Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pr este-ståndet återremitterat det första alternativet sub N:o 1 med förklarande, såsom ståndets gemensamma tanke, att detsamma vore hvarken nödigt eller nyttigt, men deremot till slutlig pröfning vid nästkommande riksdag bordlagt det andra alternativet sub N:o 1 och förslaget sub N:o 2 angående naturalisation af utländsk man; att Vällojlige Borgare-Ståndet till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag antagit de sub N:o 1 upptagna alternativa förslagen, men deremot återremitterat förslaget] sub N:o 2 med förklarande, det Ståndets gemensamma tanke vöre, att uti grundlag äfven de vilkor borde ingå, under hvilka utländsk man lill svensk medborgare finge upplagas; och att Hedervärda Bondeståndet såsom hvilande till slutlig pröfning vid nästkommande riksdag antagit det sednare alternativet al förslaget sub N:o 1, men deremot återremitterat såväl det första alternativet sub N:o 1, som förslaget sub N:o 2 angående naturalisation af utländsk man, med förklarande att ståndet funné dem vara hvarken nödiga eller nyttiga. Vidkommande nu först förslaget sub N:o 1, hvars första alternativ innehåller, ej allenast att utländske män skulle kunna uti åtskilliga embeten och tjenster vid Universiteterna och vid andra inrättningar för vetenskap, skön konst och slöjd anställas, utan ock att till vissa af dessa beställningar så väl inländsk som utländsk man skulle kunna nämnas utan afseende på hans trosbekännelse, och uti hvars andra alternativ föreslås behörigheten att till dessa befattningar nämna äfven utländska män, så vida de bekände den rena evangeliska läran, får Utskottet i följd af det ofvananförda tillkännagifva att, som samtliga Riks-stånden till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag antagit det sednare alternativet, detta alltså i nämnda afseende kommer att för blifva hvilande. Då deremot det första alternativet af förslaget sub N:o 1 blifvit af tvenne Stånd bordlagdt till pröfning vid nästföljande riksdag, och af de två öfriga Stånden, såsom hvarken nödigt eller nyttigt, återremitteradt, samt någon sam - Konstitutions-Utskottets Memorial, N'o 20.
N:o 46, ang:de väckt motion om befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakansafgift, anhåller jag, ali till prot. få anföra min från R. o. Ad:s beslut skiljaktiga mening. Utsk. hade enl. min åsigt bordt fästa mera afseende pä återremissen frän 3:ne RiksStånd och taga mera kännedom om samt lägga mera vigt vid de anföranden, som afgåfvos inom berörde 3:ne RiksStånd och grundläde nämnde återremiss. Måhända hade Utsk. i sådant fall på ett mindre ensidigt sätt behandlat frågan. Ty att Utsk:s nu afgifna utlåt, vore mångsidigt, kan nemi. endast i det hänseendet medgifvas, att det uptager en mängd af pagina:. Med afseende å denna slags mångsidighet, blir det för vidlyftigt alt följa Utsk:s argumentation i spåren, men R. o. Ad. torde likväl tillåta mig att få fästa mig vid 2 eller 3 punkter der - Den 19 Juli f. m. 495 utinnan, såsom t. ex. vid det oriktiga förfarandet af Utsk., då det behagat uttyda R. o. Ad:s i Halland på 1720-talet afgifna förklarande, att ”i händelse R. o. Ad , som frälsegods i Skäne ega, kunna bringas till ett sådant besvärs villiga åtagande, skulle Halländska R. o. Ad. ej vara obenägne för silt utsockne frälse i Halland dem i det mål att efterfölja”. Hvilket antagande Utsk. lydt sålunda: att dä flertalet af Skånska utsockne frälsehemmans-egare kunnat förmås åtaga sig berörda onus, borde Halländske dylike egare anses till enahanda åtagande förfallne. Men så länge icke alla utsockne frälsehemmans-egare inom Skåne åtagit sig berörde onus, mäste väl, (efter de juridiska begrepp, jag tror vara i sådane mål allmännast antagne), de Halländske utsockne frälsehemmanen vara frän roterings-besvärel befriade.
Hvad angår kostnaden för redskapens försegling; så finna Utskotten, tmed afseende på den större inkomst, sorn den redan fastställde högre beskattning å bränvinsbränningen Skommer att till Staten inbringa, skäligt tillstyrka, ;att berörde kostnad, ehvad hela den tillåtna tiden eller endast endera terminen deraf till bränvinsbränning begagnas, må af Kronans medel ersättas; dock att reseoch tractamentspenningar ej få af Kronobetjeningen beräknas. Vidare få Utskotten anmäla, att då samtlige Riks-Stånden bifallit Memorialet N:o 7 i den del, sorn angår Riks-Ståndens beslut vid Utskottens förslag om åbyggnads beräkning i det egendomsvärde, hvarföre bränvinsbränning utöfvas, och i följd deraf samma förslag kommer att förfalla, samt i detta ämne förblifva vid hvad förut varit stadgadt, har sådant blifvit iakttaget uti förslaget till Förordning om bränvinsbränningen. Sedan 'Förstärkta Stats-Utsköttet numera afgjort frågan om bränvinsbränningens beskattning, har Tariffen på pannerymds-afgiften samt beskattningen i öfrige delar, i öfverensstämmelse dermed, blifvit ändrad. I öfrigt är anmärkt: JVid vsta <5*. a) att senare momentet af denna §. är otydligt i orden ”för demi sorn till bränvinsbränning liro berättigadedå skillnad sedermera göres uti 10, 31 och 37 §§. emellan hemman, sorn till bränvinsbränning äro berättigade, och dem, sorn anmält sig vilja utöfva denna rättighet:; b) att rättighet till distillering med sex kannors panna bör utsträckas äfven till dem, som icke bränna bränvin, och få utöfvas under hela året. Vid 2:dra .3) att denna i afseende på minirai-yärdet, är stridande emot 7 4 B ev.-, Lagsamt Allm. Bes v.- och Oecon.- Ut slas Utlåtande N:o 8. §., och bör sålunda rättas, att vid slutet uttryckes: ”utom i de händelser 6 och y SSupptaga
Om ej förmånen af en lifligare rörelse och vidsträcktare afsättning till fullo svarar emot olägenheter ne af en inqvartering, och densamma således bör till någon del som en tunga anses, lärer den väl blifva att beräkna ibland dem, som åtfölja Städer och Stadsmannanäringar, likasom andre, utan motsvarighet, åligga Landet och Landtmanna-yrket, hvilka efter nu gällande Författningar icke böra falla det allmänna till last eller af dess medel bestridas; och jag får fördenskull, och i afseende på hvad anfördt är, vördsammeligen föreslå, att Högloflige Ridderskapet och Adeln, utan att gilla EkonomiUlskottets bedömmande af ifrågavarande förbindelser, så mycket heldre afslår hvad Utskottet, i afse - Den i5 Januari i e. tn. ende på Caseinoch Stallbyggnader, föreslagit, som, i alla fall och i afseende på flere angelägnare behof, synes för en längre tid påkalla användandet af Statens medel. J. H. Gyllenborg. Herr Grefven och LandtMarskalken proponerade bifall till Utskottets yttrande i hvad frågan om särskild afgift anginge, samt afslag derå i hvad de föreslagne Casernbyggnader rörde. Ropades Ja." Om jag icke bedrager mig, så var Friherre Cederström äfven då närvarande, och lärer sålunda då varit af en annan mening än nu. Samme värda ledamot afRidderskapet och Adeln, som då ensamt yttrade sig i saken, och säkerligen följt Riksdagsärenderna med lika noggrann uppmärksamhet, sorn någon annan, yttrar sig vid denna Riksdag, i följd af den Kongl. Propositionen: att, enligt flere af Herr Grefven åberopade äldre och senare Författningar och Kongl. Resolutioner, Inkvarteringsskyldigheten varit ansedd såsom Städernes enskilda åliggande, hvadan Herr Grefven föreslår, att i händelse denna skyldighet nu skulle anses mera betungande än fordom, lindring deri måtte blifva beredd genom förhöjning af Tolagsafgiften, likasom genom en jemnare fördelning af denna skyldighet Städerne emellan.
Det vore allt för vidlyftigt att här upprepa detsamma in extensoj jag inskränker mig derföre blott till det som angår Nyköpings och Blekinge Län, hvilket finnes i Bihangets IV Del, pag. 792 och följande, så lydande : ”Om ställningen i Nyköpings och Blekinge Län har Utskottet haft tillfälle erhålla de underrättelser, att, oagtadt Södermanlands belägenhet, i hjertat af Riket och nära Hufvudstaden, vanligen lemnat lätta utvägar till afsättning af Landets Producter, och jemväl till åtskilliga Bi • förtjenster, den allmänna Penningebristen och deraf följande svårighet att få föryttra hvad man har att aflåta, likväl börjat att inom nämnde Province blifva ganska kännbar, och att innevarande år, till och med 4 Uppbörds-Stämmor måst hållas, då vanligen förr, alldrig flera än 2 varit af nöden, och att vid åtskilliga Utmätnings-Auctioner inträffat, att inga köpare sig instält. Att de till Blekinge Läns Lands-Cancellie ingifne skuldfordringsmål förhållit sig på sätt som följer: 1812. 1813. 1814. Af Discont-Ombudsmännen anhängige gjorde 6.— 9,— 9, Från Private Personer inkomnc — - 999,—1509.—1668. Den 8 December. Att med innevarande år, Penninge-bristen der i Länet på ett märkligt sätt visat sig i tilltagande. Att Blekings Allmoge, som alltid tillförene villigt och skyndsamt betalt sina Kronoutskylder, nu måste till stor myckenhet derföre hemsökas med utmätning: Att de lösören, sorn dervid uttagas, sällan kunna i brist äf köpare försäljas: Att Krono Betjeningen, med mycken möda och tidspillan , måste föra pantsakerna från 8, io a 12 Gäldehärer på ett stalie tillhopa, och att ändock ganska sällan lyckats, att få dem till hvad pris som helst afyttrade:
En talare, Hr von Hartmansdorff, har liknat dem, som påyrka andlig frihet, vid qvacksalfvare, och förmenat, att likasom i en välbeställd Stat, Regeringen måste tillse, att qvacksalfvare icke få användas vid kroppsliga sjukdomar, mäste Stalsmakterne äfven tillse, att inga andliga qvacksalfvare tillstädjas, att behandla andliga sjukdomar. Jag tror, alt den värde talaren icke menat hvad dessa ord innebära, och jag är öfvertygad, att han med sitt skarpsinne, icke kunnat undgå alt bemärka, att dessa religiösa rörelser, icke äro alt hänföra till qvacksalfveri, utan till något högre, eller en sådan andlig väckelse, som har sin yttersta grund i menniskans religiösa behof, och icke kan tillfredsställas af andliga former. Hr von Hartmansdorff har vidare sagt, att det icke vore farligt, alt vidtaga ännu strängare åtgärder, och han har derjemte till styrka åberopat en italiensk skalds ord, alt huru högt än hafvets vågor svalla, återvända de dock lugna. Jag svarar härpå med en annan skalds ord: ”Si fractus orbis illabalur impavidum feriunt ruin*. Så förhåller sig med de religiösa rörelserna. De stödja sig på något högre, och grunden för dem ligger i Frälsarens egna ord. Må derföre den verldslig» makten använda hvilka tvångsmedel som helst, så blifva de dock lill slut om intet, ty hvem står dem bi, som enl. hans ord, yrka på den anliga friheten. Det är i sanning besynnerligt alt höra dem, som förklarat sig vara anhängare af den EvangelisktLulherska Kyrkan såsom Statskyrka i Sverige,- likväl önska inrätta ett andligt Påfvedöme, som är ofördragsammäre än sjelfva Påfvedöme!. Hvad skiljer väl Påfvedömet från Protestantismen? Jo! Påfve - Den 21 Juni e in. 391 dömet säger eder: så hafva kyrkomöten, så hafva concilier talat, derföre fån J icke länka annorlunda än de hafva talat.
Det gifwes en Landsort ibland de folkrikare inomSweriges gränsor som sälcdes knnde utgöra en stor mängd , fanste ock de bäst gvalifiecrade Fäderneslandets förswararc, och der likwäl, om förberkrde grundsattS stulle följas, gansta fä tunke blifwa att påräkna; jag menar Dalarne eller Stora Kopparbergs Höfdingedöme. Den plägsed eller snarare osed ar der, ifrän längre tid widtagen och bibehällen/att föräldrar knappast hinna öfwer eller till §o ärs alder, dä de bfwerlemna till sina, ofta ej ännu till myndiga är komna barn sitt Hemman att det sins emellan dela, emot förbindelse att antingen stiftewis förse dem med föda och husrum, eller lemna dem nägon liten del af afkasiningen. Dcsia blifwa dä i nog unga är egna hushållare, gifta sig, malja sig egna bostäder, ditflytta de Hu8 dem blifwit tilldelte och dem de med sine hustrur erhällit och blifwa sälcdes, sä kallade Jordbrukare, fastan mängrr genom en progresiiv delning af förfädrens jord, pä sine smä Hemmans-dela r knappt kunna föda en ko, längt mindre - 46o Dm 13 Äpril. dre en hast, hwarföre ock - denna provins namnet Lösdrifware ar nästan okändt, och kan ej länivas pä andra än sädane soln genoni misthushällning blist.vit nödsakade att bortfalla fin jord, hwilkct alltid fler styckewis, sa att äfwen cn sädan i dct tängsta bibchäller namn af Hcmmans-ägare. Herr Grefwen och Höglofl.
Om jag rätt påminner mig, så uppdrogo Riksens Ständer då åt sine Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, att ifrån hvardera Verket dertill ibland sig utse en Ledamot af hvarje Stånd. — Att innan förslaget ytterligare till pröfning • företages, deröfver höra Constitulions - Utskottet, tror jag icke vara constitutionelt, emedan ConstitutionsUtskottet, efter Grundlagarne, aldrig kan till pröfning upptaga något förslag, som leder till ändring deruti, men hvarken kommit ifrån Konungen, eller blifvit af enskild Riksdagsman directe till Utskottet ingifvit. Friherre Boije: Jag anhåller ödmjukast att Högloflige Ridderskapet och Adeln täcktes erinra sig, att jag velat förekomma hela denna discussion, då jag begärde genast remiss på Betänkandet; samt alltså, med godhet öfverse, att jag nödgas så ofta uppträda i detta ämne. Jag hade så hjertligen önskat, att Riddcrskapet och Adeln ville i detta, som i alla andra ämnen, handla consequent. Kanske begriper jag ej hvad consequence är; men sannerligen jag någonsin kan, med mitt begrepp derom, förena, att sedan Riksens Ständer alldeles enhälligt vid 1815 års Riksdag, förkastat förslaget, att hos oss införa en mindre ministeriel magt, än den, som nu föreslås oss, Ridderskapet och Adeln nu likväl skulle sjelfve till någon Konungens nådiga åtgärd framlemna elt förslag till införande af en vida större mini - Den 27 Maji. 355 sterial-magt. Moel sann vördnad skall jag alltid rätta mig elter Ståndets beslut; men må det tillåtas mig att, innan det ännu är taget, få fritt yttra mitt omdöme, som är, att jag svårligen kan föreställa mig ett steg mera inconsequent. Jag högaktar hjertligen Friherre Anckarsvärd, men tror, att lian misstar sig. Med honom förenar jag mig att, till förkortning af behandlingssättet, detta Betänkande gerna må inlemnas till Konungen; men likväl att dermed må förenas det uttryckliga vilkor, att den blifvande
1 — Tegel: mursten, alla slag 1,000 st. 4 — taksten 1,000 st. 6 32 — Tenn: oarbetad t, samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet 1 lisp. 20 ; Stärkelse, Mä; se Färger. Substans eller bläckpulver; se Varor, sorn ej kunna hänföras under någon af de i införsels Larifen upptagna bestämmelser. Svampar, matnyttig® ; se Frugtcr. Svarfvarearheten; se Leksaker, och Träd varor, ej specificerade, arbetade. Sviskon; se Plommon. Svärta, bokoch kopparsticks-; se Boksvärta. Synålar; se Nålar. Svringar; se Fingerborgar. Sängkläder; se Kläder, Tackjern; se lern. Täft; se Väfnader. Tagel; se Ilar. Talgljus; se Ljuse Tapeter af papper; se Papperstapeter; Tapetbårder; se Papperstapeter. Tenlika»; se Metaller; sammuBsatta:: messing, arbetad 30 Qvantitet för tullInfftrselstull, beräkningen. nanno. Iiidr sk. rist Tenn: arbetad!, nytt.: olackeradt .. i 2 — Terpentinolja eller terpentinspiritus . • 1 skålp. 1 6 The 1 skålp. 12 — Thermometrar 1 stycke 28 — Tjära . • 1 tunna 1 16 — Tjärbärma eller vr ahl jära 1 tunna 44 — Tobak: oarbetad.: blad 1 skålp. /**r / — stjelkar 1 skålp. —,— 4 — arbetad: cigarrer 1 skålp. 1 karfvad: karduser eller lös i fastager 1 skålp. 14 — knaster 1 skålp. 36 — malen eller snus . 1 skålp. 16 — spunnen och negerliead 1 skålp. 10 — stänger och karotter 1 skålp. 18 — Tran och späckt alla slag i lisp. 7 — Tryffel 1 skålp. 16 — Theriak, bänfnres under Apoteksvaror. Tobakspipor af lera; se Pipliufvudcn.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Nov., kl. 1 t. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om upp förande af en brygga vid Blockhusudds tull eller om rättighet för mindre farkoster alt vid Tullkammaren i Stockholm erlägga liamn umgälder. Från Heder v. Bonde-Ståndet bar till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens handläggning blifvit öfverlemnadt ett af Riksdagsfullmägligen Olof Jansson från Stockholms Län ingifvet memorial, hvaruti förmäles, att, ehuru den af Stephan Andersson från nämnde Län vid sistlidne Riksdag väckte motion om uppförande af en större brygga vid Blockhusudds tullplats blifvit af Rikets Ständer afslagen, Olof Jansson likväl funne sig föranlåten att, till följd af sine Committenters uppdrag, väuka motion i samma ämne och dervid alternativt föreslå, att fartyg och båtar från 5 till i5 lästers drägtighet må berättigas att, likasom de, hvilka öfverstiga i5 läster, vid Tullkammaren i Stockholm erlägga sina hamnumgälder; yrkande motionären, så framt alla de fartyg och båtar, hvilka äro under 15 lästers drägtighet och destinerade till Stockholm, skola vid Blockhusudds tull lägga till, för att undergå visitation och betala föreskrifna hamnumgälder, det måtte, på Tullverkets och Drätsel-Commissionens bekostnad, vid nämnde tullplats utbyggas en för ändamålet erforderlig större brygga, på det alla dessa farkoster må kunna flyta derintill, och icke, såsom förhål - Statssamt Allm. Besvoch Ekon. ZJtsk. Utlåtande, N:o to. iandet nu vore, nödsakas kasta ankar på omkrig 2 till 3 famnars afstånd från landningsstället, hvarigenom olägenhet och kostnad de trafikerande tillskyndades.
Det är detta sätt att undervisa, som nu mer o c h mer börjat vinna insteg, ännu kanske mera i privata än i allmänna läroanstalter. Sistlidet år öppnades härstädes den s. k. Nya språkkursen, hvilken förestås af jur. kand. P. Dahlander och fil. d:r /. Bergman. Här undervisas i alla moderna språk, engelska, tyska och franska, italienska och spanska, men också i de klassiska språken och svenska. Hrr Dahlander och Bergman undervisa i resp. engelska och tyska; i franska språket undervisas af pastor Ostermann vid franska reformerta kyrkan härstädes och i italienska af fröken C. Dietrichson. Kurser gifvas såväl för nybörjare som för mera försigkomna eller sådana, s o m önska återupplifva mer eller mindre bortglömda skolkunskaper. Mer än 300 elever hafva redan begagnat sig af undervisningskurserna. Vi hafva själfva varit i tillfälle bevista några lektioner i engelska och franska språken vid detta språkinstitut och kunna ej annat än lemna de amplaste loford åt såväl lärarne som deras undervisningsmetod, hvilken, framställd på ett så klart o c h lättfattligt sätt som här, ovilkorligen måste medföra ett utmärkt resultat. Nu för tiden är det nästan nödvändigt för hvar och en att kunna åtminstone ett eller två främmande språk. Bättre och billigare tillfälle härtill än vid ett språkinstitut som detta torde näppeligen erbjuda sig. Vi hänvisa för öfrigt till Nya språkkursens annonser i Idun. Fågel peniXBerättelse för Idun af Mathilda Lönnberg. Belönad med hedersamt omnämnande vid Iduns stora pristäfling. ^Forts.) ijjjjti gång, då hon sydde, stack hon sig djupt i * f fingret, så att blodet sipprade fram. Gunnar utbrast strax i klagan och förebråelser, att hon icke skonade sina händer — » sina små, älskade, vackra händer. » » Alltid är du en så tokig gosse, » sade hon, i det hon strök med handen öfver hans hufvud och snodde hans hår omkring sina fingrar; » du vill riktigt skämma bort din stackars gamla mamma. Julia har minsann andra åsikter. Hon tycker, att jag borde hinna så mycket, hon riktigt jäktar mig, den Julia. » » Ah, hur kan du påstå det? » sade Julia förundrad.
Dom eller Utslag, kan det väl synas billigt, att parter erhålla tillfälle, att, efter inhemtad Kännedom om Domens innehåll besinna sig, huruvida de vilja talan fullfölja eller icke, men detta tillfälle beredes icke säkert genom den af Utskottet föreslagne tid af 20 dagar, enär Parter kunna vara från HofRätt så aflägse boende, att de på denna tid icke hinna få kunskap om Domen och sitt beslut i följd deraf meddela; utan torde lämpeligare ti» den för missnöjes anmälande mot HofRätts dom, om någon ändring skall äga rum, böra bestämmas efter det olika afståndet. Om icke min först gjorde hemställan vinner bifall, torde dessa anmärkningar föranleda sakens återremitterande tili Lagutskottet. Den 15 Maji e. m. 175 Bilagor lill PleniProLOcollet för den i5 Maji, eftermiddagen. Herr GyUenheim Eric G tift af; Tillfälligtvis frånvarande vid .sista Plenum under discussionerne öfver Höglofl LagUtskottets Betänkande, i fråga om inskränkning i tjenstledighet för UnderDontare, utbeder jag mig vördsammast att nu få aflemna några tili ämnet hörande upplysningar. Det skulle visserligen vara bäst och önskligast om Ordinarie Domrarne alltid sjelfva förrättade sir.e embeten; men hvad Häradshöfdingarne beträffar, är sådant icke möjligt af flere grundade anledningar; och det torde alltså närmare förtjena att undersökas, om icke de olägenheter som vid deras tidetals inträffande tjenstfrihet öfverklagas, hörröra mera från nödtvungna omständigheter, och från nämnde Embetens närvarande beskaffenhet, än från bristande tillämpning af de härom åberopade Författningar. Förhållandet emellan andra Tjensteman och Häradshöfdingarne är helt olika. Desse hafva ingen Semestre, som eljest i allmänhet åtnjutes. De kunna icke, såsom många andra, hvarken på läDgre eller kortare tid, 176 Den i5 Maji e. m. •fter eget godtfinnande och genom enskildt arrangement, gora sig ledige trån tjsnsteutöfningen.
St:s rättighet att bestämma sådana vilkor då de angå vigtigare frågor, de der äro af beskaffenhet att K. M. icke bör ensamt deröfver besluta. Här är icke förhållandet sådant. Ty hvad beträffar regleringen af undervisningen vid folkskolorna, så kan väl ingen dertill vara mer behörig än K. M., som, efter vederböra hörande, säkrast och med största sakkännedom kan derom förordna. R. St. hafva icke heller vid föreg:de riksdagar, Dea 9 Maj. 401 då fråga om anslag lill folkundervisningen Uppstått, stadgat sådana vilkor, och jag skulle icke tro det vara skäl, att nu inträda på denna hana. Enär en motion i ämnet, oberoende af StalsUtsk:s ifrågavar. betänk., blifvit väckt och ännu är beroende på åtgärd af Statso. Ekon.Utskm, anser jag lämpligast vara, att motionären ville uppskjuta all begäran om åtgärd derutinnan, intilldess dessa båda Utsk. inkommit med sitt yttrande deröfver. Om R. St. vid blifvande behandling af hans motion finna sig böra uppgöra ett reglemente i den syftning, han föreslagit, är jag öfvertygad att K. M., i fall Han finner de föreslagne stadgandena nyttiga och nödiga, icke lärer underlåta att derom till allmän efterrättelse utfärda kungörelse, ulan all sammanblandning med frågan örn anslag lill folkundervisningen. Jag tillstyrker således bifall till Ulsk:s utlåt, i denna punkt under den form, det nu äger. Hr Gr. o. Landtmrs härefter framställda propos. till bifall å hvad Utsk. i 59 punkten tillstyrkt och föreslagit, besvarades med starka ja, jemte åtskilliga nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han funnit, att ja härvid varit öfvervägande. Hr Ribbing: Då mina anmärkn:r således icke blifvit återremitterade till StatsUtsk., anhåller jag att de måtte få gå till Statso. Ekon.Utskm, för att der pröfvas i sammanhang med hvad i öfrigt blifvit rör:de ämnet uti min motion framstäldt.
Police-författningar, städernas; om öfverseende deraf Police-Kammaren i Stockholm; se Ensaksoch Vitesböter. Police-Kamrar; se Offentlighet. Pontinj af, förste Lif-Medictis; se Pension. Portionsvärde; se Ersättning. Porto-afgiften; se Post-Taxorna. Portofrihet; se Motioner 6. Postföringen; se Brefvexlingen. Postförings-skyldigketen: dels om upphörande deraf, dels om lindring i samma onus,,,,,, Svar på åtcrremiss ,,,,,, Post-Inspectorerj Postförvaltare; se Post-Verk et. Postmedlen; se Stats-Verket, dess inkomster, Nto 54, pag. 10 oell ]M:o 2o5, pag. 10. se Bevilldings-summan. Post-Ordningj ny; se Post-Verket.* Postskjuts-väsendet; se Gästgifveri-. Post-Taxorne för Inrikes Brefvexlingen ,,,, Svar på återremiss ,,,,,, Postvagns-eommunication; se Brefvexlingen. Post-Verket; se Granskning 7, 21, 44. „ tillökning i anslaget derför; se Idufvud-Titcl, Andra, JN;o 80, pag. g, N;o 2j4» pag. i5, 2. V 2 § g p O p Ridd. o. Adeln. b, | 35 bV 34 b. 34 b. BorgareBondeStåndet.