Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den som vill, i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, att Rikets Ständer bevilja ett årligt reservations-anslag af 100,000 R:dr Riksmynt å Riks-statens Sjunde Hufvud-titel, att under den tid nu skeende Statsreglering omfattar, och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för Skogsinstitutet, lägre skogs-skolor samt för Skogs-styrelsens inrättning jemte dess och öfrige till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Borgare-ståndets beslut, att uppföras på Riks-statens 7:de Hufvud-titel ett reservations-anslag af 75,000 R:dr Riksmynt, att under den tid nu skeende Stats-reglering omfattar och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt öfrige till Skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning. Stockholm den 29 December 1857. Bih. till R. St. Slats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42. Reservationer: af Herr Grefve Sparre, Erik, « Murén, « Rönblad, « Kistner, # Rydin och » Bodell STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 185-8. Sammans. Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern. Arik. (ill Exp.-Ulsk. den 18 Jan. 18S8, kl, 10 f. m. Sammansätta Stats-, Bevillnings-, samt Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial, i anledning af några ännu oafgjorda frågor rörande fulkskole-väsendel.
Sedan en tredjedel eller högst hälften af den erforderliga upplånings-summau fiån annat land indragits och silfver-valutan deiför i härvarande Riksbank deponerats samt Rikets Ständer lill ränta och amortering anvisat 5 å 6 procent årligen utaf hela deri för jernvägarne belöpande anläggnirjgs-kostnad, kunde förmodligen räntefria och vid uppvisandet inlösbara skuldförbindelser å 5 till och med 50 R:dr R:mt, utan synnerligt äfventyr, utgifvas å en summa, motsvarande icke blott hela utan dubbla beloppet af den i Banken innestående silfver-valutan. För beredande af större Stats-Ulskollels Memorial M 97. 15 kredit åt dessa mynt-representativer, än den privat-bankernas sedlar ega, borde desamma få emottagas uti Statens, lill Riksgäldsoch Stats-kontoren ingående uppbörd. Utom nyssnämnde kredit-pappers användande till dervid förefallande utbetalningar, borde, till fyllande af behofven för jernvägs-byggnäderna,. upplåning verkställas dels emot obligationer med låg ränta samt 3 eller 6 månaders uppsägningstid och dels emot ouppsägbara fond-obligationer; och borde Riksgäldskontoret ega att årligen i Banko-sedlar uttaga så stor procent utaf den i Banken deponerade silfver-valulan, som motsvarade sammanräknade amorteringén af både den utländska och den inhemska skulden. För öfrigt har under ofvannämnde diskussion yrkats, att det i 24:de punkten intagna förbehåll i fråga om statsutgifterna möjligen öfverstigande tillgångars samt blifvande öfverskotts användande lill statens jernvägs-byggnader matte utgå, helst det svårligen skulle kunna med erforderlig tillförlitlighet bestämmas, huruvida sådana tillgångar verkligen förefunnes eller icke, och hvad öfverskoltena beträffade, dessa icke blefve kända förr än räkenskaperna voro afslutade. Tilllämpningen af den i afseende pä sagde tillgångar och öfverskott föreslagna bestämmelse skulle derföre sannolikt komma att medföra flerfaldiga svårigheter och stridigheter.
St:r bifallit, att en emot desse 160J Tunnor svarande Summa efter Markegångsvärde jemväl hädanefter må till disposition af Directionen öfver UndervisningsVerken i Stockholm utgå; likväl på det sätt, att, sedan genom någon af de äldre pensionerade Lärarnes bortgång, nyssberörde 77i Tunnor först kommit Skol-fonden tillgodo , vid hvarje sedermera skeende förändring i desse Lärares personal, indragning till StatsVerket, med motsvarande belopp, af hvad en sådan äldre Lärare uppburit, bör af ifrågavarande iöojTunnor eller deremot svarande penningevärde verkställas. Börandes ock nyssbemälde Direction årligen til! StatsGontoiret afgifva Berättelse om behofvet af detta serskildta Löneanslag i öfverensstämmelse med desse föreskrifter. 11:0 Bruksidkaren Owen, hvilken för mer än 20 år sedan, genom Regeringens åtgärd hit till Riket inkom, och härstädes användt den verksammaste delen af sin lefnad, till stort gagn för det allmänna, men till föga enskild fördel, har synts R. Str vara förtjent af något understöd, för att vid en tilltagande ålder och genom oaibrutna mödor ådragen sjuklighet, se sig för sine återstående dagar tryggad mot behofvet. g8 Stats-Utskottets R. St:r hafva derföre beslutil: att till K. M:t frambära den underd. anhållan att Owen å denna Stat under den serskildta Titeln: Beneficier och Benådningar uppföres till åtnjutande under sin lifstid af en årlig Gratifikation af 2000 R:dr B;co, 12:0 Till införande af den ordning, som, i afseende på behandlingen hos R, St:r af frågor rörande Pensioners beviljande , R. St:r ansett böra följas, hafva R. St:r för framtiden beslutat, att ingen i Statens Tjenst qvarstående Embetsman ejler Officerare bör för denna sin Tjenst af R. St;r pensioneras, utan framställning derom af K. M:t, såsom alla Embelsmäns Högste Chef, eller utöfver det belopp, sorn K.
Måtte den Plögstes bistånd härj till oss förunnas, och må hvarje Riksdagsman aldrig glömma, att befordrandet af dess ändamål alltid bör vara enda föremålet för dess bemödanden. Med dessa af mig yttrade tänkesätt lika orubbeliga som den önskan, att tillvinna mig Högloflige Ridderskapets och Adelns förtroende och välvilja, utbeder jag mig att i Högloflige Ridderskapets och Adelns fortfarande vänskap alltid få vara bibehållen. Deli 20 Januarii, 7 Upplästes så väl Riddarhus Ordningen af den 16 Julii 1818 som Stadgan till ordnings vinnande vid Högloflige Ridderskapets och Adelns Allmänna Sammankomster af den 16 April 1810. Upplästes RiddarhusDirectionens under den l5 dennes afgifne RiksdagsBerättelse. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf'. I anled. ning af sista §. uti RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse anhåller jag att få göra en hemställan, angående tjenligaste sättet för tryckningen af så väl Ridderskapets och Adelns Protos coll, som Bihanget till samtelige RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag. Herr Cederschjöld, uppläste derefter föl-5 jande: Den i 5g §. af Riksdagsordningen påbjudj ne tryckningen af RiksStåndens Protocoll skall naturligtvis ej allenast stifta desto mera nytta, ju mer dessa vigtiga handlingar kunna spridas, och ju begärligare deras läsning kan göras; utan äfven just genom den större afsättningén blifva desto mindre kostsam. Men för att göra dessa handlingar för Allmänheten begärliga ar nödigt, att de till lägsta pris utgifvas så tidigt som möjligt, medan de ännu äga nyhetens behag och innehålla ärendernas fortgående uH veckling, så att Allmänheten genast må erfara, hvilka frågor, som väckas innan de komma Den 20 Januarii\ ander egentlig Öfverläggning, och sedan hunna med sin uppmärksamhet följa och liksom deltaga i de påstående öfverläggningarne, samt slutligen med en, till sann Fosterlandskärlek väckande längtan se besluten i möte Jag får derföre vördsammast föreslå: 1:0
(Stats-Utskrs Uti. N:ris 97 och 212, Mern. N:o 266 och Först, Stats-Utsk:s Mern. N:o 302). S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer anmäldt blifvit, hurusom Fullmäktige i Riksgälds-Contoret, oagtadt flerfaldiga derom gjorda ansökningar, funnit sig, på Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV: o t g 3. 5iy grund af forekomne omständigheter, icke kunna medgifva utbetalningen af det för befordrande af Em-åns upprensning inom Caimare Län vid sednast förflutne Riksdag beviljade 'Statsbidrag, hafva Rikets Ständer, som väl, å ena sidan, ansett de af Fullmägtige i berörde hänseende fattade beslut hafva varit grundade på till deras efterrättelse meddelade reglementariska föreskrifter, samt att de, vid de flere serskilda förhållanden, som i afseende å utbetalningen af ifrågavarande S alsbidrag förekommit, icke saknat giltiga anledningar att härtill lemna bifall, men ock å andra sidan, funnit vederbörande slrandegares anspråk på utbekommande af detta bidrag, emot de vid sistlidue Riksdag bes’ämda villkor och åligganden, desto mindre vara förverkad t, som både de för Statsbidragets åtnjutande föreskrifna förberedande åtgärder blifvit vidtagne och arbetet till någon del påbörjadt, godtfunnit, med bibehållande i öfrigt af vid sisla Riksdagen stadgade villkor för utbetalningen af de då till Em-åns upprensning beviljade 35,000 R:dr alt utgå såsom lån och 10,000 R:dr, allt B:co, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, medgifva den förändring uti hittills gällande stadgande, angående liden för arbetets börjande och fulländande, alt ifrågavarande företag, så vida det dertill af allmänna medel beviljade bidrag skall få åtnjutas, ovillkorligen bör påbörjas under innevarande år 1845 Samt, i öfverensstämmelse med den af K. M:t fastställda plan, fullbordas före slutet af år 1848. Hvilket Rikets Ständer få hos E, K. M:t i underdånighet anmäla.
När någon orgelnist-, kantors-, klockareeller folkskolelärare-tjenst blifvit ledig, åligger del den, som för pastoralvärden är ansvarig, der ledigheten inträffat, alt genast eller det en sådan tjenst blifvit ledig, densamma annonsera tre gånger å rad i Posloch Inrikes tidningar samt en gäng i stifls-lidningen. Ansökningstiden, 60 dagar, räknas från lörsta kungörandet i den förstnämnda tidningen, och åligger det denna tidnings redaktion ali för hvaije gäng annonsen införes tillkännagifva, hvilken dalum lägenheten lörsta gången annonserades ledig. Inom berörde ansökningstid må sökande sig hos pastor, sorn utfärdat annoncen, anmäla och sin skicklighet med vederbörliga betyg styrka. Betygen mäste antingen ingilvas i original eller i afskrift, af tvänne skrilkunnige och välfiejdade personer bevittnade. Den sökande skall hafva egenhändigt skrifvit sin ansökan. Ingen må anmäla sig som sökande lill någon tjenst, som han icke kan eller icke får sjelf bestrida. Skulle inom första an-lagsliden icke tillräckligt antal kompetente sökande sig anmäla, utsälles ny ansökningstid, med lillkännagifvande om en eller flere sökande lättas. Om under sista anslngsliden flere sökande anmäla sig med högre betyg eller flere tjen steär - Lngsamt Allm. Bese.- och Ekon.-litsk. Betänkande N:o 47. 17 sleår än de ega, som under förslå ansökningstiden inkommit med ansökningar, böra de, som törst anmält sig, icke undanträngas af de sednare, ulan blott fylla det eller de lediga rum med de förtjenlaste af de sist anmälde. 4:o. Förslags uppsättning. Klockan 1 “2 sista ansökningsdagen skall förslag upprättas, eller, om laga hinder då inträffar, lidkälle vederbörande pastor tvänne ojäfvige och skrifkunnige personer, hvilka vid nämnde lid uppteckna alla då inkomne ansökningar och i särsk ild l konvolut inslå såväl alla ansöknings-handlingarne, som förteckningen derpå, och skall detta konvolut förseglas med såväl pastors som vittnens sigiller.
Kidd. o. Adeln. b. 1 Sept. b. 23 April Preste Ståndet. b. 1 Sept. b. 26 April Se b. 16 Okt. a. a. 28 Okt. b. 20 Okt. b. 8 Aug. a. a. 16 Okt. b. 7 Juli Fjerde b. 16 Okt. a. a. 28 Okt b. 20 Okt. b. 8 Aug. a. a. 16 Okt. b. 11 Juli Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. I anlening af återremiss pä det underdåniga skrifvelseförslaget angående Irrläror, om åtgärder till förekommande af spridande vid Universiteten oell öfrige läroverk af Ishafvet, om anslag åt Magister Torell för en resa af, se Torell. Italien, om föreskrifter för Sveriges Ombud vid en kongress för ordnandet af angelägenhe - terne i Medlersta Jagt och Djurfång, om tillägg och ändring i gällande förordningar om » om ändringar i nu gällande författningar angående Jemtlands Häst jägare-korps, om Jemtlands Koterings-kassas befrielse från bidrag till anskaffande af beklädnaden vid, se Jemt-lands Koterings-kassa. Jemtlands Jägare-leorpscrs mötesplats å Frösön, om upplåtelse af jord till utvidgning af, se Westerhus. Jemtlands Län, om sammanfattning och skiljande från VesterNorrlands Läns Arkiv af de allmänna handlingar som röra Jemtlands Rotehållare, om befrielse för, från skyldigheten att bidraga till sadelmunderingen och underhåll af Kyttarehästarne på marscher £.* % ° crq c/5 r <3 - N:0 10 2. >1 P s ja 3 Cu — C. CD N:o | Sid. Kiks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Borgare Ståndet. a. a.25 Aug. g. 14 Jan. b. 18 Jan. b. 8 Aug. b. 8 Aug. b. 1 Sept. b. 1 Sept. 22 Febr. b. 22 Febr. a. a.25 Aug. b. 18 Jan.
Och han, som död var, kom ut, bunden om händer och fötter med svepekläde; och hans ansigte var förtäckt med en svetteduk. Jesus sade till dem: Löser honom, och låter honom gå. Då trodde månge af Judarna på honom, som komne voro till Maria, och sågo det Jesus gjorde. Men somlige gingo bort till de Phariseer, och sade dem hvad Jesus hade gjort. Då församlade de öfverste Presterna och Phariseerna ett Råd, och sade: Hvad göre vi? Ty denne mannen gör mång tecken. Låte vi honom så blifva, då tro alle på honom; och de Romare komma, och taga bort vårt land och folk. Men en af dem, vid namn Caiphas, som var öfverste Prest på det året, sade till dem: I veten intet; Ej heller besinnen I, att oss är bättre att en man dör för folket, än att allt folket skulle förgås. Det sade han icke af sig sjelf; men efter han var öfverste Prest om det året, propheterade han; ty Jesus skulle dö för folket; Och ej allenast för folket, utan att han församla skulle Guds barn, som förströdde voro. Ifrå den dagen rådslogo de emellan sig, att de skulle döda honom. Så vandrade nu icke Jesus mer uppenbarliga ibland Judarna; utan gick dädan i den landsändan vid öknen, i en stad som heter Ephrem; och vistades der med sina Lärjungar. Och instundade då Judarnas Påska; och månge gingo utaf landet upp till Jerusalem, för Påska, att de skulle rena sig. Då sökte de efter Jesum, och talades vid emellan sig, ståndande i templet: Hvad synes eder, att han är icke kommen till högtidsdagen? Och hade öfverste Presterna och de Phariseer budit på, att hvilken som visste hvar han vore, skulle han det kungöra, att de måtte gripa honom. Sex dagar för Påska kom Jesus till Bethanien, der Lazarus hade varit död, den han uppväckte ifrå de döda. Der gjorde de honom en nattvard; och Martha tjente, men Lazarus var en af dem som med honom vid bord såto.
Af den upplästa meningen kan jag icke finna annat, än att full anleda. finnes att betrakta den inrikes vexelrörelsen såsom ti11— hörande allm. civillag, och den utrikes vexelhandel!! såsom tillhörande Konungen enskildt, Dea erfarenhet, jag äger;, bar ådagalagt för mig, att sådana omständigheter kunna inr träffa, alt stadgande!! och reglementen derefter mäste lämpas. Utrikes vanor och coutumer måste ej helt och hållet förgätas, och man kali lätt tänka sig, att dels inom, dets Utom landet sådana omständigheter kunna inträffa, hvaraf ändringar eller tillägg i den existerande vexelstadga!! blefve nödvändiga. Jag skulle derföre tro, att om begge Statsmagterna i ett sådant ämne bunde den qvarvarande Statsrnaglen, dä Representalionpn åtskiljes, vid en allin, författning, verkställande magtep derigenom yore förhindrad alt lämpa Stadgundena efter omständigheternas kraf; och jag skulle derr före anse, att både grundlag och föregående prejudicat, rör:de utrikes vexelrörelsen, vore föranledande dertill, att frågan l'ör:de utrikes vexelhandel!! må anses för en lagstiftning, sorn tillhör Konungaipagten, men frågan om inrikes vexelrörelsen deremot såsom tillhörande båda Statsmagterna gemensamt. I afseende på sjelfva förslaget kan jag icke hafva någon anmärkn. att göra, synnerligast söm den K. proppsm innehåller, att någon förändring icke är gjord i Ständernas förslag, annat än hvad angår utrikes vexelrörelsen, hvadan frågans behandling icke torde föranleda till någon betydlig tidsutr .drägt, i händelse Ständerna vidblifva deras närvar, opinion, utan frågan snart kunna ledas till det slut, som både K07 nung och Ständer önska. Frih. Rantzou, Joli. Al b., uppläste följande:
Den, som godkänner det af 3 Stånd fattade beslut, att för ''messing, arbetad”, bibehålla gällande införselstull 16 sk. skålpundet, röslar Ju; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsältes denna tull till 12 sk. per skålpund; och 222:o. Den, som, i öfverensstämmelse med hvad 3 Stånd beslutat, anser rubriken metaller, sammansatta, alla andraslag, arbetade, böra bibehållas oförändrad med 1 r:drs införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna rubrik att indelas i Jörgylda med 36 sk. och andra slag med 24 sk:s införselstull per skålpund. B or gare-ståndet har, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, nedsatt införselstullen å metwurst ifrån 8 till 4 sk. skålpundet. Ridder skaret och Adeln, Presteoch Borule-ständen hafva deremot bibehållit gällande tullsats. Så vida Borgare-ståndet icke vill, med frånträdande af sitt beslut, instämma i de öfriga Ståndens, måste följande omröstning anställas: 223:o. Den. som godkänner det af 3 Stånd fattade beslut, atta metwurst bibehålla gällande införselstull, 8 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsältes denna tull till 4 sk. skålpundet. Mjöl af vePa sätt Utskottet föreslagit, har Borgareståndet beslutat, att vid ru petabiher. briken "mjöl af vegetabilier, som ej kunna inbegripas under spanmål eller Bevillnings-Ulskottets Memorial, N:o 23. 37 hänföras till medicinalier’’ tillägga orden ej specificeradtj och a!t å rubriken nedsätta införselstullen från 6 till 2 sk. skålpundet; men Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-st änden hafva, under vidblifvande af gällande taxa, ogillat detta Utskottets förslag.
Månne af dem, som under hela lifvet deråt helgat sina hjel tan, och vändt sina tankar, eller månne icke snarare af dem, hvilka af delta ord kanhända icke ens fullständigt känna skalet, månne icke ofta, ja kanhända oftast, af nyligen väckta, — jag tror det är ordet, — hvilkas okunnighet skedda undersökningar städse ådalagdt, och hvilka dock stiga lill doms öfver denna tolkning, och fördömma hvarje annan, vare den äfven på Guds egna, af dem okända, eller oförstådda ord grundad? och hvem har gifvit dem denna, snart sagdt profetiska domsrätt? mitt minne är väl ej så rikt på Bibelns språk som motionärens. Jag känner dock några, som på dessa profeter kunna hafva tillämpning. Jag minnes det Ord, som af Gild uttalades öfver de fleste af de profeter, hvilka under Judarnes syndatid uti mängd upstodo: ”Jag häfver icke sändt dem”. Jag minnes ett annat: ”Vakter eder för de falske profeter, hvilka komma till Eder uti fårakläder, men invärtes äro glupande ulfvar”. Jag minnes ett tredje: ”af deras frukt skolén J känna deni”. Och hvilken är dä denna frukt? är den kärlekens saktmod och sinnets ödmjukhet; eller är det icke fast mer det blinda, ofta kärlekslösa nitet, det andliga högmodet och fördömelsen ; en fördömelse, hvilken ensam borde lära dem, att deras lära icke med Dens kan 'sammanstå, Hvilken sade: ”Dömmer icke, så vardén J icke dömda; Fördömer icke, så vardén J icke fördömda”. Ar det renheten uti vandel? Jag vill ej lasta, och troe att mången Läsare för dygder och redlighet är utmärkt; men månne icke ofta hållna domstolsundersökningar och rättegångar lemna ett annat vitsord, och jag vänder mig med denna fråga till motionären, finnes det icke ibland Läsare den lära, att dem väcktom, eller, såsom de uti sitt andliga högmod kalla sig, dem heligom är allting rent?
Min öfverrotmästare, Frih. Klinckowströms utförliga anförande hade ingifvit mig förhoppningar att icke behöfva deltaga i en diskussion, som redan räckt tillräcklist länge, och jag skulle icke hafva begärt ordet, om ej under gårdagens lopp ordföranden i det Utsk., der Hrr F.lektorers förtroende insatt mig, endast med lätt hand berörande detta Ut*k:s i denna fråga algilna Betänk., icke tyckts vilja försvara detsamma, men deremot ej mindre än Irenne talare framställt anmärkningar mot det resultat, hvartill Ulslct kommit. Hade anmärkningarne gällt slilen i IJtslc.ts Betänk., skulle jag ej deråt egnat ett ord till försvar. Slutrimmet måste jag deremot anse vara min skyldighet att motivera, och jag nödgas dervid, ehuru jag på förhand frikallar Hrr:ne från alt äla siffror, blifva något mera fullständig i min målning af det nu gällande regeringssystemet, då jag, jag vågar yttra det, framkallat Utslcts klander mot detsamma. Barnen på taflan kännen 1, Mina Hrr! den är blomsterprydd, ehuru bland dess röda rosor jag trott mig kunnat upptäcka en och annan Belladonna; jag har emellertid för min fiel aktat mig för att tro på vare sig innehållet eller ramen. Frågans ställning i statsekonomiskt och po litisk t hänseende bör anses vara genom tal och tryck så väl utredd, att några speciella upplysningar om traktatens särskilda artiklar och delar ej mera behöfvas. Jag vill derföre sysselsätta mig med de i ett nära sammanhang med denna handelstraktat stående frågorna, om den allmänna ställningen inom landet, oron inom nationen, den brvdsamma belägenhet, hvari statsvagnen råkat.
I anledning af Eder Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contors underd. anmälan om behof deraf, att Stats-Contoret finge, då sådant påfordrades, genast, vid årets början, lyfta medel uti Rikets Ständers Riksgälds-Conlor A den sa kallade Statsbrist-summan; äfvensom att slutliga beloppet af 5,8 Expeditions-Ulskoltets Förslag (ill und. Skrifvelse N.-o 279. densamma må kunna disponeras inom årets utgång, liar E. K. M, uti Dess till R. St. aflåtna Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, i Nåder tillkännagifva, huruledes det vore för Siats-Verket behöfligt, att kunna, under loppet af hvarje år, successive disponera hela den, till fyllnad i Stats-utgifterne, af Allmänna Bevillningen för året anslagna summa. Efter det Rikets Ständer i ämnet hört deras Fullmägtige i RiksgäldsContoret, hafva R. St. tagit denna fråga i öfvervägande, och dervid funnit, hurusom det uti 18 §. 2 mom. af i83o års Reglemente för RiksgäldsContoret intagne, och uti alla, sedan 1809—1810 årens Riksdag, för berörde Conior utfärdade Reglementen införda stadgande: ”att Statsbrist-summan skall årligen, efter Stats-Contorets reqvisitioner, från Riksgälds-Conloret utbetalas, äfvensom förskott derpå meddelas, dock endast för det löpande året, räknadt från den i Mars, det ena året, till samma tid det nästpåföljande, ” har sin grund deri, att Riksgälds-Contoret icke skulle på en gång komma att besväras med större förskott, än som högst motsvarade ett års anslag till Statsbehofvens fyllande; och alt, vid ett annat förhållande, Riksgälds-Contoret skulle kunna tillskyndas en betydlig olägenhet och jemväl ränteförlust.
I hopp, att hvad som redan skett, skall härtill var. tillräckligt, vill jag för min del alldeles icke yrka på anmärkningarnas vidare fullföljande. — Frih. Boye har jemväl sagt, att beskaffenheten af Ulsk:s memor, utgjorde en parodi på ansvarskraf och ett eget sätt att kullkasta grundlagen genom ridiculen. För ruin del har afsigten varit att bevara grundlagen; och det är för att sätta hvar och en i tillfälle att döma på livad sätt jag sökt fullgöra mitt kall såsom utsk:sledamot, som jag ansett mig pligtig nu göra reda för mina förhållanden. Jag har nu fullgjort detta mitt åliggande sorn utsktsledarnot, och öfverlemna!- till R. o. Ad. att fullgöra sitt såsom Riksstånd.— Jag vill blott tillägga, att orsaken till anmärkningarnas fåtalighet får förnämligast sökas i den förändring, sorn, på sätt jag förut omnämnt, föregick i Utskts majoritetsförhållande. Hr Tham, Wollrath; Olyckligtvis är jag något lomhörd och har icke kunnat uppfatta, hvad Hr Dalman yltrat näst efter Frih. Boye; jag förmodar likväl, att Frih. Boye sjelf skall upptaga det till besvarande efter förtjenst. Jag förenar mig i det hela med hvad Frih. Boye redan anfört, dock icke i den omständigheten, som angår det stora afseende, lian fästat vid journalismen; ty jag betviflar icke dennas bemödande att kullkasta värt statsskick, rilen väl dess kraft, som jag anser blott tillfällig nu under riksdagen. Efter denna förklaring skall jag hålla mig till de af Constit.- Utsk. gjorda anmärkningar och först till betänk. JN:o io. Om Hr Skogman tillstyrkt någon åtgärd, som gått i verkställighet och varit skadlig för landets väl, hade Utsk. kunnat hafva någon grund föy sin här framställda anmärkning; men nu är det blott en yttrad opinion, som blifvit delad af Statsrådets öfriga ledamöter, och likväl hafva de blifvit frikallade, men Hr Skogman fälld. Det berodde alltid på R.