Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Länets styrelse, icke äger fullkomligt direkt kännedom om Länet, utan måste till stor del grunda berättelsen på de uppgifter, vederbörande tjenstemän och myndigheter afgifvit, samt de upplysningar, jag af förut afgifne lika beskaffade berättelser och här tillgänglige handlingar kunnat inhemta. Enligt formuläret förekommer: l:o Länets allmänna beskaffenhet. Genom de härifrån förut afgifne Femårs-Berättelser är beskrifning härom lemnad; och då länets geografiska läge, vidd och klimat under de fern år, denna berättelse omfattar, ej undergått någre förändringar, samt ett återupprepande deraf torde vara alldeles öfverflödigt, vågar jag underdånigst lill nämnde berättelser hänvisa. 2:0 Invånare. Enligt 1836 års mantalsoch skattskrifningslängd^- utgjorde folkmängden: Skattskrifne 51,495 Skattfrie 40,246 91,741, och år 1841. 4 Folkmängden har således under denna period ökals med 2,343 personer eller öfver 2 procent. De i föregående berättelser omnämnda förhållanden i afseende på ynglingars dels utvandringar till Skåne, för sökande af arbetsförtjenst, dels inträde uti Götheborgs Sjömanshus, för idkande af Coopvasrdi-skeppsfart, fortfara ännu; dock lärer det årligen blifva svårare, att i Skåne vinna arbete, emedan flere ynglingar nu emot förr genast efter utvandringen återkomma. En gammal sägen indelar Halländningar uti de slafviska, de sjelfständige och de sjelfsvåldige. Denna indelning är med afseende å folklynnet i olika delar af Länet ej så oriktig. Uti Södra delen ligga de största egendomarne, med vidsträckta gods, hvars brukare till hufvudgården förr utgjort allt hvad egendomens innehafvare påfordrade, men numera till större delen fått kontrakter, som bestämma deras skyldigheter. Allmogen i denna del af Länet saknar i allmänhet sjelfständighet och närmar sig uti lynnet till Frälsebönderne i Skåne. Medlersta delen af Länet skulle utgöra det sjelfständiga. Der finnas endast få Frälsegods och bonden der har derföre tidigare börjat tänka öfver sin ställning och om sina skyldigheter sökt upplysning.
— Att upplösningen skulle hjelpa, har egentligen intetdera af partien trott, men vi hade hunnit så långt att ställningen rentaf icke längre var att uthärda. Folketinget hade i ordets bokstafliga mening kört fast. På måndagen — 9 maj — skulle vi åter haft en af de många sammanstötningarne mellan radikale och moderate, med de beständiga räkenskapsuppgörel serna, de outslitliga insinuationerna, det aldrig upphörande framkastandet af misstankar. Så upplöste Estrup på lördagen, och vi kommo loss. — Det är en mörk politisk situation, vi för ögonblicket hafva här hemma, intet blifver ut vecklad t, allt ligger i träde. Riksdagen är en kyrkogård, full af kors, som bära namnet på mer eller mindre vigtiga lagförslag. Många ekonomiska reformer borde genomföras; och just derför att socialdemokratien fullständigt saknar inflytande här i landet, kunde de för tillfället diskuteras utan lidelse, om blott de politiska förhållandena vore något gynsammare än de äro. Ty värr fins blott föga utsigt till en förbättriug af ställningen. Den nya riksdagen skall otvifvelaktigt få ungefår samma fysionomi som den upplösta *. De » utträdde », en helt liten grupp af obetydliga politici, skola säkert efter valen gå upp i de moderate, hvilka de egentligen alltid hafva tillhört; i stället skola kanske de moderate förlora ett par platser på grund af sitt mindre lyckade uppträdande i armélagsfrågan; men i alla fall: stora blifva förändringarna icke. Vi skola alltså, efter all sannolikhet, så vida icke Estrup, trött på alltsammans, drager sig tillbaka för en nationalli * Vi behöfva knapt påpeka, att förf. visat sig sannspådd. Red: s anm.beral-moderat minister — hvilket är föga troligt — behålla samma gruppering med tre minoritetspartier, hvilka på det fullständigaste sätt ' hafva visat, att det folketing, de utgöra, är ur stånd att skapa en lycklig, välsignelsebringande utveckling. Fortfar det länge på detta sätt, skola danskarnes politiska intresse, som redan är starkt i aftagftnde, sjunka ned till ett minimum.
”Tycker du jag kan ha smak för sådant? Jag sitter som på nålar och vet icke hvarföre vi skola söla bort tiden. Gå, kära Rosenberg, och se åt! Jag är litet ängslig, innan jag sett det.” Birger och Rosenberg följdes nu åt till bergshålan; och snart dansade Gabriella af hänryckning, ty packorna ej allenast funnos, utan de funnos äfven innehålla hvad de borde. Och nu blef det ett uppsprättande och instufvande och sömmande, så det var lust att se, med hvilken färdighet det stora varet formerade sig till en försvarlig och respektabel långdyna. ”Och nu intet söl, utan fort i båten!” sade Birger och kastade sjelf dynan på axlarne. Då den låg på sin plats, och Gabriella riktigt tryckt sig ned derpå, hade hon ett utseende, liksom hon velat trotsa alla makter att förmå henne lemna den. Sedan Petter, som larfvade efter med korgarne, äfven lyckligt kommit ombord, sköts båten ut; och i hvarje öga, som såg tillbaka åt den ödsliga klippan, låg en smula tacksamhet för det skydd den lemnat. Sällskapet blickade framåt med förhoppning; ty tulljakten sof förmodligen långt derifrån, åtminstone syntes ingen skymt af hennes förhatliga former. ”Nå, lycka till god marknad, kapten!” sade Birger och fattade styret. ”Ha vi det väl hemma, går det af sig sjelf att någon af dagarne få det in till Götheborg. Ingen sak nu, när husvisitationen är öfver!” ”Langa fram buteljen, Petter! Se så, bror Birger, tack för allt besvär, både i dag och sist! Låt oss tömma ett glas på god utgång!” Och för denna skål läto äfven fruntimmerna behaga sig att göra Rosenberg besked. Petter och kocken intogo äfven en försvarlig styrketår, hvarefter de fattade årorna och drefvo slupen med förnyad kraft mot hemmet. ”Rätt så, gossar! det kallar jag att ro. Blås du i dina små händer, Gabriella, så få vi också frisk vind. Jag ser redan på din florshufva, att den kommer med friska tag.” Rosenberg var också i taget.
Körande detta ämne hafva följande motioner blifvit inom Riks-Stånden väckta och till Sammansatta Utskottets handläggning öfverlemnade, nemligen: hos Ridder skåpet och Adeln: af Herr von Mentzer, C■ F, att utförsel af bränvin måtte underlättas genom beviljande af dravvback: af Herr Friherre Silfverschiöld, C. 0., att hvar och en, som exporterar bränvin, måtte, sedan exporten blifvit styrkt medelst qvittens öfver verkställd tullbehandling å utrikes ort och certifikat af Svensk Konsul derstädes blifvit hos vederbörlig myndighet uppvisadt och godkändt, förklaras berättigad att återfå hela den för det exporterade bränvinet erlagda tillverknings-afgift; af Herr Friherre Rehbinder, F. W., att för bränvin och sprit, som bevisligen blifvit inom landet tillverkadt, må bestämmas en utförsels premie lika hög, som den skatt Rikets Ständers vid denna riksdag komma att pålägga bränvinsbränningen, så att hela Bih. till R. St. Trot. N:o 20. den för slik tillverkning erlagda afgift må återfås, när styrkt blifvit att bränvinet å utrikes ort är levereradt; samt inom Bonde-Ständet: af Per Person från Wermlands län, att Rikets Ständer måtte besluta, det lika drawback skall erhållas af Svenska Staten för det härifrån till andra länder af Svenska undersäter bevisligen försålda och aflemnade bränvin, som Danska Staten betalar för bränvin, som från Danmark blifvit till Sverige utfördt. Före remissen af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvins tillverkning, hafva enahanda yrkanden blifvit framställda af Friherrarne Raab, A. C., och Sprengtporten, J. W., Grefve af Ugglas, C. L., samt Herr Tornerhjelm, R.
Om förbättring i Länsmännens Loningsvilkor. g:o Angående ersättning till Städerne för deras andel uti Accis - och BakugnsPenningarne. Den 19 Martii. 283 Men sorn Ridderskapet och Adeln den 9. ©ch 17. sistl dne Februari! ledan biialin Stais* Utskottets sistnämnde Utha.anden , fann Ridderskapet och Adtln, att Utskottets r>u ifrågavarande M tnonaier endast borde läggas till Handlingame. Föredropos å nyo StatsUtsknftefs elen 4 och 5. dennes aigifra sin t dt n 14- och eft< rmicTdagen den 17. 1 samma n r. ad på bord t lagda t vänne Memorial, innefattande svar på Återremi sen af Liskotiets, den 1 2. sisth dn.e Januarii och 4. nästledne Februarii meddelta Utlåtanden : 1:0 Angående Segelleden genom Bag-t gensSttndet och Södra Stäket , samt 2:0 1 anledn ng af KonglM;:j:ts Befallrtingsh rfvandt s J Nt.rrl o t. ns Län , ur.derdåriga Skrifvelse den 29 Noven ber 18179 r°* rande anstånd med indidvandel af den återstående delen af Wester bottniska Lånet , sorn skall ei läge as af Invårarne i Norrbottens Länj och sQm de öfige Respeciive RiksStånden redan bifallit U skottets m tnämnde Utläiande , fann Ridderskapet och Adeln för godt att äfven lör sin del vid berörde tvänue Utlåtanden nu mera låta beto.
Besvärsock OeconomieUtskottets Memorial, angående förbud emot löpande Assignationers utgifvande af enskiite personer m. m*, V. 599, angående Gränsetullarne imellan Sverige och Norrige, samt Landtulls-inrättningen i Riket och den dervid bibehållna Tullbevakning m, m., V. 6ov angående Markegångs - Taxornas upprättande m. m., V. 644. angående större frihet till begagnande af Kalkmylla och Kalkstensbrott på Gottland, V. 696. _ _ angående vissa öfverklagade olägenheter för Bätsmans-Rotehållare, V. 783- — angående underhållandet af Strandridare Bo. ställen och Lastagebryggor på Gottland, V. 790. mm mm angående upphandlingar för Kongl. Maj t och Kronan, V904. — _ angående inskränkning i Halländska och Bohus ländska Allmogens Seglationsfrihet, V. 933. angående Hamp-planteringens befrämjande, V. 941. _ angående Båtsmansfördubblingens återställan de, V. 1042. angående befrielse för Skeppare och förbön» der, att vid Tullkamrarne uttaga förpassningar å Landets egna varor, som från Upp. städerna till Stapelstäderna försändas,V, »108. angående en fri Tackjerns-handel, V. 1117. angående yrkad ändring af Tjenstehjons flytt ningstid, V. 1x24. _ angående medel till Svenska Klädes-Fabriker» nas upphjelpande, V. 1182,. mm, — angående Götha Canal • Bolags. förpligtande, att då någon Rote-Soldat i och för arbetet derstädes blifver oduglig till Krigstjenst, er» sätta kostnaden till annan karls anskaffande, V1188. — —, angående förändring af sättet, att värdera Jord - Register. 7 Jordoch Fastigheter a Landet, efter den så kallade Banco methoden, V. 1192.
Till fångarnes förplägning, beklädnad, bevakning. transport m. m 693,663: 16 — Summa Summarum 775,000: Som ofvanberörde af Fångvårdsstyrelser) utarbetade förslag till bestämd arfvodesoch löne-stat för en del af dem, som äro i tjenst anställde vid samma Styrelse, Straff-fängelserne, Kronoarbetskorpsen och de sednast byggde, med celler inrättade, ransakningsfängelserne, uptager en utgiftssumma af C,131 r:dr 16 sk. mera än nu gällande stat, oberäknad den föreslagna allöningen vid Warbergs nya straff-fängelse; men fångväsendet inom riket icke kan, medan utvecklingen af fängelse-systemerne flerestädes ännu fortgår och den vidare erfarenheten således måste komma att leda til! bättre och säkrare bestämmelser än hitintills, anses befinna sig på den ståndpunkt, att slutliga organisationen af så väl sjelfva Styrelsen, som den vid Straffoch Ransakningsfängelserne erforderliga personal nu skulle kunna ändamålsenligen företagas och så verkställas, att icke många väsendtligare ändringar inom kort tid blefvo nödiga; så enär i allt fall på Kongl, Maj:ts nådiga pröfning vore Kongl. Maj.ts Prog. om Statsverk. 1850. 43 beroende en serskild fråga om ny instruktion för Fångvårdsstyrelsen, hvars sammansättning följaktligen kunde komma att undergå förändring, samt vid dessa förhållanden vore angeläget, att ökade utgifter å bestämd stat, så vidt ske kund a, undvikas,‘ hemställde herr Justitie Stats-ministern, det Kongl. Maj:t måtte förklara sig icke (inna skäl att nu för Rikets Ständer framlägga förslag till fast arfodesoch löningsstat för embetsoch tjenstemännen samt vaktbetjeningen vid Fångvårdsstyrelsen eller vid ofvanberörde Fångvårdsanstalter. Uppå Stats-rådets underd. tillstyrkan täcktes Kongl Maj:t till hvad sålunda är vordet hemstäldt lemna nådigt bifall.
Riksdagsbeslut omtalas ett belopp af 318,288 R:dr 3 sk. 9 rst., som Kongl. Maj:l under åren 1812 ^ i8i3 och 181 f af inkomsterne från S:t Barthelemy användt till Sveriges omedelbara nytta och till lättnad för Svenska Statsverket och lisa i nationens bördor: i följd hvaraf Rikets Ständer serskildt framburo inför Kongl. Maj:t gärden af deras uppriktiga och vördnadsf ulla tacksamhet. Sedan år 1815 allmän fred blifvit återställd, upphörde orsakerne till den lifliga handeln på S:t Barthelemy. Inkomsterne af ön minskades i samma förhållande: snart gåfvo de ej mera öfverskott och blefvo slutligen otillräcklige för aflöningar och andra utgifter hörande till Koloniens förvaltning. De på inkomsterne af S:t Barthelemy anvisade utgifter kunde ej alla lika skyndsamt förminskas eller indragas, och härigenom uppstod en årligen tillväxande brist, som sannolikt hade kunnat undvikas, om ofvanberörde 318,288 R:dr 3 sk. 9 rst. blifvit för Koloniens utgifter afsatte och förräntade. Den å Barthelemiska fonden sålunda uppkomna brist förorsakade många bekymmer för dåvarande Chefen för KolonialDepartementet, framlidne H. E. Hr Grefve af Wetterstedt, och gaf anledning lill flera öfverläggningar emellan Hans Excellens och framlidne Presidenten Herr Grefve Wirsén. I följd af den kännedom om handelsförhållandena i Westindien, 161 sorn jag ansågs hafva inhemlat under eli serskildt uppdrag på ön Guadeloupe år 1814 och under besök samma år på S:t Barthelemy oell andra Weslindiska öar, hlef jag, om jag rätt minnes, om våren 1826 tillkallad vid en öfverläggning om S:l Barthelemys angelägenheter hos II. E. Hr Grefve af Wetterstedt, hvarvid llr Grefve Wirsen och framlidne ExpedilionsSekreteraren Bergius i KolonialDepartementet äfven voro närvarande.
Efter sålunda meddeladt utlåtande har Utskottet ansett sig uppfylla en angenäm pligt då Utskottet tillstyrker: att Ridd. o. Adeln måtte förklara Riddarhus-Direktionen sin tillfredställelse och sitt välbehag öfver det (4 Riddavhus-Utskottets Utlåtande Ml 6. sätt hvarpå Riddarhusets och Stiftsärenderna blifvit se' dan sista riksdag förvaltade. Tvenne ledamöters reservation åtföljer. Stockholm den 30 December 1865. På Riddarhus-Utskottets vägnar. Reservation vid 1 §. Friherre Leuhusen, Frans Oscar: Efter genomläsandet af frami. Majoren Wulfcronas testamente den 28 September 1797 har jag icke kunnat finna annat, än att tillämpningen och verkställigheten af testamentet helt och hållet öfverlemnats åt RiddarhusDirektionen. Pä grund häraf och enär genom bifall till Direktionens hemställan Ridd. o. Adeln skulle komma att afgifva ett förklarande i afseende å tillämpningen att testameutets bestämmelser, som står i strid mot ordalydelsen i testamentet, men enligt min åsigt, Ridd. o. Adeln ej tillkommer att ett sådant förklarande meddela, får jag föreslå, det Ridd. o. Adeln måtte förklara ifrågavarande hemställan af Riddarhus-Direktionen icke till någon Ridd. o. Adelns åtgärd föranleda. Häruti instämde Herr Friherre Strömfelt, Carl Adam. Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 7. 15 N:o 7. I anledning af Herr Fitinghoff's, Conrad Bleckert, motion om upplåtande af Riddarhussalen till samlingsrum för den blifvande riksdagens Första Kammare. Vördsamt Memorial! Genom utdrag af Högloft.
Lem, som moro närmare Gästgifwaregården boende, öfverenskomma och betinga om en flik skyldighets utgörande, har Utskottet äfwen warit betänkt pä medel och utwagar til dest fullkomliga afflaffande. I sadant ändamål får Utskottet widare hemställa vm icke pä de ställen i Riket, der et färre antal af resande wanligtwis färdas, Hällfljutsmngen kunde, lika som redan skett i Smålånd, en del af Skäne och åtskilliga andra af Rikets krovincer, helt och hällit indragas, utan at Ikekerve underlagen, hwilka dä ensamme komma at utgöra fljutsningen, torde behöfwa något deremot swarand-e »vederlag. Hwad äter angar de traÄer der fljutsnings-beswaret, i anseende til mänga resandes framfart oftare påkommer och hwarest Uelerven utan Hallfljutsens biträde eller något annat unoerstöd, icke skulle kunna med fljutsningen uthärda, sä synes ingen lämpeligare utwäg til indragningen kunna widtagas, än at Gästgifwaren och Uekerver enrot nägon flälig wedergällning af Hallfljutsarne ätogo sig at för resandes fortställande, allena ansvara.
M.s nådiga proposition omförmälda, lägenheter icke af Rikets Ständer ansåges vara af behofvet påkallad. Vid sådant förhållande och då Riksrätten, genom dom af den 2 Juli 1842, befriat de Konungens rådgifvare, hvilka tillstyrkt ifrågavarande förskotts beviljande, från det för denna åtgärd yrkade ansvar, hafva Rikets Ständer funnit sig böra, i öfverensstämmelse med revisorernes åsigt, medgifva, att meranämnda förskottssumma, trettiotvåtusen etthundra femtiosex riksdaler 43 sk. 1 rst må i räkenskaperne afskrifvas. Krigs -Kollegium. l:o Artilleri-af delningen. evärstillverkningen meddelad t samt till nybyggnader vid Carl Gustafs stads Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 192. Norrbottens Häst jägare-sy vadrons fond. Då någon redovisning för denna fond icke funnes i r i k sh u f v tid bok en intagen, hvilken redogörelse, efter revisorernes åsigt, derstädes bordt i serskild så kallad generalräkning inflyta, i likhet med hvad för öfrige af Krigs-kollegium förvaltade samt andra af allmänna medel bestående fonder egde rum, hafva 1847 års revisorer ansett sig ej böra förbigå denna omständighet5 — och få, af sådan anledning, Rikets Ständer hos E. K. M. i underd. anhålla om nådig befallnings meddelande till Statskontoret att för framtiden tillse, det så kallad generalräkning öfver Norrbottens hästjägare-svadronsfond varder uti rikshufvud boken intagen. 3:0 Utrednings-af delningen.
Rättegångs-Balken, utan svarandens hörande afgöres. Efter öfvervägande häraf, får Utskottet vördsamt anföra, att, då, emot 6 Lag-Utskottets Betänkandej IV.o ^5. den föreslagna förhöjningen af böter för uteblifvande från Under-domstol, förekommer, att sådan partiel lagförändring skulle rubba de grunder, som i lagen äro följde vid bestämmandet af böter i allmänhet, samt således störa den öfverensstämmelse, som emeilau lagens serskilda delar bör råda, kan Utskottet ej biträda berörde förslag, utan tillstyrker, att motionerna i denna del ej måtte bifallas.
Hagander R:dr 59: 15. 5. och till nämndemännen i Fernebo härad af samma län " 3: 41. 4. tillsammans R:dr 68: 8. 9. hafva, såsom utgående endast för nuvarande innehafvarnes tjenstetid, blifvit till allmänna indragnings-staten öfverflyttade. 7:o. Ett å Hof-rättens öfver Skåne och Blekinge stat uppfördt, Borgmästaren i Helsingborg tillagdt löningsbelopp af 100 R:dr, har blilvit öfverfördt till 7:de Hufvudtitelns anslag: Släders friheter, under hvilket dylike, städerna beviljade, förmåner äro upptagne. 8:o. Från denna Hufvud-titels förslags-anslag till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, 21,268 R:dr 35 sk. 6 rst., hafva till vederbörande, under Justitiedepartementet hörande, stater blifvit öfverflyttade de dem tillagda belopp af den vid sednaste riksdag anvisade summa till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbe - tjente, nemligen: till Justitie-departementets Expedition R:dr 100: » Justitie-revisions-Expeditionen » 1,000: » Justitie-kanslers-Expeditionen » 100: » Svea Hof-rätt » 900: >.
Angående Redogörelsen. 55. l Nu gallanMed Räkenskaperne för Allmänna KronoUppbörden förhålles ende stadganden. ligt nu gällande stadganden på följande sätt: l:o. De Redogörare, som med utskyldernes påförande och uppbörd hafva befattning, aflemna: a) Den 1 Maj hvarje år: Summarisk Redogörelse i tvänne exemplar för nästförflutne årets utskylder, afslutad för det med föregående dag tilländalupne Uppbördsåret, intill hvilken tid alla de medel, som deruti till redovisning förekomma, så framt icke laga hinder möta, skola vara indrifna; Börande de då befintlige restantierne med behörigen styrkte restlängder och pantlistor verificeras. Ifrån hvad sålunda är stadgadt eger för Stora Kopparbergs Län, jemlikt Kongl. Brefvet den 13 Februari 1823, det undantag rum, att, på sätt der förr öfligt varit, nämnde Redogörelse aflemnas den 1 Juni hvarje år. b) Den 1 October: verificerad SpecialRäkning i tre exemplar, afslutad den 31 förutgångne Augusti, för då tilländalupne Redogörelse-år, hvarförinan de vid samma års Summariska Redovisning befunne rester, så vidt ske kunnat, böra vara indrifne eller till afkortning befordrade. A de restantier, som då qvarstå, aflemnas serskildt Sammandrag, åtföljdt af Förteckningar å de på handräckning eller inhibition beroende poster. 2:o. För LandtRänteriernes uppbörd och utgift afgifves den 1 Maj SpecialRäkning för nästförllutne Calender-året, samt den 1 October serskild Räkning öfver den i Länet levererade Kronouppbörd under det för denna uppbörd, på sätt ofvan nämndt är, bestämde Redogörelse-är. 3:o. LandsBoken afslutas och aflemnas inom Juni månad året efter det, då SpecialRäkningarne, för samma år LandsBoken afser, blifvit afgifne. 56 iOm fö- underdånigt betänkande af den 18
R;dr hade Arméen och Krigsfolket på Flottorne för innestående aflöning, samt leverantörer för varor af alla slag att fordra 4,490,459 R;dr, att Riket, som hade en skuld af nära 28 millioner, deribland var skyldigt utländningen 9,887,981 R:dr Hamburger Banco utom upplupne interessen, hvilka vid 1809 års slut gingo till 766,784 R.dr, 6amt att Sverige ändteligen före den 13 Mars 1S09 saknade all garanti, att icke ufgilterne kunde till en 0- bestämd gräns ökas, att icke nya pålagor kunde utskrjfvas, att icke landets manbara ungdom kunde än vidare utfordras, för att lika onödigt och lika ömkeligt, som det första landtvärnet omkomma ? är det väl till sådana utsigter och sådana förhoppningar, som Friherre Anckarsvärd skulle vilja återkalla sitt Fädernesland. Eller har han icke af en föraktlig brochure, som gjordt en säkerligen origtig framställning af förhållandet emellan 1696 och 1817 års RiksStater, låtit förleda sig att tro allt vara illa eller ändamålet med revolutionen förfeladt, derföre att embetsmännens antal vöre ökadt, Bsn i 7 April e, mi 3% ökadt, eller att icke alla ekonomiska fördelar man behagat fordra vöre redan erbållne? Har tnan väl då betänkt på hvad sätt dessa inbillade fördelar skulle ernå*? Har man undersökt huruvida de stå tillsammans med äganderättens helgd och örn icke Ridderskapet och Adelil skulle nödgas att för deras erhållande göra uppoff» ing af de få rättigheter som ännu äro ö£f riga, eller sbrh tillhöra vissa egendomars natur? Utom oss vara försigtiga och vaktöm oss att för skuggbilden af en högrö fullkomlighet, gå miste om de förmåner vi verkeligen åge!
Ankom till Exp.-Utsk. den 27 December Betänkande, i anledning af väckt motion, om upplif vande af 2 Cap. 8 $. i Kongl, Fis-keri-Stadgan, den 14' N’ ovem hdi1~66. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har Lag-Utskottet fått emottaga ett af Herr Carl Modin till Ståndet afgifvet memorial, af innehåll, att, ehuru 2 Cap. 8 §. af 1766 års Kongl. Fiskeri-Stadga medgåfve rättighet för dem, som fiska strömming i Westerbotten, Westernorrland och Gefleborgs Län, att få oqvalde vid öppna hafsskogsbergsoch sten-stränder, utan landslolts betalande, idka med jordegarne gemensamt strömmingsfiske, sedan jordoch strandegare under fisketiden njutit sina 2tne fridagar, nemligen måndagen och onsdagen, att draga det första nothvarpet, hade denna rättighet, under åberopande af den i 6 §. nämnde Cap. stadgade landgrundsrätt, blifvit fråntagen de fiskare, som vid kusterne i norra delen af Gefleborgs Län idka strömmingsfiske. Såsom exempel härpå är anfördt, att Hudiksvalls stads fiskare mäste tilt ega - 8 Lagsamt Ailm. Pxsv.- och Oecon.-Vlsk. Betänkande N.-o 3g. ren af en öppen löfsstrand för fiskes-rättighet betala en ganska betydlig afgift, hvilket mot Författningen stridande missbruk föranledt Motionairen till den hemställan, att ett äterupplif vande af den, uti 2 Cap. 8$. af'högstberörde Nådiga Stadga, de Norrländska Länens fiskare förunnade rättighet måtte tillo ägab ringas , ochj i förening dermed, gränsen för den uti 6 §. omförmälda och efter godtycke utsträckta landgrundsrätt bestämdt utstakas. Detta mål, såsom varande af oeconomisk beskaffenhet, bar Lag-Utskottet ansett sig böra, i förening med Allm. Besv. och Oecon.