Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1835, i anledning af Presidentens i StatsKontoret underdåniga anhållan, det Kongl. Maj:t måtte täckas ett sådant förordnande för nästförflutna året meddela och dervid tillåta, att lönetillökningen finge, likasom år 1833, i anseende till bristande tillgång å Andra Hufvudtiteln, utgå af extra utgiftsfonden, behagat icke allenast tillägga en hvar af StatsKontorets ordinarie Ledamöter och Föredraganden derstädes för Magazinsärendena en för år 1834 beräknad lönfyiluad al 400 R:dr, att förskottsvis af extra utgiftsmedlen utgå emot ersättning af Andra Hufvudtitelns besparingar, utan äfven förklara, att enahanda lönförmån linge tillgodokomma den då mera tillförordnade Ledamoten i StatsKontoret för den tid af året han tjenstgjort, eller för åtta månader, med 266 R:dr 32 sk. När detta ärende i samma ordning sedermera de efterföljda åren i underdånighet anmältes, nemligen 1836 den 23 Januari, 1837 den 13 Januari och 1838 den 2 Februari i StatsRådet, 1839 den 25 J anuari i då varande Kongl. Regering och 1840 den 1 Februari i StatsRådet, blef äfvenledes vid hvarje tilllällc förordnad^, att, för det då förflutna året, ett, i likhet med år 1835 31 till utgörande anvisadt, arfvode af 4-00 R:dr, som hvardera af de äldre Stats-. Komraissarierne och Föredraganden för Magazinsärendena korame att fortfarande åtnjuta, jemväl skulle utgå till ofvanbemälde StatsKontoret biträdande Ledamot, hvilken emedlertid år 1836, såsom redan är nämndt, befordrades till ordinarie Stats Kommissarie, med bibehållande af sin förut innehafda lön såsom Sekreterare.
Kanalen, som är 12 fot djup vid lägsta vattenhöjd, har den bredd, att den kan passeras äfven af det största ångfartyg, handelsflottan för närvarande äger; och då passagen denna väg medför vinst både i tid och brännmateriel, är det att förmoda, det kanalen ofta kommer att begagnas, så mycket mer, som den för passagen fastställde afgift icke är hög, i jemförelse med andra kanaltaxor, och färden kring Hernön, för att begagna norra inloppet, är stundom både svår och äfventyrlig. Ordning och taxa för denna kanals passerande är af Kongl. Maj:t i nåder gillad den 13 Juni 1855. Hvad som ofta fästat Länsstyrelsens uppmärksamhet är den föga ordning, som vid stadens bebyggande i fordna tider blifvit iakttagen, de trånga och krokiga gator och gränder, hvilka utan all ordning blifvit anlagda, och den osnygghet och fara vid eldsvåda, som deraf måste blifva en gifven följd. Efter hörande af stadens röstägande invånare har derför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet föreslagit förnyade brandoch byggnadsordningar, hvilka nyligen blifvit af Kongl. Maj:t *) Sid. 87 och 88. 62 i nåder fastställda. Invånarne hafva dessutom beslutat att låta uppgöra en regleringskarta för staden, så att i en framtid, om ock aflägsen, ett bättre skick må kunna inträda. Till förekommande af eldsvådor har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelat flere föreskrifter, hvilkas handhafvande åligger Magistraten. Invånarnes antal, som vid 1850 års slut utgjorde 2,401 personer, har under qvinqvenniet sålunda ökat sig: Skattskrifne. Skattfrie. Summa. H 3T g 09 3 pr O: 3 O a' fT o: p g 09 3 pr o: 3 O <' a" P*- o: a g 09 a frei: Enligt presterskapets uppgift utgjorde folkstocken vid 1855 års utgång 3,103 personer, deraf 1,439 mankön och 1,664 qvinkön.
Om vi vidare antaga, att en under 1 års tid häktad person kostar Staten, dels i underhåll dels till följd af den bevakning, hvarmed han måste omgifvas m. m., omkring 100 R:dr b:ko, så fä vi eri slutsumma af 40,000 R:dr b:ko för tjufvarnes årliga underhåll. Genom antagandet af den af LagUtsk. föreslagna straffart kommer således Staten att vidkännas en ökad utgift af 40,000 R:dr b:ko årligen, likväl med afdrag af det obetydliga belopp, som motsvarar värdet af det vatten och bröd, hvilket tjnfvarne för närvar:de under strafftiden erhålla. Kan ett sådant bestraffningssätt för det här ifrågakomna brottet vara rättsoch ändamålsenligt? För min del vågar jag detta högeligen betvifla. Man bör kunna antaga, att den, som för första gången begår stöld, genom det nu vande straffet kan återföras på den rätta vägen och lyckligtvis sakna vi icke heller exempel deruppå. Vid sådant förhållande vill det synas mig såsom skulle LagUtsk. hålla frihetsstraffet så kärt, att Utsk. för detsammas skuld upoffrat både den egentliga rättvisan och det ekonomiska gagnet af den lag, som f. n. uti ifrågavande hänseende finnes. 1734 års lag, hvilken man här såsom föråldrad vill utdöma, säger, alt domaren skall pröfva, huruvida den, som första gången begått stöld, bör straffas med spö eller ris, eller med fängelse vid vatten och bröd. Lagstiftaren ansåg redan då, att spö- och risstraffet, såsom varande ett svårt affliktift skamstraff, borde sparas till sådana fall, der större stränghet i bestraffningen var nödig, och sednare tiders lagstiftare, ännu störe filantroper än de gamla, hafva helt och hållet afskaffat spö- och risstraffet för första resan stöld och förklarat, att detta brott skulle kunna med fängelse vid vatten och bröd försonas. Denna mildring af bestraffningen har alldeles icke förorsakat tillökning i brottens antal, utan är detsamma ungefärligen lika stort som för 10 år sedan, enl. hvad Justitioe StatsMinisterns Embets-Rerättelser utvisa.
Derigenom 228 Den 11 Maj f. m. liar man ock förhoppning att den egentliga norra stambanan skall blifva dragen vester om Sigtunafjärden till Sala. Skilnaden i kostnad, ungefärligen 1,000,000 rdr, kan sägas vara väl använd, då man dermed kan vinna så mycket Frih. Raab har påstått att samma trafik skulle fördelas på dessa båda banor. Detta är likväl icke händelsen, ty på den ena af dessa banor kommer endast att gå trafiken från Westmanland och Dalarne; hvaremot den andra banan får tillopp af helt andra orters trafik. Att deremot, i likhet med Gr. Taube, föreställa sig, det Westmanlands trafik kan dragas till den af honom föreslagna väg, torde vara ganska vanskligt. Afven Upsala-intresset synes mig vara till alla delar tillfredsställdt genom en väg direkte på Stockholm. Hr Adelsköld har redan ådagalagt, att det till och ined är bättre för staden Upsala att blifva en slutpunkt för jernvägen än att vara en genomfartsort för densamma. Provinsen Westmanland har verkligen allt hitintills, vid jernvägsfrågornas behandling, blifvit så styfmoderligt som möjligt behandlad. Det finnes dock knappt någon annan provins i landet, som eger så många jernverk eller större jordbruk. lfrågav:de provins tillhörer Stockholms handelsterritorium; och det måste ovilkorligen på det närmaste vara förenadt med hufvudstadens intresse att med densamma erhålla så hastig förbindelse sorn möjligt. Jemlikt utdrag ur Sveriges af Statistiska Central-Byrån sammanfattade ofliciela statistik, utgjorde antalet hemman och jordlägenheter i Westmanland år 1860, oförmedladt krono och skatte tillsammans 2,425,34, samt förmedladt d:o d:o 2,330,55. Den ordinarie räntan dersammastädes för mantalet, med förvandling, utgör 233 rdr 2 öre. På grund af hvad nu anfördt blifvit, påyrkar jag bifall till det af Hr Adelsköld framställda förslag. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm:
Ropades Ja, Huns Excellence yttrade derefter att, då i frågan om löner för de båda StatsMinistrarne, Ja-propositionen torde böra blifva till bifall å Utskottets förslag, men tvenne andra meningar äfven gjort sig gällande, nemligen en för afslag, och en annan för förhöjning å de af Utskottet föreslagne lönings-summor, det icke torde finnas annan utväg, än att först afgöra, hvad som borde blifva contra-proposition. 134 Den a3 September f. m. Grefve Posse: DA således två voteringar lära föreslå oss, skulle jag önska, att vi först afgjorde hvad som skall blifva contra-proposition. Herr Lefrén: Herr Cederschjöld har visserligen begärt bifall å Utskottets förslag, men ej votering derom. Om derföre Herr Cederschjöld, vid en ny propositions framställande, skulle finna sig alldeles öfverröstad, hoppas jag, att han icke yrkar votering, pro Exercitio, emedan vi nog ändå lära få tillräckligt öfva oss uti konsten. Herr Cederschjöld: Jag vill visserligen icke förhala Ridderskapets och Adelns tid genom några öfverflödiga voteringar; och jag skall derföre anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ånyo framställa proposition till bifall å Utskottets förslag, då jag af de afgifvande svaren skall söka inhämta, om votering är nödvändig, eller icke. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ånyo gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag, i afseende på lönerne för dc båda StatsMinislrarne. Ropades Ja och Nej. Herr Cederschjöld: Det kan visserligen hända, att jag har de flesta rösterna emot mig, men jag har likväl funnit dem så de - Den 23 September f. m. i35 lade, att jag måste anhålla om votering, dervid Ja-propositionen torde få innefatta bifall till Utskottets förslag, och Nej-propositionen, att särskild votering kommer att anställas om de öfriga meningarne. Herr Hjerta:
Statssamt Allmänna Besvärs* och OeconomieUtskotten : 3:0 Botvid Jonssons från Östergöthlands Län Memorial, om Spannmåls uppköp af Staten i goda År. 3:o Bernälte Botvid Jonssons Memorial, om anslag till en Provincial-Låkare i Hammarkinds, Östkinds och Björkekinds Härader samt Stegeborgs Skärgård inom Östergöthlands Län. 3:o Eric Anderssons från Vesterås Län Me. rnorial, om indragning af RegementsPastorer och Bstaillons • Predikanter. 'Prét. Utdr. d. jg Dac. ilig. 349 l?:o Diio oni lindring 1 SRustningsskyldigbeteu för Rustbållarne tid Jemtlands Hästjägare Esqvadron. l3:o Joh. Jac. Rutberg från Norrbottens Län Memorial, om ogillande af ett RustningsContract, ingånget emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, och Rusthållarne vid Jemtlands Fältjägare, å den andra sidan. I4?0 Jac. "Peter Andersten ifrån Östergöthland* Län, om inköp för Allmänna medel af ett exemplar af Ekenmarks handbok i Yäfnadskonsten för hvarje Socken i Riket. iy.0 tian* Hanssons från Gefleborgs Län Memorial, om pension af Manufactur-Discont-medlen till Fru Ekenmark. Lag - Utskottet: 1:0 Petter Perssons från Calmare Län Memorial, om Kungörelse en gång hvarje Sr, rörande Personers omyndighetstillstånd, a:o Andtrs Ericssons från örebro Län Memorial, angående skärpning i straffet för sttild utur Potatoes-gropar. Mih, sitt R. Si.
Molin, utan att något förfall hos Hofrätten anmäla, låtit med ransakningen öfver Nordin anstå till den 14 Januari 1849; och har jag häraf funnit mig föranlåten att för obehörigt dröjsmål låta tilltala Häradshöfdingen Molin, hvilken efter utförande af detta åtal blifvit af Kongl. Svea Hofrätt genom utslag den 6 Okt. 1851, med åberopande af sagde förhållande, på det sätt dömd, att emedan, jemlikt Kongl. Förordningen den 10 April 1810, det ålegat Häradshöfdingen att inom tre veckor från den dag, han blifvit derom anmodad, och således senast den 30 Dec. 1848, den begärda undersökningen företaga; ty och då med dess företagande således blifvit dröjdt femton dagar längre än vederbordt, pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist, jemlikt 1 kap. 12 § Rätteg.-balken och med tillämpning af Kongl. Brefvet den 18 Nov. 1762, döma Häradshöfdingen Molin att, för hvad honom sålunda till last kommit, böta 45 daler silfvermynt med femton Ridr banco samt, likmätigt Kongl. Brefvet den 11 Dec. 1766, förklara honom skyldig ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för Nordins qvarhållande i häkte under i fråga varande tid af femton dagar, hvilken kostnad uppginge till två Ridr 2 sk. 4 rst. berörde mynt; men enär Nordin icke något påstående om godtgörelse för det honom tillskyndade obehöriga lidande framställt, och hans vistelseort vore okänd, till följd hvaraf han icke kunnat höras, funne Kongl. Hofrätten framställningen i denna del icke för närvarande till något yttrande föranleda; varande detta Kongl. Hofrättens utslag icke öfverklagadt.
Tillgång hos säkra Låntagare 167,956:— - Cessionanter 22,149: 1.8. —» — Banken . , 21,695:45.3. Riksgälds-Cont. 1,980:— - 213,780 /j6 11 Summa 323,780 46 11 Stockholm af Manufac(ur-Di»cont - Revisorers Berättelse. 067 Discont-Fonden År 1820. C r e d i t. Balance fran År 1819. Tillgäng bos säkra Läntagare 167,812:24.- Cessionanter 26,386: 19. - Banken . 11,773:34.6. Jtiksgälds-Cont. 6y5: 206,647 29 6 Vinst <lr Förlust. Influtne Afgår Utbetaldte Arfvodcn . 284:24- Centonal 2:40.- oRn. ifi _ Vinsten År 1820 . 7>i33 >7 5 Balancc till År 1821. Skuld till Manufactui-DiscQnLTonden . 110,000 Summa 323,780 46 11 Contoiret den l5 Martil 1821. L. H. Killman. E. F. Ström. 56g .Riksens Ständers, Capital-SIut öfver UII - D e be t.. BaUnca frill Äl 1830. Skuld ti|[ Majiufactur-Disconl-roudcn 110,000 Bailanee tili Är 1822. O 1 — Stoekholia af Mamifacliu» Revisorers Berättelse. 5Gg Discont-Fonden År 182r. Gred i t. Balanco från Ar 5820.
Jag förenar mig derföre fullkomligen i den delen med Utskottet, äfvensom i afseende på bort, arrenderandet af de hittills befintlige Brännerierne. Sådant vöre blott att förflytta monopolieme uti enskilt mans hand och att sålunda tillskynda honom en vinst utan nytta för Staten, och på andras bekostnad. I händelse Ridderskapet och Adeln bifaller den princip sorn Utskottet yttrat, att all bränvinsbränningsrätt bör grunda sig på jordbruk och att r"le - Deri t{ Junti t. m. des Städernes bränoingsrätt följagfligen öfvergår ifrån personalen tiil jorden; så får jag hemställa, huruvida den föreslagna ytterligare inskränkningen bör äga ruin, att Städerne blott skola bränna för den jord, som ej blifvit donerad till odling af Lin, Hampa, m. m. dylikt. Jag känner för litet de Författningar, hvaruppå dessa donationer grunda sig, men jag fruktar att eti sådant stadgande, skulle leda till långa och besvärlig» undersökningar, kanske äfven till rättegångar, hvilka för lång tid skulle förhindra Städerne att begagna någon biänningsrättighet. Hvad åter beträffar Utskottets afstyrkande, att Torpare må bränna, kan jag ej dela Utskottets öfvertygelse, Jag erkänner att en ovilkorlig rättighet hunde blifva skadlig, kunde leda till åverkan af skog m m. Men deremot, om det beror af jordägaren, att lemna Torpare tillåtelse att bränna, och det blifver han som anmäler Torparen dertill, om han skall ansvara för Kronans inkomster derutaf, om han nästa år vid Mantalsskrifningen har rätt, att åter betaga Torparen denna rättighet; så finner jag icke, att „ någon skada derutaf kan uppkomma. Jag tror tvärtom, att det skulle vara en förmon för vissa localer, en förmon för Kronan, och för moralen, då anledningar till brott derigenom betagas. Utskottet har till skäl emot bränningsrätt för Torpare anföft , att de hafva så liten jord och så i i ten gröda, att de vanligen icke hafva något att bränna af.
Ehrengrunaths arfvode såsom Chef for Stuteri-Inrättningen derstädes 1,200: Till Committerade for hus. hållningens reglerande vid Gripsholm 500: —- — Till dito vid Ulricsdahl 1,800: Till reparation å Traneberg*- och Nockebysamt Drottningholms Broar - 8>°°o: — —* Ett års .Ränta å Högstsalig Hennes Maj:t EnkeD ro 11 ningens Brudskatts Capital - IS,000: — ,— Till godtgörande af Averhojfska Sterbhusets fordran, för Posthuset i Hamburg - 5,636: 22* ■*— Till Reparation å den så kallade Gamla StyckgjutareGården i Stockholm 8,001: Tillsammans 1,290,625: 16. 11, Hvad nu angår desse Summor; så emedan desamme blifvit utbetaldte af de medel för 1815 och föregående åren, som, i fö'jd af Riksens Ständers Beslut vid 1812 års Urtima Riksdag, tillhört Kongl. Majus Nådiga disposition, samt nu icke fordra annan åtgärd, än att beloppen varda uti Riks-Staten afskrifne vid litjuid med Krigs Gornmiltéen och redovisning af deni, sorn uppburit de öfrige Förskot terne; ty och då Riksens Högloll. Ständer redan bifallit sådan afskrifning utaf större delen af de, utöfver hvad till Stats-Utskottets Betänk anden. 1803 Krigs-utgifter blifvit användt, uppförde beloppen i och för kostnader till hushållningens reglerande vid Kungsgårdarne; får Utskottet nu til Istyrka, att i afseende på ve, kställigheten deraf i ett sammanhang, underdånig anmälan hos Kongl. Maj t göres om afskrifning utaf Summan på det hela.
För böckernas behöriga vård, deras ordnande och katalogisering måste följaktligen ett vida större arbete åligga den vid Upsala Bibliothek anställda tjenstemanna-personal. Utlånings-bestyret måste äfven, i följd af detta Bibliotheks bestämmelse, vara vida trägnare och fordra mera tid. Likväl finner man i den K. Propos., Bibliothekarien vid Stockholms Bibliothek vara upförd med ett löne-anslag af 5,000 R:dr och vid Bibliotheket i Upsala med 4,000, eller efter en längre tjenstetid, med 4,500 R:dr, samt vice Bibliothekarien vid det förra med 3,500 R:dr, men vid det sednare endast med 2,000 R:dr. — Missförhållandet emellan Amanuensernas lönevilkor är ännu större. För Första Amanuensen vid Bibliotheket i Stockholm är föreslagen 326 Dea 4 December e. m. en lön af 2000 IUdr, men Första Amanuensen vid Bibliotheket i Upsala åtnjuter knappt tredjedelen af detta belopp, eller 600 R:dr, hvilket är lika med beloppet af den lön, som är föreslagen för Förslå Vaktmästaren vid Stockholms Bibiiothek. Andra Amanuensen vid Stockholms Bi bl iothek är upförd med ett löne-belopp af 1,500 R:dr, medan det den andra Amanuensen vid Upsala Universitet endast upbär 450 R:dr eller alldeles lika med det för Stockholms Bi bl iothek s Andre Vaktmästare föreslagna löne-belopp. Bibliotheket i Upsala har afven en Tredje Amanuens, men dennes lön stiger endast till 225 R:dr eller hälften af Andre Vaktmästa rens lön vid Bibliotheket i Stockholm. För min del kan jag icke finna det vara billigt, alt ett så stort missförhållande äger rum emellan lönerna för tjenster, hvilka äro af helt och hållet enahanda natur och medföra för innehafvarne samma slags arbete och ansvar. Om tjenstemännen vid ett embetsverk äro lika aflönade med Vaktmästarne vid ett annat, alldeles motsvarande, så kan ett sådant förhållande knappast undgå att väcka ett rättvist missnöje.
Till sammansatta (Statsoch Banko-Utskottet har från Vällofliga BorgareStåndet blifvit remitterad en af Herr A. O. Wallenberg väckt motion, N:o 212, deruti motionären, på anförda skäl, föreslagit: l:o att, med ändring af Förordningen af den 3 Februari 1855, remedium i vigt må bestämmas till t^ö öfver eller under för såväl bela, halfva som fjerdedels specier; 2:o att remedium i finhet må nedsättas till öfver eller under på hvarje skålpund finsilfver; och 3:o att hvarken Kronans uppbördsman eller enskild person må vara förbunden att vid liqvider emottaga silfvermynt å mindre valör än \ R:dr Specie eller 1 R:dr Runt till högre belopp vid hvarje liqvid än 25 R:dr Runt. Då denna motion första gången inför Utskottet förekom, ansåg Utskottet nödigt remittera densamma till utlåtande af Kongl. Myntverket och sedan Utskottet dertill utverkat Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd, har berörda Yerk under den 28 nästlidne September det äskade yttrandet afgifvit, samt deruti, beträffande först den föreslagna minskningen af remedium i vigt, bland annat, anfört, att det vore omöjligt att, utan mycket ökade både omkostnader och tidsutdrägt för utmyntningen, uppnå den föreslagna nedsättningen; ty ju större noggrannhet man fordrar i myntstyckets vigt, desto flera myntplattor måste blifva kasserade samt komma att omsmältas och denna kassation och omsmältning skall tilltaga i stigande proportion, ju mindre myntstyckena äro. För dessa sednare skulle en rättelse för öfvervigt knappast blifva verkställbar med de machiner, som för dylikt ändamål blifvit uppfunna, utan måste man, för att inom TJV<r öfver eller under normalen justera En-riksdalersstyckena, återgå till den för länge sedan aflagda Bih. lill B. St. Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 41. iilningen för hand af nästan hvartenda myntstycke.
Däremot är det ett kuriosum, att Sveriges riddarhus verkligen fått lämna en tribut äfven till den exklusiva britiska aristokratien, där baronet-ätten de Robeck i själfva verket är hufvudgren af svenska friherrliga ätten Fock n:r 304. Här ä r emellertid, som synes, ej ens namnlikheten kvar. Däremot träffa vi inom den franska aristokratien äldsta grenen af svenska friherrliga ätten Sparre, som redan i 200 år innehaft fransk greflig värdighet och sedan detta sekels början kan anses alldeles » expatrierad », äfven den. De svenske baronerna Gedda påstå sig vara äfven franska baroner, hvilket emellertid är af mer så att säga platoniskt intresse, — då det däremot ju är rätt pikant att ända så långt ned som i Portugal påträffa en där baroniserad gren af en svensk ätt, friherrliga ätten Kantzow; det portugisiska baronELGHAMMAR: BIBLIOTEKET. •&gt; () IDUNS JULNUMMER d ' Otrante (den nuv. hertigens^far ' .var förmäld med först en friherrinna Palmstierna, sedan en fröken v. Stedingk; den nuv. hertiginnan är född friherrinna v. Stedingk; hertigens syster är grefvinnan Bielke på Sturefors och hans dotter i förra giftet med en friherrinna Bonde h a r äktat kammarherre Fredrik Peyron); nämnda hertigfamilj ä r att betrakta såsom nu fullt naturaliserad. Detsamma gäller numera om den mecklenburgska adelsfamiljen von Mecklenburg, hvilken som bekant på flere sätt befryndats med ätterna von Rosen, Lagerberg, De Geer, o. s. v. — äfvensom om tyske riksgrefven v. Hallwyls och hans svenska makas med svenska adelsmän gifta döttrar. För att emellertid börja närmast » hemmavid » anteckna vi nedan först en del äktenskapliga liaisoner mellan svenska adelsfamiljer och aristokratin inom våra s. k. broderland.
Diskont-direktionerna skola, hvardera efter sista sammanträdet i veckan, lemna hvarandra underrättelse ej mindre om hvilka personer, som, under veckan, blifvit för förbindelser till fonden för handel och näringar af Direktionen antagne, än äfven om de personer från annat Låne-distrikt, hvilka såsom löftesmän eller hypotheksutgifvare antagits för förbindelser till fonden för utlåning med omsättning; med uppgift tillika om beloppet af de förbindelser, hvarför hvardera personen blifvit godkänd; dock kommer detta åliggande, hvad beträffar Låne-kontoret i Wisby, att inskränkas dertill, att detta Kontor insänder så beskaffad underrättelse allenast till Diskont-verket i Stockholm. Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. 29 På samma sätt förhålles, der kassa-kreditiv af någondera Diskontdirektionen beviljas. Jemf. § 85. Fullmäktige tillställas hvarje vecka en kort allmän öfversigt af h vartdera Diskont-verkets ställning, jemte uppgift ej mindre på alla vid nästföregående sessions-dag beviljade, omsatta eller inbetalda lån, än äfven å beloppet af de genom Ombudsmännen indrifna låne-medel eller till deras åtgärd utlemnade låne-dokumenter. Anm. Enligt punkt. 62 af Utskottets Betänkande N:o 34, är § 86, angående granskningen af lånehandlingar, öfverflyttad till Banko-reglementets 6:te Art. 4:de Afd. Jemf. § 87j mom. 1. Se ofvan. 21:o. Fullmäktige tillställas hvarje vecka en allmän, i enlighet med godkända formulär upprättad, öfversigt af hvartdera Diskont-verkets ställning. 22:o. Morn. 1. De å Diskont-verkens låne-rörelser inflytande räntor och öfriga vinstmedel få icke utlånas, utan skola, efter afdrag af utgifterna för Diskont-verkens förvaltning och beloppen af de lån, hvilka vid de årliga revisionerna kunna varda inom linien förda, efter utgången af hvarje qvartal, så fort ske kan, till Banken inlevereras. Direktionerne öfver