Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af det i afseende på civila förslags-ljenster ofvan anmärkta för hållande, och då tvifvelsutan hädanefter, såsom hittills, ej sällan torde inträffa, all militära embeten och tjenster, samt sådana civila, hvilka af Kongl. Maj.t omedelbart borlgifvas, ej tillsättas före utgången af den månad, hvarunder ledigheten sig yppat, måste således, jemväl efter upphäfvandet af de rörande vakans-besparingarna nu gällande bestämmelser, fortfarande uppkomma dylika löne-innehållningar, hvarigenom för statsverket bereddes godtgörelse för en betydlig del af de anslagssummor, hvilka skulle till pensions-kassorna utbetalas såsom ersättning för dem nu tillkommande vakansoch liggetids-besparingar. Då emedlertid, i saknad af en på erfarenhetsförhållanden' grundad utredning, rörande beloppet af de låne-innehållningar, sorn, efter vakansoch liggelidsförfattningarnas upphörande, skulle, i följd af uppskof med embetens och tjensters tillsättande, fortfarande vara att påräkna, Utskottet icke är i tillfälle att ens approximativt beräkna den kostnad, statsverket skulle komma att ge - Slats-l tskottets Utlåtande, N:o 164. noin de till pensions-inrättningarna utgående årliga ersättningsanslagen tillskyndas, har Utskottet, ehuru fullkomligt eikännande nyttan och ändamålsenligheten af den med ifrågavarande förändring åsyftade förenkling i redogörelseverket, likväl funnit sig tor närvarande icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad uti den nådiga propositionen blifvit föreslaget, rörande upphörandet af de under namn af vakanseller föislags-liggetids-besparingar utgående löne-inhehållningar samt anvisandet af årliga stats-anslag till vederbörande pensionskassor såsom ersättning för deraf hittills åtnjutna inkomster.
Balans lill påföljande året: Utgifter: — Afskrifning 50: 3. 9. —- — Balans till påföljande året: Förskott mot redovisning 119: 45. 10. Till denna fond ingå de Arliga bidrag, hvilka, (ill följd af derom afslutade kontrakter under den 18 December 1775, den 18 Mars, den 2 och 21 Maj 1776, den 15 Januari 1778 och den 20 September 1783, samt på grund af Kongl, kungörelsen den 20 Januari 1832, så väl under fredssom krigstid, för trossens underhållande, erläggas a i de rustande vid Lifregementets Dragon-, Husaroch Grenadier-corpser, Skånska fiusaroch Dragon-regementerna, Westgötha Regemente, Smålands Husar-regemente och Grenadicr-balaljon, 2:dra Lifgrenadier-regementet och Bohus-läns Regementes Södra bataljon. Sedan utredt blifvit, att af fondens till år 1846 utbalanserade fordran, 56 Rdr 26 sk. 6 rst., utgörande återstoden af aflidne vice Kronofogden Rabes proprie-balans ä 1831 års uppbörd i Elfsborgs län, 6 Rdr 22 sk. 9 rst. blifvit redan år 1843 till nämnde läns ränteri för fondens räkning inbetalda; har sislberörde belopp uti fondens hufvudbok för år 1846 alförts, samt öfriga 50 Rdr 3 sk. 9 rst., på grund af Kongl. Kammar-rättens resolution den 7 December 1843, i samma hufvudbok blifvit afskrifna. Säkerhets-handlingarne för de från fonden utgifna lån befunnos vid anställd inventering i god ordning. Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond. Af räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning för bada revisionsåren utan anmärkning, inhemtas: år 1846. år 1847. Debet. Balans till påföljande året: Cre«lit. Baluns frun föregående året: Provision och remisslage Brefföringspenningar .
Endast några få, och jag vågar säga, dessa bland de bästa, hafva derföre under de sednare åren från början till slut genomgått lärokursen vid Institutet, dertill lifvade endast af begäret att förvärfva goda kunskaper och verklig duglighet, icke af utsigten att genom dessa komma fram på tjenstemannabanan, hvil - Den 15 Juli f. m. 34» ken för dem är så godt som stängd, såvida de icke vilja underkasta sig nya kunskapsprof, lika förödmjukande för det läroverk der de studerat, som för dem sjelfva. Sålunda motverka de nu gällande befordringslagarne för läkare utan tvifvel läkarebildningens utveckling i vårt land, oeh ieke allenast den strängaste rättvisa utan Statens sanna interesse påkallar en snar ändring i detta förhållande. Medicinalstyrelsen har ock mer än en gång fästat K. M:s Nåd. upmärksamhet härpå, och ändtligen kommit så långt, att chirurgi* magistrar, som ej äro medicinae licentiater, nu hafva befordringsrätt till första och andra bataljonsläkaretjenster. Men dervid har det ock stannat. Frågar man hvarföre? så tvekar jag icke att uttala min öfvertygelse, att Regeringens obenägenhet att tillerkänna chirurgi* magistrarne full befordringsrätt, numera icke har sin grund i misstroende till deras skicklighet, utan deruti, att erkännandet af deras billiga anspråk i detta afs. skulle undergräfva de medicinska fakulteterna. Det vore önskvärdt, att detta prohibitiv-system, mera egnadt att uprätthålla fakulteterna än att åt Rikets tjenst skaffa flera och bättre läkare, snart måtte uphöra. Jag inser visserligen, att om Carolinska Institutets examina få lika betydelse i befordringsväg, som de Akademiska nu ega, skulle sannolikt antalet af medicinae studiosi i Upsala oeh Lund komma att betydligt minskas; för min del är jag fäst öfvertygad, att läkarebildningen, vetenskapen och det allmänna derpå skulle snarare vinna än förlora, och jag tillstyrker alltså bifall till Utsk:s förslag om underd. skrifvelse i ämnet, endast med någon förändring i den af Utsk. föreslagna redaktionen, eller att R. o. Ad. för sin del beslutar, det R.
Torsdagen den 14 September. klenum klockan 9 förmiddagen. UpbrötoS Herrar Elcctorernes af Första Claftn ttvänne Listor till wal af Ledamöter i Bewillnings - och Den iz September. 385 Lag-Utskotten, och bcfunnoS wara utsedde, l Bcwillnings Utskottet efter Friherre von Dnzsiu 3ternber§, klatstias ^lexsnäer: N:o 54. Grefwe 8per>s, Fullmägtig Grefwe klömei, Lsrt 6ab iel, Hofmarskalk, Riddare af Kongl. Rordstjerne Orden, sch i Lag-U skottet efter Friherre ak Karstin, ^oksn: N:o 278. Friherre Lk-ckiHi8, Fullmägtig Friherre Lenner, kjell Lkristoxker. Justerades följande; Utdrag af Protokollet, hältet i Högloft. Ridderskapets och Adelns klenum d. iz September 1809. S. D. Wäcktcs af Herr Grefwe Ds la 6arstrs, ^sscob, den Motion, det mätte af Riddarehuss C >tzan ett biträde af 5 L 600 Riksdaler Banco fbrskottswis bewlljas Förläggaren af Ridderskapets och A* dclns P-otocoll wid RikS"agcn 1789» emot exemplaraflemnande säsom Hypothck till ett antal, som r wärde swarade mot summan; och dä Ridderskapet och Adeln hä^wid erindradr sta, att dctza P>-otocollsutgifwande af Ständet blilwit bcstut cht, i anledning bwaraf Förläggaren inqätt i dryga kostnader, hivar! billigheten fordrade, att han borde understödjas, yttrade Ridderskapct och Adeln stg benägit, att det föreslagna biträde lemna; men wille dock förut deröfwer höra Riddarehus Ut - 284 Den 14 September.
— Anslaget till inköp af egendomen N:o 1 på Riddarholmen i Stockholm eller det s. k. Geijer ska huset — 140,000: —- (Utbetaldes i Februari 1859). Utaf gratifikations-anslaget, 1,000 R:dr, till Kamreraren i Kongl. Stats-kontorets Kammar-kontor — 500: — Anslagen till en kapellbyggnad vid Mouonionalusta och ett bönhus med begrafningsplats vid Turtola by samt inköp af ett boställe för kapellpredikanten inom Pajala socken af Norrbottens län — 13,800. — Anslaget till boställe åt kapellpredikanten inom Tyngsjö kapellag af Malungs pastorat i Stora Kopparbergs län — 4,500: — Utaf anslaget, 30,000 R:dr, till fullbordande af lärohus byggnaden i Wexiö — 15,000: — (Utbetaldes i Mars 1859.) Anslaget till nya skolhusoch gymnastik-byggnader i Götheborg — 150,000: — Dito till ny skolhusbyggnads uppförande i Uddevalla — 20,000: —- Dito för ombyggnad af växthusen vid den botaniska institutionen i Upsala — 13,500: — (Utbetaldes i Februari 1859.) Dito till uppförande af ett nytt kemiskt laboratorium i Lund — 30,000: —- Dito till inköp af en refraktor för astronomiska observatorium i Upsala — 15,000: — Dito för tillbyggande af Vetenskaps-akademiens hus — 225,000: Dito till utgifning af planchverk öfver fornsaker och historiska märkvärdigheter samt medeltids-sigiller — 6,000: — 1858 års anslag till fortsatt utgifning af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar — 3,000: — Transport: 6,991,613: 1. 7,863,060: 10, — 13 Transport: 6,991,613: 1. 7,863,060: 10.
Men vigten af denna anmärkning förfaller, då man påminner sig att samma Lagstiftare år 1809 framställde för Konungens Rådgifvare skräckbilden af kommande Ständers ovilja. Huru skulle den yttras, om icke 106 §. skulle tillämpas? Den andra grundsatsen har blifvit yttrad af en vård Ledamot, hår på förmiddagen. Den nemligen att indragningen af några. Dagblad vore en för obetydlig åtgärd, för att förtjena någon anmärkning. Jag medgifver, att det gagn det allmänna har af Tidningsblad, och den heder deraf tillflyter Litteraturen, är ganska tvetydig, men rättigheten att utgifva ett sådant år en medborgares vålförvårfvade egendom , hvilken icke bör honom lättsinnigt beröfvas. Dessutom år det något ändå vigtigare , på hvilket också Utskottet förmodeligen mest gör afseende, att B)en is Julii e. m. utgifvarne af de Dagblad som uti Utskottets betänkande blifvit nämnde, ej blott förlorat rättigheten att utgifva det Dagbladet, utan äfven den att någonsin utgifva några. Då rättigheten att utgifva D igblad annars är öppen för alla medborgare, och förlusten af en allmännelig medborgerlig rättighet, alltid kastar skugga på dens medborgerliga anseende som en sådan förlorat, och i en Stat, der Lagar gälla, inskränkandet af en medborgares existimation icke bör eke utan noga öfvervägad ransakning och dom, så kan jag ej taga på mitt samvete att såga, det vederbörande snarare böra tadlas för det de för sällan, än för det de för ofta begagnat indragnings-råtten. Helgden af en medborgares goda namn och ryckte år en ömtåligare sak, ån att man så bör leka med den. Om ConstitutionsUfskottet förfarit för strängt, eller med för mycket öfverseende i sina yttranden öfver Konungens Rådgifvare, kan jag ej bedöma , då handlingarne på hvilka ett sådant utlåtande skulle stödjas, blott för Utskottet åro tillgänglige.
J håfven, Gode Herrar och Svenske Män , uti Skrifvelse af den a5 sisfclidne Januarii, i underdånighet föreslagit, att, roed upphiifvande af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående handskrifne, på Sedelhafvaren eller Ordres ställde Invisningars eller så kallade Assignationers belopp, må stadgas: ”alt invisningar emellan enskilda personer eller Bolag inom Riket må ”kunna ställas å hvad summa som helst, större ”eller mindre, under dervid fästade vilkor: ”att å en summa af 100 R:dr Banco ”eller derutöfver, Invisning får utfärdas, ej ”mindre handskrifven, än tryckt eller gra » I >> verad; ”att, då Invisningen å mindre summa ”lyder, densamma måste vara handskrifven;” ”att Invisningen eller Assignationen all”tid bör vara ställd till viss man eller Or”dres, samt att i öfrigt, hvad Allmänna ”Lagen och serskilda Författningar föreskrifva, rörande så kallade löpande skuldsedlar, ”vare sig i afseende på formen för deras ”giltighet, betalnings-ansvaret eller hvad för”hållandet vara må, i allt blifver gällande för ”dessa slags Invisningar eller Assignationer.” Efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, har Jag tagit detta ämne i öfver - Kongl. Maj.-1 i Nucliga Skrifv. N.-o q6. 49 öfvervägande, och funnit, att, äfven om skal må förekomma till någon jemkning i de stadganden, hvilka för närvarande innefattas i arne serskilda Förordningar under den 13 Julii i8f8, deraf den ena ovilkorligen förbjuder utgifvandet af tryckta eller graverade Invisningar, ställde på enskilde personer, och den andra bestämmer vissa inskränkningar uti rättigheten att utgifva sådane Invisningar handskrifne, följande anmärkningar likväl emot det af Eder nu framställde Förslag ega rum, dels attidea föreslagna Författningen endast nämnes uppgifvande af Kongl.
En jernvägsförbindelse med hufvudstaden vore för mellersta och nordvestra Sverige med en icke obetydlig del af hela landets spanmålsproduktion samt största delen af rikets jerntillverkning, och med Stockholm till enda exportort, en lifsfråga, och äfven för nämnde stad, hvars kommunikationer med de norra orterna, enligt de af Jernvägs-kommittéen meddelade upplysningar, uppginge till omkring 70 procent, då rörelsen åt söder endast utgjorde 30 procent af det hela, måste denna jernvägsförbindelse vara af vigt, enär, utan densamma, öfver hälften af året kommunikationen för Westmanlands och Nerikes bergslager blefve lättare med Göteborg än med Stockholm, och det vore att befara, att de fördelar förstnämnde stad genom sitt läge vid vestra kusten och hela året öppna sjöfart erbjöde, skulle 6 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. leda derhän, att rörelsen äfven från det mellersta och nordvestra Sverige droge sig ditåt. Skulle nu derjemte, då norra stambanan en gång komrne till stånd, denna i städerna Gefle och Upsalas förenade intresse dragas i krok öfver sist nämnda stad, hvarigenom denna väg blefve längre än den i sammanhang dermed föreslagna vägen från Sala till Gefle, så komrne sistnämnda stad att med Göte O O 7 borg dela handeln med bergslagerna, som för närvarande utgjorde Stockholms förnämsta rörelse, hvars bortflyttande skulle helt och hållet tillintetgöra hufvudstadens handel.
De öfrige Riddarhuset» så ordinarie sorn txtra ordinarie Tjenstemän får DL rectionen efter godtfinaan - Oen 19 Julii e, m 375 de antaga och de förre genom Protocollsutdrag i sysslorné stadfästa, hvarvid endast iagttages, att så väl RiddarhusSecreteraren sorn alla öfrige ordinarie och extra ordinarie Tjenstemän böra vara af Adelig börd eller ock äldste Sonen af en sedan 1809 Adlad ätt och kunna förete sådane Academiske vittnesbörd, som fordras till inträde i Rikets HofRätter och Coliegier, hvarjemte Riddarhus-Kammereraren bör anskaffa antagelig borgen för uppbörden. Visar någon Riddarhusets Tjensteman vårdslöshet eller försummelse i sin tjenst, varde han derföre af Directionen varnad, skulle rättelse derigenom ej vinnäs, må den felagtige af Directionen suspenderas från tjensten på högst trenne månader med förlust af motsvarande lön; men derest detta ej elier skulle hjelpa, äger Directionen, att suspendera den felagtige från tjenst och lön till nästa Riksdag; ankommande då på Ridderska pets och Adelns pröfning, huru - 5j6 n Ren Kj Jutii e. m. vida han må vidare i sysslan varda bibehållen eller icke, 14 §. Om någon af Riddarhusets Svarar moi 14 Tjenstemän, efter en tjen§. i Di rect tonens stetid af 20 å 30 Sr, under Förslag, hvilka han på Verkets ordinarie Stat varit oafbrutit; uppförd, ifrån sysslan begär afsked, eller genom döden afgår, samt i senare händel-i aen varit gift och efterlemnadt Enka eller Barn uti mindre tillräcklige vilkor, och den afskedstagande eller efterlefvande hos
Il y a plus d’intérêt dans le développement d’une idée apportée par un objet que dans cet objet même.» I Danmark råder, som vi alla veta, allmän splittring inom lägret och några vilja resa ett sångartempel på Oehlenschlägers graf. För oss svenskar synes det egendomligt, att striden i somliga fall tagit utseende af en kamp mot Georg och Edvard Brandes. Den förres genialiska och smidiga penna, som så liffullt uppdragit konturerna kring de mest skilda författareindividualiteter, kan dock aldrig med fog anklagas för att dogmatisera, och lika svårt är det att framleta någon läsarenaturalism ur Edvard Brandes’ finkänsliga dramer eller kvicka recensioner. Georg Brandes har öppet hyllat individualism och, der ej politik blandats i spelet, är sträfvan efter personlig sjelfständighet påtagligen driffjädern inom de nya rörelserna. Från hedenhös ligger också onekligen en sällsam komik i den saken, att författare, hvilka äro Alexandrar, då det gäller att draga i fält mot samtidens fördomar, blifva spaka modelejon, när det gäller sjelfva framställningssättet. Från Tyskland erfar man, att Zolaismen der börjat vinna fotfäste. Hvarför känner man sig så fullständigt likgiltig inför denna Zolaism, att man icke ens bryr sig om att efterskicka några af dess verk? Derför att man redan på förhand känner deras innehåll, derför att de endast äro en efterbildning, ett importeradt, tjugu gånger smakadt franskt vin med tysk etikett. Samtiden längtar måhända icke mer efter en skönhetsdyrkande konst än efter naturalism, men den längtar efter individualiteter, efter författare, som suveränt obekymrade om dagens mod lägga fram det stora eller det lilla de kunna gifva. Låt oss efter denna öfverblick närmare granska »Pepitas Bröllop», denna roman, som väckt så stort uppseende öfver hela Granada. Till en början afskrifva vi en redogörelse öfver arbetet ordagrant hemtad ur den tongifvande platstidningen El Diablo Moderato.
Den förminskning, som Stats inkomsterne härigenom ärligen skulle lida, är sä obetydlig, at den icke lärer kunna tjena ttl nägot betydligt inkast; och denna publika upmuntran, denna af Rikets wördade Representanter skänkte omwärdnad stall witzerligen för konstens idkare wara en ny späre til förökad overksamhet för deras yrkens förädlande och Fäderneslandets heder. Skulle denna proposition anses som billig af Rikets första Ständ, ett Ständ, som genom sin kända Patriotism och sina lysande bragder frän längliga tider tilbaka haft de mest gällande anspräk pä, at af konsterna förewigas, sä anhäller jag ödmjukeligen at Herr Grefwen och Landlmarskalken af detta Memorial täcktes göra det bruk, som med sakens natur och Forfattningarnes föreskrift til ändamälets befrämjande enligt är. Stockholm den 3i Julii 1M9. Remitterades til Bewillnings-Utstottet. Friherre kallbeck, ^lexanllsr, upläste til Protocollet följande: Wid sista Riksdag öfwerlemnades til Riksens Ständers öfwerläggningar diverse Oeconomiste ämnen, at gransta och deröfwer sine betänkanden afgifwa, hwarföre ett Oeconomiä-Utstott organiserades ril sakernas utarbetande, dä i anledning af en ny Tjenstehjons Stadga äfwen en förändring uti flyttningstiden mycket ventilerades. Säsom dä warande Leda - 614 Den 3 t Julik. Ledamot af Utskottet föreslog jag sä wäl der svin sedermera bos Högloft. Ridderffapet och Adeln den för Landthushällningen lika sä nödwändiga svin nyttiga ändring af tjcnstefolkets flyttningstid ifrän Michaeli til medlet af Iunii Mänad, vch som denna min alltid blifvande öfvertygelse dä genom votering wann Hög, loft.
Hon luktade på våfflorna, » för att känna om gräddan var härsken », och sedan nöp hon åt sig en liten bit då och en liten bit då, som om hon velat på det viset visa sitt djupa förakt för » köp » - baket. Och när hon fick höra, att våfflorna kostade 10 öre s t y c k e t! Men hvarför beskrifva alla våra lidanden. » O m vi skulle ta och låta belysa henne med Röntgenstrålar, du. Det skulle allt ge henne en liten skräck, hä hä! » sa IDUN 1897 Ruffen i smyg åt mig och lät riktigt hämdlysten. Pliktens (Nog mest för våpet!) » Det är inte värdt, gubben, » sa jag matt. » Får kon se att köttet försvunnit från benen, så ropar hon nog på polis! » Lyckligtvis tyckte hon om dockteatern, och där satt vi » öfver » i tre representationer, fast hon trodde det var bara en, och som också jag var riktigt road af de näpna dockorna, så blef det j u ändå litet roligt af på slutet. Men — ändå! Hvilken dag, hvilken d a g! Och den slutade inte förrän klockan 11!! Om man tror att billighetsresorna för idel honung med sig, så tar man bra miste — åtminstone inte för dem som måste » ta emot ». Det var bestämdt den där oupphörligt upprepade annonsen om » gratis » - kopparna och den bortskänkta villan, som, trots hennes snålhet, eller rättare som nog tack vare den, rent af hithypnotiserat henne! Villan får hon naturligtvis aldrig och koppen har hon verkligen betalt tillräckligt dyrt I Nu efteråt — när vi börjat att glömma henne — skrattar vi i kapp åt det!! Novell för Idun af AU. • • (Forts.) TL-ndtligen kommo orden öfver Hilmas läppar, men det var icke ett svar på Sigrids sista fråga. — Jag ser, — sade hon stönande — att frö- ken — gissat — min hemlighet — och jag sex, att fröken — föraktar mig I Sigrid rodnade häftigt och sänkte sina ögon mot golfvet. Barnet hade satt sig på en pall och lekte åter med sin docka i lycklig omedvetenhet om lifvets strider.
Den asketiska riktning, som fanns i tidslynnet, uppmuntrades af kyrkans väldige, emedan asketernas och presternas från verlden tillbakadragna lif – detta lif, som just uppmanade till de ohyggligaste laster, den gröfsta verldslighet – måste bilda en klyfta mellan dem och det vid lifvets bestyr nödvändigt fängslade stora flertalet af församlingens medlemmar. Så uppstod skiljnaden mellan andlige och lekmän, så utbildades hos de sednare denna förderfliga föreställning om två slags moral, den ena med strängare fordringar – och således äfven med större rättigheter – för presterna; den andra, med lägre fordringar på andligt lif och ren vandel, för lekmännen. Så glömde dessa sednare sin höga kallelse och bortkastade den sublima läran om det allmänna prestadömet tillika med de plikter, som skulle verkliggöra detta. Så bragtes denna lära, kristendomens, samvetsfrihetens, den sanna demokratiens, i djupaste förgätenhet, eller utspäddes hon till ett homöopatiskt intet, och väcker ännu i dag, der hon predikas, sällan andra känslor än hånets eller förskräckelsens. Och likväl var just i henne den lilla surdegen, som skulle genomtränga den stora massan, i henne möjligheten till menniskoslägtets sanna förädling! Men vi återvända till Simon pelarhelgonet. Om han var känslolös för naturens krafter, så var han det måhända icke för den dyrkan, som egnades honom, ty sådane dagar, på hvilka många främlingar infunnit sig, för att begapa honom, visade han sig blid emot de fromma qvinnor, som till honom buro bröd, vin och vatten; hade han deremot under dagens lopp varit föga uppmärksammad, så undfägnade han dem om aftonen, efter solens nedgång, ty först då talade han, med förvirrade ord och hemska hotelser. Natten förbehöll Simon åt sig sjelf. Han behöfde dess timmar, för att samla styrka till den följande dagens enformiga ansträngningar. Sedan han närmare midnattstiden sjungit sin aftonpsalm, fick ingen nalkas hans pelare. Han tycktes blygas öfver sitt beroende af den naturlag, som bjuder hvila vexla med rörelse, sömn med vaka.
Maj underlåtit att afstyrka Hans Maj:t Konungens nådiga beslut att i adligt ständ upphöja åtskilliga personer; hemställande, pä denna grund, att Rikets Ständer måtte pröfva, huruvida rikets val kan kräfva, att de hos Konungen anmäla sin önskan, att han ville utur Stats-Rådet och från embetet skilja den eller dem, som uti ifrågavarande regerings-beslut deltagit, och mot hvilka anmärkning blifvit gjord.” 1 denna reservation har Riksdags-fullmägtigen Carl Casper Nettelbladt från Stockholms län instämt. 4 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 55. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Juli 1860, kl. T e. m. Memorial lill Rikets Ständer, med voterings-propositioner, rörande del uti Konstitutions-Utskottets Memorial iY:o 38 framställda förslag till ändring i Riksdags-Ordmingens föreskrifter om. Preste-Ståndels representations-rätt.