Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke inse detta par surprise tillkomna beslut annorlunda än som ett ohöijdt försök alt vilja fördröja frågans afgörande, hvilket icke kan vara annat än oväntadt, då K. M. å gårdagen gifvitsin önskan tillkänna, att riksdagen måtte, så fort som möjligt, afslutas, hvilket dock icke kan ske förr, än denna fråga blifvit afgjord, och sålunda åstadkommes en förlängning af riksdagen, tvertemot K. M:s önskan. Jag nedlägger i St:s prot. min alfvarsamma reservation emot Ståndets beslut. Frih. Hamilton, Hugo: Afven jag anhåller, att fä förena mig med Frih. Tersmeden och Hr Sandströmer. Jag erkänner, att det är mitt fel, att icke hafva på klockslaget inställt mig i plenum, för alt höja min röst emot det beslut, som genom öfverrumpling blifvit tillvägabragt; men jag litade på den kända dagordningen, har alltid gjort det och hoppas hädanefter äfven kunna göra det. För mig återstår nu endast, att i prot. nedlägga min reservation emot Ståndets fattade beslut. Hr Printzensköld, Carl: Endast den, som sjelf känner sig mägtig att begagna oädla motiver för sina handlingar, kan, lika med Hr Sandströmer, tillåta sig, att emot ledamöter af ett RiksStånd framkasta en sådan tillvitelse, som den, att man haft för afsigt att öfverrumpla och missleda Ståndet genom sina framställningar. En tillvitelse af denna art hade jag dock icke väntat mig inom detta hus, ännu mindre från en Konungens rådgifvare och jag anmäler härmedelst min protest mot detta hans otillbörliga förfarande. Det är en obestridlig rättighet för hvarje ledamot af delta Stånd alt i plenum och pä sätt Ridd.Ordn. föreskrifver, från sin bänk yttra sig öfver hvarje ärende som lagligen kan utgöra föremål för Ståndets öfverläggningar, samt så väl derom som ang:de föredragningssättet, framställa de förslag, hvartill han kan finna sig befogad. Om då en eller annan ledamot
Stockholm den 17 juli 1821. Under Vår och Kronprinsens resa tillförordnas att sköta regeringsärendena följande personer: Justitiestatsministern greve Fredric Gyllenborg Statsministern för utrikes ärenden greve Lars von Engeström En av rikets herrar Carl Lagerbring Statsrådet greve Anders Fredric Sköldebrand En av rikets herrar Clas Fleming Tillförordnade hovkanslern Anders Carlsson af Kullberg Vi bjuder samtliga ämbetsoch tjänstemän jämte Våra trogna undersåtar att med lydnad och hörsamhet efterkomma och verkställa vad denna tillförordnade regering befaller. Stockholm den 17 juli 1821 CARL JOHAN Kungörelse om de förenade Konungarikena Sveriges och Norges Handelsflagga. Stockholm den 17 juli 1821 I följd av Vår omsorg om trygghet för de Skandinaviska Rikenas handel och sjöfart har Vi förklarat, att som den förenade Svenska och Norska Handelsflaggan är känd och erkänd, endast de svenska och norska handelsfartyg, som i alla farvatten bortom Cap Finisterre, Medelhavet och Västra och Södra Atlanten samt Indiska Oceanen uteslutande föra nämnda flagga, kan påräkna skydd av Våra örlogsfartyg. Vi har ålagt alla befälhavare, att anhålla alla svenska eller norska fartyg, som i dessa farvatten för annan flagga. Vi förbjuder också Våra konsuler i hamnar ute i världen att hjälpa skeppare eller besättningar som inte har rätt flagga. Undantag gäller om kosan ställs inom närliggande farvatten som Östersjön, Nordsjön och Västerhavet, där bägge rikenas handelsfartyg må föra antingen den förenade flaggan eller ländernas särskilda handelsflagga Stockholm den 17 juli 1821 CARL JOHAN Cirkulärbrev angående vissa föreskrifter vid rekognitionsskogarnas indelning och skattläggning. Stockholm 18 juli 1821 (Saknas flera blad) 8: o Så snart bruksägare på egen begäran fått tillstånd att köpa skogen till skatte, skall han så fort sig göra låter vidta anstalter för indelning till hemman och skattläggning. Rekognitions avgiften upphör det år skattläggningen vunnit laga kraft och hemmansräntan från och med följande år betalas. Skatteköpeskillingen skall betalas inom 6 månader. Den som är missnöjd med skattläggnings förrättningen skall ställa sina besvär inom en månad till Kongl Kammar Kollegium och insända alla handlingar i ärendet.
Den, som finner sig för hardt drabbad af att skatta för mer, än han verkeligen äger, kan ju dessutom afhända sig det, som ej tillhör honom, och blott behålla hvad som är hans e* get 3 och jag skulle anse för en lycka för Fäderneslandet , om dess jord aldrig varit eller Den 2 4 Martil, f. m. 365 någonsin blefve brukad af andra armar, än deras, som verkligen ägde den. En annan omständighet, hvari Herr von Törnes Förslag skiljer sig från Utskottets, är Bevillnings-procentens progressiva förhöjning i förhållande till den behållne Inkomstens storlek. Detta låter kan hända billigt, och skulle tilläfventyrs äfven vara det, om alla Skattskyldigas behof vore lika, och ej, såsom nu är tillfället, växte i jemt förhållande med till: gångårne. Detta Beskattnings-sätt skulle hårdast drabba de redan förut genom Beskattning gen mäst tryckta Embetsoch Tjenstemännen, hvilkas Inkomst är säkrast bekant. För att visa obilligheten af den progressiva förhöjningen* torde jag derföre få äran göra en jemförelse emellan högre och lägre Embetsman^ tillgångar och behof. En af Statens högste Embetsmin har t, ex. 5000 R:dr bestämd lön, och kan på intet sätt derutöfver öka sin inkomst. De ringare Tjenstemännen kunna deremot genom loflig industri förtjena mycket iner an sjelfva lönen, så att de, i förhållande till behofven, hafva bättre vilkor, än de högre. Sålunda torde till och med en Vaktmästare kunna uppdrifva sin Inkomst till 500 R:dr. Så länge Bevillningen erlägges, som nu, med 5 procent af all Inkomst, är afgiften lika känbar för Vaktmästaren oth Rikets Högste Embets: män: De skatta nemligen båda ungefär en fjerdedel af deras ömsesidiga hushyra. Skulle deremot Bevillningsprocenten beräknas i progressiv förhöjning efter InkomstSuraraans storlek, 366
Underlåter eller försummar embetsman vid Statens kanal-eller slussverk eller annan sådan vattenbyggnad eller jernvägsanläggning hvad honom, till förekommande af olyckshändelse, åligger att iakttaga, så att skada lätteligen ske kan; varde afsatt och dessutom dömd, om skada sker, till straffarbete i högst två år eller fängelse, men, i annat fall, till fängelse i högst sex månader eller böter. Var vållandet groft; må han ej vidare i dylik befattning nyttjas. Sker sådan underlåtenhet eller försummelse uppsåtligen; då skall, utom afsättning, straff efter 19 Kap. 11 § den brottslige ådömas, och vare han tillika förklarad ovärdig att i rikets ijenst vidare nyttjas. 16 §. Begår embetsman uppsåtligen, på annat sätt, än förut sagdt är, förbrytelse i sitt embete, för egen fördel, eller för att annan gynna eller skada, eller eljest till kränkning af allmän eller enskild rätt eller säkerhet, eller underlåter 64 Expedit!ons-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 185. embetsman uppsåtligen, i afsigt som sagd är, sin embetspligt; varde afsatt och om brottet det förtjcnar, tillika förklarad ovärdig att i rikets tjenst vidare nyttjas: var det af lörhastande, som embetsmannen sig förgick, och kom deraf ingen eller ringa skada; då må till böter eller mistning af embete på viss tid dömas. 17 §. Visar embetsman vårdslöshet, försummelse, oförstånd eller oskicklighet i sitt embete, och är ej särskildt ansvar derå satt; straffes med böter eller mistning af embetet på viss tid. Äro omständigheterna synnerligen försvårande, må till afsättning dömas. 18 §. Innefattar förbrytelse, som i 16 eller 17 § sagd är, tillika annat uppsåt, ligt brott eller sådant vållande, hvarå straff efter denna lag följa bör; gånge som i 4 Kap. 2 § stadgas. 19 §.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om lii dd ersk a - X> <; u 19 October f. tn. 49 skåpet och Adeln behagade bifalla, att på sätt Statsoch Banco-TJtskotten föreslagit, utvexlingsoch utmyntnings-grunden må bestämmas efter 1664 års myntfot. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Rosenblad: Jag anhåller om proposition å Herr Skogmans förslag. Jag skall dessutom be, att få upptaga ett ämne, som jag icke förut vidrört, men som är för vigtigt för att icke här förekomma, då man tyckes vilja genom ett förhastadt beslut införa oss på en annan väg. Det är nemligen fråga om, huruvida, såsom Herr Lefren föreslagit, Banken skall betala med annat silfver än det, som är mvntadt. Jag tror, att denna fråga som nu vill göra sig gällande, bör pröfvas, innan den bifalles. Jag medger, att Myntfoten må antagas efter Herr Lefrens förslag, men jag kan ej medge, att Banken skulle åläggas alt utvexla omyntadt silfver mot mindre qvantitet myntadt. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverrösta! Nej, den af Hans Excellence nyss framstäldte proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen; och hvad angick frågan, om skyldighet för Banken alt utvexla omyntadt silfver, ansåg Hans 46 H. 4 5o Den 19 October f. m. Excellence densamma, såsom med den förevarande icke ägande något direct sammanhang, icke eller kunna på en och samma gångsom denna sistnämnda pröfvas och afgöras; i följd hvaraf öfverläggning derom icke torde böra äga rum, förr än den nu förevarande frågan först blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord. Herr Rosenblad: I afseende på sjelfva saken yrkar jag bifall å Herr Skogmans förslag, och votering deröfver; men då här blifvit nämndt ett skäl, som ej af någon blifvit besvaradt, anser jag för en pligt att ej underlåta besvara det.
Dahlgren gjordt: B. VI. 88, 430, A. 430. — angående ett at Enkan A. W. Holmberg frarnstäldt: B. VI 87, 430, A. 430. — angående ett utaf Enkan Carolina Löfgren gjordt: B. VI. 87. 430, A. 430. Adlersparre, Grefve Carl August, dess yttranden: I. Adress i anledning af Deras Majestäter Konungens och Drottningens kröning i Norige, angående förslag dertill: VIII. 3, 167, A. 170. — sjelfva adressen med Hans Maj:ts Konungens svar derå: IX. 180, 181. — en inbjudning i ämnet från Hedervärda Bonde-Ståndet: Se Inbjudningar. Advokat-Eiskalen i Kammar-Rätten, angående förhöjning i hans lön; motion af Herr Carl Printzensköld: Se Motioner. Afdiknings-plan, om anslag till upprättande af en allmän sådan; motion af Herr Gustaf Mauritz Stjernsvärd: Se Motioner. Afdrag å embetsoch tjenstemäns löner vid erhållen tjenstledighet, angående förändrade stadganden derom: B. X. 64, 158, A. 158. Afgifter till Kongl. Theaterus och Hof-Kapellets Pensionskassor, angående upphäfvande af den enskilde skådespelare och konstidkare m. fl. ålagda skyldighet att för deras representationer erlägga sådane: B. IV. 276, 489, A. 489; E. V. 427 (motion af Grefve Carl August Adlersparre: se äfven Motioner). Afhandlingar och förbund med främmande makter, angående StatsRådets hörande deröfver: se Regerings-Formens 12:te g. Aflinge, angående utfärdande af en författning, hvarigenom förklaras, att kronojord som blifvit till skatte löst, må i dens hand, som gjort skatteköpet, anses såsom —: B. TII. 150, A. 166.
Ut dr. deri 12 Maji i83j. 95 bordet lagde Memorial N:o 468, i anledning af erhållen återrerniss å Slats-Utskottels Utlåtande N:o 45o. S. D. Lades till handlingarna Förstärkta S tat s-Utskottets den g dennes på bordet lagde Memorial: N:o 464, i anledning af verkställd omröstning i frågan om det sätt, på hvilket uplåning för Riksgälds-Contorets hellof skall verkställas; N:o 4^5, i anledning af verkställd omröstning i frågan om en Nådegåfva till , förre t. f. ÖfVer-Commissarien P. J Åhman; N:o 466, i anledning af verkställd omröstning öfver frågan om medels anvisande å 8:de Hufvud-Titeln, så väl för underhållet af ArbetsCompagnien på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnads-arbeti t vid Carlscrona; N:o 467» i frågan om förändringar i 1 :Sta och a:dra Artiklarne af Bevillnings-Förordningen. S, D. Lades till handlingarne Easpeditions-Utskottets den 7 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 27, till Presteoch Bonde-Stånden, i anledning af dessa Stånds beslut, rörande Lag-Utskottets Betänkanden Ntrls 70 och 109. S. D. Vid föredragning af Kongl. Maj:ts Nådiga Tal på Riks-Salen den 9 dennes, fann Ridderskapet och Adeln det ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Kongl. Maj:ls Tal på Riks-Salen denna dag, blef detsamma af Ridd. och Adeln lagdt lill handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats Utskottets Memorial N:o 47°, med förslag till Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor, jemte dertill hörande Aflöningssamt Pensions-Staler.
Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof, sannolikt blifva temligen svårt att inom en viss af Rikets Ständer bestämd dag hafva förslaget till stats-regleringen afslutadt, enär detta just i sista stund torde fordra ett fritt rådrum, åtminstone af några få dagar, för sitt slutliga uppgörande. Att misstänka det Regeringen skulle vilja missbruka sin rättighet i detta hänseende, dertill finnes ingen anledning, ty naturligtvis måste det ligga Regeringen lika mycket som Representationen om hjertat, att statsreglerings-frågorna ju förr desto hellre komma under öfverläggning. Detta bekräftas ock af erfarenheten. Under de fem riksdagar, sorn inträffat från och med år 1844, har ofvanberörde proposition vanligen aflemnats den 14:de eller 15:de, en gång till och med redan den 8:de, och endast vid innevarande riksdag, i anseende till sin ovanliga vidlyftighet, den 20:de dagen efter den, till hvilken riksdagen pålyst blifvit. Detta förhållande visar, å ena sidan, att en viss frihet i detta hänseende varit behöflig, å den andra, att denna frihet aldrig sträckt sig så långt, att deremot någon skälig anmärkning kunnat göras. Då nu, enligt min tanke, så väl Konstitutionsutskottet, som Rikets Ständer böra hafva den aktning för grundlagarne, att de icke onödigtvis må förändras, så kan jag, för min del, icke finna giltiga skäl vara för handen för det förra att föreslå, eller för de sednare att godkänna den nu ifrågasatta förändringen.» c Konstitutions-Utskottet* Memorial M 18. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Juli 1857, kl. 5 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i 76 § Riksdagsordningen, angående den af Siats-Rådet för dess åtgärder ■aunna decharge. Den rätt att granska Regeringens åtgärder, hvilken våra grundlagar förbehållit folkets ombud, utöfvas hufvudsakligen dels af Rikets Ständers Konstitutions-Utskott, dels af deras Stats-Utskott, dels af deras Revisorer.
Jag anhåller, att i protocollet få antecknadt, det jag ej kan deltaga i någondera af de meningar, som innefattas i voteringspropositionen, och att jag således allägsnar mig ifrån voteringen. Sedan voteringspropositionen blifvit anslagen, samt 4i, 42, 43 och 44 §§• * darhusOrdningen uppläste, företogs voteringen klockan | till 2 e. m., och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 98. Nej — 176. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således icke yrkat proposi - Den 12 Februarii f. m. 2 19 tion till återremiss af ConstitutionsUlskottets ifrågavarande Memorial. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Thorsdagen d. 12 Febrnarii 1829. Plenum klockan § till 6 Eftermiddagen. Friherre Anckar swärd, Carl Henrik, hade inlemnat följande, som upplästes: Som jag trott mig finna, att ConstitutionsUtskoltets
Då sålunda a:ne Stånd stannat mot 2:ne härutinnan; och frågan, efter Stats-Utskpttets tanka, såsom rötande dispositionen af Statens medel och ingående under den allmänna regleringen derom, likmätigt 6g §. i Regerings-Formen, aksa bör vid detta förhållande öfverlemnas till afgörande utaf Förstärkta Stafs-Utskottet, medelst omröstning , så framt ej något Riks-Stånd frånträdes dess beslut och förenar sig med 2:ne af de andre; Så har Siats-Utskottet skolat sådant vördsamligen anmäla och får tillika föreslå följande voterings-proposition Den, sorn bifaller hvad Stats-Utskottet uti afgifne Utlåtanden den 13 nästledne Maji och 19 sistledne månad', angående ManufacturDiseont-Fonden föreslagit i fråga om Riksens Ständers till granskning af StatsBancooch Riks? Stats-Utskottets Betiikanden'. gälds-Verkens Räkenskaper förordnade Revisorers rätt, att, i händelse de för Rondens Förvaltning föreskrifne grunder icke följas, indraga det ytterligare Creditiv å .Ranken för nämnde D i^eont-Inrättning, som vid denne Riksdag fastställes, voterar Ja, den det ej vill, Nej. Vinner Nej , så kommer något villkor af sådan rättighet för Revisorerne icke att fastställas vid anslåendet ,af om förmäldte Creditiv. Stockholm den i Juli 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande medels anslående till kostvaderne vid Högstsalig Hennes Majlis Enke.Drottningens Begrafning. rT'iH Stats Utskottet hår Kongl. Maj:t under den 25 i nästlidne månad täckts aflåta följande: .”Utdrag af Protocollet öfver Handels och Finanee-Ärenden , hållit inför Hans Maj:t Konungen i StatsRadet å Stockholms Slott den 215 Juni 1818.
Jag skulle lika med Friherre Anckarswärd hafva anhållit om återremiss af Memorialet; men som Herr Grefven och LandtMarskalken afskurit oss utvägen att utöfva denna grundlagsenliga rättighet, anhåller jag, att Memorialet måtte förkastas, och 107 §. göras gällande genom Ståndets beslut. Herr Rosenblad_, Bernhard: Då jag upptager till besvarande Friherre Ånckarswärds anförande, vill jag ej återkasta på honom den beskyllning af advocatur han gjort ConstilutionsUtskottet, men den villervalla han trott sig finna i Utskottets Memorial, tror jag mig ha funnit i Herr Friherrens egen framställning; har Herr Friherren då glömt 33 H. 8* I n6 Bett 17 Jnlii f. m. alt 87 §• RegeringsFormen, sota Utskott tet sagt ej hafva - afseende på RiddarhusOrdningen, ej är den enda formen för Lagars stiftande inom Sverige? 87 §. innehåller uttryckeligen, alt Rikets Ständer äga* gemensamt med Konungen, stifta allmän Civil j Criminal-och Kyrkolag, men om an, dra lagar talar den icke. Grtindlagarne, som ej upphöra att vara lagar af den fullständigaste beskaffenhet, tillkomma ej på sätt 87 §. stadgar. Det finnes i Grundlagärne uttryckeligen föreskrifvit, huru Grundlagar skola stiftas. Serskildta stadgar innehålla äfvenledes föreskrifter, huru deri lag, som kallas Riddarhusordning, och sorn utgör ett mellanting emellan Grundlag och vanlig ståndsordning, skall stiftas, och dessa föreskrifter måste lika med hvarje i laglig ordning tillkommen föreskrift, tjena till ovilkorlig efterrättelse; äfven 12 §.• Riksdagsordningen, stadgar, att Ridderskapet och Adeln representeras enligt RiddarliusOrdningen, hvilken bör vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne. 5i §.
Enligt Stats-Rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täckes Kongl. Majit i Nåder gilla och, bifalla, hvad uti förevarande mål blifvit af Departemenls-chefen i underdånighet yltradt, föreslaget och liemstäldt. Ex protocollo C. O. Vougt. 20 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 30. JM 30 Arik. lill Exp. Utsk. den 14 Dec. kl, 6 e. ra. Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, rörande befrielse för de 'vid Kongl. Majlis Beskickningar å utrikes orter anställde embetsoch tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf Norrska Statens medel bestås; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847. Sedan, genom den år 1835 utfärdade Bevillnings-stadga, blifvit föreskrifvet, alt bevillning skulle utgå af de å minister-staten anvisade löner, bar Kongl. Majit, i anledning af den klagan, åtskillige vid Kongl. Maj:ts beskickningar å utrikes orter anställde embetsocb tjensteman i underdånighet fört öfver Kammar-rättens ocb Öfver-stålhållare-emhetets samman O stämmande beslut, i fråga om debiterad bevillning och centonal å ministerstatens löner och traktamenten för åren 1836 och 1837, under den 29 November 1839 nyssberörda beslut hufvudsakligen gillat; och hafva äfven sedermera, eller från och med år 1838 till och med år 1846 dylika afgifter blifvit desse embetsoch tjenstemän årligen påförde. Uti en den 30 Julii 1845 tili Kongl.
Rullgardiner vekos åt sidan eller lyftes en smula i höjden för att lemna rum åt ett par ögon, hvilka med intresse blickade efter den förbifarande, och alla tänkte eller sade ett o r d: posten. Kärran stannade slutligen utanför postkontoret, där den ögonblickligen omgafs af en barnskara, hvilken samlats så plötsligt, som om den vuxit upp ur gatan, o c h nu med nyfikenhet betraktade, huru stora och små väskor och påsar aflastades och inburos på kontoret. Slutligen kördes den tomma kärran långsamt bort, hoppande på de knaggliga gatstenarne, barnen försvunno, gardinerna hängde åter stela och raka, och allt var ännu en gång stilla och tyst som nyss. Efter en stund hördes dock ljudet af hastiga steg och uppoch igenslåendet af dörrar. En uniformsklädd man med en väska öfver axeln och en brefbundt i handen gick ur hus i hus, uppför och nedför trappor och med hvarje besök blef hans börda lättare. Det vär brefbäraren, och han tycktes i dag hafva ovanligt mycket att lemna, mest små oförseglade bref af den där kända sorten, vid hvars mottagande man ofrivilligt tänker: » Hvem har nu förlofvat sig igen? » Sedan ännu en stund förilutit, syntes en liten nätt husjungfru i ljus klädning och hvitt hufvudkläde komma ut ur en af de större bygnaderna vid Storgatan o c h äfven hon med brådskande steg skynda gatan fram, och upp i ' än det ena, än det andra huset, öfverallt framsägande samma formel: » Friherrinnanfrågar, om inte herrskapet ville vara goda dricka kaffe i trädgården i eftermiddag? » Och öfverallt svarades ettlifligt: » Tackar så mycket, vi skola visst komma », och på de ställen där brefbäraren aflemnat ett af de där små brefven, kastades ögonen på det inneliggande kortet, och man mumlade med innerlig tillfredsställelse ett: » Nå nu får man h ö r a. » Vid strandvägen, den breda gata, hvilken sträckte sig utefter sjön, låg ett gammalt trähus, beskuggadt af en rad ofantliga kastanjer. En hög trappa ledde upp till en sorts veranda med en bänk pä hvar sida och öfverbygd med ett litet skärmtak.
Enkedrottningen Josephina ett Henne och nationen värdigt ekonomiskt oberoende, och dels från Bonde-ståndet en af Riksdags-fullmäktigen C. A. Larsson från Ostergötlands län afgifven motion, hvaruti flere ledamöter af samma Riksstånd instämt, åsyftande nedsättning af de flesta hofstats-anslagen och innehållande, bland annat, det förslag att, då Hans Majit den nuvarande Konungen icke, såsom Konung Oscar I i lifstiden, hade någon större familj att underhålla eller flere barn att uppfostra, anslaget till Hans Majits hofhållning måtte, hufvudsakligen af detta skäl, minskas från nuvarande belopp, 630,000 Ridr, till 500,000 R:dr; hvilket förslag Riksdags-fullmägtigen C. J. Svensén från Kalmar län. uti en särskildt afgifven motion biträdt och förordat. Efter öfvervägande af hvad sålunda och i öfrigt förekommit, får Stats-Utskottet meddela följande yttranden rörande nedan omförmälda särskilda anslag under denna Hufvud-titel: l:o Hvad först angår anslaget till Hans Maj:t Konungens hofhållning, finner Utskottet den af ofvanbemälde Riksdags-fullmägtige uppgifna omständighet icke innefatta giltigt skäl att föreslå nedsättning i detta anslag, hvilket ännu utgår med samma belopp, som vid 1823 års riksdag fastställdes.