Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Se C. U. M. 1810—1815, sid. 841 ff. samt nedan sid. 674!) 5 Ståndet gillade utskottets yttrande i protokollsutdrag av den 30 maj, att utskottet ej kunde befatta sig med J. M. Wessings, Bengt Anderssons och Anders Peter Pehrssons resp. memorial (jfr C. U. M. 1810—1815, sid. 1052). Den 16 Juni 1815 639 skottet att inga andra discussioner än de anföranden Ledamöterne särskildt begära få införde, deruti behöfva uptagas. Uplästes ett af Herr Borgmästaren G: Kjellander inlemnadt Memorial angående att det i 5. §. Trvckfrihets-Förordningen stadgade Rättegångs sätt måtte antagas, i händelse en Jury i framtiden skulle afskaffas, hvilket Memorial skulle öfverlemnas till Beredningens utlåtande.1 Företogos 2 åter de af Herr Baron Cederström, Jacob, vid Stats Råds Protocollerne för den 18. och 25. [Januarii] samt 1. Februarii 1815. angående Östersjö Compagniet gjorde anmärkningar, hvilka uppå framstäld Proposition förföllo. Herr Baron Cederström, Jacob, åberopade sitt till Protocollet d: 10. i denna månad afgifne yttrande och förbehöll sig att i jemnlikhet dermed, uti Protocolls Utdrag få bifoga sin särskildta mening i detta mål, jemte Utskottets Skrifvelse till Riksens Ständer. Frågan huruvida sådant kan Herr Baron Cederström medgifvas, skulle hvila på bordet. Widare öfverlades om den vid Protocollet för den 15. September 1813. angående förhöjd Tull på Stenkol gjorde anmärkning, hvarefter följande godkända Proposition af Herr Baron och Ordföranden framställdes: Finner Constitutions Utskottet någon anmärkning emot Stats Rådets Ledamöter eller den Föredragande uti detta mål böra äga fum! Den det vill skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Winner Ja kommer Beredningen att föreslå formen hvarunder anmärkningen skall framställas. Winner Nej förfaller anmärkningen.
Stånd emot två, (lii skall Slals-Ulskottet IVirökas med sa manga Ledamöter af Riks-Stånden, I vanlig ordning valde, att de blifva Tretio af hvarje Stand. Detta särskilda Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt, med slutna sedlar, till ovilkorligt antagande eller förkastande af hvad Statsutskottet tillstyrkt, blott i de frågor, hvarom Riks-Ständen varit af skiljaktiga tankar; kommande de Heste sålunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers beslut. Till undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem utlagas och förseglad afläggas, Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva utslaget. Är pluralilelen redan vunnen, bör den afiagda sedeln ouppbruten genast förstöras. slut. Förena sig icke minst tre Stånd uti sammanstämmande beslut; då skall StatsUtskottet förökas med så många Ledamöter af Riks-Ständen, i vanlig ordning valde, att de blifva Tretio af hvarje Ständ. Detta särskilda Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt, med slutna sedlar, till ovilkorligt antagande eller förkastande af hvad Stats-Utskottet tillstyrkt, blott i de frågor, hvarom Riks-Slånden varit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening all gälla såsom Riksens Ständers beslut. Tili undvikande af paria vota skall, vid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland deni uttagas och förseglad afläggas. Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna lika delade, niå denna sedel öppnas och gifva utslaget. Är pluraliteten redan vunnen, bör den allagda sedeln ouppbrulen genast förstöras. H anvisning; Bihang till Riks-St:s Prot., 3:dje Sami., Konsth. -Utsk. Meni. Ridd. och Ad:s Prot. d. 14 Juli, 28 Juli och 22 Aug. 1854. Förslag till ändringar i Gr undtag arne. 10 8.
LIsmdurZ 8en L.. ^V. -4.. von 3S9 .ement ru 8trsikun8 O. et mit L.^V./t. v. leslie 8as>n. lishen. 1807. j>sn. L e6r. XisrL It8sji iulii Lspt. Des. Lur kerniise, Detta Detta Oerro Detta Delta' Detlo Detta Detta Delta Detta Detta Detta Detta sus ^os. Levij. - -^verkoik 8:0 Diverse sv!. 8. Lrsnclce! /rverlroiL Lin Docbläbl. XZn^I. 8cbvc6ilcbe» Loll. »8o8. De c. 3' — brulen bersus ä 6 proc. ein ^i»br »1,764 »4 L:o m^rir 207,847 4 >809 — ^sn. » — 8»I6o - L:co msrlc. -07,847 4 Irtbum vorbebsltcn. Dsmburg 6en L ^V. v. t^IIe ZZ1 Xsmmcrsl - Departement Di, kerr. Lin tioclilöl)!, Xönigl. Lclrvsäilcli» Loll. ' »8oc) Oec. r8ro ^ÄN. I 3' i /^n: 83I60 von voriger ^r-c>INunA^ > ^insri^ 247,847^ 4 — Linton liiersus 2 6 ^>>oc. t Dcc. Z i ?er: Lsläo sut neus ^eclinunz L:co n>2^. ^22o,Ziäj i 220 g, Oecsivdsr »ZzoZ.
BvvillningsUtskottets Betänkande IV.-o 22; 3 hvilka drabba Svenska Postverket genom den, för postens transporterande till utrikes ort, emellan Ystad och Greifswald inrättade Postångfartygseommunication, och i betraktande deraf, att posten på detta sätt kan hållas i gång endast sju månader och under den öfriga delen af året mäste befordras öfver Danmark, samt enär den lindring, som i postporto för bref öfver Ystad och Greifswald eger rum, icke motsvarar den förlust, sorn tillskyndas Correspondent genom postens fördröjda ankomst eller uteblifvande flere dagar, hvilken lindring dessutom sträcker sig endast till en del orter, hvaremot porto-afgiften till vissa länder är drygare denna väg än öfver Danmark, föreslagit, att, då sistnämnde ort är den enda, öfver hvilken posten hela året igenom med säkerhet kan fortskaffas och det bör förmodas, att Danska Postverket, ytterligare än hvad redan skett, nedsätter sina anspråk, om postgång kommer att begagnas ensamt öfver Danmark, och alldeles inställes öfver Ystad och Greifswald, en convention med Danmark må tillvägabringas i det ändamål, att på Post-Contoret i Helsingör få aflemna de från Sverige till utrikes orter gående bref och derstädes afhemta de ankommande, hvarigenom den dryga kostnaden för Post-Contoren i Hamburg och Greifswald också kan besparas; äfvensom, då poslföringen inrikes orter emellan, ehuru densamma i senare tider blifvit ansenligen förbättrad och vunnit i skyndsamhet, likväl i allmänhet ännu går för långsamt, hvartill orsaken finnes i postens fortskaffande genom de från äldre tider till postföring anslagne hemman, hvilka till större delen ligga från allmänna landsvägen, med bättre och sämre, men höst och vår nästan ofarbara utfartsvägar, Motionairen hemställt, om icke posthemmanen böra alldeles indragas och posten fortskaffas med gästgifvarskjuts och under gästgifvaren tillsjm vid ankomst till och afgång från hvarje ställe, lill befrämjande hvaraf, derest, utaf det vid gästgifvaregårdarne anslagne håstantal, ej det för postföringen erforderliga kan aftagas, de nuvarande posthemmanen då må anslås till reserv och hållskjuts, hvilket likväl, i Motionairens tanka, ej skall behöfvas, då gästgifvare troligen med begärlighet skola omfatta tillfället att sjelfve fortskaffa posten; genom hvilken förändring, om också Postverket deraf tillskyndas större kostnad, än som kan ersättas af den skatt, hvilken vissa hemman i stället för postföringen komma att utgöra, den stora fördelen likväl vinnes,
Första Alternativet: Utskotten hafva funnit det böra stadgas, att fulla 7 procent af det primitiva belopp, hvartill hvarje hädanefter pä sådant sätt ullånt capital uppgår, bur för hvarje är inbetalas; hvaraf ränta efter Banco-styl, till 5 för hundradet om året, å det vid hvarje betalningstermin återstående belopp, först afdrages, och det öfriga afgår såsom betalt å capitalet. Dessa förändrade grunder, emot Banquens vanliga beläning af fastigheter, hafva Utskotten ansett nödige, för att förekomma de missbruk f sorn eljest Andra Alternativet .■ Utskotten hafva fun^ nit, att ränt eber åkningen och capilal-af betalningen d dessa nya fastighetslån bör blifva lika med hvad förut varit stadgadt; dels för att ej onödigtvis åstadkomma en skiljagtighet uti beskaffenheten af de låne-biträden , som i fullkomligt enahanda ändamål ifrån Banquen utlemnas; dels i betraktande deraf, att Utskotten i öfrigt ansett 5 procents ränta vara den högsta , som för de till näringars bedrifvande upptagne lån möjligen kunde, utan näringsidkarens skada och näringsgrenarnes xxii Statsoch BancoUtskottens Utlätamlen. skulle kunna ega, och någon gång egt rum, att nemligen , förmedelst en så mycket lägre än vanligt stadgad ränta å dylika lån, personer af eljest betydlig förmögenhet, och utan eget behof af penninge-lån , kunna finna sig föranledde att, genom beläning i Banquen af sina ograverade fastigheter, och lånesummornes utlemnande till verkligen lånebehöfvande med beräkning af den lagligen högre räntan, bereda endast sig sjelfve en otillbörlig vinst, hvarigenom äfven hela anstaltens välgörande ändamål alldeles förfelades. aftagande, utgöras, och derföre föreslagit, att räntan för Banco-Discontens utlåningar måtte till 5 procent nedsättas. Hvilket allt Riksens Höglofl. Ständers pröfning duck vördsamligen understälies, jemte de af åtskillige ledamöter yttrade särskilde tankar. Stockholm d. 21 Junii 1823.
Det är just jag, som jrkar, att liela voteringen varit olaglig, och det är derföre jag ej kan frångå, att få förhållandet utredt, och att till den ändan remiss till RiddarhusUtskotlet må ske. Herr Tham: När man yrkar, att en olaglighet är begången, är det ock en pligt att bevisa det. Herr Rosenqvists motion innefattar en begäran, att Ridderskapet och Adeln måtte besluta, det 38 §. Riddarhusordningen skall på ifrågavarande votering tillämpas. Om vi nu besluta, alt den icke skall tillämpas, så förfaller hela saken ; skall den åter tillämpas, då är först tid att efterse, huru många af slägtingarne voterat. Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition, huruvida 38 §. skall tillämpas. Grefve Horn: Lika med Herr Crusenstolpe yrkar jag en sträng undersökning om lagligheten af ifrågavarande votering, men jag hemställer till den värde Talaren, om vi icke, till följd af 38 §. i RiddarhusOrdningen, äro pligtige att i dag afgöra fråsan, hvarföre någon remiss af målet till RiddarhusUtskottet lämpligen icke kan ske. 4° I)en 20 Ju Ii i. Herr von Hartmansdorff: Just pä grund af 38 §. som Grefve Horn åberopat för salens afgörande i nästa plenum, är det jag tror vi först böra hafva upplyst, om voteringens utgång kunnat bero på Skyldemännens deltagande deri, eller icke. Sedan uppstår fråga om tillämpning af 38 §. Enligt KiddarhusOrdningens mening, börén sådan fråga ej uppskjutas genom remiss till ConstitutionsUtskottet, hvilket dessutom ej kan yttra sig om ett factum, som förefallit bär. Vi hafva ännu ej blifvit upplysta om rätta förhållandet, och jag tror, att vi, innan man skrider till någon annan åtgärd, först böra blifva det, antingen det då sker genom RiddarhusSecreteraren eller Fiscalen. Herr Crusenstolpe:
1 fråga om det högsta belopp, som till en Ijdr.tagare mot pant eif Fust Egendom mä hunna ntgifvas, har hos Utskottet i öfvervägande kommit, att då ganska mariga Låneansökningat annu finnas qvar'liggande i Banque», för hvil ka af den förra Lånefonden icke stått att erhålla åstundadt penningeunderstöd, tilloppet af Låriebehöfvande sannolikt kan förmodas blifva större än med den nya Fondens tillgångar öfverensstämrner; hvarigenom således, i händelse lånerättigheten för en person efter förra Bihang till Riks. St. Erot. igSå. 6äe Sami. N:o 16 a4* Banco-Utskottttt Betdnkanden. ■vanligheten finge utsträckas ända till 6ooe Rulf* egare af mindre Egendomar ej skulle komma i tillfälle att erhålla ett biträde, hvilket, såsom gagnande och förmånligt, torde böra i möjliga, »te måtto göras tillgängligt för alla, och derigenom utspridas på flere händer. 1 stöd häraf och under tillika fästad t afseende å Högvördige Preste* och Vällofl. BorgareStåndens uti deras Beslut, rörande Finäneeplanen, på förhand yttrade önskan och meddeldte förklarande, att något Eån af denna nya Fond ej bor. de få öfverstiga Två Tusende Riksdaler, föreslår BancoUtskottet vördsamt, en så lydande föreskrift i detta ämne: i) ”Ej må något Eån af denna Fond öfverstiga Två Tusende Riksdaler Banco; icke heller får utöfver detta belopp utgå till eri och samma person uti särskildta Lån eller emot pant af flere Fastigheter.
Ämbetsman ej kunna utan laga ransakning och dom från deras innehafda Ämbeten och tjenster skiljas, och att det i alla fall icke borde saknas, då för Konungens StatsRåd, Högste Domstol, Befallningshafvande och Domare, Domstol redan vore förordnad. Herr Bagge anser vidare att Konungens Befallningshafvandes värdighet fordrar, att tilltal emot honom bör inför Högsta Domstolen och ej HofRätten an - Lagutskottets Bttånkanden. 705 ställas, samt slutligen, att det borde vara hvar och en öppet att med eller utan allmänt biträde, i enskilda eller allmänna frågor, utföra Ämbetsåtal emot förenämde och andra Ämbetsoch Tjenstemän. I denna motion har RiksdagsFulImägtigen Johan Longberg från Gefleborgs Län i så måtto instämt, sorn han i ett till Hederv. B mdeStåndet ingifvet och till Lagutskottet öfverlemnadt Memorial påstått, att det vore med god ordning förenligt, att Ämbetsoch Tjenstemännen i Nedra Justitireftevisionen subordinerade under Högsta Domstolen; hvarföre äfven han yrkat; stadgande derom, så mycket behöfligare efter hans tanka, som det eljest skulle kanna hända, att Konungens Högsta Domstol kunde få förgäfves sammanträda huru ofta som heldst, utan att kunna befalla en uteblifven Föredragande inställa sig, att förrätta sin tjenst; och slutligen har Herr Bagge, såsom fortsättning af hans ofvanupptagne Memorial särskildt motionerat den begäran, att Lagutskottet äfven skulle meddela utlåtande, hvarest allmänna MagazinsDirectionens Ledamöter kunde och borde för Ämbetsfel tilltalas?
Härtill komma ytterligare sådana nva hemman, hvilkas frihetsår, dels redan äro förflutna, dels tilländagå inom i835 års slut, då ordin, roteringen vidtager, hvilkas antal är 4* således böra 614 4st$ utgöra hel rotering. 5 11. »1 D « b 4 April. Till fullgörande af jemförelsen med roteringen i det öfriga Sverige, hafva dels frun E. K. M:s Bef:li:de i de öfriga länen, dels från tryckta handlingar, nödiga underrättelser erhållits, sorn und. bilagda jemföielse-tabell närmare utvisar, (Bilagan Litt. A). Deraf inhemta?, att, när circa hvar igtde mantalsskrifven karl är soldat, då ett medium tages för hela Riket, är hvar 9:de mantalsskrifven karl soldat i Jemtland. Af denna tabell upplyses vidare, att när för ett taxeringsvärde i Sverige af 8239 r:dr hålles en soldat, utgöres samma praestation i Jemtland för ett taxeringsvärde af 1.278 r:dr b:co, och att detta värde icke förhöjes med mer än 27 proc., då ett medium af uppbuds-förteckningarna beräknas för 10 år, och endast sådana hemman upptagits, som frivilligt blifvit försålda emellan enskilda (Bilagan Litt. B), hvilken förhöjning är ungefär enahanda i det öfriga Sverige, och bevisar att uppskattningsvärdet här, i förhållande till locala omständigheter, icke är lägre än laxertsvärdet i andra län. Att grundräntan på hemman i Jemtland är mindre än i de flesta Rikets provinser, är en sanning, men, enär denna skilnad blifvit considererad vid jordvärdets bestämmande, så väl här som i de öfriga provinserna, är summan, som qvarstår, af likartad beskaffenhet.
Då jag i denna vigtiga sak önskat erhålla alla möjliga uplysningar; sa har jag nödgats, i afseende på de frågor, om hvilka jag äskat svar från Mosaiska församlingarnas föreståndare, ifrån Bibliotheket i Upsala begära afskrift utur Fransyska monitören angide dessa frågor, desamma, hvilka under Kejsar Napoleons regering år 1806 blifvit framställda och 1807 af ett Judiskt Sanhedrin besvarade. Jag har ansett dessa frågor, böra på Fransyska språket finnas bifogade, på det att den Svenska öfversältningen icke må föranleda till några tvetydigheter. Under anhållan att få till Hr Ridd.-Sekret. öfverlemna de f. n. saknade, men snart väntade ifrågav. bilagorna, torde motionen, hvilken i öfrigt är komplett, uti dess närvar, skick få aflemnas, helst densamma nu är begärd på bordet, samt jag således innan dess remitterande, kan blifva i tillfälle att de felande bilagorna motionen vidfoga. Frih. Cederström, Rudolf, anförde skriftligen: Utan afsigt att nu i förväg inleda en diskussion om det ämne, som nyss här blifvit väckt, har jag likväl trott mig, på grund af den erfarenhet, som kan från förliden riksdag i enahanda frågas behandling åberopas, ej böra uraktlåta att i största korthet erinra om innehållet af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis vid berörde riksmöte under Nio 107 aflåtne betänk., hvaruti dylika motioner blefvo på välgrundade skäl afstyrkte; hvarefter R. St. jemväl lemnade motine utan afseende. Jag ville äfven, för tidens vinnande, vörd sammast hänvisa till H. Ståndens prot. vid besagde utlåt-s föredragning, då detta för fäderneslandet ej ovigtiga ärende togs i grundligt öfvervägande, samt ledde till bibehållande af det i så många hänseenden önskvärda resultat, hvaruti motionären nu sökt ändring.
Välloflige Borgare-Ståndet har derjemte till Allmänna Besvärsoch Oecononriie-Utskottets serskilda behandling remitterat ett af Herr Carl faleij till Ståndet irigifvet Memorial, deruti han dels föreslagit, att, som den termin, nemligen vid 1830 års slut, då skyldigheten för vederbörande, sorn önska att vinna Burskap sorn Coopvaerdie-Skeppare, att undergå examen efter den för Navigations-Scholor föreskrifna method, bör vidtaga, vore, i Motionairens tanka, för tidig, Rikets Högloflige Ständer täcktes hos Kongl. Majit i underdånighet begära, att ett eller annat års prolongation kunde å denna tid varda i Nåder beviljad, och dels att underdånig anhållan måtte till Kongl. Majit frambäras, att den hittills brukliga examen till vinnande af Skeppareburskap kunde få fortfara och anses vara tillräcklig och nöjaktig i de fall, då <en Redare funne sig med en sålunda exami - i Stmlssamt Oec.-UuÅ. Bet. N:o tit. 3 nerad Skeppare belåten och ville lemna honom sitt förtroende; i hvilken af Herr Valeij sålunda gjorda framställning Herrar Leffler och Donner *ig med honom förenat.
När de döda anländt till tingsstaden, sättas de i långa bänkrader framför den heliga kretsen af domarestenar. Här äro de inväntade af sina fylgior, som gått före dem till dödsriket och nu ställa sig, enhvar invid sin skyddsling. Olycklig den, som ingen fylgia har å tingsstaden vid Urds brunn, där de domar afkunnas, som ha evig giltighet! Asagudarne äro domare här. De hafva två tingsplatser: en uppe i Asgard, där ärenden afgöras, som vidkomma gudavärlden; en vid Urds brunn, där de döma de döda. En gång om dagen rida de på Bifrost dit ner och komma genom den södra Helporten in i Urds rike och öfver åtskilliga älfvar till färdens mål. Hästarne, som de rida, äro Sleipner, Glad, Gyller, Gler, Skeidbrimer, Silfvertopp, Siner, Gils, Falhofner, Gulltopp och Lättfote. Tor rider aldrig, och på denna resa får han ej häller åka, ty hans åskande char kunde skada Bifrost. Han går fördenskull och har på vägen att öfvervada fyra älfvar, Karmt och Armt och två med namnet Kerlaug. När de andre asarne stiga af sina hästar, är äfven han framme, och aldrig har det å denna tingsstad händt, att rättens ledamöter låta vänta på sig. Oden sätter sig i högsätet och de andre asarne å rådstolar å ömse sidor. Framför dem sitta å sina bänkrader de döda, bleka och med märkena af den död de lidit. Tigande hafva de att åhöra rättsförhandlingarna och emottaga domen, såvida de icke ega målrunor, som ge dem kraft att tala och själfva försvara sig mot anklagelser. Ytterst sällan händer, att någon eger dessa runor; om så är, får han stiga upp i en talarestol, byggd för detta ändamål, och anföra hvad han kan till sitt försvar. Men ingen annan gör det än den som blifvit öfvergifven af sin fylgia och fördenskull ej har någon sakförare vid tinget.
Värfning, inmatrikulering i Melodismens milor, bildandet af band och cirklar, samt hörandet af en offentlig bigt, som utgör ett 100-fallt odrägligare ok på folkets hals än Cathoiikernes, äro sådana, som bedrifvas på dessa conventiklar. Metodist-presten har dessutom satt stamböcker i omlopp inom hufvudstaden, hvilka kringbäras af vaktmästare och käringar. Prester tjena honom i detta afseende i landsorten. För ingen Svensk kyrka får sådant ske, utan K. M:s nåd. tillåtelse; men dessa visa härmed hvad de kunna och vilja våga äfven hos oss, och att de höra till det folket, som låter ändamålet helga medlen. Metodist-presten Scott anser äfven religions-tillståndet 3;6 Den 20 Mars f. m. i Sverige vara hednisk, hvilket torde vara väl hardt tilltaget och fordra bevisning. I utländska tidningar omtalas denna Metodist-predikant som missionär. Eli lands trefnad och sällhet ernås omöjligen ej, endast och allenast af val ordnade verldsliga förhållanden. IVej, mine herrar! religionen är den basis, hvarpå samhällsordningen (örst och säkrast grundlägger dess bestånd, och hvars lyckliga resultat vidare utvecklar, gemensamt med de välordnade verldsliga förhållanden , alla delarnes sammanband till ett fullkomligt helt, som slutligen endast på detta sätt bereder hela nationens lycksalighet och välstånd. Yi äro lycklige i vårt land att äga en ren och sann religionslära, nemi. den Evangelisk Lutherska. Ja! den skönaste som finnes — och kommer att finnas, hvilken lyckliggör hvarje individ, när han med andans gåfva följer densamma, som den mildrikt befaller; vi kunna aldrig få, eller ens önska oss någon skönare och saligare vägledning till aftonen af vår lefnads slut, än den, sora redan af oss äges genom Evangelium och Christi gudomliga efterföljd; derföre anser jag det vara ett oförstånd, ja! ett högst dåraktigt oförstånd, att låta förföra sig att öfvergifva den gudomligt sköna läran, som här bekännes såsom hufvud-religion i vårt samhälle, och blindvis antaga en främmande, hvilken annan lära som helst.
StatsUtskts tillgöranden i den 3q, /jo och 4l punkten, som efter min åsigt äro egnade att göra all regering omöjlig, Hr Rå fel t, Antoni Jag anhåller få instämma med Hr Nordenskölds, O. G., reservation, uti hvad som rörer beslutet om fördelningen af exercisanslaget emellan linieoch skärgårdsflottan, äfvensom att en summa af 185,noo r;dr btco skall afsällas till Stockholms och Götheborgs stationer. Utskis yttrande öfver 43:dje punkten upplästes. Underl. Ridd.Secret. lillkännagaf, att PresteStrs beslut innehölle, att då numera tillförlitligen kändt vore, att nödiga åtgärder, för beredande af VitterhetsHistorieoch Anliqvitets-academiens samlingars uppställning och ordnande uti en tillräcklig, lämplig och för allmänheten tillgänglig - Den »3 November. lig local, blifvit vidtagna, Ståndet funnit, med biträdande af Borgareoeii BondeSt:ns beslut, att voter:s-propos:n, i afseende på tiden för anslagets utgående, tomine att förfalla. BondeSt. bade ansett denna punkt ej erfordra någon åtgärd. Då af de tre uti zptdje punkten af utlåt. N:o3oi föreslagna voter:s-propos:r den första förfallit, derigenom att 11. o. Ad. vid plöjningen af utlåt. JV;o 3oi antagit den till R. o. Ad. ställda inbjudning, den andra vid samma tillfälle blifvit af R. o. Ad. godkänd, och den tredje nu genom PresteStts instämmande i Borgareoch BondeStts beslut förfallit, fann R. o. Ad. Utskts nu föredragna yttrande öfver 43;dje punkten icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Utskottets yttrande öfver 4ö:te punkten upplästes. Underl.