Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn hur framställt, och således tillika förklara, ali Hr Schartau i sin reservation vanställt sanningen och framkommit nied uppgifter, som varit rakt stridande mot verkliga förhållandet. Det förundrar mig -att en ledamot af ett RiksSlånd kan tillåta sig hvad denna reservation innehåller, emedan den första delen deraf knappast med ett enda ord är med sanningen öfverensstämmande. Hvad sjelfva saken beträffar, så måste jag på de skäl, som Gr. Horn och Hr Nordensköld anfört, anse den ifrågavar, voteringen såsom fullkomligen laglig. Vid all lagtolkning gäller den princip, hvilken äfven måste följas i afseende på grundlag, att man måste tolka lagen, icke extensivt, utan restrictivt, och till det sednare hörer ovillkorligen, att icke inlägga i lagen någon annan mening och lydelse, än den som i lagens §§ verkligen finnes. När man jernför de särskilda §§, som finnas i grundlagen rör:de Utsk:s voteringar, så ser man att grundlagsstiftaren användt mycken omsorg för att uttrycka det stånds-voteringarna upphört. Derpå har ordet ”samfäldt” och andra närbeslagtade uttryck afseende; men på intet enda ställe förekommer något stadgande om att ett visst antal ledamöter böra vara närvar, inom ett Ulsk. (med undantag af BancoUtsk.) likasom icke heller inom något Stånd, för att afgöra hvilken fråga sorn helst. Det finnes icke heller ett enda ord nämndt derom alt voteringarne inom ett förstärkt Utsk. böra tillgå efter en annan princip än i de öfriga Utsk:n. Grundlagsstiftaren bar endast velat, att ett förstärkt Utsk. skulle vara talrikare än ett vanligt Utsk., på det alt ett större antal röster skulle kunna göra sig gällande, då ett Utsk. skulle besluta med R. St:s rätt. 38 §:n Riksd.Ordn., som bestämmer sättet för voteringar i allmänhet inom Utsk:n, innehåller, ”att alla omröstningar i Utsk:n skola ske per capita mellan Ubkts samtlige ledamöter.
M:t äskde anslaget till magasinsbyggnader å Ladugårdsgärdet skulle vid denna riksdag anvisas, måste jag likväl vitsorda rigtigheten af hvad Hr Reuterskiöld anfört i denna fråga och bestrida hvad Frih. Klinckowström påstått. Då det regemente, hvilket jag haft nåden föra, årligen fouragerade å Ladugårdsgärdet, känner jag temligen väl denna fråga, och jag kan intyga att till följd af brist på magasiner leveransen af fourage ej obetydligt blifvit lördyrad. Dessa fourage-varor, som ej inom liufvudstaden funnos att tillgå, utan uppköptes af jordbrukare uti Upland, Södermanland, t. o. m. Nerike, måste oftast mottagas uti Stockholms hamn, hvarigenom till leveranspriset transportkostnad tillkom. På sätt Hr Reuterskiöld uppgifvit, har således denna brist på magasiner medfört ökade utgifter för staten.. 68 Den 3 Mars f. m. I afseende å Frih. Klinckowströms yttrande om lämpligheten af stackning, får jag erinra den värde Frih:n derom, att det är en stor skillnad mellan tröskad och otröskad säd, samt att här är fråga om uttröskad hafra, hvilken icke uti stack under bar himmel kan förvaras. Då, på sätt jag visat, bristen på fourage-magasin tillskyndar kronan ökade utgifter, vare sig genom högre leveranspris eller transportkostnad, torde det vara skäl att ju förr desto hellre afhjelpa denna brist, hvars följder mest kännbart visa sig vid de större öfningsläger, som hvart tredje år pläga sammandragas å Ladugårdsgärdet. Gr. Mörner: Det är säkerligen icke den siste värde talaren obekant, att man kan stacka tröskad lika väl som otröskad hafra, hvilket han sannolikt äfven försökt, samt att man kan gifva stackarne sådan form, att den af en föreg:de talare omnämnda nödvändigheten att rifva dem undvikes, utan stacken genom användande af för ändamålet konstruerade knifvar styckevis afskäras.
Ankom den at Maji i8a3. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående granskningen af TullVerkets Räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap egande Motioner. (jenom Remiss Från samtlige Respective Riks-Stånden, har Stats-Utskottet emottagit följande: (Se I Sami. ) Hvarjemte till Utskottet blifvit ofverlemnade ej mindre Herr Friherre C. H. Ankarsvärds, Herr A. von Hartmansdorffs> Herr Professoren Frubergs, Herr Bagges och Riksdags-Fullmågtigen J, Ruthbergs> innan delfåendet af denna Nådiga Skrifvelse, våckte Motioner om Riksens Högloft Stånders och deras Revisorers gransknings rått, så vål af ofvannåmnde, med flere uppgifne Cassör, som af Stats-Verket till alla dess delar, ån ock de sårskildte an - 926 Stats-Ut skottets Betänkanden. foranden, hvartill samma Nådiga Skrifvelse och Motioner föranleda Vid en allmän uppfattning af desse sårskildte vidlyftige Motioner och anföranden, har Stats-Utskottet funnit dem, som åsyfta tiilvågabringandet af ifrågavarande vidstråckte granskning af Riksens Ständer ocli deras Revisorer hufvudsakeligen stodja sig på 58 §. Regerings - Formen, samt 30 och 68 §§• af Riksdags-Ordningen; hvaremot, hvad särskildt beträffar Motes-Passevolance-Cassan och sådane fonder, som på grund af private personers dispositioner till milda stiftelser, finnas stålde under Kongl. Seraphimer-Ordens Gillets förvaltning, inom Hoglofl.
S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att, genom utdrag af Protokollet, vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden till instämmande i de, vid föredragningen af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 48, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 37, öfver väckta motioner angående brottmåls-lagstiftningens förbättring, af Ridderskapet och Adeln beslutade och i dess Protokolls-utdrag Nto 582 upptagna förändringar i förslaget tiHfiförordning angående stöld och lån. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 31 sistlidne Oktober på bordet lagda Memorial N:o 335, med förslag till satnmanjemkning och voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om understöd af allmänna medel till Tull-statens enskilda pensions-inrätlning, godkände Ridderskapet och Adeln de af Utskottet föreslagna voterings-propositioner och lades förevarande Memörial i öfrigt till handlingarne. S. t). Vid föredragning af Stats-Utskottets den 31 sistlidne Oktober på bordet lagda Memorial N:o 336, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågastäldt anslag till bildande af en teknisk Skola i Borås, blef ifrågavarande voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets den 31 sistlidne Oktober på bordet lagda Memorial: N:o 337* i frågan om pension för t. f. Chefen vid Skogs-institutet, Hof-jägmästaren m. nå. af Ström; och ' * ' ’• ■' ' ’ : N:o 338, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 323. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D.. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Memorial: N:o 335, med förslag till sammanjemkning och voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om understöd af allmänna medel till Tull-statens enskilda pensions-inrättning.
Dervid äro åberopade de vid Betänkandet fogade reservationer, hvilka hufvudsakligen innehålla, dels att Utskottets förslag, enligt hvilket fensterinslagning, verkställd uppsåtligen, af ondska eller öfverdåd, skulle straffas med böter från 6 R:dr 32 sk. till i3 R:dr 16 sk., samt, om det skedde mer af okynne, än ondska, med 3 R:dr 16 sk. böter, icke öfverensstämde med 20 Cap. 6 §. Missgernings-Balken, som förmår, att den, som kastar in i annan mans hus, gård eller farkost, sten, stång eller annat, att dermed skada göra, skall plikta endast fem daler, hvadan detta lagrum borde ändras, eller Utskottets förslag, i afseende på bötes-beloppet, derefter lämpas; dels att bestraffningen borde blifva urbota för den, som, i uppsåt att skada, inslår fenster med sten eller annat, sorn kan vara lifsfarligt; dels att Domaren, för de i nämnde §. omförmälde fall, skulle komma i ovisshet, om han borde tillämpa samma §., eller den af Utskottet föreslagna Författning, eller ock begge förenade; dels ock att förslaget borde erhålla ett tillägg, hvarigenom straff, såsom för hemfridsbrott, blefve stadgadt för den händelse, att flere sälla sig tillsammans, att ifrågavarande förbrytelse begå; äfvensom Herr Christierson ansett, att någon högre gradation i bestraffningen borde finnas, emedan till exempel alla fenstrens inslående i ett större hus vore en svårare förbrytelse, än att den skulle få med i3 R:dr 16 sk. böter försonas. I anledning, häraf, får Utskottet anföra följande: Det lagförslag, som Utskottet afgifvit, handlar om sådane, icke sällsynta, tilldragelser, att okynnige personer, i hemlighet och merendels under skydd af mörkret, inslå fenster, endast i ändamål att, genom denna, 8 Lag-Utskottets Utlåtande , N.-o ~8. lätt ^verkstalida skadegörelse å egendom, tillkännagifva misshag och ovilja emot annan.
— Men att dessa grunder hittills dato i wart kara Fädernesland icke dess! mindre blifwit följda, bewitnas nogsamt deraf, snart da sagt ingen Näring gikwitS, Jordbruket undantagit, för hwilken icke antingen ett Collegium, en Rätt, en Societet eller ett Embetsgille warit inrättat, ehuru, oaktadt alla dessa anstalter, hwarken alla eller någon enda Näring hunnit till någon höjd, hwilket alitsa kraftigt nog bewisar hwad jag vfwanföre anfört. War nu warande Nadigste Konung war dek, som hade den storheten sig först förbehållen, att at Nationen gifwa en Åkerbruks Academie, ifrån hwilken Landet ofelbart har att påräkna de mast walgörande följder. — Men utan att denna Academie (om det tillätes att sa yttra mig) grenar sig eller tom will säga meddelar och inhämtar afwcn sadane kunskaper som den hwardagcliga erfarenheten endast är i ständ att lemna vm hwarje Otts och Prowins Den 6 Julik. ilS; naturliga läge, tillgångar och behof, stall den aldrig i ett Land af sadan naturs beskaffenhet, som wart, hinna till någon »vidsträckt och nyttig »verksamhet; — Det torde derföre tillataS mig att i ödmjukhet Insinuera hos detta Wälloff Stand inrättande af fa kallade Hushalls-Namnder eller Jndusteie-CommittLer i hwarje Socken, ett ämne, hwarom långt för detta warit aihandladt, och af sa upplysta och Patriotista Man fullständigt planlagt och utarbetadt, att, da jag nu gar för att Cvpiera detsamma, ster sadant icke för art derwid göra något tillagg, utan för att beifra dess »verkställighet eller åtminstone komma i erfarenhet utaf orsakerne, hwarföre ett i min tanka sa Riksgagneligt ärende som detta, kommit art stadna wid blotta förslag. "I Kongl.
— Uti de Mål HofRätten, såsom första Domstol afdömer, bör, (Namnsedeln öppnas), innan Rättegången der företages *1 och författare(n) eller Boktryckare, som icke (redan äro) blifvit häktade3 till utsatt dag kallas, genom allmänna Tidningarne, om det ej annorledes ske kan, att till vidare förhör i HofRätten sig inställa. — Kommer han ej, dömer ändå HofRätten på för hand varande skjäl och skall Utslaget, derest det af Författaren ej innom laga tid öfverklagas, anses hafva vunnit laga kraft: Författaren vare doek i alla händelser obetagit, att hos Konungen om nåd anhålla. — Angripes uti af trycket utkomna Skrifter enskilde personer, en eller flera, och det ej sker i och för deras Embete, derom må ej annor än rätter Målsägande kära; ej eller må tillförordnad publik Actor någonsin sådant i sitt käromål upptaga och åklaga. Målsäganden vare likväl obetagit, att hos Justitiae-CanzlersEmbetet begära biträde i Rättegången af Kronans Ombud, der tillmälet är af högre och hårdare beskaffenhet; och må på Justitias - 1 Asterisken hänvisar till tillägg i marginalen. 2 Tillägget i marginalen är skrivet av Törneblad. 3 Orden eller Boktryckare, som icke {redan äro) blifvit häktade äro mellan raderna tillskrivna av Törneblad. 798 Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll Canzleren [s] eget ompröfwande ankomma att härtill bifall lemna; dock kan sådan Actors frånwaro eller uteblifwande icke uppehålla målets företagande och afgörande wid Domstolen. Sådan åklagan af enskilde personer handteras i alla delar efter det Rättegångssätt denna och Allmän Lag föreskrifwa; Dock må Under-Domare wid sådane enskilta twister, utan (Bof) inhemtadt utlåtande af Hof-Cantzleren eller hans Ombud qwarstads frågor upptaga och deröfwer meddela Utslag, hvaröfwer Parterne äga i laglig Ordning hos Öfwer Rätten besvär anföra, i hwilket fall Quarstaden ej må werkställas.
I anledning af Eders Kongl. Maj:ts till Riksens Ständer under den 26 April öfverlemnade Nådiga Remiss, angående ersättning af lonings-medel för åren 1812 och 1813, belöpande sig till en sammanräknad summa af 633 R:dr 32 sk. 3 r. som tillkommer några Civil-Statens Tjenstemän i Norrbottns Län , hvilka genom sista fredsbrottet med Ryssland förlorat indelt aflöning, la Riksens Ständer härmed i underdånighet anmäla deras i detta ämne fattade beslut. Riksens Ständer hafva väl funnit, att det, enligt Eders Kongl. Maj.-ts Nådiga Kungörelse af den 9 December 1812 , ålegat Löningstagarne i Norrbottns Eän, att, inom den 15 Maji året efter det för hvilket löne-ersättningen dem tillkommit, anmäla sig hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och begära den reqvisition å medlens anordnande; hvilken anmälfiings-skyldighet, vägnar Carl Mörner h. t. Landtmarskalk. vägnar J. A. Lindblom n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar JI. N. Schwan h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson n. v. Talman. Den st Juli. 37 de, efter hvad de till Riksens Ständer remitterade handlingar innehålla, icke upplyst, hvarigenom reqvisitionen för sent inkommit; men som Riksens Ständer härvid tagit i öfvervägande, att ifrågavarande Tjenstemän , Länsmän och Gästgifvare, som äro boende i de mest aflägsna orter i Riket, kunnat, dels af okunnighet om högstberorde
Annu lefva mån som i sin ungdom sago sköna skogar växa på de ställen som nu endast framvisa nakna fält och ljunghedar: skall ej en gråns kunna såttas, mot förödandet och misshushållningen, skall ej en säker beräkning kunna göras öfver skogarnes årliga afkastning, återväxt och framtida bestånd, lika så vål i Sverige, som den kan göras i Frankrike, England och Tyskland, eller anses skogarne i Sverige ej förtjena att skötas efter någon beräkningsgrund? Hafva stora trakter som i mannaminne burit en frodig skog kunnat ödeläggas, så kunna äfven flera af de nu varande skogar efter ännu en mansålder undergå samma Öde. Jag har hört ett förslag nämnas att dela Allmånningarne och sålja Kronoparkerne, samt låta dem sedermera skötas ef. ter den blifvande ägarens godtfinnande, men efter min öfvertygelse höra reglorne för en god hushållning uppgöras innan skogarne Öfverlemna* i deras händer, som sjelfve behöfva skog, derföre att de förstördt den, som de tillförene 348 Den 5 Marti!, haft. Hvilken förlust för StatsCassan att i en framtid nödgas köpa det virke som för Flottornes, Fåstningarnes och Artilleriets samt Kronans byggnader behöfdes, och månne det i en framtid skulle finnas till köps? Jag beklagar mig att vid detta til fålle icke kunna uppgifva vidden och beskaffenheten af Kronans i behåll varande Parker, för att derigenom visa huru litet Kronan åger qvar, men fastän de åro små finnas de dock ännu dessa Parker, måtte aldrig den dag komma då man behöfver såga: åq hafva funnits! Om vi någonsin böra vänta oss att få skogarne så skötte, som en försigtig hushållning fordrar, och så att vi ej måtte ådraga oss ett råttvist klander af efterverlden, så år min tanke, att detta bör börjas från Regeringens sida, genom en klok skötsel af Kronoparkerne och AUmånningarne, till föresyn för enskilldta Skogsägare.
Maj:ts och kronans räkning, isynnerhet sorn de i en icke aflägsen framlid skola, om icke alldeles försvinna, åtminstone till antalet så förminskas, att de icke blifva ti 11 räck lige för att i berörde afseende gå Kongl. M a j: t och kronan tillhanda; och har, under sådana förhållanden, motionären ansett sig böra hemställa, att, med upphäfvande af de i Kongl, resolutionen den 3 Februari 1748 samt Kongl, reglementena angående landshöfdinge-residensens byggande och vidmakthållande,af den 22 Februari 1750, angående vården af kronans slott och hus af den 1 i Januari 1820 och angående vården och underhållet af Kongl. Majlis och kronans till landtförsvaret anslagne hus och byggnader af den 11 Juni 1822, med flere författningar, förekommande stadgande!) i afseende å burskaps-egande handtverkares ifrågavarande skyldighet, desse måtte varda från detta, i lmfvudstaden serdeles betungande, åliggande befriade. Vid föredragningen af denna motion till remiss, instämde med motionären herrar Sjöquist, Regnstrand, Bergman, Tauson, Murén och Westin, under hemställan, att en sådan befrielse måtte komma handtverksmäslarne i alla rikets städer tillgodo. Hvad sålunda framsläldt blifvit har Utskottet i öfvervägande tagit; men, O O som det för det allmänna är af vigt, att vid de tillfällen, då besigtningar skola förrättas och koslnads förslag uppgöras för Kongl. Maj:ts och kronans räkning, sakkunnige personers biträde må vara att med säkerhet påräkna, och en dylik handräckning synes lämpligast böra lemnäs af handtverkarne i de yrken, till hvilka sådaue förekommande arbeten höra, anser Utskottet sig icke kunna instämma med motionären i afseende å bans förslag om' dessa handtverkares befiiclse från ifrågavarande åliggande.
Skåne anvisad kronolionde-sparirnäl för Stora Barnhuset i Stockholm. (I. A.) Från Bonde-ståndet liar Stats-Utskottet erhållit remiss å en inom detta stånd af Christen Andersson från Malmöhus län, väckt motion, deruti anföres, att bland de många oformligheter, som ännu qvarstode från de tider, då till allmänna inrättningar i hufvudstaden anslogos hemmansräntor och kronotionde-spanmål, att utgå från aflägse landsorter, äfven måste räk nas det förhållande, att inom provinsen Skåne utginge omkring i,doo t:r tionde-spanmål till Stora Barnhuset i Stockholm, under det att i staden Malmö funnes en ganska betydlig och nyttig barnhus-inrättning, som snarare syntes böra få åtnjuta detta från provinsen uigående spanmålsbelopp; och har motionären föreslagit, att, sedan utredt blifvit huru stort bidrag allmänna barnhus-inrättningen lemnade till den i Malmö, och för den händelse sig visat, att detta bidrag 1 betydligare mohn underslege värdet af ofvaunämnde inom Skåne anslagna tionde-spanmål för stora barnhuset i Stockholm, det kontanta anslaget till barnhus-inrättningen i Malmö mätte indragas, emot det att sistberörde inrättning erhölle hela det från sagde provins utgående tionde anslaget för Stora Barnhuset i Stoekholm. Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, enligt hvad 1846 års kroraouppbörds-special-räkenskaper utvisa, till Stora barnhuset i Slockholm utgår från Christianstads och Malmöhus län, kronotionde-spanmål till sammanräknndt belopp af 474 t:r f kpr råg, i,o5r t;r u6 4 kpr korn, samt 402 t:r. 10 kpr hafre eller tillhopa 1,928 t:r 3i 4 kpr spanmål; äfvensom att Stora barnhuset i Stockholm jemväl har sig anvisad tionde-spaamål inom »3 andra län.
De i orten befintlige boskapsracer äro gammal inhemsk, Schweitzer, Tyroler, Jutsk, Holländsk, Ayreshire, Durhams samt af desse blandade racer. Ehuru ett icke ringa antal hästar uppfödes inom länet, återstår dock mycket att göra för hästafvelns förbättrande. Flyinge Kongl. Hingst-depot utsänder inom länet beskällare för betäckning, och hos enskilde äro äfven åtskillige ganska goda hingstar att tillgå, men ännu förefinnes dock brist på dugliga beskällare. Till fäkreatur-racens förbättring hålles, isynnerhet vid de större egendomarne, goda racetjurar, på några ställen inköpte genom länets Hushållnings-sällskaps föranstaltande. Hvad som dernäst hufvudsakligen bidrager till djurens förädling, är utan tvifvel den bättre vård och fodring de numera i allmänhet erhålla. o A mångå större landtegendomar finnas Schäferier inrättade, men fårtillgången hos allmogen har ej blifvit ökad. Tab. Litt. F. Vinterfödda kreatur, året 1860—1861. Hästar. Tjurar. Oxar. Kor. Ungnöt. Får. Getter. Svin. Landtbruks-möten och -skola. Dagsverkspriser m. m. Skogshushållning. 7 Fjäderfän finnas till ortens eget behof. Biskötseln synes vara i aftagande. Inga allmänna farsoter ibland husdjuren hafva inträffat. Genom nyodlingar, grunddikning, mergling, användandet af guano och artificiela gödningsämnen har jordbruket i allmänhet blifvit betydligen förbättradt. Grunddikning en sker vanligtvis med tegelrör. Öfversilning af ängar har på några ställen ägt rum. Endast på några få ställen har stängseldelning, enligt de i Kongl. Förordningen den 21 December 1857 bestämde grunder, blifvit verkställd. På många ställen hafva hägnaderne blifvit borttagne, särdeles der de o varit uppförde af gråsten, hvilken användes till väglagningsämne. A andra orter hafva så kallade försänkta gärdesgårdar börjat brukas. Landtbmksmöten hafva hvarje år hållits antingen för hela länet eller olika delar deraf.
R:dr till såväl denna båtled som en annan särskildt föreslagen mindre båtled emellan Nora sjön och Fåsjön, men Rikets Ständer, med afseende å tiilgångarnes otillräcklighet för ett med så stora kostnader förenadt företag, och hvilket dessutom borde kunna uppskjutas tili ett annat tillfälle, funnit något statsbidrag då icke kunna beviljas, så, och efter det sedermera den förändrade öfvertygelse gjort sig hos de i denna angelägenhet intresserade gällande, att det åsyftade ändamålet kunde, enär en kanal blott under en viss del af året vore för trafiken tillgänglig, fullständigare uppnås genom en jernhanas tillvägabringande emellan berörde malmfält och Orebro stad, samt plan och kostnadsförslag till en dylik jernväg af omkring 3'A mils längd blifvit med understöd af allmänna medel upprättade och teckning till bildande af ett aktiebolag för byggande af denna jernväg redan vidtagit, hafva de af vederbörande intressenter i nämnda företag utsedde kommitterade till Kongl. Maj:ts nådiga granskning i underdånighet öfverlemnat berörde arbetsplan, under anhållan om statsbidrag till utförande deraf. Till stöd härför hafva kommitterade i underdånighet anfört: att under det, i följd dels af folkmängdens tillväxt och 6 Kongl. Maj.ts Nåd.
39 öfverstege det, som enligt ofvannämnda grund skulle för liela riket finnas, men likväl vore emellan de särskilda församlingarne så olika fördeladt, att inom vissa af dem för det uppvexande slägtets undervisning ännu mycket återstode att önska ocE vidare uträtta. Ehuru E. K. Majit således, i likhet med hvad Folkskole-iuspektörerna äfven anmärkt, funne lärarekrafterna i åtskilliga distrikt vara otillräckliga och E. K. Majit icke ansåge den grund för bestämmande af lärarnes antal, som här ofvan blifvit ornförmäld, kunna blifva för församlingarne i allmänhet betungande, hyste E. ~K. Majit likväl betänklighet vid att föreslå Rikets Ständer densammas ovilkorliga fastställande genom lag, helst E. K. Majit gjorde sig förvissad att den allt mer sig utbredande insigten om de fördelar, kunskaper medföra, snart nog skulle leda till det mål, man ville närma sig, och hvars uppnående — inrättandet af till antal och omfång fullt tillräckliga folkskolor — måste visa sig i samma mån nödvändigt och vardt uppoffringar, som folket kallades till ett mer omfattande och ordnadt deltagande i vården af kommunala och allmänna angelägenheter. Mot de nu bestående vilkoren för åtnjutande af statsbidrag till folkskoleväsendets utveckling och förbättring hade en anmärkning blifvit gjord, som tvifvelsutan försenade att tagas i närmare öfvervägande. Denna anmärkning afsåge det förhållande, att enligt nu gällande föreskrift församlingar, hvilka förut gjort föga eller intet för sina ! folkskolor och först, sedan anslag af allmänna medel kunnat erhållas, vidtagit anordningar, dem de långt förut och uteslutande af egna medel kunnat bekosta, vore berättigade att undfå allmänt understöd, under det sådant måste förvägras de distrikt, som redan före år 1858 försatt sitt folkskoleväsende i så beskaffadt skick, att någon utvidgning deraf icke under en längre tid kunde blifva behöflig.