Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Saken i och för sig är verkligen icke af någon betydenhet; om indragningen sker en riksdag förr eller en riksdag sednare, tror jag kan vara ungefär detsamma, likasom jag tror, att det är alldeles likgiltigt, om Hr Lovén ville fortfarande vara Expeditionssekreterare, eller taga afsked, äfvensom om han får upbära sin lön på indragningsstat eller bibehålla sin tjenst; ty icke lärer man kunna taga denna ifrån honom. Jag Den 29 Augusti f. m. 309 ämnar icke vidare yttra mig i frågan; Utsk:t har helt och hållet stödt sig på hvad bilagan till K. M:ts Propos. innehåller. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har visserligen upgifvit, att han hört mitt förra yttrande likasom mitt sista; men icke desto mindre har han vid återgifvandet af detsamma öfverhoppat jerat hälften. Jag har sagt, att om Hr Lovén slipper göra tjenst, så får han 20 proc. mera i pension, än alla andra; men jag har äfven sagt, att om han fortfarande kommer att göra tjenst, så blir deraf, äfvensom genom den nya organisationens trädande i verkställighet, genast en följd, att den person, som i framtiden skall göra Hr Lovéns tjenst, genast kommer i åtnjutande af arfvode för den tjenstgöring, han i framtiden skall förrätta. Staten kommer således i alla händelser att lida förlust. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden på dels bifall till och dels afslag å Utskits förev:de hemställan, framställde H. Exc. först propos. på bifall till densamma, dervid svarades många ja jemte uågra nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många ja tillika med åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Carleson begärde votering.
Åboer åter medgifvas samt förmånsrätt dervid beviljas dem, som antingen för flera år tillbaka sökt en sådan förmon och i LandtRänteriet nedsatt Köpeskitlings-medlen eller ock genom serskilt» Contracter blifvit berättigade till hemman. Hvarjemte nämnde RiksdagsFullmägtige yrkat alt de lägenheter, hvilka ytterligare kunde komma i fråga att anslås till indelningshafvare, måtte af nuvarande Åboer i deras och efterlefvande makars lifstid få bibehållas eller, såvida godvilligt afträdande ägde rum, husrum och tillständigt underhåll upplåtas och bestås. — I afseende på detta ämne har Utskottet inhemtat att, sedan genom K. Brefvet d. 22 Februarii i8(4 * blifvit förordnadt, att Skatteköp å de till bohemman åt Tjenstemännen på Öland uppgifne Kronohemmanet), icke borde tillåtas, K. M:t uppå serskilt tillförordnade Comitehades underd. hemställan, under d. 24 October 3gS Stats-Utskottets »8i5 ytterligare förklarat, att Skatteköp å sådane Kronohemman på Öland, hvilkas Åboer ej hade egna barn äfven skulle inställas, intilldess alla de Tjenstemän på berörde Ö, åt hvilka bohemman borde anslås, dermed kunnat förses. — Då det likväl är att föYmoda, att denna reglering, efter så lång tids förlopp, i det närmaste kunnat verkställas, får Utskottet, i anledning äf ofvanberörde motion, och till befrämjande af de fördelar, som ej mindre för Staten än för de enskilte, genom Kronojords upplåtande under Skattemannarätt, uppkomma, hemställa, det underd. anhållan hos K.
Discont-Verk; äfvensom, enligt föreskriften 1 Discont-Reglementet, så väl i Malmö som Götheborg, äro för Låntagares beqvämlighet inrättade särskilde Utrednings-Contoir, hvilka på stället emottaga och hvarje vecka till Riksgalds-Contoiret insända de Låiiehandlihgar och OmSättnings-medel, sorn till desse Contoir irilemnas» Och håfve vi alltså till granskning föreliaft de vid Riksgälds-Contöiret förde DisCont-Räkenskaper, och deribland först Hufvud-Böckerne, så väl för Götha Canal-Bolags-, sorn Götheborgs Och Malmö f. d. DiscontInrättniiigar, ifrån den tid redovisningen för Disconteme är Riksgälds-Contoiret ålagd, eller den 1 October 1 <S 18 till samina års slut; inen då de för år 1819 förde Hufvud-Böcker icke ännu hunnit att vid Riksgälds-Contoirets ReVisions-Contoir undergå slutelig granskning, håfve vi ej med desammas öfverseende tagit någon befattning, i synnerhet som, med den för våra arbeten utstakade tid, hvilken varit delad emellan Revisionen af fern särskildte Verk och Inrättningar, vi i 2 Sami. 2 B. 53 8i6 Riksens Ständers alla fall ej skolat medhinna att bringa eit sådan granskning till fullbordan. Likväl, och för att vinna närmare kans nedom, angående så väl den här frammanföre omnämnde Liqviden af Discont-Verkens Åssignationer samt 3 Procents Reverser och Afskrifnings-xkssfgnationer, sorn ock den fortgående liqviden af Disconternes utestående fordringar, håfve vi äfven granskat de särskilde deröfver förde Räkningar och Lånomsättnings-Böcker, hvilka hvar för sig blifvit med deras Yerificationer jcmförde.
Widegrens 2:ne oförsörjda döttrar, Charlotta och Margaretha Widegren underdånigst gjorde anhållan, att, som Kongl. Maj:t i Nåder täckts tillägga dem, gemensamt med deras syster, Regina Widegren, pension af 3oo R:dr Banco, hvilken, jemlikt Kongl. Brefvet den 14 Januarii 1824, blifvit å Allmänna Indragnings-Staten uppförd, men, sedan den sistnämnda systern år i832 trädt i gifte, pensionen ifrån början af 4;de qvartalet samma år, blifvit utbetald endast efter 200 R:dr om året, Kongl. Majit i Nåder täcktes förklara sökanderne berättigade, att den sålunda innehållne 3:dje delen af pensionen jemväl uppbära, enär af högstberörde Nådiga Bref icke funnes, att den anslagna pensionen skulle dem tillfalla med 100 R:dr hvardera, och de alltså i underdånighet hyste den förmodan, att Kongl. Majlis Nådiga afsigt varit, att denna benådning skulle vara en gemensam tillhörighet för dem, att, efter hvars och ens behof, utan gifven fördelning, använda, samt i öfrigt sökanderne, i anseende till de senare åren dem påkommen sjuklighet, sakna krafter och förmåga, att, såsom förut, medelst arbete förskaffa sig något väsendtligt bidrag till sitt uppehälle; hvarjemte de åberopat deras aflidne faders förtjenster och den olyckliga ställning, hvaruti han vid sin död dem lemnat.
Härigenom, och då under återvägen rika afsältningsorter finnas, kunna Svenska fartyg, dertill vanligen gynnade af en mindre dryg utrustningskostnad, merendels med förmån i den ena utländska hamnen täfla om frakt lill den andra. Deremot ligger Sverige för aflägset från de stora handelsvägarna, och äro dess behof af utländska varor för få, att frakthandeln dit kan blifva lika lockande för de främmande fartygen. Erfarenheten har också visat, att Svenska rederierna till den grad framför de utländska haft fördelen af den fria förbindelsen, alt under det, t. ex. år i838, Svenska frakthandeln emellan utländska hamnar (utom Norrige) sysselsatte 3y5 fartyg om 25,897 läster, utgjorde beloppet af införseln till Sverige från utländska orter med ett 3:dje lands fartyg endast 2T3S proc. af totalbeloppet, och af utförseln blott i-ff proc. af totalbeloppet, Norrska fartyg härvid undantagna. I afseende på Norrige har förhållandet varit såvida olika, att friheten för Norrska fartyg, alt från Sverige till andra länder utföra Svenska producler, vållat att utförseln af våra trädvaror till en betydligare del öfvergått å Norrska fartyg; men oberäknadt alt detta förhållande under sednare 19 H. a 10 Den g Janna ri f. m. åren något aflagit, torde det visa, att de Svenska rederierna finna annan sysselsättning för sina fartyg mera lönande än att i denna väg täfla med de Norrska; ty inan ser t. ex., att när det är brist i Götheborg på dessa, afstannar trädvaruutskeppningen derstädes. Deremot hafva Svenska rederierna icke saknat sin fördel af reciprocitets-förhållandet med Norrige, ty derigenom har ett eljest vanligen saknadt tillfälle till returfrakter från Tyska Östersjö- och en del Danska hamnar erhållits med spanmål på Norrige, hvilket till ett ganska betydligt belopp begagnats, så att 0111 än Norrska handelsflottan dragit större fördel af de större friheterna i brödrarikenas ömsesidiga handelsförhållanden, har dock den Svenska icke blifvit lottlös, oberäknad! den för begge folken, gemensamma fördel, att, genom ett närmare sammanknytande af de gemensamma intressena, föreningsbandet måste vinna i styrka.
Svarar emotjm ledamot af Utsk., äge rätt att 23 i i835 års Ridd.Ordn. i samma plenum val-listan blifvit öppnad, eller i det nästföljande, denna befattning sig afsäga. Sedermera må afsägelse icke äga rum, utan med Ståndets samtycke, eller efter anmälan hos Landtmm och pollettens återlemriande, hvarmed en på sednare sättet afgången ledamots utöfning af riksdagsmannarätt för den riksdagen upphör. Ledighet ända lill tre veckor må Landtmm kunna bevilja högst en tredjedel i sender af R. o. Ad:s ledamöter i samma Utsk., i den ordning de sig derom anmäla. Då ledighet beviljats, sker val till ny utskrs-ledamot under ledighetstiden. Afgår ordför. eller erhåller han ledighet, välje electorerne försten ny utskts-ledamot och derefter ny ordför., på sätt i 18 fj:n om sådant val stadgadt är. Ifrån befattning i Hemliga Utsk. kan likväl, sedan detsamma blifvit i verksamhet satt, ledamot icke, utan Konungens tillstånd, alldeles el - 46 Den i April. ler på bestämd tid entledigas. § 23. Elector' eller utsk.ledamot må, utan laga förfall eller erhållen ledighet, icke uteblifva från electorernes eller utsk:ssammanträde vid den påföljd, sorn i ordn.stadgan särskildt finnes föreskrifven. Sker det ändock tre på hvarandra följande sammankomster, vare han sin riksdagsmannarätt för den riksdagen förlustig. Lag samma vare, om elector eller utsktsledamot, utan styrkt laga förfall, tvänne veckor utöfver erhållen ledighet uteblifver; hörande sådant af electorernes eller Utsk:s ordför. genast hos R. o. Ad. tillLännagifvas. § 24. Hvad med laga förfall in pleno ankomma. §■ 25. Med anslag till plenum och utsk:s-sammanträden förfares på sätt 46 §tn Riksd.Ordn. föreskrifver. S 26. Dör Landtm. — —• — förordnat. 5 27. Uppstår fråga till tal bestämmer. § 28.
Hittills har Konungen blott omedelbart, genom adlande eller utnämning till vissa presterliga embeten, kunnat då och dä vara valman; men då man utgår från en ordentlig, en annan grund för representationens bildande, än den, som för närvarande finnes, så kommer man till helt andra åsigter af den saken. Det är nemi. icke för att vara valman för folket, som Konungen har rättighet att adla, utan för att belöna fosterlandet gjorda tjenster. Att nu vilja tillägga Konungen del inflytandet, ali utse halfva antalet af den öfre kammarens ledamöter, det är i min tanka alt förbise rätta grunden för representationens bildande, — och hvarföre? Jo, för att framställa en skuggbild, som icke kommer att medföra den verkan, som man säger sig åsyfta. Jag tror, att upphofsmannen till förslaget är innerligen öfvertygad om inträdandet af denna verkan, men jag delar ej en sådan öfvertygelse. Desse af Konungen utsedde representanter äro icke valde af folket, och noteras derföre snart såsom icke förande dess talan, såsom de der, hvilka motsätta sig folkets önskningar och utgöra ett hinder för dessas uppnående, sä att den strid, som fortgått mellan de maktägande och folket, skulle än vidare komma att fortfara; m. e. o. man komme derigenom att gjuta olja på elden. Delta förslag skulle efter min åsigt, om det antoges, snarare föranleda till minskning af Konungamakten och af det inflytande, sorn den öfre kammaren bör äga, än alt uppfylla det ändamål som alses.
VHatande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående uteslutande ur kronans fordeböcker och räkenskaper, dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane, till utarrendering af sedda, kronofisken, å hvilka vid flera förnyade auktioner arrende-anbud icke kunnat erhållas. (I. A.) Samtlige Riksstånden hafva till Stats-utskottet remitterat högstberörde nådiga Proposition, deruti tillkännagifves, att, sedan Rikets år 1841 församlade Ständer, uti skrifvelse den 20 Januari berörde år, hos Kongl BIaj:t dels i underdånighet anmält, hurusom, af anförde skäl, Rikets Ständer för deras del beslutat, att, med undantag af de större laxfiskena, alla öfriga kronan tillhöriga, utarrenderade fiskeh, efter det ränta, lämpad efter förut erlagdt arrende, blifvit dem åsatt, skulle, i den mån de om dem afslutade arrenden upphörde, på auktion till den högstbjudande under skaltemanna-rätt försäljas, dels ock anhållit, att, derest några fisken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunde till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, Kongl. Majit täcktes, till Rikets Ständer, framställa nådig proposition, huru med sådané fisken borde förhållas; så har, efter vederbörandes hörande och sedan en af Kongl. Majit redan förut serskildt anbefalld utredning angående kronoflskena i sammanhang dermed blifvit afgifven, allmän reglering i afseende å dessa fisken blifvit af Kongl. Majit beslutad. 4 Stals-Ulskoltets Utlåtande, N.o 45.
19 de på riktningen och anläggningssältct af de särskilda hufvudbanorna i det jernvägssy stera, som bör komma ali i Sverige utföras, eller till Rikets Ständers ovilkorliga god kännande och fastställelse föreslå någon af de jernvägs-stamlinier, hvilka i Kongl. Majlis nådiga proposition äro omförmälda, enär alla med denna vigtiga fråga sammanhang egande omständigheter ännu icke blifvit med den noggrannhet och fullständighet utredda, att den kan till slutlig pröfning af Rikets Ständer företagas; likväl och då det synes Utskottet sannolikt, att de förberedande åtgärder, hvilka i berörde hänseende erfordras, böra efter förloppet af någon kortare tid från slutet af innevarande riksdag så till vida hafva fortskridit, alt Kongl. Majit, i afseende på någon af de föreslagna stam-banorna, torde finna så väl banans riktning och anläggningssätt som öfriga deraf beroende omständigheter tillförlitligt undersökta och utrönta, samt alt arbetet å denna bana således kan före nästinträffände Riksdag företagas, får Utskottet, som anser af den yttersta vigt. att ordnandet och underlättandet af landets kommunikatious-anstalter icke genom någon obehöflig tidsutdrägt varder för dröjd t, hemställa, att Rikets Ständer måtte bemyndiga Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret att, sedan Kongl. Majit i Nåder tillkäunagifvit att arbetet å någor af de i högstberörda proposition omförmälda jernvägsslamliuiei kan vara färdigt alt begynna, gå i författning om upplåning a erforderliga medel till samma företags påbörjande och fortsättan de; dock att sammanlagda beloppet af den upplåning, som för detta ändamål af Fullmäktige verkslälles löre Rikets Ständers näs inträffande sammanträde, icke må öfverstiga en summa af fen millioner Ridr Biko.» i Uti denna reservation instämde i Herr v. Troil, Samuel Gustaf, Herr Björnstjerna, Johan Magnus, Herr Törnebladh, Gustaf, Biskop C.
Och alldenstund af detta allt är bevist, att Harplinge Kyrka till Skintaby ensamt, och, gemensamt med Pastor till Risarp, samt till nu ifrågavarande hälft af Lyngåkra, och, gemensamt med Pastor i Getinge, till Lilla Brännarp, från äldre tider innehaft städselrätt, och å andra sidan icke i någor måtto blifvit styrkt, att Kyrkan och Pastor en sadan förvaltningsrätt, efter Dan - 30 Stats-,Lag.s.Allm.Besv.o.Oec.-Vtsk.Bet.N:o^. ska tiden, sig obehörigen tillegna!; fördenskull och i förmägo af Kongl. Brefvet den 22 Maji 1819, har Kongl. Majit pröfvat rättvist, att, med upphäfvande af Kammar» Collegii öfverklagade Utslag, Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes ofvannämnde Beslut i Nåder gilla och fastställa. Hvad sålunda anfördt och yrkadt blifvit hafva Utskotten i öfvervägande tagit; men alldenstund go J. Regeringsformen förmår, att tinder Rikets Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning icke ma korn» ma Regeringsoch Domaremagternes beslut, Resolutioner och Utslag eller enskilde medborgares och Corporationers förhållanden ; fördenskull finna Utskotten sig icke iti 11 st anel igt understödja de bär förut gjorde yrkanden och framställningar, så vidt de samma åsyfta någon Rikets Ständers pröfning af eganderätten till ifrågavarande hemman, eller granskning af Kongl. Brefvet den 19 Au. gusti 1823 och den 29 Mars 1825» såsom icke innefattande några allmänna Uagstadganden, utan varande af Kongl Majit, rörande yppade serskilda frågor om Skatteköp å vissa Kyrkohemman i Halland, meddelade Nådiga Beslut, hvilka icke kunna ega inflytande på andra till äfventyrs uppkommande tvister om eganderätten till dylika hemman. Något så beskaffad! hinder eger der* Stats-,Lags.
FÖrstårhta Stat s-Ut skottet a Memorial, N:o 3 9 7. 7 Första Voteringen. Den, som vill, alt contra-propositionen i hufvudsäkliga voteringen skall innehålla det af Borgareoch Bonde-Stånden beslutade tillagg lill Be villnings-Utskottets förslag, att nemligen de serskildt inrättade curbusdistricten må berättigas att disponera och behålla de curhusmedei, sorn inom districtet inflyta, samt att, hvad sålunda vore beslutadt, äfven skulle gälla för nya curhus-district, som intill nästa Riksdag bildas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer contrapropositionen att innefatta Preste-Ståndets beslut, eller alt det på vederbörande inom curhus-districtet skulle ankomma ali för detsamma om curbus-afgiftens belopp, emellan de för landet i allmänhet godkände maximioch minimi-afgifterne, eller högst Fem oell minst En skilling för hvarje mantalsskrifven person, efter behofvet bestämma, och alt de serskildt inrättade curhus-districten må berättigas att disponera och behålla de curhusmedei, som inom districtet inflyta, samt att, livad sålunda vore beslutadt, äfven skulle gälla för nya curhus-district, som intill nästa Riksdag bildas. Som denna votering utfallit med 12 Ja och 107 Nej, samt Nej följaktligen vunnit , har omröstning i sjelfva hufvudfrågan blifvit anställd öfver följande voterings-proposilion: Den, sorn bifaller Bevillnings-Utskoltets af Ridderskapet och Adeln godkände förslag, att en årlig afgift till veneriska smittans hämmande och botande må fortfarande utgå, till och med det år, då näst härefter infallande Riksdag slutas, med högst Fem och minst
Det hade varit mera praktiskt att köpa ny filt och att af brudkjolen af » tjockt sidenliknande tyg med inväfda bjärt röda rosor och blå förgätmig-ej » ha åstadkommit ett vackert, artistiskt arbete. Hur ful, rent ut, är inte sammansättningen af svart skinn, sidenliknande brokad och tjock trefärgad ullsnodd. Men gammalt siden är, som sagdt, en vara, som står högt i pris, som anses för ett verkligt » fynd » att komma öfver och lämpar sig till sällsynt vackra arbeten. Verkligen trodde jag inte också, att vi voro så långt hunna, att vi hvarken broderade med pärlor eller sydde hårarbeten! H u då! Det är inte min afsikt att såra någon, det skulle göra mig allt för ondt. Min mening ville jag blott ha fullt uttalad; smakriktningen måste rättas l Om vi kasta en blick på andra landets kvinnor, på deras arbetsduglighet och på halten af deras arbeten, så möta oss helt andra syner. De engelska kvinnornas energiska driftighet och förträffliga och solida result«t slå en med beundran. Holländskan och schweitziskan äro kända för praktisk duglighet och rika produkter däraf, belgiskan berömd för handafärdighet, särskildt i spetsknyppling. Österlandets dotter — kvinnan utan högre odling — sömmar sina konstrika broderier i silke och guld. Och hvem öfverträffar fransyskans kvicka fyndighet och uppfinningsrikhet, hvem hennes fiffiga fingrar, hennes förmåga att af det minsta kunna göra underverk? Se henne, från den förmögna damen ner till handtverksdottern, se henna vrida till en rosett, kokett knyta ett band, arrangera en mössa, en hatt, hur blir inte allt hvad hon för emellan sina fingrar smakfullt och elegant! Svenskarne ekyllaB ju för att vilja efterhärma de stora kulturländernas seder och bruk, att vilja tillägna sig allt möjligt — ondt som godt! Kanske kan detta vara en svaghet, men det innebär ock en styrka. Detta att kunna tillägna sig, snabbt tillgodogöra sig, visar en känslighet för intryck, som är att beakta och gilla. Kunna och böra ej våra kvinnor med fog uppmuntras att förvärfva sig andra länders rika konsterfarenheter i slöjd och handarbeten? Den svenska kvinnan besitter en seg energi och märg i viljan.
De voter:s-propos:r, som af BondeSt. ogillades, rörde omedelbart den extra-slatsregler:n och kunde således icke förfalla utan votering i förstärkt SlatsUtsk. De nu ifrågavar. voler:sproposrna deremot röra frågor, hvilka enligt 75 §:n Riksd.- Ordn. äro af beskaffenhet att kunna förfalla , och de skola således enligt grundlagen förfalla, då två Stånd stannat emot två. Denna vigtiga skilnad utgör ett supplement till det obehöriga och obefogade uti denna BondeSl:s inbjudning. Jag säger så mycket tryggare det obehöriga och obefogade, som ett sådant yttrande icke kan komma atl drabba detta aktningsvärda Stånd, utan endast dess instigatörer, ty utan sådana hade visserligen icke detta vanligen så sansade och välviljande RiksSt. fallit på den tanken, att, ensamt om sin mening, inbjuda de tre öfriga Stånden till en grundlagsvidrig åtgärd. Hr Munck af Rosenschöld: Emot ett yttrande, som Hr Lagerheim fällt om BondeSt., nemi. att detta Stånd skulle ledas af instigatörer, måste jag reservera mig, emedan jag anser ett sådant yttrande vara ganska obehörigt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då R. o. Ad. ogillat den af SlatsUtsk. föreslagna voter:s-propos., hvarom BondeStis inbjudning handlade; då R. o. Ad. afslagit SlalsTJtsk:s inbjudning, alt Ståndet skulle frångå sitt beslut i detta afseende, och då PresteSt. i denna fråga fattat samma beslut som R. o. Ad., torde Ståndet finna BondeSbs inbjudning icke kunna erhålla annan åtgärd, än den att läggas till handlingarna. Ropades ja. Hr Munck af Rosenschöld: Jag vill icke begära votering, ty jag ser voteringssedlarna nära nog vara gifna; men jag måste reservera mig emot det fattade beslutet.
M:ts Befallningshafvande, efter RoteringsCommitterades hörande, bestämma tiden för Extra Roterings-jemknings-forrättningarnes företagande , må, minst en månad förut, samt å en och samma dag, uppläsas i alla Länets kyrkor, der Gudstjenst för den dagen hålles; hvarförinnan E. K. M. likväl lärer täckas, genom allmän Nådig kungörelse, utfärda föreskrift om berörde förrättningars verkställande, samt att tiden till underdåniga besvärs anförande öfver samma förrättningar må räknas till fyra månader från den dag, Jemknings Commissionerne, efter förutgånget kungörande, eller å annat sätt Extra Rotehållare derom meddelad underrättelse, sine Beslut .»kunnat, och torde besvären böra, likasom förut varit stadgadt, ingifvas till E. IC. M:ts Befallningshafvande , som eger attdes3mma, åtföljde af Commissionens utlåtande, till E. K, M. i underdånighet insända. Underdåniga Sirifvelser. 53 Uti allt, hvaruti Riksens Ständer ej funnit förändringar nödige, anse Riksens Ständer tle föreskrifter, sorn j8ii års Kongl» Instructio^ innefattar, kunna bibehållas och gälla till efterrättelse; och få Riksens Ständer sist i underdånighet anhålla, att Jemknings-förrättningarné mätte, sedan alla förberedande åtgärder blifvit vidtagne,' nästkommande år 1824, varda öfver hela Riket påbörjade och sedermera få i oafbruten ordning fortgå; hvarefter desamma torde böra till E. K. M. i underdånighet insändas, för att, sedan de deremot anförde underdåniga besvär hunnit pröfvas, af E. K. M. i Nåder fastställde varda. Hvilket allt Riksens Ständer, till svar å E. K. M:ts högstberörde Nådiga Skrifvelse, få i tinder^ dånighet meddela; och Riksens Ständer framhärda etc, 54 Underdåniga Skrifvelser.