Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplupna räntor och förvaltningsbidrag m. m. Inventarier. Rabatt på upptagna amorteringslån. Summ a. Utländska obligationer med amortering. Räntor och annan skuld. Aktiekapital eller Reservfond. Summa. Tillgångar. Skulder. R:dr R:mt ^.m.osi 74 585,833 33 254,936 50 98,632 32 3,278 59 445,198 6 2)10,562,960 5-4 R:dr R:mt 9,860,000 » 96,960 54 606,000 » 10,562,960 54 ’) Till följd deraf att låntagare lios Bruksegares Hypotheks-Kassa icke hos Kassan häfta i vidare betalningsansvar än för sin egen skuld, upptaga denna kassas räkenskaper icke, — såsom öfriga Föreningarnes, — amorteringslånens primitiva belopp såsom tillgång, utan allenast oguldna återstoden af dessa lån. Denna var vid 1858 års utgång upptagen till K:dr 9,205,455: 71. Då derifrån afräknas deri inbegripne, upplupne räntor, hvilka här blifvit i särskild kolumn upptagne och sammanförde med öfriga räntefordringar » 30,373: 97. Visar sig, att kapitalåterstoden af amorteringslånen utgjorde B:dr 9,175,081: 74. Enligt de från Kassan meddelade uppgifter, uppgick återstående amorteringslånens primitiva belopp vid 1858 års slut till K:dr 13,030,925: 62. Då härifrån afräknas oguldna återstoden af dessa lån » 9,175,081: 74. uppkommer en skilnad af Hulr 3,855,843: 88. utvisande det belopp, som pä utestående lånen blifvit afbetaldt. ’) Inom linien finnes i Kassans räkenskaper såsom osäker tillgång upptaget ett belopp af R:dr 113,803: 77. Tab. III.
FRU SEGERSTEDT. Men ni har lofvat mig uttryckligt att j ag aldrig skulle träffa honom här på Sätra. Mins ni det? FRU SEGERSTEDT. Det är emot mina tydl iga af rådanden han kommit hit. Fråga honom själf, baron B rinck! GENERALEN. (plötsligt och häftigt) Tror ni inte j ag redan känner er, med er beräknande kallblodighet? Ni har velat föra ihop oss och ställa till en katastrof , nek a inte! Ni känner mitt häftiga lynne och vet huru lätt jag k an f örgå mig. Nu har ni räknat ut de fördelaktig a följ derna, som ett sådant fall kunde ha för er, och er h err son! Men j ag ska inte förgå mig, ser ni ! J ag känner den där lurande bakslugheten bakom er rörande h jälplös het jag känner den, och jag är beredd att möta den. FRU SEGERSTEDT. Men, gode baron... Motsäg mig inte! Det är onödigt att påminna er om hvad jag gjort för er, ni h ar glömt det såsom jag själf. Men j ag kan inte h ålla mig från en förebråelse. Har jag fö rtj änt att ni ännu ef ter tretti år vill hämnas? Har j ag då ingenting godtgjort? Ni har sj älf eng ång medgi fvit att ni intet mera k unde fordra af mig. Kom ih åg att jag försök t försona det förflutna so m en gentl eman! FRU SEGERSTEDT. GENERALEN. (resigneradt och värdigt) Det är inte jag, som k allat min son hem f rån England, det är häradshöfding Vahrman, som gjort det mig ov etande. GENERALEN. (slagen) Vahrman h ar i dag med öppen förtrolighet talat till mig, han har ingenting dolt. Men ni har aldrig varit öppen emo t mig. Ni har länge burit ett lömsk t agg till mig, jag har k änt det. Och det är detta agg, som nu vill förstö ra den sis ta stunden af trefnad i en gammal enslings glädj elösa lif!
— Det har under de sednare åren betydligt ökats, särdeles i år, medelst skedda insättningar af nödhjelpsmedel och penningar, som efter sednaste eldsvåda härstädes utfallit. — Sparbankens utlånta kapital utgjorde den 1 Januari 1844: 95,335 Kalr 26 sk. 8 rst., så alt det under sisla fern åren ökats med 32,479 Kalr 25 sk., hvarförutan sparbanken under de fyra första månaderne af detta år kunnat af insatta medel utlåna 10,722 Kalr 10 sk. 8 rst. Smålands privatbank, deraf en afdelning är här förlagd, bör ock omnämnas såsom förmånligt inverkande på näringarne. — Man har väl ansett den lättade penningeliilgången och allmogens deraf följande skuldsättning vara skadlig, helst omsättningen af lån i Diskontväg är inskränkt till den korta tiden af fyra månader; men i en tid och i en ort, der penningar knappt kunna, äfven mot bästa säkerhet, upplånas, är åtminstone denna utväg att blifva hulpen den enda man har att försöka. Det är också en beklaglig sanning, att lagsökningar från Riks-Diskonten och Privat-Banken aldrig uppgått till. det antal, sorn förlidet år, då lagsökningsmålen å härvarande Lands-kansli uppgick till 8,000, deraf Kiks-Diskontens och Privat-Bankens lagsökningar utgjorde 275. Under loppet af detta år hafva lagsökningsmålen minskats, ehuru kronouppbörden nyligen ingått; men bland verkande orsaker härtill torde lä räknas den betydliga försäljningen al' materialier för Wexiö stads återuppbyggande, hvarigenom stora penningesummor lör uppköpen blifvit kringspridda inom Länet. Femärs-Beriittelse frän Konobergs Län. 3 18 Bland inrättningar, som vunnit förtroende och som äro hland de nyttigare, torde böra nämnas de här stiftade särskilda Brandstods-Bolag till försäkring af så väl lösören som byggnader å landet. Det förra, som stiftades redan år 1800 af min företrädare, har lagt grund till alla de Brandstods-Bolag inom Riket, hvilka blifvit sedermera etablerade.
Vi hafva sett verkningarne af detta, efter min tanka, väl betänkta system att småningom närma sig del till - 150 Den 11 Januari f. m. stand, der erfarenheten visade, att man träffat den rätta råskillnaden mellan de financiella'och ekonomiska intressena tå ena sidan, och controllernes verkställbarhet å den andra. Vi hafva funnit, alt, efter den inträdda forändringen i grundsatserne för tull-lagstiftningen, de inhemska slöjderna i allmänhet förkofrat sig; att intägten af tullbevillningen successivt och i betydlig mån stigit, och att smuglingsindustrien aftagit i samma mån, som lull-lagarne blifvit verkställbarare, ty, mine Hrr, det lider ingen gensägelse, att äfven detta sistnämnda är förhållandet, ehuru det må medgifvas, att i detta hänseende mycket ännu kan återstå all önska. Efter denna erfarenhet förklarar det sig sjelf, att Konungens nåd. framställning till Rikets nu församlade Ständer ang:de tullbevillningen syftade till bibehållande i det väsendlligasle af nu gällande tulltaxa. Denna framställning barock hos Bevilln.Utsk. så till vida mött ett välvilligt mottagande, alt Utsk. börjat sitt förslag med alt tillstyrka R. St. alt, med fästadt afseende å innehållet af K. M:s nåd. skrifvelse, vidblifva grunderna för nu gällande tulltaxa; men då man scr lill, huru denna grundsats blifvit i det speciella tillämpad, sä finner man beklagligen, att hyllningen af den i Konungens propos. uttalade åsigt inskränker sig till blott och barl ordalagen uti ingressen till berörde förslag. Ty för mig är det alldeles oförklarligt, huru den latitud skall kunna gifvas åt begreppet icke väsendtligt, alt derunder skulle kunna hänföras tullförhöjningar för mer än 80 särskilda artiklar, oberäknade de till stor del lika verkande förändringarne i tullbehandlingssättet från värdesgrunden till den af vigt.
Härtill kommer att om än en eller annan afhandling med utrikes Makter kan vara af större betydenhet, många sådana likväl uppgöras, som ingalunda äro af den vigt och omfattning, att de erfordra hela Stals-Rådets medverkan och odelade uppmärksamhet. Man erkänner och klagar öfver att Stats-Råderne äro öfverhopade af arbete, men vill dock pålägga dem ännu mer. Ännu ett kraftigt skäl finnes utan tvifvel för bibehållande af 12 §:ns nuvarande ordalydelse. Detta är den orubbade tystnad, som försigtigheten stundom bjuder att iakttaga angående vigtigare diplomatiska afhandlingar, hvilka, såsom icke sällan grundade på eventualiteter, eller på möjligheten af framdeles inträffande händelser, icke. utan fara för bibehållandet af det goda förståndet stater emellan i någon mån kunna eller böra röjas. I det läll att dessa händelser aldrig inträffa, behöfver en dylik Statsnkt ej någonsin se dagsljuset. Om en sådan fråga passerar Stals-Rådet, skall den känaas och behandlas af minst 10 personer ; af 13, om Norrmännen äfven deri deltaga. 4 Köns ti tu t io mUtsk o tifts Memorial No ii. Ehuru stor pålitlighet och urskiljning man än hos dessa höga embetsman är van att finna, skall man dock svårligen kunna neka att en sak, som kännes och behandlas af 13 personer, genom en blott hänledning eller ett mindre väl afvägdt yttrande, sådant som lätt låter tänka sig af dem, hvilka ej äro fullt hemmastadde bland dessa grannlaga värf, vida snarare kan spridas ibland allmänheten, än om samma sak liandlägges endast af tvänne. — Att, sedan förhållandet en gång är yppadt, utfinna den sannskyldige upphofsmannen till en sådan indiskretion, torde oftast vara ganska svårt, och låt äfven vara att han påfinnes och behörigen näpses, så är dock slöjan lyftad och kan icke mer nedfällas. Men icke blott för diplomatiska mål stadgar grundlagen ett särskildt föredragningssätt; äfven kommando-mål hafva sin egen behandling.
Så öfvervunnos snart genom ett par års goda skördar alla menliga följder af 1845 och 1846 Arens svåra missväxter, och fördelaktig spanmåls-export har verkat att en utgift för fiskvaror de fyra sednare åren af minst 100,000 R:dr för hvardera kunnat utan olägenhet bestridas. Lagsökningarnes antal under dessa tre år har varit: Jordbruket är i allmänhet inrältadt i treskifte, dock vid en del gårdar och vid staden i fyrskifte. Cirkulationsbruk, medelst en del af åkerns användande lill foderväxter, börjar införas på några större egendomar, men fullständigt vexeloch koppelbruk är ännu oförsökt. Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg, samt hvete, hvilket säde tyckes vara År I848 » 1849 ,> 1850 2,461 2,320 1,854. § Wäringar, 8 i tilltagande; vårsäden åter mest af korn och något blandsäd, litet arter och iintser, men icke allmänneligt hafra; potates, hvars odling genom den här, ehuru i mindre grad yppade potatessjukan något inskränkts, synes nu boija återtaga sin fordna vigt. På sämre jordmån nyttjas tvesäde, eller rättare sagdt, åkern är lagd i tveskifte, hvilket ock alltid är förhållandet med de af kalkstensklapper bestående åkrarne, der endast råg trifves. Till gödning på dessa strandåkrar begagnas med mycken fördel sjötång, här kallad släke; den förutan skulle dessa åkrar vara af föga värde, och många socknar, som nu årligen aflåta mycken spanmål, skulle då sakna brödföda. I afseende på sädens ansning klaga köpare icke utan skäl att dervid bafves för ringa omsorg lill dess befriande från svingel, tranärter och åkerlök. Ehuru vindmachiner de sednare åren börjat af allmogen begagnas, är dock ännu icke deras bruk så allmänt att det hunnit visa särdeles inflytande på den utskeppade sädens renhet.
Utdrag af protokollet öfver Landtjörsvars ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet på Stockholms Slott den 3 December 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsminislern Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för ( utrikes ärenderna Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Staél von Holstein, Kongl. 15 Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe j Wcern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus. Departemenls-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fatladt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga skrifvelse tili Rikets Ständer, i fråga om upphörande af invalid-inrättningen å Ulriksdal. Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde skrifvelse skulle i vanlig ordning expedieras. Ut supra. Ex prolocollo, A. Ekman. Ank. till Exp. Utsk. den 20 Dec., kl. 2 e. m. Kongl. Naj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i anledning af gjorda ansökningar om eftergift af Kronans rätt till ett efter Trumpetaren Mårten Wippel fallet Dana-arf; Gifven Stockholms Slott den 2 December 18 47- Hos Kongl. Majit hafva Malmö slads borgerskaps äldste, å stadens vägnar, i underdånighet anhållit, att, sedan derstädes bosatte régements-trumpetaren vid Kron-prinsens bussar-regemente, fanjunkaren Mårten Wippel den 11 Maj 1845 aflidit, och bans qvarlåtenskap, efter verkställd utredning af boet, uppgått till en behållen summa af 1,130 R:dr 31 sk. banko, Kongl. Majit läcktes, enär, oaktadt kungörelse varit, i öfverensstämmelse med Kongl.
Då t. ex. K. JI. på 4:de HufvudTiteln föreslog betydligt ökade pensioner för Generals-personer, så beslöts att från dessa pensioner skulla afgå det belopp som pensionären hade på Arméens PensionsKassa. Det torde således vara rätt att i afs:de på den 5:te HufvudTiteln förfara så som man gjort i afs:de på den 4:de, och får jag derföre anhålla om bifall till Utsk:s hemställan i denna punkt. Hr Frih. o. Ordhden framstälde att, såvida han rätt upfattat Hr Blomstedts yrkande, detsamma innehållit att R. o. Ad. måtte besluta att StatsRådet Ulner, när han från Statens tjenst afgår må på allmänna IndragningsStaten erhålla en årlig pension af 6,000 Rdr Rmt, med förklarande att StatsRådet icke må ega rätt att erhålla någon pension af AmiralitetsKrigsmansKassan, och att således borde uteslutas de i Utslcs hemställan förekommande slutorden »från hvilken summa dock bör afgå den pension, han från AmiralitetsKrigsmansKassan tilläfventyrs åtnjuter; hvaremot Gr. Lagerbjelke yrkat bifall till ifrågav:de punkt. Den sedermera till bifall å denna punkt framstälda proposm besvarades med starka Ja, jemte ett eller annat Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordf:den förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Hr Blomstedt: Jag vill icke uptaga R. o. Ad:ns tid med votering, utan inskränker mig till att reservera mig mot det beslut R. o. Ad. fattat. Den 9 December f. m. 153 Girsta punkten, ang:de pension för JuslitieRådel Johan Roy; 62:dra punkten, ang-.de ersättning för frånlrädda boställsrum åt fd. AJyntmästaren, Assessoren J. A. Grandinson; 63:dje punkten, angtde pension för Garnisons Läkaren Doktor Ilroman. Dessa punkter biföl los. 64:de punkten, ang:de förhöjd pension för Exped.Sekret. J. G.
Det ar med desta tankesätt, font Ridderstapet och Adeln lyckönstar det Hederwarda Bonde,Ständer till Riksdagens lyckliga stur, och försäkrar det samma om sin wanstap och tillgifwenhet. Ankom det Hederwarda Bonde-Srändeks Afsteds-Depu alron, anförd af Riksdagsmannen buster» ^borA, som till Ridderstaper och Adeln höll följande Tal: Hög - 79ä Den 18 7luZttsti. Högwalborne Herr Landt-Marskalk! Högoch Walborne Herrar! Dä Bonde-Gränder, genom osi desi Deputerade, nu fär den aran, att hos Högloft. Riddcrstapet och 2lde!n aflägga desi sidsta wördsamma hälsning, sker vet med liflig ätanka pä ett Riksmöte, som ehuru lang liden dertill kunnat synas, likwäl innefattar flera beflnt än nägot föregående inom samma utrymme lärer kunna upwisa. Srora och wigtiga hafwa besia beslut warit, rist deras föremål, och blifwa der säkert till sina följder; och om Bonde-Ständer, wid upnäende af de förra, atrid hast ögonen fästade pä Högloft. Ridderftapet och Adelns efrerdömme, hoppas det äfwen, att i afseende pä del sednare ofta finna en ledning af Högloft. Ridderjkapet och Adeli',s räd, allid cn tröst i desi deltagande. Med sädane tänkesätt önskar Bonde-Srä,.det, akt i Högloft. Nibderstapet och Adelns ynnest och benägna ätanka fä wara inneftutit. Arr Landt-Marffalkens GwarTill Bonde-Ständets Deputerade: Ridderstapet och Adeln har under det nu stukade Riksmöte rönt all det förtroende och den rena manskap afBonde-Ständet, somRidderffapetoch Adeln ivid början deras är sig förbehöllo.
Uti Kongl. Maj :ts Nådiga Proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, daterad den 25:te Januari! innevarande år samt Kongl. Stats-Contoirets dervid fogade Berättelse, är Riksens Ständers uppmärksamhet fästad derå, att ehuruväl Riksens Ständer vid sista Riksdag beviljade någon tillökning Stats-Utskottets Betänkandeti. *47* af pensions-beloppet i de tre lägsta Classerne å Pensions-Staterne för Civiloch Militaire Ämbets och Tjenstemäns Enkor och Barn, de på dessa Stater bestämda pensionerne i allmänhet, det oagtadt, äro otillräcklige; och Kongl. Maj:t har i Nåder yttrat den öfvertygelse, att Riksens Ständer skola taga i särskildt behjertande denne del af Statens utgifter och så vidt tillgångarne möjligen tillåta anslå den af behofvet deruti påkallade förhöjning. I anledning häraf har Siats-Utskottet inhemtat, att det anslag som på Riks-Statens y:de JIufvud-Tittel är uppfördt och disponeras, likmätigt Kongl. Kungörelsen den 29 Junii 1798, till Pensioner för Militaire och Civil-Ämbctsoch Tjenstemäns i fattigdom efterlemnadc Enkor och Barn, utgjorde till 1818 års utgång 20,290 R:dr årligen samt utdeltes efter upprättade Stater, i följande Glassér, nemi. i:sta Classen 5 pensionsrum å 2Öo R:dr -— 2:dra — 3:djc 4^ de *— 5:te — 6: te >— 7: de *— 8:de *— 9:de ■— 82 •—- >— ” 7 ■—. 24. samt för Under-Oflicerai likars Enkor och Barn: 10 — V i5o —. 12 -— -—. — » 24 •— 120 v 18 —. 32 —- •— » 7 — *472 Stats-Utskottets Betänkanden. irsta Classen 100 Pensionsrum å 12 R;dr, ardra — 70 — n 8 •— Uppå Kongl. Majrts
Kurre, en långhårig, oborstad, drumlig och totalt obildad tölp inom sin race, hade aldrig lärt något högre än att hoppa öfver mästarens tunga käpp med silfverknappen, gesällens sprättiga rör med negerhufvudet eller lärpojkens sopqvast. Kurre var derföre icke alls skapad att mäta sig med den graciösa kissan, men han egde tvänne förtjenster, som mästaren högligen önskade att han kunnat transportera på sina underlydande i verkstaden. Den ena af dessa Kurres förtjenster bestod deruti att han alltid åt sina middagar hemma, äfven om måndagarne, hvilket gesällen alls icke gjorde, och den andra att han efter bästa vett verkställde hvad husbonden befallde honom, något som lärpojken sällan kunde besluta sig till, emedan han hade en nästan oemotståndlig passion att följa sina egna ingifvelser. Kurre stod der nu så tyst och afvaktade husbondens signal med eldgaffeln, och just som den blef gifven, fick man höra en skyhög uppståndelse. Kissan, som husbonden kallade ”mamsell”, började fräsa, spotta och slutligen klösa, allt medan hon hängde upp och intrasslade både sig och Kurre i matmors upprifna garnnystan och den senare, uppretad och skällande, häftigt fortsatte bataljen, utan afseende på kissans kön jagande henne från vrå till vrå. Mästaren skrattade så att hela kroppen gungade, allt under det han demonstrerade med eldgaffeln för att, såsom han sökte inbilla mor, stifta fred mellan ”det gemena byket”. Men sakta och förtroligt hette det: ”Skona henne icke, Kurre ... Akta sig, mamsell silkestass! Rätt som det är, ha vi matmor här.” När matmor så kom med stora förningen, skyndade gubben emot henne och ropade, i det han öppnade dörren: ”Släpp icke makrillfatet, gumma – låt mig hjelpa dig med gudsgåfvorna! Jag sträfvar här i min anletes svett, som du ser, att skilja de kanaljerna.
N:o 299, Om pension för Directeuren J. D. Löfving, Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens N*. o 307, Om förseglade anbuds afskaffande eller förändrad ordning för doras öppnande vid Entreprenad Auctioner. LagUtskottets N:o 119, Angående Jordegares rättighet till Arrendators afhysande, när ArrendeContract ej uppfy.lles, N:o 121. Rörande yrkad befrielse från bysättning för Löftesman, som ingått proprie borgen, så länge Gäldenären inom Riket finnes. Fröt. Utdr. d. 22 Julli 1823. 549 N:o 122, Rörande Förlikningars anmälande hos Konungens Befallningshafvande i Lagsokningsmål, samt vitens föreläggande. N:o 12.3, Om jordegares företrädesrätt till brukares lösa Egendom. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets N:o 131, Om hammarskattjernets utgörande. N:o 135, Angående de vid Bergsmanshemmans besittning förenade skyldigheter, N:o 139, Om befrielse för Bergssexman, att deltaga i skjutsningsbesvär. N:o T41, Angående Passevolance afgiften och Beklädnadssättet vid Kongl. Vestgötha Regemente. N:o 142, Om upprättande af l DebetSedlar, och förbud för Häradsskrifvare, att fordra betalning för Åboförändringarnes antecknande i Jordboken, samt gamle och bräcklige per» soners uteslutande ur Mantalslängd. N;o I43, Om medel, att förekomma flöden och öfversvämningar, samt att bbehålla Sjön Venera vid en gifven medelhöjd. 55® Fröt. UtAr. A. 22 Julli 1O23. S. D.
Om BondeSt. i frågan om BiksSt:ns sammanträde på ett runi yrkar, att sådant bör ske, är det Ståndets fullkomliga rätt; men om Constit.Utsk. icke gillar en sådan anmärkn., kan den icke föranleda förslagets hvilande lill en annan riksdag. Utsk:s yttrande i anledn, af 5:te förslagspunkten återremitterades tillika med voter:spropos:n lit. B. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas kl. 6 på eftermiddagen. i5G Den ii December f. ra. Utsk:s yttranden i a nied n. af 6: te, 8:de och g:de för slagspunkte ina. 4 Vol:spropos:na litt. C, D gch E godkändes. Utsk:s yttrande i a n 1 e d n. af i3:de förslag sp u n k te 11. Det af Utsk. framställda jemnkningsförslag bifölls. • U t s k : s yttrande i anledn. af PresteSt:s framställning, angtde förändring och tillägg i 3g § It i ksd.O r d n. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Då PrestéSt:s framställning, ang:de förändring och tillägg i 3g § Riksd.Ordn., är gjord i sammanhang med af Constit.Utsk., uti dermed gemenskap ägande fråga, afgifvet förslag, anhåller jag på förut utvecklade skäl, att förevar, punkt må återremitteras, på det Utsk. måtte upptaga framställningen till föremål för votertspropostn. Hr Hjärne: Jag tror, att den siste talaren misstagit sig, då han anser PresteSt:s ifrågavar. beslut äga sammanhang med det af Utsk. framlagda förslag; men jag kan härjemte icke undgå fästa uppmärksamheten derå, att Utsk. gifvit en rubrik åt sitt meraor., som kan föranleda RiksSt:n att göra alla möjliga förslag, då den nemi. lyder: ”Memor. med grundlagsändringsförslag, åsyftande riksdagsförhandlingarnas ordentligare gång.”
Det skedde ej med Disconterna, som med. andra Bolag, då de inrättas eller blifva privilegierade. Alla Bolagsmänner - ¥9* D n 17 Martil , e. m. lie böra unlerskrifva sina njmn i anseende till ansvarsskyidigheiema. Ingen kan tänka, mindre pasiä, att Riksens Böuloflige Ständer val. lat denna uragtlåtenhet. Nej! Riket lönar Em» betsmän, sorn böra tillse ati denna Förordning noga efter leives vid alla Bolagers inrättande. Elter inin tanka, som torde vara enlig med Lagen, kan aldrig den eller de, som uppsåt» ligen varit vållande tili nägons förlust, skada eller förderf, blifva frikänd från ansvar och ersättningsskyldigheter. Samma rätt mäste Dis» contetne åtnjuta. Har Banquen f j, i behörig ordning, fullgjort till pricka sina gifna förbindelser, bör sådant af Banquen ersättas. Har Banquen Utlemnat större penningeSummor till Disconterna, än åt deni bliivit föreskrifvit, böra veder» börande sådant ersätta, Hafva Herrar Direc» tpurer ej efterföljt de åt dem rneddelta InstruCtioner, utan dem öfverträdt, böra de derföre yngvara, samt ersätta all den skada och förlust Lisconterna genom deras förvållande lidit Hafva Herrar Actie ägare årligen uttagit och upp. burit större utdelning, än deras vinst efter Bok» slutet varit eller belöpt , böra de sådant å er* bära med laglig Ränta ; med ett ord, alla de, sorn bevisligen varit mer ellvir mindre vållande, vid befattningen af deras Syslomanskap vid Disconterna, böra i sin proportion ansvara och återbetala samt ersätta den förlust de vållat och varit ordsak till. Innan allt detta bliivit eni gt Lag undersökt och afdömdt. torde varat svårt, om ej alldeles omöjligt, accurat bestämma Disconternas tillgångar eller deras btlaterj Lemnäs alff detta utan ransakning otb Den 17 Martil, e. m. dom, bar Allmänheten fullkomlig rätt tänka att klangår infallit år i8:g.