Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
å Öland, hvilken hamn, af Lovers Bruks-egare begagnad vid skifferhem t ning derstädes, skall Jfvit, genom uppkastade så kallade kallfyrar er utbränd skiffer från det närbelägna Ölands Alun-verk, så uppgrundad, att den vore i nästan obrukbart skick, Rikets Ständer, vid senast förflutne Riksdag, uti infordradt utlåtande, uppå anförde skäl, i underdånighet tillstyrkt, att Eder Kongl. Maj:t täcktes, genom utsedde skicklige och oväldige personer, låta på stället undersöka förhållandet uti uppgifne omständigheter samt, efter det Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne sedermera sig yttrat, taga under Nådig pröfning, om och i hvad mon Lovers Bruks-egare må af de begärda frihets-åren, i jemförelse till ofvanberörde kostnader, komma i åtnjutande; så och efter det Eder Kongl. Maj:t, under den 27 Augusti 1823, i Nåder förordnat, att det på Sökanderne sjelfve borde ankomma att i behörig ordning föranstalta om undersökning af Lastage-platsen vid Degerhamn, hvarefter och då det af dem, rörande uppmuddringen i berörde hamn, framställde förhållande blifvit vederbörligen upplyst, de egde, i den ordning författningarne i dylika fall stadgade, söka vinna befrielse ifrån Tiondens utgörande af Alun-tillverkningen, hafva, i följd häraf, nämnde Bruks-Interessenter, med öfverlemnande af Protocollet vid en, på deras begäran, af Eder Kongl. Majrts Befallningshafvande uti Calmare Län föranstaltad, af vissa utsedde personer förrättad undersökning, tillika med dertill hörande Charta och andra hand - Exp. Utsi. Förslag till und.
Uppläst och godkändt hos Pudd. och Adeln den 6 Fehr. 1841• Pieste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 10 Bonde-Ståndet den [3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående föreskrifter, afseende på Gesällers kringvandrande. (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 22.) S. A. K. Med fästad uppmärksamhet på de flere menliga följder, hvilka från Gesällers kringvandrande härflyta, hafva Rikets Ständer funnit, hurusom den frihet, Skrå-ordningen medgifvit Gesäller, att obehindradt af bestämda arbetstider söka och antaga arbete, hvarmed egentliga afsigteu varit alt bereda deras egen förkofran i arbetsskicklighet samt spridandet deraf, blifvit i hög grad missbrukad och urartat till verkligt sjelfsvåld. Detta missbruk bör likväl ej helt och hållet läggas Skrå-ordningen till last, enär densamma innehåller åtskilliga föreskrifter alt förekomma så kallad spatsergång samt godtycklig uppsägning å Gesällernes sida, hvilka dock icke blifvit noga iagttagna. Det förekommer nemligen sannolikt, att mästare mången gång funnit uträkning dervid att hålla sina arbetare på så rörlig fot, som möjligt, hvarigenom tätare ombyten och ömsesidig osäkerhet, till mehn för handtverkeriens uppkomst och idkarnes önskvärda stadga, inrotat sig. De häraf uppkomne förderfliga olägenheterne för hela samhället ligga nu i Öppen dag och hafva blifvit allmänt öfverklagade i hela Riket. Sådane äro: det förhållande, att arbetsföre
Då åter åldern minskas med bibehållande af samma höjdemål, vinnas 2:ne fördelar; större och mera utbildade hästar för Cavalleriet, äfvensom ömsesidig vinst för köpare och säljare vid remont* handel; emedan productionspriset för en häst af 3 års ålder ej uppgår till den summa, hvartill nu remontpriset vanligen beräknas. — Vanligen anses orsaken till det lägervall, hvaruti hästafveln befinner sig, härröra derifrån, att fölen för tidigt tämjas och vid 3 års ålder till arbete begagnas. Af denna mening är jag ej, utan tror fastmera hufvudfelet, som bör räLtas, ligga i uppfödningssättet. Blifver detta rättadt, och ett ändamålsenligare uppfödningssätt än det nu brukliga antaget och användt, tror jag att 3 års föl kunna framvisas lika starka och utbildade, sora i allmänhet 5-åringar nu äro. Att framdraga exempel från andra länder på de krafter, som hästen, ändamålsenligt och väl uppfödd, vid 3 års ålder anses äga, är öfverflödigt; nog af äfven här är ett bruk att vid denna åldern fölen tämjas, och, då ej genom förbudsförfattningar detsamma kan förhindras, inser jag ej något annat correctif emot den tidiga tämjningen, än att, genom den vinst ett ändamålsenligt uppfödningssätt medförde, förebygga det menliga inflytande fölens tidiga tämjning nu kan äga på landets hästafvel. — Den u November f. m. Dä jag således cj kan gilla Utskottets tillstyrkande i slutet af första punkten af Utlåtandet, hvilket, enligt min öfvertygelse, skall leda till att ytterligare försämra Sveriges redan på nog låg punkt varande hästcultur, får jag, så väl på grund af Friherre Sprengtportens reservation, som på grund af hvad jag nu i korthet haft äran anföra, reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, att bifalla Utlåtandet, och således hos Kongl. Maj:t anhålla, att undermåliga 4 års hästar må vid Cavallerierne i ledige N:r få insättas.
Resultatet af denna omröstning har varit 45 ja och 74 nejs hvadan och då nej vunnit, nu gällande införselstull å filar vidblifves. 33:dje voteringen: (l29:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsels-tullen å fisk, saltad eller inlagd: ”anjovis, sardeller och thonfisk” nedsättes från 8 till 5 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, förblifver gällande införselstull oförändrad. Voteringen har utvisat 42 ja och 77 nej; hvadan och då nej vunnit, nuvarande införselslull å ifrågavarande artiklar kommer att bibehållas. 34-'de voteringen: (13l:o) Den, som gillar Utskottets förslag, alt, derest den för införsel från Norrige nu stadgade tull, till hälften af hvad tariffen bestämmer, skulle komma att upphöra eller förminskas, motsvarande nedsättning i införsels-afgifterna för ”saltad sill” samt ”torra gråsidor” eller ”sej” jemte 'långor och torsk, med der - 12 Förstärkta Stais-Utskottets Memorial, N.o 27S. under inbegripna rolscher samt klippstockoch platteller bredfisk, må eg» rum, röstar Ja; den, det ej vill, röstar J ... Vinner nej, medgifves icke en sådan nedsättning. Voteringen har utfallit med 44 ja och 75 nej.. Då således nej vunnit, har den ifrågaställde tull-nedsättningeu icke blifvit beviljad. 35:te voteringen:. (133:o) Den, sora bifaller Utskottets förslag, alt nedsätta införselstullen å fläsk tilli 36 sk. per lispund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antages Ridderskapels och Adelns, Preste» och Bonde-standens beslut, alt bestämma denna tull till 1 r:dr lispundet.
St:rs plena, men lemnade likväl 70 g Reg.Fm och 31 g Riksd.Ordn. sådan rätt åt Bevilln.Utsk. Likaledes bestämde 48 § Riksd.Ordn. hvilka ämnen ensamt borde få utgöra föremål för föredragning inom RiksSt:n, då det likväl funnes 2:ne slags ärenden, nemi. Revisionsberättelser och Just.Ombudsrmns berättelse, som, utan att vara uptagna i sistnämnde §, måste föredragas; emedan de, enl. andra grundlags gg borde blifva föremål för Utsk:ns och RiksSt:ns behandling. Grundlagens allmänna föreskrifter fingo derföre icke tillämpas, utan att man tillsåge, om icke några särskilta undantag funnes stadgade. I afseende 476 Den 29 November f. m. på den nu förevaride speciela frågan förekom, att flere grundlags§§, nemi. 53, 58, 62 och 69 §§ Reg.Fin och 30 § Riksd.Ordn., bestämdt föreskrefvo, att StatsUtsk. skall behandla frågor af den art, hvarom motionen handlar. Det förekom likväl ytterligare härvid en omständighet, som för Hr Gr. o. Landtm, var så afgörande, att han ansåg bifall till motionen omöjligen kunna lemnäs, nemi. den, att Konungen enl. 27 § Riksd.Ordn. kunde öfverlemna proposin om .Statsverkets tillstånd och behof omedelbart till StatsUtsk., och sålunda den rättighet, RiksStin i allmänhet taget egde att remittera ärenderne till de Utsk., RiksStin funno tjenligast, i detta särskildta fall vore öfverlemnad till Konungen, vid hvilket förhållande det ej kunde vara R. Stir tillständigt att till särskildt Utskis behandling hänvisa en del af de frågor Konungen redan, med begagnande af denna rätt, öfverlemnat till StatsUtsk. På dessa grunder vore Hr Gr. o. Landtm, af den mening, att ifrågavaride motion i dess helhet icke kunde blifva föremål för bifall. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates:
Grof Jutsk och Isländsk med 20 sk. värde och 2 sk. tull, samt all annan med 1 R:drs värde och 12 sk. tull allt per Skålpund vid införsel. Forti, af Bevillning**Utskottett Memorial, No ii'. 45 Urband och Urked• jon: nj sammansatte eller såsom arbetade ej specificerade amne ti. Vanille. För hufvud-voteringen föreslår Utskottet derefter en så lydande proposition: 311:o. Den, som godkänner Utskottets uti Utlåtandet ,N:o 30 afgifna, af Presteoch Borgare-Stånden gillade, förslag lill redaction, värde och införsel-tull å Ull, nemligen: Ull, okammad eller kammad: Grof Jutsk och Isländsk 20 sk. värde och 2 sk. tull per Skålpund, samt all annan 1 R:drs värde och 8 sk. tull Skålpundet, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, (Irsta alternativet) antages Ridderskapets och Adelns beslut. 2:dra alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut. I hvarje händelse kommer all ull att vid införsel befrias från tolag. Trenne Riks-Stånd hafva antagit Utskottets förslag i Utlåtandet 3N:o 30, alt Urband och Urkedjor etc. skulle serskildt i Taxan specificeras och dervid åsättas 33^- procents införsel-tull; men Ridderskapet och Adelil har deremot ansett artikeln, såsom hörande till Slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra utur den egentliga Taxan uteslutas och endast i noten nupptagas, med hänvisning till Slöjdevaror ej specificerarade. Denna Ridderskapets och Adelns skiljagtiga mening kommer dock, på förr anförde skäl, att förfalla.
Till stöd för denna tolkning kan jemväl åberopas följande stadgande, som innehålles uti lil §. af Kongl. Maj:ts den 11 Juni 1841 utfärdade nådiga reglemente för Dess Flotta, i afseende å hushållningen och redovisningen under sjö-expeditioner: »Lagliga proviant-öfverskott äro de, som tillkom»mit genom behållna afgångs-procenter och böra proviant-uppbördsmännen, i liqvid med »Kronan, tillgodokomma, sedan bristerna, hvarmed räkningen sig slutar, blifvit Kronan »godtgjorda.» Enär nemligen sistnämnde författning icke upphäfver eller förändrar, utan endast närmare utvecklar och förklarar, samt, med hänsigt till hushållningen under sjö-expeditioner, tillägger mera detaljerade föreskrifter till de uti 1812 års reglemente förekommande allmänna staganden, hvilka ännu äro gällande för uppbörden såväl vid förråder till lands som Bilagan Litt. O. till 1855 års Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 102. Stats-anslag. Topografiska korpsens arbeten Carlsborgs fästningsbyggnad Waxholms, Carlstens och Carlskrona dito Waxholms fästnings bestyckning Carlstens dito dito Nya pistolers anskaffning Nya gevärs dito Aldre gevärs förändring Anskaffning af prof-fänghåls-tappar m. m Slagkrutshufvars och machiners anskaffning Nya fält-artilleriet Belägrings-artilleriet . Garnisons-förstärkning i Stockholm år 1848 Beväringsmanskapets reservförråd Skulder från föregående år, balanserade inom linien. Summa Ar ASi5». Topografiska korpsens arbeten Carlsborgs fästnings-byggnad Waxholms, Carlstens och Carlskrona dito Slite hamns dito Waxholms fästnings bestyckning Carlstens dito dito Slite hamns dito . Nya pistolers anskaffning ■Nya gevärs dito Aldre gevärs förändring Slagkrutshufvars och machiners anskaffning Nya fält-artilleriet ... Belägrings-artilleriet
Maj.-ls disposition af ett årligt förslags-anslag å 30,000 R:dr R.mt, att, efter noggranna undersökningar, användas till underlättande af lönereglering för de komministrar och kapell-predikanter, som innehafva så svaga beställningar, att de icke genom någon eller några al do uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 28 Oktober 1848, angående en förändrad reglering af presterskapets och kyrko-betjeningens löningssält m. m., ifrågaställa utvägar kunna erhålla det i samma Skrifvelse föreslagna atlönings-minimum af 45 tunnor spantnål, hälften råg och hälften korn. Då förevarande motioner icke äro åtföljda af några handlingar eller beräkningar till stöd för de uppgifna behofven, saknar ock Utskottet all ledning för bedömandet om och i hvilken mån de af motionärerne äskade anslags-belopp verkligen erfordras. Utom det all frågan således hefinnes i alltför outredt skick för att kunna tagas under närmare öfvervägande, anser Utskottet densamma vara af beskaffenhet att icke lämpligen kunna parlielt behandlas, utan böra pröfvas i sammanhang med en omfattande, på noggranna undersökningar om förhållandena grundad, reglering af presterskapets löner i allmänhet. Och som Rikets Ständer redan uti underdånig skrifvelse af den 6 sistlidne Juli hos 12 Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 148. Kongl. Maj:t anhållit om tillsättande af en Kommitté för afgifvande af förslag till all mänt ordnande af presterskapets aflöning, får alltså Utskottet hemställa, att förenämnde tvänne motioner må lemnäs utan afseende. 13:o Enär det år 1747 lill boställe åt kyrkoherden i Ulrika nybildade pastorat i Östergöthland anslagna .] mantal Ycke, hvilket är ordinarie rotering underkasladt, syntes, i anseende till sin svaga beskaffenhet, från roteringstungan böra befrias, har Kongl. Maj:t, vid det förhållande, att annat hemman, på hvilket roteringstungan kunde öfverflyttas, ej i orten funnes, föreslagit, att Rikets
Mig särskildt föreföll er sömmerska så seraflik; jag hade i samma hus, som jag bor i, öfver mitt rum fyra små klädessömmerskor, rätt söta flickor för resten, och deras väsen och skrål om nätterna ingåfvo mig just icke höga tankar om deras ståndaktighet ...» »Nej, vet ni flickor, nu måste vi ha litet musik!» utropade hofrättsrådet, som tyckte att samtalet fått en obehaglig vändning. »Nu ha vi hört så mycket tråkiga saker, att man kan behöfva någonting uppfriskande.» Cecilia och Agnes gingo och öppnade pianot och fru Hedenstam letade ut noter, men herr Vigert skyndade sig genast, innan duetterna började, att säga godnatt. Han var så ledsen att han ej fick höra på den vackra sången, men han hade flere angelägna saker att skrifva och måste derför genast begifva sig hem. Madam Jonson gick hela qvällen nere vid stranden och väntade sin man. Men ingen båt syntes till; klockan blef 9, 10, 11 och Jonson kom ej ut. Trött och missmodig gick hon upp och lade sig och då hon följande morgon vaknade, kände hon sig så betryckt, så ängslig, att om hon vågat, skulle hon gått ned till hennes nåd och bedt henne om ett glas vin – det der glaset hon fick i går hade gjort henne så förunderligt styrkt och lättad. Emellertid ordnade hon i stugan, snyggade sig så godt hon kunde, tillsade barnen att hålla sig i styr, medan hon var borta, och for med 9-båten in till staden för att, som hennes nåd rådt henne, sjelf uppsöka fru Burström och försöka att få tala med barnen. Hon hade flere gånger varit inne i ärenden i staden åt herrskapet Burström, så hon visste hvar de bodde och hon begaf sig nu direkte dit från ångbåten. Då hon ringde på klocksträngen, darrade hennes hand och benen kändes matta och slappa; hon var rädd att möta fru Burströms morska ansigte, och hade hon följt sitt hjertas böjelse, skulle hon vändt ryggen åt dörren och skyndat utför trappan det fortaste hon kunde. Återigen for genom hennes tankar faderns ord: »den fattige har alltid orätt». Ja, kanske hade hon orätt, när allt kom omkring ... Frun öppnade sjelf dörren.
Af RiksdagsfuIImägtigen Eric Norberg från Westerås Län, som, lika med Herr Friherre Ridderstolpe, yrkat, att då berörde byggnad är den enda, hvilken för räntegifvare inom Vestmanland får till uppläggande och förvar af hö och halm för Kongl. Hof-Stal* lets behof begagnas, med försäljningen af densamma bör fördröjas, intill dess bestämdt blifvit, om och hvarest räntegifvarne inom berörde province få sina åliggande leveranser aflemna; i hvilken sistnämnde hemställan Eric Andersson från Westerås Län förklarat sig så mycket hellre böra instämma, som ifrågavarande byggnad vore såld till underpris; och har Anders Danielsson från Elfsborgs Län ansett återremisä å Utskottens Betänkande ej böra förvägras, då anbudet ännu icke vore antaget och Motionairens mening förmodeligen varit att sådant förekomma. T)å Utskotten, vid erhållna återremisser från tvänne Riks Stånd, således bordt detta ärende å nyo till pröfning företaga, hafva Utskotten så mycket mindre funnit skäl att frånträda sin redan förut yttrade öfvertygelse, att Rikets Höglofl, Ständer icke böra eller kunna, genom något Deras beslut, hindra verkställigheten af Kongl. Maj:ts, i administrativ väg, till Stats-Contoiret aflåtna Nå - Ståtb samt Allm. Besv<o.Oec..Utsk.Utl. N'6 4 6* 31 diga befallning om oftaberörde Lif-Stallbyggnads försäljning genom offentlig auction, som 90 § Regerings-Formen uttryckligen stadgar: ’’att under Rikets Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar icke må komma frågor om Regeringsoch Dömaremagternes beslut, Resolutioner och Utslag."
Prcst-Ständcts Adelns Ledwngnar, Ledamöters magnar, I o k. kj. 6 ^ l 16 nbc> r §. o. V. k oscn,3 tei n. Pä Wälloft. Borgare-LtänPä Hederw. Bonde-Stän» vetö Led. »vägnar, dets Led. wägnar, Olok göstedt. Olok krukn. De» 6 Julik. Il6k Uppläst hos Ridd. och Adeln den 6 Julik. Prest - Ständer dm 6 Borgare-Ständct d. 6 - , Vonde-Slänget den 6 « - wärdfamt Memorial! Igenom Remiss under den 2 2:dra sistledne Junit, har Wällofl. Borgare-Ständer till Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch EkonomieUr;ko!t öfwerlemnat Herr Conrmerce-Radet S antes sons Memorial, hwarutinnan denne, såsom bade intressant och af wäseudtelig nytta, förestår, att uti någon af Rikets allmännaste Tidningar alla af Kongl. Maj:t Nadigst fattande allmänna Economi, sta Beflul, ei mindre i grund af Riksens Högloft. Ständers underdåniga anhållan, än uppå fran serstilde Län och Orter ingifwande underdåniga ansökningar, pä ett mera allmänt, lätt och styndesamt sätt, än hittills stedt, motte uti Riket göras bekanta, om ej till hela, åtminstone till hufwudsakligu innehäl-et.
I följd häraf finner Utskottet ej skäl att till förevarande uådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 56:o. Uppskattning af indelta arméens boställen. Slutligen har Kongl. Majit, enär indelta arméens tillgångar, så vidt de ej redan utgöras af kontanta anslag eller medel, måste till sitt värde, så noga som Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. möjligt, vara kända, för att derefter må kunna bestämmas det ytterligare kontanta belopp, som erfordras för den lönereglering, hvilken Kongl. Maj:t, sedan arméorganisationen förut pröfvats, kan komma att föreslå Rikets Ständer, funnit en uppskattning af arméens bostadsboställen, så snart ske kan, böra ega rum. Denna uppskattning, som, för att utgå från en och samma grundsats, ansågs böra visa hvad Staten skulle kunna påräkna såsom inkomst af samma boställen, borde afse det arrendebelopp, hvilket af hvarje boställe, i händelse af utarrendering, skäligen bör utgöras, och syntes kunna med tillbörlig noggrannhet samt med minsta tidsutdrägt och kostnad, samtidigt i länen genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg verkställas af kronofogdarne med biträde af två nämndemän eller gode män samt, för egouppmätning, der sådan vore behöflig, jemväl af en dertill förordnad landtmätare eller annan i sådant göromål kunnig person; allt mot lämplig ersättning. Sedan uppskattningarne på sådant sätt blifvit fullbordade skulle vederbörande chefsembeten lemnäs tillfälle att deröfver sig yttra, hvarefter samtliga handlingarne jemte Länsstyrelsernas utlåtanden i ämnet borde till Kongl. Maj:t insändas. — Inkomsten af de för löningsfondernas räkning utarrenderade boställen kunde deremot, utan dylik uppskattning, bestämmas efter de utgående arrendebeloppen. Förvandlingsuträkningar i penningar för spanmål och andra naturapersedlar borde besörjas inom hvarje regemente eller korps, efter särskilda föreskrifter.
Vid granskningen af nämnda räkenskaper har befunnits, att för åtskilliga verk räkningar, bifogade redogörelsen såsom verifikationer för utgifterna, ej blifvit attesterade, hvilket förhållande, enär någon annan handling, utvisande, att beloppet med ve - derbörandes tillstånd utbetalts, ej heller åtföljt räkenskapen, ådragit sig uppmärksamhet af Revisorerne, som anse en utgift af förevarande beskaffenhet först då vara fullständigt verificerad. när vederbörandes intyg om utgiftens behörighet blifvit af Redogöraren företedt. * Denna anmärkning gäller hufvudsakligen de räkenskaper, som afgifvits utaf Kongl. Ecklesiastik-departenientets Expedition, der, med få undantag, räkningarne ej blifvit attesterade. Kongl. Finans-departementets Expedition, der endast räkningarna öfver annonskostnader finnas försedda med vederbörandes påskrift om utgifternas behörighet, Justitie-revisions-expeditionen, der räkningarna i allmänhet sakna attestater, samt Kongl. Ofverintendents-embetet, der blott en del räkningar blifvit af vederbörande tjensteman attesterade; hvarförutom Revisionen funnit sig böra framställa enahanda erinran vid den af Finans-koinmittéen afgifna redogörelse öfver expenserna under revisionsåret, enär räkningarna öfver Kommittéens berörde utgifter blifvit liqviderade. utan att medelst påskrift å räkningen eller på annat sätt är vordet styrkt, att Kommittéen godkänt en dylik utgift. § 2. Jemlikt Kongl, brefvet den 30 Mars 1860, äro till Kongl. Krigs-hofrätten under revisionsåret utbetalte 1,200 R:dr Runt såsom hyra för en åt bemälde Hofrätt anskaffad ny embetslokal uti den vid hörnet af Karduansmakaregatan oeh Klara södra kyrkogata befintliga egendomen N:o 10; men som någon redovisning för berörde medel ej blifvit afgifven, hafva Revisorerne, utan att ifrågasätta, det icke beloppet blifvit för det afsedda ändamålet användt. funnit sig böra förhållandet anmäla, § 3.
Art. r, §, 1. mom. innchäller: Att ej mä frän inkomst afdragas dessy, älgar r>kl underhäll för 6xs Dm 22 September. Til utrönande häraf skal för hrrar och en Mund» skattskyldig person, som äger behälieu inkomst, hwar, af, eiiligt nästföljande i. 2>ervilln:nc; erläggas bör, uträkning efter bäda Tarifferne upgörtas och i Taxerings ? Längden utföras; Doch mä för Tjenstehjon och Arbetsfolk, som jemte sin ärs lön, kost eller dagspenning ej hafrva nägon särskildt inkomst, desi» uträkningar upgoras endast efter Tariffen Lk:o 2. §. i. l. Mom. Denna §., som innehäller hufwudgrunderne för den nya Bcwillningen, tyckes fordra en utförlig förklaring. Jag har ätminstone funnit meningarne mycket delade om ratta begreppet af Termen: behällen Inkomst, och rörande frägan, hwilka afdrag frän ärlig inkomst rätteligen kunna medgifwas. Säledes twiflar man ibland annat, hnruwida hwarjehanda förluster fä komma i beräkning. Wid en nogare granskning af denna fräga, torde man lisma! snart öfwertygas om billigheten at bewilja afdrag för förluster , hwarigenom icke allenast en skattskyldigs helg Ivinst för. äret, utan äf - den ffattffyldige siclf; finner Utskottet den föreflaqna ratteisen ej wara af nöden. §. i. t. Mom.
nlB aldrig s&amp; mycket i sina forklaringar soka bevisa motsatsen. Vid de af forf. kursiuerade orden:)) Den lyckligom ar allting rent)), synbarligen menade ntt .innehUa sjdfva hufvudmaximen i boken, dess starkt betonade slutklam, vilja vi. till sist droja. ett ogon-, blick. Det kan ju icke nekas att begreppet lyclra ar ytterst relativt. Den ena satter sin lycka i ett, den nndra i ett, annnt. De finnas sorn satta den i forvarfvandet af rikedom. Om en sddan person genom nigon. fiffig kupp lurar till sig en forrnogenhet och finner sin lycka i all den lyx denna forskaffar honom, &amp; r den personens beteende rent? Eller en annan finner sin lycka i ntsvafningar, han &amp; r en Don Juan med. sina. mtt tusen och he)), iir hans lif r&amp;t, trots det att han iir lycklig enligt sift satt att se? Och ar det en manniska h r d i g t att satta sitt hogsta m a i jordislr lycka? Om denna kunde vinnas helt, hvilket ar omojligt i denna osiilrerhetens och foriindringarnes, jay syndens varld, vore den det uppfostrande, hardande, hojande och utvecklande medel, sorn hlifves en miinniskosjiil? &amp; - det icke under profningarna, under lidandet som vi lara, som ' vi vaxa for hogre ' och hogre uppgifter? Och om d e t sjalfviska begaret efter lycka blir det forharskande, hvart taga d&amp; uppoffringar for storn idber, hiingifvenheten for ' plikter, ' som ofth kunna ' vara tunga; vagen? H L I ~ skall den miinniska lefva, som blir ' nekad hvad hon anser for sitt lifs lycka, eller den, som i ungdomen blir lagd pb en m&amp;ngHrig sjukbadd, om denna farliga 1&amp;a om)) lycka ha&amp;r illt annat n blir an-. tagen? '