Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tullverket lemnado oerhörda öfverskott för år 1855, vida utöfver på andra Titlar förekommande brister, och StatsKont. var då skyldigt alt till Riksg:sKont. genast öfverlemna dessa medel, med rättighet naturligtvis för StatsKont. att soidora sig dem vid det slutliga bokslutet. Författn:ne äro ganska pålitliga stöd för den, som har dem på sin sida, och det må visserligen vara förargligt, men lärer icke kunna hjelpas, att de vid delta tillfälle gifva en obetydlig, enskild riksdagsman rätt emot till och med Chefen för FinansDepart:tet. 324 Ben 18 April e. m. Hr Printzensköld: Till hvad Gr. Lagerbjelke nu yttrat ber jag att få tillägga, det den allmänna krono-upbörden för år 1855 både bordt och kunnat till sitt verkliga belopp vara känd i så god tid år 1856, att deraf alldeles icke mött något hinder för K. StatsKont. att, med tilllämpning af 1844 års K. Bref, upgöra en approximativ kalkyl öfver Statsverkets ställning till tillgångar och utgifter för år 1855 just vid den tid år 1856, då de omordade medlen till Riksg:sKont. levererades. Ty såsom af litet hvar, och företrädesvis af Chefen för FinansDepartrtet, torde vara kändt, aflades för 1855 års allmänna krono-upbörd redovisning d. 1 Maj 1856, hvilken redovisning, ehuru kallad summarisk, likväl är ganska fullständig; och K. StatsKont. kunde således genast efter emottagandet af de summariska räkningarne öfver 1855 års kronoupbörd, hvilka inom medlet af Maj månad 1856 borde vara dit inkomna, se förhållandet emellan förstnämnde års allmänna kronoupbörd i sin verklighet, och hvad deraf kunde på den ena eller andra upbörds-titeln utgöra antingen brist eller öfverskott, jemförelsevis till beräkningen af dessa titlar uti RiksStaten.
För tjugu år sedan skulle jag äfven, på det högsta, afstyrkt all rättighet för fångknekt, fångvaktare eller post m. fl. att skjuta eller nedhugga fångar, då de söka fly eller sätta sig till motvärn; ty då voro ännu ej våra correct.- anstalter i flor; Riket var då ännu ej befolkadt med iooo:ta!s förbrytare och eorrectionister; man kunde då med säkerhet gå på Stockholms gator, utan att behöfva frukta anfall af rånare och banditer; om en fånge då rymde, så ertappades han merendeles snart, och gröfre brott samt tjufnader hörde ej då lill ordningen för dagen; man blefdå lika så häpen att höra mord, rån, förfalskning och tjufnad omtalas, som man nu skulle blifva förundrad att någon dag ginge förbi, utan en eller flera dylika tilldragelser; då ansåg sig hvar man säker inom sitt hus, och inga patenterade tjufskrämmor behöfdes, när man nödgades aflägsna sig från detsamma. Nu finnes deremot ingen bom eller stängsel tillräcklig att skydda ens lif eller egendom. För att afhjelpa detta onda, måste nödvändigt kraftigare mesurer, än hitintills, tagas, och det verksammaste vore visserligen förbrytarens fängslande och säkra bevakande inom fängelset, om man ej af erfarenheten visste, att det förra - Den r5 Fc b ru ali f. ra. '7 rn eller fängslandet ej är så lätt, emedan den, som skall fängslas, ofta sätter sig till motvärn oell ar försedd med vapen, då deremot den fängslande ej liar något sådant, ej heller får använda det, samt att det sednare, eller förbrytarens förvarande inom fängelset eller correct.anstalten är ännu svårare, ty dels bryta de sig ut genom murarna, eller skalfa sig tillfälle att undkomma på annat vis, och dels öfvermanna de bevakningen eller fångknekten, och bereda sig på detta vis tillfälle att rymma.
])ä detta icke kan vara Rikets Ständers mening, hemställer jag att det äskade reservationsanslaget må utan alla vilkor ställas till Kongl. Maj:ts disposition. Hvad särskildt beträffar frågan derom huruvida ersättning för förlorad forsellön skulle kunna erhållas från det vid sista Riksdag för enahanda ändamål anvisade förslagsanslag, ber jag endast få erinra, alt nyssnämnde anslag beviljades till ersättning åt »innehafvare af ränteoch tiondeanslag, för upphörandet så väl af deras »hittills åtnjutna optionsrätt, att utfordra dessa anslag in natura, som af rättigheten att utaf »räntegifvarne uppbära forsellön», samt att detsamma således icke kan, i enlighet med Utskottets tanka, anlitas för de tjenstemän, hvilkas indelda löner Utskottet önskar, emot kontant penninge-ersättning, indraga. Af Trosten Tellbom, hvilken åberopade sin i ämnet förut afgifna reservation. Häruti instämde Biskoparne Heurlin och Annerstedt, Prosten Schram, Kontrakts prosten Forsell, Prosten Berlin och Kontrakts-Prosteu Holmberg. Af Herr Hörnstein, C. C., med yrkande af ett tillägg om h ihet för Regeringen, alf under regleringstiden använda de medel, som då, eller innan regleringen trädde i verkställighet, icke komme att utgå, till förskaffande af bostads-boställen åt de tjenstemän, hvilka deraf vore i saknad, ehuru de skola sådane innehafva och bebo. hih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juli 1834, kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 72, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvud-tilel. (U. A.)
Det är visserligen sannt, att dessa upgifter icke af Utsk. ansetts fullt tillförlitliga; men jag ser icke något hinder för den, som vill inhemta fullständig kännedom om ifrågavande löner, att sjelf göra det. Jag anser vidare denna hemställan vara onyttig. Det ligger nemi. i naturen af all indelt lön, att den är beroende af det värde, som jorden äger: om jordvärdet stiger, inträffar naturligtvis samma förhållande med den indelta lönen. Nu kan jag icke finna, att om en innehafvare af en sådan indelt lön antingen derigenom att han sjelf nedlägger mera möda på jordens brukande, eller genom lyckliga konjunkturer får densamma upbringad till ett höarre värde, han skall blifva lidande på ett sådant förhållande. Med Biskopen i Lund förhåller det sig, som man vet, så, att vid sedn-aste upgörandet af hans arrendekontrakter om den jord, som till hans biskopsstol är anslagen blefvo hans inkomster, till följd af den nya upskattningen af jorden, nästan fördubblad. Jag tror icke att det vore Staten värdigt att säga: »Ni har varit så lycklig att göra er jord god, och derföre taga vi nu igen hvad ni en gång fått.» Jag kan ej förstå, att icke innehafvaren af en boställsjord skall få blifva delaktig af de fördelar, som en framåtskridande utveckling i alla 43 Den 4 Mars e. m. landets näringsförhållanden kan skapa, och jag kan icke inse, att han bör blifva lidande på det materiella välstånd, hvaråt alla andra fröjda sig. Jag tror att i en tid, då frisinnade författmr söka lätta allt förvärf, det icke vore R. St:r värdigt att minska denna lätthet för boställsinnehafvare, och att under det stora välstånd, som, råder i landet, stiga fram och fråntaga dem de förmåner de äga. Man liar sagt, att här blott vore fråga om en vanlig lönereglering, i likhet med den, som redan försiggått med landshöfdingelönerna. Detta tror jag icke är fullt exakt, enär dessa löner reglerades inom hvart län hvar för sig, då deremot här är fråga om att, när en reglering af biskopsiönerna ägt rum, fråntaga dem det möjligen blifvande öfverskottet, hvilket skulle användas till andra ändamål.
N:o 6, pag. 39), att som denna skola med nästlidna hösttermin erhållit det antal lärjungar, hvilket, enligt den i afseende å högro fullständiga elementar-läroverk fastställda beräkningsgruud, skulle motsvaras af 16 lärare, men Rikets sednast församlade Ständer beslutit att å nya Elementarskolans stat uppföra löner för en Rektor, 7 Lektorer och 1 Adjunkt, till de belopp och med den rätt till löneförhöjning efter viss tjenstgöringstid, som för do högre skolornas lärarepersonal äro fastställde, Kongl. Maj:t funnit nödigt att löner för ytterligare 7 Adjunkter vid detta läroverk blefve anslagna, äfvensom att Lärarne i musik, teckning och gymnastik derstädes, för hvilka ingen aflöning är å stat uppförd, beviljades enahanda löneförmåner, som blifvit dylika lärare vid öfriga fullständiga läroverk tillerkända; — och meddelas uti Stats-Råds-protokollet vidare, att skolans Direktion uti underdånig Skrifvelse den 31 nästlidne Augusti särskildt hos Kongl. Maj:t anhållit, det nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om årligt anslag af en lämplig summa såsom boställsersättning åt Rektor vid nämnde skola, intilldess möjligen framdeles boställsrum kunde i något för ändamålet välbeläget
Ostridig;t kan i dessa hänseenden mycket återstå att önska, men då den första nattvardsgången är en handling af rent religiös natur, synes icke för dess begående kunna föreskrifvas såsom vilkor ett visst mått af inhemlad kunskap i andra ämnen, och lår Utskottet derföre hemställa, q) alt detta förslag lemnäs ulan afseende. Af det under nästföregående moment afgifna förslag, i händelse det vinner Rikets Ständers bifall, blifver en nödvändig följd, att anslaget till fattiga församlingar icke kan såsom under innevarande slalsregleringsperiod innefattas under det allmänna anslaget lill förbättring af folkskolelärares löner, ulan måste ett anslag för ofvannämnda ändamål, i enlighet med hvad före sisllidne riksdag varit vanligt, särskildt anvisas. Beloppet af detta anslag torde böra bestämmas lill likhet med del belopp, som, enligt hvad den Kongl. Propositionen upplyser, under sistförflulna åren för detta behof verkligen utgått. På grund häraf hemställer Utskottet, r) att eli anslag lill understöd för sådana församlingar, som, till följd af medellöshet, icke kunna af egna medel till erfor ligl belopp bekosta aflöning åt sin folkskolelärare, måtte af Rikets Ständer till utgående från Riksgälds-kontoret anvisas med 20,000 lt:dr årligen under nu ingående statsregleringsperiod. Doktor Säve har i sin ofvanomförmålda motion äfven framställt det förslag, alt ett förslagsanslag af 100,000 R:dr måtte anslås lill förhöjning, ulan kommunernas bidrag, lill 500 R:dr af de examinerade folkskolelärares maximi-lön, som med vederbörandes vitsord tjenat folkskolan såsom ordinarie lärare i 10 år och vidare fortfara i skolans tjenst, och hafva i enahanda syftning flere motionärer yrkat en förhöjning, efter vissa år, af förtjente folkskolelärares lön.
Maj:t, i afseende på ett serskildt undsättnings-creditivs anvisande, föreslagit, hemställt, att det vid sednaste Riksdag, i anseende till obetydligheten af de då disponibla undsättnings-medlen, beviljade och å Riksgälds-Contoret anvisade enahanda creditiv å 100,000 R:dr må upphöra; tillstyrkt, att till Kongl. Majtts Nådiga disposition, för undsättningar åt behöfvande vid och efter inträffade missväxter, under hufvudsakligt iagttagande af de vid sednast förflutna Riksdag fastställde grunder, må fortfarande intill Rikets Ständers nästa sammankomst anvisas: a), hvad, som utaf 1830 års undsätlnings-crediliv-medel influtit och dels är i Rikets Ständers Bank innestående, dels blifvit till Riksgälds-Contoret återlemnadt, jemte hvad som af dessa medel kan ytterligare inflyta genom återbetalning af härutaf meddelade låne-understöd eller försäljning af den till sådane understöds godtgörande levererade spanmål; samt Bift till R. St. B), de medel, hvilka, sedan Början af November månad 184f, ingått såsom tullafgifter för till Riket införd utländsk spanmål, äfvensom de hädanefter, under fortfarandet af en stadigvarande spanmåls-tull, ingående enahanda afgifter;, och 3:o, hemställt, att den i Rikets Ständers Rank innestående odisponerade Behållning af nyss berörde tullmedel må, i likhet med hvad som, angående inbelalningarne å 1830 års undsättningscreditiv, förut är stadgadt, till Riksgälds-Conloret öfverlernnas, emot skjddighet för detta Verk att de sålunda emottagna medlen Kongl. Maj:t för det dermed afsedda ändamål, på skeende requisition, tillhandahålla.
Tre ort och portomoderation iakttagas för bref öfver 21 orts vigt, sålunda, att bref, vägande till och med 3 ort, underkastas enkelt porto öfver 3 till och rr ed 6 ort » dubbelt » » 6 » » 9 » » 3 » » » 9 » » 12 » » 4 » » » 12 » » 15 » » 5 » » » 15 » » 18 » » 6 » » » 18 » » 21 » » 7 » » » 21 » » 25 » » 8 » » » 25 » » 30 » » 9 » » » 30 » » 40 » » 10 » » » 40 » » 50 » » 11 » » >, 50 » » 60 » » 12 » » » 60 » » 70 » » 13 » » » 70 » » 80 » » 14 » » » 80 » » 90 » » 15 » » » 90 » » 1 « » 16 » » » 1 « » » u » » 17 » » » 1 { » » » 1 i » » 18 » » deröfver ett enkelt porto mer för hvarje 3 ort mer att, beträffande utrikes bref, den enkla brefvigten, der den nu är bestämd till i lod, må förändras till 1^ ort och, der den hittills varit 1 lod, till 3 ort; samt att högsta tillåtna vigten för lösbref, hvilka nu ej få öfverstiga 8 lod, blifver 25 ort och för lokalbref, som nu få uppgå till och med 4 lod, 12 ort. KongI. Maj:ts Nåd. Proposition M 24. 19 General-Poststyrelsens ofvannämnda underdåniga memorial skall tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd detta ärende af Rikets Ständer öfverlemnas; och Kongl. _ Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 21 Oktober 4859. Närvarande:
Och låt mig nu åter en gång få se den egendomliga handstil, som jag så varmt älskat! » » Robert! » sade hon kämpande mot grå- ten. » T r o hellre allt hvad du vill — blott icke, att det skedde i ovänligt sinne! » Hon var vacker, der hon nu stod i den enkla, mörka drägten o c h med den tunga hårmassan samlad i en stor knut öfver hj essän. Hufvudet var något framåtböjdt o c h ögonen nedslagna, men det låg ett drag af ädel beslutsamhet öfver de regelbundna dragen, s o m kom h o n o m att känna en svindlande glädje. Han visste nu, att hon hellre vore i stånd att säga h o n o m allt, att blotta sitt innersta väsen för h o n o m, hellre än att styrka h o n o m i en villfarelse. Frestelsen var stark o c h han sträckte båda händerna mot henne o c h drog henne närmare sig. Då såg hon u p p; bönfallande o c h nästan skälfvande mötte hennes blick hans. » Säg ingenting nu — icke nu, Robert! » » Nej — du är sannerligen för god att bli tagen i ett upprördt ögonblick! » Han lyfte hennes händer till sina läppar. » Du skall ha lid att välja ditt lifsmål, välja emellan en stor o c h ädel verksamhet o c h » — ett leende spred sig öfver hans ansigte — » att bli husmor o c h hushållerska för min mors ende son. Men ett må du veta: Jag (Blad ur min dagbok). (Forts, och slut från n:r 34.) å l * en gamla korsade sig, suckade djupt samt W&gt; började åter: » Den första tiden gick allt väl, visserligen var det ofta knapt om brödet, men det var välsignelse med det lilla vi bade, tills slutligen mina krafter började minskas. jag blef sjuk, kunde inte arbeta mera och hungersnöden stod för dörren. Det var då jag skickade gossen ut för att tigga bröd, men allt som tiden gick minskades brödkanterna man skänkte honom — se menniskor tröttna på att gifva i längden, det är nu en gång så. Till slut en dag bände det, att gossen kom liem till mig med en börda matvaror. — Jag mins den dagen som det varit i går.
N:o 86, i anledn. af väckt fråga om uphörande af den till förekommande af tullförsnillning och oloflig införsel vid Norrska gränsen inrättade tullbevakning; N:o 87, i anledn. af väckt fråga om inrättande af en daglig postgång emellan Stockholm samt Skåne och Götheborg, äfvensom emellan sistnämnde stad och Skåne, m. m.; samt N:o 88, i anledn. af väckt motion om Fabriksoch Handtverkssamt Handelsföreningars befriande från expeditions lösen i rättegångsmål. Föredrogs och bifölls, StatsUtskis d. 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 110, ang:de Stats-kont:s, ersättande för de under år 1850 utbetaldte medel till Kolonien S:t Barthelemys förvaltningskostnader. Vidare föredrogos och biföllos BankoUtskis nedannämnde d. 19 dennes på bordet lagde utlåtm: N:o 30, i anledn. af kommendanten, Majoren F. Bergenstråhles ansökning om eftergift af skuld till BankoDiskont-verket.; N:o 31, i anledn. af väckt motion om afskrifning af Repslagaren i Umeå F. Bäckströms skuld till Banko Diskonlverket. N:0 Den 30 April. 22 5 N:o 32, i anledn. af förre hemmansegaren, G. F. Tliomsons ansökning om eftergift af öfverränta ä ett diskontlån; samt N:o 33, öfver ett af förre gårdsegaren Sven Carlsson Kastman gjordt ackordsanbud. Cederström, Rud. m. fl. ledamöter, ånyo på bordet, Const.l]tsk:s den 23 dennes f. m. första gången bordlagda mern. N:o 6, ang:de verkställd granskning af de uti Statsrådet förde prof. Föredrogs och lades, på begäran af Frih. af Ugglas, Kurt Gustaf m. 11. ledamöter, ånyo pä bordet, StatsUlskis d. 23 dennes f. m. första gången bordlagde utlåt.
Härvid får dock ej lemnäs utan uppmärksamhet, dels att om förminskning af sedelstock genom indragning af låne-rörelse erfordras, svårighet icke möter att verkställa innehållning af de årligen ingående kapital-afbelalningarne, och dels att, enär Bankens ifrågavarande fordringar äro till största delen grundade på säkerheten i jordegendom inom ett vanligen ganska lågt taxeringsvärde och salunda innebära fullkomlig säkerhet, desamma, om behofvet det kräfver, kunna användas såsom hypothek för af Banken upptagande lån. Huruvida förändringen må komina att leda till någon vinst för det allmänna eller särskildt för jordbruket, torde vara ganska tvifvelaktigt. Enda följden af förändringen kunde lätteligen blifva ytterligare utsträckning af Hypotheks-föreningarnes utlåning, en åtgärd, om hvars gagnelighet meningarne åtminstone ännu synas vara delade. Afböjandet af ytterligare utländsk skuldsättning från Hypotheks-föreningarnes sida för framtiden och större förminskning af redan varande dylik skuld torde väl svårligen häraf vara att emotse, och i och med detsamma förfelades ock en af de förnämsta orsakerna för åvägabringandet af en i de enskilda förhållandena mäktigt ingripande förändring.
Just det konstwerk, hwari han nedlagt sjelfwa blomman af sin själs förmåga, det som uppwext ur hans själs finaste merg, är för honom en dödsengel, som med hotande Medusa-blickar förstenar hans innersta.” ”Fader!” swarade min djupkänsliga Hindostanska, ”jag har också känt det så! När jag sjungit det bästa och skönaste jag förmått, när jag skapat den warmaste bild, som uppgått ur min själ, då har jag känt mig fattad af på en gång kärlek och fruktan för mitt werk. Ack, jag wet wäl huru innerligt djupt och ädelt jag menat det, men ser tillika huru det swaga menniskowerket står der liflöst och felfullt och misslyckadt i Guds lefwande, oändliga, sköna skapelse. Jag kan sörja derwid, min fader, men dock tillika känna glädje, då jag wet, att de tankar och bilder som jag skapat, de ord som jag ordnat och de toner som jag sammansatt, werka på ditt hjerta, uppstiga äfwen i din själ. Är det icke så med allt ädelt och stort, som en menniska uttänkt och will utföra? Känner du det icke också på samma sätt, min fader, då du tänker på det stora wärf du will utföra i ditt fädernesland?” ”Wäl wet jag, min Hindiah!” sade jag, ”att hwad som blifwer af mitt företag icke skall motswara mina föreställningar på förhand; men det är just aningens skönhet, som eldar till werkställighet, och det är medwetandet af tankens ädelhet innan den framträder i det yttre, som tröstar öfwer fullbordandets swagheter och fel. Emellertid, om jag också skall krossas under fallet af mitt företag, skall jag icke fly. Mitt werk skall begynna och fortgå och slutas, utan att jag skall swika det.” Hindiah tryckte ömt min hand, och wåra blickar, som mött hwarandra, riktades åter på Catharinas torn. Jag sänkte dem snart ned på sjelfwa höjden, och warseblef långa murar med tinnar och en wäldig Rysk flagga. ”Dessa murar äro fiendens werk.
S. D. Fortsattes i plenum före middagen föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande JM 66, angående regleringen of utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, dervid, i afseende pä Utskottets framställningar i punkten 100, beslöts på följande sätt: mom. a): såsom bidrag till uppförande af en nv byggnad för Upsala högre elcmentarläroveik skulle beviljas ett låneunderstöd af 240,000 R:dr, deraf anvisas på Riksgälds-kontoret för år 1867 ett belopp af 110,000 R:dr, på de vilkor, Utskottets hemställan i detta mom. innefattar; mom. b): Utskottets hemställan i delta mom. bifölls med uteslutande af orden: »allt under förutsättning» och derefter följande ord, äfvensom den del af Utskottets motiv för samma hemställan, hvarpå de anmärkta orden sig grunda; mom. c): såsom bidrag till uppförande af en byggnad för Wenersborgs högre elementarläroverk skulle beviljas ett låneunderstöd af 100,000 R:dr, deraf för år 1867 anvisas på Riksgälds-kontoret 50,000 R:dr på de vilkor, som blifvit föreslagna i afseende på låneunderstöd för liiroverksbyggnaden i Upsala; mom. d): såsom bidrag lill utvidgande of elerncnlarläroveiksbyggnadcn i Christianstad skul'e beviljas ett låneunderstöd af 40,000 R:dr, deraf för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas 20,000
Ståthållarens underdåniga anhållan , att Stockholms Stads Cassa måtte befrias från den Stadens Krono UppbördsVeik åtföljande ordinarie aflöning och densamma på Kronans Stat öfverföras; så har1 Stats-Utskottet icke kunnat undfalla, att uppbörden af allmänna medel uti Rikets öfriga Stader besörjes genom Magistraten, utan någon annan gravation för Staten, än den proCent, som utaf taxerade Bevillriings-beloppet , jemlikt 1812 års Stadga, får innehållas. Men enär, på en annan sida, är obestridligt, att, i anseende till de skiljaktiga omständigheter, som inträffa på Stockholms Stad och hvilka till deras beskaffenhet uti Hans Excellences Herr Grefvens och ÖfverStåthållarens underdåniga skrifvelse närmare utredas, särskild Betjening, i och för Mantalsskrifningen samt Uppbörden af allmänna medel i Stockholms
Med Riddcrfkapets och AdclnS tillätelse torde jag fä göra följande anmärkningar och förslag: Leconomieoch BefwarsUtffottet har med stillatigande gätt förbi mitt förslag, att anstä ett ärligt underhäll af 10 Rd för alla de af gemenskapen, som hädanefter förtjena Tapperhcts-Medaillen, och minst 5» Rd. för , dem, som blifwit nog olycklige genom mistning af lemmar, eller genom swära blcfinrer satte ur stand till fullo förtjena - 4A6 Dcn 13 2lprks. tjena sitt brödJag wet ingen syn, soni sa km ni av mia, som att sc desse begära Allmosans swaga tillskott, och tror, att detta förstag ar en lank af det stora ändamäl, Rikets förswar, som förtjenar Riksens Ständers uppnrarksamhet. Som Ledamot af Stats - Utffottct ställe jag ödmjukast anställa att detta mäl blir till nämde Utskott remittera-dt, hwars upplysta pröfning jag tror mig kunna underkasta medel att denna utgift bestrida. ^Friherre von Idöbler, sobsn I^reäric. Dä sa mäl i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition till Riksens Ständer, att widtaga nödiga ätgarder att freda Riket emot fiendtliga anfall, om sadana olyckligtwis skulle yppas, innan nasta Lagtima Riksdag, säfom ock Amiralens m. m. Herr Friherre (llecierstiöms j stöd deraf wackte motion om en dä föreslagen National-armering, detta wigtiga amne nu Melsätter Högloft.Ridderstapcts och ÄdelnS uppmärksamht, torde det tillätas mig att ödmjukast till Protocollet fä äran anföra, hwad jag, efter min öfwerkygelfe, tror wara den lämpligaste utwägen att utan någons nnsinöje, utan att återkalla minnet af fordna sorg, liga upptraden, endast upplifwa allas hjertan till ett kärt Fosterlands förswar, och snarast winna detta lyckliga än' ändamäl, hwitket iyi är ämnet för Högloft.