Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om' derföre i RiddarhusOrdningen skulle stadgas art i samma ämne hwar och en Ledamot blott en gäng kunde framställa sina tankar, sä framt ej af derefter förefallande discourser han föranledes att en gäng up lysa hwad han anfört eller wederlägga säoane inlast som blifwit gjorda emot dess meningar, sä rror jag att detta stulle leda till mera skyndsamhet i ärendernes afgörande med fullkomligt förwaran, de af hwars och ens rätt att säga sin tanke för eller emot en sak, samt alt förklara och u plysa hwad svm icke första gängen blifwit rätt förstädt. 8ri - Lzo Den n November. Friherre ötael v. Uloststein. Medgaf att stal kunde finnas till inskränkande af widlyftiga tal i - samma amne. Hm trodde att mycken twist derom kunde uppkomma; men more det staga att genom ett sädartt stadgande winna tid, borde det äfwen bestämmas huru länge en Ledamot ssulle fä tala. 48- §. Zerr Kytblied: I denna § sages att den person jemte hans styldeman, hwarom staga är stall afträda stan Riddarhuset sa lange stägan där förehafwes, honom likwäl vbekagit, att lill Protocollet anföra sina tankar. Det a kror jag bör ändras i likhet med hwad RiksdagsOrdningen wid dylika tillfallen förestrifiver och i Analogi med hwad denna Z i öfrigl stadgar; nensi, pä följande sätt: att den eller desto personer taga afträde när beflut skall fattas. §- 49- -Aerr Kotklieb: Uti 49 § får jag förestå föle jande förändring och tillägg: Enär ett mål till sluteligt afgörande företages, och proposition nen ester för sig gängen öfwerläggning blifwit med allmänt Ja beswarad, dä mä ingen försöka att uti Beflutet genom ny öfverläggning ändring werka Lag samma ware om ett mål genom Votering blistvit afgjordt.
Sist får jag anmärka, i anleda, af de tre till uppsättning olika trupparter, som hos oss finnas,— nemi. värfvad, indelt och utskrifven, — att då alla utgöra barn af samma land; så bör öfverhufvud bos alla förutsättas samma kärlek till fosterbygden, samma intresse för dess försvar och summa nationallynne samt fallenhet för soldal yrket, endast med undantag af de nuancer, som uppkomma genom stadsoch landtlefnad, provinsernas olika folkstammar, samt disciplinens, under längre eller kortare årlig tjenstetid, kraftigare eller svagare inverkan. Emellan de tvänne första och den sista arten företer sig likväl en betydlig åtskilnad, med afseende på åldern och med afseende på det frivilliga valet eller den tvungna förbindelsen att vara soldat; hvartill kan läggas en tredje skilnad emellan den långa och korta tjenstetiden. Efter min åsigt tala alla tre olikheterna till de stående truppernas fördel. 2i:sta och 22tdra ålders-åren äro ej i vårt klimat de, då kroppen bäst står emot krigets mödor, oell de, då sinnet erhållit nog manlig fasthet att länge fortsatta försakelser och besvär of alla slag, utan knot fördraga, ehuru för en hastig, enthusiastisk kraftyttring kanske de rätta; men denna kraft kommer i fråga endast någon gång — ulbärdighetskraften deremot alla daga r. Man borde få förutsätta, att den som frivilligt tager lega eller värfning, dertill manas af sin lust för soldatyrket; men också bör antagas, att anelia lika verksamma drilfjädrar kunna dertill föranleda, såsom nödställda förmögenhetsomständighetcr, fåfänga och orolighelsanda; det slår dock Gil. 4 * k Saa1 Den 5 Maj f. m. alltid fast, att saknaden efter hemmet, under olla dessa förhållanden, bör vara, individuella fall undantagna, mindre bitter och göra soldatlifvet mera drägligt, att ej säga mera trefligt för värfvad och indelt trupp, än för den conscriberade, hvilken redan i sjelfva tvånget kan finna ett skäl till afsmak.
M:s bestämmelser, äfvensom att arbetena skola vara påbörjade, allt detta äro särskilda bestämmelser, men innan detta sker kan det inträffa, att vi hafva en riksdag återigen och medlen kunna också verkligen vara utbetalde. Detta är allt för möjligt, och såsom jag redan nämndt, äro lie redan meddelade föreskrifterna icke annat än formaliteter. Frih. Palmstjerna: Den siste talaren har redan uplyst, att det icke gerna är möjligt, att della anslag kan utgå med J:del årligen, och jag skall derföre icke uppehålla R. o. Ad. med något yttrande. Ifrågavande punkt af lllsk:s utlåt, blef uppå härefter framställd propos. af 11. o. Ad. bifallen. De nästföljande punkterne N:ris 29 till och med 31 biföllos utan deskussion. 32:dra punkten, ang:de anslag till ajlöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vatten-byggnader jemte en dermed införlifvad vägoch vallenbyggnads-korps. Hr Bråkenhjelm: Under erkännande deraf, att det ifrågavar. nya anslaget är af högsta vigl, får jag likväl tillkännagifva min öfvertygelse derom, ali denna nya upoffring å Statens sida bör ställas i sammanhang med möjligheten för menigheterna att fä sina ingeniör-arbeten verkställda. Det är nemi. bekant, alt de ingeniör-arfvoden, menigheterna fä vidkännas för arbetens utförande, äro ganska höga, och man har ganska svårt alt anträffa skickKga personer 232 Den 26 Juni e. m. för detta ändamål. Jag hade derföre önskat, att, då StatsUtsk. tillstyrkt detta belopp, del hade dervid fästat det vilkor, för dessa Ingeniörers begagnande, alt menighelerne kunnat emot bättre pris erhålla biträde från Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen dels vid vägbyggnader och dels vid odlingsföretag, så att den aflöning, som dem tillkommer från delta anslag, finge räknas menighetcrne tillgodo, hvarigenom desse Ingeniörer blifva försäkrade att alltid anlitas, enär deras biträden, då de erhålla aflöning från Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, erhålles för bättre pris än andras.
För hvarje halft år skola LandsContoren, inom slutet af Julii månad af det löpande och Januarii månad af det påföljande året, till Stats-Contoret insända förslag öfver uppbörd och försäljning af slämpladt papper uti hvarje Län, samt årligen, inom Mars månads slut, verificerad räkning för det föregående året, vid åtta skillingars plikt för hvarje dag, som derutöfver under en månads tid med desse förslags och liufvudräkningars afgifvande fördröjes; hvarefter vederbörande ega!, alt, likmätigt påföljande moment, genom utsatte vitén derom besörja; deremot hafva Lands-Contoren, då hvad bär anbefalles blifvit fullgjordt, samt Wår och Kronans rätt såmedelst bevakad, att undfå a procent af hvad inom året i Kronans Gassa uti stämpladt pappers afgift influtit, samt Oss och Kronan tillkom - — förteckningar med utförande af cliartaebeloppens summa för hvarje contract samt med bifogande af alla ifrån Prosterien inkomne förteckningar samt lysningssedlar; och insändas dessa handlingar med möjligaste skyndsamhet till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt alt derstädes granskning undergå. 3:o Inom den 3r Januarii årligen skall Landt-Ränteriets räkning öfver Chaitee Sigillatae uppbörden vara till Lands-Contoret inlemnad, åtföljd af alla till Debetoch Credit-posterne hörande verificationer, vid vite af åtta skillingar för hvarje överskjutande dag; och Lands-Contorets GeneralRäkning, för det föregående året jemte Landt-Ränterioch Försäljningsräkningarne, bör vara till KonglStats-Conloret insänd inom Mars månads slut, vid 8 sk. plikt för hvarje dag, som derutöfver under en månads tid fördröjes; hvarefter vederbörande ega, alt, likmätigt påföljande moment, genom utsatte vitén derom besörja. Deremot, då hvad bär anbefalles blifvit fullgjordt, samt Kongl.
De, som tillvitat henne, att vilja blott sätta en annorlunda modificerad (en tysk) imitation i stället för den förra, hafva ej sällan varit personer, som handlat enligt grundsatsen: pereant, qui ante nos nostra dixerunt, men eljest sådana, som dels om Skandinaviens äldre och äldsta vitterhet ägt ringa kunskap, dels ansett den tillfälliga (och derföre kortvariga) öfvervigten af vissa tyska förebilders inflytelser för någonting grundadt i sakens princip. Hvad åter denna, eller sjelfva saken, angår: så skymtade, i alla fall, redan för Stjernhjelm – hans philosophiska skrifter visa det bäst – nödvändigheten och möjligheten af en vishet, som, för att tillfredsställande förklara lifvets gåta, endast kan framgå ur en full samverkan af de högsta speculativa och de högsta poetiska krafter. Detta i allmänhet om betydelsen af Stjernhjelms plats i Sveriges vitterhet, och således i häfderna om dess snille-odling. Det särskildare utmärkandet är nu vår nästa skyldighet. Närmaste förberedelser. Hvad var, för ett framträde sådant som Stjernhjelms, undangjordt eller förberedt? Om ofruktbarheten af Gustaf Vasas och hans söners tidehvarf hafva vi redan talat. Väl böra vi härvid ej förgäta det verk från denna tid, för hvilket äfven Vitterheten står i evärdlig förbindelse: den bekanta Bibelöfversättning, hvars upphofsmän, genom detta verk och andra, återställde svenska språkets egendomlighet, ja, räddade det ifrån att helt och hållet gå under såsom svenskt. Det var, då de båda bröderne Petri öfvertogo det, icke blott förtyskadt, utan fastmera fördanskadt till en grad, att föga återstod till fullbordad sammansmältning med Danskan. Man har det ögonskenligaste beviset derpå, när man ser, huru mödosamt Konungen sjelf, med all sin ovilja mot Danmark, med all sin egen nitälskan för svenska språkets rykt, och med all sin vältalighet på detta språk, arbetade att frigöra sig från de danska inverkningarna. Olai Petri ”Krönika” är, äfven i denna hänsyn, skrifven med mycken omsorg och stor förtjenst.
Till Vinterskall fordras Jagt-tyg, hvilka Utskottet tror medföra en betydande kostnad, men då det är gifvet och med sanning enligt, att ett Jagt-tyg kan förfärdigas med högst 2 R:drs utgift af Hemmanet i Länet, och kan begagnas minst i 50 år, så är ju denna kost»; nåd ganska obetydlig , äfvensom Bodar till Jagttygens förvarande, emedan de merendels förvaras i allmänna Byggnader, och i de fle-i sta Län uti öfverflödiga rum och vindar uti LandshöfdingeResidencen. Ibland kostnader upptager Utskottet isynnerhet Dagsverken , som sägas onyttigt utgå och betunga Allmänheten. De Dagsverken, som till Skallgångar användas, kunna ju ej annorlunda beräknas, än sådana , som urgöras för allmän nytta och i afsigt att förekomma oförutsedda skador, och öfverstiga dessa sällan 2 eller 3 om året af Hemmanet. Jag ponerar, att uti ett Län , som består af 10 Härader, endast 6 Vargar om året på detta sätt dödas, Den 24 Mar t ii, f. m. trenne par Vargar äro da undanröjda, som el» jest ynglat och upp*ostrat 5 å 6 ungar hvardera, och hvardera kullen öfver Sommaren minst förstört 30 större och mindre Kreatur* harman då bättre kunnat använda 3 Vinterdagsverken, än då man bidragit till en behållning af minst räknadt 90 Kreatur i den kretsen , der Odjuren uppehållit sig öfver Sommaren , om dc f^tt vara vid lif ? I öfrigt får jag nämna , att en Jagtplats är försedd med uppränsade linier och rättelser, innom hvilka Odjuren genom betning dragas tillsammans} sporrsnön tjenar Jägarne till rättesnöre, då Vargarne med säkerhet kunna in. stängas med Jagttyget, och då afjagningen förrättas, anlöres Folket, under tillsyn af Jägerioch Kronobetjening, med noggrannaste ordning, och sällan aflöper ett sådant Skall, att icke några Odjur tillsätta lifvet.
Ridder skåpet och Adeln, af Friherre Cederström, Anders, samt Herrar Hammarhjelm, Carl Fr., Hägerflyckt, Gustaf, och von Sydow, Axel Reinhold. Frän Högvördiga Preste-Stäindet, af Herr Prosten Ödmann, med hvilken sig förenat Herr Doctor Ruus. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet, af Herrar Werrn, Petre, Sjöblom, Mellbin och Trolin, jemte en, af Herr IVerns Motion föranledd, discussion. Frän Hedervärda Bonde-Ständet, af Nils Insulin och Johan Peter Jansson från Stockholms Län, Anders Johansson och Johan Andersson från Uj isala Län, Eric Norberg, Anders Andersson och Eric Ersson från Westerås Län, Eric Persson från Gefleborgs Län, Johan Bengtson från Westernorrlands Län, Anders Normark från Westerbottens Län, Sven Jonsson och Eric Nilsson från Jemtlands Län, Bengt Ericsson från Wermlands Län, Gustaf Gustafsson från Södermanlands Län, Anders Andersson och Botvid Jonsson från östergöthlands Län, Lars Larsson, Anders Brisman och Anders Andersson från Skaraborgs Län, Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Peter Jönsson från Jönköpings Län, Olof Jeppsson från Blekinge Län, Per Nilsson, Jöns Jönsson och Per Jönsson från Christianstads Län, samt Anders Nilsson och Jöns Persson från Malmöhus Län. De i förenämnde Motioner gjorde framställningar kunna sammanfattas i följande förslag: 1:0 Att Skjutsoch Postväsendet borde förenas och diligenceeller forvagns-egare för sådant ändamål få öfvertaga Postföiingen, så snart de utsträckt diligencefarten från Hufvudstaden till någon af Rikets gränsorter, å de tider, som för posternes fortkomst äro eller blifva bestämde; hvilken åsigt jemväl blifvit af Herr Prosten Ödmann framställd, dock såsom afsedd följd af en utvidgad allmän inrättning af forvagnar. 2:0 Att då, bland orsakerne till allmogens långsamt stigande förkof - 6 Allm.
Finnes ej i elt Pastorat besutne män af Adel, Ståndspersoner och Bönder till det antal oell förhållande, som erfordras, må bristen ersättas med personer, som äro eller varit i Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst, eller, i saknad deraf, med personer inom den class, hvarå tillgång är. § 54. Vilja flera Pastorat förena sig om en Taxerings-Comile, vare sådant tillåtet; dock bör tidig underrättelse härom meddelas Häradsskrifvaren, och må en sådan Comité, vederbörande Pastorer oberäkradej ej beslå af flera, än Sexton och ej mindre än Tolf ledamöter. Endast i det fall, som här upptages, må Taxerings-Comité kunna utom Pastoratet sammanträda. § 55. Skulle Församlingen utan omröstning ej kunna förena sig om ledamöter, anställes af de närvarande ordentligt val, hvarvid rösterne beräknas efter förmedlade hemmantalet och jordegaren sjelf röstar, om han ej genom serskild öfverenskommelse sin rätt till åboen upplåtit. § 56. Hvarje Taxerings-Comité välje inom sig Ordförande. I händelse af skiljaglighet, anställes omröstning, och emellan deni, sorn erhållit lika röstetal, lottning. Är Landshöfding närvarande, vare han sjelfskrifven ordförande, med rätt att i öfverläggningarne, ej i besluten, deltaga. § 57. Utan laga förfall, samt anmälan derom, må den, som till Ledamot t Taxer in gs-Comiteen blifvit vahlj detta förtroende sig icke afsäga eller frän Comitéen uteblifva. Sker det likväl, vare den uteblifvande förfallen till ett vile af Tre R:dr 16 sk. till socknens fattiga, och lidkälle Comitéen genast annan ledamot af samma dass, som den uteblifue, hvil - 48 Bil. till Bev.~ Utskottet* Betänkande, A'.o 1J. kern ersätlev den tillkallades resekostnad och traclamenle, delta sednare beräknadt lill Två R:dr om dagen. Taxerings-Comiteen fortfare likväl med sina göromål, så vida, Ordföranden inberäknad, Sju ledamöter äro tillstädes. § 38.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 10 Sept. 1829- Preste-Ståndet d. 14 Borgare-Ståndet d. 14 Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse„ angående Cancellie-Styrelsens HaiulCassas förflyttning till RiksgäldsContoiret j i händelse af förenämnde Embetsverks upplösning. S. A. K. Uti underdånig Skrifvelse den 22 December 1823 hafva Rikets då församlade Ständer, med öfverlemnande af deras Serskilda Utskotts Betänkanden, angående så väl rättsfrågors afskiljande från Förvaltningsverken, som dessa senares förändrade organisation, samt, under åberopande af dervid anförde lmfvudgrunder, hos E. Bihang t. R. S;s Fröt. 4 378 Exp. Ut sk. Förslag till und. Skrif a. N:o 158,159. K. M. i underdånighet anhållit, det läcktes E. K. M. till verkställighet befordra de delar af bemälde Utskotts förslag, hvilka E. K. M. funne ledande till Styrelsens förenkling och till inskränkning i Embetsmännens antal; och som R. St. vid sistförflutne Riksdag, vid pröfningen af detta ärende, och då, uti Serskilda Utskottets ofvanherördeBetänkande, framställning,uppå anförde skäl, blifvit gjord, att Cancellie-Styrelsen måtte, vid Styrelseverkens förändrade organisation, upplösas, funnit godt besluta, det den i a §.9 mom. af Kongl. Cancellie-Ordningen omnämnde HandCassa, som för närvarande är ställd under Cancellie-Styrelsens vård, skulle, i händelse af detta Embetsverks ifrågaställde upplösning, lill Rikets Ständers RiksgäldsContoir förflyttas och under dess förvaltning ställas, men någon underdånig anmälan icke finnes vara hos E. K. M. gjord om Rikets vid förlidnc Riksdag församlade Ständers i sistberörde afseende fattade beslut, hafva R.
Fröknarna T. Geijer och Elsa Gyldbn h a h a imder det fiirfiutnn Aret med iippoffrnnde nit och ~nyclren skicklighet sköt.t I~nssans registrering och ekonomisks expedition. 8 Stoclrholm i februari 1896. a ordiutwie sammautriide med sjnkkassa~s delegare den 27 a p i l 1895 beslöts en förändring i stadgarna fur Fredrika-Bremer Förbiindets sjnlckassa, hrmigenou (i &lt;skulle ft följande l~cielse: &gt;Sjukhjälpen utgilï från understödsfonden med 1 krona 60 öre om dygnet för en tid af högst 10 (förut 13) veckor under kalenderårs. - Sedan sjiikunderstöd utgått inuder sairimanlagdt S0 (förut 130) veckor, beror på styrelsen Därjämte beslöts ett tillägg till denna paragraf, så lydande: &gt;För de medlemmar, som ingått i kassan före den 1 maj IS95 .galla de f öre denna tid f aststdlda bestiim.elser s. Den sålunda beslutade förändringen godkedes sainma dag af Fredrika-Bremer-Förbundets styrelse och fick därigenom enligt 9 10. gällande kraft. Kassans styrelse har under året haft följande sammansättning: 4 Ordinarie styrelsemedlemmar: Prof essor P: G. Roshz, ordförande. Doktor Carl Nyström, vice ordförande och kassaförvaltare. Fröken l ' keresa Geijer, sekreterare och tjänstgörande vid expeditionen Fröken Ama Roos. PördelningslakarenN. A. Edling. Suppleant er: FIX F. Lybeck. Fröken G. von Plomgre~z. Lif iiledilrus G. Westfelt. Revisorer: Fröken A. Fabricius. Fröken K Wall. - Revisorssuppleant er: Fröken A. ~a %lström. Fröken M. Siloso.
Egare af fartyg, i stad eller på landet, hvilken icke kan i bevis leila, att han för hvarje år hos vederbörande kommitté uppgifvit sig lill bevillnings erläggande för egande fartyg eller andel deruti, med uppgift å lästetal, bote för slik försummelse tredubbla beloppet af den derigenom försnillade bevillningen, och tillfälle ena hälften af böterne angifvaren, samt den andra socknens fattige; hvarförutan bevillningsafgiften skall erläggas. Om detta stadgande skall erinran införas i Konungens Befallningshafvandes allmänna kungörelse angående mantalsoch skattskrifning. 3:o. Med böternes uttagande förhålles på sätt om böter för försummelse vid mantalsoch skattskrifning redan stadgadt är. § 63. Taxeringsmännen ega att, så vidt de skattskyldiges uppgifter hafva något sammanhang med publike verks befattning, ovägerligen af desse undfå de upplysningar, som kunna erfordras. Skulle, efter inhemtandet deraf, någon anledning vara, till tvifvelsmål om riktigheten, antingen af sjelfva uppgiften eller af de gjorde afdragen, ege Taxeringsmännen att specifike uppgifter i begge delarue den skattskyldige affordra 44 Bevillnings-Utskoltets Betänkande, M 4, § 66. 1 enlighet med de sålunda inhemlade upplysningar och utrönte förhållanden, skall Taxerings-kommiltéen, efter aflagd ed, på sätt 122 § föreskrifver, stadga de grunder, efter hvilka hvarje skattskyldig bör taxeras, och i följd deraf pröfva upp gifterne, samt, efter egande kännedom, på ära och samvete, dess beslut meddela, och ändtligen, med afseende å de här gifna föreskrifter, egendomars och lägenheters värden föreslå. § 67. Ehuru egare af en fastighet, på sätt 62 § föreskrifver, uppgifvit det värde, hvartill han förmenar den böra anses, vare kommiltéen likväl både berättigad och skyldig alt, utan afseende på uppgiften, efter förefallande skäl och nu stadgade grunder, bestämma det värde, hvarefter bevillning bör utgå; dock bör anledningen till denna förändring i protokollet antecknas. § 68.
Om återremiss beslutas, torde StatsUtsk. komma i tillfälle att för R. St. förklara det tvetydiga, som för den oinvigda forskningen blifver resultatet af jemförelserna emellan dessa båda offentliga handlingar samt utreda, huru och igenom hvilka förhållanden cabinettscassan kommit uti den för banden varande förlägenheten, hvilket jag icke anser blifvit på ett tillfredsställande sätt upplyst utaf den summariska uppgiften i Hr Statsministerns rapport, ”att bristen uppkommit, dels genom flera af behofvet oundgängligen påkallade utgifter, hvaröfver handlingarne äro af natur att endast kunna föreläggas ett hemligt Utsk., dels af åtskilliga högst kostsamma utomordentliga ambassader, dem Rikets värdighet icke tillåtit alt åsidosätta, dels äfven af de många under samma tidrymd med främmande makter afslutade handelstractater och andia conventioner. ” Jag önskade att StatsUtsk. hade inför R. St. utredt, hvilka de högst kostsamma ambassader varit, som för Rikets värdighet ej kunnat undvikas, jemte kostnadsbeloppet för hvarje sådan utomordentlig ambassad särskildt; äfvensom hvilka de handelstractater och conventioner varit, som medtagit så betydliga summor. Kostnaderne synas mig hafva bort särskildt för hvarje sådan underhandling meddelas. Hvad de ”oundgängligen påkallade utgifter” beträffar, för hvilka Den 27 Februari f. m. 699 handlingarna aro af natur, alt endast konna inför ett hemligt Utsk. uppvisas, hade R. St. l>ort få kännedom åtminstone om summorna; ty jag är öfvertygad att Svenska folket gerna undviker vissheten 0111 sådana dess Regerings förhandlingar, hvarvid politiken möjligen skulle visa sig i strid med de moralens hud, hvilka för Regeringen höra vara lika heliga, som för individen. Då af Statsministerns skrifvelse till Const.Utsk. upplyses, alt intet lån för cabinettscassans räkning är eller varit upptaget, hade det varit nyttigt, att StatsUtsk. fått tillfälle utreda med hvem eller med hvilka cabinettscassnn kunnat föra en så beskaffad räkning, som fortgått under loppet af måhända mer än 20 år.
Genom hvarje spänd nerv kände de dessa kvinnor hålla väl hundratusen andlöst stilla själar i sin hand och stiga med dem till hänförelsens bergstopp, där själfmedvetandets stolta, klara aftonstjärna brann, allt medan musiken brusade, blossen flammade, raketernas mångfärgade solar sköto upp mot himmelen och belyste de dunkla strändernas vilda skönhet och ett jublande folk, berusadt endast af att vara till och att vara amerikaner. Och i dessa stunder slog en underlig låga upp i deras bröst och de lyfte sina armar och ropade genom larmet på sitt eget tungomål: O Sverige, Sverige, att vi kunde älska och förstå som dessa Ibland vandrade de utmed den breda skymmande Delaware, där flodbåtarna lika glaspalats, utstrålande från alla sina våningar blå och röda lågor, gledo sakta fram mellan tusentals segel och vajande stjärnbanér. Andra gånger skaffade de sig tillträde till alla dessa fria bildningsinstitutioner, öppna för all världens folk, och hvilka utgöra Filadelfias ärestoder. Vid hvarje ny inblick ökades deras häpnad öfver den oerhörda rikedomen och deras beundran för anordningarnas lugna harmoni och oefterhärmliga praktiskhet. Hur lätt det blef att lefva! Hela nyårsnatten svärmade de på gatorna som barn samman med det öfverdådigt uppsluppna folket, iklädt karnevalkostymer af papp eller af guldbrokader, öfversållade med äkta juveler. Hvilken abandon, hvilken stojande godmodighet utan alkoholens tillhjälp! Trygga och skrattande blandade de sig med dessa ofantliga massor, som i indianförklädnad äntrade uppför spårvagnar och hade tusen och ett upptåg för sig utan att ett ögonblick förlora sin klara besinning eller stiga in på råhetens marker. Och då vid midnatt, midt i det helvetiska tjut och larm, som då släpptes löst från allt hvad ångpipor, gongoner och klockor hette fjärran och när; från fabriker, ångare, kyrkor; från allt som ägde minsta möjlighet att framkalla oljud – då midt i allt detta den stora klockan i Liberty Halls ålderdomligt oansenliga byggnad klämtade sina malmrika, fulltoniga slag – lika många som det gått år sedan den första gången förkunnat för folket beseglingen af dess frihet – då föllo de i hvarandras armar och gräto. Hvarför?