Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfrigt är jag lycklig alt ej behöfva för - Den 25 Augusti. 499 söka någon egen motivering, då de allmängjorda motiverna för förslag till ny civillag ofelbart iiro af LagUtsk:s lagfarne ledamöter kände och förde öfrige tillgänglige; hvarföre jag blott får till nämnda motiver hänvisa. Remitterades till LagUlsk. 2. De olägenheter, som rikshnfvudbokens sena afslutande medförer, hafva länge varit insedde, synnerligen för det derigenom vållade dröjsmål med statsrevisionerne, hvilka ofta ej inträffa förr än efter den räkenskapsåret påföljande riksdag, då Stalsrådsprol:na för samma lid blifva granskade och decharge meddelad. Decharge först och granskning sedan är någonting, hvars oformlighet, alla reservationer oaktadt, ej kan förnekas; den blifver desto mera i ögonen fallande om riksdagarne, enligt hvad man förmodar, hädanefter komma att oftare inträffa, då den ena riksdagen föga lärer erhålla tillgång till andra afslutade räkenskaper än de som tillhöra tiden före föreg:de riksdag. Jag tillstyrker derföre, alt R. St. mätte i und. begära att med riksbokslutet måtte sä tillställas, alt det 8 ä 9 månader efter calender-årets utgång kan för R. St:s revisorer eller StatsUlsk. vara tillgängligt. Något oöfvervinneligt hinder för denna nyttiga förändring tror jag ej förefinnas, allenast Statscont:s, uti und. skrifvelse af d. 18 Rec. 1839 framställde förslag, att de s. k. landtrUntorna mätte fä anses såsom inkomster för det ur, under hvilket de inflyta, varder anlaget. Jag hänvisar till sednare delen af nämnde skrifvelse, och är öfvertygad, att K. Statscont. välvilligt skall meddela Utsk. alla de detaljerade upplysningar, hvilka för förslagets utarbetande, för så vidt detsamma kan tillkomma R. St., äro behöflige. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag får i anledn. af Hr von Troils motion nämna, att Statscont. och Kammarrätten nyligen i detta ämne afgifvit ett utlåt., just i den syftning, som talaren önskat.
N:o 60, i ani. af RiksSt:ns beslut rör:de Konst.Utskrts i Mera:t N:o 5 2 framställda förslag till ändring i 16:de och 22:dra §§:ne R.O.; blef den af Utsk:t föreslagne voter.proposm godkänd. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Mern. N:o 61, i ani. af RiksStms beslut rör:de det uti Konst.Utsk-.ts Mern. N:o 53 framställda förslag till ändringar i R.F.-n och R.O.m, om riksdags hållande hvarje år. Föredrogos och lades till handlingarna Kon9t.Utsk:ts den 15 dennes bordlagde Mern.: N:o 62, i ani. af RiksStms. beslut ronde Konst.Utsk:ts i Mem:t N:o 57 framställda förslag till ändring i 14:de gm 5:te mom:t R.Orn ; samt N:o 63, i ani. af RiksStms beslut ronde Konst.Utskrts uti Mem:t N:o 58 afgifna förslag till ändring i 14:de §:n 4:de och 5:te momm R. Om. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Den 18 September. 213 Konst.Ut8k:ts den 15 dennes bordlagde Mera. N:o 64, med förslag till ändring i 23:dje §:n l:sta morn:t ll.O:n. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, StatsUtsk:ts den 15 dennes bordlagde Utlåt. N:o 178, i ani. af liiksSt:lis skiljaktiga beslut uti åtskilliga till regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel hörande frågor. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts den 15 dennes bordlagde Mera.
Utanför Glimsta grindar skildes hon från dem, och hon kunde ej annat än skratta i sitt sinne, så snäfva voro deras miner, då de sade godnatt. Lilla fru Fanny var tankspridd hela kvällen och gick till sängs med samma grubblande min, som suttit på hennes ansikte alltsedan hon skildes från Karsten Törne. Men då ljuset var släckt och det var mörkt omkring henne, arbetade hennes hjärna med dubbel kraft. Och plötsligt kom den idé hon väntat på. Hon blef så glad, att hon brast i skratt — men hon skrattade tyst, med hopbitna tänder, för att ej väcka Allan, som redan sof. » Nu vet jag, hvad jag skall säga, då de fråga mig hvad vi talade om! Jag skall passa på, då de alla äro församlade, och anförtro dem, att Karsten är kär i någon här — namnet sade han inte —, och att han kommer igen nästa sommar. På det sättet skall lilla pyrets brinnande låga ha olja och näring för hela den långa vintern, ända tills han kommer själf — och flickorna ska fä gå och undra och gissa och ångra sig, att de inte hållit sig väl med mig i sommar. Jag skall inte säga det förr än samma dag jag reser härifrån; det skall bli min hämnd, min partiska pil! — Å h, gudskelof, nu kan man då ändtligen komma i jämnvikt igen! » Och innerligt belåten med sig själf och hela världen vände fru Fanny sig åt väggen och somnade som ett godt barn. Och hon drömde, att hon satt hemma i sin trefliga salong i Stockholm och broderade en kudde till lysningspresent åt Maggie och Karsten, två kolossala hvita näckrososor pä sjögrön botten. Bevingade vänner. Om sällskapspapegojan. För Idun af L. E f Björkman. nder de senaste årtiondena har kanariefågeln fått en konkurrent, som täflar med honom om fågelvännernas och isynnerhet damernas gunst. Han har visserligen icke kanariefågelns musikaliska talang, men han har en praktfullare yta, och hur många äro icke de, som se mera på ytan än på talangen. Han har dessutom andra egenskaper, som göra honom till ett behagligt sällskap.
At betala den i RikögäldsSedlar och >det föresiagne r^io, utgör äter -t-tdels tilökning i Bewillningen; således tiistyrker jag ödmjukeligen, at lil desi realisationen är gjord, Vewillningsn mätte utgå i Riksgälds - Sedlar; men nar realisationen är gjord dä blir tiden, at ärlagga Bewulningen mes -Z-. Lanco Lxscie och ^.'del i Lanoo Lourant. Herr dlorcksnllolxe, ^.nclers^ instämde häruti. Herr (Zripenvalör, sgonb Lric, begär» de xcopolition pä Grefwe lvlörners tilstyrkande. Herr Uggsrcrantr., LenZt> conformeraäs sig med Herr von LnAellröm. Någon yttrade sig, at om Bewillnings-Ntskot'tet hade hast sig detta hemliga Utskottets föreflag bekant, hade Utskottet icke föreslagit BewiLningenS re^artition til sa högt belopp. Herr Libert, (lbrillnp>l,sr Lo g i 51gu §» En Ledamot af Ridderskapet och Adeln och Bewilluings-Utftottet, har nyss, säsom stal emot Hemliga Utskottets Betänkande anfört at den deruti frän början af nästa är föreslagna tilökning uti Bewillningen, har aldeles icke warit päraknad af Bewillnings-Utstottet, som twartom funnit BewillningsSumman i Riksgälds-Sedlar fullkomligen upfylla, ock om jag ej orätt fattat, äfwen Lfwerstiga det - IZL5 behof, ak hwilket den är anstrén.
Lithners ansökan om eftergift af öfverränta för åtskilliga d iscont-lå n : A terremitteracles. S. D. Föredrogos och biföflos Banco-Utskottets följande utlåtanden: N:o 5, i anledning af gjordt accords-anbud till liqvid af ett af numera aflidne Grosshandlaren P. J. Hegardt hos Banco-Disconten upptaget lån; N:o 6, i anledning af sterbhusdelegarnes efter aflidne frälse-inspeetoren Pehr Törne/vist ansökning, att åtskilliga å daler Kopparmynt utgifu« sedlar mätte fä i Banken inlösas. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskot ets memorial, N:o 2, med öfverlemnande af Banco-fullinägtiges lill Utskottet afgifne berättelse: Lades lii/ handlingarne. S. D. Föredrogs Bevillnings-Utskottets memorial, N:o 3, angående ålerlemnande af Herr Grefve C. H. Ankarsvärds till Höglofl. Ridderskapet och Adelil ingifna memorial om befrielse i visot fall från båkafgiflers erläggande; Ståndet, som gillade Utskottets åsigt, att ifrågavarande motion ej tillhörer dess handläggning, förklarade tillika, att det ansåg motionen böra af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlas. S. I). Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande memorial och utlåtanden: N:o 2, om beräkning af Nolarie-arfvode för de såsom Notarier hos Utskottet anställde Canzlisler: Bifölls. % Prot.-Utdragj den 3/ Augusti 1844- 135 N:o 3, i anledning af väckta motioner, angående indeldta räntors förvandling till penningar; samt N:o 4, i anledning af väckt motion om rättighet för en del räntegifvare på Gottland att med penningar få lösa räntepersedlarne.
Man yrkade då ärendets hänskjutande till ConstitutionsUtskottet i synnerhet, för att få detta Utskotts Utlå. tande både oni sjelfva saken, och om de för* sigtighetsmått dess antagande gjorde af nöden. Ridderskapet och Adeln fana likväl denna remiss ej böra äga rum. Jag kan icke förena med begreppet om consequeris, att Ståndet nu skulle ånyo besluta om publiciteten derföre, att den lånat skenet af allmän fråga, och derföre att vi nu handla för kommande Riksens Ständer, men icke för de närvarande. Om frågan blir att i samtli' ga RiksStånden införa en stadigvarande offentlighet, bör stadgandet derom i Grundlagen in* föras; men om man icke vill detta, hvilket jag för min del anser vara otjenligt, utan om man önskar göra publiciteten till hvarje Stånds ensak för hvarje serskild gång; då tror jag ej någon annan åtgärd kan vidtagas, änden Grefve von Schwerin föreslagit. Jag skall alltid bemöda mig, att noggrant följa Grundlagens bokstaflig» föreskrift. Vid discussionen här om offentlighet vid våra öfverläggningar, förbisåg jag alldeles icke att RidderhusFiscalen fått sig uti RidderhusOrdningen ålagdt att handhafva, det endast lehöriga personer måtte få inträde vid^Ridderskapeis och Adelns sammankomster; men jag trodde och tror ännu, att hvar och en är t>e-, horig, sorn Ridderskapet och Adeln sjelf lernnar sitt tillstånd att inträda, Således kan jag 508 30 Septembei m. ej finna, att något skäl till afslag kunnat hemtas från denna omständighet, Hvad sedan angår den invändning, att pnbliciteien skulle lägga hinder i vägen för begagnande af justeringsrätten, är detta inkast så fullkomligen vederlagt af RiddarhusUtskottets Betänkande i ämnet, att jag ej behöfver med ett återupprepande af de deruti anförde skäl upptaga tidenSaken synes mig varn tydlig och klar, uch inga tvifvel kunna uppstå, det ju hvarje Stånd har rättighet att sjelf förordna i denna omständighet.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då R. o. „ Ad. i della ämne redan lättat sitt beslut, hade ämnat för R. o. Ad. föreslå, att förevarande utlåt, måtte läggas till handlingarne, men att, då saken ännu icke blifvit af R. St. afgjord, ulan endast 2:ne Stånd definitivt pröfvat och 2me andra Ständ återremitterat densamma, R. o. Ad. visserligen hade öppet att lill större eller mindre del frångå sitt förra beslut. Frih. Cederström, Jacob: I afseende på sjelfva frågan är jag förekommen af Hr Gr. o. Landtm.; men sedan här nu blifvit fråga om att borttaga det villkor, som StalsUtsk. föreslagit om arbetets päbörjan, så får jag för min del förklara, att jag anser det jemväl möta åtskilliga andra hinder emot detta anslags utgifvande, som icke blifvit af Utsk. afsedda, just till följd af den förut beviljade läuesummans förvandling till anslag emedan de ingifna säkerhetshandlingarne innefatta återbetalningsskyldighet, och icke tala något om medlens mottagande i form af anslag. På sätt Hr Printzenskjöld upplyst, har Hr af Harmens visserligen till Riksg.- cont. ingifvit ett betyg, att intressenterna hafva till arbetets förberedande vidtagit kostnader, uppgående lill några tusende r:dr, dels i byggnader, dels i verktygs anskaffande, men något direct arbete har jag icke funnit vara verkstäldt. Likväl måste jag förklara, att jag anser utgifterna i och för arbetets företagande vara att anse lika, som hade man gräft några kubikfamnar jord eller sprängt bort några kubikfamnar sten, emedan det är nödvändigt att hafva verktyg för att kunna arbeta. För min del tillstyrker jag, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt beslut, ville lägga betänk, till handlingarne. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Såsom jag uppfattade Hr af Harmens yttrande, så var det endast ett tillkännagifvande till prot., att ett betyg nu är inkommet till Riksg.cont., att arbetet är börjadt.
StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 83—>86, bif. af BorgareStåndet, IX s 47» af BondeStåndet, IX s 49» återrem. af PresteStåndet, IX s 5i, bif. af Adeln, IX s 53. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 375 377, hvarvid PresteStåndet låtit bero, IX s 90. 5o Underd. Skrifvelse, X i. s 62 — 64* Calmar, angående det vid sista Riksdag beviljade Lånebiträde för uppbyggande af Gymnasiioch Scholehuset i. BancoUtskottets Betänkande, Yl 2. s 9— 16, bifaf PresteStåndet, IX s 970, af BondeStåndet, IX s 99* > af Adeln, IX s 1007. Om förändrade vilkor för detta Låneflnslag. Statsoch BancoUtskottens gemensamma Betänkande, IV 3. s 5o8—• 511, återrem. af PresteStåndet, IX s <716, bif. af BondeStåndet, IX s 723, af BorgareStåndet, IX s 729. Ytterligare Utlåtande, IV 5, s 23o 282, bif. af PresteStåndet, IX s ii4i. Canal-byggnad, Götha, befordrad, I 1. s 59, 60. — •—» om fortgången af, II s 780 — 782. om anslag till fullbordandet af, Konungens nådiga Proposition, I 1. s 665 — 678, jemte enskildes Motioner, remitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1282, 1256, 1270, 1273, 128*. Utskottens Betänkande, IV 3.
n 13,481 * 134,400 Westerbottens 8 8* för 1 rote efter medeltal — la Malmöhus . 11 oitHl * 1 6,552 för 1 rote efter medeltal j — fl lizzi11 * 72,072 Christianstads i 12 OK — - för 1 rote efter medeltal . j Göteborgs och Bohus 7 6] för I rote efter medeltal . | j 13 14 Norrbottens . , , j 8 I 7 » * 384 för I rote efter medeltal . j 2,755 3,072 Summa för desssa 16 Län Medeltal för i rote i d:o d;o Kronobergs för 1 rote efter medeltal . Jönköpings lör 1 rote elter medeltal . Calmar för 1 rote efter medeltal . Summa för dessa 3 Län Medeltal för 1 rote i d:o d:o Areal-innehäll Grundräntor Antal kreatur. Afkastning. Taxeringsvärde Potatis och andra Jord fru k ter. Mer sällsynta sädesslag såsom Vicker, Bönor m. m Blandsäd. Hvete. för år 1842. Skog och Betesmark. Summa. Efter förvandling Kronovärdi. lil sä de. Utsade. Afkastning. Al kastning. Utsäde. Al kastning. Utsäde. Utsäde. Al kastning Utsäde. Utsäde. Afkastning Utsäde. A t kastning. Afkastning. Utsäde \ Al kastning. Lass om 50 Ua r. Tunnland Tunn and. Tunnland. T:r. kpr tunnland. T:r. Län, hvarest mera än en vakans-afgift i raarkegångs-taxorna upptages, har medeltalet deraf utförts. Tillhör Bilt till H. St. Tabell Iso 5f uh isnnde i livad mån en Soldat-rote dels lili Kronobergs, Jönköpings och Calmar hain hvart för sig, och dels efter medeltal i dessa 3:ne Län gemensamt Siar uti mantal, taxeringsvärde m. m.
Alla dela med hvarandra de förtjenster, som då ännu i Svenskan voro sällsynta: versens ledighet, jemte stilens renhet och behaglighet. Man får ej glömma, huru föga språket i den tiden hunnit bildas för dialogen; hvars pligt här dessutom var, att med bevarad naturlighet återgifva en strängt förutbestämd musiktext. I något annat, än detta, kunde så beskaffade arbeten ej bebåda, hvad hon framdeles skulle blifva. Märkvärdigare, än samtliga dessa öfversättningar, är på visst sätt den, som afslutade det första tidskiftet af hennes författarskap: Ovidii Heroid ”Dido till Æneas”; gjord, väl icke (såsom nu äskas) med efterbildning af originalets form, men dock omedelbart ifrån originalet. Det bifall, hvarmed den af samtida kännare belöntes, blef kanske i någon mån förhöjdt af det ovanliga i företeelsen, att hos ett ungt fruntimmer möta sådana insigter. Mellertid instämde i samma bifall äfven den alla ”konsiderationer” föraktande Thorild. I hans ”Nye Granskare” (Juni-nummern 1784) yttras: ”Läste ni någonsin den nya öfversättningen af Dido till Æneas? Den är af Fru L–n, den fordna Mamsell M–dt. Men hvilken renhet, smak, behaglighet, sanning af ett qvinno-snille! Jag har sett hundrade små skönheter kastade af denna hand, alla tecknade med Liflighetens grace. O, mine Herrar! då J så häftigt söken de flyktiga behagen af ett ansigte: hvad är ert värde, att J så litet kännen och beundren charmerna af en själ?” – Väl var Thorild öfverhufvud en blidare domare mot Sveriges skaldinnor, än mot Sveriges skalder; han var Fru Nordenflychts riddare i en tid, då hon – fastän så nära efter sin bortgång! –syntes i allmänhet af sitt lands vittre glömd eller missaktad 161. Af vigt är i alla fall detta omdöme; det visar, att åtminstone han redan då ansåg öfversättarinnan för en af landets vittra utmärktheter, och var misslynt, att hon för den större allmänheten ännu kunde vara så obekant?
Vidare har man sagt att jag i milt förra anförande underlåtit att vidröra hvad jag i 2:dra punkten af min motion föreslagit skulle tillkomma de ifrågasatta länsdepulerade, eller att uttaxera medel och bestämma deras användande. Men jag ber Er, mine Hrr! dervid ihågkomma, att jag ansett denna beskattningsrätt såsom ett medel för dem att verka, alldeles icke såsom något ändamål. Hvad nu denna uttaxeringsrält beträffar, så halen föregide talare redan visat, att det icke vore så äfventyrligt att bevilja dem åt länsdepulerade, n. b. om den inskränkes inom tillbörliga gränsor, såsom förhållandet för det närvar. är med den s. k. kurhusafgiftens uttaxerande, hvars hög sta belopp af R. St. bestämmes, hvarigenom allt missbruk förekommes. Men jag skulle missbruka R. o. Adis tid om jag vi dare toge deras uppmärksamhet i anspråk. Jag inskränker mig således till ytterligare anhållan om bifall till det af mig gjorda förslag, att nemi. R. o. Ad. ville låta bero vid hvad Utsk. föreslagit; en anhållan, som jag tyckt mig finna af ingen talare blif vit motsagd. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att under diskussionen en ledamot yrkat bifall till Ulsk:s betänk., och deremot de fleste öfrige, som yttrat sig, instämt i Frill. Raabs yrkande, att R. o. Ad. måtte låta vid samma betänk, bero, men alt Hr Landtm, likväl ansåg sig böra först framställa propos. lill bifall, och således nu finge hemställa om R. o. Ad. behagade bifalla Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s betänk. Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarefter Hr Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge sig böra låta bero vid ifrågavar. betänk., samt, sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, jemte åtskilliga nej, förklarade att ja härvid varit öfvervägande.
Föredrogos 3 nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 2 dennes, afgifna och, den 8 derpåföljue e. rn., på bordet lagda Utlåtanden N:o 420, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 377, förut meddelade Betänkande öfver väckt motion, att, till hästafvelns^ förbättrande, medel måtte få, under vissa vilkor, lånas ur den i Riksgälds-Contoiret befintliga Hingstmedels-Cassan; N:o 42 r, angående väckt fråga om förbättring i lönevilkoren för Tjenstemännen uti Riksgälds-Contoiret, i likhet med hvad Rikets Ständer vid innevarande Riksdag för BancoStaten beviljat. S. D. F öredrogos å nyo och biföllos följande från Statsoch Bauco-Utskotten inkomna 6 Prol. Utdrag den i3 Mars i83o. oell, elen g dennes, e. m., på bordet lagda Memorial : Af den 15 sist lidsle Febr nar ii: Nto 54, rörande tvänne Summor af tillhopa 160,07g Rdr <2 sk. 5 rst., som vid 1829 ars utgång blifvit af Stats-Verket till Banken inbetalte; samt huru, i följd af redan fattade beslut, må förhållas med de hos Banken förvarade Statens Skuldförbindelser : Af den g dennes: Nio 58, rörande liqvidationen af Bankens fordringar, sa väl för det år 1826 lyftade Spanntriåls-Creditiv, som hos f. d. Allmänna Maga zins-In rätt ningen; Nto 59, med föctlag så väl till Formulaire för de Förskrifuingar, hvilka, enligt Rikets Ständers beslut, komma att af RiksgäldsContoiret utgifvas å Stats-Verkets till betalning återstående Capital-skuld till Banken, som ock till uppgörande af Ränte-liqviden emellan Statsverket och Banken för samma Förskrifrungar.
Hon kom med flaskan och slog upp ett glas åt mig. Det var det sista der fans! Det skulle aldrig i evighet ha lyckats att få henne till att dricka det, när det icke fans något åt mig; det visste jag. Det tjenade ingenting till att tala; det skulle icke ha gjort någon nytta. Och så måste jag dricka mitt vin. Åh, hvad det smakade bittert! – Der skulle jag, som inte behöfde det, stå och tömma vinglaset, iskänkt af henne, hvars leder värkte af trötthet! Der skulle jag stå och uppföra mig som den mest förstockade egoist, trots mitt goda uppsåt. Hur spetsigt min välmenta list vändt sig emot mig sjelf! Och kanske kändes det bittert i hennes sinne med. När det häromdagen var herrkalas ute hos Nykiörck hade han talat om sitt giftermål och frieri. Den tillämnade svärfadern hade gjort svårigheter. Då hade magen tagit till stora ord och talat om att gå i utländsk krigstjenst, eller också – göra ett annat parti. Och så fick han samtycket! Jag tycker det kunde varit ett motiv för en målare, när vi två krymplingar – guldsmeden och jag stodo på hvar sin sida om disken och köpslagade om mina smycken. Jag med ett visst laisser-aller, han hängande på sina kryckor som en stor spindel hänger på sina ben. Han, som varit fattig som ett kryp och trots sin vanförhet rott upp sig till förmögenhet, tack vare ett förslaget hufvud och tur. Jag, som sett bättre dagar och nu stod färdig att sätta allting på ett kort för en ting som jag värderar: frihet! Den Vollmar som är enögd talade i vintras om hur han fått ondt i det friska ögat också. Hans förtviflan. Hur han ibland kunde ligga om natten och stirra efter fönstret i fasa öfver att han kunde vara blind på det ögat också. Hur han så i feber kunde rusa upp och stryka eld för att försöka om han kunde se. Det är ett vackert öga, det friska. Och hela ansigtet får ett så besynnerligt utseende af emaljögat. Det är något som fängslar. Och så har han ett så rörligt, uttrycksfullt ansigte; icke godt, snarare tvärtom. Det gaf intrycket af en ond och vaken intellligens. Han är så lång och smal; det är någonting smidigt.
— Soja och Säser, från 1: 50 pr k:na tili 16 öre pr & — Svafvel, andra slag, från 1 öre till fritt skälp. 207 18 Svafvelblomma, från 2 öre till fri kan ej beräknas. I Terpentin, från 1 öre till fri skälp. 15,617| 156 17 Tryffel från 50 till 16 öre kan ej i teräknas. Minskning i tullinkomst. — Vindrufvor, från 20 öre till fria skålp. 7,497 1,439 40 Vinsten, rå eller renad, från 3 öre till fri . » 69,656 2,089 68 Vinstenssalt, från 14 öre till fritt Införsels Minskning qvantitet i år 1864. tullinkomst. R:dr till75 öre » 45,800 11,450 — håroch tagel: andra slag, från 50 till 25 öre » 262 65 50 Zink, arbetad: omålad, m. m„ från 7 till 3 öre » 5,928 237 12 målad, » » » 20 »15 » » 22,044 1,102 20 förgyld, » » »75 » 40 » » 777 271 95 Var.or, ej nämnda, arbetade, från 20 % till 15 % af Yärdet R dr 20,798 1,039 90 Summa Riksdaler 11,670,21^)77 Bevillningt-Ulskotlets Betänkande N:o 8. 7i Tabell öfver de förändringar i tullinkomsten, som föranledas af Bevillnings - Utskottets lulltaxe-förslag, beräknad efter 1864 års införsel. År 1864 Beräknad införd tullinkomst. qvantitet. Riksmynt. R:dr öre. Förhöjningar:
Jo, just derigenom, att Ständerna medgåfvo silfverköp. Enligt R. St:s beslut 1823 och 1828 har visserligen silfver ingått i Banken, men det har icke inkommit i vanlig vexlingsväg, såsom hos andra nationer. Huruvida det varit nödigt att köpa för i44 sk-, lemnar jag derhän. Om Sverige efter 5 års förlopp och en lycklig realisation skulle komma i samma lyckliga ställning som andra länder, d. v. s. att silfret otvunget inoch utströmmar, utan att proportionen förändrar sig, blifva dessa garantier, som bestå i silfverköp och creditiv, öfverflödiga; men kommer den onda tiden, d. v. s. om Bankens metalliska cassa sjunker, så att Banken icke utan fara kan honorera sina förbindelser, måste man vara betänkt på, huru olägenheterna skola afhjelpas, och då tror jag, att silfverköpet är det lättaste och minst skadliga af alla sätt att återbringa coursen i dess tillbörliga skick. Jag har icke vidare att tillägga, ulan tillstyrker bifall till 5:te punkten, sådan den finnes redigerad och med bibehållande af sista strophen deraf. Hr Cederschjöld: Hr v. Troil har väl medgifvit riktigheten af mitt påstående, att coursens fall minskar priset på importvaror och följaktligen kommer consumenten till godo; men han har påstått, att man måste mera hafva afseende på producenten än consumenten, och derföre hindra coursen att falla. Det är detta, som jag anser vara orätt. Jag tror, att man icke bör hindra coursen att göra, hvad den efter omständigheterna måste göra, utan att man bör låta den hafva sin frihet, på det att alla Sveriges inbyggare må njuta lika frukter af realisationen; men jag medgifver icke ens, att coursens fall är menligt för producenten.