Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Byggnaders och M&chineners tillstånd, Uthyrandet af Tumba Bruks Magazinshus i Stockholm. 78 Om inrättande af en Söndagsskola vid Tumba Bruk, Upprättandet af Arbetsplan samt Inkomstoch Ut giftsber åkning. Inventering af förråden vid Tumba. vilkor, att Kommissionen iklädde sig ansvarighet för alla kostnader, och de olägenheter i öfrigt, som af en dylik förhöjd försäkring kunna härflyta. §. 86. Efter det Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorer hos Fullmäktige gjort framställning derom, att vid Tumba Bruk måtte inrättas en Söndags-skola, hvarigenom tillfälle kuode beredas de derstädes anställde Pappersmakare och Lärlingar, att, om de sådant åstundade, å Söndagarne erhålla fri undervisning i religion, historia, geografi, räkna och skrifva, samt Fullmäktige öfver denna framställning hört Bruksförvaltaren, hafva de den 27 Januari nästlidne Ar uppdragit åt inspekterande Fullmäktigen att söka föranstalta om inrättandet af den ifrågasatta Söndags-skolan , sedan sig visat, huruvida den vid Bruket anställde Skollärare vore villig att en sådan skola förestå. Som likväl den dåvarande Skolläraren vid Tumba måst, såsom på stället mindre tjenlig, af Fullmäktige förafskédas samt den derefter antagne först under detta år ti 11 träd t befattningen, har någon åtgärd i omförmäldta afseende icke ännu vidtagits. Salinder de år Revisionen omfattar, äro de uti Banko-Reglementet föreskrifna arbetsplaner samt inkomstoch utgifts-beräkningar för följande året icke uppgjorde; och Fullmäktige hafva i afseende härå anfört, att då de flesta beställningar å papper först ingå under det löpande året, det fortfarande visat sig vara ändamålslöst, att året förut upprätta arbetsplan samt utgiftsoch inkomst-beräkning. Enär
Sådant oaktadt* och då Banco-Utskottet, af de från samtlige Riks-Stånden ingångna anmärkningar, trott sig kunna sluta till en allmännare önskan,att någon förändring med anmaningarna ej må ega rum, har Utskottet, med frånträdande af dess i Betänkandet N:o 24 gifna förslag, härigenom skolat hos Rikets Ständer vördsamt Föreslå: att anmaningar endast till Hufvudgäldenärerne, så väl i BancoDisconten som Låne-Contoiren, måtte på hittills vanligt sätt fortfara. Hvilket, jemte några Ledamöters Reservationer, öfverlemnas till Rikets Ständers närmare pröfning. Stockhom den •J Julii 1829, Eib. lill Eili. St. Prot, 1828. 1829. 6:te Sami. a B. 3 a;dra Häftet. 34 Bil. tili Banco-Utskottets Bet. N o 63.. Reservationer: Pierr Cancellie-Rådet von Hartmansdorff', Pierr Cancellie-Rådet Hegardt, Hen? Domprosten Lidman, Herr Professoren Mored, Herr Prosten Kjellander och Herr Rådmannen Sandblad hafva yrkat, att Utskottet måtte förblifva vid det förslag till förändring uti hittills brukliga anmaningssättet, som Betänkandet N:o 24 innefattar, enär derigenom vunnes besparing i arbete och kostnad, samt mera gagn och upplysning för ordentliga Gäldenärer och Löftesmän, än med de vanliga anmanings-brefven, hvilka komma endast de förra men ejde senare till handa. Herr Lagmannen Monthan har anfört: ”Emot Utskottets beslut, deruti jag dock, såsom frånvarande, dä det fattades, icke deltagit, anhåller jag att nu, vid justeringen, få anmäla min Reservation, för att underställa den Rikets Högloft. Ständers ompröfvande.” ”För min del instämmer jag uti det beslut Utskottet fattat, att de så kallade anmanings-brefven till Gäldenärerne hädanefter, Bil. till Baneo-Ulskotlets Bet.
Riksgälds-kontoret afstå nyssnämnda för hvartdera af dessa år belöpande vederlags-förhöjning; och 5:o med samma skyldighet för åren 1858, 1859 och 1860, ett nytt kreditiv af 57,000 R:dr banko (eller 85,500 R:dr riksmynt) årligen, att af Riksgälds-kontoret utbetalas. Derjemte, med afseende å den anmärkta olägenheten af det, i fråga om dessa medels utbetalning, ditintills gällande stadgande, medgåfvo Rikets Ständer, att de beviljade anslagen finge, så vidt de ej redan förut voro utanordnade, qvartalsvis till pensionskassan utbetalas, dock med förbindelse för Direktionen att, så snart det årets räkenskaper, för hvilket anslaget är afsedt, hunnit afslutas, hos Fullmäktige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöfligt, samt att, i händelse det lyftade beloppet icke utgått, öfverskottet då återlemna. Slutligen meddelade Rikets Ständer, såsom vilkor för de nu beviljade anslagens åtnjutande, den uti sednaste revisions-berättelse omförmälda föreskrift om pensions upphörande för delegare, som af Staten uppbär andra pensionseller aflönings-förmåner till belopp af 3,000 R:dr riksmynt; — hvilken bestämmelse blifvit så väl af Arméens Fullmäktige antagen, som ock af Kongl. Majit under den 12 Maj nästlidet år i nåder godkänd. § 2. Efter det hos Arméens sednast församlade Fullmäktige utredning skett, huru stort belopp af Arméens pensions-kassas förmögenhet kunde anses tillhöra Staten, hafva Fullmäktige föreskrifvit, bland annat, att Direktionen öfver nämnde kassa äfven för framtiden borde fullfölja samma utredning, samt derom lemna behöriga uppgifter till Rikets Ständers Revisorer. En sådan utredning har, till följd af denna föreskrift, äfven blifvit Revisorerne meddelad; och utvisar densamma följande förhållanden. (Bilagan Litt. M.) Räkenskaperna hafva icke hos Revisorerne föranledt till någon anmärkning. Bilaga Litt.
År 1652 färdades Deschnew utför Anadyr till flodens mynning, hvarest han upptäckte en hvalrossbank, och hembragte derifrån hvalrosständer. Om upptäcktsrätten till denna hvalrossbank uppstod sedermera inför myndigheterna i Jakutsk en tvist mellan Deschnew och Selivestrow44, och det är ur handlingarna rörande densamma, som Müller hemtat sin berättelse om Deschnews färd. Endast härigenom hafva enskildheterna af denna märkliga sjöresa blifvit räddade från fullkomlig glömska45. År 1653 lät Deschnew samla virke för att bygga fartyg, med hvilka han ärnade sjöledes hemföra samlade skatter till Kolyma, men han nödgades afstå derifrån af brist på nödiga materialier för båtarnes byggande och utrustning, hvarvid han tröstade sig med infödingarnes påstående, att hafvet icke alltid var lika isfritt som vid hans första färd. Nödtvungen dröjde han ännu ett år qvar vid Anadyr och företog 1654 en ny fångstfärd till hvalrossbanken, hvarest han träffade den förut nämnde Selivestrow. Han kom här i beröring med infödingarne (korjäker) och träffade bland dem en jakutisk qvinna, som hade tillhört Ankudinow. På frågan hvar hennes herre blifvit af, svarade hon, att Feodot och Gerasim (Ankudinow) hade dött af skörbjugg, och att deras följeslagare blifvit dödade, med undantag af några få, som räddat sig i båtar. Det tyckes, som om dessa längs kusten framträngt ända till Kamtschatka-floden. När nämligen Kamtschatka år 1697 eröfrades af Atlassow, så berättade infödingarne derstädes, att lång tid förut en Feodotow (förmodligen son af Feodot Alexejew) hade jemte några följeslagare bott hos dem och äktat deras qvinnor. De vördades nästan som gudar. Man trodde dem vara osårbara, ända tills de slogos sins emellan, då kamtschadalerna insågo sitt misstag och dödade dem46. Genom Deschnews, Staduchins och deras följeslagares resor hade man småningom fått reda på floden Anadyrs lopp och gjort bekantskap med der boende folkstammar.
Men om således på några ställen desamma ej i första början blifva inrättade, komma de omyndiga ej derföre i sämre ställning, än hvari de nu, i saknad af nästan all åtgärd till betryggande af deras säkerhet, befinna sig. Snart skall man dock af nästgränsande orters exempel finna, att hvarken mödan eller ansvaret böra afskräcka den, som vill befrämja de omyndigas bästa. Så snart förmyndarekammaren är tvifvelaktig, huru den bör handla, äger den att hänskjuta frågan till domaren, och denne kominer då i tillfälle att i egenskap af öfverförmyndare meddela nödiga föreskrifter. Iakttages stadgandet om inventering hvarje år i Januari månad, och åtgärder dervid vidtagas till inteckningars förnyande, blifver ansvaret för detta åliggandes uppfyllande föga betydligt. Reverserna äro ställda till den omyndige eller anteckning om äganderätten gjord å sjelfva handlingen. Således kan missbruk ej dermed gerna äga rum; och utan uppenbar vårdslöshet i afseende på handlingarnas förvarande eller svekfullt handlingssätt kan jag icke inse, huruledes förmyndarekammarens ledamöter böra kunna råka i något ansvar. Den enda fråga af kinkigare beskaffenhet, som kan komma under förmyndarekammarens handläggning, är den, huru mycket af de hos förmyndaren innestående medel böra anses utgöra ett stående capital, hvarå revers bör lemnäs, och huru mycket till löpande utgifter får af förmyndaren behållas; äfvenså om förmyndaren har giltigt skäl att utbekomma hos förmyndarekammare!) förvarad skuldsedel; men då i dessa frågor stridighet emellan förmyndaren och förmyndarekammaren uppstår, blir domaren skiljesman. Till undvikande af stridigheter om mindre summor skulle det kunna stadgas, att förmyndarekammarens åtgärd att affordra förmyndaren skuldsedel och derför taga inteckning ej erfordras, då capitalet, som förmyndaren innehar, ej uppgår till ioo r:dr b:co. Jag har trott, att förmyndaren alltid borde lyda under förmyndarekammaren i den ort, der han vistas; ty skulle handlingarna å annan ort förvaras, torde stora olägenheter deraf lätt uppstå.
Boskapssjuka, ersättning för i så- dan sjukdom nedslagtade kreatur inom Eldsberga Församling — 4 2 25 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 50 Juli b. 50 Juli 145 Boskapssjukdom, ersättning för kreatur, i sådan sjukdom nedslagtade — 4 2 9 — 14 Juni b. 7 Juni b. 12 Juni å. 7 Juni Svar på återremiss —. 4 2 59 — 14 Aug. a.a. 14 Attg. b. 15 Aug. 15, 16 Aug. 183 Boställen, om besigtningar derå i sammanhang med laga skiften — 7 2 17 — b. 12 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 12 Juli Boställsjordar, om befrielse för klockare på Gottland, som innehafva sådana, från skyldigheten att derför utgöra onera till kvrkoherdarne . — 8 — 84 — b. 16 April b. 17 April b. 16 April b. 17 April » om undersökning af förhållandet med Ivlockare-jordarne på Gottland — 8 — 124 — b. 6 Aug. a. 6 Aug. b. 6 Aug. b. 3 Aug. 163 Boställslägenheler å Kongl. Skepps/ holmen, reglering af — 4 1 246 — b. 21 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli CD W w — O 2 3 5S cc G pr • cw_ rji' t» 01 3 ► s CD ct> 3 £ CD ^ E3; pjo 3 cPfia Riks-Ståndens Beslut. k3 ~ CD ra CL CL fia CK) B. fl 2. o CD “• 3' Cfc) ET Cfq £. -1 5] fia 3 3 CL o-P CD 2- fi;o CD E. * CJQ w CD C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet.
Ständer anvisats för uldikningar och a/tappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings-företag. § 83- (Här torde den af Rikets Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets utlåtande Jts 156, redan godkända §, angående återstoden af anslaget till Eskilstuna kanals anläggning, böra införas'. § 8/*' Sista femtedelen af det lån å 2,400,000 R:dr, sorn vid sednaste riksdag beviljades för en till begagnande med lokomotiv afsedd jernväg mellan städerna Gefle och Fahlun, skållaf Riksgälds-kontoret, efter 1859 års ingång, GefleDala-jernvägs Aktiebolag tillhandahållas med Fyra hundra åttio tusen R:dr. Enligt de för detta lån, vid dess beviljande, af Rikets sednast församlade Ständer stadgade betalnings-vilkor, får detsamma, utan ränta och kapital-afbetalning, innehafvas under den för arbetets utförande afsedda tid; men efter dess förlopp skall å hela den utbekomna lånesumman, inom slutet af hvarje år, inbetalas Tre procent, hvaraf för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts, beräknas Två procent årlig ränta, och återstoden utgör kapital-afbetalning Skulle det förfallna inbetalnings-beloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför af Bolaget utgöras Fem procent årlig ränta intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas. För den händelse, att den för jernvägs-anläggningen fastställda arbetsplanen icke skulle följas och derifrån, utan sökt och erhållen nådig tillåtelse, skedd afvikelse icke varder på föreskrifvet sätt rättad, eller i fall jern vägs-arbetet icke skulle i stadgad ordning fortsättas samt inom den derför bestämda tid fullbordas, eger Kongl. Majit låta inställa all vidare utbetalning af det beviljade låneunderstödet samt återfordra hvad deraf utbekommits, att, på en gång eller successift, till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, Kongl. Majit finner för godt i nåder bestämma.
Då man blir anmodad göra någonting, uppstår alltid först den fråga: hvad 86 Pen ao Februarii c. m. får jag för det. De som engagera sig vid Utskotten, uppoffra derigenom sin tid och få, om de förut hafva annan tjenst, betala vicarier för skötande deraf; de böra således något så när veta, hvad de få att betala med. Detta tyckes Utsk. hafva förbisett, då Utsk. sagt, att arfvodena skulle bestämmas, sedan arbetstiden är förbi. Rättvisan fordrar tvärtom. Flera andra skäl emot betänkandet i denna del hafva redan blifvit framställda; jag vill derföre icke uppehålla med flera, utan endast på grund af de redan anförda begära återremiss. Hvad åter taffeln beträffar, så, då Stånden afsagt sig att mottaga middagar hos Talmänncn, tyckas de med detsamma hafva tyst medgifvit, att alla kostnader derför borde upphöra. Jag tror derföre, att de af StatsUtsk. föreslagna summor till kostnadsersättning för Hrr Talmän kunde betydligen nedsättas och besparas till andra nödvändigare utgifter, som längre fram på Riksdagen lära komma i fråga. Jemväl i detta afseende anhåller jag om återremiss. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag instämmer med de talare, hvilka yrkat, att något bestämdt af StatsUtsk. måtte föreslås för Caneellierna, och då åtskilliga yttrat sig om Utskottens betjening, vill jag göra mina anmärkningar med specielt afseende på R. o. Ad:s Cancelli. Jag torde få upplysa, att vid förra Riksdagen hade R. o. Ad. ett till personalen vida större Cancelli än nu. Jag vill jemväl nämna, att den obillighet förefinnes, att de öfriga Stånden tillförene, åtminstone i vissa fall, beräknat en lika stor Cancelliutgift som R. o. Ad., hvaraf följden varit, att R. o. Ad. nödgats vid föregående Riksdagar fördela de bestämda arfvodena på flera personer. Ridd.Direct. har likväl icke nu antagit flera, än för hvilka arfvoden förra Riksdagen funnits; således blir arbetet nu drygare.
Kanske dc, med vindens språk förtrogna, hört sagor ifrån Niniveh, förrän de hunno mogna. Herr redaktör! Närslutna dikt, hvilken jag tager mig friheten fråga om Idun vill intaga mot ett honorar af 15 kr., är tillkommen genom ett vad. Någon sade nämligen om en nyss utkommen förtjenstfull skrift: » jag vill inte ge två ruttna lingon för den. » Författarinnan till bifogade verser utbrast då: » nå, det var ändå något! Två ruttna lingon skall jag åtaga mig att göra något af, som jag får åtminstone femton kronor för. » Så skref jag det lilla stycket för ett välgörande ändamål. Anna A. het. Dessa bilderark borde derför mera uppmärksammas. » Lilly ». För större barn rekommenderas att låta dem få sysselsätta sig något med bokbinderi. De kunna då sjelfva laga sina böcker och blifva äfven mer aktsamma om dem. Detta arbete fordrar ej många verktyg och är lätt att lära, men tyvärr skulle en beskrifning därpå nu upptaga för mycket utrymme i Iduns spalter. » Lilly ». Hushållet. Att konservera buljong. Mor Anna är en landtfru med 15 års erfarenhet, kanske kan en eller annan fru draga nytta af det sätt att konservera buljong, som jag härmed mycket rekommenderar. Någon insändarinna till Idun framhöll, att buljong länge kunde förvaras på buteljer — jag har äfven försökt detta, men finner vida bättre vara, att då jag efter en slagt kokat buljong, lå- ta den koka så länge, att, då den blifvit uppslagen i en form och kallnat, den är så hård, att den kan skifvas samt skäras i små rutor, hvilka sedan läggas på flata fat och ställas på lagom varmt ställe att torka. Torra se bitarne ut som lim, men kunna förvaras hur länge som helst, och i ett hem på landet, der man ej alltid har tillgång på färskt kött att koka soppa på, äro de oersättliga, ty med tillsatt smak af morötter, palsternackor eller jordärtskockor kan jag när som helst få en god och stark köttsoppa.
För ett universitet af den strängt vettenskapliga riktning i denna viig, hvarför Upsala gjort sig kändt, är det klart, alt ett observatorium är af mycken vigt. Nu är förhållandet, att det gamla observatorium är bygdt på så klen grund att det icke kan med någon slags visshet begagnas till observationers tagande. Således'måste uppbyggandet af ett observatorium vara det angelägnaste ändamål, som för närvarande finnes vid academien. Hvad åter beträffar det chemiska laboratorium, så känna vi alla, sorn varit der, att detsamma visserligen ar inskränkt, men nog är det möjligt att hjelpa sig fram dermed, isynnerhet som jag ej ser något hinder, hvarför icke de stora chemiska samlingarna skulle kunna, likasom åtskilliga andra samlingar, fä rum i Gustavianska huset, jemte de manuscripter, hvilka Frih. von Kraemer omnämnt, men som jag hade trott kunna inrymmas i det uppförda nya bibliothekshuset. Dessutom finns det en stor local att använda för dessa samlingar, hvarom Frih. von Kraemer bäst är i till fri 11 e att lemna upplysning, nemi. de stora obegagnade delarna af Upsala slott, hvilka visst skulle kunna inrymma en stor del af dessa handlingar. På alla dessa skäl instämmer jag helt och hållet i Frih. Sprengtportens framställa., för det första, att man må anslå 25,ooo r:dr i stället för 20,000 r:dr, och för det andra, att det villkor dervid fästes, att denna summa bör för observatoi iibyggnaden användas, innan något annat deraf tages. Hr B rå k e nh je I m , Pehr Reinh.: Jag förenar mig så mycket hellre i det förslag, som Frih. Sprengtporten afgifvit, som jag af egen erfarenhet kan bevittna, att det nuvar. observatorium i Upsala är att anse belt och hållet såsom alldeles icke befintligt. Någon astronomisk observation, som förtjena!' detta namn, har på öfver too år derstädes icke varit verkställd och är ej heller möjlig att i den - 8 Den i April f. m. na byggnad verkställa.
Sedermera har Kommissionen med mer eller mindre verksamhet fortsatt sina arbeten, och derunder offentliggjort nya förslag till öfversättning af särskilda delar af Gamla Testamentet, äfvensom för några år tillbaka ännu en öfversättning af Nya Testamentet, utan att dock ännu arbetets fullbordande kan inom någon ej alltför aflägsen tidrymd emotses. Att denna långsamhet vid arbetets utförande icke står tillsammans’ med det så länge erkända behofvet af dess fullbordan torde vara obestridligt. Besinnar man emellertid arbetets vidlyftighet och svårigheter, lärer det icke väcka någon förundran att detsamma, öfverlemnadt åt personer, hvilka förut äro af andra göromål fullt sysselsatte, hvarken kunnat eller Jean skyndsammare fortskrida. Arbetets vigt och angelägenheten af dess snara full - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 8. 9 fullbordan är dock sådan, att detsamma, för den eller dom, åt hvilka det uppdrages, borde ställas såsom hufvudsak, icke såsom ett bigöromål, deråt de endast kunna egna den tid andra, ofta ganska trägna göromål lemna öfrig. Utskottet anser derföre, lika med motionären, att, för vinnande af önskad större skyndsamhet med bibelöfvcrsättnings-arbctot, ledamöterne i Bibelkommissionen borde beredas tillfälle att åt bibelarbetet mora uteslutande egna sin tid; och får således tillstyrka att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla att de personer åt hvilka arbetet med bibelöfversättningen uppdrages, må, så vidt möjligt är, varda från andra göromål befriade och satta i tillfälle att åt detsamma odeladt egna sin verksamhet i ändamål att derigenom arbetet må så mycket snarare vinna fullbordan. Stockholm den 22 December 1859. \:o H. Ank. till Exp.-Ulsk. den 23 Dec. 1839, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af vädd fråga om Kronofogdetjensternas indragning.
Skulle nuvarande åbo eller arrendator önska att genom skatteköp på samma sätt som krono-åbo förvärfva jordegande-rätt i det kyrkohemman, sorn lian nu innehafver eller hans efteriefwan de hustru eller barn, skall sådant vara dem tillförsäkrad!; 7:o. Vid beräknandet af skatteköpe-skillingen, erlägges densamma till Staten i enlighet med hvad om skatteköp af kronojord stadgadt är, för den del af räntan, som Kronan tillkommer; men till kyrkan gifves i skattelösen ett belopp, motsvarande tolf gånger den ränta, som kyrkan årligen (efter medel-markegång för sistförflutna tio år) tillkommit. I sammanhang med den af hedervärda Bonde-ståndet å nu omförmälde motion meddelade remiss, har Utskottet jemväl fått emottaga en inom samma stånd väckt motion, deruti riksdags-fullmäktigen Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län föreslagit, att då de i nämnda län varande så kallade . mensalhemmanen vore i det närmaste af samma natur, som de Halländska kyrkohemmanen, åboerne å berörde mensalhemman måtte berättigas desamma till skatte lösa, under uttryckligt förbehåll likväl, att den till pastor utgående räntan oförminskad i framtiden erlades; uti hvilken motion riksdags-fullmäktigen David sindersson instämt med förbehåll, att dess innehåll linge jemväl å mensalhemman i Halland tillämpas. Hvad nu först beträffar riksdags-fullmäktigen Bengt Gudmundssons ofvan omförmälda motion, får Utskottet upplysa, att, sedan den deri väckta fråga vid flera föregående riksdagar utgjort föremål för Rikets Ständers öfver]äggningar, Kongl. Majit till Rikets åren 1844 och 1845 församlade Ständer afgifvit
Tolf skillingar för hwarje Hundrade Riksdaler, eller Twa och en half R-kSdalcr för hwarje Tusende af dec wärde, som Hemmanet eller Lägenheten asättcs; Och utgår denna afgift Minda för störrr eller mindre Lagenhet, i mohn af wärdet, utan att Jnmhafwarens personliga skatt eller afgift för särskild Inkon st deri inberätnaS. Aooer pa Krono-Hemman, inga undantagna, erlägga Bewillningen etter vfwannämnde örund, laftm were de Jordägande. Men hwad angar de Embeten och Tlenster atsöliande Boställen, iaktrages hwad derom i i §. 2 Mom. af denna Artikel är stadgadt. z Mom. Utom denna Bewillnings, afgift, som utgår i mohn af Landt» Egendomarnes wärde, kom - Den i8 Augusti. 2739 komma för öfrigt nedannamnde, äfwen förut erlagde utffylder, såsom af Grundskatts natur, att pä följande satt fortfara: För Frälse-Egen-smak. Tio skillingar för hwarje Rust - tjenst - mark, efter ingifwen och rigtig befunnen Rust-tjenst-Längd och Jordebok i det Län hwarest Egendomen är belägen. Denna afgift upphör till hälften, om och när Kongl. Maj:t t Nader anbefaller Rustningens uppsättande. De Frälse-Hemman, som antingen icke utgöra Ränta i Rust-tjenst-persedlar, eller icke äro t Rust-tjenst-Langderne uppförde, skola, wld Bcwillningens beräknande, anses lika med andre närmast belägne Fralse-Hemman af samma godhet och storlek; Men för hwarje Utsockne Frälse-Hemman betalas: i Skane, Tre Riksdaler Tjuguftx Skillingar, i Blekinge Tre Riksdaler Sexton gar samt i Halland och B.hus Län Tre Msda, ler Elfwa Skillingar, alltefter helt Mantal, och i förhållande dertill för mindre Hemmansdelar.
Den ene af desse Mönsterskrifvare är vid Reg:tet anstäld i st. f. BataljonsAdjutant, som der ej finnes, och han har att bestrida enahanda expeditions-göromål, som BataljonsAdjutanterne vid K. Lifgardes Reg:tene til! fot. På sådan grund och emedan hans tjenstgöring är daglig och trägen samt fordrar hans tillstädesvaro för arbete i Majorsexpedm tidigt hvarje morgon, anser jag mig böra vördsamt föreslå: Att lönen för denna Mönsterskrifvare måtte förhöjas åtminstone till samma belopp som för Andra Bataljons Adjutanten vid K. LifgardesRegitene till fot är före slaget, utgörande 700 R:dr r:mt. Med anledning af hvad i det den Nåd. Propos:n åtföljande StatsRådsProt, förekommer om förhöjning, i vissa fall, i portionseller tobaksskillingen för manskap, utbeder jag mig att, såvida det Nåd. förslaget i denna del må antagas äfven afse K. Lifgardet till Häst, få vördsamt fästa upmärksamheten derpå, att Gardisterne vid 308 Den 3 December e. m. detta Reg:le, af den anledn. att deras tjenstgöring, i anseende till hästarnes skötsel och fourage-anskaffn ingen samt exercisens beskaffenhet, är trägnare och besvärligare, än manskapets af andra GarnisonsReg:ten, och deras tid derigenom från kl. | 5 på morgonen så uptagen, att de ej, såsom mängden af nyssmde Reg:tens manskap, kunna bereda sig någon tillfällig arbetsförtjenst, hafva sedan lång tid tillbaka fortfarande bekommit 1 sk. b:ko bögre gage, än det öfriga garnisonsmanskapet, och i följd deraf, på sätt jemväl uti det i högstberörde Nåd. Propos. omförmälde K.