Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En jemförelse emellan Åbostudentens och Linköpingsborgmästarens dramatiska bearbetning af samma ämne utfaller obetingadt till förmån för den förre. Ej blott att hos Kolmodin den yttre formen är bättre, aktindelningen förståndigare och versbehandlingen lyckligare, utan dertill kommer att han, såsom utdragen visa, rörer sig i olika metrer och är icke så strängt bunden af den ängsligt fromma ton, som utmärker Oloffsons ”Tragoedia.” Kolmodins stycke har en starkare realistisk prägel, han sluter sig närmare till det verkliga lifvet och vinner derigenom åt sin skildring en större rikedom och fyllighet. Ämnet är äfven vidsträcktare fattadt; Kolmodin upptager äfven ankomsten till Bethlehem och svårigheterna derstädes, herdarnas tillbedjan m. m. Den starkt framträdande sträfvan efter natursanning ger åt hela stycket en genreartad hållning och förklarar äfven, hvarföre vi här mer än vanligt finna ansatser till karaktersteckning, hvilket skildringen af Josef, Maria, herdarna och Herodes bestyrker, om än många ojemnheter kunna upptäckas, och, som vanligt i de gamla dramerna, karakteren får rätta sig efter situationen. Så är t. ex. Josef icke i sista akterna densamme som i de första. Men det, som skänker detta stycke dess förnämsta intresse, är den mängd der förekommande enskilta drag, hvilka påminna om de gamla bearbetningarna af trettondedagens evangelium. Några af dem må vi framhålla501. Teckningen af Josef, synnerligen som han framträder i de två första akterna, är hållen i full öfverensstämmelse med den nordiska medeltidskonstens uppfattning af timmermannen från Nazareth. Det råder nemligen en olikhet emellan de italienska och tyska målareskolorna i framställningen af honom. Den italienska konsten med sin idealiserande rigtning visar oss Jesu fader som en fullmogen ädel gestalt i mannaåldrens herrligaste utveckling, sålunda bildande en skön motsats till barnet och den jungfruliga modren. Den realistiska tyska konsten med sin sträfvan efter natursanning och sin djupare fromhet anser sig deremot böra rätt påtagligt visa, att Josef med det gudomliga barnet ingenting annat har att skaffa, än att han lånar sig till dess far.
Denna sednare är i synnerhet begärlig och afsättlig å alla orter, och bidrager denna fabrik i betydlig mån till fortsättning af arbetet vid stenkolsgruvan, hvilken har att kämpa med de lägre pris, hvar! pge s't sten *o s-stubb här i orten kan afyttras ; men så länge spannmålen till de manga arbetarne icke allt för högt stegras i pris, och under hopp att tull på Engelskt stenkol icke må försvinna, förmodas den för orten i flere afseenden oumbärliga stenkolsgrufvan kunna uppehålla sig och arbetet derstädes vinna fortsättning. asom inäringar på detta slättland kan man icke räkna annat, än bränvinsbrän mng och fiske. I hvad mån den förra bedrifvits år 1847 har jag haft nåden här ofvan ådagalägga. Fisket, i synnerhet sillfisket, började redan år 1847 blifva och liar alltsedermera blifvit mera lönande. Annat fiske drifves knappt till ortens behof, likasom jagt och djurfångst idkas för det mesta till tidsfördrif. §• 4. Ramm arv er k» . Under åren _från och med 1842 till och med 1847 äro 20 st. mantal krono rusthåll inköpte till skatte; och tullmjölqvarnarnes antal uppgår till 401 st med 563 paistenar. 11 Hemmansklyfningen och afsöndringen af jord fortgår som jag nämnt förut, hvartill anledning jemväl må sökas i det högre pris hvartill jordegendomar numera stigit. Statsbidrag. Några synnerliga klagomål öfver skatter eller deras ojemna fördelning förspörja» sällan från jordbrukare och näringsidkare. Desse äga att godtyckligt uppgifva sina inkomster och lika godtyckligt afdraga de afbränningar, som vidlåda deras handteringar, så att någon närmare kontroll öfver dessa uppgifter icke är möjlig. Deremot fortfar jordbrukaren att besvära sig öfver utgörandet af den tionde, som är förenad med forsslingsskvldighet, hvilken lör undvikandet af detta besvär vanligtvis uppstegrar spannmålen. Af jordboksräntan äro anslagne till boställs-, rusthållsoch augmentshemman vid Skånska Kongl. Hussaroch Dragonregementerne:
För vinnande af tillförlitlig kännedom härom och för att lunna i hvarje serskildt fall ingå i pröfning, huruvida crsfltlning boide ifrågakomma, i händelse den sökta nedsältniogen af salpeterhjelpcn i de Småländska länen sknile beviljas, erfordras specificerade uppgifter rörande de personer och inrällningar, af hvilka anspråk i dylikt hänseende skulle Kunna väckas. 1 saknad af en sådan utredning har Utskottet icke heller varit i tillfälle att bedöma, till hvilken utsträckning och under hvilka vilkor den ifiågaslällda ersätlningen tör cga rum, cm densamma hör tillgodokonrra endast nuvarande innehafvarne af de indelningar, hvilka genom nedsättningen kon.ma att minskas, eller utgå för all framtid, o. s. v. d Med afseende å allt detta har Utskottet ansett ärendet vara i det outredda skick, att Utskottet funnit sig för närvarande förhindradt att tillstyrka Rikets Ständer beviljandet af det utafKongJ. Majit för ofvanberörde ändamål äskade anslag. I sammanhang härmed har Utskottet fatt emottaga en från Hedervärda Bondeslåridet till Utskottet remitterad, af Riksdagsfullmäkligen Måns Månsson i Calmar län väckt,'motion, deruti, med anledning af Kongl. Maj.ts förs berörde nådiga proposition, moliciäreu föreslagit, att, i händelse Rikets Ständer skulle lemna bifall till den nådiga propositionen, icke allenast indelningshafvare, veik och inrättningar, utan äfven rustceli renhållare samt frälse ränlecgave måtte erhålla ersättning för hved de, gerom förändringen, för sira augmentsS3mt frälseräntor komma att förlora. Till följd af hvad Utskottet i anledning af Kongl. Maj:t nådiga preposition här ofvan hemställt, anser Utskottet något serskildt yttrande, i anledning sf nu omförtnälda molina, icke erfordras. Stockholm den 24 Februari 1851. lil, till B. St.
Hvem näns dock kasta bort dessa små blomämnen, om hvilka man vet att de, om de få lefva, i en framtid skola utveckla så mycken skönhet och täckt behag? » Men hur i all världen skall man då bära sig åt? » säger ni. Jo, att börja med kan ni flytta plantorna åtskiljs, så att ni t. ex. får tre burkar med gloxiniaplantor i st. f. en. När plantorna något fått växa till, synes det så väl att de icke alla äro af samma slag, och så kan ni då välja ibland dem. Edra väninnor äro kanske tacksamma att få en eller par gloxinier hvar, och sedan ni medA n g r o s t a d e - niGrafström &amp; C:is Wc \ - ppp | \ dllt / delat er med dem, komma de i långa rader med sina små burkar. Eller också, om ni hör till dem, hvilka ha privilegier på att få försöka förtjäna något, utan att det behöfver klandras såsom varande icke » comme il faut » — hvarför icke göra er en liten biförtjänst af edra blommor? Vill ni detta göra, så köp små blomkrukor å 10 öre och sätt en planta i hvarje, sedan glas öfver krukorna, ty ännu en tid behöfva småttingarne bo i » glashus ». Pyssla sedan om de små plantorna ett par, tre veckor, så att ni ser att de må bra efter omplanteringen och börja växa. Och sälj sedan! För att edra blommor må blifva så begärliga som möjligt och finna köpare, se till att de få en vacker växt! Gloxinierna måste vändas för hvarje dag, och likadant är förhållandet med många andra slags blommor. Det tyckes som om en del krukväxter såsom späda ej skulle följa samma lagar som sedermera under sin fortvaro. Så har jag erfarit att t. ex. Gloxinier, ett slags Begonier och Linnaria stå gröna första vintern, ehuru det tillhör deras natur att vissna ned på hösten. (Slut i nästa n:r.) April. T. F. L. Harald. Hilding. Ferdinand. Emilia, Emelia. S. Påskdag. Irene. 2 dag Påsk. Vilhelm. T. Eleonora, Ellen, Elin, Leonora, Nora. Hilma. T. Otto.
R. von KRAEMER. JOH. KJELLIN. J. SJÖBERG. fint fadjsijinuvil .abiöMo Ji-/i:ld B-fliid. öbncfloJaiq! foslin}* !U| iwJvJtr obn&éiiri asnnob doo •Widiåd&imthiisTf i .« nJfoflsj}*? -ii;»b 1a bc.i^imo v-wm iiuLbi* Hiönf it ii vtiteJÖ iuiic.iais "ni m Jmee ,bu ta«Miiwv:ö «••'!> ■" so no i -m -si it1?t>r;*-• lii) ol J.sfflto biliiifflm jivlikl" giiii9jne'i|bth) annfMi.teiir:; BbjiBlnriii t> a; ridp‘^0 c-S .tsb' !>le>q’J. i' HilftinjIéL.,::.! junot ha ,o, ,n TABELL för Landet inom - Hemmantal O 5' CD Utsäde a f Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget. u n d e r b å 11 n e Kreatur. *3 o O g pO M 3 oj: -s aq as: o Uppska ,tad O; •i 3 CD Q. SO cu O: —i 3 CD Q. 3* ££ 3 3 S*s CO B 0 SS Ss B §? 09 0 sc SS a 0 a 3 CJS 3* O — ►>1 OSo JJ WS < 3* a CD CD värde. CD '1 FT *3 Mantal. Mantal. St. T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r T:r St. St. St. St. St. St. St. R:dr S.
Afsöndringen af smärre odlingslägenheter och backstugeplatser visar deremot, enligt de deröfver på några ställen gjorda sifferberäkningar, en bekymmersam tillväxt. Ehuru denna framgår på sidan af gällande författningar och gynnas af overksamma kontrollföreskrifter, vore likväl, just i följd al det förhållande som derigenom uppstått, enligt min underdåniga åsigt, en öfversigt af lagstiftningen i detta ämne nödig, syftande derhän, att följderna af dessa afsdndringar icke ensamt drabbade dels kommunen, i fattigvårds afseende, dels innehafvarne, i anseende till den med besittningen förenade osäkerhet, utan läte jordägaren sjelf lå vidkännas något häraf. Det har nämligen icke undfallit min uppmärksamhet, hvilken verksamhet i odlingsföretag dessa små lägenhetsinnehafvare, i brist på allt penningekapital, utveckla och huru otta de gå miste om frukterne deraf, i det att jordägare, särdeles vid ombyten, icke kunna emotstå lystnaden alt genom afhysningar och uppsägningar åter sätta sig i besittning al de uppodlade smålägenheterne, samt huru mycket bryderi sedermera förorsakas kommunerne att åt de husvilla och blottställda familjerne bereda fast fot. Lagaskiftesdelningen har nu fortgått så vida, att de i länet anställde landtmätare knappt finna tillräcklig sysselsättning. Bruksoch gvarnverksägares rättighet till uppdämning kan nu mera icke sägas verka till hinder för landets uppodling, sedan genom lag blifvit tillåtet, att, under vissa vilkor fordra vattenverks utrifning, hvilken rättighet också inom detta län flera gånger blifvit begagnad; men deremot är det alt emotse, att vid den utvidgning och ombildning i industrien, som förestår, uppdämningsrätten kan verka menligt, åtminstone har här i länet visat sig, att flottning i en af de stora strömmarne, hvarigenom en hel trakt skogstillgångar kunnat tillgodogöras, förhindrats af uppdämningsrätten vid ett jernbruk. Statsbidrag. Beloppet af dessa inhemtas af tabellen, som åtföljer denna berättelse; och är ej något att härom tillägga mera, än att de ingått med samma ordning och lika litet behof af executionstvång som förut; hvartill de gynnsamme konjunkturerne för näringarne bidragit.
Jag ber att Utsk. ville besinna, att, huru än mqskvärmaren må construeras, åstadkommer deli alltid någon reetification, emedan mäsken i sig sjelf innehåller eli afkylningsämne; och således skulle, efter denna D c n jj Juni f. m. beskrifning, mäskvärmare aldrig kunna äga rum ulan att beskattas såsom rectifications-apparat. Jag liar trott mig isynnerhet böra fästa uppmärksamheten på denna missledande beskrifning; men anser det omöjligt att beskrifva denna kokapparat, så att föreskrifterna icke skulle kunna eluderas. Rättast torde vara anse det ingen rectification inträffar, då producten måste ånyo i brännvinsapparat omkor kas för att blifva hvad raan kallar brännvin. Den rätta beskattningsprincipen grundar sig på storleken af de kar eller bassiner, hvaruti mäsken förvaras eller tillverkas, hvilken princip likväl endast är tillämplig vid den större eller fabrikationstillverkningen, men alldeles icke för de små pannorna, emedan mäsken kan bäras från det ena huset till det andra, oell någon controll å tillverkningen således icke åstadkommes hvad de smärre pannorna beträffar. På grund af hvad jag nu anfört, förenar jag mig med dem, hvilka begärt ålerremiss af betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Med Frih. Hamilton in stämmer jag så mycket hellre i afseende' på den af honom föreslagna enkla uppställning af författningar i ämnet, som den står tillsammans med de grunder för den ekonomiska lagstiftningen, hvilka redan vid 1809 års riksdag af R. St. fastställdes, enligt hvad 9 §:n i riksd.beslutet den 2 Maj 1S10 utvisar.
Hvad deremot beträffar den af Herr Berglund gjorda framställnin om upphäfvande af Bergs-Gollegii bref den 7 April 178G, så, enär de olä 4 Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottets Betänkande j N'.o 121. olägenheter, som derigenom uppstått, redan finnas undanröjda genom Kongl. Majrts Nådiga Förordning den 27 April 181 o, angående värdering och försäljning af fastighet å landet, som för gäld i mät tages, anser Utskottet berörde framställning ej till någon serskild Rikets Ständers åtgärd höra föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Jan., kl. 1 t. ra. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäfvande af alla hittills gällande stadganden , som ansetts lägga hinder i vägen för Adelsman att söka tjenstebefattning ar i Städerne. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärs-‘och Ekonomi-Utskottets handläggning blifvit remitterad en af Grefve Mörner, Carl Göran Detlof, väckt motion, hvaruti anförts, att, då genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, den föreslagna förändringen uti 17 §. Regeringsformen numera vore gillad, och således vid tillsättande af Ledamotsplatser uti Högste Domstolen hädanefter intet afseende komme att fästas deruppå, huruvida sökanderne äro af Frälse eller Ofrälse Stånd, så vore derigenom det sista stadgande upphäfdl, på grund hvaraf en Adelsman kunde, under åberopande af sin börd, framställa anspråk på befordran i Statens tjenst. Då således Ridderskapet och Adeln hädanefter icke hade något annat att i detta afseende stödja sig vid, än skicklighet och förtjenst, så syntes det vara billigt, att der dessa qualificalioner finnas, de också böra få i allo göra sig gällande. Detta vöre likväl icke fallet, så länge Adelsmän ansågos uteslutne från rättigheten att vinna befordran vid städernas Embetsverk. Orättvisan utaf detta interdict mot Adelsmän vore för mycket i ögonen fallande för att kunna försvaras.
Majits derom gjorda nådiga framställning, blef vid sednaste riksmöte anslaget till Naturhistoriska Riksmusei material, lill inköp af sällsynta föremål samt till vetenskapligt biträde vid de naturhistoriska samlingarnes ordnande för innevarande statsreglerings-period förhöjd t från 3,300 R:dr till 12,300 Ridr Runt; och har denna anslagstillökning såsom fortfarande behöflig för de naturhistoriska samlingarnes behöriga vård och förökande, enligt E. K. Maj:ts nådiga förslag blifvit för nästa statsreglerings-period uppfört lill oförändradt belopp 12,300 Ridr, inberäknadt uti Riksstalens anslag till Naturhistoriska Riksmuseum. Vitterhets-, Historieoch Anliqvilets-Akademien. 64:o. I det för denna Akademi nu utgående ordinarie anslaget, utgörande 15,700 Ridr, har E. K. Majit, lill befrämjande af vården om fäderneslandets lörnlem - Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 497. 199 ningar, hegart en tillökning af tillhopa 3,450 R:dr årligen, deraf skulle användas: 450 R:dr för att till 1,300 R:dr förhöja det på Akademiens stat till resekostnader m. m. uppförda anslag af 850 R:dr; 2,000 R:dr till lön åt en ny tjensteman under benämning Anliqvilets-intendent, hvars åliggande skulle vara alt vaka öfver vården af fornleinningarne m. m., som här nedan närmare omförmäles; samt 1,000 R:dr till bestridande af resekostnader och andra extra utgifter, som med Intendentens åliggande egde gemenskap.
R;dr, blifvit af R, St, beviljad; med tillkännagifvande hvaraf R, St., i afseende, på möjligheten af en säkrare beräkning af tiden för slitningen af denna mundering, fä i underdånighet anhålla, att, vid nästa Riksdag, fullständiga utredningar öfver det dåvarande, förhållandet med ReklädnadsGassornas. behållningar må R, St, meddelas, för att vid då skeende Statsreglering tagas till grund för Beklädnads-anslagets bestämmande, och att då för Rikets Ständers Statsutskott må samlade tillhandahållas de. näst före Riksdagen öfver Beklädnadsmedlen afslutade Års-redogörelserne, De å denna HufvudTitel varande diverse Allmänna Anslag hafva R, St, beviljat till de af E, K, M, i Nåder föreslagna belopp, med tillsammans R:dr 76,166: 3a. —. Till oförutsedde Militaire-behof hafva blif vit uppförde 5o,ooo R:dr, Exp, Utsi, Förslag till and, Slrijv, N:o 284,285* 197 Spannmäls-beräkningen under PenningeLönerne hafva R, St, funnit böra fortfara såsom hittills, och upptages på denna HufvudTitel med 32,457 Tunnor, derå rainimipriset, såsom i allmänhet, blifver 6 R:dr Tunnan, Rikets Ständer framhärda etc.
Majit, som täcktes deråt lemna Dess höga bifall, lill underdånig följd hvaraf Landtbruks-Akademiens nuvarande Sekreterare hugnades med det löne-bidrag från de under bemälle Kollegii dispotition stående fonder, seni han nu åtnjuter. Bland skälen lill anmärkningar mot denna disposition, upptages bland annat, att det biträde, som Landtbruks-Akademiens Sekreterare borde lemna Akademiens Direktör, i afseende på anstalterna angående schäfer ier na och ullkulturen, ej kunde utgöra anledning till beviljande af den förhöjda lönen , emedan Direktören hade sådant biträde af en särskilt person , för hvilken ett arfvode af 3oo JR:dr vöre — 70 — anslaget. Härvid får erinras, att Landtbruks-Akademiens Direktör bade, långt förr än han emottog denna befattning, fått i uppdrag att befordra ooh handhafva KonglMaj:ts nådiga förordnanden om åtgärder till ullkulturens befrämjande, samt att till verkställighet bringa förslagen om organisation af Landtbruks-lnstitutet på Degeberg och derefter utöfva öfverinseendet å denna inrättning. Sednare har Kongl, Maj:t i nåder uppdragit åt Direktören, att hafva högsta ieseendet öfver fullgörandet af de åligganden, som tillkomma Agronomen A. Johnson. Direktören, som i all sin lefnad hyst tänkesätt, enligt hvilka han skattat för sin yppersta ära och högsta tillfredsställelse, att hedras af sin Konungs höga förtroende och att kunna, fastän efter sin ringare förmåga, verka i något, som han ansett lända till Fäderneslandets gagn och nytta, har i sitt sinne tyckt det lända till förringande af de motiver , som lifvat honom att uppbjuda sina svagare krafter till verksamhet, om någonsin hos honom beräkningar fått insteg, alt han för hvarje särskildt uppdrag gjort sig berättigad till särskildt arfvode eller belöning i penningar, eller att, utan trängande behof, ens derom väcka fråga, i synnerhet som han, lika med Statens andra embetsoch tjenstemän, åtnjutit lön för de embeten, lian på ordinarie stat beklädt.
Om således den 3 punkten skall företagas såsom jag tror, så anhåller jag i öfverensstämmelse med mitt yttrande denna f. m. att blott l:sla delen af denna punkt om hvilken jag då yttrade mig, måtte serskildt företagas till pröfning, nemi. dessa ord, ”att de pä skattläggning grundade ordinarie räntor inom alla delar af riket utom Stora Kopparbergs län, mätte till ett, för hvarje i jordeboken serskilt upptagen egendom, sammanfördt belopp, bestämmas och utsättas i R:dr silfver”, och dermed slut. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Vid mångfalldiga föreg:de tillfällen, då betänk., som varit 2 gånger bordlagda föredragits, hafva vissa punkter hvilka stått uti oskiljaktigt sammanhang med andra frågor, blifvit uppskjutne till ett annat tillfälle dä dessa andra frågor kommit under pröfning. Det lärer nu icke kunna nekas, att denna 3:dje punkt står i oskiljaktigt sammanhang med Frih. Palmstjernas förslag. Jag får derföre anhålla om Hr Gr. o. Landlm:s propos. pä uppskof med 3:dje punktens företagande till nästa plenum, för den händelse att Frih. Cederström icke vill afstå ifrån sin begäran om bordläggning af Frih. Palmstjernas förslag. I annan händelse skulle vi nu öfverlägga och besluta om denna punkt, med öppen rätt att sedermera besluta om Frih. Palmstjernas förslag. Vi skulle då först i afton få en öfverläggning om hela frågan och sedermera få samma öfverläggning i nästa plenum om igen, hvilket eljest kunde vara absolveradt meden enda öfverläggning; hvarföre jag, på sätt jag sagt, nödgas anhålla om Hr Gr. o. Landtm:s propos. på uppskof med denna 3:dje punkt. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff, med hvilken jag i detta fall helt och hållet instämmer.
Den som vill att till kontra-proposition vid hufvud-voteringen antages Borgare-Ståndets beslut, att arfvodet för Intendenten vid Intendents-Militär-kontoret i Krigs-kollegium bestämmes till 2,000 R:dr R:mt, röstar J a; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Bonde-Ståndets beslut, att berörde aflöning uppföres med 1,500 R:dr sagde mynt. Voteringen har utfallit med 88 Ja och 51 Nej, hvadan till kontra-proposition vid den blifvande hufvud-voteringen antagits Borgare-Ståndets beslut. Trettonde voteringen (11:te punkten.) Den som vill att aflöningen för Intendenten vid Intendents-Militär-kontoret i Krigs-kollegium bestämmes till 3,500 R:dr R:mt, med skyldighet för honom att, vid emottagandet af den förhöjda aflöningen och så länge han densamma uppbär, frånträda den lön, han möjligen kan å annan stat innehafva, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej; fastställes arfvodet för nämnde Intendent till 2,000 R:dr sagde mynt. Enär denna omröstning utfallit med 76 Ja och 4-5 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Fjortonde voteringen (12:te punkten.) Den som vill att aflöningen för de 2:ne Adjutanterne vid Presidents-expeditionen och Artilleri-Militär-kontoret i Krigs-kollegium bestämmes till 600 R.dr R:mt för hvardera, röstar Ja; 6 Stats-Ulskollels Memorial N:o 172. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna aflöning att uppföras med 800 R:dr samma mynt. Som voteringen, vid hvilken en sedel kasserades, utfallit med 54 Ja och 64 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll. Femtonde voteringen (14:de punkten.)
Herr Justitiae-Stats-Ministern, Grefve Sparre, Hans Exc. Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Finer, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Stats-Rådet Gripenstedt anmäldes vara af sjukdom hindrad att tillstädeskomma. Kongl. Moj:ts Nåd. Proposition, JV:o 64. 3 Slutligen uppläste Departements-Chefen till justering ett, till följd af förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer, angående hegardt anstånd med föreskrifne kapitaloch ränte-inbetalningar å de till hamn-byggnaden vid Cimbritshamn beviljade lån af allmänna medel. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, godkänna samma förslag, sådant det finnes Protokollet bilagdt, samt befallde, att skrifvelse, i öfverensstämmelse dermed, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo C. A. Schalén. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 April 1854, kl. 3 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag för Hospitalernas förbättrande; Gifven Stockholms Slolt den -/7 Mars 1856. Uti underdånig Skrifvelse den 14 Augusti 1848 anmälde Rikets då församlade Ständer, att, vid pröfning af åtskilliga framställningar angående förbättring af Hospitalsanstalterne i fäderneslandet, Rikets Ständer vunnit den öfvertygelse, alt nämuda inrättningar i sitt närvarande skick voro behäftade med flerfaldige brister, samt att dessa brister skulle i väsendtlig mån kunna afhjelpas, om, i stället för de förut mera partielt tillvägabragte, af inskräukta tillgångar beroende förbättringar, sådane komme att efter en för hela riket gemensamt uppgjord plan verkställas.