Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det orimliga stadgandet att tillgrepp af annans skog ej skulle betraktas på samma sätt som hvarje annat olofligt tillgrepp, har sin grund deri, att fordom skogen icke hade något egentligt värde. Då nu emellertid förhållandena hafva förändrat sig och då vi veta med hvilken omsorg R. St:r numera egna sig åt skogshushållningen, kan det icke mera försvaras att vi göra skillnad mellan skog och annan egendom, och detta så mycket mindre som, vid tillgrepp af annan egendom, densamma kan ersättas, hvilket knappt på 100 år kan låta sig göra i afseende på skogen. Den 17 Juli. 525 Bland de grundsatser, som lagstiftaren i fråga om tillgrepp följt, är en, som återfinnes i 20:de kap. 3:dje §:n, att tillgrepp ute å mark af livad som står under Guds lås bestraffas strängare än annat tillgrepp, emedan det af egaren ej kan värjas. Men om en sådan svårighet finnes till, i fråga om hvad i denna 3:dje § omförmäles, så gäller detta i ännu högre grad skogen, såsom merändels aflägset belägen från bostaden. Enligt detta förslag skall nu den, som fäller och tillgriper ett masteträd af måhända flere hundrade rdrs värde, betraktas såsom åverkare; men den, som sedermera tager skatarne, d. v. s. hvad som såsom odugligt upphugges till ved, då det i värde uppgår till 15 rdr, straffas såsom tjuf. Kan en sådan lagstiftning försvaras? Kan densamma anses för förståndig, då dess orimlighet är så i ögonen fallande, att den för hvar och en måste synas löjlig. Man skall svara nu såsom alltid, att tiden ännu icke är inne för att göra denna förändring; men när skall då denna lägliga tidpunkt inträffa, om icke nu då vi äro i begrepp att intaga nya grundsatser i vår lagstiftning. Jag anser för min del att tiden redan varit inne alltsedan 10 är tillbaka, då R. St:r uttalade sina åsigter härutinnan. Man invänder vidare, att dessa åverkans mål äro af mindre vigt.
S. D. Remitterades till Bevillnings—Utskottet följande den 14 dennes bordlagda motioner, väckta: af Herr Ekelund, J\s 75, angående upphörande eller nedsättning i vissa fall af nu stadgade transitoafgift och magasinshyra för transitogods, i hvilken motion Herr vice Talmannen Murén instämt; af Herr Henschen, M 106, om ersättning till städerna för deras andelar i afgifterna för utskänkning af och minuthandel med bränvin, jemte i anledning af denna motion afgifna yttranden, deribland motionärens förklarande, att han låter tills vidare förfalla sednare alternativet i motionen; af Herr Wistrand, M 112, om förändring af 27 § i Kongl Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker den 18 December 1865, tillika med ett öfver denna motion afgifvet yttrande af Herr Blomberg; och af Herr Ekerot, M 117, om jemnare fördelning af den hushållningssällskaperna i riket tillerkända femtedel af bränvinsminuteringsoch utskänkningsafgiften. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande den 14 dennes bordlagda motioner, nemligen: Herr Engvalls motion, M 76, om anslag till påbörjande af en jernväg från norra stambanan genom Upland och Westmanland till Dalarne samt vidare i riktning åt sjön Siljan, jemte i anledning af denna motion afgifna yttranden; och Herr Blombergs motion, JVe 89, angående låneunderstöd till anläggning af jernväg från Frövi station å Köping—Hult-banan (örbi Lindesberg till Falun. 60 Prot.-Uldrag den 15 November 1865. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande af Herr Henschen väckta, den 14 dennes bordlagda motioner, jemte i anledning deraf afgifna yttranden, nemligen: M 102, om författande och utgifvande afen kommentar öfver strafflagen; och JV* 105, angående åtskilliga lagförändringar enligt Lagberedningens förslag.
Jag vet ej hvad jag gjorde; troligen knixade jag som en skolflicka, blef eldröd och såg dum ut som en riktig landtlolla. Men han smålog, tackade och gick förbi. Kamraterna omringade mig och frågade, hur det » kändes att ta kungen i hand » — det var ju en stor nåd, kantänka! Men uppmärksamheten drogs snart åt andra håll. Kungen skulle se på dansen — på den stolen skulle han sitta. Kungen skulle äta våfflor i Balderslunden — hur mycket socker skulle han strö på, måntro? O. s. v. i den stilen. Jag var ännu som litet yr i hufvudet. Hvad han sett vänligt på migl Och att han brydde sig o m den där fula blomman. En ros hade jag, en liten 5 O-öres, om det hade varit den åtminstone! Och kungen såg på dansen och teatern, pratade med delsbostintorna och åt våfflor » med mycket socker p å », allt som beräknadt var. » Den här vägen kommer han! » Allmän rusning. Men så kom han den andra, den om blekingsstugan. Där stod jag och skulle » nödvändigt berätta alltihop » för en riddare ur det historiska tåget, hvilken behagat uppmärksamma mig efter » händelsen ». Kungen kom, vi stego åt sidan, men, o häpnad — han stannade för andra gången framför mig, pekade på 5 O-öresrosen i min korg och sade, att nu hade » lilla kullan visst vackrare blommor än förut. » Jag neg och svarade, att den var så liten och ful, men i skämtsam ton förklarade kungen, att den skulle få dubbelt värde, om jag ville sätta den i hans knapphål. Så böjde han sig ned, och jag fäste rosen i rockuppsla get. » Nu skall du få den här för Skansens räkning. Det är det enda porträtt jag har på mig, » sade han, lämnade mig — en blank tvåkrona, nickade än en gång och gick vidare. » Jag får väl också en blomma, » hörde jag kronprinsen säga strax därpå, och i hans knapphål stack jag min gula tulpan. Det blef en formlig hagelskur af frågor och utrop: » Hvad sa ' kungen? » » Gick du fram och bad att få skänka honom rosen? » » Vet du, att du blef fotograferad från 3 håll? » o. d.
Ett stadgande förekom visserligen i 1822 års reglemente, hvilket, jag medgifver det, med något skål kunde väcka fakulteternes missnöje, nemi. det gjorda tillägget till tredje afdelningen af chirurgia;-magisters-examen, att dervid borde examineras äfven i medicina legali och politica medica, hvarigenom således de vid universiteterne examinerade licentiaterne här ånyo underkastades pröfning i dessa kunskapsgrenar: men detta stadgande, som till sin syftning, och jag vågar tro äfven till sina medelbara följder var godt, tillkom genom medicinalstyrelsens inflytelse, och föranleddes af dennes nitälskan derföre, att de i Statens tjenst inträdande läkarne icke måtte sakna erforderlig kunskap och skicklighet i dessa till tjensteutöfningen hörande ytterst vigtiga kunskapsämnen, såsom utan tvifvel dittills icke sällan varit fallet. Då emellertid föreskriften väckte ovilja såväl hos fakulteterne, som hos licentiaterne, förändrades densamma derhän, alt ifrågavar. pröfning under benämning af ”embetsprof” redan år 1829 öfverflyttades från institutet till sundhetscolhm, och har, ehvad man må invända mot dess lämplighet, vare sig under dess första eller sednare form, dock bestämdt haft del goda med sig, att de ifrågavar. läroämnena föredragas vid universiteterne med mera omsorg och att de utexaminerade läkarena i allmänhet äro bättre qvalificerade än förut för ofvannämnde maktpåliggande embetsförrältningar. Något missnöje med föreskriften, efter den gjorda förändringen, har icke försports. Att antalet af de vid institutet från den medicinska kursens början till dess slut studerande ynglingar snarare skulle minskas, Den 27 Maj. 147 var, såsom jag här ofvan anmärkt, en bättre insedd och otvifvelaktig följd af de i 1822 års reglemente gjorda bestämmelser, hälst enär någon reciprocitet icke egde rum mellan de rättigheter, hvilka förvårfvades genom vid institutet oell fakultelerne genomgångna kunskapsprof.
O Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den j6 sistlidne April under N:o i32 afgifne,’oeh den 7 derpå följde Maji e. in. på bordet lagde, Betänkande, angående regleringen af utgifterna under BiksStatens Tredje HufvudTitel, än ock under N:o 239, meddeldte, och den 29 sistlidne Augusti f. m. på bordet lagrie, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. 2 Punkten. GeneralitetsStaten. 2 Momentet. Generals-lönernes belopp, \ Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att sedan Ridderskapet och Adeln bifallit, att en GeneralitetsStat må, till det antal af Generaler StatsUtskottet föreslagit, å Rikets Stat uppföras, Ridderskapet och Adeln nu måtte företaga bestämmandet af Generals-lönernes belopp. Vid discussionen på förmiddagen hade 3:ne meningar i detta afseende blifvit framställde, en för antagande af det belopp, som uti Konungens Nådiga proposition blifvit föreslagit, en för bifall å StåtsUtskottets första Betänkande i denna del, med Den 3o September e, m. 257 meri den Förändring, all lönerne för GeneralFälttygmästaren, Generalen för Fortificationen och Cavallerilnspecteuren borde bestämmas till 5ooo R:dr, och den tredje för afslag å Utskottets Betänkande. Hans Excellence ansåg sig först böra göra proposition till bifall å det lönebelopp, som för Generalitetet i StatsUtskottets första Betänkande blifvit föreslagit, med den förändring, att lönebeloppet för GeneralFälttygmästaren, Generalen för Fortificationen och Cavallerilnspecteuren måtte bestämmas till 5ooo R:dr B:co för hvardera; hvilken proposition nu äfven af Hans Excellence framställdes, samt af Ridderskapet och Adeln bifölls. Grefve Cronhjelm, Otto åugust:
Vid den förra Riksdagen föranleddes ConstitutionsUtskottet af en allmän, i alla fyra RiksStånden yttrad Opinion, att för Riksens Ständer framlägga dessa För - Den 14 Martil. slag. Om jag ej misstager mig, gjordes äfven dä, en i sammanhang dermed, stående förändring i Riksens Ständers JustitiseOmbudsmans Instruktion. Skulle så verkligen vara, torde nu nödvändigheten uppstå, att återbringa densamma till enlighet med Grundlagarne. Herr Grefven och LandtMarskalken för, klarade, att de af ConstitutionsUtskottet gjorda Förslag till ändringar i Riksdagsordningen nu förekommo; livarförinnan Herr Grefven och LandtMarskalken likväl ansåg sig böra tillkännagifva, att ConstitutionsUtskottet uti ett, den ii dennes afgifvit Memorial, hvilket upplästes, anmält, det Utskottet, vid genomseende af de vid sista Riksdag beredda Förslag till ändring i Grundlagarne, anmärkt tvänne Redactions-fel i 38 och 46 §§. Riksdagsordningen, hvilka Utskottet dock ansett lämpeligen kunna afhjelpas derigenom, att uti den nya Redactionen af 38 §. i stället för: Ståndets Ledamöter , utsattes: hvarje Stånds Ledamöter3 samt att uti /{6 i stället för: Ståndet derom annorlunda beslutar, införes: Stånden derom annorlunda besluta. Friherre CederströmJacob: ConstitutionsUtskottets nu upplästa Memorial har väckt min synnerliga förundran. 56 §. i RegeringsFormen är ganska tydlig och bestämmer bura förfaras bör, då ändringar i Grundlagarne skola till vägabringas; äfvensom att någon förändring på annat, än deruti föreskrifvit sätt, icke är tillåten. Jag kan således icke anse Con - JJen 14 Martil, 425 stitutionsUtskottets Memorial böra till någon pröfning förekomma. Herr Silfverstolpe Gustaf Abraham:
— Hr Ericsson, som både är bosatt, och under sin verksammaste ålder vistats i Södra Sverige samt i följd deraf har den fullkomligaste kännedom derom, har efter min tanka för dessa delar af Riket upgjort ett passande jernvägs-system, men måhända har han just genom den kännedom han äger om de södra delarne af Riket, låtit förmå sig, att i konseqvens dermed uprätta systemet för de nordliga delarne, och häri kan han hafva begått ett misstag. Hr Ericsson yttrade sjelf i går, att han med afseende på kommunikations» systemet ansåg det Sverige borde delas i det norra och södra, eller Sverige norr och söder om Mälaren. Efter mitt förmenande är en sådan geografisk indelning fullkomligt rigtig; ty naturförhållanderne 398 Den 6 December f. m. äro olika norr Och söder Om Mälaren. I södra Sverige torde det vara rätt och fullkomligt ändamålsenligt, att uptaga jernvägslinierna på långt afstånd från vattendragen. Dessa delar af landet hafva i allmänhet ej den egenhet som provinserna norr och jemväl vester om Hjelmaren och Mälaren, att nemi. landet ständigt höjer sig mot vester, ju mera man afiägsnar sig från sjöarne. I förstn:de landsorter kan man således lättare än i de nordligare och vestliga delarne, endast med hjelp af kartan updraga linierna; men om man följer samma system i fråga om landskaperne norr om Mälaren, så begår man ett misstag; af den omständighet, som jag nyss hade äran nämna, att i vestra och mellersta Sverige landet stiger upp mot den vestra kusten, följer nemi. att ju mera man afiägsnar sig från dalarne och serdeles från Mälaren, desto mera kommer man upp mot bergsryggen, desto mera kuperad terräng råkar man, desto mindre bördigt är landet, på samma gång som anläggnings-kostnaden blir mycket större. Inom dessa provinser der en väsendtlig del af vår bergsbruks-rörelse har sitt säte, har till följd deraf handeln och rörelsen fått en särskild rigtning. Bergslagerne i Nerike, Westmanland, och den till Westmanland gränsande delen af Dalarne, ligga naturligtvis upp mot bergen och tillika aflägsna från vatten; dess produkter måste föras ned till vattnet på den kortaste vägen, för att minska transportkostnaden.
R:dr 486,000. — icke kan, utöfver kostnaden för omförmiilda, jemväl under samma tid till nybyggnad afsedda 4 kanonångslupar å 110,000 R:dr för hvardera, eller tillhopa » 440,000. — bidraga med mera än R:dr 46,000. — den, efter afdrag häraf, återstående summa af R:dr 757,800. — måtte af Eders Kongl. Maj:t för ändamålet af Rikets Ständer äskas såsom extra anslag, att under åren 1862 och 1863 utgå med hälften, eller 378,900 R:dr årligen.» »Af hvad jag i afseende på tillgångarne å anslaget till Flottans underhåll haft tillfälle att i det föregående yttra, täcktes Eders Kongl. Maj:t i nåder hafva inhemtat, att å delta anslag medel icke äro att påräkna för alla ifrågakommande större reparationer å fartyg och byggnader; vid hvilket förhållande och då ångkorvetten Thor snart mäste undergå svår reparation och tillika förses med nya pannor, jag nödgas underdånigst anhålla, det Eilers Kongl. Majit nu målte i nåder af Rikets Ständer äska den härtill, enligt af Befälhafvande Amiralen i Carlskrona gjord anmälan, erforderliga utgiftssumma af Rimt Ridr 96,000: —. att under år 1861 för en gång utgå.» »Af de uti inledningen till detta anförande uppgifna skäl för nödvändigheten Äng. skeppsaf anstalters vidtagande, hvarigenom det blefve möjligt alt på Örlogsvarfvet i carlskrona Carlskrona utföra fartygsbyggnader enligt nutidens fordringar, föranläts jag n[l utvidgande. sistlidne år från Förvaltningen af Sjö-ärendena infordra fiirslag till så väl förlängning af vissa bland skeppsdockorna vid Flottans Carlskrona-station, som nybyggnad af en större docka derstädes samt af en byggnadsoch aflöpningsbädd för fartyg af 240 fots längd. Till följd häraf har Förvaltningen låtit genom vederbörande Bih. till R. St.
Vid ordnandet af landstingsmannens antal i förhällande till länets folkmängd har derföre delta antfd här blifvit beräknadt efter folkmängden inom hvarje stad och härad eller tingslag, som till landstinget eger sända ombud, och på det den numeriska undervigt, hvari städernas ombud alltid komme att befinna sig i förhållande till antalet af häradenas ombud, i sin mån måtte få en motvigt, har det förhållande härvid blifvit iakttaget, att i städerna hälften af den folkmängd, som i häradena skulle berättiga till att utse ett ombud, ansetts böra för de förra grundlägga samma berättigande. Hvad under <§ 3 angående landstingsmannens antal är föreslaget har emellertid egentligt afseende på först sammanträdande landsting, åt hvilket Committerade ansett det höra öfverlemnas att inom de uppstälda begränsningarne och efter i öfrigt bestämda grunder vidtaga den definitiva reglering af hithö rande förhållanden, som hvarje landsting för sig kunde finna lämpligast. Ehuru uti förslagen till kommunalstyrelse på landet och i städerna tjenstgöringsliden för Omhuden blifvit föreslagen till fyra år, är den likväl i detta förslag bestämd till två år (§ 16). Committerade hafva härvid tagit i betraktande så väl den olika beskaffenheten af en landstingsmans tjenstgöring, hvilken för de flesta förutsätter vistelse utom deras kommun, utan annan ersättning än för sjelfva resan, som ock isynnerhet vigten och följderna för hela länet af Tingets beslut, hvilka förty erfordra en stor omsorg och insigt och alltså göra det nödigt, alt, om i dessa hänseenden misstag vid valet af ombud skulle befinnas hafva egt rum, rättelser af misstaget genom nytt, inom kortare tid återkommande, val må kunna för sig gå. Om ett verkligt lif hos landstingen skall kunna framkallas, måste deras sammankomster blifva periodiska, och perioderna icke ställas på för långa tidsafstånd. Committerade hafva derföre i g 17 föreslagit, att landstingen en gång på bestämd dag hvarje år skola sammanträda.
Komitkli, som under de första. åren af sin verksandiet enclast hade Freclrika Bremer-Förbundets ungdomslit ter atur &amp; der sin vård, har nnder de senare hren utvidgat sin verksanihet, s&amp; a t t Förbundets ganska betydliga bolcsa~nling nu i sin helhet står under komitens vårcl. I Förbundets lokal h&amp; under de närmaste veckorna före jul allt sedan 1886 för allmänheten anordnats en utställning af barnlitteraturen. E n Ilvar, .som önskar a t t taga reda p5 denna utställning och taga del af årets bokgranskningar samt, om så önskas, få muntliga råd och upplysningar af koniiténs sekreterare, ar vid delina utställning en välkommen gäst. Komitén liar två gånger varit i tillfälle att, tack vare aktiebolaget P. A. Nordstedts stora frikostighet, kunna anordna pristaflan för bitnioch ungdomsböcker. Tvii pris h, 100 kr. och ett i~ 300 lcr. lin utdelats. ICoinitens högsta önskan är, att vikten af dess arbete måtte i de svenska heniinen allt mer och mer beaktas, så att. den må 11u1ma räkna p&amp; förstående och sympati bland ungdomens vaimer och mklsmän i hem och skola. Det ar ju ytterst i vai. svenska iingdoms tjänst, som korniteii utfor sitt arbete. Hemstudiekomiten. Eeinstudie-idéen upprann först hos de praktiska anglosaxiska folken. Strax i början. af 1870-talet tog den gestalt i f ~ r e t a g, som såval i Amerika som i England snart rönte en lysande frnmgLimg. » Society t o encourage Studies at Home, i New-York, stiftaclt 1.812, med syftemal ratt vänja unga kvinnor vid att aiiv&amp;nda någon ringa del af dagen till systematisk och grundlig Isisning)), inecldelacle reclnn efter en tio-krig tillvaro undervisning å t ö f m ett lialft tusental lärjungar-årligen. B Cliautauqua Li.terar,y and Scientific Circle, vann ännu snabbare tillshtmini.
I ovisshet likväl om resultatet, vantar jag af TJtsk;n, att de ej föreslå för oss borttagande af jordbevillningen, förrän vi se, om den nya beskattningen jemnar dep påräknade inkomsten. Annars kunde det hända, att vi i stället för att öka beskattningen, rpinskade dero Jag tror, att en medelväg kunde äga rum» Jag medger, att det vöre obilligt att biiiebålla jqrdbevilb: Den j Juli fm. ningen, i fall beskattningen Liefve högre än förr. Jag föreslår nemi., att B. St. icke för det närvarande afskaffa jordbevillningen, men öfverlemna åt K. M. att, derest den blifvande brännvinsskatten utfäller till 5o proc:s högre belopp, än den de sednare åren utgjort, K. M. må äga rätt alt aflysa jordbeyillningen. Om jag varit lycklig nog att framställa min mening, sådan den är, tror jag, att jag afselt statens rätt, utan att förnärma jordbrukarens och utan att inskränka den mera , än hvad billigt är.— l\u kommer jag till beskattningen. Må det förlätas mig, om jag uttrycker den förundran, jag länge känt. Jag vet, huru ogerna man hör vissa förhållanden; men jag har åtagit mig inför mig sjelf att kläda skott för de begrepp, jag varit trogen och skall blifva trogen. Det må ej läggas mig till last, alt jag handlar på samma satt äfven i denna fråga. Det har förundrat mig alt se, huru mycket de democratiska ide'erna inblandat sig äfven i brännvinsfrågan. Det är en obestridlig sanning, att de små jordägarne äro så cajolerade, att om jag ej bedrager mig, skall i hvarje stuga blifva ett perpeluelt bränneri. Deremot behöfver man ej gå längre i förmögenhetsaristokralien än till i5,ooo r:dr i egendomsvärde, sä är der en aristokrat, som skall förtryckas. Ändamålet är också fullkomligen vunnet, då man ålägger honom en beskattning af ij 16 r;dr 42 sk. för en panna om 90 k:r. Detta är ej en skatt, utan ett förbud.
Direktionen obetaget att, derest någon besparing komme att uppstå å hvad till förvaltnings-kostnadernas bestridande sålunda blifvit anvisadt om användandet deraf på sätt lämpligt finnes förordna; att jag under min lifstid och sedermera de ombud, som till representantkallets utöfvande qvalificerade medlemmar af ätterna Roos af Hjelmsäter och von Axelson kunna utse, ega vara tillstädes vid den revision af medlens förvaltning, som af en ledamot utaf Riddarhus-Direktionen årligen verkställes, och att de anmärkningar eller erinringar, jag eller berörde ombud kunna finna oss föranlåtna att göra vid förvaltningen af dessa medel, handläggas i samma ordning och af samma myndigheter, som, enligt den för Direktionen och tjenstemännen gällande Instruktion, är eller kan blifva i allmänhet föreskrifvet i afseende på handläggning af anmärkningar, uppkomna vid räkenskapernas granskning; samt att, sedan fonden uppnått det föreskrifna beloppet af 100 millioner Ridr Rimt, densamma fördelas och användes på sätt och enligt de föreskrifter här nedan vidare meddelas, nemligen: Ilo till Riddarhuset en fond, kallad »Axel Roos af Hjelmsäters Riddavhusfond» 30,000,000: — hvarå räntan sedermera användes: a) till förvaltnings-kostnader, enligt de grunder, som af Ridderskapet och Adeln bestämmas; i) till Riddarhusets underhåll, reparationer och tillbyggnader; samt c) till ändamål, som främja Ridderskapet och Adelns gagn och kunna bereda dess ledamöters förkofran, vare sig i intellektuelt eller materielt afseende, såsom till stipendier för adliga ynglingars uppfostran; till understöd vid resor inom och isynnerhet utom fäderneslandet för adelsmän, som vinlågga sig om statskunskap, vetenskaper eller skön konst, och för öfrigt till sådana föremål, hvarom Ridderskapet och Adeln vid början af Bil. till Högloft Ridd. och Ad:s Prof. vid 1860 drs Riksd. 2 10 Ridda rhus-Utskottets Utlåtande N:o 16 hvarje Riksmöte kan tinna lämpligt att till sin nytta förordna.
226 Den 6 April. 9!v Lm Dcurs-Natters inrättande; af Herr lilalm, io:o Om Skattflpldig Jordö förminffning; Memorial af Herr lilannerstam. ii:o Lm Förrnynderssap; Memorial af Talemannen I^srs Olsson. 12:0 Om Protocollister wid Härads-Nätterne; anförande af Herr blelt2enb;elm. *z:o Om de band som fiettra cnstild flit i afseende pä Jordbruket; ( Herr Msnnkrstsm. ) 14:0 Om Publigue Län; Mein. af Herr k-iatrscbölä. Stockholm den r April 1810. Pä Höglofl. Nidderskapets och Adelns Ledamöters magnar I. u ä V. n n cl L r s t r ö m. Pä Högwördige Prestc-Ständets Ledamöters magnar L. t^.. /r 1 m ^ ui 8 t. Pä Wällofl. Borgare-Standets Ledamöters magnar ?. 6 r e v e 8 m ii k I. Pä HederwBonde-Ständets Ledamöters »vägnar Lric 01c>k880 n. ^ob. blolwbergson. Asffrist. Uplast i Riksens Höglofl. Ständers Lag-Utflott den r April 18 ro. Om Den 6 April. 227 Lm Riksens Högloft. Stander skulle bifalla rwn Motion angäcnde Lagarnes granftning och omarbetande af en Committöe, anser jag såsom en närmare utweckling af den plan jag riti mitt Memorial upgiswit mig böra tillägga följande. Det är ej nog att den som stall projektera Lagar ager Thcorctisse och Praetiste kunskaper i Lagfarenhetcn, han bör äfwen äga kännedom af det Land för hwilket Lagar» ne strifwas.