Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag var sjuk, trodde mig vara döende, och sedan jag förlorade mina föräldrar, hade jag aldrig hört ett ord af deltagande eller ömhet — annat än från edra läppar. Ni hade förr träffat min mor hos furst TcheretefT, och det var om henne ni talade första gången jag såg er — ni beklagade henne, ni frammanade hennes älskade minne! Åh, ni visste så väl, att jag aldrig hade älskat någon annan än henne! Och när ni låtsades beklaga henne, visste ni nog, att det var det säkraste sättet att gora mig rörd. Menko. Jag svär Marsa. Jag inbillade mig då, att ni var en man med hjerta, en man af heder — Ni! Ni! Ni kom som en tjuf, som en niding, till mig, som var maktlös, döende, okunnig, svag — jag var lättrogen, ömsint, skapad att ge mitt lif åt en man, som varit värd all den djupa oegennyttiga hängifvenhet jag kände inom mig. Och när jag vaknade ur drömmen, tillhörde jag inte mig sjelf. Och så fick jag veta — på hvad satt? Under en balkonversation — att Michel Menko var gift och att han redan gifvit eller sålt sitt namn till en annan! Menko. Marsa! Ja det var på en bal, sen jag kommit tillbaka från Nizza. Ni dansade. Jag kom händelsevis att höra ett samtal mellan två herrar — ett par wienare, jag vet inte hvilka de voro — och hvaije ord de sade var som ett knifstygn i hjertat på mig. » Han ser bra ut, den der Menko », sade den ene, » en ståtlig kavaljer! Ar hans hustru puckelryg-gig eller vanskaplig eller är han svartsjuk som en Othello? Man ser aldrig till henne. » — » Hans hustru! Ar han gift? » — » Ja visst, han är gift med en Hanska, dotter till fältmarskalken. Visste ni inte det? » Och så öfverröstade8 de af orkestern. Gift! Gift! Den man, som begått det skändligaste af alla brott, utan att ens ha rättighet eller förmåga att försona det! Menko. Allt livad ni säger är 6ant, Marsa! Men jag vill ge mitt lif för att Marsa.
Operahuset, hvilka äro till R. o. Ad:s begagnande under riksdagen uplåtna, vid hvilket tillfälle tillgreps åtskilligt af det K. M. o. Kronan tillhöriga silfver och husgeråd, som varit ställdt lill disposition å Landtmarskalks-klubbrummen samt derstädes förvarades, R. o. Ad. måtte besluta, alt då alla åtgärder till gerningsmannens ertappande samt det tillgripna godsets (illrättaskaffande hitintills varit fruktlösa, den summa af omkring 360 r:dr b:co som, enl. beräkning erfordras för anskaffande af effekter i de bortstulnas ställe, måtte från Riddarh.-kassan utbetalas; och inhemtas af motionen Liilagda handlingar, att den ifrågavar. stölden blifvit begången natten till d. 6 sisth Febr., dervid följande silfverpjeser borttagits nemi.: En oval Sockerask med lock och påstucket N:o 1 om . 80 \ lod. 22 st. Theskedar, märkta med glob, med 3 kronor uti, och vägande tillsammans 38£ „ En Thekanna med trädhandtag och påstucket N:o 3 . 64 „ 1 Lock lill ett Thekök på svartbetsad trädfot 32 , 215 lod. varande tillika, medelst ett bref från Konungens Förste Hofmarskalk till Hr Odencrantz, uplyst, att Konungens Hof-förvaltning är ansvarig för hela det lodtal arbetadt silfver, som blifvit till densamma in venteradt. Utsk. har tagit detta i öfvervägande; och då det ifrågavar, sil frel varit öfverlålet till begagnande å R. o. Ad:s Klubbrum, och det således rättmätigt kan fordras, att det lånade godset i fullgodt skick återställes, har Utsk., som af ett å Hr G.
Hvad åter belrällar att betrakta dessa böter såsom en inkomstkälla för Staten för att dermed underhålla fattiga eller aflöna kronobetjeningen, så måste jag på det högsta bestrida en sådan åsigt; ty kronobeljeningen har erhållit del af dessa böter, derföre att den ensam haft besvär att indrifva resterna, utan att likväl andelen i dessa böter på långt när motsvarat besväret med resternes indrifning. Att frågan, då Irenne Stånd beslutat bibehålla stämmoböter, icke kan förfalla, derom kunna tvänne meningar icke uppstå. Det vore derföre väl, om R. o. Ad. beslöt att stämmoböterne skola Den a3 Januari f. m. förblifva hädanefter som hittills, eller 12 sk. för försummad inställelse, och loge hort hela serien af olika böter för olika skattebelopp. Gr. Hamilton: Jag anser mig skyldig "upvslysa, att hvad jag förra gången yttrade som en förmodan, verkligen har passerat, nemi. att Borgareoch PresteSttn hafva bifallit Utsk:s betänk. Den grundlagsenliga behandling, som målet derefter kommer att underkastas, är den, som Ur von Hartmansdorff nämnt; men då Bevilln.Utsk. skall uppsätta ett jeinkningshelänk., och frågan är i det skick att två Stånd hafva bifallit Utsk:s förslag och ett Stånd helt och hållet förkastat slämmoböterna; så måste naturligtvis, under förutsättning att R. o. Ad. icke förenar sig med BondeSt., Utsk. inbjuda de öfriga Slånden alt förena sig med Presteoch BorgareSttn; och i händelse inbjudningen icke antages, kommer votering att äga rum i förstärkt Bevilln.Utskott. Utgången deraf är naturligtvis oviss; men jag tror likväl, att, sedan detta betänkande är af tvänrie Stånd bifallet, och BondeSt. i alla händelser för dess del i förstärkta Utsk. kommer att bifalla det förslag, som utsätter minsta minimibeloppet, Bevilln.Utsk:s förslag slutligen gör sig gällande; hvarföre jag fortfar alt önska bifall deilill.
"Det Utskottets beslut, mot hvilket jag nu vördsamt reserverat mig, röjer omi«skännligen inflytelsen af denna falska liberalism, på hvars syftning och be - lior till Bevillnings-Utskottets Utlottande N.o \5. skaffenhet tillämpad till'Statens ceconomiska förhållanden, pluraliteten af Utskottets medlemmar ej sjmes ha fästat nog uppmärksamhet; ehuru jag är öfvertygad, att, när det angår samhällsfrågor af en högre ordning och skenbart större vigt, de långt säkrare än jag, genomskåda dess skefhet och ensidighet samt bedöma vådorna af dess tillämpning.” 7:0 af Herr Halling: ”1 allmänhet af den enskilda tanka, att för höga tullafgifter icke leda till det mål man dermed åsyftar, som är, att bereda en förhöjd behållning af tulluppbörden, och att man framförallt med största varsamhet bör härutinnan tillvägagå, för att icke allt för starkt reta vinningslystnaden, som, ehvad styrka man deremot må uppställa, alltid, åtminstone uti ett land med vårt läge och våra samhällsinrättningar, måste göra sin magt gällande, har jag i de flesta delar skilt mig från pluraliteten inom Utskottet, då den stadgat en betydlig förhöjning af införseltullen å vissa artiklar, i den onekeligen välmenta afsigt, att sålunda uppdrifva tullinkomsterne. Om jag också för ett ögonblick vill medgifva, att detta på sådan väg må kunna för en. tid lyckas, så ligger det likväl i sakens natur, att administrationskostnaderne och de till ytterlighet i sådant fall erforderlige bevakningsätgärderne skola så uppdrifvas, att de troligen uppsluka hela möjliga öfverskottet, så alt verkliga behållningen icke derföre blir större. Emedlertid skall man, efter min enskilda öfvertygelse, på denna väg dana en mängd af lagbrott, demoralisera nationen och utrota den bättre anda, som, efter den erfarenhet jag tror mig ega, i senare tider börjat visa sig, så väl hos de trafikerande som coi.lrolerande, och hvaraf, vi måste medgifva det, Staten redan skördat frugt uti förökade tullintrader.
Mandel, i Borgare-Ståndet: att införsels-tullen derå må bestämmas till 2 sk. W. Metaller, hos Ridderskapet och Adeln: att, då förgylld Bronz i högst ringa qvantitet tillverkades inom landet, den af Utskottet föreslagna höjning i införsels-tullen derå från 1 R:dr 24 sk. till 2 R:dr W saknade allt skäl; — hos Borgare-Ståndet: att å arbetad Bronz med eller utan försilfring eller plätering borde sättas 4 R:dr värde och 1 R:dr 16 sk. införsels-tull samt att tullen å arbetad Messing måtte ökas med 50 procent eller från 12 till 18 sk.; — och i Bonde-Ståndet: att gällande taxas bestämmelser å metaller inålte bibehållas. 28 Bevillnings-Utiskottets Utlåtande, N\o 30, i Bonde-Ståndet: att dels nuvarande införsels-tull derå måtte bibehål - las, dels en införsels-afgift af 24 sk. kannan antagas. Muskot ock Muskotblomma, i Borgare-Ståndet: att dessa artiklar, soin voro serdeles beqvämliga för smuggling borde åsa!Las, den förra 6 sk. tull och den senare 2 R:dr värde och 8 sk. Lull tb. Netj likör, hos Borgare-Ståndet: att värdet derå horde vara 30 sk. oeh införsels-tullen 4 sk. Nålar, i Borgare-Ståndet: att denna artikel borde åsällas följande tullbestämmelser, nemligen: Syoeh Tambour-Nålar ... 12 R:dr 24 sk. värde och 24 sk. tull <tb.
Det är en etnologisk erfarenhet, gjord hos olika folkraser, hos minkopéer och indianer såväl som hos Rigveda-arier och germaner, och bör minst förvåna oss hos desse senare, hvilkas hedniska kultur var en poetisk. Det är gifvet, att det högsta och bästa de förnummo fick uttryck i deras diktkonst, särskildt i den religiösa. Det torde knappt behöfva tilläggas, att ett folks religion, när den icke föråldrats, står högre än massan af den religionens bekännare, emedan den afspeglar den idealare sidan af folkets lif. De germaniska myterna äro af mycket olika ålder. Några af de här meddelade härstamma, såsom den jämförande mytgranskningen kan bevisa, från den fornariska tiden. Till dem höra myterna om en brytning mällan gudarne och naturkonstnärerna, en häraf uppkommen fimbulvinter och åtgärder, som vidtogos för att undan denna rädda hvad skapelsen hade bäst för ett kommande saligt världstidehvarf. Andra myter tillhöra en långt senare tid, några möjligen hedendomens sista århundraden. Men allteftersom de uppkommit, hafva de som nya länkar knutits till den redan för handen varande episka kedjan. Med afseende på skälen och bevisen för riktigheten af den framställning jag här lämnar af vår mytologis epos, har jag att hänvisa till »Undersökningar i germanisk Mytologi», hvaraf första delen utkom år 1886, och hvars andra del är under utarbetning. Stockholm i November 1887. Viktor Rydberg. VÄRLDSSKAPELSEN. KAOS. VÄRLDSTRÄDET. Den värld, i hvilken vi lefva, är icke af evighet. Den har haft en början och skall få ett slut. Det har varit en tidernas morgon. Då »fanns ej sand, ej sjö, ej svala böljor, jord var icke, ej himmel där ofvan,» men rymden fanns, ett tomt ofantligt svalg – Ginnungagap. Och en trefald af krafter fanns, som inträdde i Ginnungagap och värkade där: kölden, värmen och den skapande visdomen. De uppstego ur källor af okändt ursprung.
]e med nöje medverka till dess af Kongl. Maj:t åsyftade ändamål, hvars befrämjande vore af så stor vigt, särdeles i en tid då Rikets ställning oundvikligen påkallade en klok och sparsam hushållning och i sammanhang dermed, kraftiga anstalter till våra egna slöjders förkofran och tillväxt, såsom ett ibland de mäst verkande medel till indragning af våra utgifter till andre nationer. Då likväl en fullkomlig säkerhet i författningarne och vissheten att ej blottställas för de äfventyr och förluster som vore oskiljagtige följder af vacklande och föränderliga oeconomiske systemer, utgjorde nödvändiga vilkor för framgången af alla närings-företag och i synnerhet af sådane som fordrade betydliga capitaler till deras bedrifvande, trodde Stats-Secreteraren det vara af stor angelägenhet att med sorgfällighet undanrödja alla anledningar till farhåga för varaktigheten och beståndet af en hushållslag, af sådan beskaffenhet som denna, hvars välgörande verkan skulle tvärt emot Kongl. Majus Nådiga afsigt, ofelbart försvagas, om den lemnade rum till tvifvelsmål, hvarigenom håglöshet skulle åstadkommas hos den idoge näringsidkaren och förmögne personer afskräckas, att våga sina pennin-' gar uti handteringar der de så lätt kunde äfventyras. Om Stats-Secreteraren, för sin del, ansåg sig ega anledning till den förmodan, att Riksens Ständers deltagande i detta ärende ej skulle medföra någon rubbning af det systeme, hvarå förertärnnda förordning var grundad, eller föranleda till lmfvudsakliga förändringar i de stadganden som densamma innehöll, borde det likväl, efter Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillning. 767 Stats-Secreterarens tanka, ej förekomma oförväntadt om en mängd trefne och omtänksamme näringsidkare, hvilka, i förlitande på helgden af redan gifne författningar, nedlagt möda och kostnad på gagneliga inrättningar, skulle med bekymmer afvakta resultatet af Riksens Ständers medverkan, till slutliga afgörandet, af ett oeconomiskt ärende af det stora och allmänna interesse, som detta, hvilket naturligen måste alltid vara underkastadt skiljaktiga omdömen och stridiga meningar.
Som jag ej hade den förmohn alt bcwista dm bfwerläggning dä Högloft. Ridderstapet och Avcln förehade Högloft. Bcwillnings - UtstottckS projcct till den blifwande Bcwillningen, och sedan jag sätt se den sä kallade Enimi - Tabellen, sä anhäller jag om tillstånd att dcrbfwcr fä yttra mina tankar. Dä det är lika naturligt som billigt att en hwar bör stalla till Statens behof esler den inkomst han kan hafiva, och hwilkcn Taxcrillgs - method äfwerr blir clt tacksamt minne frän denna Riksdag, sä är twärtom bibehällandet af förra grunder, genom deir projcclcrade hinimi - afgiftcn, som alldrig kan blifw» allmännelig billig, elt tungt minne bibchället as fordna tiders orätträdighctcr. Denne Enimi - Tabell upptager ibland andre för Arrendatorer af Kronans lägenheter en afgift af 50, zs, 20, is, L 2 procent, efter de grunder som I8O0 ärs Bcivillning utsätter, hwilkcn äler fastställer art so procent stulle drabba dem, som för Kungsgärdar betala penninge - Arrenden utan förwandling, afflutade pä de ären 1727 och 1748 faststälde gruydcr.
Transport 464 ?:de Volunien inbundne Char, tor Nyköpingslän 65 Folier - « 66 tzrdc Volumen inbundne Char, tor Gottland 14 Folier - 94 Götheborgs' och Bobus - Läns Skårgärds Coartor ester mä!N„,i l OZ - 9 B-hus-Läi e C^ > t.r 19 Folier - . , Z; Hallarrd 28 d:o * 41 9:de Volumen inbundne Esartor Wermaland 97 Folier - » rotte V iuinen indpndne Chartor Skaraborgslän 85 Folier , utte Volumen inbundne Chartor Elfsborgs Län 28 Folier - zr Jönköpings Län » - 27 KrpnvbergsLän - , 2§ rLte Volumen oinbudns Chartor - rranspott r,tz6 227 146 iza Den 14 December. 857 Transport 1,1 Z6 österaöchland * ZO S?ärqärds<CH'ttor i blad IZ Elaura öwer W»itudraz af koäk » - iO - 5Z Calmare-Län » - lZ J^mke sär^ilde Charkor för Calmars Län för hwarje Härad i l2oo Alnar pä drc: rum som ej ännu äro tranvorterade circa « 2v Smälands 06) Blekinge Skärgårds Blad 12 »g/e Volumcn oinbundne Charlvc Blekmae -» * - 55 Skane, Grefwe von ^tckeaksrF; Charta » - i Diro af ksmpenrkZIä, Bmd , - « IL Diro Rä^anas-Charror 12 Diro 22 C-^volurer med te nytransporterade Eharto* af tallström n 72c« Alnar pä dec: tuni 22 10» Detzuiom C' anor öfwer Skä« n« m'- Alnar pä venum för alia Härader »4:de Volumen Cyartor för diverse Län san», särffild Concepk , Tranöxork r,ZZ4 8Z1 Den r4 December.
— Enligt dessa Contract, skulle Domstolarne ovilkorligen tillerkänna så väl Jemtland, som hvarje annan Svensk Rotehållare sin rätt, att, enligt Contractet, få fullgöra sine möteskostnader; och Ständernas beslut vore således en ny kränkning af denna rätt, — I den stund Rikets Ständer beslöto, att afgöra mötespassevolancen på annat sätt, än att blott tillåta nya Contracts uppgörande, förglömde de, att rättsfrågan icke tillhör dem; och de kunna icke, enligt 5p § Regeringsformen, ålägga andra nya skatter, än sådane, som i bevillningsväg tillkomma, och hvari således alla fyra Stånden varit enige, antingen genom directa beslut, i Stånden, eller genom gemensam röstning, i Nämnd. Jag vill nu icke gå så långt, att jag yikar ett genast skeende upphäfvande af Passevolanceafgiften; men jag yrkar, och jag tror mig yrka det i mängdens af Rustoch Rotehållarnes namn: 1:0 att Passevolanceafgiften, som visat sig vara mer än tillräcklig för de kostnaders bestridande, som, enligt Contract, åligga Rustoch Rotehållare, må nedsättas till 5 R:dr Banco årligen, och, i händelse detta icke skulle finnas tillräckligt, återstoden må af allmänna Statsmedel fyllas; samt att den, på sätt beslutadt är, i öfrigt må användas och redovisas ; 2:0 alt den del af möteskoslnaderna, som, enligt Knekte-Contracten, icke åligga Rustoch Rotehållare, måtte af Statsmedlen utgå; 3:o att, derest någon Province skulle önska, att hålla sig vid KnekBih. till R. St. Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Till fylleriets hämmande hafva de i flere församlingar inom Länet bildade nykterhets-föreningar i märklig måtto bidragit, titan att vilja tillägga dessa föreningar någon positiv förmåga, att utrota allt bruk af bränvin, så länge varan finnes och i synnerhet så länge södra orternas stora bränneriet förmå att med sin tillverkning öfversvämma äfven denna lands-ort, lärer man dock icke kunna frånkänna dem den förtjenst, att, i allmänhet, hafva åstadkommit ett måttligare bränvinets nyttjande, att hafva väckt känslan för det passande och anständiga, samt att fylleri-begärets tillfredsställande anses - 4 för skamligt. Och huru mycket är ej redan derigenom för den goda saken vunnet. Från detta i allmänhet gynsamina förhållande gör en och annan socken i Medelpad undantag, så vidt af brottmålens mängd och art slutas får. I städerna har det för sederna menliga oskick sig inrotat, att bränvins-minutering idkas i köpmans-bodar, hvarigenom åtskillige af desse blifvit förvandlade till verkliga krogar; ett oskick, som visat sig svårt att utrota. I de sednare åren har klagan mera sällan försports öfver brist på tjensteoch arbets-folk. Dagsverks-priserna uppgå öfver hufvud från 12 sk. till 16 sk. på fri kost, från 24 sk. tili Z2 sk. på egen kost, samt för häst och karl från 32 sk. till 1 R:dr allt banko, efter årstidens beskaffenhet. § 3. Näringar. Jordbruk. Med folkmängdens tillväxt har omtankan måst riktas på ökad sädes-produktion, medelst ett förbättradt jordbruk och utvidgade odlingsföretag. Då Discont-lån lyckligtvis äro bland detta Läns allmoge nästan till namnet okände, och Bankoeller odlings-lån ej eller gagnas, har landtmannen mestadels inskränkt sig till sådane odlingar, hvartill egne tillgångar och egen arbetsstyrka gifvit honom medel.
I Stals-Ulskotlets Memorial, N:o 325 Utskottet får alltså föreslå: a) Beträffande serskildt prolokollerna för innevarande riksdag, 1:o att utaf hvarje Riksstånds från trycket utgifna protokoll, jemte tillhörande bilagor, må lill Ståndets vid riksdagen närvarande Ledamöter utdelas samt för Ståndets arkiv innehållas det antal exemplar, som Ståndet härtill bestämdt; 2:o att de derefter öfverblifvande exemplaren må från Ståndens kanslier eller Kansli-direktioner till Riksgälds-kontoret aflemnas, under iakttagande, att dessa exemplar, i den mån tryckningen och häftningen hinner verkställas, varda aflemnade i häften af minst fem ark; 3:o att sex exemplar af alla Riksgälds-kontoret sålunda tillställda protokoller jemte dertill hörande handlingar, böra afsättas, för att för framtida upplysningar vara derstädes att tillgå; 4:o att af de till Riksgälds-kontoret öfverlemnade protokolls-samlingarne må utdelas åt Stats-departementernas Expeditioner samt Jusiitie-revisions-expeditionen, äfvensom lill Rikets Ständers Justitie-ombudsmap och Rikets Ständers bank samt lånekontoren i Götheborg, Malmö, och Wisby, ett exemplar till hvardera; 5:o att, efter vederbörliga reqvisitioner, likaledes ett exemplar må tillhandahållas hvar och en af akademierna samt hvarje med bibliolhek försedt allmänt läroverk och vetenskapligt samfund; 6:o att utaf de vid nästkommande Riksdags början återstående protokollsexemplaren erforderligt antal må hållas vederbörande Riks-stånd tillhanda. b) Vidkommande ej mindre prolokollerna för innevarande riksmöte, än de förut lill
St:s sammankallande, hvilka föranledt den tanke Hr Gripenstedt yttrat. Men om man dä föreställer sig att Konungen under R. St:s närvaro, beslutade krig, så skulle den rätt grundlagen honom medgifver att det förklara och utföra, vara under pågående riksdag mera inskränkt än mellan riksdagarne. Men detta vore ju orimligt, ty henden lärer icke uppskjuta sina åtgärder intill dess R. St. skaffat penningar. Hr Gripenstedt har vidare sagt, att man icke behöfver upplaga lån, emedan banken äger i behåll både penningar och räntebärande obligationer, som kunna säljas. Men skall banken släppa till rustningsmedlen, sä är det stridande mot R. St:s föregående beslut; dä kommer man åter in på den olycksbringande banan att låta banken betala krigskostnaden i st. f. att låta rikg:s-kont. dertill upptaga lån. Man talar om att banken skulle försälja de räntebärande obligationer den äger. Hvad skulle, under nuvar. omständigheter deraf följa? Jo att papperen föllo i pris, hvarpå icke allenast banken och riksg:s-kont. skulle förlora, utan äfven alla enskilta personer eller korporationer t. ex. hypoteks-föreningar, hvilka för högre värde inköpt dessa obligationer. Jag anser de nu besvarade anmärknme utgöra det hufvudsakligaste af hvad emot mig blifvit anfördt, och då tiden redan är långt framskriden, vill jag icke besvära Ståndet med en längre framställning. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Den siste värde talaren har sagt, att det enl. Reg.F. tillhör Konungen allena all besluta om krig eller fred, hvaremot Ständerna vid dessa frågors afgörande icke hafva något att säga. Den värde talaren har på grund derutaf förebrått Konungens rådgifvare att de igenom att tillstyrka Konungen att äska R. Sl:s yttrande i ämnet velat i fall krig skulle utbryta kasta ansvaret på R. St. och talaren har yrkat att R. St, skulle undandraga sig ett sådant ansvar genom att icke inlåta sig uti frågan; jag vågar dock hemställa om icke R.
Discont inrättningen beträffar, sä önffar, att dä Oclroijerna för de redan inrättade DiSconterne uphöra, all Discomcring uti Riket, mätte in» rättas för Vanquens räkning enffildt, och ej till hög, re ränta än s proCent ärligen, och ända lämna wacker och säker winst. Men för att ej blottställa Canal Bo, laget wid denna tiden, sä kunde de Zoo,c)Io N:dr. innestä tills de is ären wörö till ända lupne. Skulle dock önffa att Riksens Höglofl. Ständer anbefalte denna utbetalning, pä detta eller annat sätt, tl) jag anser äfwen denna methodc wara stridande emot Banco försattningarnes föreskrifter. Men under hoppet af förbättrad^ utrikes handel, och paräknade stora förffot, ler. IZ4 Den r December. ternes ingående frän Stats-Werket pä föresiagne tiderna, tror denna undsättning, som cj pä en gang kommer akt mgä, ej skulle medföra någon wada för Banquen, men wäl härigenom något längre utestänga den sä mycket efterlängtade tiden rist Banco läns utlämnande pa fastigheter. Wid 7 H. Om återbetalningen af de 500,voo R:dr. esker iZ ars förlopp, ingär gerna att läka tillkommande Riksens Ständer bedöma, endast med der förbehåll: Akt om nästkommande Riksens Ständer skulle finna för godt, ark dä Octroijen för Disconterne i Riket »Hörer, denna Discont inrättning ej mätte ligga Ständerne uri wägen, äswen för denna för, ordna som Dem bäst sones, och kan lända till Banquens och Rikets förman, och wara pligtig inga uti de willor, som Discont inrärrningarne dä förejknfIves. Dock akt Canal Bolaget wid defia arens förlopp, finge halma detze §00,000 R:dr. innestäcnde emot 4 proCcnrs ränta, uti witz förejkrifwen tid, eller till detz'