Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den hufvudgrund, hvarpå förevarande lagförslag hvilar, sålunda icke kan al mig gillas, torde vidare yttrande, rörande de derifrån härledda särskilda föreskrifter, icke erfordras.» Justitie-Rådet Backman utlät sig: «Jag kan ej neka, att jag vid förslagets första granskning ansåg, att något borde i förslagets syftning tillgöras, och trodde att, om än icke rätta liden vore inne för att medgifva en obegränsad religionsfrihet, kunde dock, oro til! en början nödiga inskränkningar derutinnan gjordes, förslaget sålunda erhålla en viss antaglighet; men ju mera jag hunnit införlifva triig med frågan och taga densamma under noggrannt öfvervägande och dervid insett de många och stora olägenheter, som skulle åtfölja så beskaffade inskränkningars genomförande och tillämpning, har jag måst öfvergifva denna min förstnämnda tanke och finner mig nödsakad att, i frågan om tillåtelse attur staiskyjkan utträda, instämma med de Högste Domstolens ledamöter, som afstyrkt förslaget; hvarvid jag utgår från den synpunkt, att man vid frågans bedömande bör hafva afseende icke företrädesvis på egen subjektiv åsigt om den uppställda principens tbeoretiska giltighet, utan fastmera på den föreställning man under nuvarande förhållanden gör sig om förslagets sannolika följder och den sinnesstämning, hvarmed detsamma skulle af nationens flertal emottagas. Jag vill härom i korthet yttra mig. Då mången, som, med begagnande af den i förslaget gifna tillåtelsen att från svenska kyrkan utträda, sålunda öfvergifvit vår församling, måhända sedermera, i stället för att ansluta sig lill i riket varande främmande trosförvandter och med dessa i kyrkligt hänseende i gemenskap inträda, funnit sig bäst vid att ej vidare tillhöra någon kyrka eller känna sig besvärad af någon religion; så skulle häraf det betänkliga förhållandet kunna uppstå, att i ett kristligt Iand mången korn me att finnas, som öppet och författningsenligt saknade all kristlig trosbekännelse; ett förhållande, som tvifvelsutan skulle gifva månget svagt och vankelmodigt sinne anledning att härutinnan efterfölja skadliga föredömen.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter; c. MEIJER. G. SANDELS. C. F. LAURÉN. Stockholm den 2 December 1864. Carl Angelin. — 29.) — Kongl. Krigs-kollegii Aflönings-afdelnings underdåniga, utlåtande, angående Ri kets Ständers Revisorers vid denna Afdelnings räkenskaper framställda anmärkning och gjorda anmälan. Storraäktigste, Allernådigste Konung! Till fullgörande af Eders Kongl. Majits nådiga befallning, meddelad genom remiss å Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1862, får Eders Kongl. Maj:ts och rikets Krigs-kollegii Aflöning s-afdelning, i hvad rörer Revisorernes uti 4 § framställde anmärkning derom, att bland verifikationerna till konto för det till löneförbättring åt indelta Arméen beviljade anslag saknades all redogörelse för Wermlands regemente, underdånigst upplysa, att ifrågavarande, vid 1862 års räkenskaper saknade redogörelse, hvars insändande blifvit fördröjdt till följd af Regementsskrifvaren E. W. Lindskogs inträffade död och utredningen af den efter honom yppade balans, i stället finnes bifogad verifikationerna till Kollegii hufvudbok för år 1863. Beträffande Revisorernes uti 7 § gjorda anmälan att, ehuru kontanta behållningen för de af nästföregående års
Bosenheim von, GeneralLieutenant i Neapolilansk tjenst, om lians ansökan att utbekomma inneslående lön. Mars P. 6o5, 616, 646. Junii P. x 19. Rosenqvist, Fredrik Leonhard , yttrande. Mars P. 534. Rotehjelpen, angående förhöjning i, försvaga Rotar inom Kronobergs Aug. 2 A. P. 378. Rotehållare, om rättighet för att sjelfve besörja anskaffningen af beklädnad åt sine Soldater. Julii P. 1243. Aug. No v. P. 87. Roteringen i Skåne, angående. Aug. P. 54o. Oct. P. 43o. Nov. P. 653. Roteringen i Upland, angående bestämmande af nya grunder för. Aug. 2 A. P. 125. Roterings-afgiften, om upphörande eller nedsättning af den nya inom Jönköpings och Elfsborgs Län. Julii P. 1126. Rothlieb, Axel, yttranden. Roxendorff, Friherre Carl Gustaf von, yttrande. Mars P. 96. B. 448- Rudbeck, Friherre Alexander, yttranden. Febr. P. 266. B. 121. Mars P. 6. B. 24. Maji P. 315. Julii P. 369. B. 167. Runstycken, rörande prägling af. Sept. P. 36p. Nov. 2 A. P. 636. Rustningsskyldigheten, om medel till beredande af jemnhet deruti under krigstid. Julii P. 1237. Aug. Dec. P. 411, 463, 476* Dec. 2 A. P. i3. — i Södra delen af Bohus Län,' angående. Aug. Sept. P. 8, gg. Ryssland, angående ersättning för förlorade ängar m. m. vid Gränslinien emot. Julii P. 1126. Aug. Nov. P. 86. Rådmän. Se Kämnärer. Rålamb, Friherre Claes, yttranden. Mars P. 511. Aug.
Lagers användande befordras, deis o^k att detta MagazinsInrättningens egenteliga åliggande icke synts kunna med någon säkrare beräkning i verket ställas, förrän Tork-Inrättningar blifvit anlagde och Spannefnälen följakteligen kommer att bestå af torkad säd, hvaraf således alt föijer, att Förpakmings eller Arrende vilkor n ej kunna efter någon Viss grund bestämmas, anser Stats-Ltskottet, att intill déss Resia taten af Magasins Inrättningens åsyftade utvidgning hunnit deri stadga som är att förvänta, dä Sädes-upplagen i allmänhet komma att utgöras af torkad säd, syftes Bränvin*-bränningen i Stockholm såsom hittills skett böra verkställas, dock likväl ej till hagot visst årligt afverknings quantum, utan såsom förut nämridt är, endast oell allenast till skadad säds användande eller öfverflödige Lagers begagnande eller med ett Ord, att Bränvins-bränningen bedrifves efter sädane för Inrättningens organisation hållanden och i de fall» då sjelfva Spannemålsrörelsen derigenom underlättas och befordras. Beträffande dernäst frågan om. bränvinsbr rinnings-rät tigheten i Staden Götheborg, så och da någon afverkning för Magazir.s-Inrattningens räkning på flerfalldige år der blifvit verkställd, utan denna rättighet varit på Arrende åt private personer öfverlåten, finner väl Stats-Ufskottet sig icke tillhöra, att ingå i något bedömande, huru och på hvad sätt denna branvins-bränning framdeles bör bedrifvas, men anser dock att som förut anmärkt blifvit, inkomsterne härföre böra Magazins-Inrättningen tillfalla, utan afseende på de vilkor, som för denna rörelse kan komma att bestämmas. Om sättet att sälja öfverflödige Spannemåls-Lager.
Hvad frågan om archiven åter angår, så har Utsk. sagt, att Just.-ombudsm. lagt en serdeles vigt vid ordnandet af dessa archiv, och då en talare här yttrat, att Hofrätten» icke kunna bidraga lill ordnandet af dessa archiver, med mindre de ega pålitliga Advokatfiskal^’, får jag nämna, alt Svea Hofrätt helt nyligen ådömt sin Advokatfiskal ett. ganska ansenligt ansvar derföre, att han försummat behörig tillsyn öfver oftanämnda archiver. Sådant, tror jag,__ skall för framtiden bidraga till archi vernäs iordningställande. Äfvenledes har man åberopat det förhål lande, att Lagmansrätterne, hvilka voro domstolar åtminstone inom länen, icke destomindre indrogos och att parter, hvars mål skolat af desse domstolar pröfvas, numera måste vända sig till Hofrälterne, hvilka följaktligen blifva domstolar aflägna från den ort, der parten bor, hvarigenom man förmodat mycken skada upkomma. Härtill får jag svara, att här är endast fråga om första instansen, och att vid den alla parter kunna fordra, att få sina mål pröfvade i deras 198 Den 5 Mars e. m. grannskap. Sådant blir likväl omöjligt i samma mån målen dragas till de högre instanserna. Flera exempel hafva blifvit anförda för ådagaläggandet deraf, att det närvar, lagstadgandet om frälsemans serskilda forum innebär otydlighet och förvecklingar. Man lärer väl icke kunna bestrida, att sä är, och borttagandet af ett lagstadgande, som medför dylika olägenheter, måste således bidraga lill tydlighet i lagen. Detta skulle jag tro vara otvifvelaktig!. Afven jag beklagar, att jag i dag måste upträda emot en talare, för hvars insigter jag hyser djup aktning. Likasom häri, söker jag att värna våra gamla historiska lagar. Vi hafva olika åsigter om medlen och måhända äro hans bättre. Jag tror likväl, alt rättaste sättet för bibehållandet och skyddandet af dessa gamla lagar består i vårdandet af det väsendtligaste af deras innehåll, alt afsofra tillfälliga former, hvilka, till följd af förändrade tidsförhållanden, böra uphöra.
Augusti Berednings. och Taxerings - Commitöerne, hwilka stulle af Riksgälds-Comoiret till Kongs. Mai:t r underdånighet öfwenemnas, hwarföre Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t borde anhäkla, art berörde formulairer mätte jemte Bewillnings. förordningen komma till allmänhetens kunskap; och ansäg Ridderskapet och Adeln, när denna ändring i dsn underdänigs skrifwelsen af Expeditions Utskottet isgt, tages, intet hinder wara för Herr Landt-Marstal. ken, arr, utan widare justering i Riks-Sländen, berörde underdäniga skrifwelse underteckna, fät fu^ra. Uplästes ett ifrän det Wällyst. Borgare.Ständet ankommit proiocolls - utdrag, hwari förklaras 6rändets instämmande med Ridderskapet och Adeln vm Bancooch Riksgälds > werkens FullmägtigeS befattning i afseende pä öfwerskott ä bewillningen. Föredrogs ett protocolls. utdrag as förledns gärdag frän Preste-Ständet, hwaruti förmäles, att tzä Borgare-Ständet, genom prokocolls-uidrag af d, ,5 Augusti, förklarat sig ej wilja frångå sitt med. belte bifall lill Oeconomiä > Utskottets först algifne betänkande, rörande salpeter-tillwerkningen i Riket, men att det ansäge delta bifall säsvm en con, ees?äon i Ständels privilegier m. m., anser Preste.
Af ofvanstående framställning synes, att Kassan, som vid 1847 års utgång ägde en nettobehållning af 185,739 R:dr 19 sk., under revisionsåren ytterligare blifvit förminskad med 6,801 R-.dr 40 sk. 1 rst., så att den vid 1849 års slut, efter afdrag af skulderna, utgjorde 178,937 R:dr 26 sk. 11 rst. För afhjelpande af detta ofördelaktiga förhållande, hafva Rikets sednast församlade Ständer medgifvit, att de från denna Kassa, till åtskilliga Krigskollegii afskedade embetsoch tjenstemän utgående årliga pensioner, med ett belopp af 3,510 R.dr 16 sk., må på allmänna indragningsstaten öfverflyttad; hvarjemte Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 20 Augusti innevarande år, fastat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att förvaltningen af denna Kassa varder på det sätt ordnad, att sådana från densamma utgående kostnader, som för dess egentliga ändamål äro främmande, måtte för framtiden undvikas. §. 2. I afseende å Kassans, vid 1849 års slut, utbalanserade fordran hos f. d. Regementsskrifvaren vid Dalregementet, Fältkamreraren P. A. Arell, utgörande i kapital 2,998 R:dr 10 rst., jemte upplupen ränta, 1,652 R:dr 44 sk. 8 rst., hafva Revisorerne inhemtat, att, sedan Rikets Ständer vid sistlidne riksdag medgifvit den upplupna räntans afskrifning, emot det att den då oguldna kapitalåterstoden, 898 R:dr 10 rst., blefve inom Oktober månads utgång innevarande är inbetald, så äro sistnämnde medel, under loppet af nästlidne Oktober månad, till Kongl. Kammarrättens Öfverrevisions-departement af Arell inlefvererade. §. 3. Kassans säkerhetshandlingar befunnos, vid anställd inventering, i god ordning. Jemtlands resern-medels hassa.
HvarBihang till Riks St, Prat, i8i7-i2!S> Sami. N:i' 27. 23, aio lif sv, och Ekon, Vtsk. Betänkandeitt je egendom bor ju bibehålla sin natur, ! hvars band den genom köp, eller annan tillfällighet må komma, enär det ar skattskyldigheten, som bör betraktas. Ägarens rätt bör jii hvarken blifva mindre eller större, an samma rätt egendomen före köpe-afhandlingen ägde. De gärder, om hvilka här talas, aro förnämligast Kyrko-, Prestgårds-, Skole» busk, Rectorsgårdars, Publika och Allmänna Byggnaders uppförande eller underhållande, tillika med bidrag till PolicenS vidmakthållande i Städerna. Icke Borgerskapet allena, utan alla Stadens Invånare benyttja utan gensägelse de fördelar, kyrkan, undervisningsverken och Samhällsordningen åt Samhället bjuda och bereda. Om jag icke yttrar mig om de Städer-, der Borgarejord och Borgaregårdar aro o« skil jaktliga, ej heller om dem, der donerad eller eljest gifven jord linnes, ville jag vinna bifall för min tanka, då jag nämner 'Nyköping, hvilkens både fastighet och odlingsbara jord kan köpas och ägas af hvem sorn behagar, utan afseende på stånd, granskap eller fremlingskap. Om och enär en Stads Borgerskap hunnit blifva så förminskadt och försvagadt, att det ej mera innehar utöfver en knapp tredjedel af Stadens Fastigheter, efter det helas Värde beräknadt, 4ivilket förhållande i flera städer inträffar, då deremot samma städers löningsstat nu är utöfver 8 gångor mer, än livad den förr varit, så lär en hvar tänkare snart finna , att dessa hvarje år förnyade tua* B«i); och Mko Ht Utsk. ÉeiHnkdhiérl. lii gå bördöt» i sällskap thed Bevillnirtgéä oek Skjutsen och båtsmanShålihingen och fattigförsörjningen ej länge karl barås äf Botgerskäpet» hvilka till större delea thåst lernha sina beqväma boningar med deras betjvämlighetér*
Men den publicitet, sorn Hr Cederschjöld åsyftar, önskade jag, att man ville tillvägabringa i grundlagsenlig väg genom ett sådant grundlagsstadgande, hvarigenom Utsk. sattes i tillfälle att icke vägra prot:ns utlemnande. Här återstår nu blott att förklara, hvad jag från början ansåg för status conlroversiae, nemi. att ett Stånd icke bör till ett Utsk. framföra en önskan, som kan afslås. Jag förklarar, utan att säga livad mitt yttrande kan blifva i Constit.-Utsk., att Ståndets önskan i detta fall icke skulle verka på min öfvertygelse, emedan det blott utgör Jrdel af Representationen, och jag icke har rättighet att anse den för Representationens önskan, förrän den af 3:ne Stånd blifvit uttalad, hvadan ej heller denna önskan, oansedt all aktning för R. o. Ad., så länge den står i minoriteten, skall verka på min öfvertygelse; och jag vidhåller sålunda min tanke, att Ståndet bör noga beräkna, dels om det är af någon vigt, hvad Ståndet begär, och dels 0111 det är orätt alt begära något, hvarå afslag kan följa. Jag är fullkomligen öfvertygad, att, om något Stånd för ett särskildt fall icke skulle tilltro sig kunna bedöma, huruvida Rikets val fordrade någon embetsmans skiljande från sitt embete, med mindre utförligare upplysningar inbemtades än de, som uti Constit.-Utskrs memor. förekommit, Utsk. icke skulle vägra att lemna de upplysningar, för hvilkas erhållande motiveradt skäl förebragtes; men örn Ståndet i princip framställer frågan om upplysningars erhållande på sätt motionen innehåller, kan det hända, alf. i närvarande Constit.-Utsk. finnes en person med den sjelfständighet, att han säger: Jag bifaller det icke. Jag hoppas, att R. o. Ad. noga besinnar, hvartill en sådan önskan skall leda, men är öfvertygad, att någon vägran af propos, här icke kominer i fråga.
Som för öfrigt innom Hufvudstaden ej finnes något rum, utom RiddarhusSalen, der en större Musik med fördel kan uppföras j så härn. tar Directionen äfven deraf en ökad anledning till sin vördsamma begäran, och tror sig ej misstaga sig om Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns tänkesätt, då Herr Grefven och Landt-; Marskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln härigenom bereder ett tillfälle, att bi, Den 7 Martil. draga till en Inrättnings understöd och för* kofran , som har fattiga och värnlösa Barns räddning och uppfostran till sin afsigt, och som i flera än 40 år utgjorde ett serskilt föremål för den Konungs enskilta beskydd och omvårdnad , öfver hvars ännu varma aska Svenska Folket gjuter saknadens och tacksamhetens tårar. Frimurare BarnhusDirectionen förblifver med utmärklaste Högaktning Högvälborne Herr Grefvens och Landt* Marskalkens samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns Ödmjuke Tjenare Claes Fleming. A. G. Leyonlnifvud. Joli. Jac. Hedrén. Carlander. Joli. Fr. Schinkel. ABjorling. II. H. Philipson. P. Lundgren And.son. Jac. Lindstrom, And. Valley. Carl Fr. Geyer. Stockholm den 2 Mars 1818. Herr Grefven och Lan dt Ma rs kalken hemställde , om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta Frimurare BarnhusDirectionen, at£ å nästa Långfredag låta uppföra Concert å RiddarehusSalen, emot förbindelse att dels lika skyndsamt som vid 1815 års Riksdag låta upp - Den 7 Martil sätta och nedtaga Orchestern, dels ock på egen bekostnad låta, om så nödigt anses, nedtaga och åter behörigen uppsätta de i RiddarhusSalen befintelige kakelugnar; hvilket bifölls.
Här bör ej heller oanmärkt lemnäs, att, i sammanhang med förestående calcul, hafva Statsoch Banco-Utskotten redan i Betänkandet N:o i4 (p.J&ö) ”fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då Utskotten antagit behofvet af silfver, efter dåvarande förhållande, till 939,068, följde ock deraf, att om Rikets Ständer skulle fatta något beslut, hvarigenom sedelstocken på ett eller annat sätt ökades, måste äfven silfverfonden ökas lill ett deremot svarande förhållande af 5 till 8, innan anmälan om utvexlingens företagande kunde ifrån Baneo-styrelsen ega rum; men att, såsom kändt är, tillkom verkligen sedermera under loppet af sistiidne Riksdag ett och annat beslut af förenämnde egenskap, hvaribland, hufvudsakligen, såsom mera direct på för - i4 Banco-Utskottets Betänkande IV.-o & hållandet verkande, må nämnas beslutet om förlängd inteckningstid för fastighetslån emot återbetalning i silfver, som, derest icke inflytandet deraf blifvit motvägdt utaf andra, till förmon för saken verkande, ehuru ej af Rikets Ständer afsedde omständigheter, skulle hafva åstadkommit ännu ofördelaktigare resultat än de, som vid i833 års slut verkligen sig förele. Utskottet, som ej är i tillfälle meddela upplysning om den beräkning, hvilken legat till grund för den uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse uppgifne summa 160,000 R:dr Specie, går nu att för Rikets Höglofl, Ständer framlägga resultaten af de beräkningar, Utskottet låtit för sig uppgöra, till utrönande, ej mindre huru förhållandet emellan silfverfonden och sedelstocken står ultimo December i833, enligt de olika grunder, som blifvit ifrågaslällde, att vid dessa beräkningar följas, än äfven, huru mycket silfver skulle behöfva ytterligare köpas, för att betacka hvad som, i och för bristens fyllande, ulgåfves och graverade sedelstocken i hvardera fallet nemligen: 1:0.
Nya Förslagits. §. i. motsvaras af §. i. §. 2—7 d:o i oförändradt skick — §. 2 — 7. §. 8. d:o — d:o — _ §. 8. §. 9. d:o ______ §. 9. §.10 — 12 — d:o — d:o §.10 — 12. §. i3. d:o §. 13. §. i4 d:o — d:o §. 14—3^. §. 38. d:o §. 38. §• 3p. d:o §.39. §. 4°. d:o — d:o §. 4°- §. 4r • d:o §• 41 • §. 42. d:o —- '§. 4a. §. 43. d:o — d:o §. 43. §. 44- är föreslagen att utgå, såsom upptagen i Suc cessions-ordningen. §. 45—4^* — motsvaras af, i oförändradt skick — §. 44 - 47* §. 49. d:o §. 49. §. 5o. d:o §. 57. §. 5i. d:o —- §. 55. §. 5 a. ersättes af §. 63. §. 53. d:o _____ §. 65. §. 54. d:o §. 66. §. 55. _ _ d:o §. 68. §. 56. Nya Förslagen. §. 65. motsvaras af • 88, §• 66. — _ _ d:o § 8y. §. 67. dro § go. §. 68. d:o gr. §.69. _ _ _ utgår "Morn. 3; §. 77, ^ nit hafvud r <- , ak Ii gen i den 70. ersattes ar — §. 65. avräknade «,»•- jbctsordiliiigcu , K varom §. 73 stadgar. §.
Vid den i fråga vande punkten torde det tillåtas mig att vördsamt få göra tvenne anmärkn:r. Den ena rörer tiden efter hvilken det nya systemet skall träda i verksamhet. K. M. har i sin Nåd. Propos. föreslagit ”att under loppet af 6 år från d. 1 Januari 1857 det må stå hvar och en enskild fritt att i sin handel och rörelse använda efter eget godtfinnande det hittills gällande, eller det nya måtteller viglsystemet. ” Deremot hafva Utsk:n förändrat den af K. M. föreslagna tidpunkten till ett år tidigare, eller d. 1 Januari år 1856. Jag kan icke inse nyttan af att så hastigt inkomma på det nya systemet, serdeles sorn någon lid åtgår innan det nya systemet blir genom allmänna förfatfn:r kringspridt i landet och vidare innan de nya målkärlen hinna förfärdigas, samt slutligen en icke obetydlig tid innan alla handlande få lära sig känna detta system och använda det i handel och vandel. Hvad beträffar frågan att enskilde förut tillåtas att i sin handel och rörelse använda, efter eget godtfinnande, det hittills gällande eller det nya måttoch vigtsystemet, så synes mig lika med hvad en aktad talare för en stund sedan yttrade att man dervid måste tillse alt allt bedrägeri kan undvikas. Men om, efter 1856 års ingång, det tillätes den handlande att efter eget godtfinnande begagna det nya eller gamla systemet, utan att det skulle vara köparen tillätet att få varan afmätt efter det gamla systemet innan han lärt känna det nya, så tror jag alt derigenom mycket bedrägeri och många förluster skulle upstå i handel och vandel, och, om icke förlust upstär, så tror jag att åtminstone mycken anledning till klagomål och missnöje öfver det nya systemet derigenom upkommer. Jag vet icke någon annan anledning till den af Utsk:n föreslagna förändringen än möjligen den, att samma år d. 15 Oktober R. St:r skola samlas till nytt Riksmöte. Jag får hemställa att årtalet 1856 måtte förändras till 1857, och att R. o. Ad. mätte besluta denna förändring.
Sedan Ridderskapet och Adeln re. dan denna dag beslutit, att vänligen inbjuda de öfrige Respective Riks-Stånden, att samfäldt med sig, efter sökt och erhållit nådigt tillstånd till Kongl. Majit uppträda och i underdånighet anhålla, att Hans Majit Konungen täcktes icke åtskilja Riksens Ständer, innan de hälsat Hans Majt för Svenska Folkets Lagkrönte Konung 5 fann Högloflige Ridderskapet och Adeln, i likhet med Högvördige Preste-Ståndets och Välloflige Borgare-Ståndets uti detta ämne fattade Beslut, för godt att äfven för sin del anmoda Expeditions-Utskottet att härom skyndsammeligen uppsätta en underdånig Adresse, som genom ep stor Deputation borde till Kongl. Majit i underdånighet aflemnas. Ut supra. S. D. Remitterades Till Statsoch Oeconomi<z*Utsliatten: Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer , med öfverlemnande af en utaf Committerade för Salpetter-ärenderna , afgifven underdånig Berättelse om Salpetter-näringens tillstånd. Ut supra, gb 230 Den g Februarii. S. D. Remitterades Filt Stats,- och Banco Utskotten, Ett Memorial af Grefve von Platen, Balzar Bogislaus, angående Götha Canal arbetets fortgång och understödjande, jemte Yttranden i samma ämne af Gr-e fvarne von Platen och von Schwerin, Ftedric Bogislaus; Friherre Stael Von Holstein, Corfitz Ludvig, samt Herrar Mannerstam, Johanj Munck af Rosenschöld, Eberhard och af Brinkman, Gustaf, FUl Allmänna Besvärs,- och Oeconomi«• Utskotten, Ett Memorial af Herr von Schulzenheim, David (den äldre), innefattande Anmärkningar vid Friherre Wrangels, Henning, Memorial, angående åt*killige föreslagne anstalter, i afseende å Landtbruks-Academiens Central Verkstad*. Ut supra.