Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V. Banco-Verkets Under-Styrelse kommer att utgöras af Cheferne för de serskilde Departementen; Cassa-Afdelningen, Sedel-Contoret, Depositions-Afdelningen, Låne-Afdelningen, Låne-Cancelliet, Controloch Revisions-Afdelningen samt Hufvudafslutnings-Contoret, uti hvilka Verket, enligt den nya organisationen, skall fördelas. Tillhörande det Fullmägtige, att låta uppgöra förslag ej mindre till redovisningsoch tjenstgörings-ordningen inom hvarje Bankens Afdelning och Contor, än äfven till reglering af den vid Verket erforderliga Tjenstemanna-personal samt dess lönevilkor, under noggrant iakttagande, att controier och göromål, så vidt det utan äfventyr af förluster för Banken låter sig verkställa, i möjligaste måtto förenklas; att Tjenstemanna-personalen inskränkes till det antal, som för göromåtens obehin - Banco-Vtskotlels Memorial N:o 88. f 1 I drade gång oundgängligen erfordras, och alla andra ändamålsenliga medel till förminskning i de nuvarande kostnaderne för Bankens förvaltning blifva begagnade. i3:o För uppfyllandet af det i nästförestående §. Fullmägtige leranade uppdrag skola nödige åtgärder ofördröjligen af Fullmägtige vidtagas; och berättigas Fullmägtige att under mellantiden intill nästa Riksdag, i den mon förslaget lill Bankens nya organisation varder utarbetadt och af dem godkändt, låta, der sådant lämpligt finnes, sätta detsamma provisoriskt i verkställighet, på det att, jemte den dermed åsyflade besparing i förvaltriingskostnaderne, någon erfarenhet om fördelaktigheten och ändamålsenligheten af de blifvande organisations-föräudringarne måtte kunna erhållas, innan förslaget till Rikets Ständers stadfästelse anmäles; Fullmägtige öppet lemnadt att, under tiden, för nya eller förändrade Tjenstebefattningar anordna de lönevilkor, Fullmägtige finna af rättvisa och nödvändighet påkallade, dock under förbehåll, att total-summan af Bankens nuvarande Aflönings-Stat ej får i något fall öfverskridas. Utskottet får derjemte erinra, att frågan huruvida, i i3 punkten mom.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri BevillningsUtskottets Memorial N:o 3. 1 Wto 3. Ank. lil! Exp.Ulsk. den l» Dec. 1K6«, kl. 1 e. m. Memorial, om aterlemnande af en utaf Herr Prosten Sondén våclct motion. Hos Högvördig» Preste-Sländel har Herr Prosten Sondén uti motion, som blifvit remitterad till Bevillnings-Utskoltet, hemställt, alt då, genom Kongl. Kungörelsen den 15 December 1854, Backstugusittare och Inhyseshjon blifvit befriade både från mantalspenningar och skyddsafgift, samt angeläget vore att den skattefrihet eller skattskyldighet, som tilldelandet eller fråntagandet af dessa benämningar medförde, icke blefve uteslutande beroende på den verkställande maktens godtycke, men hvilket ej kunde undvikas sä länge förfatlningarne lemnade mantalsskrilningsförrättaien utan all ledning i delta hänseende, Rikets Ständer, som syntes böra vara pliglige att förklara hvad de med dessa benämningar menat, “måtte bestämma, hvilka som äro att anse för backstugusittare och inhyseshjon", och hvarvid Herr Prosten Sondén för sin del föreslagit, att till dem må räknas “en hvar, som utan förbindelse till tjensteeller dagsverkspligt till enskild husbonde, icke af egendom eller kapital och arbete har öfver 200 Riksdalers inkomst.“
M. icke heller kommit i tillfälle att pröfva min rätt till denna lön, eller någon Resol. derå för mig i Nåder låta utfärda; men följden hade emedlertid varit den, att sedan, i sammanhang med nya organisationen af K. M:s Flottor, heslutadt blifvit om min placering på extra och expectancestat, vederbörande uppfört mig på nyssberörde stat till bibehållande af lieutenantslön. Denna lö'n, med hvilken i min hand icke en gång inqvartering är förenad och utgörande endast 3oo R:dr, skulle således blifva allt hvad jag för mina återstående dagar hade att till min bergning årligen anlita, icke blott i fredstid, men också under krig, då jag, till underd. följd af K. M:s högstberörde Nåd. Bref, är skyldig att efter ordres inställa mig på stationen till tjenstgöring, som alltid är trägen iden mån tillgången på officerare är knapp; och sedan jag i min ungdom, utan det minsta understöd af allmänna medel, genomgått en med möda och kostnader förenad vetenskaplig curs i det vapenyrke jag valde; sedan jag haft helsa, krafter, lif och blod osparda för mitt fädernesland; sedan jag befunnits oförvitlig i dess tjenst och obefläckad i min enskilda lefnad; sedan jag i befordringar haft vedermälen af 3:ne Konungars Nåd, skulle likväl verkningarna af allt detta tillintetgöras, så vidt möjligt var, och den enda skörd, jag till slut hade att uppbemta, inskränkas till minnet af oblida motgångar och till en skärf af 3g sk. 8 r:st. om dagen. Med iakttagande af föreskrifna former, då officer tror sin rätt förnärmad vara, hade jag särskilda gånger under loppet af nära 5 års tid fästat vederbörandes uppmärksamhet på det lidande, som öfvergått mig, och jag hade också ej mindre af framlidne H. Ex., GeneralAmiralen, R. o. C. af K. M:s Orden Hr Gr.
Vi åga endast anledning till den mest uppriktiga kärlek, tillgifvenhet och vördnad för Hennes Maj:t Drottningen, och för det sätt, hvarpå Hon öfvar sin trosbekännelse. 16 §. Regel ingsFormen innehåller, att Konungen bör ingens samvete tvinga eller tvinga låta, utan skydda hvar och en vid en fri utöfning af sin Religion, så vidt han derigenom icke störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer. Jag tycker, att denna mening borde tillräckligen hafva hänvist motionairen till olämpligheten att framkomma med en sådan motion, då han säkerligen vid detta tillfälle ej kan stödja sig vid exeptionsvilkoren i §:n. Jag känner ett stort obehag i föreställnin - Dea 19 Augusti. 7 gen, att Hennes Maj:t skulle finna häraf någon anledning till oro. Jag önskar, att alla sådana farhågor måtte i sin födsel kunna förskingras, och jag tror, att, utom den utväg, som 16 §. lemnar LandtMarskalken, att vägra upptagande af motionen, Ridderskapet och Adeln äfven äger en obestridlig rättighet att vägra all remiss af en sådan motion. Jag t villar således ingalunda, att ju saken vinner ett hastigt slut, genom vägran af proposition, hvilken jag är öfvertygad, alt Herr Grefven och LandtMarskalken, på grund af lagens klara stadgande, kan åstadkomma. Det är för min känsla ett verkligt obehag, att detta discussionsämne är utgånget från ett Stånd, sorn äger en högre grad af upplysning, än denna motion, efter mitt sätt alt se, bevisar. Jag öfverlemnar åt Herr Grefven och LandtMarskalken att i detta afseende handla efter hvad Grundlagen föreskrifver. Men hvad Friherre Cederströms framställning vidkommer, att använda en varnings-§, så tror jag det ej lämpligen böra ske; och så mycket jag ogillar motionen, så mycket jag hade önskat att den aldrig ägt rum, så mycket motsätter jag mig användandet af en §, som vid detta, likasom vid de liesta tillfällen, då Friherre Cederström velat göra den gällande, saknar all tillämplighet.
Justerades 1 prol.-utdr., rörtde R. o. Ad:s förliden gårdag fattade beslut i anledn. af Exped.Utsk:s memor. ]\7:o 29 samt rör:de den nu beslutade inbjudn. Gr. Frölich, Dav,: Sedan jag i dag öfvervärit det slutliga afgörandet af återstående mål i BancoUtsk., och intet annat nu lärer kunna der förekomma än det enda, hvarom jag fann mig föranlåten att i går göra anmälan och protest, torde det finnas mindre underligt, att jag nu afsäger mig min plats i nämnde Utsk., med anhållan, att jag får bibehålla min plats såsom riksdagsman, Gr. Fröliehs begäran blef af R. o. Ad. bifallen; och anmodade Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm. Hrr Electorer alt utse en ny ledamot i BancoUtsk. efter Gr. Frölich, Lades till bendlina Conätit.Utskts förliden gårdag på bordet lagda memor. N:o 124 till BorgareSt., med ytterligas* re hemställan om deltagande i voteringen öfver den i memor. N:o 54 uppgifna proposm. Likaledes lades till handlma förstärkta Constit.Utsk:s förliden gårdag på bordet lagda memor. N:o i2Ö, ang:de utgången af inom förstärkta Constit.Utsk. anställda voteringar. 22 Ii. 33 a 58 Den ai Maj. Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtsk:s förliden gårdag på bordet lagda utlåt. N:o 148 i anledn. af de inom H. It. o. Ad. framställda anmärknrr vid Utskrs under Nro 143 afgifna betänk. Då nu ånyo föredrogs BancoUtskrs förliden gårdag på bordet lagda memor. Nro 149 i anledn. af ett Riksstånds återremiss å Utskrs memor. Nro i45, fann R. o. Ad. för godt att vid de 3rne öfriga RiksStrns i ämnet fattade beslut låta bero.
Det skäl, Utsk:t anfört, att K. M., efter pröfning, icke funnit sig böra fästa afseende vid nämnde framställning, är för mig tillräckligt. Hvad åter beträffar sednare delen af motionen, synes icke af Betänk:t att K. M. pröfvat denna sak, utan vill det synas som om enda skälet för Utsk:ts afstyrkande varit det, att »det ej är vordet ådagalagdt att Nationalbeväringens auditör, genom depot-kompaniels öfverflyttning, erhållit någon synnerlig tillökning i göromål.» Lika med reservanten, måste jag säga att det förefaller mig bra besynnerligt att auditören, som, då han endast haft att handlägga de förbrytelser, som begingos af en enda bevärings-korps, varit aflönad med 450 rdr, när han tillika får handlägga alla förbrytelser, begångna af medlemmar af depötkompaniet, icke härför skulle erhålla sin aflöning förökad med 150 rdr. Äfvenledes förefaller det mig besynnerligt, att Utsk:t säger, att det icke är ådagalagdt att auditören erhållit någon särdeles tillökning i göromål. Detta anser jag så gifvet, att jag icke derpå vill spilla några ord. Jag får derför anhålla, att R. o. Ad. ville bifalla denna del af motionen, hvars billighet lätteligen bör inses af hvar och en. Frih. Stjernstedt, Joh. Wilh.: Jag har begärt ordet för att påyrka rättvisa för denne auditör. Förr hade han endast att handlägga förbrytelser af en korps, nu har depotkompaniet tillkommit, och det synes icke billigt eller staten värdigt att han, med de förökade göromålen, icke skulle få förökad aflöning. Summan, som blifvit begärd, är dessutom så ringa, blott 150 rdr, att jag tycker med billighet öfverensstämmande att den bifalles. Gr. Mörner, Carl Göran: Det torde vara nödigt att lemna en upplysning.
Det är just för att rädda denna princip, som D. A. vill en förlikning, och min tanke är orubbligt den, att den som motarbetar detta och exklusivt drifver på det nu hvilande förlaget, skadar representationsförändringen mer än han kan godtgöra. Dixi et salvavi. Vänskapligen W. F. Dalman.Min heders bror! Tack for din biljett *. — Deri framlyser din gamla vänskap och ditt förtroende till mig, hvilket jag aldrig upphör att värdera, äfven då vi tänka olika i politik. Beträffande den lilla artikeln i Dagbladet, så har aldrig min afsigt varit att i denna fråga öppna någon polemik, helst med ett så begränsad t fält for diskussionen som Dagbladet. Jag har endast velat offentligen ange min mening att oppositionen nu, såsom så ofta tillförne, handlar i högsta måtto politiskt oklokt genom metoden att sila mygg, då man rätt ofta sväljer kameler. Således är min oförgripliga tanke fortfarande, att när, såsom du sjelf medger, man anser den nuvarande regeringen värd landets förtroende, det icke är hvarken rättvist eller grannlaga att nedsätta ministrarnes löner. Det är lindrigast sagdt en ohöflighet om icke rent af en förolämpning. Jag frågar, om du på ditt kontor har personer, som väl sköta dina affärer, skulle de icke hafva skäl anse såsom ett bevis på din missbelåtenhet om du nedsatta deras lönevilkor, ehuru äfven dessa endast äro tills vidare öfver-enskomna? och skulle du undra på om de deraf funne sig sårade och begärde sitt afsked? Hade man vid förra riksdagen, såsom jag påyrkade, uppfort tillökningarne endast såsom dyrtidstillägg, så hade man möjligen utan att handla emot grannlagenheten kunnat borttaga dessa, men såsom frågan vidförra riksdagen behandlades finnes nu intet skäldertill, åtminstone när det angår embetsmän, hvilka aro pligtiga att anse sig beroende af representationens förtroende och, om de vilja detta, berättigade att hos henne finna stod emot en alltid till allenastyrande böjd regent. Dessutom lär du väl icke på allvar vilja påstå, att 15,000 r: dr är något för stor lon för en minister eller att den icke be-höfves for hans lefnadskostnad.
Ständers åtgärd; vid hvilket förhållande närmare granskning af de detailier, hvilka uti samma förslag blifvit utvecklade, icke torde vara af nöden. Utskottet har likväl deribland funnit en uppgift, som, oberoende af sjelfva förslaget, synes förtjena en särskild och närmare uppmärksamhet; Utskottet menar hvad som i 50 § blifvit föreslaget i afseende på en förbättrad method vid chartors och chartaheskrifningars upprättande, att nemligen den list eller ram, som med dubbla linjer vanligen göres omkring chartan, indelas uti grader, hvardera af 35 alnar efter cbartans scala, nemligen på den perpendiculaira linien, seni utgör ena sidan af ett kappland, samt på den patallela linien, hvarje grad af 17! alnar, så att, då dessa korsa sig vid utdragning med blyerts, formeras kappland: att hvarje 4'de grad på den perpendiculaiia linien, och hvarje 8:da grad på den parajlela, skulle medelst gröfre Streck, elier annan färg utmärkas, som då Utdragas och korsa hvarandra, pä sam-» Besv, och Ekon, Utsk, Betänk anden, 13*9 nia sätt som ofvan, beteckna tunnlandet, hvarigenom man kan, till hvad liten eller stor del sorn åslundas, finna rymden på chartan i tunnland och kappland; och då detta, med hvad mera blifvit i förenämnde § uppgifvet rörande chartans användbarhet och ledning för chartabesbrifningen, syiies Utskottet befordra en redigare och hastigare öfversigt af hvarje jordrymds storlek, hvil* ket måsta i betydlig mån öka sådane chartors nytta och användbarhet, -har Utskottet trott sig böra tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna sistnämnde förslag, för att, efter vederbörandes hörande, derå göra det Nådiga afseende, som detsamma kan finnas förtjena. Hvilket dock allt, jemte en Le damots särskildta Utlåtande till Riksens Höglofl.
Vid jemförelse emellan Peter Perssons förslag till föreskrifter om graderingen, samt innehållet af denna §. hafva Utskotten icke funnit annan skillnad dem emellan, än att den senare med större redighet och fullständighet angifver grunden och sättet för ego-taxeringens verkställande. Någon ändring i stadgandet härom synes Motionairen icke egentligen hafva åsyftat, och således torde Utskottens yttrande kunna inskränkas till det omdöme, som Utskotten nu uttalat. Hvad angår Nils Insulins yrkande, alt jordegare mätte berättigas att sjelfva verkställa egograderingen, få Utskotten upplysa, att en sådan rättighet, enligt 1757, 1766 och 1783 års Storskiftes-Författningar , varit delegarne tillerkänd, men derefter uti senare tiders Skiftes-Författningar blifvit till Landtmätaren och gode män öfverflyttad, på så sätt, alt desse, efter rådplägning med jordegarne, uti ämnet ega beslutande rätt. Ändamålet med denna förändring synes hafva varit att förekomma de stridigheter, som vid dylika förrättningar delegarne emellan uppstodo, äfvensom att betaga en mera förutseende delegare tillfälle att, medelst otillbörligt inflytande vid egornes uppskattning, bereda sig fördel på de öfriges bekostnad. Någon olägenhet af nuvarande graderingssätt är icke att befara, då delegarne alltid äro i tillfälle att gå förrättningsmännen tillhanda med nödige upplysningar, och sjelfve kunna bedöma rigtigheten af den skedda värderingen, hvilken icke utan rådplägning med dem får företagas. I betrak - 12 Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsk:s Betänkande ]Sf:o 21. tande häraf, anse Utskotten sig höra tillstyrka afslag ä motionen samt, i följd deraf, att så väl i §. i detta Cap. som 2 §. i 6 Gap. må oförändrade bibehållas. I afseende på Olof Olssons framställning, att en provisionel skiftesläggning borde föregå egogradeifingen, hafva TJtskolten förgäfves sökt besvara sig den frågan, hvad ändamål en dylik åtgärd egentligen skulle åsyfta?
„ Josef Smedberg från Elfsborgs län, om pension på allmänna indrag ningsstaten åt Kronolänsmannen Jacob Bånges enka, Johanna Brita Bånge. „ Anders Gudmundsson från Hallands län, i fråga om ändring af eller tillägg till § 70 uti Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, i hvad samma § angår den kronofogde tillkommande uppbördsprovision. „ Anders Gudmundsson från Hallands län, om pension på allmänna indragningsstaten åt f. d. skogvaktaren Sven Kléen. „ Anders Gudmundsson från Hallands län, om utfärdande af särskilda föreskrifter för bestämmande af rättigheten till tångtägt i Halland. „ Eric Ersson från Jemtlands län, om anslag till befrämjande af en god afvel af arbetshästar samt till fårafvelns förbättrande i samma län. „ Eric Ersson från Jemtlands län, om anslag till löneförhöjning åt folkskolelärare. „ Ola Bosson Olsson från Christianstads län, angående ändring af 26 Kap. 4 § Byggninga-Balken, i fråga om skyldigheten att bygga tingshus och fängelse. „ Ola Bosson Olsson från Christianstads län, om befrielse för rusthållare i Skåne att anskaffa och underhålla utrednings-, munderings och beklädnadspersedlar, emot erläggande af en viss årlig afgift, m. m. N:o 201. „ Ola Bosson Olsson från Christianstads län, om uppbäfvande af de uti 9 Kap. Giftermåls-Balken förekommande stadganden om morgongåfva. „ Lars Ersson från Södermanlands län, om anslag för inrättande af en pedagogi i Malmköping. Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. 13 N:o 203. Af Lars Ersson från Södermanlands län, om ändring af § 12 uti Jagtstadgan i afseende på jagt efter ejder. „ Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län, om ändring af Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. „ Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län, att Rikets Stän ders Bank måtte mottaga och invexla privatbankssedlar, m. m. N:o 206.
Landtm, hemställde, då klockan redan var 9 slagen, och det förslag, som återstod att pröfva, var temmeligen vidlyftigt, om R. o. Ad. måhända fann lämpligt att dermed uppskjuta till en annan dag. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm. tillkänDagaf, att Hr Tersmeden. Gustaf Reinh., ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk., anmält sig för någon längre tid vara nödsakad att från riksdagen vara frånvar., men anhållit att det oaktadt blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade härtill lemna sitt bifall. Ropades ja. Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att innan nästa plenum välja så väl en ny ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. efter Hr Tersmeden, som en ledamot att uti samma Utsk. inträda under den ledighet på tre veckor, som blifvit beviljad Hr Tornerhjelm, Erik. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till to om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. i5 H. 48 Den 3i October f. ra. Lördagen den 3i October i84o. Plenum kl. g f. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter att uti afgångnes ställe inträda i nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, nemi. i Allm. Besvärsoch E k o n. U t s k o 11 e t: Hr von Seth, fullm. Hr Aminoff, Joh. Fredrik., efter N:o 2.77. Frih. Mannerheim, fullm. Hr Tersmeden, Gustaf Reinhold ; Riddar husUtskottet: N:o io5. Gr. af Ugglas, Ludvig, efter N:o 25. Gr. Wachtmeister, Knut Axel. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot att inträda i Allm.
Raab upgifvit, till 3,000 tunland, utan vida mindre, emedan för afviltringen i de trakterne är stadgadt, att ett mantal skall erhålla en skogsvidd af 350 tunland af god mark, och ända lill Den 11 November f. m. 369 till 3,000 tunni, af sämre mark. R. o. Ad. torde således finna, att delta ämne är af mycken vigt för de norra länen och af så vidsträckt beskaffenhet, att någon inblandning deraf i denna punkt icke bör tillåtas, ulan bör ämnet blifva föremål för serskild öfverläggning och serskild skrifvelse till K. M. Emellertid skulle jag tro, att ora R. o. Ad. godkänner denna punkt, bör ordet ”omedelbara”, sorn står på 5de raden i Utskms förslag, borttagas, hvarigenom R. St. yttrat den åsigt, att dessa skogar i Norrland icke äro uteslutne från meningen med denna punkt, utan äro deri inbegripne, så vidt detta ämne kan sammanfattas med det andra, utan att vara specielt oranämndl. För öfrigt vill jag instämma deri, att i Irsta mom. kunde följande ord utgå; ”mot rättighet för boslällshafvaren, att af de årliga afverkniogarne å densamma, föryttra hvad som öfverstiger boställets behof af skogsfång.” Detta är öfverflödigt, ty en sådan förmån är redan till en del medgifven boställs-innehafvare, enär de till afsalu få begagna skogen, såvida det årliga afverknings-beloppet öfverstiger boställets behof, och innehafvaren dessutom med K. Befhrdes tillstånd eger att begagna skogen till kolbränning, hvilket förhållande dock icke på många ställen eger rum. Jag har sjelf innehaft eli boställe, hvarå trakthuggning infördes, och K. M. medgaf tillåtelse för boslällshafvaren, att försälja, hvad som för bostället icke behöfdes.
Nåväl, vinnes icke samma ändamål derigenom att Riksg:s-Kont. ersätter bristen ifrån det ena året (ill det andra? Man kommer derigenom till samma resultat i afseende på Statsinkomsterna antingen förslaget bifalles eller icke. Jag hoppas och tror visserligen att förslaget om ett medelpris efter en 10-årig markegång skall bifallas, hvilket jag för ingen del skall motsätta mig, men något behof, i och för denna beräkning, att den saken skall gå igenom, kan jag icke finna, enär Riksg:s-Kont. är ovilkorligen skyldigt alt fylla upkommande brister. Man har serdeles uppehållit sig vid den minskning, som man föreställer sig skola upkomma i tullinkomsterna. Vi hafva för några dagar sedan öfverenskomma om en tacksägelse-adress för de åtgärder K. M. vidtagit för åstadkommande af neutralitet. Med gladt hjerta deltog jag i det beslut, förvissad, som jag är, och mången med mig, att neutraliteten skall befrämja vår handel och sjöfart, och således förskaffa oss stora tullinkomster under loppet af det närmast förestående året. Vi hafva i sanning nu ingen anledn. befara minskade tullinkomster, utan tvertom god utsigt att få dem ökade serdeles om tullsatserne blifva i Den 23 Slars e. m. 479 allmänhet nedsatta å de artiklar, som annars införas utan ali tull. Jag yrkar fortfarande bifall till denna punkt af Utsk:s Betänk. Gr. Lagerbjelke, Gust.: I afseende på den summa, som här är i fråga, är det visserligen en sak af ganska obetydlig vigt, antingen det beräknade värdet bestämmes till 6 R:dr eller 6 I$:dr 32 sk. b:ko T:n för spanmalen, men i princip är förhållandet annorlunda. A ena sidan anses beräkningen af Statens inkomster böra göras så låg, att man med säkerhet kan påräkna att inkomsternao kunna upgå till det påräknade beloppet eller något deröfver.