Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och oansedt den vid sista Riksdag beviljade förbättring i lönevilkoren vid detta Verk, har, till följd af minskningen i tjenstemäns antal, hela den, enligt gällande Stater, tjenstemännen och vaktbetjeningen härstädes tillkommande aflöning, hvilken år 1839 utgjorde 21,330 R:dr, sedermera nedgått till 19,040 R:dr; varande den sålunda uppkomna besparing i förvallningskostnaderne vid detta Verk tillvägabragt under en tid, då göromålen vid nästan alla dervarande tjenstebefattningar blifvit mer eller mindre betydligt förökade. Med anledning af ofvan omförmälda, i Reglementet föreskrifna, indragning af Cancellisltjensten ?vid Fullmägtiges Expedition, anse sig Fullmägtige dock nödsakade, hos Rikets Höglofl. Ständer göra en serskild framställning, till hvilken Fullmägtige nu taga sig friheten hänvisa. Angående utfärdandet af ny Tjenstgöringsordning för RiksgäldsCantorets betjening. (Reglementets 173 §.) Sedan en, efter nuvarande förhållanden lämpad, ny Instruction och Tjenslgöringsordning för Contorels samtlige embetsoch tjenstemän samt vaklbetjenter hunnit utarbetas samt af Fullmägtige pröfvas och fastställas, har denna, i afseende på Commissarierne och dem underlydande tjenstemän, redan från och med 1842 års början tillämpade Instruction, 33 Stats-Vtskottets Memorial, N.o 3. under den 9 Mars samma år, blifvit i sin helhet af Fullmägtige lill framtida iagttagande utfärdad samt derefter från trycket utgifven. Angående de frän Riksgälds-Contoret utgående pensioner och expectanslöner. (Reglementets 192—195 §§.)
Den hufvudsakeliga controllen ligger, efter min tanka deri, att till ChartaSigillata endast får användas ett serskildt slags Papper, att detta Papper vid emoltagningen noga genomräknas, samt, på lika sätt Betänt anden, N:o 35o. 171 sorn Chartorne bokföres, och till hvarje Verk ordentligt redovises. Under förutsättning alltså, att den splittrande åtgärden i afseende på hvitoch svartstämplingen skulle såsom ändamålslös och endast inedförande en icke så alldeles obetydlig årlig utgift, komma att upphöra, anser jag hela bestyret med ChartseSigillatasVerket kunna utan minsta olägenhet öfverflyttas till RiksgälsContoiret, samt de inflytande medlen ingå till RiksgäldsGontoiret på lika sätt som de nu lefvcreras till StatsContoiret. Sedan jag nu visat att Tull-, Postoch Husbehofs-bränvinsmedlen kunna ovillkorligen samt GliaitacSigillatsemedlen med villkor att svartstämplingen verkställes vid samma Verk som hvitstämplingen, utan olägenhet och utan tillökad utgift emottagas och redovisas i RiksgäldsGontoiret, återstår föl4 mig att utreda huruvida öfverflyttningen af i frågavarande uppbörd från StatsContoiret till RiksgäldsContoiret kan medföra nytta och båtnad. En värd Ledamot af Ridderskapet och Adeln bar ansett den föreslagna anstallten icke kunna tjena till något, utan blott bereda en onödig omgång då de till RiksgäldsContoiret influtne medlen i alla fall skola derifrån utbetalas till StatsContoiret5 och hvad anginge den af Motionairen förmodade fördel deraf att besparingarne, i stället för att qvarligga i StatsContoiret, intill dess att Bokslutet blifvit färdigt, genast inflöte i RiksgäldsGontoiret för att der i första hand kunna användas, så har den värde Ledamoten förmält 172 Stats-Utskottets förliäl
Det vore önskebgt, att man vid den £na Riksdagen kunde utgifva en ceconomisk. förordning, sorn vid den nästkommande blefye beståndan le. Jag medgifver väl, att Brännvinet är skadligt i moraliskt afseende, mea ändamålet att undanrödja denna skadlighet Vinnes icka genom förbud. År 18 13, då det var förbjudit att bränna, saknades dock ej Bränn - 204 Den 8 Maji, / in. vin, och när det ej fanns, eop Allmogen Rumm och Toddy. jag tror, att ju mera raan kall fatrar och förändrar, ju sämre är det 3 och förenar mig af sådan orsak med de Herrar, som yrkat Proposition å andra alternativet. Det lärer vid denna Riksdag vara bevist, att man kan misstaga sig. Flere önskade i höstas inställande af Brännvinsbränningen, i förmodan att Spannmålsprisen annars skulle ofantligen stegras, men huru mycket de missräknat sig, bevittnas bäst deraf, att Rågen, som då ko<* stade 20 R:dr Tunnan, nu endast gäller »4 å 15. Grefve von Lantingshausen , Albrecht : Då denna rråga lörsta gången förevar, hade jag den äran yrrra mina tankar. Jag trodde dä, att det tili och mid var nog mycket af Utskottet, att föreslå bibehållandet af en pan; na om 90 kannors tymdJag anser Husbe* bofsbränningen kunna bestridas med e.n pan« na af 50 kannor. Dermed har ett Hushåll alltid dess behof fyldt ; allt hvad sora tillverkas derutöiver, är tili afsalu. Den eeconomiska nyt'an af af en utöfver husbehofvet utsträckt Brännvins prodin: ion , tillkommer endast den stora tillverkaren , men flir Landet är den skadlig. Man Har sagt, att till Brännvinsbränning på manga Orter endast användes Potatoes , och att denna Sädessparande methode borde uppmunt' s; men jag !rågar: äro ej Potatoes, likasom Säd, dugliga till föda åt Folk?
Beträffande ater andra Contracrer och skrifteliga beting, som icke innehälla någon wist Summa» sä ock dä det derföre i >Z mom. utsatte stämplade papper, lill 4 st. arlet, synes altför ringa emot deni öfriga fall faststaide Chartä-Sigillatamfgift, tillstyrker Utstottet att stike Contracter böra i enahanda förhällande, som dä gifwen Summa är utnämd, stmrteras ester det bc'vpp hwartill de deri utfqste persedlar och förmoner kunna enligt nästsörut kungjorde markegängSpriftt i penningar upskatlas, da Coniracker eller Afhandlingen för Domaren upwises. — I öfrigt och för att förwista Staten om sin tillbörliga inkomst, tror Utskottet det föreläggande böra ske: att alle i denna Z. upräknade Contracrer i städerne skola genast skrifwas ä stämpladt papper och med mindre, derest de angä hyra ä hus och rum, icke wara gällande, men ä landet äter wid det answar 29 §. Utstakar, sednast ä nastpäföljande Ting ester det de blifwir asflutade, förses med Chaika och 3z6 Den 5 Zebruarii. Domarens pästrift dera tecknas, för hwilket beswär någon särskild betalning ej mä tagas. De Contracter som redan före efterlefnaden af denna författning, jemlikt den förra finnas Charlerade, godkännas med den stämpel be äga. i8« §« Till Pacta ante nuptialia eller Äqtenskaps-för. ord, Morgongäfwobref, Testamenten, Fidei-commisser och Dispositioner anser Utskott» billigaste och enklaste beräkningssättet af Charta - Sigillata blifwa att utsätta densamma efter en half procent af Summan eller wärdet de anga frän och med 15 R:d., men derunder till i si. Charta; Och derest en sadan Handling icke innefattar wisi Summa eller hwad deri blifwit utfäst genast kan till wisii warde i penningar bestämmas, bör den förses med 4 si.
Vägdirektörens föredöme i afseende på underhållet af hans egna vägstycken har ofta varit af Landsh.-Emb. uti Calmar län und. ber. för åren 1856—1860. 4 26 Calmar län. Yägförbättringar. Broar. Grindar. Färja. Gästgifvaregårdar. en nyttig inverkan på den kringboende allmogen och vid åtskilliga tillfällen har äfven Vägdirektörens bemedling varit nyttig för att förekomma all menlig öfverdrift af Kronobetjeningens nit för vägarnes förbättrande. Vägunderhållningen är emellertid ett ganska tungt och tryckande besvär för jordbrukaren, synnerligast i trakter, der antingen den väg, som skall underhållas, är långt aflägsen från hemmanet, eller ock tjenliga vägfyllnadsämnen saknas i vägens närhet. Under sådana förhållanden händer icke sällan, att hemmanets folk och dragare nödgas under 8 å 10 dagar af året uteslutande användas för detta ändamål. 1 länets största härad, Södra Möre, hafva ända hittills icke funnits andra landsoch häradsvägar, än de, som sträcka sig utefter häradets gränser, hvaraf följt, att hemmanen i de inre trakterne måst anvisas vägunderhållning på ett afstånd från deras gårdar af ända till 2 mil och derutöfver. Denna olägenhet håller nu på att afhjelpas genom anläggning tvärtigenoin häradet af två nya landsoch häradsvägar, hvarefter ny allmän vägdelning skall företagas. Dessa begge nya yägan läggningar, såsom började först år 1861, tillhöra dock icke det tidskifte, som nu är föremål för granskning, men äfven under nu ifrågavarande period hafva flera nya vägbanor blifvit brutna och fullbordade, ehuru egentligen endast i ändamål att genom partiela omläggningar af gammal väg undvika derå befintliga svåra backar. Bland sådana företag förtjena isynnerhet bemärkas dels det redan i förra femårsberättelsen såsom påbörjadt omförmälda, men under perioden 1856—1860 fullbordade vägomläggningsarbetet emellan Bockara gästgifvaregård i Handbörds härad och Oscarshainns stad samt dels en ännu icke fulländad förbättring af stora Stockholmsvägen emellan Hultsfred och Wimmerby.
Liket hittades i hafssanden vid Erquy, och man fick aldrig veta, om den döde omkommit genom olyckshändelse eller själfmord. Från den gladlynta modern med det skälmska leendet och det svarta håret – hon stammade från sydfrankrike – fick den bretagnske drömmaren ett flöde af gaskognesk, nihilistisk lifslust. Men mer än far eller mor skulle hans tolf år äldre syster blifva för den lille Ernest. Af de många systrar, hvilka som sina bröders goda genier, skymta i diktaroch tänkarbiografier, står hon i främsta ledet, Henriette Renan, bretagnskan med det starka hjärtat och det djupa sinnet, som under ett lif af själfuppoffring var sin broders pliktmanerska och Elektra, hjälperska och tröstarinna, vakande öfver hans lycka och hans samvetsfrid, så länge hon lefde. Renans hela kommande lif och verksamhet blefvo bestämda den dag, han som ung lärjunge inträdde i Tréguiers gamla prästseminarium för att utdanas till kyrkans tjänst. Man kan tillägga, att skickelsen förde honom just till den rätta terrängen för hans väsens växt och blomning. I hans sällspordt rika begåfning, i hans sinnes och känslas mångsidighet fanns stoff till flera kall. Hans inbillnings ljusa måttfullhet, ironi och drömstarka symbolism vittna om, att han kunnat blifva en skald med ej vanlig försmältning af formell skönhet och själisk rikedom. Hans outtröttliga kunskapsbegär, hans tankes noggrannhet och kärlek till det faktiska och precisa, hans arbetshågs experimentella ihärdighet hade kunnat göra honom till en stor naturforskare – exempelvis en fysiker, vid hvilkens namn några af elektricitetens eller värmelärans lagar voro fästa. Ty äfven då hade det säkert varit grundkrafternas hemlighetsfulla lif och strålning, som lockat hans skeptiska och dock mot alla mysterier riktade spekulation. Men med den utveckling han erhöll, sin teologiska skolning och det själsdrama, genom hvilket han gjorde sig fri från all dogmatik, sina studiers komplicerade enhetlighet af historia, språkvetenskap och filosofi, nådde han något förmer än en aldrig så stor specialists betydelse.
Af Statsråds-prolokollet inhemtas, bland annat, hurusom Förvaltningen af Sjöärendena upplyst, alt utgifterna å ifrågavarande anslag, hvilket vid sistförflulna riksdag blifvit förändradt från förslagslill reservations-anslag och hvars summa då äfven jemnats lill 248,600 R:dr, under åren 1858 med 1861 utgjort i medeltal årligen 212,044: 44, så att besparingarne i medeltal årligen uppgått lill 36,555 R:dr 56 öre. I sammanhang med förevarande fråga hafva Rikets Ständer tagit under öfvervägande särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar, hvari yrkats, att den för bättring i mathållning, som Rikets Ständer, med anledning af E. K. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, kunde finna skäligt bevilja garnisons-regementena af arméen, jemväl måtte komma gemenskapen vid flottans korpser tillgodo; och har, till stöd härför, blifvit vitsordad!, att knappheten af den för flottans manskap gällande ulspisningsstat vore ofta öfverklagad och föranledde svårigheter vid båtsmäns rekrytering. I saknad af närmare utredning i denna fråga hafva Rikets Ständer ej kunnat anställa någon jemförelse emellan värfvade arméens spisordning och den för gemenskapen vid flottans korpser fastställda, men af de upplysningar Rikets Ständer varit i tillfälle inhemta, har det synts Rikets Ständer ådagalagdt att för sistnämnda manskap, ehuruväl detsamma hittills torde varit uti ifrågavarande hänseende i någon mån bättre lottadt än värfvade arméen, någon förhöjning i matportionen dock är af behof påkallad.
Bibliotheket, om ökadt anslag å Stat för Kongl, I. s, 75c, 75i. om lånebiträde till Upsala Universitet i och för fullbordande af en ny byggnad till, II. s, 62—64. R, d. B. §. 4r. Bihang till Riks-Ståndens Protocoll, Utlåtande i anledning, öfver Remissen af II:r Brummers förslag till förändrad redaction af I. s. 14. R. o A:s svar på detta Mamorial. I, s, Iy.l till D:o D:o om förändrade åtgärder vid tryckningen af. II. 2. s. 296 305. Bisp-Motala Kungsgård, örn söndring från, af erforderlig egorymd till anläggning af en Köping vid.Motala, I. s, 50I—704. R. d. B, §, 20. Biträde, Memorial till Ilögv, Presteoch Vallöf!. Borgare-Stånden med hemställan om ersättning för RcnskrifningsI. s. 583—584. Preste och Borgare-Ståndets svar på Memorialet, I. s. 58?- *} Register. 7 Bonde-Ståndets rättighet, att utse Ståndets Notarier vid Riksdagarue; underd. Skrifvelse angående t. s. 85, 86. Borgenärers kallande, om utfärdande af en särskild föpfattuing i afseende på hvad vid, iakttagas bör. II. s. 168 —170. Borås, angående låne-understöd för. II, s, 33—43 R, d. B. §. 4 o. Brandförsäkrings-Verket, om lånerätt i Riksens Ständel-s Banque, för allmänna. I. s. 829—831. Brottmlls-Lagarne, rörande åtskilige förändringar i. II. s. 181—187 Rd. B. §. 27. Brän vinsbränningen, rörande åtskilliga stådganden i afseende på husbehofs. II. s, 24—29, R. d. B, §, 44.
Och — något som ovillkorligen slår en vid första ögonkastet — parisiskan har lagt bort luggen. Den förekommer endast sällan och nästan alltid i förbindelse med ett extravagant yttre; de sista kvarlefvorna — den lilla locken vid hårfästet eller vid örat — äro också på väg att försvinna för att lämna pannan helt och hållet fri. Man ser naturligtvis en mängd eleganta och underliga toaletter: en robe vieil argent med rosafärgade puffärmar, kungligt uppburen af en strålande blondin, mycket hög och mycket smärt, med ett hufvud som en fint skuren kamé; vidare en robe, gul som guld, draperad omkring en fast, plastisk gestalt, som vandrar under ljuskronorna, lik en förgylld staty, som stigit ned från sin kolonn, och — bland många andra dräkter, som kanske falla ännu mera i ögonen — en lång klädning af sammet i en obeskriflig ton af violett, som öfvergår i brunt, kantad af pälsverk och djupt urriogad för att framhålla den lena, bleka glansen af en graciös, ungdomlig hals. Man har föröfrigt det rikaste tillfälle att beundra charmanta byster; det går till och med ända därhän, att man tycker, att somliga af dessa hänförande brunetter och blondiner skulle kunna stiga ur sina baltoaletters hvita skum som Venus ea gång steg ur hafvet. Så länge det är vackert, får man väl ändå ingenting säga — det vore att beklaga sig öfver att bruden är alltför täck — • men att visa en tjock matronehals borde ovillkorligen betraktas som ett brott, och likväl finns det knappast en bland alla dessa gamla fruar, som icke är mer än ansenligt dekolletterad. Och — ett faktum, som ständigt bekräftar sig: de vackraste diamanterna sitta alltid på de falaste halsarne. Så bäres en collier af stora, ojämföiliga, ädla stenar — denna prydnad för ungdomen och skönheten — af en korpulent och barhalsad dam, som med steg, som borde förkrossa honom, promenerar vid sidan af sin gemål, en liten, till det yttre mycket oansenlig herre, som kanske ändå betyder något, ty han bär hederslegionens tecken.
i för den brist i verkets fordran, som vid hypothekens användande möjligen skall kunna uppkomma: a) Aktier i Hjelmare kanal och slussverks bolag, till 50 procent af aktiekapitalet; b) Aktier i Södertelje kanal och slussverks bolag till 50 procent af det ursprungligen tecknade kapitalet, belöpande sig till 10 procent af den summa, nuvarande aktierna upptaga; och c) aktier i Götha kanal-bolag, af första klassen lill 25 procent å primitiva aktie-kapitalet. Ut - Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. 33 Utskottet tiar väl af Banko-full mäktiges vid riksdagens början afgifna berättelse inhemtat, alt omförmälda Götha kanal-aktier i allmänna rörelsen endast gälla 12 ä 16 procent; likväl och som Rikets Höglofl. Ständer vid 1828—1830 Arens riksdag beslutat, dels att Götha kanal-bolag skulle tillsvidare bibehållas vid den belåningsrätt i Banko-diskonten af deras aktier till 16 f procent al primitiva aktie-kapitalet, som vid 1823 års riksdag beviljades och dels att nämnda belåningsrätt skulle ökas till 20 procent, sedan bolaget insatt halfva beloppet af en utaf aktie-egarne äskad insättnings-summa, samt till 25 procent jemväl A primitiva aktie-kapitalet, då Götha kanal blifvit fullbordad; så och då några förluster på lån emot hypothek af ifrågavarande aktier icke böra ifrågakomma, i händelse den serskilda fyllnadsborgen vederbörligen pröfvas, hemställer Utskottet 60:0 att ofvanberörda 3:dje moment af 211 § i Banko-reglementet må förblifva oförändradt. De grunder i afseende på belåningen af aktier och publika papper, som äro stadgade uti 212, 213 och 214 §§ af Banko-reglementet, 61:0 torde få oförändrade bibehållas. B. Utlåning få namn och reverser.
Ni får tycka att jag ä' besynnerlig eller galen, det bryr jag mig inte om. Men säg mig om det där stället? ä' för min skull ni inte vill fara ut och se på det ­ 93 ­ KERSTIN (oroligt). skull? För er skull! hvarför skulle det vara för er SUNDIN. KERSTIN (reser sig). SUNDIN. Hvarför, då? Vi kan ju tala om det där en annan gång. Jag släpper er inte förr än ni sagt det. Hvad ska jag säga? KERSTIN. SUNDIN. KERSTIN (häftigt). Om det ä' för min skull. (Paus.) nöjet. Det kan inte bli något af med det där sommarSUNDIN. KERSTIN. Hvarför? Jag vill inte! Jag vill inte! Jag vill inte! SUNDIN. Jag vill inte. Hvarför ska ni plåga mig? Jag ska inte plåga er mer, fröken Kerstin. ­ 94 ­ Tionde scenen. DE FÖRRA. FRU BERG från venster, klädd i ytterkläder och med en väska i handen. KERSTIN. Ska tant gå ut? än du. Ja, som du ser. Det ä' bättre att jag går KERSTIN. FRU BERG. FRU BERG. Tänker tant verkligen... Du tycker nog inte det ä' för tidigt, Kerstin KERSTIN. lilla. pappa säga? Han tror att jag... Nej, nej, gå inte, tant, gå inte! Hvad ska FRU BERG. tacka honom för all hans vänlighet och godhet under den här tiden. Men det ä' inte värdt. (Vänder sig bort.) Helsa honom, ä' du snäll. Jag skulle vilja ä' ändå. Helsa honom från mig. (Paus.) Jag skrifver se'n... Adjö...! Det skulle bara bli svårare än det (Går mot tamburdörren. Kerstin rusar ut till venster.) Hvad vill det här säga, Albertina? SUNDIN. ­ 95 ­ FRU BERG. Adjö! Jag måste gå innan fabrikörn kommer. Bortkörd! Af hvem? SUNDIN. Det vill säga, att jag ä' bortkörd härifrån. FRU BERG. i alla fall.
Beflutet innehaller at 4 millioner Riksdaler stola pä detta sätt up> länäs, ämnade til Langens ersättning för äskade biträden, ungefär af lika summa, til mäst prés. santa contanta behof och I.everanteurernes förnöjande. 2-.ne Länesätt äro bifallne, nemligen permanenta /lnuiteter emot 7 proOent och Län emot Obligationer pä 6 är med 5 xroeems ränta. Farhagan at Utlänningen stulle kunna begagna 7 pro Lsnts - Den 2 Mars. 4z Lents Länet och at detsamma skulle ge anledning ril upsägande af fordringar hos enffildra, wcrkade föreffriften, at den korta lermman af 6 weedor en» dast ffulle lemnäs til uptagande af detta flags Län, men da jag hört fattas i fräga, at samma le,min skulle galla för ; proLont8 Län, beder jag at all fräga derom matte undanrödjas, såsom säkerligen stridande ej mindre emot Lmrs - Ulffotters intention an Riksens Ständers derpä grundade beflut. Herr Grefwe» och Landtmarskalken förklarade, at han framdeles ärnade härom göra proposition. Grefwe Oe Is 6sräie. Ibland de summor, hwilkas utbetalande af Högloft. Ridderskapet och Adeln blifwit bewiljade, finnes äfwen uptagen ersättningen för ven spannemäl, hwilken säsvm KrigsGärd i flere krovineer af Riket blifwit urffrifwen. Med utskrifningen följde et löfte, ar denna Spannemal till et wist pris ffulle beräknas. Jag anhäller, at nu mätte bestämmas, at de nu bewiljade llguiäerne efter detta asatte pris mätte werkställas. Herr Grefwe» och Landtmarskalken trodde at detta redan wore oblerver-Mc j den af Lmts Utskottet upgifna til dessa 1-iguiclsr erforderliga summa.
Meu vid en ny maning från mabonne måste hon krypa fram ur sitt göinsle, och — usch, hon kände sig hälft som en liten martyr, balft som en liten missdäderska, för såvidt hon nu verkligen kunde reda ut sina käDslor under dessa begreppsbeteckningar. Vid sädana tillfallen hände någon gång, att hennes far, gamle baronen, småleende hviskade till guvernanten: » låt henne leka en liten stund till, fröken I Barn är ju ända barn — tids nog kommer lifvets allvar. » E n sådan inblandning af kontraorderns natur anses visserligen i allmänhet ej verka godt på barn, och det kunde nog tyckas, som gamle baron med sin efterlåtenhet skämde en smula bort det enda, älskade barnet, » ögonstenen » och » kelgrisen ». Men kanhända ändock i detta fall fadersögat såg klart och fadersinstinkten kände rätt, ty hvarken olydig, lat eller sjiilfsvåldig blef lilla Mimmi i denna lifsluft af öm vänlighet, endast spelande m u n t e r som en liten lärka, vek och känslig för alla goda intryck, öppen och förtroendefull samt, ja, det måste medges, något litet yrhätta, — ty, ack, hela lifvet » lekte j u för henne » i sprittande fröjd och k n a p p t en skugga af sorg drog öfver himlen i hennes barndoms soliga paradis. Så växte Mimmi upp till en förtjusande vacker, liflig och hjärteglad flicka, som genom börd, intelligens, uppfostran och rikedom sytftes själfskrifven till all den lycka och glans, lifvet kan erbjuda. Mimmi blef föremål för en trägen hyllniDg, friare svärmade kring henne som flugor kring sockerbiten, men leende och oberörd sväfvade hon fram genom svärmen — tills hon plötsligt stannade, fångad af sitt eget hjärtas böjelse. Då människor gifta sig, ställas helt beskäftigt alla möjliga horoskop för deras framtid, och merendels, gunås, ej de bästa. Alltid finns det något högst betänkligt att ruska på hufvudet åt. Och hur mycket fanns det ej h ä r!
Adlerspmre. Sophie .. 1887- Eugströin. Lilly l ... 1.887- 1.887- Gyldén. Th&amp;ri ?se Leffler, J. A .. 1887-88 ltolitlieb. H. (ordf. .. 1887- Silow. Matliilde (sekr.). 1888- Roseii. P G .. 1889- Nämnd för utdelning af stlpendier till kvinllgu läkare Acllerngarre. ~ o p l &amp .. 1.802- Rörtzell, A. (v. ordf .. 1892- Hildebrand H. i ordf. 1.892- ltohtlieb, H .. 1.892-. l %osth. ID. G .. 1892- Silow, Matliilda ... 1892- Wallenberg. Anna 1892- Wideïströui, Karolina 1892 -. l (omit6n för utredning af de till Danmark utvandrande allrnogeflickornas ställning och arbetsförhållanden. Adlersparre. Sopliie .. 1889-93 Adelborg. Gertrnd ... 1869-92 Hanimarskjöld. C G 1889-92. Söclerberg. E .. 1889-92 Wicrii. Ellen ... 1890- Boliu. Maria . 1890-. Nyström. C .. 1890- Adelborg. Gertrud ... 1894- Styrelsen för Dräktreformföreningen. Suppleanter: Bohninn. Kerstiu . 1890- 91 Arvedsson. Anhilcl 1.890-91. Bokluiicl. Cnrola .. 1890-93 Eckeriuaiiii, Agiies .. 1890. Cederschiöld. Amélie 1890-92 KiirGn, ElissBeth 1890. Hiimble.