Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd serskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar, nemligen af Ridderskapet och Adeln, att någon föreskrift om Landtdagar ej i Grundlagen behöfver intagas; af Borgare-Siåndet, .att Utskottets Betänkande och förslag ogillats; samt af Bonde-Ståndet, att de af Utskottet föreslagna Landtdagar ansetts icke vara påkallade af behofvet eller uppfylla de för en ändamålsenlig N a ti o 11 a 1-re p r osenia ti 0 n .erforderliga vilkor. f det återremitterade Memorialet hade Constitulions-Ulskottet yttrat, alt Utskottet <lå endast framlade kufvaddragen eller grundlinierna till en Landtdagsordning, saint att .ämnets vigt och framför allt ovissheten orri Rikets Ständers åsigter .föranläto Utskottet.att begränsa dess åtgärd inom en sådan förberedning -och uppställning af sjelfva grunderna. Enär nu mera Preste-Slåndet, under den 9 i förra månaden, omedelbarligen afslagit Utskottets Betänkande, och de öfriga Riks-Ståuden återförvisat detsamma med sådane anmärkningar, hvilka dels innefatta bestämdt ogillande af förslaget, dels uttrycka det omdöme, att Landtdagar hvarken liro nödiga eller .skulle motsvara syftemålet, återstår blott för Gonstitutions-Utskottet alt, till fullgörande af den genom .3 .mom. 49 §• Riksdags-Ordningen, Utskotten i allmänhet föreskri (na pligt, vördsam ligen anmäla, att Utskottet linner den i dess Betänkande framställda fråga deslohellr.e höra och kunna förfalla, som någon folklig .eller , lit föreslagen, Slockholm den 4 No.vember .i834, S T O C KJl.OiL.M , shos Ludv. Westerberg i834« i ConstilutionsVisko (tets Memorial tf: o $ a. N:o 52. Ankom till Exp. Utsk. den 11 Nor.p Memoria7, angående Borgare-Ståndets dterremiss pd Memorialet
– Jag uppskattar till fullo er ridderlighet, min käre grefve, och förstår er fromma glädje öfver att Mathilde-orden är upphäfd och gardet återupprättadt. Förbudet mot att vistas på vinhus efter klockan tio på kvällen är ju också förnyadt, raketer och svärmare tålas icke längre, stadsportarna stängas åter under högmässan. Snart kommer väl den preventiva censuren att åter införas. Och rättsväsendet skall naturligtvis antireformeras – detta är en lifsfråga för den nya regeringen, ty om icke det forna rättstillståndet återställes, ser jag ingen möjlighet att få Struensee anständigt dömd. – Därom vill jag icke uttala mig – he! – Rantzaus ögon tindra nu skadegladt, ehuru han tydligen bemödar sig om att anlägga en djupt allvarlig min – Jag afvaktar resultatet af undersökningen, som de tillsatta kommissionerna fått befallning att verkställa. De fängslades papper genomgås mycket noga, och alla Struensees kabinettsorder revideras – det skulle förvåna mig om icke sådana omständigheter komme i dagen, att en anklagelseakt med fog kan grundas på fakta. Mot själfva inkvisition-kommissionens sammansättning kan ni omöjligt ha någonting att anmärka! Män sådana som friherre Juel-Wind och professor Kofoed-Ancker – Och Braëm och Luxdorph och den hätske Sevel. De tillhöra onekligen rättvisans enfants terribles! Och så Guldberg, som representant för änkedrottningens hat. Jag saknar blott ett enda namn. – Ni menar? – Beringskjolds – eller hvad äfventyraren heter? Men han lär ju redan vara förvisad från hofvet. Det är skada! Han skulle utan skrupler ha fällt den önskade domen öfver en förbrytare, som slagits i järn innan någon ens vet, hvarför han skall anklagas! – Hvem säger att ingen vet det – he? Det finns tvärtom många anklagelsepunkter att välja på. Att Struensee i ett fall gjort sig skyldig till majestätsbrott i högsta grad är lätt bevisadt. Emellertid vill man gärna skona en viss högtstående dam, och Struensee har gjort sig skyldig till många andra förbrytelser, hvilka hvar för sig straffas med lifvets förlust.
Herr Den 3 Äpri^ 81 Herr Grefwe» och Landt Marskalken, wiss» för sin del afwen tillstyrka bifall till Bonde-Ständels begäran, hwarefter pä anmodan af Grefwe Vs Is Osräis, att om han flusse afstä att wikare yrka nägot hinder wid proposition den dä mätte göras i de termer Grefwe Mörner Nyttjat Herr Grefwe» och LandtsMarskalken, gjorde proposition, i enlighet med Grefwe Mörner förstahwilken bifölls, Herr Grefwen och Landt-Märskalken, hrmstälde om icke, sidan alla Ständen nu stadgat sine bestut rörande Allmänna Bewillningen och likwäl en och annan stiljakrighet dem emellan förekommer, Ridderffapet och Adeln wille dem till brpcditions-Utstottct remittera^ hwilket stulle aga att desse beslut redigera. Skulle Utskottet upptäcka nägre ffiljaktighctcr rörande saker, bodde detsamma sädant Riksens Stander tillkannagifwa. Hwad ater anmärkningar wid blotta ord och mtryck angings stulle det tillhöra Utflottct att den lämpeligaste redactioNen föreflä. Bifölls Upplästes följandet Riksens Högloft. Ständers Mmanlla Äefwak?- och Oeconomie - Utskotts Mlätande, i anledning af följande, emot Utskottets afgifne Förstag om anstalter till Veneriska smittans hämmande, hoResp. Ständsn gjorde anmärkningar och anföranden: » r:o Af Herr Lfwer - Stallmästaren m.
Men jag får anmärka, att i Skåne ofta är garni ska olika Spannemåls-pris, och att det är vanligen ganska högt, i trakten af Höganäs, ett psr mil norr om Helsingborg. Jag känner äfven de nyare Financierers satser, i afseende på försvårad import. Men jag tror, att man först bör börja tala emot hög tull på vahror, som ej kunna produceras inom Landet, innan man ifrar emot tullen å sådane artiklar, som här produceras. Jag får i anledning af allt detta anhålla om återremiss af Utskottets Be; tänkande. Friherre Cederström: Jag får endast till Protocollet anmärka, i anledning af hvad Herr Munck af Rosensköld anfört, att. då man vill citera personers yttranden, för att deraf draga slutsatser, måste man citera dem till punkt, och ej falskt. Friherre af Klinteberg, Wilhelm: För att ej uppehålla tiden, vill jag blott hafva äran nämna, att jag till alla delar instämmer med Herr Grefve De la Gardie och Herr Munck af Rosensköld, uti hvad de i sjelfva hufvudsaken, eller om medel till StenkolsVerkets upprätthållande anfört, och vågar jag i öfrigt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på dea stora ekonomiska nyttan, att, så länge 524 Den 29 Maji. Stenkolsverket bibehå 1 Ies vid magt, eldningsämnen i Skåne nedsättas minst 25 procent, emot hvad de förut kostat, som ock derpå, att, i händelse af Inrättningens förfall, minst 4 å 500 personer komma att blifva utan bergning, hvilka nu derstädes äga deras uppehälle. Herr Munck af Rosenchöld: I anledning af hvad Friherre Cederström nyss yttrade, önskar jag, att han vill uppgifva, i hvad delar jag citerat halfva meningar. Grefve Mörner, Carl Stellan-. Jag förenar mig äfven med Grefve
Pöstförvaltarne och Postbetjeningen meranämnde inkomst, emot ersättning för lack och segelgarn, vore, utom svårigheten att en sådan ersättning efter olika förhållanden rättvisligen bestämma, att betaga dem en af deras reelesta inkomster, som Kongl. Maj:t i Nåder tilldelt dera till en hjelp i deras svaga löningsvilkor. För öfrigt och då denna afgift icke kan anses för annat än hvad den verkligen är: en Expeditionslösen, är det Kongl. Maj:ts höga rätt att densamma bestämma och derom i Nåder förordna. Att Staten deremot synes, här som i flere andre länder, höra få uppbära en afgift för den risque den ikläder sig, då den ansvarar för de med Posten afsändande penningebrefven, sådant vill jag väl medgifva och en sådan afgift bestämd af Rikets Ständer i förhållande till summornas storlek, bör komma Staten till godo samt behörigen redovisas med de öfrige Postmedlen såsom Bevillningsmedel, dertill icke den Postbetjeningen lilldeldte recommendations-afgiften kan hänföras. Det vore visserligen mycket mera att i detta ämne anföra, men jag hör icke längre trötta Ridderskapets och Adelns tålamod, dock torde jag en annan gång få tillfälle, att återkomma till samma ämne. Herr Hjerta, Gustaf: Jag ber få fästa Utskottets uppmärksamhet på fördelen för Den 19 December e. m. 4°9 SlatsVerket, om en recommendations-afgift erlades till Kronan, efter den afsända summans storlek. Jag finner det billigt, att den, som har mycket penningar att skicka, betalar mer än den, som endast sänder små summor. Postintraden skulle derigenom betydligt ökas, utan att obilligt beskatta någon. Men jag anser sjelfva intradens betydenhet vara af mindre vigt, än den omständighet, att folket vande sig vid alt begagna enskildta in visningar, hvarigenom creditväsendet onekligen skulle vinna, och mynt-capitalerne qvarblifva i dc orter der de en gång äro. Nu är det så beskaffadt hos oss, att penningarne aldrig hafva någon trefnad, utan oroligt skynda från ett håll till ett annat. Denna verkan vore ytterst vigtig.
De till Institutum Clinicum anslagne Kyrko-Inspektors tunnor, utgörande: råg 203 tunnor 16'/, kappar och korn 11 tunnor 19'/2 kappar; 3:o. Lazarettets andel i Ilannerupsmarken: råg 17 tunnor och korn 34 tunnor; 4:o. Arrendet af hospitalsjorden vid Lund: råg 13 tunnor 12 kappar, korn 13 tunnor 12 kappar och hafra 13 tunnor 12 kappar; 5:o. Ränta å Lazarettets utlånta och donerade kapitaler, tillsammans 23,288 R:dr 42 sk. 8 rst Banko; 6:o. Diverse inkomster, som legosängs-afgifter, befordringsmedel, bötesmedel, rotejemkningsmedel och ersättning för begagnande af bad-inrättningen. För städerne inom Länet är bildadt ett särskildt Brandstods-bolag, under namn af Skånska Brandförsäkrings-inrättningen. Denna inrättning, som stiftades den 19:de Januari 1828, erhöll å sitt första Reglemente nådig stadfästelse den 3 påföljande Mars; men sedan delägarne tid efter annan deri beslutat flera väsentliga förändringar, hufvudsakligast angående afgiftseller premieberäkning samt utdelning till alla de delägare, hvilka i inrättningen haft försäkringsrätt i 20 år, undficks, i enlighet med det af bolaget dertill afgifna förslag, förnyadt nådigt Reglemente den 2 Mars 1847. I denna inrättning lemnäs försäkring åt alla i Skånska städerne eller å deras områden befintliga allmänna eller enskilda byggnader, som äro uppförde af sten, brändt tegel, råsten, lera, kalkbruk eller med någotdera af dessa ämnen ifyldt korsvirke, samt derjemte i enlighet med gällande Byggnads-Ordning. Denna försäkringsrätt har år 1828, dock endast för två försäkringsnummer, blifvit utsträckt äfven till Halmstad.
Är för Jordbrukaren i allmänhet Juni Månad den svåraste tiden att anskaffa penningar till Tjänstefolkets löner; och följaktligen skulle mångå besvärligheter, och jemväl Rättegångar eller lagsökningar derigenom kunna uppkomma. 2:o Om TjenStehjons flyttningstid inträffade i Juni månad, då ej allenast sjöfarten är 1 bästa gång, utan ock ombyte af Tjenstefolk plägar ske i Danmark, der Svenska Tjen - 308 -Bera. och Ekon. Ut sk. Betänhandsn* steh jon gerna ernof tagas, och äga ett "stort företräde, skulle sådant befrämja utflyttningar till utrikes orter, serdeles vid sjökusterna, och fölidsn deraf blifva, att, i detta folkfattiga Land, Jordbrukaren komme att sakna nödiga arbetare, och arbetslönerne 'att ornatejigeii uppstegra?. 5:0 Ilar uti Juni månad, dä de längsta och vackraste dagar för vårt klimat inträffa den idoga och omlän samma Landtmannneu så många och angelägna göromål för sig eller sitt Folk, att Utskottet anser det skola blifva ett stort förderf, om åtta dagar den tiden skola frugtlöst förspillas på Tjenstehjens ombyten. Då infaller Trädesjordens beredning, husbyggnad, stängning, dikning, rödjning, nyodling i allmänhet, vedupphnggniug och kolning i Bergslagrorterna, fikerier i Skärgårdarna, till hvilkas yttersta gränsor Folket derstädes tidigt om våren utflytta, Linsåning i de Norra Provincerna, Torfskäring till bränsle, L .rslåning i Skåne, och flere andra nådiga göromål. 4:0
Visserligen är det importeradt från Tyskland, detta jungfrau, men man kan ju se i stort och sträcka på nationaliteten, ifall man ej är nog fosterländsk att föredra slinta, dåka eller grebba. För min enskilta del håller jag på antiken och låter namnet tala för sig själft utan bihang af titlar, i storartad anspråkslöshet. Bär upp ett namn som Ebba Brahe, och det blir en bisak, hvilka ornament som smycka piedestalen. ' ' A. Mig synes, att jungfrutiteln är något så vackert och tillika så betecknande, att det vore synd, om ej Sveriges alla unga jungfrur finge komma i åtnjutande af sin rättmätiga titel. Men är det jungfrufrökens tanke att adelns döttrar skulle få vara ensamma om denna titel, då blir hon nog besviken, ty rundtorn i landsbygderna finnas så många ofrälse jungfrur, som med all heder och största nöje bära sin titel, att de ej torde vilja uppgifva den till ett klassprerogativ. En ofrälse jungfru. B o r d s i l f v c r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs å silfver. •.I ... „ 4.I « ™«J 1 O „ „ I. C AS „ ... NR. ?r \ ME I IDUN 346 KonstnäFsdFömmai *. Skiss af Eliu Ameen. H a l f d a n Lind låg på soffan i det rum, som för• ut varit moderns sängkammare, men sedan någon tid förvandlats till hans sjukrum, på det att modern i rummet utanför skulle kunna vaka öfver honom och vara till hands, när han behöfde något. Rullgardinen var till hälften nerdragen, så att half skymning rådde där inne, ehuru utanför vårsolen lyste med bjärt glans på fönsterrutor o c h tak. En brasa flammade i kakelugnen, men det oaktadt låg Halfdan och småfrös i sin tjocka, vadderade nattrock och svepte filten tätare om sin utmärglade, darrande gestalt. Hans ögon voro slutna, och då han emellanåt öppnade dem till hälften, skälfde ögonlocken, liksom hade den dämpade dagern gjort ondt, och han slöt dem åter, i det en lätt suck sväfvade öfver hans färglösa läppar.
Riksdagsordningen, utfedda Rämnd Somflolens l;ar, genom omröjtning, förklarat famtlige dpögfta ©omjtolenS Seda# möter förtjente, att i fina vigtiga kall varda bibe^ållne. §. 80. •Söled iakttagande af förcffrifterna uti 96, 97 od) 98 §§. Rege# sB«uf3u< ringsformen famt 63 §. Riksdagsordningen, l;ade *301, genom' mnii, 25efi klectorer, titt 3Bår fuftitias#OmbudSman utfett od) för ordnat Rö»i^e0ttlomS. fionS^Secreteraren od) Riddaren af ^ongl. Sttajits RordfijerneOr# den, freijt RiclaS poignant, äfvenfont till Suftttt0e#OmbudSmannenS Suppleant, «£)of#RättS#Rådet i ^ongt. Svea 3pof#Rätt od) Ribba# ren af famma Orden, karl Sudotg Sandin; men fedan den förre kort derpå aflidit, l)afve 9H5i, ben 17 September 1834, uti fufii# ti£e#OmbudSmanS#kmbetet infatt å?of#RättS#Rådet Sandin, od), ge# Ilo norn anftäldt nptt mai, i behörig ordning, Fallat vfjäradéljöfdingen i ©btita SSftöre SDomfaga och Riddaren af ^ongl. Slaj:tö Rordftjerne* Orden, So^an 3<mob Söergflröm, att 3ujlitiae*Ombut>$mannen efter* träda, i fall han innan näffcföljanöe Riksdag fFulU med döden afgå. £tfafå äto af Ojj, på grund af 108 §. Regeringsformen och 65 §.
Ett ytterligare stöd för den niening*- att Puslor bör bekosta mindre reparationer, lärer kunna hemtas af i 2. § uti Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 1 Augusti 1727, sorn, jemte stadgande, att Bresten bör draga försorg, att husen ej af vanrykt förderfvas, ulan bör han hålla deni vid magt på. egen bekostnad, innehåller, att då mycken och ansenlig förbättring derå karfvas* skall församlingen densamma verkställa Dådet likväl icke genom speciela föreskrifter finnes bestämdt, i hvilka fall Kyrkoherde bör vidkännas kostnaderna för nödige reparationer, och således icke heller de händelser äro utmärkta, då församlingens skyldighet att bygga och bättra inträder, hafva Utskotten, till förekommande af de olägenheter en sådan brist i lagskipningen kan medföra, ansett sig' böra tillstyrka utfärdande af en allmän Författning, hvarigenom skulle stadgas: att, vid laga afoch tillirädes-liusesyn å prestbol, samt vid de, enligt Kongl Kungörelsen den 28 Maji i83o, föreskrifva ceconomiska besigtningar, skall, der icke angående byggnadsskyldigheten serskildt är vordet stadgadt, noga urskiljas och i serskilda columner utföras hvad, enligt 26 Cap. 2 §. Byggninga-Balken, bör hänföras till socknemäns nybyggnads-skyldighet aj de sju laga husen, och hvad deraf tillhörer Kyrkoherde på egen kostnad reparera och underhålla. Till socknemäns nybygg n a ds-skyld i g het hörer:
Derjemte skulle jag tro att, om återremiss blifver besluten, man äfven borde säga, att dessa understöd böra utgå endast i form af län; emedan sådana aftappningar och uldikningar, hvarom här är fråga, icke för det allmänna medföra någon nytta, så framt de ej i framtiden lemna vinstgifvande inkomst. Sådana odlingsföretag äter, som ej i framtiden lemna någon vinst, äro ej värda de uppoffringar man gör derpå; hvarföre jag anser, atl endast sådana böra uppmuntras, sorn äro af den beskaffenhet, att de som företaga dem äro fullt öfvertygade om, alt i famtiden deraf komma att skörda frukt, och att således kunna återbetala de derför gjorda omkostnader; och det är med fästadt afseende härpå, som jag anser, att några anslag af de medel, som R. St. finna sig böra anslå till detta ändamål, ej böra beviljas annorlunda än såsom lån. Hr Lagerheim: Hvad Frih. Palmstjerna här anfört är visserligen ett ganska förkastligt missbruk; men att sådant, kunnat inträffa, synes i sanning böra tillskrifvas K. bef:de, i den ort sådant skett, då, det alltid berott af honom att afstyrka en sådan framställning. Flertaliga större och mindre sjöaftappningar hafva gjorts, såväl i Jemtlands, som Gefleborgs län, der styrelsen varit mig anförtrodd, men vid icke ett enda tillfälle har det inlräffat, att någon ensam ägare dervid fått något statsanslag, utan sådana anslag hafva Den 14 Juni f. m. 69 alltid beviljats, såsom G v. Ridderstolpe nyligen yttrat, kommunalt, sä att ett större antal personer deraf dragit nytta; och de omnämnda missbruken torde sålunda vara något, sorn det tillkommer embetsmyndigheterne att förekomma genom afstyrkande. Att dessa anslag icke borde beviljas annorlunda än såsom lån, kan visserligen ega en fördel ur den synpunkten, att inga andra större odlingsföretag dä företogos än de som med bestämdhet kunde förutses komma att gifva framtida vinst, — och så tillvida biträder jag fullkomligt Frih.
»Hvar kan Oxygen hålla hus?» Dessa ord hviskades visserligen mer än uttalades högt, men man kunde likväl höra, att den sköna Aromasia nytjade den skandinaviska munarten, sådan denna under närmast föregående århundraden utvecklat sig och sammansmält ur de språk som förut under någon tid, ja till och med i flera hundra år, hållit sig skilda från hvar andra. De som kände henne närmare visste dock, att hon stode på höjden af sin tids bildning och därför ej häller vore ovan att uttrycka sig på det verldsspråk som redan då alt mer vann insteg vid den offentliga undervisningen och nytjades i synnerhet mellan personer från olika land. »Det är besynnerligt,» hviskade Aromasia vidare eller åt minstone tänkte hon så, ty det kunde man läsa i hennes vackra ögon, »att Oxygen icke som vanligt för länge sedan kommit hit. Klockan är likväl redan 9 och 84 minuter, till och med 70 sekunder där öfver.» Man delade dagen i två omgångar af tio timmar och hvarje timme i 100 minuter samt minuten i 100 sekunder. Hon tog den bredvid henne liggande kikaren och riktade honom mot en af de vestra stadsdelarne, åt Drottningholmssidan, samt spejade skarpt i den trakten. Ett litet moln af topplik form tilldrog sig där hennes uppmärksamhet. »Det är Oxygens moln,» sade hon, och oron vek från hennes vackra ansigte. »Jag känner igen det bland tusen andra. Ingen annan än han kan göra moln af den skapnaden. Han är således sysselsatt och kommer väl icke förr än senare.» Den unga flickan – hennes ålder tycktes vara föga öfver de tjugu åren – vände sig till sina blommor, skötte om dem, bröt ett par och hissade sedan ned sig till sin våning. Luktklaveret. Aromasia satte sig i det ena af sina smakfullt inredda rum framför ett litet vackert bohagsting, snarlikt ett af forntidens pianinos. Hon öppnade det konstnärligt utsirade locket och lät fingrarne göra en hastig löpning öfver klaviaturen. Genast spred sig en fin doft i rummet, och doften stegrades till de starkaste vällukter, då konstnärinnan började spela en af Riechmanns känslofulla odorater.
Frikon har slutligen yttrat, att, om hans förslag anlages, skulle det dock icke alltid hända, alt detsamma föranledde till förökade utgifter för Staten; ty om ett Juslilirc-Räd får afsked med 3,000 R:drs pension och lefver tili SO år, sä blir det enahanda förhållande, som om han tager afsked vid 05 år med en pension af 4,000 R:dr. Att emellertid antaga, alt en person, som är sä sjuklig, att han vid 60 års ålder nodgas taga afsked, dock skall fortlefva lill 80 år, är i sanning en fira hyperbolisk kalkyl, i afseende på menniskans lefnads-älder. Dä, såsom jag nyss nämnde, StatsUlsk. aldrig satt i fråga, att vägra meddelandet af pension ät ett Justiae-Rad, som deraf gjort sig förtjent, och då jag icke kan finna, att hvad Frih. af Ugglas anfört pä något sätt uphäfver de skäl, Utsk. för sitt beslut framlagt, får jag vördsamligen anhålla om bifall lill Utsk:s Betänk. Uppå Hr Gr. o. Landtnäs härefter serskildt å hvardera punkten af förevar:de Utlåt, framställde propostr blefvo desamma af R. o. Ad. bifallne. Föredrogs, men bordlädes .ånyo, på begäran af flere ledamöter, Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 15:de dennes f. m. på bordet lagda Betänk. N:o 110, i anledn. af väckte motioner om inrättande af kommunal-närander. Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 15:de dennes f. m. på bordet lagda Betänk. N:o 111, i anledn. af väckt motion om ändring i sättet förden s. k. Landskyldens utgörande till Fresterskapet inom Bohus län. Föredrogs Serskildta Ulsk:s d. 15:de dennes f. m. på bordet lagda Mern. N:o 12, i anledn. af ålerremiss af Utsk:s Betänk.
Uti sednare tider hafva göromålen i det allmännas tjenst, särdeles å det administrativa gebitet, betydligen ökats, på samma gång som embetsoch tjenstemännens antal blifvit minskadt — detta sednare i afsigt att bereda dem en någorlunda anständig utkomst. Men de varda också ansträngde vida mera än förr. Deras krafter förnötas snart till mehn för dem sjelfve — och hvad värre är — för Kronans tjenst. En och annan, af naturen rikt begåfvad på hufvudets och helsans vägnar, kan väl uthärda till 65 års ålder, då efter gällande författningar embetsmannen, om han tjenät omkring 40 år, kan påräkna dels hela lönen i pension, dels 80 procent af densamma; men få äro de, som hinna dit, — och det stora flertalet befinnes, när 60:de året är uppnådt, föga lämpligt för sysslornas skötande med erforderlig energi. Det är derföre ur Statens synpunkt angeläget och med dess välförstådda intresse öfverensstämmande att, såsom förut vid riksdagar varit yrkadt i afseende å pensionsväsendet, förfara på annat sätt och nedsätta lefnadsoch tjenste-åldern, så att friskare Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862 N:o 117. 309 krafter för det allmänna Statsbestyret må erhållas och en mera hastig omsättning bland personalen ega rum, så att icke de yngre må, såsom nu, hinna tretiotalet, innan de erhållit lägsta lönegraden; och då rikets tillgångar äfven medgifva ett ordnande i denna rigtning och då embetsmännen förr voro berättigade till hela lönen i pension, tror jag mig skäligen kunna föreslå, att de embetsoch tjenstemän, som nu ega att vid 65 års ålder efter 40 års tjenstetid och med styrkt försvagadt helsotillstånd taga afsked med pension, må förklaras berättigade att erhålla samma förmån, när de uppnått 60 års ålder och tjenat minst fulla 35 år samt, enligt läkarebetyg, äro till helsan försvagade.