Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r, genom bifall till Utskottets Betänkande N:o r54, redan anvisat medel till ett belopp af 234,g3g: 14. 3. nemi. 1:0 Till fullbordande af CorrectionsInrättningarne i Stockholm 4rj547: g. 2:0 Tillökning i II. K. II. Kronprinsens HofhållningsSumma, i anseende till ökade utgifter för D. K. Höglieter ArfFurstarne. Anslaget för år 1829 20,000: 3.0 Fylluaden den erforderliga Transport 61,547: 23. g. ga Stats-Utskottet Transport Summan för kostnaderne vid H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas begrafning 4:o För reparation af ett af K. VetenskapsAcadeinien inköpt Hus och dess inredande samt apterande för det NaturHistoriska Mussei behof under förbehåll, att bemälte Academie fortfarande ombesörjer vården och inseendet af RiksMusaeum, med Saralingarnes tillhandahållande för Allmänheten på ett vigten och nyttan deraf motsvarande sätt. 5:o De till uppköp af Undervisningsböcker för den i Wermland boende Finn-Allmoge j genom K. Brefvet den 24 Februarii 1826 anvisade till afskrifning. 6:0 Hvad efter utredning af besparingärne å ännu reserverade Pensioner åt Militaire Enkor och Barn på 7tde HufvudTiteln , kan återstå af den på samma HufvudTitel uppkom ne brist jemväl till afskrifning. 7:0 För rengöring och uppsättning af K. Musaei Taflor 8:0 Betänkanden, N:o 335. g3 Transport 109,961: 3o. 3. tntet i Stockbolm, Doctor Åkerman, cn oafkortad Gratification 1,333: 16. — såsom någon ersättning för de kostnader han enskildt vidkänts för inrättandet af nämnde Institut. g:o Till underhåll för Elementareller ProfScholan i Stockholm för sisla hälften af år 1829 3,4oo.
Att modeller förändrats, kan icke nekas, men detta är ju ett nödvändigt ondt, derest man vill löija med sin tid, och hade icke dessa förändringar vidtagits, hade vi ju stått qvar på en outvecklad ståndpunkt. Man har fäst uppmärksamheten derpå, att i nästa punkt begäres ett anslag för anskaffning af och försök med en tjenlig modell skjutvapen med tändnålsinrättning. Nu torde det vara bekant, att när en person uppfunnit en modell, som anses vara bra, täger häri patent på sin uppfinning och den, som vill begagna sig af densamma, kan blifva nödsakad att förvärfva sig njtljanderält till densamma. I andra länder hafva i detta ändamål stora summor blifvit offrade, och ofta med vida mindre gynsam påföljd, än hos oss. Vid olilia tider tillverkar man efter olika modeller, dervid man naturligtvis måste tillse, att modellen är så förträfflig som möjligt, och det är derföre eli gifven besparing att, äfven om det mäste ske med någon uppoffring, förvärfva nyttjanderätt till bästa kända modell. Men derföre alt sålunda gevären blifva af flera modeller, icke äro de på tillverkningen använde summor bortkastade? Tid efter annan inträffa väl stora omkastningar i denna, som i öfriga delar af krigskonsten, hvilka kunna utdöma hela omgångar af krigsmateriel. En sådan är relflaile gevärets allmänna införande vid arméerna. Man mäste underkasta sig dessa stora förändringar, oaktadt dermed förenade kostnader, trien icke verka alla inodelllörandringar på samma sätt. Gevär kunna vara lör krigsbruk fullt ändamålsenliga, ehuru mindre olikheter mellan dem lori finnas i afseende å låsdelar och antändningssält, som oltast äro lörändringar underkastade. Hufvudsaken vid gevärslillverkning är, att gevären eea samma kaliber, på det att samma ammunition må för alla gevären Den 28 Februari e. ro. 675 kunna användas. I sammanhang med spetskulans och refflade gevärets allmänna införande, uppstod frågan om kaliberns förminskning, hvarmed försök tidigare hos oss, än i andra länder började. Dessa försök ledde småningom till antagandet af 1860 års kaliber, och alla gevär hafva sedan tillverkats efter denna kaliber.
Grefwe Lott/laZje. Jag förenar mig sa mycket mer uti det af Riksdagsmannen ?sr Lön i Utskottet afgifne särstilbta yttrande, att ingen widare comrolL behöfwer stadgas, fom man med säkerhet kan antaga, akt enär wederbörantzs Landshöfding fullgör dest skyldighet i afseende-pä mantalsskrifningen kan Mantals Commissarie^ icke fä tillfälle lill någre underslef Grefwe Deni6Zulii. sZ? Srefwe ia 6^rclie: De' ar mig pä dsk högsta vkart, att wid detta tillfälle nödgas yttra en stridande ranke mot ben aktningswärde tedaniot, hwilken sednast yttrat sig; men jag tror det hwarken ar Möjligt elier billigt, atr af Landshöfdingarne fordra en tillräckrlig åtgärd, landande till ändamälers winnande. Mankassstrifmngar har hitintills pa mänga ställen fä tillgått, alt Mankals.Commisiaricn eller Häradsstrifwaren sent kommit till den infatta orten, hastigt genomögnat längden, som, oftastsöräir upgjord, sällan 5 -stället bliswit andrad, utan expedierad, sadan Haradsffrifwaren den hemma författat. Kostnaden för landet blir genom mänga skakkffyldiges befriande ej minssad, torde hända stundom för individuel?ad, men staten ljder allid.
Jag hemställer huruvida det uttrycket: egenteliga Rådgifvarej som Herr Cederschjöld begagnat , är riktigt. Efter Utskottets förslag äro alla Stats-Rådets Ledamöter , att anse som egenteliga Rådgifvare. Jag tror icke någon skillnad dem emellan bör göras. Jag instämmer således med Friherre Cederström och Herr von Hartmansdorff. Herr Cederschjöld: Då man besinnar, huru sysselsatt en Föredragande ständigt måste vara, iemnar jag derhän, hvad tillfälle hankan hafva att äfven öfvervara andras Föredragningar. Jag tror knappt det kan blifva möjligt för någon af dem, att hinna taga en fullkomlig kännedom af de mål, som tillhöra de öfrigas föredragning. Herr Hjerta: Jag anhåller att få fram ställa ännu ett skäl, hvarföre de närvarande 3:ne Stats-Råden böra vara ibland de trenne icke Föredragande, nemligen den kännedom jag har af en Styrelse, der alla äro Föredragande. För det att den ene alltid behöfver se sin Den 3 December e. m. r97 myndighet gällande i hans Fack, så ger han efter för de andra, när de föredraga i deras. Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde i Herr von Hartmansdorffs anmärkning , att uttrycket: Tre af dess icke Föredragande Ledalnöter borde förändras till Tre af dess Ledamöter, . Ropades Nej. §• 9- Uti alla mål, som hos Konungen i StatsRådet förekomma, skall Protocoll föras. De tillstädes varande Stats-Rudets Ledamöter vare ovilkorligen förbundne såsom i i06 §. derom vidare stadgas.
80* 1256 Ri ks-St ändens S. D. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer af den 2 nästlidne Februarii, angående granskning af Tullverkets Räkenskaper, såsom ock Räkenskaperne för visse under Krigs-Collegium och Seraphimer-Gillet stälde Cassör, hvilken Nådiga Skrifvelse, sedan sista Plenum hvilat på bordet, blef nu vid förnyad föredragning till Constitutionssamt Stats-Utskotten remitterad. S. D. Yid förnyad föredragning, blef Kongl. Maj:ts den 27 sistl. Februarii till Rikets Ständer aflåtne och sista Pleni-dag på bordet lagde Nådiga Proposition, angående ytterligare bidrag för Götha Canal till Statsoch Banco-Utskolten remitterad. Frän Högl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Statsoch Bevill ni ngs-Utskotten: 1:0 Herr Ankarsparres, Ingeman August, den 3 dennes e. 111., på bordet lagde Memorial, angående redovisning af de för tryckningen af Handlingarne i Bevillnings-frågan vid 1815 års Riksdag, anslagne medel. 2:0 Herr Ugglas, C. Fr., den 3 dennes e. m., på bordet lagde Memorial, örn inrättande af så kallade Coupons, till lättnad för de Skattskyldige vid Uppbördens liqviderande. Protocolls-Utdrag. S. D. Remitterades till Expedition s-Utskottet: Herr Hammarskölds, Lor., den 3 dennes e. m., på bordet lagde Memorial, om en förändrad Redaction af Bi hanget till RiksStåndens Protocoll. S. D.
Efter nägon stunds kfwerläggning, hwarunderRIbder» ffapet och Adeln syntes böjdt, att genom en Deputation om förhällandet fräga Preste,S kändet, yttrade . Grefwe Den 27 April. 99Z Grefwe körner, att da Preste-Ständet i sitt Protocollss Utdrag af den Z Marti! äberopat sitt beflut af den 4:de December, och deri nämnt allenast Bewillning, utan nägon fördelning i twenne titlar, syntes honom ingen widare uplysning wara af nöden, utan Prcste-Ständets ratt att hänskjuta malet till Nämnd, fullkomligen öpen Grefwe Ol-> Osrllie erindrade, att Preste-Ständet ej den 4:de December kunde känna ett beflut, hwarom fraga annu icke war wäckt, och hwilket ej fattades förr än den 20 December. Grefwe lVlörn-r medgaf detta, men inwände deremot, att detta beflut war Preste-Ständet fullkomligen kändt den 2 Mars, iföljehwaraf, när Ständet dä äberopade sig sitt förra beflut, det wore tydligt, att det ej gjordt nägot afseende pä det under tiden af de andre Ständen fattade beflut om summans fördelning. Härefter upläste Grefwe öckörnei Preste-Ständets bägge ofwannämnde Protocolls-Utdrag, och bewisade ytterligare deraf att frägan till Nämndm borde hänwisas. Friherre Legerström, jjrcvb, fann, att efter de nu erhällna uplysningar, det ej widare wore af nöden, att i, frän Preste-Ständet inhämta nägra underrättelser, och be» gärde derföre, att Herr Grefwen och Landt-Marskalken mätte göra proposition om mälets remitterande till Nämnd: . Herr Grefwey cch Landt-Marskalken gjorde derefter en härmed öswerensstämmande proposition, hwilken Bifölls.
Ridhästar för Batteriadjutanten l. » Parkunderofficern l. » Hästläkaren 1. » Kanonbefälliafvarne 6. » Batteritrumpetaren 1. » Park-konstapeln 1. » Hästhållarne 6. » 1 trossoch expeditionsvagn 2. Reservhästar vid hvarje afdelning 4 12. » parken 15. Kaptener 2. Löjtnant 1A Underlöjtnant \.( Styckjunkare 2. Sergenter ... 4. Förste konstaplar . 3. Andre konstaplar . 7. Batteritumpetare . 1. Stam-artillerister . 44f Beväringssoldater . lOf Beväringsmanskap 65. Ett 12-^:gt fotbatteri på 6 kanoner. Afdelningschefer. Kanonbefälhafvare. Vid 'parken. Kuskar till reservlavetten 3. » till 3 furagevagnar 9. » till reservammunitionsvagnen 2. » till fältsmedjan 2. » till sjukkärran 1. Medicinaldräng (sjukvårdssoldat) . 1. 54. 8 man servis på hvarje afdelning 24. 4 man i reserv vid ammunitionsvagnarne 12. Vid parken. Reserv vid ammunitionsvagnen 2. » vid reservlavetten 2. » vid furagevagnarne 3. Uppassare åt officerare . 4, Biträde åt hästläkaren 1. Handräckning åt hofsmeden • i, Handverkare 2. Kusk till trossoch expeditionsvagnen 1. Läkare 1. Hästläkare ... 1. Kommissarie 1. S:a personal 145. Hästar .135. Hästar. Ridhästar för Batterichefen 1. » Parkchefen 1. » Afdelningscheferne 3. » Läkaren 1. » Batteriadjutanten 1. » Parkunderofficeren 1. » Hästläkaren 1. » Trumpetaren 1. » 1 trossoch expeditionsvagn 2. Beservhästar vid hvarje afdelning 4 12. » parken 10. Ett kompani fästningsartilleri. Kapten (kompanichef) 1. Förste konstapel 1. Andre konstaplar 4. Landförsvarskomit. Hemmavarande personal.
Ombudsmannen att hållas skadeslös för kostnaden vid (leria ldige bestyr och sysslanden, af egenskap att genom underordnade personer kunna förrättas, dock under vilkor, att Ombudsmannen för deras ordentliga fullgörande vore ansvarig.’’ Banco-Fuiimägtige, hvilkas Utlåtande öfver ifrågavarande framställning UtskotLet infordrat, hafva, i betraktande af hvad 1836 års Revisorer sålunda anfört och uti sedermera lill Banken inkomne Revisions-handlingar funnits vitsordadt, angående behofvet för Låue-Contorets Ombudsman, alt erhålla ett tjenligt och passande biträde för handläggningen af ej mindre de på utsökning beroende lån, af hvilka summan, enligt till Banken inkomne rapporter, endast för allmänna lånefonden årligen uppgår lill ett belopp af ungefär 150,000 R:dr, än förefallande bevakningar uli concurser och årsproclarnala för Conlorels samtliga låne-grenar, samt under fastad t afseende jemväl å mängden af Ombudsmannens öfrige göromål, såsom alt bokföra och behörigen redovisa alia i och för vidtagne lagsökningar bestridde omkostnader samt inflytande låne-medel och lagsöknings-ersättningar, att expediera de från Låne-Conloret utgående anmanings-bref, samt att föra Direclionens Protocoll och uppsätta samt utskrifva de ifrån Directionen afgående Bref och Utlåtanden, biträd t ofvanberörde af LåneContorets Direclion gjorde hemställan och, i enlighet dermed, föreslagit, att aflöningen vid den ifrågasatte Canzlist-tjensten mätte bestämmas till 400 R:dr Banco. Ulskollet, som, på grund af hvad nu blifvit anfördt, anser tillförlitligen utröndt, att Ombudsmannen, ulan serskildt biträde, icke kan, på 6 Banco-!]iskottets Memorial, N-.o 140. behörigt sätt, fullgöra de honom tillkommande tjensle-åligganden, har, af sådan anledning, funnit sig böra understödja
St:r skulle afgifva sitt yttrande olver den af K. M:t afslutade Franska handelstraktaten, äfven ur allmän konstitutionell synpunkt har en mer än vanligt framstående vigt, — anser jag mig i min dubbla egenskap af jordbrukare och riksdagsman skyldig att deröfver yttra mig. En värd talare i går delade samhällets medlemmar i trenne klasser eller meningsfraktioner, den ena, som har alltför brådtom och lör fort vill skynda fram på reformernas väg, den andra, som helst vill bli qvar vid det gamla och i det längsta motsätter sig hvarje älven den minsta förändring, och den tredje, — som han kallade de stilla i landet — som väl vilja framåt, men mycket varsamt och betänksamt — ocn som derföre vanligen blir den egentligen lidande, vid de meningsstrider, deri den dock icke sjelf deltager. För min del vill jag göra en annan klasseller meningslördelning, nemligen först alla de män, som genom en inre oemotståndlig dragning ställt sig och troget sedan förblifva stående under frihetens banér, och då de hylla och älska friheten, tro på dess kraft att hvar helst och i hvilken rigtning den blir tillämpad, framkalla de mest lifgifvande och välgörande verkningar; dernäst de män, som hålla sig stadigt på den gamla bestående ordningens sida och frukta att se densammas lugna yta störas genom lörsta friska viudflägt; och slutligen dem som jag vill kalla maklighetens män, hvilka, obekymrade om allt som utanför deras egna torfvor inom samhället försiggår, vakna lipp ur denna likgiltighet, när de slutligen märka att någon kris inträffat, som stör dem sjelfva i deras lugna välbefinnande. Hvad mig beträffar, gör jag mig en ära af att alltid hafva hyllat och med öfvertygelsens värma omfattat frihetens grundsatser, och troende på deras förmåga att, rätt tillämpade, bereda samhällsutvecklingens raska fortgång, har jag, under min offentliga verksamhet, sökt bidraga att, i 518 Den 9 Februari. hvarje ristning derför tillfälle öppnat si?, kunna göra deni gällande.
S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial. N:o 310, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 258. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 129, angående ytterligare minskning i Utskottets kanslipersonal. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D Föredrogos ånyo och hiföllos Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 24, med förslag till de förändringar, som, jemlikt Rikets Ständers beslut i anledning af Stats-TJtshottets Utlåtanden N:ris 51 lif. A och 219, i fråga om särskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot statsanslag, böra ega rum uti förordningarne angående dels stämplade pappers-afgiften och dels allmänna bevillningen; och Betänkande Nto 25, i anledning af väckt motion rörande verkställande af undersökningar för utrönande af rätta beloppen, hvarmed de i 15 § Tulltaxe-underrättelserna medgifna tullrestitutioner böra utgå. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 26, med voterings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående de uti Memorialet N:o 9, afgifna förslag till ändringar och tillägg i 28 § R. F. fann Preste-Ståndet för godt berörde voterings-propositioner godkänna. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Memorial och Utlåtanden: N:o 304, med förslag till sammanjemkning eller voterings-proposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut öfver lista punkten af utlåtandet N:o 220, angående väckt fråga om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spannemåls utgående in natura, m. m. 480 Prot.-Utdrag den 13 Augusti 18-51. Den föreslagna voteringspropositionen gillades.
För att ej en sådan skatt skulle händelsevis gå förlorad, beslöt man att enkom låta till efterverlden komma en race af sådana menskliga menniskor, och i hast upprättades en mängd philantropiska anstalter och undervisningsoch bildnings-institut, hvilka dock, på det att ej så dyrbara plantor, sjelfva framtidens hopp, genom någon åverkan skulle förstöras, samtelige kommo att likna drifhus. Derifrån skulle då den efterverld utgå, som ej behöfde några hjeltar, några svärmande snillen, staters och systemers omkullstörtare, utan skulle bestå af idel bildade menniskor, som makligt skulle sitta ner, befordra jordens fruktbarhet under njutningen af huslig sällhet, sprida humanitetens söta lukt öfver hela verlden, och sluteligen innom några år uppnå mensklighetens högsta mål – den tid, då mat ej fattas för någon mensklig mage. O J Upplysare, J Bildare, J Humanitetens Förädlare! Hvilken tordöns-storm har ej väckt Er ur edra ljufva matsmältnings-drömmar för mensklighetens bästa, och framsopande förstört edra kålgårdar, edra drifhus, edra philanthropiska anstalter, ja sjelfva edra stater! Och mensklighetens gyllne mål, som J tyckten Er kunna fatta med händerna – ack! det är oss undanryckt på millioner års afstånd! Jag gitter ej i alla deras utgreningar uppspåra följderna af denna usla moral, som satte just den egenteligen omoraliska principen i mennisko-naturen (låt vara att den ock kallades lycksalighets-begär) upp till laglikmätigt herravälde – följder så mycket förderfligare, som denna lära ej dvaldes innom Scholorna, utan för sin stora begriplighet blef populär, gängse, i synnerhet hos de så kallade bildade stånden, och snart sjelfva den vackra verldens goda ton. Jag gitter ej beskrifva hela det system i tänkesätt som häraf borde uppkomma. Grundsatsen är gifven, och man kan sjelf efter behag utveckla den i all sin konsequents af uselhet.
Der särskildt lidande ägt rum, bör också skadestånd äga rum, efter samma grund, som för kostnadsersättning blir gällande; men skadeståndet bör, efter min tanka, bestämmas af Domaren, antingen i sammanhang med sjslfva saken, elier efter särskildt utförande, och bestämmandet grundas på särskildt bevisning. Gode mäns bestämmande må tjena till rättelse för Domstolens beslut, men icke i sig sjelft utgöra ett bindande beslut. I följd af det nu anförda, anser jag frå - Den ig M"jif m. 171 gan bora till Höglofl. Lagutskottet återremitteras. Grefve Hård, Carl Gnftaf", Stadgandet om Revisionsskillings nedsättande af den, som vill draga HofRätts Dom eller Utslag under Konungens pröfning, synes mig stå i ett så nära sammanhang med föreskrifterne om vadepenningars erläggande vid Underdomstolarne och bestämmandet af en så kallad Summa appella bilis, hvilka alla omständigheter, efter min tanka, åsyfta ett correctiv emot hågen att iörlänga rättegångar, att någon partiel ändring af det ena stadgandet, utan vidrörande af de öfriga, icke kan vara fördelagtig; äfvensom jag anser bestämmandet af en förändrad tid för missnöjes anmälande emot HofRätts Dom eller utslag och för Prasstandas fullgörande icke böra komma i fråga, utan i sammanhang med föreskrifterne derom i allmänhet. Olägenheten af partiella lagförändringar i frågor, sorn med hvarandra äga gemenskap, är hufvudsakligast den, att den princip, som vid ett tillfälle tages till grund, möjligen vid ett annat lemnäs ur sigte, och således ett skadligt osammanhang i Lagstiftningen uppstår, hvaraf prof icke lära saknas uti hittills vidtagne Lagförändrirsgar och förklaringar.
Här är exempel på dem, hvilka bo 6 fjerdingsväg eller 2 mil från Stockholm, och betala 5o r;dr b:co om året, för att lösa sig från skjulsningen. Då frågar jag, om denna skatt är jemn; och då D c ii 19 Februari f. m. man ej vill på annat sätt gripaverket an och söka komma till en bättre ordning, tror jag, för min del, ingen riktigare utväg finnes än alt förhöja sk jiitsiegan. Jag har icke derföre sant, alt det blefve en absolut nödvändighet, att, medelst bifall till milt nyss afgifna yttrande, skjutslegan komme att blifva 1 rtdr btcö, utan det är tvertom troligt, att den blefve lägre, örn genom accord eller post-stationer en förändring i skjutsväsendet kunde åstadkommas. Jag har flera gånger i enskildt tal hört den nu af Gr. Horn och andra varde talare framställda sals yttras, att en förhöjd skjutslega endast borde ega rum, der Contracter om skjutsningens öfvertagande kunde uppgöras; men jag måste bekänna, att jag lika litet under de enskildta samtalen, som under den offentliga discussionen, kunnat göra mig begripligt, hvarföre en sådan skilnad vore nödvändig. Jag kan icke förstå annat, än att, i fall förhöjningen af skjutslegan blir motsvarande besväret , det mäste blifva möjligt för Latulshöfdingarne, under hvilkas inspection skjutsen står, att med gästgifvarne träffa öfverenskommelse!- örn sådana inrättningar, hvarigenom skjutsningen, såsom skyldighet, helt och hål let upphörde.
Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, ali mötes-passevolance-afgiften matte upphöra och, i stället, serskilte medel anvisas lill bestridande af de kostnader, hvartill samma afgift är afsedd; men då någon förändring uti hvad Rusthållare af ålder ålegat att vid möten besörja rvttarnes hästars forn agering, icke skäligen synes böra ega rum, enär Ruslhållarne äro pliglige att hela året underhålla numerhästarne, och någon ökad kostnad genom dylikt underhåll vid mötena således egentligen icke uppkommer, hafva Rikets Ständer ansett sig icke ega anledning medgifva den nu gällande fourage-passevolance-afgiftens upphörande och anvisande af Stats-anslag till de kostnader, hvarför densamma är beräknad, deremot frågan om berörde afgifls fortfarande, sedan nnvarande passevolance-ccntract tilländagått, kommer att blifva föremål för serskild behandling. Hvad åter beträffar passevolance-afgiften för manskapets underhåll, hvilken, efter 7 R:dr för hvarje numer, utan afdrag för uppbörds-kostnader, enligt Rikets Ständer lilihandakomne upplysningar, utgör: vid Cavalleriet 25,1/2. „ Infanteriet 150,955. Summa B:co R:dr 176,127. så är visserligen soldaternes underhåll vid möten en skyldighet, som, enligt Författningarne, åligger Rusthållare och hvilken, hvad Infanteriet beträffar, jemväl Rotehållarne, numera, i följd af vana eller serskilde aftal vid soldaternes legande, få vidkännas; men då derjemte i betragtande tages, att den skattskyldiga jorden för närvarande finnes med betydliga skattebidrag bela - 3go ExpeditionsTJ(skottets Förslag till und.