Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rörande jemkningen i denna Rotering i allmänhet, tror jag icke att säi-skilda provinsers gamla Rotering med billighet kan tagas til! grund för bestämmande af den nya; ty vi bafve Provinser som i forntiden fått strafFrotering; sådant är förhållandet i Småland: den oroterade jorden bör derföre'öfver hela Riket i lika Roteringsdelar indelas, hvarvid grunden bör tagas i afkastningen, icke efter hemmantal, hvilket jag önskade blefve af Utskottet Dsn Juli. c. m. bestämdt föreskri fvet; och får jag derföre förena mig med elem, sorn hegart iterremiss af Betänkandet. Herr Tigerschöld, Adolph Ludvif > uppläste följande: Ej utan verklig förlägenhet upptrader jag nu inför detta upplysta Samhälle, heldst som jag känner min oförmåga att nog värdigt yttra mig; men det ädelmod som utmärker detta Stånd, hvaraf jag är en Medlem, hoppas jag öfversel-mina fel, som härrörande af mindre rutin i Riksdagsärender men åtfölida af en verklig urgammal Svensk national* anda. Som nu fråsan är om Extra Roteringen, vägar jag följande anmäla: för 3 år se* dan köpte jag en Egendom, för hvilken min fö* yeträdare, kanhända af mindre förutseende, ingått med Kongl. Maj;t och Kronan uti att under 5 års tid betala en viss summa som Vacanceafgift; detta har jag till och med för i år fullgjort. Jag frågar ödmjuk* ligen, 6ör och skall jag nu äfven sedanRiket har fred detta utbetala? då alla Säterier, som haft karlar och hästar för sina Nummer, långt för detta vunnit befrielse, ehuru i sed* nare fallet, alla i min ort, som haft hästar för sina Nummer, aldrig utgått till tjenst» göring i fält, då jag, med flera i min bela» genhet, fullt ut fått med CJontanter pligta för vår oklokhet.
H eservation af Herr Biskopen Hedren: ”Emot detta bedul anhåller jag få mig reservera, såsom både onyttigt och i flera afseende» vå Iligt, icke eller 1 illräckligen motiverad t. Aid ra minst kan jig godkänna, att delta så kallade inonopolium Strider mot 60 § Regerings-Formen Delta Grun Hagsrum stadgir endast, alt Konungen icke må något tnonppnliiini fastställa, men alldeles icke, alt alla gamla tnonopolier, der de finnas, skola upphafvas. Det nu ifrågavarande är långt äldre, än våra Gruni-Ltgar: och Konung och Ständer hafva, sedan dessas stiftning, icke beslutat dess upphäfvande. Häruti instämde Herr Friherre Leijonhufvud och Herr Prosten Lalin. STOCKHOLM, KonglOrdens-Boktrjckeriet, 18j o. Statnsamt Allm,- Bent1,- och Ekan.- Utskotten# Betänkande, N:o io4. i N:o 104, Ant. till Exp-Utsk. don ii December, kl. io f. m. Betänkande, i anledning af vackt fråga om bef rielse för Bust hållare från skyldigheten att, under krig, recrutera, remontera och att ersätta förlorade persedlar, emot en årlig afgift till Staten, m. rn.
I 4-<i. att från Förliknings-Domstolarnes handläggning undantagas alla gröfre brottmål, hvaruti förlikning, efter allmän Lag, icke träffas ina, och af tvistemål alla större arfsoch testaments-, rågångsoch egodelnings-tvister, concursmdl samt mera be tydlige och invecklade skuldfordringsmål, äfvensom alla saker, dem Forliknings-Domstolarne förut, pä den grund, att förlikning icke kunnat bemedlas, från sig förvisat; hvaremot till deras jurisdiction, skulle hora så viii alla mindre brottmål, eller de som angå åverkan, ohägn, trätor och oqväden, beskyllningar, hår drag, skuffningar och sådane slagsmål, hvaraf blodviten icke uppkommit, m. msorn ock mindre skuldfordringsersättningsoch arfs-tvhter, jemte alla andra civile mål af ringare vigt; och finge, i mål, som till Förliknings-Domstols behandling hörde, stämning till annan Domstol icke utfärdas förr, än Ordföranden i Förliknings-Rätten meddelat bevis, att saken der förevarit, men icke kunnat genom förlikning af slutas: 5:0. att, för svarande parters inkallande till Förliknings-Domstol, Ordningsmannen borde ega under sitt befäl Socknens Sexmän och Rotemästare, hvilka hade att till utsatt dag munteligen kalla den; sorn skulle tilltalas, och sedermera) om han 6 L 'gUt*JnMct* BttHnknnde Njo i58 tredsk näes och ut ehle f ve , honom till nästa samm inträda hemta, pd Kärandens Jari skjuta nde kostnad * hvarvid Sexman och Roternäs'are eller deras utskickade ende ali tillgodonjuta beskydd och hägn i likhet med Kronobl tjening.
Genom dessa och mångfaldiga andra, under så för fonden brydsamma förhållanden, vidtagna åtgärder å Kongl. Kollegii och dess Advokatfiskals-embetes sida, hade det lyckats, ä ena sidan, att rädda, åtminstone för någon tid, en allt dittills för rastlös verksamhet väl vitsordad Fabrikant från undergång, och diskontfonden från en kapitalförlust på 5,080 R:dr. Men berörde exekutiva åtgärder, i förening med andra — 37 — dylika, påkallade af Klings enskilda fordringsägare, hade ock ohjelpligen stört hans kredit. Han nödgades således år 1847 söka afträdesförmån. I konkursen blef fondens återstående fordran på 7,200 R:dr i behörig ordning bevakad, och fastställdes till betalning, med förmånsrätt i de intecknade panterna, uti dom den 8 Januari 1849. Under tiden hade en vidlyftig skriftvexling uppstått emellan mig och det af Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande i denna sak förordnade Krono-ombud. Sedan nemligen, före konkurstiden, åtskilligt af den förlagsintecknade fabriksredskapen, jemte maschinerier, dels blifvit, enligt Klings uppgift, i mät taget för gäldande af dennes enskilda skulder och på exekutiv auktion försåldt, dels på annat sätt förskingrats, utlystes offentlig auktion såväl å den fasta fabriksegendomen, jemte åtskilliga andra af Klings fastigheter, som äfven å de i behåll varande fabriksinventarierna till den 31 Juli 1848. Krono-ombudet påyrkade härvid, enligt min instruktion, att fabriksfastigheten ej finge försäljas under värderingssumman, hvilket påstående af de öfrige borgenärerne godkändes. Men vid detta tillfälle gjordes å fabriken icke något antagligt anbud, och för fabriksinventarierna bjöds intet. Borgenärerne beslöto da att, vid nästa auktionstillfälle, som utsattes till den 11 September 1848, låta inventarierna åtfölja köpet af sjelfva fabriksegendomen, för att i någon, om än ringa, mån höja fastighetens försäljningsvärde, hvarpå Krono-bmbudet ansåg sig, för behörigt iakttagande af Manufakturdiskontens rätt och bästa, böra ingå.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att ordningen för föredragningen af de särskilda förslagen till gemensamma tankar blefve följande, nemi. l:o Hr von Troils, 2:o Gr. Anckarsvärds, 3:o Frih. Hamiltons, 4:o Hr Åkermans, 5:o Hr Lagerhjelms, Frih. Cederströms och Hr Cederschjölds, 6:o Gr. Lagerbjelkes, 7:o Hr von Hartmansdorffs, 8:o Frih. Palmsljernas och 9:o Hr Lefrens. Ropades ja. H. Ex. yttrade sedermera, att han icke behöfde erinra derom, att om något af dessa förslag blefve antaget såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, kommo alla de öfriga förslagen, som stodo i strid med det antagna, att förfalla. Då härefter H. Ex, yttrade, att till följd af det nyss fattade be - Den 10 Ma rs e. m. beslutet, ITr von Troila, Emil, förslag nu förekomme lill pröfning anmälde sig och anförde Hr von Hartmansdorff: Jag skulle anse nödigt, att Siandet visste hvad Hr von Troils förslag innehåller, innan man röstar deröfver. Jag har väl hört berättas, att det skall vara likt Hr Ekholms; men det vore dock kanhända nödvändigt att få veta hvaruti det består. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, upplyste, att Hr von Troils ifrågavar. förslag vore detsamma, som de s. k. Reformvännerne* förslag, utan någon förändring. Hr von Hartmansdorff tillkännagaf nu, att han icke ville påyrka förslagets uppläsande, hvarefter H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. ansåge nödigt att det upplästes. Ropades nej, men dervid anmälde sig och yttrade Gr. Mörner, Carl Göran Detloff: Det var endast i samma mening, sorn Hr von Hartmansdorff, jag begärde ordet.
Ej eller vöre det Lagligt, billigt eller försigtigt, att enskildt för en enda ort vidtaga ändringar , som, utom beräkning eller sammanhang för det hela, skulle partiell störa en af nyttan och aldren helgad inrättning, och skapa successiva ansökningar, iner grundade än Blekingens om lättnader, som åtagne Contracter länge ålaggt, och som blifvit beräknade vid de frivilliga köp, som man om Hemman ingått , och att göra detta på samma tid, sorn andra Hemman åtagit sig en alldeles oberäknad extra Boterings-skyldighet , hvarifrån högtideligen slutne afhandlingar, frän Statens sida, dem frikallar. Ej ens med skuggan af skäl, åberopas från Blekingen den nya Bevälings-skyldigheten, som anledning till befrielse från en del af Indelnings-Verkets fullgörandet ty denna är en grundpligt, den förra åter personlig, lika men ej mera besvärande för Blekingen an andra orter, och som icke bör villande framställas , att missleda till begrepp om bördor, som icke enskildt trycka detta land. Alla de framställningar som göras om Allmogens i Blekingen vanmagt och svårigheter med skjutsningaf och andra besvär, föregifne följder af Élottans grannskap, kan jag så mycket mindre afse, som jag med glädje kändt den nästan allmänna välmåga , sorn utmärker detta Landskap från de öfriga, och som bevittnas af den, om ej Önskvärda, åtmindstone offentliga yppighet och vällef - 2133 Den 2 2 Juli. nåd, som iner och mer tilltagande, väl framställer en tafla af motsatsen å aktningsvärda Fäders enfald, men också lugnar från farhåga örn oförmögenhet att uppfylla Statens billiga fordringar, eller att se med menighetens stigande tillgång en omöjlighet uppstå, att utgöra skyldigheter, som från länge kunnat dragas, och det under tider , vida svårare än de närvarande. Alldeles oväntad är uppgiften, att Flottans Station inom landet är för innevånarne af en tryckande egenskap.
oiiifnttar, liksom Förbiindets verl~sainhet i öfxigt, IieXn landet. a r 1889 till-koin en ny afdelning, i det byrkn pk lälmres ii ypinani~g ittog sig a tt tillhm clc~lx %l.h nh: esser p&amp; qj~iksf; öt~r-. skor, s&amp;vä1 för privat s; jiil; vfi.ril som för fasta platser G, sjiilili.iis, sj jiikstiigor o. s. v. Deiiiin afdeliiiiig 1ii1~: f14~i I ' 1) öi; j: ~ii 1difvi.t s&amp; orcliittd, att l~yr&amp;ii i lirarje f d l Iran inetldela uiwisniiig] ?B ~ 1. ~ 6 - terska, icke blott diig1i.g titan afveii 1.edig att genast htaga sig s,j ~ilrv&amp;rd. Genom saininanti: ilffaiicle och sam tal in ecl slr öterslio~: ~~ a e.rliklles deii iiddick i cleras satt ocli V&amp;PP,II, soin. spelai: en. be.-. ty clam de roll vit1 vaal af läiqdig sköter ska; Iiä~iiiedomeii. oi ii deras kuii skaper ocli verlwm1het in .. iii .. erli alles däremot genom slcriftliga intyg äf \ reikoin genom af l&amp;l-,are ocli patienter afgifha oiii dijiiieii. Att Föi * bi-in det, geii om: &gt;.tt till siii ve~l; saiiiliet l.iigg,z '
Att vid mina år gifta mig med en man så ung som du? DIREKTÖR BRUHN. spegeln, så har du svar. Hvem talar om år? Gör din toalett och se dig i FRU BRUHN. att en enda gång få tala allvarsamt med dig. DIREKTÖR BRUHN. Alltid densamme! Hvad skulle jag inte vilja ge för ty snart kan här komma någon. Tout à vous! Men du får raska på (ser på klockan), FRU BRUHN (skrattar nervöst). Klockan i handen: »Seså, du har fäm minuter på dig, drag på vefven och anförtro mig alt hvad du har på hjärtat». Ett utmärkt sätt att uppmuntra till meddelsamhet. 57 DIREKTÖR BRUHN. för litet. Du är nervös. Du har dansat för mycket och sofvit FRU BRUHN. Ja. (Kort tystnad.) DIREKTÖR BRUHN. Hvad var det så du ville säga? FRU BRUHN. yttrar när man sitter förtroligt tillsammans för stängda dörrar, men som man eljes håller inne med. (Reser sig, trött, som för att gå.) Ingenting hugskott och tankar, som man kanske DIREKTÖR BRUHN. så är ju all right. Nå, kära du tamburdörren är visst riglad. Och FRU BRUHN på honom). (ler vemodigt och ser DIREKTÖR BRUHN. Skulle vi så tala allvarsamt? FRU BRUHN med konstlad munterhet). (skakar på hufvudet; Nej, det var bara dumheter. (Vill gå.) DIREKTÖR BRUHN. hand, allvarsamt.) Betty, säg mig hvad det var. Nu börjar jag värkligen bli nyfiken. (Fattar hennes 58 FRU BRUHN (kastar sig slapt i en stol). Jag är trött. Åh, Hugo, jag är så trött! DIREKTÖR BRUHN. En badtur i sommar? FRU BRUHN. mitt lif är så innehållslöst, den roll jag spelar så förfärligt fadd; jag vämjes vid den. Nej, det är inte kroppen... Det är bara det, att DIREKTÖR BRUHN. vagn skall göra dig godt.
Underhållet af lokomotiver, .passagerareoch godsvagnar är redan ungefär så stort, per mil räknadt, som det, äfven med banornas längre utsträckning, kan antagas blifva i framtiden; ty de betydliga omkostnader, som detta underhåll fordrar, för verkstäder och dessas, maskiner, ingeniörer, verkmästare samt arbetare, hafva under åren 1860 och 1861 drabbat ensamt mindre bandelar, och ökas ej i förhållande till de trafikerade banornas förlängning, utan kunna tvärtom antagas undergå en så stor förminskning per mil, som ungefärligen motsvarar den större underhållskostnad å materielen, hvilken blifver en följd af den ursprungliga uppsättningens tilltagande ålder och förslitning. Sjelfva förnyelsen af lokomotiver och vagnar, eller anskaffandet af lika antal nya som de förslitna och slopade, har jag trott mig kunna upptaga till circa 1.500 R:dr för hvardera slaget, eller saminanräknadt till 3,000 R:dr per mil årligen. Dessa nu uppgifna kostnader för förnyelse af sliper, lokomotiver och vagnar, och hvilka kostnader icke blifvit i bokslutet upptagna, utgöra således tillsammans 6,000 R:dr per mil årligen. Förnyelsen af räler kan, som förut är nämndt, visserligen icke ifrågakomma förr än 20 år efter nedläggningen, men om, såsom äfvenledes ofvan är nämndt, den årliga försämringen per mil kan uppskattas till omkring 4,000 R:dr, hvilket åtminstone icke är för lågt upptaget, skulle således hela den underhållskostnad, som i bokslutet, sådant det för 1860 är uppställdt, icke blifvit upptagen, utgöra den ungefärliga summan af 10,000 R:dr per mil. Bantåg afgingo dagligen mellan de båda ändpunkterna Götheborg och Töreboda, emellan Götheborg och Falköping, emellan Götheborg och Alingsås, allt med anlöpande af mellanliggande stationer, samt under den vackra årstiden äfven särskildt emellan Gö• theborg och Jonsered. Trafiktågens antal uppgick till 1,480 och sammanlagda sträckan som dessa tåg passerade (d. v. s. antalet tågmil) till 19,106,2 mil.
BancoUtskottets den 7 dennes under N:o 5p afgifne, och den 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte Motioner om invexling, emottagande och förvar, af Silfver och Guld, äfven vid ProvinceLåneContoret i Götheborg. Friherre Cederström, Jacob: Då jag icke kan förena BancoUtskottets afstyrkan de - D e 11 3o Juiii f. m. de af de ifrågavarande Motionerna med omsorgen att öka Bankens reela fond, och att tillika gå landsoi ternus önskningar till mötes, alt få utbyta sitt öfverflödigt! silfver mot sedlar, nödgas jag begära återremiss af Betänkandet. Utskottet har, såsom skäl för afstyrkandet, uppgifvit, att i Götheborg ej finnes någon allmän anstalt för proberande af omyntadt guld och silfver. Jag förmodar likväl, att Götheborg, lika litet som andra Städer, saknar Controlleringsanstalter. Om således silfret nedsmältes i planisar och controlleras, lärer Bankens säkerhet våra tillräcklig. Hvad åter beträffar det andra af Utskottet uppgifna skäl, att nemligen förvaringsrum skulle saknas, så finner jag detta skäl vara allt för litet betänkt; ty si lfret kan kostnadsfritt förvaras i LandlRänteriet, och transportkostnaden skulle blifva ganska obetydlig, om det successive under portofrihet liitsändes med posten. Men om Rikets Ständer ej vilja bifalla denna portofrihet, bör för det aflefvererade silfrct ej större betalning erhållas, än med afdrag af frakt och assurance. Detta skulle göra några få skilling a r på hvarje mark silfver, och således ändock lemna tillfälle för speculationen. Banken förlorar intet, men ett billigt afseende på det enskildta interesset vore härigenom bevaradt.
BENÄGET TILL reglering » PLIKT ning REDAKTION. af tänder, som utföres af min medhjälOCH HEM » INIEMNAS D IDUNS pare, en examinerad tandläkare. Själf komE månad plats i bildadt hem fur att undervisa mindre barn i vanliga skolämDeu, språk, musik och handarbeten. Svar till » TT. », Deje station. [2910] ' Mattornas påläggning. Den kulna, men dock i månget afseende trefliga hösten är nu inne med sin myckenhet af olikartade bestyr; ett bland dessa är mattornas påläggning. Detta kan ske ganska lätt, om man blott förser alla hopsydda mattor, täckande hela golfvet, med små ringar i kanterna; omkring väggarne islås motsvarande mässingsnubbar. Man tycker visserligen, det kan vara en onödig utgift, men så slipper man ock det upprepade spikandet i såväl mattor som golf, och hur lätt läggas de icke både på samt tagas af! Det är blott att iakttaga, och det synnerligast med mattor af otänjbara väfnader, att först haka på ringarne i hvart och ett af de fyra hörnen, därefter midt emot på alla sidor, och sedan möter ingen svårighet att nå nubbarne öfver allt. Hakar man däremot först på ena sidan, därefter de två andra, lemnande hela fjärde sidan till sist, är 3 9. W e s s Götgatan 14. [2961] En dansk kaka. 213 gr. hvetemjöl, 213 gr. potatismjöl, 425 gr. socker, n ung, anspråkslös flicka, som genomgätt 425 gr. arbetadt smör, ' JZ citronskal, 7 kl. i Wallinska läroverket i Stockholm ägg och vispad ägghvita. HELENA. och har goda rek. Stockholm. B a k n l n g ". A f z e l i u s, Lilla Vattngatan mer jag att behandla munnens oeli tändernas sjukdomar samt verkställa insättning af alla slags artificiella tänder. Genom begagnande af de nyaste instrumenter samt genom tillämpning af de bästa metoder för plombering torde nutidens kraf blifva i allo tillgodosedda. examinerad Tandläkarinna. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. [25511 N e r v - domar.
Alla gräto och klagade högt. Nu höjde han sin röst och började tilltala folket och förklarade sig vara oskyldig till den dom honom skulle öfvergå, ehuru han erkände sig vara en stor syndare inför Gud. "Jag hoppas och tror stadeligen att Gud skall vara mig nådig, och med denna döden draga mig till en sann syndabot, och öppna för mig dörren till sannt lif och glädje. Men i verldslig måtto vet jag mig inför Gud och verlden oskyldig, och är till min död ingen annan orsak, än den trängtan Hans Furstliga nåde haft, att utrota min slägt. Detta är enda orsaken till min död, och har nu gått efter Hans Furstliga nådes vilja." Sorl och rop uppstod bland Hans Furstliga nådes tjenare och man skrek, att han förolämpade fursten. När då han icke fick tala för sorlet, höjde han rösten och sade: "Hvar är min dom, när är jag förhörd eller ens anklagad? Det skall ingen ärlig man bevisa mig; men den, som har beskyllt mig, har talat som en skälm och förrädare och icke som en hederlig man. Jag tager derpå till vittne Gud och allt ärligt folk som mig känt." Nu började tumultet än häftigare och de ropade, att han skulle återföras, för att få en hårdare dom, för de ord han talat om Hans Furstliga nåde, men Hans herradöme sade: "Nej, nu har jag engång gått ut och går aldrig mera in. Jag är här för att dö, och vill här dö. Och må Gud allsmäktig döma emellan mig och dem, som mig dömt hafva. Eder, ärliga män alla, beder jag, tala icke ondt om mig efter min död, förlåt mig om jag förtörnat någon, gerna vill jag förlåta enhvar, som emot mig brutit." Röster bland folket svarade, att alla ville minnas honom med vänskap, han hade visst icke gjort någon emot. "Gud vare med eder alla, fattiga, och rika", sade han och gick nu inåt ringen och drog af sig tröjan. Ännu en gång tillropade han Johan Johansson och mig att sörja före att de fattige måtte få någon gåfva. Så knäföll han på mattans rosor och blad och utbrast: "Herre Jesu Christi annamma min anda och själ."
Herr flach, Carl; Jag kan af den upplästa §. alldeles icke draga den slutsats 8<5S on 17 Juli. e. m. / att proposition innefattar någon olaglighefj plågan är ha t b lt enkel: om ConstitutionsUt-kottet ägt rättighet till sitt förnekande: Jag tror det ej En annan fråga är«den, om konstitution Utskottet haft fulla skäl, i an1 dning .c de granskade Protocollerna, att f i alla do åtgärder som i allmanna RiksIn hålln;ngca dessa sednare arén blifvit vidtag a. Mmmgarne härom äro mycket delade. hos det Högvördiga PrestStandet har fveu ConstitutionsUtskottets Betän-v bande . ngåcnde dechargen. blifvit återremitteraui. Friherre Boye, T,udvig: Ett noga iakt-, tagande af Cons ti tuli mens föieskiift n.tgörföremäh t för håde Hans Excellence Herr Gié iven och LandtMarskalken och äfvenhvarje Ledamot af detta Stånd.. ConstiUitionen har förutsett den händelse, att skilj-, aktig iet om en propositions laglighet kunde uppstå mellan Ståndet och LandtMarsk i ken; och förklarar då, att enär J.andtM.uskalken anser sig icke kunna medel < 'a propo«itionen, fingan blir hvilanda intill dess Con«titur.ion>Ut kottet sig utlåtit. Det är då dit denna fråga nu hörer: och då man visserligen icke ens, sedan ConstitutionsUtskottet sig utlåtit, kan anse Baron Statds begäran hvarken olaglig eller obillig, så skulle man tå mycket mera fela, om man tillät sig att derfönnnan så anse den. Den 17 Juli. e. m, £09 Sedan, efter hvad jag trott mig förstå, LandtMarskalken nu anser propositionen ej kunna meddelas, så vågar jag tro att Constitutionenoch jag öfverlemnar det vördnadsfullt till Höglofl. Ridderskapets och Adelns eget bedömande _ också satt der gränsen för discussionen.
Lag, om det är Konungs ordagrannt antagna förslag; i annat fall öfverlemnas det till Konungens pröfning, hvars bifall eller alslag, med bifogade grunder, antingen skriftligen eller på Rikssalen, tillkännagifves Riks-församlingen. Är denna åtskiljd, när Konungen i detta mål sitt beslut fattar, utfärdas derom blott allmän kungörelse. Sker detta ej, innan nästa Riksdag börjat, förfalle frågan. §. 63. Till beslut om hvad sotiij med det undantagj nedanskrifna morn 3 föreskrifverangår \ Kronans ordinarie inkomster_, Kronan tillhörig fast egendom, Contract, vid hvilka Kronan är Kontrahent Förändringar i Rikets mynt till skrot och kornj' Indelningsoch roterings-verket, och De fordna Riks-Ståindens privilegier fordras likaledes sammanstämmande af Konungamagten, och antingen båda Kamrarne, eller den gemensamma, på en Riksdag. Allt hvad som härvid rörer förslags-rätten, behandlingen samt fattandet af Riks-församlingens beslut är för de i denna §. omförmäldta mål enahanda med hvad, som i den föregående för Lagfrågor stadgadt är, men det Utskott, hvars Betänkande infordras bör, bestämmes, med undantag för Constitutionsoch Banco-Utskotten, serskildt för hvarje fall, när remiss af gemensamma Kammaren beslutes. Dervid eger denna Kammare äfven alt remittera till sammansatt Utskott, eller lill serskildt, sedan förslaget om ett sådant har blifvit godkändt, på sätt §. 53 i denna Grundlag föreskrifver. 38 Bil. till ConstitutiontUtskottets Memorial, N:o 38. Mom. 3. Frågor om användandet af de till Statsverket inflytande medel från sådana inkomstkällor, som i denna §. omtalas', må ej anses vara under densammas sladganden inbegripne, utan behandlas, på sätt nedanskrilne fö och ^4 föreskrifva. §. 64.