Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det icke synes hvarken med Ständernas pligt mot nationen, eller med Reg:sformen öfverensstämmande, att Ständerna skulle ät några delegerade medlemmar uppdraga Ständernas afgöranderätt, hvarken i anseende till principer eller till detailler, så lärer något sådant icke heller kunna föreslås; men då, äfven med antagande, alt lagförslaget skulle gillas, min öfvertygelse ålägger mig att förklara, det jag anser sjelfva redactionen äga mångfaldiga och stora behof af ett ytterligare öfverseende, önskar jag också högeligen, att ett sådant kunde äga rum, innan förslaget till afgörande förekommer, emedan jag icke tror, att Ständernas eller Utsk:s tid bör med redactionsfrågor upptagas. Jag ville derföre fästa Utsk:s uppmärksamhet derpå , med Öfverlemnande, om icke, då Ständerna icke lära undgå att hos K. M. i und. förnya deras förra begäran, att personer må förordnas till utarbetande af jemnförelsen emellan den gamla lagens stadganden med lagföi-slagets, dem också kunde uppdragas att föreslå sådana redactionsförändringar, som af dem ansågos nödiga, med rättighet att i det ena och andra afseendet begagna biträde af de här i staden varande ledamöter af Lagcommittéen.
Men hvarföre uppgifver man icke skälen dertill, då jag å motsatta sidan anfört vådorna både ur Sveriges och andra Rikens häfder? Man säger, att det var på den tiden, då Rikets Ständer voro enväldige här, som ett visst antal Adelsmäns utnämning bestämdes. Men det förhåller sig tvärtom. Det blef ej fastsläldt förr än efter Revolutionen 1772. Jag hade nyss framme den §. i 1719 års RegeringsForm, som angår detta ämne, men kan nu ej finna den. I 44 §• 1720 års Rege ringsForm heter det så här: Rätten att benåda någon med Grefve-, Friherreoch J[ dels Stein det j förblifver vid den Konungsliga Tlögheten. Dock lärer Hans Maj:t, för närvarande myckenhets skull af Adel, allenast benåda någre få märkeligen och välförtjente med Adelig Sköld vid Dess Kröning , och blifva sedan inge Adelsmän g/or36 H. ' "6 82 Den 3 Augusti f. m. de, till dess Riket kan sådant tillåta. Nu vet man, att detta tilläts sedan under partitiderna. 1772 års RegeringsForra, som var uppsatt af Gustaf III, innehåller deremot i ir : ”Kongl. Maj:t äger allena upphöja ”till Adeligt stånd och värde dem, som ge”nom trohet, dygd, tapperhet, studier och ”erfarenhet sig af Kongl. Majit och Riket ”välförljente gjort; men som uti Sverige är ”stor myckenhet af Adel, så lärer Kongl. ”Majit vara så nådig, och inskränka detta ”antal till etthundrade femtio, hvilka i5o ”nya Ätter Ridderskapet och Adeln ej kun”na vägra introduction. Likaledes kan ej ”Ridderskapet och Adeln vägra introducJ*tion för de Riddersman , hvilka Kongl. ”Majit med Grefligt och Friherrlig! stånd ”benåda vill, och sig dertill gjort välför”tjente, genom stora och besynnerliga tjen”ster. Af de i Grundlagen således bestämda undantagen finnér man, både att
Maj:t i December månad förlidet år afdömd arftvist, kommit i besittning af tillgångar, som, jemte påräknade utdelningar utur hans broders, Capitainen J. J. Forslunds gäldbundna bo, ungefärligen motsvarade de i Fändrikens concurs bevakade fordringar, hos Directionen öfver Banco-Discont-Verket anhållit, att, med afseende på de torftiga omständigheter, hvaruti han sig befunne, och till följd hvaraf Iian alltifrån år 1837 åtnjutit allmänt fattig-underhåll af Elgå församling, det Banco-Utshottets Utlåtande, N:o 11. 3 malle medgifvas honom, att, under villkor, det Discont-Verkets till 4,958 R:dr uppgående capita l-ford ringar, med derå beräknad 5 procents ränta liqviderades, undfå eftergift af den å samma fordringar upplupne straffränta å 3 procent; så har Directionen den 8 nästlidne Februari förklarat, att Directionen, enligt gällande Banco-Reglemente, väl icke egde att efterskänka något i Discont-Verkets lagliga rätt och således ej eller kunde bevilja den sökta afskrifningen af skillnaden emellan 8 och 5 procents-räntan, men att, enär ansökningen, med hänsigt till Fändriken Forslunds utfattiga tillstånd, hade billighet för sig, och det äfven vore med Verkets fördel närmast förenligt att ju förr desto heldre erhålla liqvid, Direclionen ville, derest ifrågavarande skulder till capital och upplupen ränta a 5 procent från förfallodagen inom påföljande Juli månads utgång inbetalies, hos blifvande Banco-Utskott tili bifall förorda of vanberörde anhållan. Fändriken Forslund, som sedermera fullgjort de honom utaf Discont-Directionen föreskrifna villkor, har, uti Lili Utskottet ingifven skrift, sökt befrielse från ofvan berörde straffräntas erläggande.
använda 25,000 tunnland dertill tjenlig, nära sjöfarled belägen jordegendom, hvartill borde väljas sådana kronoparker, kungsgårdar och kronoallmänningar, som uppfyllde berörde vilkor, och vore eller blefve, efter kontrakts eller förläningsrätts tilländalöpande, disponibla; hvarom underdånig skrifvelse, på sätt Kongl. Maj:ts förevarande nådiga Proposition omförmäler, af Rikets Ständer afläts den 19 Augusti 1829. 8 Slats-Litsliollels Utlåtande JV:o 74. Sedan anledningen hvarföre Kongl. Maj:t i nåder funnit Sig icke böra till verkställighet befordra det af Rikets Ständer vid 1823 års riksdag fattade beslut. i afseende å ekskogarnes upplåtande åt jordegarne således blifvit uudanröjd, fann Kongl. Maj:t godt att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers i ämnet fattade ocb för Kongl. Maj:t uti underdåniga skrifvelser den 19 Augusti och 17 September 1829 tillkännagifna beslut, genom Kongl. Förordningen den 17 Oktober 1830 i nåder medgifva rättighet för egare af kronoskattehemman, beru, stade säterier och stadsjord af kronoskatte natur att förvärfva sig fri dispositionsrätt öfver den å deras egor vexande ekskog. Derigenom hade väl Staten, såsom ofvanbemälde Utskott yttrat, afsagt sig sin betydligaste och derjemte säkra tillgång af ekvirke för flottans behof; ;— men det i afseende å jords upplåtande till ekplantering af Rikets Ständer meddelade beslut, innefattade ock erforderlig säkerhet att den särdeles vigtiga angelägenheten att erhålla tillgång å berörde trädslag för flottans behof blifvit på ett för framtiden betryggande sätt ordnad.
Exempelvis må nämnas, att, om Lagskipningen i Fahlun, 50m har en folkmängd af mer än 4000 personer , kan bestridas af en enda Underrätt, så måste en Underrätt vara tillräcklig i Lindesberg , hvars folkmängd icke uppgår till BiH, till Riki-St. — I de studer ater, der rättegångsarendena äro flere, än att de kunna af den föiutvarande Rådstufvurälten skotas, är det lätt att förvandla Kämnersrätten till en afdelning af Rådstufvurälten; och Utskottet förstår ej hvilka ytterligare kostnader derigenom skola dessa städer tillskyndas. En oemotsäglig sanning mäste det äfven vara , att besparing vinnes af den tid och det arbete, som Rådstufvnrätta Ledamöter nu använda på handläggning af de mål , hvilka fullföljas från Kämnersrätt till Rådstufvurätt. Hvad Magistraternas organisation angår, så hörer detta ämne icke till Utskottets befattning, men oanmärkt må dock ej lemnäs, att, utom det att den besparing af tid och arbete, som nyss omförmäldes , kan lill Magistratsärendens behandling användas, ar det jemväl klart, att i den mon de nu varande RådstufvurätisLedamöternes besvär med judiciela ärenden kan vara ökadt, i samma mon minskas ock deras besvär med Magistratsärendena, i hvilka de nya Rådstufvulätts-Ledamöterne lära böra med de förra deltaga. Det har äfven blifvit yttradt, att indragningen skall föranleda ökade rättegångskostnader, serdeles i de orter, som äro långt aflägsne från de städer, der Hofrätterne hafva sina sälen. Något skäl till detta yttrande LagVlthoitet» Vtl3iand« Nio lii-j, )| Ur ej anförde, och det torde ej vara litt att förklara, hvarföre det skall blifva kostsammare, att föra en rättegång genom tre in»tantier äo genom fyra. — Motsattsen måste vara påtaglig. - Att fullfölja en sak från Häradsrätt till Hofrätt, kan icke erfordra större utgifter än att fullfölja den fran Lagmansrätt.
& —t »0 ö or ö cp Unbcrtccfnab lÄammar.-SKatt^StåDS caracter, enligt i Sullniagt af ben £ £ jöuftrtt ^ciniiianiaranbe (Söner od) SStynbl ingar, St. St. CV> SY> ZK. sa. ©ilo ©öttrar ocfj SJfpnblingar St. St. St. St. •öuöpreffen St. St ©ouoernanten St. St. gabriféina(taren St. St. Söerfgefäflen St. St ©efällcn St. St jjméfiftllcrffan St. St Äammariungfrun St. St. dtaniinartienaren St. St. 2?etienfen St. St ©rangen St. St $)igor St. St St. St Jpärförutan uppgifwet: OO Ä:ré fBränrmnöpanna, enfel . OO bito meb SDtäffmärniare . IZ OO bito meb Stectificationö^lpparat \ ^ OO bito incb SJtäffroäntiare odbStecti;j 3 ftcationö*2lpparat • * *1 St. St. St. st. DBferoerag: Dm någon af be ftattffplbigeS Bänt, inynbtingac eller Budolf eger fSbatie ©gettbomar oå) Sägenfxter, SBerE oå) inrättningar, proarför afgift enligt ^ 2lrt. erlaggaS 6ör, utmarfes fåbant Brebroib namnet; oå), om någon af bein ar gift, upptagen #ujirun ttäfl efter SÖtannen. (6) g o t* nt u l a i r e. Uppgift till €ajrei'ing**£omimttéen t CT.
För den händelse emedlertid att de af Utskottet föreslagne ofvannärnnde allmänna bestämmelser icke skulle finnas ändamålsenliga eller för närvarande verkställbara, får Utskottet anföra, att, ehuruväl det af motionären uppgifne förhållande angående Kronans behof af ökad spanmåls-tillgång inom Blekinge Län lill fyllnad uti det för Flottans räkning erforderliga qvantum, visserligen utgör ett icke oväsendtligt skäl för den indelta landshöfdingelönens indragning till Stats-Verket, har Utskottet likväl, i betraktande af det prsejudicat, hvilket genom en dylik undantagsvis vidtagen åtgärd skulle uppkomma, ansett sig icke kunna understödja motionärens härom gjorde framställning. På grund häraf och ehvad utgång må följa å Utskottets ofvanberörde generella hemställan, tillstyrker Utskottet, att Ola Jeppssons förevarande motion icke må till någon serskild åtgärd å Rikets Ständers sida föranlada. Stockholm den 21 April 1840. STOCKHOLM, I. Marcus, i845. Stats-Utskottets Memorial, N-.o 290. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Maj, kl. i e. m. Memorial, i anledning af dels erhållen återremiss, dels serskilde Riks-Stånds skiljagtiga beslut, rörande Utlåtandet, N:o 116. (U. A.) Uti Utlåtandet N:o 116, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskaffande af slafveriet på S:t Barthelemy, hade Stats-Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att Rikets Ständer för sin del anse en summa af io.ooo Spanska Piastrar årligen under tre år böra af Handelsoch Sjöfartsfonden ställas till Styrelsens öfver ön S:t Barthelemy disposition, emot redovisning, att användas till slafvars å nämnde ö friköpande, hvarvid likväl qvinnor och barn, samt män, sorn sjelfve till friköpandet bidraga, böra ega företräde.
En värd Ledamot har missförstått mig, då han trott mig yrka sammanträde mellan Statsoch RiddarhusUtskotten. Att detta ej gick an, kunde ej undfalla mig. Min mening var blott att målet skulle af båda Utskotten på en gång företagas; nemligen af StatsUtskottet, till besvarande af den frågan: om de tre ofrälse Stånden skulle hafva något särskilt hus; och af RiddarhusUtskottet för att, under förutsättning att den förra frågan varder bifallen, utlåta sig, huruvida någon del af Riddarhustomten borde upplåtas till bemälte husbyggnad. Friherre Boije: Genom Friherre Cederströms framställning har ämnet fått en ny rigtning och bör med så mycket mera skäl remitteras till RiddarhusUtskottet. Om det förslag antages, att bygga flyglar åt torget, kunna ju sådane äfven utsträckas åt sjön, hvarigenom utrymmet måste blifva mera tillräckligt. Herr Hjerta> Gustaf: För min del tror jag, att, om Ridderskapet och Adeln 368 Den 19 December e. m. vore benägna, att betrakta sjelfva saken utan att afvakta StatsUtskottets utlåtande, och således inhämtade RiddarhusUtskottets betänkande huru och på hvad sätt Ridderskapet och Adeln skulle yttra sig; så hade man börjat att behandla saken rigtigt. I afseende å Friherre Cederströms project, tror jag det ej vara passande, att åt torget göra någon utbyggnad, men att deremot om Riddarhuset blef begagnadt ensamt åt representationens 4 Sessionsrum, kunde PresteStåndet få rum der nu Cancellierummen äro, i samma våning som vi, och de andra båda Stånden i nedra våningen. RiddarhusSecreteraren , StåndsCancellien och Utskotten kunde inrymmas i nybyggda flyglar åt sjösidan. Detta skulle kosta vida mindre; emedan"då blott fordrades en annan inredning af det redan existerande huset, och tillbyggnaderna blefvo enkla, hvilket icke vore fallet, om hvarje Stånd skulle hafva sitt hus; enär det ovilkorligen medförde behofvet af en praktfullare architectur för hvartdera.
I stället torde en motsvarande tillökning af personalen i Kommendör-kaptens-graden blifva erforderlig; och Utskottet finner i sådant afseende lämpligast, att, i den mån do till indragning afsedda Amiralslönerne, utgörande tillsammans 9,300 R:dr, blifva di sponible, desamma användas lill bildande af 2 nya Komrnendör-kaptens-löner, en i första och en i andra löneklasscn; kommande deremot åsterstoden att besparas Statsverket. Utskottet föreslår derföre, att Rikets Ständer bevilja en emot beloppet af de äskade lönetillökningarno för 1 vice Amiral och 1 Contro-Amiral svarande summa af 2,123 R:dr att, ställd till Kongl. Maj:ts disposition, användas till löneförbättring inom Amiralsgraderne, samt besluta, att, i mån af afgång, 2 Amiralsplatser må indragas, att af derför nu anslagna aflöningsbelopp 2 nya Kommendör-kaptens-löner, på sätt förut är nämndt, en i lista löneklassen med 4,000 R:dr och cn i 2:dra löne klassen med 3,300 R:dr må bildas samt att öfverskottet 1,800 R:dr Statsverket besparas. Med iakttagande af ofvannämnda förändringar erfordras förhöjning af anslagssumman för ifrågavarande Officers-Corps med 160,700 R:dr; och tillstyrker Utskottet, alt denna anslagstillökning må af Rikets Ständer beviljas, att utgå i öfverensstämmelse med Utskottets förslag (se tabellen JV2 4.) 6:o.
Bland de brott, för hvilka den nuvarande lagen ålägger landsflykt, förekomme emedlertid äfven affall från den rena evangeliska läran, och något utbyte i detta fall mot annan bestraffning kunde icke lämpligen ifrågakomma, hvadan häruti hinder mölle för landsförvisningsstraffels fullkomliga afskaffande, så länge sådant affall i lagen såsom straffbart ansåges. Uti serskild till Rikets Ständer samtidigt albiten nådig proposition hade dock E. K. M:t på deri anförda skäl, ansett sig böra föreslå upphälvande af de lagstadganden, hvilka stämpla öfvergång till annan trosbekännelse såsom brott, och under förutsättning af Rikets Sländers bifall härtill, har E. K. M:t föreslagit Rikets Ständer antagande af en författning om upphörande al landsflykt, såsom påföljd för brott. Rikets Ständer hafva till behandling förehaft denna nådiga proposition; men då densamma, efter hvad deri y11ryckIigen tillkännflgifves, blifvit aflåten under förutsätt ning af Rikets Ständers bifall till det af E. K. M:t serskildt framställda nådiga förslag om uppbäfvande af de lagstadganden, som ålägga landsförvisning för affall från den rena evangeliska läran; alltså och enär, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 26 sistlidne Februari blifvit anmäldt, detta nådiga förslag icke blifvit af Rikets Ständer bilället, samt det förhållande följaktligen icke inträffat, under förutsättning hvarom ifrågavarande nådiga proposition är vorden aflåten, hafva Rikets Ständer funnit densamma icke kunna till någon lagslifinings-åIgard å Rikets Ständers sida föranleda. Hvilket lill den nådiga propositionens besvarande, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; och framhärda Rikets Ständer etc. Slockholm den 2 Mars 1858. 236 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, /V.-o 254. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Mars 1858.
Visserligen har RiksgäldsContoirets och Bankens affairer varit sammanblandade; men ännu hafva de icke kommit så långt i denna sammanblandning, I afseende på canalactierne, har jag ej delat Utskottets tanka, och deltog ej heller i voteringen. Det vore visserligen flere anmärkningar att upptaga, men jag skall spara dem, till dess ämnet förekommer i Utskottet. Friherre Cederström: I afseende på den siste Ledamotens anmärkning om mitt yttrande angående RiksgäldsContoirets 5procents-sedlar, får jag svara, att om den värde Ledamoten behagat höra med uppmärksamhet, skulle han funnit, att jag sade, att de väl inlösas i RiksgäldsContoiret, men att Banken åligger lemna medel till inlösen af alla RiksgäldsContoirets sedlar, och således den egentliga inlösningsskyldigheten. Den 27 Julli e. m. Ilerr von Hartmansdorff, August: Om BancoUtskottet hade föreslagit, att Banken först skulle upplåna sedlar mot 2 procents ränta att betalas å vista, och sedan utlåna samma sedlar på längre tid och med högre ränta, så skulle BancoUtskottet ej hafva gjort annat, än att föreslå utgifvandet af nya Bancosedlar, löpande med 2 procents ränta, ty följden kunde blifva, att både den, som gifvit lånet åt Banken, och den, sorn åter lånt penningar-j af Banken på 6 månader, uttoge hvar sin summa i silfver, så att om Banken hade t. ex. lånt upp 20,000 R:dr betalbara å vista, och straxt lant ut dem igen på 6 månader, finge Banken ansvara för 4°>000 R;dr ; och hade således i sjelfva verket ej gjort annat, än utgifvit 20,000 R:dr nya sedlar utan någon valuta. Följden deraf blifver åter, att just när man ville hörja att låta Banken göra reda för sig, sprängde man densamma. Ett så äfventyriigt sätt att taga och gifva lån, kunde ej Utskottet föreslå.
Jag är visserligen fullt öfvertygad om att i fall man öfverlemnade frågan till K. M:s Nåd. försorg ensamt, så skulle den visserligen blifva sä fullkomligt och väl utredd, som man i alla riktningar är van att ifrån detta håll vänta sig, men K. M. är redan ifrån alla håll så öfver hopad med göromål af mångfaldig ärt, att det icke synes mig lämpligt att öka denna börda äfven med denna fråga, och hvadtomit léen - Den 22 April f. m. 305 leer beträffar, så har jag för dem en sådan förskräckelse, att då man talar om en komitée, jag anser det vara liktydigt med evigheten. Innan en fråga lunner blifva utaf en komité utredd, för löpa vanligen så många år, att, såsom en nyss sade, 7 år behöfvas för att komma till det första resultatet, och sedermera kanske ytterligare 7 är innan man hinner fram lill målet. Angelägenheten utaf de till endast 600 R:drs belopp för hvardera begärda lönerna lärer icke kunna bestridas, och jag kan icke eller finna att denna lönereglering är på något sätt beroende utaf hvilken method vid dessa seminarier kommer att användas. Lärare behöfvas alltid och jag kan icke inse hvarföre man skulle dröja med att tillsätta dessa lärare-platser, blott derföre att man väntar en reorganisation af skol-väsendet. De lärare, sorn på detta sätt å förhand tillsättas, böra väl, om de befinnas antaglige till skol-lärare, äfven kunna anses duglige till seminatie-lärare, och frågan om en förändrad method i skolväsendet har således med denna sak ingenting att göra. Om man nogare betänker saken, så skall man finna att det verkligen så förhåller sig, och att hvilken skol-method som heldst, om den handhafves af en skicklig lärare, ' förmår bilda utmärkta lärjungar, af hvilka mycket gagn i en framtid kan tillskyndas samhället.
Om den garanti, som banklagen lemnar, skall uttryckas med den summa, som i densamma utsättes, sä torde den också böra vara bestämd, och vill man derutöfver göra något tillskott, så bör det bestämdt utsättas; men att i en lag införa ordet minst, det vill jag ej tillstyrka. Det beror ju i alla fall alltid på Ständerne att sedermera öka summan, ty ordet minst kan icke utgöra någon siffra; det kunde uttrycka 1 r:st. eller 2 r:st, som är det minsta mynt vi äga, och derföre skulle jag tro, alt man ej vann något med att tillsätta oftanämnde ord. Den, som hyser den mening, att summan bör ökas framdeles, han kan ock då göra sin åsigt gällande; men i detta ögonblick tror jag ej, att man vunne det minsta med införande i § af delta ordet minst; tvertom skulle det öka betänkligheterne vid att införa i en lag ett sådant ord och åstadkomma svårigheter vid denna lags antagande. 222 Den i 0 April. I alla fall mäste man betänka, alt detta i sig sjelf icke betyder så mycket; när realisationen bestämdes, visade Bankens räkenskaper full tillgång för alla dess utelöpande sedlar, men dessa tillgångar voro icke reaiisabla. Man kunde då hafva sagt, att Banken hade en grundfond, men denna består i sådane fordringar, som ej kunna disponeras. På samma sätt, om man säger, att Bankens grundfond skall utgöra 10 millioner, så kan det hända, att man hushållar illa, alt den består i sådane fordringar att de ej kunna realiseras. Jag hoppas att denna tid aldrig må inträffa, men jag hemställer, huruvida denna sak förtjenar alt mycket omtvistas. Om något mer än en bestämd summa utsattes i banklagen, så kunde man ju påstå, att hvad som öfverskjöte det stadgade beloppet, borde delas ut; — det vore ett alternativ. Jag tror, att Banken kan behålla hvad han äger, och att det icke är mycket värdt att strida om siffran, ty genom några tillsatta ord kommer man icke längre, hvilka i alla fall ingenting betyda, utan allt beror på framlida beslut. Hr von Hohenhausen:
Utom den betydliga vinst i tid en sådan telegraf-linie medförde, vunnes en icke ringa fördel derigenom, att telegraf-förbindelsen emellan Sverige och det öfriga Europa blefve oberoende af de omständigheter, hvilka den danska telegraf-linien öfver Bälterne kan vara underkastade. Utskottet anser derför särdeles önskvärdt, att den af motionären föreslagna undervattens-telegraf måtte, så fort sig göra låter, varda anlagd. Dock som, för vinnande af detta mål, flere förberedande åtgärder, de der icke äro af Rikets Ständer beroende, måste föregå, såsom underhandlingar med främmande makter, inlösen af Danmarks andel i Öresundska telegrafen, uppgörande af kostnadsförslager för anläggningen af den nu ifrågaställda m. m., finner Utskottet, i det skick ärendet sig nu befinner, sig icke böra, på sätt motionären hemställt, tillstyrka Rikets Ständer att, till företagets utförande, för närvarande anvisa några allmänna medel, utan inskränker sig Utskottet till att föreslå, det Rikets Ständer ville till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse med anhållan, att Kongl. Majit täcktes taga förslaget om anläggande af en elektrisk undervattens-telegraf emellan Skåne och ön Rugen i nådigt öfvervägande, samt derefter vidtaga de åtgärder, som, med anledning deraf, Kongl. Majit kan i Nåder finna lämpliga. Stockholm den 19 Mars 1857. 6 Stalssamt Allm. Besvärs.- och Ekon..-Utsk. Utlåtande JYI 11. Reservation: Af Herr A. F. Ericson: »Motionären har, efter mitt förmenande, tydligen ådagalagt fördelarne af att en undervattens-telegraf skyndsamt varder inrättad emellan Skåne och Preussiska kusten. — Erfarenheten hittills har visat, att i samma mån allmänheten lärt sig inse den stora vigten af telegraf-förbindelserna, har begagnandet af dessa inrättningar öfver förväntan tilltagit, och kommer otvifvelaktigt att i ännu högre grad tilltaga.