Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags-Ordningen blifvit ur förslaget utesluten, enär den föreslagne ändringen deri, enligt Constilutions-Ulskoltets Memorial N:o 117 förfallil, och då, i afseende på anmärkningen erno! upptagandet, af 1 §. ta mom. och \ §. !\ inom. Tryckfrihets-Förordningen, Expeditions-Utskottet har sig bekant att Förstärkta Conslitulions-Ulskottet sammanträder näsla Måndag, då votering kommer alt företagas öfver de i Memorialet N:o 1 rg föreslagne Voterings-Proposilioner, och huru omröstningen ån må utfalla, ändring i berörde Grundlags §§. hör ega runi, har Expeditions-Utskoltet i förslaget utsatt numern på detta Memorial, samt lemnat öppning för numern på det Memorial, som kommer att innehålla resultatet af den blifvande voteringen. Hvad åter angår inom Ridderskapet och Adeln gjord anmärkning deremot, att Expeditions-Utskottet ibland hvilande Grundlags-förändringar icke upptagit ingressen till Tryckfrihets-Förordningen, Samt 4 §• 8 moni. af samma Förordning, angående Indragningsmagten, skall Expeditions-Ulskotlet på det justeringen af öfrige Grundlagsfrågorne icke må derigenom uppehållas, serskildt yttrande deröfver afgifva. Stockholm den 16 Maji i835. Memorial till Ridderskapet och Adeln, i anledning af gjord framställning Om en grundlags-f6rändrings intagande i RihsdagsBeslutet. Enligt från Högloflige Ridderskapet och Adeln ankommet ProloeollsTJtdrag af den g i denna månad, med återremiss af Expeditions-Utskottets tii/inng till R. Jt.
Län, hvilken, under anförande, huruledes bergsbruket har sin ofrihet och begränsning af arbetet derigenom, att ej mera kan tillverkas, än som inom landet åtgår för stångjerns-smidet och en del gjutgods, hvaremot detj borde vara tillåtet att tillverka huru mycket, som vore afsättligt, äfven till utrikes consumenter, föreslagit, att bergsbrukets produeter och synnerligen tackjern, må få fritt försäljas både inom och utom Riket; hvari Anders Jansson från Westerås Län samt Lars Larsson och Per Persson från Örebro Län instämt; 4 Allm. Besv,- och Ekon.-Ucsbottets Betankande, N:o log. 6:0 al Lars Larsson från Elfsborgs Län, hvilken, under klagan öfver tvång, som inom bergsnäringen tillskyndas allmogen derigenom, att socknar och gårdar, belägne inom så kallade fredsmilar, äro vid ansvar förbundne att med kol förse och vidmagthålla vissa jernbruk, utan rättighet att denna sin tillhörighet annorledes föryttra, föreslagit, att det måtte vara en hvar hemmans-egare tillåtet att, till hvilket jernbruk han med sin fördel och beqvämlighet finnér mest förenligt, afyttra de kol, han bereder; med föranledande hvaraf Hans Jansson från samma Län förnyat sin vid i83o års Riksdag framställde önskan om uppbäfvande af det tvång, som varit lagdt på kolhandeln, och hvilken för allmogen medlört de menligaste följder; äfvensom Jan Andersson från Westerås Län med motionären sig förenat ; 7:0 af Per Persson från Örebro Län, med hvilken Henric Andersson och Lars Larsson från samma Län, Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län samt Jan Eric Jansson och Per Hansson från Wermlands Län sig förenat.
För det första har alltså bildade mödrar sldana man till söner, hvilket knappast kan göra dem ointresserade i saken. För det andra ar det deras oskyldiga döttrar, som afventyra att f&amp; sådana man till makar. Saken ar den: vi bl$va alla merl ' inh-esserade när det guller att bekä ?~$n det onda, $6 det att det e j md drabba oss alla. Men huru? Bjarnson har i en liten skarp artikel (Dagbl. utsagt hvad många tanka, i det han uppmanar att taga den sak, som Kroglis bok afhandlar, under behandling, men se faran i dess helhet, icke stanna p % halfva vägen. Behofier sarl2funtlet skydd, s8 911å det skydh s&amp; mot min så val som mot pvim~or. Först d % kan moralen vinna en verklig seger. Det * nar till htet aitt börja med slapl) het och exalterad ?nedömkan i förhc ?lZnnde t a pvinnai. Riitffiirnlkheten skdl fö ?fw-~i: lika sfi-iirzgt mot dem bido. Och han har ratt. Fran Fredri ka-Bremer-Förbundet. tyrelsen har haft den glädjen att genom fru S. - Idlersparre få mottaga nedanstaende frikostiga gåfvor, att användas för förbundet och dess tidskrift: Af fru Fredrika Limnell 400 kronor; Af en gifvare, som vill vara oiiämd, 7 0 0 kronor. Från och med februari ininad kommer förbundets byri att tisdagar och fredagar kl. 5-8 e. m. hållas öppen s k o m läsrum för förbundets medlemmar. Tidningar och tidskrifter blifva der tillgängliga. För att tillmötesgh en från flera orter i Skåne itttal.lac1 önskan har en filial af förbundet bildats i Malmö. Föreståntlariiina ar fröken Mathilda Silow. - Ett ganska stort antal personer har till förbundet framstalt förfrågningar angående dess sjukkassa. Kmellertid hafva endast 96 af de 150 personer, hvilka erfordras för att kassan må. kunna komnia i gång, antecknat sig som ledamöter.
ANDERS P. OCH MÅNS N. föras ut. KUNGEN har vändt dem ryggen och gått upp mot tronstolen, där han sjunker ner och döljer ansiktet i händerna. AKT IV. Till höger Hanseatkontorets hus; rödt tegel med gotiska fönster försedda med stora järngaller utanför och luckor innanför. Port med bommar för. Ofvan är Lübecks vapen och flagg. Ett torg vid foten af Brunkeberg. I midten en fontän. kar och bord utanför under gröna träd; en berså med bord och bänk i förgrunden. Till vänster en tavern med skylt Det »Gyllne Äpplet»; bän galgar, stegel och hjul. Fonden visar Brunkebergs ås, på hvilken synes en mängd Utanför Hansakontoret står en bänk. Vid brunnen stå AGDA och KARIN. Agda med en vatten kruka, Karin med en korg med blommor och kransar. AGDA. Du frågar hvad detta är för ett stort rödt hus. Det var för några år sedan ett kloster under Sankta Clara, men nu är det ett Hansa-kontor. KARIN. Köper de blommor där? GUSTAV VASA AGDA. Det tror jag inte; men förr bar jag ofta blommor hit då det stod en Guds moder där i hörnet. Jag våndar hon vore där än! KARIN. Hvad har man för sig därinne i huset? Det talas om så mycket underliga historier och ingen blir insläppt... AGDA. Har Du hört det också? De köper och säljer väl som alla Lübeckare. KARIN. Det förstår sig; men det lär försvinna människor, och folket säger de äro hedningar som offra AGDA. Har Du hört det också? Det kan väl icke vara sant! Säg, hör Du! KARIN. Jag vet ju inte, jag; men hvad oroar Du dig för det? AGDA tiger. KARIN. Skvallret har sagt att Du ägde en vän därinne, är det sant? FJÄRDE AKTEN AGDA. Ja; eftersom Du vet det. Men om han är kvar där! Om jag bara visste det! KARIN. Jag skall ringa på och fråga. AGDA. Nej, nej; Du känner icke det folket. KARIN. Tror Du de äter opp mig? Går till porten och ringer; en klocka höres. Hör bara!
Dessa inconseqvenser, som jag velat anmärka, gå egentligen derpå ut, att comiteen icke nog iakttagit skilnaden mellan de alster, som utgöra råämne eller materia! i andra hand för slöjderna, och följaktligen borde vara belagda med lägre tull, än de fabrikaler, som redan äro färdiga till slutlig consumtion och begagnande; sedan, att comite'en gjort undantag i vissa fall för några artiklar, å hvilka det blifvit hänskjutet till Commerce-colflm att gifva nedsättning ifrån 20 proc. ända till ingen tull; och för det tredje, att åtskilliga droguer, hvilka fått särskild tull åsatt i taxan, likväl blifvit apotheken medgifna till tullfri införsel. I afseende på dessa sista, har en ledamot Hr von Gerdten redan i går gjort åtskilliga välgrundade anmärkningar; jag lemnår dem således för närvar., men skall framdeles återkomma till en mera speciel granskning af detta ämne. Då jag emedlertid anser mig icke nu bora upptaga R. o. Ad:s tid, så angelägen för de återstående remisserna, ehuru jag visserligen är beredd att utveckla mina anmärkningar; så torde Hr Frih. o. Landtm, tillåta mig att uti ett nästföljande plenum inlemna hvad jag eljest skulle hafva äran att här andraga. I sådan händelse vill jag nu afstå. Hr Frih. o. Land tm. yttrade, att han, då en fråga vore inom R. o. Ad. väckt, ansåg hvarje ledamots rätt vara, att i något af de eftergående plena, om hansa åstundade, afgifva yttrande deröfver och begära remiss å sitt yttrande. 4 H. i5 Den 12 Mars. Hr Hjerta: Det torde äfven för protocollets uppsättning vara bättre, att jag aflemnar dessa anmärkningar skriftligen uppsatta, emedan de skulle upptaga ett pär timmars tid; och torde jag derföre uti ett följande plenum få afgifva dem. Motionen remitterades till Bevilln.Utskottet. Till Bevilln.Utsk. remitterades nedannämuda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Betänkanden, 1399 emot det större besväret, att på detta sätt utgöra skjuts; men den forvagn? - eller postvagnsinrättning, som hos Utskottet kommit i fråga, förmenas icke låta verkställa sig i smått, derest den icke kan hafva framgång i stort; ty om den kan bestå af sig sjelf, så måste den så mycket bättre lyckas 1 stort, och om den icke bär sig af sig sjelf, vore den skadlig, emedan staten då måste använda en uppoffring derpå, och dess gagnelighet tros, med dess föreslagne ringa utsträckning, icke blifva af den vigt, som emot denna uppoffring svarar, om än det skulle erkännas, att Staten egde förbindelse till en sådan uppoffring, och om tillgångar dertill icke saknades. Den af Utskottet föreslagna rättighet för courirer, att få färdas fortare än en mil i timman, klandras, såsom icke för närvarande egande rum, och enär behofvet af skyndsamhet icke upphäfver det villkor för uppfyllandet af alla behof, att det skall kunna ske utan våld och rättvisans kränkning. Härförutan har Motionairen till frågan, om en förändring i Gästgifvares skjutsningsskyldighet, förklarat, att hans mening aldrig varit, det Gästgifvare skulle helt och hållet vara befriade från skyldigheten att fortskaffa resande, utan blott, att der Gästgifvare äro ålaggde, att dagligen, sedan hållskjutsen utgått, tillhandahålla egna hästar, sådana Gästgifvares hästar måtte utgå i tour med reservelaget, och icke, som hit - 1400 Besv. oell Elon. UtlK. Betankanden, lills, dagligen, sedan hållets hästar utgåtlj förmenande, att då gästgifvaregår-darne nu äfven så väl sorn andra hemman äro roterade, en sådan hemställan syntes vara grundad på billighet och rättvisa, heldst den af Utskottet åberopade gästningsoch krogrättighet, såsom beskattad till omkring 50 Rd. B:co, och ofta inskränkt utöfvad, icke fcör komma i dubbel beräkning.
Rtd 16 sk. upförd å RiksStaten, att af Allmänne medel utgå; äfven som hemställt blifvit, om icke Götheborgs Stad kunde för den under de förflutne 10 åren härtill erlagde Summa af 40,533 R;d 16 sk. af Statsverket ersättas. Den till grund för ifrågavarande begäran gjorda jemförelse af Policelnrättningen i Götheborg med den i Stockholm, har StatsUtskottet icke ansett kunna antagas som skäl för StatsWerkets belastande med den förres underhållskostnad, emedan berörde Inrättning i Stockholm, hvilken äfven till en del bestås och aflönas utaf denne Stads medel, äger det dubbla ändamål, att den ej blott skulle befordra ordning och skick innom Stockholms Stad, utan ock i anseende till dess egenskap af Hufvudstad och deraf följande förhållanden, bevaka säkerheten och lugnet i afseende på det liela af Riket. Och e - StatsUtsk. Bettiniamlen. i 05 huru Kongl. Majit i Nåder, genom ofvan åberopade Förordning af år 1807 stadgat och förordnat, det en serskild och mera verksam samt följakteligen vid en tillökt Personal kostsammare Police i Gölheborg skulle inrättas, synes dock, enär Stadens folkmängd, vidd och rörelse dertill föranledt, något skäl af denne till Stadens eget bästa vidtagne förbättrade anstalt icke kunna hemtas till kostnadens öfverflyttande på StatsWerket, hälst alla öfrige Städer hafva hvar för sig, efter storlek och behof, något slags Police att underhålla. StatsUtskottet finner alltså sig icke kunna tillstyrka, att Götheborgs Stad må, i likhet med Stockholms, erhålla något bidrag af Allmänne medel i och för underhållandet af den PoliceInrättning, som i Götheborg kan vara erforderlig. Men, sorn på sätt förenämnde Författning innehåller, samt Utskottet haft tillfälle derjemte inhämta, berörde Inrättning år 1807 gifvits den större omfattning än den tillförene ägt, att densamma skall sträcka sin vaksamhet och åtgärd till följande utom Stadens område belägne delar, nemligen:
Ni talar lika vist, som Jag ville naturligtvis inte störa Sedan jag sagt farväl åt mitt ressällskap, af hvilket en del funnit att Tack vare mitt lugn och min hållning värdig en Af den erfor jag att det ingick i Jag kom nu i lika obehaglig ställning som Du sade det! lät jag i en droska föra mig till hotell Som För att smickra mig bjöd hon på ett rum Sedan Jag vet inte huru länge min dvala räckte, ty efter Herre min gud, Fullt vaken erfor jag att rösten kom från Förträffligt! han gick förbi, vi kunna således vara utan fruktan för en Nå, finner du inte att det är ett angenämt lif Ack, annat var det när jag såg blott Mins du Om jag mins, jo det må du tro, men Ack, jag anade inte då att man snart skulle betrakta mig som en af Jo vackert lycklig, men snälla Man kunde tro att Han är Jo, jag är just i lynne att roa mig; det var Så vet då, att Det var Ni borde som Hon hade härunder kastat en bakelse åt den tama Alldeles min mening, vidtog fru P., och Jag tror Det synes som ni antagit Sedan jag dragit mig tillbaka blef det för mig Knappt hade jag med Filippa Visst var uppenbarelsen af Slående rakningen ur hågen och tänkande på att Jag vet inte huru länge jag stod i hörnet och derunder frågade mig sjelf: Jag märkte på Från Strömparterren, denna täcka samlingsplats Hvart man nu vänder sig ser man att Vår tids Sedan vi liksom Bulling brorslotten, ty han har Det var en liten rar tös må ni tro, qvick och liflig som Det påstods att hon haft Skada att hennes lif blef nära nog lika flyktigt som Låt henne bli Men, min gud! jag aflägsnar mig ju från ämnet ungefär som I afsigt att sköta sin helsa och få några Så till vida var allting godt, men, som ni vet, gör man Ingenting var derföre naturligare än att K. försökte sig i Han hade visserligen hört att den vackra Det bör smickra Det var utan tvifvel en dunkel tanke i En afton Efteråt blef det kändt att flickan Förträffligt! utbrast fru P., det skall lära Ni har då Nog vore det Och redde sig lika illa som Jag slöt, vidtog morbror P. med Knifvings Jag har gudnås glömt det mesta, men
den 1 dennes f. m., på hordet lagde Memorial, om förökadt anslag af Manufactur-Discontens Fond för lån åt Giasbruks-egare. 4:o Grefve Mörners, Garl, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående anslag å Stat för en Provincial-Läkare i Sunnesbo Härad af Kronobergs Län. 5:o Herr Ehrenborgs, Casper, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om anslag å Stat till Ved för Län d s - C a 11 c eli i e r n e och Lan d f-R än ter i er ne. 6:0 Herr Montgomerie Cederhjelms, Fasius, deii 1 dennes f. ra., på bordet lagde Memorial, om förhöjning af Lönerne för Befälet och Manskapet vid Wermelands Fältjägare Regemente. 7:0 Fri. Protocolls-Utdrag. 1247 7:0 Friherre
Dertill en gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer; En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Nethaneels, Zuars sons, gåfva. På tredje dagen, höfvitsmannen för Sebulons barn, Eliab, Helons son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl, blandadt med oljo till spisoffer; En gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer; En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Eliabs, Helons sons, gåfva. På fjerde dagen, höfvitsmannen för Rubens barn, Elizur, Sedeurs son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl, blandadt med oljo till spisoffer; En gyldene sked, tio siklar guld värd, full med rökverk; En stut af boskapen, en vädur, ett årsgammalt lamb till bränneoffer; En getabock till syndoffer; Och till tackoffer två oxar, fem vädrar, fem bockar och fem årsgamla lamb. Detta är Elizurs, Sedeurs sons, gåfva. På femte dagen, höfvitsmannen för Simeons barn, Selumiel, ZuriSadai son. Hans gåfva var: Ett silffat, hundrade och tretio siklar värdt; en silfskål, sjutio siklar värd, efter helgedomens sikel, både full med semlomjöl, blandadt med oljo till spisoffer;
Detta undvikes om Kronofogdarne, inom hvarje fögderi, af hvarje sålunda bortarrenderadt boställe, uppbära den ,r 4 Mars hvarje år, det contanta arrendet, då det till betalning är förfallit, och detta af dem sedermera insattes uti landränteriet, hvarest indelningshafvaren ägde ovillkorlig rätt, att den derpåföljande 1 Maj detsamma uttaga. Härigenom kom det ledsamma förhållande af lagsökningar emellan indelningshafvare, och arrendatorer att upphöra, och den hvars inkomst för det mästa består af (jess boställes ringa afkastning, kunde påräkna, att, säkert erhålla detta på en gifven och bestämd tid Kronofogdarne borde dock för denna uppbörd få beräkna en billig provision, sorn till exempel 1 a ij procent af den för hvarje boställe sålunda utgående contanta arrendesumraan. Jag anhåller att detta mitt vördsamma anförande må få åtfölja den, af Herr Friherre Ridderstolpe i detta ämne gjorde motion^ till behörigt Utskott, Den g Martil, N:0 6 i Herr Ehrenberg, Casper-. Det är ingalunda för att bestrida Friherre Rehbinders ifrande emot Kronobetjeningens egenmägtiga förfarande, sorn jag anmält mig till anmärkning vid hans motion. Jag delar tvärtom fullkomligen ogillandet af ali godtycklig behandling j och ehuru det tadel, som ofta höjes emot desse tjenstemän, mången gång kan hafva sin grund i det hårda och obehagliga, som ligger i naturen af den i sista hand verkställande tjenstemannens befattning, må man dock icke neka att förhatligheten af det tvång, som det tillhört Kronobetjeningens pligt att utöfva eller handhafva, äfven stundom blifvit ökad genom imposition vid sådane tillfällen, som icke lagligen lemnat rum för dess verksamhet, eller genom egennyttans beräkning vid tjenstpligternss antingen fullgörande eller underlåtande.
SD*laj:t förorbnat om inbragning af be ber* fiäbeö maranbe fprdfmäjlatetjenjlerna t tpffa och franffa fprdfen. 2Bib famina 9?iföbag bemiljabeé atiflag titt np profeöfton inom me Äongl. Majit har förorbnat om be läroämnen font fiola tidora benna profeöfton. $ör flottning af botaniffa träbgåvben i fiunb från befi mtmaraitbe till en mera lämplig plate, jjafroa mebel blifmit af Diifete ©tänber ait Majit efter meberböraitbeö höranbe förorbnat om aitffaffanbe af np lägenhet för berörba träbgårb. forflag till flat för Sunbe unioerfitet har blifmit fafljlälbt att i tillämpliga belar tjena till efterrättelfe intill och nteb dr 1870. ©tabganben, om fnoab iafttagaö bör mib ntarreribering af unioerftte Meb afgifmanbe af fulljlänbigt forflag till reglemente för feminariet har bireftionen fått anflditb intittbefi unöer Majit emeUertib an Majit, efter pröfning af betta 110 SSerättelfe om poab i 9iifet ocl) bcfö förjlag od) be t anlebning bevaf från meberböranbe tnforbrabe uttåtanbeit, ben ll Slprtl 1862 t nåber utfärbat flabga angåenbe afgång^ emmen mib fftifetö J)ögre elementarläromerf. $ongl. äftajit pr, t anlebning af Olifetö ©tättberd framfiättnittg, förorbnat, att reftorerne mib ^ögre elementarläromerf fiola tittdmtbare tittfättaé enbaft på fbrorbnanbe för roij? af Äongl, 9Raj:t t parje fär £>d) pr Äongl.
I tan att behöfva träda utom hemmets tröskel kunde, m e d den skolbildning, som den tiden kom flickorna till del, döttrarna i detta hus sättas i tillfälle att försörja sig o c h de sina. O c k s å gingo, i den mån de växte upp, den ena efter deu andra in i affären, där hvar o c h en fick sköta den plats, som låg närmast hennes begåfning. H ä r i g e n o m utpräglades på ett förvånande sätt flickornas individualitet. D e syntes e j, som så ofta är fallet i en stor systerkrets, likna plantorna i en kruka, där den ena hotar att förkväfva den andra, de blefvo tvärt o m både i religiöst afseende o c h annat personligheter, växter, s o m nådde sin utveckling. Elisabet, sedermera fru Krafft, hade utveckladt färgsinne o c h stor teknisk skicklighet. Hennes uppgift blef därför hufvudsakligen att schattera färgerna o c h utföra de finaste broderierna. E t t minne af henne förvaras på Göteborgs äldsta nationsfana, där lejonet är utfördt af hennes flitiga händer. J o s e p h i n e, den tredje i ordningen, skötte bokhålleriet och de löpande göromålen o c h intog eiter Sophies död hennes plats i firman. F r u Henriques beklagades ofta öfver olyckan att ha åtta döttrar. H o n svarade vanligen med en undran öfver, hur hon utan d e m skulle kunnat uppfostra de vid faderns d ö d ännu icke fullvuxna barnen, hålla en son vid universitetet o c h själf föra ett ekonomiskt sorgfritt lif. l ' e n fattiga änkan efterlämnade nämligen J v i d sin d ö d 1856 33,000 kr., förtjänade på en affär, börjad m e d 12 skalp, garn, stramalj, pärlor m. m. i proportion. Under slutet af 1860-talet uppstodo på detta område nya affärer i täflan m e d den gamla. Smaken t o g en annan riktning; skulle firman kunna segra i konkurrensen, b e h ö f des yngre krafter, o c h då dessa felades, nedlades handeln 1870.
Öfverskott uti Indelningsräntor, som till StatsWerket lefvereras. Xnkotnst utom IndelningsStaten, bestående uti Motesoeh VacanceAfgiftér. Uti RiksStaten för år 1816 äro de uptagne till 46,464 R:d. 36 sk. De hafva utgjort för: 5. men större till* ökning anses dock ej med säkerhet kunna påräknas än 8,536 R:d och, i enlighet dermed, äro de uptagne till 55,0 2:0 Cavalltrie och HragoneRegtmehternes HästeVacance bpanmdl. Enligt afslutade Contraäer er - StatsTJtskottets Betanianderi; lägges denna - Spanmål antingen in Natura eller löses med penningar efter ortens Markegångs pris afRotarne vid nedaqnäinnde från Cavallerie och Dragoner till Infanterie förvandlade Regementer, för befrielsen från att hålla Ryttare-Hästar under den tid Contrådet varar, nemligen: Wid Kongl.
S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottets den 27 sistlidne Junii och dan 8 dennes afgifne, samt den 28 sistlidne Junii‘och den i4 dennes eftermiddagarne på bordet lagde, Utlåtanden; Den 57 Augusti e, mi No 5gi. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver RiksStatens Fjerde HufvudTitel. I 'anledning af “Kongl. Majrts Nådiga proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad den angår RiksStatens Femte HufvudTitel; samt N:o 592, på grund af devid berörde Utlåtande gjorde anmärkningar. N:o 258- Angående StatsRegleringen under Rik-Statens Åttonde HufvudTitel, för Allmänna ooh Extra utgifter; samt N:o 5g3, i anledning af de vid berörde Utlåtande gjorde anmärkningar. Angående gide Hufvud-Titelns anslags-summa; samt N:o 3g4, i anledning af de vid samma Utlåtande gjorde anmärkningar. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo StatsUtskottets ej mindre den 27 sist litine Junii under N;o 260 af, gifne, och följande dagen på bordet Egde, Betänkande, angående reglering af Allmänna IndrsgningsStaten; ån ock den 8 dennes under N:o 5g5 meddeldte, samt den l4 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar; och fann Ridderskapet och Adelil för godt, att, endast med undantag af Utskottets hemstål. Ian, att den med 55o R;dr B:co beviljade tillökning i hushyran för de af ÖfverStåhållareEmbetets Canzlie begagnade rum, måtte å In - Den' Augusti e, mt dragningsStalen uppföras, hvilken hemställan af Ridderskapet och Adeln afslogs, samma Utlåtande i öfrigt gilla; hvarjemte de i Utskottets förstnämnde Betänkande upptagne, men i det sednare Utlåtandet icke omförmåldte punkter af Ridderskapet och Adeln godkändes.