Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
April 1816, angående överenskommelser rörande Presterättigheter ; deruti Utskottet hemställt, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att som uti Högstberörde Kungörelse det icke är bestämdt föreskrifvit , att redan stadiästade Conventioner emellan Presterskapet och Fnrsamlingarne, rörande Presterättigheter, böra blifva orubbade och oförändradt bibehållna för den tid de blifvit ingångna, Kongl. Maj t täcktes , genom utfärdande af en Kungörelse, sådant i Nåder förordna. Grefve vnn Schwerin, Fredric Bogislaus , anhöll om Ridderskapets och Adelns tillåtelse , att få i ett sammanhang till trycket befordra ålit hvad uti frågan angående en förändrad NationalRepresentation, hade vid denna Riksdag hos Ridderskapet och Adeln blifvit yttradt; hvilken anhållan, uppå af Herr Grefven och Ordföranden gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Den 19 Martil. 309 Justerades följande : Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 19 Martii 1818. S* D. Beslöt Högloflige Ridderskapet och Adeln anmoda ConstitutionsUtskottet, att , så lort sig göra låter, till RiksStånden inkomma med Utlåtanden öfver de flera, från samtelige RiksStånden till Utskottet remitterade Anmärk-' ningsMål. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fid.m ProtocollI O, J. Lagerheim. Tisdagen den 24 Martii. Plenum klockan io Förmiddagen. Öppnades Herrar Electorers Lista tili Val af en Ledamoj i Lagutskottet efter 310 Den 24 Martii, / m. N:o 814 Herr Gyllenhaal, Lars Herman, Assessor , och betalius dertill hafva blifvit utsedd N.o 2246 Herr von Stahl , Samuel, Lagman.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställ de, on icke, enär Bevillningsutskottets af Herr von Hartmansdorff omförmäldte Betänkanden N.;t>, 18 och 4* innefattade flere särskildte punkter, Bidderskapet och Adeln behagade tillåta , att hvarje punkt finge särskildt för sig företagas och, pröfva3. Bopades la. Herr Treffenberg, Curry Gabriel. anförd#, ak r i ft el igen : (Se Bilagan Nio i.) Ksta Punkten angående hittillsvarande PostTaxars bibehållande m, m. bief, uppå gjord propor sition, af Bidderskapet och Adeln bifallen» a:dra Punkten Angående den &å kalladt mocLeratiönens upp, hörande. 11 Ctlober /, Öerr Hjerta, Gustaf : Utskottet yttrar väl, latt det ^nser porto.möderationen kunna försvinna, emedan den försvårar controllen, och iror sig sedan hafva föreslagit en eontroll, som skall blifva tillräcklig, jag åter anser denna ‘sehar* ingalunda vara tillfyllestgörande, och finnér det vara så olämpeligt, att upphäfva den nu gällande föreskriften om möderationen, att jag för min del önskar, att antingen förevarande punkt må få hvila, till dess slutet af Betänkandet förekommit, och man haft tillfälle se, hurudan den åberopade controllen är, eller ock, att portomoderationen må få fortfara såsom hittills. Utskottet har väl redogjort forsin åsigt i denna del, men Utskottet har dervid glömt de tyngder, sorn skola drabba det Allmänna vid Rättegångshandlingars afsändande med posten, vid litteraire acters kringspridande, och vid småsedels-remisser , till och från landsorterne, m. m.
Der står en annan och ropar, som alltid med vitnen vid sin sida: “jag tager vitnen derpå, att jag frågar från lagberget alla bönder inom hörhåll, hvilken har med handslag gifvit Sven Skulason laglig vistelseort. Det spörsmål är mig af vigt, på det jag må veta, hvilka grannbönder jag skall kalla till saken, jag stämt honom för. Jag spörjer lagspörsmål.“ Der står en tredje, som redan fått svar på den frågan och nu gör den följande: “jag tager vitnen derpå, att jag spörjer från lagberget alla godar, som äro inom hörhåll, hvilken af dem erkänner sig hafva Thorbjörn Egilsson till thingsman eller tredingsman. Mitt spörsmål är af vigt, på det jag må få veta, till hvilken fjerdingsdomstol jag bör stämma honom. Jag spörjer lagspörsmål.“ Och på hvart svar de få, taga de vitnen, för att icke, när det lider till afgörandet, vara ur stånd att främja sin sak. Så går det till på fredagen och på lördagen, understundom äfven följande måndag. Redan lördagen tidigt på morgonen, icke senare än solen börjat lysa på Allmannagjås vestliga klippmur, går ett lysande tåg uppför lagberget, lagsagomannen i spetsen och sedan godarne med de domare, de utnämnt. Lagsagomannen anvisar hvar domstol dess plats och nu får enhvar, hvars sak skall komma före, stiga fram och jäfva en eller flera af domarna. Der kommer en fram och säger: “det var två bröder Thorsten och Thorolf Grimssöner, Thorstens son het Thorgeir och Thorolfs het Thorkel. Thorgeirs son Egil är min motpart och Thorkels son Helge är domaren, som här sitter.“ Kan han då med vitnens ed styrka sin utsago om motpartens och domarens slägtskap, är domaren skyldig att stiga upp och goden, som nämnt honom, att nämna en annan i hans ställe, men skulle den uppräknade slägtledningen icke befinnas riktig, ve honom, som af förseelse eller med afsigt burit falskt vitnesbörd på thinget, han dömes fredlös för all sin tid.
Granskning af ingifnä lånehandlingar skall af vederbörande Kommissarier verkställas så tidigt, att antingen lånet, i händelse tillgångarne det medgifva, kan utbetalas, eller anmärkningar, i, fall sådana förekomma, meddelas lånsökanden ellér hans ombud inom 14 dagar efter låne-handlingarnes inlemnande; och bör å qviltenserna öfver ränteoch kapital-afbetalningar antecknas ej mindre beloppet af de låne-päkostnader, Banken förskjutit och som genom då skedd betalning blifvit Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 19 godtgjorde, än äfven, enligt Låne-afdelningens böcker, lånets återstående oguldna kapital-belopp, efter nästföregående inbetalning. Mom. 7. I afseende på Bankens låne-fordringar mot pant af hus i städerna, utom Stockholm, bör årligen infordras såväl upplysning från vederbörande magistrater, huruvida de löftesmän, hvilka för lånen iklädt sig ansvarighet, lefva och fortfara att vara vederhäftige, som underrättelse, angående brandförsäkrings-afgifternas fortsatta inbetalning, på sätt här ofvan finnes stadgadt. (Följande mom. af denna § äfvensom § 159, angående belåning af intecknade och på Banken transporterade skuldebref bibehållas oförändrade.) Till skiftesoch odlings-lån mot b or g ens-förbindelser eller intecknings-säkerhet är, enligt 160 § i Banko-reglementet, såsom fond afsatt en summa af 80,000 R:dr Banko. Ifrågavarande lån meddelas personer, sorn till följd af äldre skiftes-författningar efter 1823 gjort eller på grund af sedermera gällande skiftes-stadgar nödgats och än vidare nödsakas göra utflyttningar från byar och hemman samt i förening dermed inrätta nya bostäder. Maximum för lån från denna fond utgör 2,000 R:dr, i fall utflyttning sker till oupptagna utmarks-egor, men endast 1,000 R:dr, derest betydligt af inegor och odlad mark i skiftet ingår; minimum åter 200 R:dr, allt Banko.
Jag anmärker för öfrigt, att det är just förslaget med de 4 kanonernes uppställande på fästningar till årliga försök, som leder derhän, att lill oändlighet utdraga försöket, hvilket på så sätt ej kan blifva fnlländadt under min lifstid, såsom jag hade hoppats, om än denna utsträcktes till yttersta möjligheten af mensklig tillvarelse. Ett sådant förhållande gränsar till det obilliga och leder till den anmärkn., alt den som har en aldrig så litet oberoende ställning lemnar icke, rimligen, sin verksamhet till det åtlöje, som skall åtfölja sådane åtgärder, ej en gång dä de äro föranstaltade af dess egen Regerings organer. Man har uppgifvit ändamålet med det lillämnade långvariga försöket skola vara, att erfara verkan af rost på piecernes kammarladdnings-delar. Skulle man möjligtvis inom krigsförvallningen vara okunnig om verkan af rost och medlen deremot och ej vill tro på vetenskaplig erfarenhet, så vore förenadt med minsta kostnad, att man anskaffade några svarfvade och renfilade jernstycken af likgiltig form, lade dessa i särskilda kassematter, tvättade, torkade och insmorde dessa med klöffett eller annat bättre och gjorde detta årligen, då det otvifvelaktigt, efter 50 år t. ex., skulle visa sig, att ingenting vore förändradt, ehuru lika beskaf - Den 15 Mars e. m. 271 fad behandling vore tillräcklig hvart 10:de år, enligt hvad man känner. Till ett sådant försök vore öfverflödigt bekosta kanoner. Jag måste, genom ännu ett exempel, visa huru litet man skyndat, eller rättare huru mycket man varit benägen för uppskof. Sedan K. M. anbefallt förfärdigandet af 2:ne piecer, att försökas på fartyg, hade dessa blifvit medlagne på sista expeditionen till Medelhafvet; men denna expedition återkom efter ett år, utan att hafva lossat ett enda skarpt skott med ifrågavar. piecer under hela öfningsresan.
9Jfaj:tS nådiga ^ropofitton angående ett lån för uppförandet af en (^pmnaftifbpggnad i 'SRalmö; 72:o af famina dag, angående ett låneunderjlöd för.fullbordandet af den npa 0tiftSfnrfan i *öernöfand; 3i ?3:o af famina bag, angåenbe öfrcerlåtelfe till qpaparanba 0tab af ÄapitenS#boftället voib Norrbottens faltjägare (lorpS, ^japaniemt N:o l, i mantal; 74:o af famina batt, i anledning af mäcft fråga om np SnqroarteringS# Drbntng för 0tocff)olmS 0tab, famt anDra i fammanbang DermeD före# fomna frågor; 75:o af famina bag, angåenbe 3'nqroacteringen i be 0£ånj?a 0täberna od> ©ödeborg; 76:o af famina bag, angåenbe tttarrenberingen af ett bronan tillhörigt £apftjTe i Umeå eif, inmtb Norrfors bp; 77:o af famina bag, angåenbe ©tatSnmfetS f. f. Neferttfonb; 78:o af famina bag, i fråga om Slfejjorett % 21. ©örnemanS och Netti# forén f. ©. NpfirömS bibef>ållanbe af fina löner roib bet numera tipplförba NettifionS#^ontoret för Slllmänna MagafinSärenbenaS utrebning; 79:o af ben 18 2lpril f. å., angåenbe anbringar i ftabganbena röranbe MarfegångSprtfenS beflämmanbe; 80:o af famina bag, i aitlebning af Jlongl.
Till följd af Kongl, brefvet den 3o Juni i84f, erhöll Nyköpings bruksoch faktoribolag utaf Manufaktur-diskontens medel eLt förlagslån å 80,000 r:dr till understöd för dels redan verkställda, dels lill utförande företagna förbättringar vid bolagets faktori. För detta lån afgåfvos af bolaget, genom dess direktion, f. d. Stalsrådet, Friherre C. J. af Norbin, Contre-Amiralen J. G. von Sydow och Grosshandlaren J. G. sdiwan, 4 st. till Kommers-kollegium eller ordres ställda och med 4 procents årlig ränta löpande förbindelser å 20,000 r:dr hvardera, hvilka förbindelser skulle infrias efter 2:ne månaders föregången uppsägning; och lemnades till säkerhet för ej mindre kapitalet än räntan och låneomkostnader förlagsinteckning ■uti bolaget tillhörige inventarier af alla slag, samt effekter och balanser, jemlikt förlagskontraktet af den 24 .November 1841; hvarförutan grosshandelshuset fl. J. Oldenburg et comp. samt Bruksegaren C. IL finth, genom ingångne borgensförbindelser, åtogo sig att, i händelse det förskrifna kapitaloch räntebeloppet jemte låneomkostnaderna icke skulle, medelst den derför lemnade inteckning, ”efter panternas realisering”, till fullo betäckas, Slat-Utsk:s VHatande, N:o 161. 11 "ansvara, en för begge och begge för en, såsom för egen skuld, för godtgörande af bristen i full liqvid.” Med anledning af mernnämnde bruksoch faktoribolags i början af år i844 l-ill Svea Hofrätt ingifna cessions-ansökning, blef Manufaktur-diskontens hos bolaget egande fordran vederbörligen bevakad, med yrkande af förmånsrätt på grund af den erhållna förlagsinteckningen.
Sa briter} Blecf. ocb piåtbömror* 33Ivbw?itt6 - ^abritec, Bulböns. ocb ©egetbnfs» ^briter, (Cöttuns* Crycterier, Cobolto» XDert , * ^abriter, ,$Iors. linne. £obrif, <getx><ks.,Soctorier, <5!ösbrut, Solfugnor, Knip. ocb epifljotnmörffoclfot; Soppör. £ömrör, } Soppar.XPert, > forn fimta eller tpolfa koppor. Soppör.XDöls»XEert, 3 SorKSöbrifer, af brcilfa begutom 6etoIaö t fiåmpel.ofgtff för fjrcarje tiötoerfab fortlef Strå fftaingar; fommanbe meb {Mmplingen oc& con» tronen berbfroer att fSrljåflaö enligt fdrffilbe ffireffrifter. Srut.örut, of bege utgå begutom jfiHingar för brcarje tiHroerEob centner £rut, enligt ottejl från i?ongl. ^rig^.Sonegium. Id6er.<25örft»erier, tTIöéugnör 0$ anbelar berutt', ^n?tlfa« tinroerfning forfdbeé, fa tribo be nemligen icSe ingått i roårbet of ben ©genbom, broatunber be f;6ro. tnefjin-gs.Btuf, (Dljeflögerier, pappersBruf, PorceUöineé.Bruf, puöer. od; ©tårtelfe. Bruf/ (5) 34 Sftt H. §• %o.
Jag vill endast uttrycka min förhoppning att denna, om jag så må säga, Iraintidstanke måtte vid en kommande riksdag förverkligas. Jag anhåller om upplysning, huruvida det är mig tillåtet att nu yttra mig äfven om nästa punkt, eller om jag skall vänta dermed, tills den blir föredragen. Bägge punkterna hafva nemi. så nära sammanhang med hvarandra, att jag nödgas vördsamt härom göra framställning. Ofverläggningen förklarades slutad och yttrandet lades till handlingarne. Lftsk:ts hemställan öfverst å sid. 5. Hr Liljenstolpe: Det är samma förhållande med denna punkt, som med den näst löreg:de. Då jag vid Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 15 örn häradsrätternas omorganisation med glädje hörde Hr Nordenfalk yttra samma åsigter i afseende på spor - 362 Den 16 Mars. telsystemet som jag nu framställt, hade jag önskat att han vid detta tillfälle skulle vara närv:de för att biträda mitt förslag. Grannlagenheten förbjuder mig att nämna skälet, hvarför underdomarena icke vilja ingå på den föreslagna förändringen. Endast detta anser jag mig böra kunna få nämna, att sådana skäl föregåfvos icke på den tid jag biträdde vid tingsgöromål hos n. m. aflidne Häradshöfdingen och Riddaren Bergström inom Södra Möre härad. Denne utmärkte domare bade helt andra åsigter; men tidsanden får väl äfven härvidlag, såsom i många andra fall, bära ansvaret för de förändrade åsigterna härutinnan. Då jag emellertid icke nu kan hoppas någon förändring i hvad Utsk:t hemställt, får jag öfverlemna äfven denna tankes realisation åt framtiden och en kommande riksdag. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blef Utsk:ts ifrågav:de hemställan af R. o. Ad. bifallen. § 2. Utsk:ts förslag bifölls. § 3. Utskits hemställan nederst å sid. 5. Hr Fåhraeus:
Ehuru jag anser densamma, såsom theori och abstract sats, svårligen kunna bestridas, och äfven här tillämplig, såvida nemi. alla andra länder antagit densamma, men då detta likväl nu icke är fallet och Sverige innehar en så låg ståndpunkt både i afseende på capitalförmögenhet och industri i jemförelse med andra länder, hvarest denna är högt utvecklad, och en absolut handelsfrihet dock icke är medgifven, synes det mig, icke allenast obetänkt, utan högst vådligt, om tull-lagstiftningen här uti denna angela - 64 Den 5 Augusti, f. m. genhet skulle taga initiativet. Skulle emedlertid en sådan åsigt göra sig gällande, bör den, enligt mitt förmenande, icke kunna komma i fråga till verkställighet, med mindre än att motsvarande förmåner, såsom villkor derför, må kunna i andra lander beredas lill underlättande för afsältningen af våra förnämsta exportartiklar, stångjern och trädvaror, hvilka i Frankrike och England äro belagda med så höga tullafgifter, att de nära nog motsvara ett förbud. Då till förekommande af de nu befintliga fabrikernas undergång, hvilka hittills arbetat under prohibitiv-systemets skydd, och den dervid anställda personals näringslöshet, Utsk. föreslagit en skyddstull uppå de hittills till införsel förbjudna varuartiklarna, anser jag till ändamålets vinnande högst nödvändigt, att en bättre organisation af tullverket, med strängare controllör i förening med en vaksam kustbevakning förut må blifva införd, innan man börjar experimentera med den nya theoden; och jag hemtar så mycket mera stöd för denna min öfvertygelse, som jag under discussionen hört flera af den oinskränkta handelsfrihetens försvarare yrka förbudets qvarstående för artikeln brännvin, ehuru belagd med i5o proc. införseltull af värdet; hvilken ovillkorligen gör all import af denna vara omöjlig.
Det förslag till förbättrade controller öfver Charts-Sigillatas-Förordningens efterlefnad, som Utskottet i Betänkandet N:o 35, vid 11, 14 och 17 §§. afgifvit, hafva Preste-, Borgare-och Bonde-Stånden gillat; hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat, att 11 §. 3 mom. samt 17 §. irsta och 4tde punkterna skola förblifva oförändrade, sådane de i 1835 års Kongl. Förordning finnas intagne; men då denna fråga är af beskaffenhet, att votering derom icke kan ega rum, kommer vid Utskottets, af Trenne Stånd godkände, förslag alt förblifva. Stockholm den 16 Mars 184r* STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, 1841- Bevillnings-Utskottets Memorial, N.-o 45. 1 N:o 45. Ank. till Exp. Utsk. den 26 Mars 1841, kl. 10 f. m. Memorial, med förslag till förundrade formulairer, hörande till den blifvande nya Bevillnings-Stadgan.
Uti skrifvelse den 11 sistlidne Augusii har Riksarkivarien anmält, att det anslag af 9000 R:dr Riksmynt, hvilket Rikets Ständer vid sednaste riksdag, i likhet nied hvad vid den nästföregående egde rum, beviljade att med 3000 R:dr ärligen under nu löpande statsregleringsperiod utgå till bekostande af Registraturs utskrifning inom de särskilda afdelningarne af Eders Kongl. Maj:ts Kansli, redan blifvit till hela beloppet, med undantag af nästkommande års andel, för sitt ändamål användt, men att, så vidt af liqviderade räkningar elier till Riksarkivet levererade handlingar kunnat slutas, registratur-utskrifningen ännu icke hunnit längre än: för Justitie-Revisionen inpå året 1859, Krigs-Expeditionen eller Landtförsvars-Departementet inpå 1825, SjöförsvarsDepartementet 1847, Kammar-Expeditionen eller Civil-Departementet 1848, FinansDepartementet 1856 och Ecclesiastik-Departementet 1856; varande från UtrikesDepartementet registratur yngre än för år 1809 icke till Riksarkivet aflemnadt. I anledning häraf, och då Rikets Ständer vid sednaste anslagets beviljande förklarat sig anse icke vara nödigt att anvisa särskilda medel till utskrifning af riks-registratur för längre tid än till och med år 1856, men det ofvan anförda utvisar, att mycket deraf inom denna tidsbegränsning ännu återstår att utskrifva, har Riksarkivarien hemställt, huruvida icke för ändamålet må begäras ytterligare anslag, och delta, med afseende derpå att registraturerna växa i samma mån de fortgå med tiden, till lika belopp som vid sistförflutna riksdag beviljades. Med afseende å hvad sålunda anförts, tillstyrker jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit ville föreslå Rikets Ständer att för fortsättande af riks-registraturs utskrifning till och med året 1856 bevilja ett ytterligare anslag af 9,000 Rdr rmt, att med 3,000 Rdr årligen utgå under loppet af nästkommande statsregleringsperiod. 50:o.
Lyckas det deremot, så skulle man hafva vunnit tvänne mål: en samlad fond till uppförande och underhållande af sådana byggnader inom Hufvudstaden, som annars nödvändigt mäste bekostas af Statsverket, och en utan stor risque vunnen grund att derpå bygga ett nytt, mera med tidsandans och upplysningens kraf förenligt skattesystem, än vårt närvarande. Af Herr von Hohenhausen, M. S.: Jag anser mig förbunden alt reservera mig emot Utskottets beslut uti afstyrkandet af Friherre Sprengtportens motion, ehuru jag delar detsamma i afseende på de motionen åtföljande förslag att utsträcka accis-afgiften till alla större städer, och att af denna inkomst använda 40,000 R:dr för Kongl. Theatern, emedan ingen stad eger ett jemförligt behof af biträde för Statens eller Rikets byggnader med Hufvudstaden, samt denna afgift i verkligheten kommer att falla på en klass af stadens invånare, hvilka draga föga eller ingen fördel af Theatern, under det ett byggnadsbiträde deremot kommer dem tillgodo. Utskottet har ock förnämligast fästat sig vid Friherre Sprengtportens förslag. Det har afstyrkt detsamma af följande skäl, hvilka jag för min del icke finner giltige, nemligen—att en accis skulle vara första steget på en ny skattebana, och vålla ett ökadt antal tjenstemän för uppbörden—-alt sådane behof icke vore konstigare tillskapa för andra städer än Stockholm — skulle uppväcka nya hinder för trafiken inom landet — locka till gynnande af högre import af en vara, hvars production nationen önskar minska — att accisen skulle vålla olika beskattning på bränneri-rörelsen — samt slutligen, medgifvande ändamålets nytta, förklarar Utskottet, att det anser en förhöjd afgift på krögeri-rörelsen inom Hufvudstaden, för detta ändamåls vinnande, vara lämpligare och lättare alt controlera. När Rikets
xä upskos meo grund agsfrägors afgörande, och att denna sane.ion ar likaså oumgänglig bäve i anseenoe till de af Konungen, >om lill de af Riksens Ständer sjelfwe wäckre frågor. Wid förra Riksdagen i örebro, inkomma Riksens Ständer till Kongl. Waj:t med e<t beslut i detta afseende, och begärde derwid endast Konungens sanclion ä de af Hans Maj.r, wid 1809 ärs Riksdag, föresiagne förändringar i Riksdags - Ordningen. Kongl. Ma,:t swarade Riksens Stander i plenum plenorum den 15 Ociober ,8«9, och kallade deras upmarksamhet xä nödwändigheten att ej egenmägtigt förordna vin grundlagsfrågors afgörande, emedan enligt grundlagarnes tydliga syftning, bade detta afgörande och upjkofwet dermed, nödwändigt fordrade Konung och Ständers sammanstämmande beslut. Kongl. Maut anförde såsom stal, att frågor af denna bejkaften» het unde af Riksens Ständer framställas, hwilka af Konungen warit tilltänkte; en gäng wackte, blir Konungens åtgärd öswerflödig, mm om sedermera Riksens Ständer, wid en följande Riksdag, af egen myn - Den zo IuUi. 425 myndighet skulle kunna upskjuta besia frägvrs afgörande, b efwe Kongl. i Desi billiga för winkan bedragen. Ett li a förhällande föreker ug med de af Konungen, ä D si siva, wack é stägor, och helgven af ömsesidiga rättigheter, fordrar således, all samma mageer, som enfammkunna bered» förändringar i wära grundlagar, äfwen böra öfwerensstämma i bestulet vin upjkoswet ined desi» förestagne förändringars afgörande. Jag fär således wördiammcligen föreslå, att i händelse Hoglofl. Rivderstapei och Adeln null deltaga i de z:ne öfrige Ståndens bestu>, den omständighet berwrd mä tilläggas, atr Kongl.
För mfn del befarar jag, alt de mindre gagna, dä de ukur andra handen fä uplysningar som nu genast falla i ögonen och dä förlitande! pä andras omsorg och anfoarigher torde minsta den werksamma noggranhel som nu är nödwändig. Herr Larlsson , Lävarsi. Dä jag flere är deltagit uti Riksgalds-Contoirets styrelse, bör jag med den kännedom jag ager om detta Werk, fullkomligen instämma uti Friherre liljencrants^ yttrande angående en förändrad styrelse af Contoret. De flera tryckta Revisions-berättelser witsorda att Contoiret är wäl organiseradt, att alla controller äro fullgoda, således kan en förändring wara dels utan nytta, torde hända äfwen stadlig. Herr Svedenstjerna, Lric Isiomas, Med all den aktning jag astid hpst för Friherre liljencrants och hwilkea hos mig ännu mer blifwit fästad under den tid han warit Ordförande i det Werk, hwaraf jag har äran wara Ledamot, nödgas jag lifwäl wid detta tillfälle förklara mig af olika tankar med honom. Friherre Liljencrants medgifwer i wista delar nyttan af ett Commistariats inrättande i Riksgälds - Den 26 Zebruarik1297 Contoiret, och tror likwal akt de Ukländ-a affairerna, om de dragas under dena Commitzariat, stutle derigenom winna för mycken publicitet. Af Ukländsta affairer kanner jag inga andra än Utländka Bress och Räkningars emottagande elter expedierande och Wexel-upköp. De förra enwttagas och öpnas manligen af Fullmägkige och remitteras kill Bokfluts-Contoiret, hwarest de nu g wetterligen aldrig blifwit hemliga hällne och swärkigen kunna wa. ra det, dä de skola pasiera flere händer, öfwerfätkas, hos Fullmägkige uppläsas, och i deras Prokocolt intagas.