Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan ej påminna mig, att något beslut blifvit fattadt ang:de ordpingen, j hvilken propos:na skola framställas, och jag tror ej heller, att IJr Gr. o. Landtm, äger rätt att ensam afgöra den frågan, utan beror det på Ståndets beslut. Jag kan således ej finna, huru det kan betagas mig att yrka och lill Ståndet hemställa en annan ordning för propos:nas framställande, än den Hr Gr. p. Landtm, föreslagit. Frih. Boye, Fredr.: Hvar och en torde påminna sig, att Hr Gr. o. Jjandtm. i sista plenum till Ståndet hemställde, huruvida discussionen ansågs s|utad, och ptt delta ber svarades med ja. Då hemställer jag, huru några nya disr cussioner nu kunna uppstå om ordningen för propos:nas framställning, helst Hr Gr. o. Landtm, derjemte förklarat, att de skulle komma att framställas i den ordning, forslar gen blifvit ingifna, utan att någon anmärkning vid detta Hr Gr. o. Landtnäs förklarande blifvit gjord. Genom dessa nyp discussioner skulle vi blott förspilla flera timmar utan all nytta, och jag anhåller således, att yi utan vidare uppehåll få skrida till afgörandet af de äpnu återstående förslagen. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Såsom jurist känr ner Gr. Frölich, att då fråga är om andra postpositioner, kunna de ej beviljas, utan att alla sednare iuteckningshaf - Den 16 O c t o 1) c r f. ra. 5 .vare böras. Då Hr v. Troil nu icke är tillstädes, synes det ej vara skäl att afvakta hans ankomst för att höra honom; hvadan jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, måtte låta oss fortgå i den förut bestämda ordningen, GIV Frölich:
Det unDer 9$eioifoverneö öfreerldggningar uti fftifetö ©tdnDeré £5anf, torDe Det tillåta^ dfreen mig, att fa reara confeqoent, od)' lifafom jag Då förflaraDe mig icfe funna ineDreerfa till bejlut, forn förfafta» De alla De förjlag, brearigenom fKifeté ©tanberg förejfrift, att £5anfen, feD» nafl reiD 1831 årg (lut, (fulle fdttag i flånD att börja titreepiing af ©ilfreet mot ©eDlar, möjligen funnat bringag till reerffldliigbet, lifafå förflarat jag. nu, att jag referoetar mig emot en åtgarD, font, för att efter orbén tagttaga en fMctg ©reinberg förejfrift i en fovmfråga, breitfen båt utgör en, efter min tanfe, rdtt obetpDlig bifaf, fötfreårar reetfffdlltgbeten af famma ©tan» Perg bufreuDfafliga be(lut — att ett Sån af §reå billioner i ©ilfreer bör upptagas.” cpreilfet Slnföranbe #err ©refreen odi Orbföranben begdrbe måtte fa åtfölja ferrat 3uoiforernes5 53etdttclfe till Svifctg åpöglofl. ©tanber. •pert £)omproflen, ©octor lidman infrdmDe uti »perr ©refreeng oc!j' DrbföranDeng Sleferoation.. i i i i * i i # *■ i i i i i Ut fupra.
401 kommissarien Fredius disposition, att, sedan lian för arbetets fortgång inför Stats-kontoret redogjort, successive till honom utbetalas, emot redovisning för öfrigt inför Kammar-rätten. De utgifter, hvartill dessa beslut föranleda, hafva Rikets Ständer ansett lämpligast kunna, på sätt i likartade fall tillförene egt rum, bestridas af öfVerskotten a statsverkets inkomster,- anhållande Rikets Ständer i underd., det E. K. M. täcktes i nåder anbefalla vederbörande att gå i författning om verkställighet af hvad Rikets Ständer sålunda i ena och andra hänseendet beslutat. Sedan 1847 års revisorer af räkenskaperne inhemtat, att L. V. Brandenburg, som blifvit den 8 November 1844 utnämnd till ingeniör vid Ge~ neral-landtmäteri-kontoret, uppburit lön i denna egenskap år 1845, fastän han, såsom stads-ingeniör i Götheborg och derstädes bosatt, icke kunnat förrätta den befattning, hvarför lön åtnjutits, så och ehuruväl uppgifvet och styrkt blifvit, att annan person, som af öfver-direktören för landtmäteriet förordnats till vikarie för Brandenburg, af denne uppburit en emot hela lönen svarande ersättning, hafva revisorerne dock trott sig icke böra underlåta att förhållandet hos Rikets Ständer anmäla, då ett dylikt förfarande icke egde stöd af författningrne samt skulle, om det längre fortsattes, kunna hafva till följd, dels att Brandenburg, utan att vara i effektiv tjenst, omsider blefve berättigad tili pension af statsverket, dels att yngre tjenstemän utestängdes från befordran. Instämmande i denna revisorernes åsigt, få Rikets Ständer, till rättelses vinnande, ofvanberörda förhållande hos E. K. M. i underd. anmäla.
tag i det första namn, som bland de där bekanta föll mig på tungan. » Ja-a », drog hon på det, » nog känner jag till honom, men jag tillstår, att jag ej hade lust att följa med honom genom Inferno — » Tänk, faster, hon tog för alldeles gifvet, att jag menade författaren Strindberg, då jag naturligtvis talade o m fabrikören, du vet. Herman grep dock tag i uppslagstråden, och i stället för ett stilla bordsamtal o m vår nästas angelägenheter fingo vi tre oss ett ordskifte om den nyare litteraturen; dock kunde jag ej hindra, att jag, för tillfället, hade mina tankar mera samlade kring frågan om hvilken af oss, som skulle diska, än kring Heidenstams » Karolinerna ». Min hjälpredas dopnamn, Anna, verkade, redan det, lugnande på mina öfverretade nerver, och hennes familjenamn med sitt lilla v., du vet, framför, var mig en viss borgen för, att hon dock ej af ren experimentslusta, utan också af helt andra skäl, antog en tjänande ställning. Jag kunde ej möta henne vid bangården, hvilket jag eljes hade ämnat, ty just som jag stod färdig att gå, kom jag att kasta en blick ut i vår lilla trädgård och fick se barnflickan, Eulalia heter hon, rycka upp lille Sten från grushögen och hålla honom i ena armen hängande, som o m det tunga barnet varit en slaktad gås, som hon höll i ena vingen, medan hon genom staketspjälorna pratade med kapten Stjernes springpojke. — Jag ut, räddade mitt harn, och Eulalia kände sig så förnärmad öfver att bli störd i sin flirt, att hon tog afsked ur tjänsten med detsamma. Natalia hade förut på eftermiddagen skakat stoftet ur sina gula skor; hon » hade fått nog n u », sade hon, när hon fick se, att » den nya skulle ha invändsjonssoffa i jungfrukammaren ». Fröken von Adler löste dock snart denna fråga genom att, efter den obligata bugningen efter maten, duka af bordet. När hon då med den fullsatta brickan närmade sig köksdörren, sprang Herman fram för att öppna för henne; jag gjorde en åtbörd för att hejda honom, men han såg det troligtvis ej.
Skatterättighets-medel, hvilka inflyta för de Kronan behållne Ileminans försäljande till skatte, 5- 74- Skatteköpeskillingar för Recognitionssamt Kronans öfrige disponible Skogar. S75- Observationsraedel, härrörande från revision af Räkenskaperne öfver sådane medel, som äro ställde under Rikets Ständers omedelbara disposition och uti RiksgäldsContoret skola redovisas. §. 76. De Auctionsmedel, som kunna falla för Kronan tillhöriga Hus i Städerne; härifrån likväl undantagne sådana Hus, som äro inköpta för Kongl. Amiralitetet i Carlscrona och f. d. Allmänna Magazinslnrattningen. S* 77- TidningsStempel-Afgift. s. 78. Capital-afbetalningar och räntor å utlånte medel, och deribland sådane Lån, hvilka, i följd af 1823 års RiksdagsBeslut, blifvit utgifne mot Tre procents ränta. §• 79- Af den Allmänna Bevillning, som vid innevarande Riksdag blifvit fastställd och beräknad att skola årligen utgöra Två Millioner TvåHundra Sjuttio Tusen SexHundra (2,270,600) Riksdaler äro för RiksgäldsContorets egna behof anslagne TreHundraTre Tusen (3o3,ooo) Riksdaler ärligen. ( 53 ) J. 80. En Million SjuHundra TjuguSju Tusen TvåHundra (1,727,200) Riksdaler årligen utaf Allmänna Bevillningen, till fyllnad i Statsbehofven enligt §. 18. Extra Tillgångar: TvåHundraTio Tusen (3io,oooJ Riksdaler ärligen utaf Allmänna Bevillningen, till FörsvarsVerkets iståndsättande. s. 82. NittioSju Tusen (97,000) Riksdaler utaf Allmänna Bevillningen, till fullbordande af Allmänna Garnisonssjukhuset i Stockholm, att utgå på sätt §. 21 innehåller. $. 83.
TJtg-ifninjrstid: hvarje helgfri fredag. (vid kompletteringar). - r a d. Prinsessan Louise af Danmark. j-ör oss alla, som delat de varma sympatier, hvilka från det svenska folket alltid följt, och ännu följa den folkkäre konuDg Karl X V: s dotter, den danska kronprinsessan Lovisa, innebär naturligtvis det nya besök, som hon i sin gemåls och tvänne af sina barns sällskap i dessa dagar aflägger i hufvudstaden och hos de kungliga fränderna, ett särskildt intresse. Det blir första gången, något af kuDg Karls barnbarn besöker moderns fosterland och barndomshem, det folk, under hvars tillgifvenhets huld hon växte upp. Den unge prins Georg och hans syster Louise kunna på förhand vara vissa att möta sympati i Sverige, och helt visst vänder sig för Iduns läsarinnor denna känsla särskildt mot den unga furstedottern, mot » sessans sessa », hvilken så godt som i samband med detta besök kan anses hafva utträdt ur barnaåren för att som den unga kvinnan träda ut i lifvets bemärkthet. Vi ha trott oss göra våra läsarinnor ett nöje genom att åpropos detta besök meddela prinsessan Louises porträtt, som ovedersägligen bär en stark och oss kär släktlikhet med moderns. Det danska kronprinsparets äldsta dotter, prinsessan Louise Caroline Josephine Sophie Thyra Olga konfirmerades den 22 mars detta år i Slottskyrkan i Köbenhavn. Prinsessan är född den 17 februari och har alltså helt nyligen fylldt sexton år. De sexton åren ha runnit förbi utan några märkliga tilldragelser i hennes lif. Hon har fått en förståndig och omsorgsfull uppfostran, vid hvilken man mera sträfvat att omhulda det barnsliga och naturliga i hennes sinne än att framkalla förnimmelsen af, att hon vore född till någon särskildt framskjuten samhällsplats. Den första flykten ut i världen ställer nu den unga furstedottern till svensk kust. Gästfritt lockande breder den sig i dag att en stund bjuda boets hvila åt den opröfvade vingen. Vackra minnen och goda minnen önska vi henne att föra med sig, då kursen styres åter till fosterlandet bortom Sundet. Fråga dig till råds med din plikt och icke med omständigheterna. JOHANNES En mörk fläck.
Al der för BorStåndet anser Utskottet, gerskapecö och Husägares i der Vtädernes Jnnewäwal til ^xeiinz;^-Maninare wid 'kaxeiin^.-imanföreflagne beräkningsfätt,!na-Wal lämpeligast kunna efter hwad hwars och enscherrakras, man afseende pä BewiUninginnom Stadde Utskylder, som af dem -en föregående aret ut-^wäl innom, men ej til gjort,more vlampeligt, och ^Sraden erlägges; hwarat införas matte det stadföre Utskottet tilstyrker gande: at hwars och ens!den projeÄer^e ksclaäioröst mätte beräknas efter inens antagande, den Penninge-afgift til Staben, han det föregäen de Arer erlagt. Z. Ivlom. 2. ?unÄen. wallof!. BorgareStandet: At efter orden: men icke utan ordente!igt wal, införes: hwilket, öfwer,som de förutnämnde , ma i hwarje Stad fritt werkställao genom rc i7:de kunÄsn. ^ögwordige prasteStandet: Atpä anförda skäl laxerinAamL i Sta - At detta tillägg mätte göras wid KeckLÄivrien, finnér Utskottet skal rikskyrka. Säfom en följd af Utskottets ofwanstäende urlätande, i anledning af tzögwördige Ståndets An - Den zo Mars. -47Z Verne mä ställas pä sam^ ma fot som a Landet, samt ttt fäledes laxeringarne i Städerne böra beredas af en LommittLe, bestående af del antal Ledamöter, som i detta lvlomeot förefläs, hwilka likwäl, om sä nödigt pröfwades, kunde fä fördelas uti ät-^ stillige Afdelningar, efter Stadernes storlek och vi stEernas belägenhet, hwarefter sjelfwa laxeringarne ffulle likasom pä
Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernadigste Konung Eders Kongl. Maj:ts underdänigste, tropligtigste tjenare och undersåtar På Ridd och Adelns På Prent-Ståndet5. vägnar vägnar Carl Mörner J. A. Lindblom h. t,'Landtmarskalk. n. v. Talman. Pa Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndet* vagnar vägnar H, Schwan b, t. Talman. Lars Olsson n. r. Talman. 4°8 Deft 8 Augusti Uppläst hos samtliga Riks-StSndcn den 8 Augusti/ Stormägtigste Allernådigste Konung! Sorn anmäldt blifvit, ätt Riksens Ständers Statsoch Banco-Utskott, vid handläggningen af frågan rörande ytterligare bidrag af Allmänna medel för Götha Canal-Inrättning, blifvit nödsakade, att derföre tillkalla en Notarie frän Bancosamt en Canzlist från Stats-Utskottet; och som någon särskild vedergällning synes böra dem tillkomma, så hafva Riksens Ständer beslut it; att nämde Notarie skall erhålla ett arfvode af Tvåhundrade och den sednare af Etthundrade Riksdaler, allt Banco. Derjemte och som Stats-Utskottet under Riks dagen varit föranlåtet, att vid de genom särskilta Deputerade verkställda Revisioner öfver Eders Kongl. Majus och Riket* CommerceCollegii Fonder samt Allmänna Magazins-Inrattningens förvaltning begagna Cantzlioch Vakt-Betjening inom dessa' Verk; sä hafva Riksens Ständer, i likhet med hvad förr skett, beslutit, att desse personer, som vid dessa Revisioner tillhandagått och biträdt, måtte, i mån af det besvär hvardera haft, varda belonte och alltså erhålla: ' Secreteraren vid Revisionen i CommerceCollegium - 125 Rd. Secreteraren vid förrättningen hos Spannmåls-Directionen - 200. samt Den 8 Augusti 409 samt Vakt-betjeningen å förra stället 10.
Dvaö ater beträffar bälte» eller linkelen »f <let n^a mintet, sä förena sig kltskotten i öen öelen meö bvaö Dr Hjerta föreslagit, nemligen: att ^ kiisillver ock ^ koppar eller allinge mä för >ro Statsock Lanco-Otskottens »3 val Kukvucim^ntet sow unöeraköelningarne begagnar; kvilket utgör lien sa ksllacle l2-iäciiga balten som oeksä numera är i Xorra B^sklanll tlereställes antagen. Åtskilliga Lellamöters reservationer ätkölja. Oen »o ^unii 182^. Leserv ationer. Orskve v. <5cösverr».- Oä ett amne ak berina ke»kalkenket blott kan utgöra ett änskningsmäl krän 8t:rns till X. kk:t liar jag ansett clet göra tillfyllest, om Utskotten föreslagit L. 8l:r att kos Ii. IVlrt anmäla öeras unllerrl. önskan att en lägre enöct än 1664 ars myntfot utsätter oek 1776 ärs realisations-köroröning äkeropar, mätte kör Svenska m^ntkeräkningen bestämmas, n,eö ökverlemnanlle till X. lVlt att kör säöant änciamäl Ista uppgöra lämplige speciel» staclgaoöen. ^ag kan i ökrigt ej uoclgä att käsla k.
Det jag Hon var n o g inte meningen, stanna, häpen, förtjust, hade härliga När den gamla frun men förtrolsmycken. nu enhvar den 15 dennes afseende mare på måhända insänder Iduns redogörelsen julnummer. i n:r före Men förslag med därur en sten, oslipad, m e d matt glans Se den när— förtjäna, ett godt 4! som — Du gudagnistan icke fått till lån, N e j, s o m en härlig gåfva ofvanfrån, Och mästarhanden mejslat hvarje bild. Din sångmö älskar solen varm o c h mild, Men när du häfdens minnen vill besjunga, Så kan du äfven låta åskor ljunga. Och sista verket, s o m du nu oss gett, Coppées » För kronan », elegant och lätt På skönt o c h klassiskt versmått öfverförd, En diktens skapelse af ädel börd, Ä r värdigt skådespel för främsta scenen, Där alltid väljas b ö r blott ädelstenen. För Med Hur Vår Kan Till hon drog ut en i n t e v a c k e r alls » Här. » den, s o m skänkt oss mången lycklig dag sina dikter fulla af behag, hade jag ej velat tolka, ack, känsla v a r m; m e n blott ett enkelt tack skogens minsta fågel här framföra näktergalen, s o m vi tjusta höra. B. I " kjolfrågan ". Lilli! » Hundra kronor med några penndrag kan Till Carl Snoilsky. (Med anledning af hans öfversättning af F. Ooppées skådespel » För Kronan&gt;.) vet. » » Skäms grufligt! » Frän Iduns läsekrets. Af E l i n nog, det fanns %; 1897 liten låda och och tog — sade: Man tyckes nu ha k o m m i t till det resultat, att korta kjolar äro bäst och mest praktiska — o c h väl är d e t! Men vore det inte bäst att nu m e d detsamma ingå på f rågan: höga eller låga klackar? Så länge våra kjolar äro långa, ha n o g de låga breda klackarne hållit stånd, o c h det är väl ingen s o m ej inser deras fördelar.
Ännu en sak, hvilken visserligen icke egentligen hörer till denna punkt, men som jag dock tager mig friheten vidröra, är den, att jag anser årtalet för inträde i beväringsåldern, räknadt från 20 år, vara för lågt, och att skäl vore att antaga densamma, såsom i Norige är fallet, till 22 år. Gr. Sparre: Jag har begärt ordet med anledning äf det yttrande, en talare här fällt, ang. olägenheterna för de unge männen af 2:ne års exercis. Jag har sjelf någon erfarenhet af dessa saker, såsom egande temligen stora egendomar, der naturligtvis en mängd i beväringsåldern varande unge män förefinnas. Dock har jag aldrig hört någon tveka att emottaga en dräng, derföre att han är i beväringsåren och under 2 år måste exercera. Deremot tror jag att sådan tvekan hos en husbonde möjligen kunde uppstå, ifall ynglingen måste vara på exercisplatsen under en hel månad under ett och samma år. Hvad vidare angår de olikheter i förmåner och skyldigheter, som förslaget skulle medgifva den beväringsskyldige, som löser sig derifrån, och den, som sjelf utgör sin skyldighet, vill jag blott anmärka, att, då man hittills vanligen, genom en summa af 50 b:ko å 100 rdr, löst sig icke allenast från skyldigheten att exercera utan äfven från att gå i fält, man nu mot en afgift af 100 rdr kan befria sig från vapenöfningarne, men måste i händelse af krig sjelf inställa sig. Jag skulle således tro, att förslaget innehåller en inskränkning i deras rättigheter, hvilka betala, och att således denna omständighet icke må vara någon anledn. till anmärkning om skillnad mellan rättigheter och förmåner. Hvad beträffar de talares yttranden, hvilka påstå att historiens vittnesbörd gifver vid handen att en tidrymd af ungefär 6 veckor alltid vid krigets början förefinnes, under hvilken beväringen kan uppexcrceras, så att den blir fullt tjenstbar, så får jag säga att både 1808 års krig och sednast krigshändelserna i Italien sista året motsäga riktigheten af dessa yttranden. Vid intetdera af dessa krig medgafs någon tid af 6 veckor att ordna trupperna.
Förutom de i vårt förra nummer nämnda sjuksköterskorna har nu ytterligare en svenska afrest till Grekland, nämligen fröken Mathilda von Koch, syster till löjtnant von Koch å Leonardsberg i Skåne. Fröken von Koch skall tjänstgöra som sjukskö- terska vid grekiska armén. Göteborgs Kexfabriks Aktiebolag, hvars utmärkta fabrikater säkerligen äro välkända för flertalet af Iduns läsarinnor, har i dagarne utnämnts till k. hofleverantör. * 1897 ådagalade i sitt föredrag god uppfattning, dramatiskt lif och omsorgsfull skola, men röstens rent fysiska välljud lämnade åtskilligt öfrigt att önska. Värdefullt biträde lämnades af fru Hilma Svedbom, hrr Zetterqvist, Kjellberg m. fl. Fru Anna Lisa Hwasser-Engelbrecht ämnar nu om söndag, den 9 d:s, gifva en matiné å Dramatiska teatern, hvarvid Paillerons kvicka komedi » Sällskap där man har tråkigt » uppföres med biträde af nämnda teaters skådespelare. Fru Fahlman gifver instundande tisdag soaré å k. operan, hvarvid hon uppträder som Claire i » Herr Derblays giftermål ». Säkerligen skall den talangfulla och framstående skådespelerskan få glädja sig åt fullsatt salong. En dramatisk musikalisk soaré forberedes af fru Hartmann och fröken Petrini till förmån för de genom kriget lidande grekerna. Program och dag för soaréen offentliggöras snarast. Skiss för Idun af Tyra L. J-U-ån en af mina väninnor mottog jag en dag r ett bref så lydande: Teater och musik, Kungl. Operan återupptog i onsdags » Figaros bröllop » med ny instudering och ny iscensättning. Hufvudpartierna innehafvas af fruarna Östberg (grefvinnan) och Linden (Cherubin) samt fröken Karlsohn (Susanna), hrr Forsell (grefven), Brag (Bartolo) och Lejdström (Figaro). Vi återkomma i nästa nummer. K. Dramatiska teatern har upptagit ett inhemskt lustspel, Gustaf af Geijerstams » Aldrig i lifvet », som för några år sedan gick på Södra teatern. Det är närmast en ren fars och bör därför ock spelas i farston — på Dram.
Jemlikt 34 § i 1863 års revisionsberättelse voro redan då åter betaldta » 630,000: — Sedan Kongl. Maj:t under den 14 November 1862 beviljat förnyad oktroj under 10 år, räknade från den 1 Oktober nästlidit år, för Skaraborgs läns Filial-bank, hafva Fullmäktige meddelat denna Filial-bank, som förut innehade 675,000 R:dr, ett kreditiv stort 500,000 R:dr, att begagnas från och med nyssnämnde dag. Till Transport 630,000: 36 - Transport R:dr 630,000: — följd af denna nedsättning i kreditivbeloppet har till Banken återlemnats skilnaden , 175,000: — S:gr R:dr 805,000: — hvaremot, på grund af föreskriften i 3 mom. af nyss åberopade reglementes §, följande af der uppräknade Filial-banker erhållit fölhöjda försträckningar till nedanupptagna belopp, nemligen: Filial-banken i Skellefteå 156,400: — D:o i Carlshamn 110,000: — D:o i Wisby 105,000: — » 371,400: — S:gr R:dr 433,600: — Af berättelsen angående verkställd granskning af Filial-bankens i Orebro förvaltning och räkenskaper för 1863 inhemtas, att denna Filial-bank icke kommer att begagna sig af rättigheten till erhållande af förhöjd försträckning och från öfriga dertill berättigade Filial-banker har anmälan i ämnet ännu ej ingått. § 39. Ominkassering
Stad upptages en brandförsäkrad fastighet till ett vida högre värde , än en icke brandförsäkrad , fastän den senares värde bestämmes efter dess rätta förhållande eller afslutade köp, och Städernas Taxerings-Comitféers egande kännedom om fastighetsvärdet samt den afkomst de kunna på olika orter lemna; 5:0 att Brandförsäkringsvärdet användes blott såsom ett minimum, men icke såsom en ständigt gällande grund , så vida Taxeringsmännen äro skyldige, att, utan afseende derpå, uppaga fastigheter till hvad högre värde de anse dem kunna åsättas; 6:0 att Brandförsäkrings-värdet icke verkar till ett bestämdt fastighetsvärde eller ansvarar egaren för det samma , i annat fall än då en olyckshändelse utkräfver summan, hvarvid Directionen likväl eger, att i stället för contant utbetalning åter uppbygga dej afbrända husen} 7:0 att genom köp och ständiga tillfällen till jemnförelse emellan fastighetsvärden , kan detsamma 3i Städerne med mycken pålitlighet utrönas, och en mera allmän kännedom i denna del bibringas innevånare derstädes , hvarigenom de misstag, sorn. stro svårare atl undvika vid uppskatt-. Btvillnings-Utskoitets Beränkanden.
Ingen under, det hon var så angelägen att icke ens i småsaker stöta de andlige för hufvudet, att hon nu förbjöd Badin visa sig för dem, på det han icke, medelst sina vanliga upptåg och näsvisheter, skulle förtörna dem. All denna omtanka kunde likväl ej från henne afvända den kalk, som vid detta tillfälle räcktes af presteståndets händer, och hvars bitterhet drottningen måste tömma ända till dräggen. De utskickade fingo företräde och voro: Erkebiskop Henrik Benzelius, hvilken förde ordet, biskoparne Troilius och Beronius samt professor Mennander, hvilka alla tre, hvar efter annan, blefvo de frejdade Benzeliernes efterträdare i Sveriges högsta andliga värdighet, och prosten Palmærus. De öfverlemnade till drottningen svenska presteståndets oförgätliga bannebref af den 3 Augusti 1756, underskrifvet af presterne vid riksdagen mangrant, från och med talmannen, till och med den ringaste af ståndets ledamöter. Der skildrades, i skarpa och träffande drag, alla drottningens brottsliga bemödanden att störta statsförfattningen och utvidga konungamakten: (framställningen grundade sig på förrädarne Brahes och Horns bekännelser, innan de fördes till afrättsplatsen:) alla hennes planer, att åstadkomma splittring inom senaten och ständerna; att föranstalta pöbelupplopp; att uppvigla studenterna i Upsala; att förföra Stockholms garnison, och tusen andra, ett ränkfullt konungadömes påhitt, när det känner sig för svagt, att på vanligt sätt trampa folkens frihet under fötterna. »Sådan – skref presteståndet – är den bedröf»liga afbild på Eder Kongl. Maj:ts sinnelag emot Rik»sens Ständer och invånare, som desse män, hvilka »låtit sig brukas till vederstyggliga redskap vid så »landsförderfliga anläggningar, lemnat efter sig, just »då de, genom Guds nåd väl beredde, stått vid por»ten af evigheten och varit färdige, att träda fram »för en allvetande domare. Presterskapet bör förmoda, »att ju Eders Kongl.