Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som frågan om och med hvad belopp della, af nyssbemälde Styrelse, til! 2:dra klassens arbeten hänförda, företag bör af staten understödjas, följaktligen kommer att Stats-Utskottets Utlåtande. N:n 158. 79 af Kongl. Maj;( pröfvas och afgöras vid meddelandet af Dess Nådiga heslut rörande de i åberopade general-förslag upptagna vatlenaftappnings-arhelen, så får Utskottet, sorn anser samma företag ingalunda vara af den vigt och betydenhet, att särskilda medel för delsammas utförande böra af Rikets Ständer anvisas, hemställa, 51:o. att något afseende icke mätte fästas å Eric Anderssons derom gjorda framställning. Under åberopande af sedermera aflemnade kartor och kostnadsförslag rörande ifrågaställa upprensnings-arbeten i tVoxr/aoch Ljusne-el/varne inom Södra Helsingland, har Riksdagsfullmäktige!] Olof Larsson från Gefleborgs län, elter dertill erhållet uppdrag af Bollnäs socknemän, väckt motion om understöd af allmänna medel för upprensandet och utvidgandet af Woxna-elfvens utlopp från Wox-sjön, äfvensom för upprensningen af Böhle-sundet i Ljusne-elf nedanför sjön Warpen, med hvilka arbeten afsåges alt hädanefter förekomma de öfversvämningar, hvaraf hemmansegarne i byarne omkring förstnämnde sjö, likasom vid Ljusne-ellven, särdeles under flodtiderna, lede stor skada, helst deras åkerjord, lill följd häraf, icke kunde rätt brukas och alltså endast lemnade ringa afkastning.
Dylika fällor sågo vi i stor mängd på den kust, längs med hvilken vi framseglade.» Den 14 till den 19 juli n. st. tillbragtes vid kusten af Kanin Nos. »Fredagen den 20/10 juli tycktes åter en storm hota. Medan jag nu grundade på hvad som var bäst att göra, såg jag ett segel komma ut från en bugt på det förutnämnda Kanin Nos. Det var min vän Gabriel, som lemnade sin hamn och sitt sällskap och kom så nära oss som möjligt. Han visade mot öster; vi lättade ankar och följde honom. Lördagen seglade vi ostsydost, följande Gabriel, och han förde oss till en hamn, kallad Morgiovets, hvilken ligger 30 leagues från Kanin Nos. Denna morgon såg Gabriel en rök och rodde till den med sin jolle. Röken kom från ett ställe två leagues från det der vi lågo för ankar. Vid nordvestvind kom han tillbaka om bord, bringande med sig en samojed119. Det var en ung man med ett för oss besynnerligt yttre. Han skänkte mig tre unga vildgäss och en prutgås (barnacle).» Den 24/14 juli seglade man förbi ön Dolgoi, och följande dag löpte man in i Petschoras mynning, hvars polhöjd bestämdes till 69° 10′.120 Den 30/20 seglade man åter ut öfver sandbankar med endast fem fots vatten och tackade Gud, att fartyget var så föga djupgående. Dagen derpå möttes is för första gången. Den 4 aug./25 juli hade man på 70° 20′ n. br. det förut beskrifna mötet med en ofantlig hval.121 Något senare samma dag kastade Searchthrift ankar i en god hamn mellan några öar, belägna vid 70°42′ n. bredd.122 De benämndes af Burrough S:t James öar. »Tisdagen den 7 aug./28 juli seglade vi mot vester längs kusten under nordvestvind. Då jag skulle ankra, sågo vi ett segel komma fram vid den udde, under hvilken vi tänkte lägga oss; jag sände en jolle till fartyget.
Den vulgära teismens tendens är hvad man kallar antropomorfistisk och innebär, att man tillägger Gud sådana bestämningar hos den mänskliga personligheten, hvilka äro uttryck för denna persons ändlighet. Naturligtvis kan man härutinnan gå mer eller mindre långt. Den grekiska tänkaren Parmenides säger, att om oxar och lejon skulle tänka sig gudar, så skulle de otvifvelaktigt tänka sig dem såsom oxar och lejon, ehuru starkare och i andra afseenden fullkomligare än de själfva; likaså har människan skapat Gud eller rättare sin föreställning om honom efter sitt eget beläte. Det är djuptänkta sanningar den gamle grekiske tänkaren här uttalat, i många afseenden, om än ej i alla tillämpliga äfven på vår tid. Naturligtvis kan antropomorfiseringen sträcka sig ganska långt; så långt, att det gudomliga väsendet tankes rent af ega en mänsklig kropp, går väl nu sällan den, som i någon mån smakat af den nutida bildningens frukter — kristendomen har ju lärt honom att Gud är en ande —, men han kan i alla fall gå ganska långt i denna riktning i fråga om det mänskliga själslifvets egendomliga bestämningar såsom tillkommande gudomligheten. Ett allbekant exempel är, då man tillägger Gud en sådan mänsklig affekt som t. ex. vrede, ordet då fattadt i mer eller mindre afgjordt sinnlig patologisk betydelse. Flera andra exempel skulle kunna anföras och onekligen ger.det gamla testamentet anledning till fasthållandet af ett sådant lägre gudsbegrepp. Det blir vetenskapens uppgift att söka rena gudsbegreppet och att afgöra, huru långt denna reningsprocess bor fortgå. Här fästa vi blott uppmärksamheten vid, att den personliga världsåskådningens sanning ej beror af frågan om det ena eller andra mer el i er mindre antropomorfistiska uppfattningssättet. Viktigare blir för oss frågan, om gudomens individualitet är för en personlig världsåskådning väsentlig. Detta leder oss öfver till frågan om, hvad antagandet af en. sådan individualitet egentligen betyder. Hvad innebär det egentligen, att man antager eller förnekar Guds tillvaro? Hvad är egentligen Gud? Möjligen den allmakt, hvarifrån allt eger sitt ursprung och af hvilken allt fortfarande är beroende. I den meningen tro vi ej, att någon människa, som ej förlorat förståndet, skall förneka Guds tillvaro.
Dahlgren gjordt ackordsanbud. Lag-Utskottet: N:o 26, i anledning af återremiss utaf Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 15, i fråga om giftomannarättens uphörande. Fortsattes pröfningen af Bevilln:s-Utsk:ts Betänkande N:o 20, angående allmänna bevillningen. § 4, 2:dra momentet. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Få samma skäl, som jag tagit mig friheten yrka återremiss af 3 §:u, anser jag mig äfven böra begära återremiss af 2 mom:t 4 §:n. Då nemligen R. o. A. återremitterat alla föregående bestämmelser för bevillning å fast egendom, synes mig ieke vara skäl att nu bifalla ifrågavarande moment, sorn säger, att vid upskattning af fast egendom å landet utsättes särskilda värden å hvarje särskildt hemman och hemmansdel samt från annan egendom för alltid eller under viss tid afsöndrad eller mot bestämd afgift och utan arbetsskyldighet eller tjenstbarhet uplåten lägenhet, äfvensom å byggnader, hvilka antingen användas till annat föremal, än jordbruket tillhörande näringar, eller äro upförda på lustställen eller andra dermed jemförliga mindre lägenheter och utgöra dessa ställens och lägenheters egentliga värde. Det uptages uti Benna punkt en alldeles ny taxering, nemligen å särskild egendom. Detta anser jag icke vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande; hållande i öfrigt före, att det af mig först andragna skäl torde tillräckligt ådagalägga behöfligheten af återremiss. Hr Palmcrantz, Johan Mauritz: Den föreg. tal:n har ganska riktigt fästat upmärksamheten derpå, att detta nya förslag att beskatta byggnader, som synas öfverflödiga, är af beskaffenhet, att icke böra vinna Rikets Ständers bifall. Sa mycket mindre skäl finnes att bifalla detta förslag, som en § i nu gällande lag, nemi. 1 §:n 2 kap. Byggninga-Balken, föreskrifver, huru tomt bör byggas till mangård och ladugård.
Capitaine von Hvorns Enka Dw d:o Landshöfdingen Baron Carvelans Sterbhus, fät i anseende till Enkans och Barnens knappa rvilkor samt Landshöfdingens rvifade nit och trohet, bibehälla hwad han i lifstiden pä Extra Stat njutit, enl. Kongl. Brefwet d. l8 Febr. -809 uti ro ars tid ! Capitaine O de! si jernäs 2:ne Döttrar, i anseende till Fadrens färtjenster, och ömande omständigheter, åtnjuta enligt Kongl. Brefwen d. 0 Sept. 1795 och isiOec. 1806 Frami. Riks«Rädet Hjärnes Dotter, Fröken G. F. Hjerne, bar i anseende kill älderstigil och sjukligt tillstånd, för Fadrens nitiske och längliga tjenster och honom gifrvit löfte, att Dottren skulle fä hälften af detz^ Lön, till följe af Kongl. Brefwet d :o April 1824, inberäknat den Pension hon sätt d. 12 Dec. »78?, erhållit i följe deraf Secreterare» Sandbergs 7 Döttrar a 52 R:dr, hroaraf Fadrens pension, enl. honom gifrvit Llädigt löfte, samt i anseende till älderstigik och siukligt tillständ, enl. Kongl. Brefwet den 50 Mars 1791 . ... Minisiren Baron d'Albcdyhls Fru, Grewinnan C. Wrangel, i anseende lill torftig belägenhet och desi föräldrars färtjenster, enl. Kongl Brefwet d. 9 Juni! 1804 . Gtats-Secreteraren v. H el ands Dotter, innehar i förmäga af Kongl. Brefvet d. April 1782 den Pension som blifvit tillagd 4/014 8; LZ 1 L00 80 i 666 iso 2OO Transport 5,477 !> si!
Herr Grefve» och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade , att inkommande Tullen å Vraktjära skulle till 15 procent bestämmas. Ropdes Ja och Nej. Herr af Wingård; Jag vet ej, huru defc är möjligt att bestämma, om det är Vraktjära eller ej Friherre af Nordin 1 Allt lakegods, sorn inkommer i Hufvudstaden, upplägges på bron* ordentelige vräkare tillkallas att kröna tunnorne, och undersöka varans godhet, så att intet af lasten får försäljas, förr än vräkarne bestämt. Om varan är fullgod eller vrak. Sedan detta är utrönt, och genom påkrönt stämpel er-» kändt, erlägges tullen. Således är häruti ingen svårighet emot hvad sorn blifvit föreslagit. Herr Lefrénl Jag är förekommen af Friherre af Nordin i den ena af de anmärkningar jag ville göra. Den andra är att man lär hafva glömt, att när tjära exporteras, skall en förteckning företes sorn säger, om det år vrak eller ej. Vräkarne 6kola sedan taga reda på, om verkliga förhållandet är i öfverensstämmelse med uppgiften. Således kan det blifva utredt, om en inkommande vara är god tjära, eller vraktjära Herr Hjerta', Jag tror att den operation Ben 20 Augusti e, m. Friherre af Nordin omtalat, är för exporten; ty mer än 2:ne fall äro ej möjligaAntingen är varan köpt på annan ort för Svensk köpmans räkning, och då tillhör varan honom redan; eller skickar den Finska köpmannen hit varan för att försäljas, och då får köparen se upp sjelf Det kan ej bero på Statens omsorg, utan det måtte få bero på den enskilte. Helt annat är det vid exporten; då tillser Staten, att man ej utför dåliga varor, på det att Rikets Exportartiklar icke må förlora sin credit, vigtig för hela Samhället att bibehålla. Friherre Cederström: Det förundrar mig* att Herr Hjerta ej vill finna möjligheten af att få en controll å varor genom vräkning. Det sker hvar dag, och ingen Vara får här afyttras, förr än undersökning blifvit gjord, om varan är efter uppgift. Annars configqueras den.
M ti de häruti gifne föreskrifter inskränkas med tyd. liga ord till de Kuagsgärdar, som dä redan wörö eller derefter knuds dlifwa ledige, ibland hwilkaö antti L-holms Kungsgård icke kan beräknas, salom redan är 1796 nvläten till nytt arrende. D-remot haswg Riksens Höaloft. Ständer pä del mäst ostridigt sätt medgr.wit b^strndek af arrende conkracter afstnrade pä de arén 1727 och 1748 fastftälde grunder, culigt hwilka pennings-arrende utan förwandling urgöres. Dä Riksens HögloftStänder uti Dest den 15 Jnnii 1802 utfärdade Be« Willnings-Föcordntngs 2 Att. och IO §. behagat förordna, att Arrendatorer med sadane conkracter skola uti Bewjllning ärligen erlägga 52 procent af arrende sumi man; i sölje hwaras sag är izoZ jämte ordinarie joedeboks och Hemmantals räntan, sammanräknad till 179 R:d 20 st. 9. r:st. uti bewilluinq ester sörberörde 2:dra och öfrige artiklar af samma Förordning betalt en summa tilhopa af 265 R:d 29 st n r:st i Banco, lito»' flere andre räntor och msknlder samt deribland krigsgärd, dä nu i fräga om Laholms Kungö-Ladugärs här - HQ8 Dell i6
Adeln s; 556. förkast, af Borgareståndet, s. 564. Ytterligare Utlåtande, bif. delvis af Presteståndet, s. 1073. af Bondeståndet, s. 1105. med förslagna ändringar af Adeln, s. 1109. Prestanda till Bruken, om ett nogare iagttagande af Kgl. Brefvet, d. 23 Sept. 1747, rörande; Ekono. miUtskottets Utlåtande, bif. af af Presteståndet, s. 128. af Borgareståndet, s. 132. Ytterligare Utlåtande, bif. af Bondeståndet, s. 1137. Prasscriptionstid, om en förändrad, för Kronan i af^ seende på anmärkning deraf; LagUtskottets be tänkande bif. af Adeln, s. 44o. af Bondeståndet,1 s. 459. af Presteståndet, s475. Presträttigheternas utgörande, om förändring i; Eko! nomiUtskottets betänkande bif. af Adeln, s, 260. af Presteståndet, s. 263. af Borgareståndet, s. 265; .af Bondeståndet, s. |8o. 124 Prestval, om förklaring af i 9 § Ugh Förordningen om; UagUtskottets betänkande biF. Adeln, s. 181. af Presteståndet, s. 188. af Borgareståndet, s. tgc* af Bondeståndet, s. ig4. Privilegia exclusiva, om utvidgande af; Lagoch EkonomiU. skottens Utlåtande, bif. af Presteståndet, ^ s. 925. återrem. af Borgareståndet, s. 972.* bif. af Bondeståndet, s. 999. Ytterligare Utlåtande, bif. af Adeln, III. s. 117. af Presteståndet, III, s. 128. af Bondeståndet, III. s. 137.
Betänkande, 1 anledning af Herr Rosenbi ads, Bernhard, motion' om förändring i fördelningen af styrelse-åtgärderne i Banken och i sammansättningen af Bankens Under-Styrelse. Jemte det Utskottet-från Vallöf}.. Borgare-Ståndet emoltagit ett af Herr Sanlesson, vid Riksdagens början algifvet yttrande i realisalionsfrågan, Bnnco-Vtskottets BetJnkawie Nio 74. i3 deruti harr bland* garantierne' för realisationens Bestånd föreslagit eil så mycket som möjligt förenklad förvaltning af Banco-Verket under någre få ständige Styresmän, val aflönade men ock alldeles hufvudsakligen eller ensamt dermed sysselsatte; med full' ansvarighet för deras befattning, likväl under control och öfverinseende af Rikets Ständers FulImäglige i Banken, har sedermera blifvit från Högloft Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad en af Herr Rosenblad, Bernhardj väckt motion, deruti han såsom Supplement till den förändrade organisation af göromålén m. m. inom Bunken, sorn Banco-Fullmägtige Utskottet underställt, föreslagit en förändring i fördelningen af sjelfva styrelse-åtgärderne äfvensom i sammansättningen af TJnder-Styrelsen, samt tillstyrkt en Öfver-Styrelse, (Banco-Fullmägtige) en Under-Styrelse, (Directionen) och Departemcntal-Styrelse ( Afdelningarne för de serskilde detailerne af förvaltningen), med följande befattningar: 1:0. Öfver-Styrel send Banco-Fullmägtige skulle i denna egenskap (oberäknad! dé serskilda uppdrag, Grundlagarne lemna dem) tillkomma, att noggrannt vaka öfver den Directionen och de serskilda Afdelningarne tillhörande Special-förvaltningen, samt alt till den ändan låta, minst en gång i månaden, till sig aflemna rapport, jemte öfversigt af Verkets ställning, med rättighet för hvarje Ledamot, att, när som helst, öfvervara öfverläggningärne, inom hvilken gren som helst af Under-Styrelsen eller
(S. T. A. 58410) Det modernaste ocb bästa i i uadtoaletter, svart, hvitt och kulört, i storartadt urval till bal-, sällskapsoch promeprivata personer. metereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt E. Zurichs äldsta Siden-etablissement, grundl. Rekvirera prof ver! ^^^^^•L sändes till fabrihspris franto ocb tullfritt lill bemmet A f N SPR o A O, m sta d få g r ad 1, ba m rn a k j är pla flicka, TViN 18-årig, frisk och pålitlig flicka, som c, h K i S a L r tj b e S ts te a, n t - s JLi är van ilj vi, d att hu o lh m ål d, a ö, ns s k ar t p an la s h o o m lm. v a r t. omäl. Svar till » G (5 od 6 t 6) sam H ar e - by p. r. prisförteckning öfver finaste m b e t u n s N SMÅSKOLLÄRARINNA med vackr Regenerateur ' n s o m finnes i handeln rosor, blommande växter. betyg, kunnig i orgelspelning och enk N FRISK och villig flicka, som talar g l S a od Regenerateur ' n sedan 19 år. CARL LUNDBLAD, r e sömnad, samt villig att gå frun tillh engelska kan få utmärkt plats på Herr da, eÖ E nskar genast plats. a f s e e n var emotses tacksamt af » K am 22 *, - de. Ö S ROTEBRO. ri n xnered. E n s o m är villig at t r e s a f ö r e - RegeneFateUF ' n hjälper m o t Hårfällning drages, och kunskap uti tvätt och finare NG NORSKA, bättre flicka, önskar handarbeten fordras. Svar sändes jämte fofritt vivre, och att betraktas som famil R e g e a e r a t e u r n och Mjällbiidning. edlem, biträda i ett bild. h andarbeten. God karaktär, anspråkslös.
Tre procents ränta böra beräknas, afven efter Octroytidens utgång, och Hedervärda Bonde-Ståndet härvid tillagt, att CapitalFordringen skulle korinna att licjvideras, i den mohn Discontens Tillgångar inflyta och liqviden med de private Fordrings-Egarne medgifver; Så hafva Förenade Utskotten, med afseende härå , skolat vördsamligen föreslå, att samtlige respective RiksStånden förena sig uti det Beslut, att Bankens Capital - Fordran för Creditivet af soo,ooo R:dr Jiqvideras på enahanda sätt, sorn Discontens öfrige Skulder, (med undantag af Assignationerne, om hvilka serskildt Beslut är fattadt), och att den Banken tillkommande ränta ovilkorligen utgår efter Tre procent oin året, samt, derest, vid utredningstidens slut, tillgång skul e finnas, bör Banken, i likhet med öfrige Fordringsägare , undfå fyllnaden i Sex procents ränta, hvilken dock icke utfaller, förr än Sex procents lätita, beräknad till utredningstidens slut, kunnat ät Actie-Egare utdelas. 15.de Götheborgs Discont, hvilka äro använde eller ytterligare blifva använde uti Liqvider af Skulder till nämnde Discont, kommer att inrättas efter det definitiva Bes.ut, som, i afseende på Statsoch r'anko-ZJtskottens Betänkanden. 1855 11 och 12 puncteme, af Rikets Högloil. Stander vidtages. 16.de Härvid anmärkes blott, att det förtydligande, som 3:06 af de respective Rikstånden pröfvat nödigt, skall varda iakttaget uti de reglementariska föreskrifter, hvilka komma att Rikets Höglofl: Ständer underställas. Alla öfrige nu icke ornförrnälde punkter hafva förenade Utskotten funnit vara bifallne, dels af samtlige Riks-Stånden och dels genom 3:ne Stånds sammanstämmande Beslut, så att serskildt utlåtande öfver dem icke kan ärfordras.
Äfven de utländska Banker, hvilkas organisation skulle kunna måhända lättare sådant medgifva, bruka dock saftan uppträda, såsom egentliga speculanter å Statspapper, och i mångas stiftelse-urkunder är detta uttryckligt förbjudet. Fullmägtige anse således icke, att Banken i något afseende bör uppköpa några slags papper, att dermed drifva handel, utan endast tili sådane nedlägga sin ursprungliga grundfond, för att i hebofvets stund ega en lätt realisabel tillgång; och anse Fullmägtige, att, vid beräkningarne af tillgåugarne härtill, den under åren 1 B35—u 83p influtna afbetalning å Riksgälds-Contoirets förbindelser så mycket iner bör tagas i beräkning, sorn den icke blifvit använd i någon annan Bankens rörelse. Banco-Utskottets Betänkande, N.o i58. 11 Beträffande frågan, i hvad skags goda papper de härtill användbare summor böra nedläggas, så anse till en början Fullmägtige härifrån böra undantagas alla utländska. Vidare, då numera få eller inga andra Riksgälds-Contoirets obligationer finnas, än de Lill Banken afgifne, anse Fullmägtige, att för det närvarande man bör inskränka sig till de å längre förfallotid ställde, som utgifvas af Arméens Amorterings-food, Skånska och Bruks-egares Hypotheks-föreningarne, samt nya Hypotheks-föreningar, erbjudande lika säkerhet. Härigenom skulle man, utom den förmon, Banken, på sätt ofvan är visadt, kom att vinna utaf innehafvandet af ifrågavarande papper, medelbart bereda för det allmänna högst nyttiga följder.
Den 3tdje punkten öfver hvilken jag hyser olika mening med Betänkandet, rörer utfärdandet af en serskildt laglig stadga i afseende på mindre förbrytelser, som möjligen kunde begås af åhörare som erhållit tillstånd bevista ett RiksStånds församling. Utskottets pluralitet har ansett en sådan stadga öfverflödig J mig synes det icke så; ehuru jag icke instämmer med Herr v.Hedenberg i den mening, att denna stadga för begifvandet af ifrågavarande tillåtelse är ett nödvändigt behof; hvilket jag.instämmande med Betänkandet,tror man tydligt ser det icke varit i Frankrike sedan rjSi5. Man bär till stöd för yttrad farhåga i detta afseende anfort motsattsen under revolution j m^n ehuru en revolutionerande Riksför - Den ii Martis i samling, sorn sjelf bryter alla lagar, har svårt att fordra deras iakttagande af an ira; förmådde, det oagtadt, Mirabeau med några ord, qväfva allt 6törande i Lagstiftande församlingen. ”När nationens representanter haft den godheten tillåta medborgare åhöra deras öfverläggningar;? är å deras sida, tysthet och ordning en ovilkorlig pligt”. Sjelfva det hideusa conventet blef aldrig våldfördt af sina åhörare, utan af beväpnade folkmassor, hvari, bland troligen alltför få någonsin afhört dem. fag kan icke tillåta mig den orättvisan mot vår nation, att vilja påbörda den en mindre kärlek för ordning och laglighet än den Franska; likafullt tror jag ett skyldigt förutseende på alla icke omöjliga fall bör ligga till grund för lagstiftningen, och får derföre fästa uppmärksamheten på föreskrift Om lagligt ansvar för åhörarne, om de göra buller eller oljudt om de tillåta sig uttryck af bifall eller ogillande, eller blifva qvar sittande oaktadt Ordf brandens tillsägelse att utgå; hvilka förbrytelser ej synas mig vara af den natur att 77 §. Riksdagsordningen derpå vore lämpelig, äfven derföre^ att sjelfva tillämpningen i afseende på enadelen deraf eller 110 §. Regeringsformen, kunde i afseende på olika mening i olika Riksstånd ej blifva utförbar.
Det var sorg i huset, när den unga, gyllene höstdagen flyttade — sorg i det stora huset, fastän hästhofven blommade gul nere i trädgården och vildgässen sträckte öfver staden. Det var julafton många Herrans år efter — en vacker julafton med sakta dalande flingor, grandoft och bjällerklang. Långsamt kom Drake gående. Ären hade förändrat honom. Hans mörka hår var nu silfverhvitt, dragen hade blifvit skarpa, gestalten en smula lutande, men blicken lyste lika varm, som när han för första gången syndade på vers. Han hade nu slutat sitt arbete på redaktionen och var på väg hem. Hem! Det där lilla ordet trängde sig för ett ögonblick på honom, när han gick genom julgransskogarna på de öppna platserna eller 1897 mötte glädjen i ett par strålande barnaögon. Hans hem var ett stillsamt ungkarlshem, där endast pendelurets jämna tick-tack afbröt tystnaden, där ingen kjol trasade, intet skratt klingade. Ensam hade han hittills gått sin väg genom lifvet, och ensam skulle han också skiljas från det. Någon gång hade den guldhåriga lilla flickans bild som en solig sky glidit förbi hans minne. Hans hjärta hade gråtit tyst ett ögonblick — och så hade han med en suck lutat sig fram öfver arbetsbordet och afslutat den mening han börjat. Arbete — arbete och efter arbetet hvilan. Det var allt. Han stannade af gammal vana framför ett bokhandelsfönster. Där utbredde julen hela sin syndaflod af litteratur. Det glänste af kloth i alla m ö j - liga färger. Och bladguldet firade verkliga orgier. Men julliteraturen hade icke förmått att helt och hållet jaga den ädla fotografikonsten på flykten. Där fanns hela den kungliga familjen, och där fanns också Anna Falk, den unga firade skådespelerskan. Drake kom mycket väl ihåg hennes debut. Han hade själf recenserat den i sin tidning — en smula strängt, det medgaf han, men rättvist. Nu hade hon emellertid genom ett par roller svingat sig upp till publikens korade gunstling, och hennes triumfvagn rullade fram som på mjuka mattor, lastad med lager och rosor. Drake fann henne en smula själfsvåldig som artist, men han kunde icke neka till hennes glänsande begåfning.