Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Utskottet vid uppställning af minimi-tariffen för borgerlig rörelse skulle bibehålla städernas nuvarande klassifikation, utan hvarje undantag, som synes hafva bort och grundlagseuligt kunnat ega rum i afseende på flere, hvilka befinna sig uti alltför låg klass, t. ex. Malmö, Jönköping, Wenersborg, Sundsvall, Eskilstuna, Lidköping, Ulricehamn m. fl., har reservanten efter sin ringa förmåga sökt förekomma och har ansett sig böra vördsammast fästa de Höglofl. Ståndens uppmärksamhet på detta högst vigtiga förhållande. §§ 14, 27, 29. Reservantens vördsamma förslag i afseende på nedsättning af bevillningen för arbetsklassen och dess vederlikar med 25 eller 20 procent vann inom Utskottet högst ringa bifall, och synes följaktligen icke hafva något större att hoppas, hvarföre reservanten endast har att i detta afseende här vördsammast anmäla sin ifrån Utskottet fortfarande skiljaktiga åsigt. Bih. till R. St. I afseende på Utskottets beslut, att uti Bevillnings-förordningen bibehålla art. III, som bestämmer årlig skatt för den Konungsliga rättigheten att belöna med karakters-fullmakt en förtjenst, för hvilken ej finnas andra medel såsom uppmuntran eller belöning, och hvilket beslut fattades med 24 röster mot 16, bör reservanten egentligen åberopa det som han uti sin vördsamma motion redan har anfört, helst Utskottet har behagat bemöta densamma med ungefärligen enahanda skäl, som användes vid införande af ifrågavarande beskattning uti Bevillnings-förordningen af år 1835, nemligen att karakters-fullmakter gifva företräden i allmänna lifvet och ålägga större förpligtelse emot det allmänna. I följe af sådant svar är man berättigad till den frågan: hvarföre beskattas icke äfven andra mera i ögonen fallande utmärkelser för medborgerlig dygd och förtjenst, som reservantens motion uppräknar? Då Statsverkets förmån af denna beskattning utgör en obetydlighet och ingalunda ersätter allt det besvär, som derutaf förorsakas alla vederbörande, så synes deuua inkomstkälla endast skola vittna om cn opposition, men som icke är af det storartade och aktningsbjudande slaget. §• 102.
Å ena sidan ha ödmann-skorna vägrat » erkänna » annan » konung » än hr Ödmann, hvilket vore ganska ledsamt for Hans Majestät Konung Oscar II, såvida Hans Majestät skänkte något intresse åt sådana stolliga små undersåtarinnor. Å den andra förklara Lund * markskorna att de äro » rättvisa » och » att hr L. är talangens och skönhetens representant », sådan de, förmodligen, föreställa sig en sådan. För att stå väl med alla parterna får väl hr Nordqvist till sist låta begge tenorerna samtidigt sjunga och agera Zephoris — en dubbelbild, som dock måhända skulle förbjudas af öfverståthållareembetet med anledning af den der-med förknippade faran af borgerligt krig, åtminstone bourgeoisi-dame-krig. Åtminstone torde vid så eldfangda damers teaterbesök brand kårs-kontingenten betydligt behöfva förstärkas och placeras mera i damernas närhet, äfven med fara att dessa skulle tycka illa vara öfver denna kloka försigtighetsgard. Men — de skulle kanske alls icke tycka illa vara. En juris doktor — visserligen med italienskt diplom, men i alla fall! — han sjungit basroler på Gustaf IILs * nu snart fallfärdiga gamla operascen. Den juridiska lärdomen kan ju ej skada en sångare, tvärtom, vid dagrars och skuggors rättvisa fördelning i föredraget, i den rättrådiga domen öfver en karaktärs goda och dåliga sidor, i konsten att processa sig till bifall o. 8. v. Hr Bottero, juristen i fråga, gjorde sin entré hos oss — icke i Advokaten Patheliu eller ens Knifving — utan som den juridiskt olärde men om castilianska hederskänslan mycket noggranne Don Ruy Gomez da Silva i » Ernani ». Hr B. använde rätt mycken fin advokatyr för att göra sig gällande. Han eger hvarken någon utmärkt röst eller något ut-märkt teaterutseende, men det lilla han eger använder ban på ett utstuderadt knepigt sätt. Han använder vibrato att öka röststyrkan, han artikulerar med diplomatisk noggrannhet, han iorstår att » tournera » sin röst till förvånande verksamma nyanser, han fraserar med intelligens och sjunger med italiena * rens hela öfvertygelse och värme.
Lill detta Beflut kemnade Ridderstapet och Adeln äf» »ven sitt bifall. UplästeS följander Utdrag Den 27 April. 995 Utdrag af Protocoltct, hältet hos Bonde-Ständek den 24 April iLto. G. D. Wid granskning af den underdäniga ffrifwelf^ till KonglMaj:t som Högloft. Expeditions-Utffottet angående Bränwnrs-Bränningen ! Riket föreflagit, ansäg Bonde-Ständet, att ä det ställe i berörde underdäniga skrifwelse, där införsel lill Städerne och fri försäljning af Bränwin omförmäles, borde inflyta orden Stockholm och Götheborg deribland äfwen inbegripne: säsom föranledande tillmera tydlighet.- Och skulle de öf ige Respective StZnden manligen inbjudas, att med Bonde-Ständer sill häruti förena, l/t supra. klx Urotocollc». 8. k?rs§2rflltö Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hältet i Högloft Ridderstapets och Adelns Plenum Len 27 April igro. S. D. I anledning af Hcderwarda Bonde-Ständets ProtocollS-UtVrag af d-n 2g:de dennes, samt i anseende till yppad skiljaktighet emellan Respective Riks-Ständen, angäettde tiden, hwarifrän den af Riksens Stander stadgade Författning, rörande Branwins-Bränningen, bör taga sin början, beflöt Högloft. Ridderssapet och Adeln, att denna fräga borde hänffjutas till afgörande af det förstärkta Stats-Utstottet, pä satt Regerings-Formen sörestrifwer, hwarom de öfrige Rcfpectipe Ständen, genom Utdrag af Protocollet wänligen stulle underrättasvtsuprs. Grefwe ve !,-> O-Iigie.
Utskottet beslutande majoriteten haft någon personlig kännedom om de trakter, sora nu blifvit undersökta för en stamjernbana genom den Småländska provinsen; eller om majoriteten, då den frångått Jernvägs-kommitléens förslag, ansett sig böra fästa mera förtroende till enskilde personers inom och utom Utskottet gjorde uppgifter, än till de af bemälde Kommitté på sjelfva stället hållne undersökningar; eller slutligen om något mäktigt intresse vid beslutets dikterande möjligtvis lågt sin vigt i vågskålen mera med afseende på egna planer, än hvad sora för fosterlandet företrädesvis varit att önska. För ett uppriktigt svar å dessa frågor skulle jag stadna i förbindelse, och min reservation måhända då kunna blifva betydligt förkortad. Förutskickande dessa allmänna erinringar, öfvergår jag nu till de speciela anmärkningar, sorn, vid jemförelse med Laga-linien, blifvit mot Nässjö-linien framställde. Dessa anmärkningar äro hufvudsakligen tvänne: den ena banans längd och den andra dess dyrhet. Hvad då först längden angår, hänger dermed så tillsammans, att under det Laga-linien för trafiken mellan rikets södra och vestliga orter erbjuder en genväg af 2V2 mil, är deremot Nässjö-vägen 1% mil kortare för ali trafik mellan Stockholm, Södermanland och Östergötland, å ena, samt Småland och Skåne, å andra sidan. Denna skilnad, sorn, efter qvittning å ömse sidor, visar % mils vinst åt ena hållet till förmån för Laga-linien, låter sig dock ännu vidare reducera, då man tager i betraktande, att kommunikationen mellan Sveriges vestliga provinser, sora både för afsalu och uppköp företrädesvis söka Göteborg, och de södra trakterna* som hafva sin naturliga afsättningsoch uppköps-ort i Malmö, rimligtvis icke kan, med trafiken sålunda riktad mot desse begge ändpunkter, på midten af banau blifva så synnerligen stor, under det att transito-trafiken mellan de södra orterna och hufvudstaden, alltid betydlig, ytterligare räknar sig de klimatiska förhållanden tillgodo, som hvarje år under flere månader försena sjöfarten å Sveriges östra kust.
äfvensom till ved och ljus för samma Departement och Embetsverk, med flere. under Nionde Hufvudtiteln. Det å Allmänna Indragnings-Staten upptagna belopp. STOCKHOLM, I. Ank. till Exp. Utsk. d. 16 Maj, kl. 5 e. m. Memorial^ med förslag till reglementariska stadganden, angående Riksgälds-Kontorets inkomster och tillgångar, samt deras uppbördsoch redovisnings-siitt. (Rglds Ard.) Då Stats-Utskottet härmedelst underställer Rikets Ständers granskning förslaget till den afdelning af Riksgälds-Kontorets nya Reglemente, hvaruti de Kontoret anslagna inkomster och tillgångar böra upptagas, får Utskottet, i afseende på de föreslagna sladgandenas lydelse, hufvudsakligen åberopa de vid hvarje §. anförde uppgifter å ej mindre hittills gällande reglementariska föreskrifter, än de af Rikets nu församlade Ständer vidtagna beslut, hvarpå samma §. sig grundar. — Enligt hvad dessa uppgifter utvisa, äro de från motsvarande afdelning af 1841 års Regi emente öfverflyttade §§. till större delen bibehållna vid deras nu egande lydelse. Några, till sitt hufvudsakliga innehåll, från hittills gällande Reglemente hemtade §§., hafva åter undergått mer eller mindre väsendtliga redaktionsförändringar, hvarigenom, bland annat, de i samma §§. för närvarande intagna serskilda bestämmelser, rörande uppbördsbetjeningens och andre tjenstemäns åligganden vid uppbörden, redovisningen och levereringen af Riksgälds-Kontorets medel blifvit: ulbyl O o D </ ta emot åberopandet af hvad allmänna författningarne i dessa hänseenden stadga. Likaså har beloppet af det Landt-Räntmästarne tillerkända remisslage samt de vilkor, hvarunder denna inkomst får af dem åtnjutas, såsom tillhörande och stadgade uti nyssnämnde författningar, blifvit uteslutna ur den §., som motsvarar nuvarande Reglementes 130 §.
Ridderskapet och Adeln under den 24:de, af Högvördige Preste-Slåndet under den 2o:de, och af Hedervärda Bonde-Ståndet under den i^rde sisllidne månad, Bihang till R. St. Prot, 1834- 8 Samt. t öde Häftet. Allm. Besv. och Occon. Utskottets Betänkande. N.o 27. oell att Utskottet således funnit återreraissen icke kunna till någon vidare åtgärd å dess sida föranleda. Ånkom till Exped. Utsk. den g April kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, om utvidgad frihet för Pr ester skåpet att fä Embetsbref till Kongl. May.ts Befallningshafvande genom Kr onobet] eningens försorgfortställde.
Oaktadt mitt tycke för denna del af mitt fädernesland, förundrar du dig kanske att jag slagit mig ned här – då den enda egendom jag eger ligger i Upland, – och det är just orsaken härtill jag vill berätta dig. Du vet att jag i många år – eller rättare i hela min lefnad – lidit af en olycklig mjeltsjuka, som ingenting kunnat bota, – förmodligen är den medfödd – ett arf efter min mor – ty redan i min barndom låg denna dunkla, outvecklade plåga på djupet af min själ. Jag flydde mina kamraters lekar, för att i enslighet lyssna till den bleka, namnlösa oron, den låga, men ständigt hörbara rösten i mitt inre, som talte om en ständig längtan, ett oupphörligt ouppfyldt begär, som följde mig öfverallt, som blekte mina kinder, stal elden ur mina ögon och kraften ur min själ, som kom mig att ömsom vara den vildaste, oförvägnaste och galnaste i deras upptåg, och ömsom – svag som en qvinna, – gjuta strömmar af tårar i den ensamhet, hvarutur ingenting då förmådde rycka mig Jag blef man, jag kastade mig ur det ena företaget i det andra, jag fördjupade mig i arbete, i studier, i musik, i måleri, jag öfvade det med passion en tid, men, – oron i min själ, ormen, som gnagde mitt hjerta, vaknade åter, och förtviflad bortkastade jag allt; min själs begär kunde icke fyllas, tomheten, saknaden i mitt hjerta, kändes smärtsammare än någonsin; jag flydde till qvinnorna, dessa förtjusande leksaker, som helt och hållet sysselsätta andra män af min ålder, jag kastade mig ur den ena intrigen, den ena kärleksaffären, i den andra, jag älskade och blef älskad, jag bedrog och bedrogs, men – under allt detta, under de varmaste kyssar, sluten i den skönaste famn, då de ljufvaste försäkringar smekte mitt öra – brann elden inom mig lika förtärande, och i oändlig smärta, i evig längtan sträcktes mina blickar och min famn mot ett okändt mål, en namnlös varelse
R.J rörande uppburne FörskottsMedel af Landshöfdingen m. m. Arnell. N o 198, (Bil. Litt S.) rörande den till hjelp för Hufvudstadens nödlidande, vid Kronobageriet, verkstälde Brödbakning, samt N:o 199. (Bil. Litt. T.J rörande försummad indrifning af en fordran hos SkeppareÅldermannen I. P. Ståhl i Thorshälla. Bihang till R. S.Frot. 9:de Sami. £2 * 34Ö Prot, Ut dr. d. ig Junit 1823. Bifollos. N:o 200, (Bil. Litt. V.) rörande betalningssättet vid skeende Försäljningar af Persedlar och EfFecter för Allmänna Magazinslnrättningens räkning. Ansågs böra hvila för att företagas i sammanhang med hufvudfrågan om Magazins-Directionens fortfarande och om dess verkningskrets. N:o 201, (Bil. Litt. W.J rörande gjord, anmärkning vid inköp af Eldqvarnen i Stockholm. N:o 202, (Bil. Litt. X.J i anledning [’af gjord anmälan om Resultatet af den till England år 1820 verkstälda Spannmålsntskeppning. Bif öllos. N:o 203, {Bil. Litt. Y.) om Räntas erläggande å förskotter. Ansågs böra hvila, för att afgöras i sammanhang med ett blifvande Reglemente för SpannmålsDirectionen, i händelse denna Inrättning skulle komma att fortfara. Fröt. Litt. Y.) rörande undsättnings-spannmåls återlevererande till samma KronoMagazin, der den samma uttagits. N:o 205, (Bil. Litt. A. a.) rörande Extra Ordinarie afskrifning, som blifvit beviljad SlottsProviantMästaren, Kongl. RäntMästaren J. Ouchterlony. N:o 206, (Bil. Litt.
Det synes såsom tvänne misstag skulle ligga till grund för anmärkningen, nemligen: förmodan, att alla lägenheterna efter 1847 års utförda reparationsarbeten varit fullständigt iståndsätta, samt att byggnadernas förfallna skick icke lemnat tid till entreprenadauktionens verkställande; men så var ej förhållandet. Enligt år 1844 hållen besigtning å gardesregementenas lägenheter, befunnos de, i följd af dittills bristande tillgångar till erforderligt underhåll, i det skick, att. kostnaden för deras iståndsättande af besigtningsförrättningen uppskattades lill 60,024 R:dr banko, hvarjemte årliga underhållskostnaden, på grund af föregående tidens erfarenhet, beräknades till 5,860 ll:dr. Under dessa förhållanden öfverflyttades år 1846 bestyret med byggnadernas underhållande från Öfverintendents-emhetet, till Krigskollegium och Chefen för Ingeniörcorpsen, hvarefter bristerna, i man af tillgångar, efter hand blifvit afhjelpta; dock kunde tili år 1848 blott en del medhinnas, och ganska betydligt återstod att iståndsätta både detta och följande år, innan årliga underhållskostnaden kunde bringas till sitt lägsta belopp. Egentliga grunden för entreprenad-ackordernas afslutande under hand är, att auktionerna, hvilka icke allenast borttaga den för arbetenas verkställande fördelaktigaste årstiden, utan äfven hittills lemnat otillfredsställande resultater, leda till stor svårighet, ja nästan omöjlighet, att fä hvarje arbete väl och ändamålsenligt utfördt, emedan erfarenheten visat, att de särskilda entreprenerande handtverkarne, vid dessa lappningar af hvarandra oberoende, icke kunna lämpa sig i den tid och ordning, som riktig verkställighet fordrar, ett förhållande, som till och med tillskyndat Eders Kongl. Maj:t och Kronan opåräknade kostnader. Det är, med afseende a dessa förhållanden oell till beredande af reparationernas ändamålsenliga — 270 — verkställighet, sorn ackoriler under hand befunnits vara fördelaktigare, än deras uppgörande medelst auktion, utan att bristfälligheternas större eller mindre betydenhet i ringaste man dertill medverkat. §• 13.
I sammanhang härmed hör dock tagas i betraktande, att denna industris framsteg och förkofran till icke ringa del är beroende af andra förhållanden, såsom dels den ekonomiska lagstiftningen, dels ock de åtgärder och beslut, som vidtagas i afseende på tullbestämmolserna, Hvad den förra angår, hafva emellertid do i de äldre tider stadgade inskränkningar och förhud, som lände till allt för stor fördel för vissa producenter nion på det hela voro hinderliga för näringens tidsenliga utveckling, numera blifvit till största delen undanröjda; — och likasom i detta hänseende Rikets sist församlade Ständer, under tillkänuagifvande af den åsigt, att dc privilegierade bruksidkarne, på samma gång sorn en lindring i utskyldcr deni bereddes, äfven å sin sida borde afstå från någon del af sina särskilda rättigheter och förmåner, såsom vilkor för då medgifna eftergift af hammarskattens halfva belopp, föreskrefvo, att den uti Kongl. Förordningen den 27 April 1846 stadgade inskränkning af rättigheten att anlägga nya stångjern,shärdar eller andra jcrnverksstädcr borde upphöra — har äfven Stats-Utskottct, med tillämpning af samma grundsats, ansett sig höra tillse, om icke i sammanhang med den ytterligare skattelindring för jerntillvcrkarne, sorn nu af Utskottet tillstyrkes, lämpligen kunde vidtagas någon åtgärd i enahanda syftning. Härvid har Utskottet företrädesvis fästat uppmärksamhet vid tullbestämmelserna, såsom väsendtligen inverkande på lättheten att afsätta jernhand teringens alster och i följd deraf jemväl på produktionen.
At ”kreatur, som äro vane vid den mildaste vegetabiliska föda, och sjelfve merendels genom lukt ”och smak, veta att undvika giftige växter, gif - 570 StatsUtskottets Betänkanden. ”vas i stora doses, Arsenic och skarpa Antimo* ”riial-prseparater, och deras kropps constitution ”hindra dem, att genom upkastning befria sig i”från de förderfveliga ting, som dem blifvit ”påtrugade; och som Hästar i synnerhet icke lätt ”rörås af Laxermedel, så tros, att i allt annat ”hänseende starka och skarpa medel för dem be”höfdes. Förutan att på vetenskapligt sätt in”hämta och behandla umdervisningen af Vete”rinaire-konsten, står icke ändamålet att vinnas. ”Unge Jjäkare, som åtnjutit Rese-stipendier, haf”va blifvit anmanade, att skaffa sig Veterinaire”lardom vid de i sådant hänseende inrättade ”Skolor och Sjukhus i Köpenhamn, Berlin, Dres”den, Wien, London, Paris, m. fl. Senast har ”en MedicinaoCandidat, vid namn Rahm, dervid ”gifvit sig mycken moda, men olyckligen har ”denne hoppfulle ringe Man med döden aflidif ”i Wien. Om Hästars och andra Kreaturs sjuk”skntsel äro på flera språk undervisande Skrifter, ”och jemväl en berömlig Afhandling på Sven”ska af den lärde Anatomi® och Chirurgiae Pro”fessoren i Lund, Doctor Florman utgifven, men ”en praétisk handledning saknas ännu Kos oss. ”En liten Veterinaire-Skola börjades redan ”år 1768 i Skara, hvarvid till Byggnadskostnad. ”Kongl.
Tuominen kände sig altmera förbittrad hvar gång han tänkte på det och hade småningom arbetat sig upp till en drucket envis begärelse, den han hvarken kunde eller ville bemästra, utan tvärtom var fullt besluten att tillfredsställa så snart det föll sig lägligt. Alldeles lika kry till humöret som förut var Lena häller inte, ty oaktadt trösten af de stora besparingarna kunde hon icke mera dölja för sig att hon hade en mycket otreflig befattning. Husbonden hade flera gånger visat hvad han förde i skölden, och några af de afspisade kurtisörerna hade i hastigt mod låtit undfalla sig yttranden, hvilka med all möjlig tydlighet ådagalade hvad de tänkte om henne. Nu skulle det bara fattas att någon från hennes socken och ett par sådana funnos bland de stadiga kunderna företog sig att skrifva hem och berätta hvad de trodde om henne, så vore det förbi med hennes goda namn och rykte. Och därmed naturligtvis också med alla de vackra förhoppningar hon i allra största tysthet närde om sin framtida ställning, då hon komme tillbaka och köpte sig eget hemman. Många gånger hade hon redan allvarsamt tänkt på att lämna altsamman och söka sig en annan plats, men alltid hade tanken på de tvåhundra dollars hon åtminstone ville arbeta ihop hållit henne tillbaka. Nu skulle det inte räcka länge mera, innan hon igen hade femtio hopsparade, och då ämnade hon själf begifva sig ned till kontoret vid Statestreet med dem i stället för att låta Tuominen föra dem såsom förra gången. Hon ämnade tala med herrarna där och fråga sig för om ett och hvarje, så att hon kunde reda sig ifall hon lämnade hotellet, ty det hade hon klart för sig, att om Tuominen inte lämnade henne i fred, så skulle hon gå, om hon ock måste tjäna för hälften mindre lön. Den väntade dagen, då summan var full, kom slutligen, och Tuominen hade lofvat följa henne ned till kontoret. Först hade hon gjort svårigheter, förmenande det vara onödigt att två gingo ut för en sak, den hon mycket väl kunde uträtta allena. Men så slog det honom att Lena, om hon nu skickade bort sina pengar, vore så godt som fullständigt i hans våld åtminstone för en vecka.
Man rörande en förbättrad G-stgisoare - Ordning , hwilket den 16. Maji ivar laggdt pä Bordet, och företogs til en början sjelfva IttochÄm lil afgörande punkte ois; hwarjämte uplä-. steS soljanoe P -esteoch Bonde-StändenS i fanuna ämne utfärdade iäxcrnäm ?rooco1Ii: lltdrag af protvcoller, haltet i det ^0Zwordiga preste Ståndets Itteno wid Riksdagen r Malmköping den 2g. S. D. UoläsieS Oaconomis - ulVotte's, i anledning as Konungens Nådiga Ickopolnion, asgifna Betänkande, angående en förbättrad G stgifvareOrdning, jämte bisogadt projeÄ, och fleraS särskilldta utlätanden. Ester deras anställd upmärksam granskniirg, har Presie-Ständet Utskottets ?rojeU i detta ämne sr jin del bifallit och antagit, med det enda tillägg uti 12. §., at hwad skjutsen uti Stä? berna angar, vernad mä efter förra wariligheten och r förenlighet med hwarje Stånds ?rivileFisr sörblchva. Dock som Ståndet funnit flera un förrberörda särskilldta Betänkanden anförda g.unärliringar, rörande Hallsk-utsens afskaffanoe - 758 -! Formagnars inrättning, Skjutsningsffyldighetens uplatande ät läntrepreneurer M. m. sä wigiiga och grundeligen utredda, at Ständet ansett dem förtjena största upmärkfanchet; sä astar Ständet, för sin Let, at Vesta särfkilldta yttranden jämwäl nratte bifogas det underdäniga utlätande Riksens Ständer i L»etta amne komma at afgifva til Kongl.
— Garnisons-sjukhus » 83—84. — befästande, Palmqvistska fon den till » 67. — Elementarskola » 249—250. Navigationsskola » 101—102. Bilagan litt S. vid » 101. Normalskola för vexelunder visningen » 248—249. — Post-kontors afdelning för an kommande poster » 44. Se reservationer å sid. 275. — sammanbindning sbana » 126, 266. Se reservationerna å sid. 278—279. Revisionsberättelsen - Utlåtandena - Stockholms stads Konsistorii räkenskaper, sid. kronohäkten » 134, 136. Bilagan litt. U. vid » 135. — —- kronor åkenskap er » 160—161. — undervisningsverks räkenskaper » 245—248. — Station af Flottan » 91—93. — söndagsoch afton-skola, an slag till » 155. Bilagan litt. X. vid » 155. — Veterinär-inrättning » 52—54. Storskiftes-verkets fortgång » 156—159. Bilagan litt. Y. vid » 159. Stora Kopparbergs lån, skiften och af vittringar i » 157. Bilagan litt. Y. vid » 159. Straffoch arbetsfång elser » 134—140. Bilagan litt U. vid » 135. Strengnäs stifts Konsistorii räkenskaper » 209—213. Strömsholms slott » 174—175. — stuteri » 144—145. Stuteri, Flyinge och Dahlby » 141, 143 144. Ottenby # 142—143- — Strömsholms » 144—145. — Öfver-styrelsens räkenskaper » 140—142. Bilagan litt. I vid » 15. Se reservationen ä sid. 281. Styrelsens för allm,ånna vägoch vattenbyggnader i-äkensk&ger Bilagan litt.