Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nyss rullade en chai se, men ögat kund' ej hinna, Att skönja, hvem det var. Ordning smannen. Om jag f år lof påmi nna, Är Reglementet klart och Kungens tjenst besinna, Som aldrig uppskof tål! M:lle Löf. Rätt artigt nog minsann! Det är just en l ectu re, som snillet muntra kan, Med paragraphers g räl, afhandlingar och lagar Hjortsberg (med en presenter -tallrik). Ett glas Bourgogne, i fall det s makar och behagar! Ordning smannen, (tar glaset och ser på klockan). Hvad tiden skrider f ort! Hjortsbsberg. Liksom den all tid gått. Ordning smannen. Ja, Gudske lof, v år Kung vi lyckligt återfått! Hjortsberg. Ja, Sverige följer än den g amla rena l äran, Att ömma för sin Kung Ordning smannen, (dric ker). Mamsell , jag har den äran! Oss felar blott herr Björn, att upprop göras k an, Och sakerna ta's för. Men se, der kommer h an! De förra och Björn. Ordning smannen. Välkommen, min herr Björn! hörs ryktet ej förmäla, Scen. III. 8 Om någon kommer mer, det gör just hu fvudbry Björn . Om de ej vid en bål på Claës på Hörnet gräla, Och blunda mot hrarann uti en inpromptu, De s äkert varit här Ordning smannen , (slår med klubban i bordet). Nå, lika godt! må g öra! Herrskapet sätter sig hvad är det? låt oss höra, Hvad är det för ett larm? en röst, som en basun! Samtelige Acteurer och Actr icer komma in och dejeunera; under det de Broen höres utanföre, af lägg a de sina muffar och peliser och sätta sig. De Broen, (utanföre). Det är min hustrus piece Hjortsberg , ( med hög röst ). Och det är den, de Broen! Scen. De Broen, (utanföre). Tig! g räl a inte! tig ni , edra dumma själar! M:lle Löf. Hvad f an! hvad s äger han?
Maj i Nåder förordna, att delegare i Arméens pensions-kassa, som hädanefter erhåller civil eller annan tjenst med aflöning på Rikets stat eller uppföres på allmänna Indragnings-staten eller på annat sätt af Staten pensioneras, icke är berättigad att, så länge ban innehar sådana aflöningsoch pensions-förmåner, som årligen uppgå till 3,000 R:dr R^mt, åtnjuta den honom i Arméens pensions-kassa tillkom mande pension, deras rätt likväl oförkränkt, hvilka redan innehafva pension i nämnda kassa och, såsom nu anställde i civil tjenst, framdeles kunna tillträda pension å allmänna Indragnings-staten; så hafva Landshöfdingen i Upsala län, Friherre Robert Fredrik von Kraemer, Landshöfdingen i Södermanlands län, Grefve Gustaf Erik Frölich och Landshöfdingen i Hallands län, Grefve Patrik Adolf Lewenhaupt, som alla äro delegare i Arméens pensions-kassa, men, såsom utnämnde till Landshöfdingar redan innan 1848 års reglemente för pensions-kassan utfärdades, ännu icke, ehuru fullårige, tillträdt pension från nämnda kassa, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, i händelse, med tillämpning af det vid ofvanberörda bidrags beviljande af Rikets Ständer fästade vilkor, deras rätt till pension från Arméens pensions-kassa icke syntes fullt bevarad, Kongl. Majit måtte genom Nådig framställning till Rikets Ständer bereda dem säkerhet för det pensions-belopp från Arméens pensions-kassa, hvartill de ansåge sig berättigade vid afskedstagandet. I Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. M lil. Kongl.
Denna skulle nemligen blifva, att Rikets Ständer vid denna Riksdag åtaga sig alla de äldre skatternes fortfarande utgörande; att Rikets Ständer, genom Bevillningsgrundernes förbättrande, synnerligen hvad Tulloch BrännvinsBevillningen angår, vid denna Riksdag bereda StatsVerket ökade tillgångar, kanske till stor del genom tull på sådane varor, som menigheten mest behöfver; att Rikets Ständer till och med genom efterföljande af en förhastad opinion om Brännvinsbränningens ändamålsenliga 4* Den 21 April f. m. beskattning betydligt öka Statsinkomsterne för några år på den ringare klassens bekostnad; att alltså ännu betydligare inkomster utöfver behofvet, än hitlills, komma alt till StatsVerket ingå till största delen utpressade på ett ojemnt, otjenligt, de arbetande folkklasserna känbarast drabbande och jordbruket framför allt nedtyngande sätt; slutligen att betydliga öfverskott vid nästa Riksdag, af då församlade Ständer, skola finnas hopade uti Statsoch RiksgäldsVerken, äfvensom i samma mån stegrade anspråk af Styrelsen på Statsmedel till de nu så kallade tillfällige utgifter, men hvilka lätteligen, liksom alla äldre tillfälliga, blifva bestående. På sådant sätt skall man fortsätta det olyckliga systemet, att under fredens lugn alltjemt högre beskatta ett folk, hvars produetionskraft redan genom allt för tunga skatter är besväradja, jag vågar säga, hindrad. Och likväl kunde allt detta i närvarande ögonblick, till en ej obetydlig mohn, afhjelpas; om Rikets Ständer beslöto en minskning af /(.oo.ooo R:dr, som årligen, sedan sista Riksdag, onödigtvis utgått utur folkets lickor till StatsVerket; och det torde ej behöfva erinras, att denna minskning helst bör ske på sådane skatter, som drabba samhällsklasserne orättvist och derföre ofta Den 2i April f. m. 53 mera skadligt, än en högre, men noggrant fördelad Bevillning. Äro dessa skatter tillika af beskaffenhet att vara förenade med onödige uppbörds-besvär och mindre fullständige controller, böra de så mycket snarare afskaffas.
I afseende på frågan ej mindre om bestämmandet af en fästnings tillvaro, läge och Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 126. 3 sammansättning, än ock dess rasering, anser jag det vara för fäderneslandet och dess försvar tvifvelsutan nyttigast, att ordnandet af försvarsverket, hvartill hörer likaväl fästningar ochjfästningsverk, som vapen, skepp och utredning m. m., lemnäs orubbadt, som hittills, i högste befälhafvarens hand och att, då militär-förhållandena äro af samma beskaffenhet i krig, som i fred, inga undantagsstadgar torde böra göras för fredstiden, hvilka, utan att tillvägabringa någon nytta för saken, endast skulle komma alt leda till inskränkning af den makt, Konungen, såsom Högste Befälhafvare öfver krigsmakten till lands och sjös, i kommandomål tillkommer. Hvad slutligen beträffar kostnaderna för en fästnings raserande, så lärer, om serskildt anslag för sådant ändamål erfordras, Kongl. Maj:t icke underlåta, att derom till Rikets Ständer göra nådig framställning, och Rikets Ständer följaktligen komma i tillfälle att sin åsigt i ämnet uttala; och har, i och för användandet af de kronans lägenheter, som genom en dylik rasering kunna uppstå, nådig framställning lill Rikets Ständer, jemlikt 77 § Regerings-formen, äfven egt rum, så ofta afträdandet af dylika lägenheter till enskilde eller menigheter ifrågakommit, hvarpå såsom exempel må anföras vid afhändandet af mark efter Malmö f. d. citadell, strandverken i Götheborg och sednast rörande försäljning af tomter, som genom raseringen af Christianstads fästning uppkommit. På grund af hvad här förut blifvit anfördt, anser jag Herr Brincki ifrågavarande motion icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.” Uti denna reservation instämde Herrar Hjärne, Harald, Stjerngranat, C. L. F., Grefve Taube. H. E., Doktor Björling, Prosten Lagergren och Lektor Daniel Söderberg. j 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 127.
Likasom den i 40 § RegeringsFormen gjorda hänvisningen till den 39:de måste afse allt hvad i 39:de § kan ega tillämplighet, så måste ock orden “lag samma vare* i den mot den 40 § svarande 92 § afse hela 91 §. Denna § bjuder, att om Konungen öfver tolf månader ur riket blifver, skall Stats-Rådet sammankalla Rikets Ständer, och derom underrätta Konungen; om han det oaktadt icke återkommer, skola Ständerna taga den författning om rikets styrelse, 4 Konstitutions-(Jiskottets Memorial N:o 46. hvilken de nyttigast finna. Men skall man nu strängt efter ordalydelsen tillämpa denna § på det fall att Konungen är sjuk, så skulle den redan i tolf månader sjuke Konungen, sedan Riksdags-kalielsen blifvit utfärdad, derom underrättas, samt Rikets Ständer, om denna underrättelse icke verkade Konungens återställande lill förmåga alt vårda Riks-styrelsen, om densamma taga den författning de nyttigast finna. Att en sådan tillämpning å ena sidan vore efter ordalydelsen riktig, men å den andra orimlig, lärer ingen förneka. Men förnuftigare tillämpade lemna dessa §§ ett annat både klokt och bestämdt svar på den fråga, som nu är föremål för undersökning. Råda §§ visa, att lagstiftaren icke ansett Stals-Råds-regeringen längre än 12 månader böra få ega rum. Deraf torde alldeles bestämdt den slutsats följa, alt lagstiftaren ansett StatsRådets styrelse såsom olämplig och endast såsom en nödfallsutväg för att hålla Statsmaskinen i gång. Af 91 § synes ock klart att tidsutsträckningen af 12 månader tillkommit för Konungens lörman. Stats-Rådet, hvars ledamöter äro af Konungen valde och förordnade, måste i regeln förutsättas skola föra styrelsen företrädesvis i öfverensstämmelse med de af Konungen antagne och gillade åsigter och vara benäget att hålla Konungen Riket och styrelsen tillhanda. Men längre än 12 månader får Konungen ej åtnjuta denna förmån; aktar han ej den lemnade påminnelsen om dess förlust, upphör hans rätt att hafva Stats-Rådet till sin vikarie.
I öfrige under denna Titel förekommande utgifts-summor har Utskottet icke funnit anledning föreslå någon förändring, utan varda de till enahanda belopp, som vid förra Riksdagen, uppförde, endast med iakttagande af smärre jemkningar i en och annan summa, till beredande af jemna Riksdalertal Genom dessa vidtagne jemkningar, har en minskning i anslaget på denna Hufvudtitel uppkommit med 12 R:dr i3 sk. 3 r:st, som dock fullt ersättes genom det quantum hö, hvilket till Kongl, Hofstallet levereras Bih. till RSt. Prot. 1S34• 4 Sami. 1 Afd. t ig:de Häftet, Stals-Utskoltets Utlåtande N.o yg.- in natura, utöfver hvad som, vid bestämmandet af ansläget för utfodringen, blifvit påräknad t; och får Utskottet för öfrigt tillstyrka, att, i likhet med hvad Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag beslutade, och på sätt sedermera egt rum, anslaget lör Hofstallets utfodring må anses såsom ett förslags-anslag, hvarå uppkommande behållningar reserveras till följande år, och den, efter de reserverade medlens användande, ändock möjligen inträffande brist får utaf Riksgälds-Contoret fyllas. Stockholm,den 29 April i834- St ats-Ut skottets Utlåtande N.o 7g. Första IJufvucl-Titeln. 3 Penningar, enligt l83o ärs Riksstat. Stats - Utskottet föreslår. Förhöjning. Minskning. Kongl. Maj:ts Hofhållning . H. K. II. Kronprinsens dito H. K. II. Kronprinsessans handpenningar . Möblers underhållande i Kongl. Slotten Kongl. Hofstallets utfodring Kongl. Slottets Police, Lysoch Renhållning Ved och Kol för Kongl. Hofven Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms dito . Ulricsdals dito Haga Lustslott och Park .
Län; Motion, rem. till Ekon.- Utskottet, s. 121 o. Stats-Contoiret liar med noggrannhet fullgjort sina åligganden, s. a5, 26'. — —• fordran (1 Riksgälds-Contoiref), s. 413. Stats-Sekreterare , om tillökning i lonerne för de fyra; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1247. — Verkets tillstånd, granskning af, år 1820, s. 3 - 28. Några Revisorers särskilda meningar, s. 543 , 544. Rem. till Statsoch Banco-Utskotten, s. 1127, 1149. till Stats-Utskottet, s. 1141 > 1142, 1168. Anmärkningar vid Berättelsen; rein. till Stats-Utskottet, s. i3op. Stenkolsverket, örn understöd för; Motioner, rem. till Statsoch Ekonomi - Utskotten , s. n5o, 1309, i35o. Sterky & Comp., skyldige för Brännvin, s. 591 - 5g3. Stipendier, om indragning af, anslagne för Prester, som studera Medicin m. m.; Motioner, . rem. tili Stats-Utskottet, s. i2i5, 1247. Störskiftesdelningar, om andra grunder för, i Norra Provincerné; Motion, rein. till Lagutskottet, s. 1208. Straffen, om skärpning af, för vissa brott ; Motion, rem, till Lag-Utskottet, s. u5a. Strandsittare, om rättighet för, att frakta gods m. m.; Motion, rem. till Bevillningsutskottet, S. 1205. — väg, om rättighet till; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1282.
Biskopens i Lund inkomster äro beräknade till 10,727 R:dr; men det har blifvit visadt att de de facto upgå till 23,428 R:dr, hvarförutan enl. en kalkyl, som ingalunda kan anses vara öfverdrifven, denna lön beräknats kunna upbringas till öfver 50,000 R:dr, allt b:ko. Ty det förhåller sig så, att under ifrågavar:de Biskopsstol är anslagen jord till omkr. 2,000 Tunnland, den bästa, som finnes i Skåne, och denna jord är utarrenderad för ett öfver höfvan lågt pris. Skulle nu denna jord utarrendras enl. vanligen gällande grunder, komme verkligen Biskops-inkomsten i nämnde stift att stiga till öfver 50,000 R:dr; och det finnes väl icke något giltigt skäl, hvarföre arrendatorerne'af denna jord skola få besitta den mot en tredjedel lägre arrende-summa, än arrendatorer i grannskapet erlägga. Vidare har man sagt, att det är alldeles onödigt att begära den föreslagna undersökningen, emedan det ligger i sakens natur, att indelta löner skola vara olika. Så vida man icke älskar ett ojemnt system i detta hänseende, så att den ene tjenstemannen får mer än den andre, ehuru de äro i lika grader, så bör man väl önska att befrämja, det i allmänhet de, som hafva samma tjenstgöring få i det närmaste lika löner. Rör Presten synes mig ingen aflöning vara otjenligare, än den af stora jordsträckor. Antingen är det nemi. klart, att dessa lärda män, sorn alldrig egnat sin upmärksamhet åt jordbruket, skola dragas ifrån deras vigtigare sysselsättningar till ett yrke, som de icke känna; eller också skola de lemna jordens brukande åt personer mot ett lägre pris, än andra arrendatorer betala, i samma mån som jorden befinner sig i mer eller mindre lägervall.
Från Kongl. Flottan i Carlskrona och — 126 — ■Stockholm återlevererade 2,092: 35. 10. —- *»- Ersättning af 4-‘de Hufvudtitelns anslag för af Extra Statsanslaget uppköpt, men till Ordinarie Statens utgifter sedermera användt ekvirke 10,190: — Ersättning för öfverbetalning på Extra Statsanslaget . 44 ÖjS-' 4°* 8 — Summa 56,931: 28. 6. — Credit. Balans från föregående året: Skuld 56,920: 16. .6. Utgift: Till Kongl. Flottan i Stockholm . 8: 12. Summa 56,931: 28. 6. I följd af Kongl. Brefvet den 10 Oktober i838, är, genom omföring, denna Räkenskap definitift afslutad. Extra Anslaget för iståndsättande af Försvarsverket till sjös.* (enligt i834—1835 årens Riksdagsbeslut.) WJÄ «*![•> år 1838. år 183®. Uppbörd: Credit. Utgift: Nybyggnads-medel Balans till följande året: Behållning — 127 — Anslaget för Sjöksstellerna Kungsholmen och Brottningskär. Debet. år 1838. år 183©. Uppbörd: Balans frän föregående året: Debet. år A888. ar fl§e© 0 Balans från föregående året: Utgift: Aflöning för Lotserioch Fyrings-Sta terna, jemte Fyrars underhåll, m. m. 102,838:40- 8. 92,886: 2. 1. Sedan Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens Riksdag, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om behofvet af ett Extra Stats-anslag af 170,000 Rdr till uppbyggande och förbättring af Fyrbåkar, uti underdånig skrifvelse af den 22 Januari i835, jemte förklarande att särskilt
Personlighetsgrundsatsen förordas emedlertid af både vän och fiende, såsom den enda sanna och rätta grundvalen för all politisk lagstiftning, under det man har all möda ospard att vid tillämpningen utplåna grundsatsen. Man linner häraf, alt de nya satserna ännu befinna sig i sitt första idealistiska utvecklings-stadium, att de ännu icke hunnit utbilda sig i någon positif för samhället antaglig form, och att de ännu mindre förmått uttränga de ideer, under inflytande hvaraf det Europeiska samhället utbildat sig, och hvilka sednare ännu stå i för stor disharmoni med de förra, för att icke tills vidare göra segren oafgjord. Känslan af svaghet framalstrade hos menniskan behofvet af andras understöd, som dock företrädesvis söktes hos de till upfostran, samhällsställning, föreslällningsätl yrken och sysselsättningar likartade. Menniskornas grupperande i vissa egendomliga fördelningar är också lika gammal med menniskoslägtets historia, om än klasserna uppenbarat sig ä olika form; ty bildningen och deraf utgångna förändrade förhållanden närmade vissa klasser till hvarandra, utplånade vissa andra, och skapade nya formationer. Fråga kan dock vara om något kan anses vara vunnet med de öfriga samhälls-fördelningarnes försvinnande, om enda följden deraf skulle blifva, hvad som tidens tecken tyckas förebåda i andra länder, samhällsmedlem marnes fördelande i endast tvenne hufvudklasser, der bildning och förmögenhet nästan uteslutande ingår i den ena klassen, fattigdom och okunnighet i den andra. Vid det nya lagförslaget ser man i sjelfva verket de allmänna valens grundsats som det tyckes, hufvusakligast för skenets skuld skrytsamt angifven i motiveringen, men med en tillämpning, som nästan uteslutande andas inflytelse af klassvalsideerna. Man eger således att utan afseende pä grundsatsen hufvudsakligast granska huru denna tillämpning visar sig i stycke, om folkelementet der bättre förmår göra sig gällande, eller bättre och nyttigare resultater deraf äro att vänta för folk och samhälle än af den gamla ståndsrepresentationen. Någon noggrannare detalj-granskning kan vara öfverflödig då chancerna för förslagets antagande visa sig så föga lofvande.
Sedermera återstår icke till utlåning andra mede! än de, som uti omsättningar ingå : de lånsökande få Vänta på sine låns beviljande eller erhålla afprutning å den begärde summan: ingen, äfven med den största credit, kan påräkna, att i Banco ■ Disconten, vid påkommande behof, genast ega en säker tillgång, och detta, Hanco-Discon» teris hufvudsakliga ändamål, år således förfeladtDeremot skall mången, som räknat på denna tillgång, men finner sig bedragen, råka i trångmål och, genom uppoffringar af högre räntor) provisioner och omkostnader, förlora vida mera än skilnaden emellan 5 och 6 pro* cent, som man trott sig vinna. I stället att hjelpa har man stjelpt, och endast procentaren och speculanten få tillfälle, att fortsätta sina plundringar. — För min del anser jag således högst bftänkjigt, att i närvarande förhållande, 394 Banea-Utsboltets Betänkanden. och innan det visat sig, att ordningen i penningeväsendef i den män återkommit, att penninge-räntan i allmänhet är fallande, tillstyrka räntans nedsättande i Bar.co-Disconten till 5 procent; hvaremot jag håller före, att ränta till 6 procent bör, enligt lag, erläggas vid lånets inbetalande och öfver-räntan nedsättas till g procent ; ehuru kan hända äfven denna anstalt skall verka dertill, att större summor uti öfver räntor komma att ingå än hittills vanligt varit. Att en öfver-ränta af ,8 procent icke förslår att vidmakthålla ordning i ornsättningarne, derom är jag ganska öfvertygad, och efterf alla anledningar skall följden blifva, att ganska få personer omsätta sina lån vid för.fal!otiden, utan heldre betala 8 procents ranta i aine månader, sa mycket mer, som denna öfver-ränta sammanlagd med 5 procents ränta under 6 månader, icke utgör mera än 5! procent för hela lånings-tiden af 6 måmader. Emedlertid verkar äfven detta till en trögare omsättning och minskade Eåne tillgångar för de nya sökande, som anmäla sig. 2:0 Af Herr Ofverste-Lieut.
soldaternas att trogna följesla» de käcka gossarnes unga m o d, det tyckte hon om att se. » IV. Johan Ludvig Runeberg. — •-&gt;-. Flickan önskar: » Hjärta, hjärta, hade jag dig framför mig, låge du, oroliga, i min hand, o, då skulle hastigt min omsorg bringa dig lugnet! » M e n det skälfvande hjärtat, det Bernt Lie. Det liar länge varit vår önskan att nå- gon gång mellan de svenska originalberättelserna kunna få inskjuta äfven ett utvaldt prof på vårt broderland Norges moderna diktning, som — med undantag för ett par tre de största mästarnamnen — är allt för litet känd och läst hår hemma. Då vi nu förvärfvat öfversättningsrätten till den unge talangfulle författaren Bernt Lies roman med ofvanskrifna rubrik, hoppas vi, att våra läsarinnor, efter bokens afslutande, skola gifva oss det erkännande, att vårt val varit godt, och att de i Justus Hjälm stiftat en bekantskap, som gifvit dem både nöje och behållning. Redaktionen. Från Iduns läsekrets. Herr Redaktör. u t a n K. E. Därför n å g r a ord. Stockholm den Ödmjukligen K. E. Palmgren. Åter några ord om kvinnan och landtbruket. Bland de ämnen s o m Idun m e d sitt rika, mångsidiga innehåll behandlat, hafva åtskilliga förekommit, s o m för mig haft ett särskildt intresse, isynnerhet då de, s o m detta, berört något nytt arbetsfält för den af eget arbete b e r o e n d e, eller åtminstone delvis b e r o e n d e, o c h m e d så oändligt stor konkurrens på nära n o g alla o m r å d e n kämpande kvinnan. Själf utan förmåga att klart o c h ledigt uttrycka m i n a tankar, vill jag inte försöka yttra mig i saken, endast uttala m i n varma, innerliga önskan, att någon af Iduns många prenumeranter, s o m äga pennan i sin makt, ville upptaga det af » Bien » så väl inledda ämnet till en allmän diskussion, för att därvid från flere sidor belysa saken ifråga.
Af Revisorerne är vordet anmärkt, att, sedan vid 1840 och 1841 årens Riksdag Rikets Ständer, med vilkor, att vid så väl Upsala som Lunds Universiteter föreläsningar skulle hållas öfver Rikets grundlagar och konstitutionela institutioner, beslutat uppförande å Stat vid hvarldera Universitetet af nya löner, å 1,600 R:dr, för två Professorer, af hvilka åtminstone den ene borde tillhöra den juridiska fakulteten, men en af dessa professioner i Lund ännu, vid slutet af den lid revisionen omfattade, stått ledig, den besparda lönen, i likhet med öfriga löne-besparingar, blifvit tillförd Universitetets reserv-fond, i stället att, såsom, enligt Revisorernes tanke, bort ske, besparas Stats-verkel intill dess tjensten hunnit tillsättas; emot hvilken anmärkning väl blifvit i den underdåniga förklaringen erinradt, att, då i afseende å förenämnda löne-anslag något sär - 108 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 68. skildt vilkor rörande tiden för anslagets utgående icke blifvit bestämdt, berörde anslag ifrån början underkastats enahanda bestämmelser, som redan gällde för alla på Universitetets stat uppförda löner, och hvilka bestämmelser innefattades i K. M:ts lör Universitetet utfärdade Nådiga afiönings-slat den 30 December 1837, som uti 18 mom. stadgade, att uppkommande besparingar på andra anslag, än till materialen, skulle användas till den reservelier besparings-fond, som blifvit ställd till II. Ii. H. Kanslerns disposition för vetenskapliga och ekonomiska behof, samt uti E. Ii.
15:o af den 22 Juli 1857, angående Häradshöfdingen, Assessoren G. Lagerstråles insättande i Justitie-Ombudsmans-embetet (96). 1857 den 28 Juli i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarna. 16:o af den 12 Juli 1857 angående ett grundlags-ändrings-förslag, rörande Rikssty relsens förande i vissa fall, m. m (90). 1857 den 11 September i sammansatt Svenskt och Norskt Statsråd anmäld; och förordnade Kongl. Majit, att proposi ion till Norriges Storthing om antagande af en grundlagsförändring, motsvarande den af Rikets Ständer ifrågasatta, skulle aflåtas. 17:0 af den 22 Juli 1857, om upphäfvande af bördsrätten i stad samt ändring af lagstiftningen angående testamentsrätten och gåfva af fast egendom (93). Rikets Ständers förslag blef den 18 December 1857 i Statsrådet antaget och nådig För ordning under den 21 i samma månad utfärdad. 18:o af den 22 Juli 1857, angående stiftande af en lag emot misshandling af djur. 1857 den 17 Nov. i Statsrådet anmäld och nådig Förordning under den 21 Dec. samma år utfärdad. 19:o af den 22 Juli 1857, angående förändrad lydelse af 4 § i 1 Kap. Giftermålsbalken (91). 1857 den 17 Nov. i Statsrådet anmäld och nådig förordning under den 21 Dec. samma år utfärdad. 20:o af den 22 Augusti 1857, angående förklaring af 26 Kap. 2 § Byggningabalken samt ändring af samma Kapitels 3 §, äfvensom Presteståndets underdåniga skrifvelse den 16 Januari 1858 med anhållan att Kongl. Maj:t täcktes vägra sanktion å den af Rikets Ständer föreslagna förklaring af förstnämnda lagrum (112.)