Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. nekas, så mycket mindre som, om vid en reorganisation afseende bör fästas å principen, att besparingar å ett håll böra lemna tillgångar till utgifter å ett annat, den visserligen här blifvit tillämpad, emedan vid reorganisationen af denna corps hela underlieutenantsgraden blifvit indragen. Jag vågar således hoppas, att reorganisationen, hvarigenom en minskad spannmålsberäkning af 80 t:r uppkommit, men för hvilken en tillökning i contant erfordras, uppgående inberäknadt de i5o r:dr, StatsUtsk. för en renritare ansett böra bifallas, till 1697 r:dr, må genom detta begärda anslags beviljande vinna fullbordan. 3:o Hvad Gardesreg:ternas interimsstater beträffar, har jag redan uti mitt anförande d. ,17 sisth Mars Den 27 Maj f. m. vördsamt tillkännagifvit mina åsigter uti detta ämne och de skäl, som föranledt de ökade anslagen. Jag får endast tillägga, att man ej, enligt min öfvertygelse, utan den största orättvisa kan fråntaga dem ett tillskott, som ingen med billighet kan anse vara för högt beräknadt, och att, då ordning och ändamål i hvarje del måste utgöra hufvudföremål för R. H. St:s upplysta omtanka, sådant likväl icke skulle vinnas, om ett återgående ovilkorligen ägde rum, emedan regtterna, som nu erhållit en ändamålsenlig organisation, desorganiserades. Man har visserligen någon gång, och sednast vid denna riksdag, velat påstå, att härvarande garnisonsreg:ter kunde indragas; men har man dervid besinnat, att Stockholm ej allenast är Rikets hufvudstad, utan ock gränsestad, samt att dess belägenhet i militäriskt hänseende äfven i öfrigt icke nog kan tagas i beräkning; alt banken, archiver, en mängd allmänna cassör och verk, samlingar och förråd der äro förvarade; alt allt, hvad Sverige i financielt, vetenskapligt samt militäriskt afseende äger dyrbarast, der finnes förenadt, förutom publika byggnader, ansenlig privatförmögenhet, enskilda anläggningar samt dyrbara fabriker?
KammarCollegium har för sin del icke funnit nödigt vara, att vid Hemmans-räntornes omsättning göra någon åtskillnad emellan Jordeboksoch Ilemmantals-räntorna, och att särskildt reducera och förvandla de till hvardera af desse grundräntor, gärden inbegripen, hörande flera persedlar af mångfaldigt slag, uti nya persedlar för hvardera räntan, emedan denna omväg utan allt ändamål, i betydlig mohn skolat försvåra operationen, samt i Jordeböcker och Räkenskaper verka till onyttig vidlyftighet, som man nu söker undvika, utan deremot ansett, att de gamla Jordeboksoch HemmantalsRäntornes både Kronovärdi och förvandlingsbelopp borde sammanräknas, hvarvid Byggningshjclpcn eller Yinterkörseln, hvilken, utgörande en del af HemmansRäntan, i några orter utgått till oriktigt belopp, blifvit, der förvandling derå äger rum, enligt K.
Nio 156; Nio 251, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt. Nio 168, angide väckt fråga om hemmantals-ränlans afskaffande; och Nio 252, i anledn. af erhållen ålerremiss ä utlåt. N:o 169, angide väckte motioner om rättighet att köpa skaltejord till frälse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel. Föredrogos och biföllos StatsUtskis d. 19 dennes f. m. på hordet lagde ullåtim Nio 253, i anledn. af väckt motion om försäljning af de från f. d. Adelsfahne regitet indragne boställen; och Nio 254, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, angide sökt garanti af Staten för fern procents ränta under vissa år å kostnaderne för anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle. 558 Den 21 Juli. Föredrogs StatsUtsk:s d. 19 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 255, i anledn. af väckt motion om årligt arfvode åt Exped:sSekret. och Riddaren J. G. Richert. Frih. Cederström, Rud.: Uti den slutliga hemställan, Dtsk. afgifvit instämmer jag helt och hållet; men jag skulle på det högsta önska, att undgå förnimma sådana grannlåter, som Utsk. utstrött för alt öfversockra sitt afstyrkande. Utsk. säger nemi.: ”Ehuru Utsk. erkänner dels den mångåriga verksamhet, Exped.Sekret. Richert egnat åt omarbetningen af Sveriges lagar, dels ock det förtjenslfulla sätt, hvarpå denna verksamhet blifvit utöfvad, bar dock Utsk.” etc. Jag tillstyrker således, att R. o. Ad. ville bifalla slutmeningen, men icke hvad jag nu tagit mig friheten upläsa. Då det nya lagförslaget icke blifvit af R.
Oell då en förbättring i Beväringsbefälets aflöning ovedersägligen mäste anses erforderlig samt angeläget är, alt sådane åtgärder vidtagas., hvarigenom försvarsanstalteiue på denna vigtiga Ö blifva .ändamålsenlig organiserade, * b finner Utskottet sig böra tillstyrka, att den å bilagde Tabell närmare detailerade tillökning i staten för Gottlands National-beväring må, med en sammanräknad summa af 7414 B:dr 3a sk., å stat uppföras samt derjemte ett å Beväringens stat upptaget, till indragning ställdt Piquener-chefs arfvode, 66 R:dr 3a sk., sorn innehafves af Gapitainen G. C. Silfversparre, till allmänna Indragnings-staten öfverflyttas. 12:0 Kongl. Maj:t har i Nåder ifrågastallt, att det nu på 3 Hufvud:titeln uppförda anslaget för transport och förbakning af spanmdl skulle till 8 Hufvudtiteln öfverflyttas; men då desse medel, 25,ooo R;dr, årligen, på nyss uppgifvet sätt äro anvisade till spanmålsomkostnader m. m. i och för Garnisonerne i Rikets Släder och Fästningar samt i Utskottets tanka lämpligt är, att alla utgifter i och för Armeens underhåll blifva i ett sammanhang synlige, tillstyrker Utskottet, att förrberorde anslag må å 3 Hufvudtiteln qvarstå. i3:o 1 afseende j>å denna Hufvudtitels reglering, har Kongl. Maj;t uti Dess Nådiga Proposition vidare föreslagit, att ifrån Lifbevärings-Regemenlets stat ett belopp af 4^5 r R:dr 18 sk., med derunder begnpne .34© tunnor spanmål, för den ännu qvarstående personalen af f. d. Lifdrahantseorpsen, må på allmänna Indragnings-staten öfvepflyltas, hvarigenom en utväg skulle beredas lill complettering och en förbättrad reglering af Lifberings-Regementets stat.
Utskottets Protocoll den 16 Maji och 26 Junii i detta ämne anfört, nemi. att mo» derationens afskaffande skulle än mer än hittills försvåra communicationen i landet, särdeles den litteraira, hvilken Herr Uggla an* såg det vara National-Representationens pligt, att i allt hvad på dess åtgärd berodde, befrämja och underlätta, i stället för att med tryckande afgifter den betunga; på hvilken grund och med fästadt afseende äfven derpå, att Dagblad och Periodiska Skrifter ännu äro i saknad af portofrihet, Herr Uggla fann högst betänkligt att ifrågavarande Förslag bifalla. Mot den Controll öfver PostExpedition* som, enligt Utskottets Förslag, borde uppdra' gas åt Herrar Landshöfdingar, var anmärkt lievillnings Utskottets Betänkandet. 501 Från detta beslut var Herr Uggla, Carl i »a måtto skiljaktig, att han ansåg den controll , som Uandshöfdingarne skulle komma att utöfva öfver Postförvaltare, lämpligare böra uppdragas ÖfverPostDirecteuren eller det Ombud han finner godt förordna, och Postförvaltarne såmedelst icke undandragas den auetoritet, under hvars uppsigt de egenteligen stå. Herr Uggla , Göran Gustaf, Jag instämmer så mycket mer med Herr Uggla, Carl, eom jag anser det vara i alla afseenden o'ämpligt, att göra Landshöfdingarne till controllerande PostFiscaler ; en åtgärd , sorn lika fremmande för , som oförenlig med dems Ambetsbefattningar , kan, om ej nu, möjligen i en framtid lätt leda till förhatliga följder , och hvarpå hos en del andra Nationer, det en sådan controll stundom blifvit utsträckt till en Polis - uppsigt öfver sjelfva Brefvexlingen, icke saknar varnande exempel. Jag får således emot beslutet mig reservera , och finnér i förening med den af Herr Uggla, Carl, framstälde mening, det hafva bordt föreslås Rikets Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Maj.’t i underdånighet anhålla om Nådig befallning til!
JNu har Hr Sandströmer och de med honom liktänkande föreställt sig att Riksg:skonl. skulle erhålla en förbindelse direkte ifrån den gamla staden, men StatsUtsk. har deremot ansett att denna förbindelse skulle af staden i sin helhet lill Riksg:skont. afgifvas, hvartill nya staden äfven förklarat sig villig, endast den gamle stadsdelen vill lill Staden afgifva cn sådan förbindelse som Den 1 Mars f. ni. 25 Ilar varit ifrågasatt all lemnäs lill lliksg:skont. Della är den enda möjlighet för staden att utbekomma lånet, men man vill nödvändigt alt Riksg:skont. skall inblandas i förvaltningen af detta lån, i st. f. alt låta staden sjelf taga hand derom. Man har väl sagt att bär icke vore fråga om någon återgång till det gamla systemet, hvilket endast skulle hafva varit tillämpad! då lån varit utgifne emot inteckningssäkerhet i de serskilda tomterna, men justdenna säkerhet blir det som Riksgiskont. måste anlita om förslaget anloges sä vitla kont. skall ega någon annan säkerhet än desse tomlegares personer. Men, sade en annan talare, detta gamla system är bättre än det nya. Den värde talaren har dervid aldeles förbisett, alt det är omöjligt för en central-anktoritet i Slockholm att lämpligt och väl bevaka lån, suni äro intecknade i en mängd småstäders kojor. Del är nödvändigt för bevakandet af dessa inteckningar att staden sjelf handhafver denna angelägenhet, och man har icke eller begärt något annat. Man har aldrig fordrat alt de icke afbränna stadsdelarne skulle betula något för dem som öfvergålts af branden, utan man har endast begärt att staden sjelf skall administrera lånet, och sådant mäste väl icke kunna anses vara obilligt. Jag kan således icke linna annat, än alt de skäl, som förut här blifvit framställda, i allo böra föranleda lill det bifall, hvarom jag vördsamt anhåller. Hr Carleson, Edvard Henr.:
I fråga orri medel till bestridande af dessa utbetalningar, som åsyfta att bereda Sveriges handel och sjöfart en länge emotsedd befrielse från en betungande och ständigt vexande utgift och att dymedelst bidraga till att ytterligare utveckla detta lands mångartade förbindelser med de vigtiga handelsplatser vid Elben, till hvilka tillträde för detsammas fartyg hittills varit af denna sekelsgamla skatts erläggande betingadt; har Kongl. Majit, då Handelsoch Sjöfarts» fondens tillgångar genom utbetalning af den för öresundska tullens upphörande bestämda årliga aflösningssumtna, hvilken äfven under nästinstundande statsregleringsperiod är beräknad att derifrån gäldas, — äfvensom af kostnaden för nya telegrafliniers anbringande och de äldres förseende i mån af behof med nya stolpar, — äro starkt anlitade, ansett att, om ifrågasatta åtgärder till handelns skyddande å aflägsnare farvatten genom dit afgående expeditioner med örlogsfartyg och andra vigtiga företag till handelns och sjöfartens befrämjande skola i någon mån kunna genom bidrag från denna fond beredas, ifrågavarande utbetalningar icke, såsom eljest önskligt varit, kunna derå anordnas, utan göra beviljandet af särskilda medel nödvändigt; och har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer att, med godkännande af de förbindelser, Kongl. Majit genom ifrågavarande traktat Sig och riket iklädt, till fullgörande af denna betalningsskyldighet antingen, med afseende å det i och för sig icke särdeles betydliga belopp, hvartill Sveriges andel i aflösningssumman uppgår, anvisa hela detta belopp 92,495 Thaler att utgå på en gång under innevarande år, jemte ränta, beräknad från och med den 1 Juli 1861 intill samma tid år 1863, då betalningen antages i sådant fall kunna ega rum, eller för två år 7,399 Thr 18 sgr. tillsammans ~ " " 99,894 Thr 18 sgr; t Slats-JJlskollels Ullålande Nio 28. motsvarande i jemnadt tal omkring
I följd häraf inflöt i 1861 års revisionsberättelse blott en anmälan derom, att Revisorerne ansett sig vara förhindrade att granska en redogörelse, för hvilken Kongl. Majit redan lemnat vederbörande full decharge. 2 — 10 — Hos 1862 års Revisorer, som ausågo sig böra taga kännedom om det under revisionsåret till Kongl. Stats-kontoret aflåtna nådiga bref, hvarigenom »omförmälta decharge meddelades, blef jemväl gransknings.rågan föremål för öfverläggning, dervid, efter omröstning, det beslut fattades, att berörde redovisning jemte verifikationer skulle af då församlade Revisorer granskas. Denna granskning kunde emellertid då icke äga rum af det skäl, att, vid framställd begäran att räkenskapen måtte för berörde ändamål Revisorerne tillställas, till svar meddelats, att densamma, hvilken, enligt Kongl. Statskontorets beslut den 2 Maj 18G0, borde i dervarande Kammar-kontor förvaras, icke, oaktadt noggrann undersökning och inventering af embetsverkets arkiv, kunnat återfinnas. Rikets nu församlade Ständers Stats-utskott har, uti häröfver afgifvet utlåtande, uttalat den åsigt, att — enär för ifrågakomne räkenskaps granskning andra grunder icke vore stadgade än de för statsmedels redovisning i allmänhet gällande, samt den af Kongl. Maj:t Departements-chefen beviljade decharge å förevarande fråga icke finge anses inverka annorlunda än genom att å det eller de Statsråd, hvilka tillstyrkt den beviljade dechargen, samt det Statsråd, som kontrasignerat nämnda regeringsåtgärd, öfverflytta ansvarigheten, i händelse af anmärkning mot räkenskapen — Revisorerne lika litet i förevarande fall, som i andra, angående statsmedlens användande, ägde undandraga sig den dem åliggande granskningsskyldighet; och blef detta utlåtande af samtlige Riks-stånden bifallet.
Jag påminner mig ganska ”väl, att första underrättelsen derom, att ”en del af Statens vigtigaste försvarsmedel ”var försåld till Judar, väckte hos mig ett ”motbjudande intryck, åtföljdt af den tanka, 33 H. 28 434 Den 18 Julii e. m. ”;itt om Flottan kunde, såsom lös egendom , ”afyttras, så kunde också den dag komma, ”då Kronan och Spiran kunde blifva fala;” men jag sade icke falla i Judehänder. I jemförelse med Linieskepp hvad har jag väl nyttjat dessa ord i för bemärkelse, annat, än såsom lösören, och icke i den mening ondskan nu gifvit deni, såsom symboler af Konungaväldet. Friherre Anckarswärd har äfven yttrat, att Talarne å denna sidan förde Ministerens talan. Ministeren är till, för att i sina rådslag göra gällande Sveriges Lagar och Folkets rätt; och så länge Ministeren uppfyller dess pligt, är det Nationens sak, att Minist,eren står skyddad vid rodret; och när partisinnet försöker, att, på annor väg, än den Constitutionen utstakar, rifva ner Minisleren, så är det Nationens sak att hindra fullbordan af sådane planer. Det är alltså Svenska Folkets talan jag fört, såsom dess Representant; och den värde Ledamoten kan vara öfvertygad, att om Ministeren haft den oförsigtighet, att anmoda mig om försvar, då hade jag aldrig lemnat det. Jag har dessutom för ofta varit i strid med Minisléren, för att någon opartisk man skulle hysa en sådan tanka. Jag anhåller nu, att få uppläsa del Anförande jag har att afgifva. Hvarefter Friherre Boije uppläste följande:
Med Grundlagarnes synnerliga behof af tydlighet och bestämda ordalag vore förenligt, att bokstafliga lydelsen utmärkte, att icke behörigheten till Konslilulions-UtskoUclt Memorial, N:o 47. 13 Riks-Styrelsens utöfning kunde tillkomma någon samtidigt med innehafvandet af regeringen i främmande stat. På grund af hvad nu blifvit anmärkt, finner Konstitutions-Utskottet sig böra vördsamt afstyrka Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition. Stockholm den 4 September 1854. Resor vatton är anmäld af Herr Grefve Lagerbjelke, Gustaf: »Att Riks-aktens bestämmelser angående Interims-Regeringen äro i väsendtliga afseenden felaktiga, torde vara af alla medgifvet, likasom att till dessa felaktigheter böra, såsom de hufvudsakligaste, räknas, dels det öfverdrifvet stora antalet af ledamöter inom Regeringen, och dels bristen på konstitutionel ansvarighet för alla de rådslag, hvilka afgifvas utaf Regerings-ledamöter från det ena Riket angående det andra Rikets angelägenheter. Den första af dessa olägenheter kan lätteligen afhjelpas med bibehållande ändock af sjelfva grundbestämmelserna oförändrade; så deremot icke den sednare. Visserligen kunde det stadgas att, för de fall, då Interims-Regering nu skall inträda, Riks-Styrelsen i hvartdera Riket skulle föras af dess Stats-Råd, och gemensam Interims-Regering afgöra endast de rent unionella ärendena; men dessa ärenden äro af en högst inskränkt och obetydlig beskaffenhet, och de allravigtigaste måste då skötas utan samband mellan Regeringarne, så att t. ex. det icke tillkomme en dylik gemensam Interims-Regering att, till och med om Rikena vore anfallna med krig, hafva någon myndighet öfver krigsmakten, utan denne berodde för hvartdera Riket af dess särskilda Regering. Under så beskaffad Regering kunde unionen Rikena emellan nästan sägas vara suspenderad.
Saken måste, liksom hvarje föremål i naturen gör det, fylla sitt ändamål med enkla och uttrycksfulla medel, annars har den ej uppnått skönheten, oaktat den motsvarar nyttans kraf. Ett hem måste ju ordnas mycket olika, allt efter som man bor i norr eller söder, i stad och på land, i en vintereller blott en sommarbostad. Framför allt måste det blifva olika, allt efter de personers behof, som skola bebo hemmet. Det största felet med de flästa byggnader är att de icke uttrycka värkliga behof eller sitt värkliga ändamål. Därför bli de fula och stillösa. De gamla enkla rödmålade bondstugorna hafva en viss stil. Men de nya stationssamhällena, där en mängd dåliga, ljusa trähus växa upp omkring stationen, äro afskyvärdt fula. Det behöfdes emellertid blott att själfva stationshusen vid en bana vore vackra, för att detta småningom skulle invärka också på de byggnader, hvilka uppstode rundt omkring dem. På landet bygger och inreder man ofta själf sitt hem. I staden är man däremot beroende af byggmästarna. Och den smak, som hos dem på 70–90-talet gjort sig gällande har varit den mäst grant tarfliga tyska; ej blott i det yttre utan äfven i det inre. Mörka tapeter med meningslösa ornament, bjärt målade och i gips dekorerade tak, brokiga kakelugnar med speglar och krimskrams ha varit regeln. Den enda möjligheten att få mera smak i stadsrummen, är att man från alla håll börjar fordra att dessa ej utstyras med denna fula och meningslösa grannlåt, utan att de förenklas i riktning af en sund och ädel smak. Och den enda möjligheten att alla värkligen för billigt pris skola kunna erhålla vackra saker, det är att fabrikanterna – särskilt af möbler, tapeter, tyger, glas, porslin och metallsaker – sätta sig i förbindelse med konstnärer, så att dessa åt allt, från och med det enklaste och minsta – såsom tändstickslådan – och till det största, gifva vackra former och lämpliga prydnader. Först då intet fult finnes att få köpa; då det vackra är lika billigt som det fula nu är, kan skönhet för alla bli en full värklighet.
Det er let nok at rede en Seng, saa den ser ordentlig ud en Time efter; men at rede den om Aftenen, lade den 8yg.e ligge i den hele Natten, og have redt den saa godt, at den ser ordentlig ud, naar blot Lagenerne glattes lidt, - det er I h n s t. Det sanlrne gadder Omslag. Et Omslug skulde da were nalmindelig slet lagt for at r z r e lroldt efter en Times Porlijb! Nen ser Laegen om Formiddagen et Omslag, der er rarmt efter at have ligget hele aatten, \ as ved han, at det har veret godt lugt. Nulig vilde endnu et ~ i n d e s, h ~ i s denne Ordning indfijrtes. Mon ikke den forfriskende Trrethed, som fijlger med Stnens og den Syges Hovedtoilette, vilde fremme Sattero og Siivn? Var det ikke et Forsrrg rzrd:) Lad os hsabe, at $en Tid er n e r, da vi forstaa, at vi ~ n a a uddanne 0s i rort eget Arbejde, at Huslighed og Barnepleje ogsaa bor drake Fordel af Vidensksbens Fremskridt, at det netop er ved atl udfore rort eget Arbejde saaledes, at det virkelig fortjener fuld wgtelse, at vi bedst tjene Kvindesagen. Vi hiirte igaar den Cdtalelse, at C+zrningen som Husmoder var og blev Kvindens vigtigste Gaming. 3Ien m a maa r i ogsaa forberede os ti1 den! Fornylig engang sagde jeg ti1 mine Bijrn, at de muatte vzre flittige, huslce, at Livet ~ i l d e krm-e Arbejde af dem.
S. D. Sedan Stais-Utskottets, den 2 dennes, under N:o 382, afgifna och, den 4 der* påföljde, på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse, angående lättad utväg till Låne-bidrag åt Fastighets-egare, blifvit den 11 dennes e. m., på grund af dervid gjorda anmärkningar af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitteradt; så fann Ridderskapet och Adeln nu för godt anmoda Stats-Utskottet att, inom 8 dagar efter af nämnde återremiss erhållen del, med Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln inkomma, S. D. Vid förnyad föredragning af förstärkta Stats-Utskottets, den 10 dennes, under N:o 39g, aflåtna och, den 11 derpåföljde e. m, på bordet lagda Memorial, angående verkställd omröstning i frågan, angående försäljningen af de 2:ne Kronan tillhö - Prot Utdrag den ia Februarii 1830. 117 rige Krigsskeppen Tapperheten och af Chap, man, fann Ridderskapet och Ädeln, att berörda Memorial borde till Stats.Utskottet öf* verlemnas. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottets, den 2 dennes, under N:o 177, afgifna och, den 8 derpåföljde e. ni., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af vackt motion om en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, med anhållan om vidtagande af Oeconomiska Författningar till välmågans återförande och landets förkofran.
133 är fråga om att inköpa en redan färdig grupp, utan att anslaget åsyftar att sätta en utmärkt Svensk artist i tillfälle att i marmor utföra ett konstverk, som redan ådragit honom verldens beundran, samt att man så mycket mindre bör till nästa riksdag uppskjuta frågan, som vid den tiden den enda person, som eger förmåga att utföra detta arbete, måhända icke mera är till. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels ock alslag derå samt antagande af Gr. Cronstedts, uti hans vid punkten fogade reservation framställda förslag, att R. St:r skulle ställa 30,000 rdr till K. M:s disposition att i mån af behof användas för utförande i marmor för statens räkning af Professor Molins för närvide endast i bronserad zink gjutna grupp, kallad »bältespännarne»; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Gr. Cronstedts ofvanomförmälda förslag, då svaren utfölio med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utsk:ts hemställan bifölls. 147:de punkten. Hr Fahnehjelm: I likhet med Utsk:t, erkännande sim konstens stora nytta och värde, och instämmande i den åsigt, att anstalterna för meddelande af undervisning i denna konst böra underhålla sig sjelfva, vill jag dock fästa uppmärksamheten derå, att i motionen är hegardt icke allenast ett årligt anslag af 3,000 rdr till inrättande af trenne normal-undervisnings-anstalter i simkonst för elever af båda könen, utan äfven ett annat anslag af 300 rdr rmt årligen åt hvardera af Simlärarne Gjörcke i Stockholm och Larsson i Jönköping, att åtnjutas under bemälde personers återstående lifstid.