Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
169 väsendtliga fördelar icke blott för arrendatorn, som derigenom för en mansålder såge sig och sina rältsinnehafvare betryggade vid åtnjutandet af den arrenderade egendomens genom odlingar och god skötsel ökade afkastning, utan äfven medelbart för Staten, genom den förkofran af dess egendom, hvartill arrendatorn genom den längre besinningstiden vunne tillfälle och uppmuntran. För det allmänna utgjorde det äfven i statsekonomiskt hänseende en vinst att ett ej obetydligt antal medborgare, sorn förvalta Statens fasta egendomar, deraf funne utkomst, trefnad och tillfredsställelse för sig och sin omgifning, på samma gång som egendomarne blelve väl skötta, odlade och bebyggda.
Det var ett linnemagasin. Utbroderade fruntimmersplagg hängde derinom, ett par eleganta barnklädningar syntes allra närmast, de voro grant utstyrda, och på den ena, garnerad med ljusröda band, stod en liten papperslapp, på hvilken lästes det utsatta priset: 7 mark. Arbetaren såg och såg, lade hufvudet betänksamt först på ena, så på andra sidan. Så ref han sig i håret, rynkade ögonbrynen under djupt begrundande, gick ett steg, men vände om igen. Han bet sig i läppen, såg bort, men tittade alltid dit tillbaka. Slutligen skakade han på hufvudet. Men det är bara lillan, som har godt af den der sade han för sig sjelf så högt, att en förbigående kunde höra det men af den andra saken har hon roligt, hon, hustru min. Och så gick han igen, förbi flere hus, och stannade framför ett annat stort fönster. Det var en fruktbod. Vackra kruk-cypresser, myrten och rosor stodo der på hyllorna, och hela tunnor och korgar af äpplen skymtade längre fram i den lilla butiken. Några granna blombuketter, bundna på ståltråd och dömda att vissna innan morgondagen, voro uppstälda i en krans omkring rutan, men i midten hade man placerat en liten korg, gjord af ståltråd och mossa och garnerad med jordgubbsblad och innehållande ett halft qvarter bär, stora, präktiga, mörkröda, vuxna någonstädes i drifbänk. Erik stack hufvudet så nära han kunde och analyserade jordgubbskorgen så noga som möjligt. Nej, de voro verkligen naturliga, han tyckte han kände doften af dem. Han skakade häftigt på hufvudet och beslöt att våga ett försök att komma in gårdsvägen. I porten stod en jungfru, som skulle in i huset; hon hade varit på promenad och hade svårt att skiljas från sin »kusin», gardisten, som följt henne hem. Är det här, som man går in till fruktbutiken? frågade Erik, i det han förläget tog hatten af sig. Jaha, men den är inte öppen i dag. Jag var här i går och tittade och i förgår med, men det är ju alltid stängdt. Nu så har jag tänkt ut, att allt vissnar derinne, om man icke köper något, och derför så...
Vrop. om Statsverk. 1850. Transport R:dr 88,798: 40. hvarmed och enär, i anseende till högt uppstegrade pris å de i soldatportionen ingående proviant-artiklar, Eders Kongl. Maj:t, under den sedan sista riksdagen förflutna tid, stundom funnit Sig föranlåten att, på det manskapet ej måtte blottställas för brist på nödigt underhåll, ej endast för de i Stockholm förlagda regementen, utan äfven för de i landsortsstäderne garnisonerande trupper i nåder bevilja efter omständigheterne lämpade tillökningar utöfver hvad af Rikets Ständer blifvit i sådant afseende anslaget, Eders Kongl. Majit torde i nåder begära Rikets Ständers medgifvande alt, när Eders Kongl. Majit framdeles, uppå gjord vederbörlig anmälan och efter pröfning af förekommande omständigheter, kan finna i nåder skäligt att tilldela värfvadt manskap någon förhöjning i bidraget till natura-portionen, merberörda reservationer ina, jemväl för sådant behof, få anlitas, under det af Rikets Ständer, i fråga om de deraf för lifgardes-regementernes mathållning utgående understöd gjorda förbehåll, samt för så vidt andra medel ej finnas för det yppade behofvet att disponera.” ”Skrifmaterialier och expenser sami ved och ljus för Krigs-kollegium m. fl. verk. Jemte anmälan att detta anslag under den förflutna tiden befunnits icke vara för dermed afsedda behof tillräckligt, utan dessa till en del måst af andra medel fyllas, har Krigs-kollegium underdånigst hemställt, att Eders Kongl. Majit måtte täckas till Rikets Ständer aflåta nådig framställning om anslagets förändrande till förslagsanslag.” ”Denna hemställan får jag i underdånighet till nådigt bifall förorda och för öfrigt åberopa hvad bär förut under rubriken: Iirigs-kollegiurn finnes anfördt om öfverflyttning af de å här ifrågavarande anslag tills vidare i och för bemälda kollegii lönereglering anvisade 1,636 R:dr.” ”Skrifmaterialier och expenser Jör Departementets Kansli-expedition.
Må man välja det bästa j men ingalunda förevita någon partiskhet: ty då gor man i sanning orätt. 326 D< n 8 Junii f m< Herr Påhlman, Ollo Fredric'. Sedan den sista värela talaren yttrat 6ig, återstår för mig föga att tillägga, Jag anhåller dock få nämna, att vid uppgörandet af de särskilta vägarna, på hvilka Bankens inkomster åter skulle gå ut i rörelsen , har man tillstyrkt förökning af OdlingsLåneFondens hittills varande anslag, icke der löre att man ansett dessa lån, såsom de hittills blifvit använde, för jordbruketgagrteliga, utan endast för att gå BondeStåndets önskan i denna del till mötes. De hittills nreddeldte Odlingslån hafva ganska mycket missbrukats, och all controll derå har nästan saknats. Sedan en närmare controll nu mera blifvit tillstyrkt, tror jag, att om det af Utskotten åt OdiingsLåneFonden bestämda anslag till sitt ändamål rätt användes, detsamma skall blifva ganska tillräckligt3 Och då lån på Metaller både hafva större Hypotheker, och således, medföra mera säkerhet för Banken , samtkunna långt, hastigare än Odlingslån, omsättas; finner jag för min del icke skäl , att minska det till MetallLåneFonderne beviljade anslag.. Jag hetijstäjler derföre, att Utskottens. Betan, Hände", i fråga om OdlingsDåneFondens belopp* rna bifallas. Herr Flach Carl Fredric: Jag instämmer till alla eldar med Herr Påhlman, under tillägg att Qdl.ingsLån ingalunda skola åstadkomma det med desamma åsyftade ändamål, derest de icke inpassas i ett ordenteligt System, och åtskilige författningar ejer efter lärn. pas och rättas,. Den 3 Junii J. m. Friherre Cederström, Jacob: Vid bestämmande af de särskilta biträden Näringarne hvar för sig böra är hålla, fordras djupare insigter i Statistiken, än vi äga. Man har föreslagit, att Odlingslån herde meddelas mot låg ränta. Deruti kan jag icke instämma Å alla lån till enskilta personer bör vanlig ränta ärläggas. Annars komma
Omsider föreslog han sjelf, att jag skulle hjelpa honom med att rätta de värsta bockarna, hvarpå han skulle skrifva om det hela, för hvilket arbete han dock grufvade sig, emedan han redan förut nedlagt en otrolig omsorg och tid på denna uppsats. Jag lofvade honom min hjelp och ansåg mig dermed ej begå något svårare fusk emot seminarium, enär jag trodde, att det väl för denne yngling under sjelfva examensprofven skulle beredas mer än tillräckligt tillfälle att visa sina kunskaper eller brister. Vi förfogade oss således hem till min bostad och grepo genast verket an. Detta arbete upptog hela vår eftermiddag; men före aftonen hade han sin ansökan färdig, skrifven på ett större snyggt postpappersark och befriad från de flesta grofva felen. Alldeles felfri ville han ej hafva den, utan han bevarade med flit ett par mindre vesentliga bockar, tydligen i akt och mening att derigenom aflägsna alla misstankar om fusk. Jag fann härutaf, att jag hade att göra med en ganska klok och »fiffig» yngling, hvilket äfven sedermera bekräftades. Han härstammade också ifrån det s. k. »Knalledonien» eller Kinds härad i Vestergötland. Hvad hans handstil beträffar, så var den, oaktadt hans ringa öfning, ganska bra, ehuru den ej egentligen kunde kallas för vacker. Sedan ansökningshandlingen sålunda var i ordning, började Pettersson tala om mera materiella saker. Och slutligen omnämnde han, att han på hela dagen ej förtärt annat än en skorpa. Som jag af hans ansökningshandling misstänkte, att denna fasta ej var frivillig, utan fastmera beroende på penningbrist, frågade jag honom om han ville hålla tillgodo med en enkel måltid af de förråd, som min moder medskickat. Han tackade för anbudet och började så i rörande ordalag tala om, hvilken välsignelse det var att hafva en öm moder i lifvet, något som ju måste varmt tilltala mig, som sjelf var nog lycklig att ega en sådan. Jag tillsade madam Andersson att duka fram utaf min mat, hvarpå vi båda med frisk aptit läto oss den väl smaka. Ja, det var nästan med förundran jag åskådade Petterssons aptit.
R.dr; för anskaffande af inventarier och utredning för det ökade antalet af 50 patienter, tillhopa med ofvanberörde redan förskjutne 46,096 R:dr 75 öre, ett belopp af 96,096 R:dr 75 öre R:mt. Dessutom och dä en vid Hospitalet befintlig uthusbyggnad, som, ehuru varande Sysslomannens vid Hospitalet enskilda tillhörighet, likväl i flera delar varit för Hospitalets behof använd, blifvit genom limad vådeld alldeles förstörd, samt Hospitalet pä sådant sätt kommit i stort behof af 2 nya uthusbyggnader, den ena afsedd till halmoch vedbodar, den andra tili stall, fähus, vagnslider m. m. erfordrades för fyllande af detta behof, enligt uppgjordt kostnadsförslag, ett belopp af 4,290 R:dr 54 öie, så att hela den för Hernösands hospital npdiga anslagssumma ut»jorde 100,387 R:dr 29 öre R ml. De utgifter, hvilka sålunda för alt verkställa Rikets Ständers vid föregående riksdagar, i afseende pä dessa frenne Hospitalers utvidgande och förbättrande ullalade önskningar, dels redan vore utöfver de för ändamålet af Rikets Ständer beviljade anslag af Hospitalsfonden bestridda, dels ock vidare beräknades förestå, uppginge således : vid Wexiö hospital till R:mt R:dr 13,429: 20. „ Wadstena dito lill „ a 99,096: 75. „ Hernösands dito till , 100,387: 29. eller tillhopa Runt R:dr 212,913: 24. till hvilkas gäldande, såsom Ordens-Gillel vidare anfört, Hospitals-fonden saknade all tillgång, helst samma fond icke utan anlitande af det kreditiv, Rikets Ständer beviljat för betäckande af de brister, sorn för löpande årliga utgifter kunna uppkomma, förmådde dessa bestrida.
Lagarnes felaktighet i detta afseende, eller ock försummelsen af deras iakttagande, har ofta medfört de wädltgaste följder för samhällens »välfärd, för Medborgarens frihet, och af ett folk, som wid fina öfwerläggningar äfidosatt af lagarne utstakade formaliteter, hafwa, genom detta uraktlåtande, beslut ofta blifwit fattade, som, fran ögonblickets ingifwelse härledda, till fin framtida werkön warit stadliga. Att swensta folkets lagstiftare ansett ett noga iakttagande af de stadgande», som bestämma huru lagfragor i allmänhet af Riksens Ständer böra behandlas och afgöras, af den största wigt för lagarnes helgd, röjer fig tydligen i »var nu gällande Regeringsform; och af denna anledning har jag trott mig med sorgfällighet böra wid ifragawarande ändring i Tryckfriheks-lagen undersöka, huruwida Constitulions-UlstottetS ingifne förslag och betänkande, »ned grundlagens föreskrift är öfwerensst ömmande. 56 Z af NegerinSformen stadgar - att om, wid Utskottens förslag j S>ändens kisrm, sadan» anmärkningar göras, som hindra amagandet erhälle Utskottet del as desta anmärkningar, för all derefter förslagen ytterligare gransta och jemka; 8 t Z ater: all en af Konungen framstälv proposition om ändring i grundlagarne genast till Eonstiknlions. Ut - 8i6 Den 26 Jim»- Utskottet hök öfwerlemnas, för alt sitt Utlalandö Derom till Riesens Ständer asgifwm .
«Men genom hvem kom min tant hit?» frågade den andra. «Jo ser du, värdinnan här är systerdotter till min gamla Anna, och tidigt i våras kom hon till Borgå, så väl för att helsa på sin moster, som för att sätta sin stjufdotter i syskola hos ett fruntimmer, som syr kläder åt andra,» svarade tanten. «Då omtalade hon för mig, huru lyckligt hon var gift, och hvilken vacker belägenhet detta rusthåll ägde, med ett ord hon gjorde mig helt pickhågad att komma hit. Här trifs jag också oförlikneligt väl.» «Har min tant gjort någon bekantskap med grannarna häromkring?» «Ännu icke. Du känner mina små egenheter, till hvilka också hör trögheten att komma hemifrån. — Mitt värdsfolk är dessutom ovanligt städade och trefliga menniskor; dagligt sällskap har jag äfven i det fruntimmer jag nyss nämnde, hos hvilket rusthållarens dotter varit för att lära sy. Äfven hon är hitkommen för att under några veckor njuta landtluft och begagna bad, för att vederqvicka sig efter flera års träget arbete och stillasittande.» «Hvad heter hon? månne hon är skicklig klädsömmerska?» frågade lagmanskan med synbart intresse. «Hennes namn är Sellzing,» svarade friherrinnan; «hon har bott i Borgå i åtta eller nie år, der hon med sitt arbete försörjt både sig sjelf och en sjuklig åldrig far. Han har varit död sedan ett år. Ehuru hon ganska litet vidrör deras fordna öden och förhållanden har jag dock hört, att hon är barnfödd i Reval, der hennes far varit handlande.» «Månne hon syr väl och får kläderna att sitta väl och efter modet?» inföll lagmanskan, som föga syntes vara intresserad i en sömmerskas öden. «Säker om det förra, sätter jag ej det andra i fråga, då hon arbetar för alla de bättre husen, och ofta nödgas använda både natt och dag, för att medhinna allt. Derigenom har äfven hennes helsa lidit.» «Hvilken lyckträff för mig,» utbrast lagmanskan lifligt.
Med afseende på de två af herrar Revisorer framstalda. anmarkningarne erkänner styrelsen deras riktighet, dock dervid upplysande att hAda de anmärkta felaktigheterna blifvit rattude på sätt styrelsens protokoll för den 29 mars utvisar, och tillåter styrelsen sig med anledning haraf hemställa att mötet m å låta vid den afgifna förklaringen bero. Professor .P. G. Iiiosrh~, ordförande. lloktor &amp; d AGjström, vic? ordf. .tillika kassaförvaltare. Fröken Azwetiu I; irhic: itrs \ - id Expedi tioniin. Fröken Anna Roos I Medicinalrådet I). PontW~ Suppl~cmte~ *. Professor O. Sanclald. Lidbergr. Fru i? Revisorer hafva varit Kongl. Sekreteraren E: c ' f IiilWltbeiy och ~fverstelöjtnant C '. E. E ' Ifving. Det torde mahanda böra namnas, att ingen af sjulrkassans funktionärer uppbar arfvode eller ersatt.ning af nAgot slag. Styrelsen tilliter sig slutligen erinra om följande: Då kassan ej runnit det antal delegare, som enligt anteckningslistorna varit att påräkna, och som legat till grund för beriiimingarna rörande kassans verksamhet, ligger häri en maning till kassans delegare och öfriga för det goda andamalet intresserade personer, att söka i sh stor utsträckning som möjligt vinna nya delegare för kassan. Stipendiekomitens berättelse. Fredrika-Brenier-Förbundets styrelse nedsatte i mars 1887 en komit6 med uppdrag, siväl att utarbeta en plan till insamling af en fond för iistadkommande af studieoch yrkes-stipendier i syfte att bereda qvinnor utvag till sjelfförsörjning, som ock alt bringa en sidan plan i verket. Denna kornit4 bestod af friherrinnan. sopLie L-d Adlersparre, fru professorskan Th. Gyldén, fröken Lilly Engström, ledamoten af Riksdagens Första I&lt;ainmare D: r J. A. Leffler ocli t. f. Revisionssekreteraren H. Rohtlieb.
Af motionärerne har hufvudsakligen blifvit anfördt: att det väl icke kunde bestridas, att den tillförene i Dalarne öfliga och i de icke storskiftade socknarne till någon del ännu brukliga jordstyckningen motverkat provinsens uppkomst, och att sammandragningen af jordegarnes serskilde possessioner, äfvensom besutenhetsindelningen medfört stor nytta, men att, bland stadgandena uti ifrågavarande afseende förhuden, ej mindre mot försäljning af obesutenhet till annan, än den, som förut eger jord, eller, sedan storskifte blifvit verkstäldt, till annan, än den, som eger jord i samma nummer, än äfven mot meddelande af lagfart och fasta å köp af obesutne delar, betoge obesutenhets-egaren tillfället att genom nödige medels anskaffande uppodla sin mindre jordlott, äfvensom all säkerhet i besittningen af egendomen. Kongl. Förordningen den 30 Juni 1747 innehöll, att hvad som blifvit stadgadt angående hemmansklyfning icke hindrade bördsoch andre tvister i deras förra, vanliga, Lag och Förordningar likmätiga, gång; hvarföre, enär uppbud och fasta väl utestängde från börd, men icke hindrade, att en lägenhet, hvarå fasta meddelats, kunde lösas såsom obesutenhet, lörbudet emot uppbud och fasta å sådane lagenheter lika litet medverkade till, som detsamma hindrade obesulenheters sammandragning till fulla besutenheter, hvilket ändamål kunde vinnas, äfven utan alt innehafvaren förhindrades att, på sätt honom bäst synes, använda sin egendom.
Med den tili Detsam» ma förut remitterade Stats, Utskottets Finance-Plan. « Herr Grefwen och Landt < Marskal kem tillkännagaf att han i gar aftons ifrån Hans Excellens Herr Stats - Ministern erhällit underrättelse Set en Courier ankommit med tidning, att f. d. Konungen, Dest Gemål och Son afrest ifrän Gripsholm, samt att Hans Majit Konungen i morgon, dä alla fyra Ständen äro samlade, derom formeligen ärnar underrätta Riksens Ständer. Företogs ä nyo läsningen af Stars-UtfkottetS Berättelse om Riksgälds - Comoims förwaltmng isrän sidan 97 til slutet istsre 8crZ!s, Larl ävilkelm, hade inlämnat ett Memorial, hwilkel uplästes sa lydande: Ödmjukaste Memorial! Som jag genom en laNgwarig sjukdom warit hindrad att deltaga uti Fullmägtiges Riksgäld, Contoirets göromål, samt derunder säledes icke kunnat taga del uti de ä Högloft. Slats.UtftkoltetS anmärkningar as Full, »nägtige afgisne förklaringar, anhäller jag ödmjukast om Högloft Ridderskapet och Adelns gunstiga tillstånd, att i korthet sä andraga hwad jag tror kill mitt rättfärdigande 3-2 Den 7 December. kan tjena. Utan att inga uti genswar pä den mörka mål» ning af Förwaltniugen, som jag endast nllskrifwer författarens kända qualiteter, will jag blott uptaga och beswara facla. ^ i:o pag 17 onmärkeö "Att Fullmagtige lämnat "anstånd meden del afutrovssummornes (fördel "försälde jerner) inbetalande; och att delta ämne "fran Protocollct kommit att uteslutas.''
Den sökande är villig gå frun till hända, läsa och spela med nybörjare eller skola kontorsgöromål. Pretentionerna små. Svar till » 2 " »., pöste restante. Sandarne. P l [G. 27597] o s DIVERSE. Doktor A. Afzelius I. [153] Doktor MAGNUS WIKSTRAND, K u n g s g a t a n 8 (vid Hötorget), behandlar invärtes och könssjukdomar. Träffas kl. 9 — 10 f. m., 2 — 3 e. m. Hvardagar ' / 23 — ' / 4. Behandlar företrädesvis Barnsjuk2 domar, pul Doktor Karolina Widerström Bryggargatan 6. 2 tr. Allm. Mottagningstid: Alla hvardagar 12 — 2. Doktor C. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. \ ____ Annonser. [120] INGEN ANNONS INFÖRES UNDER 1 KR. D o K t o r Tvätten. LEDIGA Att taga bläckoch rostfläckar ur linne. Tag litet saft ur en frisk citron och bestryk lläckarne dermed, gnid dem litet, tvätta sedan ur dem med rent vatten. Anta W. Amerikansk julkaka. (Till kafte, te och vin.) Till en tekopp mjöl och en tekopp socker tages 3 skedar grädde, 3 skedar färskt, skiradt smör, 3 ägg, en knapp tesked hjorthornssalt och ö droppar citronsaft. Formen smörjes med smör, och kakan gräddas på timme. Om man vill, kan man strö hackad mandel öfver kakan, innan den sättes in i ugnen. Att urtaga vinfläckar på duktyger. Tag de tjocka klimparne af sur mjölk, ju äldre de äro, dess bättre. Gnid fläckarne dermed mycket väl, och _ låt det ligga några timmar. Skulle fläckarne ej då vara borta, är det nödigt att ånyo ingnida dem, emedan mjölken då ej varit tillräckligt sur. Tvätta dem sedan med såpa på vanligt sätt. Holsteinsk julkaka. 4 &lt;ffi fint, något uppvärmdt mjöl lägges upp på bakbordet och toppas upp i en hög.
Derefter har advokatfiskals-embetet, uti afgifvet memorial, slutligen sig yttrat och dervid andragit, hvad först vidkom anmärkningen, att i Konungens befallningshafvandes utslag icke blifvit iakttaget det uti Kongl. Kammarkollegii cirkulär den 23 September 1823 stadgade sätt för expedition och kungörande af utslag i mål af det ifrågavarandes beskaffenhet, att som Konungens befallnings - 37 hafvande icke ägde att egenmäktigt undandraga sig åtlydnad af de Kongl, kollegiernas, å dragande kall och embetets vägnar, gil na bud och befallningar, ehvad dessa grundade sig omedelbart på Kongl. Maj:ts nådiga föreskrifter eller icke, samt dessutöm Kongl. Kammarkollegii kungörelse den 1 Februari 1808 om expedierande och kungörande af Konungens befallningshafvandes utslag i ekonomioch politimål i allmänhet vore grundad på Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 5 förutgångne Januari, och Kongl. Kammarkollegii cirkulär af den 23 September 1823 egentligen endast innefattade en erinran, att nyssnämnde kungörelse måste tjena till efterrättelse i afseende på vissa i cirkuläret närmare beskrifna så beskaffade mål; och hvad landssekreteraren i afseende på expeditionslösen anfört, vore af allt för underordnad vigt, för att kunna upphäfva eller ens inverka på Konungens befallningshafvandes pligt, att ställa sig behörigen gifna författningar till efterlefnad; alltså och på de af Justitie-ombudsmannen i öfrigt anförda grunder, samt enär både landskamereraren och landssekreteraren måste ansvara för innehållet af det utslag, de, i egenskap af Konungens befallningshafvande, gemensamt utfärdat, påstod advokalfiskalsembetet, att de, för deras lagstridiga beslut, måtte fällas att, jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, hvar för sig böla det belopp, Kongl.
Det är i grund häraf, jag anhåller att en sjettedel af Ström skall hållas dppen, måtte i sin kraft varda bibehållen, och Landshöfdingen, utan omväg af Domares pröfning, genast verkställa låta sådant, på Grannarnes begäran, enär det visadt blifvit, att det är deni till förfång, och icke tillkommit i den ordning, allmänna Lagen bjuder om Vatten verks anläggande. 3:o Bland Den 5 Januarii. 369 3:o Bland de många Ämnen, som sysselsätta Riksens Ständer för närvarande, är en sak, som genom tidens längd och hvarjehanda andra omständigheter så kommit i glömskan, att den förljenar dragas ur det mörker, hvaruti den nu befinner sig. Svenska Rusthållarne känna icke mera de skyldigheter och de rättigheter, som dem uti Indelningsverket äro ålagde samt förvarade. Det anses nu mera allt hvad som dem angår snarare som ett Commando-mål, (hvilket dock icke, efter Grundlagen, sträcker sig till annat, än sjelfva Trouppen, men icke till åläggande af extraordinaire utgifter), än skyldigheter grundade i Lagar och Författningar. För att icke onödigt upptaga tiden, helst i dag, får jag således ödmjukeligen anhålla, det StatsUtskottet måtte varda anmodadt, att genom ett Sammandrag af Indelningsverket, så väl som de tid efter annan af Konung och Ständer utkomne, ännu icke upphäfne Författningar, upplysa hvilka skyldigheter för närvarande stund lagligen åligger Rusthållare i Riket och särdeles de Skånska, så väl som deras i Lagarne förvarade rättigheter. De Handlingar jag i detta ämne kan framlägga, torde mig tillåtas till nämnde Utskott få ingifva. Lades på Bordet. Herr Lagerhjelm, Pehrj anförde skriftligen: Länge hafva de uti FinanceVettenskapen mäst beläste och äfven de kunnige, beklagat Ridd. 0. Ad. Prot. II B. 4? * 4$ 370 Den 5 Januarii. vårt Fäderneslands belägenhet i detta afseende.