Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti sist afgifne berättelse har blifvit omförmäldt, att Länets Huhållnings-sällskap, inseende vigten af att utvägar till biförtjenst bereder de nybyggare och andre personer, som bebodde de från bafskusten aflägsnare skogar, hvarifrån trädvaror i saknad af flottleder ej utan största svårighet kunde afsättas, beslutat att ibland dessa sprida kännedom om tillverkningen af pottaska. De första försöken dermed gjordes år 1837, då en uti handteringen kunnig person på Hushållnings-sällskapets bekostnad reqvirerades från Westerbotten, för att deruti undervisa, och dessa försök hafva haft den framgång, att från Ofvanåkers Krono-allmänning samt närliggande skogar uti Färila och Jerfsö socknar blifvit tillverkade och till en uti Ofvanåkers socken boende kontingent-handlande försålde år 1838 200, 1839 (575, 1840 1,(500 samt för hvardera af åren 1841 och 1842 ungefärligen 2,000 Lispund pottaska. Kännedomen om Pottasks-beredning har derifrån vidare spridt sig lill aflägsna skogstrakter uti Ljusdals, Bjuråkers och Hassela socknar, hvarigenom tillverknings-beloppet anlages vara ökadt till 3,000 Lisp., som elter ett medelpris af 2 R:dr per Lisp. lemnar idkarne af denna näring en årlig inkomst af 6,000 R:dr Banko. Tjärubränning idkas uti några få socknar af Länet, men ej till betydligare belopp. Länets Hushållnings-sällskap har anslagit medel till befordrande af mera kännedom om denna näring, och önskligt vore om lika framgång dervid vunnes, som redan visat sig i afseende å poltaske-tillverkningen.
Denna längtan, om deii fiiines, är si % förkvafd, så döfvad af slamret och jaktaiidet, så oförståddd a t den längtande själen sjalf; dess Biin nielrike s % fj arran, sk oiippliinileligt, så overkligt! Riiiidt omkring möter oss blott den bullrande, pitagliga, materiela verkligheten, .dess ooinkiillkastliga fakta i forin af kiigghjiil och valsar, kviifvniide, glödheta ångor från inaskinriiirimet och iskallt vinddrag från de öppna fönstren; liajdlöst snarrande drifreinmar och hajdlöst arbetande människor; tärda lemmar, flämtande lungor, frön till, sjukdomar och frön till synder - .- och ingen stamma, soni ropar öfver larmet, att Jesus Kristus fralsar fr %n allt detta elände, att lian %frälsar just m! ~ - Fritz Rank. Kvinnoidealet &amp; ån fin-de-sieclesynpunkt. Das Buch der. Frauen uoln Laura Marhoim. Paris lind Leipzig. Verlag von Albert Langen, 1895. Det ar ej af brist på talang denna bok skall anses som ett taniligen underligt skrifprof. Den in: iehkller tvartoin en serie i stilistiskt afseende charmant skrifna biografier, af hvilka ej mindre an tre äro nordiska. Dessa biografier aro: Marie Baschkirtzew. (s Den unga flickans tragedis), Anne Cliarlotte Edgren-Leffler (» E n förkampex. ), Eleonora Iliise den moderna kvinnan på scenen »), George Egerton, Författarinnan till Keynotes, (» Nervösa grundtoner))), Amalia Skïam (s~aturalistförfat ' tarinnanr), Sonja Kovalevsky, ()) Tidsoffer » j. Författarinnan har som sin ' uppgift satt a t t studera en njf typ af den moderna kvinnan. Men vill man tänka sig något riktigt extravagant, så kan man har finna receptet.
För är 1838 äro dess Räkenskaper granskade i Kongl. Kammarrätten utan anmärkningar, men de för år iS3p hafva derstädes ännu icke undergått revision. (Se bilagda Tabell Litt. E.) Såsom en Kongl. Akademiens fordran , balanseras en summa af 7,018 Rdr 33 sk. ii rst., utgörande Kronotionde, som dels indragits, dels på annat sätt frångått Akademien och blifvit på Mi lilien indelt. Revisorerne anse att berörde medel antingen böra indrifvas, eller till afskrifning befordras. — 196 — Köns i to lierna och Direktionen öfver Stockholms Stads Undervisningsverk. Uppbördsoch redovisnings-provisioner hafva blifvit efter olika grunder beräknade för olika medel , och olika inom olika Stift. Det synes derföre Revisorerne lämpligt, att, genom allmän författning, blifver bestämdt, om och, i sådant fall, till hvad belopp provision eller procent bör af hvarje slags medel få af Uppbördsmännen eller dea redovisande beräknas. Såsom exempel må anföras, att af k adlik medel , besparade pastoralier af vakanta pastorater, vederlags-medel m. m. innehållits 3 procents redovisnings-provision vid Upsala, men 6 procents vid Westerås, Strengnäs, Wexjö, Carlstads, Hernösands, Lunds, Linköpings och Skara Konsistorier; magasins-provisi011 å vakans-spanmålen, jemte 6 procent å de derför influtna medlen, vid Wisby Konsistorium;, af intressemedel, 6 procent vid Strengnäs och Carlstads, men ro procent vid Wisby och 12 procent vid Linköpings Konsistorierj samt 3 procent af den från Stats-Verket utgående ersättningen för d jeknepenniugarne, vid Carlstads Konsistorium. Derjemte har, med tillämpning af ett, endast för Åbo Konsistorium, den 17 Mars 1768, medgifvel Nådigt tillstånd, 6 procent af kollektmedlen innehållits af alla Konsistorie-Notarierne.
Med erinran, hurusom Rikets Ständer vid 1840 års riksdag, såsom ett erkännande af den förtjenstfulla verksamhet och det sjelfuppoffrande nit, som den dåmera aflidne Protokolls-sekreteraren Per Aron Perg ådagalagt genom stiftelsen af allmänna institut för blinda och döfstumma, medgifvit hans efterlemnade enka, Christina Magdalena Borg, född Ekman, att för sin återstående lifstid få uppbära den åt hennes aflidne man i lifstiden å allmänna indragnings-staten anslagna pension af 450 Rdr Banko eller 675 R:dr R:mt — har, uti en hos Rikets Ständer gjord framställning, med afseende å enkan Borgs tilltagande sjuklighet, hvilken, enligt företedt läkarebetyg, numera öfvergått till obotlig lamhet, samt de numera stegrade priserna å lifsförnödenheter, blifvit föreslaget, att omförmälda, enkan Borg beviljade pension måtte förhöjas till 900 R:dr Runt; och hafva Rikets Ständer funnit skäligt att uti den enkan Borg förut tilldelade årliga pension bevilja en förhöjning af 225 R:dr R:mt. 69:o Hos Rikets Ständer är vordet erinradt, hurusom vid sistförflutna riksdag åt dåvarande innehafvaren af Häradshöfdingebostället Mälby, Häradshöfdingen i Norrbo och Wagnsbro häraders samt gamla Norbergs bergslags domsaga, Knut Wilhelm Sandels, beviljades ett räntefritt lån af 7,000 R:dr, att återbetalas med 5\,:del om året från och med år 1864, tilldess hela beloppet blefve guldet, samt att anledningen till ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. 38 detta låneunderstöds beviljande varit dels att
När man erinrar sig de försök, som Landstingen gjort, att sträcka sin verksamhet utöfver den krets, som blifvit dem anvisad, torde man finna, att Utsk:t egt fog lör detta sitt förlag; och jag yrkar derför bibehållande af det uti ingressen förekommande ordet »allenast». Hvad beträffar öfrige, af Frih. Klinckowström föreslagne, förändringar uti denna §, så äro de en nödvändig följd af R. o. Ad:s förut fattade beslut. Frih. Leuhusen: Jag är till alla delar förekommen af den siste värde talaren och ber att få fästa uppmärksamheten på det oriktiga deruti att vi söka att göra till föremål för öfverläggning vid de blifvande adelsmötena andra ämnen, än som röra våra gemensamma angelägenheter. CJtsk:t har uti förevarande § sökt sammanföra alla de frågor, som under nämnda angelägenheter kunna inbegripas; och får jag derför anhålla om bifall till denna § endast med de af Frih. Klinckowström föreslagna förändringar, som äro en nödvändig följd af R. o. Ad:s förut lättade beslut. Frih. Cederström: I min egenskap af ledamot i Riddarh.- Direkt:n har jag visserligen haft tillfälle granska Hrr Komiterades förslag till ny Riddarh.-Ordn, men jag kan icke påminna mig, att förevarande §:s ordställning dervid var sådan, som uti den nu föredragna. Skulle emedlertid så hafva varit händelsen, är det ett förbiseende af mig, att icke hafva gjort anmärkning emot det uti ingressen förekommande ordet »allenast». Det af Gr. Björnstjerna och Frih. Klinckowström framställda förslag, att nämnda ord måtte utgå, synes mig ega så mycket mera giltighet, som 21 §:n upptager de ärenden, hvilka sägas »allenast» kunna utgöra föremål för R. o. Ad:s »öfverläggriingar och», märk väl, »beslut»; men bland dessa ärenden förekommer ej den vigtiga angelägenheten, att utse Ordförande och ledamöter uti Riddarh.-Direktm. Visserligen upptager 2:dra inonut sådana frågor, som föranledas af den utaf
Häraf finnes således att det enda men som möjligen för banken kunde uppkomma icke är alt befara, hvaremot det för liksg.-kont. möjligen kan vara af nytta att i början af året erhålla den ifrågavar. bankovinsten, ty jag vågar icke helt och hållet underkänna alla de ledamöters af riksgälds-styrelsen påstående, hvilka yttrat att riksg.- kont. verkligen är i behof af ifrågavar. medel: men skulle så icke vara, så är i alla fall icke någon skada skedd, ty den enda skillnaden är den, alt medlen eljest stå odisponerade för riksg.-kont:s räkning i banken eller kanske rättare, att riksg.-kont. har så mycket mindre lyftadt på sitt kreditiv. Resultatet blir alldeles detsamma; det blir blott en olika siffra, som kommer att synas i de rapporter som ingå till banken. Jag tillstyrker således för min del bifall till den propos., som Hr von Hartmansdorff föreslagit. Många ledamöter ropade på propos. Ilr Bråkenhjelm: Jag anser mig icke berättigad alt låta mig komma till last någon okunnighet om riksg.-kont:s nuvar. ställning. Ordf:n bland fullm. har förklarat och tillkännagifvit, att möjligen riksg.-kont. skulle kunna komma i behof att utbetala i början af Mars hela statsbristsumman till statskont. och att deraf förlägenhet för kontoret kunde uppstå. Kontoret äger likväl ögonblickligen disponibla tillgångar, kontant 890,000 r:dr och 500,000 r:dr hafva vi qvar i banken; der hafva vi hela bankovinstens summa för året och mera dertill. Om, såsom ordfin i StatsUtsk. ansett vara möjligt, R. St. skulle anvisa ännu okända utgifter på-riksg.-kont., sa är det mycket möjligt att kontoret kan komma i någon förlägenhet innan slutet af året, men naturligtvis är detta blott eventuell för den händelse att R. St. framdeles skulle ålägga sådane utbetalningar.
Constitutions-Utskottets, uppå Riksens Ständers anmodan, upplysningsvis lemnade utlåtande af den a Juni, har -Borgare-Ståndet, med afseende på de Constitutionella grunder och slutledningar, sorn uti berörde utlåtande finnas fraiAställde, ansett sig nu böra utvidga sin förr yttrade mening, om grundlagsfrågors upptagande, till det beslut, att, lika med HöglofI, Riddcrskapet och Adeln göra gällande sin i Regeringsformen stadgade rättighet, att alla sedan näst föregående tre Riksdagar hvilande och lagligen beredda Grundlagsfrågor vid innevarande Riksdag lill afgörande företagas. Ut Supra. Ex Frotocollo Carl Magn* Robsahm* S.' D. JL anledning af Kongl'. Majds den sg sisth Maj på Riks-Salen meddelta Nådiga svar å Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om tillägg uti 14 § af Justitias-Ombudsmannens Instruction, beslöt Borgare-Ståndet, att.åt Constitutions-Utskottet öfverlemna att uti de §§ af Regerings-formen och Riksdags-Ordningen , som angå ConstitutionsUtskottets göromål och Justitias-Ombudsmannens val, föreslå så beskaffade rättelser, som af det be - Den 3 Juni. beslutna tillägget i Justitite-Ornbudsmannens Instruction föranledas. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. V id förnyad föredragning af Banco-Utskotteis den 27 Maj afgifna Betänkande, sorn den 29 i samina rftånad blifvit lagdt på bordet, rörande en utvidgad Disconträtt i Banken för Götha Canal Discont, blef samina Betänkande, med antagande af det allternatif, som utsätter Summan till 800,000 R:d, af Borgare-Ståndet bifallet. Ut Supra. ' Ex Protocollo Carl Magn.
Stjernstedt, anmärkte att frägan ej hörde hit eller nu till ventilation ku de upptagas/emedan derom genom serstildta.författningar wore stadgadt. Derefter iräqade Herr Grefrven och Landtmarskalken, om Ridderskap;! och Adela deri instämde att nägot wisst asständ för Krogar i Bohustänffa stärgärden ej borde bestämmas, srmt ott Bränwins-minutering wid Sillfisket derstädes ej kunde sörnekaö. Ropades Ja. Likaledes bifölls, ott den som utborgar Bränwin i minut ej stall aga exekutiv rätt till betalning. Herr Grefrven och LandtMarstalken fromstatdr den frägan, om det wore tillätit, att etter stukad mantalsskrifning sig hos wederbörande anmäla och undfä tillstånd ott brännna Bränwin. Herr Grefwrn och Landtmarstcllken trodde för sia Lel, att om sadant tillätes, ssulle controllen blifrva sivär. Friherre »amilton ansäg denna sräga stä i ett nära sammanhang med den om panne rymden, och sältet att utgöra Bewlllningen, och hemstäide deriöre om icke med dest afgör-mde kunde uppstjutas intill dest alt defia ftägor förekommo Gref, 12 ; 2 Den 29 Ianuarii. Grefwe körner trodde att Ridderstapek och M-ln utan akt ingö i granskning af den »ör-flagne p ogressnva betalningen gansta wä! kunde afstä liMielsen att bränna lör andra än den som sig wid Mankalsstttflungen dertill anmäldt. Friherre Ltjernlieöt förenade sig med Friherre ttaunilon. Herr Grefwen och LaNdrmarstasken, gjor, de proposiiion air ingen tilläteiie att bränna Bran» lvm mätte sä lemas d m, 'vv först est^r stukad manlalslkltjt.lag sig der.lil anmäla. Bijöllö.
St. hafva nu år i834 sammankommit, utan att något mynt ännu finnes; och den fråga, vi nu hafva att afgöra, är således: skola vi genom Konungen leornad delaktighet i banklagstiftningen söka garanti för ett mynt, som vi ännu icke äga? — Såsom jag uppfattat mitt kall i egenskap af representant, kan jag ej obetingadt medgifva bortgifvandet af ett Representationens prerogativ, utan visshet, att den förmån, som dermed åsyftas, tillfaller Kationen. Jag är också öfvertygad, att meningen med förslaget aldrig varit att gifva Konungen halfva lagstiftningen i Banken, innan vi fått ett stadgadt mynt; men vi hafva sett de factiska bevisen, att de förutsättningar, hvarunder förslaget uppgjordes, icke inträffat. Jag bör likväl förklara, att då jag afslår den nya §., sådan den nu är, anser jag enligt med min pligt och känsla för rätt att yrka, det Konungen må äga ett veto i afseende på ytterligare försämring af myntet genom sedelemissioner, men ej mera. Deremot är frågan här om något helt annat än ett veto, som endast skulle lemna Konungen rättighet att, om den andra Statsmagten ville rubba det en gång bestämda myntförhållandet, dertill säga nej och förbjuda det. Jag tror äfven, att Konungen sjelf, af omtanka såväl för sitt folk som sin dynasti, ej önskar mer än detta veto; icke en magtutvidgning, som ger Den n Mars f. m. ni anledning till misstroende och tvetydiga förklaringar. Jag kan ej heller inse nyttan deraf, och jag anhåller, att de talare, som uppträda för den nya redactionen, icke måtte inskränka sig till blott det negativa beviset, att den icke är fariig och skadlig, utan äfven positivt ådagalägga, hvartill den är nyttig. Frih. af Nordin har upplyst, att Konungen, enligt 16 <j.
Om » Severo Torelli », kan jag här icke yttra mycket annat än att hr Harald Molanders öfversättning, hvilken jag vid nedskrifvandet af detta nyss genomläst, tyckes på ett synnerligt förtjänstfullt sätt hafva återgifvit Fran^ois Coppée ’ s intagande poesi. Såsom dramatiskt verk har skådespelet onekligen sina svagheter. Det böljar alldeles förträffligt med en af de bästa » exposéer » som kan fordras, hvilken sätter oss in i italienska stadsoch statsförhållanden mot slutet af fjortonhundratalet och har endast det felet att den icke är för själfva hufvudhandlingen fullt uttömmande i förstaakten, utan måste fortsättas i den andra. Sist nämda akt är af stor dramatisk verkan. Den tredje är oekså onekligen af intresse for kännedom af kufvudkaraktären, men handlingen skrider icke framåt och är af mindre betydelse. Man väntar därför att fjärde ' akten, den på hvilken i fem-akters skådespel hela handlingens vigt måste hvila, skall varda af större verkan. Denna väntan uppfvlles dock icke. Handlingen står fortfarande på ungefar samma punkt, och det hade otvifvelaktigt varit för stycket fördelaktigare, om det inskränkts till fyra akter. Femte akten, som slutar med något oformodadt och därfor öfverraskande, räddar kanske skådespelet vid uppförandet. Då detta skrifves, har första föreställningen, beklagligt-vis till följd af fru Hwassers hastigt inträffade sjukdom, uppskjutits, och jag har endast haft tillfälle att se generalrepetitionen. Denna var, mot vanan på våra kgl. scener, icke af den fullfardiga beskaffenhet, att jag skulle vilja därpå grunda ett bedömande af utförandet, Uka litet som af det intryck som skådespelet kan göra vicLen riktig föreställning.
Slutligen har Herr Richert, i afseende på Utskottets hemställan, om icke concurslagen 3o Lag-Uts kottets Utlåtande N:o ioo. må, i fall de af Utskottet föreslagna ändringar och tillägg till större eller mindre del af Rikets Ständer antagas och af Kongl. Maj;t gillas, hel och hållen å nyo utfärdas, under den dag, dåJ beslutet derom fattas, anmärkt, att denna åtgärd icke vore formlig, utan funne Herr Richert lämpligare, att nämnde Lag, med bibehållande af dess primitiva datum, omtryckes, jemte ändringarne, på enahanda sätt, som med Grundlagarne blifvit förfaret; men som Utskottet, hvars tillstyrkande har för ändamål, att alla gällande stadganden rörande concursmål må finnas på ett ställe och ej behöfva i serskilda Författningar efiersökas, icke inser i hvad måtto den föreslagna åtgärden strider mot någon antagen forin; hvaremot, i fall en förändrad concurslag blefve, på sätt Herr Richert yrkat, utfärdad under samma dag som den nu gällande, sådant skulle kunna förorsaka irring och missförstånd; så får Utskottet förnya berörde sin hemställan, till hvilken Utskottet nu fogar den, om icke §. §:s nummerföljd i den förändrade Concurslagen må gå i oafbruten ordning från början till slut, med bibehållande af den nu varande fördelningen i Capitel, hvilket Utskottet anser skola lända till lätthet och reda vid lagrummens eftersökning och citerande. En Ledamots serskilda mening bifogas. Bil. t. Lag-Utskottets Utlåtande N.o 100. 31 Reservation af Herr Professoren Bexell: Emot Ut skottets beslut att utan allt afseende lemna de af flere Representanter inom Riksstånden gjorda och ganska väl motiverade påståenden, att orden: ”sa vidt mig veterligt är”, borde uti edsformulairet intagas, reserverar jag mig.
Enligt hvad Utskottet inhemtat af motionen bifogade och andra, till upplysning om härvid förekommande förhållanden, Utskottet tillställda handlingar, har Carlskrona stad, intill närvarande lid, bestått af 3:ne serskilda Församlingar, nemligen Amiralitels-Församlingen , hvars folkmängd år i83c) utgjorde 5,6p5 personer, samt Stadseller Svenska Församlingen med 2,584 invånare och Tyska Församlingen, hvars medlemmars antal nämnde år uppgick till 2,459. Likasom Amiralitets-Kyrkan, skall, enligt Dom-Capitlets i Lund nyligen afgifna underdåniga Utlåtande, äfven Svenska Kyrkan vara på allmän bekostnad uppförd, hvaremot den nuvarande Tyska Kyrkan, efter 1790 års eldsvåda, blifvit uppbyggd, medelst Församlingens egna samt andra enskilda bidrag. De för underhållandet af sistnämnde 2:ne Kyrkor erforderliga kostnader hafva åter ensamt af dertill hörande Församlingar blifvit bestridda. Dessa kostnader hafva likväl under framfarna tider i allmänhet varit för Församlingarnes medlemmar mindre tryckande, i anseende till de bidrag, desamma åtnjutit vid aflöningen af det derstädes tjenstgörande PresterSkapet. Alltsedan 1680-talet har nemligen Kyrkoherden uti Svenska Församlingen, i egenskap af Superintendent vid Amiralitetet, innehaft Ramdala och Jemjö Praebende - Siats-Utskottets Utlåtande, N:ö 4'rgi 7 Pastorat, hvarförutan han, så«om Amiralitets-Pästor, af Staten uppburit finn för denna beställning anslagna lön, hvilken, vid den år 1824 inom Flottan verkställda lönereglering, bestämdes till 5oo Rdr. Derjemte hafva de invånare i Ronneby Köping, hvilka uti Carlskrona vunnit burskap, tillförne varit skyldige att inom endera af Stadens Församlingar låta anteckna sig och derstädes erlägga sina ecclesiaslika afgifter; men denna skyldighet har numera för Köpingens invånare upphört. Äfvenledes bar Ramdala och Jemjö Pastorat erhållit sin egen Kyrkoherde, sedan , i följd? af Kongl..
Jag förenar min åsigt med reservanternes, oell på samma skäl, som de hafva tillstyrkt arfvodens fortfarande för Beredningens ledamöter, tillstyrker jag det äfven, på grund hvaraf jag begär ålerremiss af StatsUlskrs betänkande. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag hoppassa mycket mera ålerremiss af i fråga var. betänk., som jag tror mig känna att voteringen skedde vid ett tillfälle, då ganska få af Utsk:s ledamöter voro närvar. Denna min förhoppning styrkes så mycket mera genom antalet af reservanterna, hvilka bär utgöra 9 personer, alla kunnige, skicklige och rättrådige män. Jag tror mig äfven känna att BorgareSt. återremitterat detta inem., och j ig skulle väl icke tro att Pv. o. Ad., hvars tänkesätt i denna fråga jag tror mig icke kunna misskänna, skulle kunna sätta sig emot återremiss af ett meni., bygdt på så besynnerliga grunder, sorn de, hvilka den nu upplästa reservationen utvisar. Jag anhåller oin återremiss af Utsk:s betänkande. Hr Lagerhjelm, Pehr: Då jag anser att Staten i allmänhet bör förhålla sig på ett stort, ett ädelt sätt emot sina t|enare, så öfverensstammer icke StatsUtsk:s beslut eller förslag i delta ämne med mina åsigter. Tvertoin anser jag det vara det rätta sattet att genom ett sådant stort och ädelt förhållande tillvinna sig de bästa tjenare, hvarigenom Riket onekligen vinner. StatsUtsk. och Slanderne hafva äfven ådagalagt en sådan åsigt i Hera fall, äfven vid innevar. riksmöte och ännu mera vid nästförflutna, och det skulle vara hardt för mig alt se det man nu ville afvika från en princip, sorn man kan säga fordom hafva grundat R. St:s sätt att verka; hvarföre jag för min del instämmer i de åsigter, som af reservanterna blifvit yltrade, och hoppas att StatsUtsk., vid närmare begrundande af ämnet, fattar ett annat beslut, i anseende hvartill jag vördsamt hemställer att detta betänk, målte återremitteras.
Lil densammas afbördande, och bestämt de '.vilkor och förbebäll, hwarmed de kunna ataga siq densamma, äger det af Riksens Ständer satte BewilliringsUtskott at öfwerlägga om de allmänna grunder, hwarefter en sadan ny Bewillning bor emellan Rikets inbyggare fördelas, i hwilket afseende Bewillnings-Utstottet, jemwäl äliggcr, at gransta de af Riksens Ständer wid u«o ars Riksdag antagne grunder för fördelningen af den dä fastställde Bewillningssumma, och utreda hwilka deraf kunna med rättwisa bibehällas, eller hwilkaböra såsom obilliga förkastas eller förändras. 2 §. Bewillnings Utskottet bor, sä snart det sig gora later, med sit Betänkande öfwer förrberörde ämne til Riksens Ständers blena, inkomma. 3 §. Med fördelningen af nägon Bewillni..gssumma mä Utstottet ej befatta sig, innan Riksens Ständers blena, hwilka allena det tilkomrner, at bestämma Bewillningens belopp, genom särskildt förordnande uttrystligen updragit ULstöttet et sädant göromål. Lades pä bordet. Ankom Den 18 Maj. i? Ankom och infördes en v put-rtion ifrän det hederwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen ifrän Westmanland v^88ini;, som anmälte, at Borrde - Ständet bestutit anmoda Lrrnco-Utikottet at meddetsnaraste sammanträda, för at med det första kanna aflemna utlätanderörande möjligbeten af en försträckning ät Kronan. Likaledes tilkännagafs, at Bonde Ständet bifallit tilförordnande af et Bewillninqsoch et Stats Utskott, bestäende för Ståndets del det förra af 12 och det sednare af 6 Ledamöter., O edukation en afträdde. ^n8terLäes Ickotocollet för dtN 15 bennes.