Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med andå större nöje göra vi bekantskap ined hennes dotter, Maria SoJia de la Qardie, den inest mångfrestande affärskvinna Sverige någonsin ägt. Det torde icke rara många länders eller tidehvarfs historia, soin kan uppvisa exeinpel p i en krinna och därtill en dam af rikets förniimsta ätter, en öfverhofmastarinna, lirilken skött en si ' omfattande affarsverksainliet som hon. nem a t t hon ägde och iitöfvade högen ledningen öfvei. en mängd stora jordagods i olika delas af landet, idkade hon grufdrift, var intressent i flere kompanier, sasom skeppbyggningskoinpaniet ocli Guineakompaniet, befordrade liandel och skeppsbyggeri, lät exportera och försälja timmer i Spanien, anlade klädesfabriker, som levererade kliide ' åt svenska kronan, anlade oljeslageri, mässingsbruk, gevärsfaktori, försökte att i Sverige införa den då ännu i landet okända porsliiisindustrien. Dessutom lkg hon ständigt i process ined skylda och oskylda. Ytterst karakteristisk för tiden ocli personliglieten ar skildringen af grefriiinan de la ' Gardies processer ocli hennes klagan öfver reduktionen. I de .hittills utkonina 11,aftena skildras annii en kvinna, clrottning Krrislina. Det begi.äns ?de område förf. haft att förfoga öfver har låtit henne gifva denna frainställning formen af en karakteristik. Förf. liar sokt och afveii, s % vidt vi knnna döma, lyckats att i sin skildrisg låta den så olika bedönida drottningen vederfaras rättvisa, att i liennes. blandning af faderns lyanlag, denna egendon~liga och oharnioniska sande intellektiiella begkfning och den svaga, excentriska moderns iniiidre goda karaktersegeiiskaper.
Dessa bestämmelser äro, i min tanke, både tydliga och ti 11 fyllestgörande, så att ingen tvekan bör upstå huru förfaras skall, då den af lagen angifne giftotnannen icke vill eller icke kan utöfva denna befattning, eller då tvist upkommcr, hvilken enligt lag är rätter giftoman. Motionären Komminister Beckman har deremot trott sig finna en ofullständighet i nyssnämnde stadgande, ity att detsamma ej skulle innefatta föreskrift för det de fall, att en qvinna, född i oäkta säng, vill ingå giftermål, eller att rätt giftoman vistades å okänd ort. Någon ofullständighet i det förra afseendet har Lag-Utsk. ej kunnat medgifva, men ansett den vara för handen i det sednare. Nu vill det sig likväl ej bättre, än att i denna fråga Lag-Utsk. vid förra och denna Riksdagen varit af motsatt mening i så måtto som vid förra Riksdagen Utsk. i sitt Utlåt, öfver en lika beskaffad motion, som den nu förevar:de yttrat, att då den giftoman, som vistas på okänd ort, icke kunde anses fallen natt giftomanna-rätten utöfva, så voro härutinnan något förtydligande af lagen icke erforderligt.» Hvilken mening är den rätta, antingen Komminister Beckmans eller min, antingen den sorn blifvit antagen af förra eller af denna Riksdagens LagUtsk. kan väl emellertid med skäl anses temmeligen likgiltigt intill dess det visas att de, som i händelse af tvist skola tolka lagen, finna någon ofullständighet deruti. Ett ytterligare skäl till afslag, förefinnes i sjelfva det lagförslag Utsk. framställt. Enl. detta skulle nemi., i händelse giftoman jäfvades och jäfvet gillades af Rätten, denna icke ega att genast nämna giftoman, utan skall den, som enl. lag vore närmaste giftoman efter don jäfvade, tillträda befattningen. Det kunde likväl lätteligen hända, att jäf förefunnes emot ej mindre giftomannen N:o 1, än emot giftomännen N:o 2 och N:o 3, och den qvinna, som ville gifta sig. skulle i sådant tali nödgas den ena gången efter den andra anlita Domarens åtgärd, till dess hon slutligen träffade en ojäfvig giftoman.
Af rotfrukter hafva af dem, som beflita sig om ett mera utveckladt jordbruk, jemte potatis, som förekommer allmänt och i den södra delen af länet till stor mängd, jemväl odlats rofvor och hvita morötter; men detta har ej ännu mera allmänt spridt sig bland allmogen, som fortfarande åsidosätter kreaturens ändamålsenligare utfodring. Hötillgängen är också i allmänhet otillräcklig. Till följd häraf har Boskapsskötseln bland allmogen ej ännu uppnått någon högre utveckling, och Tai>. N:o oaktadt de föredömen, som lemnats af åtskilliga större jordägare, samt ehuru ett ganska betydligt antal mejerier efter förbättrade methoder äro inom länet anlagde, till exempel vid Qvantensburg, Hede, Gräfsnäs, Haneström, Alfhem, Kilanda, Öjared, Floda, Almekärr, Aspenäs, Hulan, Lerjeholm, Steken, Bosered, Gunnaryd, Tolered, Nolhaga, Wårgårda, Torpa, Finneby med flere, så återstår i fråga om tillgodogörande af ladugårdens alster mycket att önska. Någon afsättning i större skala af kreatur på Göteborg, provinsens förnämsta konsumtionsort, har icke uppstått, örn man undantager från vissa större egendomar. Ladugårdsprodukter åter afyttras dit, icke allenast från berörde mejerier, utan inom dit angränsande delarne af länet äfven af allmogen, ehuru icke till den grad, som man kunde förvänta. För den del af länet, som omgifver Borås, utgör åter denna stad en god afsättningsort för ladugårdsprodukter, hvilka till en del äfven ditföras från Skaraborgs län. Enahanda är förhållandet med Wenersborg. Jemväl å Svenljunga kreatursmarknad afyttras en del slagtkreatur till andra orter; men en stor del af de kreatur, som der försäljas, ditföres från andra håll. Från Dalsland åter afyttras kreatur till Norge, likväl ej i större skala. Ehuru således ladugården och boskapsskötseln lemna något öfverskott utöfver ortens egen förbrukning, motsvarar detta icke på långt när hvad länets utsträckning och för boskapsskötseln gynnande förhållanden lofva.
Sorn det i Riksens Ständers tanka är a£ största vigt oell angelägenhet, att de utstakade oränsor för dem sorn handhafva författningarne angående lättjefulle och oordentlige samt dymedelst eller ock geivim föröfvade brott och derför undergångne bestraffningar syssellöse personers användande till allmänt arbete vid Arbetsoch 375 Underdåniga Skrifvelser. JFörTiäittrings-Inrätfningarne, eller, i brist af utrymme derstädes, a Fästningarne, icke öfverskridas eller sådane medel utöfver verkliga behof, vet användas, hvarigenom kan icke allenast uppkomma oskyldigt lidande utan ock staten belastas med drygare utgifter, hafva Riksens Ständer, utan att äga någon anledning till förmodan, som skulle missbruk i detta afseende hafva inträffat, ansett en tillsyn hära behöflig, helst det leke undfallit deras uppmärksamhet', att för de personer, hvilka dömmas till arbete vid nämnde Inrättningar, ehuru icke stängde från utväg till klagan å vederbörlig ort, dä de förmena sig obehörigen förfördelade, likväl mäste möta svårighet och tilläfventyrs stundom saknas medel för verkställigheten. Riksens Ständer få alltså hos E. K. Maj:t L underdånighet föreslå: att hädanfter så väl vederbörande Polis-Embetsverk söm E. K. Majus Befallaingshafvande må förpliktas, när af dem någon person med stöd af ifrågavarande Författningar dömes till arbete vid Arbetseller Förbätirings-Inrättuing eller å Fästning, samt denne sig dermed åtnöjer, genast till Riksens Ständers Justitie-Ombudsrnan insända ett Exemplar af det i ämnet hållna Protokoll,och meddelta utslag innefattande alla de omständigheter som enligt stadgandet i 6:te §:n af Kongl. Förordningen d. 2 7:de Februari 1804, böra deruti intagas, på det Justitie-Ombudsmannen må äga tillfälle att granska, huruvida hansEmbets-handläggning i afseende å beslutet erfordras; dock att genom denna åtgärd verkställigheten af samma beslut icke må uppehållas. Riksens Ständer framhärda 8£c.
N:o 37, i anledn. af väckte förslag med afseende ä föreskrifterne, ang:de Bankens metalliska kassa m. m.; LagUtsk:s betänk. N:o 24, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ändring för vissa orter af stadgandet i 20 Kap. 6 § B. B. samt K. förordn. d. 3 September 1755 om liden dä dammlucka skall vara öpnad ; samt Exped.Ulsk:s utlåt. N:o 7, i anledn. af väckte motioner om bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början. Anmäldes och lades på bordet: l:o Consl.Utsk:s mern. N:o 8, med förslag till ändring af 68 § Riksd.Ordn., rörande tiden för revisionerne af Statsverkets, Bankens och Riksg:s-kont:s tillstånd m. m.; 2:o Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns mern. N:o 1, ang:de arfvode till Ulskms Sekreterare; och 3:o ett frän Riddarh.Utsk., under N:o 9 inkommet sålydande Vördsamt memorial. Vid föredragning af Ridd.Ulsk:s mern. N:o 7, ang:de det af Ridd. Direkt:n ingifna förslag till förändrad redaktion af Instruktionen för Direktm och Riddarhusets tjenstemän, bär, på grund 7 H. "4 50 Den 17 Maj. af de, vid nyssberörde förslag, sådant det blifvit af Ridd. Direkhn afgifvet och af Utsk. öfversedt, framställda anmärkmr, H. R. o. Ad. behagat att, medelst prot. utdr. af d. 1 sist!.
Rttberssapet och Ad-M samt BorgareStänder, pä sätt de i Octob^r månad förledst är genom trycket utkomna Handlingar ranchälla, uppä Högwördiae PresteStänkcts undandragande, sig emellan fördelat, än alwen det af BorgareStänder, witz afsägeisen af dest genom Privilegier brfäftade LöningSiätt till förläld StadsegendsW fogade förbehöll, att hwilken som hälst en sädan fastighet eller jord, under ägande rätt antingen redan innchafwer eiler framdeles sig tillhand» lar, mä för densamma hädanefter wara owtllkorli» gen underkastad sä tvär sörderörde Jnqw-artermgSffiMghct, som alla andra egendomen tillhörande afgister och skyldigheter af hwad namn och beskaffenhet dr wara mätte. Da af ofwannämde ProtscMUkdrag inhäm» kades, att, hwad sörsta omftä-chrgheten angär, Högwördige PrcsteSkändct ansett dest maning wara t sä märt» orätt falkad, att PrcsteSrändet dermed icke hast afseende ä de Hus som Ecclesiastiqv Staten äger, men ej bebor, och att säkdrS, dä Boställen i allt sall äro undantagn-, Högloft. Ridtzerffapet och Adelns ätagandr af Jnqwarrerings,jkyl, dighet för EcclesiastigveStatens Gärdar wore öfwsrflödlgt, fann Ständet wäl, ä ena sidan, att Hvgwördige PresteSkändst as den äberopade 1766 ärö Förordning, samt enär, enligt PrefteStändeks Ridd. och?id. Pror. §. L». egett 80 » 966
Diskont-direktioner verkställas utan hinder af de bestämmelser, som äro gällande för andra delar af Bankens lånerörelse, likväl med iakttagande deraf, att lån företrädesvis lemnäs mot säkerheter, som antingen grunda sig på inteckning i fast egendom eller utgöras af förskrifningar, utfärdade af föreningar med solidarisk eller på annat tillförlitligt sätt garanterad gemensam ansvarighet, eller ock bestå af sådana, i säkert förvar nedsatta varor, som antingen äro inom landet producerade, dock med undantag af spirituösa drycker, eller utgöra råämnen för den inhemska varnförädlingen, äfvensom saltupplag;; 5:o att Fullmägtige berättigas anvisa de arfvoden och öfriga förvaltnings-utgifter, som i följd af ifrågavarande utlåningsrörelse blifva af nöden; 6:o att de Stats-lånefonden tillhörande medel till nu återstående belopp af 6,000,000 B:dr, i den ordning, som af Fullmägtige närmare bestämmes, skola indragas för att till Riksgäldskontoret levereras med 3,000,000 R:dr under hvartdera året 1861 och 1862 sålunda, att 750,000 R:dr, allt Riksmynt, under nyssnämnda två år till Riksgälds-kontoret aflemnas vid slutet af hvar tredje månad; dock med rättighet för Banko-fullmägtige att kunna med Fullmägtige i Riksgälds-kontoret öfverenskomma om de för hvarje år bestämda inbetalningarnes verkställande äfven å andra än förenämnde terminer, ifall sådant skulle linnas vara för båda Yerken mera fördelaktigt; allt emellertid under förutsättning deraf, att Riksgälds-kontoret på de i kontraktet föreskrifna förfallotider tillhandahåller Banko-fullmägtige nödig valuta för fullgörande af de utländska liqvidcrna, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 0 Februari 1858, skola af sistbemälde Fullmägtige besörjas; och 7:o att Stats-lånefoudens räkenskaper och förvaltning vid de särskilda Diskont-verken skola granskas af samma Revi - 4 Sanko-Utskottets Memorial N:o 32. sorer, som årligen utses till granskning af den vanliga Diskontutlåningen.
Lag samt de böter och straff, som der finnas upptagne; och än tydligare visar delta sig uti progressionen vid böteines förvandling, då t. ex. den, som saknar tillgång till 201 R:dr böter, skulle komma att straffas lika med den, som försyndat sig till flere tusende, och nära lika ansvar följa för tillverkningaf bränvin, under förbuden tid, med den minsta enkla panna, som med en dubbel pistorisk apparat af den största kannerymd. Då en billigare förvandlingsgrund , än den nu gällande Författningen i detta ämne innehåller, svårligen torde kunna uppgifvas, så vågar jag, i öfverensstämmelse med Utskottens förra förslag, vördsamt tilltyrka, att densamma måtte varda bibehållen.’' 46 Ber.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o 8. Uti denna reservation instämde Herr Grefve von Fersen., Lars Hansson från Götheborgsoch Bohus Län och Anders JVilsson från Malmöhus Län, samt, i hvad reservationen angick husbondes ansvarighet för öfverträdelse!’ af Författningen, som ske inom hans lius, och böters förvandling till valten oell bröd, Johannes Svensson från Jönköpings Län; Eric Pehrsson från Gefleborgs Län och JVils Månsson från Malmöhus Län; af Herr Ekenstam j J.: ”8:de §. Efter orden: till upplysning om den pannerymdj som på grund deraf får begagnasj föreslås att ingå såsom tillägg: ”Förut debiterad bränvinsafgift, till betalning förfallen vid senaste ”uppbördsstämma, bör ovilkorligen vara liqviderad, innan anmälan får ske ”till ny bränvinsbränning. Kan sådant inför Mantalsskrifvare!!, vid anmäl"nings-tillfället, icke styrkas, vare före-nämnde anmälan såsom ogjord ansedd.” 62 §. Emot beslutet i denna paragraf får jag anmäla min reservation: Anmärkningen af Herr af Dahlström upplyser ganska påtagligen det förhållande, att enskild angifvare icke framkallas af löfte om en bötesandel, som uteblifver när förbrytaren ingen tillgång eger, hvilket merendels är händelsen.
Då emellertid behofvet påkallade, att, intilldess så beskaffad förändring, utan förnärmande af någons rätt, kunde tillvägabt ingas, en närmare bestämmelse af arbetsoch dagsverksskyldigheten, der sådan saknades, blefve, så vidt ske kunde, åstadkommen, anböllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:ts Befallnings Bih. till R. St. Majus Nåd. Proposition} N:o 2. hafvande i Länen mätte nndfå Nådig befallning att anställa fullständig och noggrann undersökning, angäeude sådane uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna dagsverksoch arbetsskyldigheter, sorn in natura utgöras till Kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. äro åt Embetsoch Tjenstemän anslagna eller till Inrättningar npplåtna, hvarvid borde utredas, burn dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå desamma sig grunda, äfvensom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i de fall, då nämnde skyldigheter icke funnos närmare bestämda, borde söka tillvägabringa sådane öfverenskommelse!-, hvarigenom, åtminstone för tiden efter nnvarande boställshafvares afgång, visst anta! dagsverken blefve bestämd!; hvaremot det, efter Rikets Ständers åsigt, lämpligast kunde få aukomina på vederbörande sjelfve att, i de fall, då de icke åsämjdes om den dagsverkseller arbetsskyldighet, som skall utgöras, sin talan derom
Man kunde äfven invända, att denna lösen ej skulle betyda så mycket, då karlen kan utgöra dagsverksskyldigheten in natura; men jag får fästa uppmärksamheten på den omständighet, att mången är handtverkare och derföre måste för sin utkomst söka andra orter, der han kan erhålla bättre arbetsförtjenst, eller tager årstjenst, och vid ett sådant förhållande måste han utgöra sina pastoralier i contant. Jag skulle derföre tro, att lösen borde bestämmas till ett belopp, som närmare motsvarar natura-prestationerna, och hade på sådan grund velat föreslå dess bestämmande lill hälften af markegångspriset; men då föga dermed vore vunnet, sedan 2tne Stånd redan antagit Utsk:s betänk., har jag trott mig böra instämma i Hr Ribens anhållan om afslag å betänk. Gr. von Platen: Det gör mig ondt, att jag icke i resultatet kan instämma i det yttrande, som den siste värde talaren afgifvit, då detta synes vara det enda af bär framställda yttranden, hvari man tyckes vilja göra afseende på rättvisan. Den beräkning, som Utsk. uppgjort, kan visserligen vara oriktig; men der voro ledamöter af alla Stånd och från, snart sagdt, alla delar af Riket, och utan mycken discussion kom man till det beslut, betänk, framställer. Jag skulle dock icke hafva något emot att frångå detta förslag, om dermed något kunde vinnas. Det har blifvit nämndt af I JO Drn 16 Augusti c. m. en värd talare, att soldaten icke skall af pastor erhålla kost, utan utgöra sina dagsverken med egen kosthållning; detta har dock icke varit Utskts åsigt. Det har af en annan värd talare blifvit sagdt, att under den tid, han tjenade, ägde inga af nu ifrågavar. missbruk rum. Jag ar ganska glad att kunna motsäga detta anförande, utan att stöta den värde talaren, då jag yttrar, det jag mera räknar på de regMsoch compagnichefers vitsord, som nu tjena och hvilka ti11— kännagifvit, att soldaten på flera ställen betalar både kyrkogångsoch begrafningsafgifter. Utsk. torde således hafva haft fullt skäl för sitt utlåt.
I fråga om den lag, som bör sättas i stället för nämnde påbud, och hvilken, efter hvad Utskottet redan antydt, bör gälla för alia samhällsmedlemmar ultin undantag, får Utskottet upplysa, att det af motionären åberopade Capitel i StralF-Balken af Lag-Comiteens förslag till ny Criminallag innehåller följande straffbestämmelser, nemligen: i 1 §: lifvets förlust för mord, eller då någon, i uppsåt att döda, med berådt mod beröfvar någon lifvet: i 5 §: straffarbete på lifstid för dråp, verkstäldt med uppsåt att döda, men af hastigt mod: samt i 6 §: sådant arbete från tre till nio år för dråp, tillkommet genom uppsåtlig misshandel på lifsfarligt sätt, men utan vilja att dräpa; hvaremot nu gällande lag dels stadgar halshugg - Lag-Utskottets Betänkande, N',o 172. 15 ning, jemte troppens slegling och förbränning, för mord eller då någon dräper annan försåtligen och i londoni, dels med enkelt dödsstraff belägger dråp, antingen det sker med vilja, utan rätt lifsnöd, eller i bråd skilnad. Då det skulle alltför mycket störa enheten i brottmålslagen att, på sätt motionären yrkat, serskildt för mord och dråp i envig antaga det i nya lagförslaget följda system, i fråga om dylika brott i allmänhet; och dessutom det för dråp i samma förslag bestämda straff ej skulle, i brist af tjenlige fängelser, kunna verkställas; anser Utskottet, alt bestraffningen för den, som dödar annan i envig, bör tillämpas elter nu gällande straffsystem samt bestämmas till lifvets förlust; lärande någon skillnad i bestraffningen för de olika händelser, att brottet kan hänföras till mord eller till dråp, ej böra utmärkas, sedan Rikets Ständer under innevarande Riksdag beslutat, att qvalificationer af dödsstraff skola upphöra.
Våra bokskåps innehåll genomgår äfven en grundlig handduksdamning och klappning på permarne med en styf pappskifva, något bredare än en lineal, handtaget smalare. Hyllor och hörn aftorkas med en i terpentin doppad lapp (torkar strax), hvarefter böckerna insättas och dörrarne stängas. Har man öppna bokhyllor, lägges en 2 c. m. lång talgljusbit på hvarje hyllrad, med en bit papp eller handskskinn under, hvarefter hela hyllan täckes med ett lakan. Sängkläderna taga de som från städerna flytta ut på » sommarnöje » väl i det närmaste med sig till landet. De, som man vill lemna hemma, böra vä- dras flere timmar, borstas och piskas väl, bestänkas med terpentin och nedpackas i en rymlig säck af tät väf. Bäst blir den af segelduk, ehuru tämligen dyr, sys noga ihop och förvaras på svalt ställe. Mattor och yllegardiner böra vädras flere gånger före sommarinläggningen, piskas och borstas samt, åtminstone de förra, bestänkas med terpentin och föräras — ett talgljus. Sys in i säckar eller grofva, men fullkomligt hela lakan. Kuddar och broderier (de senare tåla ej alltid borstning) rengöras med inkråmet af färskt hvetebröd. Förvaras i örngottsvar med lakan till yttervar, som igensys tätt. Terpentinstänk öfver det hela. Innan man lemnar sin våning i staden för att flytta till landet, bör en grundlig rengöring hafva egt rum i alla » hål och vrår » minst åtta dagar förut, på det att ej någon fukt måtte stanna kvar och bilda mögel. Samma dag man ärnar afresa, böra alla golfven sopas med fuktig, ej våt viska och, så- vidt medhinnes, glatta ytor afdammas. I det centralast belägna rummet i våningen urtages ett af de små öfversta fönstren och ditsättes en med gles domestik, ej hårduk, infattad träram.
Härmed har jag äran öfversända till Eders Excellens ett egenhändigt bref från H. Konungen, skrifvet med H. Excellens justitiestatsministerns vetskap och gillande. Derjemte tilläter jag mig bringa till Eders Excellens ' kännedom några omständigheter, som härflyta ur den ställning, Sverige hittills intagit till den danska frågan. Man anser det bäst för förslagets framgång, om det fram * ställes från Danmark. Någonting närmare om förslagets första ursprung behöfde ju i alla händelser icke sägas. Det faktum, att båda konungarne redan öfverenskommit om önskvärdheten af en innerligare anslutning mellan sina folk, till framtidens betryggande, torde, sedan äfven Eders Excellens gillat denna tanke, vara nog såsom utgångspunkt för ett nytt initiativ. Helt och hållet delas här Eders Excellens åsigt, att, med afseende å den pågående konferensen och den obestämda ställning, Danmarks angelägenheter der ännu intaga, så få som möjligt böra komma i kännedom af de afsigter, som nu närma de tre skandinavitka nationernes regeringar till hvarandra. Planen, sådan den blifvit framkastad, omfattas, enligt hvad konungen sagt mig, af ju9titieatatsministern med intresse. Fanne Eders Excellens det för sin del önskligt att meddela sig med H. Exc. friherre De Oeer, som är främste ledamoten i svenska statsrådet, angående förelaget i des9 helhet eller i detalj, så är jag viss på att H. Konungen gerna vill öfverbringa brefvet från Eders Excellens. Genom denna skriflvexling kunde vinnas ett personligt närmande mellan hufvudmännen i båda kabinetterna, de med förslaget förbundna svårigheterna och sättet för deras undanrödjande kunde på förhand skärskådas och slutligen ömsesidig öfverens-kommelse träffas om det närmare sättet för frågans upptagande af hvardera regeringen i sin helhet.Såsom de mest grannlaga punkterna i förslaget anser man de båda kungliga regeringarnas ansvarighet inför det gemensamma parlamentet samt åstadkommandet af beslut i de fall, d&amp; de särskilda unionsstatsrfiden stanna i öli k a meningar.
Det v a r faderns röst. » Tony, T o n y! R u m m e n på Aby voro höga och ljusa. &gt; Och nu började förberedelserna till resan. R e s a n m e d segelfartyg och postvagn v a r på den tiden en lång historia, m e n ingenting tröttade Tony. De h ö l l o sig p å afstånd som främmande åskådare. Hon hade ännu aldrig sett kejsaren. M i n bästa är detta Bidrag mottagas med tacksamhet. mitt första mitt hela H Aja. Den som mitt första är, Figuruppgift. m a n ofta o r ä t t lycklig prisar, o m lyckan också leende sig visar, det ej pålitligt v a r a plär. Idun Idun räknar nu minst 30,ooo läsarinnor, spridda öfver hela landet. Fredagen den 27 januari 1888. B yrå: 8 Sturegatan 8 (ingång från Hurnlegärdsg. 19) Annonspris: 25 öre pr petitrad ( postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning! lista årg. TTtffifningstid: Redaktör och utgifvare: hvarje helgfri fredag. FRITHIOF HELLBERG. Sista numret i hvarje månad innehåller en Trafiks å byrån kl. 9 — 10 och 4 — 5. fullständig modeo. mönstertidning. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större boklådorna samt å tidningskontoren. Det är bättre att varda orättvist smädad, än nödgas rodna för ett beröm. Z. Topelius. tidning, som ju jemte åtföljande mönsterbilaga girdis tilldelas Iduns alla abonnenter, kan naturligtvis ej täfla med sin större hade vi ämnat intaga i detta nummer. Då syster Freja, och den gör ej heller anspråk derpå,.