Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet tager alltså för “gifvet, att Rikets Ständer, som under sednaste riksdag beviljade ett ingalunda “obetydligt bidrag af allmänna medel för att, jemte den sedermera påbörjade “sänkningen af några bland ofvan uppräknade sjöar, bereda en båtled mellan “dem, framdeles icke skola vägra att med ytterligare statsbidrag understödja samma “kommunikations utsträckning till dess nu uppgifna ändpunkter.“ Det torde icke behöfva erinras, att ett arbete af den betydenhet, som det ifrågavarande, måste, för att icke allt för mycket fördyras, bedrifvas med mycken kraft, så att arbetstiden i möjligaste mån förkortas, helst kanalen, först då den blir fullbordad, kan begagnas och lemna någon inkomst. Till följd häraf vore 286 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 141. det ock nödigt, att det anslag, som beviljas, finge utgå, i mån af arbetets fortgång, belt och hållet under den nu instundande statsreglerings-perioden. På alla de skäl, jag nu haft äran anföra, vågar jag hos Rikets Höglofliga (Ständer vördsamt föreslå: att ett anslag utan åtei-betalnings-skyldighet, stort 875,300 R:dr R:mt, motsvarande |-delar af den beräknade kostnaden, måtte varda beviljadt att successive under instundande statsregleringsperiod utgå till fullbordande af Kinda båtled, medelst kanalisering af Stångån från sjön Rengen till Linköpings hamn, under vrilkor att ett bolag varder bildadt, som förbinder sig att, emot åtnjutande af detta understöd, i enlighet med det kontrakt, som derom kan varda afslutadt, behörigen fullborda arbetet. Jemte det jag anhåller att denna min motion varder till Stats-Utskottet remitterad, får jag framställa den önskan, att Utskottet behagade infordra de uppgjorda planerne och kostnadsförslagen samt öfriga till saken börande handlingar. Stockholm den 30 November 1862. J. Janzon. lik© 141. Af Doktor Th. Wensioe: Om förhöjdt årligt anslag till Institutet Jör döfstumma och blinda.
M;t anbefallt utlåtande rörande KammarRättens blifvande Organisation, och anledning är, att besparingar på 2:dra HufvudXiteln skola lemna tillgång till en skälig löneförhöjning för Embetsoch Tjenstemän i KammarRätten; så har K. M:t ansett något serskildt anslag härtill icke för det närvarande erfordras. Genom K, Bref den 2o April 1827 är ofvanbemälde President tillaggd af 2:dra HufvudTitelns besparingar, såsom Taffelpenningar årligen iooo R:dr. Och som Utskottet anser honom böra åtnjuta lika förmon i detta fall sorn blifvit andra Presidenter tillaggd; så tillstyrker Utskottet: att för Presidenten i KammarRätten må på Stat uppföras iooo R;dr i Taffelpenningar; dock med det förbehåll, att, vid verkställigheten af den, i sammanhang med frågan om en förändrad organisation af samina Embets Verk, blifvande reglering af dessAflöningsStat, bemälde Presidents lönevilkor i det hela, desse Taffelpenningar inräknade, icke blifva bestämda till högre belopp än andre ColIegiiPresidenter erhålla, 8:0 Det på Nionde HufvudTiteln uppförda Anslag för BergsScholan i Fahlun, hvilket, såsom en ständigt fortfarande utgift icke är med samma HufvudTitels egentliga föremål förenligt, har K. M:t föreslagit, att på 2:dra HufvudTiteln och BergsGollegii Stat öfverflyttas med 2,800 R:dr. Betänkande n, N:o 128. 81 Om tillökning i detta, sedan år 1819, af g:de HufvudTiteln utgångne Anslag är inom Ridd. o. A. af Hr af Uhr, Carl David, motion väckt, hvaröfver Statsoch EkonomiUtskotten gemensamt afgifva yttrande
Hr von Hartmansdorff hemställde att Utsk:s inbjudning lill nedsättning af utförselstullen å denna artikel ej mätte antagas; hvarefter R. o. Ad. med vidldifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut godkände den föreslagna voter:s-propos. N:o 263. 49:o Stenkolsstybb eller cindres. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Artikeln stenkol är, om jag ej bedrager mig, tullfri till införsel; och då synes det mig vara en besynnerlig inkonseqvens att åsätta tull å stenkols-stybb, som likväl ganska mycket begagnas dels i raffinaderierna och dels i klensmedjorna; hvarföre jag hemställer att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. R. o. Ad. fann för godt att vidblifva sitt i afseende på denna artikel fattade beslut samt godkände den derom föreslagna votera propos. iS';o 264. Den 15 Juli e. m. 121 50:o Strumpor. Hr von Hartmansdorff: Detta är en fråga, hvarom Stånden äro af så skiljaktiga meningar, att någon förening annorlunda än genom votering i förstärkt SatsUtskt. ej lärer kunna vinnas. Jag hemställer derföre vördsamt, att R. o. Ad. ville, med vidblifvande af sina beslut, godkänna voter:s-propos:ne. Hr Rosenblad: Såvida man skall antaga såsom någorlunda säkra de uppgifter hvilka aftontidningarna meddela, så innehåller den s. k. ollieiella tidningen, att BondeSt, har för sin del antagit inbjudningen att instämma med PresleSt. Om R. o. Ad. gjorde sammaledes, så vunnes dermed alt 3 eller 4 voter:s-propos:r sluppes. BorgareSl:s beslut i ämnet känner jag ej; men om R. o. Ad. antager inbjudningen, sä vore dock något vunnet, äfven om BorgareSt. ej antager inbjudningen. Hr von Hohenhausen:
Val af Utskotts-Ledamöter, uppkommit, anser jag Grundlagens stadgande i 41 §. af Riksdagsordningen vara i denna omständighet tillräckligen tydlig. Grundlagen föreskriiver nemligen: ”Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunn3 fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der Redovisning för hans egna göromål och Embets-åtgärder kan förekomma”. Något tillägg till detta stadgande, eller derutöfver sträckt speciel föreskrift, är aldeles icke nödig. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig: Den Motion jag i dag haft äran framställa, kan väl icke föranleda till något Beslut hos Ridderskapet och Adeln; men dock innefatta en önskan, att Eiectoreme vid de blifvande Utskottens tillsättande på en gång iakttaga Grundlagens föreskrifter, och afse Fäderneslandets sanna väl; och då jag är öfvertygad, att de fleste bland Ridderskapet och Adeln skola med mig hysa en lika önskan, hoppas jag, att Herrar Electorer derå skola fästa ett billigt afseende. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric: Långt ifrån att finna Friherre Staels Motion öfverflödig, obehörig , kan jag ej annat än till alla delar förena mig om dess innehåll. Friherre Stael har med exempel styrkt, att vigten af den fråga Den a 9 November, han framkastadt, vid förra Riksdagar undfallit de Väljandes uppmärksamhet. Han har således haft full anledning att fästa allmänna uppmärksamheten vid ämnet. Friherre Stael har med mycket skäl anmärkt, att sådane Personer, som i och för sine Embeten äro under en direct inflytelse af Stats-Rådet, ej borde kunna väljas till granskare och åtalare af dess åtgärder; och Han har tillräckligt bevisat, att ett annat förhållande vore stridande, åtminstone emot Constitutionens esprit. Jag går längre, då jag anser Stats-Rådets egen värdighet och dess interesse fordra, att Constitutions-Utskottet utgöres af sådane Personer, hvars oväldughet genom en fullkomlig oafhängighet är påtaglig.
Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Jemte det jag betygar mili fägnad deröfver, att Utskottet proponerat ett anslag till förmån för det Ortopediska Institutet, måste jag dock nämna, det jag förutser, att detta anslag föga kommer den fattiga delen af Allmänheten till nytta. Bland den fattigare Folkclassen äro nemligen sådane sjukdomar mera sällsynte, som på ett Ortopediskt Institut kunna afhjelpas, Desse äro egentligen blott ryggradens krökningar åt sidorne; hvaremot nästan intet kail uträttas till botande af egentlig puckelryggighet, hvilken sjukdom är mera allmän bland det fattigare Folket. Orsaken, hvarföre ryggradens krökningar åt sidan icke äro så vanlige hos den lägre Folkclassens barn, som hos de Förnämas, är förmodligen den, att de förre njuta en naturenligare uppfostran. De ammas af sine Mödrar, och få mer vistas i fria luften. Jag skulle derföre såsom Läkare önska, att äfven rika och förnäma Mödrar ville återgå till den natuliga ordningen att uppföda sine barn med egen mjölk, och låta dem mer vistas i fria luften, samt under sina egna ögon, i stället för att anförtro dem åt Ipgohjons vård. Då skulle ifrågavarande sjukdomar äfven bland dem blifva sällsyntare, och Ortopediska Institutet blifva mindre behöfligt, likasom det nu är föga påkalladt af de fattigas behof. Jag inser ej, att det kan behöfvas eller blifva af ringaste nytta för det lägre Folket, åtmin - Den 12 Junii f. ra. 7 stone i Landsorterne; men kanske likväl för en och annan inom Hufvudstaden. De förmögne åter, som behöfva begagna denna Inrättning, borde väl sjelfve bestrida kostnaderne, utan något bidrag af Staten. Jag finner således det projecterade anslaget icke vara nödvändigt för det ändamål Utskottet dermed afsett. Men jag anser det deremot vara nyttigt i StatsEkonomiskt afseende, nemligen derigenom, att de, som äro i behof af att begagna en sådan inrättning, sättas i tillfälle att vinna sin önskan inom landet, och slippa depensera mångdubbelt större summor utrikes. På denna grund tillstyrker jag bifall å Utlåtandet.
I det mörkblå ögat stridde barnets yra munterhet med ungdomens svärmeri. Denna fina, regelbundna gestalt, höjningen af denna svanlika hals, stoltheten i sättet att bära detta lilla hufvud, den djerfva, lågande blicken, allt antydde högt och tydligt att det rann ädelt blod – ifall man så får uttrycka sig – i dessa ådror; att Anna var af dessa sällsamma intressanta naturer, som, ställde hvar som helst, förråda en oemotståndlig öfverlägsenhet öfver sin omgifning, oaktadt hon likväl saknade all egentlig bildning, ty den enda hon egde var ytlig, sammanrafsad och bizarr, hemtad från hvad som slumpvis fallit i hennes händer af prostens bibliotek, som, inklämdt i en mörk, dammig skrubb på vinden, blifvit af Anna upptäckt, och sedan betraktadt som en outtömlig skatt, som snarare förvirrade än ordnade detta lifliga, häftiga och vettgiriga sinne.
Endast gradationen deraf är något starkare bestämd till den anklagades säkerhet emot tvetydiga vittnesmål, och hela den egentliga skillnaden ligger i en större rättighet till motbevisning å hans sida. Jag anhåller, att Utskottet, vid åter remissens besvarande, täcktes fästa uppmärksamhet derpå, att denna omständighet, ehuru skenbart obetydlig, likväl icke saknar vigt i afseende på den juridiska vissheten om brottets tillvarelse, eller icke. Hvad de af Herr Ribbing understödda varningsgrader beträffar, anser jag någon annan invändning deremot icke behöflig, än att hänvisa till framtiden, hvad kraft Den a3 October c. in. 3ii och verkan de kunna medföra. Sluteiigen och hvad de gjorda anmärkningarna i afseende på forum vidkommer, hyser jag den tillförsigt, att Utskottet står så fast i den af några Talare här angripna juridiska enheten, att Utskottet icke ens af beskyllningar om ”liberalitet mot bränvinssupare” deiifrån afskräckes. Herr Munck af Rosenschöld., Eberhard: Ehuru jag ej läst eller hört Betänkandet, slutar jag dock af denna discussion, att Utskottet tillstyrkt fortfarandet af de vid förra Riksdagen vidtagne strafflagar mot fylleribrott. En väsendtlig egenskap hos strafflagar är, att de kunna verkställas ulan afseende till person. Ännu har jag ej hört de ifrågavarande användas på dem, som supit sig fulla af viner och andra kostbara drycker. Tåg delar äfven farhågan, att dessa strafflagar mindre användas lill att förekomma fylleribrott, än till förskaffande af en ny näringsgren för vissa underordnade tjenstemän. Uti dessa strafflagar igenkänner jag för öfrigt samma anda, som, sedan man genom rörelsecapitalets förminskning tillskapat penningebrist, mot dess följder vidtog strängare utsökningsoch konkurslagar, eller som, i stället för alt vidtaga de lättare och mindre kostsamma anstalter tili förekommande af sjukdomar, blott söker att uppbygga och utvidga präktiga sjukhus, samt ali öka läkares antal, 3l2 Den 23 Octo ber e. ra. eller som tror, att brott bäst förekommas genom Correctionshus, o. s. v.
Quai-anläggning komine att uppgå till vida mindre belopp, än för den föreslagna Brooch Quai-byggnaden, uppdrogo Comiterade, enligt beslut den 5 October i83y, till vederbörande, att, i öfverensstämmelse dermed, förändra planen till byggnadsföretaget, med iakttagande tillika af de omständigheter, hvartill den väckta, ehuru ännu icke afgjorda frågan, att, medelst anläggande af en Canal ifrån Packartorgs-viken genom Norrmalm och Träsket, intill Brunnsviken, förena sistnämnde sjö med Saltsjön, kunde gifva anledning, hvarefter de sålunda förändrade rilningarne skulle Eders Kongl. Majrts Nådiga pröfning underställas. Ritningen öfver denna Quai-byggnad är hos Eders Kongl. Majit af Öfver-Stålhållaren i underdånighet anmäld, uti skrifvelse den December J8Ö7; hvaruppå Eders Kongl. Majrt, uti Nådigt svar den 22 i samma månad, denna Ritning i Nåder återsändt, för att tjena till efterrättelse vid Quai-byggnadcns utförande. De för Börs-, Brooch Hamnbyggnads-fonden af Comiterade upptagne lån, hvilka, enligt fondens ursprungliga ändamål, på sätt uti nästföregående Femårs-Berättelse är anfördt, erfordrats och blifvit använde till de dervid hufvudsakligen uppräknade större byggnads-företag, jemte ofvannämnde Quaibyggnad, men skola småningom genom Fondens inkomster amorteras, hafva utgjort vid slutet af: År 1833 „ 1835 n 422,566: 32. 118 varande alltså lånen under detta quinquennium minskade med 34.933 R:dr i6 sk. B:co, då skuldsumman vid i833 års början var 4->7>5oo R:dr, Såsom uti sednasle Femårs-Berättelsen finnes omförraäldt, äger Brandvakts-Cassce-administrationen, alt, af Hufvudstadens samtelige Husägare, i öfverensstämmelse med de grunder, sorn af Husägarnes
DomareCorpsen på annat sätt, lär han i detta fall med glädje gå Rikets Ständers önskningar till mötes. Jag tillstyrker således bifall på Betänkandet; men då Herr Danckwardt redan upplyst, att en del af förslaget för detta är af Kongl. Maj:t bifallet, och således ganska litet återstår, skulle jag tro, att en återremiss icke tjenar till det ändamål Herr Ribbing och Friherre Hermelin åsyftat, emedan det icke sätter Utskotten i tillfälle, att i sjelfva hufvud frågan komma till något förändradt resultat. Grefve Possej Arvid: Efter Friherrarne Sprengtporten och Ehrenborgh har jag ganska litet att yttra. Det är allenast i afseende på Herr Ribbings anmärkning, så vidt den angår Herr Reutersvärds Motion, som jag ville nämna, att Herr Reutersvärd icke Den 7 Maji e. m. väckt fråga om någon tillökning i lösen för vederhäftighelsbevis, utan endast fästat uppmärksamheten på den olika tydning, som härutinnan gifves af serskildta Autoriteter. Utskotten, som granskat Författningen och funnit denna punkt tydlig, hafva derföre icke gjort något nytt förslag. Beträffande Herr Ribbings hufvudsakliga anmärkning, att Utskotten bordt tillstyrka Expeditionslösens upphörande i allmänhet, så synes det af min reservation, att jag delar samma tanka; men just derföre har jag gjort det till min skyldighet, att pröfva möjligheten af att uppfylla en sådan önskan för närvarande. Jag har då funnit, att härtill fordras förberedande åtgärder, som icke bero af Rikets Ständer, och än mindre afUtskotten att vidtaga. Utskotten hafva derföre, med godkännande af principen, funnit bättre, att låta förhållandet vara i det skick det nu befinnes, och afbida den lid, då Regeringen kan framkomma med något detaljeradt förslag i ämnet. Jag tror således, och förutser, att Herr Ribbing likaledes gör det, alt vi kunna och böra afvakta tiden i detta fall. Deremot nekar jag icke, att i Utskottens Betänkande finnas omständigheter rörande denna fråga, dem jag icke kan gilla.
Ett annat Stånd, nemi. BondeSt. har ur helt olika åsigter vidtagit samma beslut. Jag skulle derföre önska, att R, o. Ad. ville instämma uti min åsigt och afslå memor. Hr Hjärne, Harald: Jag instämmer med Gr. v. Fersen deruti, att Utsk. icke handlat formenligt, då det i svaret på återremissen meddelat förslag tili en votertspropostn; men jag trodde icke, att den anmärkn. skulle göras af Bevilln. Utsk:s ordförande, som icke inom Utsk. hindrat den stora olagligheten, som begicks, då Sevillu.Utsk. föreslog det stadgande i den und. skrifvelsen, hvarvid BoudeSt. gjort anmärkn. Jag var ensam inom R. o. Ad. att göra anmärkn. vid utlåt. N:o 56, och jag fästade mig äfven vid den olaglighet, som rörtde brännvinsbränningen linnes i detta betänk. Dä R. o Ad. likväl biföll det, hade jemväl tvenne andra Stånd bifallit detsamma. Sedan frågan sålunda kommit i det skick, att trenne Stånd bifallit det förslag, som Bevilln.- Utsk. afgaf, men BondeSt. afslagit detsamma och dess talman förklarat, att han icke kan göra propos. på detta memor. så lärer frågan efter min tanka, då det icke kan bestridas, att den är af beskattningsnatur, icke kunna vidare utveckla sig, utan måste förfalla. Jag känner åtminstone ingen formenligare utväg att komma till votering i förstärkta StatsUtsk., sedan en talman vägrat propos. på förslaget. Bevilln.Utsk. säger uti detta memor., att den omständighet, att Utsk:s förra tillstyrkande blifvit af 3:ne Stånd bifallet, kunde ensam utgöra ett tillräckligt försvar för densamma; men jag hemställer, om Utsk. icke bör fästa något afseende på en talmans auctoritet i det afseendet. Då jag var bland dem, som gjorde anmärkn. mot Utsk:s tillstyrkande i betänk.
En soldat-rote bestode vanligen i motionärens ort af l£ mantal, hvaraf det hela hemmanet ensamt såsom stamrote hade soldat-torpet på sina ägor och lemnade bete till soldatens kreatur. Dessutom deltoge hemmanet i alla andra prestationer i och för knektehållet till alldeles lika belopp med de f mantal, som utgöra utroten. Då nu, jemförelsevis med jords upplåtande till Soldat-torpet, alla öfriga prestationer endast kunde anses såsom en obetydlighet, så blefve följden att utroten endast droge omkring 1 så stor tunga af roteringen som stamroten finge vidkännas. De 10J kappar spanmål, som under namn af planpenningar stundom från utrotarne utginge till stamrotarne, men som oftast aldrig ifrågakomma, ersatte endast en ringa del af denna skilnad. Då vid indelnings-verkets ursprungliga inrättande, soldat-torpen endast bestodo af ett spannland åker och högst så stor äng, att derå två stackar hö årligen kunde skördas, så vore det väl troligt att de onera, hvilka af utrotarne borde utgöras, när deribland äfven inberäknats hälften uti den nu borttagna passevolans-afgiften, i någon mån motsvarat stamrotarnes upoffringar; men numera, då det fordrades att soldat-torpen skulle innehålla åtminstone så mycken åker, att derå kunde utsås 3 tunnor hafre, i tunna råg och l£ tunna potates, samt äng för erforderligt hö till två kor, vore förhållandet annorlunda. Femtio å Sextio
Öfverfördt 5,033:16., R:dr 146: 32 sk., komme summan af de på Omkostnads-Conto utgående årliga Anslag till Embetsoch Tjenstemän samt Betjente inom Verket att tills vidare blifva 4,633:16. (Beroende af vidare pröfning, huruvida årliga Anslaget af 400 R:dr, för upprättande af ett Dagslut i Wexel-Banken, äfven för nästa år och framgent må behöfva bibehållas.) o c) Bestämda Ars-Anslag till Embetsoch Tjenstemän samt Betjente utom Verket, utgörande en summa af 265: 36. 8. o d) Bestämda Ars-Anslag ad Pios Usus, uppgående (utöfver de ofvannämde, som tillhöra Fullmägtiges båda Disposilions-Räkningar) till . , , r . , • 1,680: A någondera af de under sistnämnde 2:ne Rubriker upptagne poster, hafva Banco-Fullmägtige, lika med Commissariatet, ej funnit anledning vara för handen att något tillöka eller indraga; utan tillstyrka deras oförändrade bibehållande intill nästa Riksdag. Summa Summarum , bestämda . o Ars-Anslag af Bankens OmkostnadsRäkning, hvilka Fullmägtige ansett böra blifva bibehållna intill nästa Riksdag R.-iir 11,612710. 8. 8o Berättelse. §. 81. Hos Banco-Fullmägtige har, under den 20 September 1827, förevarit ett fran Bankens Commissariat aflåtet Memorial, rörande nödvändigheten af en med förhållandet vid andra Publika Verk och Inrättningar mera öfverensstämmande reglering af utdelningen utaf Ljus och Ljuspenningar till Banco-Staten, än som hittills blifvit följd; och hvartill fullständigt utarbetadt Förslag samina Memorial åtföljde.
För helt år 3 kronor, för kvartal 1 krona. Uppskjut ej med att blifva stenograf! BARN, som spridt hans rykte i alla länder. Fin iakttagelseförinåga och älskvärd humor täfla med hvarandra i denna tjua Marmelad-Aktiebolaget i I T o r r k ö p i n g, är d e n bästa o c h fabriceras efter egen N y t t! i moder bör underlåta att köpa den älskliga italienske författarens F a r i n a f s nyss i öfversättning utkomna bok É r * I Wsern, ffipner Ingen [2130] i Malmö af fru Thérése von Essen samt förste landtmätaren C. Carlquist. Anmälningar sändas till F r u E l l e n Möller, född Låstbom. (3109) Hushållsskolan, Sköfde. SIÖR T 1800 oJyÅtataS EKDAHL, Kongl. Hofbalmusikdirektör. [2326] packadt i bleckdosor och stanniol, säljes genom hrr specerihandlare. (Nord. A. - B. Göteb. 2363 x 7) [2071] Fredrika-Bremer-Förbundets Dräktreformförenings m o d e l l e r finnas till påseende i Fr. Ohlsons modeaffär, Blasieholmstorg 14. Mönster samt färdiga artiklar till försäljning. Beställningar mottagas. Anmälan om nya medlemmar därsammastädes. Gammalt ylle och ull emottagas till spanad, väfning af såväl handsom maskinväfda tyger, äfven passande till gardiner. Schalar, filtar, doffel, utmärkta kläden till herrkostymer m. m. OBS.! Hvar och en får sitt ylle tillbaka i form af garn eller väfnader. OBS.! Spånadsafgiften den billigaste här på platsen. Hildur Andersson. 12 Klara Norra Kyrtopjata 12. Telef. 1^ U N 1890 707 Kunglig Hofleverantör Otto Gillbergs N. E.
Af de anmärkningar, som i Kammar-Rätten blifvit gjorda vid Utrednings-Afdelningens räkei\skaper för år 1842, hafva Rikets Ständers 47 370 — Revisorer iuhemtat, att, vid uppbörden af de så kallade volontär-vakansniedlen, de dertill hörande mötes-passevolansoch beklädnads-afgifter icke blifvit redovisade för flera år, hvarigenom för fonden skulle hafva uppkommit en förlust af 4,148 R:dr 25 sk. 9 rst.; och, jemte det Revisorerne fästat sin uppmärksamhet dervid, att berörde vakansmedel icke ingått i stats-regleringen, utan utgöra en för sig fristående fond under Krigs-Ivollegii förvaltning, utbalanserade till ett belopp af 14,355 R:dr 27 sk. 4 rst. i Utrednings-Afdelningens hufvudbok för år 1843 såsom en Aldelningens skuld, hafva Revisorerne funnit det formvidrigt, alt en i stats-regleringen icke upptagen, men af statsmedel likväl tillkommen, fond, öfver hvars förvaltning någon föreskrift af Rikets Ständer ej meddelats, blifvit åt Krigs-Kollegium öfverlemnad och i dess rörelsekapital ingått; hvarförutan det förefallit Revisorerne mindre lämpligt, att berörde fond redovisas i räkenskaperna för UtredningsAfdelningen. Det af Revisorerne omförmälda anmärkningsmål har endast afseende på fördelningen af de, i följd af vakans å till tjenstbare volontärer indragna rusthållsoch rotenummer, inflytande besparingar emellan den fond, som af dessa besparingar bildats, samt mötes-passevolansoch indelta Regementernas beklädnads-fonder; och som anmärkningen, hvilken härleder sig från skiljaktig tolkning af de för besparingsgrunderna meddelade föreskrifter, ännu är beroende på Kammar-Rättens pröfning, hvadan hittills icke utredt blifvit, om och till hvad belopp någon förlust Volontär-vakans-fonden verkligen tillskyndats, torde, vid sådant förhållande, Koilegii yttrande härutinnan böra vid den nu meddelade upplysning för närvarande få bero.