Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm., att lian nyss fått emottaga 50 biljetter till inträde i Kyrkan under den Gudstjenst, som nyssnämnde dag, före Riksdagens öpnande å RiksSalen, komrae att hållas, samt jemväl 50 biljetter för inträde, å RiksSalen, under dagens ceremoni. Dessa biljetter hade blifvit aflemnade till Riddarh.Fiskaleu, för att utlemnas till dem af Ståndets Ledamöter, som ville anmäla sig till begagnande deraf. Härefter anmäldes och emottogs på vanligt sätt en Deputation från Vällöfl. BorgareSt., anförd af Riksd.fullm. för Stockholms Stad, Grosshandl. Fredrik Adolf Rinman, som anförde följande: Högvälborne Herr Grefve och Landtmarskalk, En af Rikets Herrar, samt Högvälborne och Välborne Herrar Ledamöter af Högloft. Ridd. oell Adeln! Då till H. R. o. Ad. vid innevarande Riksmötes början, BorgareStis vördsamma helsning och lyckönskan, genom oss, dess Deputerade, framföres, sker detta med uttryck af BorgareStis utmärkta högaktning, öfvertygelsen, att sann fosterlandskärlek är den grund, hvarpå H. R. o. Ad., likasom de öfriga RiksStm, bygger rådslagen och besluten, samt den af denna öfvertygelse följande säkra förhoppning, BorgareSt. eger om H. R. o. Ad:s kraftiga medverkan till de förestående riksdagsärendenas befordrande till en för landet ändamålsenlig och hugnerik lösning. Med dessa tänkesätt anhåller BorgareSt. att få vara inneslutet i H. R. o. Ad:s ynnest och bevågenhet. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, svarade sålunda: Den hels ning och välönskan, Hrr Deputerade nu från det Vallöf!. BorgareStframfört, emottager, R. o. Ad. med tacksamhet och erkänsla. — Manga stora och för landets materiella eller andliga utveckling vigtiga frågor böra vid R. St:rs nu började sammankomst lösas och R. o. Ad. gör sig förvissad att Vällofl.
Häri instämde, i fråga om tullen å smör, herr Muréen, Tjernberg och Tauson. af herr Rhodin: »Jemte det jag anhåller att få instämma i den af herr Hof marskalken Aminoff afgifna reservation, har jag äran tillkännagifva den allmänna åsigt, att jag anser allt för höga skyddstullar ingalunda ändamålsenligt befrämja den inhemska industriens förkofran och blomstring, utan snarare åstadkomma ett, mot ett sådant åsvftadt, motsatt förhållande. På grund häraf reserverar jag mig således i alla de fall, hvarest höglofl. utskottet föreslagit högre tullsatser, än hvad behofvet i verkligheten påkallar». af Pehr Mattsson från Westernorrlands län, Johan Pehrsson från Upsala län samt Gustaf Pettersson från Ostergötlands län: »Emot utskottets fattade beslut an gående förslag till ny tulltaxa, få vi undertecknade afgifva följande reservation: BeviUnings-Utskoltets Utlåtande, N:o 13. 99 Som fördelarne af den gällande tulltaxan visat sig så betydliga, att tulluppbörden öfversligit de föregående årens med öfver 900,000 r:dr bko, så anse vi det för staten vara en högst betydlig förlust att nedsätta densamma. Huru och på hvad sätt skall denna inkomst ersättas? detta borde först öfvervägas, innan man deruti gör förändring. Köpmän och spekulanter begära detta blott för vinning, ty man kan antaga för gifvet, att de låta betala sig lika mycket, antingen tullen är hög eller låg; de föregifva, att den höga tullen trycker de fattiga, men denna uppgift är lika origtig som förestående; de flesta af inkommande artiklar äro öfverflödsvaror, som litet eller intet röra den fattiga.
Från Höglo fl. Ridderskapet och Adelk. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 29 sisth December på bordet lagde Betänkanden: N:o 110, i anledning af väckt fråga om lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon i vissa i Betänkandet nämnde preestationer. N:o lil, i anledning af väckt fråga om befrielse lör rotehållare från skyldigheten att ersätta klädespersedlar, som skadas af mal. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den 29 sisth December på bordet lagde Utlåtanden: N:o 404, i anledning af väckte motioner, att Stats-Utskottet måtte företaga revision af Statsoch Riksgälds-verkens räkenskaper för år 1838. Prot. Utdr. d. 23 Jan. i84t> 45 N:o 405, angående ifrågaslälld förlängning under 10 år af det Pant-låneinrättningen i Stockholm beviljade låne-understöd af allmänna medel. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 29 sisth December på bordet lagde Utlåtande j\:o 403, i anledning af Friherre von KrcemerSj R.j motion om ett årligt anslag af 1,000 R:dr Banco till Upsala Domkyrkas underhåll. S. D. e. m. Då nu i ett sammanhang föredrogos så väl Bevillnings-Utskottets den 29 sistlidne
Om i förslaget endast omnämnes, att reglorna skola innehålla stadganden om sättet för bankrörelsens bedrifvande, så gifva dessa ordalag ingen anledning att antaga, det banken ovilkorligen skall vara skyldig att drifva kreditiv-och deposilions-rörelse; men om, på sätt för närvarrde finnes stadgadt, lagen uttryckligen föreskrifver, alt bestämmelser om dessa rörelsegrenars bedrifvande skola finnas i bolagsreglorna, kan man svårligen förmoda, att ett bolag, som önskar tillstånd all bedrifva bankrörelse, skall vara så oförsigtigt, att det uprättar ett oantagligt reglemente. Jag tviflar uppå, alt en sådan tilltagsenhet kan finnas hos ett bolag, och befarar således ej, alt det stadgande, hvars bibehållande jag föreslagit och fortfarande yrkar, skall eluderas, på sätt Hr Gripenstedt förmenat kunna ske. Hr Gripenstedt: Den siste värde talaren har ansett, att ett godkännande af Utslens förslag skulle vara synonymt med att låta saken gå vind för våg. Emot detta påstående får jag för min del protestera. Jag har förordat förslaget: derföre att jag anser detsamma medföra precist samma nytta och säkerhet sorn det nu gällande stadgandet, och skälen härtill, hvilka hittills icke blifvit vederlagda eller lärer kunna vederläggas, har jag äfven i mitt förra yttrande uppgifvit. Den tilltagsenhet, som Frih. Pälmsfjerna anser vara alldeles omöjlig att förutsätta, existerar emellertid. Det finnes nemi. banker, som 'ställt deras upoch afskrifnings-räkningar just så, som jag förutsatte, eller på det sätt, att de icke betala någon ränta på dp insatta medlen, oell vid sådant förhållande hemställer jag hvad slags garanti för ett nyttigt bedrifvande af bankrörelsen det ligger i denna bestämmelse, och om ej den enda verkliga tryggheten i detta hänseende måste sökas i den l:sta §:n. Allt namngifvande af de särskildta rörelsegrenarne, hvilket Frih. Palmstjerna så ifrigt förordar, forde således vara en fullkomlig likgiltighet, visserligen utan skada, men också utan gagn.
Herr Prosten Östberg: ”Jag reserverar mig emot Utskottets Förslag lill Beslut af det skäl, att sista Rikets Ständer afslögo-samma Sökanders begäran, hvartill jag då ock bidrog med min röst, och desse senare ej( anfört några mera bevekande skäl, än de då sökte göra gällande.” Härmed förenade sig Herr Prosten Astrand Bikung till R. StTrot. i834> 4 Sami. r Äfd* v.dra. Bandet* 1 6: te Häftet. 6 St its-XJtslottctt Uil. Af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund: ”Sedan Rikets Ständer vid 1818 års Riksdag beslutat, att alla tjenster vid f. d. General-AssistaneeContoret skulle ifrån samma år tillsättas genom Constitutorial, hvaraf följde, alt innehafvarne af sådane befattningar kunde, när förhållandena det krafde, ifrån desamma skiljas, utan rättmätiga anspråk på pension eller ens gratification, finner jag mig i intet afseende begå orättvisa, då jag na afstyrker all ersättning till de af bemälde Werks Tjenstemän, hvilka derstädes efter berörde tid erhållit befordran. För detta afstyrkande hemtar jag ytterligare skäl deraf, att vid sistlidne Riksdag, då llere af f. d. Assisance-Conlorets Tjenstemän framkommo med en dylik begäran, hvilken nu utgör föremål för Utskottets utlåtande, Rikets Ständer densamma afslogo. ' Sedan ett sådant afslag var gifvet, förmodade jag, att om in fråga härom framdeles skulle väckas, beslutet i anledning deraf, kunde anses en gång för alla vara fattadt. Den summa Utskottet nu tillstyrkt för ifrågavarande 5 Tjenstemän, är visserligen icke af serdeles betydenhet; men om man besinnar, att, bland f. d.
Om straff beklagligen ej alltid kunna åstadkomma verklig sedeförbättring; så böra de åtmindstone ej uppenbarligen motverka den, och göra den rent af omöjlig. Men af 6adan beskaffenhet är det förslag Höglofl. Lagutskottet framställt, att nemligen, sådana gröfre brott, som störa al manna säkerheten och hvilka för förbrytarne medfört ovilkorlig påföljd af ärans förlust, kroppsstraff, fästningsarbete eller uppenbar kyrkoplikt, borde i Prestatfesten. utsättas. Den sorn agde en sådan attest skulle naturligtvis öfverallt mötas med misstroende, förakt och afsky, och derigenom sättas i nödvändighet att endast genom nya brott kunna söka sitt lifsuppehälle. Det tillhör Lagstiftaren att för hvarje förbrytelse utsätta ett lämpligt straff. Men då broi slingen har utstått detta straff, och sålunda fullgjort lagens kraf, bör hans fel anses sorn försouadt och utplånadt. Då derföre den fordna, och kanhända nu mera hjertligen ångrade förbrytelsens införande i Prestattesten skulle i alla afsr enden vara så afgjord prmcipvidrigt och skadligt, samt sannolikt ej kunna medföra någon hufvudsaklig nytta, så anhåller jäg, att i anledning af denna min anmärkning, Memorialet måtte återremitteras. B ns Éxcellence Herr Grefven och LancltMar. skatten erinrade, att återremiss nu mera ej kun - Den 52 Juni, de äga rum, emedan saken , i anledning af förut gjord återremiss, för andra gången vore till RiksStånden inkommen. Herr Cederschöld: I sådant fall vågar jag ödmjukligen underställa, om ej Betänkandet, så vidt det kunde föranleda till nya och mera positiva författningars vidtagande i detta ämne, helt och hållet måtte förkastas.» Herr LandtMarskalken proponerade till en början bifall till Utskottets Memorial, Ropades Ja och Nej, Härefter gjorde Herr LandtMarskalken proposition till afslag i likhet med hvad Herr Cederschöld tillstyrkt, hvilken proposition Bifölls.
Det var liksom man sett en hel arkipelag af simmande ljus-öar, här och hvar dominerade af någon högre plats, der gnistrande bloss, spel och dans företedde en af dessa böljande fester, hvilka så ofta nedgingo i blod. Den festlighet, hvarom här talas, stod nu i sitt högsta flor. Alla slags danser hade Jörgen Kox dansat med sin sedan några timmar ringfästade brud; och hon, i högblå kamlottströja med hvitrosig kjortel, öfver hvilken en mindre af lika tyg med tröjan var uppfästad, såg så vacker och storpräktig ut, att Jörgen väckte en allmän och häftig afund. Men ingen torde dock se på madam Guri med olofliga blickar, åtminstone i dag, ty det utgick sådana flammor ur Kox’s bruna ögon att den gula emaljen verkligen tycktes bränna, och det var icke rådligt att förvandla hans kärleksrus till ett vredens rus. ”Kom ut på klippan, min kära, det lyster mig att se din bild i vattnet!” sade älskaren. Och de gingo ut till vattenspegeln och speglade sig båda. ”Du är också vacker, Jörgen”, svarade Guri till tacksamhet för någon artighet, ”men du är precist lik de hemlighetsfulla röfvarhöfdingarne, som det står taladt om i sagböckerna.” ”Och du liknar den förtrollade prinsessan i visan, och än mer skall du bli lik henne, när du fått sömma dig kläder af det röda silkestyget, som jag har, och då du fått sätta på dig mina tre gullkedjor och mina rubinspännen. Dessutom skall jag bekosta dig tre tums långa örringar med demantklockor, som dingla ända ned på halsen, och ett dubbelgullhjerta, som kan lysa öfver bröstet på dig, så att ingen får vara din like. Jörgen Kox’s qvinna må stå öfver alla, liksom han sjelf står öfver alla i sin kast. Se bara hur karlarne gå ur vägen för mig, när de tappat en blick på dig. Min hand faller som ett städ, när den faller i näfrättskamp.” ”Ingen, och minst jag, tviflar på hvad du går för. Men icke får du visa prof på det i qväll!
Jag ber alt få fästa upp - Den 3 Februari i f, m. märksamheten derpå, att någon brådskande förändring ej är att befara i fall vi nu bifalla Utlåtandet, ty Kongl. Maj:t bar vid denna Riksdag yttrat, att brådskande åtgärder ej komma att äga rum i detta afseende. Jag yrkar derföre, att vi måtte nu tillkännagifva våra tänkesätt, eller gifva ny impuls åt saken. På denna grund anhåller jag om bifall till Utskottets Utlåtande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter proposition till bifall på LagUtskottets utlåtande. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöld), Pehr Gustaf: Jag bar visserligen ej mycket mediterat öfver detta ämne, och är icke heller behörig alt dömma deröfver, men jag måste tillstå, att de anförde skälen för BergsTingsRälternas bibehållande äro af mycken vigt. Jag fruktar erfarenheten hafva visat många svårigheter till följe af de öfverflyttningar, som med Commercemålen redan ägt rum. Deremot skulle jag tro, alt LagmansRätterna ej allenast äro öfverflödiga, utan äfven ganska hinderliga. Anledningarne till min tro i detta afseende hämtar jag ej allenast ifrån den långsamhet och tidsutdrägt, som derigenom uppkommer innan målen hinna afgöras, emedan dessa Domstolar blott en gång om året sammanträda, utan äfven af den personliga bekantskap jag haft med åtskil - Den 3 Februarii f. ra. lige Lagmän. Jag tror sålunda, att dessa LagmansRätter kunna och höra afskaffas. En omständighet, som jag äfven icke kan medgifva, är att RådstufvuRätten i Stockholm skulle i vissa fall kallas KämnärsRätt derföre att Grundlagen föreskrifver attTryckfrihetsmål skola i Stockholm åtalas vid KämnärsRätt. Jag ser ej något som hindrar att Kämnärsrätterna kunna upphöra i andra Städer, och bibehållas i Stockholm. Herr Hjerta: En värd Talare har betviflat, att Domare vore i stånd att afdöma Bergsmål, enär de saknade den derföre nödiga vetenskapliga hildning.
Att beskatta detta bolag lika med dem, uti hvilka utdelningen uppgår lill 20 ä 3o proc., torde väl icke vara rätt. Jag anhåller derföre, att i mom. uti 35 §:n måtte erhålla följande lydelse: "Bevillning utgöres vidare af alla actie-bolag , privatbanker, associationer, societeter, verk, hvpotlieksoch andra allmänna inrättnir, med 5 proc. af utdelningen, då denna uppgår till minst 5 proc. af sammanskjuina capitalet. Å lägre utdelning erlägges lika proc. i bevilln., som utdelningen gör i fulla proc. af sammanskjuina actie-capitalet. Sedan jag nu yttrat mig om den billighelsgrund, hvarefter bevilln. af bolag, associationer m. fl. inrättn:r hör äga rum, och enl. hvilken grundsats sjelfva bevilln.proc:n bör vara större eller mindre i förhållande till den stone eller mindre utdelnings-proctn; så anhåller jag att få yttra några ord ronde den mening, som Bevilln.Utsk. uti sednare betänk, upptagit, nemi. att bevilln.afgiften bör utgå med io proc. af utdelningen, då utdelningen öfverstiger 6 proc. af actiecapitalet. Denna princip är motsatt den, sorn, enl. hvad jag haft äran nämna, ligger till grund för Engelska inkomsttaxan. Det var denna princip, som låg till grund för 1799 års Jacobiners beräkningssätt , hvilket likväl aldrig gick i verkställighet. Det är visst möjligt, att privatbanker ett eller annat år kunna gifva 12 å i5 procts utdelning på det sammanskjutna capitalet; men man skall komma ihåg, huru mycket större belopp bolagsmännen riskera att förlora på det sammanskjutna capitalet.
Såsom principer för detta slags Straffbalk, skulle jag vilja föreslå: 1) Öfverträdelserna böra endast med penningeböter beläggas, oell till ett, efter varans värde så lämpadt belopp, att ej straffets missförhållande till brottet må kränka den allmänna rättskänslan, samt göra angifvelse omöjlig, ilian med förnekande af all känsla för mensklighet. 2) Öfverträdelsens upptäckande bör ej sökas pä bekostnad af den husfred, som är betryggad genom 16 §. af Regerings-Formen; ej lieber på bekostnad af den husliga förtrolighet emellan Husbönder och Tjenare, hvarpå Samhällets trefnad och lugn till en så väsendtlig del livilar. Herr Ehrenjlam, Samuel Gujiaf'. I sammanhang med ärendet, angående Rikets mått, mål och vigt, deri Kongl. Maj:t nådigt begärt Rikets Högloft. Ständers medverkande öfverläggningar, utbeder jag mig vörd - Den 5 Mavtii. na ds fril] t, att få framställa Sparuiemåls-mätningen. såsom en Afdelning, af vida större vigt oell inflytelse för Samhället, än den rymd sjelfvra målkärlet hädanefter kan tillägnas, Luder en längre tid af min Ofverlnspectors tjenstgöring vid här varande Kronans Magaziner, har jag varit intagen af den förmodan, alt en nitisk uppmärksamhet å min sida vid tillfällen, då de med hitkommande spannemålslastem, alltid åtföljande prof-tunnor uppvägas och afmätas, skulle betydligen undanrödja de förluster, som Kro.nan .eller Staten årligen lär vidkännas af Spannemåls transporterne; och en hvar kan lätteligen hänföras till samma förmodan, då man känner, att de Spann mål sf ö r a lid e Skeppare, enligt Allmänna Magazins-Directio-. nens tryckta underrättelse eller föreskrift af den 20 Januari 1817 ära förbundne, att ersätta yppade brister, i raon af proftunnornas befundna förhållande, sorn uträknas på hela lastens, tunntal.
Hvad så vä! den Kongl. Propositionen, som de i ämnet väckta motionerne in nehålla, har Utskottet tagit i noggrannt öfvervägande, och dervid funnit de af Kongl. Maj:t framställda förslag, utan alt verka någon sådan rubbning i nuvarande förhållanden, som kunde föranleda förlust, vare sig för räntegifvare eller läntetagare, likväl åstadkomma den betydliga förenkling i uppbördsoch redogörelseverket, att möjlighet derigenom beredes de skattskyldige, alt kunna kontrollera debiteringen, jemte det att uppbördsmännens samt de kontrollerande och förvaltande embetsverkens göromål derigenom komma att minskas. Genom upphörandet ej mindre af den ofta öfverklagade olägenheten af räntetagarnes rättighet att till leverering in natura uppsäga räntorne, än ock af räntegifvarnes skyldighet att vid spanmålens lösande med penningar erlägga forsellön, skulle jemväl den skiljaktighet, som för närvarande eger Itih. till It. St. Prot. 1850 & 1851. 1 Sami., 1 Afd., 2 Band., 14 Höft. 3 18 Slals-Ulshotlels Utlåtande, AA 167. rum i afseende å utgörandet af de räntor, hvilka äro indelde, och af dem, hvilka äro kronan behållna, undanrödjas; hvarförutan de betydliga vexlingar, hvilka skatterne nu äro till beloppet underkastade till följd af olika skördar, komme, genom det föreslagna lösningssättet efter flera års medelpris, att försvinna. Dessa fördelar anser Utskottet vara så öfvervägande, ali de anmärkningar emot den föreslagna förenklingen, som kunna hemlas deraf, alt densamma icke vore nog genomgripande och fullständig, måste förfalla, då tillika i betraktande tages, att, på sätt erfarenheten visat, de i vidsträcktare syftning väckta skatteförenklingsförslagen icke kunnat, i anseende till de flere deremot yttrade betänkligheter, vinna någon framgång.
Utskottet anser det dock vara lämpligare att ira, på en gång anvisa det erforderliga tillskottet, emot det att hädanefter inflytande Förläuingsspanmål oförryckt kommer Stafs-Verket till godo, än att en till tidsutdrägt ledande pröfning af dylika slags frågor må vid flere af de påföljande Riksdagarne förekomma, i anseende hvartill och då dessutom det skulle, blifva svårt alt bestämma i hvilken ordning de sökande barde af ersättningen komma i åtnjutande, Utskottet får hemställa, att ifrågavarande 214 tunnor spanmål vederbörande Kyrkoherdar beviljas, att årligen, räknadt från och med detta års början, utgå efter gällande JLäns-Markegångspris, men under förbehåll, att framdeles inflytande Förlänings-Spanmål varder, likasom ofvarinämnde 02 tunnor 10 i[J kpr till Stats-Verket besparad. Utskottet anser sig tillika böra anmäla, att, i händelse Rikets Ständer härtill lemna bifall, den redan godkända beräkningen af Stats-Verkets inkomster, härigenom icke undergår någon väsendtlig förändring, men att beloppet, sorn nu till lönefyllnad anslås och, ä 6 R:dr tunnan, utgör 1,284 R:dr, bör å Åttonde Hufvud-Titeln uppföras. Stockholm den 14) Februari 1845. Xih. till R. St. Fröt. iSU. 4 Sami i Aid. 2 Band. C lldft. 3 n Stats-XJtskottets Slmorial, N:o 200. Calcul öfver Kyrkoherdafnes i nedannämnde Pastorater Löne-inkomster: Enligt Enligt KammarCollegii och Utskottets Stats-Contorets beräkning. beräkning. T.v K:pi T:r K:pr. T:r K:pr. Ank. till Exp.-Utsk. d. ii Febr. kl. 11 f. ro. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om Häradsskrifvaren J. Thysenii frikallande från adömd skyldighet att ersätta oriktigt ajkortade KronoJJtskylder. (I. A.)
— Du har ett styft sinne, min kusin, sade han blott. — Du vill icke tro mig? Gör, som du vill, men det säger jag dig — hon reste sig halft upp i sängen och lyfte handen, liksom till ed — intet af det, som händt mig under dessa två månader, ville jag undvara. Intet, hör du, icke ens denna feber. — Edmée! han rätade sig strängt. Du talar ett språk, som minst af allt anstår en ädelboren kvinna. — Så ville visst enhvar säga i ditt ställe — kanske alla män, utan undantag. Hon talade nu lugnt, med mild, stilla röst, liksom angick hans ord henne icke. Men jag är en ädelboren kvinna, och aldrig, tycker jag, har jag bättre förstått, hvad som anstår mig, än nu. Jag vet, att mitt lif har blifvit ett undantag från regeln — men är då regeln det högsta du kan tänka dig? Louis reste sig. Jag vill ej diskutera med en febersjuk flicka. Jag bad om lof att helsa på min kusin, emedan det skulle gifvit anledning till sladder och kommentarer, om man fått veta, att jag underlåtit det. Nu har jag gjort min pligt. — Louis! Hon reste sig halft upp i sängen för att hålla honom tillbaka. Säg mig ... Du finner det orätt af mig, att jag stannar i din moders hus? Han betänkte sig litet. Ja. Och ändå önskar jag det, tillade han med eftertryck. Hon smålog blidt och ömt uppemot honom. Åh, Louis ... Hon räckte honom begge händerna, som han dröjande tog i sina. Du är sträng emot mig, och du har väl rätt till det, men ibland är det, som om du — och du allena — i djupet af din själ förstod mig ... Han släppte hennes händer och vände sig halft om. Kanske förstår jag mer, än du tror, sade han bryskt. Mitt hjerta blöder för dig, Edmée. Jag har försökt att döma dig, men när jag vill vara ärlig mot det bästa hos mig — jag kan icke. Icke dig — upprepade han häftigt, liksom ångrade han redan sina egna ord — men honom! Förstår du då icke din egen förblindelse? Du älskar — men han Hvad är du för honom?
Och har StatsVerkets rätt i afseende på återbetalningen funnits vara behörigen iakttagen. (5*) ( 36 ) För öfrigt få Revisorerne tillkännagifva: l:o Att sedan Rikets Ständer, som i afseende på KrigsFondens nog länge utestående fordringar i Norrige trott verksamma åtgärder böra vidtagas, till befordrande af deras indrifvande, i underdånig Skrifvelse den i Mars i83o hos Kongl. Maj:t anhållit, att hvad å samma Fonds Fordringar funnes oguldet, måtte så skyndsamt sig göra lät till slutlig liqvid befordras, samt att emedlertid och intill dess betalning eller afskrifning af desse fordringar komme att äga rum, de återstående beloppen nlåtte i RiksHufvudboken under Balance-Titel upptagas; så har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 7 April i83o, uppdragit åt StatsRådet Holst den befattning, som framlidne Riks-Ståthållaren, Grefve von Platen i lifstiden i förenämnde hänseende haft sig i Nåder anförtrodd , hvarvid StatsRådet skulle äga att med fullständig utredning öfver berörde fordringars ännu återstående belopp, samt tiden inom hvilken de kunna påräknas vara indrifne, till Kongl. Maj:t med det första i underdånighet inkomma. Till följd af Kongl. Majrts i sammanhang dermed gifna Nådiga Befallning, upptages i i83o års RiksHufvudbok, under Balance-Titel, beloppet af ifrågavarande fordringar med tillsammans ia,o56 R:dr 3 sk. g r:st.; men hvad i anledning af Kongl.