Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
It rst. och räntan af krono-skattehemmanet Lilla Skillinge N:o 3, i kronovärde uppgående till 2 R:dr 30 sk. 7 rst., Direktionen öfver Hjelmare Kanal och Slussverk, sedan Kongl. Maj:t den 1 sistlidne Mars enligt Slals-kontorets hemställan beslutat, alt förenämnda räntor af hemmanen Hellby och Wallby skulle ur kronoräkenskaperne afföras, i anledning af Slats-kontorets förslag i öfrigt, alt ofvanberörde spanmålsbelopp, 59 tunnor 21|- kappar, måtte bestämmas i kontant årligt anslag, till visst belopp eller efter markegång med forsellön och alt räntan af Lilla Skillinge mätte, förvandlad i kapital, af Stals-verket på en gång inlösas, i underdånighet anmärkt, att, efter uträkning af markegångs-prisen för sednaste 10 år med tillägg af forsellön, värdet af 1 tunna spanmål per medium utgjort 7 R:dr 28 sk. 11 rst., hvilket för ifrågavarande 59 tunnor 21 f kappar utgjorde 453 R:dr 34 sk. 2 rst., i stället för de af Statskontoret beräknade 358 R:dr 3 sk. 11 rst.; att markegångs-prisen likväl i allmänhet varit lägre än de sedermera gångbara, så att under de sista tre åren tillökningen i lösningspriset för berörde qvantitet utgjort .per medium 108 R:dr 28 sk., och att sålunda, om icke Kanalverket skulle få vidkännas betydlig förlust, ersättnings-anslaget härför borde, efter denna beräkning, utgå med jemnt 562 R:dr B:ko; anförande Direktionen derjemte, att, ehuru Direktionen på uppgifna grunder ansåge med Kanal-verkets fördel mest instämmande, att frågan om förändring med de af Verket innehafvände räntor finge förfalla, Kanal-verket dock, i händelse Kongl. Maj:t funne de föreslagna åtgärderne leda till det dermed åsyftade gagn, vore beredvilligt alt, utan afseende å befarad uppoffring å Verkets sida, till Kronans disposition återlemna meranämnde 59 tunnor 21fkappar spanmål mot ofvanberörde'anslag i penningar, 562 R:dr B:ko, .äfvensom räntan af Lilla Skillinge, som, efter förvandling i penningar, för sista 10 åren utgjort per medium 21 R:dr 39 sk. mot 22 R:dr B:ko, eller deremot svarande kapital, efter 5 procent af 436 R:dr B:ko.
På grund häraf och då Direktionen befarar att besparingarne på anslaget till Läroverken icke lemna tillgång för nämnde kostnaders bestridande, anhåller Direktionen i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets näst sammanträdande Ständer äska ett anslag, i det ena fallet af 59,000 R:dr, i det andra af 45,666 R:dr 32 sk. och i det tredje af 50,000 R:dr B:ko, samt derjemte dels tillåta, att skolhus för Nya Elementarskolan måtte å omförmälda plats uppföras, och dels förordna, att skolan får qvarstadna i den lokal hon nu innehafver, tills hon i en annan kan inflyttas. Eders Kongl. Majit har redan förut vid tvänne Riksdagar för lärohusbyggnad åt Nya Elementar-skolan iStockholm äskat ett anslag af 50,000 Ridr B:ko. Väl hafva Rikets Ständer vägrat att härtill bifalla; men då Eders Kongl. Majit sedermera, genom Nådig skrifvelse den 6 Julii 1849, förklarat ifrågavarande skola hädanefter böra utgöra ett ibland Statens allmänna Elementar-läroverk, då-skolan åtnjuter sådant förtroende, att ej blott de 100 platser, som för lärjungar äro att tillgå, alltid varit upptagne, utan ock en mängd inträdessökande lärjungar måst afvisas, hvarföre den af Direktionen nu föreslagna byggnaden är beräknad att rymma 200 lärjungar, samt då, huru ock meningarne angåeude den Nya Elementar-skolans läromethod kunna i en framtid stadga sig, det alltid för Staten skall vara i hög grad önskvärdt och nyttigt, att i hufvudstaden ega en rymlig undervis nings-lokal, anser jag mig i underdånighet böra tillstyrka, att Eders Kongl. Majit till snart sammanträdande Ständer gör Nådig proposition om medel för uppförande af bemälda skolhus.
A n s ö k n i n g e n bifölls, det nya b o - laget konstituerade sig, inköpte simskolan o c h flyttade den till den nyförvärfvade platsen, där den ännu ligger kvar. U n d e r alla dessa hårda år, då den kvinnliga simundervisningen i hufvudstaden, ännu en späd planta, först måste hårdt kämpa för att förvärfva o c h sedan höll på att förlora den viktigaste förutsättningen för sin tillvaro, nämligen en ändamålsenlig lokal, stod städse B o r g bland dess förnämsta försvarare, offrande tid, krafter o c h penningar för den goda saken. K o m så en tid a f gynsammare förhållanden. Under hela 1870-talet gick det simskolan väl, elevernas antal växte, stadens alla folkskolefliekor fingo på kommunens bekostnad besöka den, promotioner höllos med ända till 11 magistrar, o c h B o r g hade nu glädjen att såsom promotor bekransa äfven ickedöfstumma simmerskor. När sedermera Stockholms kommun 1884 omsider tog sig an den kvinnliga simundervisningen — man hade vid den brydsamma tidpunkten 1869 förgäfves sökt förmå staden att öfvertaga fruntimmerssimskolan vid Kastellholmen — så fick härigenom den kvinnliga simkonsten ett starkt uppsving i vår hufvudstad. I Stockholms nya storartade simskola bakom Strömsborg, s o m 1884 öppnades, fann man halfva området upplåtet åt det kvinnliga könet. V i d de promotioner, som sedan årligen hållits där, har också de kvinnliga p r o - movendernas antal allt mer vuxit o c h nästan uppnått samma höjd som de manligas. Förra sommaren promoverades sålunda 17 kvinnliga och 21 manliga magistrar. D e n kvinnliga simundervisningen slår numera pä så säkra fötter i vår hufvudstad, att den åtminstone ej vidare torde behöfva frukta att gå under. O c h härifrån har den äfven spridt sig till åtskilliga orter, om o c k ej många, i landet. A t t den befinner sig på denna punkt, därför hafva vi emellertid till största delen att tacka Ossian B o r g s energi o c h m o d.
Jag anhåller ödmjukast, att detta tillägg måtte få åtfölja min förut afgifna motion och Herr Bråkenbjelms dervid gjorde anmärkningar. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Herr Adlerbrants ifrågavarande Memorial, i anledning af Herr Bråkenhjelms, Pehr Reinhold, anmärkningar vid Herr Adlerbrants, den 29 sisth December e. m., till StatsUtskottet remitterade motion, om Skatteköp af Kronolägenheten Ädelfors, med derunder lydande Hemman och Lägenheter, äfven malle till StatsUtskottet förvisas. Bifölls. Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets under N:o 11 insände förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t angående tryck - Den i 5 J a n u a r i i. 9^ ning och utdelning af Kongl. Maj:ts Befall ningsliafvandes FemårsBerättelser. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkorane Memorial och Utlåtanden: Från BevillningsUtskottet: Af den 5 dennes: N:o 5. Om återlemnandet af Petter Anderssons från Hallands Län inom Hedervärda BondeStåndet väckta Motion, angående förbud mot införsel af utländska yppighetsvaror. Frun Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : Af den 2 dennes: N:o 7. I anledning af väckt fråga oin rättighet för Nämndemän till Skjuts och Tractamente för alla förättningar i tjenslen. Af den 3 dennes: N:o i3. I anledning af väckt Motion ora olägenheterne för Linköpings Stad deraf, att Lif-Grenadier-Regementernes MusikCorpser bo i Staden och ej på Rotarne. Af den 7 dennes: N:o 19. Rörande väckt Motion om upphäfvande eller nedsättning af vitet för försummad anskaffning af karl till Recruteringar. Ben i 5 Jn h u a ri i. Från ExpeditionsUtskottet: Af den g dennes: N:o 13.
Vid förnyad föredragning af Lag-Ulskollets Betänkande N:o 45, i anledning af väckta motioner om ändring i 1 1 Kap. 4 och 7 §§ Bällegångs-balken, i fråga om stämning, återremitterades det å sidan 4 förekommande Författnings—förslag, hvaremot Betänkandet i öfrigt bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handling arne Slats-, Beviltningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N.o 22, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 20, angående restitution af erlagd tillverknings—afgift för exporleradt bränvin. Frän Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulskottefs Utlåtande, N:o 152, i angående reglering af ulgifterne under Riks-slatens Nionde llufvud-titel. Härvid förekommo: Biföllos, med iakttagande, alt åberopade tabell. Litt. A., i afseende på hvad uti tredje punkten omförmäles, återremitterades. Punkterna 4 till och med 8. Afslogs. Punkterna 10 till och nied 14. Biföllos. Med afslag till denna punkt, beviljade Ståndet ar Statens medel till JustitieBorgmästaren Holms enka en årlig pension af Ett Tusen Riksdaler Riksmynt. Punkterna 16 till och med 25. Biföllos. Afslogs, och beviljades al Statens medel lill Öfverste Bruncronas enka en årlig pension af 600 R:dr R:mt. Bifölls. Afslogs, och en årlig pension af500 B:dr Ruut beviljades af Statens medel till Öfverste C. J. Ströms enka. Punkterna 29 till och med 36. Biföllos. Afslogs, och en årlig pension af 1,000 R:dr Ruut beviljades af Statens medel lill Kommendör-kapitenen Abraham Wilhelm Lavens enka. Punkterna 58 till och med 55. Biföllos.
Ehuru jag i mina anmärkn:r tog mig friheten fästa Utsk:s uppmärksamhet derpå, att Utsk., som hade förklarat såsom sin grundsats att vilja här på ett ställe sammanföra alla de särskilda arfvoden, som nu utgå till Götheborgs lånecontor, likväl förgätit flera af dessa arfvoden, så har dock Utsk. hvarken besvarat mina anmärkmr i detta fall, eller rättast sin glömska; men då det icke lärer hafva varit Utsk:s mening att vid ett lånecont., som varit så styfmoderligt behandladt som Götheborgs — ty intet annat conior har haft så ringa anslag —, förminska hvad som redan finnes detsamma anslaget, så anhåller jag om följande förändringar uti 6:te punkten: alt för bokhållaren uppföres särskildt arfvode för böckernas afslutande ioo r:dr, som icke torde vara för mycket, då 4^o r:dr i tvenne arfvoden hittills utgått för samma göromål vid Discontverket i Stockholm. För vaktmästaren skopenningar 3o r:dr. AllBancodiscontens vaktbetjening åtnjuter skopenningar. Götheborgs lånecontors vaktbetjening är ensam utesluten derifrån; men jag, som varit revisor af samma conior, kan upplysa, att betjeningens skoslitning icke är obetydlig, emedan de hvarje morgon måste gå mil utom staden tili Direct:ns ordförande. För lånecont. aoo r:dr missräkn:spenningar; samt att vid slutet tillägges följande: ”Den af RiksSt:ns ledamöter i Directm, hvilken bor mer än i mil från lånecont., erhåller i reseersättning 66 r:dr 02 sk. b:co. Om bancoombudet el - 54 Den 6 April e. m. ler någon af tjenstemännen innehafver ordinarie tjenst i Banken, åtnjuter han, så Jange han detta uppdrag vid lånecont. innehafver, sin halfva lön med åtföljande arfvode i Banken.” Detta är alldeles öfverensstämmande med hittills gällande stadgande.
Deremot eger jag för min del den fasta öfvertygelsen, att sådane åtgärder derstädes nu mera blifvit vidtagne, alt dylika bedrägerier, som der inträffat, icke vidare komma att ega rum, och att om i den vägen försök ånyo någon r 396 Den 5 Juni 1. m, gång skalle visa sig, det likväl icke skall lyckas att utföra bedrägerierne i den stora skala som hittills vid ett eller par tillfällen varit förhållandet. Det är således i min tanka, ingalunda rigligt, att åberopa en eller annan enstaka händelse till grund för nödvändigheten att nedsätta tullvärdet på smör till det belopp, som Utsk. föreslagit. Man upprepar oupphörligt nu likasom tillförene huruledes den nedsatta tullen skulle bidraga dertill att personer blifva laglydiga. Jag svarar derpå nu som förut, att så länge det finnes någon vinst att förvärfva genom lagarnes öfverträdelse, så skola de icke saknas som äro färdiga att begå dylika brott. Hr Aminoff har dragit åtskilliga slutsatser af de förhållanden, hvilka äro uppgifne i afseende på importen af smör under de tre sislförflutna åren. Jag anser mig likväl böra öfversätta dessa slutföljder på ett annat språk, så att det kunde lämpa sig till den criminala lagstiftningen, hvarigenom jag skulle komma lill precis samma resultat der, som i tullagstiftningen, nemi. att taga bort alla stadganden i criminallagstiftningen, derföre att de egga till öfverträdelse. Anser man att en tullbestämmelse å ena sidan och straffet för dess öfverträdelse å andra sidan, icke skulle utgöra något skydd å ena sidan för producenten och på den andra sidan ett medel att afskräcka från brott, så kommer man derhän, att det är bäst alt icke alls hafva några förbud eller straffbestämmelser, på det, att man icke derigenom må uppmana till brott. Detta kan icke vara crminal-lagstiflarens mening och lika så litet kan det vara tullagstiftarens mening.
Jag vill då börja med att förklara, att jag för min del alltid yrkat på ett universitets anläggande i hufvudstaden, men då jag ansett vårt icke särdeles rika land ej hafva råd att inrätta ett nytt universitet i Stockholm, samt ett sådant finnes i det närbelägna Upsala, har jag påyrkat, att detta sednare måtte förflyttas hit. Emellertid hafva vi här i dag hört, att åtskilliga icke önska detta, äfven af dem, som ifra för, att något måtte göras i denna fråga, hört yttranden i olika rigtningar, dels om flyttning i iner eller mindre förtäckta ordalag, dels att ett universitet i hufvudstaden vore endast af vigt för denna kommun, men ej för hela landet, dels att den högre läroanstalt, sorn här borde inrättas, skulle endast bestå af ett inskränkt antal fakulteter, m. m. Just denna skiljaktighet i åsigter arig:de ett ämne, för hvilket så många intressera sig, måtte val visa, att frågan ej är fullt utredd, och att det således behöfs, att en utredning sker. Det är derföre jag med särdeles nöje i dag förenar mig med motionären i hans förslag om aflåtande af en und. skrifvelse till K. M:t med anhållan, att frågan om ett universitets anläggande i hufvudstaden måtte blifva hänskjuten till sakkunnige mäns bepröfvande, och, ehuru statskassan för närv:de är Den 3 Januari. 25 starkt anlitad, kunna dock ej kostnaderna för aflöning af en sådan komité blifva så stora, att de kunna utgöra skäl att afslå motionen. Jag för min del är, som sagdt, ännu af den tanke, att ett universitet bör inrättas i hufvudstaden, och att detta är en fråga, som ligger i hela landets och ej ensamt i kommunens intresse, hvarföre man ej kan begära, att Stockholms kommun, helst då den i jemförelse med städer, hvilka upprättat universiteter, t. ex. London, Edinburgh och Briissel, är en ganska liten stad, skall ensam tillskjuta de medel, som derför fordras.
Jag vill det ej, emedan jag i de väsendtligaste frågor, hvarom Utsk. beslutat, varit af annan öfvertygelse; jag kan det ej, emedan jag icke känner de motiver, hvilka föranledt beslut, som stå i strid med andra beslut; och jag är ej behörig dertill, enär redan 5 å 6 månader af riksdagen förflutit, innan jag blef ledamot i Constit.Utsk. Jag skulle derföre, och då jag föresatt mig att ej yttra mig i frågor, deri jag förut framställt min tanke, nu ej ingå i någon hufvudsaklig förklaring, såvida icke en af mina värda vänner, Hr Cederschjöld, genom den åsigt han framställt, föranledt mig att med några ord tillkännagifva min åsigt i samma ämne. Man förnekar icke, säger han, att hvar och en inom Utsk. äger rätt och skyldighet att följa sin öfvertygelse, och den hör respecteras; men Utsk:s ledamöter skola icke hafva i sin magt att följa sin öfvertygelse, när anmärkn:r redan äro gjorda, och således Utsk:s sednare åtgärd, att sammanjemnka RiksSttns beslut, vidtager. Han har rätt deruti; men status controversioe ligger icke häruti, utan i en helt annan omständighet, sora den värde talaren icke vidrört, flufvudfrågan å Utskts sida bar icke varit, huruvida det ålåg eller icke ålåg Utsk. att sammanjemnka Ståndens beslut, utan huruvida en sådan sammanjemnkning åligger Utsk., när det framlagt ett lagförslag lill R. St. och detta blifvit sönderstyckadt, så att af ett förslag af vilkorlig beskaffenhet den ena delen blifvit godkänd och den andra delen borttagen, samt således det samband, som Utsk. framställt såsom det vigtigaste i hela förslaget, blifvit borttaget. Det åligger nemi. Constit.Utsk. att enligt 8i § Reg.F endast framställa sådana förslag, som Utsk. anser på en gång vara högst nödiga, nyttiga och möjliga att verkställa. Tager man nu bort ena hälften af ett sådant förslag, kan det rubbas till en så väsendtlig del, att det förstöres till sitt hufvudsakliga innehåll.
Den erfarenhet, som derunder vunnits, manar dock till fortsättning på samma bana, i den mån tillgångar till ytterligare uppoffringar för ändamålet kunna beredas, ty utan tvifvel skola nationens storartade ansträngningar under dessa sednare år till fångvårdens upphjelpande bära förväntade frukter, när en gång det slägte af brottslingar hunnit utdö, som uppfostrats i de gamla gemensamhetsfängelserna, och det nya systemet till alla delar blifvit fullkomnadt samt till sitt syftemål rätt och allmänneligen uppfattadt. Häkten, der cellsystemet icke blifvit infördt, äro de allmänna straffoch arbetsfängelserna samt häradsoch stadshäktena. Dem jag besökt af dessa hafva för det *) I detta ämne äfvensom i allmänhet rörande frigifna fångars behandling, har nuvarande General-direktörn för fängelserna och arbetsinrättnirgarne i riket utgifvit af trycket en liten skrift med titel: »Några tankar i fråga om försvarslöse personers behandling», hvi.ken förtjenar synnerlig uppmärksamhet ej mindre af dem, som å tjenstens vägnar hafva befattning med dylika personer än ock af dem, som hafva intresse för cellsystemets utbildning och framgång. 148 mesta vant underhållna och skötta så väl, som under der rådande jemförelsevis ogynsammare förhållanden kunnat väntas. Några stadsoch häradshäkten hafva likväl varit i oförsvarligt skick, osunda för fångarne och otjenliga att dem med någon säkerhet förvara. I afseende på några bland dessa har jag gjort framställningar till vederbörande Konungens Befallningshafvande. Till de kommunal-myndigheter, som snart träda i verksamhet, må man, i detta som i många andra afseenden, hysa stor förhoppning. Genom deras samverkan inbördes synes det mig böra blifva möjligt att åstadkomma föreningar emellan flera härader eller emellan ett och annat härad samt en mindre stad, (ill uppförande af gemensama, färre men större, häkten med passande läge vid de större tingsställena och möjligen med inredning och skötsel, liknande de nya länshäktenas. Om de stora straffoch arbetsfängelserna bör hela samhället taga vård, och jag har ofvan yttrat hvad jag för deras framtid hoppas.
Det af endast Borgare-Ståndet beslutade tillägg af tillåtelse för Directionen öfver Institutet för blinda och döfstumma att af första årets anslag till förstberörde Läro-anstalt använda så mycket, som erfordras för densammas iståndsättande för ändamålet, kan icke till någon Utskottets åtgärd loran leda; men då äfven i de af nämnde Riks-Stånd vid sjelfva anslagets beviljande begagnade ordalag någon skiljaktighet förefinnes emot hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, finner Utskottet sig Stats-Utskoltets Memorial, N:o l3j 15 böra inbjuda Borgare-Siandet alt med dessa begge Riks-Stånd förena sig om beslutets uttryckande i följande ordalag, alt anslaget beviljas till understöd för en under Styrelsen öfver Institutet för blinda och döfstumma ställd serskild undervisnings-anstalt för blinda. Afslås inbjudningen, torde votering få anställas, enligt följande proposition: Den, som vill, att 5,ooo R:dr årligen beviljas till understöd för en under Styrelsen öfver Institutet för blinda och döfstumma ställd serskild undervisnings-anstalt för blinda, voterar, Ja; Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, beviljas 5,ooo Rdr årligen, till anslag för en undervisnings-anstalt för blinda. Nionde Hufvud-Titeln: Enligt utlåtaudena N:ris 42 och 76. 17:0 Utskottets tillstyrkande under litt. h att), f. d. Stats-Rådet Grubbe må uppföras å Allmänna Indragnings-Staten till åtnjntande, såsom pension, af ett belopp motsvarande half Stats-Råds lön, eller 2,25o R:dr om året, med de vilkor Kongl. Majis i afseende derå föreslagit, har af Borgareoch Bonde-Stånden blifvit bifallet, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Pres e-Ståndet bestämt pensionsbeloppet till 3,000 R:dr. Utskottet föreslår således votering i denna fråga, enligt följande’ Proposision:
Detta Tal, blef af Herr Baron och LandtMarskalken beswaravt pä sätt som följer: "Ridderskapet och Adeln, som alltid med upprigtig »vänskap omfattat det Wällofl. Bagare-Ständet, kanna sig i denna stund , sä »nyckel rrrcra böjdt dertill, som det bysechdcn mest grundade öfwertygelse, att ett Riksständ, sa»nnmnsatt af sä upplyste och rättsinnige män, inser Fäderneslandets owillkorliga behof af enighet och inbördes wälwilja. Rchderskapet och Adeln erinrar sig »ned särdeles hugnad den fullkomliga öfwerensstämmelse i tänkesätt och handlin - Den 28 Iulii. lingar, som under ett nyst skutadt Riksmöte, rädde imellan detsamma och det Wällofl. Borgare-Ståndet . samt bemtar derifrän bebagliga slutsatser till de förballanden kom nu midtaga, vcb förnyade anspråk pä det, Wällofl. BorgareStandets mänskap och förtroende." Deputationen afträdde, hwarefter Upplästes Stadgan till ordnings minnande i Högloft. Ridderffapets och Adelns sammankomster. Sedermera upplästes Riddarhus-Directionens och Adeliga Jungfru-Stifts Directicnens Riksdagsberättelser, hwilka skulle biifwa pä bordet hwilande intill dest Riddarhus-Utffottet hunnit förordnas. ^err Baron orb Landt-Marskalken tillkännaaaf, att som enligt 17 § af RiddarhusOrdn rmen, andra anteckningen för Högloft. Riddcrskapet och Adeln, borde förrättas dagen före det forsta uiernnnUiknorum och Herr LandtMarffalken hade sig bekant, att Konungen ärnade utsätta detta stenum Utenorum till nästkommande Mändag den 30 Julii, sä komme berörde anteckning, att förrättas i morgon, dä första uppropet skulle börjas klockan 11 "förmiddagen, och det andra, klockan g eftermiddagen.
M. täcktes vid nästblifvandc riksdag framlägga nåd. propos:r lill R. St., hvilka, äfven i denna angelägenhet, utan tvifvel med beredvillighet skola gå E. K. M:s höga samt mot alla medborgare välvilliga afsigter till mötes, enär desse nplyste representanter af ett fritt folk ej lära tveka alt följa den riglning till fördragsamhet och samhällighet, hvilken, såsom vi ofvan sökt visa, pågår bland alla Europas civiliserade nationer samt äfven allt mer och mer röjer sig uU vårt fädernesland. Afven inom den ekonomiska lagstiftningens område finnes ett och annat stadgande, som är stridande mot den af oss efterlängtade likställighet inför lagen, och då undanrödjandet af dessa hinder beror af E. K. M. allena, våga vi i underddiet hoppas att E. K. M. måtte uphäfva de inskränkande vilkor, hvilka i K. Förordn. d. 30 Juli 1838 och K. Kungörelsen d. 21 Sept. samma år förefinnas, i afseende å bosättning hvarhelst i riket, ä köp af fast egendom på landet, samt å deltagande i vissa kommunala befattningar, om ock med bibehållande af jäf i och för de kyrkoärenden och religionsundervisningen ronde frågor. Tryggt förlitande oss på E. K. M:s ädla tänkesätt och nådfulla benägenhet att upfylla dess undersåters billiga önskningar, emotse vi med hoppfull förtröstan den af samtliga dessa lagförändringar beroende likhet inför lag med landets öfriga befolkning. Skulle dock E. K. M. i nåder finna tidsförhållandena vara sådana, att ett villfarande af vår underd. begäran om deltagandet i national-repre - Den 23 December.