Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afrads-spanmålen eller den från ordinarie räntan afskiljda, statsverket behållna och enligt jordeböckerne utgående spanmål, upptogs vid sednaste statsregleringen till 41,000 tunnor, men har för år 1845 utgjort 43,215 tunnor, deruti inberäknade 1,157 tunnor bafra, hvaraf 2 tunnor anses i värde motsvara en tunna af hälften råg och hälften korn. Enligt hvad E. K. M., uti nådig skrifvelse den 20 December sisth år, gifvit Rikets Ständer tillkänna, har, genom förnyad skattläggning å den mellan hemmanen på ejland fördelade utmark, den äldre deraf utgående räntan, utgörande 864 tunnor 24 it kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, blifvit nedsatt med 774 tunnor 26 T7S kappar, hvilket belopp följakteligen bör ifrån den af K K. M. lill beräknande i nåder föreslagna qvantitet af 42,500 tunnor afdragas, då återstoden blifver i fullt tunnetal 41,725 tunnor, hvartill Rikets Ständer ansett afrads-spanmålen böra upptagas och hvarå värdet, med bibehållande af det vid sednaste riksdagen fastställda förslagspris, 6 r:dr tunnan, utgör 250,350: 3:o Kronotionde-spanmålen. De af denna tionde-spanmål lill vissa personer, stater och inrättningar utgående indelningar, beräknade vid sednaste statsregleringen till 105,695 tunnor, hafva väl under åren 1841 —1845 utgjort i penningar i medeltal 721,439 r.drj men då en högre eller lägre värdeberäkning häraf icke verkar förhöjning eller minskning i statsverkets behållna tillgångar, hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K. M:s nådiga förslag, upptagit denna del af kronotion äen till enahanda belopp, sorn vid sednaste riksdagen Transport 2,587,350: Bilt. till II St. Skrifvelse, N o 342.
Prest Ståndet d. 12 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 15 Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 — Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts Betänkande angående Stats-Verkets Inkomster och deras beräkning i Riks-Staten för nästkommande och påföljande är, intill nästa Riksdag. Sedan Stats-Utskottet fått emottaga ICongl. Majas Nådiga Proposition, angående Stats,-Verkets til 1- 1 stånd Adelns Ledamöters vagnar Carl De Géer, På Vällofl. Borgare - Ståndets Ledamöters vägnar Gustaf Murtay. Ståndets Ledamöters vägnar Carl FrLandberg, På Hedervärda Bonde. Ståndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C, Sylvan, Den 12 Juni. 469 stand och behof; så har Stats-Utskottet, likmätigt den i 53 §. af Regerings-Formen och 30 §. i Riksdags-Ordningen Srats-Utskottet åliggande pligt, haft bade tid och moda osparde, för att af de Stats-Utskottet meddelte upplysningar och hand-» lingar söka inhämta en närmare kännedom om Stats-Verkets närvarande tillstånd och förhållande, så till dess Inkomster sorn Utgifter. Hvad Inkomsterna angår, så får Stats Utskottet deröfver nu afgifva dess utlåtande. Vid den härom anställda undersökning, har Stats-Utskottet med särdeles tillfredsställelse ' funnit, att Stats-Verkets Inkomster för åren 1S10, 1811, 1812 och 1813, de ar, för hvilka räkenskaperna kunna vara afslutade, icke allenast utgått till det belopp, hvartill de af Riksens Högloft. Ständer vid Riksdagarna åren 1809 och 1812 blifvit i Riks Staterna påräknade, uta,n ock lämnat icke obetydliga öfverskott, hvilka i förening med de under tiden å Utgifts - Titlarna inträffade Besparingar, satt Kongl.
Arbetsfångars användande till befästnings-arbeten, angående II. 284. R. 285. V. B. 415. A. 577. Arbetsföretag, såsom vägars anläggning och förbättring, hamnbyggnader och kanaler samt sjösänkningar och andra vatten-aftappningar m. fl. dylika, angående föreslagne stats-bidrag till. Arbets - — A — 17 Arbetsföretag, angående allmänna vilkor och stadgande» i afseende på de under denna Riksdag beviljade statsbidrag till väganläggningar och vägförb it.triugar samt hamnbyggnader och vattenaftappningar m. fl. dylika. Arbets-hus, frivilliga, om inrättande af. Arbin, Axel Melcher von, yttrande. I. 408. Arbrå linberedningsfabrik, om föreslaget iån till utvidgande af. VIII. B. 106. A. 110. Arfs-Ordningen, om förändring af den genom lag fastställda. IV, B. 38 125. A. 162. Arfskifte emellan syskon, om antagande af ett stadgande derom, att vid sådant afseende bör göras å verkställd uppfostran och uppnådd ålder. Årfs-rätt, för oäkta barn, angående IV, B. 121, 126, 174. A. 196. Arfvode», till Notarier, Kanslister och Sekreterare i de särskilda Utskotten. Se respektive Utskott. Arfvoden, om beviljande af serskilda för verkställigheten af Riksdagskostuadernas betalning, samt granskningen af de å dessa kostnader afgifna läkningar och reqvisitioner. X. B. 359. A. 365- Arfvode, förhöjdt för bestyret med utdelningen af de tryckta Riksdagshandlingarne. X. B. 359- A. 365. Arméen, om permission för hälften af, emellan mötestiderna och då annan aktiv tjenstgöring icke ifrågakommer m. m. II. 353, 564. R. 568. lil. B. 505. 614. A. 670. — om användande af manskap ur, vid statens jernvägs-arbeten.
Vidkommande det föreslagna blifvande arrendet för kungsgården hade Kollegium fästat uppmärksamhet derpå, att, med hänsigt lili ofvanåberopade stadgandet i 1837 års Kongl Bref, Landshöfdingen icke kunde anses ovilkorligen berättigad, att, efter nytt arrende af Alnarps kungsgård, hela inkomsten deraf åtnjuta, ulan vore sådant af Kongl. Maj:ls pröfning beroende, hvarföre Kollegium, då, till följd af det i nyssberörda Nådiga Bref antagna låga värde å arrende-spanmåleii, Landshöfdingen redan med nuvarande inkomst af kungsgården oell efter medium af markegångs-prisen för åren 1834—1853 hade större inkomst af kungsgården än den beräknade, samt öfverskotta! skulle blifva än, högre efter det föreslagna nya arrendet, hemställt, om ej del i 1837 års Kongl. Bref af kungsgården för Landshöfdingen aflöning beräknade belopp af 5,955 ILdr 26 sk. 8 r:st. b:ko, finge af Landtbruks-inslitutels styrelse (iil Landshöfdingen erläggas och kungsgården deremot ostyckad af styrelsen emoltagas och begagnas, så framt icke Kongl. Majit skulle finna den för Landshöfdingen år 1837 fastställda lön af 6,000 B:dr numera vara för låg och förthy böra förhöjas, i hvilken händelse styrelsens afgift jemväl borde ökas, dock kunde, enligt Kollegii tanke, hvad i företiämnda hänseenden blifvit yttradt icke gälla nuvarande Landshöfding, som sjelf borde ega bestämma de vilkor, hvarunder han ville för sin tjenstetid från kungsgården afstå.
St. jemväl bifallet, att ett ytterligare låneunderstöd af 85,ooo R:dr tnå Staden förunnas till följande fördelning: a) Utaf hela lånesumman, 85,000 R:dr, anslås 10,000 R:dr till utförande af Stadens nya planläggning, jemte tomtoch gatureglering, efter den plan E. K. M. i Nåder fastställt, och 15,ooo R:dr till uppbyggande af Stadens afbrånda allmänna byggnader, hvilka böra vara fullbordade senast år i834, och under följande vilkor: 1:0 Lånesumman ställes under förvaltning af Stadens Äldste, på hvilkas requisitioner och fullmagter penningarne komma att från RiksgåldsContoiret utgifvas; börande requisitioner och fullmagter vara underskrift e af minst en öfver halfva antalet af Stadens Äldste, så framt de såsom gällande skola kunna antagas; 2:0 Hvad som utaf lånebitrådet icke år lyftadt, inom i83i års slut, får icke derefter från RiksgåldsContoiret utgifvas; Exp. Vtsk. Förslag till und. Skrifv. Innan några penningar frjjn RiksgåldsContoiret utbetalas, bör till Contoiret vara aflemnad en af Stadens Äldste, efter uppdrag af Borgerskapet, undertecknad förskrifning å lånesumman, hvarigenom de, i Stadens namn och på dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, ansvara för lånets återbetalning, jemte 5 procents löpande årlig ränta, på sått nästföljande moment närmare innehåller; 4:o Å hvarje serskild post, som i afräkning uttages, beräknas räntan från den dag, under hvilken penningarne utassigneras i RiksgåldsContoiret, och kommer all sålunda upplupen ränta att på en gång liquideras, ett år efter den dag, då hela lånesumman blifvit lyftad.
Fr i. jr r 1 t 1 • 10 Mais I Tunna 1 5 4 - Magnetsten, infattad, se Instrumenter Physiska. 64 Bil. till Expedilions-Utskoitels Förslag till und. Skrifvelse N.-o 3o§. Tullvärde. Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. Utförsel’ tu 11— Malm, rå oell osmält, Jern. ioo R:dr v. F ri. 5o aila andra slag, ej nämnde t oo R:dr v. F ri. 5o — MalmstufFer till Naturalie-samlingar Fr ia. Fr ia. [5 — Mandel i Skålp. •— 3 r 2 •— Marienglas i Skålp. — 3 Marmor, mer eller mindre arbetad ioo R:dr v. 20 Fr i. t6 Masker i St. 4 2 Mastix i Skålp. 15 i — Mattor, Golf-, ej specificerade 2 af Ull i qv. aln .— 24 — \ af Strå eller Rötter ioo R:dr v. 25 >Fr ia. af andra ämnen, lackerade 32 eller fernissade i qv. aln 6 — Medailler, af Guld och Silfver af Tenn och annan oäkta Fr ia. Fr 11 td. 2.4 — metall .. I Skålp — 4 — Fr la. Metaller, sammansatte: Marin-metall ioo R:dr v. 5 Messing, oarbetad, latun och t66 32 — trådband inbegripne i Sk\ stäp. v. 5o —- — t 32 — i 12 — arbetad, lahn, oäkta. i Skålp. — [2 ■ ) andra slag, gjuten smidd el>Fr ia. i ler prässad z Skålp. — [6 r\ Manchester, se väfnader af Bomull. Manna, se Apotheksvaror. Manufactur-varor, ej spccif., se Slöjdvaror. Markasit, se Vismut. Marmor, arbetad i hilder, se Bilder. Mattor, hastse Bastmattor. Mattor, grässe Gräsmattor.
Skrifvelse, N.o S77. 627 det allmänna uppbär, synas alltför ringa, i jemförelse med hvad utländske vetenskapsmän blifvit tilldelaclt såsom bevis på samhällets erkänsla för deras förtjenster, vid hvilket förhållande det måste för Svenska nationen vara en helig och kär pligt alt söka bereda Friherre Berzelius tillfälle alt, utan bekymmer för en nödig ulkomst, kunna egna sina återstående dagar åt vetenskapliga forskningar, hafva Rikets Ständer beslutat att, såsom en gärd af Svenska folkets erkänsla och aglning för Friherre Berzelii utmärkta vetenskapliga föi tjenster, för honom å Allmänna Indragnings-staten uppföra en årlig pension af 2,000 R:dr. 17:o Uppå derom hos Rikets Ständer gjord framställning, hafva Rikets Ständer, såsom ett bevis af agtning för aflidne Hof-Capellmästaren Hcejffners stora förtjenst om den Svenska kyrko-sångens bringande uti ett förbättradt skick, funnit skäligt å Allmänna Indragnings-stalen uppföra en årlig pension af 200 R:dr för hans efterlemnade enka. 18:o Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att ett årligt understöd af 500 R:dr malte tilldelas f. d. Secreteraren vid Musikaliska Academien, Pehr Frigel, och, ehuru bemälde Frigel redan förut å Allmänna Indragnings-staten åtnjuter 333 R:dr årligen, utgörande lön vid en annan förut innehafd tjenstebefattning, hafva likväl, vid belragtande deraf, att han, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, efter att hafva under en verksam lefnad, så väl i Statens tjenst, som i serskilde honom uppdragne befattningar, med nit och skicklighet, ehuru mot ringa ersättning, gagnat det allmänna, nu, vid uppnådd 90 års ålder, saknar förmåga att sjelf bidraga till sitt uppehälle, och att sålunda berörde 333 R:dr icke kunna vara tillräcklige för hans nödtorftiga bergning, Rikets Ständer godtfunnit serskildt å Allmänna Indragnings-staten uppföra ett årligt belopp af 200 R:dr för Frigel, såsom f. d.
Förord* Prot. Uidrag den 14 Maji 1829. 63 tlingen den 13 Julii 1818, angående inleck» ning i fast egendom j samt 3:0 Allmänna Besvärsoch Oecono'• mie~ Utskottets .■ N:o go, i anledning af vackt fråga, att Krigs-Academien på Carlberg malte , såsom Elementar-Läro-anStalt, upplösas ; och N:o 93, i anledning af väckta Motioner,’ dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och dels om upprättande af ett Institut, egentligen för kyrkosång Hvaremot Allmänna Besvärs-och Oec0- nomie-UtskottetsUilåtanden, N:o 52 och 92, i anledning af väckt fråga om skyldighet för ocJ dinarie Domare att af egna medel ersätta alla de resekostnader, hans Vicarius, i och för sitt förordnande, får vidkännas utom Domsagans gränsor, afslogos. Från Hedervärda BondeStåndet. S.
Från den i allmänhet stadgade skyldigheten att med behörigt pass sig förse må dock arbetsföre personer af allmogen befrias, då de, i ändamål att söka arbete på kortare tid, vandra ut ifrån sin hemort, ulan bör det för dessa anses tillfyllestgörande, att de äro försedde med vederbörande presterskaps af Kronobeljeningen påtecknade bevis om frejd, bostad och skattskrifning. Då lösdrifvare anträffas, bör han genast häktas och till Länshäktet införpassas. Detsamma gäller om qvinnor, som dem medfölja, ehvad de uppgifvas vara deras hustrur eller icke. Medhafvande barn under femton år skiljas genast från föräldrarne och njuta, genom vederbörandes försorg, vård och uppfostran. Befinnes lösdrifvare vara utlänning, förrymd soldat, fånge eller missgerningsman, förfares med honom, enligt de, i afseende på dylika personer, serskildt ulkomne Författningar. Hvarje annan lösdrifvare, som är arbetsför, varde, der ej tillfälle till laga försvar, eller till erhållande af loflig sysselsättning kan för honom eller henne beredas, dömd: man, till ett års arbete vitl arbetsfängelse eller arbetscompagni, qvinna, till Corrections-inrättning. Förebär personen, att han är på annat ställe mantalskrifven och att han förlorat innehafvande pass eller andra betyg, bör upplysning derförinnan inhemtas från Konungens Befallningshafvande i det Län, som af personen uppgifves. Vägrar lösdrifvare alt lemna nödiga upplysningar om sin person, eller beträdes han med falska uppgifter, dömes han i alla fall till tvångsarbete, och må han ej, efter utstånden strafftid, derifrån lösgifvas, innan han lemnat fullständiga uppgifter om sin person. Utrönes det, att han blifvit i yngre åren öfvergifven af föräldrar eller annorledes satt ur tillfälle att göra reda för sig, må han tillgodonjuta sin oskuld härutinnan. ioo6 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o fiol.
Sedan Hr Gr. o. Landtm., med anledn. af R. o. Ad:s d. 12 dennes fattade beslut, alt med pröfningen af LagIJtsk:s ifråga var:de betänk, skulle anstå tills R. o. Ad. erhållit del af BorgareSt:s i ämnet fattade beslut, tillkännagifvit att BorgareSt. enl. ankommet prot.utdr., d. 19 dennes bifallit detta betänk., blef detsamma jemväl af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda mern. N:o 96, ang:de en gratifikation ål Bankens vaktbetjening. Föredrogs Hederv. BondeSt:s d. 19 dennes på bordel lagda prot.utdr. af d. 16 i innevande månad, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStm, att med BondeSl. sig förena uti det föreläggande för StatsUtsk., att inom 8 dagar efter erhållen del af BondeStis derom fattade beslut, till RiksSt:n inkomma med sitt utlåt., i anledn. af återremisserne från R. o. Ad. samt PresteSt. af Utsk:s utlåt. N:o 242, ang:de beskatlningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då vi håfve oss nogsamt bekant, att ifrågavar:de ärende nu är under handläggning inom StatsUtsk. och della Ulsk. mig veterligen icke låtit i delta fall någon försumlighet komma sig till last, hemställer jag vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle linna för godt, att lägga det ankomna prot.utdr. till handlingarna. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., i öfverensstämmelse med hvad Hr von Hartmansdorff tillstyrkt, beha - 270 Den 23 Augusti. gade besluta att lägga BondeSt:s ifrågavande prot.utdr. till handlingarne. Ropades ja.
Och, om än förmånen af detta afdrag genom nämnde tillägg borttages, hvilken Egendomsegare kan kalla fulla 6 proCent hög ränta, för en Skuld som icke hans Borgenär kan uppsäga och som deremot han kan afbetala, när hellst han har magt att inköpa Sedlar, som finnas i Provincen på mångfalldiga ställen till köps. Detta är kanske ibland de största förmånerne för Producenten, att han, när hellst han förmår , kan med en liten Summa i sender minska sina Skulder. För Trycknings-kostnad, Inskrifnings-besvär, etc. torde en afgift vid Pantbrefvens uttagande erfordras. Deremot tillstyrker jag tid Inrättningens uppmuntran, att den Charts-S'giilatas-afgift, som vid öfrige Inteckningar edor* dras, icke ålägges den som medelbart genom Credit-Cassan förskaffar sig Lan på Fastighet. Att Staten skall vara Ciutionist för räntan å Pantbrefven, och Credit-Cassor aldrig blifva lidande genom Embetsmäns otrohet, bt oundgängligt; sådana tillfallen torde icke ofta 164 Ben 03 April. vara att beFara. Deremot kan ganska lätt bända att genom vådliga händelser ett betydligt antal Pantbref förkommer, och räntorne för dem hemfalla till Stats-Cassan. Jag anhåller, att detta mitt Anförande må få till Statsoch Banco-Utskotten remitteras, såsom ett tillägg, antingen till Grefve von Schwerins yttrande eller mitt af den 15 dennes. Skulle Förslaget antagas, så torde Lagutskottet få sig uppdragit, att bestämma de ändringar i allmänna Lagens stadganden, som deraf kunna följa. Herr Flach, Carl Fredric, och Herr af Darelli Isac, förenade sig med Grefve Spens. Grefve Kalling, Pehr, anhöll, att Ridderskapet och Adeln måtte anmoda Grefve Spens att till trycket låta befordra sitt nyss uppläste Anförande.; Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, anförde skrifteligen: En rigtig Finance-plan kan ej byggas på origtiga principer och origtiga facta!
Jag har anledning tro, att en stor del af de parter, som ifrån Härads-Rätt fullfölja mål till Lagmans-Rätt, dermed egentligen åsyfta att vinna tidsutdrägt, för att emedlertid undgå fullgörandet af Härads-Räctens beslut. För att få utrönt om sig så förhåller, anser jag, att nu allenast borde stadgas, att, för rättighet att söka ändring i Häradseller Kämners-Rätts i tvistemål gifne hufvudsakliga Dom eller Utslag, sökanden skulle vara pligtig fullgöra samma Dom eller Utslag. Om ett sådant stadgande hade till påföljd, att de mål, som ifrån Häradsoch Kämners-Rält fullföljdes till Lagmansoch Rådstufvu-Rätt, uti antal ej betydligt öfverslego dem, som nu ifrån sistnämnde Domstolar fullföljas till Hof-Rätterne, då borde icke vidare någon betänklighet vara, att genast afskaffa Lagmans-och Bihang till R, St, Brot, i834. 7 Sami. 1 Afileln. 6 i5.de 26 L»g-Uiskottet: Bet. N:o Sr. Kämners-Rälterne; men innan en sådan erfarenhet vunnits, torde det ej vara försigtigt alt dermed brådskynda”. Af Herr Grefve Sparre: ”Emot Utskottets beslut, att tillstyrka Lagmans-Rätlernes upphörande, får jag mig reservera. Indragningen af dessa Domstolar är, efter milt omdöme, vid nuvarande förhållanden, icke verkställbar. Af Hans Excellence Justitia* Stats-Ministerns Embetsberättelser inhemtas, att, oberäknad! det betydliga antal mål, som före Lagmans-tingens början blifvit förlikte eller förfallit, för åren i83o-—i832 vid pass 3,ooo saker årligen fullföljts vid Lagmans-Rält, samt att af desse vanligen mindre än ijl>:del sedermera kommit lill Hof-Rätterne. Skulle nu instantien emellan Härads-Rätt och Hof-Rätt försvinna, blefve följden, att sistnämnde
SD. Stats-Utffottet nu inkommit med dest Betänkande, k fräsan om medels anslående till förbättrande af Fiskfångsten i Cattegatt; beslöt Prest» Ständer, att med ogillande af Allmänna BeswärSvch Ecvnomie-Utssottets Utlåtande i anledning af Hr. General, Eonsuln M. Sköldebrands i detta ämne wäckte Motion, till Stats-Utskottets ofwanberörde yttrande lemna sitt bifall. vt supra. Lx krotocollo, I. v. Almguist. Ut. Den >z Julli. »627 Utdrag af protocsllet, hället hos HZgwZrd. prest Ständer wld Urtima Riksdagen r örebro, den iz Julii »8rr. SD. ^)estöt Prest, Ståndet anmoda Bewkll, vines. Utskottet, att, do Utskottet icke ännu lärer wara i tillfälle att afgifwa desi Project till Allmänna Bewillningens grunder och fördelning, icke destomin, dre med möjligaste skyndsamhet, inkomma med dest förslag till en ny Chatte-SMote, Förordning; uti hwilket Beslut de Respeclive Med, Ständen ffulle wördsamt och wänligen inbjudas att sig med Prest, Ständer förena. vt supra. klx protocollo, V. Almguist. Utdrag af protocollet, hället hos HZgwZrd. prest. Ständer wid Urtima Riksdagen i Orebro den iz Jul» 1312. S D. Efter uppläsande af Hederwärda Bonde, Ståndets uti Protocolls-Utdrag af den g:de dennes meddelte erinran till Lag-Utskottet, att utan widare uppehöll inkomma med desi affordrade Förslog till Strafflag, för misibruk af storka drycker, och dö Prest-Stonder ö ena sidan erkände det
Således kan jag icke eller finna det at Herr von Hartmansdorff onforde exempel om enskiltes informatorer vara hit lämpeligt, emedan ingen Lag imdgifvör, det husaga på dem må användas; och jag skulle beklaga de föräldrar, hvilka ansåge Tjenstehjons-stadgan kunna tillämpas på deras barns lärare, och de barn, som ägde lärare, hvilka med husaga kunde tillrättavisas. Herr Hjerta: Vid denna §. der egenteligen den af Kerr von Hartmansdorff framställde anmärkning om vandringen förekommer, och hvilken anmärkning i vissa afseenden år grundad, enhålier jag få underställa, om icke tankarne kunde iörenas derigenom att, i stallet för stadgandet örn siådslande på ett halft år, man skillle inskränka det till ett qvartal. GesuUerue S'4 Dun 30 J agust i J, m. kun(|e derigenom lättare förflytta sig från den ena mästaren till den andra, oell måstarne voro mindre bundne. Jag föreslår derföre, att stadslandet malte ske på 5 månader, med en månads uppsägning. Herr von Hartmansdorff: Herr Uggla har tagit min mening alldeles tvärtom, mot livad jag menat. Jag Jiar sagt, att ehuru ingen Lag förbjöd att använda husaga mot en Informator, ägde den likväl ej rum, emedan den förbjöd sig sjelf. Hvad husagan för öfrigt beträffar, så , antingen man vill landf förvisa den eller icke, kan det ej ske, ty det förhåller sig med den, såsom med allt, hvad i sig sjelft är rått, att det icke låter förvisa sig. J ig tror derföre, att det vore b5st, icke i Författni gen nämna husagan, utan låta dermed förhållas, såsom hittills. Herr von Hohenliauffn". Jag tror äfven det vara nödvändigt, att bibehålla det husbondevålde, som mästare hittills halt. Man måste betrakta saken, sådan den år, och icke, för att införa uti handtverkerierne en mera bildad dass, som der ännu icke finnes, borrtfaga de stöd, sorn befinnas nödige för bibehållande af ordning.
Grefwe ?osts. Wid mit första ödmjuka anförande hade jag äran nämna at, j händelse icke antoges, hwad jag föreflog, förbehöll jag mig widare fä anföra mina tankar. Jag haller före, det man icke en» dast sä bör hafwa afseende pa ^rrrenäsrorers rätt, at någon annan rättighet derigenom blflwer kränkt. Jag medgifwer gerna at Kongl. MasitS Nådiga krvPvstrion icke innefattar något särffilldt stadgande för arfwejord, och ac Lagens föreskrift om Legostämma ej heller någor derom bjudtr. Men dä jag har sa liken äilcholuionsratkighet öfwer arfwejord, at den icke ens til hustru kan borrtgifivaS, hwarken ti! ägande rätt eller afkastnings åtnjutande, mindre kil någon annan, och äis^ostkionsräkten således i och med lifwek uphör, samt kjlfaller laga arfwingar, fa synes det uppenbart gcnsäga emot Lagstiftarens mening och Lagens grund, at jag medelst srrenäs eller förpaktning skall Åstadkomma en widsträckkare stispoiuion, än Lagen medgifwer, och nu til andras försäng wid hög alderigenom ek korrt före döden flutadt Errenäs-LonrrsÄ kunna betaga Arfwingar, sä wäl älkoinsten af jorden, som är deras tilständiga rätt, som ock njutandet af annan afkastning, än jag behagar ZAZ behagar förcskriswa. Jag är derföre af den tanka, ar vin än i Lagen icke finne.s stadgadt, dek Legostämma icke uphör med ägarens af arfwejord död, bör sadanr nu föreffriswas, och det är grunden til Lag-Utffottet§ Betänkande. Jag anhällcr derföre om propolnion, ak ej Köp ma bryta Legostämma, och allenast undantag göres för arfwejord. Hans Lxcellencs Herr Grefwe» och Lan d t - M a rska l ke n.