Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan nemligen blott från ena sidan i sådan gemenskap erkänna direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk, men, ci a fråga ju var om en af preslerskapet högt öfverklagad och dyrt aktad rättighet, skulle jag tro, att, å andra sidan, ett niotsvarigt målsmanskap bordt ulöfvas af vederbörande konsistorium.” I sednare delen af denna reservation, rörande Utskottets behandling i sak af den ifrågavarande anmärknings-anledningen, instämde llr Biskop Nibelius. 6 Konstitutions-Utsliottets Memorial, N:o H. M II Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj, kl. 2 e. m. JaioJnoi-aJfiJ?- norn .'»hrt 00E obrifijöslq ,gnrf cqaod-juiuJgv sbiuric/Bgåilr le Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Stats-utskottets anmärkning, angående en åtgärd i afseende ä vakans-besparingen af sekreterare-lönen i Justitie-ka/islers-expeditionen vid denna tjens/s sednaste ledighet.
Då emedlertid fråga derom ej blifvit väckt, samt en sådan åtgärd desto mindre i närvarande ögonblick torde anses lämplig, som förslag till ny brottmålslag inom kort lärer komma att till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, finner Utskottet, med afseende å Lagstiftarens pligt att söka bibehålla sammanhang och enbet i lagstiftningen och att således undvika att genom partiella förändringar störa& detta sammanhang, sig ej eller kunna biträda Herr hklunds ifrågavarande förslag, Till en del tala jemväl dessa skäl emot antagandet af JustitiEe-Ombudsmannens och Friherre Cederströms serskilda, men sins emellan öfverensstämmande, förslag, att stöld hädanefter aldrig må försonas med böter, utan ovilkorligen beläggas med kroppsplikt; men enär hufvudsakliga ändamålet för denna förändring är att undanrödja ett nu anmärkt hinder för kyrkopliktens borttagande, anser Utskottet sig från sådan synpunkt böra bedöma dessa förslag, hvilka, med afseende å berörde ändamål, lära grundas på föreställningen derom, att det afskräckande, som hittills legat i den uppenbara kyrkoplikten, skulle åstadkommas derigenom, alt brottet5 ovilkorligen måste försonas med vatten och bröd. Utskottet kan dock ej dela sådan en Lag-Ulskotlets Betänkande , N;o 19. q sådan Öfvertygelse. Då, enligt gällande lag, den, som ej orkar utgifva för stöld ådömde böter, skall undergå fängelse vid vatten och bröd, enligt vissa bestämda grunder, måste deraf följa, att, enär fattigdomen ej är ett brott och densamma således ej bör ådraga en förbrytare hårdare straff, än hvartill lian eljest gjort sig skyldig, den kroppsplikt, som den brottslige, i brist af bötestillgång, är skyldig undergå, alltså ej kan betraktas såsom en skärpning i ansvaret, utan såsom blott motsvarande bötesstraffet.
Jag antager således, att Lagens anda alltid först bör betänkas och tillämpningen ske derefter, 6å vida icke ordalydelsen är så bestämd att afvikelser från bokstafven kunde leda till Lagens förtydning. Från dessa grunder vill jag draga de slutledningar, jag nu går att göra. Huru förhållas skall med tillsättandet af JustititiaeOmbudsmannens efterträdare mellan Riks. dagarne är iotet tvifvel underkastadt. Återstår således att först utreda frågan om nytt val af JuflUitvO mbuds man bör, under det Riks dagarne pS/lå af Rikfem Ständer förätias, ehuru de redan Valt en Suppleant att honom efterträda? Derpå svaras /a, ehvad man vill hemta svaret från allmänna förnuftsskäl, eller från andan af vår Statsförfattning. Suppleanten är eljest JustitiaeOmbudstnannens ovUkorliga Surviuancier, och tillvarelsen af en sådan, då det icke behöfdes, är stridande både mot rättsgrunder i allmänhet och mot vår Statsförfattnings fordringar. Eftertankan måste nemligen säga en hvar, att då ingen våda genom brist på Survivancier uppkommer, bör en sådan icke finnas, dels emedan det kan hända, att Survivancieren, innan företrädaren afgår, varder genom moraliska eller physiska fel oskicklig, eller mindre skicklig, ändå han valdes, dels emedan en annan mera tjenlig person till efterträdare, kan under tiden varda bekant. Derföre är det ock sorn grundlagliga Författningar i allmänhet äfvensom vår, vanligen icke erkänna några andra Survivancierer än till Thronen och till 64 Den 9 Oetoherf. ni, vissa rum i den Lagstiftande Församlingen! Likaså vådligt som det skulle vara, att, synnerligen i första fallet, för hvarje gång bestäm* ma efterträdaren genom nytt val, likaså litet farligt synes det vara, att göra det med Justitieombudsmannen; och då bör valet förnyas. Men invänder mtn, Grundlagen förbjudet icke bokstafligen att utnämna Survivancierer på Embeten! Jag medgifver det; men 60 $. Regeringsformen förbjuder Konungen, att bevilja några monopolier hvilket Survivancer ostridigt äro; och 28 §.
Jaganbåller vördsamt om proposition till afslag å Stats-Utskotlets Betänkande, och då jag enligt 41 § Riksdags-Ordningen leujnar min plats, vågar jag erindra om Svenska Nationens alltid kända rättvisa och storsinthet , hvilket tyckes berättiga till det hopp, att Högloft. Ridderskapet och Adelli, för sin del, vidtager sådane åtgärder, att deu ifrågavarande ersättningen ej måtte skjutas för langlin i fram tiden , enär mångas välfärd beror på målets skyndsamma sint. Herr von Hohenhausen: Inka med Friherre af Nordin tror jag ädelmodet eller billigheten fordra en ersättningsskyldighet, och anser en laglig undersökning af anspråken böra befordras, men jag grundar denna billighet på det precaira beslut, sorn togs 1812, och den i min tanka högst felaktiga önskan , som till Kongl, Maj:t cfverlemnades r8ro, och som sammanblandar de financiella och administrativa åtgärderne. Det är bland det mest farliga i oeconomisk väg en Styrelse kan göTa, att ingå en sådan assurance för Handlande. Det är ej möjligt , att efter lagliga grunder bedomina en sak, så blottställd för 4g4 Den 25 November f, m; svek. Statsmannen måste betrakta den efter Stats-Iäran, det är efter Statens fördel. Ett skydd af sådan beskaffenhet för framtiden, som denna assurance, vore att blottställa Fäderneslandets alla skattdragande medborgare och Slats-Yerket för otaliga svårigheter och förluster. Men man kan till de bevekande skälen, nemligen gifven anledning af Sländerne sjelfva , uti framställda okloka önskningar, för hvilka torde vara nödigt att sota, för att hindra deras förnyande, tillägga de ömmande, att Konungen genom freden i Kiel afslod från de enskildes fordrings-anspråk, som i denna väg kunde götas, oell man kan icke rimmeiigen påstå, att icke en Constitulionel Styrelse skulle kunua vid freden cedera medborgarnes anspråk hos en fientlig magt.
N:o 157. Motion N:o 290, om tillägg till 1 § i Kongl, förordningarne den 20 No vember 1845 och den 27 November 1854, angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 11. Motion N;o 291, om anslag för uppförande och underhåll m. m. af sjuk hus för spetelske inom Helsingland. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. Motion N:o 360, om pension åt aflidne Regementsskrifvaren vid Hel singe regemente, Fältkamcreraren J. C. Schönings enka, Karin Schöning, född Geeverberg. Stats-Utsk. Utlåt. ErsSOIl, Lars, från Södermanlands län, Motion N:o 97, om inskränkning i tiden för bevärings-exercisen till hvad den var före 1856 års Riksdag. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. N:o 112. Motion N:o 98, om tillägg i Kongl, förordningen den 7 December 1860, rörande vilkoren för försäljning af bränvin samt andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Sammans. Bevilln.-, Lag-samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4 och Utlåt. N:o 11. R. St. underdån. Skrifv. — Motion N:o 392, om aflöning af två lärare vid ett tväklassigt läroverk i Malmköping mot vissa vilkor å kommunens sida. Stats-Utsk. Utlåt. Eslöf och Helsingborg, angående jernväg mellan. Se Jernväg. och Landskrona, angående jernväg mellan. Se Jernväg. och Ystad, angående jernväg mellan. Se Jernväg.
Det måste på förnuftets väg ingå i det allmänna medvetandet. Det var egentligen ett mindre exakt uttryck, som begagnades här ofvan, da en antydan gjordes om en pågående » vetenskapens kamp med religionsdogmerna&gt;. Den striden är, noga taget, utkämpad, slaget vunnet af rebellen vetenskapen och dogmerna sarade till döds. Men med den afgörande segern är ännu icke allting väl bestäldt. Det gäller för segervinnaren att äfven faktiskt taga i besittning den öfvervunnesområde och vänja det samma vid det nya herraväldet. Detta är ofta nog ett svårare och långsammare arbete, och det är det som nu i våra dagar sakta, men säkert försiggår på ifrågavarande falt. För det frigjorda, oförvillade förnuftet står den vetenskapliga sanningen fast genom sin egen nödvändighet. Men hos den stora, ovetenskapliga allmänheten arbetar icke för-. nuftet oförvilladt. Synpunkten är från början förryckt genom en uppfostran, som stält de kyrkliga dogmerna (mennisko-läroma) utanför förnuftets granskning. Man har lärt oss att betrakta en del af vantrons och vidskepelsens läror såsom stående öfrer förnuftet och dermed sökt rädda dem undan all närmare undersökning. Men trots förbudet kom vetenskapen och belyste dem, och de visade sig i stället stå emot förnuftet. Denna stora skilnad afgör .deras öde. Det är möjligt att tro det, som icke kan begripas (d. v. s. det som ligger bortom den gräns, dit våra begrepp sträcka sig), men det låter sig icke göra att verkligt tro det, som man begriper vara orimligt (d. v. s. något orimligt inom gränsen för våra begrepp). Och det är inom de sist angifna råmärkena man finner största delen af de dogmer, hvilkas erkännande på trons väg utgifves som det enda saliggörande. Insigten och öfvertygelsen om detta förhållande blir också deras ohjelpliga fall inför hvarje tänkande menniska. På den vägen har alltid förut den ena falska föreställningen efter den andra, som en gång tillhört de vördade dogmernas antal, undanröjts och förvisats titl den stora massan af efteråt mer eller mindre förvånande misstag, och så skall det i tidernas längd oundvikligen gå med alla inför förnuftet ohållbara myter och lärosatser.
Distillering af bränvin vare ej medgifven från klockan 10 om aftonen nåst före söneller helgedag, till klockan 10 om aftonen å sådan dag. § 15- Kongl, myntoch kontrollverken, vetenskapsakademien, akademierne i Upsala och Lund, artilleriläroverket å Marieberg, Carolinska, farmaceutiska och teknologiska instituten, bergsskolorna i Falun och Philipstad, veterinår-inråttningarne i Stockholm och Skara, så ock samtliga allmänna tekniska elementarskolor i riket, må för egna behof distilleringsredskap utan afgift begagna. Likaså ege apothekare att för farmaceutiska behof utan afgift nyttja två distilleringspannor, en af högst tjugu och en af högst tolf kannors rymd. Skulle på något ställe apotheksrörelsen göra flera pannors begagnande nödigt, må ansökning derom hos Kongl. Maj:t ske. De Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 118. De i denna § omnämnda distillerings-redskap få ej med rektifikations-apparat vara försedde. Redskap, som af apothekare för farmaceutiska behof begagnas, skall vara af vederbörande justerare mått och stämplad. § 16. Brånvins rening vare en hvar afgiftsfritt tillåten, då den sker utan eld eller ånga. Art. Om afgift för bränvinstillverkning och distillering. § 17. / Afgiften för bränvinstillverkning utgår med 60 öre för hvarje tillverkad kanna, brånvinet uppmått under kontrollörs tillsyn samt beråknadt till den styrka, som uti § 4 omförmåles. § 18. Afgift för bränvinstillverkning erlägges förskottsvis för half tillverkningstermin i sender, med hälften af den för hel termin belöpande afgift. Vill tillverkare på en gång erlägga afgift för hel termin, eller förskottsvis nedsätta penningar till gäldande af afgift för en möjligen blifvande öfverskottstillverkning, vare dertill berättigad. § 19. Afgift för bränvinstillverkning erlägges i landtrånteriet. Dervid företes Kongl.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, då de öfrige trenne RiksStånden redan afgjort förevarande emot Götha CanalDiscontDirectiott gjorde anmärka ningar, och frågan nu endast vore om en mindre betydlig ordform; så ansåge Hans Excellence sig äga anledning hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade äfven för sin del dervid låta bero. Ropades starka Ja jemte några Nej. Herr Manner stam: Jag har besvarat med Nej dea af Eders Excellenc» gjorde proposi-» tion, derföre att jag anser propositionen hafva bordt framställas till bifall på Betänkandet; hvilket i allmänhet är vanligt, och med ord-i ningen mäst öfverensstämmande. Men då Ridderskapet och Adeln blifvit så ofta besvärad med långvariga öfverläggningar i detta obehagliga ämne, vill jag icke uppehålla med votering, som icke medför något hufvudsakligt resultat, helst jag dessutom anser någon an? nan mening icke kunna dragas af den gjorde propositionen, än att Ridderskapet och Adeln instämmer i de andra Ståndens beslut: och desse hafva alla bifallit Betänkandet. Den 18 Junit f. m. 147 Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den io dennes afgifne, samt den 15 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt Bor* gareStåndet gjorde anmärkningar vid IJtskot-' tets den 12 sistlidne Maji meddeldte Förslag till en förbättrad Nationalrepresentation. Herr Cederschjöld, Pehr Gusfaf : Om jag rigtigt fattat meningen af ConstitutionsUtskottes nu uppläste Betänkande, så förblifver Utskottet vid den öfvertygelse, som det i förra Betänkandet yttrat, oin flere åtgärders vidtag gande till minskning af Ridderskapets och Adelns representanters antal. Jag kan ej erkänna, det
Skrifvelse IS:o 20b. Dahl, som nu, förutom bostad samt ved och ljus, enligt gällande stat, i lön och arfvode för sin ofvannämnde befattning ätnjöte 900 li:dr och för läkarevårdens bestridande vid kronohäktet å Långholmen uppbure 250 R:dr, mätte, när han ifrån sin ifrågavarande läkarebeställning erhåller afsked, från och med månaden näst derefter i sin återstående lifstid å allmänna lndragniugsslaten fä åtnjuta en årlig pension af 900 R:dr; att Häradshöfdingen i Stranda och Norra Möre häraders domsaga, Lagmannen J. P. Berg mätte från allmänna lndragniugsslaten tilläggas ett belopp af 800 H:dr om äret, att till honom, från och med den 1 Maj 1850 oell så länge förenämnda domsaga af honom innehafves, utgå såsom ersättning för den minskning i inkomster, Berg tillskyndats derigenom, att köpingen Döderhultsvik blifvit förklarad för stapelstad under benämning af Oscarshamn och till (öljd deraf den 1 Maj 1850 i judicielt hänseende från det till Bergs domsaga hörande Stranda härad afskiljd; att, enär, enligt hvad vederbörande inlvgat, Redogöraren vid Kronnarbetsbataljonen å Karlsborg, Under-löjtnanten Johan Svanström, efter att i 42 år hafva varit i Statens tjenst, dets såsom Under-officer vid Kronobergs regemente och Fanjunkare vid f. d. Pionnierkorpsen och dels såsom Redogörare vid nämnde kronoarbelsbalaljon, hvilken befattning han sedan 1843 innehaft och derunder med mycken skicklighet samt utmärkt ordentlighet och redbarhet sina åligganden fullgjort, numera, vid nära 65 års ålder och deraf minskad arbetsförmåga, befunne sig med stor familj i torftiga omständigheter, Rikets Ständer, pä sätt i likartade fäll förut egt rum, mätte bilälla, att Svanström, som pä Fångvårdens stat uppbär lön till belopp af 600 R:dr jemte ett personell arfvode af 150 R:dr
Efter en Kongl. Donation af den ig Maji 1666, som den 10 Maji 1684 är stadfästad, be* stås de Fattige 10 Tunnor Tullmjöl af Östuna Qvarn, hvaraf 5 Tunnor skola vara anslagne till Hospitalet och 5 till Stadsens Fattighus, och underhålles på hvarthera stället 6 stycken Fattige. På Hospitalets inkomster för år 1754 är af Hospitals - Räkningen ett Utdrag af Lands* Bihang till Riks-St. Fröt. i-siy • 1818. 4;de Sami. N:r 20}. 3* J. 1654 Stats-Utskottets Betänkandenl Contoiret verificeradt ingifvit, och innehållet $ T:r Tull mjöl och 35 T:a Spannemål af en bortarrenderad Aker och Penningar: Salcöres-Medel «* i * 12: 16. Interesse-Medel . - .6: •—- Frivilliga Gåfvor » 18: 6. Arrende för Kålgårdstomt • - 2: 2» Tillsammans 8 T:r 4 fj:r Spannemål, utom de Fem Tunnor, som Staden till sitt eget Fattighus undfår, samt 38 D:r 8 öre S:mt i Penningar. Hospitalets behållne Medel äro 145 D:r 15 öre, hvaraf 107 H:r äro på Interesse utlånte. i9:o Fahlu Hospital. Hetta Hospitals Föreståndare göra Följande Berättelse: Att Konung CARLIX lätår 1607 inrätta Bergslagens Hospital vid Kopparberget, för dem, sorn vid Grufvan och Hyttorne blifvit förlamade, och för Faderoch Moderlösa Barn. Inkomsteme, som Hospitalet då skulle få, voro 2 procent af Konungens och 2 procent af Bergsmännens tillverkning, sorn sedan sattes till 12 D:r Kp:mt af hvar 4:de part och kallades Skjutsfards-Koppar, och skulle under Ståthållarens Inseentie, 6 Personer hafva Förvaltningen. Ar 1640 erböd
I öfrigt har jag lika med den värde motionären, hvilken såsom ledamot af Ridd.Utsk. visserligen bäst blifver i tillfälle att fullfölja sakens närmaste framgång, varit, under samtal med ganska många Ståndsledamöter, långt för detta anmodad att söka bereda påföljd åt deras önskan, att de närvar:de högst obeqvämliga bänkplatserna måtte på något ändamålsenligt sätt förändras. Jag har ej ett ögonblick tvekat örn billigheten af denna deras åstundan och endast af andra göromål hittills tillfälligtvis varit hindrad åt detta ärende egna erforderlig tid, för beredande af nödig åtgärd till syftemålets framtida ernående. Remitterades till RiddarhusUtsk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 10 på aftonen. In fidem protoeolli, Albert Munck. Onsdagen den 26 Juli 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdrag för d. 24 dennes och pleni-prol:n för d. 5 sisth Maj samt f. och e. m. d. 6 i samma månad. Den 26 Juli. 413 Öpnades Hrr Elektorers lislor vid val af Utsk:s ledamöter; och hade dertill blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten J\s 396, Frih. Gyllenhaal, fullm. Gr. Taube, Henning Edvard, beviljade 3:ne veckors ledighet från och med d. 24 dennes; JVs 1794, Hr von Hofsten, Carl August. Banko-Utskottet: efter J\s 49, Hr Bratt af Höglunda, fullm. Gr. Hamilton, Malcolm; JVs 1979, Hr Brakel, Mauritz Gustaf. Lag-Utskottet: efler J\s 765, Hr Charpentier, Gustaf Reinhold; Jtä 1901, Hr Olivecreutz, Wilhelm Casimir. Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottet: efter 931, Hr Gripenberg, Carl Fredrik Wilhelm; JVå 392, Frih.
Jag tror, att den hufvudsak, man måste hafva för ögonen, är, att realisationen må vara betlT§Sa^- ^-*en tiderymd, som förflutit sedan sista riksdagen, och de förhållanden, som under den tiden visat sig, aro verkligen icke så tillfredsställande, att man kan komma tillden slutsatsen, att numera ingenting vidare behöfver göras för att uppehålla sedelns värde. Jag tror derföre, att det är högst angeläget att på intet sätt förminska den säkerhet, som blifvit nedlagd i de grunder, hvilka blifvit uppgjorda för realisationens bestånd, utan bör man tvertom förstärka dem. Det måste noga märkas, att alla till banken influtna medel och contanta inbetalningar af räntevinster återigen äro utsläppta Den 21 November f. m. 187 i rörelsen, emedan de blifvit använde alt föröka lånerörelsen i banken genom Handelsoch Näringsdisconten. Det är således blott bankens eapilal-behållning, som blifvit ökad; och något inflytande på sedelstockens förökande eller förminskning har denna icke haft. Deremot, om man skulle i Handelsoch Naringsdisconten bibehåIla aila de penningar, sorn nu blifvit der använda, och i rörelsen dessutom utsläppa hela den inkommande bancovinsten för nästkommande 5 är, så skulle verkligen derigenom inträffa, all banken hade fult något mindre säkra grunder för sin organisation än den hade förut. Ty föreg:de Ständer stadgade på det sättet för banken, att de anvisade vissa fonder lill vissa ändamål ; sålunda till fond för lån åt jordbruket 5 millioner, till fond för allmänna discontrörelsen 8 millioner, o. s. v.; dessa fonder kunde endast småningom och; efter lång tids förlopp blifva för banken till andra ändamål disponibla, emedan den lånerörelse, sorn med dem bedrefs, uteslutande afsåg de låntagandes fördel, och således långa terminer för utlåningarna voro bestämda.
Svartling: att det vore af största vigt, på det vid skiften egogradering må kunna med noggrannhet och rättvisa förrättas, att all anledning till egennyttiga beräkningar af delegarne vid egornas gradering undanröjdes, samt att derföre, och da genom delningsgrundens bestämmande, om dervid häfden blifvit lill delningsgrund antagen, gåfves en kraftig väckelse till dylika beräkningar, egograderingen borde verkställas innan frågan om delningsgrundens bestämmande företoges; äfvensom att till befordrande af oväld vid bestämmandet af ersättning för odlingskostnad m. m., de öfverenskommelse^ som röra dylika ersättningar, borde föregå förslaget till skiftes-läggning; och har motionären, i anledning häraf, föreslagit, att de vid egoskiften förekommande frågor skulle föredragas i följande ordning, nemligen: l:o om egoulbyte med nästgränsande byar och hemman; 2:o om undanlag af oskiftad mark Jör delegarnes behof; 3:o rörande urskiljandet af den mark, hvilken såsom inrösnings-jord eller afrösningsjord beräknas skaf och i sammanhang dermed om egornes k:o angående delningsgruiulen; Lagsamt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 21 0:0 om odlingskoslnad för sådan ouppodlad mark, hvilken i skiftet såsom inrösningsjord intages, samt om ersättning lill delegare, .syj-w antingen erhålla vanhäfdad jord eller förlora ståndskog eller plantering; 6:0 angående grunderne för stängsels upprättande emellan lotterne; 7:o o//< öfrige grunderne för verkställighet aftaga skifte, så ock om skiftes läggningen och i sammanhang dermed örn skyldighet till utflyttning; 8:0 om bidrag till utflyttning; 9:o om tiden lill lotternas tillträdande. Den af motionären yttrade mening, att delegare i skifteslag skulle af den omständighet, att da egogradcringen förrättas, delningsgrunden redan är bestämd, kunna hemta anledning att för egennyttiga ändamål söka åstadkomma felaktig eller mindre noggrann uppskattning af egorne, anse Utskotten icke vara stödd pä giltiga skäl.
Utskottets i 18:dc punkten gjorda hemställan om upphörande af den så kallade halmstädjan i Skåne har inom Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet föranledt den anmärkning, att, då nämnde provins vore den med grundräntor minst betungade i riket, ifrågavarande eftergift syntes desto mindre lämplig eller af omständigheterna påkallad, som debiteringen, uppbörden och redovisningen af berörde ränta icke kunde anses vara med serdeles besvär för vederbörande tjenstemän förenade; hvarjemte, såsom utväg till beredande af den med Utskottets förslag afsedda räkenskaps-förenkling, blifvit hos Presteståndet hemstäldt, att merberörda ränta, som för närvarande uppbäres endast hvart 7:de år med tillsammans 1,640 r:dr, måtte med en sjundedel deraf, i sammanhang med hemmantalsräntan, årligen utgöras. Enär, såsom i det återremitterade betänkandet är antydt, den så kallade halmslädian utgör en del af tionden, torde det finnas mindre lämpligt, att, på sätt hos Presteståndet är vordet föreslaget, samma utskyld blefve i sammanhang med hemmansräntorna debiterad och uppburen. Som denna punkt blifvit af Borgareoch Bondestånden bifallen, finner Utskottet sig böra samma punkt vidblifva. Hvad uti 19:de punkten blifvit yttradt i fråga om upphörande af ordinarie afkortningar, är hos Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet lemriadt utan anmärkning och af de tvenne öfriga Riksstånden gilladt; vid hvilket förhållande berörde yttrande vidhålles. 16 Stals-Utskollets Utlåtande, N:o 512. Emot 20:de punkten, hvaruti Utskottet dels hemställt, att de så kallade indelda räntorna och kronotionden måtte till statsverket indragas, dels afgihit förslag derom, huru vederbörande embetsoch tjenstemän skulle för de indragna räntorna erhålla ersättning, hafva hos Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet, en mängd anmärkningar blifvit framställda.