Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rlimllbäck från Göteborgs och Bohus län, om import-tull å malen spanmål eller mjöl och gryn. Förvissad om, alt de skäl ännu qvarstå, hvilka föranledde Rikets sednast församlade Ständer alt för sin del besluta, det införseltull skulle åläggas malen spanmål eller mjöl och gryn, får jag, blott med hänvisning till hvad i denna fråga vid sistlidne riksdag förekom och beslutades, ödmjukast anhålla och föreslå: det äfven Rikets Högloflige Ständer vid denna riksdag måtte besluta, att en import-tull af 50 öre R:mt per centner åsältes malen spanmål eller mjöl och gryn. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 1862. J. Rundbäck, från Göteborgs och Bohus län. N:o 290, Af Erik {Ersson från Gefleborgs län, om tillägg till i § i Kongl. Förordningarne den 20 November 1815 och den 27 November 1854-, angående jords eller lägenhets afstäende för allmänt behof. Deri timnleroch bjelkflottning, Som för endast några år sedan i en större skala efter Ljusneoch Woxna-elfvarne inom Helsingland och numera genom de derstädes bildade trävaruoch sågverks-bolagen kommit till en i ganska stor skala dfifven rörelse, har, med erfarenhet af det sätt, hvarpå dessa bolag hittills drifvit denna rörelse, kommit ortens jord-, strand-, vattenverksoch fiske-egare till den smärtsam - 432 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 290. ma erfarenhet, alt eganderätten och laga föreskrifter alltför ofta kränkas af dessa bolag medelst sjelftagna byggnader, så i sjö som på strand, och äfven medelst förnekande af ersättning för de skador, som genom denna flottning så ofta åstadkommas.
Riksdag för dylika ersättningar faststälde grunder, godtgöras sistnämnde arfvingar, sålunda: att för ^rdelar af de stadgade ersättnings-beloppen i Svenskt mynt, efter Curs af 8 sk* för en Livré Tourriois, arfvingarne skulle erhålla Riksgäld*-; Contoirets Obligationer, utfärdade den 1 Januari! 1813 , på 10 år och med 5 procents ränta, *amt deremot aflämna qvittencer, innefattande fullkomlig och ovillkorlig öfverlåtelse på Svenika Staten af hela fordringen; så hade den för utredande af Svenske mäns fordringar hos Franeka Regeringen i Nåder tillförordnade Comité, efter erhållet uppdrag att granska Sederholmska arfvingarnes fordran , hos E. K. M. i underdårnighet hemställt, att på grund af ett den. 3 Mars 1815 utaf E. K. M:ts dåvarande chargé d’ affaires vid Kongl. Franska Hofvet E. Signeul Utgifvet och hos Comitén in Originali företedt betyg, att J. Sederholms fordran för Skeppet Rivolta blifvit af Franska Regeringen erkänd och fixerad till 83,288 Francs , E. K.
Beträffande Styrelserna för dessa verk, liar det icke undfallit Utskottet, att, i följd af Rikets nu församlade Ständers beslut, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-orduing och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, uti organisationen af dessa Styrelser förändringar blifva erforderliga; men då det reglemente, som af nu församlade Ständer beslutas, skall tillämpas under tiden intill nästa Riksdag, och det torde böra åt denna öfverlemnas att besluta om de förändrade bestämmelser, som följa af den nya ordningen, har Utskottet föreslagit ändringar endast i de fall, der bestämmelserna hafva direkt afseende på den blifvande nya ordningen eller der ingen tillämpning af nuvarande föreskrifter vidare kan ifrågakomma. Detta är förhållandet endast uti 2:a mom. af 138 § samt 2:a och 4;e momenten af 139 §. På förstnämnda ställe omförmälas de berättelser, som af Diskontoch Lånekontors-styreherna skola till Banko-Utskott och Revisorer afgifvas, och föreslår Utskottet att, med utbyte af orden »Rikets Ständers Banko-Utskott», »Rikets Ständers sammankomst» och »Rikets Ständers Revisorers» mot orden »Banko-Utskottet,» »Riksdagens början» och »Revisorernes», men med bibehållande i öfrigt så väl af l:a mom. i 138 §, som af sakinnehållet uti 2:a momentet, §:n må få följande lydelse: l:o. Mom. 1. Till den revision, som förrättas öfver Lånekontoren, aflemnas berättelse ej mindre af Lånekontorets styrelse öfver hvartdera kontorets ställning, än äfven af vederbörande ombudsman öfver hans behandling tillhörande bevakningsoch utsökningsärenden. Öfver Diskontoch Lånekontorens lånerörelse afgifva samtliga Styrelserna berättelser till nästblifvande Banko-Utskott och Revisorer öfver Banko verket, under iakttagande att : essa berättelser till Fullmägtige inlemnas, i förra fallet sednast å dagen före Riksdagens början, och i sednare fallet åtminstone fjorton dagar före Revisorernes sammanträdande.
Sedan bemälda embete uti Memorial den 12 Augusti nästlidet år underdånigst anhållit att, då anslaget till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjenle vid embelsverket utgjorde endast 200 R:dr och således numera vore alldeles otillräckligt, i synnerhet som det måste fördelas emellan flera behöfliga biträden vid ritningsoch byggnads-konloret samt embelets kansli, och derjemte anlitas till ersättningar åt extra ordinarie vaktbetjeningen för tillfällig uppassning vid såväl embetet som Museum, samma anslag måtte förhöjas lill 1,000 R:dr, har Kongl. Maj:t nu derom gjort nådig framställning; och då den begärda anslagstillökningen synes vara af verkligt behof påkallad, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande anslag måtte från nuvarande beloppet, 200 R:dr. till 1,000 R:dr förhöjas. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 100. 11 19:o Vidare har Kongl. Majit, som i särskild nådig Proposition föreslagit Rikets Ständer, att Staten måtte öfvertaga framtida vården och underhållet af den vid Utmelands by i Dalarne genom enskilda bidrag nyligen uppförda minnesvård öfver Konung Gustaf Wasa, hvarför årliga utgifterna beräknats uppgå till 475 R:dr, begärt, att det i Riks-staten nu uppförda reservations-anslag till byggnader och reparationer i landsorterna måtle, derest samma nådiga Proposition vunne Rikets Ständers bifall, förökas med motsvarande belopp. Då Rikets Ständer redan, med bifall till Utskottets den 5 sistlidne Mars afgifna Utlåtande N:o 65, beslutat, att det för underhåll och vård af omförmälda monument erforderliga belopp, 475 R:dr, skall af ifrågavarande anslag utgå, får Utskottet här endast hemställa, att, i följd deraf, samma anslag, eller det för byggnader och reparationer i landsorterna afsedda, må med berörda belopp, 475 R:dr årligen, förhöjas.
I anledning af samma motion tillstyrkte dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utarbetande af ett förslag i berörde hänseende; men som, vid frågans afgörande, två stånd stadnade emot två, kom densamma att förfalla. Utskottet har tagit motionärens förslag i noggrant öfvervägande; men, ehuru Utskottet icke kan förneka, alt ganska stora fördelar i flere hänseenden skulle vinnas, derest motionärens förslag, att tillvägabringa all jords deltagande i befintlige skatter och besvär, kunde genomföras, har Utskottet likväl tunnit sådane betänkligheter vara dermed förenade, att Utskottet slutligen stadna! i samma åsigt, som af ofvannämnde kommitterade blifvit uttalad samt af Kongl. Majit och Rikets Ständer gillad. Motionären har visserligen föreslagit ett annan sätt att vinna det åsyftade målet, än som legat till grund för de förslag, hvaröfver kommitterade sig yttrat, men de fleste af de skäl, som desse för nämnde mening anfört, äro dock på det nu förevarande förslaget tillämplige. ttih. lill R. St. Alt nu fullständigt upplaga dessa skäl, samt derjemte omständligen, ■ådagalägga de svårigheter, hvilka, enligt Utskottets förmenande, al motionärens förslag särskildt kom ine att föranledas, skulle likväl leda till en onödig vidlyftighet, enär, enligt Utskottets lanke, det, för ådagaläggande al samma förslags overkslällbarhet, är tillräckligt att åberopa den al rnerbemälde kommitterade antydde grundsats, det en partiel skatle-tillökning ej är förenlig med ett noggrant iakttagande af eganderältens helgd.
Sedan hvar och en på bänken, som dä är tillstädes, således sin sedel framlemna!, öppnas sedlarne och de 3 af dem, hvilka då erhållit mesta rösterna, stadna qvar i skranket och lotta, dåden, som får sedeln med ordet Bänkman uppå, är Bänkman. När således hela listan är igenomgängen, träda dessa 58 Bänkmän straxt in uti ett särskildt rum alt välja förståndige och väl förforne män, 24, till B. o. Ad:s Electorer; hörandes ingen få ändra eller emotsäga det val, som dessa af hvar bänk-deputerade gjort hafva.” Delta förhållande fortfor efter all anledn. intill dess Gustaf lil år 1778 återställde Guslaf II Adolfs Bidd.-Ordn. af 1617. Men som hon icke innehöll något om Ulsk:s-valen, sä gjorde Gustaf III d. 3 November s. å. ett tillägg, och stadgade i Bidd.-Ordn:s 3:dje afd. följande: ”Vid utnämnandet af de personer, sorn skola så i BankoUtsk. som i de Utsk, Vi, eller Väre efterträdare, af R.
Iakttagandet af den nu omförmälda beräkningsgrunden synes vara nästan oundvikligt, om en någorlunda riktig jemförelse skall kunna ske af kostnaden för silfver, som införes från Hamburg och från London, enär emellan länder, af hvilka det enas myntstandard är guld, men deremot det andras silfver, någon egentlig parikurs icke kan finnas. Det torde, innan Revisorerne gå att framlägga den ifrågavarande beräkningen, knappast behöfva erinras, att här icke kan vara fråga derom, huruvida vexelförsäljning eller silfverindragning skulle vara det fördelaktigare sättet för Banken att till Svenskt mynt realisera en tillgång i utländsk valuta, utan att frågan gäller från hvilken plats Banken, när den är nödsakad att förskaffa sig silfver, kan erhålla sådant för minsta kostnaden. Då den ofvan angifna beräkningsgrunden följes, utfaller jemförelsen mellan kost - — 14 - naderna för de från London och från Hamburg under innevarande år införda silfverpartier på följande sätt: Enligt faktura af den 26 sistlidne Mars har det från London inkomna silfver, 19,935,63 oz standard, inköpts å 611 d. pr oz för £ St. 5,108: 10 J3. 1 d. Vid tiden närmast före oeh efter nyssberörde dag såldes för Bankens räkning korta vexlar å £ St. efter en kurs af R:dr 17: 70., efter hvilken grund ofvannämnde £ St. 5,108. 10. 1. motsvara i Riksmynt R:dr 90,420: 52. Härtill komma kostnaderna för silfrets afsändning från London till Hull och derifrån till Göteborg, jemte assurans, provision m. m. £ St. 27. 5 JJ. 10 d. som, å R:dr 17: 70 pr £, motsvara R:mt 483: 06. samt transportkostnaden från Göteborg till Stockholm m. m. » 442: 01, 925: 07. I följd häraf motsvarar alltså hela kostnaden för berörde silfverparti Runt R:dr 91,345: 59.
Man kan dock icke säga, att den beskattning, Ilen 29 Augus ti e. m. 353 skattning, sorn eger rum på bränvihstillverkning eller spelkort, är en återgång till det gamla beskattningsväsendet på öfverflödsvaror. Vidare har man påstått, att om förslaget antages, skulle det föranleda smuggling i större skala. Det är visserligen möjligt, att någon smuggling kan upstå, men sådant finge man väl underkasta sig, i fäll saken i och för sig befinnes god. De flesta artik lar i tulltaxan äro föremål för smuggling, utan att man ansett nödigt borttaga tullen. För öfrigt, skulle man borttaga lagen derföre att den gfverträdes, så skulle man icke få någon lag, ty man lärer icke kunna skrifva någon förordning så, att den icke pa ett eller annat sätt kan eluderas af dem, som vilja öfverträda densamma. I min reservation har jag äfven yttrat, att jag anser beskattningen böra sättas så lågt, att den icke blir kännbar för ens den fattige. Då Hr Nordenfelt framställt ett förslag till förändring i redaktionen, som skulle åsyfta att förekomma de möjliga missbruk, hvarpå upmärksamheten redan inom Utsk:t varit fästad, vill jag förena mig i anhållan ora bifall till hans förslag. Hr Fåhraeus, Johan Fredrik: Då jag icke såsom le damot haft tillfälle deltaga i det sammansatta Utskits behandling af förevide fråga, har för mig, som under senaste tid befunnits stadd på embetsresa, ärendet intill denna dag varit främmande; men sedan jag af en föreg:de talare blifvit upmanad att yttra mig i ämnet, har jag under öfverläggningens fortgång tagit kännedom af Utskrts Betänk.-de.
I anledning af de anmärkningar, som blifvit gjorda emot Utskottets förslag rörande tjenliga anstalter till uppmuntran för Höganäs Steniols-verk, anser Utskottet sig, med åberopande af hvad samma förslag i öfrigt innehåller, böra tillstyrka den tilläggning, att så länge och intill dess det blifvit utrönt, huruvida de Skånska Stenkolen kunna med lika fördel, sora de Engelska, nyttjas vid de här i Stockholm anlagde arne Gjuterier, hvilket hufvudsakligen beror dels af olika Tackjems-sorters särskilta egenskaper, och dels af ugnarnas constructjon, nämnde Sine Gjuterier måge tills vidare vara berättigade, Den 17 Juli. de, alt, utan förhöjning i nu varande Tull-afgift, få af Engelska Stenkol sig begagna. Vidkommande de erinringar, som blifvit gjorda emot ITtskotteis förslag angående inrätt» ning af ett Riksens Ständers Lån-Contoir på fastigheter, och om Magazins Directionens förseende med nödiga medel till upphandling af Spannmål, har Utskottet inhämtat, att Riksens Ständers Banco Utskott, med förbehåll att Banken bibeliålles vid dess urgamla egenskap af Lånoch Circulations-Bank , redan föreslagit ert utvidgning af utlåningar på fastigheter, som intill nästa Riksdag anses fullt uppgå till det af Särskildta Utskottet uppgifna belopp, likväl dels med den förändring deivid att entan borde hestämmas till 4 i stället för 3 procent, dels med det vilkor, att lån-beloppet, vare sig för fastighets-ägare eller egendom å Landet, ej må kunna uppgå till högre än 6000 R:dr; äfvensom Banco-Utskottet uppgifvit utväg ej allenast för temporaire lån-biträden till de allmänna DiscontVerken för de af Särskildta Utskottet föreslagna ändamål, utan äfven för den erforderliga tillökningen i allmänna Magazins - Directionens Discont-rätt.
Slutligen bifölls det af Ridderskapet och Adeln återremitterade förslaget till tarif för kredit-upplaget och transito-afgiften, med den förändring, att dels transitoafgiften för ”Geniever", ”Cognac”, "Rumm" och "Arrac" bestämdes till, 90 öre per centner alkohol och dels under artikeln Tobak "Blad" och ”Stjelkar” sammanfördes i en rubrik med till 12 centner bestämd maximi-qvantitet för kredit-upplaget samt den af Utskottet föreslagna transito-afgift af 15 öre per centner. Bih. till R. St. Den 21 och 22 September. Frän Högt. Preste-Stdndet. S. D. Hvad Utskottet i 3:dje punkten tillstyrkt och föreslagit, godkändes utan annan ändring, än att aflöningen för Kommerse-kollegii President bestämdes, på sätt Kongl. Majit föreslagit, till 9,000 R:dr Riksmynt årligen, till följd hvaraf anslags-tillökningen för Kommerse-kollegium med bergslags-staterna förhöjdes med 4,000 R.dr utöfver det belopp, Utskottet föreslagit. Utskottets förslag i 4:de punkten, jemte dithörande tabell N:o 3, ändrades endast i så måtto, att dels aflöningen för Föreståndaren inom Statistiska Tabellkommissionen fastställdes, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Proposition, till 5,000 R:dr Riksmynt, deraf 4,500 R:dr skulle beräknas att utgå såsom egentlig lön i och 500 R:dr såsom lön-tillökning, dels att stadgandet, det Kommissionens tjenstemän icke få med sina beställningar förena annan allmän befattning, ansågs böra gälla endast i afseende på Föreståndaren och Sekreteraren, men icke de öfriga tjenstemännen.
Det erfordrades ännu ett för svenska vapnen nära lika litet hedrande krig som det sednast öfverståndna, för att öppna mängdens ögon och framtvinga åtminstone de nödvändigaste förbättringarne. Ett sådant krig var öfverståndet, då krigsbefälet vid 1761 års Riksdag till Kongl. Maj:t afgaf ett underdånigt betänkande rörande arméens angelägenheter, hvilket, såsom utgånget från armeens ypperste män och grundadt på en bitter erfarenhet, förvärfvad under tvänne på hvarandra följande krig, förtjenar serdeles uppmärksamhet Ibland annat nyttigt, samma betänkande innehåller, förekommer äfven ett förslag rörande arméens regements-möten. Deli yrkas, att kompagni-mötena skulle afskaffas och regements-mötenas längd blifva 32 dagar. Besparade marche-dagar genom kompani-mötenas indragning . 18 „ Summa 56 dagar. hvarigenom manskapet i 38 dagar årligen skulle vara uppkalladt samt i tillfälle att under befälets hand vinna nödig skicklighet i tjensten. * Om större Öfnings-Läger. En olycklig fördom har i sednare tider hos oss gifvit dessa namnet Lustläger, och derigenom hos mängden, som ty värr oftare dömer efter ytan än efter sakens inre beskaffenhet och värde, uppväckt och rotfästat den föreställningen, att dessa större truppsamlingar icke annat äro än en militärisk lek och lustbarhet, en onödig och fåfänglig lyx, som förorsakar landet kostnader utan motsvarande gagn och nytta. Denna falska föreställning måste höfvas och ett upplystare tänkesätt rörande denna vigtiga angelägenhet göra sig gällande, emedan önskan att se fäderneslandets försvarsverk tillbörligen ordnadt och viljan att härtill lemna nödiga anslag måste förutsättas hos hvarje fosterländskt sinnad man.
M. ville anbefalla under - Den 13 Juni /. m. sökningar inom Småland, till utrönande af huruvida ieke en lämpligare väg än den föreslagna skulle kunna åstadkommas, hvilken fråga R. o. Ad. beslöt skulle ställas i sammanhang med 19:de punkten. På grund häraf, och utan att vidare motivera mitt förslag, anhåller jag, att, efter de i Utsk:s förslag förekommande orden »undersökningar blifvit anställde», tillägges: »dervid södra stambanans, äfvensom möjligen blifvande bibanors lämpligaste sträckning genom Småland torde förtjena serskild upmärksamhet.» Jag förnyar min anhållan om bifall till detta mitt förslag. Hr Hjerta, Lars: Oaktadt jag tillhör dem, hvilka anse, att man icke kan kosta för mycket på undersökningar om jernvägsanläggningar och dylikt, måste jag likväl fästa Ständernas upmärksamhet på att de beslut R. o. Ad. fattat högst betydligt inskränkt den till grund för K. M:s i ämnet aflåtna Nåd. Proposms plan. Af sådan anledn. hemställer jag, om det icke kunde vara skäl att, i likhet med hvad i andra Stånd blifvit beslutadt, nedsätta anslaget till 100,000 Edr. Jag gör denna framställning på det att närv:de ledamöter i StatsUtsk. må uplysa förhållandet. Hr v. Troil, Emil: Under öfverläggningarna om jernvägarne vid denna Riksdag, har icke sällan klagats öfver, att de framlagda förslagen grundats på ofullständiga undersökningar, och likväl hafva de vid sista Riksdagen dertill beviljade anslag varit otillräckliga och måst öfverskridas. Under sådana förhållanden kan jag icke inse, på hvad grund man yrkar nedsättning i det af Utsk. tillstyrkta anslaget för undersökningar, hvilket jag således anser böra snarare förhöjas. Om ett eller annat 100,000 Rdr mera eller mindre användes till undersökningar om banornas sträckning m. m., är väl detta en småsak, enär för hela arbetets fullbordande erfordras 130,000,000 Rdr. Det synes mig således vara den aldra största misshushållning att inskränka anslaget för jernvägs-undersökningar.
Förordningarna den g October och 4 November 1813, angående bränvinsbränningen i Ifiket, än, enligt Utskottets omdöme, allmänna välfärden påkallar. Men då likväl vissa ändringar och tillägg vid. förra Författningarna om bränvinsbränningen och de dermed gemenskap ägande omständigheter synas oundviklige, lår Utskottet afgifva följande vördsamma yttranden: 1:0 Sedan erfarenheten ganska tydligt visat,' ej allenast, att under ett totalt brännings-förbud oloflig bränvinstillverkning icke kan förekommas, ehvad straff, sorn för Författningavnes öfverträdelse i detta fall än måga stadgas, helst den vinst
Herrar revisorer icke ens antydt på hvad sätt och i hvilka hänseenden nämnde organisation tarfvade förändring, och då, till följd deraf, Herrar revisorers härutinnan i allmänna ordalag uttalade åsigt icke lärer föranleda till något beslut från Rikets Ständers sida, torde det finnas ursägtligt om en enskild representant begagnar sin motionsrätt, för att i detta hänseende söka tillvägabringa en lika nyttig, som af behofvet påkallad förenkling. Uti regeringsformens 66 § stadgas: »att Rikets Ständers Riksgäldskontor förblifver, såsom hittills, under Riksens Ständers styrelse, inseende ,och förvaltning; och då Rikets Ständer åtagit sig ansvar för den .rikets gäld, kontoret ombesörjer, så komma Riksens Ständer, sedan Statsutskottet öfver kontorets tillstånd och behof sig utlåtit, att genom serskild bevillning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld, till ränta och kapital, oumbärliga finnas, så att rikets kredit varder bibehållen och vårdad.» Enligt grundlagen eger således Riksgäldskontoret endast det uppdrag, att ombesörja liqviden af den svenska statens skuld för hvilken Rikets Ständer åtagit sig ansvara. Något hinder för nämnde kontors indragning, så snart riket icke vidare eger någon skuld, borde således, enligt mitt förmenande, icke finnas, helst de öfrige göromål, Riksgäldskontoret fått sig uppdragna, icke i grundlagarne omförmälas, och dessutom äro af den beskaffenhet, att de alltför väl kunna åt andra redan existerande myndigheter öfverlemnas. Jag vill dock icke påyrka en sådan indragning, emedan jag föreställer mig möjligheten deraf, alt, om ock riket för närvarande icke har någon så beskaffad gäld, som påkallar Riksgäldskontorets tillvaro, det kan vara ganska nyttigt att ega en myndighet, som har Rikets Ständers auktorisation, att i händelse af behof, för statens räkning upptaga lån, och ikläda sig ansvaret för deras återbetalning. Jag anser deremot både lämpligare och lättare att från kontoret skiljas alla sådana göromål, sorn icke hafva något att göra med »bibehållandet och vården af rikets kredit.»
beträffande tvistefrågan, kännedom eller utdrag taga eller taga låta. Dock må något vitsord dessa höcker ej tilläggas, der de ej, så vidt med deras ändamål förenligt är, uppfylla de vilkor, som för de förras vitsord äro fastställda. § 20. Mot andra, än köpmän, ege handelsbok ej vitsord i fråga om annan fordran än den, som på utborgning af varor sig grundar. Beropar sig, vid uppkommen tvist, köpman på sin handelsbok, alt så beskaffad fordran styrka, och gitter ej vederparten visa fel i boken, eller sådana omständigheter, som boken eller personen misstänkta göra, men nekar ändå till krafvel; då ege boken mot honom det vitsord, att han skall vara skyldig med ed sig fria, der han ej heldre vill öfverlåta åt köpmannen, eller den, sorn boken fört, att fordringens riktighet med ed sanna eller ock domaren, i anseende till omständigheterna, finner skäl edgången åt köpmannen eller bokföraren uppdraga. § 21. Handelsräkning, som af köpman utfärdas, bör med hans handelsböcker noggrannt öfverensstämma. § 22. Är emellan köpmän öppen kredit aftalad, antingen i allmänhet, eller för ett visst handelsföretag; vare den, som kredit gifvit, pligtig räkning deröfver den andra tillställa inom den tid vanligt handelsbruk bestämmer, om ej annorlunda aftaladt är. Finner den, som räkningen emottog, densamma oriktig vara; åligge honom ulan dröjsmål bevisligen derom tillsäga den, som räkningen gaf, eller, der denne ej kan anträffas, klander emot den räkning hos Konungens Befallningshafvande anmäla inom tre månader, sedan han densamma emottog. Försummar han det, och har han ej heller inom den tid som nu är sagd, bevisligen tillställt den, som räkningen gaf, annan på sina böcker grundad räkning, som mot den af honom emoltagna strider; vare det ansedt så, som hade han räkningen godkänt. § 23.