Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid öfvervägande häraf och då genom läkarebelyg styrkt blifvit, att Löjtnanten von Holten i anseende till sinnessvaghet, deri någon förbättring icke kan förväntas, är nu och för framtiden oförmögen att sin tjenst förrätta samt för öfrigt ur stånd 12 Kongl. MajUs Nåd. Proposition N:o 5. att sjell sörja för sin utkomst, liar Kongl. Maj:l, med anledning af Rikets Ständers vid 1854 års riksdag meddelade förklarande i fråga om obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie bestallning i rikets tjenst, velat härmed föreslå Rikets Ständer, att Löjtnanten von Holten må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked ur krigstjensten, få på Allmänna Indragningsstaten upplöras lill åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension till belopp al Femhundratjugofem Riksdaler, motsvarande hans nu innehafvande lön efter normalstat. De målet tillhörande handlingar skola till vederbörande Utskott öfverlemnas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. C A R L A. F. Z. Reuterskiöld. ai 71 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 5. 13 Utdrag af Protokollet öfver Landtför svar s-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den Hå Oktober 1862. Närvarande: Hans Excellens Herr Justilie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
Efter de åberopade exemplen skulle väl under den mindre tidrymd, de afse, skatterne hafva blifvit högre; men detta är en följd deraf, att priserna å spanmål, i anledning af flere under nämnde period inträffade missväxter, varit uppstegrade. Händelsen hade likväl kunnat foga aldeles tvärtom, utan att det ena resultatet, mera än det andra, bevisar hvad framdeles i medeltal för någon längre tid kan beräknas. Annars skulle man naturligtvis vara nödsakad medgifva, att priserna under den tidrymd, som reservationens kalkyler omfatta, lemnade mera tillförlitlig ledning för all framtid; men då vore ock genom reservationen ådagalagdt, att den klandrade beräkningsgrunden, som, enligt hvad ofvan nämndt är, Comiterade enhälligt antagit i afseende å räntornas förvandling till penningeskatt, uti detta sednare fall komme att leda till Statens förlust. Om emedlertid, hvarom vi, lika med öfrige Comiterade, äro öfvertygade, den för sistnämnde ändamål föreslagne förvandling efter medelpris för tjugo år, under hvilken tidrymd alla ytterligheter böra vara jemnade, skulle anses bevara både Statens och de skattskyldiges rätt i fråga om förvandling till ständig penningeskatt, synes det oss påtagligt, att förhållandet måste blifva enahanda, i händelse förvandlingen skall ske till persedlar.” Ut Supra. In fidem C. F. Smerling. Sitt. A. 1. SAMMANDRAG öfver Ii e m m a n t alet i It i ket år 1844. Skatte. < P g_ dT P >—i CO g P3 (t CO o 0? 0 O* s 1 pr o Lappmarks Hen Säterier. CO o £ r, era — p K r o n o. 1 ruist i. Vanliga Heraman. Lappmarks Hemman. Säterier. Kungsoch Kungsladugårdar. _ -T5 C C/3 £■ ^ 1 c “ o - VT 2: 7^ ri ~ al * as D Ti Summa. Allmänna och UlsockneHemmau. Lappmarks Hemman. P3 cn ca: ro 5* y O ^ E {L Sr aq c 3 3 a 00 S P Litt. A. 2. Hemmantal, som bör utgå.
Så, t. ex. förordnades, att från hvarje Utskott skulle till ExpeditionsUtskottet, så fort sig möjligen göra lät, meddelas 2:ne Exemplar af hvarje Utlåtande eller Betänkande, af hvilka det ena skulle begagnas Expeäitions-Utshottets Utlåtande, N:o 2* 5 för tryckningens skyndsamma verkställande och det andra qvarstanna i E xpeditions-Utskottet. Så snart derefter Betänkandet' eller Utlåtandet hunnit tryckas, blef detsamma till RiksStånden kringsändt uti tryckta Exemplar, åtföljde af behörig förteckning, och för RiksStåndens Ledamöter genom prenumeration tillgänglige i Boklådorne. Det åsyftade ändamålet vanns ock till någon tid, nemligen under Riksdagens början, då Utskottens Betänkanden och Utlåtanden naturligtvis voro färre till antalet och i allmänhet mindre vidlyftiga. Då låg det inom möjlighetens gräns, att, när ett eller flera Utlåtanden, som i tryck icke upptogo mer än ett ark, ankommo till Expeditions-Utskottet om aftonen ena dagen, detta ark om e. m. den påföljande, 1 fall Plenum då inträffade, färdigtryckt till Riks-Stånden afsända, och kunde det likaledes då vara för Prenumeranten tillgängligt i Boklådan. Sedan Riksdagen något längre framlidit, och då från hvartdera af de öfrige 6 Utskotten på en och samma dag till ExpeditionsUtskottet stundom ankommo så mångå och så vidlyftiga skrifna Betänkanden och Utlåtanden, att desamma i hvarje Utskotts Samling upptogo 2 till 3 ark, blef naturligtvis följden den, att dessa ark, hvilka, efter nämnde, ingalunda till öfverdrift antagna, beräkning, således tillsammans utgjorde 12 å 18 ark, icke kunde tili Riks-Ståndens näst derpå inträffade sammanträde, såsom tillförene, aflemnas, äfven om sammanträdet inträffade 2 dagar senare än de skrifne Exemplarens ankomst till Expeditions-Ut - 6 iExpeditions-TJtslotteU Utlåtande, JS:u % skottet.
D:r Stenhammars, om den äfventyrliga hastigheten af den i allmänhet såkallade Kungs-skjutsen. 3:o Prosten Arbmans, angående PasseVolance-Yerket i Jemtland. 78* Riks-St ändens Från Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Berni Lierades nedan nämnde Memorial, jemte de dervid afgifne yttranden: StatsUtskottet: 1:0 Herr Jac. Lindströms,- angående nedsättning af anslagen för 3:dje Hufvud-Titteln, samt indragande af Stats-kostnaden för National-Beväringen» på Gothland. 2:0 Herr P. U. Huldbergs , om Wadstena Kloster-Kyrkas öfverlåtande åt Stadsoch Lands-Församlingarne derstädes. 3:o Herr B. H. Santessons, om förhöjning af Djekne-penninge-skatten. Statsoch Be villnings-Utskotten: Herr Abr. J. Hiessleiter,- om sättet och afgiften för Stämpling af Spelkort. Statsoch La g-Utskotten: 1:0 Herr J. Lindströms, om Kongl. HofRättens öfver Skåne och Blekinge, Ställande på Indragnings-Stat till nästa Riksdag, samt om indragning af ett Advocat - Fiscalen i Götlia Hof-Rätt tillslaget arfvode för Wermelands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde Hof-Rätts Doms-områdte. 2:0 Herr P. Lindqvists, i samma ämne. 3:o Herr M. Bagges likaledes. Protocolls-Utdrag. laaS Statsoclx Ekonomi-Utskotten: 1:0 Herr Michael Lindströms, om anläggande af en Fyrbåk på Björnklippan vid Svenska Stenarne, 2:0 Herrar H. ~W, EckholFs och A. P. Göranssons i samma ämne. 3:o Herr Abr. J. Hiessleiters, om åtgärder till Svenska Klädes-Fahrikernes upphjelpände, BtJYiU n in gs-Ut sk 0 tte t: Hevi’ C. J?
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Sedan Herr von Hartmansdorff afstått från den begärda voteringen, har jag 9° Den 3 Augusti f. m. intet ?tt tillägga. Jag hade ämnat yttra mig i saijma mening, nemligen att efter den utredning Herr Grefven och LandtMarskalken gifvit frågan, horde Herr von Hartmansdorlfs anmärkning ej föranleda till några betänkligheter emot antagande af i momentet. Herr Lefren: Herr von Hartmansdorff har för närvarande afstått från votering, emedan han tror sig kunna göra sin satts gällande i det efterföljande momentet. Detta moment måste således klart uppfattas, innan det första afgöres, för att ej äfventyra, att få det sednare momentet stridande emot 37 §. RegeringsFormen; och jag får på förhand reservera mig deremot, med den förklaring, att jag ämnar opponera mig emot en sådan proposition, sorn skulle stå i rak strid mot Grundlagen. Herr Crusenstolpe: Såsom jag fattat Herr von Hartmansdorlfs mening, åsyftar han icke något nytt tillägg i §. utan blott ett oförändradt upptagande af ett stadgande i den gamla §., sådan den förut varit; och således lärer den siste värde Talarens anmärkning om Grundlagsvidrigheten af en proposition i enlighet med denna mening komma att förfalla. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Såsom jag fattat Herr Grefvens och LandlMarskalkens yttrande, är frågan nu Den 3 Augusti f. in. 9l endast om r momentet, och den röret* icke Herr von Hartmansdorffs anmärkning. Jag tror mig således så mycket mindre här böra upptaga densamma, som jag får tillfälle alt opponera ntig deremot; då fråga bli r ora 2 momentet. Herr Lefrén: Den värde Talaren, som yttrat sig näst före den sista, har anmärkt, att Herr von Hartmansdorff endast har för afsigt att införa en mening ur den gamla §. i den nyare Redactionen, och att delta således ej kunde vara grundlagsstridigt. Men jag får erindra, alt Herr von Hartmansdorff gifvit den gamla §. en tydning, sorn åsyftat, att göra den stridig mot 3^ §.
Under närvrde tidpunkt hafva de enl. min tanka vederlagt alla tvifvel på deras förmåga att fullgöra sina förbindelser, och desto besynnerligare förefaller det mig, alt man just nu vill inskränka deras verksamhet, och beröfva deni en rättighet, som de aldrig missbrukat. Den nu föreslagna lagen innebär alia möjliga garantier; K. M. skall pröfva oktrojerna; Direktionen skall vara solidariskt ansvarig och när som helst halla Bankens räkenskaper K. M:s Befhde till handa; vid hvarje qvartals slut skall direktionen insända qvartalsrapport till K. M:s Befhde; i vården om grundfonds-hypothekerne skall jemväl K. M:s Befhde deltaga, och om Banken förlorar så mycket som 10 proc. af grundfonden, så skall all Bankrörelse uphöra, så vida icke delegarne ånyo sammanskjuta beloppet. Utskis förslag inskränker i någon mån sedelutgifningsrätten, men icke bör man, synnerligen i denna tidpunkt ytterligare binda deras verksamhet, och derigenom förhindra den lindring i den financiella krisen sorn dessa Banker, klokt och väl förvaltade, ovilkorligen böra kunna åstadkomma. Jag vågar således tro att de här yttrade farhågorna äro öfrerdrifna, och alldeles stridande mot erfarenheten, och anhåller om bifall till Utskrs förslag, helst redan detta förslag, meri afs:de på Bankernas verksamhet, innefattar flera garantier, än de nu befintliga stadgandena. Hr Lagerstråle: Jag medger gerna att Privatbankerna icke kunna skörda så stor vinst som hittills, om de förlora sin rätt att utgifva sedlar på Kreditiv-handlingar, men att de i alla fall böra kunna lemna Kreditiv åt dem, som deraf äro i behof, det bevisas D«ii 1K December e. m. af föl ja n de omständighet. Vid granskningen af Privatbankernas qvartals-rapporter finner man nemi. alt en Bank, med endast 961,000 Rdr i utelöpande sedlar, har utestående fordringar på Kreditiv till ett belopp af 1.217,000 Rdr; i diskontväg till ett belopp af 1.716.000
Jag skall ock ställa mig till ovilkorlig efterrättelse Rikets öfriga gällande Grund - (2:dra mörn. utgår.) 46 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 12. lagar, och ej till det Hedervärda BondeStåndets Protokoll, utan min uttryckliga anmärkning och reservation, föra eller föra låta, ännu mindre till expedierande befordra eller befordra låta något, som emot de gällande Grundlagar stridande är. Äfven skall jag, vid Riksdags-ärendenas afgörande, med goda råd och underrättelser, samt upplysningar om hvars och ens lagliga rättigheter och skyldigheter, Ståndets Ledamöter tillhandagå, samt med all min förmåga söka att bringa dessa ärenden till ett med Grmdlagarne instämmande slut. Delta allt lofvar jag att troligen hålla: så sanni mig Gud hjelpe till lif och själ T Stockholm den 38 Februari 1860. Reservation: af Herr Friherre J. G• Paijkull. »Konungen har, såsom Utskottet riktigt anmärker, redan tvänne gånger ogillat enahanda vid föregående riksdagar framställda förslag till grundlagsändring. De skäl, som härtill anförts, hafva varit: att Kongl. Maj:t ansåg det för Grundlagarnes helgd al synnerlig vigt, att de rättigheter, som deruti vore Konung och Ständer ömsesidigt tillerkända, orubbade bibehållas: alt Grundlagens nuvarande stadgande, det Konungen eger till Bonde-Ståndets Sekreterare vid hvarje riksdag förordna en skicklig, lagfaren och i landthushållning kunnig man, stod i väsendtligt samband med nämnde Riks-Stånds sammansättning och att, sä länge denna bibehålies oförändrad, någon rubbning ej heller borde ega rum i berörde stadgande, hvilket i sin tillämpning icke visat sig hafva för Ståndet medfört inskränkning i öfverläggningarnes frihet inom lagbestämda gränser eller någon annan olägenhet. Dessa skäl hafva ännu, under oförändrade förhållanden, samma giltighet, ty att Utskottet uti Memorialet N:o 11 framlagt förslag om någon utvidgad valbarhet för inträde i Bonde-Ståndet, kan icke vara af någon inverkan, förr än det visat sig, huruvida sistnämnde förslag af Ständerna antages eller ej.
Det öfverklagade hindret förflyttning socknarne emellan följer ingalunda Bill, till R, St, Prot, 1840, 7 Sami, 2 A/d, 3 Haft, 2 10 Lagsamt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottens BetänkandeN:o 5, ovillkorligt af de föreskrifter, Co rom i t terade för Fattigvårds-ärendena föreslagit, sä vida dessa föreskrifter endast hafva afseende å iägttagelser vid mantalsskrifning för vårdande af serskildta faltigvårds-samhällens rätt sins emellan, då en arbetare, derföre att lian; är obemedlad, icke mer än någon annan är pligtig att inskränka sitt vistande inom mantalsskrifnings-orten, utan han, fullkomligt oförhindrad af regleringen i berörde afseende, kan söka och begagna tillfälle för sin bergning, hvarhelst det erbjuder sig; och Utskotten kunna således icke inse, alt stadgandena i denna del slå i strid med 16 §. Re ger i n g sfo r m en, på sätt sorn af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln blifvit ytiradL Husbondens ansvarighet för underbafvandes fattigvård kan visserligen väcka betänklighet vid arbetares antagande och sålunda försvåra tillgången å arbetsförtjenst för den behöfvande; men denna betänklighet måste man föreställa sig, uppstå egentligen endast vid fråga om personer, som äro vanartiga eller odugliga och således i alla fall af andra skäl hafva motstånd att vänta.- I afseende på andra personer bör denna ansvarighet icke blifva serdeles äfventyrlig för den, som är nion om underbafvandes bergning, och icke för en karg beräkning af egen vinning förbiser andras skäliga fördringar och behof.
Vid anstäldt val till ledamöter uti förstärkt Stats-utskott utsågos: Till Ledamöter: Jonas Christoffersson från Wermlands län, GustaJ Bernhard Apelqvist från Blekinge, Christen Andersson från Skåne, Anders Ersson från Stockholms län, Pehr Persson Edeli från Vester-norrlands län, Carl Nilsson från Östergöthlands län, Pehr Mattsson från Vester-norrlands län, Erik Mallmen. från Westerås län, Hans Hansson från Bohuslän, Anders Persson från Örebro län, Jonas Ersson från Jemtlands län, Adolf Fredriksson från Upsala län, f. d. Talmannen Pehr Eriksson från Wermland, Jan Samuelsson tran Kalmar län, Pehr Sahlström från Stockholms län, Gustaf Pettersson från Östergöthlands län, Andreas Bengtssons från Jönköpings län, Lars Olsson från Stora Kopparbergs län_, Anders Olsson från Jemtlands län, Johan Westermark från Westerbottens län och Erik Persson från Gefleborgs län; samt till deras Suppleanter: Lars Pettersson från Westerås län, Ola Månsson från Skåne, Magnus Hallberg från Hallands län, Erik Månsson från Blekinge, Prot.-utdrag den 27 Maj 484-8. 407 Herman Jönsson Öbom från Norrbottens län, Olof Nilsson från Östergöthlands län, Anders Aiuleisson från Wermland, Jonas Pettersson från Kalmar och Nils Fredrik Husberg från Södermanlands län. S. D. Föredrogos och biföllos: Stats-utskottets utlåtande N:o iy8j i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, rörande ersättning till handelsoch sjöfarts-fonden för förskjutne medel till slafvarnes friköpande å S:t Barthelemy. Dito dito dito N:o iJQj, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse angående upplåtelse af en, förra skogvaktare-bostället jFrideneds Brogården tillhörande, jordrymd till plats lör skolhus åt Frideneds församling inom Skaraborgs län. Dito dito memorial N:o i8o_, i fråga om det rotehållarne vid Vesterbottens f. d. regemente tillerkända understöds utgående för åren 1845 och 1846. Dito dito utlåtande
1 öfrigt har jag hos Ephorus sökt befrielse från det ofta besvärliga, mångfaldiga gånger om året återkommande, bestyret med reqvisition och utdelning af dessa medel; hvilket bestyr icke genom något särskildt stadgande är Konsistorie-Notarien ålagdt och ej heller någon ersättning honom derför förunnad. Ali provision för dessa medel är Konsistorie-Notarien frånkänd. 3:o Fråga har förut varit väckt om särskild redovisning för kollektoch stamboks-medel. Vederbörande församlingar granska genom vederbörliga ombud räkenskaperna öfver d}'lika medel och lära nog bevaka sin rätt; och synes nu ej mera än förr vara skäl att infordra någon särskild redovisning derför och derigenom onödigt öka Konsistorie-Notariens mångfaldiga göromål och vederbörande auktoritelers gransknings-skyldighet. — 459 4:o Beträffande anmärkningen, att i cassa-erneritorum för åren 1844—1845 saknas verifikation på 737 R:dr 30 sk, vakans-medel af Fellingsbro pastorat, får jag upplysa, att de endast kunna verificeras i ett sammanhang med hela beloppet af vakans-medlen från samma lägenhet, som under följande år tillfallit kassan. Så bar ock inträffat med liera andra lägenheter och varit en oundviklig, för räkenskapsföraren rätt obehaglig, svårighet. Medlen äro emedlertid till fullo verificerade i den vidlyftiga sluträkning öfver Fellingsbro pastorat, som är bifogad räkenskapen för året från den 1 Juli 1845 till samma dag 1846. 5:o I följd af anmärkningen, att afdrag af en 9:del utaf prostetunnorna i Hedemora Kontrakt skett i Stiftets allmänna premieoch fattigkassa, får jag upplysa, att nämnde 9:del tillfaller Kollega vid Avesta skola, så länge denna tjenst fortfar, men att, i händelse af tjenstens indragning i framtiden, fulla beloppet tillfaller k 3 ssa n Stockholm den 27 Januari 1848. Gustaf Törnstrand. Lektorn J. P. J. Tellboms förklaring öfver en af 1847 års Revisorer gjord anmärkning vid Westerås Konsistorii räkenskaper. Till Högvördiga Domkapitlet i Westerås!
Orsaken till de skiljaktigheter i afseende på antalen af Utsockne Frälseoch Krono-Hemman, Civila och Ecklesiastika boställen, som äga rum emellan 1846 och 1850 årens Femårs-Tabeller, är den, att de uppgifter, som tj|1 184C ärs tabe|1 frän Götheborgs Fögderi inkommit, varit felaktige och att desamma uti denna tabell blifvit rättade. Götheborg å Landskontoret den 4 Oktober 1852.| ©I. Itn. M?åhrreus. c. v. Tina. Till Berättelsen öfver Götheborgs och Bohus Län för åren 1847—1850. KONGL. MAJ:TS BEFALLNINGSHAF VANDES uti (Elfsborg C ii n till liOXGL. MAJ:T i nntlertläni g het ttfgifna EM BETS-BERÄTTELSE för åren 184®, 1848, 1849 och 1850. P. A. NOBSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. I Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Elfsborgs Län med Dahlsland, för åren 1847, 1848, 1849 och 1850. Inledning. Elfsborgs Län, omfattande hela Dahlsland, som består af fem härader med en stad och fyraliolre socknar, samt vestra och södra delarne af "Westergöthland, eller tretton härader med fyra städer och elthundraåttatio socknar, förutan åtskilliga sockneandelar i begge landskapen, hvilka tillhöra socknar inom andra Län, är vidare indeladt uti sju domsagor och uli sex fögderier med tjugusju länsmans-distrikt.
Den 4 Februari f m. dess pligt är att göra detta med allt det undseende, som med ändamålet är förenligt, så att den enskildte åtminstone icke må betungas mera än som oundgängligen är nödigt. Hvar och en, som har någon kännedom om förhållandet med bränvinstillverkningen, vet, att denna näring bedrifves af olika personer och på olika orter för olika ändamål. Somliga bränna bränvin hufvudsakligen för att sålunda tillgodogöra den sämre säden och sådana rotfrukter, hvilka icke hålla sig, eller för att i sammanhang med bränningen göda stalloxar, hvilket likväl icke gerna låter sig göra på kortare tid än omkring 2:ne månader. För dessa personer var det således af stor vigt på del ej deras ekonomi skulle lida af en allt för stor rubbning, alt bränningstiden icke afbröts, utan att de egde rättighet att i en följd använda den medgifna tiden. Andra åter afse i första rummet med bränningen att genom dranken komma ladugården till hjelp, då fodertillgången är knapp. För dem är det naturligtvis framför allt vigtigt, att, då fodret på våren börjar tryta, genom bränvinsbränning kunna förskaffa sig drank, som dels ensamt, dels genom möjligheten att dermed tillgodogöra eljest odugligt foder, verksamt kan bidraga till kreaturens framfödande. Då intressena vid näringens bedrifvande sålunda äro i väsendtlig män olika,- hvarföre skulle dä dessa olika intressen betagas rättigheten att begagna den tid, som för hvart och ett af dem var lämpligast, helst då sådant kunde ske utan annan olägenhet än att derigenom bränvinstillverkningen möjligen kunde ökas med några 100,000 kannor, hvilket åter såsom jag redan förut haft äran yttra, på annat sätt varit ganska lätt att förekomma, om sådant hade ansetts vara af någon synnerlig vigt? -Men då jnskränkningen i alla fall var så stor att endast en tredjedel af den vanliga tiden bibehölls, måtte väl icke ett eller annat 100,000-tal kannor bränvin mera eller mindre utgöra det principala i frågan, ulan landtmannens verkliga behof och hans anspråk att dessa ej onödigtvis upoffrades, i främsta rummet höra afses.
SDlajt, uppå SanDt* brufö-SlfaDemienö förflag, i nåDer fasalt, Dels ocf för begagnanDet ÄlroerM rtf &e mcö ffats5kiDrag unDerflöDDa l)ögre od) lägre unDerwiöningéwerf lanistbrufet. j (anDtbrufet. förutom lanDtbruföinflttutet wiD ©egeberg, hwarefl ifrån Dej? fltftclfe år 1835 intill flutet af näflltDna år 180 cleoer odj 190 lärlingar njutit unDerwiöning, famt Den lifa beffajfaDe färoanftalt i (anDtbrufet, forn å Dertill upplåtna fungélabugårDen Ultuna i Upfala län organiferaté oc^> ^roilfen unDer loppet af Dftober månaD år 1849 träDt i full werffamljct, ftnnaé numera här i 3lifct 10 lägre lanbtbruföffolor, feDan Den, för h^arS tiHWägabringanbe Dlifetö ©tänDer wiD ftflfiDne riföDag artflogo flatöbiDrag, enligt SanDtbrufS* 2lfaDemienö förflag od) weDerböranbe l)uél)ållningöfäll(fapé tillflprfan blifwit inrättaD inom propinfen ‘Dlerife. 2lnta(et af föfanDe till eleoö* od) lärlingSplatöfer voiD båDc f>ögre odj lägre lanDtbruföffolor ^ar meren'.
Äprfofagartteä förbättring; fatnt ett attntänt 23c* fmärä* ocf) ©Fononttfft Utffott, att, i anfebntng af i ©tånben mäcFta frågor, ait* ntärFa brifier t be attmänna pu8påttntng§*anfiafterna ocf) foränbrtngar beruti föreffå. §. 70. 9iiFfen3 ©tänberS mafba 23cmittning§*tttfFott åfigge, att bereba atta frätt ©tåttbeu remittcrabc frågor, font angå förättbrittg uti förefftifterna om bernitt* nittgetts utgöranbc, att förflagsmis, enligt be färjlilba bemittitingarne, beräftta be blifmanbc inFomfterna, odj att, febatt ©tats^ucrfets bepf blifmit utrebba od) bejtämba, opåmint föreflå fåttct för bemittningettS Öfaube, om bet erforbraö, etter för befi minfFanbe, om fåbant Fan cga rum; od), i fammanfjaug bcrmeb, 9ttfSbagcM23effut 1854. titt 9UEfen§ ©tänber afgiftoa förflag titt 33ennlfuittgå Äutttta famtlige 9tifs