Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A andra sidan lägger han likväl aldrig hyende under den meningen, att Sakramenterna skulle vara bundna vid ett visst presterskap, ty han gifver tydligt tillkänna, att han icke önskar något högre, än att afven Sakramenterna må blifva så kända, att äfven deras bruk kan blifva fritt i församlingen. I Luthers tid fanns icke något rätt bruk af Sakramenten; det var derföre nödvändigt att han förenade Sakramenternas bruk med lärareståndet. Helt olika är förhållandet nu, flera århundraden derefter, och det fins icke någon inom den protestantiska församlingen, som kan säga sig vara okunnig om huru Sakramenterna böra handhafva». Den ena kyrkohandboken efter den an - 380 Den i November e. m. dra har varit brukad i vår protestantiska församling, och det år icke möjligt att man nu kan vara så okunnig om Sakramenternas rätta bruk som man var det i Luthers tid. Om det låg i Sakramenternas idé, att de skulle vara bundna vid en viss prestklass, ett lärare embete, så skulle också vår Hene Christus i instiktelse-orden uttryckligen harva uttalat ett sådant Sakramenternas fästande vid menniska». Dessa ord äro likväl uttalade i a|lmänhét. Paulus straffar församlingen i Corin!h, derföre att den börjat kalla sig efter menniskor, Patilisk, Kepbisk eller Apollisk; på samma sätt straffar han i sina ord oss, som kalla oss Lutheraner. Det strider helt och hållet mot den Evangeliska läran, att man kallar sig lutheraner, och till den grad binder sig vid ett lärare-stånd, att man icke kan tänka sig Sakramenternas utdelande utan genom dess händer. Evangelium tilldelar alldeles icke så stor ära åt presterna, ty der föreskrifves, att de skola vara Kyrkans tjenare, men alldeles icke att de skola vara Hrr öfver församlingen. Allt tillhör församlingen, enl. vår lära, och vi hafva ingenting genom presterna, utan allt genom Christus. Man förnekar således Christi hira, då man faster Sakramenternas utdelande vid vissa menniskor. Hr Tham, Casper Wolrath Victor:
Och jag vet dessutom icke, om jag kan medgifva Staters rätt, ali på samma våg^ skid väga moralens och de ekonomiska fördelarnas fordringar, eller lika skattepenningens värde nied att, i och hvad på den ankommer, i sitt sköte sluta dygd, ordning och lycka. Dessutom må man äfven ur ekonomisk synpunkt betänka, att ordning och säkerhet alstra arbetsamhet och drift, och dessa åter rikedom. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Utan att vilja på minsta vis till besvarande upptaga hvad Gr. af Ugglas nu anfört, förekommer det mig likväl som 0111 någon anmärkn. från delta rum borde göras ronde den lagenliga möjligheten alt verkställa ett så beskaffadt försök sorn det han föreslagit, eller alt pä individer inom samhället, sorn begått lika brott, använda olika bestraffningssätt. Det hade varit önskvärdt att någon med lagprinciper mera hemmastadd än jag, upptagit frågan till besvarande, men då så ej skett, har jag icke ansett mig kunna låta ifrågakomne yttrande passera helt och hållet oanmärkt. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: I anledn. af hvad den siste värde talaren anfört, anhåller jag att fä yttra några ord. Det är visserligen sannt att det. synes innebära en orättvisa att. på fångar, som måhända begått samma slags brott, använda olika behandling. Skärskådadt från den strängaste rättvisas ståndpunkt, är Den 8 Januari. 71 delta alltid ett felaktigt förhållande, men då man vill noga pröfva cellsystemets fördelar, innan man antager detsamma, måste man nödvändigt vidtaga en sådan åtgärd som Gr. Anckarsvärd här ogillat. Vi hafva ett exempel i det afseendet alt hemta från Belgien. V al sades det vid förra riksd., att cellsystemet skulle vara infördl i detta land, men det var ett misstag. Hvarken i Belgien eller något annat land i Europa har man ännu vågat antaga cellsystemet såsom en permanent lagstiftning,’ eller cellfängelsets »dömande såsom ett permanent straff. Man har der ansett den hittills vunna erfarenhet icke tillfyllest.
«Men jag skall försöka att beskrifva allt för henne,» sade hon till Albert. «Jag skall, om det är möjligt, troget måla för dem hur jag tillbringar mitt lif. Och de skola få se, huru orätt de bedömde dig, min goda Albert. Efverling skall bli nöjd, så väl som moster. Och jag är öfvertygad om, att hon är det redan. Ack! om hon bara vore här! men i vår, Albert, i vår reser du ju hem och hemtar henne? Albert lofvade allt hvad Evelina ville. Ingenting skulle hon behöfva sakna. Snart förgick ett par månader. Albert uppbar Evelinas hela arf. Och nu tyckte han, att fonden var tillräckligt stor, för att kunna lefva någorlunda hyggligt. Nu behöfde han icke mera numerera sedlar, för att få några riksdaler, att rumla på. Han var ju rik karl. Nu bjöd han vänner och kamrater hem på soupé, nu hade han en fru, som gjorde les honneurs vid bordet. «Hvar f-n har du fått tag i den der lilla dufungen, Albert?» sade en afton en af hans bekanta. «Det kan man kalla att ha tur.» «Tyst! tyst!» sade Albert. «Jag hoppas du är så god och yttrar dig med tillbörlig respekt om min hustru.» «Din hustru i all ära,» svarade hans vän. «Så var det der ett godt tag för dig, Albert. Jag hade min själ också lust, att fara ned i landsorten och sätta ut ett litet dufslag.» «Ja försök,» sade Albert, «och gör sammaledes.» «Vi ha allt försökt,» sade herr F., «men vi ha fått ett stort nej, hvar vi farit fram.» «Jag beklagar,» sade Albert. «Men ni känner ej sättet, att taga dem, mina gossar.» «Du får lof att instruera oss; du som nu har praktiken inne. Jag bekänner, att jag skäms en smula, för att göra en dylik prôpos.» «Skäms!» upprepade Albert. «Förhållandet är ju nu lagenligt, och, hvad som mera är, naturenligt. Det är sådant man skall göra dem begripligt. Dessutom, hvad går det för nöd på dem? Man tillåter dem ju alla en hustrus rättigheter.»
Herr AdvocatFifkalen kalk-mans Memorial, rörande förslag, att alia inqvarteriugs skyldige i Städer och pä landet, med undantag af roterade hemmans innehafware, mätte taxeras till en witz ärlig flätt, under namn af Inqvarteriugs. och Service-afgift, som borde uppbäras och anwandas till ersättning ät Jnnewanare i de Fällningar och Stader, der Trupper aro sörlagde. Ut supra. flx krotocollo ^s. kl, keterslon. S. D. Biföll BorgareStändet tili alla delar hwad Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswarsoch OeeoNymieUtflott uti Betänkande af d. - näfl . ' ledne 324 Den 4 November. ledne Sept., angående Bytesbrister yttrat och hemställt ; hwilket skulle de Resp. MedStänden wördflrnl och manligen tillkannagifwas genom Utdrag af Protocollet. Ut supra. krotocollcr ^ H. koterskon. S. D. Uti ProlocollsUtdrag af d. 5 dennes hade Höglofl. StatsUtstottet i anledning af ett utaf Herr k», von lorns lill Höglofl. Nidderstapet och Adeln ingifwit, och derifrän remitlcradt Memorial, innehåll ande förslag att Kronohemmanen mätte genom Lluctioner till Skatte försaljas af anförde stal förklarat sig icke kunna uti samma förslag instämma, hwilket Utskottets yttrande Ständet för sin del gillade, och skulle sädant de Respective MedStänden rvördsamt och »vänligen tillkannagifwas. Ut supra. Lx krotosollc» III. petersson. S. D. Till Höglofl.
– Men hvaraf vet man med säkerhet, att det var Olle som ... som ... som var hans rätte baneman? – frågade Gunnar. – Åh! Herre Gud! det ä’ intet svårt att veta – svarade Bengt. – Stryk hade han fått på morgonen, för att fås till bekännelse om stölden, och instängd hade han varit, fast han brutit sig ut, och blixtfull var han, och Gud vet bäst hur det burit till när de råkades i skogen, ty Olle ä’ så elaker, och en så’n inpiskad skälm, som du väl vet, att hans elakhet ersätter hans feghet, och aldrig tror jag han slagit ihjel patron i brådskilnad, utan jag tror han kommit sakta efter’en och öfverfallit honom bakifrån, så att patron aldrig märkte’n, ty nog hade patron skett rätt med en sådan skråe som Olle, och patron lär ha’ ett sår i hufvudet som af något jern, och Olle lär ock haft en stor fönsterkrok, eller hvad det var, i fickan, utom patrons vanliga röda taskbok, som Olle äfven hade, när han kom till Ringbergs. – Hvem har angifvit honom? – frågade Gunnar. – Det har Ringbergskan gjort. Så snart Olle lade sig, och det gjorde han straxt, ty med ett fullt halfslop bränvin till ökade han sitt rus och döfvade all den vånda man väl ändå måste hafva, då man dräpt en menniska; eller hur, du Gunnar? Gunnar svarade intet, men hvad han tänkte ... och det vet Loke och den, på en gång lyckliga och olyckliga skalden, i hvars själ hvarje tjusning, hvarje lidelse, afspeglar sig lika troget. Gunnar hade fått veta nog.
I anledning häraf anser Utskottet npdigt, att Lön för en Secreterare och en Cantzlist vid SIottsbyggnads-Directionen anslås till belopp för den förre af 200 R:d. och 60 R:d. för den sednare, hvarå dessutom bör tilläggas Jen förhöjning, som för PeriningeLöntagare i allmänhet genom särskildt Utlåtande, är föreslagen, hvarigenom desse tjenstemän, edligt hvad Herr Öfverlntendenten föreslagit, varda försatte i enahanda Lönevilkor, sorn deras vederlikar vid Slottsbyggnads-Directionen innehafva. Vidare, och hvid angår Lön för Secreteraren vid Konungens Museum , hvilken befattning, enligt hvad förordnadt hr, nu mera, sedan förre Secreteraren med döden afgått och hans på indragnings-staten innehafde Lön, upphört och bespares, bör bestridas af Amanuensen vid VitterhetsHistorieoch Antiquitets» Acadernien; så enär denne Tjensteman härigenom erhåller ett, utöfver dess förra skyldigheter, tillökt besvär, för hvilket han ej synes böra sakna all vedergällning; hemställer Utskottet, om icke ett belopp af 50 R:dr måtte såsom. Lön åt honom anslås och likaledes å stat uppföras tillika med den nu i allmänhet föreslagS ne Lönförhöjningen. Och hvad slutligen beträffar Herr OfverStåtha Harens, En af Rikets Herrars m. m. Grefve Mörners begäran om anslag af nya Löner åt sune Ordinarie och fyra Extra ordinaire Exe■ cutions betjente, för hvilka 2:ne förstnämnde är före - 158 l)en % Juli. föreslagen full
223 af förenämnde beskaffenhet, underrättelse derom; ooh då äfven, såsom nu sker, sammandrag af dylika till Riddarh.Direkt:n insända upgifter, vid början af hvarje Riksdag till HofRrne öfversändas, derstädes granskas och derefter återställas, så erhålles jemväl, efter min tanke, ali den kontroll som kan erfordras, men denna försvinner äfven, derest, såsom ötsk. föreslagit, omförmälde lagstadganden uphäfvas, och åt alla ordinarie underdomstolar i Riket öfverlemnas att uptaga förenämnde mål och ärenden. Väl skulle, enl. Utsk:s förslag, samtlige underdomstolarne i Riket åläggas att till AdvokatFiskalerne i HofR:ne insända upgift å de vid förstnämnde domstolar bandlagde mål af förrberörde beskaffenhet, samt AdvokatFiskalerne tillika förpligtas, att vid början af hvarje Riksmöte lemna Riddarh.Direkt:n del af de inkomna upgifterna; men att åtminstone det förra af dessa stadganden icke skulle komma att med erforderlig noggrannhet iaktfagas, och att ändamålet der med följaktligen skulle helt och hållet förfelas, derom lärer icke den tvifla, som har sig bekant huruledes andra likartade föreskrifter efterlefvas, eller, rättare sagt, icke efterlefvas. Om återigen, såsom jag befarar, antagandet af Utsk:s förslag skulle hafva till följd uphäfvande af den kontroll man f. n. äger derpå, att icke någon till utöfvande af riksdagsmannakallet oberättigad person varder riksdagsman, så synes mig endast derigenom upstå en olägenhet vida öfverstigande de möjliga fördelarne. Härtill kommer äfven olämpligheten deraf, att utöfningen af en medborgerlig rättighet, sådan som R. o.
I Stearin \ skålp. — 4! Sten: cornwalls-, eldfast, gjutstenar samt mergeloch skiffersten till stentryck, takskiffer, qvarnstenar, bryn-, oljeoch slipstenar samt all annan, ej specificerad, oarbetad eller i block Fri. all annan, arbetad, ej specificerad •1 skålp. — I Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders samt Coakes eller af • svaflade Stenkol Fria. Stenkolsarbelen, oinfattade eller infattade med annat ämne än guld och silfver, tullbehandlas såsom Bijouterivaror. infattade med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Stenkolstjära Fri Sticktyg eller Piqué; se Väfnader. Stilar och Slilskrot; se Bokstafsstämplar. Stoft, ofärgadt eller färgadt, till begagnande vid tapettillverkning Fritt Storax; hänföres under Apotheksvaror. Stramalj; se Broderduk. Strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, ej specificerade: heleller halfsiden1 skålp. i 50 andra slag 1 skålp. \ — trumosl ic kor \ skålp. — 25 Struts fjädrar; se Plymer. Slråkardor; se Kardborrar. Strängar: af metall \ skålp. — 20 andra slag \ skålp. \ — Sluckarbeten; se Sten, arbetad, ej specificerad. Stål, alla slag Fritt. Stålarbelen, ej specificerade 1 skålp. — 50 Ståltråd; se Tråd. Förslag till Tull-taxa. 41 Qvantitet för Införselstull. S . ■„ v Tull beräkningen. Riksmynt. R.dr. öre. Stärkelse af hvete, potates eller andra vegetabiliska ämnen . 1 skålp. — 6 Substans; se Bläckpulver. Suckat; se Konfityrer. 1 Svafvel, alla slag Fritt. Svafvelblomma Fri. Svafvelsyra 1 skålp. — 1 Svampar, alla slag 1 skålp. — 50 Sviskon; se Plommon. Svärta, bokoch koppartryck-; se Boksvärta.
Ehuru det vore önskvärdt, att lärokursen kunde, såsom j allmänhet vid dylika skolor utomlands, blifva tre-årig, anser jag densamma dock böra inskränkas till två år, dels till förminskning af kostnaden, dels och hufvudsakligast emedan allmänbeten, åtminstone i början, torde anse en tre-årig kurs vara alltför lång. Undervisningen synes böra begynna den 1 September, då nya elever böra emottagas, och räcka till den 20 December, samt åter börja, dock utan ny elev-intagning, den 15 Januari och afslutas den I Juni. På sådant sätt erhölles omkring 204 arbetsdagar årligen, hvaraf likväl 12 borde användas till examina vid slutet af hvarje termin. Läroämnenas fördelning å de serskilda lärotiderna borde så inrättas, att det blir möjligt att åt en och samma lärare anförtro flere läroämnen, hvarigenom det också blefve lättare att erhålla skicklige lärare, enär aflöningarne då kunde delas på färre händer. Ej heller bör det vara föreståndaren betaget att tillika vara lärare i ett eller annat ämne, hvari han eger skicklighet. För öfrigt synas följande bestämmelser höra iakttagas: att till en början och innan nyttan af dylika läroverk blifvit allmännare insedd, undervisningen är kostnadsfri, hvaremot sedermera, såsom i andra länder, åtminstone en ringa afgift erlägges af bemedlade; att en viss inträdesafgift af t. ex. 5 r:dr banko ovilkorligen betalas, hvilken bör förnyas, då eleven utan anmäldt eller visadt förfall varit frånvarande ett visst antal, t. ex. 5 gånger; att flere olika undervisningsmethoder användas, allt efter ämnenas beskaffenhet, från föredraget till lexan; att examina vid hvarje termins slut böra vara fördelade på flera dagar på det sätt, att hvarje elev ej kommer att på samma dag examineras i mer än ett par ämnen; att endast åt dem, som genomgått hela kursen, fullständigt afgångsbetyg meddelas; att ferierna äro fullständiga och äfven få åtnjutas af både föreståndare och lärare; samt att föreståndare och lärare icke må få sig ålagdt att meddela råd och upplysningar åt enskilda, enär sådant i betydlig män skulle hindra dem att behörigen sköta aina åligganden. 22 Kongl. Maj-.ls Nåd.
Almén i Upsala säger i sin analys: Det är ett verkligt Maltextrakt, fritt från främmande tillsatser och skadliga ämnen, bestående hufvudsakligen af maltos och dextrin samt peptoner och för öfrigt mer än vanligt koncentreradt, hvilket bidrager till dess oföränderlighet vid förvaring. I medicinska tidskriften » Journal d ' Hygiéne » (Paris) yttras om 0B. maltextrakter, att bland dem intager onekligen Oscar L. Björk3 co boms i Göteborg främsta rummet. Vid utställningen i London yttrade prisdomarne, att detta 0B. a, maltextrakt var det renaste preparat af detta slag, som de någonsin undersökt. Bland de i Malmö utställda svenska och danska maltextrakt var detta det enda, som tillerkändes första priset. OBS. Finnes å de flesta apotek i riket. A platser, där så icke är förhållandet, antagas kommissionärer. OBS. Beskrifningar jämte prisuppgift öfversändas portofritt på begäran. Göteborg. Oscar L. Björkbom. Fabrik för Förbandsartiklar af alla slag. Priskuranter öfversändas portofritt på begäran. Göteborg. Oscar L. (G. Björkbom. (N o r d. A. - B. Göteb. Beställningar och reparationer emottagas samt utföras fort o c h väl. D O N, Högaktningsfullt P. G. S. SaUströMa fatattens MeMag. F K 8? 13090) ör en nes det. skolämnen, Kärleksfull nad. Svar C men är, hvad utstyrseln beträffar, näsrot non plus ultra i sitt slasr. Lilla Examinatorn kostar endast 1 kr. pr st. Likvid torde insändas pr postanvisninsr. Vid partiköp O och BERÄTTELSER E n liten godt utstyrd b o i, hvars sagor ba ofta verklighetsfärg. D e äro enkla som sig bör, och af ett lifsvarmt, trosfyldt innehall. lika T ^ På F. GBjurströms förlag i alla boklådor: SAGOR 1 26644) eller tvä flickor i skolåldern fintillfälle till inackordering på lanTidsenlig undervisning i vanliga språk och m u s i k; språk talas. omvårdnad. för matill L. Hallstahammar.
Sprengtporten att medgifva dels en redactionsförändring och dels en inskränkning i förslaget. En redactionsförändring, så till vida, att Hr Friherren först yrkat att fyrkamrigheten skall upphöra, men sedan att representationen skall sammanträda på tvänne kamrar, valda ståndseller classvis, och utsedda för hvarje lagtima riksdag. Asiglerna härom äro delade och många anse, att nya val äfven till urtima riksdagar böra äga rum, då antingen sådana sammankallas för att höra nationens tankar i vissa speciella fall, eller ock, i händelse Konungen skulle finna sig föranlåten att åtskilja elt lagtima riksmöte och sammankalla ett urtima, för att vädja till nationens röst. Jag anhåller derföre, att Hr Friherren vill medgifva, att ordet lagtima finge utgå emellan orden hvarje och riksdag. En inskränkning tror jag af nöden derföre, att frågan om de orepresenterades inträde i representationen bör så allmänt uttryckas, att icke något specielt förhållande dervid i detta förslag uttryckes, hvarigenom hufvudanmäi kningen emot förslaget förfaller. Det torde således endast höra heta: ”samt att representationsförändringen bör afse, att, jemte upphörande af all sjelfskrifven representationsrätt, bereda de ofrälse ståndspersonsclasserna, som nu äro uteslutna från rättigheten att sända fullmäktige till riksdagen, en sådan rättighet, och dermed punkt, utan att ingå i specialiteter deraf, hvilka höra till de närmare bestämmelser, som R. o. Ad. förbehållit sig att sedermera öfverenskomma om. På delta sätt tror jag att Frih. Sprengtportens förslag skulle komma att innehålla de Irenne stora grundsatser, hvilka böra uttalas som grund för en blifvande förändring. Frih. Sprengtporten: Med anledning af Frih.
Vidare har han föreslagit, att beklädnaden skulle öfvertagas af Staten: deremot finner jag för min del ingen annan svårighet att invända, än måhända, att tillgångar för det närvarande icke finnas; men dä Statens medel medgifva någon lindring i skatterna i allmänhet, och deribland äfven för rotehållarne, så tror jag, att beklädnaden är hvad som härnäst kan komma i fråga, ja måhända det enda, som från rotehållarne vidare kan på Staten öfverflyttas. Verkställigheten häraf klefve mycket lätt: beklädnaden ombesörjes af Direclioner med tillgångar, som till hälften hvardera tillskjutas af Staten och rotehållarne; hela förändringen klefve alltså, att den förre komine att lemna hela beloppet. Motionären, som varit temligen genomgripande i sitt reformförslag, har likväl velat bibehålla presterskapets aflöningssätt, och han har styrkt det med ord, som jag medgifver äro Den 10 A ugusti. 139 allt för vackra, men som jag mäste bekänna, jag icke kan forsla. Jag kan omöjligen finna, att religionen hos folket hvilar derpå, att religionslärarne skola direct ur folkets fickor uppbära sin aflöning. Jag tror, alt ett stort steg framåt i detta afseende skulle vara vunnet, om all materiel beröring emellan lärare oell åhörare afskaifades, så att de förre lill sin församling icke stodo i annat förhållande, än det andliga. Jag tror, att behofvet deraf äfven förr eller sednare skall göra sig gällande hos religionslärarne sjelfva. Vi se redan, att åtskilliga prester och clt stort antal skollärare — och är väl barnalärarens kall mindre samvetsöm!, än prestens? — vi se, att flere af desse aflönas af Staten, och jag har aldrig hört någon yttra, att de derigenom fått sämre åsigter om sitt vigtiga kall. Jag slutar med att bedja det Utsk., till hvilket detta memorial b lifver remitteradt, noga öfverväga, om någon vinst för samhället kan åstadkommas genom förslagets antagande, och om de nya eller ökade skatter, som måste utgå så vida grundskatten afskaffas, äro af mindre förderflig natur — tv i viss grad är all beskattning förderflig.
S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 7 och 17 dennes bordlagda Utlåtande N:o 39, i anledning af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 20, innefattande yttrande öfver dels Kongl, Maj:ts nådiga Proposition med förslag till Förordning angående mord, dråp och annan misshandel, dels ock enskilda motioner i enahanda ämne, stannade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut : Utskottets i början af Utlåtandet gjorda anmälan om de delar af Utskottets Författnings-lörslag, som blifvit af tre Riks-Stånd bifallna, lades till handlingarna. Med afslag å Utskottets hemställan angående § 1 vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förra beslut att antaga 1 §:n uti Kongl. Maj;ts förslag. 5 U Protr-Uldrag (leii i8 Juli 1800. Äfvenledes q{slogos Utskottets hemställanden rörande §§ 2—-5, oell antogos de motsvarande §:ne i Kongl. Maj:ts förslag. §§ 8 oell 1 1 biföllos. Utskottets till Presteoch Borgare-Stånden gjorda hemställan rörande § 12 lades till handlingarna. § 15 bifölls. § 20 alslogs och antogs den motsvarande §:n uli Kongl. Maj:ts förslag. Med frånträdande af Ridderskapel och Adelns förra beslut rörande § 26, godkändes Utskottets förslag till förändrad lydftise af §§ 24, 25 och 26. § 50, afslogs och antogs i stället den 30 §:n i Kongl. Maj-.ts förslag. § 37 förklarades skola erhålla följande lydelse: ”Begår någon dråp, som i 3:dje (eller 4:de § sägs, å skyldeman i räll uppstigande led, miste lifvet; är dråpet sådant, sorn i 5 § sågs; dömes lill straffarbete på lifstid; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, straffet kunna nedsättas i förra fallet till straffarbete på lifstid och i sednare fallet lill sådant arbete från och med åtta till och med tio år.
Enligt den i omnämnde punkt meddelade ut redning, uppgingo de & reserv»- tions-anslag<“t till ackorJs-furskolter oell ersättningar gjorde reservationer vid ISO ars slut till 14,745 r:.lr 24 sk. hvi ken summa, hvarå någon anordning icke egt rum ander näsilidne och innevarande år, Utskottet antagit för närvarande utgöra 26,745' r:dr 24 sk.; hvaremot det förmodade behofvet inskränker sig till visse tjenstemän» rätt att framdeles bekomma ersättning för erlagde ackorder, till ett sammanlagdt belopp af 4,085 r:dr 46 sk 8 r:sk, utom sådanc mindre betydliga crsättniugar, sorn kuuua ifrågakomma för den fordna Iifdraban'»Uorpsen. Enär Rikets Ständer icke bifallit ifrågasiälld indragning af Wermlands fält» jägare-regemte, och dc ersättningar för erlagda ackorder, sorn till utgörande af s'atsmedel kunna ifrågakomma, inskränka sig tid en mindre summa och fullt kunna betin as om blott ett belopp af omkring 6000 r:dr dertill afses, anser Utskottet del »ara ifan ändamål, att dea öliiga betydliga behållningen ytterligare reserveras, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer måtte besluta, att af merberörde reservationer etl belopp af 20,000 r:dr skall från Stats-kontorct till Riksgäl*- koifor®! öfverlemna*; och torde, i händelse Rikets Ständer bifalla denna Utskottets hemställan, underdånig skrifvelse i ämnet till Kongl. ÄIaj:t höra aflätas. Stockholm dea 31 Juli 1851. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Ang. 1851, kl. 1 e. a. Memorial, i anledning af erhållen älcrremiss å Ullåtandet N:o 254.