Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I) dito för hamnanläggningen vid Ahus m) lånet för Rottneåns upprensning m. m. n) 1844 års extra statsanslag för bildande af CivilIngeniörer vid Mariebergs Läroverk o) återstoden af extra slats-anslaget för inrättandet af praktiska Skeppsbyggeri-Instituter pj extra stats-anslaget till kostnader för Riks-Arkivels flyttning samt apteringen af den nya lokalen för Kongl. Wilterhets-, Historieoch An tiqvitets-Akademien cj) dito för uppförandet af Kyrkor inom Carlstads Stift tillhörande Finnmarker r) återstoden af 1843 års anslag för Folkskolelarare-Seminarierna s) dito af 1842 års dito till Stipendier vid dessa Seminarier 1,073,357 41* 1 *’ 46,3oo; 45,ooo. 25,000: 35,ooo: —• 5 Utbetalda tfflGUliga statsutgifter. - 34 - Transport: 1,289,068: 47* t) återstoden af de förflutna årens anslag för Folk skole-Lärares ajlönande 14* u) dito af Statens bidrag till Strömsholms kanals ombyggnad, att af den derför afsalta fund samt derå upplöpande räntor utgå med 5o,ooo R:dr årligen, 55o,ooo: — Summa återstående utgifter enligt 1841) qq r o års extra Statsreglering i 1 5 7’° 9* I öfverensstämmelse med de under sednaste Riksdag meddelade stadganden, rörande då beviljade och till utgående från Riksgälds-Kontoret jemväl anvisade tillfälliga stats-utgifter, och sedan de af Riket* Ständer för anslagsoch lånesummornas utbekommande föreskrifna villkor blifvit vederbörligen uppfyllda, hafva nedannämnde nya utbetalningar blifvit verkställda under den tid, hvarunder Fullmäktiges förvaltningsåtgärder utgjort föremål för nu församlade Revisorers granskning, nemligen: 1:0 Den till begrafningsm. fl. kostnader i anledning af Högstsalig Han* Maj:l Konung Carl XIV Johans dödliga frånfälle anslagna summa. (Reglementets 57 §.)
Skattläggningen derefter uppgjord granskades först uti LandsContoiren, och sedan uti Kongl. KammarCollegio, innan Skatteköpsbrefven i October och November månader 1816 utfärdades. Skatteköps lösen är erlagd efter SkatteköpsFörordningarnes föreskrift, samt 3 Mom. af Kongl. Majds Nådiga Kungörelse den 4 Febr. 1811; och mera än hvad Konung Och Ständer föreskrifvit, kunde väl icke Interesse^ terne åläggas. Klandras således skattläggningen för detta Verk, eå rör klandret äfven de tusendetals skatteköp, som efter samma grund förut blifvit afgjorde, eller ock hade detta ej förtjent mera uppmärksamhet än de förra. Lag-j liga äro de båda, så länge Lagen existerar så4 dan men för HelleforsVerket har dessutom uti Skatteköps-brefven blifvit uttryckligen föreskmvitj att ägarne, i afseende på ännu 0- Den 29 Maji. 637 inlöste röjselrätter, voro skyldige fullgöra hvad 1686 års Donationsfsref stadgade. Domme då hvarje upplyst och opartisk man, om Interessenterne böra misstänkas, att hafva velat undandraga Staten något, hvad den samina lagligen bordt tillkomma, eller om un-; derslef eller ens misstag skäligen kunna anses vara begångne vid en förrättning, behandlad och granskad af så många, så olika, men alla med Embets-ed förbundne Embetsman. Om i öfrigt någon jemförelse kunde äga rum emellan ett Hemman nära vid Stockholm, och ett annat 30 mil derifrån, i en mager och steril Bergslagsort, är jag säker, att det af Herr Reutersköld omnämnde, i Färentuna Härad belägne, Hemman, icke blifvit såldt till det uppgifna priset, om köparen utom köpesumman skulle, för att deraf komma i besittning, hafva löst innehafvaren utur röjseloch besittnings-rätten efter laga värdi j och beträffande det uppgifna exemplet, huru Skogsparker blifvit köpte, för att derå verkställa kolning, må mig tillåtas erinra, att ett gammalt i ordningssatt
Wid framdeles skeende granskning af dessa Reglementen vill Bondeståndet utlåta sig huruvida Lånesökande inom de Provinser, för hvilka DiscontContoi-en blifva inrärr.tde, må anses berättigade att erhålla lån älven i BancoDisconten här i Stockholm, så framt tillgång skulle saknas hos Conto.ren i Landsorterna. j7to Allt hvad hittills varit sta dgadt rörande oinskränkt rättighet till beläning å guld och silfverPant. samt af LåneB mcoCapitaler må fortfara att vara gällande, ti o: k med de förändringar deruti, hvilka rörande beläningsvärdct å guld och silfver, vid denna Riksdag kanna bestämmas. « ig:) At BancoFulIrnägtige kommer att uppdragas, att med fästade särdeles afseende å Backas Prof. Vtdr. d, 9 Sepremb. 1823. 917 Bankens säkerhet, samt i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som derföre särskildt meddelas, bevilja lån efter samma grunder som för lån å exportabla metaller varit gällande, up. på alla inom Riket producerat ej förskämning underkastade egentliga Exportvaror, under vilkor, att de skola vara i Stapelstäderna antingen i Magazin af sten eller på städernes vanliga upplagsplatser, enligt intygande af vederbörande Auctoriteter förvarade, samt med undantag af metallefFecter brandförsäkrade. Med nämnde vilkor få äfven de till iuhemsk förädling införskritna Rudimaterialier belänas. 19:0 Med emottagande af erfordérljge medel till relaxation af i Banken belänade exportable effecter eller till inhemsk förädling införskrifna rudematerier, komma äfven de särskildt inrättade DiscontContoiren i Landsorterne att taga befattning. so;0 Odlingslånefonden kommer att fortfara hädanefter såsom hittills, roed enahanda årligt anslag och odlingslån att utlemnas på lika sätt och med samma vilkor, som Riksens Ständer vid sista Riksdag stadgadt. Om något år hela anslaget icke skulle till odlings Bihnng till R S. Pror. g: de Sami. >3 ’ 9Xf T>ot.
Jag får såvida förena mig med Hr Gripenstedt, att jag vördsamt anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes gifva discussionen den vändning, som Hr Gr. o. Landtm, börjat att gifva densamma, pä det alt den måtte leda till något resultat och upphöra att utsväfva på området af en redan slutad discussion. H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att då discussionen fortgått en längre stund, äfven sedan R. o. Ad. beslöt, att densamma skulle upphöra, ansåge H. Ex. sig skyldig tillkännagifva orsaken, hvarföre han icke sökt lägga hinder deremot, hvilken vore, att Gr. Cronhjelms förslag icke agde direct sammanhang med Ridd.Utsk:s betänk.; och att H. Ex:s förfrågan lill Ståndet, huruvida öfverläggningen ansågs fulländad, således endast haft afseeude på discussionen om Ridd.Utsk:s mern., hvarföre H. Ex. nu finge framställa frågan, huruvida R. o. Ad. ansåg öfverläggningen slutad ang:de Gr. Cronhjelms förslag? Ropades ja. Hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, som ifrågasatt blifvit, det nämnde förslag skulle vara stridande mot R. o. A,d:s fattade beslut, ronde förändrad redaction af 2 mom. 13 § i Ridd.Direcbs instruetion, H. Ex., enär denna §, sädanden blifvit antagen, endast afsåg Ridd.secret., som på ordinarie stat tillsättes, men Gr. Cronhjelms förslag hade afseende på Ridd.- secret., som med constitulorial förordnas, just i denna olikhet icke fann något hinder för upptagande af Gr. Cronhjelms förslag; men att, dä detsamma vore af alldeles ny beskaffenhet, aldrig varit af Ulsk. behandladt, samt flere värde ledamöter föreslagit, att remiss af detsamma till Ridd.Utsk. måtte äga rum, ansåge H. Ex. sig derom böra framställa propos. H. Ex. afbröt här sin framställning, i anledn. af Frih.
I afseende å detta läroverk har, uti en särskild den 13 sistlidne Februari till Rikets Ständer allåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Ulskotlet remitterad nådig Proposition (införd under N:o 79 i 1 :sta Samlingen af Bihanget till Rikets Ständers Protokoll) Kongl. Majit föreslagit att Rikets Ständer, dels till uppförande å institutets tomt af en ny byggnad för den pathologiskt-anatomiska institutionen och i sammanhang dermed likbod, obduktionssal och begrafningskapell för Seralimer-ordens-lasareltets behof, måtte bevilja ett belopp af R:dr 84,000, dels medgifva att vid institutet anslälles en Adjunkt i Palhologisk anatomi, en Kamererare och fem Amanuenser, nemligen en vid Medicinska, en vid Kirurgiska och en vid Obstetriska kliniken, en vid Pathologiskt-anatomiska institutionen och en i Rättsoch Stats-medicin samt att dessutom, i händelse anslag till omförmälda byggnad anvisades, när denna byggnad Liefve till begagnande upplåten, ytterligare en vaktmästare måtte antagas, dels att den för institutet nu gällande stat måtte i nedanupplagna delar på det sätt förändras att aflöningsvilkoren för följande befattningar bestämdes sålunda: för Professorn i Materia-medica lön „ 4,500, med förklarande att vid nuvarande innehafvarens afgång tillses måtte, huruvida icke denna profession borde få andra läroämnen sig tillagda; för Professorn i Obstetrik lön Ridr 4,500, „ Professorn i Palhologisk anatomi „ „ 4,500, „ Professorn i Anatomi, hvilken är i åtnjutande af boställs, lägenhet „ „ 4,200, „ Professorn i Kemi, hvilken äfven fått boställe sig anvisadt „ „ 4,200, „ Professorn i Kirurgi „ , 4,000, „ Professorn i Pediatrik „ „ 4,000, dock alt, enär Professorn i Anatomi, Friherre von Duben, utöfver sin nuvarande lön, 4,000
I 68 § har Utsk. föreslagit en förändring, hvarigenom Utsk. borttager den förut varande anvisningen för taxeringsmännen, att hemta vägledning för fastighetstaxering af de i orten gångbara prisen. Jag tror för min del, att de i orten gångbara pris och egendomsvärden verkligen böra vara vägledning för taxeringsmännen, och att således detta stadgande icke 5 P. 3 18 Deji 2 December. bör borttagas eller utbytas emot ett annat, som säger ingenting, eller om det säger någonting, så ålägger det taxeringsmännen ett bestyr, som de icke kunna utföra, nemi. undersökning om egendomens beskaffenhet, förmåner och onera. Jag tillstyrker således, att den förändring i 68 §, som af Utsk. är föreslagen, icke må antagas, utan alt den gamla § måtte få förblifva gällande, och anhåller att sedermera få ordet i anledn. af den nästföljande §. Frih. Raab, Adam Christian: Jag har visserligen icke någon moralisk förbindelse att försvara Utsk:s åtgörande i detta afseende såsom Utsk:s ledamot, emedan jag icke varit närvar, vid handläggning af hvarken denna eller den följande §; men jag kan icke för min del neka, att icke bela denna del af Utsk:s betänk., som innehåller svar på Hr von Heijnes motion om förändringar uti 68, 72, 76 och 108 §§, verkligen står i fullkomlig öfverensstämmelse med min öfvertygelse om hvad som är billigt och rätt. Den 122 § ålägger taxeringsledamot vid dyr ed att tillämpa föreskrifterne i bevilln.stadgan. Om det nu stadgas, att egendomar skola taxeras, med afseende på gångbara pris vid försäljning i orten, så skulle deraf hända, att egendomarne komma upp lill det verkliga värde, till hvilket de möjligen skulle kunna säljas. Det har deremot visat sig af erfarenheten, såsom vi alla veta, att egendomar i den ena orten äro taxerade i ett helt annat förhållande än egendomar i en annan ort.
Forsling af varor utgör visserligen ännu en biförtjenst, stundom ganska betydlig, för mindre bemedlade jordägare i vissa delar af Länet, dock har allmogens benägenhet för denna sysselsättning märkbart aftagit, till fördel för jordbruket, som genom densamma förlorade ej blott arbetskraft, utan ock fördelarne af det foder, som på landsvägarne förspilldes. Störst är forslingen för närvarande för Åtvidabergs kopparverks behof, men kommer äfven i denna ort snart att förminskas, då ägaren på egen bekostnad börjat anläggningen af en jernväg för lokomotiv till en mils längd, och å hvilken äro beräknade att årligen föras omkring 100,000 Skift. malin, utom trädvaror och öfrige elFekter. Berättelse öfver Östergöthlands Län för åren 1851—1855. 3 18 Landtmännens handel inskränker sig egentligen till försäljningen af egna produkter, för hvilka en lätt afsättning under sednare åren varit alt linna i Länets städer, särdeles Norrköping, äfvensom å de torgdagar, hvilka blifvit medgifne att hällas vid Motala, Ödeshög, Åtvid m. fl. ställen. Antalet af öppna salubodar å landet ökas årligen och torde väl hafva bidragit till ett ökadt användande af öfverflödsvaror, särdeles i de orter, som från städerna äro mest aflägsna. Rörelsen i dessa bodar är ofta ganska betydlig, hvarpå såsom exempel må anföras, att i en sådan vid Ödeshög varor årligen omsättas lill ett värde öfverstigande 100,000 R:dr riksmynt. Behofvet af lättade kommunikationer såsom ett vilkor för industriel förkofran hav äfven inom Östergöthland gjort sig allt mera gällande, och föranledt dels redan fullbordade företag af större omfattning, dels undersökningar och uppgörandet af kostnadsförslag såsom förberedelse till framtida förbättringar, dels ock slutligen ångfartygs-förbindelsernas utsträckning i flera rigtningar. Med bidrag af allmänna medel hafva landsvägarne blifvit otnlagde eller genom backarnes afgräfning förbättrade i Kinda härad mellan Målbäck och Fröåsa gästgifvaregårdar; i Lösings och Bråbo härader mellan Krokeks och Lilla Åby gästgifvaregårdar \
Emans upprensning eller andra odlingsföretag inom medlersta och södra delarne af riket, Tvåtusen sjuhundranittionio R:dr 6 sk., återstoden af den med 45,000 R:dr, dels såsom lån och dels såsom anslag utan återbetalningsskyldighel, härtill anvisade summa; (>:o för myr af lappningar pä Gottland, Sjutusen trehundratrettio Riksdaler, eller det ännu innestående beloppet utaf det för dessa myraftappningars befrämjande beviljade låneunderstöd af 50,000 R:dr. § 61. Vid pröfningen och afgörandet af förekommande frågor om utbetalningar utaf de i näst ofvan slående § upptagna anslagsoch lane summor, skola de, med hänsigt till dessa medels lyftning och användande, förut af Rikets Ständer meddelade och här nedan anförda bestämmelser iakttagas, så vida icke Kongl. Majit, med vederbörandes frivilliga medgifvande, funnit godt jemväl i afseende på berörde anslag och låneunderstöd tillämpa och till efterrättelse fastställa de föreskrifter, hvilka vid 1844 och 1845 års riksdag blifvit för dylika statsbidrag bestämda. l:o Innan medlen få lyftas, skall arbetsplan, upptagande både när företaget kommer alt börja och när det kan anses fullbordadt, vara uppgjord och af Kongl. Majit godkänd. 2:o Der företaget med direkt statsanslag understödjes, utbetalas medlen efter det arbetet blifvit börjadt, successive i mån af dess fortgång, äfvensom de bidrag, menigheter, bolag eller enskilde förbundit sig lemna, skola,- i samma mån och i lika förhållande med statsbidraget, till företaget ulga och användas; börande, utom de anslag, som äro ställda till Kongl. Majits nådiga disposition, och hvilkas utbetalning, enligt nu meddelade föreskrifter, verkställes i den af Kongl.
Directionen ädagalagt, att dest Redogörelse, i anseende till förrberörde gemenskap med Landt-upbörden och dsn Rewision af Redogörarnes Räkningar, som här föregä Bokflutet, icke kan »u bordas förr än wid lika tid med Landt Räkenskaperna , hwilka först ett och ett halftär efter upbörds-äret böraastämnas,i följd hivars Den z Qctober. srr hwaraf ej eller förr den calcul stall kunna uprättas, som Riksens Ständer ansett böra af trycket ärligen utgifwas; Sä har Stats-Bered. ningen hemstält, om icke för den nu tillstundande tiden, till nästa Lagtima Riksdag, mä wid förra manligheten förblifwa: ankommande det pä Riksens Ständer, att dä läta af trycket ut. gä den omständliga Berättelse, som Directionen till samma Riksdag torde böra asgifwa om dest dittils förda förwaltning och resultaten deraf. Wid öfwerwägande af hwad sä wäl Magazins, Directionen, som Stats.Beredningen i förrberörde mätto andragit, hafwa Utskotten funnit, att Allmänna Magazins Inrättningens nu warande Fond aldeles icke är tillräcklig fyr de flere dermed äsystade wigtiga föremäl. Denna öfwertygelse, redan yttrad uti de sammansatte Utskottens wid förra Riksdag i detta ämne af. gifne Betänkande, mäste winna än mera styrka, sedan den dä gjorde beräkning af Inrättningens Fond blifmit ytterligare förminskad. Om emot hwad wid förra Riksdag förmodadeS, den MagazinS. Inrättningen tillärna Bränwins bränning och Drstilering i Stockholm och Götheborg ej skulle, äfwen med de af Riksens Ständer derwid fästade wilkor, inbringa nägon behällen inkomst, till bedömande hwaraf nödige upgifter och calculer nu saknas; Sä inse Utskotten jämwäl, att i fräga warande Fond stall af Inrättningens vundwikliga ärliga utgifter och omkostnader smäningom borttäras.
torde bestrida, att sättet för ett arbetes verkstdlande i viss mtn, är beroende af de fördelar den arbetande kan vinna genom dess mei eller mindre goda utförande, lika, litet soin att hoppet om förbättrade vilkor är en god sporre, som ger ett .särskil&amp; intresse &amp; t en eiiforinig och mekanisk sysselsättning. Man skulle knappast kiiniia förundra sig, om någon gång intresset skulle slappas hos ett lrvinligt postbiträde. som mot en ringa aflöning K efter Ar sliter ut sig i en ansträngande tjänstgöring, utan hopp om att någonsih kuliila erhålla högre lön eller ett iner intresseväckande arbetsfält, s&amp; inycket iner som hon ser, att hennes manliga kamrater, af livilka många icke torde besitta större förinåga eller intresse än lim, vinna befordran och löiief örhöj ning. Men att detti i allmänhet icke varit förh&amp;llaiidet, utan att de kvidiga postbiträdena presterat ett godt arbete, torde bäst bevisa, liar val de iiro förtjänta af att deras ställning förbättras ocli,att ntsikterna till befordran och löneförhöjning för dem blifva de sainnia so111 för derss manliga kamrater. Den ofvan omtalade skrifvelsen från generalpoststjrrelsen till K. MA, med anhållan o111 rätt för kvinlig postexpedikr att i likhet ined de maiiliga efter vissa tjänsteår, erli2lla löiieförliöjniiig, afser ett steg till vinnande af. större jäiilikliet mellan i postverket anställda man och kvinnor. K. M: ts beslut i frågan motses därföre äfveii ined stort intresse, icke allenast af postverkets kvinliga personal; utan äfveii af alla vänner till billighet ocli rättvisa. Något om engelska böcker. Hvad m m sarskildt miste beiindra hos den praktiska engelska nationen är dess förmaga att göra den goda litteraturen tillganglig för alla samhällslager. Häruti ligger en del af dess styrka och kanhända afveii nyckeln till denna nations jämna, reformatoriska framiitskridande.
Sedan detta åtal blifvit utfördt, har Kongl. Hofrätten den 23 Maj 1854 genom utslag deröfver sig utlåtit, att då den tilltalade Landshöfdingen under åtalet allidit, Kongl. Hofrätten ansåge detsamma mot honom förfallet, så att vidare yttrande i målet, så vidt det honom anginge, ej erfordrades; hvaremot hvad Landssekreteraren beträffade, Kongl. Hofrätten förklarat, att enär Körsnärerne Korsell och Hejdenberg, enligt de af dem innehafda pass, varit berättigade att, under den tid passen afsåge, vistas Ii varhelst i Riket do sjelfve funno för sina angelägenheter lämpligt, samt den omständighet, alt de blifvit angifne för deltagande i olofliga sammankomster till andaktsöfningar i Orsa socken, och att de ej efterkommit det, på sätt ofvan nämndt är, af Länsmannen i orten dem gillia *) förständigande att lemna nämnde församling, ingalunda gifvit stöd af laglig befogenhet åt Konungens Befallningshafvandes åtgärd att utvisa Forsell och Hejdenberg ifrån länet och att ändra tidsbestämmelsen i de för dem utfärdade pass; ty pröfvade Kongl. Hofrätten, som deremot ansåge hvad i öfrigt blifvit Ko nungens Befallningshafvande till last fördt, ej böra till ansvar i detta mål föranleda, rättvist att, jemlikt grunderna för t) Kap. 5 § Utsökningsbalken och med tillämpning af 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, döma Landssekreteraren att, för Konungens Befallningshafvandes ofvanberörde olagliga förfarande, böta etthundrade daler silfvermynt med 33 R:dr 10 sk. banco, samt att ersätta Forsell hans besvär i målet med 10 R:dr samma mynt; men då hvarken Forsell eller Hejdenberg närmare uppgifvet någon grund för beräkningen af den förlust, de genom Konungens Befallningshafvandes åtgärd kunde hafva lidit; lemnades deras yrkande om godtgörelse derför utan afseende. Vid detta utslag har jag funnit mig kunna låta bero; hvaremot Landssekreteraren hos Kongl.
Jag ber att få förena mig i Hr von Hohenhausens önskan, att denna punkt må utgå, men anhåller derjemte att få fästa Ståndets uppmärksamhet på* att t mom. af i5 §:n gifver fattigvårdsstyrelsen husbonde rätt öfver hvar och en, som sig hos styrelsen anmäler och erhåller understöd. Hr Liljenstolpe: Instämmande uti hvad Hr von Hohenhausen anfört, tager jag mig friheten föreslå, det äfven Den i3 Murs e. m. 483 slutet af 17 §:ns 1 mom. må utgå, nemi. ”För barn under i5 år vidlåder skulden alltid deras föräldrar, hvaremot barnen sjelfva äro frikallade från betalningsskyldighet för hvad dem intill denna ålder påkostas.’’ Äfvenledes skulle jag tro, att 3 moni., bör uteslutas, emedan det stadgande, som deruti innehålles, synes mig vara alltför småaktigt. Frih. Cederström: Jag instämmer med Hr von Hohenhausen och vill i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anmärka. hänvisa honom till nästföljande andra morn., der det tydligen står, att ”om någon egendom sedermera tillfaller fattighjon, vare lag samma, derest icke fattigvården för hjonet då upphör, i hvilket fall likväl all dittills derå använd kostnad skall fullt godtgöras;" d. v. s., antingen äl fver fattigförsörjningen all den egendom, som honom tillfallit, eller upphör all fattigförsörjning, i hvilken händelse hela det belopp, som han i fattigförsörjning åtnjutit, gäldes af hvad lian ärft. Hr Liljenstolpe? anmärkn., röride de sista raderna af detta morn., finner jag ganska riktig, ty det är till intet gagnande att behålla ett sådant stadgande, som detta : ”För barn under i5 år vidlåder skulden alltid deras föräldrar.” Hafva föräldrarrie varit oförmögne att gifva barnen underhåll, så att fattigförsörjningen dertill måst bidraga, så är det naturligtvis hos dessa föräldrar ingenting vidare att få. Frih. Raab:
Palmstjerna omtalade summan af 700 r:dr må komma riksg:s-kont. till godo och således blifva en riksg:s-kont:s inkomst, Hr Landtm, ansåge denna del af Utsk:s hemställan, böra återremitteras, derest R. o. Ad. icke behagade bifalla densamma. Uppå härefter framställde serskilda proposrr, biföll R. o. Ad. att, såsom StatsUtsk. hemställt, de ifrågavande till ett sammanräknadt belopp af 171,639 r:dr 25 sk. 7 rst. uppgående, bristerne må i sina behöriga räkningar och sammandrag få till afskrifning befordras; samt ansåg R. o. Ad. de gjorda anmärkmne föranleda till återremiss af Utsk:s derjemte gjorda hemställan, att derest, efter verkställd utredning öfver förhållandet med den å f. d. 4:de hufvudtiteln uppkomna brist af 700 r:dr ersättning derför skulle till statskont. inflyta, densamma borde debiteras under inkomsttiteln extra medel och uppbörder, för att såmedelst öka inkomst-öfverskotterne och i sisla hand komma riksg:s-kont. till godo. 2:o Utsk:s yttrande att vid verkställigheten af statsmedlens fördelning pä ser skilde fonder och framställning i rikshufvudboken, nämnde hufvudboks kapital-räkning bär ät grundfonden inrymmas. Bifölls. 3:0 Utsk.s hemställan derom, att ät t. f. statskommissarien Fredin mätte anförtros uppgörandet af en rikshufvudbok, efter ny method. Frih. Palmstjerna: Att t. f. Statskommissarien Fredin är en till ifrågavande arbete fullt lämplig person erkänner jag så mycket heldre, som han, såvidt jag känner, troligen om dylika frågor har den största erfarenhet af alla i riket. Men som detta arbete är af vigt, anser jag attdess verkställande icke bör bero på en viss per - 380 Den 1 Juli f. m. sons lifstid eller förmåga att bringa det lill slut. R. St. böra, enl. min öfvertygelse icke i detta fall hos K.