Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med den väntades nämligen censorerna för studentexamen; och att de väntades med oro och hjärtklappning, behöfver väl knappt tilläggas, icke bara af studentkandidaterna själfva, utan kanske ännu mer af deras föräldrar, anhöriga och vänner. Värst uppfyllda af bäfvan och räddhåga voro väl ändå de stackars mammorna. Måtte nu bara törnrosorna och alla andra blommor slå ut i full blomning till den stora dagen I Och huru skulle de väl kunna motstå så mycken värmande sol från modersögon, så mången öm smekning af vårdande händer; de borde nästan kunna förnimma något af sin stora bestämmelse. — Så började hjärtat klappa igen på ett oroväckande sätt — tänk om, ja om han ej går igenom! På sig själf tänkte hon icke, endast på honom, den arbetsamme, allvarlige sonen. Hon mindes honom ej annorlunda än lutad öfver boken. Han var hvarkan sluten eller inåtvänd, men hans sinne hade aldrig varit lekfullt eller pojkaktigt — han hade ej haft tid att vara riktigt ung. Och det välsignade latinet, den värsta hållhaken. Redan någon vecka före censorernas ankomst höras med en viss, undertryckt ängslan sådana frågor korsa hvarandra: » när komma de? » » hafva de telegraferat? » » hvar äro de nu? » och när det slutligen heter: - » de öro här. ' » blir hela staden som gripen af något ovanligt, af ett lifligt deltagande i hvad som förestår. Storgatan företer en rörlig anblick. Hvita mössor från både när och fjärran skymta fram bland de promnerande. öfverallt i närheten af allmänna läroverket grupper af väntande och samtalande. Unga flickor i mängd med doftande, bandprydda buketter. Flaggning o c h. ja, högtidsstämning med ett ord. Alla blickar riktas med oro och hopp dit upp till läroverksfönstren. — Det hjälper dock ej — det går ej fortare för det. Nu måtte dock någon signal gifvits däruppifrån. De väntande skynda närmare skolans trappuppgång. Ett ögonblicks andlös tystnad. Nu! Hör, hur det dånar i trappan! Det är goda tecken — de störta ned, alla på en gång, som en lavin, och alla med hvita mössor! Jubel och hurrarop. Hej, hur de gamla gymnasistmössorna flyga omkring för vinden!
Då uppstår fråga huru det skall i riksstaten uppföras. Enär Stånden stannat i olika beslut, måste troligen votering för sig gå i förstärkt StatsUlsk. emellan de olika meningarne och det kunde då möjligen hända, att resultatet ulfölle så, att blott 562,000 r:dr blefvo beviljade. Dä skulle R. o. Ad:s afsigt alldeles förfelas. Jag ville derföre tillstyrka R. o. Ad. att stanna vid hvad Ulsk. i detta afseende föreslagit. Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd pro pos. biföll R. o. Ad. hvad Utsk. i fråga om förslagsanslaget till Tullverkets utgifter tillstyrkt. Litt. o) och i). Lades lill handlingarne. Litt. c), ang:de ifragaslälld sammanslagning af de tvenne anslagen till byggnader och reparationer i Stockholm och i landsorten. Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. lät dervid bero. Litt. d), e), /) och g). Lades till handlingarne. Ånyo föredrogs SlatsUlslcs d. 30 sisth Nov. samt 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 75, i anledn. af erhållne återremisser ä utlåt. N:o 41, ang:de utgifterne under riksstalens Sale hufvudtitel. Äfven detta utlåt, företogs punktvis lill afgörande. usta och 2:dra punkterne. Lades till handlingarne. 3:dje punkten, ang:de anslaget för K. Bibliotheket. Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. Den 7 December e. m. 215 4:<le punkten, litt. a'). Lacks till handlingarne. Litt. b), ang:de anslag för bildande af ett särskildt pastorat af Loos capell-lag. Hvad Ulsk. i fråga härom uti utlåt. N:o 75 tillstyrkt blef af U. o. Ad. bilällct. Litt c) och rf).
Sedan de summariska sammandragen öfver uppskattningsbeloppet mom hvarje län, hvilka, så snart uppskattningarna försiggått, borde författas, till Kongl. Maj:t utkommit, skulle Fullmägtige i Banken och Riksgäldskontoret deraf erhålla del, för att gemensamt med dertill förordnade ledamöter i Kammarkollegium och Statskontoret afgifva sitt utlåtande angående den procent af förmögenhet eller lön. som erfordrades och borde utgå för den af Rikets Ständer fastställda realisationsfondens sammanbringande; hvarefter Kongl. Maj:t komme att utfärda allmän kungörelse om beloppet af den förmögenhetsafgift, som öfver hela riket skulle utgöras, samt meddela föreskrifter om uppbördens verkställighet. I öfverensstämmelse med hvad sålunda stadgats, blef förmögenhetseller den så kallade realisationsafgiften, efter föregångna uppskattningar, genom Kongl, kungörelsen den 42 Maj 1801 fa tställd till 2'? procent, och skulle vid den då förestående uppbörden halfva afgiften eller 1i procent erläggas; hvarjemte genom samma kungörelse bestämdes, huru penningevärdet skulle beräknas och på hvad sätt vid leverering m. m. borde förfaras, då afgiften utgjordes i arbetadt silfver och guld, äldre myntsorter, koppar, jern, spanmål, vexlar eller Riksgäldskontorets kreditsedlar. (Värdet å kontrolleradt verksilfver fastställdes till 20 sk. specie eller banko lodet, guld till 1 rdr 45 sk. dukaten, kopparmynt till 50 rdr skeppundet, garad eller arbetad koppar till 40 och smidd till 42 rdr skeppundet, stångjern till 6 rdr, plåtar till 8 och tackjern till 2 rdr skeppundet, torr råg till 3 rdr 16 sk., korn till 2 rdr 32 sk. samt 44 1808 ars krigsgärd. bafra till 1 rdr 46 slc. tunnan, säkra vexlar å rdr hamb. banko till 47^ sk. samt Riksgäldskontorets kredilsedlar efter agio af 33j procent.)
Oscarshamn erhöll vid 1854 års riksdag sina stapelstads-rättigheter och har alltså sedan den tiden måst ordna sig som stad; dess folkmängd utgör för närvarande 2,200 personer; den har köpt sitt hela utmål af jord och erlägger i tomtöres-afgifter årligen omkring 2,4-00 R:dr; den har ock under denna korta tidrymd anlagt hamnbro och verkställt muddring i hamnen, inköpt rådhus med fängelse, byggnad för telegraf-inrättningen, uppfört tullkammare med vågoch packhus, en folkskolebyggnad och ett fattighus, m. m., hvarförutan alla gator och öppna platser blifvit planerade och stensatta samt nya gator anlagda, allt för en större kostnad, som jag på siffran ej är i tillfälle att uppgifva. — Stadens årliga utskylder till aflöning af sina tjenstemän belöper till öfver 7,000 Bilt. till R. St. R:dr samt hyra för elementar-skolan och bostad för dess Rektor jemte diverse andra allmänna utgifter till omkring R500 R:dr. Behofvet af ett nytt läroverkshus är fullkomligt tydliggjordt och af Utskottet erkändt; stiftets byggnadskassa är icke tillgänglig för ändamålet; staden är skuldsatt och i begrepp att nu jemväl uppföra en högst behöflig kyrkobyggnad; Kongl. Maj;ts Befallningshafvande i Calmar har öfver ärendet till Kongl. Majit afgifvit underdånigt yttrande, hvarur jag tillåter mig att återgifva följande: »Då jag, på derom gjord begäran, härhos underdånigst öfverlemnar dessa handlingar till E. K. M., kan jag ej undgå att i underdånighet vitsorda de förhållanden, hvilka i ansökningen uppgifvits såsom bevekande skäl för det sökta anslagets beviljande. Få mindre städer, om ens någon, torde kunna mäta sig med Oscarshamn i ansträngande uppoffringar för samhällets bästa.
Vid föredragning af den utaf Bengt Gudmundsson från Hallands län vid förra Plenum mundtligen anmälda, och nu skriftligen afiemnade, motion, att Särskilda Utskottets för behandling af bränvinsf rågan förslag till författning, angående vilkoren för tillverkning af bränvin, måtte, i de delar den anginge husbehofsbränneri-medlen, till Bevillnings-Utskottet remitteras, blef, efter af Talmannen, på anförda skäl, vägrad proposition på den af Bengt Gudmundsson sålunda begärda remiss, och då Ståndet icke desto mindre propositionen påyrkade, öfverläggningen, jemlikt 55 § Riksdags-ordningen, förklarad hvilande, och målet, jemte hvad deruti under diskussionen inom Ståndet förekommit, förvisadt till Konstitutions-Utskottet, som det skulle åligga, att, inom åtta dagars tid från handlingarnes emottagande, inkomma med motiveradt och bestämdt Utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Den 15 Juli. Från Häglof.
Majit likväl, med afseende å den härmed förenade, betydligt ökade kostnad, funnit sig af sådan orsak icke kunna förorda detta alternativ, utan föreslagit Rikets Ständer alt, med aniagande af det ofvan framställda 3:dje alternativet, för nästa statsregleringsperiod ställa ett reservationsanslag af 10,000 R dr till E. K. Maj:ts disposition lill bestridande af kostnaderna för gravering och tryckning i —-dels-skalan af de blad utaf landels geologiska karteverk, som efter hand blifva fullbordade. Rikets Ständer, som åt denna fråga egnat sorgfällig uppmärksamhet och sökt förskaffa sig noggrann kännedom om beskaffenheten och resultaten af de geologiska undersökningsarbeten, hvilka de tväune seduasle åren fortgått, instämma uti de af Rikets sednast församlade Ständer yttrade åsigler om det i flera häuseuden gagnande inflytande, som genom dessa undersökningar bör komma att för landet beredas. Beträffande den plan, hvarefter arbetet blifvit utlördt, har Prolessoren Erdmann anfört, bland annat, alt dä hufvudsyltet med hvarje geologisk undersökning vore, att erhålla en. sävidl möjligt, trogen och öfverskådlig bild af sjelfva jordytan, nödig uppmärksamhet följaktligen blifvit skänkt icke allenast ät de lästa bergens beskaffenhet och innehåll, ulan älven åt de lösa jordaflagringar af hvarjehanda slag, som öfvertäcka desamma, hvadan man sökt alt utforska sammansättningen och lagerföljden hos samt gränserna för alla de många olikartade allagringar, som merändels öfver stora sammanhängande sträckor öfverhölja och undangömma Sveriges i allmänhet enformiga Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Och om man än på landet har mindre tillfälle än i staden att för billigt pris kanna skaffa sig vackra föremål till hemmet, så har man däremot på landsbygden mera tid och råd att genom vacker hemslöjd – väfnader, snideri och konstsöm – pryda det. Hvarken land eller stad äro således lottlösa när det gäller skönheten! Denna kan öfverallt komma att meddela sitt glädjande, förädlande inflytande, endast människorna börja att öppna sina ögon och hjärtan för allt det vackra. Men först och främst måste de lära sig inse att det vackra alls icke hör till lifvets öfverflöd, utan att man arbetar bättre, mår bättre, blir vänligare och gladare, ifall man i sitt hem, det må vara hur litet som hälst, möter vackra former och färger på de ting, med hvilka man omgifver sig. Förstår man att uppsöka det sköna i konsten och naturen, då inser man snart af egen erfarenhet att skönheten ger hjälp och lyftning äfven under det tyngsta arbetssläp. Men ingen konst, ingen lyx kunna gifva skönhet åt det rika hem, där den värkliga skönhetskänslan och skönhetsglädjen saknas. Det är förgäfves, som man söker ersätta dem genom prakt. Dessa antydningar – om de enkla medel med hvilka man kan nå skönhet i de enklaste hem – afslutas därför bäst med Ehrensvärds gyllene ord: Tingens skönheter fly mer och mer, som de blifva sammansatta och för människans natur onyttiga. Hvardagsskönhet. Invid mitt barndomshem fanns en lång hag-väg, tätt bevuxen med kort gräs, så att den såg ut som täckt med en gångmatta af grön sammet. Men så fort man började gå på vägen, fann man vid hvarje steg att också här funnos stickor och vissna löf, småsten och gropar: det var blott när man såg tillbaka och framåt, som vägen syntes alldeles grön och sammetslen. I synnerhet när man såg framåt! För ungdomen ser framtiden ut som denna gröna stig. Snart får man dock erfara huru mycket mindre jämn lifvets väg är, än den ter sig för det framåtblickande ögat. Det står icke inom människoviljans makt att helt omdana lifsförhållandena, och därför ligger lyckan, som de gamle sade, “i gudarnas knän“, icke i svaga människohänder.
Jsg anser, att alla ifrågavarande anslag oförryckta höra af Stats^Conloiret, enligt föreslagne markegång, allt framgent hållas lönings-lagarr.e och läro-verken tillhanda; och åberopar vidare min vid förra Betänkandet, rörande della ämne, bifogade reservation.’’ Och af Herr Prosten Astrand, som åLeropade sin vid UtBlandet, N.’o 170, anförde reservation. Ank. till Exp. Utsk. den 26 September, kl. 2 e. m. Utlåtandej i anledning aj ätenemiss a Utlåtandet N'-o iyy. (I. A.) Det af Slals-Utskollet, under nyssnämnde nummer, afgrfne utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmägtige fiån Jemtlands Län Eric Nilssons och Anders Mårtenssons motion, om andi ing uti stadgandena, angående beskaffenheten af den span mål, som af licnde-gifvat e hör levo eias, häraf Bih. till B. St. Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallet; men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet återremitteradt, såsom egande sammanhang med återremitterade Betänkandet N:o 170, Då Utskottet, uti nu afgifyet Utlåtande, i anledning af återremissen 3 sistnämnde Betänkande, vidhållit det förslag, som uti Utlåtandet N:o 177 blifvit åberopadt, finner Utskottet sig jemväl böra vidblifva hvad uti detta senare Utlåtande är vordet yttradt. Stockholm den a5 September r84o. Ani», lill Exp. Utsi», d. 26 Sept., lil. 2 e. ra. ' Utlåtande, i anledning af ålerremiss å Utlåtandet N:o 178. fl. A.) Utskottets ofvanberörde Utlåtande, i anledning af vackt motion om rättighet för de skattskyldige inom Ölands norra
kiska delen af densamma, hvilket är klart redan däraf, att den sjukes psykiska verksamhet ofta är mera lidande än den fysiska; också finner man att den läkare i allmänhet har största framgången vid behandlingen af dessa sjukdomar, som bäst förstår att vinna och bibehålla patienternas förtroende. En alldeles särskildt stor roll spelar den psykiska eller om man så vill den suggestiva behandlingen vid de hysteriska sjukdomsformerna. Vid dessa är såsom nämndt den psykiska retbarheten så stegrad, att ofta blotta föreställningar framkalla sjukdomar; denna stegrade retbarhet kommer nu till nytta vid behandlingen på så sätt, att sjukdomar, som åstadkommits genom föreställningen om en sjukdom också botas genom föreställningen om tillfrisknande. För att på ett kraftigt sätt psykiskt inverka på patienters sjukligt stegrade inbillningskraft kunna nu allehanda slags metoder komma ' till användning, och som typ för desamma kan man betrakta hypnotismen, där, såsom allmänt bekant, botandet sker genom att man direkt med sitt ord bibringar patienten, som för tillfället är försatt i ett särskildt, s. k. hypnotiskt tillståad, föreställningen om tillfrisknandet. Utsikterna för de nervösa sjukdomarnas återställande till hälsa äro beroende af åtskilliga faktorer. Om orsakerna till sjukdomen kunna häfvas, och om den sjuke är i tillfälle att unkasta sig den stundom långvariga behandling, som kräfves, så återställes i allmänhet hälsan. Däremot äro de åkommor svårare att rå på, där orsakerna ej kunna undanrödjas, och där patienten af en eller annan anledning ej kommer i åtnjutande af lämplig behandling. En synnerligen försvårande omständighet är det, då patienterna, såsom ej sällan är fallet, i ytterligt hög grad lida af ängslan och oro samt äro fångna under hypokondriska föreställningar om sin sjukdoms farlighet elleä obotlighet; i dessa fall pläga de gå från läkare till läkare, från kvacksalfvare till kvacksalfvare, försöka den ena behandlingen efter den andra, men ge sig aldrig tålamod att fullfölja någon. Emellertid kan man äfven i sådana skenbart förtvinade fall ibland få se, att dock hälsa slutligen återvänder. Öfverhufvudtaget får man aldrig vid dessa sjukdomar misströsta, ty, då inga svårare anatomiska förändringar förefinnas, så finnes alltid möjligheten för tillfrisknande, och där möjligheten finnes, bör man alltid bibehålla hoppet om en slutlig god utgång.
Hvad slutligen beträffar den föreslagne indragningen till Staten af Stora Barnhusets i Stockholm andel af korlbevillningen och Barnhusets ersättande genom ett visst årligt anslag; så kan Utskottet icke heller detsamma understödja, dels emedan Utskottet icke finner billigt eller rättvist att beröfva denna inrättning den förökning i inkomster, som utan minsta uppoffring å Statens sida, endast genom Författningarnes bättre handhafvande förmodas kunna densamma tillflyta; dels ock emedan Utskottet trott, att om äfven, genom mindre nitisk omsorg i fullgörandet af hvad Öfver-Ståthållare-Embetets i Stockholm kungörelse den 8 Januarii i8i6 föreskrifver, vederbörande vid Stora Barnhuset synas hafva vållat, alt ej så många kortlekar blifvit bevillningsstämplade, som kunna antagas vara förbrukade; så bör dock i allmänhet nitet för en sådan barrahertighets-inrättnings bästa vara en icke obetydlig sporre att uppsöka och beifra de missbruk, hvarigenom minskning i dess inkomster kan uppkomma; och då på samma gång och genom samma medel äfven Statens fördel beredes, finner Utskottet för sin del det vara lämpligare att hos Barnhusets förvaltning bibehålla interesset för kortstämpelafgiftens behöriga ingående, än att genom anslående af en årlig, af denna afgift obero ende summa, helt och hållet borttaga detta interesse. Öfverlemnande dock Utskottet delta allt till Rikets Höglofl. Ständers pröfning. Be vi lin in gs-Utskottets Ullätande IV.o 4°- Reservationer: af Herr Grefve H. von Fersen: ”Då jag ej kunnat instämma uti de beslut, pluralitelen fattat i förevarande ämne, får jag vördsammast afgifva min reservation emot detta Betänkande uti följande punkter: 1:0 Att Utskottet frångått dess i tredje punkten af Betänkandet N:o a3 gjorda tillstyrkande: att kortstämpiingen i hufvudstaden hädanefter hos Rikets Ständers Riksgälds-Contor må verkställas.
Hvad åter angår de blifvande besparingarne å anslaget för denna statsreglerings-period, hvilka för närvarande uppgå till omkring 140,000 Ridr, synes det Utskottet icke vara antagligt, att de hitintills endast småningom till verkställighet komna åtgärderna för skogsväsendets ordnande kunna under nästinstundande trenne år så påskyndas, att, utom anslagen för samma år, jemväl skulle erfordras de betydliga besparingar, som under innevarande statsreglerings-period icke blifva använda; och får Utskottet i följd häraf hemställa, att Rikets Ständer, jemte anvisande för nästkommande statsreglerings-period af enahanda reservations-anslag, som i nu gällande stat är för detta ändamål uppfördt, måtte tillika besluta, att de behållningar af det nuvarande anslaget, som enligt den afslutade Riks-hufvudboken för innevarande år förefinnas, böra till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. 11:0 Beträffande Kongl. Theatern, för hvilken i nu gällande Riks-stat finnes uppfördt ett anslag af 75,000 Ridr, har uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Ut skottets behandling öfverlemnad motion, Riksdags-fullmägtigen J. Lekberg från Nerikes län, hufvudsakligen under erinran om olämpligheten deraf, att bidrag af allmänna me - B Stats-Ut skottets Utlåtande N:o .94. del lemnades åt en Inrättning, hvilken, såsom den ifrågavarande, utan att åstadkomma någon egentlig nytta, uteslutande vore egnad att bereda nöje at hufvudstadens invånare, föreslagit att Rikets Ständer mätte förklara, det något slats-anslag för Kongl.
Memorial af den 29 Junii Den 3 Julik. 6Z Junii rörande vice Talemannen ^c>n jonssons med fleres gjorda motioner angående ekstogarnes anwän. dande, med afseende ej mindre ä Kronans behof af serdeles större eke-werke, an stattemans och jordägares i allmänhet upodlings förmohn och jkaliga upmuntran till plantering och wärdande af ekestog ä de stallen der äkerodling icke företages; ungifwandes Ulstotlet ätstitlige till befrämjande af d.ste bägge ändamål enligt U-stotlels ranke tjenlige tillstyrkande. Lades pä bordet. Uplastes ett frän Allmänna Beswärs. och Oeconomia. Utstotkec af den 2 Jalii, inkommit Memorial, i anledning af Riksdagsmannen trlalsLons frän Frösåkers Härad af Stockholms Län, jemte Riksdagsmannen hollan Olslons ll.onZborA8 frän Gästrikland gjorde mo Loner angäende en olwum gen kohl handel, hwarwid Iltjkottet ej fant sig böra taga någon widare åtgjord, än anmälan, akt desie skyldigheter berodde pä gamla författningar, fästade wid bruks - och smides näringar, sam? alt endast okunnighet om huru rättelse uci för tägt beräknade kohlpris kan och bör erhä las, föranledt flike yrkanden om betalning för kohlen. Lades pä bordet. Uplästes et Memorial ifrån Allmänna Bestvärsoch Oeconomiä - Ulstoktet, af den i Julli, i anledning af Riksdags - Funmägligen dlilssons frän Jemtland wäckte molien angående. werk Andra Del. N:s Z. 66 Den Z Julli. werkställighet af beflmade öfwerenskommeffer em llan kyrkoherdar och deras ähörare, om preste-rättigheter; och finner dltfloltet sig ej kunna meddela annan handläggning med della mäl, an akt med afseende pä dockers Nilssons yrkande, lillfiyrka Riksens Höglofl. Stander att hos Kongl. Maj:t underdänigst anhälla om Dest
Hr Printzensköld, Carl: Exp.Utsktt är en så beskaffad delegation af Ständerna, som alltid blifver utsatt som skott-tafla för Ständernas klandrande omdömen. Om detta Utsk. skyndar sig med arbetena, för att derigenom ådagalägga, att ej något hinder möter från dess sida att afsluta riksdagen på den tid, sorn dertill blifvit bestämd, så klandrar man Utsk:t för densaken; när Utsktt å andra sidan dröjer med ärendernas expedierande, så att riksdagens afslutande mäste upskjutas en eller annan dag, så får Utsktt äfven derföre upbära förebråelser, så att sannerligen jag vet, huru Utsktt skall gå tillväga för att undvika klander. Hvad denna fråga beträffar, kan jag ej undgå att säga, att, ehuru jag i lika mått med Utsktts öfriga ledamöter delar ansvaret äfven för denna expedition, jag likvisst ej deltagit i justeringen af densamma, emedan, till följd af den omständighet, att Utsktt, i anseende till den stora mängd af expeditioner som måste upsättas och justeras, sett sig nödsakadt att albeta på tvenne afdelningar, jag ej arbetat på deri afdelning, som handlagt detta ärende. Likvisst, ehuru i väsendtligaste män fritageu från det klander, som i detta alside blifvit rigtadt mot Utsktt, anser jag dock det vara min skyldighet, att vid detta tillfälle säga några ord till Utsktts försvar. Utsktt har nemi. sett, huruledes det Utsk., som handlagt frågan, inkommit med särskilda Betänkta öfver, om jag så får säga, hvarje »balk» särskildt, ty hela författningen består verkligen af 4 särskildta afdelningar, hvilka jäg, i likhet med allmänna lagens afdelningar, vill kalla balkar. Om det nu ej är mot god ordning stridande, att när man vill antaga nya lagar, man antager hvarje balk för sig, synes mig, 'sora det ingalunda skulle vara rormvidrigt att äfven behandla förevtde fråga på samma sätt.
Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkning granskade redogörelserna hafva till någon erinran från Revisorernes sida icke föranledt. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: »ebet. år 184*. år 1843. Balans från föregående äret: Kontant behållning Leverering: Balans till påföljande året: Balans frän föregående äret: Utgift: — Balans till påföljande året: Kontant behållning Afvittringen i Kopparbergs Län. Redogörelserna, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för båda visionsåren utan anmärkning, utvisa: reDebet. år 184*. år 1843- Balans frän föregående äret: Leverering: Utgift: — Balans till påföljande året: Någon] anmärkning härvid har från Revisorernes sida" icke förekommit. Till följd af Rikets Ständers vid sistförflutna Riksdag framställda underdåniga anhållan och Kongl. Maj:ts dertill i nåder meddelade bifall, hafva Revisorerne till granskning fått emottaga Kongl. Landtbruks-Akademiens räkenskaper för åren 1842 och 1843 och deraf inhemtat följande: »ebet. år I§4®. år 1§43. Balans från föregående året: Balans frän föregående äret: Balans till påföljande äret: Den vid 1843 års slut utbalanserade behållningen bestod uti följande : Kontant i Banken 1,850: 14. 3. Utiånta kapitaler 152,500: Fastighetsoch inventarie-värden ..* 93,566: 37. 1. Fordringar hos diverse Yerk och personer 6,415: 45. 2. Summa 254,333: — 6. §. I Enligt hvad denna Tabell utvisar, hafva utgifterna öfverstigit inkomsterna: år 1842 med R:dr 8,963: 25. 11. samt år 1843 med „ 337: 19. 6.