Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Het kunde synas vara oförklarligt, huru Utskottet kommit till en sådan föreställning om Biskops-lönerne; men betraktar man närmare motiveringen för tillstyrkandet af den underdåniga skrifvelsen, så tycker man sig der finna ett slags förklaring häraf. Utskottet antager nemligen, att Biskoparnes inkomster äro i ofvannämnde uppgift allt för lågt upptagna och finner detta antagande bekräftadt genom jemförelse emellan nämnde beräkning, så vidt den afser inkomsterne vid Biskops-slolen i Lund och den uppgift å samma inkomster, sorn af Kyrko herden Schönbeck blifvit meddelad, hvarvid Utskottet alldeles lemnat åsido den vigliga omständigheten, ali orsaken lill denna olikhet icke är att söka deruti, att inkomsterne voro i 1842 års uppgift för lågt upptagna och först genom Kyrkoherden Schönbecks försorg till sitt rätta belopp blifvit uppskattade och i ljuset framdragna, ulan hell enkelt ligger i den förändring, som inkomsterna vid Lunds Biskops-stol undergått genom det nva kontrakt om ularrendering på 30 år af dithörande jordegendomar, som af Kongl. Majit den 31 Maj 1856 godkändes och som denna motionär lagt till grund för sin uppgift, och genom hvilket kontrakt dessa inkomster blifvit icke obetydligt stegrade. Men oafsedt det falska i den förutsättning, sorn ligger till grund för tillstyrkandet af den föreslagna underdåniga skrifvelsen, kan jag icke finna det lämpligt, att hos Kongl. Majit begära en undersökning och på samma gång i förväg bestämma lill hvilket resultat denna undersökning skall leda samt derjemte på grund af detta förmodade resultat begära vidtagande af vissa åtgärder. Annorlunda gingo
15 ofvannämnda reseoch underhålls-kostnad ulga från Akademi-fonden. §. 18. Till Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas en person, sorn icke upphunnit 25 års ålder; ej den, som, fastän äldre', står under Förmynderskap; ej.den, som, efter gjord cession och utfärdadt proklama, icke, på sätt Lag förmår, visa gitter, att han från sina Borgenärers kraf fri är; icke eller den, hvilken laga kraftvunnen Dom förklarat ovärdig medborgerligt förtroende, eller alt föra andras talan, eller för något nesligt brott till straff skyldig. Uti Riksdagsmannaoch Elektors-val må ingen deltaga eller till Elektor väljas, som icke är till myndiga år kommen; icke eller den, sorn, utom hvad åldern beträffar, sig befinner i något af de fall, hvilka ofvanföre i denna §. uppräknade äro.. Personer af någon annan främmande Lära, än den Reformerta, kunna ej vara Riksdagsmän; men valrätt må äfven andra Christna Trosforvandter ej förvägras. §. 19. Förmenar någon väljande, eller som under omröstning kommit, olagligheter vid ett Riksdagsmannaval vara begångna, och vill deröfver klagomål anföra, äske då af Valförrättaren behörigt Protokolls-Utdrag, hvilket sist inom nästa dags förlopp bör lill Klaganden utlemnas. Den Klagande, om han är af Borgareeller Bonde-Ståndet, ingifve inom åtta dagar derefter sina besvär Ull Landshöfdinge-Embelet, som genast infor dre v eder bärandes för klaring, inom den för hvarje ort brukliga och möj - §. 18. Till Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas en person, som icke upphunnit 25 års ålder; ej den, som, fastän äldre, slår under förmynderskap; ej den, som, efter gjord cession och utfärdadt proklama, icke, pa sätt Lag förmår, visa gitter, att han från sina borgenärers kraf fri är; icke eller den, hvilken laga kraftvunnen dom förklarat ovärdig medborgerligt förtroende, eller alt föra andras talan, eller för något nesligt brödt lill straff skyldig.
Dito för afgifvande af förslag till ordnande af skjutsnings-besväret Dito för afgifvande af förslag till ordnande af sundhetsförhållandena i riket Dito för utarbetande af förslag till ordnande af den militära helsö - vården i riket Dito för afgifvande af förslag till ordnandet af den medicinska undervisningen i riket Dito för granskning of stadgan för rikets elementar-läroverk Dito för utarbetande af förslag till nytt reglemente för Gymnastiska Central-institutet Dito för uppgörande af förslag till ett ändamålsenligt ordnande af pensions-väsendet Kommissionen för utarbetande af ett fullständigt sammandrag utaf de, intill närvarande tid utkomna, ännu gällande administrativa, kamerala samt ekonomiska författningar och stadgar Tillsammans R:dr R:mt Anm. Öfrige förskotterne kunna sammanföras under nedannämnde titlar, sålunda: Riksmynt. IS Riksmynt. Ersättning till innehafvarne of vissa kungsgårdar i Skäne för arbetsskyIdighetens upphörande 19,727: 46. Roterings-understöd i de norra länen 7,428: 72. Kostnader för uppgörandet of formulär till de förvaltande Verkens räkenskaper m. m 7,050: — Ersättning till innehafvare af roterade ecklesiastikboställen 147: 44. UtskyIder för det till Kronan indragna f. d. Häradsskrifvare-bostället Mjölkalånga i Christianstads län 71: 81. Ersättning för bristande indelningar och prostetunnor 101: 36. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1860, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Stander, angående dispositionen af medel, som influtit för skedd expropriering af jord från den Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna kungsgården Noret. (0. A.)
Dv:t>c böter till ©oefttené fattige, od» ege Committeenö SeDamöter i fåDan f»änDelfe att åtfoiljaö. §• 80. «£»äraDöforifroaren anfmare för 3>rotocollet famt antecfningar od» längDer öf tuer (»maD 55ereDningö»€ommitteenö befattning tillhörer, utan anfon eif på något arfoDe af ©ocfneti. äj)an mare ocf förpligtaD, miD påföljD, font för antra fel t tjenfoen, att, enär (»att, antingen voit» märDering af Remman od) Sägen» f>cter, eller annarö, anfer kronans rätt mara förnärmat», fåDant, jemte foälen för fin tanbe, i ^rotocollet antnärfa. ©folattDe 55ereDtiingö»£ommitteen mara förbunDen, att De gjorDe anmärfniitgarne gran foa, od» UtlåtanDe Deröfmer i ^votocollet meDDela. §• 81. ©en, font till ScDatttot i 53ereDningö»€ommitteen blifmit malD, må Detta förtroenDe, utan laga förfall, fog tebe affäga, ej eller utan anmälan Deraf, från Committeen uteblifma. ©fer Det lif mal, tillfälle Committeen gettafo att» nan SeDamot af Den Clafo, {»martill Den ittebltfne foörer, ocf» erfätte f»an Den tillfallaDeö refefofoitaD ocf) tractamente, Detta feDtiare bcräfnaDt till £må 3e:Dr om Dagen. 53ereDningé»Contmttteen fortfare lifmäl meD fott arbete till Dcfo Den npe
Bran vinsbrännande med 45 å 50 kannors panna på Hemmanet öfverhufvud på Landsbygden, och tillika i Städerna, samt att genom stadighet i de en gång vidtagna Bränvinsförfattningarne, priset af bränvinet skall efter hand jernnäs och nedsättas till det måttliga, hvarigenom införsel utifrån Säkrast lärer förekontinas och allas fördel någorlunda lika befordras. Tilläggom en enkel beräkning. Med en 50 elier 45 kannors panna på ett Hemman, brännes lätteligen en tunna Spannemåi i veckan, till mindst en ankare bränvin, som gör för blott 9 månader 56 ankare, och om det behagas med tillhjelp af flera mäskkar, dubbelt, eller 72 ankare på 9 månader; hvilket synes, äfven för en ansenlig possesionats behof förslå: Detta åter vidare proportionaliter utsträckt, gör för hela Riket en nästan förfärande årlig Bränvinstill* gång, blott efter 50 kannors panna. Jag har antagit och föreställt såsom grundsats för BränvinsFörfattningarne fri tillverkning af Jordbrukarens Sädesproduction jemväl till Bränvin för behofvet och nyttan, men utan att tillskapa Spannemåls dyrhet och nöd för folket; och jag tillägger härvid äfven villkoret af den mindsta möjeliga skada för sederna. Angelägne att hafva upprättat och bevarat Bränningsfriheten* Bav. öa/i Ekoii. Utsk. Betankaiiden. 259 tös-en om nu äfven omtankan och bemödandet att Virma den sidstnämnda angelägenheten. Ätt krogarae, ställen der Bränvin stipes och säljes utan att mat der förtäres, äro osedligketens och i synnerhet UngdomsförförelSens verkeliga Skolor, det är af alla kändt, tued rysning medgifvet, och hvad här endast borde behöfva nämnas. Ändock skola de bibehållas och pä visst isätt legitimeras! —- För blott några Sekler sedait blef Bränvinet af Sveriges folk ansedt och kalladt för en ny oerhörd plåga.
— Utaf 1858 års anslag, 32,061 Rd:r 50 öre, till ökade kostnader för beklädnadsoch utredningsm. fl. persedlar vid Svea och Andra Lifgardes-regementena samt Lifgardet till häst och Kronprinsens hussar-regemente 16,030: 75. — » dito, 18,240 R:dr 19 öre, till ökade beklädnadskostnader vid Sappörtruppen samt Svea och Götha artilleri-regementen 9,120 » dito, 84,000 R:dr, till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad 42,000 » dito, 130,000 R;dr, till anskaffning af tält för beväringsmanskapets vapenöfningar 30,000 1858 ars anslag till understöd åt officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hosfrämmande makt 9,000 Utaf anslaget, 2,000 R:dr, för statistiska uppgifter öfver kostnaderne för Krigs-kollegii förvaltning tillhörande föremål 1,333: 33. » dito, 181,170 R:dr 45 öre, till gratifikationer för år 1857 åt Underofficerare och deras vederlikar vid garnisons-regementena och Artilleriets tygoch handtverksstater samt Flottan och Marin-regementet äfvensom Flottans handtverks-, timmermans och machinist-stater 2,830: 58. 2,830: 58. » 1858 och 1859 års anslag, 116,666 R:dr 66 öre, för uppförande af en jernbro mellan Skeppsoch Kyrk-holmarne i hufvudstaden 666: 66. 1.333: 33. Anslaget till gratifikationer för år 1857 åt Flottans matroser och jungmän 8,760: — 2,072: 82.
I senare fallet deremot, nemligen om Coursen en längre tid fortfar att stiga eller falla, förändras också småningom, såsom erfarenheten bestyrker , alla , äfven inhemska , varupris , * 214 Den 6 Junii f. m. eller med andra ord, myntvärdet i samma förhållande; likväl med den skillnad att det skev långsammare, då Coursen faller, än då han stiger. Endast vid sådana tillfällen kunde Medelagiot komma att förändras: men det vore också påkalladt af billigheten och rättvisan, till betryggande af äganderätten, emot de rysliga verkningarne af dylika förändringar i myntrepresentativernäs verkliga värde. Jag har trott, att vid bestämmandet af Agio, hänsyn bör tillika hafvas på Silfverpriset i den inhemska handeln, såsom ett correctiv mot verkningarne af hastigare förändringar, sorn Coursen möjligen skulle kunna komma att undergå. Man vet nemligen af erfarenheten, att det inhemska Silfverpriset endast med en viss långsamhet hinner lämpa sig efter Coursens förändringar. Om derföre Coursen hastigt förändras betydligt, men inom en kortare tid återkommer till sin förra ståndpunkt; så förblifver priset på Silfver i den inhemska handeln, nästan oförändradt, och följakteligen dylika Coursförändringars verkan på bestämmandet af MedelAgio, betydligen försvagad, eller nästan alldeles tillintetgjord. Tilläfventyrs skulle vid bestämmandet af MedelAgio, hänsyn tillika kunna hafvas på det närvarande årets RiksMarkegång på Dagsverke, Spannemål och Jern, såsom Representanter af Landets Production. Förenade Statsoch BancoUtskotten an - Den 6 Junii f. m. 215 märka: ”att om Cour sen t. ex. i följd af en ”misslyckad skörd, eller hämmad utförsel, för "en tid hastigt uppjagades, skulle ingen pen"ningeägare under den tiden utlåna Sedlar; "ty han förväntade a tl, sedan den tillfälliga ”orsaken till Coursstegringen vore förbi, skul”le mynt-representativ er nas Silfvervärde för”bättras till återbetalnings-terminen, och han ”sålunda erhålla en mindre numerär i Sedlar ”tillbaka, än den han utlänt.
Ansvarigheten hos ministrarna är ett correctiv, som i andra länder gör sig gällande hvart år, hos oss blott hvai-t femte. Man skall dessutom ej lägga för mycken vigt på en juridisk ansvarighet, som först genom en stor revolution blifvit något mer än en fiction. Utan ett återhållande element kunde Den ,6 Octofier f, m. således en envåldsstyrelse uppkomma, högst vådlig för landet. Man skall äfven i detta fall göra ett billigt afseende på en hos Svenska folket aktningsvärd fördom, den, att Konungen, icke Herrarna, skall regera. Jag tillstyrker således Utsk:s betänk, äfven i denna del. Jag anhåller hos Hr Gr. o. Landtm, att inhemta, huruvida Ståndet gillar Utskjs betänk, med det förbehåll, att Just.Statsministern ej må tillika vara ledamot i Konungens Högsta Domstol, samt att HofCancellers-embetet måtte alldeles utgå från förslaget, då detta embetes behöflighet på intet sätt kan motiveras. Frih. Gederström: Väl har Frih. Ehrenborgh ansett, att Hr Gr. o. Landtnäs yttrande i fråga om förevar, betänkts föredragande punktvis skulle vara ett afgörande deraf, att nya frågor om grundlagsändring kunde här i Ståndet, under discussionen öfver ett från Constit.Utsk. inkommet förslag, få väckas, samt att dessa frågor kunde såsom Ståndets gemensamma tanke till Constit.Utsk. remitteras; men för min del anser jag icke föredragningen punktvis vara af beskaffenhet att afgöra denna fråga, så mycket mindre som a:a mom. af 56 §. Reg.F. lemnar RiksSt:n rättighet att glanska redactionen af Constit.Utsk:s förslag och dervid göra anmärkningar och att sedan afgöra hvilka anmärkningar såsom Ståndets gemensamma tanke skola till Constit.- Utsk. hänvisas för att der jemnkas
Ridr, motsvarande ej mindre den af Kongl. Majit beräknade tillökningen i Statsverkets inkomst af båkoch lotsmedel, 150,000 R:dr, än ock förhöjd beräkning i Förvaltningens af Sjöärendena andel i uppbörden vid Landsorts fyr, 3.560 Ridr; hvarjemte Kongl. Majit begärt att de på nyssnämnda statsinkomst utöfver beräknade beloppet uppkommande öfverskott fortfarande få, såsom hittills, för de med ifrågavarande anslag afsedda behof användas. I fråga om lotsoch fyrinrättningens behof af det ifrågaställa anslagsbeloppet har Utskottet inhemtat, att inrättningens årliga aflöningsoch underhållsstater upptaga vida högre belopp, än den nu i Riks-staten uppförda summa, samt att Kongl. Majit, sorn, jemlikt nådiga Bref den 16 Juli och 8 November 1864, för uppförande eller förändring af fyrar å Måseskär, Grimskär, Borgholm, Ispe udd och vid Ystad samt till inköp af ett fvrfartyg att förläggas å Utgrunden, anvisat den för inrättningen då disponibla tillgång af öfver 300,000 Ridr, under sistnämnda dag jemväl godkänt uppgjorda förslag till nedannämnda arbeten, att utföras i den mån tillgångar dertill kumle beredas, nemligen: en fyr på Wäderöbod, tvänne fyrar å Hållö, fyrfartyg för Dämman i Calmarsund och för Svinbådarne i Öresund, en fyr å Hammeskär, hamnfyrar vid Marstrand och Carlskrona, ändring af Nossö och Landsorts fyrar samt en fyr å Tylö.
Men Utskottet har likväl, ej mindre med afseende derå att den tillökta kapitations-afgiften må kunna desto förr upphöra, än äfven i anseende till den möjligen nödiga försigtigheten att i 6 Hiddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 20. mån af den frivilliga afgiftens tillökning, beräkna någon minskning i antalet ledamöter som anse sig vara i tillfälle utgifva densamma, trott sig böra föreslå afgiftens belopp med 1 R:dr Riksmynt utöfver hvad Riddarhus-Direktionen ansett erforderligt, hvarvid jemväl torde böra tagas i betraktande, dels att det möjliga öfverskottet alltid kommer reparations-fonden tillgodo, dels att flera betydliga utgifter t. ex. för omläggning af Riddarhusets tak, innan kort torde förestå, som icke innefattas i kostnadsförslagen för de vid denna Riksdag redan beslutade reparationer hvilka kostnadsförslag dessutom, såsom endast approxomativa, lätt kunna komma att öfverskridas. Hvilket dock allt Högloft. Ridd. och Adelns egen ompröfning vördsamt hemställts. Stockholm den 7 December 1857, Litt. A. Kalkyl öfver Riddarlms-Kassans Inkomster ock Utgifter år 1857 Debet. Credit - Afskrifning: Innehållen Bevillning Ilgifter: Honorarier Aflöning Pension Extra Utgifter Lifstidsränta till Major Munck Tryckning af Protokoll från 1600-talet. Ränta å Thamiska Donationen Medalj öfver Presidenten von Hartmansdorff Gratifikation till Riddarhus-Yakten : Öfverskott 110: 3,974: 8. — 83: 16. — 1,300: 480: 666: 32. — 243: 45. 1. 1,000: 250: Inkomster: Ränta å utlånta kapital: 36,666 Summa 10,528: — Summa 10,528:
Med en föregående vård talare som vid Plenum d. 28 sistledne med så mycken grundlighet och sanning ifrade för flen närande folkklassens förökning och uppmuntran dertill, går jag nu att framställa ett för lika ändamål bidragande, vigtigt oell maktpåliggande medel: Modelilammaren och Mechaiiiska Skolan, åro tvenne i Hufvudstaden befintliga inrättningar, såsom jag tror af större våi-de ån man i, allmänhet snar. Den förra, uppkommen för snart etthundrade år sedan, genom ett bidrag af den, odödlige Polhem, och den sednare för omkring 25 år tillbaka förenad dermed, i afsigt att genom elevers undervisande i Machinelåran, dana personer för detta yrke och bereda afritning af alla slags machiner på Modellkammaren till mera allmänt gagn, D,et varade endast några få år efter den, Ipdnares inrättning, innan den vackra Modellsalen härjades af eldsvådan i Kongshuset, och härjade qvarlefvorna kringspriddes af bri - Den 5 Martil, la - stande utrymme, och vanvårdades ända till dess framledne Presidenten Lagerheim omsorgsfullt skaffade dem ett härberge i nuvarande ModellIcaminarehnset. Likväl har ända hittills saknats medel att iordningbringa dessa dyrbara qvarlefvor, då från äldre tider endast 100 R:dr B;co årligen dertill åro anslagne, hvilka hvarken kunna förslå till reparation af de gamla ännu mindre till anskaffande af modeller på nya upp-^- finningar hvarmed de tvenne sista decennierne varit så rikt begåfvade. Hvad åter den Mechaniska Skolan angår» §å år den snart sagt den enda Läroanstalt som sned undervisning i Tlieorien äfven gifver dess tillämpning i Praciiken, i dess syftning, atmina stone till någon del att jemföra med Polyteckniska Skolan i Paris.
J. Sparrmans närvaro med fiske-, jordoch strandegare äfvensom sågverks-egare och andra personer, som idkade flottning af skogsalster uti Skellefteå elf med dertill hörande vattendrag, blifvit upplyst: att i Skellefteå elf ej funnes något kronofiske, men väl en mängd skattefisken, tillhörande de byar&gt; som lågo vid elfven emellan dess utlopp och Krångforsen omkring fyra mil derifrån, för hvilka fisken, der hufvudsakligast lax och sik fångades, skatt erlades till kronan, hvarförutom i elfven fiskades laxöring, harr, aborre, gädda och något ål; att tillgången å lax och sik betydligt minskats under de sista 10 å 15 åren; att barkafifall från sågtimmer till en del stannade i elfven, men att största delen lade sig å stränderna och förorsakade skada å de vid elfven belägna ängarne, i synnerhet som flottningen vissa år fortginge hela sommaren; att strand-egame ej alltid erhölle ersättning af de flottande för dylik skada; att i Skellefteå elf och dertill hörande sjöame Norsjö, Qvammamr Mensträsk, Långträsk, Bastuträsk och Månsträsk årligen flottades i medeltal omkring 200,000 k 300,000 sågtimmer samt 30,000 ä 40,000 sparrar och bjelkar, äfvensom omkring 2Ö0 bygnads-timmer; samt att kostnaden för barkning af ett sågtimmer ansågs uppgå till omkring 20 öre, hvarefter kronofogden Sparrman, som upplyste att en stor del af stränderna kring elfvens öfre lopp voro af krononatur, å kronans vägnar yrkat, att barkning af såg-och bygnadstimmer, som inom länet flottades uti i fråga varande elf, måtte påbjudas, enär utredt vore, att barkafifall af timmergjorde skada både å fisket i elfven och å egoma invid densamma, samt de vid vattendragen belägna hemmanen blifvit vid deras «kattläggning beräknade till inkomst af fiske, hvilken inkomst i följd af barkafifallet försämrats och förminskats; att K.
Mannen borde icke fordra det omöjliga af sin hustru, då hon har tre barn och en enda tjänarinna. Ingen kan vara salongsdam och barnsköterska på samma gång. Antingen det ena eller det andra. Tyst, Antti, låt bli att tjuta så där förfärligt. Men Antti hade just bort få en sådan där fin och fordrande salongsdocka till hustru. Då hade han fått se. Huru länge månne det skulle räkt, innan konkursen stått för dörren. Sålunda hvirflade tankarna om i mitt hufvud, medan jag höll den lilla i famnen och med ord sökte tysta ner de andras skrik. Och till den slutsatsen kom jag, att min man icke alls viste uppskatta mitt arbete, och att han aldrig någonsin hjälpt mig, huru tung min börda än varit. Mari hördes icke af. Nu hade hon redan dröjt borta i nära två timmar. Jag var så nervös att det knykte i fingerspetsarna. Hvad skulle jag göra? Hastigt fann jag på råd. Jag hade ju en vänlig granne, fru Hartman, som många gånger förut hjälpt mig. Jag påminte ännu engång de äldre barnen att vara snälla och lofvade snart komma tillbaka. Lyyli förde jag med mig. Antti blef så förbluffad att han upphörde att gråta för att stirra på mig. Han trodde säkert att jag gick efter ris. Lyckligtvis råkade fru Hartman vara hemma. Hastigt förklarade jag för henne i hvilken belägenhet jag befann mig, och hon var genast färdig att komma till min hjälp. Nu var jag räddad. Fru Hartman tog Lyyli, så att jag fick ömsa kläder på Antti och själf åter taga festdräkten på mig. Från salen hördes hela tiden ett utomordentligt lifligt samtal, och det lugnade mig. Kanske saknade de mig icke altför mycket. Och för öfrigt skulle jag ju på ögonblicket blifva färdig att gå in till dem. Barnen hade lugnat sig och begynte så småningom egna leksakerna sin uppmärksamhet. I detsamma kom Mari hem. Allting började reda sig, och mitt humör blef bättre. När jag slutligen var färdig, bad jag fru Hartman stiga in, ty Mari hade redan tagit Lyyli i sin vård. Men hon ville ej. Inte kommer jag, inte kan jag vara i så där fint sällskap, sade hon och gick hem. Ganska riktigt!
M. ansett en afgift af 4 r:dr tillräcklig, man icke bör öka den, helst, på sätt inom detta rum blifvit yttrat, handeln leder till fattigdom, och då bör man icke göra de handelsrättssökande fattiga, innan de börjat att idka handeln, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Cederström: Det är icke mitt fel, att Gr. Gyldenstolpe behagat anse någon bevisning ej hafva blifvit tillvägabragt, i fråga om förhöjning af ifrågavar:de afgift, enär Gr:n icke behagat lemna uppmärksamhet åt innehållet af den del utaf Hr Malmstedts reservation, jag tagit mig friheten för Ståndet uppläsa. Hr Gr:n har vidare sagt, att behofvet af en tillökning i afgiften icke blifvit med ziffror styrkt. Jag tror, att man, med kännedom om kostnaderne för protocollsföring, skrifmaterialier, ljus, ved, rum, m. m., alltför väl kan i idéen uppgöra ett antagligt förslag i detta afseende, utan att man nu behöfver till detta ändamål uppgifva några ziffror. Åtminstone bör det approximativt för hvarje fall med lätthet kunna tillämpas, hvad dessa utgifter i kostnad erfordra. De vida drygare utbetalningar, som för understöds tilldelande åt behöfvande ledamöter, deras efterlemnade familjer m. m. tagas i anspråk att bestridas af föreningens kassa, borde väl icke heller förbises. Hvad åter angår Gnns yttrande, att man icke bör betunga den handelsrätt-sökande med högre afgifter än 4 r:dr, så tror jag, att, om sökanden icke eger större förlag, än att en afgift af 10 r:dr skulle för honom anses betungade, samhället derpå mera skulle vinna, att en dylik person icke kastade sig in på handels-näringen. Slutligen hvad angår afgiftens förhöjning till hundra r:dr, hvarom Gr:n ordat, så är detta ett sätt, att försöka drifva motståndaren in absurdum, hvilket jag icke kan godkänna.