Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var Lisa. Hon grät inte, kved inte, jämrade sig inte, hon var bara hopfallen. Enoch kände intet medlidande den gången, ingen kärlek, bara vild, sjudande vrede över att slikt hade kunnat ske på Älgö gård — i hans hem ..? »Stig upp», sa’ han kort. När inte Lisa genast lydde, tog han henne i armarna och bar in henne i storstugan, där han ställde ned henne mitt framför målaren. »Se så», sa’ Enoch, hes i rösten, »nu tänker jag vi kan ställa till förlovningsgille, mor. Om söndag lyser det för de där två.» Lisa stod där fadern ställt henne, blek och med ögonlocken slappt nedfallna, så lik en avknyckt vitsippa som en människa kan vara det. Tystnaden i rummet lade sig strypande över dem, som voro inne. »Nå», fortfor Enoch hånande, »ska’ ni inte ta varann i hand, ni två, som haft så bråttom att spela äkta folk i förväg?» Ingen svarade. »Hur är det med ölet, du mor? Du har väl haft tid brygga det färdigt, tänker jag, när du inte haft tid se efter jäntan din — efter hon är en sådan, som behövs ses efter!» Målaren var stark och alls inte feg, fast han både till kropp och själ domnat till inför detta. Han kände ännu Enochs tag kring halsen. Men nu, omgiven av en hel krets, fick han tillbaka både humör och tallust — och lättsinnet med. »Jag tänker vi dröjer ett varv med gillet», sa’ han gäckande, hes också han. »Man kan väl inte gifta sig med alla flickor, som kastar sig kring halsen på en!» Nu lyfte Lisa upp de slappa ögonlocken och såg på honom med en blick av nästan vild förfäran. Enoch höjde handen till slag. »Slå gärna, du storman», sa’ målaren käckt. »Fin släkt, ni! Först flickan, lätt som ett löv, så modern? Ja, inte har hon då varit mycket ängslig — för jäntan sin .. Och så du nu — som tänker strypa dig till en måg.» »Tig!» dundrade Enoch. »Nu hör ni till min släkt, förstår ni!
N:o 15 föreslagna ändring i 28 § Reg.Form.; N:o 28, i anledn. af RiksStåndens beslut om det i Konst.- Utsk:ts Mern. N:o 16 framstälda förslag till ändring i 18 § Riksd.Ordn. frén 6 juni e. m. 137 Föredrogs Konst.Utsk:ts den 2 dennes bordlagde Mein. N:o 29, i anledn. af RiksStåndens beslut rörande den af Konst.Utsk:t i Mern. N:o 17 föreslagna ändring i 5 g B mom. TryckfrihetsFörordmn. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då denna fråga förra gången förevar, fattade R. o. Ad. deröfver sitt beslut efter en längre öfverläggning. Något egentligt skäl, hvarför det Högloft. Ståndet nu skulle tränga sitt beslut, finnes icke heller här anfördt, hvadan jag anhåller, det R. o. Ad., med vidblifvande deraf, ville lägga Betänk:t till handlingarne. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., beslöt R. o Ad. att, med vidblifvande af förut fattadt beslut, lägga förev-de Mern. till handlingarne. Föredrogs Konst.-Utsk:ts den 2 dennes bordlagde Mern. N:o 30, i anledn. af RiksStåndens beslut ang:de det i Konst.Utsk:ts Mern. N:o 19 framstälda förslag till ändring i 53 § Riksd.Ordn. Frih. Cederström, Rudolf: I afs:de å detta Betänk, finner jag icke skäl för R. o. Ad. vara för handen att frånträda den tanka, som R. o. Ad. en gång förut efter en mogen öfverläggning öfver samma fråga uttalat. Det Högloft. Ståndets fasthet i grundsatser föranleder mig att våga hoppas, det R. o. Ad. skall helt enkelt lägga Utsk:ts Mern. till handlingarne. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, framstäldes propos. derå, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förra beslut, skulle lägga Mem:t till handlingarne.
LagUtskottefs Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 101. i anledning af återremisser A Nrris i4, 17, 20, 23, 24> 3t, 33. 35, 36, 38, 60 och 6g. X. B. 397. XI. 112. XII. A. 107. — N:o 102. öfver väckt motion, om förlängd tid för innevånarne i Lappmarken, Norrbotten och Westerbotten, alt 'fullfölja Rättegångsärenden ifrån IIofRätt till Kongl. Maj:t. X. B. 397. XI. 112. XII. Å. 107. XVI. U. 92. A. 133. — N:o io3. öfver Riksdagsfullmägtigen Lars Larsson ifrån Elfsborgs Län motion derom, att Nämndemän måtte förklaras berättigade och skyldige att påteckna stämningsresolutioner emot stadgad lösen, och Domhafvanden icke äga att härföre af parten fordra någon särskild betalning. X. B. 397. XI. 112. XII. A. 107. — N:o io5. öfver Herr C. W. Olbers’ och Herr B. M. Lundins motioner, om ändring i ålskillige delar af Rätte gångsOrdningen, m. ro. X. B. 397. XI. 112. XII. A. 107. ■— N:o 106. öfver Herr A. L. von Strussenfelts motion, om åläggande för uteblifven svarande part, att å den tid, hvartill uppskjutet mål utslälles, utan serskild underrättelse sig infinna, m. m. X. B. 397. XI. 112. XII. A. 108. —- N:o 107. öfver väckta motioner, angående förändring af Högste Domstolens organisation samt arbetsordningar för Högste Domstolen, HofRntterne och JustitiaeRevisionen, ro. m. XI. B. 33o. XII. A. 169. XVI.
''Ättika, blandad med så mycket bränvin, alt den icke är tyngre än vatten, skall förlullas så, som holle den halfva sin vigt alkokol”, så har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att af ordalydelsen i detta stadgande, icke är tydligt, huruvida den der förutsatta blandning skall beläggas med en tull af 225 öre per skålpund eller om äfven tull skall beräknas särskildt för ättikan deri samt blandningen alltså förlullas efter 255 öre pr skålpund, hvarjemte det, enligt samma stadgande vidare skulle blifva tillåtet alt, emot en tullafgift af endast 6 öre pr skålpund, införa blandningar af ättika och alkohol, som äro tyngre än vatten, samt, emot en tull af högst 255 öre pr skålpund, alla sådana blandningar af förenämnde vätskor, hvilka antingen äro lika tunga med eller lättare än vatten, så att i följd häraf sprit skulle i vissa blandningar med ättika kunna införas emot en vida lägre tull, än för sprit eljest är fastställd. Då emellertid meningen med det beslutade tillägget i tulltaxan endast varit alt förebygga oloflig införsel af bränvin och icke alt i något läll för en vara, innehållande blandning af ättika och bränvin, föranleda en lägre tullbestämmelse, än som, tillägget Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 181. 171 förutan, skulle egt rum, så hafva Rikets Ständer ansett sig böra härigenom underdånigst anmäla, att detta tillägg blott afsett en föreskrift derom, att inkommande ättika, blandad med så mycket bränvin, att den icke är tyngre än vatten, skall förlullas med tillämpning af hvad tulltaxan i afseende på artikeln bränvin stadgar, under iakttagande af taxans dervid förekommande anmärkning, alt, när bränvinet finnes försatt med annat främmande ämne, hvarigenom alkoholhalten angilves oriktigt å profvaren, tullen erlägges som för likör. Rikets Ständer framhärda etc. Upplåst och godkfindl bos Ridd. och Adeln den to Okl. 1060.
Den värde talaren har uppgifvit, att kostnaden på en Kanonjoll af mig var beräknad för liten. Den är räknad efter 1826 års Commitees underdåniga yttrande och beräkningar, grundade på VarfsAmiralen Nordenskjölds och Öfverste Bornemans officiella uppgifter. Det tillhör alltså den värde talaren att sjelf uttyda den af honom uppgifna origtighet: dock jag skall hjelpa honom: priserne kunna hafva stigit; men i sådant fall har det skedt på ena fabri ca - Den 19 Mars f. m. »7 cationen lika väl som på den andra af samma art, och proportionen blir densamma. Genom de handbref Herr Nordenskjöld meddelat, förmodligen (efter de annars föga höra till ämnet) för att bevisa sin omtanka och sitt förutseende, som jag aldrig satt i fråga, finner man att han år 18rp recommenderar Ångfartygs användande vid Skärgårdsflottan, och år 1829 förklarar han ”de förslag, som deruppå byggas, lika luftiga som den ånga, hvilken uppstiger utur ångkittlarne.” Häraf skulle man till det minsta kunna tycka, att uppfinningen ej under så lång tid gjort stora framsteg, åtminstone ej hos Herr Amiralen. Herr Nordenskjöld kallar min framställning hånlig, då jag, efter att hafva på 48 sidor behandlat mitt hufvudföremål: Centralförsvaret, af detta föremål liksom tvingas att på 12 sidor yttra mig om hvad jag anser för det af läget mäst påkallade Samt det för Scandinaviens skärgårdar bäst passande och angelägnaste sjöförsvar. Jag anför exempel, då skärgårdsfartygen saknats, och dä de varit nyttiga, under perioder, då stora flottan varit aflägsnad från våra kuster, eller, af en eller annan orsak stundom främmande för dem, varit hindrad i sin verksamhet. Herr Nordenskjöld vid17 H. 3 i8 Den 19 Mars f. m. går, det sora flottan då var overksam. 1788 då Linieflottan var bloquerad i Sveaborg från den 20 Julii, till dess Ryska flottan blef infrusen i Revel, voro afdelningar af Skärgårdsflottan under tiden i röielse. Äfven detta är kändt och erkändt.
Betänkande och Utlåtanden: Betänkande N:o 115, i anledning af väckt motion, angående de klassiska språkens läsning uti Elementarläroverken; Utlåtande N:o 116, i anledning af väckt motion, angående iakttagande af vissa vilkor vid utländsk mans naturalisation i Sverige; samt Dito N:o 117, i anledning af väckt motion om ny prägel å silfvermynt, som understiga 32 skillingar banko. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 35, i anledning af väckt motion om förklaring af lagens stadgande angående rätta orten för lysning till äktenskap. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. Den 21 Juli. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 16 och 17 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 114, i anledning af väckte motioner rörande folkundervisningen i riket, af slogs hvad Utskottet i 5:te och ll:te punkterne hemställt; och fann Kidderskapet och Adeln för godt att i öfrigt bifalla detta Betänkande, likväl med den ändring att uti det af Utskottet i 6:te punkten afgifna förslag till förändrad lydelse af 2 momentet i folkskolestadgans 6:te §, orden: ”eger skolstyrelsen, der den så nödigt finnér, förelägga de sökande läseprof;” utbyttes emot dessa ord: ”åligger skolstyrelsen förelägga de sökande läseprof,” samt derjemte orden: ”under minst en dag, högst en vecka,” uteslötos. Bih. till R. St. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets den 17 och 19 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 34, i anledning af Kongl. ]\Iaj:ts nådiga proposition angående sättet lör fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega nära gemenskap eller deraf härflyta; och N:o 35, i anledning af väckt motion om förklaring af lagens stadgande, angående rätta orten för lysning till äktenskap.
DifcomContoir af 20O»oav Rd., och för DiscontContoiret i Malmö af ioo,ooo Rd., såsom sivarande emot hwad samma Inrättningar» jemlikt deras Reglementen, fä af Banquen för g procents ranta begagna. Hovilket genom Utdrag af Protokollet skulle de respective Ständens gunstbenägna ompröfning »vördsammeligen underställas. Ar och dag som förr strifwit star. Efter befallning. Ick. HellinAMÄ Lades pä Bordet. Upp - Den 7 8 November. 8?Z Uplästes ett af StatsUtffottet ingifwit sä ly« dande Wördsamt Memorial! Uti Kongl. Maj:ks till StatsUtffottet aflätne nådiga Proposition af d. Z ststl. Juli, angående StatsWerkets tillstånd, inkomster och utgifter m.m-, har Kongl. Maj.t i näder takts förklara, det K:gl. Maj:t är benägen, att sorgfälligt iakttaga alla ufwagar och tillfällen till sädana indragningar i StatsWerkets utgifter, som aro förenliga med Riksstyrelsens tillbörliga handhafwande, Rikets försmår och hwarje Undersåtes i Lag grundade säkerhet; och att Kongl. Majrc med nådigt Wälbehag wille anse, om StatsUtffottet upgifwer de besparingar, som det efter besia grunder kan finna nyttiga och rätt wisa; förmodande Kongl. Majit, ock akt, wid en förbättrad de allmänna Ärendernas gäng, besia stola, med lindring i Statens kostnad, kunna lika noggrant som förut wärdas och behandlas af färre, dock lill endel bättre lönade Embelsoch Tjenstemän, än de nu antagne; men att bereda förändringar af denna art fordrar tid, och en ännu längre tid förlöper, innan dylika tillfälliga besparingar i någon märkelig mohn förbättrar StatsWerkets tillstånd. Jämte hwad Kongl.
Det torde nu tillåtas mig framställa några exempel på, huru det skulle komma att tillgå enligt Hrr Hjärnes och Stuatts princip. Förutsättorn nemi., att i Utsk. uppstående fråga om ogillande af en olaglig votering besvarades med nej, så och då Herrarna sagt, att förstärkta Utskms beslut äro R. St:s: hvem skall väl i det uppgifna fallet slita tvisten? Hr Rosenblad har så vida sk i I j t sig från nämnde ledamöter, att han tyckts vilja, det StatsUtsk. bort upphäfva voteringen. Detta tror jag vore ännu mera oformligt. Jag är mer än någon annan ledsen öfver misstaget och finner icke tröst deri, att 120 ledamöter delat det med mig; men jag är öfvertygad, att det icke gifves någon annan grundlagsenlig utväg att rätta felet, mer än den Utsk. föreslagit. Gr. Horn, Claes Fredr,: Grundlagen har icke kunnat förutsätta ett sådant fall som det ifrågavar. Det är derför förgäfves att i beskrifven lag vilja söka en form för behandlingen, utan måste man söka skapa sig den för tillfället med ledning af sakens beskaffenhet. Jag tror, att det hade varit orätt, om antingen enkelt eller förstärkt Utsk. Upphäft voteringen, och instämmer deri med Gr. Posse; men jag hemställer, om icke samma följd, som kunde uppstå af ett åtgörande i Utsk., jemväl kan inträffa i Stånden, ty, förutsatt, att den blifvande proposm besvaras med nej, så har ju pluraliteten afgjort, att ett olagligt beslut skall äga bestånd. Måhända hade formen varit, att ordföranden anmält förhållandet för talmännen, hvilka åter derom gjort anmälan i Stånden, utan att framställa någon vidare proposm. Nu stå vi på den punkt, att proposm likaväl kan besvaras med nej som med ja. Jag |rpr derföre, att betänk, endast kan läggas till liandlma, Frih. Boye, Ludv.: Jag försvarar icke det begångna misstaget. Jag pnskar, att det icke hade ägt rum; men då flet är erkändt, kan det icke betraktas annorlunda än såsom en nullitet, hvilken icke kan hafva någon ve!'kan till lagligt resultat.
Enligt min öfvertygelse äro dessa uppgifter, hvad jordbruket angår, ingalunda tillfredsställande, emedan de till en väsentlig del, nemligen rörande utsädet per tunnland och skördebeloppet i korntal, endast uttrycka medeltal af i hög grad varierande förhållanden och på en sålunda beträdd indirekt väg ingalunda lemna den faktiska kunskap om spanmålsproduktionen, som är så vigtig att äga och, enligt min tanke, långt säkrare kunde förvärfvas genom direkt undersökning om utsädets och skördens hela belopp. Vid den af länets Hushållnings-sällskap år 1859, med anledning af Finans Komiténs frågor verkställda, sorgfälliga undersökning uppgafs exempelvis utsädet af råg per tunnland för hvarje särskild socken med ett visst medeltal, såsom 9, 12, 16, 21 och 24 kappar, ur hvilka sålunda funna medeltal ytterligare drogs ett länets medeltal af 18 kappar. På enahanda sätt angåfvo socknarnes medeltalsuppgifter om utsädet af korn (länets hufvudsäde) per tunnland 24 och 30 kappar samt 1 tunna 4, 7, 8, 10, 12, 16 till och med 28 kappar, ur hvilka vidt skiljaktiga uppgifter medeltalet för länet upptogs till 1 tunna 7 kappar. Det ligger dock i sakens natur, att om alla dessa medeltal skola få någon tillförlitlig betydelse, dertill erfordrades en specifik undersökning af utsädets belopp och arealen af den dermed besådda jorden vid hvarje särskildt jordbruk samt en derefter företagen noggrann summering af hela utsädet och hela den besådda arealen, för att finna det rätta medelutsädet per tunnland; men om så är, synes hufvudsaken eller utsädets hela belopp hellre böra sökas direkt såsom forskningens mål, och, sedan det är funnet, medelutsädet per tunnland derur härledas, än att tvertom söka detta senare indirekt, för att derifrån slutleda sig till hvad som i undersökningens serie redan borde hafva varit kändt. På alldeles enahanda sätt förhåller det sig, enligt min tanke, med den såsom hufvudsyfte angifna utredningen af skörden i korntal af utsädet.
Stats U/sltollels Utlåtande, N:o 208. 43 Slutligen har, uti underdånigt yttrande af den 1 Mars innevarande år, Stom Kopparbergs grufve-rätt dels på angifne skäl ansett väl befogadt, att bergslaget icke velat utan undantag afstå alla privilegier och förmåner, utan förbehållit sig rättigheten till bergsfrälseskogarne, dels i öfrigt hufvudsakligen anfört, att, då bergslagets köpekols-distrikt vore bestämdt efter ett kolbehof för 5000 skeppunds årlig koppartillverkning, hvartill densamma de sednare åren nära uppgått, samt skilnaden mellan hvart 10:de och hvart 30:de skeppund af nyssnämnde qvantitet utgjoide 333| skeppund, sorn, efter ett pris af 120 r.dr per skeppund råkoppar, motsvarade ett penningebelopp af 40,000 r:dr, vore detta utan tvifvel en mycket hög lösepenning för den Stora Kopparberget underlagde Dal-allmogens befriande och äfvenledes en hög ersättning för hvad bergslaget komme att förlora, om icke upphörandet afskattekolens natura-prestalion och kolhaudelns Digifvande föranledde större och hastigare stegring af kolpriserne, än eljest kunde inträffa^ och som denna stegring kunde antagas till 32 sk. å en stig kol samt alltså, för bergslagets kolbehof af omkring 70,000 stigar, uppginge till 46,666 r:dr 32 sk., så skulle bergslaget endast derigenom förlora årligen 6,666 r:dr 32 sk., oberäknadt ersättningen till hytteegarne, samt det genom virkeshandelns
„ Topp 3° 1 , , Creditupplag 1000 # • Sågblad L•j, till finbladige Såg. qvarnar,saint Kran* och Stocksågar W. 3» 1 L. , alla andra slag W. 50 1 L. Sackar, nya 50 1 sorn inkomma med Spannernål och andra varor W. 50 1 Sängkläder se Kläder T. Tackjern 100 30 Taflor af Sten W. 25 1 Tagel se Hår Talg 15 1 ’’ Ljus se Xjus Tallkottar 1 Tallstrunt 1 T imarinde 10 Tamis och Dames se Väfnad af Ylle 1 *53 Inkom Utgå- T ranmande ende silo - Tu-IITullTu 11- kroc. Proc. Proc. L. Tandpetare, alla slag, med och utan foder W. * 5 1 L. Tapeter göhe lins W. 15 L. , alla andra slags W. 2 5 1 L. Tapetborder W*5 1 Tegel , af Eldfasta ämnen, för Beverber-Ugnar och andra Verk 5° j , Klinkert alla slag 3° L„ Mursten , Taksten 100 1 L. „ „ oglaserad 1 00 I „ glaserad 30 I L Tenlickor af alla slag W. 50 1 Tenn „ oarbetadt i Block, Stänger, gammalt eller sönderbrutet 5 1 L. , arbetadt, alla slag W. 30 j , Aska se Aska Terpentin, Venedisk 20 , ali annan 35 1 Terra Siggillata se Bolus Teste Tull flitt The, alla slag W. 20 1 j> u Creditupplag 50 ö
Statistik för denna jernväg äfvensom ritningar och kostnadsförslag heder jag att framdeles få aflemna till det Utskott, till hvilket denna motion remitteras. Stockholm den 15 November 1865. Kjellman, från Jönköpings län.. 528 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Georg Ayqvist från Wermlands län, om ny undersökning för utrönande af lämpligaste sträckningen för en del af nordvestra jernsta,mbanan, rn. m. A! nu upplasta Kongl. Maj:ts nådiga Proposition inhemtas, att, ehuru Wermlands läns landsting, Konungens Befallningshafvande i detta län och Kongl. Styrelsen för Statens jernvägsbyggnader anfört skäl, som hufvudsakligen tala för nordvestra stambanans framdragande från Christinehamn öfver Norum och Nilsby till Arvika, Kongl. Majit likvisst icke ansett det med säkerhet kunna antagas, att denna nordligare sträckning skulle i jemförelse med den södra lemna så öfvervägande inkomst aft denna fullt uppvägde den högre anläggningskostnad, som för denna bana erfordras. Detta förhållande, synes hafva sin grund deruti att Kongl. Majit ej haft tillgänglig cn på sakförhållanden grundad utredning af den ena eller andra liniens företräde i ekonomiskt hänseende, utan bidrag till denna utredning hufvudsakligen lemnats af personer, som af enskilda intressen med förkärlek omfattat endera sträckningen och då sålunda den af Rikets Ständer vid förra riksdagen gjorda underdåniga framställning om en noggrann undersökning rörande nordvestra stambanans framdragande i en nordligare rigtniug än öfver Carlstad väl ledt till utredning af de tekniska förhållandena, men ej af de ekonomiska fördelarna för provinsen Wermland och för riket af de olika linierna, får jag, under åberopande af 56 § Riksdags-ordningen, väcka den motion, att en fullständig och opartisk undersökning af den trafik, som efter båda linierna kan uppstå, må af Rikets Ständer beslutas, och att, intilldess denna undersökning blifvit verkställd, anslag ej måtte beviljas för någon annan del af nordvestra stambanan mellan Christinehamn och Arvika än den, som är för båda sträckningarna gemensam.
Denne senare åter åtskiljd i nyssnämnde tvänne afdelningar: nemligen den absoluta förökningen i fonden med de öfverskott man verkligen hade, utan afseende på Sil frets pris; och den eventuella till godt pris, som berodde af en möjligtvis inträffande förmonlig conjunctur: mera att önska, än att hoppas. Så är förhållandet ända igenom, och jag frågar, om häruti kan igenfinnas någon motsägelse; om häruti saknas all princip eller ledning från det ena till det andra. För öfrigt böra vi nu mera ej uppehålla oss mycket vid detta ämne. Utskottens förslag hafva redan undergått så väsendtliga rubbningar, att grunderne icke mera bestå. Det finnes ingenting mera odisponeradt af Bankens revenuer att användas till Silfverköp. Det är således en fåfäng möda att discutera, huru och under hvad vilkor det skulle ske, som icke mera kan ske. Det förslag som i dag i stället blifvit frstnstäldt, står i sammanhang eller likhet med Utskottens förslag pag. 35, allenast med den 4So Den g Junii f. m. skillnad, att limiten för Silfverpriset icke finnes i det nya förslaget. Enar nu den delen, som omfattar medlen att consolidera Banken genom SUfverfondens förstärkning, är borta: enär man dessutom känner Kongl. Mijtts oaflåtna bemödanden att hålla pappersmyntet i värde; så, ehuru jag icke rätt fattar, huruledes pappersmyntet skall uppehållas genom Silfvcr-uppköp till högt pris, då just detta pris med det samma fixerar papperets värde i den stunden, och jag sålunda ej heller anser någon verkställighet härå kunna följa, utan precist i de lyckliga fall, hvarpå Utskottens förslag pag. 35 just byggt en sådan åtgärd; finner jag likväl för min del ingen betänklighet att tillstyrka antagande af hvad Herr Påhl* man föreslagit; under vilkor al Reglementarisk! stadganden, hvilka på Utskottens utarbstning torde få bero. Herr Påhlman:
Då man i den första kammaren vill representera rlen opinion, som är för stunden gällande, så vill man i den andra representera en continuilet af opinionen. Man fordrar der en större erfarenhet, större bildning, mera opartiskhet, mera lugn, ett slags förmåga alt kunna medla, en allmännelighet i hildning, en allmännelighet i erfarenhet. Man fordrar vid den splittring, som möjligen uppstår inom den yngre kammaren, till följe af de disparata elemenler hvaraf den är sammansatt, och som måste blifva följden, då den, såsom R. o. Ad. beslutat, skall sammansättas af 5 Stånd; man vill, säger jag, i öfre kammaren finna en moderator, finna en personal, som icke blott afspeglar åsigterna för dagen i den yngre kammaren, utan som pröfvar dessa, som har ett tillräckligt anseende, genom sina utmärkta personliga egenskaper, att kunna bilda en moralisk motvigt emot de beslut, som i den nedre kammaren kunna fattas. Delta har jag föreställt mig vara ändamålet med den öfre kammaren. Om nu detta är ändamålet, hvilket icke den värde motionären sjelf lärer bestrida, så hemställer jag, om det är möjligt att kunna bilda en sådan kammare på det sätt som han föreslagit. Om vi följa Hr von HartmansdorfFs förslag, innan det ännu var amenderadt, och det är icke amenderadt i något hufvudsakligt afseende, utan endast i afseende på några sifFror och ord; så är hans mening för det första den, Den 2 November f. m. att ett lika antal ledamöter skall väljas uti Låda kamrarna. Delta må då vara ; det är af R. o. Ad. redan beslutadt; men detta lika antal ledamöter skall väljas på lika sätt, af samma val-collegier, inom samma slånds-cathegorier. Den enda skilnaden är, att desse ledamöter skola väljas för 5 riksdagar eller i5 år, och den nedre kammarens ledamöter för endast en riksdag eller 3 år, motsvarande intervallen emellan riksdagarna.