Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty syndasmärtan består i känslan av att de äro kvar. Så fort man tror fullt och fast att Kristus tagit dem på sig, då har man dem ju inte mer? Men det är just detta jag inte alls kan tro. Men vänta litet, låt oss nu undersöka saken, jag har liksom en liten bekännelse att göra, och jag bekänner för dig, fastän du i grund och botten bara är en träbock, kanske just därför, det går lättare, och kanske du nu begriper varför du just skulle vara en sådan där vanlig kandidat. Ditt förstånd är klart nog att du skall kunna uppfatta det jag säger, men inte genomträngande nog för att jag skall behöva skämmas för dig, du kommer aldrig att ana min riktiga och fulla uselhet, det är förtjänsten med dig. Du har kunskaper men saknar erfarenhetens förtvivlan, om du tilllåter uttrycket, och så är du inte känslig. Jag har alltså en bekännelse. Det är nämligen inte alldeles säkert att jag vill ha syndernas förlåtelse. Vet du varför? För att jag ännu inte riktigt kunnat släppa Ziri. Jag kan varken ha henne kvar eller släppa henne. Jag tänker ofta på henne, och om jag börjar med att längta så där själsligt efter henne så slutar det med att jag längtar kroppsligt. Du har väl haft flammor, Larsson, så du vet hur det är, sådant begriper du åtminstone. Och du förstår att jag inte kan bli en kristen så länge jag har en brottslig förbindelse med en annans hustru? Jag tycker du nickar därborta, alltså är du med på saken. Nu, kan du hjälpa mig att bli kvitt min lidelse för Ziri? Kan någon annan mänska göra det? Nej. Kan Gud göra det? Ja, men först fordras det att jag tror så mycket på Gud att jag kan bedja, men det kan jag inte. Inte till den där guden som förlåter synder, men jag tror på en annan, en som Hartman mötte på Jakobsgatan, och nu är frågan den: förlåter även han synder? Men det är ännu värre, jag kan inte alltid ens tro på Hartmans gud, och för resten saknar han personlig karaktär, han är filosofens gud, men ingen fader att stödja sig till. Rent ut sagt: det är min faders gud jag vill göra upp med. Och han finns nog inte, eller vad tror du?
Genom Remiss den 23 sistledne April har Kongl. Maj t i Nåder behagadt låta tillställa StatsUtskottets Betånkanden. i 3 * Stats Utskottet åtskillige handlingar, angående af Öfver Post-Directionert i underdånighet föfesagen reglering af Post-Verkets Lönings-Stat* hvarvid dels Vissé Lön-belopp, som Utaf Kongl. Majit blifvit i Nåder heviljade detta Verkst Tjenstemän skulle uppföras å Stat, dels förbättring i Lönerne 'för en del Post-betjente samt nye Löners och förmåners tilldelande äro pröjecterade, dels Ock någon indragning af förut hestadde Arfvoden skulle kunna göras; Och har tillförordnade Stats-Reredningen Uti häröfver afgifvit underdånigt yttrande i underdånighet tillstyrkt desse förändringar och tillökningar, hvil-* ka erfordra en summa af 2,764 R:dr". Då Stats-Utskottet innan förevarande Nådiga Remiss ärhölis, fulländädt Stats Regleringen samt tili Riksens Höglofl. Ständer uppgifvit den summa, som i följd déraf funnes erforderlig för Stats-Verkets Utgifter att af Allmänna Bevillningen Utgå; här Utskottet änsedf Sig icke kunna föreslå uppförande å Stat af det belopp* som desse Jemkningar och*förhöjningar Uti Post-Statens nu varande Aflönings - Summa skulle medtaga; Men sorn denne reglering af Kongl. Maj.-t i vissa delar redan blifvit pröfvad och nödig funnen samt föröfrigt synSs erforderlig för Postverks - Inrättningens behörigi underhållande; så tillstyrker Stats-Utskottet ,■ att Riksens Höglofl. Ständer i underdånighet öfverlämna till Kongl. Majus Nådiga åtgärd * ätt af besparingar under Andra Hufvud-Tifuln eller Allmänna lndragnings-Statén låta bestrida den tillökte Utgift sorn härtill åtgår intill nästa Riksdag då beloppet kan Varda i sin ord-“ &S4® Stats-Utskottets Bettini anderil ning a
I sammanhang härmed hade ock Kollegium, som i öfrigt icke haft något att erinra vid General-befälhafvarens i lista Militär-distriktet yttrande, af anförda skäl föreslagit, att särskilda arrestbyggnader måtte uppföras, den ena för Södra Skånska Infanteri-regementet å dess mötesplats Tvedörra och den andra på Ljungbyhed för Norra Skånska Infanteri-regementets behof, samt, vidkommande arrestlokaler för de inom öfriga Mili tär—distrikten förlagda regementen och korpser, likaledes i enlighet med nyss uttalade åsigt, tillstyrkt, att särskilda arrester måtte uppföras å hvarje mötesplats, eller, der lämpliga byggnader redan funnes att för ändamålet användas, dessa dertill måtte inredas, äfvensom att det antal arrestlokaler, som derutöfver för hvarje regemente eller korps vore behölliga, måtte förhyras till lägsta möjliga pris; anseende Kollegium att, om för hvarje sådan lokal erlades årlig hyra, i medeltal beräknad till 78 Ridr för arrestoch vaktrum, och derjemte den upplåtna lokalen, på Statsverkets bekostnad, inreddes, Ståts-Utskottets Utlåtande M 66. hinder icke skulle mola för erhållande af fullt antal lägenheter, synnerligast om man sökte förhyra dessa å sådana underofticers-bostöllen, som af innehafvarne sjelfva beboddes.
Slätten stupar nästan öfverallt mot hafvet med en tvärbrant, 3 till 15 meter hög afsats, nedanför hvilken under vinterns lopp bildar sig en väldig snödrifva eller s. k. snöfot, som först sent bortsmälter. Verkliga isbräer finnas här icke och ej heller några erratiska block, som skulle antyda, att förhållandet fordom varit annorlunda. Ej heller synas några snöbetäckta bergstoppar från hafvet. Man kan derför en viss tid på året (under hela augusti månad) segla från Norge till Novaja Semlja, göra jagtutflygter derstädes och återvända utan att hafva sett spår af is eller snö. Detta gäller visserligen endast om den lågländta delen af södra ön, men visar i alla fall huru oriktig den allmänt rådande föreställningen om Novaja Semljas naturförhållanden är. Redan i slutet af juni eller början af juli blir större delen af Gåslandet nästan snöfritt, och kort derpå utvecklar den arktiska blomsterverlden under några få veckor all sin färgprakt. Torra, gynsamt belägna ställen täckas nu med en låg, men mycket rik, af intet högt gräs och inga buskar dold blomsterbädd. På fuktigare ställen möter man verkliga gräsmattor, hvilka, åtminstone sedda på afstånd, likna gröna leende ängar. Till följd af den tidsförlust, som förorsakats af dröjsmålet under seglingen utmed norska kusten och uppehållet vid Måsö, hunno vi ej denna gång landstiga, utan fortsatte genast vår färd längs Novaja Semljas vestkust mot Jugor Schar under ett för det mesta härligt och stilla väder. Hafvet var fullkomligt isfritt och landet bart, på några mindre i dälderna qvarliggande snöfält när. Här och der sågos äfven vid de branta strandafsatserna lemningar af vinterns snöfot, hvilka ofta, då de nedre luftlagren voro starkare uppvärmda af solen, hägrade starkt, så att de på afstånd sågo ut som väldiga, mot hafvet brant afslutade isbräer. När vi kommit längre söderut, hade vi i det klara vädret en god utsigt öfver Waigatsch-ön.
Långt i fjärran flydde de tankar, som han förut endast mödosamt hållit fast. Ein Mädchen oder Weibchen wünscht Papageno sich ... När Grane blef ensam, gick han först med snabba steg hemåt. Men när han kom till början af S:t Eriks gränd, vände han om och gick med långsamma, litet släpande steg nedåt Dombron. Där stannade han och såg en stund nedåt Ågatorna. Så gjorde han raskt halft om och gick hastigt nedåt östra Ågatan. Hans pulsar slogo snabbt, och han hörde hjärtat bulta tvärt igenom öfverrocken. Hans hjärna arbetade feberaktigt, och fastän hans blod sjöd inom honom, så att han kände en matt, vällustig domning ända ned i sina vador, så ansträngde sig dock hans hjärna med de mest sammansatta tankeexperiment, hvilka alla rörde sig omkring den sak, som för ögonblicket tycktes som hans vara eller icke-vara. Han uttänkte hela teorier, skarpsinniga och hårfina, för och emot, fram och tillbaka. Ena ögonblicket var hans tankegång asketisk som hos en munk i någon af medeltidens helgonlegender, än sväfvade hans tankar ut i ett system af sedeslöshet, en sanskyldig köttets triumferande fest. Plötsligt kändes det inom honom, som om alla kuggar i hans hjärnas maskineri med ett förvirradt surrande bragts ur sitt normala läge. De arbetade icke längre, alt inom honom stod stilla, undanträngdes, dödades för en alt uppslukande glödande, trånsjuk åtrå. Med pannan våt af svett och skälfvande i hela kroppen gick han framåt, utan en enda redig tanke, utan att veta, hvad han i nästa ögonblick skulle göra eller icke göra. Han såg långt borta i halfdunklet en kvinlig gestalt komma emot sig. Nu gick hon förbi en gaslykta, och i skenet såg han tydligt hennes långa kappa, en slängkappa, klädningens vaggande rörelse ... Han kände en lätt frossbrytning. Hon kom närmare. Men med ens stannade han, och en ilning, på en gång kall och brännande het, for igenom honom. Det var ju ingen kvinna. Det var en poliskonstapel, som värdigt och gravitetiskt sträfvade fram utmed trottoaren. – Är jag galen? mumlade han halfhögt för sig själf.
— han säg lugnt och klart den utomordentlige mannen sådan denne borde betraktas, stor i förtjenster likasom proportionsvis i fel. Det blef på sålunda kritiskt-psykologiskt analyserande studier författaren grundade sina skildringar, och vidare satte i ett bildergalleri, det han under fångenskapen hade god tid att ordna, och som under tidernas lopp utgått i bokmarkmaden, hvaraf ännu i den närvarande fortlöper en oafbruten serie i ny subskription. Dessa teckningar af regenter och personer inom offentlighetens terräng dem författaren benämnde » tidsbilder » började med » Moria-nen », hvartill manuskriptet iosmuggladt i en liten hans husiro tillhörig resenecessaire undanhölls bevakningen samt befordrades vidare af henne till Stockholm. Hon som var att förlikna vid hans goda genius, den slingrande murgronan. den strålande ledstjernan i fangens dystra cell. Vid afr komsten till hufvudstaden emottogs fångens maka derstäd« af båda deras oförliknelige vän den framstående publicisten Theodor Sandström, hvilken genast omhändertog mann&amp;krip-tet, ombesörjde korrekturläsning och tryckning, hvarefter första delen af verket utkom 1840 från L. J. Hjertas officin Ofvan stående episoder från Crusenstolpes lif tillhöra visserligen en redan gammal historia och ändock ständigt dt — ny för hvaije slägte, som pröfvar på huru Uicksatnht! är en sällsynt ädelsten, men sällsyntast påträffas den bland kunglighetens pretiosa. Cereus.Om trolldom och vidskepelse 1 modern form. Om trolldom och vidskepelse handlade ett kapitel i 1734 års lag, missgerningsbalken, hvilket icke var att skämta med. Deri stadgades bland annat, att om någon genom trolldom förgjorde annan, » då skall man steglas och kona halshuggas och i båle brännas ». Men så kom upplysningstidehvarfvet. Det är illa be-ryktadt i nutidens Sverige, såsom det der dref gäckeri med både stat och kyrka och dogmer samt derför att det saknade blick för utvecklingens nödvändiga kontinuitet.
När det milda suset hviskar i löfven och dessa liksom smekande vagga för de lätta flägtarne, tycka vi icke då, att det finnes liksom en röst, som talar till oss om en frid, som bjuder de inre stormarne att lägga sig till hvila? Natur, hvem kan begripa dig? Hvem kan tillfyllest fatta dina storartade företeelser? Ingen. Men vi kunna älska dig såsom en källa till mycken inre frid; vi kunna älska dig såsom en del af oss sjelfva. Den ofvan nämda dagen susade vinden så mildt genom trädkronorna i Kaschins lund. Aftonen inbröt och med den lugnet. Strax efter solnedgången syntes en hög gestalt, något böjd, nalkas ett af de största och lummigaste träden. Några ögonblick betraktade han den sakta vaggande kronan, tycktes lyssna till det knappt hörbara suset i löfven, och satte sig derpå vid trädets fot. Denne man var Gustaf Eriksson, den irrande konungasonen. Hur förändrad var han icke nu! Fängelseluften i förening med upprepade bekymmer hade tagit bort hans krafter. Han var nu mera knappt annat än skuggan af sig sjelf. "Det lider till slutet af min lefnad", tänkte han och lät hufvudet sjunka ned mot bröstet. "Glädje har jag erfarit i rikt mått, ty en kärlek, sådan den knappt finnes har skänkts mig. Theresia", utbrast han med af rörelse darrande stämma, "du goda, uppoffrande qvinna, kvar skall du finna en fristad, när jag går hädan? Ensam lik fogeln, som kretsar öfver min hjessa, skall du kanske irra verlden omkring, sökande dig ett näste, men ej finna något sådant. Hvem skulle väl vilja upptaga den biltoge furstesonens maka?" När Gustaf gjorde sig dessa frågor såg han icke, att en hög, qvinlig gestalt nalkades honom från sidan. Han förnam icke ljudet af hennes lätta fjät på den saftiga gräsmattan. Då qvinnan stod alldeles invid honom, då lyfte han upp sina blickar och spratt till. "Ni här, min furstinna", hviskade Erik XlV:s son, och ett matt leende bredde sig öfver hans vackra bleka drag.
I öfrigt ege en hvar rättighet att för sådana förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten åro, mot husbondefolk. Då åtal anstålies af annan ån den, som i l:sta mom. af denna § nämnd år, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 58. A landet bör kommunalnämnd och i stad vederbörande kommunalmyndighet egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att förbrytelser mot denna förordning varda till åtal angifna. Rättighet att verkställa beslag tillkomme de i § 57 mom. 1 omförmålda allmänna åklagare. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. 36 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 119. § 59. Ej vare någon jäfvig att angående oloflig brånvinsförsåljning vittne bära endast på den grund, att han dervid bränvin sig tillhandlat eller förtärt. § 60. Förbrytelser mot denna förordning böra vid allmänna domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig brånvinsförsåljning i de ståder, der poliskammare finnes, uti hvilka dylika frågor skola i hittills vanlig ordning behandlas. ♦* N:o 120. ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Juni 1 86 6. Preste-Ståndet Borgare-Ståndet Bonde-Ståndet den 21 den 21 den 21 den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående åtgärder för beredande af lättnad i myntcirkulationen emellan Sverige, Norge och Danmark. (Sammans. Bankosamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande Nio 2 och Memorial N:o 3). S. A. K. Hos Rikets Ständer år vordet anfördt, hurusom olikheten mellan de förenade rikenas mynt vållade flera olågenheter för handelsgemenskapen dem emellan, likasom ömsesidiga förluster.
Öfver ExpeditionsUtskottets Memorial Nio 35o, angående en underdånig skrifvelse om verkställd granskning af Lazarettsoch CurhusRäkenskaperne. Öfver väckt motion, innefattande förslag till bestämmande af tiden och sättet för invexlingen och upphörandet af RiksgäldsContorets Creditsedlar. Från Statsoch BancoUtskotten: Af den 24 sistlidne Februarii: I fråga om aflöning för antagne Secreteraren i Sammansatta Statsoch BancoUtskotten. Den i Mars e. rn. 79 Från EancoUtskottet: Af elen 18 sistIidne Februarii: N:o 125. Med lillkännagifvande, att det egentliga BancoYerkets afslutade räkenskaper för året 1827 hunnit af BancoUtskottet, under ännu påstående Riksdag, till fullo granskas och genomgås. Med Förslag till den Artikel i BancoReglementet, som kommer att innefatta Stadganden, rörande Bankens Pappersbruk Tumba. N:o 127. Med Förslag, angående dell årliga anordningen af ljus eller deremot svarande ersättning i penningar, så väl inom det egentliga BancoVerket, som BancoDisconten och LåneContoren, Af den 22 sistlidné Februarii: N:o 128. Med Förslag till afhjelpande af hinder och uppehåll för allmänheten deraf, att enskilda personer, som i VexelBanken hålla räkning, understundom ej nOg tidigt vid hvarje års början, låta föranstalta om räkningarnes coltationering, Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adelrt åtskiljdes klockan half till it om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim• 8o Den 3 Mars f. m. Onsdagen den 3 Mars i83o. Plenum klockan half till i o Förmiddagen. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm e. m. den i Martil i83o. S. D. Remitterades till RiddarhusUtskottet:
Stats-kontoret uti skrifvelse den 11 Oktober nästlidet år i underdånighet anmält, att den hy reser sättning, som till Hernösands stads Borgerskap för Landshöfdinge-residenshuset derstädes med 800 R:dr R:mt årligen från längre tid tillbaka utgått och varit å Riks-statens sjette Hufvudtitel, under rubriken: ”Landt-staterne i Länen”, särskildt upptagen, deremot vid sednaste statsreglering, då särskilda medel anslogos för residenshusets inlösande till Kronan, icke kommit att å staten uppföras; och då, enligt hvad hos Kongl. Majit redan tillförene anmäldt blifvit, Hernösands Borgerskap icke antagit de vid lösesummans beviljande fästade vilkor samt residenshuset således hittills icke kunde inköpas, har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer, det omförmälde hyresersättning, som följaktligen måste fortfarande erläggas, måtte få på allmänna Indragnings-staten uppföras att utgå intilldess Landsköfdinge-residenshus i Hernösand blefve för Statens räkning inköpt eller nybygdt. Då Rikets Ständer icke allenast vid förra riksdagen beviljat, bland annat, ett anslag å 54,650 Ridr för det ifrågaställda nya Landtstats-embetshuset i Hernösand, Stats-Utskottets Utlåtande N-.o 152. 41 sand, utan ock vid innevarande riksmöte, med bifall till Stats-Utskottets yttrande i 16:dc punkten af Utlåtandet N:o 94, anvisat ett från 10,000 till 40,000
Herr von Hartmansdorff har sagt, att man icke vid den ena Riksdagen borde upphäfva, hvad man vid en annan beslutat, i fråga om transactioner. Det är likväl angeläget , att i alla frågor, som röra allmänna Crediten , misstag, så fort som möjligt, blifva afhulpne; och om ett sådant vid derr ena Riksdagen förelöper, är det icke skäl , att fortsätta detsamma vid den följande. Om man dessutom granskar sista Riksdagens beslut, skall man finna, att de invisuingar, hvarom då var fråga, icke voro af enahanda natur, som de nu föreslagne, eller ställda till viss man eller Ordres, att betala till viss man. En annan värd Ledamot har yttrat, att orsaken , hvarföre invisningarne ej blifvit ställda under växel-rätten, vore den, att man inom landet borde först hålla sig till förmögenheten, och sedermera, i brist deraf, till personen. Det är just detta misstag , som utgör det felaktiga i våra Utsöknings-lagar, som gör att man på flera år ej kan få sina fordringar guidne. Just detta rubbar crediten. Om deremot genast efter protest följde häkte för den betalnings-skyldige , oaktadt han ägde förmögenhet, som framdeles kunde realiseras , så är det gifvet, att förtroendet skulle återställas man och man emellan; ty ingen utfärdade en assignation, och underkastade sig det stränga ansvaret, utan att med Den 3 November c. m■ 53 visshet veta sig kunna genast infria densamma. Man må ej hänskjuta detta till något annat förhållande , än det sorn i utrikes transactioner äger rum; ty växlar ecb växel-rätt äro öfver hela verlden lika deruti, att man för dem häller sig till personen. Herr Stråle har anfört, att då fråga vore att fatta beslut om invisningar, borde ett lagförslag förut uppgöras , hvarå Kongl. Maj:t kunde meddela sanction. Dervid får jag endast erinra, att denna Lag är af samma Ledamot förut åberopad , och heter Växel-stadga. Denna hade för ändamålet endast behöft några modificationer, och Utskotten således kunnat undgå att sysselsätta sig med uppsättandet af en ny författning.
Den ii Juth liga följder, sorn visade sig i en dels medtagen, dels från Jordbruket skingrad folkstyrka; och när härtill kommer införandet i sednare tider af det förr okända Potatoes-sädet, hvartill, då det i stort användes , en längre höstetid , tills jorden sara» manfryser, behöfde begagnas, förmodade Herr Grefven dessa skäl, som i äldre tider icke existerade, tillräckligen tala för ogillande af nu Varande flyttningstid; och vore det förmodeligen i anseende härtill som Finlands Inbyggare redan funnit sig föranlåtne till flyttningstidens fram* flyttande till den i November. Vid bestäm* mande således af en annan flyttningstid, ansåg väl Herr Grefven, med åberopande af de skäl Herr Grefven den 28 Februari 1810 hos Höglofl. Bidderskapet och Adeln anfört, midsommarstiden eller våren, då ombyte af åbo å hemman sker, vara dertill mest lämplig; dock sorn den allmänna meningen icke syntes häri instämma, yrkade Herr Grefven nu, lika med hvad Herr Protocolls - Secreteraren Danckwardt yttrat, att flyttningstiden borde, och utan deremot anförda hinder, kunde bestämmas till den I November, då uppsägningstiden i ett lika förhållande borde en månad eller till medlet af September framflyttas ; och då de nu gällande föreskrifter om Mantalsskrifning samt stadgandet i 5 Art. * §. l Morn.
I sammanhang med den ostvan äberopade nyttan af jordutskyldernes jemnande, när wär Representation en gang skall förändras, tror jag mig äswcn böra yrka att en fullkomlig likhet i prerogariver Städerne cmcllau mätte införas, och dä Representations-förändringen förutsätter wilkoret af Ständs-privilegiernas upphäswaude, förswinner derigenom all olikhet i oncra pä Stadscgendomar och Stadsjord, för hwilka ingen Compensation behöfwes, emedan ägande rätten ej kan anses rubbad i afseende pä en besittning, som icke har särskild natur utan i följe af ägarens ständ. Likaledes böra alla Skräförfattningar äterkallas, sä att en hwar sär fritt utöfwa hwad handtwerk han behagar. I kraft af denna sörmon för de husägare, sorn hittills icke idkat borgerlig näring, böra deras Stadsegendomar Bilaga till Mem. Nw 36. 631 oncreras till lika belopp med dem som tillhöra »verklige Borgare. Sedan Nationen, pä der sätt här är föreslaget, fatt enahanda intercstcn, blir det en naturlig följd, att opinionen skall gilla en förändring i Representationen, som stadgade, att Folket utur sin hela masa finge »välja sine Ombud, utan asseendc pä namn, ständ eller yrken. — Men nu förekomma de »vigtiga frägornc: huru skall den nya Representationen bäst kunna utgöras, och under htvad form bör den sammanträda? Af dcsa bäda problemer »vill jag först »'öka att upplösa det sednare. De resultatcr af en styckad »verkningskraft, af en längsam ärcnderncs gäng, af en knappt till er' näcnde förening i mänga mäl, som as Ständcrnes » fördelning pä Fyra Kamrar härflutit, öfwertyga tillräckligen oni olämplighetcn af ett Femte Ständs upprättande för de hittills oreprescnterade Classer af Nationen.
2:o spå grunb af befja fammanbrag od) febatt be nu b beraö granfftting an* märtta förbådanben blifmit förtlarabe eder rättabe, böra, inom ©todpolmö ftab af bermaranbe Äronomppbörbömerf od; inom be öfriga länen af Sanböfcntoret, uppgö* raö färffilba generalfamntanbrag öfmer f;mart ocp ett länö admänna benådning, lj ro i lfa generalfamntanbrag, bertid trpdta blanf etter genom fRtfögälböfontoretö förfotg meberböranbe tjenftemän tidfjanbaljådaö, ffola af .Konungens SSefadntngSljafmanbe tid nämnba SBerf infänbaö före flutet af februari ntånab påföljanbe år. 3:o ©å fnart be tid IRifögälböfontoret infomna benådntngöfammanbragen pun* nit berftäbeS granffaS od; rneb enal;anba fammanbrag för be näftföregångna åren jemföraö fantt meberböranbe förf larat fig öfmer be anntärfningar, font fmrmib före* fommtt, ffola nteranämnba fammanbrag jemte antnärfningar od; förflarittgar famt 48 33emillningS*@tabga 1864. beröftwer afgifrta tyttranben, öfmertcmnaS titt Äottgl. Kammarrätten, forn eger pröfma o cl) afgöra fagba anmärlningar och af bern föranlebba framftättningar.