Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ROSSBARSGRANE. Ej åt Dig, åt Alfhilds minne Gaf jag gunstig bröllopsskänk, Gifvet tager jag ej åter, Hämnas ej på harmlöst lif. gå undan. Eldsken synes från templet. Rossbarsgrane och Tor TOR. Hade jag i handen hammarn Loke snart Du låge lik... DRAMATISKA FRAGMENT ROSSBARSGRANE. Skifta icke ord med ondskan Skilj Dig hellre ifrån Skadan; Ädle milde sällast lefva Sorgen mera sällan nära... Bort från brott och mörka nidverk, Brinne allt hvad brännas bör, Ut i ljuset, ut i solen Natt i dagens famn den dör! Odin och Tor ut. LOKE lyfter på kappan som täcker Storverks kropp, och finner den död. Död är Storverk, brunnit inne, Alfhilds son är icke mer, Väl, så har jag torra tårar, Ty i askan nu jag sått; Ur förgängligt vexer evigt, Ungt ur åldrigt spirar upp; Storverk har ej gagn för namnet, Men hans son den är vårt hopp; Der som gudar stodo faddrar, När som solen sjelf stod brud, Der kan bli en lefnadssaga, Om en jette och en gud! Templet brinner, ridån faller under musik från Orkestern. STARKODDER SKALD FÖRSTA AKTEN. FÖRSTA AKTEN. 1 :a Tablån. En gärsgård skiljer egorna; en källa på Gripers mark. I HJALPREKS stuga till venster, GRIPERS till höger. fonden granskogshöjd med huggen rågång midt igenom. tutning i lurar. Vid ridåns uppgång höres trumning på en tunna; derpå träl hos kung Herthiof kommer ut ur stugan yrvaken, klädande på sig. HJALPREK Griper! granne! Är Du vaken! De blåser solgladan på kungsgårn! Vi ska skära kornet i dag! Griper! GRIPER ut i sin dörr. En god morgon granne! Må jag få hasorna på mig först! Skära kornet, sade Du? Nu kommer jag genast! tar sin skära från väggen och bryner den; ropar inåt. HJALPREK
Emedlertid befaller likväl nödvändigheten^ att icke längre uppskjuta handläggningen vid detta vigtiga arbete; ty ju längre det fördröjes, de» mera tillväxer det i svårighet; eeh siuteligen ef. veo - Q fa Den 2,0 Junti Set större Creditivet, hvilke^ vid 1812 års Urtima Riksdag, blifvit ställdt på Banken, men icke ar begagnadt, torde nu bora .tili lika belopp, ellrr Två Millioner JRiksdaler, bekräftas; äfvensom Utskottet föreslår, att ett mindre Criditiv för. 500,000 É:d Rancovärde, likasom vid sistnämnde Riksdag, utfärdas på Riksgälds-Contoiret, och att Stats-Utskottet får sig uppdraget, att nödig föreskr iR här» om meddela. Enär Ranco-Utskpttet öfver Mit hvad lO.rh xörer Banken sig utlåtit, och den i afseende på Pennioge - väsendet uti detta Betänkande upp. gifne plan blifvit prof v ad, utbeder sig Utskottet, i händelse denna Plan i det hela ".f Riksens Högloft. Ständer skulle godkännas, få inkomma med fullständigt förslag tili allt hvad sorn tilf dess verkställande hörer. »>* Detta allt underställes Riksens Högloft. Stan» ders pröfning •vördsammeligen. Stockholm åen 17 Juni 18x5. På Högloft. Ridd. och På Högvörd. Prest Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters Vägnar Vägnar Carl De Geer. Gustaf Murray, På Vällofliga Borgare» På Hedervärda Bondf. Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fred.. * Jon Jonsson, C. Sylvan. Den 50 Juni'. Sådana Lån kunna ej uppsägas a£ Xån-gifvarén, utan endast af Staten eller Lån-1 tagaren.
Utan misstankar har jag hegart ProtocollslJ (draget; och då nu en Ledamot af Utskotten , (Herr Lagerhjelm) också begärt det, så fruktar jag ej att de öfrige Ledamöterne skola se i min begäran någon misstänka; synnerligen om ProtocolisUtdraget får blif. va sådant, Herr Lagerhjelm önskat. Herr Grefven och BandtMarjkalhen yttrade, att ehuru Statsoch BancoUtskotten, visserligen utan påminnelse, sjelfmant torde inkomma med grunderne till financeplanen, kunde Herr Grefven och Landt Marskalken likväl för dess del icke anse olämpligt, att Ridderskapets och Adelns önskan det. Utskotten måtte, så fort sig göra låter, dermed inkomma, blef till Utskotten framställd. Herr Cederschjöld; Jag har för min del visst ingen ting emot att Utskotten anmodas skyndsammeligen inkomma med. en financeplan: Jag bestrider blott att de skola anmodas på förhand uppgifva de allmänna grunderne förden tillärnade financeplanen. Jag skulle ej vara envis, om jag ej ansåg saken vara af allra största vigt. På utgången af denna strid kan det nemligen bero, huruvida vi skola erhålla någon financeplan eller icke: ty jag anser högst troligt och nästan säkert, att om isolerade allmänna grunder framställas i sin nakenhet och utan sammanbindning till en fullständig plan, så skola de utan tvifvel blifva af Riksens Ständer förkastade, blott i brist på möjlighet att fullkomligt kunna fatta och pröfva deras inbördes Den 7 April f. m. sammanhang och verkställbarhet; åtminstone skall arbetet till financeplanens antagande ganska betydligen förlängas.
Enstaka röster hafva väl i de båda rikena tid efter annan höjt sig för att yrka på hvartdera Rikets särskilda representation hos Utrikes magter, genom af hvarandra oberoende Svenska och Norska Utrikes-Stats-Ministrar, sändebud och Konsuler. Det torde icke gerna kunna antagas, att en åsigt så stridande mot Unionens karakter och den Europeiska Statsrätten, så praktiskt outförbar, skall fortfarande kunna vinna några anhängare, utan fastheldre, att antalet af dem som nu hylla en sådan åsigt, kommer att allt mer och mer minskas. Och med ännu större tillförsigt vågar jag uttala den tanka att ju mera de håda folken lära känna hvarandra, ju mera de lära att inse, att de båda äro i behof af hvarandras biträde, att det enas framgång och ära äfven är det andras, att med ett ord Sveriges och Norriges framtid är ovilkorligen betingad af håda Ländernas förening, destomera skall man äfven komma att inse, att om än de förenade Rikenas Beherrskare, i hvad som rörer Hans båda rikens inre angelägenheter, möjligen kan följa olika, af deras egendomliga förhållanden föranledda, grundsatser, Han dock alltid i afseende å sin yttre politik, och de högre föremålen för Hans omsorger — häfdandet af Hans Rikens ära och sjelfständighet — icke kan följa olika vägar eller begagna olika medel. Såsom organ för sin yttre politik kan Konungen icke heller då hafva mera än en person, Utrikes-Ministern, genom hvilken Konungens beslut meddelas andra Regeringar samt ett Utrikes-Departement, med dertill hörande Embetsoch Tjenstemän. Om icke tydligt uttalad i de förenade Rikenas Grundlagar har dock denna grundsats alltsedan föreningen ingicks, blifvit tillämpad; och är jag förvissad, att de hinder, som ännu ligga i vägen för densammas inskrifvande i denna förenings urkunder, lätteligen kunna öfvervinna». Det tillkommer mig likväl icke att nu derom yttra mig. Endast i praktiskt hänseende har jag bordt vidröra denna fråga, och den åsigt, jag haft nåden yttra, eller att förvaltningen af de förenade Rikenas yttre angelägenheter hör vara gemensam Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd.
Städerna af de öfriga klasserna ega att sända hvardera en Fullmäktig; dock med rättighet att förena sig två, högst tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för en al dessa städer, der han sjelf Magistrats-person eller Borgare är. Riksdagsfullmäktig för stad af tredje klassen må jemväl kunna tillika antaga fullmakt för en annan stad af lägre klass. (Mom. 2, 3, 4 och 5 komme alt blifva lika med nuvarande mom. 3, 4, 5 och 6). Anhållande Rikets Ständer att, derest ofvan omförmälda förändrade representationsrätt för städerna i allmänhet ej skulle af E. K. M:l i Nåder godkännas, denna nu sednast anlörda förändring mätte vinna E. K. Mits Nådiga stadfästelse. Rikets Ständer framhärda &c. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Jan. 1837. Preste-Ståndet den 7 Borgare-Ständet den 7 Bonde-Ståndet den lo Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition om ändring i 85 § Regerings-Formen ni.rn. (Konst.-Utskottets Memorial N:o 2). S. A. K. Medelst Nådig Proposition af den 6 Juni 1854 har E. K. M:t föreslagit ändring i 85 § Regerings-Fortnen, i afseende på Tryckfribets-Förordningens egenskap af Grundlag, 12 ExpeditionsUiskotlets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 5. äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i Regerings-Formen och Riksdagsordningen.
Hwad ater angar Tafflarne, wagar jag an ytterligare pasta deras totala uphäfwande, emedan jag icke kan godkänna och ej kan begripa de stal, som iag af naara fä hört upgifwas/ nemligen at Statens eller Rikets wärdighet saint Talemännens anseende, såsom LKeler för Riks-Ständen, kräf» wer dessas fortfarande! Onsteligt wore-, at den stattgifwande Medborgaren pä enahanda fart anfäg dessa för Staten altid dryga öepevser, hwilka Stats-Ntstottet fokt gifwa hopp om en instränktare gräns, ehuru ingen nu kan försäkra, hwartil dessa stola upgä, dä man icke kan möjligtwis förutsätta alla Waruprisers fall eller stegring; för min del fruktår jag der sednare, emedan ett för» ökadt och däligr sedelmynt härtil stall bidraga, samt befarar tillika at den skattdragande Medborgare, åtminstone dem som knappast hafwa brödbiten är sig samt hustru och barn, stola ej allenast anse dessa Bord och Tafflar för gansta onödige och stadelige, sanits kanhända den mindre Scatskunnige finna dessa af Skattkammaren bestädde Maltider, endast tjenande at corrumpsi^ deras Oeputeraäs eller KepreZcmantsr. Afwenledes anser jag wara blott wärdig! en sjelfständig Stat, eller som i närwarande fräga är detsamma för Rikets Ständer, i:o.' At genom den möjligaste klokaste Den 29 Mars. L26Z .hushållning söka spara Statens Intrs-Zer. 2:0.
Men kara lilla syster, du har ju alltid hållit a t den yngsta stackaren, - hon, som fått gå s&amp; fattig genom lifvet, att hon aldrig vetat hvad lycka velat saga. Och du har ju sett huru jag kunnat lida med tålamod utan att klaga. S u kan jag icke; kraften sviker. Unna mig ro; och jag skall kanske knnna lefva. Du haller ju af mig; tank att det är för mig dn sträfvar och fördrager. Tank att det. a r mitt lif du återköper för livarje dag. Hvad jag ar hird, tycker du - och hänsynslös. Min kära lilla syster, jag kysser dina händer, inen jag har icke s % stor kraft att jag orkar lyfta en knappnål. L å t mig slippa att berätta. J a g skickar ett par bref och ett telegram. Du kan se att det varit allvar. Det ar mig icke möjligt att stanna i Hörby den första tiden. Mjältsjukan skulle komma igen. Troligen reser lag hem p3 söndag, inen blott för att packa mina koffertar och göra &amp; g i ordning p % nhgra dagar, så reser jag till Geijerstams på Dalarö ute i Stockholms skärgård. J a g stannar dibr en längre tid, inackorderad Iios dem; jag 141 se om icke ombyte af vistelseort i förening med umgänget med vanliga, nya människor, som jag Iiåller af, skall knnna rerka helande på mitt sönderslitna sinne. Detta är mitt sista hopp. Misslyckas jag, då a r min arbetskraft briiten för alltid och jag en förolyckad existens. Din 4:: i: v. B. Ännu ett års kamp och denna djupt tragiska existens afslutades i Köpenhamn natten till den 22 juli 1888. (Forts. från haft. Det drog ut på året. Aldrig har jag upplefvat en s&amp; brännhet sommar, himlen var P ' iktigt hvitblå från morgon till kväll och på t v l månaders tid föll inte en droppa .regn. Kreaturen hade ej ro på sig längre an iiar de stodo i den grunda sjön, som l i g iitaiiför hagen, och grässt torkade bort, så det var iingsligt att se sig omkring.
Besvärsoch Ekon.- IJtsk:s den 4 dennes på bordet lagda betänk. N:o 38, i anledn. af väckta motioner, ang:de ändringar uti eller tillägg vid författningarna om lumpsamling, blef samma betänk, ånyo begärdt på bordet af Fri hine Cederström, Gustaf Carl, och Cederström, Jacob. Lades på bordet nedannämnda från Utskotten inkomna memorial, betänkanden och utlåtanden, nemi. från Cons t.U tskottet: N:o i3, ang:de anmärkntr, gjorda under granskningen af Statsrådets protocoll; StatsUtskottet: N:o .54, angtde väckt fråga om afskrifning af f. d. Arrendatoren Christoffer Gustafssons återstående skuld i och för arrendet af stora Lunds boställe; N:o 156, i anledn. af väckt fråga om ersättning till pensions-inrättningen för Skånska städernas embetsoch tjenstemäns enkor och barn för en å nämnda inrättning öfverlåten fordran hos K. M. och Kronan; Bevill n.Utskottet: N:o ig, så väl i anledn. af verkställd granskning af post-taxorna för inrikes brefvexlingen, som ock angtde åtskilliga post-väsendet rörande motioner; Allm.
55* SBilja flere ©ocfnar inom ©tt florre etter Smdnne minbre ^ajjorat förena {7g cm en S5erebmngd.©ommiftee, mare fdbant tillätet; bocf bor tibig. unberrdttelfe härom mebbelad ©fattffrifmaren od) en fdban ©ommiffee lifmdl ej beflå af flere, än ©ju perfoner. ©nbajf i bet fatt, forn här upptaged, mä 23erebning&©ommittee funna utom ©odnen etter ^afiora» tet fammanträba. §• 56. ©fulle gärfamlingen utan omräjlning ej funna färenaé om Seba. mäter, anflätted af be närmaranbe orbentligt mal, hmarmib roflerne be. rdfnad efter formeblabe hemmantalet och Storbägaren fjelf rofiar, om han ej genom färjfilb ofmerendfommelfe fm rätt tili slboen upplåtit. $• 57* ginned icfe i en ©ocfen, utom $a|7or, f^flnc perfonep, föm tunna mdljaé titt Sebamoter i 23erebningd.©ommittee, mare ©oefnen för. bunben att förena ftg meb en näftgränfanbe, hälft inom famma ^aflo. rat, tia gemenfamt mal af Sebamäter, hmilfet bd förrättad i ben ©ocfen, forn äger ftorfla hemmantalet; äganbe bege ©ocfnar, om funt antal än. bå ej dr att tillgå, briffen fptta genom mal af perfoner frän anbra ©ocf. (7) 50 3trt. III. §. §. 58—62. nar, pä fdtf 54. §. tnnebäder. #afma fd&ane ©ocfnar färjTilbe 9)a|lo* rer, mare be Bägge, bmar får fin ©öcken, Sebamåter i ©ommitteen. §. 58.
Efter Utskottets förmenande, kan Styrelsen i allmänhet icke anses ega rätt att på administrativ väg afskära rättegångar, då de af behofvet påkallas; och för den administrativa makten blifver alltid betänkligt att, der tillämpning af allmän lag erfordras, gå domaremakten i förväg. Riksens Ständer hade tvenne gånger tillförene uttryckt deras utan tvifvel både billiga och befogade önskan om den lagliga under - Konst i tut ions-U t skottets Memorial, N.-o 18. 21 sökningens tillvägabringande, och det kunde, vid den sednaste skrifvelsens föredragning, troligen icke undfalla vederbörande, hvilken betydelse i det allmänna frågan ägde genom det uppseende, som dess behandling vid de föregående tillfällena väckt. Ehuru Herr Statsrådet Heurlin uttryckligen medgifvit både ”ovissheten” rörande ägandeoch dispositions-rätten till ifrågavarande hemman, och jemväl ”menligheten” af en sådan ovisshets fortfarande, har Herr Statsrådet likväl, utan hänsigt dertill, att sådana räLtsfrågor uppenbarligen tillhöra domarens, ej den administrativa myndighetens, pröfning, emot laga undersökning uppställt betänkligheter, hemtade från sakens tvistiga beskaffenhet, liksom hade Herr Statsrådet icke tagit i betraktande, att enahanda förhållande inträffar i en mängd andra rättsfall, hvarpå såsom exempel endast torde behöfva åberopas de så ofta förekommande arfsoch testaments-tvisterna. Det anförande Herr Statsrådet vid ärendets föredragning afgaf, i strid mot de hörda autoriteternes mening, af hvilka Götheborgs Konsistorium, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Halland och Kongl.
Uti fredstider skola de mål, som från Krigsdomstolarne dragas under Konungens pröfning, uti Högsta domstolen företagas och afgöras. Tvenne militärpersoner af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, böra med domarejäf och ansvar, och utan serskildt arfvode, sådana mål i Högsta domstolen öfvervara och deröfver rösta, dock må domarenas antal icke öfverstiga åtta. Under krig förhålles härmed efter krigsartiklarne. § 21. Konungen eger tvänne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande han för godt finnér att i Högsta domstolen öfvervara. Alla frågor om förklaringar öfver lagen skola hos Konungen anmälas och dess röster deruti inhemtas och beräknas, änskönt han icke i Högsta domstolens öfverläggningar derom deltagit. § 22. Uti Högsta domstolen kunna ringare mål pröfvas och afgöras af fem ledamöter, så ock af fyra, der alla fyra äro om slutet ense. Öfver vigtigare saker skola minst sju dömma. Ej må flere än åtta ledamöter på en gång tjenstgörande vara. § 23. Alla Högsta domstolens beslut utfärdas i Konungens namn och med dess höga underskrift eller under dess sekret. § 24. Uti Konungens nedre Justitie-revision skola justitie-ärendena beredas till föredragning och afgörande i Högsta domstolen, § 25. Konungen eger att i brottmål göra nåd, mildra lifsstraff samt återgifva fira, och till kronan förverkadt gods; dock må öfver ansökningar derom Högsta domstolen höras och Konungen sina beslut uti Statsrådet fatta. På den brottslige skall sedermera ankomma att emottaga den nåd, Konungen honom förunnat, eller undergå det straff, hvartill han blifvit dömd. Då justitie-ärenden i Statsrådet föredragas, skola, jemte Justitie-statsministern och två Statsråd, två af Högsta domstolens ledamöter dem öfvervara, med den skyldighet att till protokollet sig yttra, som 9 § föreskrifver. § 27. Till Justitie—kansler må Konungen nämna en lagfaren, skicklig och oväldig man, som i domarevärf varit nyttjad.
Men låtom oss antaga, att för deras beqvämlighet , hvilka skola uppropas vid förrättningens början, de 3 timmarnas uppskof beviljas, hvad blir följden? Jo! att uppskofvet om morgonen sker på bekostnad af dem bland församlingsboerna, som skola uppropas mot slutet. När förrältningarne ske på sena och våta hösten, så är en återresa i mörker och djupa vägar, såsom förhållandet vanligen är om hösten , både besvärlig och äfventyrlig. Kommer nu dertill att en mantalsskrifning icke plägar aflöpa utan någon brännvinsförtäring under tiden , så kan det hända , att de , som under en ledsam väntan begagnat flaskan till deras tröst , jemväl äfventyra hals och ben under hemfärden. Då synes det vara bättre, att de skattskyldige få stå bittida upp, hvarvid de äro vane, för att i råttan tid infinna sig vid förrättningen, än att de sent skola resa hem. Alla öfrige personer , som deltaga i förrättningen, äro naturligtvis också underkastade Den 10 October f. m samma besvär och äfventyr, att färdas hem i mörkret, såvida de ej skola ligga qvar vid gästgifvaregården eller förrättningssläilet, der utrymme ofta saknas, och der nattlägret skulle medföra särskilda kostnader. Jag tror således, att om R. o. Ad. skulle behaga bifalla mitt förslag, så hlefve äfventyren och olägenheterna mindre , än om man låter sölet bibehålla öfverhanden. Gr. Hamilton:-Enl. hvad jag förut nämnt, har jag ingen erfarenhet i dessa mantalsskrifnings-frågor att åberopa, och jag vill således ej motsätta mig den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring. Jag har blott begärt ordet för att bestrida tvänne af honom uttalade satser. Den ena var, att en orättvisa skedde dem, som blefvo pliktfällde enl. nuvar. stadgande, eller åtminstone att de klagade öfver en sådan orättvisa.
StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1778 —1780, bif. af PresteStåndet, IX s 534, Adeln, IX s 532, af BorgareStåndet, IX s 543, af BondeStåndet, IX s 547. — -löner, om uppförande å IndragningsStat af Irenne, vid SkeppsgosseScholan i 186 Carlskrona. StalsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1800 — i8o3, Lif. af PresteStåndet, IX s 525, af Adeln, ix s 535, af BorgareStåndet, IX s 544» af BondeSlåndet, IX s. 548. Underd. Skrifvelse X x. s. 377, 378. LäroVerken. Se IIufvudTiteln, fjerde. om Revision af de civile-; Stats-och Ekon. Utskottens Betänkande, IV 5. s G47—662, Lif. af PresteStåndet, IX 3. s 6, af BorgareStandet, ix 3. s 85, återremitt. af BondeStåndet, 1X3. s 168, af Adeln, IX 3. s 179. Hammarskölds och Adlcrbeths anmärkningar vid Betänkandet, reraitt. till Statsoch Ekon. Utskotten IX. 3. s 1 gg. Ytterligare Utlåtande, IV 6. s 5ai—■ 554, lagdt till Handl ingarne af PresteSlåndet, ix 3. s4a2, bif. af Adeln, med inbjudning till medStånden att sig deri förena IX 3. s 444» BondeStåndet, IX 3. Svar af Borgare-Ståndet å Adelns Inbjudning, IX 3. s 458, af BondeStåndet, IX 3. s. 479* Läsning af StatsRådets Protocoll, om sättet att verkställa, i Constit.
Se dig omkring, min vän, innan det blir för sent! Välj ut ett föremål för dina studier och döm sjelf. Hennes syster, till exempel... HERRN. VÄNNEN. HERRN. VÄNNEN. HERRN (springer upp). VÄNNEN. HERRN. VÄNNEN. 17 VÄNNEN (lifligt). HERRN. Hennes syster? Ja; henne tror du dig väl känna? Det är ett misstag! Ett fullkomligt misstag! Alma är äldre än Ebba, men för resten likna de hvarandra som två bär eller som två hår utaf hin! Nej, men Ebba är så mild och älsklig... Alldeles som min hustru vid hennes ålder! Och när hon blir gift kommer hon att bli upp i dagen som Alma är nu. Oh, jag känner henne, jag; hon har ju vistats i vårt hus, alltsedan svärfar var så snäll och dog. Nu är hon nog mycket söt, mycket vänlig... Hon är förtjusande! VÄNNEN. HERRN. HERRN. VÄNNEN. Ja, det gör mig rigtigt ondt om den stackarn, som en dag kommer att fastna för hennes oskuldsfulla blickar... Det är inte möjligt, att hon kan förändra sig så. Hon är bara barnet, och om hon får en förståndig man... Tack skall du ha... Men ni ungkarlar äro er alla lika. Hvar och en anser sig förståndigare än alla andra, och inbillar sig, att han skall bli ett undantag... Tyst! Jag tyckte, att någon gick derinne! VÄNNEN (lyssnar åt venster). HERRN. VÄNNEN. Det är min hustru. Jag vill inte se henne. Ja, jag vill inte heller gerna träffa henne efter allt, hvad du sagt mig. Du har verkligen gjort mig orolig, och jag... Tag emot henne du. Försök att få reda på hur länge hon ämnar se sur ut så kunna du och jag fara bort på ett par dar... Adjö så länge! Tredje scenen. VÄNNEN. Sedan FRUN. Han lemnar mig i sticket! Och det innan jag fick säga honom... Nåja, ögonblicket hade då just inte varit så synnerligen väl valdt. Min ställning är verkligen tusan så brydsam... hur skall jag nu bete mig? (Frun kommer långsamt in från venster.)
En sådan förändring skulle, med undvikande af alla ofvannämnde olägenheter, medföra de väsendtliga fördelar: att en säker control! å afgifternas behörige erläggande kunde vinnas, utan någon väsendtlig tillökning i domstolarnes göromål, enär samma förteckning å uppbudne fastigheter, som låg till grund för debiteringen af Wadstena krigsmanshus-afgiflen, äfven tjenade till controll för redovisandet af de för köpe-, bytesoch gåfvo-bref belöpande chartae-sigillatae-afgiften, "så alt derutöfver endast erfordrades enahanda förteckningar å fasteoch morgongåfvo-bref; att för redovisningen endast behöfdes ett serskildt conto i de krono-räkenskaper, som ändock skola ingå, då den tillökning i granskningsbe - i j)c villain**-Utskottets Betänkande, JV.-o 13. 35 sväret, sorn derigenom uppkomma, visserligen ej blefve af den betydenhet, att tillökad revisionspersonal eller serskilde betydligare avfvoden derföre icke beliöfde ifr •ågakornma; samt att staten besparade ej blott tillverkningskostnaden för alla de chartor, som till ifrågavarande handlingar erfordrades, utan äfven den till försäljningsmännen utgående provisionen, hvilken, enligt hvad af Kongl. Kammar-Rättens protocoll inherutas, säkerligen kan beräknas till emellan 6 och 7000 R:dr, så att, omän uppbördsmännen erhölle 1 procent af uppbörden» deraf uppkomrne en behållning för statsverket af omkring 5ooo R:dr 0111 året.” Uti ofvanstående reservation instämde Herr Friherre Carl Åkerhielm och Herr Fr. Sundler. ■V Af Herr Aminoff, J: ”Då Utskottet, i fråga om chartering af testa menten , utan förändring, tillstyrkt bibehållande af stadgandet uti 4 § af Kongl. Kungörelsen den iG November 1841, angående stämplade pappersafgiften, får jag deremot anmäla min reservation.