Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 18 Februari e. m. att återremittera Betänk:t, och ehuru man sagt alt en sådan återremiss icke skulle leda till något mål, sedan den Kongl. Propos:n blifvit af 2:ne Stånd afslagen, så vågar jag likväl tro motsatsen; ty Const.Utsk. skulle åtminstone derigenom erhålla någon vägledning med afseende på K. o. Ad:s omdöme öfver det förslag, hvilket alla böra hoppas att Regeringen framlägger, sedan det nuvar:de förslaget fallit. Här har af en talare blifvit yttradt att man antingen borde afstå eller bifalla Belänktt, och att det icke vore i sin ordning att återremittera detsamma, emedan derigenom ingenting skulle vinnas. Jag för min del anser att denna fråga helt och hållet beror på, om Hr Gr:n och Landtm, anser en återremiss icke skulle kunna ega rum. Skulle det vara förhållandet, så afstår jag från min anhållan om återremiss, men om något hinder derför icke förefinnes, så skulle jag tro, att hvar och en eger rätt att yrka, att man vid Betänk:ts behandling iakttager den form, som han anser vara den rätta. Hvad mig beträffar, så kan jag icke bifalla l:sta punkten af förslaget, ehuru jag väl skulle vara benägen att bifalla den 2:dra punkten, men om någon återremiss icke kommer att ega rum, så finner jag mig nödsakad att helt och hållet afslå den Kongl. Proposrn. På dessa skäl får jag förena mig i den hemställan, som af Gr. Lagerbjelke blifvit gjord om återremiss af Betänktt. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han nu, då ingen talare ytterligare hade anmält sig. ansåg sig skyldig att, i afseende på det yrkande, sorn blifvit gjordt om bifall till K. M:ts ifrågavartde Nåd. Propos., förklara det han fann propos. å bifall till delta yrkande icke kunna framställas annorlunda, än under förutsättning af IL St:s bifall till K.
P: 3 £ t-j p CD ^ 3 P (li w 7 3 £ ro - ? 3 % ero p a? 3 rg o •rrv cn * I Taxerings - Cornmi ttéens Anteckningar Skattskr ifvert N. N. Län. Anmärkning: Eör alla Hemmansvärden eller afgiftgr, som hos PröfningS' Committéen undergått någon förändring, antecknas: Sé pröfnings - Committéens Längd. Litt. F. Härst till BsvillningsUtskottets Betänkasdcn K:o 48. Bilaga till N:o i. Pröfnings • Committéens Taxerings • Längd, hvarf upptecknas egare af Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar, jemte Innehafvare af Besittningsrätt å ICronoHemmarr i N N Socken för år 18 Hemman. TaxeringsCommittéens PröfhingsComrnittéens förrättning. Tillkom mer Afgår. Den Skattskyldiges Hemman, Lägenheter, Verk * g Fast Fgencioms värde. Fast Egendoms värde. Fast Egendoms värde. af PröfningsCommittéens Profocoll. Summa Pröfnings - CommitNamn ochCharakter. och Inrättningar m.m c Hufvudsumma. B 3 CD p D E. PartieSumma. Afgift PartieSumma Hufvud JS limma. Afgift. PartieSumma. HufvudSutn ma. Afgift. faststäld Bevillning. téens anteckningar. N. NTaxerings • district N* N. Socken * . HofJunkareh N. N. Adamsberg Öfver de föräqdrlngar, stom Inträffa uti afgifter efter Taxerings - Längderne N:o 5, 4 och 5, upprättas särskildte Längder, efter de anledningar detta och Öf mlair vid handen oifvn. rige Formulair vid handen gifva. tilt. <J, 9örer till BeviUaingsUtskottetj Betänkandeji ffjo 48. A N:o 2.
Bäst som våra artister gingo fördjupade i funderingar öfver, huru de skulle ställa till, att de, utan uppoffrande af deras konstnärsredlighet, skulle kunna samla så mycket af det timliga goda, att de kunde verka något för konsten i större skala, mötte de öfversten, som varit ute och förnöjt sig med att se på några vermländningar, som voro sysselsatte att hacka torf. Achilles (i hvardagslag kallad Kille), en bredryggig rapphönshund, gick makligt bredvid hans sida, och gjorde heder åt sin herres stora skicklighet att bilda varelser af hans slägte, i det han i munnen bar en korg, deruti befanns ett par krus svagdricka. Öfvcrsten hade sin innerliga fägnad åt att se detta märkvärdiga djurs konstprestationer, och den, som en gång underkastat sig att en hel timme uppmärksamt följa alla Killes rörelser, då han stöfvade omkring rummet för att söka rätt på öfverstens näsduk, den gubben hade den skälmaktigheten att gömma än här, än der, alltid på nya och ovanliga ställen, så att det verkligen fordrades hela Killes skarpsinnighet för att kunna taga reda på den, kunde räkna på öfverstens gunst för lifstiden. Ingen stod derföre högre i öfverstens ynnest, än magister Lundström, adjunkten i församlingen, en ung man, som var i nykterhetsförbundet, och af de åttatio riksdaler han årligen hade i lön ej depenserade på någonting annat än några karduser Gefle vapen, hälften i prenumeration för stiftstidningen, och hvar julafton ett par handskar åt husmamsellen på Sätraholm, hvilken var utsedd till hans följeslagarinna genom lifvet, och som hjertligen längtade lifvet ur alla komministrar i stiftet, på det att hennes Lundström någon gång skulle få sätta foten under eget bord, och låta sin Lovisa utbyta den jungfruliga ärbarheten, hvilken började bli henne med hvar dag allt mera genant, emot den heder, som alltid åtföljer frutiteln och de öfriga agrementer, som höra till den. Ingen förstod bättre än den hederlige Lundström att uppskatta alla Killes förtjenster, och att i ödmjukhet fästa öfverstens uppmärksamhet på det stora förstånd
Bcsv. och Öeco»>-\Jt skon ens XScainnde N:o 48. medgifva, att Skåne, i förhållande till folkmängd, välmåga och de lika tillgångar en tacksam jord åt landtmannen erbjöde, vöre, på det hela taget, hårdare roteradt, än Rikets öfriga provincer, ansågo sig så mycket mindre kunna gilla de i ofvanberörde omständigheter gjorde anhållanden, som den ofelbara verkan af de framlagde förslagen skulle blifva en rubbning i de nuvarande båda Skånska Infanterie-Regemenlenas styrka och bestånd, ledande antingen till uppoffring eller eftergift å Statens sida af flere hundrade Soldatnumer eller en deremot, så länge den i vissa fall medgifna vacancetiden fortfar, för Sats-Verket påräknad betydlig inkomst, hvilken då i stället måste genom allmän Bevillning fyllas, eller ock möjligtvis åstadkommande tvänne reguliera Infanterie-Regementens totala upplösning och försvinnande ur Armeens leder, enär inga garantier derföre kunde uppställas, att Rotehåliarne i Skåne, efter att en gång hafva till den fordna extra voteringen återgått, frivilligt skulle åtaga sig att densamma emot ständig" Knektehåll utbyta, sedan de af den lyckliga samdrägt nied sina grannar, hvaruti Riket allt sedan år 1814 sig befunnit, egt tillfälle förvissa sig derom, att, under ett längre fortfarande fredslillstånd, extra roteringsskyldigheten vore för dem af ett afgjordt företräde framför det ständiga Knektehållet, äfvensom alt all den kostnad de, under senast förflulne :5 år, varit nödsakade att för sine ordinarie Soldaters an värfning, underhåll och beklädande vidkännas, kunnat dem besparas, så framt de icke år 18 r 3 emot ständigt Knektehåll utbytt sin dåvarande extra roleringsskyldighet; men som vid den verkställda roteringen till ordinarie Knektehåll flere misstag och origtigheter blifvit begångne, och desamma, redan vid 1818 och 1823 årens Riksdagar lill Kongl. Mäjrts
Då i öfrigt, enligt hvad de från Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade handlingar upplysa, motion från besagde Riks-Stånd blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, innefattande, bland annat, förslag derom, att en kommitté måtte nedsättas, för att afgifva betänkande om en förändrad reglering af skjutsningsanstalterna, och vid behandlingen af utlåtandet i denna fråga Rikets Ständer blifva i tillfälle alt pröfva om och hvad åtgärd i anledning af detta förslag må finnas lämplig, samt hvad särskildt beträffar frågan om anvisande af stats-anslag för alt understödja bildandet af enskilda diligens-bolag, det synes kunna antagas, att postverket, i den mån, som post-befordringen derigenom kan befrämjas, icke torde sakna utväg alt anvisa motsvarande understöds-bidrag, och derest åter det endast eller hufvudsakligast afses en förändrad skjuts-anstalt, betydligare uppoffringar af staten härtill för någon särskild ort synes icke kunna ske utan orättvisa mot de öfriga, finner Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet sig böra för närvarande afstyrka Rikets Ständers bifall å såväl Grefve Anckarsvärds ifrågavarande motion, som de dervid gjorda jemkningsförslag. Stockholm den 31 Juli 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d 24 Aug. 1857, kl. 2 e. ta. Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående skjutsersdttning till indelta arméens öfveroch underbefäl samt civilstat för en del resor i tjenste-drenden. Till Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hat1 blifvit öfverlemnad en hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln af Herr Björnstjerna, J. M., väckt motion, uti hvilken Herr von Knorring, E. O., instämt, deruti föreslagits att skjuts-ersättning enligt rese-reglementet måtte tilldelas indelta arméens öfveroch underbefäl samt civil-stat vid följande tillfällen, nemligen: vid l:o De syner och ekonomiska besigtningar, som anbefallas uti Kongl.
Ty lika öfvertygad som jag var, att R. o. Ad., icke afseende egna fördelar utan endast fäderneslandets lycka, förkastade ett förslag, som tillintetgjorde R. o. Ad:s represen ta tions-rätt såsom klass, lika öfvertygad är jag, att R. o. Ad., om fråga blir att eftergifva en förmån, som för R. o. Ad. kan vara en sådan, men sorn deremot förorsakar endast olägenheter för andra, alt, säger jag, R. o. Ad. vid ett sådant tillfälle icke ett ögonblick tvekar att göra en af samhällets öfrige medlemmar fordrad eftergift. Men fordrar samhället denna eftergift? derom är nu frågan. Jag tror det. Jag tillhör icke deras antal, hvilka ropa på otidiga concessioner, men om återigen jag finner af samhällets historiska utveckling, att en förändring måste ske, om jag finner att en institution, som tillkommit under andra tidsförhållanden, icke öfverensstämmer med de närvar, eller att denna institution åstadkommer en disharmoni för den närvar, tillen; så, på grund af det historiska sinne jag eger, och på grund af den benägenhet för historisk utveckling jag hyser, måste jag tillstyrka antagandet af en sådan förändring. Det finnes samhälls-elementer, hvilka bestå i alla lider, och om vi också uti den ärftliga monarkien inom Sverige anse R. o. Ad. såsom ett sådant samhäll s-element, och oaktadt alla de otidiga angrepp, som gjorts emot detsamma genom alt i tid och otid framhålla dess fel; så tror jag likväl att R. o. Ad. kan värna sin plats inom representationen, men skall denna institution kunna bibehållas, så måste man från den sofra sådane former, hvilka icke öfverensstämma med den nuvar. tidsandan. Detta är enl. min åsigt den sanna och rätta konservatismens mål. Allt stillastående innebär i sig döden. Alla institutioner, alla former hafva haft sin nödvändighet. Den förutan hade icke någon samhällsinstitution funnits lill, och så är förhållandet äfven med privilegierne. I en tid, då, såsom en föreg:de talare yttrat, samhällsmakten icke varit tillräckligt stark att värna folket, måste man sluta sig inom sina lagar för att genom förening med dem söka skydd, och på detta sätt hafva privilegier tillkommit.
mig veterligen, icke förut ägt rum; dervid jag ölverlemnat till Kongl. Hofrättens bepröfvande, huruvida i de fall, som rörde uteblifna domböcker, den som å Advokatfiskalsembetets vägnar funnes hafva för hvarje tillfälle gjort sig till försummelsen skyldig, också kunde förpligtas att på sin bekostnad om bristens fyllande draga försorg, så vidt annan utväg dertill kunde hafva då mera gått förlorad. I följd af uppkommen fråga att bestämma, i hvilken eller hvilka af de anmärkta omständigheterna jag lunne mig föranlåten att emot den ena eller andra af de personer, som irån och med år 1835 till och med år 1847 Advokatfiskaloch Vice Advokatfiskalstjensterna hos Hofrätten förvaltat, fullfölja min talan, har jag genom ytterligare skrift den 30 Augusti 1849, efter en lrån Hofrätten mig meddelad förteckning å de i fråga varande personerna, förklarat mig, i saknad af de underrättelser, som erfordrades till utredande af tiden, då remisserne blifvit al Advokatfiskalsembetet till Vice Advokatfiskalen öfverleinnade, hafva funnit atalet emot alla de till Vice Advokatfiskalstjenstens bestridande under nämnde tid lörordnade personer böra lör närvarande desto heldre anstå, som anmärkningarnes kommunicerande med dem alla skulle kunna medföra en tidsutdrägt, hvaraf målet i öfrigt ej borde uppehållas, helst som ej flera än 4 af de anmärkta äldre målen syntes hafva berott ,ff Vice Advokatfiskalens handläggning. Af de 2:ne personer, hvilka från och med år 1835 till den 1 Augusti 1836 samt från den 29 September samma år till den 28 Sept. 1847 förvaltat
Exc. Hr Gr. o. Landtm, att, som tiden nu vore långt framskriden, öfverläggningen måtte upskjutas till eftermiddagens plenum, och sedan härtill lemnats bifall, åtskiljdes Ståndet kl. V4 till 4 e. m. In fidem, O. Brakel. D t w 1* Mars e. ni. 225 Lördagen den 17 Mars 1860. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes öfverläggniugen rörande l:sta och 3:dje punkterne uti Allm. Besvärso. Ekon Utskds Betänk. N:o 37. i ani. af väckta motioner rörande Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden. Hr Tersmeden, Per Beinhold: DA enl. B. o. Ad:s beslut tvenne frågor skola här på en gång alhandlas, så måste man nu taga dem båda i betraktande. Hvad den första punkten vidkommer, så har jag efter de uplysande anföranden, som derom blifvit afgifna, ingenting annat att säga, än att jag till alla delar förenar mig med Frih. Sprengtporten, såväl i afs:de å det slutresultat, hvartill han kommit, som ock oen motivering, han här föreslagit. Öfver tredje punkten ber jag deremot att få yttra mig något utförligare. I detta ämne har redan så mycket blifvit ordadt, ej mindre utom än inom Bepresentationen, så många skäl framlagda, så många uplysningar meddelade, att hvar och en, som velat, äfven ganska lätt kunnat derom bilda sig ett omdöme. Jag vill derföre nu endast söka i möjligaste korthet blotta halten af några bland de hufvudgrunder, på hvilka Utskit ansett sig böra stödja sitt med ani. af Hr Dalmans motion här afgifna förslag.
ÄennUttiitge^oiwöningeit. ©öiiimatt&vag åfwei* Cajcennge^^ngöefne Qrör Sanbet 91. 91 ©tab 91. 91. ©itc 91. 91. ©itc « 'g» 5* o a< © or » «-£ E? » or ® S" or </*. o" <-£ or •SpuS, SComter, ©taWjorb, m. m. ^emilian. Sägetifjcter. § O: t-C or r> —*■» 0 H. Hårt fot åt 18 * * Sör Satibet 9t. 9?. Stab 9?. 9?. ®ito. Som inneSafntaS unbet boflältsrätt. Slfgift af ■■ -■ ■ - embete 0* Xjenft. 2pent Sägen Seter. Q.tear nar od) Sågar. Sif Söne in?om(t från 400 till od) meb Soo 9?:br, a 5 9J:br. Sif Söne infom(i från 900 till od) meb 1,000 £K:br, å 21 3i:br. Summa (32) 95if). till K. St. H:o 1 uti n. n. ilan för år 18 * * 95er<?Jöerf. SHamifacturier, ga SJtajit od; bronan. Remman. tagenbeter. D.n>arnete od) ©ägar. § § »: § r-t <zf r-t cr i? Äeroillniiigs^rertwirtgcn. ©öinimmörag ofrocr ^ajcerings^Hangöei-nc H:o 4 litt H. M. ilan får år 18 Stfflift af -öanbel, gaferifer odj annan rörelfe. Söito ©unima © ■& ra © Kl ■Öi ©äfigifioerier, äöärbsfens od) Ärogar.
Jag begärde ordet endast för alt för klara hvad den siste värde talaren ansåg mörkt uti det utlrycket: ”såsom Rikstånden nu äro constituerade.” Het är möjligt, att detta är något kort sagdt, men då man säger, alt ledamölerne af äldre kammaren skola väljas af Riksstånden, såsom de nu äro constituerade, sä är det naturligt, att dessa Stånd då skulle utöfva sin valrätt på samma sätt, som de nu väljande Stånden göra det, och således, hvad R. o. Ad. beträffar, alt R. o. Ad:s samtelige ledamöter skulle utöfva denna valrätt. Ingalunda kunde min mening vara, alt Riksstånden skulle inträda i den äldre kammaren på sätt de nu äro constituerade. Jag trodde icke att delta kunde missförstås, men dä jag funnit att sådant verkligen skett, så har jag trott mig böra besvara det. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabi'.: För att visa huru svårt det lärer vara för Gonst.Ulsk. att riktigt erfara de åsigter, hvilka torde kunna anses utgöra nationens i afseende på representationens ombildning, skulle jag kunna hänvisa till huru åtskilliga ledamöter ombyta åsigter ifrån den ena riksdagen lill den andra, i följd hvaraf det är svårt för Utsk. att kunna tänka sig huru ett förslag bör se ut, som skulle kunna vinna bifall af RiksStm, då den ena dagen den åsigten är gällande och en annan dag en annan. Jag skall endast i största korthet anhålla att få uppläsa hvad Frih. Hamilton d. 24 Oct. 1840 yttrade i afseende på förslaget, att den öfre kammaren skulle utses för lifstiden af regeringsmakten, hvilket utgör en del af det nu förevarande förslaget till R. o. Ad:s gemensamma tanke. Frih. Hamilton anförde då bland annat: ”1 afseende på förslaget, att den öfre kammarens ledamöter skulle för lifstiden utses af regeringsmakten, så får jag till en början förklara, att enär det är frågan om en afdelning af nationalrepresentationen, så bör, efter min tanke, ingen annan än nationen sjelf äga rättighet all dertill utse representanter, direcl eller genom ombud valde.
Kronan åtnjöte icke af egendomen annan förmån än den deraf, likasom af andra fastigheter, numera utgående bevillning. Siden-fabrikerne, för hvilkas skull verket inrättades, hade ej heller deraf synnerligt gagn, enär verkets innehafvare, i saknad af full eganderätt till egendomen, icke kunde dermed företaga några förändringar och ombyggnader, tjenande till verkets utvidgande och förbättring, och i allt fäll verkets läge, på betydligt afstånd frön de största, å Södermalm anlagda, sidenfäbrikerne, medförde så mvcken tidspillan och olägenhet med tygernes transporterande, att fabrikö— rerne hellre begagnade sig af egna, i sammanhang med deras fabriker inrättade, eller nära belägna appreteringsverk. För Odelska arfvingarne åter utgjorde den Kronan förbehållna eganderätten till verket och egendomen ett oöfverstigligt hinder för möjligheten att, på fördelaktigare sätt än nu vore händelsen, begagna samma egendom, äfvensom skyldigheten att, till hinder för andra befattningar, egna tid och arbete åt vården af appreteringsverket, förorsakade olägenheter, som måste blifva ännu större, derest vid nyttjanderättens öfvergång till ett större antal arfvingar, stridigheter dem emellan uppkomme. Efter år 1840 hade, genom nya anläggningar, antalet af sidenappreteringsverk så förökats, att numera i Stockholm funnes, utom det Odelska, ett mycket stort å Södermalm i sammanhang med derstädes befintlig Kongl. Maj.ts Säd. Proposition N:o 43. II sidenfabrik inrättadt appreteringsverk, samt åtskilliga andra dylika af mindre omfång. Deremot hade under sista tiderna qvantiteten af härstädes årligen tillverkadt sidentyg betydligt förminskats, i följd hvaraf, och då sidenfabrikörerne helst betjenade sig af egna eller i närheten af fabrikerne belägna verk, Odelska appreteringsverket, oaktadt de derstädes befintliga, af sökanderne anskaffade kostsamma maskiner borde bidraga till arbetets verkställande så fullkomligt som möjligt, numera endast i ringa mån anlitades af sidenfabrikörerne.
1 1 B Santalmissionens Tedepot, Trievaldgränd 2, Stockholm. Banyuls Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af m å n g a hrr läkare. 3,50 HUS Q VARNA för flickor, som slutat sin skolgång och — utan att vilja utbilda sig till lärarinnor — önska grundlig teoretisk och praktisk utbildning i sådana ä m n e n, s o m för en duglig husmoder äro af vikt, börjar vid F a c k s k o l a n, f ö r h u s l i g e k o n o m i i U p s a l a den 1 september .. Ä m n e n: Hälsolära, Födoämneslära, Praktisk matlagning. Handarbete, Rengöring, Sjukvård och Hushållslära. Afgift för hela kursen (två term.) Inspektor: P r o f. Skriftlig ansökan o m inträde sändes till styrelsen f ö r e 1 5 j u l i (om flere a n m ä l a sig, än som kunna mottagas, äga de förstkommande företräde). Tryckt program gratis franko. (G. 12:30 till k r. 58: 80 för tyg till hel klädning Tussors och Shantungs 2. fe fe Vid A t e n e u m för flickor anordnas nästa läsår en fortsättningskurs i följande ä m n e n: 1. Huslig ekonomi, matlagning, bokföring och handarbete (klädoch linnesömnad). Svenska språket: litteraturhistoria, välläsning och skrifning, uppsatser valda m e d särskild hänsyn till det praktiska lifvets kraf. Litteraturläsning, välläsningsoch talöfningar, skrifning af bref och smärre uppsatser. Fysiologi och hälsovårdslära. A l l m ä n uppfostringslära. Bibelläsning. Valfrihet mellan grupperna 1 — 3. Inträdesfordringar till grupp 2 och 3 afgångsbelyg från högre flickskola. I grupp 1 kunna äfven sådana elever antagas, som tidigare slutat skolan. A n m ä l n i n g a r till kursen mottagas i skolans lokal kl. 12 — 1 alla dagar före den 7 juni och efter den 30 augusti. Bästa svenska material.
Jag får också ä ran reservera mig emot ett beslut, som, fattadt efter några ögonblicks discussion, minskar Statens inkomst af tullen med (io,ooo r:dr, om min beräkning ur riktig, af en artikel, som egentligen endast begagnas af de förmögnaste i landet, och det sedan man ofta nästan hela förmiddagar tvistat om artiklar, hvarå den högre eller lägre tullen icke skiljer sig med mera an 60 å 600 r:dr. Hr Printzensköld, Carl, förenade sig i det yttrande, Hr von Hartmansdorff afgifvit. Hr Rå fe It, Anton, anmälde äfven sin reservation emot det fattade beslutet. Vindruf; Vindrufvor; Vinsten och Vinstenssalt. Utskottets förslag biföllos. V i s m u t. Emot Utsk.-s förslag yrkades, att införselstullen måtte bestämmas till 2 sk., och att utförseln skulle blifva fri från tull, hvilket förslag äfven, efter flera framställda proposlr, dels å Utskrs förslag, dels å detaljerna af den yrkade förändringen deruti, af R. o. Ad. bifölls. Väfnader: Helsiden, Alngods: Felb och Pe1 u c h e, samt Flor. Utskottets förslag biföllos. Väfnader: Helsiden, Alngods: Guldoch Silfvertyg, äkta. En ledamot yrkade införselslullens bestämmande till 24 rtdr per skålpund, men R. o. Ad. biföll Utsk:s förslag. Väfnader: Helsiden, Alngods: Guldoch Silfvertyg, oäkta; samt Sammet. Utskottets förslag biföllos. Väfvader: Helsiden, Alngods: Taft, Kypert eller Levantin, Satin eller Sidensarge, enfärga - 3o4 Den 11 December e. m. de eller skiftande, rutiga eller randiga genom olika färgadt silke, men ej genom väfnadssättet.
I förevarande afseende äskade anslag måtte beräknas från och med det år, hvarunder det af Rikets Ständer blefve be vil jael t, samt reserveras för att till sammanlagd! belopp utbetalas till direktionen för civilstatens pensions-iniätlning, så snart borgrnästarnes och kommissionslandlmälarnes, jemte deras enkors och barns, pensionsrätt trädde i verkställighet, dels att, vid pensionsbeLoppens bestämmande, en sådan klassifikation emellan borgmästarne mätte iakttagas, som innefattas i Rikets Ständers viii i834—1835 årens riksdag i ämnet aflåtne underdåniga skrifvelse, samt kommissionslandtinätarne upptagas i den klass, som, enligt Kongl Maj:ts ofvannämnda nådiga skrifvelse den 6 Augusti 1844» blifvit af civilstatens fullmäktige i berörda hänseende föreslagen.. Behofvet äfen pensionsinrätlning för borgmästare i rikets städer utom Slockholm, samt för kommissionslandtmätare, jemte deras enkor och barn, äfvensom billigheten deraf, att detla ändamål genom bidrag af allmänna medel befrämjas, äro. af Rikets Ständer, hvilka sjelfve väckt fråga om åtgärder för sådan pensionerings tiUvägabringande, ej mindre vid sislförflutne än föregående riksdagar insedde och erkände. Den omständighet, alt, såsom ofvanberördt är, delaktighet uti civilstatens pensionsinrältning nu blifvit bemälde tjenstemän förvägrad, kan således, efter Utskottets tanka, icke \ Staf#-!Tfsko /'< ts Vt'<V<rnd?, A:o 153. g» utgöra giltig anledning för Rikets Ständer att frånträda det, under förutsättning at nämnda delaktighets medgifvande, åt civilstatens pensions-inrättning redan beviljade serskilda årliga anslag af 8,800 rrdr.