Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får derföre hemställa, om icke dessa böter kunde förvandlas till något annat äfventyr, t. ex., att det skulle bero på Taxerings-Komité, att, i fall den skattskyldige underläte att i tid inlemna sin upgift, utan hans hörande, bestämma hans taxering till samma belopp som förut. Någon annan risk, än denna, anser jag icke böra följa på den ifrågavande underlåtenheten. Gr. af Ugglas: Den §, som nu är under öfverläggning, har inom Utsk. föranledt ganska många discussioner, likväl icke i den meningen, att borttaga ifrågavande böter, utan snarare för att skärpa deni. Man hade sig nemi. bekant, att åtskilliga personer, icke allenast fastighetsegare, utan äfven andra, hvilka skämdes att ingifva oriktiga upgifter, i det stället helt och hållet underläto sin skyldighet i detta afseende, samt derigenom kanhända ofta blefvo lägre taxerade, än om de varit tvungna Den 30 Maj. 437 att aflemna sina upgifter. Fråga npstod derföre om, huruvida icke bölerne holde höjas, och sältas till en viss proc. af taxerings-beloppet. Men dä man närmare betraktade förhållandet, märkte man, att man fick lof att taga denna proc. serdeles hög, åtminstone till siffran, sä framt den skulle innefatta något ansvar, och att den i många fall, med den taxering, som f. n. eger rum, om den också sattes till 10 proc., ändock icke skulle upfylla sitt ändamål. Detta gjorde, att man vidblcf hvad som nu finnes stadgadt. Ty, att icke stadga något ansvar för den, som förfallolöst uteblifva*, och sålunda gör sig skyldig till ett ganska stort slarf, enär en dylik underlåtenhet icke gerna kan antagas hafva sin grund i okunnighet, lärer väl icke vara riktigt. Hr Palmcrantz har i sitt anförande egentligen afsett fasligliets-egare, och jag medgifver, att för deni skulle ett så beskaffadt äfventyr, som den värde talaren föreslagit, möjligen kunna gå an.
691 och ständigt förnyade meddelanden, som en praktiskt nyttig statistisk central-anstalt bör i främsta rummet afse rörande befolkning, handel, industri, åkerbruk och finanser. Allt det öfriga ville vät R. St:r att man skulle söka i lärda monografier. Händelsen har likväl velat att de nu fått det i Komiténs lärda förberedelse; naturligtvis icke såsom ett verk till hvilket man kunde fly för alt få uplysningar, men deremot sona ett, i sig sjelf högst intressant opus operatum, vittnande om icke mindre vidtomfattande lärdom, här i landet till finnandes, än om den ofantliga utsträckning, till hvilken statslyxen arbetat sig upp i ett visst afseende, jag menar i skrifveri och synnerligen officiella underd. Betanien till K. BI. Af all statslyx torde denna vara den mest umbärliga, och äfvensom den är icke allenast kostsam, ledande till tidsutdrägt och dertill högst tråkig att följa i spåren. Konungen och Hans StatsRåd rådfråga troligen högst sällan dessa digra luntor som ingå från alla Embetsverk, vanligtvis långt efter det behof varit att inhämta speciella uplysningar, hvilka alltid anskaffas genom särskildta Nåd. Skrifvelser, föranledande till särskilda underd. utlåtin o. s. v. Från denna digression från förevaride ämne återgår jag för att visa att om nyss antydde statslyx, härrörande från formen i våra embetsverk, snart slår nationens begär efter ett friskare statsskick för hufvudet och kräfver reform, så är den art deraf som framträder när fråga väckes om att bilda ett nytt embetsverk, väl en ganska naturlig följd af de gamla föråldrade statsformerna, men dertill jemväl af desto mera försåtlig och farlig art, som statslyxens prål ofta döljer, ej allenast det ofullständiga och ytliga i sjelfva förslagets praktiska del utan äfven stundom tjenar till täckmantel för det slags spekulationer på tjenster och höga anslag, som Engelsmännen kalla Job's, ett ord som jag icke förmår försvenska.
Bet, N:o 17. 7 nästföljande §.§. bestämma, komma att qvarstå, såsom garanti emot oloflig införsel af varor. Om serskilda föreskrifter, som vid tillämpning af denna Forordning bora iakttagas. Utskotten fä vid detta Capitel åberopa hvad ofvanföre vid 3:dje Cap. anfördt är. Om Rättegången. So Jf. blifver nu den Jg. För att kunna tillämpas, i fall nu ifrågavarande förändringar i afseende på föreskrifterne om Tullmåls afdömande vid serskilde TullDomstolar blifva vidtagna, föreslås följande redaction af denna §.: ”Mål, som angå förbrytelser emot denna ”Författning, skola vid vederbörlig Under-Dom”stol upptagas, der ej målet, i anseende till personen, tillhör Hof-Rätt.’5 gt £. blifver 79. Under åberopande af de skäl, förenade Utskotten uti Betänkandet, angående Kongl. Förordningen emot oloflig införsel eller utförsel af varor under den 23 Junii 1825, hafva anfört till stöd för det då framställde förslag till förändrad redaction af samma Författnings 54-'de §., få Utskotten äfven nu föieslå, att ofvannämnde 79 §. till likhets vinnande i nämnde hänseende, må erhålla följande lydelse: "År någon missnöjd med Under-Rätts be”slut, må deröfver hos den Hof-Rätt, under 8 Bil. till Bev.- Lt/go. Oec. Uts/i. Bet. "hvars jurisdiction brottet blifvit begånget, '”och under hvilken den Under-Domstol, sorn "i saken dömt, lyder, besvär anföras inom halfäten af den tid, sorn för laggvadda sakers fullföljande ifrån Under-Rätt, i allmänna Lagen "stadgadt är;” Hvarjemte Utskotten få föreslå följande tillägg i denna §:
St. biföllo hvad Utsk. nu föreslagit, så skulle den besynnerlighet uppkomma, att då fråga är om sjelfva lönen för just.- ombudsmannen, så beräknar man tingsgästningspenningarne och boställsafkastningen såsom hörande till ordinarie lönen för häradshöfdingen i Södra Möre; men då fråga är om att efter denna ordinarie lön bestämma arfvodet för just.ombudsmannens vikarie, då beräknar man ej längre bemälde inkomsttitlar såsom hörande till den ordinarie lönen; hvilket torde vara en stor inkonseqvens. Jag hemställer derföre vördsamt, att R. o. Ad. ville, roed afslag ä hvad Utsk. föreslagit, bifalla hvad Utsk. i denna del tillstyrkt uti sitt utlåt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Hvad beträffar just.ombudsmannens lön, så är den, på sätt Gr. Lagerbjelke nämnt, redan af R. St. vid denna riksdag bestämd. Det återstår således blott, att afgöra på hvad sätt vikarien för häradshöfdingen i Södra Möre skal! aflönas. Om han skall åtnjuta, icke blott sport lerna vid denna tjenst, hvilka äro hufvudsaken af hela häradshöfdinge-aflöningen, utan äfven hälften af tingsgästningspenningarne och af boställsafkastningen; så komme denna tjensteman att blifva atlönad utöfver hvad vanligt och behöfligt är, och det måtte hvarken kunna vara R. St:s mening vid denna riksdagen, eller hafva varit det vid den riksdag, då riksg:s-kont:s reglemente stadfästades. Jag anser följaktligen det förslag, som StatsUtsk. sednast afgifvit vara riktigt; ty om R. o. Ad. antager detsamma, så komma tingsgästningspenningarne och boställsafkastningen att helt och hållet räknas till just.ombudsmannens lön, och alt följaktligen förminska det tillskott af kontanta medel, som komma att från riksg:s-konl. utgå. Jag tror således förslaget vara riktigt, och hemställer derföre att R. o. Ad. måtte godkänna det samma. Hr Rääf, Leonh. Fredr.:
Kock. 1 Jämför C. U. M. 1810—1815, sid. 574. 2 Jämför plenarprotokollet den 10 juli. ovan sid. 269. Justerat d. 1 Aug. 1812. A. G. Mörner. Tisdagen den 28 Julii, Kl. 10 före middagen, sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskott in Pleno, då alla dess Ledamöter, utom Herr Öfversten Schönström och Herr Borgmästaren Nordström voro närvarande. Justerades Pleni Protocollet för den 20 i denna månad. JTplästes Utdrag af Högvördige Preste Ståndets Protocoll för den 21 Julii, innehållande att Preste Ståndet, i anledning af Borgare och Bonde Ståndens beslut om Grundlagsfrågors upskjutande, äfven för sin del beslutit, för påskyndande af innevarande Riksdags slut, att alla före detta Riksmöte väckta och ännu icke af g jorda Grundlagsfrågor må, under loppet af denna Riksdag, blifva hvilande.1 Uplästes Utdrag af Hedervärda Bonde Ståndets Protocoll för den 21 Julii, med tillkännagifvande att Ståndet ej kunnat bifalla de af Vällofl. Borgare Ståndet gjorda undantag af 81 § Regerings Formen och 14 § Riksdags Ordningen från beslutet om alla ännu icke uptagne eller behandlade Grundlagsfrågors upskjutande till nästa Riksdag, utan förblifver Bonde Ståndet vid dess förr fattade beslut oförändradt. Herr Grefven och Ordföranden: erhindrade hurusom 2ne Stånd ovillkorligen, och det 3 :dje, med 2 :ne undantag, beslutit att vid detta Riksmöte icke vidare befatta sig med grundlagsfrågors uptagande och behandling, samt att Höglofl.
Han har bland annat skrifvit romanen och dramat » la Glu », tragedien » Nana Sahib », varit medarbetare i Sarah Bernhardts stridsskrift mot Marie Colombier, » Marie Pigeonnier », samt gjort den nu senast i Paris uppförda öfversättningen af Macbeth. Sitt största rykte har han dock vunnit genom de båda diktsamlingarne » Les Caresses » och » Les Blasphèmes ». Ur den sista af dem, utgifven 1884, är det som » TApologie du Diable » är hemtad. Till Maurice Boucher, den unge elegant, som i den stått modell till djefvulen framstäld som dandy, är hela samlingen af skalden egnad. Det är ett egendomligt drag, som allt sedan romantikens dagar genomgått litteraturen, att vända upp och ned på förhållandet mellan den onda och goda principen och låta Gud, d. v. s. den Gud, som är tidens Gud, — grekernas Ur Dagms Krönika. 6 — 7 3opålitlige och nyckfulle Zeus Kronion, israeliternas grymme och blodtörstige Jahve, presternas och de ortodoxes Gud, religionsförföljelsernas och härarnes, hämdens Gud, han, som kräfver straff för fädrens missgerningar på barnen allt intill tredje och fjerde led och i nyckfull harm belägger timliga förseelser med eviga straff, han, som skapade menniskan med de anlag han se ’ n fördömer, de kristna som de icke kristna mytologiernas Gud, — att, säga vi, låta honom representera det onda, Prometeus åter, Satan, Lucifer, Ljus-bringaren, den i kampen mot Adonai besegrade morgon-stjernans furste, det goda. Det har Byron gjort i Cain, Almqvist i Ormuzd och Ahriman, Carducci i sin ofvan nämda hymn, Strindberg i efterspelet till Mäster Olof, Viktor Rydberg i Prometeus och Ahasverus och nu senast Richepin här i sin » Apologie du Diablo. I Tyskland har åter samma rörelse i Jordans roman » Die Sebalds » fatt ett i viss mån annat uttryck.
De utgjorde nyssnämnde år 13,950 R:dr 26 sk. 8 rist., hvaraf pensioner och understöd tilldelades 33 personer, med 703 R:dr 44 sk. , u bb) Pensions-f onder, ställde under Catharinas Församlings Kyrko-Råds förvaltning. Dessa Fonder bestå dels af ett utaf Enkan Catharina Godhe doneradt Capital, stort 5,555 R:dr 26 sk. 8 r:st., hvars ränta utgår till Pensioner åt 12 inom Catharinas Församling behöfvande personer af qvinnokönet, och dels af Fabrikören Carl Fredric Spångbergs donation, stor 1,381 R:dr 38 sk. 10 r:st., hvaraf räntan användes till anskaffande af kläder till fattige faderoch moderlösa Barn i Församlingens Fattig-Skola. cc) Fonder, som förvaltas af Jacobs och Johannis Församlingars Fattighus-Direction, utgöras dels af åtskilliga till pensioner testamenterade medel, till belopp af 3,840 R:dr 40 sk. 9 r:st., dels af en utaf Canzli-Rådet Noren stiftad pensions-f ond till förmån för Enkor och Döttrar af CivileMilitaireeller Borgare-Stånden, hvilken fond år 1842 uppgick till 33,316 R:dr, hvaraf räntan utdelades till 110 personer. dd) Under Marias Magdalenas Församlings Fattigvärds-Direction ställde testamentsoch donations-medel utgjorde vid 1842 års slut 7,369 R:dr 26 sk. 6 r:st, och räntan deraf, 364 R:dr 5 sk. 4 r:st., användes till understöd för 8 personer. ee) Pauliska Donations-fonden till Pensioner för Enkor samt faderoch moderlösa barn, hvilken förvaltas af Direclionen för Norra Frivilliga Arbetshuset, ägde år 1842 en fastighet, värderad till 45,000 R:dr, samt fordringar och contanta medel till belopp af 67,139 R:dr 6 sk. 7 r:st.
Uppläst och gilladt hos Hederwärda Bonde-Ständet den 24 Augusti 1810. Wördsamt Memorial! konstitutions-Urskottet fär härmed lill Riksén» Hög, lofl. Ständer afgifwa Förstag lill i:o Swea Rikes Sränders Färening och WU, Ack, angäende den Högborne Fursten, Prins Iohan Baptist Julii af Ponte Corvo urkoranve, till Swea Rikes Kron-Prins och lill Efterträdare pä Kongl. Swensk» Thronen. 2:0 Successions-ordning, hwarefter den Högborne Fursten, Swea Rikes urkorade Kron-Prins Hans Kongl. Höghets, Prins Johan Baptist Julli af Ponte Corvo Manliga Bröstarfwingar skola äga rätt till den Kongl. Swensta Thronen, samt akt Swea Rikes Styrelse tillträda, af Kv"ung och Riksens Ständer gjord och fastställd, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den iZlv. Z:o Hans Kongl. Höghets Prins Joha» Baptist Julii af Ponte Corvo Försäkran till Swea Rikes S-änder, sedan Hans Kongl. Höghet, genom Deras WU och Förening, blifwit förklarad för Swea Rlkes Kron-Prins. Constilurions. Urstkotket får tillika wördsamt tillkännagifwa, alt der sä wäk wid författandet af Successions-ordningen, som te öfriga högtidliga Ae-crna ej Den 25 Aug. 8z ej allenast till följe af Riksens Ständers föreskrift, 'öljt de förut lagda grunder, utan äfrvei, sa widl möjligt warit, ord för ord bibehållit de i samm» Acker wid förra Riksdagen antagna uttryck. Orebro Len 2Z Augusti i8 ro. Pä Höglofl. ConstirutionS.UtsksttetS »vägnar, A. O. körner. lAngstsäius. I. kk. klo c!» le k» i lä.
Nåd Prop. iV:o 1, om Statsverket 1856. digt islåndsättande af de i sitt slag enda leraningar från en i mångå hänseenden märklig epok af fosterlandets historia sedermera icke vidare kunna verkställas; —samt att de lägenheter, i hvilka ännu funnes spår efter den fordna prakten och som kunde lill restaurering ifrågakomma, vore belägna i nordvestra delen af slottet och utgjorde: trappan till de s. k. kungsrummen, förgyldaeller drabant-salen, matsalen, audienssalen och Erik XIVs sängkammare.
53 gemensam bangård birde från både norr och söder kommande jernbannr kunde begagnas, skulle dock vara förenad med slörre tekniska svårigheter och betydligare kostnader, i synnerhet vid öfvergången al Drottningholmsoch Bockholms-sunden, än något annat inom detta land utförd! eller föreslaget jernvägsarbete, och, utom dessa tekniska svårigheter och stora kostnader, skulle sagde jeruvägs-anläggning komma all medföra åtskilliga andra vigliga olägenheter, bland hvilka uppgifvits, alt den måste ledas öfver frenne segelleder, sorn, i anseende till Mälarens flodvatten, ej kunde få igenfyllas med fasta bankar, hvarföre höga, rörliga broar måste med en högst belvdlig kostnad der anläggas, samt alt sjöfarten knmmc att lida stort afbrott derigenom, all segellederna, som begagnades under alla lider af dygnet, skulle komma alt ofta hållas stängda; varande det hinder, sorn, enligt hvad emot bank-anläggningen mellan Södermalm och Riddareholmen blifvit anmärkt, derigenom skulle uppkomma, icke i något hänseende jemförlig! med den olägenhet, suni en bro-byggnad öfver Bockhnlms-suudet skulle förorsaka för sjökommunikationen, enär på det förra stället såväl seglande fartyg sorn ångbåtar måste, utan afseende å nämnde banks tillvaro, stadna sin fart, hvaremot på del sednare stället ingen anledning till uppehåll för de sjöfarande nu lörefunnes. Under förevarande frågas behandling har Ofverste Ericson för Utskottet framlagt ett annat af honom uppgjordt förslag i afseende på stambanornas förening inom hufvudsladen, genom hvilket förslags antagande flere af de anmärkningar, som gjorts emot den i Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition oinförmälda plan, skulle undanrödjas: och som detta sedermera uppgjorda förslag förefaller Utskottet särdeles ändamålsenligt, har Utskottet ansett sig icke böra underlåta alt jemväl anmäla detsamma till Rikets Ständers kännedom, hvadan dess hufvudsakliga innehåll nu meddelas:
Under sådana förhållanden måtte väl conseqvensen fordra, att vid den lin föredragne punkten förfara på samma sätt, och jag kan sannerligen icke föreställa mig, att R. o. Ad.'uti desse 2:ne likartade fall skall inom ^ timme fatta 2:ne hvarandra motsatta beslut, så alt hvad, som fått gälla vid punkten 11, icke skall få gälla vid punkten 13. Härom böra väl alltså rättast vidare ord icke spillas. Jag öfvergår nu till Gr. Mörners yttrande, huruledes den omständigheten, att K. M. icke aflåtit nådig propos. iämnet, borde utgöra hinder för 11. St. att bifalla Utsk:s förslag, som blifvit föranledt af enskild motionärs framställning. Detta förfaringssätt är ofattligt för mig nu som alltid. Jag tror, att, då grundlagarne tillägga enskilde riksdagsmän motionsrätt, R. St.., enär hvarje rättighet halen motsvarande pligt, följaktligen äro af samma grundlagar förpligtade, att noga granska uch pröfva behofven af de begärda anslagen, de må nu framställas från hvilket håll som helst. Att vid sista riksdagen anslag icke beviljades, ehuru K. M. dem då äskat, är att härleda från Statsverkets dåvarande inskränkta tillgångar. Ädagalagdt är emedlertid, att K. M. önskade detta anslag; men när det icke af R. St. den gången beviljades, får man väl ej mycket undra på om K. M. underlåtit förnya Sin framställning. Åtminstone vore det ganska förhastadt, att af denna tystnad draga slutsats om förändrade åsigter å högre ort. Gr. Mörner synes således icke hafva framställt tillräckliga skäl för sin åsigt; och förnyas derföre min anhållan om bifall till Utsk:s förslag med det förbehåll i afseende på motiverne, jag redan haft äran göra. Hr von Hartmansdorff: Jag förenar mig med Frih. Cederström i anhållan att den i Utsk:s motiver förekommande meningen, ”att lika åligganden fordra lika aflöning” måtte uteslutas.
Han talar lugnt och säfligt till grefve Danneskjold-Laurvig, som, synbarligen gunstigt stämd, nickar och nickar; måhända lofvar han just åt den yngre kamraten i så många nattliga orgier sin tolfåriga dotter Juliane Marie till brud. Hela hofvet vet ju, att grefve Holcks sinne på senare tid vändts mot det barnsliga. – Inne i det inre gemaket ses kabinettsministern, grefve Hartvig Bernstorff, inbegripen i en liflig diskussion med den ryske gesandten, geheimerådet Saldern, en högröstad gubbe med plumpa drag och befallande väsen; troligen behandla de åter, för tusende gång, någon detalj af den segslitna frågan om bytestraktaten, för hvars skull Saldern ursprungligen kom till det danska hofvet, där han utöfvat sitt skräckvälde i mer än två år, tilltvingande sig personligen oerhörda förmåner, med knölpåken lyft mot alla, som våga trotsa hans bud. Hans är den starka handen, som håller grefve Holck fast i sadeln, han är själen i det parti, hvars makt grundar sig på oenigheten mellan de kungliga makarna. Den ton, i hvilken han talar till kabinettsministern, förråder en själfmedveten brutalitet, för hvilken Bernstorff tydligen faller undan; men där leker ett fint småleende omkring den gamle diplomatens mun. Är geheimerådet Saldern upptagen af allvarliga angelägenheter, ägnar sig däremot hans kollega, den kejserliga ambassadören och generalen Michael Filosofow, uteslutade åt nöjet, och hela hans traktan går tydligen ut på att eröfra en dams gunst. Men denna dam är ingen mindre än den sköna och galanta värdinnan, inför hvars mörka ögon den ryske björnen utvecklar hela sin lysande eloquentia corporis. Också uttrycka hans pussiga drag ett missnöje, som han icke ens försöker dölja, då hon plötsligt, med en urskuldande kompliment, vänder sig ifrån honom för att mottaga en nyankommen gästs hyllning.
Maj 1857. 315 Olof Larsson från Gefleborgs län, Anders Olsson från Jemtlands län, och Anders Nilsson från Hallands län; samt Till Suppleanter: Petter Jönsson från Jönköpings län, och Anders Enhsson från Elfsborgs län; hvarom protokoll genast uppsattes och justerades. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 76, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 70, boslöt Ståndet, att, med ogillande af sistnämnda Betänkande, lägga ifrågavarande Memorial till handlingarne, hvaremot Ståndet godkände samma Utskotts Betänkanden N:o 82, i anledning af väckt motion om inrättande af en central-myndighet för kyrkliga och undervisnings-ärender; samt N:o 83, i anledning af väckt motion om nedsättande af en kommitté för undersökning af Kongl, och Hvitfeldtska gymnasii-godsets tillstånd och förvaltning. S. D. Föredrogs och godkändes Expedilions-UIskottets Utlåtande N:o 6, om bestämmande af dag för nästa Lagtima Riksdags början. S. D.. Efter ånyo skedd föredragning godkändes Stals-Utskotlets Utlåtande N:o 59, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om grunden för utgörandet af de till båtsmans-indelningen i Blekinge län anslagne s. k. öfverskottsoch reserv-räntor, äfvensom angående i detta ämne väckt motion. Den 2 Maj. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Upplästes det hos Rikets Ständers Elektorer för val af kommitterade till tryckfrihetens vård den 30 sistlidne April förda protokoll, hvaraf inhemtades att till kommitterade blifvit utsedde: Riks-arkivarien och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Doktor Johan Jacob Nordström; Lektoren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Jonas Lundstedt; Hofrätts-assessoren Grefve Eric Sparre; Vice Bibliothekarien och Riddaren af Kongl.
Ibland de anföranden som blifvit hos H. R. o. A. afgifne, vid granskningen af Utskottets Förslag till RiksStatens reglering under HufvudTitlarne, har Utskottet funnit ett af Hr Grefve Gyllenborg, Johan Henningj hvilket bordt till besvarande härstädes upptagas. Bemälde Hr Grefve har nemligen anmärkt, att, i förening med nyssnämnde Förslag, bordt af Utskottet uppgöras en Tableau, som upptoge alla fordringsbeloppen, Utskottets yttranden derom, med Förslag till utgifterne och hänvisning till Utskottets Betänkanden i afseende på raotiverne dertill, samt framställning af tillgångarne till uppfyllande af behofven, eller i ett sammanhang en så kallad StatsBudget; äfvensom att ordningen skulle fordrat, att Utskottet först ingått i pröfning af det utomordentliga större Anslag som fordrats för FörsvarsVerkets iståndsättande, samt derefter, under förutsättning att inga nya Anslag borde bereda Statens skuldsättning, taga i öfvervägande om och i hvad mohn tillökning i årliga StatsAnslagen nu borde kunna äga rum. Genom det under N:o i53 afgifna Sammandrag af behofven för samtelige HufvudTillarnes reglerande, hvarom specielle Förslager eller Betänkanden på en gång blifvit R. St:rs pröfning nnderställdta, tillika med en fullständig utredning, N:o i54, af förhåilan - Betänkande!), N:o 235. xiii det nied Öfverskolten på StatsVerkets inkomster, och de disponible tillgångar som deruti kunna påräknas, tror Utskottet, under åberopande af dess förut afgifne Förslager, angående beräkningen af StatsVerkets inkomster, sig, kanske fullständigare än någonsin tillförene ägt rum, hafva för B. Sttr framlaggt nödige beräkningar, Förslager och yttranden, för att tjena till grund vid beslutens fattande i desse ämnen, fastän, i sammanhang dermed, Utskottet icke upptagit eller uppräknat andra anspråk på bidrag af Allmänna Medel.