undersökning samt, efter densammas fullbordande, vid nästa Riksdag meddela Riksens Ständer en fullständig plan för denna Röterings framgena utgörande, på det ärendet, fullkomligen utredt, då må kunna af Riksens Ständer till pröfning företagas. Riksens Ständer framhärda SCc. TJnderdaniga Skrifvelser N:r 153. Uppläst hos Samtliga Riks - Stånden d, 27 Maj 1818.
Direktionen ingifvet memorial dels omförmält, hurusom Enkefru Silfverstolpe, genom ett testamentariskt förordnande af den 16 November 1862, jemte upphäfvande af alla utaf henne förut upprättade testamenten, tillagt bemälde possessionat hvad af hennes qvarlåtenskap kunde återstå efter fullgörande af åtskilliga utaf henne gjorda dispositioner, hvaribland 500 R;dr till en stående fond att, under inseende och förvaltning af Röö församlings kyrkoråd och egaren af Näs gård, användas till under - 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. håll af förut omförmälde grafhus, dels ock, vid det förhållande att Enkefru Silfverstolpe sålunda, åtminstone såvidt hennes andel i boet rörde, återkallat den af makarne gjorda ofvanberörde disposition till Wadstena Adliga Jungfrustifts kassa, men tillika undanröjt det för dispositionens åtnjutande stadgade vilkor om skyldigheten att underhålla merberörda grafhus, hemställt, att emot det att han förbunde sig att. så snart Enkefru Silfverstolpes testamente vunnit laga kraft eller i händelse af klander blifvit genom laga kraftegande utslag fastställdt, till Wadstena Adliga Jungfrustilts-kassan utbetala 1,000 R:dr E-.mt, af hvilket kapital den behållna årliga afkomsten borde användas till förökande af pensionsrummen inom stiftet, såvida Ridd. o. Adeln förklarade sig frånträda hvarje anspråk på fullgörandet af makarne Silfverstolpes den 13 April 1851 upprättade testamentariska förordnande. Och har Direktionen, med afseende å dels det mindre lämpliga vilkor, som blifvit fästadt vid den af makarne Silfverstolpe gemensamt gjorda disposition, dels ook den osmtändigheten, att samma disposition blifvit af den efterlefvande enkan återkallad, tillstyrkt Ridd. o.
Hvad reciprociteten angår, kommer den ej att hafva någon betydelse för våra arbetare, ty de skola ej, med sina anspråk att lefva godt, kunna trifvas i Danmark. De äro ock, såsom den siste värde talaren riktigt anmärkte, både mindre arbetssamma och sparsamma än Danskarne, och kunna derföre ej uthärda täflan med dem. Man har sagt, alt Danska och Norska handtverkare skulle bereda oss bättre priser, men enligt min erfarenhet skola de snart nog lära sig att taga lika bra betaldt, som våra handtverkare och kanske litet mera. En och annan talare har här yttrat, att kapital skulle genom dessa Danska handtverkare inflyta i landet. Jag tror motsatsen, ty sällan föra dessa fyttfoglar hit något kapital, men väl härifrån. De komma nemi. hit för att förvärfva kapital, men medföra ej något, och älska de sitt fädernesland, föra de snart tillbaka dit, hvad de lyckats samla. Då således förslaget enligt min uppfattning hvarken leder till någon reciprocitet eller medför några fördelar och ingalunda kommer att hitföra några kapitaler, finner jag ej skäl att understödja detsamma och yrkar derföre afslag. Hr Mannerskantz, Adolf Fredrik: Allt för lifligt öfvertygad om den stora fördel, som landets sydligaste del, der också jag är bosatt, skulle i kommercielt och industrielt hänse - 240 Den 31 Januari e. m. ende ernå, om åtgärder vidtogos till lättande af bestämmelserna om sjöfarten m. m. emellan Danmark och Sverige, tager jag mig friheten yttra några ord i nu under behandling varande Betänk. Den sydligaste af landets provinser, Skåne, ligger så nära Danmark, att man kan färdas dit på 10 minuter, samt från Skånes vestra kust till Danmarks hufvudstad på 1 k 2 timmar. Det faller sig klart, huru förmånligt det skulle vara, om ifrån Skånes vestra kust kunde, utan hämmande band, ölverföras och afsättas ladugårdsprodukter och industrialster uti den så nära belägna folkrika hufvudstaden. Men icke allenast Skånes vestra kust, utan, snart sagdt, hela
Gerna hade jag för min del sett , ätt denna erinran blifvit gjord, då återremissen skulle beslutas, på det formen hade kunnat iakttagas, jag vågar likväl hem* ställa, om ej Högloflig^ Ridderskapet och Adeln skulle vilja begagna det tillfälle sorn Constitutions-Utskottet nu erbjuder, för att rätta och godtgöra hvad som förut blifvit försummadt, samt således nu låta uppläsa de gjorde anmärkningarne, för att förena sig om hvad som bör anses för Ståndets gemensamma tankar. Friherre Åkerhjelm , Gustafi Lika med Friherre Cederström stör jag mig det begrepp, att stridiga meningar kunna blifva Ståndets tankar, örn de för sådane förklaras, men jag hemställer, om icke sådant bordt uti remissen uttryckas, åtmindstone hafva de andre Stånden iakttagit ett sådant förklarande. Jag tror lik-s Den 27 Maji. 495 väl att det bästa vore, om Ridderskapet och Adeln blott remitterade en tanka, som förklarades för Ståndets. Då Utskottet icke kunde ändra de öfrige trenne Ständens meningar i frågan, står densamma nu på den punkt, att, derest Ridderskapet och Adeln icke skulle behaga foga sig efter de andra Ståndens meningar, jemkning måste genom Nämnd verkställas. Grefve Spens, . Carl Gustafi Enligt 44 §, i Regeringsf ormen skall ett Utskott återlemna ett återremitteradt Betänkande, som det icke anser höra till dess befattning, inom 8 dagar, jag hemställer, om icke detta mål hör till denna dass, och förundrar mig, i anledning deraf, att Utskottet så länge dröjt med att underrätta Riddeiskapet och Adeln, det återremissen ej var så fullständig, att den till handläggning kunde företagas. Herr Munck af Rosensköld: Jag kan ej finna på något ställe i Betänkandet, att Utskottet velat undandraga sig befattning med de remitterade anmärkningarne 3 men Utskottet har endast önskat, att, då desse anmärkningar äro af sins emellan stridig beskaffenhet, Ridderskapet och Adeln måtte förklara, hvilka si dem borde anses för Ståndets gemensamma tankar.
För min del skulle jag tro, att Utsk. gjort sig skyldigt till denna öfverdrift; ty det synes mig, sorn detsamma i åtskilliga fall bandlat som fabeln förmäler, att bonden gjorde med sin häst: lian dref honom nemi. till ett oafbrutet strängt arbete, men knappade på fodringen så länge, tills densamma ej iner förmådde, utan stupade. Han hade således ingen vinst af denna förknappning, utan en gifven förlust. Så tror jag äfven förhållandet skulle blifva med landet, om R. St. godkänna TJtskts utlåt., i hvad det rörer Just.revisionen, Kammur-col!:m och Götha Hofrätt. Det är allmänneligen bekant, att nämnda verk och collegier högst nödvändigt behöfva de begärda anslagen, i hvad de röra en förökad arbetspersonal, och Utsk. har ej heller motsagt detta förhållande. Att ärendena i dessa verk komma att bedrifvas med drift och skyndsamhet, det är för landel i allmänhet af för stor vigt, än att man bör våga lemna åt slumpen, huruvida det i en framtid möjligen kan komma att ske med de åtminstone för närvar, crkändt otillräckliga embelspersonalerna. Det är ej Ptegeringen, som lider af, att vi vägra dessa anslag , utan det äro vi sjelfve, som i första handen derföre få plikta genom fördröjda, måhända aldrig afgjorda, rättegångar, och sednare, genom nödvändigheten att i en framtid bevilja högre anslag, än sorn behöfts, om målen ej, genom en längre tids otillräcklig tjenstemanna-personal, förblifvit oafgjorda och efterliggande, samt sålunda till den grad hopats , att den uu föreslagna på intet vis då kan komma att räcka till. Att föreställa sig troligt eller ens möjligt, hvad Utsk. synes vilja gifva vid handen, dådet i premissen till betänk., sid. i , yttrar dessa ord: "Då nu R.