Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sednaste fem åren har således folkmängden i Länet ökat sig med 8,067 personer, hvartill orsakerna äro desamma som uti sednaste Femårs-Berättelsen äro anmärkta, nemligen hemmansklyfningar och afsöndringar af smärre jordstycken ifi’ån hemmanen, som enligt gällande författningar få äga rum, hvarigenom tillfällen till bosättning och äktenskap för den arbetande klassen beredes. Erfarenheten har dock visat, att den genom berörde åtgärder vunna folkökningen icke är af stor båtnad för det allmänna. På de trycket små liemmansdelarne äro åboerna sällan besutne, och ännu mera sällan er delta fallet vid de afsöndringar af några få tunnland jord, som till bosättningar upplåtas. Härtill tagas vanligen de sämsta delarne af hemmanens områden, hvaraf afkastningen ingalunda är tillräcklig för det hushålls bergling, som derå blifver boende. Det är således egentligen de fattigas antal som ökats. Folket. Ehuru man måste medgifva, att den allmänna folkupplysningen i detta Län är i ett jemt framskridande, så är härvid dock ännu mycket att önska. I flera församlingar har man visserligen varit betänkt, att, genom inrättande af nya skolor, eller ett bättre organiserande af de gamla, afhjelpa den brist so.m i detta afseende ägt ruin; men de flesta af dessa undervisnings-anstalter hafva dock ännu icke motsvarat de förhoppningar, man dervid fästat. Orsakerna härtill ligga i skolornas mindre ändamålsenliga inrättning, otillräckligheten af de medel,.församlingarne dertill afsett, samt svårigheten, att för de ringa löneanslagen erhålla skicklige lärare. På de flesta ställen äro församlingarnes klockare äfven barnlärare, och då desse, .med få undantag, sjelfve sakna vidsträcktare bildning, stannar vanligen undervisningen vid bibringandet af den mest ytliga kännedom af christendomen någon innanläsning och dålig skrifning; men för barnens sedliga bildning hafva skol-lärarne ofta lika liten omtanka, som föräldrarne sjelfve.
Ut supra. &*n t Jula m, Utdrag af Protocollet hållit hos HÖgloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 2 Julii 1823. S. D. Vid fÖrnyad föredragning af Bevillhings-Utskottets den 7 sistlidne Junii under N:0 l5 afgifne, samt den a5 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 28 sistlidne April under N:o 6 meddeldte Betänkande, angående grunderne för den blifvande Bevillningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att under godkännande af det i berörde Utlåtande upptagne sednare alternativ, eller att Borgenär icke må vara förbunden att, enär lån genom lagsökning utkråfves, med Ed intyga det Bevillnings-afdraget verkeligeti fått af Gåldenåren tillgodonjutas, samma Utlåtande i öfrigt till alla delar gilla; och skulle de Grosshandlanden Hambraeus, såsom ersättning För tryckningskostnad och använd möda vid det af honom utarbetade Bevillnings-förslag, tillagda 3oo R:dr Banco, Utaf de till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel utgå. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande från nedannåmnde Utskott inkomne, samt den 28 sistlidne Junii eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: Från BevillningsUtshottet: Af den 17 fiftlidne Junii: Njo i 5. Angående grunderne för vårderin - % 112 Den 2 Julli e, ml gar å Jord på Landet^ Hus i Städerne sami Jernbruket Frän Allmänna B ef varsoch Oeconomie« Utjkvttet\ Af den i o sistlidne Junii t N:o 124. I anledning af gjorde anmärkning gar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars under N:o i5 meddeldtö Betänkande, rörande sättet att reglera marknadstiderne, Ut supra, S. D.
En vara, som är så dyr, horde heläggas med mindre tull, om man vill hoppas att undvika tullförsnillning. Elfenben, arbetadt, är upptagit till ett tullvärde af 8 R:dr skålpundet, och får införas mot en tull af 1 R:dr 24 sk. Jag anser oriktigt, att värdera denna artikel ef1 ter vigten. Det är vanligen endast konstarbeten, som tillverkas af denna vara, och deras värde står merendels i motsatt förhållande till deras vigt. De äga sitt värde i samma mån de äro fint arbetade eller väga litet. Månget sådant arbete, som går vida under 1 fg:s vigt kan ej vara hetalt med flera hundrade Riksdaler. Jag tror derföre, att ej något tullvärde hör utsättas, utan blott att en viss procent af värdet skall betalas, t. ex. lika som för artistiska producter, så vida annars någon tull hör Den 19 Junii e. m, 345 sättas på en konstproduct, som ej sällan lan jemföras med pretiosa. Ben af edla andra slag, oarbetade, äro upptagne till 8 sk. tullvärde per L®, och utförseln höjd till 3i procent af värdet. Det måtte vara alltför olämpligt. Jag medgifver gerna, att det vore väl, om dessa hen kunde användas här i landet, men jag tror ej, att någon industri låter frambringa sig genom förbud. Det vore bäst, att låta dem föras ut emot låg tull, lill dess industrien här vaknar till deras användande. Bensvart, Benkol eller Bister, är förut upptagit till ett värde af 4 sk. per ®, men i det nya förslaget till 1 Rrdr 32 sk. Jag vill blott anmärka, om ej detta kunde vara skriffel i den nya, eller tryckfel i den gamla taxan. Berberis-rötter äro bestämde till ett värde af 24 sk. per L®, och tullen till 8 sk., lika håde för import och export. Jag kan för min del ej förstå, hvarföre man lika tungt vill försvåra både import och export; endera borde väl uppmuntras. Bildthuggeri-arbeten afträd och architektoniska arbeten hade förr en tull af 25 Rrdr på 100 Rrdrs lull värde; nu är den endast satt till 10 R:dr.
Kransa pokalen, Slut till ditt ännu Svärmande hjerta, Flicka din gosse, Gosse din mö! Petros hade återvändt till sitt palats och önskat god natt åt den unge föreläsaren, som inväntat honom vid stadsporten och nu begifvit sig till sitt i peristylen belägna sofrum. Petros var åter ensam i sin studiekammare. Ehuru han under hela den förflutna dagen varit i sträng verksamhet, kände han ännu icke behof af hvila. Han försökte att fängsla sin uppmärksamhet vid Tertulliani bok, som låg uppslagen på hans bord, och hans blick föll på följande ord, dessa märkvärdiga, vildt kraftiga paradoxer, i hvilka Tron har skrifvit sin frihetsoch oberoendeförklaring mot Vetandet: „Guds Son är korsfäst. Det är skymfligt och derför ingenting att blygas för.“ „Guds Son är död. Det är orimligt och just för den skull troligt.“ „Och begrafven stod han upp ifrån de döda. Det är visst, emedan det är omöjligt“14. Men de förenade krafterna af den läsandes vilja och den lästes eldiga vältalighet voro icke i stånd att tillbakatränga de tankar, som biskopen hemfört i sin själ. Han lemnade boken och vandrade länge af och an i rummet. Innan han slutligen begaf sig till sin sängkammare, hade han öppnat det vid sidan af bordet, under bokfacket stående skåpet, framtagit en liten flaska af silfver och en större af glas, gjutit några droppar af den förra, som innehöll en dvaldryck af förfärligt slag, uti den sednare, som innehöll ett lätt, oskyldigt vin, samt derefter ställt de begge flaskorna tillbaka på sin plats och läst skåpet. Efter tre till fyra timmars sömn var han åter vaken för sina tankar. Han lemnade sin bädd i morgongryningen, just vid en tid, då Eufemios, den korthalsade presbytern, krokig och höljd i sin kåpa, med en lampa och en nyckelknippa i ena handen samt ett lerkrus i den andra, gick öfver en liten mörk bakgård, belägen bakom peristylen, och stannade framför en källardörr, hvilken han, efter att hafva ställt lampan på en bänk, öppnade med tillhjelp af en stor nyckel.
Om taxeringsvärdet då skall tagas till grund, så är det ganska troligt, att en nybyggare under frihetsåren icke odlar sitt nybygge, då han vet, att han derigenom ådrager sig en tyngre rotering; men om skattetalet antnges till grund, så vet en nybyggare genast, så snart nybygget är utslakadt och skattlagdt, huru stor del af en Soldatrote han bör utgöra. — Till ytterligare stöd för mitt påstående, att skattetalet är en rättvisare princip för voteringen i Jemtland, än hemmansvärdet, får jag äfven åberopa Kongl. Majrts Nådiga Bref till Dess Befallningshafvande i Östersund af den ai Junii 1825, angående grunderne för inlerimsrotejemkningen, der del med tydliga ord heter» att rotejemkningen skall ske, icke pd sätt J föreslagit, efter 1810 års taxeringsvärde, utan efter hemmantalet: då skattetalet ansågs for en lättvis roteringsgnvnd i en tid, när landet icke var ordentligt skattlagdt, så tycks det med mera skäl böra vara det, sedan landet genom afvittringen undergått en geometrisk skattläggning och hvar och en erhållit egor i förhållande lill sitt skaltetal, eller ock förmedling i förhållande till inmhafvande egor.
Socknens hemmansägare insätta per helt mantal i a 2 Tunnor torr Spannemål och då hemmansbrukare, hvarefter annan, godtgjordt ägaren eller föffeträdaren för insatsen, inträda äfven de i lånerättigheten; en eller tvenne föreståndare väljas, sorn mot ett lämpeligt arfvode icke i Contant utan i Spannmål, emottaga och förvalta Förrådet; detta Förråd utlånas hvarje vår och, lånet åter insattes hvarje höst, eller inom årets slut, jemte ränta, äfven t Span* nemål, till olika belopp i olika Socknar, från 2 till och med 4 kappar per Tunna; andra Socknens Jordbrukare få äfven låna emot säker borgen, efter hvad tillgångarne medgifva; om ett sådant missväxtår intiäfiar, att omöjeligen lånet kan af Låntagaren inbetalas, måste likväl räntan, ovilkorligen årligen inlemnas.och sjelfva lånet löper med ny ränta, tills en meta gynnande skörd, för Socknens Innevånare bereder möjelighet att inbetala sin skuld , och den, utan sådan anledning tredskande lagsökes genast; igenom en så beskaffad förvaltning hafva sådane Magaziner, under tidens lopp, uppgådt till 3 å 4 gånger första insatsen och stundom har, efter Socknestämmo-beslut på öppen auction, någon del försäldts, till bestridande af allmänna byggnader och till besparande af contapta utgifter för delägarne; stundom har äfven, då förrådet uppgådt öfver hvad man ansedt lånebebofvet kräfva, ut. delningar blifvit beslutne emellan delägarne, Den 17 Jpril f, m. hvilke således, af denna inrättning haft flerfaldige förmoner, och aldrig förlust, och i en del Socknar har det framtida förutseende Och prisvärda beslut tagits att, när förrådet uppgådt till så stort belopp, att det kunnat ägs bestånd, äfven med någon förlust af årlig ränta, halfva Förrådet icke mera utlånts, utan fått blifva qvarliggande till följande årets första användande, för möjeliga händelsen af en total missväxt, då låntagaren, långt ifrån att kunna inbetala sin skuld, torde sakoa tillgångar till eget bröd och i denna Magazins besparing finnér en tillflyckt i nödens stund.
Lag, men icke i följd af några särskildta öfverenskommelser, hvilka till äfventyra arfvirigarne emellan kunna vara träffade, tillfallit dem ibland arfvingarna, hvilka anses bö;ra åtnjuta Svensk manna-rät, af Kongl. Majit i nåder blifvit godkände, och den hvarje af dessa arfvingar häraf tillkommande su/nrna likaledes bestämt; liqvidationen genom Riksgälds - Contoiret verkställes efter de här ofvan omförrnälte grunder, så att, för två tredjedelar af de till godtgörande i Nåder fastställda summor i Svenskt mynt, efter åtta skillingar för en Livré Tournois, meddelas vederbörande arfvingar Rikgälds - Confoirets obligationer på tio år med fem procenfs renta, daterade den 1 Jannuari 1813, emot qvittencer, hvilka innefatta fullkomlig och ovilkorlig öfverlåtelse på Svenska Staten af hela fordringen, ankommandes det på Rikets H.öglofl. Ständer, huru - T)en 17 April. >93. huruvida för den återstående tredjedelen, i likhet ined hvad som vid litjviden äf Franska fordi ingarna är föreskrifvet, Riksgälds Contoirfets obligationer, pa enahanda förfallotid och med samma renta, sorn de, hvilka till Sederholmska arfvingarna utfärdas, böra till Kohgl. Landtbruks-Acadern ien aflémnas, eller om icke denne en tredjedel fot RiksgäldsContoiret må besparas; hvilket allt Rikets Högloft. Ständers närmare bfepröfvånde Uöderstäiles. En Ledamots särskildta mening bifogas. Stockholm den il April 1815. På Högloft. Riddersknpets På HögVordiga Prest bch Adelns Ledamöters vägnar Carl JDe Geer. På Vällofligä BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr.. Landbiträ;• Ståddets Ledamöters > vägnar Gustuf Murray. På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson C. Sylvan. Ut~ V-a B.
Förmodligen till följd af Bränvinsförordningens tystnad med afseende på olika konstruktion å distilleringsapparater, jemte beskattningen af desamma, har nu det förhållande inträffat, hvilket är mig nogsamt bekant, att en af de sålunda nu anlagde apparaterne, som bedrifves med ånga, blifvit åtminstone tills vidare, af underordnade embetsmyndigheter, påförd en beskattning såsom för bränvinsbränning med ånga i fjerde klassen, och dessutom bevillning. Och då man tager i betraktande att utan lagbrott, med ifrågavar. apparat, endast kan komma i fråga förädling af förut tillverkadt och ganska drygt beskattadt rätt bränvin, som vid förädlingen, genom 2 H. 22 338 Den 30 December e. m. afskiljandet af finkeloljan derifrån, till sin qvantitet förminskas i st. f. alt förökas, detsamma skulle underkastas tredubbel beskattning; så torde en åsyftad ändring af K. M:s nåd. förordn. ang:de vilkoreu för tillverkning, försäljning och omdistillering, af bränvin i detta fall af nöden vara påkallad. Begärdes på bordet. Hr af Dalström, Gust. Jakob: Det är allmänt kändt och af erfarenheten utrikes bekräftadt, att nedsatt brefporto ger större lif åt brefväxlingen, och alt derigenom inkomsten för brefposten förökas. Jag hade helst önskat föreslå nedsättning i brefporto inom bela landet, och om möjligt vore få det lika öfver allt, t. ex. lill 4 sk. för lodet; men då jag har föga hopp, att ett sådant förslag skulle i nuvar. förhållanden kunna vinna framgång, inskränker jag mig (ill vördsam anhållan att II. 11. o. Ad. ville fästa upmärksamliet å den motion jag nu går att afgifva, ronde det alltför dryga postporto för bref till och från Gottland. Med anledn. af det stora missnöje, som visar sig på Gottland (ifver det dryga postporto, som nu utgöres från Wisby till andra orter, t. ex. af 10 sk. b:co för hvarje bref om ett lod på Stockholm, tar jag mig friheten fästa R. H. St:s upmärksamhet deruppå, att
Detta drömlif var de sceniska gestalternas, med hvilka hon andligen införlifvat sig, och då hon nu ej hade råd eller tid att gå på teatern, utom en och annan gång då hon inbjöds af släktingar, gjorde hon själfva det kringvarande till ett slags teater, där hon, medan fadern sof eller låg tankeslö, utförde sina dramatiska hjältinneroller, hvilkas antal alltmera ökades, i det hon börjat svärma äfven för den moderna nordiska dramatikens kvinnogestalter. Må vi därför, hvar och en, i vårt umgängeslif vakta oss för » indiskreta frågor ». Flyktigt tänkt, synes det litet; stort sedt, gäller det ett blad i människokärlekens bok: Såra icke. Den verkliga själsadeln gör det icke heller. Adolf Hel länder. Några friintimmersmirineii. Upptecknade af En gammal pennfäktare. Konst e oeh Härmedels vaknade och växte hos henne äfven mer och mer begäret att blifva själfständig, oberoende, en själfverksam medlem af det mänskliga samfundet. Och då hela hennes inre lif varit riktadt åt teatern, beslöt hon att ingå vid denna. H o n visste med sig, att hon var vacker, hade en briljant teaterfigur samt en mjuk och behaglig stämma, hvilken hon för sig själf utbildade natur. n l o l moderlösa Emelie hade af sin J g / ömme far, som var en högre ämbets(So man, hvilken väl hade goda inkomster, men äfven stora utgifter, ty han måste lefva efter sitt stånd och » representera », erhållit en mycket god uppfostran. I synnerNu finns det verkligen godt om stackars människobarn på denna planet, hvilkas lif ej C Men en dag, efter en finare middag med svårsmälta maträtter, upphetsande viner och tvärdrag, fick den ansedde fadern ett slaganfall, som gjorde honom lam och tankeslö. P å grund af sin aktade höga ställning fick han, fast oförmögen att vidare sköta ämbetet, tjänstledighet från detta med bibehållande af lönen; men han måste däremot lemna en del enskilda uppdrag, af hvilka han haft sina bästa inkomster. Fråga därför icke, så undviker man att såra.
I riges Grundlove Rigets bestyrelse forestaaes af Statsraadet, skulle begge Rigevs Statsraad i lige antal og under de foranförte bestemmelser saminentraede. §. 8. Valget af Formyndere, som skulle bestyre Regjeringen for den umyndige Ronge, skal företages efter samme regler og paa samme maade som for hen i §. 3# er foreskrevet for Valget af Thronfölger. §. 9- De som i ovenanförte tilfelde forestaae Re* gjeringen skulle de Norske for det Norske StorThing aflaegge folgende Eed: ”Jag lovér og sv serger at ville forestaae Regjeringen i overeensstemmelse, med Constifulionen og Lovene saa sandr hjelpe mig Gud og hans hellige Ord” — De Svenske allasgge Eed for Sveriges Riges Stander. Holdes JÖeh s a Juli. Holdes ier Stor-Thing eller Rigsdag paa deri tid, nedltegges Ee len skrivtlig i Statsraadet ■ og gjentages sedan paa litesté Stok - Thing eller Rigsdag. §. io. Bestyrelseh äf den umyndige Könges opdrågelse fastssettes paa den i 8 §• föreskrevné maade. Det bör vasre én ufravigelig regel ät deri umyndige Konge gives tilstraskkelig underviis1 ning i det Norske Sprog. §; 11.
Ridr årligen till fattige inom Örkelljunga församling, dels brudgåfvor till högst 10 herremansdöttrar och 10 fattiga pigor af allmogen, med 1331 Ridr till hvardera af de förra och hälften deraf till hvardera af de senare, dels ett eller flera stipendier, hvartdera å 400 Ridr, till fattige studerande vid Lunds Akademi, dock såväl dessa senare som brudgåfvorne i mån af tillgångarne, och dels slutligen kostnader till underhåll af en i Örkelljunga församling inrättad folkskola, hvilka kostnader per Christianstads län. Helsö- och sjukvård. 21 medium under perioden årligen uppgått till 1,083 R:dr 13 öre. Denna inrättnings fond utgjorde vid 1860 års slut 136,826 R:dr 84 öre, oberäknadt värdet af fastigheten^. 1 Christianstad finnes en år 1857 stiftad pensions-inrättning för stadens Borgare och Tjenstemän, dessas enkor och barn. Fonden uppgår till 83,624 R:dr 99 öre. Enligt reglementet komma pensioner att utgå först år 1863. I Torekov finnes en år 1763 stiftad understödskassa för enkor efter Skeppare. Fonden utgör 2,100 R:dr. Handtverksföreningens i Båstad fattigkassa, stiftad år 1841, har en fond å 1,000 R:dr, men den har ännu icke trädt i verksamhet med utdelning. Vid Arkelstorp i Oppmanna socken af Willands härad finnes en helsokälla, som, dock mest af allmogen, icke så obetydligt anlitas. Äfvenledes finnas tvä mindre helsokällor inom Göinge fögderi, men de besökas icke af andra än allmogen i trakten. Hafsbad vid Båstad begagnas sedan några år af en mängd personer från åtskilliga orter och antagas vara särdeles välgörande. En badinrättning har också der kommit till stånd. Offentliga sjuk vårds-anstalter i länet äro: 1) Länslasarettet och kurhuset i Christianstad, hvarest finnas 94 tillgängliga sängplatser, af hvilka i medeltal 88 varit upptagne.
Herr Silfverstolpes ansökan, ehuru det med saknad ser Ridderskapet och Adeln förlora en Tjensteman , som förenar kunskaper med nit och skicklighetj så för Utskottet detta till Högloflige Ridderskapet och Adeln vördsamt anmäla, med hemställan, om ej det må vara Utskottst tillåtit att Den 24 Martil, e. m. 411 uti afskedet, i anseende till Fadrens förtjänster, få uttrycka Ridderskapers och Adelns välvilja, liellst Sonen genom Höglofl. Ridderskapets och Adelns eget beslut blifvit i denna Tjenstebefattning insatt. Stockholm den 24 Martii 181S» På RåddarbusUtskottefs vägnar. C. F. Posse. C. W. Riben. Uppå derom af Herr Grefven och handt. Marskalken framställd Proposition , blef RiddarhusUtskottets i berörde Memorial gjorda hemställan af Ridderskapet och Adeln bitailen. Upplästes till justering och godkändes följande från Expeditions-Utskottet ankomna Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: 1:0 Om ytterligare bidrag till Södertelge Canal - Inrättnings fullbordande. 2:0 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 liidderekapet och Adela vid Urtima Riksdagen i Stockholm, År 1834. Sjette Häftet. STOCKHOL M. Tryckta hos Joluiti Hörberg, 1834• Fredagen den 2 Maj 1834- Plenum kl. 10 f. m. • Justerades pleni-prot:n för d. 21 och 24 sisth April. >. Herr Gyllenkrook, Göran, hade inlemnat följande: Då jag ej var närvarande vid uppläsandet af protoc. öfver voteringen sisth pleni-dag, angrde StatsUtsk:s betänk, om mantalspenningarna, får jag nu till protoc. anmäla, att jag var bland deni, som voterade emot betänk., ej i afseende på mantalspenningarna, som jag hade velat bifalla, utan i afseende på Utskrs förslag att derom begära K.
Af dessa hade endast 213 personer besökt skolan, eller icke fullt 3 på hvarje 100:de, hvaraf man kunde döma till den betydliga tillökning i personalen, som vöre att förvänta, i den mån. öfvertygelse» om; skolans nytta och: nöd - Stats-Ufskottets Utlåtande, 1V:o 71,. väradighet för arbetaren sprede sig bland mängden och hvilket skedde hastigare med hvarje ar. sä att skolan beständigt, samt i allt starkare förhållande, behöft utvidgas. I brist af medel till lärares aflönande, hade ett stort antal läroämnen mäst uteslutas och äter andra ämnen, i hvilka daglig undervisning behöfdes, endast pä få dagar i veckan kunnat förekomma, till stor tidsförlust och skada för elevera e. Q vinnorna, hvars händer och förståndsverksamhet jemväl behöfdes för konstfliten, men hvilka måste svälta eller förgås på afvägar, i brist på en undervisning, hvarigenom de kunde finna sysselsättning, hade, ehuru étt stort antal anmält sig, icke kunnat intagas i skolan..
Manbyggnaden å Ingelstorp beskrifves som en gammal envåningsbyggnad af trä, så inrättad, att från hvardera af de två k a m r a r, hvilka på ömse sidor om salen vette åt gårdsplanen, var särskild utgång genom en så kallad tvist. Markgrefvinnan bodde i en af dessa k a m r a r, öfverstinnan W r a n g e l i en annan, hennes dotter, en änkefru kaptenskan Maidel med två barn, i den tredje och husets ägarinna, änkeprofessorskan K r i s t i n a D a h l e r u s, född Braunerhjelm, i den fjärde k a m m a r e n. Om ej direkte i nöd, lefde dock alla dessa äldre fruntimmer i flere år här i torftighet, men i ömsesidig förnöjsamhet, e n d r ä k t och gudsfruktan. Efter öfverstinnan W r a n g e l s död fick markgrefvinnan huld och hägn hos grefliga familjen Lewenhaupt å Stäflö, hvilket, enligt u p p g i f t * af en nu lefvande medlem af släkten Lewenhaupt, lär berott på, a t t hon med denna familj stod i något slags släktskap. A f sin son, markgrefve F r e d r i k, erhöll hon nu ett årligt underhåll af 6,000 daler kopparmynt. Här afled hon juldagen år 1761 och blef begrafven i Ålems kyrka. I denna församlings kyrkobok finnes a n t e c k n a d t: » 1761 den 25 dec. dog gamla öfverstinnan Dorothea Zettewitz [v. Zeidewitz] på Stäflö af hetsig feber, 78 å r ». U n d e r det mer än fjärdedels sekel markgrefvinnan Dorothea vistades i Sverige ägde hon sin fullständiga frihet och behandlades städse med mycken u p p m ä r k s a m h e t, både af Wrangelska och Lewenhauptska familjen. Drottning Lovisa Ulrika tyckes däremot ej tagit ens den minsta notis om sin olyckliga franka. * Förf. ben.