Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, P. WESTERSTRAND. C. E. af Tuneld. L. G. af SiLLen. Th. Nyström. P. G. Welin. Stockholm den 20 Februari 1846. A. V. Kock. P. V. Ahlbom. 331 — Kongl Stats-Kontorets underd. Utlåtande, i anledning af hvad 1845 års Kevisions-Berättelse innehåller rörande de under Kongl. Civil-Departementet hörande anslag. Stormäktigste Allernådigste Konung! Uti nådiga Remisser af den 4 i denna månad, är Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Kontor anbefaldt att afgifva underdånigt Utlåtande i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, angående verkställd granskning af 1842 och 1843 års Stats-Verkets räkenskaper, i hvad de angå och. hafva gemenskap med sådana ärender, som tillhöra Eders Kongl. Maj:ts Civil-Departements underdåniga föredragning. Till fullgörande deraf, får Stats-Kontoret, jemte remiss-handlingarnes återställande, underdånigst anföra följande: §. 5. Då utbetalningen af skjutskostnads-ersättning åt Landshöfdingen Nerman för 2:ne af honom, på nådig befallning, åren 1841 och 1842 företagna resor till Stockholm, i och för handläggning af sådana allmänna ärender, som med hans Landshöfdinge-befattning ägt gemenskap, grundar sig på Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 21 September 1842; har Stats-Kontoret i denna fråga ej något att i underdånighet upplysa. §. 6. Enahanda förhållande är med de, enligt Kongl. Brefvet den 25 Juni 1842, till Öfversten, numera Landshöfdingen, Lagerheim utbetalda skjutsoch traktamentspenningar. §• 7. •
Nro tu beräknas uti de i orten gångbare Torgpris — alltsammans enligt ett medium af 10 år.” ’*Vid nästa Riksdag skulle Rikets Ständer kunna besluta öfver användandet af de vunne upplysningarne, Qm en Comité nu kunde utväljas, bestående af en insigtsfull och oväldig man från hvarje landskap, hvilken Comité egde att insamla Länens uppskattningslängder, och ransaka om, i det uppgjorda iörslaget, de fastställde grunderne nog-; grannt blifvit följde.” Andamålet med denna Motion; syne* vara, dels att vissa allmänna grunder för Taxeringsvärdet å skattskyldiges egendomar; skulle bestämmas, och dels att, sedan detta värde för alla fastigheter blifvit för hvarje Län utröndt, ett förslag deröfver måtte tillvägabringas, hvilket vid nästa Riksdag kunde föranleda till en Minimi-Tabell, sorn vora efter tillförlitliga grunder uppgjord och lärn-; pad efter verkliga förhållandet. Då den af Motionairen angifoa hufvudgrund för egendomsvärde, nemligen a/kastningens nettobehållning, enligt Utskottets tanka, är mycket ombyt?
Den gamla taxan är stödd på ett värde af 1 R:dr Hamb. Banco, och derföre hade den 25 procent. När man nu skall bestämma procent efter effectiva värdet, så måste tullen mycket förhöjas, om man bibehöll samma procent. Om man derföre, nedsätter tullen till 15 procent, så får man ungefärligen samma intrad, sorn förut. Rörande skilnaden i tullintraden, så skulle den på sin höjd belöpa sig till 29,000 R:dr, och kanske blef den ingen. Jag tror ej, att man bör afse en så ringa skilnad , då det är fråga om att sätta upp priset å en vara, som är nödvändig för hela allmänheten. Grefve Ftolich: Det var ej min mening, att genom eä procents tull få någon förhöjning Dm 20 Augusti /, ni. Uti hvad som hittills varit, men jsg är öfver* tygad, att det på det hela ej blir det, när man beräknar efter flera års medelpris. Jag kan upplysa, att jag köpt betydeliga partier salt för 6 R:dr 24 sk. Riksgälds tunnan. Det visar således, att tullen af 12 sk. Hamburger Banco ungefärligen instämmer med de verkeliga prisen. Att prisen bero på större eller mindre import, är visserligen sannR men jag skulle tro att prisen ej blifva betydligt högre. Dessutom är det ett factum , att till Götheborg inkommer ett betydligt qvantum salt, sorn säljes till Norrmännen emot Sill. Det är en stor artikel, hvarpå det är stor vinst, Dch det vöre en förlust, om detta ej fortsattösi lEn nedsättning skulle ej komma allmänheten till godo , ty priset biet' detsamma. Jag anser således bäst att bibehålla den (ull > som Utskottet föreslagit. Grefve von Schwerin t Det tyckes vära upplyst , att genom Bevillningsutskottets project tullen visserligen skulle blifva förhöjd * och det var ej min mening. En R:dr Hamb. Banco svarar ungefär mot 4 R:dr Riksgälds.
Så visst det nemligen är, att en fordran, den gäldenären inölst innan motpartens obestånd yppat sig, måste mot denna vara gällande med samma rätt, som den gällt i föregående innehalvares hand och att qvittningen i sjelfva verket redan är gjord, den stund inlösningen skett, fastän utbytet af de ömsesidiga förbindelserna icke försiggått; lika uppenbart är det deremot, att genfordringen icke kan blifva qvittningsgild, derest inlösningen skett först efter konkursens början, och att i förra fallet qvittningsrätten är ostridig äfven utan bevakning i konkursen, hvarest ingen ting finnes att bevaka, då både fordran och genfordran redan dessförinnan upphört, men att i senare fallet, eller om inlösningen af cessionantens skuldebref skett efter konkursens början, och fordringen sålunda blifvit förvärfvad, efter det ovissheten om dess värde är gifven, densamma ej ens kan bevakas eller vinna någon rätt i konkursen, än mindre till sitt fulla värde blifva i qvittning gällande. Det är allt för möjligt, att i förevarande mål qvittningssökanden sålunda för sent åtkommit den fordran, han velat qvitta, och följaktligen icke lidit orätt, då han utan afseende derpå blifvit dömd att betala. Skada blott, att detta icke är ådagalagdt, i stället att grunda domsluten endast på hans förbehåll om qvittningsrättens utöfvaade. Agde han den icke efter lag, oberoende af förbehållet; då först kunde det komma honom till last, att den ej heller i kraft af förbehållet tillkom honom. Vid Oxie Häradsrätt har fråga förekommit, huruvida stämning af en länsman med påstående om talan för sin egen del i ett mål rörande ansvar för brännvinsbränning borde kunna upptagas och denna talan på grund deraf tillkomma honom, eller om en annan åklagare, hvilken gjort samma sak anhängig, skulle framför länsmannen vara berättigad till dess utförande och njuta åklagareandel i böterne. Häröfver yttrade sig Häradsrätteu genom utslag — 113 — den 9 Mars 1853, att den tilltalade fälldes att böta för sabbatsbrott Tre Ridr 16 sk. och för brännvinstillverkning å söndag
Hr af Forsells, Carl, om anslag till inköp af instrumentm1 för anställandet af systematiskt ordnade meteorologiska observationer öfver hela Riket; Hr von Moltzers, Anders Joli. Fredr., om ökade löner för Högsta Domstolens ledamöter; Densammes, om förändring i stadgaudena om uppbörden inom Stockholms stad; Hr Rosenblads, Bernh., om medel till den fina ullcullurens upphjelpande. Ånyo föredrogs Hr Rosenblads, Bernh., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion rörtde städernas tolag. Hr Frih. o. Landtm, föreslog remiss af denna motion till StatsUtskottet. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag kan icke erinra mig från föregående riksdagar, huruvida detta mål varit beliandladt i StatsUtsk. eller Ekon.Utsk., eller måhända i beggedera. Jag tror svårligen, att det kan höra till SlatsUtsk. egentligen, måhända snarare till Bevilln.Utsk. och Ekon.Utskottet. Hr Ribbing, Bengt: Jag tror säkerligen, att denna sak är afhandlad i Konungens propos., ang:de förslag till ny tulltaxa, och lärer motionen sålunda böra remitteras till Be villo. Utskottet. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Jag får biträda Hr Ribbings yttrande, att i den remiss, som blifvit gjord af förslaget till ny tulltaxa, är denna sak upptagen, och kommer således att behandlas af Bevilln.Utsk. Jag tror derföre, att denna motion äfven borde remitteras dit. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då motionären föreslagit, att städerna af statsmedel skulle erhålla ersättning för tolagen, Hr Landtm, trott målet tillhöra StatsUtskottet. Uppå derefter framställd propos., blef Hr Rosenblads nu föredragna motion till StatsUtsk. remitterad. Remitterades till StatsUtsk. nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Det måtte icke heller kunna, å någondera sidan, lända till någon hugsvalelse, om R. o. Ad. beviljade remiss å ifrågavaride förslag, hvars välmening jag för öfrigt icke vill på något sätt underkänna, men detsamma oförtöfvadt varder vid skeende föredragning inför Ulsk, och Ständer afslaget? Så komme det i sådant fall visserligen att gå. Jag är öfvertygad att R. o. Ad. med upmärksamhet afhört så väl det framställda klandret, som ock det af Fullmäktige afgifna försvar, och medgifvas måste att de anklagade, då frågan ånyo framkallats, bordt försvara sig. De hafva gjort det sansadt, värdigt och öfvertygande. Men behöfver eller bör man numera ytterligare förlänga proceduren? Jag tror det icke; destoheldre som, på sätt Frih. Tersmeden anmärkt, saken, för så vidt den ej redan vore pröfvad, framdeles kommer under betraktande. Här är nemi. icke meningen att undanskymma något. Sanningen torde dock redan vara till fullo insedd, och vöre den ej det, skulle den väl lämpligast läggas i dagen vid den i höst sammanträdande statsrevisionen. Rätta tiden för de nu gjorda anmärkmne hade eljest varit, innan åt Fullmäktige lemnades decharge. Men hvad kan väl ändamålet vara med dessa anmärkn:r, med detta klander? Det måste ovilkorligen vara antingen att Fullmäktiges förvaltning skall underkännas, eller också att de icke skola komma att väljas till någon annan befattning, som R. St:r äga tillsätta. I förutnämnde hänseende har Frih. Tersmeden invändt, att Hr Gripenstedts klander icke omfattade tiden före den Fullmäktige lemnade decharge, utan den derefter förflutna tiden. Frih:n har likväl härutinnan misstagit sig, ty Hr Gripenstedt har sagt att, vid emottagandet af det under Juli månad sisth år till Fullmäktige aflåtna Nåd. Bref, desse bordt hafva svarat, antingen att de icke underkastade sig vilkoren eller också att de icke ville emottaga summorna. Jag beder om ursägt att jag något ingår i detaljer, men Frih. Tersmeden har dertill föranledt mig.
Stf 8öne infom[t öfwer 1,200 iK:br, ä 3 procent. Sif Söuennfomjt från 1,100 till ocf) nteb 1,200 Sttbr, å 32 Sttbr. Sif Söttennfomjf från 400 titt od) nteb 500 Sttbr, å 5 Sttbr. Stf Söttennfomit från 800 titt ocf) nteb 900 Sttbr, ii 17 Sttbr. Stf 8öne-'infontfl från 900 titt od; meb 1,000 Sttbr, a 21 Sttbr. Stf Sönennfomft från 200 till od) meb 300 Sttbr, a 2 Sttbr. Stf 8bne infont(l från 300 tilt od) nteb 400 Sttbr, a 3 Sttbr. Sif Sönennfomjt från 1,000 titt od» nteb 1,100 Sttbr, a 26 Sttbr. H:o 1 uti n. n. Ädn för åv 18«* SÄamifacturier, briter od) Sfnrätt* ntngav. ©aminanOvög dfiver Cajrmnge llångöerne H:o 3 uti H. H. Hån för år 18 *» ggenbom, tiUöötig Songl. SOlajit od) Äronan. Remman. H Sdgenljetet. H D.n>arnar ©agar. yytfr Sanbct 91 9t. SGBärfce t Xtifental. 0ainmanf>rac} öfwer Ca;:ertnge>lL<;ngC>etne H:o 4 urt V7. V7. ilan fot av 18 s Stfgift af & & Cr) © L«> i © & ■öiot) S cr or O» " 2 cn O: — -t cr o <■& — O & #u$prefler. Dfioerftö bigc 35e* tjcitter. © t£ 8 j
Ständers sednast församlade Herrar Revisorer likaledes ägt tillfälle att taga kännedom och gjort en Bih. till R. St. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. framställning i Deras afgifna Berättelse, som nu äfven kommer att Rikets Högloft. Ständer föreläggas. Beträffande åter frågan om öfriga vederbörande Embetsoch Tjenstemäns ansvarighet i följd af'ofvannämde balans, har Kongl. KammarRättens Advokatfiskal sedermera afgifvit anmärkningsmemorial, deröfver vederbörandes förklaringar inkommit4 beroende alltså denna del af målet ännu på ytterligare och hufvudsaklig handläggning. Under sådana förhållanden torde vidare redogörelse för detta mål här icke finnas af nöden. Samma upplysta och vaksamma omsorg om yttrande rättens helgd, som gaf Tryckfrihetsordningen egenskap af grundlag, föranledde också Rikets Ständer att serskildt föreskrifva sin Justitieombudsman, 1 22 §. af den för honom fastställda Instruktion, skyldighet att med synnerlig uppmärksamhet och nit iakttaga hvad Rikets Ständer till skyddande af denna frihet stadgat. Så väl delta uttryckliga bud, i förening med innehafvarens af berörde embete åliggande, att sorgfälligt vaka öfver vederbörande embetsmyndiglieters förfarande i allmänhet och således äfven i de ärenden, hvilka med tryckfriheten hafva gemenskap, som egen öfvertygelse om yttrande rättens verksamhet såsom ett osvikligt medel till folkets moraliska bildning och Statens politiska utveckling, hafva för mig utgjort tillfyllestgörande skäl att, min embetspligt likmätigt, egna en särdeles uppmärksamhet åt de under en sednare lid anställda åtal angående angifvelser mot flera tryckta skrifters författare att deri hafva tillåtit sig lasteliga yttranden om Kongl. Maj:ts höga person och gerningar. Bland dessa mål förekommer ett, utgörande ämne för denna framställning, hvilket tillhört Kongl. Svea IdofRätts omedelbara upptagande och pröfning.
Ack ändå, att jag skall vara så liten, så barnslig! Vore jag stor och rik och mäktig, jag skulle bli Celias riddare; jag skulle besvärja alla de faror, som kunna hota, afvärja alla de faror, som verkligen hota. Celia småler. Nå kanske vore det gammalmodigt och dumt. Men vet Celia? Jag skall efter en liten tid, en ganska liten tid, ett år eller så, bli student. Jag måste rätt snart bli student. Det skall bli annat. En student är i våra tider lika god som en riddare var fordom. Jag skall bli student för Celias skull. Jag skall bli Celias riddare! Han såg på mig, liksom han väntat något svar. Men då jag icke svarade ... jag kunde heller icke svara ... sade Axel: Du tror kanske icke på hvad jag säger. Tror Celia icke, att jag för Celias skull vore färdig till allt ... Nej Celia, du måste tro mig. Gif mig ett bevis på att du tror mig. Ack, vet Celia, jag hade någonting att säga, någonting att begära. Så säg det ut, snälla Axel. Om möjligt är, skall jag bifalla din bön. Axel skakar på hufvudet. Jag menar det alfvarsamt. Ack vet Celia hviskade Axel jag drömde denna sista natt, att ... du kysste mig. Kan drömmen få bli sanning? Jag rodnade inför den fjortonåriga gossen, och sannerligen, jag skulle ha afslagit hans djerfva bön, derest jag icke i hast fått en idé. Huru ofta hade icke under ett halft års tid mina läppar vidrört ovärdiga läppar. Kunde det då vara ett brott, om jag en gång, blott en enda gång kysste den trogna, ädla och rena Axel? Blygt såg han på mig, och då han i mina blickar fann gensvar, vågade han sig högre upp och tog af mig den kyss jag ... så gerna gaf. Sedan tryckte han min hand och sade: Farväl, engel Celia! Vore jag här längre, skulle jag förgås af sällhet. Men jag vill lefva för Celia. Gud skall låta oss se hvarandra åter. Farväl! Så sagdt, hoppade han ner och gick åt hemmet. Jag såg efter honom. Jag väntade, att han än en gång skulle se sig tillbaka. Så skedde ej. Han försvann vid vägens krökning.
(D. V. sidd. 58, 59.) Öfver begynnelsen af Gustaf III:s Finska krig och de stämplingar, som ändtligen midt på stridsfältet koncentrerade sig i Anjala-förbundet, har nu ett nytt och förökadt ljus blifvit spridt genom den i Palmblads Biographiska Lexikon meddelade och högst intressanta uppsatsen om Toll. Dennes förhållande, först såsom rådgifvare vid krigets företagande, och sedan såsom medhjelpare vid dess verkställning, finnes här med utförlighet framställdt; och på ett sätt, som länder honom till ära, samt tillika (i förra afseendet) visar, att sjelfve Ruuth ingalunda var ovilkorligt medgörlig. Denna berättelse leder till de resultater: att Konungen, i brådstörtande ifver, började sitt fälttåg – för tidigt; att häraf, sjelfnödvändigt, i krigsanstalterna uppkommo flerahanda olägenheter; att ändock den utbasunade dåligheten af dessa anstalter, för hvilka man öfverenskom att kasta skulden på Toll, var dels diktad, dels med yttersta öfverdrift målad; att det sanna deraf var i hufvudsaklig måtto ett verk af ”vissa befälhafvare, hos hvilka ovilja mot kriget och håg att skapa hinder gingo så långt, att de till och med anmälte behof och brister, hvilka stodo i rak strid mot de rapporter och förslag, som förut blifvit af dem ingifne, och enligt hvilka man ej haft anledning tro annat, än att allt fanns complett”; att upprors-andan inom Finska arméens officerare var i full verksamhet redan före Konungens ankomst, vid hvilken genast dess första symptomer blefvo märkbara; att Konungen, emot Tolls råd, behandlade dessa första symptomer för mycket lenfälligt; samt att Toll, som kort derefter genom rivalen Armfelts bedrifvande skickades såsom öfverbefälhafvare till Skåne, således urståndsattes att mot den strax efter afresan utbristande Anjala-sammansvärjningen göra Konungen något bistånd.
Rikets år 1840—1841 församlade Ständer, hvilka bland annat funnit det för Myntoch Kontrollverket) gällande reglemente i åtskilliga omständigheter böra undergå förändring, af sådan anledning uti skrifvelse den 20 Mars sistnämnde år i underdånighet anhållit, att författningarna angående Myntoch Kontrollverken mätte i sin helhet varda öfversedda och granskade samt ett lörnyadt reglemente för dessa verk utfärdas, afgaf StatsKontoret, under hvars inseende Myntoch Kontrollverken, jemlikt nådigt Bref den 10 Augusti 1838, ställdes, den 30 Juni 1843, så väl underdånigt yttrande angående det ifrågaställa nya reglemente för nämnda båda verk, som ock underdånigt förslag till Konlrollsladga; hvarefter, och sedan Rikets Ständers Revisorer anmält, att denna fråga vore på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende, Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 8 September 1848 anhöllo att förenämnde ärende måtte, så fort ske kunde, varda till nådigt afgörande företaget samt nya reglementen för Myntoch Kontrollverken, äfvensom ny Kontrollstadga, till efterrättelse fastställda. Sedermera hade vid flera derefter hållna statsrevisioner anmälan förekommit derom, alt denna fråga fortfarande berodde på Kongl. Majlis nådiga pröfning, men efter Revisorerne meddelad upplysning hade den 8 Mars 185(5 berörda förslag blifvit af Chefen för Finans-departementet öfverlemnade lill Ofver-l)irektören för Myntoch Kontrollverken för afgifvande af yttrande, om eller hvilka ändringar eller tillägg uti nämnde förslag kunde på grund af den sednare tidens erfarenhet anses erforderliga, utan alt likväl något sådant yttrande ännu till E. K. Maj:t inkommit.
Om icke en gratification af 100 Riksdaler Bamco må Herr CanzliRådet och Riddaren von Hartmansdorff, i och för berörde arbete, af Capitations-medlen tillerkännas, Och emedan Utskottet insett den synnerliga möda, som tillskyndas RiddarhusKamereraren genom Räkenskaps-föreningen och redovisningen för de esomoftast i spridda summor från LänStyrelserna insände Capitationsmedel, äfvensom genom granskningen och Controllen å samma medels ordentliga uppbörd; har Utskottet ansett sig äga anledning hos Ridderskapet och Adeln vördsamt föreslå: Om icke, så länge ifrågavarande befattning fortfar, ett särskildt arfvode af 100 Riksdaler Banco årligen, motsvarande omkring 4 procent af de sednare årens uppbörd, måtte från i83o års början räknadt, åt RiddarliusKamereraren af Capitationsfonden anslås. §. 3, Uti 3:dje §. har Directionen tillkännagifva, att genom en dess Ledamots, Gene - 332 Den 9 Junii e. ra. ralMajorens m. m. af Melins synnerligen nitiska och verksamma omsorg, 5,o5i Tabeller, tillhörande lefvande Ätters Genealogier, äro vordne completterade, äfvensom ^33 Tabeller af de utgångne Ätternas Genealogier, hvilka med de lefvande Ätternas ägde sammanhang, jemväl äro bragte i fullständigt skick, ett förhållande hvars verklighet
— Indelta räntor, i riksstaten kalkylerade till ett. markegångsvärde af 290 R:dr 37 sk. 6 rst, men enligt räkenskaperna utgångna med 305: 10. — 81: 24. 11. Indelt spaumal, 12 T:r, beräknad pä förslag till ett. värde af 72 R:dr, men efter markegång uppgående till 76: 16. — 80: 8. — Oindelt spamnål, 3 T:r, i riksstaten upptagen till ett förslagsvärde af 18 R:dr, men uti riks hufvudböckerna efter uppbörds-medelpris till 19: 36. 3. 20: 10. 9. Utr/ift: Tillkomma: — Vid jemförelse mellan förestående anslagsoch utgifts-summor, visar sig således, att å anslaget för år 1848 uppkommit en brist af 299,410 Hulr 45 sk. 11 rst.; men att deremot för ar 1849 uppstått en besparing af 40,399 Hulr 17 sk. 8 rst. §. 3. Af de i hufvudböckerna intagna balansrelationer och i öfrigt tillgängliga handlingar hafva Revisorerne inhemtat följande upplysningar, rörande nedannämnde, till en del från längre tid tillbaka balanserade, fordringar, nemligen: hos Assessoren A. Wallberg 18,492: 38. 9. häraf hafva influtit 227 lT.dr 24 sk. 8 rst.; och är återstoden beroende på slutlig pröfning af det, i anledning af Wallbergs balans, anhängiggjorda mål; hos Kamreraren P. J. Weidel 21,233: 16. 8. hvaraf influtit 1,760 R:dr 34 sk. 7 rst.; och har detta balansmål blifvit slutligen afgjordt genom Kongl. Maj:ts utslag den 22 April innevarande år, hvilket numera är på verkställighet beroende; hos Kapitenen Abr. Roos — 150: „ Kamreraren d’Aillys sterbhus 268: 19.
"om den brotislige icke orkade böta, bon skulle aftjena plikten nied dagsverken, efter markegäng, räknadt ined Kronoporker, bvartill bon, efter bebörig Kallelse, borde sig inställa, vid vits att genom Kronobe!jente eljest vardo bemtol." Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SAMTLIGA RIKS-STÅNDENS PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1865 OCH 1866. FÖRSTA SAMLINGEN. Ista Afdelningen: Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelse^ jemte Utdragen af de inför Kongl. Majit uti Stats-Rådet i ämnet förda Protokoll. FÖRSTA BANDET. Kongl. Majtts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. % 4 KONGL. MAJ.-TS NÅDIGA PROPOSITION TILL Rikets Ständers Statsutskott angående Statsverkets tillstånd och behof. Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1865. Jemlikt Grundlagens bud afgifver Kongl. Maj:t härmed nådig Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof. Dervid förekommer först frågan om de ordinarie och extraordinarie statsinkomsterna; och anser Kongl. Maj:t dessa inkomster böra för nästa statsregleringsperiod beräknas på följande sätt: Ordinarie eller ständiga inkomster: 1:o Ordinarie räntan, hvilken antingen är på vissa ernbetsoch tjenstemän, stater och inrättningar indelad eller ock Kronan behållen, uppskattades, såvidt densamma är indelad, vid sistlidna riksdag till 2,709,400 R:dr. Från denna summa bör dock nu afräknas: a) Värdet å de indelade räntor, hvilka förut ingått i den för förste Landtmätaren i Westmanlands län å Sjette Hufvudtitelns anslag till Landtmäteristaten uppförda lön, men numera blifvit enligt Kongl. Brefvet den 49 Februari 4 864 till Statsverket indragna R:dr 4,304: 99.