Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I hufvudstaden, kornme arfvode till Agrikultur-kemistens assistent 1,500: — lönetillökning åt Inspektoren på experimentalfältet, hvilken skulle blifva föreståndare för det med försöks-anstalten förVidare vill Kongl. Maj:t under åberopande af de i meranämnde Protokoll öfver Civil-ärenden upptagna skäl, härmed äska att Rikets Ständer måtte anvisa: l:o utöfver det Svenska Trädgårds-föreningen lill underhåll af dess Klev-skola redan tillagda och under ofvanstående rubrik å Sjette llufvudtiteln med 4,000 R:dr uppförda årliga belopp, ett årligt anslag 4,500 R:dr under nästa statsregleringsperiod, eller tillsammans 15,500 R:dr, för att af Trädgårds-föreningen användas till elev-skolans utbildning och trädskötselns befrämjande, mot enahanda vilkor som hittills, nemligen: att Föreningen, så vidt ske kan, verkställer utdelning af fruktträd och plantor till mindre bemedlade jordbrukare, och, jemte behörig redovisning för det erhållna stats-bidråget, till Landtbruks-akademieu årligen afgifver berättelse om antalet af de elever, hvilka vid inrättningen njuta undervisning, äfvensom rörande verkställd utdelning af fruktträd, samt om öfrige föremål för Föreningens verksamhet. 2:o till utdelning vid Landtbrukare-möten såsom premier för hus - att uppgå till 3,500 R:dr 1,500: enade jordbruk kommande härigenom hans lön att uppgå lill 2,000 R:dr, till reagentier, apparater, kol m. m Transport Runt R:dr 32,075: — Kungl. Maj:ls Nåd. Prof. N:o 1, om Statsverket 1859. Transport R:mt R:dr 32,075 djur, redskap oell ladugårds-produkter al utmärktare slag, enahanda anslag som hittills, 3,000 R:dr årligen, eller för nästa statsregleringsperiod tillsammans 9,000
Genom förståndig behandling kan ni — för så vidt orsaken till det onda ej längre förefinnes — blifva återstäld i Sverige lika väl som annorstädes, och kanske säkrare. A. B, Se svar till Ung, magerlagd flicka i detta nummer. Båda dessa obehag pläga förekomma hos bleksotspatienter — hör ni ej möjligen också till dem? En badresa i sommar skulle säkerligen göra er nytta. Något medel att eljes — utan att känna någon orsak — bota dessa obehag, känna vi icke. En salfva, som ni kanske med större fördel skulle kunna använda, vore följande: 1 del borsyra, 5 delar vaselin och 5 delar lanolin. H. H — t. Af er beskrifning hafva vi ej kunnat afgöra, hvilken sjukdom föreligger, önskligt vore, att ni hade tillfälle att radfråga en specialist i halssjukdomar. Aida. Ingnid morgon och afton ögonlockskanterna med en salfva af 1 del hvitt prcecipitat på 20 delar glycerinsalfva. Använd dir Ulmgrens tandpulver. Många använda pulveriseradt kol, ett enkelt och ingalunda dåligt tandpulfver — ej minst ur ekonomisk synpunkt! Elsa. Se svar till Ina i n:r 9. Frida. För att hår ej skola växa igen, sedan de utryckts, måste sjelfva hårrötterna förstöras. Detta kan ske medels skarpa brännsalfvor, men för att önskad verkan skall ernås, måste inverkan vara så stark, att ärrbildning torde blifva oundgänglig. Det enda medel, som har säker verkan utan att ärrbildning samtidigt uppstår, är, så vidt vi veta, behandling med s. k. elektrolys. I sådant fall blir det dock nödvändigt för eder att personligen vända er till läkare, som sysselsätter sig dermed. D:r — d. Fr ågor. Fins det något sätt att rengöra ett par ljusgrå smertingsskor, som blifvit något smutsiga? Annie. Huru skall man borttaga fotogenflackar ur ljusgult kläde? Annie. VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten pä Iduns lämplighet tor platå- sökande och platsutbjudande annonsörer, i ifvensom för alla öfriga slags annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S.Gumsellus annonsbyrå och hes redaktionen. Abonnentsamlare antagas. Svar.
Andra d:o a 6: B«eill»iug»-Utsk»ttef» Utlåtande, N:o 21. Tredje Fjerda d:o d:o B.ko R:dr 3: 1: 16. Faktorer, vid städerna» bruk, manufakturier och boktryckerier, se handelsexpediter. Fiskare, ehvad de äro borgare eller ej, Första klassen i nio klasser: Försäljerskor, så kallade brödjungfrur, samt alla öfriga personer af qvinnkönet, sorn förestå försäljning i bodar eller på näringsställen för andras räkning, i fyra klasser: Första klassen . 4 B:ko R:dr Andra Tredje Fjerde d:o d:o d:o 16: Gästgifvare, lika som på landet, § 27. Handels-Expediler, föreståndare för kommissions-kontor och Kommissionärer, ehvad de äro borgare eller ej, Kassörer, Bokhållare och Betjente samt Inspektörer och Faktorer, med flere, vid bruk, manufakturier och boktryckerier, jemte Pr ovisor er i Stockholm och Götheborg samt första klassens städer, i åtta klasser: Första klassen B:ko R:dr Andra Tredje Fjerde Femte Sjette Sjunde. Bevilluings-Ulshottets Utlåtande, IV:» 21. 39 / de »/'riga Städerna, i sex klasser: Första klassen B:k& R:dr fl ‘ ; - Andra. d:o t) V ‘ Tredje d:o 4 __ ... Fjerde d:o 3 Femte d:o . 2 —i’ " — Och »kall den, sorn antingen efter taxerings-kommittéens kännedom *ig med kommissions-rörelse befattar, eller ock sjelf uppgifver sig vilja blifva för så beskaffad rörelse beskattad, ovilkorligen taxeras såsom kommissionär, utan att taxerings-kommittéen må ega ingå i pröfning, om den »kattskyldige är till kommissiuns-rörelses idkande berättigad.
Ett upprepande deraf kan icke hafva annat ändamål, än att inbilla så val egna som andra länders tidningsskrifvare och tidningsläsare att allt detta är nytt för oss och att Utsk:t nu hittat på de vises sten, att vi hafva hittills stått tillbaka, men att nu skall härstädes blifva ett riktigt Eldorado. Ser man emellertid närmare efter, skall man finna att det icke är just mycket bevändt med hela detta förslag; och jag fortfar i mitt yrkande om afslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. J^andtm., att derunder följtde yrkanden blifvit framställda, nemi. af Frih. Gederström, att R. o. Ad. måtte bifalla punkten utan förändring; af Hr von Koch, att punkten skulle antagas med den förändring, att ordet medborgare utbytes emot ordet undersåte; af Gr. Hamilton, att punkten skulle erhålla följande lydelse: »att rättighet till handels idkande i stad eller å landet må tillkomma hvarje Svensk undersåte, man eller qvinna;» samt slutligen af Gr. Mörner, att punkten måtte afslås. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till punkten utan förändring, hvartill svarades nej, sedermera propos. på bifall dertill, med den af Hr von Koch föreslagna förändring, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej, vidare propos. på antagande af Gr. Hamiltons förslag, hvartill svarades ja och nej i blandning, och ytterligare propos. på afslag å punkten, hvilken propos. besvarades med många nej jemte ett eller annat ja; hvarefter propos. på antagande af punkten med den af Hr von Koch föreslagna förändring förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr:ne Mörner och Hamilton begärde votering. 196 Den 13 Juni f. m. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. till kontra-propos. vid den blifvande voteringen behagade antaga afslag å punkten. Ropades ja och nej i blandning. Sedermera föreslog Hr Gr. o. Landtm, att bifall till Gr.
NidderffaPä H^wördige pels och Adelns Präste-StändetS wägnar ' wägnar ftok. 6. Oxenstierna. Larl iok. lxnös. Pa Wällofl. Borga» Pä Hederwarda re - StandekS BonderStändecs magnar m ägnar 0. i Lckönnerr. L. Lncksson. k. i Riksens Högloft. Ständers Allmänna BeswärsochO-eonom -Utssotks iLetänkanVe, angående förbättringar i Rikets Upfostr.ngs-merk. Uti et til Högloft. Ridixrjkapet och Adeln in» gifwit och til detta Urstorts argärd remiiteiaä! iVlernorial af Herr tleckoren ^/la^istsr Q. Lilverstolpe, har detta ämne blifwit afhandla! med ali den grundlighet, kännedom och nit, som man haft stal at af denne om Allmänna Upfostringen fa förtjence Författare mänta. Wid den öfwerläggning som i anledning deraf hos Utskottet upstod, trodde likmäl Ulffottet, pade i det til Riksens Högloft. Stander afgifne 1'rotocolls-Utdrag, anförde ffäl, sig icke böra denna fraga til pröfning uptaga; men enligt Riksens Högloft. Ständers derpå yttrade sammanstämmande beslut, blef den ater til Utskottets handläggning remitterrrcl. Dä Utskottet pä denna grund, ansett sig pligtigt ac ingä i granffning af deta mid sträckta - 676 Den 14 Maks. e. m. sträckta amne, har Utssottet funnit det wara nödwändigt, 6t af Herr Iteckol8ilver8tolps begära de förflag och uplysningar han kil andamalets winnande ansäg bäst ledande, och det är Vesta Förflag, innefattade i hosföljande Bilaga, som Utssottet nu jemte sina egna derwid gjorda Anmärkningar, fär lil Riksens Högloft.
Skrifvelse N.o 338. 201 och håfve icke vidare frihet, änskönt lian derom med gårdsegaren öfverenskommit, att mat och dricka till förtäring på stället afyttra. Om, vid grufvor, större bruk och manufaclurier, värdshus för resande erfordras, skall tillstånd för inrättandet deraf sökas hos Konungens Befallningshafvande, som, efter Pastors och Socknemäns hörande, derom förordnar; och böra sådana värdshus beskattas på sätt i 35 §. stadgas. 48. §. Under Sönoch Helgedagar må på landet bränvin ej försäljas, hvarken i parti, af hvem det vara må, eller i minut på gästgifvaregårdar och andra minuleringsställen, utom vid måltider till resande och vägfarande. Bryter någon häremot, plikte första gången tjugu R:dr B:co; sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, bote förbrytaren fyratio R:dr hvarje gång; och vare, med undantag af gästgifvare, hvar och en annan, som tredje gången återkommer, näringsrättigheten för alltid förlustig. Vid enahanda ansvar, vare i städerna all bränvinsförsäljning i parti å Sönoch Helgedagar, samt utminutering under Gudstjensterne förbjuden. 49* §* Försäljer någon, utan vederbörligt tillstånd, bränvin i minut till en eller flere personer af den menighet, sora å landet är samlad vid ting, uppbördsstämmor, mantalsskrifning, mönstringar, husförhör, auetioner, kronoskjutsningar, skallgångar och andra sådana till större sammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången tjugu R:dr B:co och sedan dubbelt.
De, unDer Den ifrån början af böftot framflutna ttDen, gångbara priö på marfegångSperfeDlar, böra från hvarje fögberi od) ftaD få tibigt tnfänbaö, att De funna mara konungens? meberböranbe £3efaIlningéf)afmanDe tiUf>anDafomna inom december månabö flut bmarje år; 2:o Sitt 9vifS©tåtiDetiö SDeputeraDe, fjmitfa Derefter fatitman? träDa Den 8 näftpåföijanDe Sanuarti, Då bmarje år« markegång &ä» Danefter bör fattas, ffola taga nteDium af nämnDe uppgifter till f># mubfafllg lebning mib marfegångSfättningen, meD iafttaganDe, att marfegångspriö crtltib, Der fåDant erforbraS, jemna# till ffillingtal; äfmenfom att, Då någon afmtfelfe från mcDclprifct aufeö nöDig, ffä? len Dertill i ffkotocollet noga antecfnaö; böranDeö genaff, efter falun? Da merffUiilD prisbeftämning, marfegångStapan till trpcfet beforDraö, fantt i manlig orDning till fännebom od) efterrättelfe fullgöra# odj ut? Delaö; odj ffall, i affcenDe på trpcfningen, iafttagaö, att nämnDe tara,' uti en column till tiaenfter, upptager åfete marbegångt^pne, famt, till Ijöger, Det för ffatternaö
Man kan om mantalspenningarne såsom skattetitel hafva olika tankar. Den ene fördömer dem såsom en kapitations-afgift. Den andre anser det vara af vigt att en hvar, för det skydd han af Staten åtnjuter, erlägger en ringa penning, som utgår lika af alla dem, hvilka ej, till följd af fattigdom, derifrån befrias. Jag vill ej yttra mig öfver frågan i denna dess allmännelighet; men jag tror att man icke, utan nödtvång och utan att befinna sig i en särdeles lycklig financiel ställning, bör opåkalladt nedsätta en afgift, hvilken under mera än 200 år utgått — och förr till vida högre belopp än nu — en afgift vid hvilken landets invånare äro vande och som, just genom sitt ringa belopp, så vidt jag vet, utgått utan synbart missnöje. Utskottet har trott sig genom den föreslagna nedsättningen för qvinnor kunna mildra obehaget för de klasser, hvilka, förut befriade, nu skulle komma att erlägga mantalspenningar. Jag är ej af denna åsigt. Denna åtgärd, påkallad af rättvisa och af förändrade förhållanden nu emot den tid då lindringarne mcdgåfvos, kommer visserligen att hos åtskillige individer, som deraf drabbas, alstra missnöje, men detta missnöje minskas icke derföre att qvinnans mantalspenningar nedsättas med 20 öre. Utskottet har i en föregående punkt föreslagit sågoch mjölqvarnars befrielse ifrån erläggande af grundränta. Jag har till alla delar deruti instämt, ehuru genom detta beslut en minskning i Stats-inkomst uppkommer af 130,000 R:dr, hvilken, till en början åtminstone, endast kommer att i ringa mån ersättas genom den dessa verk åliggande bevillning. Äp nu Statsverkets tillstånd så ly - 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. sande att man, genom mantalspenningarnes nedsättning för qvinnor, kan ytterligare efterskänka 170,000 R:dr?
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda memorial: N:o lil Prot.-Utdrag, den 14 Maj 184S. 921 N:o lil, i anledning af skedd återremiss af Utskottets betänkande N:o 89 öfver väckta motioner om deis upphäfvande af Lagens stadganden, angående summa appellabilis, dels ock nedsättning af det belopp, hvartill densamma är bestämd vid Rådstufvu-Rätten i staden Fahlun; N:o 112, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 94. öfver väckt motion om förändring af sättet för utmätt fastighets försäljning; samt Nm 116, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 95, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 60, öfver väckt motion, angående upphäfvande af 3 och 4 §§ i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, rörande bysättning. Från Hög v. Preste-Stanpet. S. D. Sedan Ståndet beslutat att, på sätt 56 § Riksdags-Ordningen innehåller, denna dag företaga val af ledamöter i Förstärkt Constitutions-Utskott, blef nu samma val i behörig ordning anstäldt, och befunnos efter vaisedlarnes öppnande vara utsedde till Ledamöter: v. Talmannen, Biskop Hedren, Lector Wallman, Doctor Broman, Prosten Udden, Domprosten Hwasser, Prosten Ljungdahl, Prosten Ekstrandj Prosten Ahlstrand, Prosten Berlin, Doctor Hallbeck, Professor Bolméer, Doctor Elfström, Prosten Schröder, och Professor Grafström ; samt till Suppleanter: Doctor Wallin, B\h till R. St.
S. D. Bifölls StatsUtskottets den 14 Juni afgifna och den 19 på Bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om en närmare reglering af de så kallade Gerningsören; hvarjemte, i anledning af detta beslut, till Handlingarna lades Allmänna BesvärsochOeconomieUtsbottets den 17 och 24 April på Bordet lagda Betänkande, af den 10 nästföregående, angående en af Herr Dir er. tenlen Flyborg1 väckt fråga om Helsingborgs Stads rätt till Gerningsören af Socknehandtverkare m. m. Ut Supra* S. D. Upplästes ConstitutionsUtskottets förlidne gårdag afgifna Memorial, angående Redactionen af 28 §. Regeringsformen, och bl ef samma Redaction af Ridder* •kapet och Adeln godkänd. Ut Supra. Den 7 Juli e. m. 51g S. D. Återremitterades, i anledning äf gjorda anmärkningar, StatsUtskottets deri 50 Juni afgifna, och den 2 dennes på Bordet lagda Betänkande angående några till Boutredningen efter Högstsalig Hennes Majit fenkeDrottningen Sophia Magdalena förekomna frågor. Ut Supra-. Utdrag af Protocollet, hållet i Hög* loll. Ridderskapets och Adelns Plenum e. m. den 7 Juli 1815. S. f). Beslöts, att BevillningsUtskot'tet skulle anmodas, att till Riksens Ständer inkomma med förslag till sådana grunder, hvarefter Kongl. Majit, till förekommande af öfverflödiga utländska varors införsel i Riket, må, vid sig företeende omständigheter, hafva rätt att Tullafgifterna, i lämplig iaån, förhöja. Ut Supra. S. D. Beslöt Högloft.
St. skulle hos K. M. i underd. anhålla, att K.. M. täcktes dels i nåder anbefalla, alt prygelstraffet endast må tillämpas på de individer af ammen, flottan och beväringen, hvilka blifvit nedflyttade i en s. k. straffclass, och dels i öfrigt vidtaga de åtgärder, hvarigenom användandet af prygelstraffet skall kunna i möjligaste måtto inskränkas. Ropades ja och nej. Med lillkännagifvande, att H. Ex. ej kunnat bedömma, huruvida ja eller nej härvid varit öfvervägande, blcf nu, i öfverensstämmelse med Hr Bildts yrkande, propos. framställd till bifall å Utskms i 2:dra punkten af betänk, gjorda hemställan i fråga om inskränkning af prygelstraffet inom värfvade och indelta arméen. Denna propos. besvarades med nej, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå 2:dra och 3:dje punkterne af Utskms betänk., med förklarande, att då Styrelsen redan lill ärendets behandling nedsatt en comité, inom hvilken de mildare åsigterne lyckats göra sig gällande, men dess arbeten måst afbrytas, i anseende till fördröjandet af nya crirainallagens pröfning, så finner R. o. Ad. för närvar, öfverflödigt alt till K. M. ingå med underd. skrifvelse i detta ämne. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att härvid ja öfverrösta! nej. Hr Mannerskantz begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: Den som bifaller, att R. St. måtte uti underd. skrifvelse anhålla, att K.
Om deremot handtverkare med verkstäder och gerningsmän med deras arbetare sammanräknas, visar det sig vid jemförelse med uppgifterna för år 1855, att hela antalet af dem, som sysselsätta sig med handt.- verksarbeten på landet, utgjorde år 1855: 953 personer och år 1860: 994 personer, så att handtverkspersonalen under fern år således vunnit en tillökning af endast 41 personer. Den närbelägna hufvudstaden är naturligen den hufvudsakligaste afsättningsorten för alla slag af tillverkningar, men äfven till Norrköping, Örebro och Westerås afsättes deraf icke obetydligt. Då emellertid rigtningen af transporten är i så väsentlig mån beroende af kommunikationsmedlens beskaffenhet, blir derutaf en gifven följd, att rigtningen af redan under anläggning varande och framdeles ytterligare blifvande jernvägar i det hänseendet kommer att utöfva ett afgörande inflytande. Utom en på senare tid i Eskilstuna anlagd teknisk skola, linnas inom länet inga särskilda humanitetsoch bildningsanstalter för arbetare. Väl åro vid de större bruken inrättade skolor, der bruksarbetares barn Södermanlands län. Binäringar. Kommunikationsanstalter. 9 erhålla undervisning, men denna sträcker sig vanligen icke utöfver det kunskapsmått, sorn i de allmänna folkskolorna inhemtas. Endast en ringa del af befolkningen sysselsätter sig med binäringar. Dit kunna hufvudsakligen hänföras: a) Fiske. Så väl för Trosa stad som befolkningen i skärgården utgör saltsjöfisket ett hufvudsakligt näringsfång. De många vattendragen i länets inre delar erbjuda äfven rika tillfällen att idka fiske såsom binäring, och i den mån intresset derför hinner framkalla en mera vårdande omtanka med hänseende till fiskets utöfvande, skall deraf utan tvifvel kunna hemtas ganska stora fördelar; b) Jagt, som icke skulle förtjena att bland binäringar upptagas, derest icke innevånarne i skärgården af skäloch sjöfogelsjagten hemtade någon biförtjenst.
Friherre Ericson, afgifna kostnadsförslag öfver sammanbindningsbanan genom hufvudstaden upptager en summa af 250,000 R:dr för uppförandet af stationshus jemte banhall vid Clara sjö, hvarförutom för grundläggning af dessa byggnader särskildt är beräknad en summa af 68,509 Riksdaler; men då trafiken på Statens jernvägar, sedan den tid då ofvannämnda kostnadsförslag uppgjordes, vunnit en hastigare utveckling, än man då hade skäl vänta, och ifrågavarande station kommer att utgöra hufvudstadens centralstation, samt det är att förutse, att trafiken, sedan norra stambanan blifvit öppnad, och stambanorna i allmänhet fått en större utsträckning, samt ännu flera bibanor hunnit dermed förbindas, kommer att ännu mer tillvexa, så anser Styrelsen i underdånighet sig ega grundade skäl för den åsigt, att en stationsbyggnad jemte banhall, uppförd med de dimensioner, som den derföre beräknade, ofvannämnda kostnadssumman medgifver, inom kort skulle befinnas otillräcklig för den hastigt tillvexande rörelsen och således icke ens under den närmaste framtiden komma att uppfylla allmänhetens förväntan och billiga anspråk på utrymme och beqvämlighet i förening med nutidens strängare fordringar på prydlighet vid en hufvudstadens cenBih. till B. St. Proposition N:o 71. tralstation, sorn sannolikt kommer att blifva den största och vigtigaste af alla stationer å Statens stambanor.» “Att under nämnda förhållanden, hvilka med visshet kunna påräknas skola inom korttid inträffa, utföra en stationshusbyggnad jemte kanhall, begränsad inom de dimensioner, som ofvannämnda kostnader förutsätta, och som i så fall icke kunde blifva större än de i Göteborg eller Malmö uppförda stationsbyggnader, hvilka redan varit i behof af utvidgning, skulle enligt Styrelsens underdåniga åsigt hvarken vara ändamålsenligt eller med en klok hushållning förenligt, enär en framtida utvidgning deraf svårligen skulle kunna verkställas, utan att helt och hållet nedrifva de redan uppförda och endast under en kortare tid begagnade byggnaderna, för att bereda plats åt nya af större dimensioner, inrättade efter den ökade rörelsens större behof.
De unga döttrarna uppväxte således på landet, med undantag af skolåren i Kristiania, där de erhöllo en för den tiden särdeles g o d undervisning. Modern, som omtalas såsom en fint bildad, blid och begåfvad kvinna, var särskildt mån o m 354 IDUN 1898 Kärleken ej gränser tål, Och det språk den hulde talar Ä r naturens modersmål. B. E. Malmström. att bereda döttrarna en vårdad uppfostran. Och så framlefde de sin första ungdom, dels under allvarliga studier, dels med de nöjen och förströelser, som vanligen tillhöra deras ålder. Lifvet i den fria naturen inverkade ock mäktigt på deras för allt skönt öppna sinnen. Mäktigare än af allt annat grepos de dock af den underbara rörelse, som i början a l femtiotalet uppstod i Norge och i dess nyaste kyrkohistoria blifvit känd under namn af » Lammerska väckelsen ». Den framkallades nämligen af den i många afseenden rikt begåfvade pastor Lammers, som med Eliasnit uppträdde mofc rådande världsanda och missbruk inom kyrkan samt i tal och skrift framhöll nödvändigheten af en ny tingens ordning. Den egentliga härden för hans verksamhet var den lilla naturskönt belägna staden Skeen, men rörelsen spridde sig därifrån vida omkring i landet och utmynnade omsider i en s. k. friförsamling med Lammers till föreståndare och ledare. Det är dessa andliga strömningar, som fru Gjör i en senare tid så lifligt skildrat i flere af sina böcker, men särskildt i » Et Oveier », hvilket hon själf anser för det betydelsefullaste af sina arbeten, grundadt dels på hennes egna iakttagelser, dels på samtidas berättelser därom. Det var en företeelse, som mera hade karaktären af ett häftigt stormväder än af en stilla andens vind, ett stormväder som sträckte sig vida omkring i landet, hvarunder det äfven nådde det landtliga hem i Hedemarken, hvarom vi här talat, och utöfvade så väl på modern som döttrarna ett afgörande inflytande. Brytningarna voro dock så våldsamma och framkallade så mycken inre och yttre strid, att svagare naturer äfven kroppsligen ledo däraf.