Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har nemi. på intet sätt påstått det ju icke Hr von Hartmansdorff nu och framdeles bör förmodas hafva många goda och uplysande råd alt delgifva Ståndet i en mängd af ämnen, derutinnan hans mångåriga erfarenhet och flersidiga insigter säkert skola i sådant fall komma ärendernes behandling på ett gagneligl sätt till godo; men jag har endast bestridi, och bestrider alltjemnt, att Hr von Hartmansdorff må tillåta sig a priori tala i Ståndets namn, och å dess vägnar utsäga förkastelsedomar öfver andra ledamöter; ty sådant förfaringssätt lärer icke vara lofligt för Hr von Hartmansdorff, mer än det är för någon annan. Hr Cederschiöld: Jag får fästa Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet derpå, att jag ingalunda talat om någon under riksdagen inträffad händelse, utan om ett under riksdagen fattadt beslut, och tror alt deruti tillräcklig anledning funnits lill motionens framställande. Med Hr von Hartmansdorff instämmer jag deri att den, som väcker en motion, äfven bör i vederbör. StatsDepartrler skaffa sig nödige upplysningar, men jag förmodar att Hr von Hartmansdorff instämmer med mig deruti, att representanlerne icke böra springa upp i SlatsDeparUterne, för all fä reda på hvilka motioner de skola väcka. Del var detta jag anmärkte, att det icke är der man skall gå och leta efter hvilka motioner man skall framställa, lika litet som man skall i tidningarne söka efter anledningar dertill. Hr Lagerhjelm har anmärkt ali man icke borde lägga band på K. M:s beslut. Deri har han rått. Ilan har äfven sagt att motionen hade bordt blifva väckt inom motionstiden; men om della hade skett och en skrifvelse hade blifvit af R. St. i unnerddiet beslutad, månne icke då samma band hade blifvit lagdt på K.. M:s beslut i händelse man anser sådana beslut lägga band på K. M. Man talar om ingrepp på Konungamakten och att sådana icke böra göras af representationen. Jag instämmer i denna åsigt, men man bör dock gifva akt på att representationen försvarar sin rätt.
När nu den skola, hvilken Hr Palmstedt förestått, icke står på samma linia som öfriga skolor, hvilkas lärare äro honom öfverlägsna i bildning 184 Den (J December e. m. men icke kunna påräkna högre pension än 2,000 Rdr synes man mig nog långt sträcka sin välvilja om Ilr Palmstedts pension bestämmes till 3,000 Rdr. Jag bestrider icke Frih. Berzelii omdöme om honom, men det torde vara svårt att bestämma riktigheten af dem, och således torde detta Gr. Löwenhjelms skäl förfalla. Jag anhåller, att Hr Palmstedts pension matte förhöjas till 2,000 Rdr. Gr., Löwenhjelm: I anledn. af Hr Prinlzenskölds yttrande får jag uplysa, att jag såsom Landsh. i Götheborgs och Bohus län lyckönskades af Frih. Berzelius att ega Ilr Palmstedt, såsom den der hvilken vore väl känd att kunna vårda och ordna Chalmerska skolan. Liknelsen emellan denna skola och andra skolor är äfven felaktig, och jag behöfver icke närmare påpeka det. Jag fortfar i min anhållan örn bifall till motionärens förslag. Sedan Hr Frih. o. Ordf:den framställt hurusom i afs:de på ifrSgav:de punkt blifvit yrkadt dels bifall och dels alt det deri föreslagna pensionsbeloppet skulle nedsättas till 2,000 Rdr Rmt, blefvo propostr å dessa yrkanden framställde och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå propostn till bifall å denna punkt förnyades samt efter det svaren nu åter utfallit med Ja och Nej, Hr Frih. o. Ordf:den förklarade att han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en så lydande voteringspropos. Den som bifaller 82:dra punkten af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 167, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att den åt Professor Palmstedt på allmänna indragnings-staten upförda pension af 1,000 Rdr
Sprengtporten och flere andra, nedlägga min reservation mot det slut, hvartill Konst.-Utsk:t kommit, hufvudsakligen grundande denna min åsigt på de skäl, som blifvit framställda af Ilrr Ramsay och von Kraemer i deras Betänk:t bifogade reservationer. För öfrigt yrkar jag inrättandet af en jordbruks-ministére. Frih. Alströmer, Oscar: Jag har ansett mig manad att begära ordet, emedan under denna diskussion, som hufvudsakligen rört sig kring frågan, huruvida K. M:t eger rätt att nedsätta af R. St:r beslutade tullsatser, yttranden blifvit fällda, som stå i strid med de åsigter, jag hyser i denna fråga. Man har påstått, att berörda rätt skulle vara K. M:t förmenad huf vudsakligen på grund af grundlagens stadgande i 61 § R. F., att alla afgilter, som R. St:r beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R. St:r fastställd blifver. När man anför ett sådant stadgande till stöd för sin åsigt, bör man väl göra sig reda för, hvad det betyder. Efter min uppfattning kan det icke syfta på något annat än det förhållande, att K. M:t upplöser en riksdag, utan att ny bevillning blifvit fastställd, och innebär alldeles icke, att de under riksdagsperioden beslutade afgifter icke kunna af K. M:t ändras. Det vore särdeles olämpligt att afvika från den sedan 1809 följda samt af representationen erkända grundsats om K. H. IV. 3 u Den 4 April f. m. M:ts rätt att nedsätta tullar, och det skulle mycket menligt inverka på såväl jordbruket som industrien och handeln, om icke någon konseqvens och stadga i tullagstiftningen kunde åvägabringas. Om man opartiskt betraktar frågan, skall man erkänna, att, derest olika åsigter i tullagstiftningen göra sig gällande, hvilket varit förhållandet och äfven fortfarande skall så förblifva, skola olyckliga följder deraf uppstå, såvida icke K.
Invånare, 1850 ars folkmängd å landet är enligt mantalslängderna beräknad till Vid jemförelse med den för år 1840 uppgifna folkmängd skulle den under sednare 10 åren tillväxt med 4,248 personer. Hvarken farsoter eller utflyttningar hafva baft märkbart inflytande å folkmängden. Smittkoppor voro dock åren 1849 och 1850 spridda i Länet. Endast enstaka utflyttningar till utrikes orter hafva företagits, egentligen af bruksfolk till Finland samt af en och annan bland allmoge och industriidkare till Amerika. Folkets bildning, sedlighet, näringsflit och välmåga äro i synbart tilltagande; dock stiger icke alltid arbetshjonens välmåga i bredd med förkofran hos dem, som betjenas af arbetsstyrkan. I synnerhet bekräftas detta af förhållandet inom bergslagen, der grufvehjonen ofta kämpa med fattigdomen. Då de innehafva hvarken laga tjensl eller jordbruk, äro de en lös befolkning, den ingen ansett sig företrädesvis pligtig att omhulda. I den mån ordnad fattigvårds verkningar komma den förmögnare att känna det hans egen fördel är beroende af den ringares bergning, kan man likväl påräkna förbättrad t tillstånd. Såsom medel dertill må anses påbörjadt afskaffande af seden att i grufarbete använda qvinnan lika allmänt som mannen, genom hvilken sed inre hushållning oell barnuppfostran varit vanvårdade, hvaraf vidare följt, att grufarbetaren afkomma utvandrat att Ligga samt med åren fortfarit att sysslolös kringstryka och befolkat fängelserna. Arbetsbiträde af främmande allmoge, egentligen från Wermland, begagnas vid odling och till slöjd; hvaremot Länets invånare sällan söka tillfälligt arbete i andra orter. Drängedagsverke^ uppförd t i markegångslaxorna lill 20 skillingar, har vissa tider om året betalts högre. Grufvedagsverkel är beräknadt från 28 till 32 skillingar Banko. 126,971; deraf: Mankön mantalsskrifna » manlalsfria . 33,399
Terra Sigillata; se Bolus. Tester eller Krätz Fri Tile 1 skålp. — 50 Tidningar och Tidskrifter, äfven då de äro tryckta på Svenska språket, så framt i detta fall de, adresserade till Svenskt postkontor, med allmän post inkomma Fria som inkomma annorlunda än med allmänna posten; se Böcker. Tinkal; se Boraxsyradt natron. Tjära, Tjärbärma och Vraktjära Fria Tobak: oarbetad, blad och stjelk 1 skålp. — 25 arbetad: cigarrer och cigarretter 1 skålp. — 75 andra slag, karotter derunder inbegripna 1 skålp. — 35 Tobakspipor af lera eller porslin; se Piphufvuden, andra slag. Tomback; hänföres under Metaller, sammansatta. Tonkabönor Fria Tran och Späck, alla slag 1 skålp. — 1 Trapp; tullbehandlas såsom Lera. Tricot och Tricotage; hänföras under Strumpor m. m. Trippel Fri Trummor och Trumpeter; se Instrumenter, musikaliska. 71 Tryffel; hänföres under Svampar. Tråds guldoch silfverjernoch stålarbeten deraf draga den tull, sorn taxan bestämmer för Manufaktursmide eller Stålarbeten, kopparoch annan ej specificerad metall-: förgyld, försilfrad eller pläterad andra slag bomulls-, alla slag linne-, oblekt blekt eller färgad af silke, bomull eller lin, öfverspunnen med guld, silfver eller annan metall; se Gulddragarearbeten. jern-, koppar-, messingsoch ståltill instrumenter; se Strängar, af metall, öfverspunnen med silke eller tråd; se Karkasser. Träd, friska, alla slag Trädfrukter ; se Frukter och Bär, ej specificerade.
StatsUtsk. har äfven, erkännande viglen deraf, försökt att genom förslag i låneväg tillvägabringa det erforderliga anslaget; men då hos R. o. Ad. den frågan redan är afgjord, att, derest under hand varande medel skulle finnas otillräckliga, extra anslag böra utgå i låneväg, derom Riksg.cont. äger att besörja, skulle jag tro det icke vara skäl att söka någon annan låneutväg äfven för erhållandet af detta behof af 170,000 r:dr, utan nedsättning till någon mindre summa. På grund häraf anhåller jag, att StatsUtsk:s utlåt, uti förevar, afseende måtte afslås, och att K. M:s nåd. propos. härom måtte till bifall framställas. Frih. Palmstjerna: Jag skulle för min del instämma med Frih. Åkerhjelm i afseende på beslutet i denna punkt, såvida icke detsamma äfven berodde på de öfriga Stånden, af hvilka åtminstone tvenne fattat olika beslut med R. o. Ad. i afseende på medlens anskaffande, så att frågan härom lärer blifva föremål för ytterligare Öfverläggning eller åtminstone votering i förstärkta StatsUtsk., hvars resultat kan anses problematiskt, såvida nemi. Frih. Åkerhjeltns forsing bifalles; då deremot ändamålet, fyrars och båkars iståndsättande, med mera visshet skulle vinnas, om R. o. Ad., med bifall lill Utsk:s förslag, förenade sig uti det af tvenne Stånd redan fattade beslut, och denna vigtiga fråga således icke blifva underkastad något så problematiskt sorn en votering i förstärkta StatsUtsk. Af de StatsUtsk. öfver detta ämne meddelade handlingar har Utsk. inhemtat, att till fullständiga iståndsättandet af fyroch båk-inrättningen skulle åtgå en summa af 324,000 eller åtminstone Öfver 3oo,000 rtdr, men att det angelägnaste deraf skulle erfordra en summa af 170.000 r:dr.
Den befans uppförd af Furutimmer 25 hvarf bög på Stenfot, 85 alnar lång, 16 alnar bred med 16 btädfordrade Knutar, 12 små Kinningar, \\. par Följare, blott en brad ford rad gafvel, efter den andra utgöres af långväggen på det deremot stående ÅsStallet; har ett par dubbla och en enkel Dörr, 1 par Dörrar till Skullen, 4^ små fönster i bly, (mer och mindre söndrige, samt några alldeles borta) 44 spiltor med krubbor och häckar, samt ett BrädContoir med Dörr; Golf och spiltpallar af plank, i dåligt skick, och vasarna derunder mer och mindre skadade; Mellantaket eller Skull virket af Bräder, hvaraf flere skadade; Takresningen består af 29 Takstolar samt vid östra gafveln 5 3g8 Den i o December e. m. halfva dito och derpå Bräder, läckte moel spån, som är mycket ruttnad. Norra "Väggen har tagit röta på flera ställen. Till Skollen är en lång Bro på timrade kistor i godt stånd, men Brotaket förlorat. Den 23 Maj 1828 anstäldes auction, då anbud gjordes med ^66 R:dr 32 sk. Broo, hvilket af Konungens Befallningshafvande hos Kongl. StatsContoiret anmältes, med hemställan om icke försäljningen kunde få ske med rättighet för Inroparen att få låta Byggnaden qvarstå, efter, vid Kungsgårdens bortarrenderande, något förbehåll icke varit derom att densamma borde hortflyltas, och hvarom fråga visst aldrig uppstått om Kongl. Maj:t och Kronan sjelf bibehållit Byggnaden, och densammas värde derigenom för köparen skulle betydligen ökas, då rifning och flyttning samt den dermed förenade betydliga kostnad, knutarnas skadande, takspånens förlorande samt brädfou ringens och innanredets sönderbrytande och förstörande undvekos.
Län 60 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 76. efter samma år derstädes inträffad missväxt, hafva Revisorerne uppgjort en beräkning, enligt hvilken nämnde transaction skall tillskyndat Stats-Verket en förlust af 18,428 R:dr 29 sk. 4 r^t*> sorn synts Revisorerne kunnat undvikas, i händelse undsättningsåtgärden blifvit utförd, efter den princip att meddela räntefria penningeförskott åt speculanter i orterne, emot skyldighet å deras sida att till bestämda maximi-pris hålla spanmålen de behöfvande tillhanda. Utskottet, som funnit förhållandet rörande omförmälde undsättningsåtgärd vara af Kongl. Stats-Contoret nöjagtigt utredt och upplyst, hemställer, alt de af Revisorerne härom gjorde framställningar må lemnäs utan afseende. Chartce-SigillatceVerket. § i57- (Rev. Åf Revisorerne är anmärkt, att uppburne medel för försåldt stämpladt papper i vissa Län icke blifvit af försäljningsmännen levererade inom bestämd tid, utan att likväl, så vidt räkenskaperne gifva vid handen, någon ränta blifvit de försumlige försäljningsmännen påförd eller af dem erlagd. Då det tillhör Kongl. Kammar-Rättens Öfver-Revisions-Departement att i dylika fall talan emot vederbörande utföra, och Utskottet inhemtat, att så beskaffade ersättningsanspråk äfven i anmärkningsväg blifvit väckte, anser Utskottet någon serskild åtgärd, i anledning af Revisorernes förenämnde anmälan, icke vara att vidtaga. Kongl. Mynt-Verket. § 158. Såväl i835. som 1889 årens Revisorer hafva fästat uppmärksamhet dervid, att i Myntverkets räkenskaper kostnaderne för förfärdigade machinerier icke blifvit åtskiljde från sjelfva myntningskostnaden.
Engström ådömd ersättning. 27. — angående väckt fråga örn eftergift af ådömd ersättning i följd af f. d» kronofogden Christopher Öhboms balans. 28. — angående väckt fråga, att Öfverjägniästare-bos tället Gate måtte till Arvika köping öfverlåtas. 29. — angående Fältkamereraren Cartons sterbhusdclegares befriande från å dö md ersä tini ngssk vidig het. 30. — angående ersättning för förskjutna kostnader, i anledning af eholera farsotea. 31. — angående ytterligare räntefrihet och anstånd med kapital-ofbetalnin garne för det till nya Rådhusbyggnaden i 3Vexiö afsalia belopp af det staden beviljade byggnadslån. 32. — angående eftergift af ett förre Landska na ereraren G. Sylvander till ersättning ådömdt belopp. 33. — angående verkställd omröstning öfver Högsta Domstolens ledamöter. 34. — angående val af Justitie-ombödsman och dess suppleant. 35. Förordnande för Häradshöfdingen, Kammarrådet S. L. Theorell att vara Rikets Ständers Justi lie-ombudsman. 3.6. — för Hofrätts-rådet m. m. Gi'efve C. G. D. Mörner att vara Rikets. Ständers Justitie-oxnbudsmans suppleant. Underdånig skrifvelse, angående bildandet af ett nytt Artilleri-batte ri, att förläggas i Norrland. 38. — angående godtgörande af förskottsvis utbetalda understöd, i anled ning af den sistlidet år i Christianstad inträffade eldsvåda. 39. — i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition, med förslag angående handelsboks vitsord. 40. — i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Regeringsformen. 41. — i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition om ändring i 6, 15 och 43 §§ Regeringsformen. 42. — i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändring i 1 § 9 mom. Tryckfrihets-förordningen.
Bidrag till fonden för Sveriges och Norriges gemensamma utgifter 20,441: L 2. - Summa 3,216,028: 10. 3. § I Beträffande frågan om bestämmandet af en lämplig beräkningsgrund för utgörandet af Sveriges och Norriges utgifter för de båda rikenas gemensamma konsular-angelägenheter, anfördes uti senast afgifna revisions-berättelse, att den af Kongl. Majd för detta ärendes utredning i nåder förordnade kommitté föreslagit, att Sverige borde tillskjuta % och Norrige ^ af det erforderliga beloppet. I afseende å frågans vidare behandling och slutliga afgörande, få Revisorerne nu meddela att, efter det Norska Stor-Thinget, uppå aflåten nådig proposition i ämnet, såsom bidrag från Norriges sida till bestridande af dessa utgifter, beviljat ett belopp af 22,300 speciedaler, utgörande i rund summa f:delar af den för berörda utgifter beräknade totalsumma, 52,000 R:dr specie, har Kongl. Majit under den 20 nästlidne April funnit godt i nåder förordna, bland annat, att de 29,700 R:dr specie, hvartill de på Sverige belöpande i:delarne af omförmälda utgifter i rundt tal uppginge, skulle utgå af handelsoch sjöfarts-fonden samt att den befattning med förvaltningen af konsuls-fondens medel, som ålegat Konvoy-kommissariatet, skulle upphöra och de förenade rikenas bidrag till utgifterna för deras gemensamma lconsuls väsende, såsom en särskild fond, ställas under förvaltning af Utrikes departementet. § 2. Vid anställd inventering befunnos säkerhets-handlingarna å de utlånta medlen i god ordning. Kapitalet uppgick inventerings-dagen, den 3 nästlidne September, till 3,041,014 R;dr 35 öre Riksmynt, deraf obligationer för 267,450 R:dr samma mynt. — 57 — •• Iloani. Ofver-Iiiteiideiits-embetct.
I februari 1833 blifven änka, återvände hon till sin födelseort med tvänne små barn (ett barn hade dött före mannen). Om dessa sex år, som hennes första giftermål varade, talade hon sedan mycket sällan, sin mans namn nämnde hon nästan aldrig, men så mycket vet man, att äktenskapet var olyckligt. Dr Flygare lär ha varit en begåfvad man, men hans unga hustru fick vid hans sida genomgå en ganska bitter början af lifvets skola, där fattigdom och bekymmer intogo en mycket framstående del af kursen. Sommaren 1834 förlofvade hon sig med en ung jurist, J. B,. Dahlin, som dock redan året därpå kort före det tilltänkta bröllopet vådligen omkom under segling. Frukten af denna förbindelse blef en dotter, Bosa, som upptogs af en fru Bågenholm, medan fru Flygare år 1839 flyttade till Stockholm, där hennes året förut utkomna roman » Waldemar Klein » väckt en betydande uppmärksamhet. Dottern Bosa erkändes dock alltid öppet af modern, och då hon senare vid 17 års ålder infördes i hufvudstadens literära och sällskapliga lif, var hennes nära släktskapsförhållande till Emelie Carlén så mycket bättre kändt för alla, som stodo i någon förbindelse med fa miljen, som det aldrig frän dennas sida fördoldes. År 1841 ingick Emelie Flygare nytt äktenskap, denna gång med den som lycklig skald kände Johan Gabriel Carlén, bland hvars mest kända sånger jag endast erinrar om hans vackra » Galérslafvens sång ». De tio år, som nu följde, voro säkerligen de lyckligaste och lugnaste af Emelie FlygareCarléns lif. Under dessa år utvecklade hon hela sin talang. Alla hennes romaner, med undantag af » Ett köpmanshus », tillhöra denna period. Mannen hölls ganska strängt på mattan och var nöjd med sin roll som sin berömda hustrus man. Och bägge, såväl mor som styffader, förenade sin ömhet om hennes son från första giftet, Edvard Flygare, som vid deras äktenskaps ingående var tolf år gammal. Må jag ett ögonblick uppehålla mig vid honom, som spelat en så ingripande roll i Emelie Flygare-Carléns lif, och hvars död blef signalen till den olyckliga delen af hennes andra äktenskap.
Besvärsoch Ekon.-ilsk. Betänkande, N:o 'Ad. 21 Jtf:o SI. Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Juni 1851, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckta frågor om förändring af gällande stadganden, angående skyldighet att bygga och underhålla prestgård, tingshus och här ads fäng else.
Riddcrstaptt och Ädeln täcktes tilläta mig föreställa, at en förnekad diseusiion stulle wara et störande af hwars och ens rätt, och synes för öfrigt - 518 Den g Juni-'. rigt mera tld winnås genom hwars och ens oförhindrade yttranden, och upläsning af cilcramina, än genom en votering, som kunde förmodas, dä man hort blandade Ja och trier; i anledning af hwilka considerationer jag torde fä -proponera Ridderffapct och Adeln, at omedelbart tilläta ventilation. Bifölls. Herr »olse, föreftog, at de an märkningar som kunde komma at göras, ej nu mätte syftelsätta Ridderffapct och Adeln, utan remitteras til Constitutions-ULffottct. Herr Ihre, Albrecht, upropad, uplästo följande clictamLn: Högwälb. Herr Laron och Landtmarffalk! Högloft. Ridderffap och Adel! sfsid förledne kleni-dags öfwerläggning om den af Högloft. Constitutiöns-Utffottet projecterade Regeringsform, hade jag förmodat och upriatigt önffats at nägon Ledamot af insigter och erfarenhet fört Högloft. Ridderffapets och Adelns upmärksamhet pä den del afConstitulionen, som angär utöfningen af den, i min tanka sä wigtiga, hwarje Riks-Ständs rätt at sig sjelft beskatta. Dä detta icke händt, borde sä wäl denna allmänna lystnad eller — allmänna bifall, som min höga aktning för de Herrars ej mindre personliga caracter, än utmärkta egenffaper och allmänna förtroende, som i detta projects utarbetande - Den 5 Junit. 5ig betande deltagit, men aldramest medwetenheten af mina egna swaga kunskaper i desie ämnen, afräda mig at med mit yttrande satta Högloft. Ridderffapets och Adelns öfwerseende pä prof och medtaga någon del af en dyrbar tid.
Men om än så icke är, hvar ligger säkerheten derföre, att icke Fullmägtige kunna taga sig denna pröfningsrätt; och då Konungen icke har öfver Fullmägtige någon myndighet, kan det förhållande tänkas, att Fullmägtige skulle kunna vägra medlens återställande å annan tid och till andra belopp än de sjelfva funne lämpligt, samt på detta sätt bringa hela statsmachinen i våda; och Fullmägtige hade derigenom också i sjelfva verket tagit konungamakten i sina händer; ty säga hvad man vill, penningen är i allmänhet den mägtigaste bland krafter, och den bestämmer ej sällan, hos hvilken makten egentligen ligger. Förslagets 6:te punkt är fullkomligen öfverflödig, emedan den befallning K. M. redan före detta aflåtit till de förvaltande Verken den befallning sorn här ifrågasättes, att nemi. endast i mån af behof från StatsKont. reqvirera och uttaga de till ordinarie Statsregleringen hörande anslagssummor. Och hvad slutligen beträffar Utsk:s förslag i 8:de punkten, om bemyndigande för Fullmägtige i RiksgisKont. att kunna låta enskild Bankinrättning innehafva och i dess lånerörelse begagna de derstädes för Riksgis» Kont:s räkning eller till dess disposition insatta medel, så synes mig detta förslag vara lika litet antagligt, som det i lia punkten framställda om öfverlemnande i enskilda Bankinrättningars vård af Statens medel; och det har till och med ett ändå större lyte än det sednare, enär det åsyftar, att Statsintraderne skulle tvärtemot både deras natur och ändamål, förvandlas till fonder för enskilta korporationers lånerörelse. Det ifråga vide förslaget, betraktadt i sin helhet, innebär, efter mitt omdöme, sådana bestämmelser, hvilka, om de trädde i verket, skulle lemna herrsklystna Ständer ett kärkommet tillfälle att utvidga sin makt på Kronans bekostnad.