Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Sedan Preste-Ståndet vid behandling den 14 innevarande månad af Stats-Utskottets Utlåtande JVS 54, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till jernvägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor, lemnat sitt bifall till Utskottets i 2:dra punkten af sagda Utlåtande gjorda hemställan, »att Rikets Ständer, för fortsättande af nordvestra stambanan från Chri - Prot.-Utdrag den 21 Mars 1866. 215 stinehamn öfver Carlstad till Arvika, matte anvisa en summa af 500,000 Riksdaler, » så beslöt, uppå derom väckt fråga, Ståndet nu vänligen inbjuda Hedervärda Bonde-Stånd‘et att uti detta beslut med Preste-Ståndet sig förena. Från Vallo/l. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: M f>4, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande M 56, angående väckta motioner i fråga om ej mindre Norrmäns och Danskars, än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken; J\s 63, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande M 43, angående väckt motion om tilldelande åt Ordföranden i kommunalstyrelse af ett exemplar utaf Svensk Författningssamling; och M 66 med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial M 46, innefattande förslag till saminanjemkning af Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets Betänkande M 1,2, angående väckt motion om upphörande af deså kallade prebende-pastoraten. S. D. Föredrogs ånyo utdrag, M 138, af Högloll.
SSruf, prioilegierabt på vfjammarjTatt&fmiDe ©f:& 000: — $ör året mågfötDt recognitionfrfmi&e , 000: ©limma ©f:& 000; — l)Waraf blifvit a n>åg lefrcercraDe 000 ©!:& k 00 to . 000: i orten förfålDa 000 Dito å 00 9v:Dc . 000: — ©umma 000 ©f:& å 00 9\:Dr 000 21 f går: ^illroerfningöfoftnaD (efter förra åretö prifer) Scöning, ©tat od) öfrige förmoner till SSruf&betfe* ningen 00: — ©miDeSlön, Deruti jemroäl inberäfttaD ©me* Derneé tillDelning af foDer od) fålgårD, enligt ^ammarfmeD&DrDning.en, famt unDetprié å ©pannemål .00: — Sadjem 00 ©fepputiD till SSrufet framförDe 00: — åDof)l 00 ©tigar om 24 Gunnor . SörufetP utffplDer od) onera: dpammarjfatt .00; — SHecognition^afgift . SeiPinntogs-SorottwiHgejt. transport 000 , Q3c\i>illntng .00: ^teffrättigfyeter .00: — ?ingégäfhitng 00:
Utskottets vid dess senare behandling af Tullbetänkandet fattade beslut, att alla varor, utaf hvad namn och beskaffenhet de vara må, skola i Riket kunna emot tull införas, anhåller jag vördsamt, att få anmäla en olika mening och att denna min skiljaktiga tanka må till Riks-Stånden få åtfölja Utskottets Utlåtande. För det första mäste jag bestrida, alt förevarande fråga, eller om införselsfrihet för atla slags utländska varor och producter, verkligen är hvad Utskottets pluralitet behagat kalla den: en principfråga. I trots af att Utskottet så behandlat den, och att den äfven, jag medgifver det, för Hor till Bevilbungs-Utskotlets Utlåtande N.O 4^' 9 för elem, som utan närmare kännedom blott resonera öfver saken i allmänhet, sä kan synas, är och hlir den i sjelfva verket intet annat än en practisk detailoch tillämpnings/råga; en fråga, som, för att rätt afgöras i öfverensstämmelse med Statens sanna intresse, mäste bedömas efter de factiska förhållanden och resultaler, som erfarenheten vid handen gifver, men icke efter allmänna theoretiska resonementer, ofta livilande, utan att den resonerande sjelf mälker det, på en falsk och ensidig grundförutsättning, och i användningen nästan alltid osäkra och bedrägliga. Den enda och verkliga principfrågan, med hänsigt till förevarande ämne, är deremot den: om saken skall betraktas utur en cosmopolitisk, allt enskildt Slatslif uppbäfvande synpunkt, eller ifrån en nationel och tillika politisk? Är det Statens intresse och skyldighet, att lemna näringarne åt sitt öde, och att handla så, som visste den ej att några sådana funnos till, eller att tvärtom med deltagande och omsorgsfull uppmärksamhet följa och befordra dessa källor till dess egen tillväxt och förkofran?
Den forn-nordiska natur-tron återuppträdde der; men blott såsom bibehållande sina uräldsta eller för-Odinska beståndsdelar i deras ursprungliga enkelhet1, och alltigenom försättande dem med de nya, hvilkas gemensamma lifspunkt den christliga andakten var. Redan den äldre nordmanna-dikten hade, när den icke rakt besöng en hemlighetsrik gudavisdom, hufvudsakligen hvälft sig omkring Kämpamod och Älskog. Huru befryndad med Nordlynnet den ande var, som till poler för sitt innehåll gjorde Älskog och Kämpamod, uppenbarade sig derföre snart, då han framlockade en otalighet af till båda sig anslutande qväden: alla, i sin egentliga kärna, bekännelser af upplefda och genomlefda själstillstånd; sjelfbekännelser, lika melodiska som oskuldsfulla, af menniskohjertats enklaste, men också djupaste erfarenheter. Det är med dessa sånger, och vid denna tid, som Svenska Vitterheten, öfverhufvud tagen, begynner. Fästa vi oss likväl vid deras förhållande till Poesien såsom konst, när vi öfverskåda samtliga dessa företeelser af önskan och hopp, af längtan och saknad, af vilja och ovilja, af kärlek och hat, af glädje och smärta: då kunna vi ej annat säga, än att hela denna verld ändock visar oss en subjectivitet utan subjecter, en personlighet utan personer, en poesi utan poeter. Den är så mångfaldig, som menniskohjertat i sin enfald kan vara: men denna enfald har der, öfverallt, ungefär en och samma skepnad. Rik i sin mening, fattig på medel till dess uttryck, helsar den oss allestädes med ungefär samma anlete, samma blick, samma röst, samma åtbörd. Stämningar, belägenheter, böjelser, lidelser, betraktelser, framträda med en stor hjertlighet, ofta hög, alltid naiv och rörande: men de äro sommarfröjden, kärleken, skilsmessan, sorgen, och så vidare, liksom i och för sig sjelfva, eller liksom allmänna och stående typer; det enda individuala af deras känsla, tanke, ton, färg är det nationala.
Läsningen af en och annan bok af bildande och allva~ligt innehåll skiille utan tvifvel lifra och väcka de nngas hag för studier och afven verka lugnande p % fantasien och &amp; tesstAlla jainnvikten i det unga sinnet, som ej sällan blifrit rubbad genom lasning af en mängd afventyrsböcker och allehanda roande och spännande berättelser. Sahara ocli Siidan skulle afven kunna användas i skolans högre klassz vid geografiunderaisningen p&amp; s i satt, att larjungarne finge till uppgift att taga reda p % t. ex. Tibestieller Bornufolkets lefnadssätt, växtoch djurvärlden i öknen eller Sudan, öknens beskaffenhet m. m. eller ock helt enkelt som geografisk läsebok. Den borde afren kunna finna en plats bland de premieböcker, som utdelas vid de allmänna läroverken. Torde kunna anviindas for ungdom p&amp; 14 år ocli därutöf ver. I [Sitting Bulk land. Skildring f r i n grZnslifret i amerikanska västern af Richard Melander. Denna bok ar utan tvifvel en af de roligaste, som utkommit i år. Handelserna äro skildrade med lif och fart och med sgändt intresse följer inan från början till slut deras utveckling. Författaren uppehiiller sig så länge vid hvarje situation han skildrar och liter den åtföljas af s i många detaljer, att man ser den lefvande framför sig. Hvarje hiindelse gör härigenom ett större intryck och fängslar mera uppiniirksamlieten, än då bilderna, som så ofta ä r fallet just i de böcker, som äro afsedda för iingdomen, hastigt följa på hvarandra likt bilderna i ett panorama. Herr blelander skildrar i detta arbete nigra episoder friiii indianoroligheterna i Förenta Staterna - s civilisationens sista strid, som general Sherinan benämnt den - hrilka började strax efter inbördeskrigets slut och först fullkoinligt upphörde 1891, då den mäktige indianhöfdingen Sitting Bull, som var ledare af de flesta upproren, blef dödad. För vår tids ungdom, som ej läst Coopers romaner, bör
För att kunna vid ötveriäggningarne göra sin åsigt gällande måste han biträdas af en bland de tvenne med honom samfäldt prölvande ledamöterne. Förenar han sig i militära frågor med civil-ledamoten, så undcrtryckes derigenom den mest sakkunnige och praktiskt utbildade militär-ledamotens förslag. Vid allmänna sammankomster, dervid de så kallade pleni-målen handläggas, är presidentens inflytande än mera inskränkt. Hans andel i beslutet utgör då, så ofta omröstning sker, en sjundedel, och kan, endast vid de tillfällen, då rösterne utfalla lika, verka afgörande. Också skall erfarenheten hafva visat, att, oaktadt den nuvarande enheten, ärenden någon gång blifvit i strid med hvarandra afgjorda. Säkerligen finnes också mera trygghet för likartade beslut i den ansvarighet som en förvaltningschef måste känna att, rörande egna mål, höra sig före huru dermed likartade blifvit på de andra afdelningarne afgjorda, än i presidentens minne ensamt, lemnadt på de vexlande afdelningarne. Att åter, etter införandet af den förändrade organisation af förvaltningsverket, sorn nu är ifråga, bibehålla presidents-embetet, endast för deltagande i pleni-ärendenas behandling, blefve hvarken behöfligt eller med god hushållning förenligt, alldenstund, vid sammanträden för verkets gemensamma angelägenheter, ordet kan föras af den afdelnings-chef, som af innehafvande grad, eller öfverläggningsämnets särskilda beskaffenhet, anses dertill närmast berättigad. All vigt må icke heller frånkännas den umbärlighet som Rikets
Jag inser visserligen nödvändigheten af Passevolance-Inrättningen, och ehuru, jemte de ytterst låga priserne, all afsättning af landlmanna-varor är omöjlig ej allenast i storsta delen af Småländska provincen, utan ock uti en del af Östergöthland, samt således den föreslagne Passevolancen, under i dessa orter rådande penningebrist, i alla fall blir bog; ville jag likväl tillstyrka antagandet af det gjorda förslaget, om Kongl. Majrt täcktes i Nåder bestämma, det skyldigheten att skjutsa Regementernes Tråss till och ifrån Regements-mötesplatserne, hvilken åligger Rotehållarne vid utskillige Regementen, skulle i följd af Passevolance-afgiften upphöra, samt att Rotehållare de år, då ej läger eller Regements-möten inträffa, utan arbetscommenderingar anbefallas, t. ex. till Götha Den i3 Mars f. m. 107 Canal (om den, vill Gud! kommer att fortsättas), befriades från Passevolance-afgiflens erläggande; helst Rotehållarne, under dylika commenderingar, äro förbundne att uppså och afberga SoldatTorpen, hvilket ofta innebär ett större onus, än sjelfva Passevolancen. Jag anhåller ödmjukast, alt detta mitt yttrande måtte få åtfölja Remissen af den Kongl. Propositionen till behörigt Utskott. Herr Rosenblad, Bernhard: Sedan så många Talare yttrat sig i detta ämne, och deribland Konungens båda föredragande i Militaire-mål, skulle jag ej upptaga liden med något vidare yttrande, om jag ej trodde, att några synpunkter icke kommit under öfvervägande. Jag instämmer med dem, hvilka anse skyldigheten att underhålla karlen och hästen vid möten och marcher bestämdt åligga Rusthållare. I afseende på Rotehållarne åter, ligger väl skyldigheten dels på dem, dels på Soldaten; men jag frågar, om ej äfven i sednare fallet tungan skall återfalla på Roten, och den i stället få ökade utgifter till karlen, åtminstone vid skeende afgång, då följden hlefve densamma.
Jag påstår, att det sistnämnda valsättet lätteligen leder, under stormiga tider, till mera ensidighet, under lugnare tider till spillning, — i hvilketdera fallet alltså till ett mindre hugnesamt resultat. Det förefaller mig nemi., som om, under dessa skiljaktiga förhållanden, dylika vådor lätt inträffa vid upgörandet af de utaf motionären omordade förslag till elektorslista; {hvilka förslag, i parenthes sagdt, skulle kunna upgöras i god tid på förhand och utspridas till de i hufvudstaden boende, då deremot under närvrde förhållanden förslag till Bänkman aldrig kunna tipgövas långt i förväg, ty man kan ej på förhand känna huru ledamöterna blifva på de 25 afdelningarne fördelade, förrän anteckning skett, genom hvilken omständighet förebygges ett obehörigt uteslutande af anländande riddersmäns talan.) — Till elektorsval, hvarvid Ståndet, enl. förslaget, borde samfäldt, direkte och i sin helhet välja, skulle tilläfventyrs, under tider af skarpare partispänning, ledarne nödgas inskränka sitt valförslag derhän, att det omfattade endast sådana personer, som vöre för vissa politiska åsigter noga kända, emedan man eljest äfventyrade att hos dem, som hyllade enahanda politiska färg, icke få sin lista antagen. Nu deremot måste R. o. Ad., vid vädjandet af Bänkmän, sträcka sig öfver hela Riddarhusets terräng; Ståndet måste inom hvarje del af Riddarhuset, så väl bland dess H. I. 10 146 Den 16 November f. tn. äldsta som bland dess yngsta ätter och bland dem, som bilda öfvergångarne mellan dessa, upsöka sina representanter. Detta anser Hr Brakel obetingadt vara en olägenhet och ett tvång; men jag håller före, att det torde vara ett helsosamt band, så till vida, sora derigenom ensidighet säkrare undvikes.
Spanska hofvet, Kammarherren Lorichs, under en långvarig anställning i utlandet tillvägabragt Slalt-Utikottels Utlåtande N:o 61. 5 betydande samling af mynt och medaljer, blifvit af lians arfvingar Staten till inlösen erbjuden för en summa af 50,000 R:dr och Garde des Medailles, RiksAntiqvarien B. E. Hildebrand, som haft tillfälle genomse och värdera denna dyrbara samling, hänfört densamma under följande nio hufvudafdelningar, nemligen l:o) Spaniens äldsta mynt, 2:o) Nummi populorum, urbium et regum från andra delar af Europa, äfvensom från Asien och Afrika, 3:o) Romerska och Byzantinska mynt, 4:o) Vestgötiska Konungars i Spanien slagna mynt, 5:o) Arabernas till det mesta i Spanien slagna mynt, jemte några få moderna turkiska, persiska och maroccanska, 6:o) oordnade, till det mesta utnötta och odugliga antika mynt, 7:o) Spanska och andra Vesterländska nationers mynt från medeltiden och nyare tid, 8:o) Spanska och andra nationers medaljer samt 9:o) diverse mynt, jettoner m. m., uppgående hela samlingen till ett antal af 35,187, hvaraf 525 af guld 7,170 af silfver och 27,492 af koppar; så hade, enligt hvad hög3tberörde den 30 Januari innevarande år till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 67 i Esta Samlingen af Bihang till Riks-Ståndens Protokoll) innehåller, Riks-Antiqvarien uti till Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien ingifven skrift, i afseende på det inköp, som för Statens räkning kunde komma i fråga, framställt två alternativa förslag det ena att inlösen skedde af alla de under N:ris 1 — 6 upptagna afdelningarne för.
En riklig del af bifallet tillföll ock med rätta k. hofkapellet under förste hofkapellmästaren Nordqvists eminenta ledning. Filharmoniska sällskapet gifver sin sista konsert för innevarande säsong instundande tisdag, då César Francks oratorium » Salighetsstigar » (Les Beatitudes) kommer att utföras. Konsert gifves om söndag af hr Axel Rundberg, förre regissören vid k. operan. * På sl&lt;arsnö. En norrländsk vårbild. af L a u r a Fitinghoff. Teater och musik. K. operan. På tisdagen i förra veckan upptogs » Faust », i hvilken opera signor d ' Ändrade för första gången inför vår publik utförde Mefistofeles ' parti. Äfven denna framställning hade många utmärkta pointer, men torde dock stå efter hans öfriga här framförda uppgifter. Särskildt bör framhållas hans utförande af arian till guldets lof i andra akten och serenaden i den fjärde. Bifallet var äfven nu ovanligt rikligt. — Herr Gösta Hillberg, son till vår utmärkte skådespelare Emil Hillberg, debuterade å denna scen uti Sigismunds roll i Calderons skådespel » Lifvet en dröm » på skärtorsdagen. Då man tager i betraktande debutantens ungdom — han är nitton år — och uppgiftens storhet, så måste man medgifva, att resultatet blef ganska gynnsamt. Stämman är något svag, men det kan ju hjälpas med tiden. En liten läspning är svårare att bortarbeta. I de världsberömda monologerna lyckades herr Hillberg bäst. Glöd och passion i rikt mått äger debutanten och det är en god sak, om blott den vederbörliga tukten kommer därtill och själfkritiken tyglar med strama tömmar. Publikens välvilliga och ' uppmuntrande bifallsyttringar vittnade redan nu om varma sympatier. \ lah — plah — pla, pla, pla! Dropparna från de famnslånga takisarna, som i glindrande prakt fransa taken till boningshus och loglängor, falla allt tätare. Pia, pla, pla-a-a-a. Det » dryper » ej längre från taken.
Lilla Tjärbruket i Wester-Rekarne hårad och Södermanlands län. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stals-Utskollets den 14 dennes bordlagde Memorial N:is 35 och 36, i anledning af Högvördiga Preste-Ståndets beslut alt till Utskottet öfverlemna 2 motioner, hvilka af de öfriga Riks-Stånden ansetts tillhöra Allmänna Besvärsoch EkonomiUlsholtets behandling. S. D. Vid föredragning af Stats-UIskottets den 14 dennes bordlagda Utlåtande N:o 37, i anledning af Rikets Sländers åren 1857, 1858 och 1859 försam lade Revisorers berättelser om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder och medel, biföllos Utskottets uti l:sta och 2:dra punkten gjorda framställningar, och lades den Salje punkten till handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 14 dennes bordlagda Memorial N:o 7, med hemställan att Bankens, Diskontverkens och Tumba bruks cmbetsoch tjenstemän samt betjente måtte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning. S. D. Efter föredragning af Banko-Utskottets den 14 dennes bordlagda Memorial N:o 9, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskontverkens räkenskaper och förvaltning, beslöt Ridderskapet och Adeln, alt med ifrågavarande val skulle förfaras i öfverensstämmelse med 7 § i Ridderskapet och Adelns för Riddarhus-direktionen utfärdade instruktion och det dertill den 30 Juli Prot.-Utdrag den 18 Januari 1860.
Ett beslut, som vid förra riksdagen fattades, har redan föranledt, att cancellipersonalen derstädes blifvit ökad med 7 can» cellister, sorn njuta arfvoden för ren sk rifning. Af dessa skäl tillstyrker jag, att Constit.Utskrs förslag må få hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Gr. Horn: Jag yttrade nyss, alt jag ej vill vara envis i min sats; men då jag anser ett af två nödvändigt, nemi. att antingen Exped.Utsk, bör uppsätta expeditioner och sjelf emottaga handlingarna såsom nu, eller också hvarje Utsk, skall uppsätta expeditionerna i de mål, som de handlagt, ser jag icke, hvartill det skall tjena, att, såsom Hr v. Hartmansdorff önskat, expeditionerna skola inkomma till Exped.- Utsk, innan de af RiksStm blifvit granskade. Sedan R. St, justerat expeditionerna, ar det nödigt, att de för riksdagsbeslutets uppsättande komma Exped.Utsk, tillhanda; men jag ser icke, hvarföre man åt della Utsk. skall uppdraga en granskning af hvad andra Utsk. uppsatt, Hr Dalman; Då man haft någon vana vid uppsätt» 334 Den a3 0 doter e. m. ning af expeditioner, finner man, att ofta det arbetssammaste af uppsättningen är rubriken. Det fordrar tid att Jäsa sig in i historiken af målet, hvarföre det är lättast för det Utskrs cancellibetjening, sorn handlagt målet, att uppsätta expeditionen. Hvad sjelfva beslutet angår, mäste man nästan slafviskt hålla sig till de ordalag, som blifvit af R. St. godkända. Exped.Utsk:s befattning blefve icke att granska sjelfva språket, historikens sanning, riktigheten af de summor och facta, som blifvit fiberopade &c., utan blott alt controllera, huruvida det uppsättande Ulsk. noggrannt iakttagit RiksSttns beslut. Detta utgör den minsta delen af expeditionen; ty antingen innefattar det ett bifall till Utskrs betänk, och således endast en afskrift deraf eller också några obetydliga jemnkningar deri, sohl lätt kunna iakttagas.
Om någon förändring i §:n verkligen skulle anses nödig, tror Den 6 December f. m. 335 jag att den på grundlagsenlig viig göres derigenom, att ett tilllägg göres i syftning, att det må vara K. M. obetaget, att när han så för godt finner, höra Stats-Rådet. 1 Norska Grundloven finnes i detta ämne ingen föreskrift. Den Svenska grundlagen är således i detta fall inskränktare än den Norska. På grund af hvad jag nu yttrat, får jag afstyrka bifall till den föreslagna förändringen. Frih. Liljencrantz, Johan: Mot den förändring, som här är i fråga, har hufvudsakligen blifvit anmärkt, att den vore obehöflig, att den skulle inrymma ett obehörigt inflytande åt Norska Statsrådet i de diplomatiska ärenderna, samt att föreskrifter redan finnas i R. F., huru miuisteriella mål skola behandlas. Emellertid då man icke kan förneka, att i dessa föreskrifter föga garanti finnes emot att förbund icke förhastadt ingås, torde förändringen ej finnas vara obehöflig. Det lärer icke eller synas obehöfligt, att ställa de mål, som röra ingående af förbund med främmande makter, i samma kategori sorn dem, hvilka omtalas i 8:de §:n R. F., och till hvilka de till följd af sin stora betydelse äro så att säga sjelfskrifna. Man har jemväl ansett, att ehuru man för öfrigt-gillade de grunder, hvarpå förslaget hvilade, dess antagande likväl under nuv:de förhållanden, då R. Skr hos K. M. anhållit om revision af föreningsfördraget, skulle vara mindre välbetänkt, enär derigenom medgifves ett deltagande åt det Norska Stats-Rådet i de diplomatiska ärendernas behandling. Ett sådant deltagande anser jag emellertid vara fullkomligt berätligadt, alldenstund frågan gäller äfven Norges vigtigaste intressen. Stadgandet torde dock icke komma att särdeles ofta tillämpas, emedan förbund sällan ingås. Man har sagt, att det skulle vara förenadt med svårigheter att gifva en fullständig definition på hvad som menas å ena sidan med förbund och å den andra med afhandling.
I DU N 046 iööO De tre stora grundvilkoren för lifvet ä r o: något att göra, något att älska, något att h o p p a s. TGumselius, den berömde och framstående pedagogen och hans likaledes aflidna maka Eva Christina, född Wester. Det var ett af dessa gammaldags, goda hem, i hvilka barnen från tidiga år vänjas vid arbete och flit, och där det från början gjutes stål i viljan. Och rikt var huset på barn, ty där funnos nio syskon, tre söner och sex döttrar, men försynen hade också utrustat dem med goda hufvud och energiska viljor, goda plogar att röja undan hinder på lifvets väg. Eri broder till Sofia Gumselius är den kända riksdagsmannen och tidningsmannen Arvid Gumselius och d^t var på hans initiativ och efter hans råd fröken G. den 2 8 juli 1 8 7 7 började en liten annonsaffär i huset n:r 1 A, Myntgatan. Hon var då alldeles ensam, och lokalen bestod endast af ett rum. Men hon fann snart, att hon hade träffat det rätta. Kunderna kommo från östan och vestan, innan kort måste hon skaffa sig biträden för den allt mer växande expeditionen, och redan år 1 S 7 8 flyttades affären till den betydligt rymligare lokalen en trappa upp i n:r 1 3 Storkyrkobrinken, där den till nu haft sin verksamhet i tolf år. Men jag skall bedja få föra mina älskvärda läsarinnor ditupp. I träffen där nä- stan endast individer af ert eget kön, ty frö- ken G. använder endast unga damer i sin affär. Jo, det är sannt, där finnes verkligen tre unga subjekt af det otäcka släktet, men jag tager för afgjordt, att de icke spela någon roll bland femton unga damer, ty så stor är fröken G:s stab för närvarande. • Nåväl, allt där uppe ter sig som på ett vanligt affärskontor, pennorna rassla, en del af de unga damerna kopiera annonser, som sedan sändas till skilda tidningar såväl i Sverige som utlandet, ty i alla länder har fröken G. agenter, till och med i Amerika.