Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kronprinsens förmälning och verkstälde Utländska resa; från Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten: 1) om nya PostContoirs inrättande; 2) om nedsättning i Beklädnadsbidraget för Indelta Infanteriet m. m.; 3) om upphörande af Passevolance-afgiften; 4) om lindring i Rustningsskyldigheten uti södra delen af Bohus Län; från Statsoch Bevillningsutskotten: 1) angående Kronoutskyldernes erläggande in natura, samt nedsättning af Bevillningsprocenten å fastigheter inom Blekinge; 2) om Kronoutskylders liquiderande medelst så kallade Coupons; från Lagutskottet: 1) i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angåde ändring i 17 Cap. 2 §. RättegångsBal - 405 ten och Förordningen den 28 Junii 1798; 2) i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om LagmansRätlernes afskaffande; från Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: 1) i an ledning af LagUtskottets Betänkande rörande Edgångar och Edsformulairer; 2) angående mätningssättet af hö och kohl; 3) om SjöLagens öfverseende m. m. P. 98. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande angående förtydligande af 46 §■ i SkogsOrdningen. om Allmänna Besvärsoch Oeconomie TJtskottets svar på anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande befrielse för Gottlands hemmansägare att in natura aflemna SkatteTjära. P. 101. — om ExpeditionsUtskottets memorial rörande återrerniss af förslag till underdånig skrifvelse angående medel för bestridande af kostnaderne i och för H. K. H.
Då skulle en sådan jemkning i det ökade ehart aesigillatce-beloppet, som jag åsyftat, vinnas, och. den klagan Öfver en ökad beskattning i detta hänseende, hvilken eljest kunde komma att äga rum, skulle undanrödjas. Uppå derefter framställda propositioner bifölls Utskls förslag med den förändring, att i den å sidan 3 af betänk. N:o 35 upptagna tabell de tvänne första raderna skulle sammanslås till en af följande redaclion ”handlingar, som in”lemnas eller utlemnas,” och med de afgiftsbestämroelser, som på första raden äro föreslagna. Detta yttrande gillades. Utskrs å sidan 5 af betänk. N:o 35 upptagna förslag till förändring i 5: te §:n. Hr Prytz: Jag har äfven i detta afseende reserverat mig emot Utsk:s förslag i utlåt. IST:o 35, och som Utsk. vidblifvit detsamma, så fortfara för mig de skäl, på grund hvaraf Den 3 Mars f. m. 47 jag reserverat mig deremot, hvarföre jag tror mig böra söka att göra dem gällande hos R. o. Ad., i den män de kunna anses förtjena afseende. För min del anser jag det vara högst orimligt, att dessa sä väl värdigheter, som öfriga K. nådebevisningar, hvilkas ide'e bör vara förtjenstens utmärkande, skola vara belagda med någon slags afgift. Jag föreställer mig ej förtjensten alltid såsom bemedlad, utan tvertom kan det ofta hända, att den är högst obemedlad. En sådan K. nådebevisning, som alltid borde med största tacksamhet kunna emottagas, skall naturligtvis för den obemedlade förlora i värde och emottagas med en viss vedervilja eller motbjudande känsla, då den, jemte att vara en utmärkelse af hans förtjenst, skall betalas och medför en för honom kännbar beskattning. Då jag ej finner Utsk. hafva anfört några gilltiga skäl till upphäfvande af de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot denna §, så får jag hos Hr Landtm, anhålla om propos. å upphörande af all chartaesig. -afgift för de ifrågavar.
Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Landtför svars-departementets Kansli-expedition 428: 44. 1,792: 2. å 5:te liufvudtiteln: Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Sjöför svars-departementets Kansli-expedition 409: 81. 940: 90. å 6:te liufvudtiteln: Jordförluster genom kanaloch väganläggningar 2,676: 66. å 7:de liufvudtiteln: Transportkostnader för stats-verkets bergseffekter 1,153: 92. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande • •• 3,315: 27. å 9:de liufvudtiteln: _ 7 - Brister, uppförda till ersättning af Rikets Ständers Riksgälds-kontor: å 2:dra hufvudtiteln: Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 7,684: 68. Reseoch traktamentspenningar 11,153: 68, Ersättning åt vittnen och parter 12,111: 5. 30,949: 41. a i:de hufvudtiteln: Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar 3,995: 15. Inqvarteringskostnader i landsorterna 3,022: 63. å 5:te hufvudtiteln: Tillskott i de till båtsmansindelningen uti Blekinge län anslagna räntor 2,032: 67. Reseoch traktamentspenningar 6,533: 84. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Flottans stationer och depot 75: 32. 8.641: 83. å 6:te hufvudtiteln: Utflyttningshjelp efter laga skiften 80,651: 88. Odlingshjelp m. m. för krononybyggare 2,288: 45. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m 23,519: 28. Omkostnader för Kontroll-verket 2,338: 25.
425 deri saknade uppgift af det satt, hwarpa Herrar Revisorer är 180Z bedömt den wid detta tillfälle gjorda afwikelse ifrån Riksens Ständers föreskrift, beflöts det BancoUtffotte' skulle anmodas att ofördröjligen till Riksens Stander inkomma med en lika fullständig berättelse om 1803 ars Revisorers förhållande och anmärkningar wid realisations-frägau, som den hwilken nu, rörande Herrar BancoFullmägftges blifwit afgifwen. Hwarom de öfrige Nespect. Ständen wördsamt och manligen skulle underrättasUt supra. kix krotocoiio 8- L. IräZäräki. S. S. Föredrogs LagUtskottets d. 25 sistledne Oct. meddelade utlätande öfwer de hos Högloft, Ridderskapet och Adeln samt Högwördige PresteStändet gjorde anmärkningar wid Utskottets förut afgifna Betänkande angäende wise i afseende pä ägtenskap förbudne ffyldoch Swägerflaps-leder. BondcStändet som till alla delar gillat LagUtskotkets förra Betänkande i detta ämne, ansäg genom hwad nu anfort blifwit sig hämta ytterligare styrka för sitt beslut, och kunde följaktligen deruti icke göra ändring, hwilker wördsamt och wänliaen skulle meddelas de öfriga Resp. NiksStäuden. Ut supra. kiix krotocollo 8. L. DäZäräll. S. D. 426 Den 7 November. S> D. Föredrogs A lmänna Befwärsoch OecvnomieUrstottets Betin ande d. 2 sistledne O>ct. i anledning af Herr Assestoren s. 6. Oallns 2lne särstildte hos Wällost. BorgareL-iändet ingifne och derifrån lill Utskottet remitterade Memoria er', angående Fattigwärden i Riket; Och bestöt BondeStändet att hwad härutinnan blifivit förestagu och tillstyrkt, till alla delar bifalla.
Hwad ätcr Rattwisan, jag behöfwcr ej saga billigheten, af kro)eLksr beträffar, sä wagar jag icke bestrida den af den grund, at ära och tro lida wid ofullkomliga upfyllandet af en gifwen förskrifning, ty alla Länders och wart eger Lands Historia wisar, at Staters och Nationers förbindelser, aldrig ansetts sa heliga, som enskilldaö. Jag med, gifwer wäl, at kanske annu ingen Nation blott kil en del betalt sin skuld, sa länge den ej öfwergatt 2O:dede, len af RikerS tilgangar och ej utgjort ^:del emot hwad dek hundrade ganger rikare England ärligen betalar blott i Ränta. Men Swerige, om ock starkt i sina naturliga kelourcsr, är swagt i sina penningetilgangar, och jag L78 bör hysa dek oinskränkta förtroende kil Hemliga Utskottets Herrar Ledamöters kundskaper och nit för Nationens heder', at de wid detta Mjälle haft blott ar malja emellan en rob-nr pä 16^ pro(^ani och en sranuida b-mcgusrour pä Ivo proLsnt. För at nied fullkomlig säkerhet weta detta, mäste man hafwa den stigäng lil uplysningar och de kmidskaper, som fiimaS hos H-mliga Utffoltet, me» saknas Ho6 mig, och jag magar jaga, hos de siesta af ost. Jag har förklarat mit bifall ti! sitlfwa ^inancePlanen och at detta bifall ar ännu mera grundadk pa förtroende, an pa öfwertygelse, men jag skulle handla emoc min öfwertygelse, om. jag äfwen i hela si!> widd ankoge det förestagna ^onrrchukiols-sätt,' tis erhållande af en Xsslifsrions - l^onä , hwars nödwanviga storlek Hemliga Utskottet bäst känner och af mig ej bestrides. Hemliga Utskottet förestår en Ocmrriburion pä förmögenhet och pa betydeligare löner, och deri har der följt
I händelse plenum kommer att fortsättas efter voteringen, så får jag hemställa till Hr Landtm., om icke, sedan den första frågan, ang, uppbördssättet af de 3o r:dr, blifvit afgjord, nemi. huruvida de skola uppbäras af landssecretm elier nedsättas i landtränteriet eller ock hos en Kronans uppbördsman, den sednare punkten äfven kunde komma att afgöras, på det att vi ej måtte behöfva återkomma till detta ämne. Hr von Hartmansdorff: I händelse R. o. Ad. skulle borttaga alla afgifter för gårdfarihandlandes resor utrikes, vore det utan ändamål alt besluta hvem som skulle uppbära dem. Jag förmodar likväl, att då voteringen är slut, Hr Landtm, tillåter oss att åtskiljas för i afton; och då kunna vi nästa gång afgöra denna fråga. Frih. Ridderstolpe: Efter de upplysningar, som Hr Edenhjelm lemnat, torde kanske ett annat resultat erhållas, om Hr Landtm, behagade göra ny proposition. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke visste, ora icke något missförstånd ägde rum, antingen hos honom eller hos R. o. Ad. vid besvarandet af propostn; måhända låge misstaget hos Hr Landtm., hvarföre han ansåg sig ånyo böra framställa den sist gjorda propos:n. Frih. Tersmeden: Sedan Hr Landtm, framställt propos. till bifall å förslaget, och denna propos. blifvit med nej besvarad; så ser jag ej, att en votering kan undvikas på annat sätt, än att de personer, som begärt votering, afstå derifrån. Frih. Ridderstolpe: Denna votering har blifvit eonditionelt begärd, nemi. såvida ej R. o. Ad. bifaller Utsk:s betänk. Bifaller R. o. Ad. betänk., så slippa vi att votera. 95 Bf« 3 Octobcr e. m Hr Frih. o. Lant! tm. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i afseende på ifrågavar. ämne. Ropades starka ja, blandade med många nej.
Hvad de båda herrarne vidare talade, vet jag icke, men de skildes i alla fall som vänner, och nästa natt stod en vagn vid den utsatta mötesplatsen, och den sköna miss Darney steg upp deri och bortfördes ifrån sina slägtingars hem. Min mor, som då var en ung flicka om tjugo år, hade följt sin matmor — liksom hon senare gjorde med hennes dotter — hon satt på kustbocken, och ett par timmar derefter, då vagnen stannade och de båda älskande stego ur, för att vigas i en prestgård, tio eller tolf mil derifrån, ser hon, då hon kommit in, till sin outsägliga bestörtning, i stället för den väntade älskaren, lord Hawerfield stiga in och framföra till presten — hvars förvåning icke var mindre — sin utkorade brud. Den stolta miss Darney var blek som döden, och hennes ögon gnistrade af vrede öfver det spratt, man spelat henne och hon i qvällens mörker och kärlekens hänförelse förmodligen upptäckt alltför sent. En kort och tyst förklaring imellan den väntande presten och brudgummen öfver denna besynnerliga förvexling egde rum, men intet ord utbyttes imellan de båda älskande. De blefvo vigda och reste hem hit till Aukwoodhouse dagen derefter. Mylady lemnade naturligtvis aldrig min mor någon förklaring öfver det uppträde, som egt rum i vagnen, när misstaget upptäcktes af den vredgade och förtviflade älskarinnan, men det var lätt att tänka sig för den, som haft förtroende af hennes passionerade kärlek till den vackre Hochtinton. Lady Hawerfield höll imellertid god min i elakt spel och sökte trösta sig med att, emot sin vilja, hafva fått en rik lord i stället för en ruinerad vildhjerna. Huru mycket eller litet hon lyckades i detta bemödande, vet Gud allena, men att hennes stolta och hårda sinne icke blef mildare af denna vändning i hennes öde, det är då säkert.
M:s nåd. pröfning, men icke der vunnit det afseende, att K. M., som äskat ett anslag af 1,500 r:dr årligen såsom lön för en assessor, äfven ansett någon lönetillökning för tjenstemanuapersonalen i öfrigt vara af behofvet påkallad, så har StalsUtsk., som icke tilltrott sig alt bättre än K. M. kunna pröfva behofvet af ifrågavar. lönetillökningar, i följd deraf äfven ansett för sin skyldighet, att icke till R. St. framkomma med något förslag i denna syftning. På grund häraf får jag vördsamt yrka, det R. o. Ad. ville bifalla StatsUtsk:s förslag uti denna punkt. 5 punkten blef af R. q. Ad. bifallen.
Hvarje Rajput, så kallas dessa krigare, rik eller fattig, känner sig derföre vida upphöjd öfver hopen, är genom börden soldat och adelsman, lat, men tapper, full af hederskänsla, och färdig att uppoffra sitt lif för sin chef. Hela landet är brutet i smärre län, hvarje chef har sitt slott och sitt krigiska följe. – De äga en Romantisk, Heroisk poesi, föga känd i det öfriga Indien. Deras Annaler äro fulla af exempel på den mest ridderliga Heroism; och äfven deras qvinnor lifvas af samma anda. Adel visar sig merendels såsom en krigisk kast, som låter andra för sig bruka jorden. Så äfven i Kurdistan, som omfattar det gamla Assyrien med en stor del af Armenien och det fordna Medien, ett skönt bergland, med fruktbara, rikt vattnade dalar och herrliga betesmarker, öfver hvilka Kurden på sin häst, klädd i stål och brokigt siden, med svajande fjädrar i hjelmen, svärd vid sidan, sköld på armen, lans i handen, bössan på ryggen och jernklubban hängande från sadelknappen, ilar som blixten fram. Den Nomadiska delen af Kurderna utgör Adeln, det vill säga, förstarna eller Emirerna och dessas följeslagare, som alla räkna sig för deras slägtingar, och kallas kusiner. Dessa se med stort förakt ned på den åkerbrukande befolkningen, som bor i byar och föder de andra. Kusinerna äro röfvare, som dela rofvet med sina chefer; men äro dessa med obrottslig trohet tillgifna. En Kurdisk Emir dog i fångenskap i Bagdad. En af hans följe stod på det flata taket af huset, då han fick underrättelsen, att hans herre gifvit upp andan. ”Hvad, – sade han, – är Beyen död? Då vill jag ej lefva längre. – Han kastade sig ned af taket, och fanns krossad till döden. – (Rich. Residence in Koordistan). Menniskojagt. Dschingiskan frågade en af sina fältherrar; hvilken är menniskans största förnöjelse? Denne svarade: jagten till häst en skön vårdag, då falken bringar byte.
Kronprinsessan behagat i Nåder förklara Ridderskapet och Adeln Deras Nådiga och ynnestfulla tänkesätt, hvarefter Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMar svalken återtog klubban. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie^ Jacob: Då alla de bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter, hvilka icke deltagit i Stora Deputationen, ej eller ägt tillfälle höra de Tal, hvilka Hans Excellence Herr Gi-efven och LandtMar skalken i dag, å Ridderskapets och Adelns vägnar, i underdånighet hållit inför Hans Maj:t Konungen och de öfrige Kongl. Personerne, samt Ridderskapet och Adeln torde vara fullkomligen öfvertygade, att hvad Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken vid detta tillfälle i underdånighet yttrat, förtjenar både att af Ridderskapet och Adeln kännas, och att i Ståndets protocoll förvaras, får jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adelil behagade förena sig med mig uti den anhållan, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes låta inför Ståndet uppläsa 48 Den 13 November, berörde Tal, för att sedan i dagens protocoll intagas. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln iustämde uti den af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie yttrade önskan, att Herr Grefven och LandlMarskalken skulle inför Ridderskapet och Adeln uppläsa de af Herr Grefven och LandtMarskalken i dag haline ofvanberörde tal. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken uppläste desse tal, så lydande: Till Hans Majit Konungen: Stormägtigste Allernådigste Konung!
Majit blifva för Landtbruks-ingeniörerne bestämd; hemställande alltså att till Rikets Ständer framställning måtte göras om beviljande dels af löneförhöjning åt Nathhorst 1,500 Ridr dels af nytt arfvode, jemte resepenningar åt en ytterligare undervisare i boskapsskötsel och mejerihushållning 2,500 Ridr, hvarförutan Rikets Ständers medgifvande torde begäras dertill att resande undervisare i dessa ämnen tilläggas den rått till löneförbättring, som hår ofvan år af mig i underdånighet föreslagen. Agronomer och deras Elever. Med afseende å numera gällande benämningar torde denna rubrik utbytas emot Landtbr uks-ingenior er och deras biträden. Då reqvisitionerna å biträde af Statens Landtbruks-ingeniörer på sednare tiden ansenligt ökats, och flerfaldiga omständigheter, i förening med den håg för ett förbåttradt jordbruk, som nu finnes spridd öfver allt i landet, föranleda ett allt 32 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. större och lifligare behof af agronomiskt biträde, helst om, på sätt Calmar, Jönköpings och Kronobergs låns Hushållningssällskap gjort, medel länsvis af Hushållningssällskapen eller Landstingen komma att anvisas för uppgörande af planer till landets afdikning efter dess vattensystem, och dessa arbeten skola uppgöras samt efter hand bringas till utförande af Landtbruks-ingeniörerne, anser Landtbruks-akademien dess ofvan åberopade memorial dessas antal snart skola blifva otillräckligt. Vid frågan om ökandet af Landtbruks-ingeniörernes antal måste dock afseende fästas, så vål å behofvet, som å möjligheten att inom viss tid kunna anställa ett visst antal dertill fullt kompetente personer.
Hvarje tidning vi ögna igenom vimlar af lika lydande annonser, eller rättare, af platssökandes annonser, och dessa platssökandes antal tyckes vara i ett jämnt stigande i trots af de stränga fordringar dylika platser både fysiskt och moraliskt ställa på innehafvarne. Vi finna, att de ifrigt erbjuda sig att undervisa i lefvande språk, musik, finare handarbeten och oftast dessutom » gå frun tillhanda » — allt för en mycket låg årlig lön. Hvarför brinna så många unga flickor af ifver att lemna sina hem och familjer för att hos främmande ofta intaga en tvifvelaktig ställning, där de ej anses goda nog att räknas till familjen och själfva ej vilja räkna sig till tjä- narne? Svaret är lätt funnet för en hel del. » Kampen för tillvaron » tvingar dem. Andra åter flyga ur nästet, drifna af längtan efter ombyte, af längtan efter en sysselsättning, » ett mål att lefva för ». Dessa senare gå emellertid » öfver ån efter vatten ». De kunde, om de ville, i hemmet läsa med småsyskonen, hjälpa mamma i hushållet och pappa på kontoret — men all sådan pliktuppfyllelse har intet lockande för den, som vill ut att pröfva på nya förhållanden och lära känna nya människor. Nåväl, denna längtan utåt är en känsla, naturlig och förklarlig hos ungdom, och ej något fel; felet består uti, att den unga damen, som söker sig plats som guvernant, sällan sätter sig in i den ställning hon går att intaga. Månne det är en så afundsvärd lott? Antag, att hon kommer från ett fint, bildadt hem, dalman tagit henne till råds, där man med aktning lyssnat till hennes tankar och åsikter, där man med glädje njutit af hennes sällskapstalanger. Hon kanske kommer till en familj, underlägsen hennes egen i allt utom i penningstyrka. Af herrskapet betraktas hon som en högre lönad tjänarinna; där möjligen ock en hushållerska finnes, stå ofta denna och lärarinnan i samma lönegrad, ja, stundom hushållerskan i högre. Hon behandlas höfligt, artigt, men hålles på afstånd. Hon vistas i ett hem och dock utan för detsamma, hon är med i sällskapslifVet och dock ensam, en bildad kvinna med klart, godt hufvud och rika varma känslor, likväl förbisedd eller behandlad med öfverlägsen nedlåtenhet.
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 9 nov. 1856. § 1 S.D. Uppå derom gjord framställning beslöt och beviljade församlingen att utfattiga sjukeliga och ålderstigna enkan Maria Pålsdotter från Österåsen skulle såsom rotehjon få njuta underhåll och skötsel uti 3:dje kyrko-rotan eller Österåsens byalag. § 2 Likaledes samtyckte församlingen dertill, att ålderstegne, sjukeliga och husville enklingen Claes Åsberg, Huse skulle få njuta samma förmån, d.v.s. såsom rotehjon njuta skjötsel och föda uti 5:te kyrko-rotan. § 3 Till sexman i 5:te kyrko-rotan valdes bonden Carl Pärsson i Huse, i stället för bond. Jonas Salmonsson i Kougsta, hvars begäran om afsked inte kunde vägras, sedan han i många år förestått denna befattning. § 4 Utsågos bönderna Lars Larsson i Kougsta och Carl Pålsson yngre i Österåsen, att å Häggenås sockens vägnar öfvervara tingslags stämman i Liths sockenstuga, den 16:e uti innevarande månad samt deltaga i beslutet rörande Hårkbrons nybyggnad eller reparation, äfvensom yttra sig rörande tingshållningen. Församlingen förklarade sig nöjd med hvad ombuden dervid gör och låter. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid sockenstämma i Häggenås sockenstuga, den 7:de december 1856. S.D. Med anledning af herr öfverste löjtnanten m.m. C. A. Ströms, på Jemtlands hästoch fältjägare-corpsens, och herr rector L. O.
En annan värd talare har likväl medgifvit, att denna § är grunden för en skal tefrågas liänsk jutande till förstärkt Utsk., äfven om den icke endast tillhör .allmänna bevillningen. Frågan är således den, om det är en skattefråga eller ej. Är den en skattefråga, så kan den lagligen komma till förstärkt StatsUlsk. Att den är en skattefråga för det Stånd, sorn åtager sig beskattningen, synes så klart, att jag icke vet huru man kari förneka det. Den är ekonomisk så länge den innefattar förbud; men då ett Stånd har rättighet att borttaga förbudet och åtaga sig bevillning, så inträder en annan natur af frågan. Den blir skattefråga för det Ståndet; och då det Ståndets rättighet alt få sina skattefrågor pröfvade i förstärkt StatsUlsk. ej kan frånkännas detsamma, så måste det vara lagligt, Om lämpligheten vill jag icke yttra mig, emedan jag tror alt det tjenar till föga. Jag tror, att man blott misslvder tendensen deraf. Hr Lefren har vändt sig till mig, såsom den der såsom skäl för att bevisa att saken vore en skattefåga skulle åberopat att Bevifln.Utsk. behandlat della ämne. Jag har icke uppgifvit detta skäl; men att det är en skattefråga, äfven utan detta skäl, tror jag mig hafva visat. Ännu ett stöd för denna mening liemtar jag deraf, att om ämnet icke vöre en skattefråga, så skulle det blott vara ett önskningsmål; men nu är det icke något önskpingsmål, och således måste det vara en skattefråga. Erill. Gederström: Jag har begärt ordet i anledn. af Hr von Hartmansdorifs yttrande, att inbjudningen skulle vavara ett försök att upprifva R. Sits beslut. Ståndens beslut kunna icke anses för R. St:s, så länge dessa beslut icke äro fullständiga. R. o. Adhar nyss beslutat en inbjudning, för att få dessa beslut fullständiga; och således är det klart, att äfven frågan om sjelfva förbuden kunna komma under öfverläggning. Jag tillstyrker bifall lill Hr Prytz’s fram» ställning i denna del, Hr Prytz!
StatsUtskottets ])luralitet har ej önskat annat, än att få se och pröfva håda Förslagen, Grefve Mörner, Carl Stellan: Jag hör alltid med nöje Friherre Boije såsom vältalare, Ekonom och Politicus, men jag hör ogerna , att han kastar skugga på Rikets Embetsman; och jag uppmanar honom alt stå upp på sin bänk, och gifva tillkänna, hvilken eller hvilka han menat med de Embetsman, som skola lagt hinder i vägen för verkställandet af det vigtiga arbete, hvilket nu är i fråga; jag bekänner upprigtigt, att det varit mig oförmodadt, att behöfva göra Friherre Boije en sådan uppmaning. Herr Cederskjöld: Då Herr Friherre Gederström ganska rigtigt påmint om nödvändigheten ”att rätt fatta meningen af Utskottets Betänkandej innan mati gör anmärkningar deremot;" får jag anhålla, att det ifrågavarande stället af Betänkandet måtte blifva å nyo uppläst, i händelse den värde Ledamoten verkeligen anser det vara misstag, då jag trott att Utskottet tillstyrkt, att "Widegrens RiksHufvudBoks arbete borde upphöra med utgången af år 1814* Det skulle fägna mig, om jag härutinnan hade missförstått Utskottet. Emedlertid får jag förklara, att jag ingenting annat yrkat, än blott att Herr Widegrens RiksHufvudBok måtte , jemte StatsContoirels, få Ridd. 0. Ad. Prot. VII B. I Afd. *3. 194 Den 5 Junii. fortsättas, så långt det möjligen till nästa Riksdag kan medhinnas, äfven efter år 1814* Friherre Boije: Den upprigtiga agtning jag hyser för den Ledamot, som uppkallat mig, ålägger mig en särskild pligt, att med sagtmod behandla hans framställning. Jag skulle kanhända annars med mera skäl kunna återvända uppmaningen till framställaren sjelf? emedan det är ganska visst, att jag icke kastat skugga på någon.