Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å det nuv:de 2:dra mom. (i Utsk:ts förslag det 3:dje), hvilket lyder: »fabriksegare, handlande eller annan näringsikare, der fabriken är belägen eller handeln, yrket eller näringen idkas; dock skola handlande i Stockholm för den handelsrörelse, de derstädes idka, taxeras inom den församling, der de äro mantalsskrifna,» har Utsk:t föreslagit några förändringar, så att det skulle heta: »fabriks - 252 Dea 10 Mars e. m. egare, handlande sami annan yrkesoch näringsidkare näringen förnämligast idkas; i de städer, hvilka innefatta flera församligar, för den mantalsskrifna. Mot de båda första ändringarne, hvilka äro oväsendtliga, har jag icke något att invända. Den tredje förändringen är deremot enligt min åsigt alldeles öfverflödig, ty det förhållande, som betingat stadgandet ang:de Stockholm, eller att handlande hafva sina kontor i en annan församling, än den, der de äro bosatta, eger icke rum inom någon annan stad. Då det kan föranleda oreda att tillägga ett nytt stadgande, som icke behöfves, anser jag det vara rättast att bibehålla det gamla, och jag anhåller derföre, att de nuv:de lista och 2:dra mom. (i nya Bev.- stadgan 2:dra och 3:dje mom.) måtte förblifva oförändrade, med endast det undantag, jag förut påyrkat, eller att i lista mom. ordet »annat» tillägges framför »bolag.» Frih. af Schmidt: Då Frih. af Ugglas funnit de af Utsk:t föreslagna nya stadganden vara otydliga, hemställer jag till Hr Frih:n, huruvida han icke ville förena sig med mig i yrkande om återremiss af dessa delar af 9 §, så att man ej påstående fot måtte behöfva formulera en ändring i författningen. Att oförändradt bibehålla den gamla lydelsen, torde för öfrigt möta betänkligheter, då inom Utsk:t så många röster höjts deremot. flr Wolffelt:
Jag erkänucr, att det ganska ofta händer, att en sådan person, sorn enkom antages till snickare eller smed, har, genom sin arbetsförmåga, en särskild förtjenst, som hvarken af lag eller husbonde kan förhindras; således vore en lindrig bevillning icke obillig. Helt olika är förhållandet om man l. ex. har en fiskare, som endast sköter enskildt fiske: det oaktadt kan jag styrka, att en dylik blifvit taxerad till särskild bevillning som fiskare, ehuru han dock endast är dräng. Det nu föreslagna stadgandet tror jag leder till en lägre bevillning på verklige gårdshandtverkare, och förkommer alla tvister derom, hvarföre jag tillstyrker detsammas antagande. Ilr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få instämma med Gr. Posse. Jag kan ej finna annat, än att det mätte vara skillnad emellan sådane handtverkare och gerningsmän, hvilka äro sina egne, oell sådane som äro anställde vid en gård, eller i enskild mans tjenst. Jag kan ej föreställa mig annat, än alt denna skillnads uttryckande mätte vara menad med de ordalag, som här begagnas. Aniar man det förslag, som Ulsk. gjort; sä komma dessa personer alt betala mindre, och det höra de väl göra. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 P r o t o c o 11, hållna Il o s H ( ") g 1 o T i i g e Ridderskapet och Adelil 9 vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Aren 1840 och 1841. «^>«» T jagon deje nite Häftet. Måndagen den 3 Maj i84i. Plenum kl. g f. m. Justerades 8 prot.utdr. för den 3o sistl. April e. ni. Justerades pleni-prot. för den sistl. Mars e. m. Företogs val af frenne suppleanter till R. o. Ad:s fullmäktige uti R. St:s Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Hr Lagerhjelm, Pehr, Assessor, R. N. O 78 röster.
1 Denna biljett åberopades några år senare offentligen af Crusen-stolpe under ganska egendomliga förhållanden, nämligen i en polemik, som han då i Aftonbladet förde med Dalman, efter det » Skildringar ur det inre af dagens historia » utkommit och blifvit i Dagl. Alleh. strängt bedömda. I en uppsats i nämnda tidning för 7 sept. 1836 skrifver Dalman bland annat: » Om hr Crusenstolpe ansett den af honom så omsorgsfullt gömda, nära fyra år gamla, biljetten såsom en talisman å hans sida mot all kritik af undertecknad, angående honom och hans skrifter, så var detta högst enfaldigt, och om han i det fallet bedragit sig, så måtte det väl få skrifvas på hans egen räkning. » * Min bäste bror! Då jag ett par gånger förgäfves sökt att slippa in till dig,1 förmodar jag sådant äfven vägras mig i dag. Jag vill emellertid bedja dig att till din fru öfverlemna bilagda genom redaktionen af Dagligt Allehanda insamlade 91 rdr 16 sk. bko, hvarå din frus qvitto torde, till införande i tidningen, varda mig meddelädt. Mitt uppriktiga deltagande och mina välönskningar ledsaga dig vid din förestående affärd.2 Om dem som föranled t den kan man dock säga: » The veta icke hvad the göra. » Det blir väl också motto på historien öfver de sista tidernas regemente i Sverige. Min vördsamma kompliment för din fru af en bland de många återvunna vännerna W. F. Dalman. 1 Crusenstolpe befann sig, då detta skrefs, i Stockholms stadshus liUkte. * Crusenstolpe affördes till Vaxholm den 20 juli 1838.Min käre bror! Då Aftonbladet tjuter af låtsad förskräckelse öfver de befarade förskräckliga följderna af min motion i norska frågan och Hierta jemfor mig med sjelfva Hin Onde, torde det intressera dig att veta, bur denna motion tillkom ocb hvaraf du kan berätta, hvad du finner tjenligt.1 Lördagen den 17 december, eller dagen efter ryktet här spridt sig om norska stortingets beslut, angående upphäf-vande af ståthållareskapet, åt jag middag hos L.
N:o 78, i atiledn. af väckte motioner om beredande af aflöning för en vice bibliothekarie vid K. llibliothcket. Föredrogs och bifölls S(atsUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 79, i anledn. af väckte motioner om anslag för en gång lill inköp af instrumentalier m. ra. för Irenne navigationsskolor. Vid förnyad föredragning lades ånyo på bordet, på begäran af Hr Råfelt, Anton, och Ilr Bildt, Knut, SlatsUlsk:s nedannämnde d. 7 dennes f. m. hordlagde utlåtm: N:o 80, i anledn. af K. M:s nåd. framställning om afskrifning af eller ersättning för åtskilliga dels på öfverskotten af statsverkets inkomster anordnade, dels från K. Statscont. af under händer hafvande medel bestridde utgifter; och N:o 81, i anledn. af Kronofogden A. G. Lidinsons und. ansökning om eftergift af honom ådömd ersättningsskyldighet i och för uraktlåten bevakning af Kronans fordran i en concurs. Föredrogs StatsUlsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o S2, i anledn. af väckt motion om öfverlåtelse till Haparanda stad af capilainesbostället vid Norrbottens fältjägarecorps Ilapaniemi, N:o 1, £ m:tl. Frih. Cederström, Jacob: R. o. Ad har ännu denna afton afslagit frågan om landsliscalsljensternes indragning, och denna fråga bör således i öfverensstämmelse dermed komma att förfalla; ty något boställe bör väl icke indragas, om tjensten ännu är qvar. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Mig veterligen, är det nu icke fråga om något landsfiscalsboställe. Om jag icke fattat Frih. Cederströms yttrande orätt, var det likväl ett sådant, som Frih. nyss uti sitt anförande omnämnde.
Och upplysa förhållandet och jemförelseti emellan Bankens Sedelstock och reela Fond, hafva inom Utskotten varit att tillgå, men kunna, så lange Bankens tillstånd ej får allmäntgöras, icke meddelas* '506 Statsoch Banko-Utskottens Betänkamlen. dräs. Af alla dessa skäl kan jag således icke dela den farlioga, man hyser för Realisation, eller föreställa mig, att Silfver skulle mera nu, äa under nyssnämnde period, uttagas ifrån Ranken, för att till Utrikes orter försändas, i synnerhet, om slagskatt derå beräknas. Om vår inhemska production samt var export-handel uppmuntras och lifvas, hvartill uppliäfvande af monopoliska författningar hufvudsakligast bidrager, så anser jag all våda för Silfvermyntets utförande vara försvunnen, om det ock bör medgifvas, att någon olägenhet deraf skulle Riket och allmänna Rörelsen tillskyndas. Jag anser det på dessa grunder vara ganska troligt, att en Realisation äfven med Bankens nuvarande reela Fond skulle lyckas, men, då en sådan operation icke utan fullkomlig visshet om Utgången bör företagas, skulle jag, i fall beslut derom fattades, äfven tillstyrka, att subscription öppnades på ett Silfver-lån af s ä 3 Millioner emot 5 Procents ränta, samt att Bankens behållna inkomster, hvilka Utskotten till mynt-värdets upprätthållande anslagit, användas, antingen till Ränta och Afbetalning på detta Bån eller till uppköp af Silfver efter samma grund eller cours, sora för utvexlingen antages. Jag delar icke den tanka man yttrat, att det misstroende, som blifvit en följd af förra åtgärder , skall hindra erhållandet af ett sådant Lån. En Stat med representativ författning kan icke sakna Credit och förtroende ifrån den tid, då redbara åtgärder till dess upprätthållande vidtagas. För detta Lån böra dessutom sådane vilkor be-1 tipgas, att det antingen småningom kan återbetalas / Slatsoch Banlo-TJlshottens Betänkunden'. 5075 eller ock, så framt erfarenheten skulle visa att det icke, eller endast på korrt tid behöfdes och att
Den är icke föranledd Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 51. 31 af någon, till Stats-Utskottet remitterad, motion. Den påkallas desto mindre af någon jernhandteringens verkliga förlägenhet, som konjunkturen för tackjernstillverkningen erkännes vara gynnande, och stångjerns-tillverkningens påstådda, mindre vinstgifvande, belägenhet måste tillskrifvas en tillfällig konjunktur, hvilkens snara förändring är att motse, vid inträdande lugnare tider, såvidt den icke heror af idkarnes senfärdighet att tillegna sig förbättrade tillverkningsmethoder. De flesta andra näringar lida äfven af konjunkturens omvexlingar. Det skulle billigt väcka förundran, om, vid något dess ogynsammare skifte, de framträdde med anspråk, att deras ställning måtte göras till föremål för serskild undersökning, åsyftande att utveckla lindring i den på dem hvilande beskattningen. Det föreslagna innehållet af den underdåniga skrifvelsen fördöljer icke, att dess syfte är sådant. Innan nästkommande Stats-reglerings-period kunna de förhållanden, hvilka nu föregifvas föranleda den äskade undersökningen, hafva förändrat sig till näringens fördel 5 de äro ej eller nu sådane, att den hotas med något förfall. Jag anser derföre Rikets Ständer ej böra besvära Kongl. Maj:t med den opåkallade och öfverflödiga skrifvelsen, så mycket mera som idkarne af jernhandteringen äro i tillfälle, om näringens ställning det erfordrade, genom sina fullmäktige hos Kongl. Maj:t frambära sina åligganden, innan Rikets Ständer sammanträda till nästkommande riksdag.” STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1851 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt. A. 1 litlåtande, i anledning af Kongl. Maj:tu Kådiga Proposition, angående serskilda till åtskilliga förvaltande
Riksdag beviljade kreditiv för llikets försvar, äfvensom hvad ytterligare å samma kreditiv kan varda lyftadt, måtte tills vidare få föras inom linien i Riksg:sKont:s räkenskaper. 2:o dran för förslrjutne medel lill bestridande af de vid sislförflulne Riksdag beviljade anslag till jernvägs-anläggningarne (png. 105 i skrifna samt pag. 63 i tryckta berättelsen), i alside & hvilken fordran Revisorerne fristat upmärksamhet på angelägenheten deraf att beslut fattas, huruvida denna fordran bör till större eller mindre del afskrifvas, eller huruvida densamma skall Riksg:sKont. godtgöras antingen genom uplåning eller genom anvisande till Kont:s disposition af andre, Staten tillhörige tillgångar. 3:o Ang:de afskrifning af den bland Riksg:sKonl;s skulder balancerade återstoden af den vid Kongl. AummerLotter/Inrättningens uplösning år i842 lill Kont. aflemnade s. k. Brudgåfvefonden (pag.
Enär Krigs-Rådet Widegren i lifstiden, jemlikt Eders Kongl. Majrts Nådiga fullmakt, var innehafvare af den på Kammar-Rättens nya Stat uppförda Öfver-Commissavie-beställning, och hans rättighet att, efter uppnående af den ålder och de tjensteår, som förfatlningarne i detta fall föreskrifva, vid afskedstagande öfverbyttas på Allmänna Indragnings-Staten, med bibehållande såsom pension af ett belopp, motsvarande dess innehafvande lön, svårligen lärer kunna bestridas, torde någon erinran i afseende å Krigs-Rådet Widegrens pensionerande icke heller böra skäligen förekomma; Och hafva derjemte, vid flere tillfällen tillförene, Embets och Tjenstemän, som innehaft löner å Stater för sådane Yerk, hvilka varit under reglering, för så beskaffade löner njutit pensions-rättighet, utan att någon erinran dervid blifvit gjord af Rikets Ständer eller deras Revisorer. — 175 — Revisorerne hafva anmält: Angående Q: dr a Hufvud-Titeln. Att, enligt 1835 års Riks-IIufvudbok, 1,919 R:dr 12 sk., utgörande förhöjningen för de under lönerne vid Post-Verket anslagne 2,55q T:r Spanmål, blifvit på Post-Verkets Stat besparde och införde bland ardra Hufvud-Titelns allmänna besparingar; i anledning hvaraf Revisorerne yttrat, att, enär bland Stats-Verkets Inkomster upptagits en summa af 100,000 R:dr såsom påräknad netto inkomst af Post-Verket, och detta Verks öfrige inkomster böra användas till dess aflönings-Stater och utgifter, spanmåls-tillökningen under lönerne jemväl hade bort af Post-Verkets inkomster utgå, utan att denna förhöjning inräknades bland den surdin a, hvilken skulle från Riksgälds-Contoret till Stats-Verket öfverlemnas såsom ersättning de år, då Riksmarkegångspriset öfversteg 6 R:dr tunnan.
Herr Leäersteät, siobn, hwad angärdeN utur Stats Utffottets Betänkande upläste punct rörande dem, som i och för kriget äga fordringar hos Kronan, sä är min enfaldiga tanke, at som Stats - Utskottet yttrat sin Åstundan at erhälla et Finance - project, sä kunde denna punek blifwa hwilande til dest Utskottet kommer atsig med Finance - planen befatta, hwilket Högloft. Ridderskapets och Adelns närmare ompröfning underställes. En och annan hördes häri instämma. Herr 700 Den 8 Augusts. Herr Grefwe» och Landtmarffalken: Kanske torde Ridderffapet och Adeln behaga ingä deruti, at denna punek til Stats - Utskottet äter remitteras, men at likwal den delen, som rör Soldatens och gemenskapens fordringar, bifalles. Mänge ropade härtil Ja, men nägre Nej hördes. Friherre Legerström, Dbure, yttrade sig förmoda, at Under - Officerarena äfwen mätte wara inbegrcpna bland dem som skulle utbekomma sin fordran i reda penningar. Herr Grefwe» och Landtmarffalken upläste de ofwanuptagne punctcr utur Stats-Ut ffottets Protocolls-Utdrag, ock gjorde derä proposition til bifall, hwilken med mycket Ja bo° swarades; men Herr prints sköl 6, yttrade sig at första puncten, rörande garantien för upfyllandet af Statens förbindelser, wore wisisrligen af egenffap at genast böra bifallas; men afgörandet af den andra, rörande bewis af Stats Contoiret för dem, hwilka i och för kriget äga fordringar hos Kronan, ock hwilken punct hans Dictamen egentligen äsyftade, anfäge han böra upffjutas, emedan denna fräga syntes i anledning af remisien utaf bans Dictamen pä Utskottets widare öfwerläggning böra ankomma.
Derföre tror jag det är nödvändigt att tillse, huru de dugligaste lotsarne kunna erhållas, hvilket lämpligast sker derigenom att vinsten, som de erhålla genom ett noggrannt fullgörande af deras skyldigheter, blifver retemedlet till denna duglighet och skicklighet. Jag anhåller om bifall till motionen och afslag på Betänk. Frih. Cederström, Rudolf: Jag deremot anhåller vörd samt om bifall till Betänk. Man kan icke förneka fördelen af en lätlad seglation, och denna fördel skattar jag icke ringare än hvad man här synes göra; — dock tror jag man ej bör fästa mindre vigt vid en tryggad seglation. Det erkännes visserligen vara ett besynnerligt förhållande, att vissa ångfartyg blifvit berättigade att gå utan lots, då andra åter icke undfått sådan rättighet; men hvarföre hafva väl på sednare tider ansökningar om dylik frihet blifvit afslagne, om icke just derföre, att erfarenheten visat att ångfartyg förolyckats eller varit i fara att göra det, emedan de gått utan lots. Exemplen må vara fåtaliga; jag påminner mig emellertid ganska väl, hurusom omkring ett år sedan, då jag företog en resa genom kanalen till vestra delen af Riket, jag såg ångfartyget Wenern balfsjunket i Slätbaken och ett annat ångfartyg, nemi. Erik Nordevall, uti Wettern. Dessa olyckor hade inträffat derigenom, att en mindre kunnig person styrde fartygen och lots icke fanns ombord då olyckshändelserna inträffade. Man sade nyss, att man skulle få skickliga lotsar om man icke gåfve dem någon bestämd aflöning, utan öfverlemnade åt dem sjelfva att på grund af nit och duglighet förvärfva förtroende och bereda sig förtjenst. Detta kan möjligen låta sig göra i ett land som Amerika, der seglationen är så långt updrifven, men mig förefaller det som det alldeles icke är lämpligt i Sverige under våra förhållanden, och derföre tror jag äfven, lika med Hr Lilljehöök, det vara ganska tjenligt att genom vissa på förhand betryggade inkomstkällor försäkra sig om att erhålla personer som egna sig åt detta hårda och ansträngande lefnadsyrke; i hvilket hänseende det hittills följda systemet säkerligen har sina fördelar med sig.
Med anledning af en från Hedervärda Bonde-ståndet till Utskottet remitterad, af Riksdags-fullmäktige Johan Andersson, Lars Olson, Anders Ersson och Erik, Andersson, alla från Stora Kopparbergs län, väckt motion angående, bland annat, koppar-räntans nedsättande i stora Kopparbergs bergslag, kommer Utskottet att framdeles afgifva serskildt utlåtande, hvilket Utskottet ansett sig böra anmäla, leir den händelse, att Rikets Ständers blifvande beslut i frågan möjligen skulle komma att inverka på beräkningen af denna inkomst-titel.' 8:o Tiondeoch Hammarskatts-jerti. Det förra eller Tion Ar 1844 • » 1845 » 1846 » 1847 » 1848 Bill. lill R. Transport R:dr 3,525,420: Sedan Rikets Ständer vid 1844 års riksdag, i anseende till den ofördelaktiga ställning, hvaruti tackjern till verk - ningen sig då befann, medgifvit, att tionde-afgiften finge från och med 1845, intilldess den vid påföljande riksdag blifvande statsreglering vidtoge, utgöras med hälften af förut utgående belopp, hafva Rikets Ständer vid sistlidne riksdag funnit det vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att, då konjunkturer ne för tack jerns-till verkningen sedermera förbättrats, den i beskattningen beviljade nedsättningen borde upphöra, sedan orsaken, som vållat densamma, försvunnit; men då en hastigare återgång till den före nedsättningen utgående afgift skulle kunna kännbarare än som vederborde drabba tackjerns-tillverkarne, beslöto Rikets Ständer, att ifrågavarande afgift, från och med 1849, intilldess den vid påföljande riksdag blifvande stats-reglering komme till verkställighet, skulle förhöjas med endast 50 procent utöfver dåvarande nedsalta belopp. Ehuru således, med afseende derå, att konjunkturcrne fortfarande varit för tackjerns-tillverkningen gynnsamma, fråga nu skulle kunna uppstå om tionde-afgiftens återgång till sitt fordna belopp, anser likväl
S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades Hr Ekelunds motion, angående förändring uti föreskrifterna om fartygs uppmätning. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Hr Norins motion, om inrättande af ett Låne-Kontor, såsom en afdelning af Rikets Ständers Bank, inom Gefleborgs län. 40 Prot.-Utdrag den 21 December 1850. S. t>. Remitterades till Stats-Utskottet följande motioner, nämligen: Hr Winges, om lån af Statens medel till Eskilstuna Stad, och Hr Wetterbergs, om Stats-anslag för återuppbyggande af Lidköpings albrända, så kallade gamla Stad. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne: Konstitutions-Utskottets memorial N:o 3, angående ett af Hr Cassel väckt, och af Vällofl. Borgare-Ståndet rcmitteradt förslag om ytterligare uppskof med afgörande af Kongl. Maj:ts afgifna, nu hvilande nådiga förslag till ny Riksdags-Ordning m. m.: samt Pehr Sahlströms från Stockholms län, den dl i denna månad bordlagda motion, om uppskof med föredragningen af Konstitutions-Utskottets memorial N:o 2. S. D. Anmälde Nils Andersson från Christianstads län, att anledning förekommit till anmärkning emot Konungens Rådgifvare i kommandomål; och beslöt Ståndet att till Konstitutions-Utskottet remittera ett af Nils Andersson nu ingifvet försegladt anmärknings-memorial S. D. Vid skedd föredragning lades till handlingarne Stuts-Utskottets memorial N:o 1, med Kongl.
Menas dermed .förändring i det sätt, hvarpå Kongl. Maj:t, inom de särskildta hufvudtitlarne, disponerat de af Riksens Ständer anslagne summorna; så anser jag det öfverflödigt och olämpligt att nu stadga , det Konungen i Commandoväg ej må rubba en disposition, sorn Konungen i StatsRådet faststäldt; helst jag föreställer mig, att Kongl. Maj:t icke kan upphäfva något be6lut i annan väg än den, hvari det blifvit fattad/. Skall ater med ”rubbning i dtspojitionen af allmänna medel'” menas förändring i RiksStatens hufvudtitlar, och medels användande till andra ändamål, än dem Riksens Ständer föreskrifvit; så anser jag så mycket öfverflödigare ått nu Den 22 -April e. m, m slfskijclt stadga, det en sådan rubbning ej må $ke i Commandoväg, sorn det enligt 62 §. ankommer på Riksens Ständer att fastställa, huru särskildta summor, ej blott af bevillningen, ytan enligt 64 §, äfven af Rikets ordinarie Statsmedel, skola till särskildta behof användas, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti RiksStaten anslå; och sorn det dessutom i 65 § uttryckligen förbjudes att an. väijda dessa medel annorlundaän faststäldt blifvit, vid det i 30 §. Riksdagsordningen bekräftade äfventyr för Contrasignenten, hvilket i 106 och, lo7 §. §. af RegeViogsFormen omförtnäles. Hela det föreslagne tillägget innehåller således ingenting väsendtligt, ingen verklig beskrifning på Commandomål, ej. dea ringaste inskränkning eller ens bestämdare begränsning af di-tas gebit.. Det fyller örat med ljudet af stora ord; men lemnar förståndet otiflfredsstäldt. Deremot öppnar detta tillägg, genom de aldeles, öfverflödiga undantagen, ett nytt och obegrän* sadi fält för oberäkneliga missbruk», Det återstår nu blott, att, sorn hastigast undersöka, huruvida den gamla §. verkeligen tarfvar någon förändring.
Mer och mindre lyckade försök hafva gjorts att på en gång afhjelpa det onda, alla hafva misslyckats och komma att misslyckas, emedan man begär för mycket. England har blifvit hvad det är derför att det aldrig helt och hållet nedrifvit hvad förfädren upfört, men då någon brist yppas, drar man heller aldrig der i betänkande att öppet erkänna den, remnorna botas småningom och det gamla England står der åter starkare ån någonsin. Borde icke vi handla sammalunda? lag vågar tro det. Det är derföre jag nu inskränkt mig att påpeka den mest i ögonen fallande oegentligheten i vår sammansättning, den, att man här kan uptråda, sjelf eller genom andra, och afgöra landets vigtigaste angelägenheter, utan att besitta ens den första egenskapen hos en representant, den att kunna eller ega något. Detta år en verklig afvikelse från Svenska Adelns grundval. Vi veta alla huru denna Adel upstått. Den var från början en besutten tjensteadel. När jorden såldes och riddaren ej mera kunde tjena till häst, uphörde han i och med detsamma att vara frälseman. Denna åsigt bibehöll sig ända till sednare hälften af 1600-talet; ända dittills torde blifva svårt att upleta någon slägt, som egde intet. Sjelfva Riddarhusets upbyggande ger derpå ett märkligt bevis. Ståndet beslöt nemi. att den, som ej dertill bidrog, var i och med detsamma sitt adelskap förlustig. Carl XLs reduktion rubbade först denna grund; vi veta huru Adeln då behandlades, huru de ätter, hvilkas fäder mest gagnat fosterlandet, just i följd deraf grundligsst utplundrades; men ett ännu farligare sår gafs oss genom det adlande i massa, som flere regenter tillgrepo, för att dymedelst genomdrifva egna mindre vackra planer. Så 'bortblandades den ursprungliga adels-idéen. Att något litet återföra oss dit, se der hvad min motion afser; jag säger något litet, ty studentexamen eller tjenst samt inkomst lika med den lägsta skollärare, är i sanning ej mycket. En konservativ tidning har förebrått mig, att jag ej gått längre; möjligen tycken J, Mine Hrr! att jag gått förlängt.