Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehrenborgh framställda princip, att då 3:nc Stånd afgjort en fråga, bör man icke skrida till en inbjudning för att förmå deni att frångå sitt beslut, torde det tillåtas mig att erinra, att denna princip icke här är användbar, emedan endast a:ue Ständ afgjort nu ifrågavar. punkter, och dervid stadnat i ett mot R. o. Ad:s mening stridande beslut. Det är derföre icke blott möjligt, utan t. o. m. sannolikt, att det 3;dje D e 11 13 Augusti f. m. Ståndet, som uppskjutit frågornas afgörande för att afvakta It. o. Ad:s beslut, skall gå på vår sida. Frih. Cederström: Det lärer vara nödigt att först utreda, huruvida en ytterligare bordläggning af förevar, inbjudningsförslag är lagenlig eller icke. It. o. Ad. lade denna fråga på bordet i sista plenum. Nu hade visserligen It. o. Ad. kunnat komma till ett sådant resultat', om Ståndet lagt på bordet prot.utdr., angrde dess då fattade beslut, hvilket borde åtfölja inbjudningen, men It. o. Ad. har utan anmärkning justerat detsamma vid början af plenum. Detta prot.utdr. måste således expedieras, enär det ej blifvit bordlagdt, och följaktligen måste inbjudningsfrågan nu afgöras och är en bordläggning deraf icke laglig. Det har blifvit sagd t, att Frih. Boyes begäran om inbjudning var inskränkt till usta punkten af 2:dra hufvudtiteln eller K. M:s Cancelli. Under den discussion, som derom uppstod, begärde jag, att inbjudningen måtte utsträckas jemväl till de öfriga putikler af 2tdra hufvudtiteln, som Ro. Ad , efter att hafva fattat beslut om dem alla, kunde finna skäl att uti inbjudningen intaga.
Han kände sig på en gång både bäfvande och lycklig och hade börjat arbeta med fördubblad flit, på det att donna Elisa skulle hafva något att sälja, medan han var borta och förtjänade stora rikedomar åt henne. Nu väntade han endast på ännu ett Guds tecken, innan han bestämde sig för att resa. Och det var, att han skulle få makt att tala om sin längtan att resa för donna Elisa. Ty han visste, att detta skulle vålla henne så stor sorg, att han ej förstod hur han skulle kunna förmå sig att tala därom. Medan han stod och tänkte detta, kom donna Elisa in på verkstaden. Då sade han till sig själf, att denna dag kunde han ej tänka på att säga det till henne, ty i dag var donna Elisa glad. Hennes tunga löpte, och hennes ansikte strålade. Gaetano frågade sig, när han sist hade sett henne sådan. Allt sedan nöden kommit, hade det varit, som om de lefvat utan dager i en af Etnagrottorna. Hvarför hade Gaetano ej varit med uppe på torget och hört på musiken, frågade donna Elisa. Hvarför kom han aldrig och hörde och såg hennes bror, don Ferrante. Gaetano, som endast såg honom, då han stod i boden i topplufva och kort tröja, visste ej hvad han var för en man. Han höll honom för en gammal, ful köpman, som hade rynkigt ansikte och stripigt skägg. Ingen kände don Ferrante, som ej sett honom om söndagen, då han anförde musiken. Denna dag hade han haft en ny uniform. Han hade trekantig hatt med grön-röd-hvita-plymer, silfver på kragen, silfverfransade epåletter, silfversnören på bröstet och sabel vid sidan. Och då han stigit upp på anförarpallen, hade rynkorna jämnats ut i hans ansikte, hans gestalt hade växt. Han hade nära nog kunnat kallas skön. Då han anförde Cavallerian, hade man knappast kunnat andas. Hvad sade Gaetano om det, att de stora husen vid torget hade sjungit med! Ur det svarta palazzo Geraci hade donna Elisa tydligt hört en kärleksvisa och ur nunneklostret, så tomt, som det stod, hade en skön hymn strömmat ut öfver torget.
Då samma ändamål vinnes, vill jag visserligen afstå ifrån det, som kan tydas till att uppehålla Ridder-i skaptts och Adelns tid, och anhåller endast, att Hans Excellence, Herr Grefven och Landt-) Marskalken täcktes vidtala de öfriga Herrar Talemännen, att låta Bevillningsfrågan hvila tills Ftnancefrågati blifvit afgjord, så framt man der ej, likasom här, har anledning att förese en blifvande återremiss. Upplästes och lades på bordet följande ifrån nedannämnde Utskott inkomna Memo5 rial och Betänkanden: Från Stats Utskottet: Af den 20 dennes: itp Angående Kronoskogarnes användani dej deruti Utskottet hufvudsakligen tillstyrkt, att alla Kronans disponible Skogar och Allmänningar , med undantag af de för Flottorne eller andra behof nödiga, må å öppen Auction till den mästbjudande under Skattemannarätt försäljas, samt de inflytande Skatte-köpedtillingarne uti RiksgäldsContoiret insättas, och Ridd. 0. Ad. Fröt. B. II.
Och hon märker icke, hur han han ännu har kraft och mod att bygga hennes Hittills har här varit fråga om sådant, föraktar henne, » det lilla fäet » med den gröna slott. Och så går han med kransen. där barnet visserligen bör få endast det, som skärmen, som hon bär för sina ljusskygga och Under de kringståendes häpnad, under Alines är sundt, nödvändigt och bra, men visst ej svaga ögons skull. Hon förstår icke, att han förskräckelse, under Ragnars hånande påstående, det finaste och bästa, om man ej vill uppkurtiserar henne endast och allenast för att att han aldrig skall våga sig upp, och under fatta det bästa såsom det för barnet nyttigenom henne få behålla Bågnar kvar hos sig, Hildes förväntningsfulla spänning stiger han gaste, ty då måste det också på detta omty denne kan ju icke slå sig fram ensam utan upp i tornet. Han stiger allt högre och högre, råde få det bästa. Men nu komma vi till allmänhetens sympatier. Och hon ser icke, når ändtligen spetsen, sätter upp kransen och ett annat område, där äfven burgna mödrar hvilket ringa värde Solness sätter på hennes svingar sin hatt i. segerstolthet. De nedani allmänhet mena, att det bästa ej är så omdöme och blinda hängifvenhet. ståendes jubelrop strömma honom tillmötes, nödvändigt, och det är med afseende på unMen han själf vämjes åt sin egen feghet och Hilde viftar med sin hvita sjal, då vacklar dervisningen. Där knusslas, där sparas, där skrymtaktighet, och ändå kan han icke handla han plötsligt och faller. vill man ej betala högre timpris, förrän barnen Som en död massa ligger han på jorden. annorlunda, än han gör. Han kan icke släppa kunna litet mera, och besinnar ej, att just » Han kunde det dock icke, » säger Bågnar. fram andra att bygga, då han ännu själf känden första undervisningen bör ligga i de Men Hilde hviskar för sig själf: ner sig kraftig och stark och har så mycket skickligaste händer. » Men ända till toppen kom han. Min, min obygdt.
Har det ej möjligen händt dig, att du känt dig tillintetgjord inför det högdragna sätt eller den nedlåtande blick, hvarmed du blifvit hälsad af någon pösande parveny, eller att du rodnat för den min af nonchalans, bvarmed betjänten i ett patricierhem bjudit dig stiga in, sedan han på kortet läst ett » plebejiskt » namn? Jag vill minnas det är Montaigne, som på ett ställe säger: » I l faut prendre les choses humaines plus grossiérement, » och denna vishetsregel kan vara god för litet hvar att ha med sig på färden genom lifvet. Det ligger i mångens natur en benägenhet att skrufva upp helt vanliga förhållanden till något utomordentligt, att af obetydligheter göra saker af vikt för att sedan gå och grufva sig för dem. Men detta är icke godt. Må man i stället lära de unga att » resonnera med sig » samt uppmana dem att bjuda till att taga allting så enkelt och naturligt som möjligt, ty det är visst och sant, att » allting gaaer ba:dre, hvis man läder, som det icke vore så meget med den sägen. » Ett Karlbergsminne. Fragment af Mari Mihi. Ila gästerna hade farit så när som på den gamle glade kapten Wendels, hvilken ämnade ligga kvar på Wäringe. Juninatten var så ljus o c h sval. Solen hade inte lust att gå ned ordentligt, den gömde sig bara ett litet tag bakom skogstopparne borta på andra sidan sjön för att en stund därefter färga österns skyar i purpur och guld. — » Innan vi krypa till kojs, kunna vi gärna ta en pipa nere i mitt rum, » föreslog morbror Claes. » Eller kanske du är sömnig, Arvid? » » Inte ett dugg, » bekräftade jag och följde de båda gamle ned i biblioteket, en stolt benämning, som man gifvit rökrummet på Wäringe. Mina vänner, finnes det något hemtrefligare än att en vacker sommarnatt sitta i rökrummet på ett gammalt gods, begrafvet djupt nere i Sörmland, och höra en gammal farbror berätta sina gamla ungdomsminnen? Finnes det något ärevördigare än en långskaftad, silfverbeslagen sjöskumspipa, brun och besk af ålder och trogen tjänst?
Friherre Wrangel: Jag är af samma tanka, som Herr Cederschöld, att Herr von Hartmansdorffs önskan om frågans dragande under Donistolarne uppfylles genom Utskottens förslag; och det är just derföre, att ingen pröfning af sjelfva saken här bör komma i fråga, som jag ansett öfverflödigt att här uppläsa mina Danska Documenter. Men om Herr von Hartmansdorff önskar se dem, skall jag med nöje öfverlemna deni till honom sjelf, särdeles om jag derigenom kan vinna honom på min sida; hittills synes han likväl hafva gjort mera afseende på documenternas mängd, än på deras halt, då han förklarat sig penchera för Herr Rosenblads. Kongl. Brefvet, af 1819 synes vara gifvet med afseende på åboernes rätt, enär 112 Den io September f. m. deruti stadgades bevisnings-skyldighet för Kyrkorna, att de allt ifrån Danska tiden varit innehafvare af Städselrätten; mea behandlingen af hela denna fråga utvisar detsamma, som jag erfarit allt ifrån den tid jag började bevista våra Riksdagar, nemligen att man alltid sökt åtkomma de conqueterade Provinserna, Önskligt vore, att detta en gång upphörde. Frågor, i afseende på det fattiga Halland, hafva efter hvarandra uppstått, dels om Schlegelska, dels om Trippiska hemmanen, och nu slutligen om Kyrkohemmanen; men skall denna provins, som behöfver lugn för att vinna ordning och trefnad, beständigt oroas på sådant sätt, lärer den otvifvelaktigt blifva utfattig. Jag får derjemte erinra, att Halland utgifver i Skatter öfver 200,000 R:dr, deraf kanske i5o,ooo gå ur landet; och man borde således snarare behjerta Provinsens ställning, än söka att förkrossa den. Herr Rosenblad: Det är i sanning svårt att bedöma halten af Friherre Wrangels documenter, då vi ej fått höra dem; de jag framdragit, äro alla tryckta Handlingar, med kraft af gällande Lagar.
Men om jag SALLY (till Hilma). Lolos olycka har varit att hon läst en sådan massa dåliga romaner, i synnerhet det här sista året. Men hur har hon fått göra det? Hon har inte fått men hon har gjort det i SALLY. HILMA. smyg hon har legat halfva nätterna och läst. Men hvarför? För att pappa och mamma alltid valde de böcker, vi skulle få lof att läsa och dem afskydde Lolo, för de var naturligtvis alltid dödande tråkiga. Det gjorde ingenting för mig, för jag har aldrig haft smak för romaner, och du hade ju denna tärande fantasi, som måste matas kurera henne med handarbete och historia. var alltid en så snäll och lydig flicka men Lolo på något sätt och så sökte pappa och mamma MODERN (kommer ut). fick se mig, höll hon inne snyftningarna och låtsade sofva, för att jag skulle gå. (Går emot fadern, som kommer i detsamma, lägger hufvudet mot hans bröst och säger med gråt i stämman:) Nu kunna vi gärna sluta, pappa lilla, för nu behöfver inte barna oss längre! FADERN. Nej, inte ens till det duger jag mer. När hon ser nu hur rätt jag haft, när jag alltid sagt dig, Tvärt om, nu tycks de just behöfva oss. Du att Lolo skulle hållas mer till kvinnliga handarbeten och sådana nyttiga sysselsättningar. Du har inte vetat skaffa dig någon makt öfver henne som nu, t. ex. Hvarför ä' du inte hos henne nu? Hvaratt förmana, förhålla henne Hon sofver. för begagnar du inte detta upprörda ögonblick till MODERN. FADERN. ut sin rätt. Då få vi ta itu med det andra, som, Ja så, det var en annan sak. Låt naturen ta om jag så får säga, synes mig minst sagdt lika allvarsamt. Gå ni in och kläd er så länge, flickor! Det tyckes mig att er toilett lämnar åtskilligt öfrigt hustrun:) Jag har visst inte fått på mig någon halsduk, hvad? (Ser sig i spegeln.) MODERN. att önska i ordentlighet. (Flickorna gå till höger. Till jag darrar ska vi inte vänta med det andra? FADERN. Kära gubben, jag är ännu så uppskakad att het. (Ordnar sin klädsel framför spegeln.)
Att till utrönande af detta penningevärde borde förfaras sålunda: att sedan värdet af hvarje serskildt hemman först blifvit bestämdt, alla hemmansvärden sammanräknades och summan deraf delades med summan af hemmantalet efter helt räknadt, då qvoten utvisade penninge-medelvärdet; att, på lika sätt, hemmanens jordeboksoch hemmantals-räntor sammanlades och, genom summans delning med hemmantalet, medeltalet af räntan för ett helt hemman bestämdes; samt att, genom jemförelse emellan medeltalen af hemmans-värde och ränta, å ena sidan, samt hvarje till ränte-nedsättning anmäldt hemmans värde, å den andra, beloppet utröntes af den ränta, som hemmanet rätteligen borde draga, då, om den vid skattläggningen åsätta ränta vore högre än det förra, skilnaden utvisade det belopp, för hvilket, vid räntans utgörande, lindring skulle tillgodonjutas, hvarvid dock borde iakttagas att sistnämnde belopp uti intet fall finge i detta afseende beräknas högre än den del af hvarje hemmans-ränta, som icke utgöres med effektiv rustning, utan med penningar såsom öfverskotts-ränta; 3:o) Att uti ofvanberörde värdering och jemförelse borde, såvida det kunde anses med stadganderne i Kongl. Brefvet den 14 .luli 1835 öfverensstämmande, ingå icke allenast räntegifvande hemman, utan ock alla andra hemman, hvilkas räntor aro på båtsmanshållet i Blekinge indelta och således jemväl de, hvilka erhålla tillskotts-ränta, samt sådane som hvarken gifva eller taga något tillskott, helst derigenom verkliga medel-värdet skulle rättast bestämmas, men eljest blott ränte-gifvande hemman; dock att i hvarje fall i beräkningen intoges hvart och ett sådant hemmans hela mantal, värde och ränta, så vida någon del deraf vore på gamla båtsmans-hållet anslagen, utan afseende derå, att en annan del ingått i nya indelningen; 4:o)
Stuck-arbeten; tullbehandlas såsom Sten, arbetad, ej specificerad. Stråkardor; se Kardborrar. Ståltråd; se Tråd. Substans; se Bläckpulver. Succat; se Confiturer. Sviskon; se Plommon. Svärta, Bokoch Koppartryck-; se Boksvärta. Synålar; se Nålar. Syringar; se Fingerborgar. Såser; se Soja. :$8 Förslag lill Tull-taxa. Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. Sängkläder beläggas med den tullafgift, sorn är bestämd för väfnaden, hvaraf öfvertyget. består. * tillhöriga sjöfarande eller resande, när de äro synbart brukade eller, af egarne sjelfve medförda, pröfvas icke öfverstiga deras personliga behof R:dr Fria öre. Tafvelramar förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, utan afdrag i vigten för taflan, derå anbragt glas m. m. Anm. Skulle sådane ramar inkomma, som böra tullbehandlas efter värde, får före tullbehandlingen målningen eller ritningen uttagas samt tullfritt disponeras. Talg Fri. Tamarinder ... \ skålp. — 4 Tegel, alla slag ... Fyin Tenlikar ] skålp. — 30 Tenn, oarbetadt samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet .. Fritt arbetadt, nytt: olackeradt och omåladt 1 skålp. _ 25 lackeradt eller måladt 1 skålp — 40 Tennoch Blyaska Fri. Terpentin . 1 skålp. — 2 Terpentin-olja och Terpentinspiritus 1 skålp. — 4 * Terra Sigillala ... Fri. * Tester eller Kratz .. Fri. The . 1 skålp. — 50 Tagel; se Hår. Talgljus; se Ljus. Tapeter af papper; se Papperstapeter. Taskböcker; se Portföljer. Tennfolier; se Folier. Terra Cotta, Terralith, arbeten deraf; se Krukmakare, arbeten. Theriak; hänföres under Apotheksvaror.
Pengarna behöfva ej vara dina, men du tror det, blir mer och mer misstrogen och vägrar under de brådskande våroch såddarbetena lemna erforderlig hjälp. Tradgkrdsmastaren, som hittills gjort sitt basta och finnu eger intresse för sin sak, gör dig starka föreställningar. Du slår döförat till - karlen far reda sig bast han kan! Ej under db, att hhgen slappas. Är väl en g$ng intresset i aftagande, minskas ocksk snart arbetet och dermed inkomsterna. Din trädgzrdsekonomi råkar i ytterlig oordning. Du ser det och vill bringa reda deri igen, men du ar ovis nog att antaga botemedlet ligga i att byta tradgkrdsmästare. U t värre blir det, och du l %ter snart - om du ej är förmögen - din trädgård råka i lägervall, allt medan du för vänner och bekanta nedsätteralla trädgårdsmästare och är villig gå ed på, att trädgårdsodling är det sämsta af alla yrken. Efter att salunda fått vidkännas pekuniära uppoffringar, efter att ha betagit trädgiirdsmästaren hans intresse och gjort honom i hög grad likgiltig, anser du dig p&amp; goda grunder kunna fälla denna hårda dom. - Hvem drabbar dock den egentliga skulden i sista hand .. Den drabbar dig själf. Du har nog sökt visa ditt intresse,. men du har, om jag så f&amp;r säga, gripit in i arbetet för mycket på måfå. Und.er vårens brådska vägrade du lemna be-. höflig arbetshjälp och tvingade derigenom till sen sgdd p&amp;. illa beredd jord, men icke desto mindre är du, när skördetiden kommer, färdig att fordra full klingande valuta. Allts&amp; rent ut - det är nödiga insigter i yrket, som fattas dig. Eger du äfven intresse för saken, blir det ofta. genom okunnighet missriktadt. Vill du derför verkligen föra. din trädgård framåt, är forsta vilkoret, att du bortarbetar. denna okunnighet. Skall du taga mot ett landtbruk, genomgår du allt helst en kurs eller par deri - äfven om du får. både inspektor och rättare vid din sida.
Jag instämmer fullkomligt med Friherre Cederström , och tror meningen, sådan han framställt deny, blifva alldeles klar. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog bifall till första Momentet af denna §. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall af andra Momentet, med den förändring, sorn af Friherre Cederström blifvit föreslagen, att nemligen orden: pé högst 3 veckor må Ordförande i Utskott, skulle utbytas mot orden: ända till 3 veckor må Landt Mar skalken. Bifölls. Tredje Momentet blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln godkändt. 1 320 Den 7 Augusti f. m. §• M Elector eller UtskottsLedamot mcl, utan laga förfall eller erhållen ledighet, icke uteblifva från Electorernes eller Utskotts sammanträde vid den påföljd, som i Ordningsstadgan serskildt finnes föreskrifven. Sker det ändock tre pä hvarandra följande sammankomster, vara lian sin Riksdagsmannarätt för den Riksdagen förlustig. Lag samma vare, om Elector eller UtskottsLedamot, utan styrkt laga förfall, tvenne veckor utöfver erhållen ledighet uteblifver. — Bärandes sådant af Electorernes eller Utskotts Ordförande genast hos Ridderskapet och Adeln tillkännagifvas. Herr Cederschjöld: Det beslut RidcJerskapet och Adeln nyss fattat i afseende pä Bänkmännerna, gör det nödvändigt, att på 4 serskildta ställen införa ordet Bänkman i denna §. näst före Electorerne. Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, bifölls Utskottets förslag till §, med Herr Cederschjölds dervid gjorde tillägg, i följd hvaraf ordet: Bänkman skulle införas näst före ordet: Elector, på alla ställen i §. der della sednare förekommer, samt ordet: Bänkmännens näst före ordet: Electorernes, der sistnämde ord förekommer, Den 7 Augusti f. m. §. 25. Hvad med laga förfall förstås, bestämme?
' Vv. ‘ '■ n v't ' i ' '• r ' Z‘.?i -Kpi' <; -T-% - J7;'- :": ' 5 ■■ c' . :~vj v| inar * ‘ , ; • - -*} i } -*• •» 4 - ’ / l'-r * a a • «• T Efter det Eders Kongl. Majlis vederbörande Befallningshafvande till StatsContoiret inkommit med de från dem infordrade till Eders Kongl. Majit ställde underdåniga Utlåtanden, i anledning af livad Rikets Ständers, sistlidnc år församlade, Revisorer anfört, uti deras Berättelse om granskningen af redovisningen för det till Spanmåis-undsättningar inom Landet efter 1826 års missväxt lyftäde Creditiv af En Million Riksdaler, jemte Allmänna Magazinslnrättningcns försträckningar i samina afseende, får StatsContoret desse underdånige Utlåtanden härjemte öfverlemna, samt för egen del underdånigast anföra följande: Den genom StatsContorcls försorg uppgjorde General-Räkning öfver undsättningsanstalterne efter 18215 års missväxt, utgör ett Sammandrag af de från Länen inkomna Räkenskaper och grundar sig, hvad värdet af MagazinsFondens Spanmålsförsträckningar vidkommer, på Eders Kongl. Majlis Nådiga Bref den 10 April 1828, deruti förorduas, att samma Spanmål borde i Räkning uppföras efter enahanda pris med de för CreditivFonds medel upliandlade 68,432 Tunnor 10 kappar Spanmål, hvilka kostat i inköp 73o,54o Ridr 23 sk. 4 rist., men hvartill vid undsätlningsprisens bestämmande 10,Olo Ridr 39 sk. 5 rist. blefvo lagde lill betäckande af tillfällige förluster, såsom Magazins-afskrifning, afgång under forsslingar m. m.
Sedan Utskottet till öfverläggning förehaft ej mindre de uti Kongl. Majda nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, gjorda framställningar rörande Femte Hufvudtiteln, än ock till Utskottet remitterade särskilda motioner, som afse denna Hufvudtitél, jemte bos Ridderskapet och Adeln i dithörande ämnen afgifna yttranden, får Utskottet här nedan meddela utlåtande öfver sålunda föreslagna förändringar i Hufvudtitelns nuvarande anslag, dervid Utskottet, i fråga om de ordinarie anslagen, iakttagit den ordning, hvaruti de i Riksstaten äro upptagna. Aflöning sstater. l:o. Härvid har Kongl. Maj:t med hänvisning till den af Departementschefen uti den nådiga Propositionen bilagdt Stats-Rådsprotokoll af den 14 Oktober nästlidet år lemnade fullständiga utredning öfver sjöförsvarets särskilda behof, tillkännagifvit att, om än af der anförda skäl ännu svårligen något kunde närmare bestämmas om beskaffenheten af den nya sjökrigsmateriel, som för rikets sjöförsvar borde i stället för den befintliga och till stor del numera för krigsbruk otjenliga anskaffas, kunde dock redan med säkerhet antagas, att den nya materielens dyrhet måste föranleda till minskning i krigsfartygens antal och följaktligen till en deraf samt af fartygens blifvande beskaffenhet och sättet att dem anskaffa beroende minskning af sjöförsvarets nuvarande personal samt jemkning i aflöningsbeloppen; vid hvilket förhållande Kongl. Maj:t bland nu inkomne framställningar om nya aflöningsanslag eller tillökning å redan beviljade, icke fästat Bih. till B. St. Prot. 1862 §■ 1863. 4 Sami. 1 A/d. 29 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 81. afseende på, andra än sådane, som funnits vara stödda på billighet och, i fall de beviljades, icke inverkade på nuvarande personalorganisationer, uti hvilka för öfrigt, innan om den nya sjökrigsmaterielens beskaffenhet blifvit närmare beslutadt, någon väsendtligare förändring icke kunde ega rum, ehuru Kongl. Maj:t icke deraf funne
Nådiga bref af den l6 Marlit samma är, dä härtill anstogo en summa as 1,664 Rdr om äret. —. För»! njöko denna Elesi af Fälliga Enkor och Barn icke någor understöd af Staren. Wid denne Srur har 'Stars - U ffolket sunni! anledning, cttk tillstyrka den ändring, arc första Clc-sien säsom inrärrad för Fahnjunkare, marte mdrastas, emedan sä ane löner ieke finnas ra Srål uptagne, och pä sädan grund de i demi-' Clasi »varande 4 pensions rum allifrän Sirens inrärrande waril ledige. Alla Fahnjunkare Enkor, som sökt pension, hafwa blifwi! klassificerade r den Cl<-si Vik be efter deras Mans innchafve Lön hörk, och som instämmer »ned föreskriften i Pensions Rcglemmket. Deremot har Stats - Ulsikotter, uppå samma grunder, som wid Pensions State» för Civile och Ml, Maire Emhets och Tjenstemäns Enkor och Barn äro anförde, och i anseende till den uppå denne Star »varande mängd af Erpccranker, sörestagik en tillökning af Pensions ? rum kill cl: sammanlagdt be, sopp of 96 Rdr om äret, sä att uppå 1812 ärs projekterade Skar äro upförde för detta behof !,7ä2 1412 Den 2 2 November - 1,762 Rdr i stället för 1,664 Rdr; som 1829 ars Stat nptager. Ercckholm den 16 November 1809. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Hög,v. Presie-Ständ Ledamöters magnar Ledamöters magnar Liae» IHmiNA. Hr. ^Veichnan. Pä Wälloft. Borgare-Ständ. PäHedcrw. Bonde-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl I^r. lä-snöberg.