Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, iV.o 2 06. de, hvilka redan betalt dem påförda afgifter, ej billigtvis derföre böra mera än öfrige hemmansegarne af utsockne-frälset vidkännas samma afgifter, alltså hafva Rikets Ständer för sin del beslutat, att de rotevakans-medel, som blifvit ifrån och med år 1835 de Halländska utsockne frälsehemmanen debiterade, ej böra, äfven om debiteringen deraf finnes grundad på laga kraftvunna beslut, af hemmanen uttagas, och att, om sådana medel blifvit ulbetalda, desamma skola, vederbörande återställas. Hvilket allt Rikets Ständer få bos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 September 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Sept. I848. Pi este-ståndet den 25 Borgare-ståndet den 25 Bonde-ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående fastställelse af roteringsverken för den tillökade ordinarie båtsmans-rote ringen. (Statssamt Allm.
Preste-Ståndet den 31 — —• Borgare-Ståndet den 31 Bonde-Ståndet den 4 Febr. — Rikets Stunders underdåniga Skrif reise, angående val af Justitieombudsman och dess Suppleant. S. A. K. Rikets Ständer få härigenom i underdånighet anmäla, att Professoren vid Upsala Universitet, Riddaren af E. K. M:ts Nordstjerne-orden, Juris Utriusque Doktorn och Filosofie Magistern Pehr Erik Bergfalk blifvit utsedd att vara Rikets Ständers Justitieombudsman, samt Revisions-Sekreteraren, Riddaren af E. K. M:ts Nordstjerne-orden, Johan August Södergren att vara Justitie-Ombudsmannens Suppleant; framhärdande Rikets Ständer &c. Stockholm den 4 Februari 1857. 28 Expeditions-Utskoltets Förslag till under d. Siad [veise N:o 15. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 31 Jan. 1857. Preste-Slåndet den 31 Borgare-Ståndet den 31 Bonde-Ståndet den 4 Febr. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förhöjning i traktamente ät Magistrats-personer och Borgare vid besigtnings rn. fl. förrättningar för Kronans räkning. (Allm.
Skrifvelse yttrats derom, att vederbörande auktoriteter komme att höras öfver de ifrågav:de förslagen, samt att från slutet af skrifvelseförslaget borttoges hvad deri förekom ang:de förslaget till förordning om landsting; och dels slutligen att liela skrifvelseförslaget skulle till Utsk:t återremitteras. Härefter framställde H. Exc. propos. på skrifvelseförslagets godkännande och, då dervid svarades starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Sedan Hr Bildt begärt votering, yttrade H. Exc., att R. o. Ad. borde bestämma, huruvida kontraproposm vid den blifvande voteringen skulle innehålla skrifvelseförslagets godkännande med ofvanomförmälde förändringar eller återremiss af förslaget. Gr. Sparre: Jag anhåller, att Gr. Mörners förslag måtte intagas i kontraproposm. H. Exc. hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att kontraproposm skulle innefatta förslagets godkännande, med förut omförmälde förändringar; och sedan dertill svarats ja, upsattes och justerades följande vot.er.-propos.: »Den som godkänner Exp.Utsk:ts under N:o 186 afgifna förslag till E. Stms underd. skrifvelse i ani. af K. Skrifvelse med det af komiterade afgifna betänk, och förslag ang;de kommunalstyrelser, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, godkänner E. o. Ad. ofvannämnde skrifvelseförslag * med de förändringar, att uti reciten skall intagas hvad i K. Skrifvelse yttrats derom, att vederbörande auktoriteter komma att höras öfver merberörde förslag, samt att från slutet af skrifvelseförslaget skall borttagas hvad deri förekommer angtde förslaget till förordning om landsting.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 23. Nej — 16. H. XI. ?! 351 Den 25 Oktober. Uplästes och godkändes Exp.Utskits nedannämnde förslag till R.
— Då nu härigenom Rikets Ständer kunna påräkna att, äfven emellan riksdagarne, genom den man, som de företrädesvis, i anseende till ofvannämnda utmärkande egenskaper, utsett att bekläda den vigtiga platsen af sitt ombud, få sina åsigter om lagförslaget uttalade, och i den mån, som ske kan, gjorda gällande, så anser jag denna rättighet vara alltför dyrbar, att Rikets Ständer böra sig sjelfve densamma afsäga eller om återtagandet deraf Iros Kongl. Majit göra underdånig framställning, helst då i det af motionären ifrågaställde fall, att den nuvarande justitiae-ombudsraannen genom sjukdom kunda blifva urståndsatt alt sine åligganden fullgöra, den för honom utfärdade instruktion uti 25:te §:n, lemnar honom ”rätt att till embetets förvaltande påkalla den man, som Rikets Ständer utsett att honom efterträda, om harr med döden afginge/’ Uppå dessa skäl är jag öfvertygad, alt Utskottet hade bordt afstyrka Rikets Ständers bifall lill ifrågavarande motion.” Häruti instämde herr lektor Ahlstrand samt herr prosten Arrhenius; samt af herr Prosten Forssell: ”Emot det i flere afseenden högst betänkliga beslut, hvartill Utskotlet, med biträde af den förseglade sedeln, här kommit, anhåller jag alt få anmäla min reservation.
Förhållandet är emellertid sådant, att inga medel finnas till denne tjenstemans aflönande. Något skäl till att icke upföra honom på In - Den 8 Juli f. m. 161 IndragningsStat kan jag icke finna, så mycket mer, som K. M. i sin Propos. ang:de KrigsColI. föreslagit 2:ne dervarande tjenstemän att nptoras pä IndragningsStat, hvilken hemställan 11. o. Ad. bifallit, och som jag tror äfven de öfriga Stånden. Således skall det förhållandet fortfara vid förvaltningen, att inga tillgångar finnas för bestridande af denne tjenstemans lön, ehuru visserligen det nu tillgår så, att han aflönas af de öfrige tjenstemännen, på det sätt, att de få alla vidkännas afdrag på sina lönebelopp för att fylla hans lön. Jag kan icke finna att detta är öfverensstämmande med rättvisa eller billighet, så mycket mindre, sorn Utsk. i sitt Utlåt, uttalat den åsigt, att den tjensteman, som nu erhåller lönetillökning, skall deraf komma i åtnjutande. Af dessa skäl hemställer jag, om icke R. o. Ad, skulle finna rättvist att upföra denne Revisors lön till 3,500 Rdr. Frih, Tersmeden: Hvad Förvaltningen af SjöÄrendena be träffar, så har Utsk. tillstyrkt hvad K. M. begärt, och dessutom ett anslag af 450 Rdr på sätt Förvaltningen föreslagit, att fortfarande utgå till ersättning för ljuspenningar åt e. o. tjenstemän. Således har StatsIJtsk. tillstyrkt något mer än K. M. begärt. K. M. har icke äskat denne Revisors upförande på IndragningsStat. Att, ifall Utsk:s förslag bifölles, det kunde hända hvad Gr. Puke förutsatt, att nemi. Revisorn komme att aflönas af de öfrige tjenstemännens löner, tror jag icke är möjligt, emedan tjenstemännen äro särskildt utmärkte och deras löner bestämda i detta Betänk., ehuru jag visserligen medger alt det kan inträffa att icke medel till denne Revisors aflönande inom Förvaltningen finnas, utan måste från annat håll anskaffas.
Höghet blefve i Enkestånd försatt. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottets den 20 sistlidne September under N;o 187 afgifne, samr den 30 derpå följde e.gm. på Fröt. XJtdr. d. 3 Öctober. 1C23. 1049 bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänka nde, i fråga om utvidgad frihet till VäderMjöl Qvarnars uppbyggande med rättighet till att derå mala för tull, samt upphörande af den omgång, som, efter nu gällande författningar, erfordras för vinnande af tillstånd till anläggande af Tull-Mjöl Quarnar i allmänhet; fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens ej mindre den 29 sisth Maji under N;o 92 afgifne, samt den 25 derpå följde Junii e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Ekonomiske och Politie författningar, samt om Landshöfdingames rätt att utfärda vitesförbud m. m. än ock den 17 sisth September, under N:o 183 meddeldte, samt den 23 derpå följde e, m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde tvänne Utlåtanden gilja; likväl med iakttagande af följande förändringar; - 1050 Pro t.
'79 så vida att jag hort honom tala om ^rdel, som alltid borde ligga orörd i Banken, Men om Herr Cederschjöld med sitt tillägg åsyftar, att förekomma reservfondens användande till någon utlåning, måste jag bestrida detta tillägg; ty i händelse upplåningsanstalten afstannade, skulle genom Herr Cederschjölds tillägg intet finnas att tillgå för lån på publika papper, hvilka förut haft belåningsrätt. Herr Cederschjöld: Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut lyder, att den anslagna särskilta fonden af 5oo,ooo R:dr skall såsom reservfond disponeras, och härtill föreslår jag blott tillägg af följande ord: För bestridande af Bankens egna påträngande utbetalningar. Herr Hjerta: Det är just detta förbud mot fondens användande till utlåning, hvarpå jag icke kan ingå; ty möjligen kan hela upplåningsanstalten blifva en chimer, och genom ett sådant förbud skulle de publika papperen kunna blifva utan den belåningsrätt de hittils haft. Friherre Cederström: Herr Cederschjölds tillägg lärer väl icke kunna bifallas, ty det skulle möjligen medföra den verkan, att man stängde utvägen för belåning af publika papper, hvilket icke går an, då de förut haft lånerätt. Men för att lugna farhå5a H. ia* i8o Den 4 December e. ni. gorne hos dem, som icke tyckas hafva fattat saken, skulle jag vilja föreslå, att Ridderskapet och Adelö, såsom ett förtydligande af det fattade beslutet, måtte antaga hvad Grefve von Schwerin yttrat om sättet för reservfondens användande. Det är naturligt, alt detailföreskrifterne i alla fall komma att inflyta i BancoReglementet, oell att således der jemväl kommer att stadgas, huru den ifrågavarande reservfonden skall användas till inlösen af Bankens skuld på Afskrifnings-räkningen. Men för att lugna sinnena hemställer jag, om icke i protocöllet kunde intagas, att Ridderskapet och Adeln godkänt den förklaring Grefve von Schwerin gifvit åt det nyss fattade heslutet.
Ocha wäija inom sig sjelfwa en Ordförande och biträdas under förrättningarne wid Prokocollet af Häradsskrifwaren, samt i afseende pä andra nödiga up» lysningar, af Krono-Fogden Dchutom kalla Landshöfdingarne till samma Taxeringar, att med ytterligare uplysningar Taxerings-Commihionen tillsända gä, 2:ne Ständspcrsvner, tillika med Z a 4 Bönder ifrän hwarje Socken, alt efter dctz storlek, hwilka Sockneboarnt kjelfwe äga att wid allmän Sockncstämma genom wal utse. — Ledamötcrne Uti Taxcrings-Commihionerne, aflägga wänlig cd och äga ensamme rätt, att uti de till bergs pröfning'hörande frägor besluta; men de öfrige tilkakiade StändSpersoner och Bönder hafwa endast att meddela uplysningar, när de af Taxerings - Commihionen äskas. För öfrigt äga alla i Häradet boende, svin Taxering äro underkastade, frihet att pä manligt sätt Taxeringarne bewista. Stockholm d. 16 Junii 1809. Larl Ltellrm körner. Lika 9L2 Den 2Z Gepteinber. Lika lydande med det till Riksens HSglofl. Skön, ders Bewillnings - Utskott ofwanstäende dag ingifna O, rigina! intygar 8. O. Ingman. Rörande be öfriga Bilagornas upläsning, upstod inom Ridderskapet och Adeln nägon öfwcrläggning, huruwida icke de af hwar och en särskildt, säsom hwilande pä bordet, kunde läsaS, utan att man nu bchöfde med deras upläsning borttaga tiden, häldst be in, vehölle anmärkningar, gjorda för flera wcckor sedan, innan projectct hunnit fullkomligen utarbetas. Hans Exccllence Herr Grefwe
Ho gaf Hedningarna och Konungarna för honom, att han dem öfvermägtig vardt, och gaf dem för hans svärd, såsom stoft, och för hans båga, såsom förströdda agnar; Och han jagade efter dem, och gick det igenom med frid, och vardt intet trött af vägen? Ho verkar det, och gör det, och kallar alla menniskor, den ena efter den andra, allt ifrå begynnelsen? Jag Herren är både den förste och den siste. Då öarna sågo det, fruktade de sig, och jordenes ändar förskräckte sig; de nalkades, och kommo fram. Den ene halp den andra, och sade till sin nästa: Var tröst. Timbermannen tog guldsmeden till sig, och gjorde bleckskifvorna släta med hammaren på städet, och sade: Det vill väl stå. Och de fäste det med naglar, att det icke skulle stå ostadigt. Men du Israel, min tjenare, Jacob, den jag utvalt hafver, du Abrahams mins väns säd; Den jag styrkt hafver allt ifrå verldenes ända, och hafver kallat dig, ifrå hennes väldiga, och sade till dig: Du skall vara min tjenare; ty jag utkorar dig, och bortkastar dig icke; Frukta dig intet, jag är med dig; vik icke af, ty jag är din Gud. Jag styrker dig, jag hjelper dig ock, jag håller dig vid magt, genom mina rättfärdighets högra hand. Si, alle de som dig hätske äro, skola till spott och skam varda, och blifva såsom intet, och de män, som med dig träta, skola förgås; Så att du skall fråga efter dem, och icke finna dem. De män, som med dig kifva, skola, varda såsom intet, och de män, som emot dig strida, skola få en ända; Ty jag är Herren din Gud, den dina högra hand stärker, och säger till dig: Frukta dig intet; jag hjelper dig. Så frukta dig nu intet, du matker Jacob, I fattige hop Israel. Jag hjelper dig, säger Herren, och din förlossare, den Helige i Israel.
2 äggulor röras samman med ett stycke osaltadt smör, stort som ett ägg. Derefter iblandas kornmjöl, tills smeten ringlar sig, samt de till skum slagna hvitorna. Gräddas i rånjern. Skulle smeten vara för lös, tillsättes mera mjöl. Två och två bestrukna med smör läggas samman. Den, som så behagar, kan äfven använda något socker i dem. Doktor Karolina Widerström stafvelser). 2 tr. Allm. LEDIGA PLATSER. Med. D:r ERNST SALÉN, Mormors gorån. Till 5 äggulor tagas 5 matskedar socker, 5 matskedar smält smör och 5 matskedar grädde, hvilket allt väl blandas. Sedan tillsättes så mycket hvetemjöl, att degen blir fast; får sedan hvila en timme i kallt rum. Utkallas sedan till ett femöres tjocklek, skäras efter ett pappersmått, klipt efter gorånsjernet, och när alla äro skurna, börjas gräddningen i det med vax smorda jernet. Hvardagar ' / j3 — ' fi&amp;. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. Bakning ". Nahoj. £3 1 J t [JQ " gj. ™ &lt; &gt;r En egendomlig, vacker och billig nålbok (Svar till frågan 244) fås på följande satt: Man tager 9 små ringar af fin ståltråd till hvardera permen, virkar med fasta maskor rundt omkring hvarje ring med rodt silke, så det blir som en Lmguette. Sedan syr man med silke tvärs Öfver inuti ringen flere gånger, ungefär som vid trådknappar, samt fäster en perla i midten. Då man fått alla ringarne färdiga, fäster man dem samman, en i midten och f^å de andra i en rundel omkring. Derpå förehar man permen med litet löd allas samt vidfäster ett par röda sidenband att knyta med. Till bladen inuti klipper man af hvit flanell en uddad rundel af samma form som permen samt fäster dem vid deo samma. Siri. Ä. CHEYET » N^- Porslins-Måleri-Atelier ett rikhaltigt lager af S v a r t a och. K u l ö r t a U^^Solida qvalitéer.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om reglering af Länsindelningen. Uti memorial, som från Högloft. Ridderskapet och Adeln blifvit till Utskottets handläggning remitteradf, har Hans Excellens, Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, anmärkt olämpligheten af residens-städernas belägenhet inom flere af rikets län, samt erinrat att sa väl länens invånare, hvilka ofta hade angelägenheter att hos Länsstyrelserne besörja, som äfven LandshÖfdingarne, hvilka borde egna personlig uppmärksamhet at förhållandena i orten, hade ej ringa fördel deraf, att residensen voro någorlunda centralt inom länen förlagde. Sådant vore likväl ofta 8 Allm. Besv. och Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 6. ej iakttaget, såsom exempel hvarpå anförts: att Stockholms län sträckte sig nära intill Upsala; att Skaraborgs län ginge i sydost J mil nära Jönköping och i vester nära intill Wenersborg; samt att en del af Götheborgs och Bohus län gränsade nära intill Wenersborg, och att hela norra delen af länet hade mycket närmare till nämnde stad än till Götheborg, under det vissa delar af Elfsborgs län lågo närmare Götheborg än Wenersborg, o. s. v. Då emellertid flyttning af residensen skulle i de flesta fall medföra betydliga svårigheter och kostnader i anseende till de för Länsstyrelserna erforderliga embetsoch boställsbyggnader, hvilka på de hittills bestämda orterna redan funnes uppförda, har motionären ansett annan utväg för de anmärkta olägenheternas afhjelpande icke återstå, än att bereda en lämplig jemkning af länsindelningen, samt fördenskull föreslagit, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att åtgärder måtte vidtagas för uppgörande af förslag till en, både för administrationen och med afseende å invånarnes kommunikationer med Länsstyrelserna, ändamålsenligare indelning af rikets län. Utskottet har i afseende å förevarande ämne inhemtat: att, sedan Rikets Ständer vid Riksdagen 1834—1835 fästat Kongl. Maj:ts
5:o likaledes återremitterades såväl den i § 6 förekommande punkten om kartering af bouppteckningar —• med undanlag af stadgandet, att ”bouppteckningar förses med stämpel enligt den författning, som gäller då de till domstol ingifvas,” hvilket stadgande, i enlighet med Utskottets i Betänkandet derom gjorda hemställan, bifölls, — som ock de i samma § intagna punkter, angående kartering af certepartier samt köpe-, bytesoch gåfvo-bref om skepp, fartyg m. m. Härförutan beslöt Ridderskapet och Adeln bemyndiga Utskottet att vid ärendets förnyade handläggning vidtaga sådana ändringar i de af Ridderskapet och Adeln bifallna delar af författnings-förslaget angående stämpel-pappers-afgiften, som kunde finnas behöfliga till följd af de förändringar, som förslaget i öfrigt, med anledning af återremisserna, kunde komma att undergå. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 22, angående stämpel-pappers-afgiften, samt algiften för stämpling af tidningar, andra periodiska skrifter och tryckta alhandlingar, hvarvid Ståndet biföll Betänkandet och de två för - Prot.-Utdrag den 25 och 26 Maj 4860. 433 fattnings-förslagen, med undantag af följande delar, i hvilka Ståndet beslöt, på sått här nedan sägs. Utskottets hemställan, pag. 6 och 7, i Betänkandet, angående dels bevillning för fideikommiss, äfvensom för gåfva af fastighet, samt för testamente af fast eller lös egendom, med full eganderätt till egendomen, dels befrielse för testamenten och fideikommiss-bref ifrån stämpel-afgift. Med godkännande af den grundsats, Utskottet här uttalat, återremitteradei, hvad Utskottet i öfrigt i ämnet framställt. Uti förslaget till författning, angående stämpel-pappers-afgiften. § 3. Stämpel å utnämningsbref för Riddare af Konung Carl XIII:s Orden.
Var såsom 10 till 1, efter hand blifvit såsom i5i å 16 till 1, —« anser derföre en oföränderlig måttstock för Bankens inoch utvexling ovilkorligen skola i längden medföra förluster för Banken; då, i händelse Guldet kom att stiga, Bankens tillgång skulle bortvexlas under sitt värde, men, i motsatt lall, Banken nöd» Banco-Utskotteli Memorial N:0 io9. 47 gas tillvexla sig Guld utöfver dess verkliga värde* Men då, å en almart sida, Utskottet likaledes betraktat, huru Guld, utom de större rubbningar i dess värde emot Silfver, som äro föranledde af varaktigare, i verldshändelserna ingripande orsaker, dessutom underkastas tillfälliga vexlingar, egande sitt upphof i ögonblickligen uppkommande eller minskade behof, samt insett, att tillfället att kunna, under gynnande conjuncturer, indraga vexel-behållningar i Guld, eller under missgynnande beläcka vexel-briSter med denna lätt transportabla metall, skulle för Svenska handeln vara af ej obetydlig vigt} så anser Utskottet, att en med försigtighet drifven inoch utvexling af Guld, efter pris, rättade efter tidsförhållandena, skulle med fördel kunna tillåtas Banken* Utskottet, som sökt skalfa sig bestämda uppgifter i afseende på de förändringar guld-priset i senare tider undergått, liar erhållit en officiel uppsatts rörande guldets proportionel värde till Silfver, under nedanstående år, på en af Tysklands större Vexel-platser (Berlin). Förhållandet emellan bägge metallerna var i medel - 48 Banco-UtslioUets Memorial N.o 108. tal för hvarje år beräknadt, efter de dagligen uppgjorda Börs-courserna: I 5,747 eller i medeltal för alla åtta åren, såsom t^>790 till 1• Denna, uppsåtts bör så mycket mer anses kunna antyda förhållandet i det öfriga Europa, (på smärre afvikelser när) som den ringa kostnaden att föra Guld från en ort till en annan, eller att ommynta det från ett lands
Ehuru meningen säkerligen är, att allt egentligt ansvar för affall »ifrån vår rätta evangeliska lära» skulle upphöra, och vi således äfven i lagstiftningen framskrida ett stycke på den väg, som leder till det stora målet, att det i 16 § Regeringsformen gifna löfte om fri religionsöfning bhfver en sanning; är man likväl, efter 1860 års förordningars utfärdande, nästan lika som dessförinnan, i tvekan om gällande kraften af ofvanberörda och flera andra tvetydiga religionsförfattningar. Uti inledningen tili 1860 års ifrågavarande förordning äro ej heller upphäfde »de i Kongl. Majits den 26 Oktober 1858 utfärdade nådiga Förordning, angående Lag-Utskottets Utlåtande M 42. 11 »särskild.) sammankomsters hållande, intagna förbud, eller inskränkningar i friheten att »sådana sammankomster hålla.» (Ur min motion). Orimligheten af förbudet att hålla sammankomster för andaktsöfningar under vissa tider, t. ex. »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», är för enhvar klar, när man blott besinnar, dels att en sammankomst den tiden, då allmän guds-, tjenst i församlingen hålles, icke straffas, såvida sammankomstens ändamål är, t. ex, kortspel, dans eller annat nöje, tidningsläsning eller dylikt tillåtet tidsfördrif, dels ock att icke någon kan tvingas att bevista »allmän gudstjenst i församlingen». Att, detta oaktadt, särskild sammankomst för andaktsöfning, »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», ej »ulan särskildt tillstånd», får hållas, — är icke blott en inskränkning i medborgares allmänna rättighet att sammankomma för ändamål, som skada hvarken staten eller enskilde, utan ock stridande mot det kristliga syftemålet med särskilda helgedagars inrättande. Om en sammankomst för andaktsöfning, då allmän gudstjenst i församlingen börjas, antingen upplöses, så att de sammankomne spatsera ut för alt njuta af naturens skönhet, eller förändras så, att de, som sammankommit för att läsa Guds ord, börja läsa politiska tidningar i stället för bibel och psalmbok; så kunna de naturligtvis icke straffas; men hvarken Guds rike eller svenska s. k.