Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från den dag, dä utväxling af Silf57 H. ' ‘ 7' 98 Den i3 Januari! e. m. ver å nyo vidtager, enligt hvad derom vid denna Riksdag beslutadt blifvit, är Banken skyldig, att, enär sä påfordras, sina sedlar nied Svenskt silfvermynt inlösa, efter den af Konung och Rikets Ständer nu fastställde grund. Herr Skogman, Carl David: Sedan Utskotten i sitt senare förslag fränträdt den skillnad, som var gjord i det första, emellan nya och gamla sedlar, får jag föreslå bifall till den senare redactionen, med den obetydliga förändring, att ordet nu uteslutes, emedan, genom detta ord, det synes förutsatt, att denna lag skulle innehålla stadgande om myntbestämnings-grunden. Om Ridderskapet och Adeln täcktes härtill lemna bifall, skulle, i stället för orden: ”efter ”den af Konung och Rikets Ständer nu fastställde grund,” införas följande: efter den grund Konung och Rikets Ständer fastställt. Hans Excellence Hejm Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottens förslag till x §. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänna Utskottens berörde förslag, under iagttagande af den utaf Herr Skogman uppgifne redactionsförändring. Bifölls. Den i3 Januarii e. m. 99 $'• 2. Vägrar Banken under hvad sken det vara må, att sedel vid uppvisandet inlösa med det belopp, hvarå den af Banken utgifven blifvit efter ty, i 1 $. säges, må den, som sedel innehafver, derom hos Kongl. Maj.ts och Bikets Svea HofRätt göra skrif - telig anmälan; och ålägge Hoj Rätten BancoFullmägtige, att inom tre dagar efter deraf erhållen del öfver den anmälan sig förklara.
Spi " liinds-, fiirgoch prcisslöiier Lillig~ist i Stockholni. Gods licmtas afgiftsfritt, frbn hemmen efter tillsiigelse. För. större partier frbn landsorten betalas dessutom frakten fram och ater. F b~ kapitalister, sarskildt fruntimmer, liar det länge varit ett önskningsmål a t t kunna öfverlämna vården af sina vaidepapper och skötseln ' a f sina affarer å t någon person eller institution, som med absolut säkerhet förenade punktlighet och noggrannhet i utförandet af det anförtrodda uppdraget äfvensom prisbihigliet. E n sådan institution ar ', I. Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning. (L i l l a N y g a t a n 2 Y, expeditionstid 10-41, som under garanti af Stockholms Eiiskilda Bank åtager sig valrd. och - förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper, ' Exempel 1. Oin en. person hos Notariatafdelningen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid förfallotideriia kuponger och tilllmndnliåller deponenten influtna medel. Vidare efterser Notaiiatafdelningen utlottning: ~ af obligationer och imderrättar deponenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvit utlottad, samt lämnar förslag till ny placering af det ledigblifila kapitalet. Om inteckningar deponeras hos Notariatafdelningen underrättar. Notariatafdelningen gäldenären därom a t t räntorna i % inteckningarna skola - till afdelriingen inbetalas, hvarefter de medel, som inflyta, till deponenten redovisas. Vidare tillser Notariatafdelningen a t t jnteckningarne blifva i vederbörlig tid förnyade. Om en Iios afdelniiigeii deponerad inteckning genom underliten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockliolms Eiiskildzil Bank därigenom uppkommen skada. Förvaringsafgift: 5 0 öre för år pr 1,000 kronor af depositionens värde, dock ej imder två kronor. - j Bangar, Bängkläder, Mattor, Möbeltyger, Qardfner,.
Med åberopande af dcsie skäl och dä Bryggake-Socieretens anbud nogsamt ädagclägger, del Stockholms Siad förrjenar den beräkning Beredningen tillstyrkt, ansäg Herr Hof-Marskalkcn Friherre kustbeck ingen ändring deruti böra ske z hwaremok Herr Grotzbaiidlaren Lantcslon päminle, a,k första ffälek, det Slockholm ej äger jord, tväl kunde aberopas i afseende pä förbud för denna Stad akt fä bränna, men, sedan del blistvil lillätit, icke ifräga om asgis, ten; att consumlionen bär icke kan wara mera för månlig än i andra Städer, der weden ej är sä dyr, samt alt Bryggare-Sociereiens anbud desto mindre bcwist.r nägot i närwarande fräga, som der icke skett Med annat wilker, än alt Societeten fkulle erhålla rnongpolium pä bränwinsbränningen härstädes. Herr Greswen och Ordföranden gjorde härefter den Proposition: Om Stockholms Stad skall för rättigheten atl tillwcrka bränwin, taxeras pä lika sätt, som öfrige Städer, i hwilken händelje den as Beredningen samma Stad tillagde rätt, alt fa afsäga sig bränningen förfaller? Härtill swaradeS enhälligt Ja, '"om af Herr Hos-Marffalkcn Baron knäbeck och Riksdagsmannen NsZnus ^obnslon frän Östergöthland, hwilka abe - rZ76 Den 24 November. aberopade för sina delar Bredningens härukrnnan fattade besiut - I7t kuxra Lx krotacollo L. 6. Ingman. Utdrag af Protokollet hållit uti Riksens Högloft. Ständers BewillningSsamt Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-UlffottsBeredning wid Riksdagen i Stockholm den 2i Nov. 1829. S. D. Herr Ofwerste Kammarjunkaren, Landshöfdingen och Riddaren Friherre Hamilton upläste och angas ert fa lydande anförande:
Frågan om ett rättegångssätt med Jury, hade redan, formligen beredd, genom förra Constitutions-Utskottets tillstyrkande blifvit till Riksens Ständers Plena öfverlemnad. Från den stunden hade det blifvit Plenorum rättighet att dermed sig befatta och så snart Plena en gång hade genom Utskottets öfverlemnande af ett verkligt förslag blifvit satt i utöfning af denna rättighet, borde det ock enligt all princip följa, att när, efter gjord återremiss från Riksens Ständers plena, Const: Utskottet vid omarbetningen af rättegångssättet stadnade, medelst paria vota, i 2 :ne alternativer, kunde det ej vara Utskottets rättighet att anse någondera meningen förfallen, utan måste då, enligt 38 :de § Riksd: Ordn., bägge till Plenorum afgörande öfverlemnas: hvarföre? emedan Utskottet, igenom sin verkställda anmälan till Riksens Ständer, förlorat sin rättighet att det gjorda förslaget ogilla. Förhållandet med närvarande fråga vore helt annat, just derigenom att densamma icke kommit till Plenorum befattning. Den kunde ej heller komma dit, utan att Constitutions-Utskottet sådant beslutade. §§ 53, 81, 83, 84 af Reg: F: och § 29 af Riksdags-Ordningen, stadgade att frågor om ändringar, upphäfvande, eller för framtiden gällande förklaringar af Grundlagarne ej må uti Ståndets Plena väckas, utan has Constit: Utskottet anmälas; vidare, att Constitutions Utskottet tillkommer upptaga 1 Protokollstexten lyder på följande sätt: Herr Kammarherren Silverstolpe yttrade sig det han för sin del etc. hvarmed Herrar Doctorerne Wijkman, Falck och Wåhlin instämde. — Genom ett signum hänvisas till ett efter protokollet inhäftat yttrande, som börjar: Silverstolpe yttrade sig, det o. s. v. — I texten ovan har detta yttrande insatts, dock med bibehållande av protokollstextens titulatur. Betänkandet är icke undertecknat men skrivet med S:s egen hand. Överst på första sidan är antecknat: Till Protocollet d. 4 Aug.
Men då jag erkänner, att StatsUtsk. riktigt uppfattat sin bestämmelse, tycker jag mig dock sakna en sådan utveckling af frågan, som det ålegat Utsk. att framlägga, den nemi. att upplysa nationen om de verkliga statsbehofven, huru de tillkommit och huru de skola skiljas från de inbillade och öfverflödiga, med afseende på statens tillgångar till behofvens fyllande; och om, då endast sådana behof blifvit framställda, som äro oundgängligen nödvändiga, desamma med consequent raisonnement kunnat framställas, tror jag, att Utsk. kunnat vänta allmänt bifall till behofvens fyllande, och att man från Styrelsens organer ej fått höra så mycken opposition, som jag förmodar kommer att göra sig gällande. Jag tror nemi., att då StatsUtsk. afslagit så många af K. M. nödiga ansedda behof, Utsk. äfven bort noga granska, huruvida icke en mängd indragningar kunnat äga rum. Det, hvarpå man synes hafva fästat mesta afseendet, nemi. försvarsverket, hade kunnat blifva föremål för en annan reglering. Det hade icke varit ur vägen, om Utsk. uttalat en mening, son: från flera håll synes göra sig gällande, den nemi., att så länge detta slatsbestyr saknar en ändamålsenlig administration, är det förgäfves att komma till en rationel reglering af försvarsverket. Man må offra på armden hvad summor som helst, och landet skall qvarstå på samma punkt; ty då man efter ao års fred påkallar millioner för försvaret, synes det vara ett stort bevis på en felaktig administration i denna styrelsegren. Om derföre StatsUtsk., med den magt, detsamma tillkommer, och det förtroende, som dess personal bör äga, blott framställt en hänsyftning dertill, att i administrationens former ligger en omöjlighet för staten att ordna sina Dcn 26
Under förhoppning att mina ord rätt upfattas, anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag, dock så att lönen bestämmes till 4,500 Kdr. Sedan härefter Hr Frih. o.Ordf:den framställt, atti afs:de på Utsk:s ifrågav:de hemställan blifvit yrkadt dels bifall med den förändring, att för den nämnda nya Profession vid hvartdera Universitetet beviljades 4,500 Bdr eller tillhopa 9,000 ltdr Ernt samt beloppen fördelades i 3,000 såsom lön och 1,500 såsom lönetillökning, och med förklarande derjemte att ifrågav:de anslag i Tabellen N:o 5 bör uptagas under titel »Till en ny Profession för ordnandet vid Universiteterne i Ny-Europeisk Lingvistik, Modern Litteratur och Estetik»; dels ock af LIr Printzensköld afslag, blef propos. till bifall å Utsk:s hemställan först framstäld och besvarad med Nej; hvarefter Hr Frih. o. Ordf:den hemstälde om R. o. Ad:n, såsom H. Exc. Hr Gr. Sparre föreslagit, behagade bifalla Utsk:s hemställan, med den förändring, att för deri nämnda nya Profession vid hvartdera Universitetet beviljades 4,500 Kdr eller tillhopa 9,000 Kdr Kmt, samt beloppen fördelades i 3,000 Rdr såsom lön och I,500 Kdr såsom lönetillökning, och med förklarande derjemte, att ifrågav. anslag i tabellen N:o 5 bör uptagas under titel »Till en ny Profession för ordnandet vid Universiteterne i Ny Europeisk Lingvistik, Modern Litteratur och Estetik», samt efter denna propos:s besvarande med starka Ja jemte många Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Pr i n tzen sk ö ld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som bifaller StatsUtsk:s i 26:te punkten af Utlåt.
Men då, efter hvad Utskottet, vid anställd jemförelse emellan de serskilda Ståndens Protocoller för denna Riksdag, funnit en så betydlig skiljaktighet i stilar och tryck numera eger rum, att t. ex. ettark af Ridder skapet och Adelns Protocoller nära motsvarar tvänne af Bonde Ståndets; så och enär, enligt Utskottets åsigt, jemväl nu ifrågavarande vedergällning bör lempas* efter de göromål, hvarför densamma beviljas, tillstyrker Utskottet, alt, såsom ersättning för besörjandet af correcturläsningen m. m , i och för den vid innevarande Riksdags slut återstående tryckning af Riks-Ståndens Protocoller må, på enahanda sätt sorn för öfriga Riksdagskoslnaders liqviderande äro föreskri fvet, af Riksgälds-Contoret utbetalas lör hvarje derefter tryckt ark af Ridderskapet -och Adelns samt Borgare-Ståndets Prolocoller En Riksdaler, af Presle-Slåndets Protocoll Eyratio skilling och af Bonde-Ståndets Trettiotvå skilling. Stats-Utskottets Memorial, N:o 264. 7 Vidkommande äler Registren' öfver samma Prolocoller, så hafva Rikets Ständer, under de sednaste Riksdagarne, till godtgörande af besväret med dessa Registers upprättande, beviljat Tio Riksdaler för hvarje med vanliga stilar tryckt ark af desamma, och derjemte medgifvit, att för upprättandet af det eller de Register, vid hvilkas tryckning finare stilar begagnades, . en härefter lämpad förhöjning i denna ersättnings belopp finge af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret bestämmas. Enligt hvad Utskottet af häröfver infordrade uppgifter inhemtat, har ersättningen för upprättandet af Registren öfver alla fyra Riks-Ståndens Prolocoller vid sista Riksdag utgått med 1,77b R:dr. Då nu härtill lägges hvad, som blifvit utbetaldt för Registrens tryckning oell häftning, visar sig, att sistnämnde Register kostat det allmänna nära 4,000 R:dr.
Ständer pröfvadt, hoppas jag att, vid denna pröfning, oftanämnde i3 §. af Betänkandet N:o 3, bljfvcr sålunda förändrad: att liden för bränvinsbränningen må inskränkas till sex månader om året, nemligen Januariij Februariiy Mars > April, November och December. Om denna förändring, som rörer öj sak, olau endast redaction, antages , så bör 8 §. i Förslag lill Författning för bränvinsbränningen i enlighet dermed rättas, genom hvilken rättelse de ofvannämnde olägenhelerne blifva undanröjda. Sistnämnde §. börtie da lyda sålunda: ”Vid de årliga Mantalsskrifningarna liela eller hälften af ”ilén 'tillåtna tiden; skolande i sönare fället bestämdt uppgifvas; hvilkendera, ”termin, antingen J andar ii 7 Februarii och Mars r eller April, November ”och December dertill begagnas , med uteslutande af Jiråk i b,e-> ”räkningen.” Uti denna reservation instämde Ilerr Doctor Grenander. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1834- B ev.- samt Allm. Besv.- och Qecon.-Utshs Memorial N:o 7. 1 N:o 7. Ankom till Exp-Utsk. den i/j November iS34* Memorial, med förslag till sammanj cmkning af Ihks-Ståndens Beslut, angående grunder ne för bränvinsbränningsrättigheten, samt till ojoteringspropositiorier i fråga om brån vinsbränningens beskattning. Då Resp. Riks-Slånden vid pröfning af Utskottens Utlåtande N:o 5, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande j\T:o 3, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bräll vinsbränningen oell livad dermed bar gemenskap, i vissa delar stannat i skiljaktiga Beslut; få Utskotten härmed, jemlikt 71 §. Regeringsformen och 70 $.
Riksdags-Ordningen, och, i enlighet med hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 345 vid slutet af sin framställning om 4:de punkten yttrat, förfalla. 6:tej:de och i3:de punkterna ansåg Ståndet icke erfordra någon dess åtgärd, utan lades till handlingarne. i4-'de punkten. Ståndet, som vidblifver sitt ogillande af den i StatsUtskottets Memorial N:o 301 föreslagna voterings-propositionen, ansåg den uppkomna tvistefrågan hafva icke allenast i formellt hänseende, då 2 Stånd stannat emot 2, förfallit, på grund af Riksdags-Orduingens 34 och 75 §§., utan ock hvad saken eller det af Slals-Utskoltet vid anslaget till Carolinska Med. Chir. Institutet fästade vilkor belräflar, vara i sjelfva 'verket alldeles utplånad genom den så väl i Utlåtandet N:o 193 af Utskottet lemnade, som än ytterligare i Utlåtandet N:o 345 upprepade förklaring, alt med bemälde vilkor icke åsyftades annat, än hvad redan i Kongl. Majlis Nådiga Reglemente af den 11 December 1822 innehålles och finnes föreskrifvet, till följd hvaraf Ståndet fann någen votering hvarken erfordras ej eller ens kunna derom anställas; men ville medvifva, att vid nämnde anslag fästes den förklaring, att Institutet derigenom må erhålla en sådan organisation, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Reglemente af den 11 December 1822, pålitlige och tillvande practiske läkare för alla grenar af Medicinal-verket till Statens tjenst vid samma Institut kunna danas. Och då Preste-Ståndet, genom delta medgifvande, tror sig närmast hafva instämt med de af Borgareoch Bonde-Stånden, i anledning af ofvannärnnde Utlåtande N:o 193, fattade beslut, får Ståndet vänligen inbjuda respective Med-Stunden att om detta beslut med Preste-Ståndet sig lorena. i8:de punkten-.
Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. 123 I afseende på en härvid behöflig större militärstyrka, hvartill Herr Friherre Sprengtporten antydt garnisonen icke lenina tillgång, trodde jag mig icke hafva förutsatt användning af större styrka, än som flerdubbelt i garnisonen funnits. Och beträffande möjligheten alt fullkomligt förebygga fensters inslående, hade jag aldrig förblandat frågan om fullkomlig framgång med den om pligten att för ändamålet göra, hvad göras kan, och således ej heller fordrat, att vid tillfället alla fensterrutor skolat räddas; men omöjligheten häraf kunde ju icke bevisa, att allt bemödande för ändamålet varit förgäfves. Om i hvarje hus, som anfölls, blott några få rutor gått förlorade, i stället att knappast någon sådan fanns oskadad qvar i hela våningar eller hela hus; så hade ju detta ändock vittnat något mera fördelaktigt om allmänna ordningens vård i hufvudstaden, än att hafva låtit öfvervälde! fritt rasa, utan att den minsta pluton af krigsfolk visat sig vid de flesta af dessa hus, der våldsamheter föröfvades. Det borde dock icke .glömas, att fråga var äfven om något annat, än skada på fenster. Svårare än denna skada hade tvifvelsutan på flera ställen varit obehaget för de stormade husens invånare, äfventyret för deras helsa genom förlusten af fenstren midt i natten under den kalla årstiden, och för många, särdeles fruntimmer, den dödliga skrämseln af vildsinta våldsverkares hot under en synbart värnlös belägenhet. Men svårare ännu än allt detta var det öfriga, alldeles obegränsade äfventyr, som låg i att handlöst lemna en folkrörelse, hvars ohejdade framfart kunnat hafva oberäkneliga följder, om hvilkas beskaffenhet man endast från kännedomen af deras ”syftning och betydelse” kunde hämta ett begrepp.
Detta föranledde mig att under voteringen i Ridd.cancelliet uppsöka riksdagsbesluten för de förra riksdagarna, hvaraf jag funnit, att Ständerna år 1812 gifvit en tillökning på 3:dje hufvudtiteln af 647,875 r:dr och år i8i5 af 241,oo5 r:dr. Flera riksdagsbeslut hafva icke varit till hands; men jag vill minnas, att tillökningen vid de följande riksdagarna varit långt större än de nu af mig uppgifna summorna, hvari likväl icke är inräknadt det, som blifvit gifvet till sjöförsvaret. I anledn. af den talarens yttrande, som ansett gevärs anskaffande såsom det angelägnaste af allt och omnämnt svårigheten att i behofvets stund anskaffa denna artikel, hemställer jag till talaren sjelf, om det icke vore skäl att härtill taga de 600,00a r:dr, sorn ännu finnas outtagna af det vid sista riksdagen beviljade anslag, enär de öfriga persedlarna, såsom beklädnad m. m., ärp lättare att hastigt anskaffa, när så påfordras. En talare, Hr v. Hartmansdorff, har användl en anecdot för att ingifva R. o. Ad. den tanken, att de ofräls» Ståndens vägran af anslag hufvudsakligen härrörde från en genom tidningsskrifvarne vilseförd opinion. Jag anser derföre af högsta vigt alt en gång få utredt, huru det verkli - Den 3 November e. ra. 3g gen förhåller sig med detta inkast, som man här hort upprepas så ofta, att det, snart sagdt, tyckes utgöra Styrelsens hufvudargument emot alla anmärkningar, emedan derpå beror, huruvida det är Styrelsens pligt eller icke att rätta sig efter Representationens opinionsyttringar. Jag ber i anledning häraf att få återföra i Huset^ minne, huru H. Ex. Statsministern för utrikes ärenderna vid förra riksdagen, i anledn. af ett yttrande utaf Frih. C. H.
Hvad åter en ökad folkmängd angår, så behöfver man blott göra en jemförelse med den tiden då vi ägde Finland, Liffland in. m. och de Embetsmän vi då underhöllo. Det försvar som göres emot påståendet att Skatterna jemtll okas, kan jag för min del icke gilla, ty genom prisernas fallande i jemförelse med priserna då skatterna beviljades, måste man nu använda dubbelt så mycket varor till försäljning, för att kunna fylla den bifallna Bevillningssumman. Detta är en Arithmetisk sanning, som ej kan bestridas. I allmänhet kan äfven anmärkning äga rum i anseende till medel, som förskottsvis begagnas utan Ständers hörande, och blir det alltid ett fel, att på sådant sätt anticipera på framtiden. Den 5 Maji e, ml 51 Det felaktiga prohibitivsysteme som 1815 och 1818 antogs hade kunnat af Regeringens Ledamöter inskränkas, om ej aldeles förekommas, derest de begagnat sin Representativa rättighet; för att upplysa om det rätta; i stället understöddes prohitiva planen och några få Individer hafva vunnit på de öfriges bekostnad. Jag slutar med den önskan att vi må fini na Ministéren vara en skyddsgifvande magt, rik på moralisk inflytelse i bemödandet att för Konungen framlägga Nationens önskningar, snarare än en magt, som verkar efter egna ensidiga åsigter. 1 detta fall skall aldrig har. monien komma att störa6 mellan Folkets Representanter och Regeringen. Grefve v an Schwerin, Fredric Bogislans: Uti Hans Hans Excellence Herr Grefve Mörners anförande af den I7:de sistlidne April, har jag tyckt mig finna en Styrelsetheorie uppställd, som förekommer mig något olik den Styrelsetheorie, hvartill Constitutionens stadgander synas mig otvungit leda.
Herr Tham Den 23 Qctober e. m. liar sagt, att adliga myndlingars rätt bättre bevaras af HofRätterna, än af HäradsRätten. För min del känner jag ej någon större rätt för våra myndlingar, än för hela Svenska folket. Tvertom tror jag större olägenheter deraf uppkomma, att HofRätten är första Domstol, emedan det vore vida beqvämligare, att slippa de långa resorna man mäste göra, eller de ombud man der nödvändigt mäste hålla. Herr Piibbingj Arvid: Andre talare hafva vidlyftigare yttrat sig mot LagmansRätternes indragning; orsaken hvarföre jag egeriteligen instämmer i deras åsigtér är: att, ehuru målen nu vanligen ett år uppehållas för att genomgå LagmansRätten, blir uppehållet längre, om, i stället för LagmansRätten, de skola genomgå Hof Rätten, der de pläga få hvila oafgjorde ändå längre. Likaså plägar i Högsta Domstolen, som skulle komma i nu varande 3:dje instantiens, eller HofRättens, ställe, uppehållet vara ändå längre. Vinsten af tid blef således ingen, men utomdess är förslaget overkställbar^ så länge Högsta Domstolen, efter Grundlagen, består af så få Ledamöter, att den icke kan arbeta på flere divisioner, hvilket biefve nödigt, då den finge HofRätternes nu varande plats och göromål, de sednare troligen något inskränktare, men ändå utöfver hvad Högsta Domstolen kunde medhinna. Första villkoret för ett förslags 33a Den a3 O c to b er e. m. duglighet är, ,»tt det skall kunna verkställas; dernäst kommer frågan om dess gagnelighet. Vöre det nyttigt, om t. ex. genom arbete på flere divisioner, lagtolkningens enhet i högsta instantien ginge förlorad?
R:dr R:mt. Den upptagna leran har blifvit använd vid den stenkärlsfabrik och det tegelbruk, som drifvas i sammanhang med stenkolsverket. Landsh.-Emb. uti Malmöhus län und. ber. för åren 1850—1860. 2 10 Malmöhus län. Fiske. Husslöjd. Fabriker och handtverk i städerne. Inom kustsocknarne af Luggude och Rönnebergs härader finnas omkring 50 personer, som sysselsätta sig med skeppsoch håthyggeri. Tub. Litt. i. Fisket vid länets kuster är af största betydenhet i sistnämnde två härader, der fiskerihandteringen idkas såsom näring af befolkningen å fiskelägena. Fångsten består af ål, torsk, rödspettor, koljor och långor o samt under höstmånaderne af sill. A kusten vid de så kallade Kullasocknarna i Luggude härad och fiskeläget Älabodarne i Rönnebergs härad skall enligt gjorda approximativa beräkningar hafva fiskats till det belopp, som nedanstående tab. Litt. Om resultatet af fiskeriet i öfrigt har ingen upplysning kunnat vinnas. Såsom husslöjder nämnas tillverkning af vadmal, verken, bolstervar, lärft och blångarn, dock föga utöfver ortens eget behof. Inom en del af Frosta härad tillverkar allmogen likväl linneväfnader till afyttring å andra orter. Trävarutillverkning, såsom husslöjd betraktad, inskränker sig med få undantag till förfärdigande af vagnsoch åkerbruksredskap för allmogens eget behof. A Bajerska bierbryggeriet vid Dybeck har under hela femårsperioden tillverkats 350,000 kannor. Spridningen af denna vara å landsbygden anses hafva minskat konsumtionen af bränvin. Beträffande fabriker, manufakturer och handtverk i städerne åberopas innehållet af sist afgifne femårsberättelse § 5, med tillägg af följande: