Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos och remitterades till Stals-Utskottet nedannämnde, denna dag ankomna, Kongl. Majits nådiga Propositioner och Skrivelser till Rikets Ständer nemligen: Propositioner : l:o angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Landskanslisten i Gefleborgs län J. A. Hanson; 2:o angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Öfversten Abraham Bruner önäs enka och ogifta döttrar; 3:o angående pension å rikets Allmänna Indragnings-stat åt förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin G. Meurk; 4:o om pension å Allmänna Indragnings-staten åt Chefen för Telegrafverket i riket, General-löjtnanten Carl Akrell; 5:o angående förkortning af den tid, hvarå Kronans egendomar arrenderas; 6:o angående försäljning till skatte af de Danviks hospital tillhöriga med ständig städjeoch besittningsrätt på innehafvarne upplåtne hemman och lägenheter; 7:o angående anslag af kronotionde till en prostetunna för Singö församling inom Närdinghundra kontrakt af Upsala stift; 8:o angående anslag af kronotionde till fyllnad af bristande prostetuhnor inom Olands och Frösåkers kontrakt af Upsala stift; ' s'„ 9:o angående beviljande af anslag för iståndsättande och förändrihg af läroverks-byggnaden i Carlstad; 10:o angående Arjeplougs skole-bords upplåtande till boställe åt Skolmästaren derstädes; och ll:o angående pension från rikets Allmänna Indragnings-stat åt Adjunkten vid Skara högre elementar-låroverk, Magister Johan Rosell; samt Skrivelser: l:o i fråga om löneförhöjning för år 1857, åt de vid storskiftesverket i Stora Kopparbergs län samt afvittringen i Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län anställde Landtmätare; 2:o med uppgifter i fråga om de i riket befintliga pedagogiérna; samt Bih. lill R. St. Stp. nied öfverlemnande af uppgifter rörande de af kommuner och enskilde personer till lärare vid rikets elementar-låroverk gjorda donationer. -nu no 1 .119 ” Frän Högv. Presle-Ständet.
För vägomläggning mellan Borås och Sundholms gästgifvaregård i Elfsborgs län 55,000; — » ombyggnad af broar m. m. å Carl Johans-vägen i Jemtland 19,139; — » undersökningar i fråga om norra stambanans framdragande från trakten af Märsta elier Odensala öfver Erikssund till Grans socken 2,862: 59. » bestridande af Sveriges andel i den för Stadeeller Hrunshauser-tullens upphörande bestämda aflös ningssumma 270,000: — » betäckande af uppkommen brist vid bestridande af utgifterna för en år 1861 verkställd vetenskaplig expedition till Spetsbergen 18,947: 84. » fortsättningen af gradmätnings-rekognoscering ä Spetsbergen 10,000: — » inköp af en del utaf den Kammarherren G. D. Lorichs i lifstiden tillhöriga myntoch medaljsamling 17,832: —• » inlösen af Riksgälds-sedlar 383: 50. För folkundervisningens befrämjande anvisade medel'. Till förbättrande och underhållande af undervisnings materielen vid folkskolorna 1,629: 1. » arfvoden och resekostnader för folkskole-inspektö rer 24,065: 19 » löneförbättring åt folkskolelärare 26,838: 63. » folkskoleväsendets utveckling i allmänhet 10,675: 9. Lyflade kreditiv summor: Utaf kreditivet till betäckande af deri genom de nya pensionsstaternas tillämpande uppkomna brist i Arméens pensionskassas inkomster 129,543: 84. » dito för fårskötselns och ullproduktionens befrämjande 89,360: — Af upplupna räntor ä innestående lösen för ekeskog Låneunderstöd: För anläggning af jernväg från Borås till statens vestra stambana 718,000: — » odlingsföretags befrämjande genom vattenaftapp ningar och sjösänkningar 54,050: - Kapitalafbetalningar å Riksgäld s-kontorets skulder ... 233,250:
Dette lokale blev valgt, ikke mindst fordi fru Collett i sin tid har forreret samfundet Wergelands och Welhavens biister i inarmor - festsaleils smiikkeste prydeleer. Festen havde tre liovedtnomeiiter. Först fru Colletts vandring gjennem de tcetpakkede vzerelser og indtrredelse i salen ved Henrik Ibsens a m til tonerne af RIendelssohns festmarsch. F r u Collett er endnu en fin og slank skikkelse ined lette beviegelser; det fint mei: slede ansigt bcerer spor af den fordums skjönlied. Hun bar sort flöiel og et hvidt turban med et smykke over panden, som klsedte hende ' godt. Det var smukt a t se Ibsen ved hendes side, prydet med alle sine ordner, godmodig bawende liendes store bouquet, og den hele aften elskvaerdig optaget af a t holde lyset - figurlig talt - for aftenens heltinde, uden nogen fordring for sig selv. Den som faar alle fordringer opfyldte, behöver jo heller ingen at have. Efter dein fulgte deii, lange rrekke af indbydere og hredersgjrester, herres og damer parvis. Bland. dem saaes mange dekorerede herrer af dem som har betydning i stat og kommnne. Ibsen var den eneste forfatter blandt indbyderne, men han er jo ogsaa af dem som ~ g j e l d e r for t i ~. Af representa' b,
St. Brot. 1847 Sj 1848, 8 Sami. 16 Haft, 1 2 Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskotlets Betänkande, N:o 67. hvad Utskottet inhemtal, till följd af olika tolkning af nyssberörda stadgande, det inträffat, alt virkets afhemtande blifvit genom kungörelsens sednare utfärdande förd röjd l ända till den uti merberörda § derföre bestämda sednaste tid, hvilket förfarande, med afseende å hemlorslingen, medfört flera olägenheter, finner Utskottet sig böra, uppå dessa skäl, i så måtto tillstyrka bifall lill motionärens framställning, alt Ulskollet vördsamt föreslår Rikets Ständer att, i underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj.-t anhålla, det Kongl. Maj;t läcktes, uti 14 § 3 art. af Kongl, instruktionen för skogsoch jägeri-staten i riket den IG Mars 1838, i nåder låta införa ett sådant tillägg, hvarigenom stadgades, att jägeri-beljeningen bör utsätta första afhemtningsliden sednast under Januari eller Februari månader följande året efter det utsyningen skett. Stockholm den 4 April 1848. Jfo 61 Ank. lill Exp.-Ulsk den 14 April, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om utvidgad unidesrätt inom Bergslagen. Uti ett från Hederv.
För min del tror jag det icke, och tior ej eller att man förlorar något vid att låta den fördröjas i 5 år. Med den siste Talaren tillstyrker jag således, alt Memorialet må läggas till handlingarne, helst en återremiss deraf icke innan Riksdagens slut skulle hinna besvaras. Herr Hjerta, Gustaf'. För min del tror jag, att Ridderskapet och Adeln bör uttala en bestämd opinion öfver ifrågavarande Memorial, och jag anser af högsta vigt, att Ståndet härvid antager en annan grundsats, än den Utskottet följt, hvilken, om den gillades, skulle, bland andra denna Riksdagens märkvärdigheter, införa en ny princip för Den 16 Mars f. m. Rikets Ständers granskningsrätt af Styrelseåtgärderne, hvilken vore i uppenbar strid mot Grundlagens anda, och vådlig för Representationens framtida kraft. Jag kan ej fatta, huru man af 11 § Ansvarighetslagen kan komma till det resultat, man uppställt. Ty då det i denna § heter: Hvad emot StatsRädets Protocoll intill den dag, då Riksdagen börjas, under då påstående Riksdag icke anmärkt bäfver, derom må sedan vid påföljande Riksdagar åtal icke äga rum; är det åtminstone för mig tydligt, att detta stadgande i Ansvarighetslagen finnes för StatsRådets ledamöters skull, och för att trygga dem för en förnyad granskning af åtgärder, som en gång blifvit godkände. Men huru man häraf kan draga den slutsats, att stadgandet skulle befria den, som under Riksdagens lopp, så att säga, tages på bar gerning i ett brott mot Grundlagens helgd, från att genast ställas till ansvarighet, kan jag ingalunda fatta. Mig synes jemväl Herr Cederschjölds yttrande om nödvändigheten deraf, att den ena Statsmakten får under Riksdagarne vara i oberoende och fred för den andras inflytande, innebära en aldeles oriktig åsigt, som aldrig leder till något förtroende Stalsmakterne emellan, och just derigenom gagnar hvarken Folket eller Thronell. Tvertom, ju mer samverkan och förtroende finnes mellan Statsmakterne, ju bättre blifva Riksdagsärenderne och Regeringsärenderne hvar för sig skötte.
För öfrigt och då, enligt balance-utredningen vid 1820 års Hufvud-Bok, KrigmanshusCassan, dels hos E. K. M. och Kronan, dels ock efter åtskillige aflidne Uppbördsman , nied flere, eger icke obetydliga utestående fordringar, fa hos E. K. M. Riksens Ständer i underd. anhålla, att sådane åtgärder må vidtagas, hvarigenom desse, till en del öfver 100 år gamle, balancer blifva, så fort ske kan, till liqvid eller afskrifning befordrade» Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifve!ser. 735 Njd 554. Uppl» o» godk. hos Ridd. o. Ad. d. 93 Oct. 182 -j. Preste-Ståndet d. 23 Borgare-Ståndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 24 — —• Riksens Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af den vid innevarande Riksdag verkställde granskning af Allmänna Magasins-Inrättningens Förvaltning. S. A. K. Via en uti fortsättning af i822 års Revision, innevarande Riksdag, hos Riksens Ständers SiatsUtskott verkställd granskning af Allmänna Magazins-Inrättningens Förvaltning, under de Tre sista månaderne af nämnde år, hafva Riksens Ständer inhetntat, att, enligt Protocollens föranledande, Kongl Allmänna Magazins-Di rectionen, i följd af pluralitetens beslut den 31 October nästlidet år, låtit utbetala, i förskott å köpeskillingen för den så kallade Eldqvarnen, 3000 R;dr B:cO samt till tomtens friköp särskildt 812 R:dr 18 sk. 10 rst., den förstnämnde Summan emot Tre procents ränta, intilldess liqvid komme att uppgöras, men den senare utan vilkor af räntas erläggandej Och alldenstund E. K.
Emedlertid gifves en beräkning af Statens ordin, inkomster, hvaraf man finner, att de uppgått från 3,qi<p2'5o lill 4i479>5ati r:dr 3a sk., oaktadt StatsUtsk. föreslagit borttagande af en eller annan titel. Deraf torde den värde talaren finna, att StatsUtsk. alldeles icke så knappt beräknat Statens tillgångar. Sannt är det, att den ökade tillgången uppkommer genom högre beräkning af ordin, räntan, som egentligen i samma mån förhöjer utgift<-titiarna; men delta är dock en ökad tillgång i ordin, inkomsterna. Talaren har fastat sig dervid , att StatsUtsk. i sina principer eller ingressen till betänk. rör:de aldra hufvudtiteln har framställt åsigler, som skulle vara oförenliga med Statens verkliga väl. dan tror, att afsjglen dermed varit att snart framtvinga en ny riksdag. Jag kan icke dömma om de individers afsjgter, som utgöra majoriteten inom StatsUtsk. ; men jag tror mig kunna bestämdt förklara, att majoritetens afsigt varit, att göra det omöjligt att bibehålla det gamla stats-skicket. Denna afsigt ligger icke undangömd. Del kan af hvar och en inses, att StatsUtsk. icke döljt för sig, huru nödvändigt det var att reglera staten efter ett annat förhållande, iläll sådana garantier skulle lemnäs nationen, som Ständernes majoritet bestämdt fordra. Detta synes deraf, att StatsUtsk. antydt på nödvändigheten att hjelpa förhållandet genom extra-statsreglering. Åtskillige ledamöter hafva väl ansett detta vara olämpligt; men tidsomständigheterna hafva framkallat denna åtgärd af StatsUtsk. Jag önskar ej, och jag tror att få af StatsUtskts ledamöter skola önska, att 2tdra hufvudtiteln blefve antagen, sådan den är framställd lill Ståndens pröfning; men blir den i detta skick definitivt antagen, så har det sina goda skal och orsaker, och måhända blir det då hos dem, som framkallat sådana förhållanden , som nationen med mera skäl skall finna orsaken lill det missnöje, talaren omnämnt. Jag fruktar hvarken del ena eller det andra.
Vid efterfrågan, om med hvad auctorisation en sådan douceur affordras, har jag inhemtat, alt Majoren Krook den 27 Juni 1817 erhöll Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd att af en del Handlande i Götheborg samt Gefle, som sådant för dem tillhörande fartyg serskildt medgifvit, äfvensom för utländske fartyg, få uppbära ifrågavarande afgift! men med hvad rättighet densamma numera belastar alla öfrige Svenska oell Norr* ska fartyg, har jag ej kunnat erfara. Jag anser en sådan utgift alldeles onödig för Skepps-rörelsen, som icke deraf kan draga ringaste förmon, och hvilken tvertom genom uppehåll besväras. Elfsborgs fästning ligger i sigte af tull-stationen vid Klippan, circa 1 f^ mil derifrån. Commendantens senare granskning af skeppsdocumenterne synes vara utan allt ändamål, men skulle sådant alltfort pröfvas nödigt, då måtte det vara ett tjenste-åliggande, sorn Staten godtgör. Jag får i anledning af omförmälde förhållande vördsamt föreslå, att Rikets Höglofl. Ständer underdånigst anhålla om upphäfvande af, eller rättelse i afgiften till Commendanten å Elfsborgs fästning.” Utskottet har tagit kännedom om den i motionen åberopade Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 27 Juni 1817 och deraf inhemtat, att Kongl, Maj:t i Nåder tillåtit, att Majoren G. Krook, så länge han fortfar i utöf» ningen af Commendants-beställningen på Ny Elfsborgs fästning, må för Allm. Bcsv.- och Ekotu-U iskol tets Utlåtande, N.o 5 2, 7 sjödöcumenters granskning och påtecknande tillgodonjuta en afgift al i sk. Banco per läst af alla de Ny Elfsborgs fästning passerande Svenska fartyg, sorn tillhöra de Handlande i Gede, samt dem af Götheborgs Handels-Societet, hvilka serskildt medgifvit Krook en sådan förmon; äfvensom Kongl; Maj:t tillagt honom rättighet att uppbära en lika afgift i sk.
Ernb.-Berättelse för år 1819. 81 tillhöra domstolarnes pröfning, utan blefve det derom meddelade utlåtande ogillad t och undanröjdt (i strid med hvad de förut åberopade nådiga domarne i detta ämne innehålla); alt uti tvist om en i Norrbotten belägen bys jordägares anspråk på de vid byns strand belägna fisken, om hvilka Häradsrätten sig yttrat, att då upplyst vore, det samma fisken lage vid byns land och strand, samt icke visas kunnat, att Kronan ä desamma ägde urminnes häfd eller att de några enskilda kronofisken af ålder utgjort, Kronan, med åberopande af 2 kap. 6 §. i Fiskestadgan, frånkändes äganderätten till dessa fisken, och byemännen förklarades berättigade till de vid byns land och strand belägna fisken, hvilket beslut Lagmansrälten gillat, Hofrätten härförutan åberopat dels 1695 års indelningsverk, deri byn blifvit för hafsoch laxfiske afsedd, dels ock från särskilda Landtmäterihandlingar och kartor hämtad upplysning om byns äganderätt till stränderna, vid hvilka fisket idkades, samt för öfrigt yttrat, det någon anledning icke förekommit, att byemännen afhändt sig rättigheten till fisket, eller att detsamma blifvit någon annan lagligen tillerkändt; hvarföre ock då ifrån den å Kronans vägnar åberopade omständighet, att fiskelägenheten i senare tider blifvit lör Kronans räkning emot viss årlig afgift till den mestbjudande på arrende upplåten, icke kunde, emot lagens stadgande i 12 kap. 4 §.
Saknar den bötfällde tillgång till böterne, skola desamma förvandlas till fängelse vid vatten och bröd, motsvarande en tredjedel af ådömda beloppet. § 37. Denna Författning skall lända till efterrättelse från och med nästkommande års början, efter hvilken tid alla vitén och andra ansvarsbestämmelser för ofred af kreatur å annans egor, som kunna finnas stadgade genom särskilda af Konungen meddelade beslut eller af domstol eller annan embetsmyndighet utfärdade vitesförbud, upphört att vara gällande. Rikets Ständer, som derjemte erhållit del af Stats-Rådets och Högsta Domstolens i ämnet förda Protokoll, hafva åt detta ärende egnat noggran pröfning; och sedan så väl de till stöd för det Nådiga lagförslaget angifna hufvudgrunder, som de särskilda lag-paragraferna, hvilka skola bereda dessa hufvudgrunders tillämpning, härvid blifvit granskade och godkände, samt Rikets Ständer funnit, att det Nådiga förslaget, å ena sidan, går ett mera utveckladt åkerbruks billiga fordringar till mötes, men, å andra sidan, icke lemnat ur sigte, utan fasthellre på ett tillfredsställande sätt löst de svårigheter, som alltid förefinnas vid införandet af en ny lagstiftning, den der gör väsentliga förändringar i medborgares förut bestående ekonomiska förhållanden, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt att E. K. M:ts ifrågavarande Nådiga Proposition bifalla. Och få Rikets Ständer, såsom svar i ämnet, härom i underdånighet göra anmälan; framhärdande Rikets Ständer, &c. Stockholm den 15 December 1857. 560 Expeditions-Utskoltels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 174. iYso IT4. Uppliist oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Dec. 1857. Preste-Ståndet den 15 Borgare-Ståndet den 15 Bonde-Ståndet den 15 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om utbetalningen af återstoden utaf anslaget får Eskilstuna kanals anläggning. (Stats-Uskottets Utlåtande N:o 156.! S. A. K.
Hon skulle aldrig kunna förstå den förklaringen, lika litet som någon annan kan förstå den. Och hon skulle kalla det vanvett eller narraktiga undanflykter. Hon skulle aldrig fatta att han älskade henne likafullt, att han beundrade hennes plikttrogenhet och offervillighet och att han erkände hennes godhet, hennes mod, ja, själfva hennes vrede. Nej, törnekransen skall vridas om hans änne tills det springer i blod! Det var så fru d’Ottange spått honom. Och nu gick hennes spådom i fullbordan. Det är icke värdt att strida mot ödet, det måste ske, måste ske, måste ske, ty det stod skrifvet i stjärnorna! Med slö resignation faller han ner i sin skrifstol och blir sittande där, tills hans hustru kommer in i hatt och kappa med barnen. Han tager ett undergifvet afsked af dem, frågar icke en gång hvart de skola fara och ser sedan tvenne droskor åka bort med dem och en mängd de nödvändigaste resepersedlarna. När de försvunnit i gathörnet börjar han med tårar i ögonen ett långt bref till fru d’Ottange. Den följande morgonen vaknar Klercken tidigt och kan icke få fatt i sömnen igen. Han har varit förföljd af svåra drömmar, alla stående i ett eller annat samband med den dystra verkligheten, och han blir liggande en lång stund med ögonen slutna för att klargöra för sig hvad som är verklighet och hvad som är dröm. De två ha så länge blandat sig ihop för honom, att han endast med stor möda kan skilja dem åt. Det gör honom en formlig ansträngning att fatta att hans hustru är borta, hemmet tomt och att tusen svårigheter och obehag nu hopa sig öfver honom. När han riktigt insett detta, blir han lugnare, alldeles som om han först nu upptäckt sin fiende och fått veta hvem eller hvad det är. Så stiger han upp, går till sitt skrifbord, letar fram fru d’Ottange’s bref och börjar läsa i dem. Med ens inser han klart att han handlat som en fåne, att han för en fullkomligt barock inbillning låtit sin säkra, lugna lycka i hemmet glida sig ur händerna och att han djupt förolämpat sin goda, tillgifna och uppoffrande hustru samt totalt förverkat hennes och barnens kärlek.
Län särskilte grunder för Skogs» och Utmarks-delningar måtte stadgas. 31:0 — den ig Mars 1 812 , på Riksdags-Fullmägtigens för Bjerke Härad i Elfsborgs Län underdåniga Ansökning, att Mellby Socknemän matte sins emellan få uppdela Allmänningen Ivuhleskogen kallad. 12:0 — den 31 Juli 1812, på Riksdags-Fullmägtigens från Vermdö och Akers Skeppslag i Stock: Den 8 Mars, 207 Stockholms Län underdåniga Ansökning, att Öboerne omkring Vermdön måtte få med penningar lösa deras A fr a ds» och TiondeSpannemål. 13:0 Af den iö October 1812, påBunges Socknemäns å Gottland underdåniga Ansökning, rörande Rente-Persedlarnes utgörande. 14:0 — den 10 September 1812, på RiksdagsFullmägtigens Nils Erssons irån Wermland underdåniga ansökning, att Sågverks-Ägarne inom Nordmarks Härader matte få afyttra deras Bräder och Plankor till Norrige. 13:0 den a9 October 1812, på Bonde-Stån dets genom dess Talman gjorde underdåniga Ansökning om fri Kol-försäljning. 16:0 den 1 October 1812, på Riksdags-Full mägtiges fran Vester-NorrlandS Län underdåniga ansökning, att Sockne-vägar måtte vintertiden få öppne hållas med fyra alnars bred Snö-plog. 17:0 den 17 December 1812, på Riksdags Eullmägtigens från Näsgårds lögderi i Stora Kopparbergs Län underdåniga ansökning, att Garpenbergs Socknemän matte' erbella högre betalning för deras till Garpenbergs Kopparverk levererade kol. 18:0 den 17 September 1812, på Riksdags Eullmägtiges från Östergöthland underdåniga ansök - JOen 8 Mars. ansökning, att Törnvalla Sockneboer matte få understöd till Kyrkobyggnad af Kronoparken Malmskogen. 19:0
Ett bref hade förkunnat honom det otroliga dunderslaget att biskopen nästkommande söndag skulle inträffa för att under sin inspektionsresa också inspektera, Pjetteryds gamla kyrka ... »Min kyrka» utropade han, och gjorde en så häftig inskärning i den stora osten, att knifven nära på andra sidan träffat handen. Vid denna allvarsamma demonstration stannade nystanet, med afryckt tråd, i prostinnans hand, och fröken Ulla satte sig, i det hon långsamt uttalade orden: »stor middag.» »Ja, det der lär bli tvångsmål. – Och så fick osten en ny inskärning. »Hela pastoratets herrskaper följer med» mumlade prostinnan och tog upp den kaffekopp som alltid stod på ett litet bord bredvid nystvinnan. Saken kunde ej hjelpas, och jag var rätt glad att jag icke skulle bli afhemtad förr än påföljande tisdag. Härigenom fick jag se de otroliga tillrustningarna för en middag, hvars make i mannaminne ej blifvit gifven i prostgården. Men på lördags eftermiddag, då fröken Ulla, i egenskap af befallande chef, höjde sitt hufvud öfver en hel armé tjensteandar omkring spiseln, der hon sjelf just profvade sockret som skulle spinnas öfver mandeltårtorna, upprycktes dörren af prosten, som varit bortrest i något ärende. »Ulla», skrek han, så hårdt att pannor, grytor, kittlar och hela personalen darrade af fasa. – »Ulla, släpp alltsammans, det blir ingen middag af! Får han icke middag någon annorstädes – här blir det icke. Mig tvingar ingen biskop!» Det minsta var väl nu att fröken Ulla brände upp sockret och att en gapande piga släppte i golfvet en skål citronkräm, som hon blifvit befald att bära åt handkammaren. Fröken gick med gubben omedelbart in i salen, der konselj hölls i prostinnans närvaro. Men förgäfves talade fröken Ulla om den skam och skandal man skulle blottställa sig för. »Tänk blott den store Tegnér, stående på kyrkbacken utan hopp om middag, och hela pastoratets herrskaper desslikes. Han kan göra ett epigram deröfver.»
Almguist. Utdrag af prstocsllet, hältet hos HägwZrd. Pr st-Ständer, wid Urrima Riksdagen r Orebro den iz Aug I8>2. S. D. ^äredrogos ä n»v och bisöllos Stats, Utfkottets paäbordet lagde Belänkanden, angående r:o. En witz Summa, som af Herrar Full, mägtige i Riksgälds-Contoiretmä disponeras i arswode för en Cafieur och en Catza»Skrifware wid CreditSedel-Werket, utöfwer iZio ars faststälde Star; 2:0. Det Arfwode, som ma bestas Embets, «ch Tierstcmänncn wid Riksens Ständers Riksgälds »Contoir för extra Arbetet med smärre CredikSediarö Skrifning och Nomerering. z:u. Tillökning i Secreterarens wid Riksgälds - Contoiret Lön. IN Lu^rire klx protocoUo , P 17. ^ 1 mcsuiLt. «6z4 Den 14 Augusts.
Ilrchott.k har wäl funnit ott den Lag, hwars mildring siere påminnelser synbarligen aystot, torde i manga händelser genom benna rcconvmtionS chyldiahct winna sammi egcnch>p, som man welat den betaga; M » Ulchottct är dcck öswertygadr, att denna hämnande stränghet, endast skall drabba den upsätckiga 'llwiljm, utan att tungt hwila öfwer hwart enda menskligt mittag samt akr äf» wen mitzragen chali efter en närmare kännedom af Con« siirulioaeitö hufwudgrunder, och genom klart Uttryckte Den 16 December. mz och bestämde förbud bliswa, om ej omöjclige, åtminstone läll sy litt. Man bar yrkat, ott dck i åtskilliga fall proiectersde struff af Fäng>!ft a Fästning malte asske.ffoS. Utskottet hade ansett denna bestr.ffnina salom egentligen politisk. ej wara o ämplig för högre EmbetSmän, hwilkaö inflyta, de, också efter deras skiljande fre - allmänna ären« derna, kunde, »agon gang bliswa nog mägtigt, till det mulsta för någon tid Del war således ej för att öka d.n brottsliges lidande, men i den afsigt akt stänga wmkni tgskreisen för honom öfwer ett förloradt förtroende som delta straff förestogs, det sinnes än mera med bill,ak alf ende, pä en noa allmänt yttrad önskan pä alla ställen bsrr.t gil, och Ustkorttt hoppas med wisihet, an en krafts,,7 styrelse och en ädel Nation, aldrig skola brhökwa frukta den, som bliswit förklarad owär» dig, alt wärda Derus angelägenheter. Pa den q und, att tillstyrkandet af brott, medsörer en högre grad af lmputation, än underlärandet, otc dem afstyrka, har man ans tr en skillnad i straff fö- d,sia forse l,er nödwändig.