Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ordf:n, först i fråga om införselsförbudets uphäfvande och sedan i afseende på beloppet af införsels-tullen å Tackoch Barlast-jern, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag, utföllo svaren med starka Ja jemte några Nej, samt förklarade Hr Frih. o. Ordf:n att han äfven härvid funnit Ja öfvervägande. den det ej vill, röstar Ja — 52. Nej — 41. 64 Den 6 Maj f. m. Fortsättningen af detta måls pröfning upskjöts till nästa plenum. Frih. Raab, Carl Adam: Af enskilda angelägenheter tvungen att på någon tid ifrån Riksdagen afresa, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarättt, få afsäga mig den plats jag uti Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. hittills innehaft. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Betänk:n, nemi. från Bevillnings-Utskottet: M 4, ang:de grunderne för den blifvande allmänna Bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. Lag-Utskottet: JVs 27, anledn. af väckt motion om uphäfvande af de stadganden, som förbjuda Kronans Upbördsmän och Landtmätare att föra annans talan inför rätta; och 28, i anledn. af väckt motion om förändring af hvad i lag stadgas ang:de Domarens rätt till vadepenningar och till andel i vissa böter. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 12 på natten. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 6 Maj 1854. Plenum kl. 10 f. m. Uplästes ett af Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto, inlemnadt sålydande Mern.: I anseende till afresa från Riksdagen nödgas jag från och med d. 9:de dennes afsäga mig den plats inom H. Allm.
Utskottets i 7:de punkten gjorda hemställan med den förändring, alt i stället för orden: »å hvilket lån skall inom hvarje års slut, räknadt från lyftningsdagen årligen» infördes orden: »hvilket lån må räntefritt innehafves i två år, hvarefter å lånebeloppet, i den mån Prot.-Utdrag den 22 Maj 1SG3. 375 lyftning egt rum, skall inom hvarje kalenderårs slut»; så beslöts nu, uppå framställning af Herr Reutersvärd, Patrik, att Högvördiga Preste-Ståndet skulle vänligen inbjudas att i ofvanomförmälda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets Betänkande, M 35, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv—rörelse, samt om användande af upplupen bankovinst, blef detta Betänkande af Ståndet bifallet, utom i nedannämnda delar, hvarutinnan beslöts på sätt som följer: Utskottets förslag till lydelse af den föreskrift, som skall motsvara reglementets 183 §, godkändes, hvad beträffar lista momentet, hvaremot 2:dra momentet afslogs. Med afslag af hvad Utskottet i dessa punkter hemställt, beslöt Preste-Ståndet för sin del, att Fem millioner Riksdaler Riksmynt af den upplupna bankovinsten må under åren 1864, 1865 och 1866 till Riksgälds-kontoret utan återbetoIningsskyIdighet öfverlemnas, för att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga förslag, till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader användas. S. I). Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Betänkande, JV1 36, med förslag till förändrad uppställning af 5:te och 6:te afdelniugarne i Banko-reglementets 6:te artikel, biföllos punkterna 1 och 2, hvaremot punkterna 3, 4 och 5 återremitterades.
Remitterades till Allm. Bcsv.- o. Ekon.Utsk. Ilr Nordenanckar, Fredr. Willi., uppläste följande: Rikets sednast församlade Ständer hafva genom votering i förstärkt StatsUtsk. afgjort, att de 45,000 r:dr b:co, som 2:ne RiksSt. beviljat för upprensning af Emm-ån i Calmare län, borde icke till hela summan utgå såsom anslag, utan alt af densamma endast 10,000 r:dr vore att anse såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, och att 35,000 r:dr skulle utgå såsom lån under vissa villkor. Ibland dessa villkor befans äfven det, att de jordägare, som skulle fä nytta af företaget, skulle för arbetets utförande tillskjuta lika summa, nemi. 45,000 r:dr b:co, emedan det bela beräknades till 90,000 r:dr, hvilken föreskrift medförde nödvändigheten att, med anledn. af den är 1S39 verkställda ägo-gradering, uppgöra en noggrann beräkning, utvisande icke allenast den vinst, som af arbetet skulle uppstå för hvarje delägare särskildt, utan äfven hvar oell ens tillskott lill arbetets utförande. Denna del af landtmälarens förrättning blef först i sistl. Sept. och Nov. månader aflemnad till delägarne, och det är egentligen sedan den tiden, som verksamhet oell omtanka blifvit använd, för att bringa arbetet i gång, så mycket angelägnare, som, enligt den af K. M. fastställda planen, redan i år betydliga upprensningar på 2:ne ställen borde verkställas.
Då nemligen, vid förvaltningen af en Hypotheks-förenings angelägenheter, dess direktion kunde besluta åtgärder, som icke genast, utan först efter längre lids förlopp genom sina verkningar medförde förluster för Föreningen, och då mera eller mindre täta ombyten af direklions-ledamöter kunde inträffa, så skulle det i många, om ej i de flesta, fall blifva ganska svårt alt utröna och bestämma under hvilken styrelse-lid och genom hvilka ledamöters åtgärder förlusterna vållats, äfvensom i hvad mån stadgandet om ansvarigheten skulle kunna mot direktions-ledamöterne tillämpas. Förslaget lemnar i dessa och andra delar rum för så giltiga anmärkningar, att detsamma synes vara föga lämpligt och syftesenligt. 1 betraktande häraf, och då Hypotheks-föreningarne hittills blifvit på eli för deras ändamål tillfredsställande sätt förvaltade, samt några förluster för det allmänna af deras rörelse icke synas genom de af Motionären anmärkta domare-värderingar vara att befara, särdeles med afseende å jordegendomars allt jemnt stigande värde och de grunder, som gälla för belåning hos Hypolheks-föreningar af fastigheter, hvilkas värde genom dylik värdering blifvit bestämdt, har Utskottet funnit skäl ej vara för handen att tillstyrka en föreskrift, som skulle lägga band på och försvåra ifrågavarande Föreningars vidare utveckling, och hemställer, på grund deraf, vördsamt, att ofvanberörde motion ej må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slockholm den 5 Oktober 1857. STOCKHOLM, tryckt hus J. H\ Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv. o. Elcon.-Utskottets Utlåtande Jtf 31. 1 N:o 31. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Okt. 1857, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning dels af Kongl, Maj:ts nådiga skrifvelse, med det af särskilde kommitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning, dels ock af väckta motioner i samma ämne och dermed gemenskap egande frågor.
Då nu fråga uppstått att, i motsats (ill hvad Rikets Ständers beslut af den 2 September 1851 förutsatte, gifva stam-banan mellan Stockholm och Götheborg en sådan riktning att icke någon del af jernvägen mellan Köping och Hult skulle med densamma infalla, men aktie-teckning för denna jernväg såväl i England som i Sverige erhållits just på grund af den i förutnämnde Riksdags-beslut gjorda förutsättning, skulle detta företag, som lidit af flere allmänt kända olyckor, men hvars fullbordande dock vore af stor vigt såväl för landet i allmänhet som isynnerhet för de provinser jernvägen närmast berör, sannolikt blifva uppskjutet till en obestämd framtid, såvida icke detsamma af Staten öfvertoges; i anledning hvaraf motionären, under uttalande af den förmodan, att inlösning för Statens räkning af ifrågavarande jernvägs-auläggning nu kunde lättare och billigare verkställas än vid någon annan tidpunkt, föreslagit att Rikets Ständer måtte ställa 5,000,000 R:dr R:mt uti Riksgälds-kontorets 4‘A procents obligationer till Kongl. Maj:ts disposition, för att, om omständigheterna sådant medgåfve, för Statens räkning, lill det billigaste pris som kunde erhållas, inlösa Köping-Hult-jernvägen med allt hvad dertill hörer, i det skick den sig för närvarande befinner; — samt hos Borgare-ståndel af Herr G. F. Ekholm, som, i sammanhang med siu uti Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62 omförmälda motion om vestra stambanans förening med Köping-Hult-jernvägen, hemställt, att Rikets Ständer måtte (aga i betraktande, huruvida, sedan den grundsats antagits, att Staten bör uteslutande bekosta stambanors anläggning, det vore instämmande med det allmännas fördel, alt den hittills af enskildt aktie-bolag bekostade jernvägs-anläggningen mellan Örebro och Köping blefve efter en på ömsésidig billighet grundad öfverenskommelse för Statsverkets räkning inlöst. 6 Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 260. Vidare har Stats-Utskottet under sistiidne November månad fått från Kongl.
Uti bifogade mern. af d. 20 sisth Juli, hvilket jemlikt 16 § i den för Ridd.Direct. utfärdade instruction, bör genom Ridd Utsk. till II. o. Ad. insändas, har Directionen anmält, att sedan Ridd.- Secret. m. m. Fredrik Otto Silfverstolpe, af den anledn., att han d. 18 sisth Maj blifvit af K. M. i nåder kallad till ledamot af Dess Statsråd, under d. 21 i samma månad begärt och erhållit afsked ifrån Ridd.Secret.sysslan, och Ridd.Direct., till följd af 13 § i dess instruction, låtit i Statstidningen kungöra ledigheten; så hade före ansökningstidens slut d. 20 sisth Juli endast en sökande till llidd.Secret.-sysslan sig anmält, nemi. adjungerade ledamoten i K. M:s och Rikets KammarcolL, Notarien derstädes Philosophie Magistern Johan Albert Munck, och hade Directionen, enär II. R. o. Ad. nu vore till riksdag församladt, och således i tillfälle, att omedelbart förordna om Ridd.Secret.-syssIans återbesättande, ansett någon annan åtgärd icke tillkomma Directionen, än att, med öfverlemnande af Notarien Muncks ansökningshandlingar, hos Oen 18 September. 343 H. R. o. Ad. ofvannämnde förhållande anmäla, hvarvid Direetionen, med afseende dels å Notarien Mnncks tjenstgöring såsom protocollsförande hos R. o. Ad. under de tvenne föreg:de riksdagarne, dels å hans, under den tid från d. 10 sisth Juni, han efter Directionens förordnande llidd.Secret.tjensten förrättat, uti sina tjensteåligganden i sin egenskap af Secreterare hos Direetionen, ådagalagde nit och skicklighet, för sin del tillstyrkt, alt Notarien Munck må varda af R. o. Ad. till Ilidd.Secret. förordnad.
D EN S Ö N D A G S T Y S T A STADEN låg så idyllisk med sina hvita o c h gula envåningshus i augustisolskenet; det ångade vällukter från trädgårdarnes rosenhäckar o c h resedarabatter, medan en bris nere fråu hafsbukten då o c h då k o m susande g e n o m gatorna m e d dofter af tång o c h ha£- vets friska sälta. Hela staden tycktes slumra i middagsvärmen, soeq koncentrerade sig på det fyrkantiga torgets kullriga stenar o c h på p u m p e n vid gästgifvaregårdens gafvel, där gästgifvarens h u n d sökte svalka i pumpstångens diminutiva skugga. Midt på torget o c h fullkomligt okänslig för solhettan stod pråmkarlens tolfårige son Elias med händerna nedstuckna i ett par bottenlösa byxfickor och öfverlade, huruvida han skulle gå till stranden och leta musslor eller locka Tvätt-Stinas rödhårige pojke i bakhåll under kyrkogårdsmuren, för att hämnas på h o n o m för en klufven m ö s s k ä r m o c h en sönderklöst ö r s n i b b. Vid närmare eftertanke fann han emellertid det senare alternativet väl dristigt, eftersom kyrkans fönster stodo uppslagna, o c h prästen, som hade skarpa, guldbågade glasögon, möjligen kunde upptäcka h o n o m från predikstolen. Dessutom vore det inte otänkbart, att hans fiende, som äfven hade ett godt öga till musslorna, just nu befunne sig vid stranden, o c h ett bättre o c h lugnare ställe för ett litet pojkslagsmål så här en söndagsmiddag kunde näppeligen uppletas. som Klädeshandlaren hade m e d så m y c k e n andakt värmen medgaf åhört en af Wallins predik^. j ^. j ^. j ^ J j ^. &gt;! &gt; V. — Rikstel. Garanti för hållbarhet. T a n d l ä k. Träffas kl. 10 — 2 och VaB — V26 e. m. P l o m b. och. insättning af artificiella tänder. H. september.)
Nu. aa af, görande, om icke, da Terminen för arliga Saur-.' mankomster i alla fall, såsom äret förut fastställd, ej Den 2z Julik. " -98l ej kan wara Bancostyrelsen obekant, Stora Direc» tions-Möten äro Lagligen fullsurne, da Fem Directeurer fmnaö der, om ock Bankens Ledamot stulle wara franwarande; den enda händelse undantagen, da Ordinarie Sammankomster blifwit af en eller annan orsak styrrao till annan Termin, och tillbörlig underrättelse derom blifwit försummad; sa mycket mindre kan häraf någon wada uppsta, som wid Directions, Möken alltid förås fullständige Protvcoller, hwilka af Bankens Revisor kunna och böra genomseS;" hwilken hemställan adagalägger Dircctionens syftemål, att erhälla en tydelig förklaring, det Bankens, till des,' fortfarande säkerhet förbehållne delagtiahet i Canal, Styrelsen, endast består uti kännedomen ut Discont-rörelfens säkra och förmonliga styrsel, jemte hwad blott tili Financc-redogörelsen hörer; och hwilket kunde af Bankens Revisor, genom tillgång till de wid Directions,Möten förde fullständiga Protokoller tillräckeligen inhemtas kan Banco, Utstoltel för dest del, icke förena med ordalydelsen, uti 22 §. 4 Mom. af Bolagets Privilegium ; och uti 6 Artikeln af dest i Nader stadfästa, de Regler, der en tidig kännedom är Banco-För, waltningen bade förbehållen och alagd, vm<Werkels successtva fortgång, saint bedönunandet, huruwida Bankens säkerhet fortsar, uri dest, jemlikt 2:dra Puneten af Privilcgierne innehaswande Hypcthec.
Hafva de någon gång glömt sig så långt, att de sökt göra andra åsigter gällande, så hafva de ju rätt, alt, såsom en värd talare yttrade uti Slitö frågan, visa att andra tider medföra andra tänkesätt och låta sina personer gälla såsom bevis derpå. Det är ju redan en annan tid nu, än då den K. proposm härifrån remitterades. Jag törs icke fordra någon uppmärksamhet af de konservative; det gäller ingen valfrihet för dem; ty de befinna sig uti den tvingande belägenheten, att de måste söka att konservera Styrelsen för att konservera sig sjelfva. -— Jag tor icke söka något deltagande hos de s. k. medelvägseller genvägsmännen; ty det är ju en klar sak så väl för dem, som oss alla, att ju frikostigare man är om penningarna, ju fortare går det; och för all ingå på deras öfvertygelse, skulle jag ju afsäga mig all sådan. Jag vill derföre endast ställa mina ord till fosterlandets vänner, och är öfvertygad att jag häfver eder alla till åhörare. Om jag icke lyckas bringa eder till den öfvertygelsen, att jag har rätt, är det hvarken Eder eller sakens skull, utan min ringa skicklighet att utveckla och StatsUlsk:s och Styrelsens utmärkta skicklighet att inveckla den och oss alla. Jag tillåter mig icke att, såsom Hr von Hartmansdorff för några dagar sedan, förebrå dem, som kunna vilja tala emot mig, att de tala uti Styrelsens intresse; ty de hafva rätt, alt, såsom Hr Gripenstedt då svarade Hr von Hartmansdorff, svara mig, att de göra det gerna, och om de derigenom uttrycka, att de tala uti sitt eget, så behöfver jag ej påminna dem derom; ty det veta de naturligtvis sjelfva.
I sammanhang härmed och då, enligt hvad ofvan blifvit anmäldt, någon öfverenskommelse hittills icke kunnat träffas med staden Ystad, i afseende på öfverlålelsen till Kongl. Maj:t och Kronan af stadens nu utaf en derstädes förlagd Esqvadron af Kronprinsens Hussar-Regemente begagnade stall och magasins-hus, anse de sammansatta Utskotten sig böra tillstyrka, att, enär, hvilka anstalter framdeles än må vidtagas, för afhjelpandet af Esqvadronens behof i denna del, serskildt anslag dertill erfordras, Stats-Verket må, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts uti den Nådiga Skrifvelsen derom gjorda framställning, fortfarande bibehållas vid dispositionen af Statens, enligt uti det föregående meddelad uppgift, hos städerna Malmö och ^ stad egande återstående fordran; lärande dock, vid anmälan om beslutet härom, tillika hos Kongl. Maj:t böra i underdånighet framställas den anhållan, alt de underhandlingar, som ytterligare kunna med staden Ystad ifrågakomma om inköp af der varände stall och magasins-hus för Statens räkning, må bringas till slut med görligaste första och senast inom 184r års utgång, då, enligt hvad Utskotten i det efterföljande föreslå, staden Ystads rätt till åtnjutande af ränteoch capital-afbetalning å dess skuld lill Riksgälds-Contoiret ovillkorligen bör upphöra. 3:o Angående det af Kongl. May.t till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnade förslag till ny Inr/varterings-Ordning.
I betraktande af härvid upplysta förhållanden, samt enär de församlingar, åt hvilka domkvrkorne äro till begagnande upplåtna, i allmänhet anses befriade från skyldigheten att vidkännas de med dessa stora kyrkors vederbörliga underhållande förenade! kostnader, hvarföre också särskilda bidrag utaf allmänna medel blifvit af Rikets Ständer beviljade för verkställigheten af sådana större reparationer, som icke kunnat utföras med de domkyrkorna tillerkända tionde-anslag och öfriga inkomster, så och på del ali den gamla minnesrika och momumentafa kyrkobyggnad, hvarom nu ärf fråga, må kunna försättas och bibehållas i ett dess föremål och ålder samt fosterländska minnen värdigt och dess framtida bestånd betryggande skick, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, alt det, med afseende å dels verkställda, dels ännu icke fullbordade reparationsoch andra förbättringsarbeten å Skara domkyrka, föreslagna ofvanbemälda lån å Tjugufem Tusen Riksdaler Riksmynt bevilja och anvisa till utgående trän Riksgälds-kontorel, emot samma ränteoch betalningsvilkor, som stadgats för det till fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka under sistförflutna riksdag beviljade understöd; börande således ifrågavarande lån, för hvilket en sådan skuldförbindelse skall afgifvas, som af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret godkännes och antages, sedan detsamma fått innehafvas räntefritt till 1860 års slut, derefter årligen återbetalas genom erläggande af sex procent af hela den lyftade låne-summan, hvarvid räntan kommer att godtgöras efter fyra för hundra årligen utaf det obetalda kapital-beloppet samt det öfriga utgöra afbetalning å detsamma. Skulle den sålunda stadgade inbetalningen icke varda inom bestämd tid fullgjord, skall dessutom, intilldess densamma verkställes, lem procent årlig ränta ä det till liqvid förfallna, oguldna beloppet erläggas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; och framhärda Rikets Ständer &c. Stockholm den 19 September 1857. Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 150. 355 mo iso. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 1857.
Jag hoppas, att hvad jag nu haft äran anföra, må vara tillräckligt, sorn skäl lill afslag ä Utsk:s betänk.; men jag får dock härtill lägga, att jag med full visshet käuner, att frågan om bergslagsslaternes reglerande för närvarande är beroende på föredragning hos Konungen. Jag skulle således, och synnerligen ur denna synpunkt, anse det vara orätt och förtidigt att nu göra ett stadgande, som icke kan gagna till någonting, och skulle mot förmodan någon (inna att mina nu gjorda uppgifter icke hade nog kraft alt verka till afslag å delta betänk. så anhåller jag alt sedan få uppgifva några särskilda omständigheter i detta fall, sorn torde föranleda till en annan behandling. Jag yrkar afslag å betänk. flr Printzenskjöld, Garl: Jag förenar mig till alla delar i det yttrande, som Gr. Posse här afgifvit:. Jag kan ej Den 30 Januari. 643 finna annat än besynnerligt, huruledes Ekon.Utsk., pä de skäl, sam här blifvit anförde, tillstyrkt de ifrågavar. tjensternas indragning, och det besynnerligaste af dessa skäl finner jag vara del, att de bergsfogdetjensterne åtföljande löner äro så små, att innchafvarne af desamma dermed icke kunna vara belåtne. Man plägar vanligen, när en tjensteman har för ringa lön, tillstyrka, att denna lön blifver förbättrad, men icke antager man detta som skäl att tjenstebefattningen skall indragas. Likaledes finner jag besynnerligt, alt Utsk. anser kronofogdar och häradsskrifvare för nära nog så öfvernaturiiga personer, att man på dem kan öfverflytta alla möjliga göromål. De ledamöter af detta Hus, som äro desse tjenstemäns chefer, och andre ledamöter, som hafva någon kännedom om deras befattning, skola säkerligen icke underlåta att vitsorda, att de bestyr, hvarmed desse landtstatens tjenstemän äro öfverhopade, äro af sådan vidt omfattande beskaffenhet, så maktpåliggande och så besvärande, att de deruti icke kunna tåla någon tillökning.
Riksens Ständers Justitiä Ombudsman äligge, at wid hwarje Riksdags borgan, jämte iakttagande af hwad Regeringsformens 100 Z. stadgar, ingifwa en noggrann upgift pä atla de fräri Konungen genom desi Högste Domstol sedan näst föregående Riksdag utgangne Förklaringar af Lagens rätta mening, Hwarefter Justitiä Ombudsmannens anmälan til Lag-Utskottets handläggning remitteras. §- 34- Reswärs - och Oeconomiä Utskottet, sammansatt af Fyratio Ätta Medlemmar, skall enligt och -0) § Z. i Regeringsformen, anmärka brister i de allmänna Hushällnings anstalterne och förändringar deruti förestå, samt uptaga alla hos Riksens Ständer upkomnc frägor, om förändring, förklaring och uphäfwande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna hushällning röra, om sädane nya Lagars Vtiftande och om grunderne för Allmänna Inrättningar af alla stag. Riksens Ständer äqe dock endast magt at i desin ämnen besluta -föreställningar och Önskningar at hos Konungen anmälas. Will Konungen nägot Oeonomiskt mäl gemensamt med Riksens Ständer afgöra, förfares dermed pä det satt, som för Lag frägor är stadgadt. 740 Dcn 8 Augusti. §- ZZ> Hemliga Utstottet, som utgöres af Tolf Ledamöter, äge at med Konungen öfwerlägga em de ärenden, hwilka icke til andra Utstötts befattning höra, och dem han pröfwar böra hemliga hällas; dock hasme detta Utstött ej magt at fatta något begnt, utan endast at til Konungen afgiswa yttranden öfwer de mål Konungen detsamma meddelar.
Sedan jag nu anfört, huru jag betraktar frågan till dess formella beskaffenhet, sä får jag i sjelfva hufvudfrågan vördsamt tillkännagifva, att jag, under närvar, förhållanden, ämnar sluta mig till de talare, som yrkat bifall på Utsk;s betänk. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Då K. M., vid framställande af detta ärende till R. St., uttalat Sin förväntan, alt med möjligaste skyndsamhet erhålla del af det beslut, som härom blefve af R. St. fattadl, ser jag deruti ett skäl, att icke fördröja svaret utöfver hvad nödigt är. Men lika sä mycket som detta å ena sidan bör i betraktande tagas, lika så mycket böra vi ä den andra ihågkomma K. M:s yttrade önskan, det R. St., såsom Svenska folkets ombud, mätte, vid deras behandling af frågan, iakttaga en noggrann pröfning deraf. Redan vid början af denna öfverläggning har ibland oss en betänksam varrjande stämma höjt sig med erinran om de vådor, som kunna uppkomma genom ett ovilkorligt bifall till förslaget, utan att man förut vidtagit någon ändring uti dess ordalydelse. Med lilligaste högaktning har jag åhört detta yttrande, såsom varande ett bevis på den ädla öppenhet, hvarmed den värde ledamoten icke tvekat att uttala sin öfvertygelse, oaktadt han säkerligen varit väl derom medvetande, att hafva med den yttrade äsigten framträdl i strid mot allt hvad den ungdomliga känslans hänförelse, lifvad af den undersätliga benägenheten att gå K. M:s förslag till mötes, säkerligen ganska mäktigt verkar, till ämnets framstående för de fleste bland oss uti en sådan dager, att den aktade talarens betänkligheter dervid nödvändigt skönjas i ett mattare ljus. Men, oaktadt jag sålunda fullkomligt erkänner allt del aktningsvärda af denna till sorgfällig eftertänksamhet manande framställning, vågar jag likväl förklara mig vara af motsatt mening med den värde ledamoten, beträffande den af honom tillkännagifna tanka om nödvändigheten och lämpligheten af en skeende återremiss.