Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjerna har gjort anmärkn. emot den i Utsk:s förslag förekommande önskan, att penningerörelsen i landet ”må kunna sä ordnas, att vid de nu stadgade oktrojtidernes slut, privatbankerne, utan olägenhet för det allmänna må kunna upphöra.” Frilen har likväl här .vitsordat behofvet deraf, att penningerörelsen ordnas pä ett bättre sätt än nu, just till följd af privatbankerna, är förhållandet. Dessutom behöfva de nu af mig upplästa orden icke tagas i den absoluta mening, såsom om fråga vore att all privatbanksrörelse skulle upphöra, utan snarare att de under sin närvar, form borde försvinna. Hvad är det man klagar öfver i afseende pä privatbankerna? Det är ”först och främst den osäkerhet som liggertill grund för deras rörelse i händelse de skulle göra faillite och icke kunna fullgöra sina förbindelser. Det andra klagomålet rörer den mångfalld af olika sedlar de utsläppa och de förbindelser de sins emellan ingått att emottaga hvarandras sedlar, hvilket visserligen å ena sidan medför lättnad för rörelsen, men å andra sidan medför den stora vådan att en privatbank kan i sitt fall draga andra dylika banker med sig. Man har sett huruledes i England för några år sedan penningerörelsen blifvit ordnad på ett sätt, hvarigenom landets innevånare blifvit tryggade emot failliter ifrån privatbankernas sida. Ty Engelska banken, hvilken står under starka kontroller af styrelsen, kan numera anses hafva öfvertagit privatbankernas rörelse, som den för - Den 9 Juni. 11 sträcker med medel, och i längden blir det endast Engelska bankens sedlar, som blifva utelöpande. Det lär väl ingen våga bestrida att ju allmänheten skulle finna sig särdeles belåten dermed, att privatbankerna rörde sig med riksbankens sedlar i st. f. sina egna. För min del skulle jag anse det särdeles önskligt om man uti Sverige kunde tillvägabringa ett sätt för kreditrörelsens bedrifvande, hvarigenom man kunde blifva förskonad från alla dessa lappar, hvilka genom sin olikhet och svårigheten att kontrollera deras äkthet mäste fresta skurkar och bedragare alt verkställa förfalskning.
Mom. 4- Med redskap, som, enligt 64 §, anses förbruten, förslås all den redskap oell de käril, som enligt denna förordning äro underkastade mätning oell stämpling. § 77. Mom. 1. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst. oell fast, så långt den räcker, med förvandling endast i mån af bristen; börande de fattiges rätt icke förr utgå, än målsegauden sin andel njutit. Mom. 2. Vid böters förvandling, som skall ske lill fängelse, svare emot böter till och med 10 r:dr 7 dagar från 10 — 25 14 dito — 25 — 5o 21 dito — 5o — 100 3o dito — 100 — i5o 45 dito — i5o — 200 60 dito eller två månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas. Morn 3. I de fall då förbrytaren, jemte böler efter denna förordning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott efter allmän lag, böra förstnämnda böter först uttagas och, i händelse tillgång till sabbatsbrottsbölerne saknas, skall förvandling af dem ske enligt den grund, allmänna lagen stadgar. § 78. Mom. 1. Besvär rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller omdestillering af bränvin bestämde afgifter fullföljas i den ordning, sorn för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är föreskrifven. Handläggningen af de i § 5^ omförmälda frågor angående afkortning eller restitution af påförde eller erlagde bränvinsbrännings-afgifter sker i den ordning, sorn för mål rörande afkortning af, andre utskylder eller restitution af andre kronans kassor lefvererade medel är Föreskrifven. Besvär öfver Kongl. Maj:ts befallningshafvandes beslut i öfrige frågor enligt denna förordning anföras hos Kongl. Majit genom
Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. 23:0 Bonde-Ståndets underdåniga skrifvelse den g Mars 1835, angående en Tabellarisk öfversigt af de anslag, som sedan år i8i4 blifvit använda till Beväringsmanskapets beklädnad och utredning. 1835 den 11 April föredragen; hvarvid af handlingarne inhemtades, att en Ledamot af Bonde-Ståndet, begagnande sin i Bikets Grundlagar honom förvarade motionsrätt, yrkat, det Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t anhålla, att i offentligt tryck skyndsamt måtte utgifvas. en Tableau, utvisande: hvilka medel Rikets Ständer allt sedan år 1814 anslagit till underhåll af Beväringens beklädnad; hvad hvarje jegemente deraf utbekommit; hvarje regementes årliga Bevärings-styrka; när ny beklädnad erhållits; samt huru mycket till reparationer årligen åtgått. —• Kongl. Maj:t har vidare inhemtat, huru som denna motion i grundlagsenlig ordning blifvit till Siats-Utskottet remitterad, och Utskottet på anförda skäl tillstyrkt, att motionen måtte förfalla, hvarefter Rikets Ständer, genom 3 Stånds sammanstämmande beslut, till denna Stats-Utskottets tillstyrkan lemnat bifall; i följd hvaraf, och då den väckta motionen alltså vöre afslagen, Stats-Utskottet, till åtlydnad af stadgandet i ^5 §. Riksdags-Ordningen, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att Utskottet, i anledning af den uti det 4-'de Ståndet beslutade återremiss, icke kunde taga någon befattning.
7. om hinder för representationsrättens utöfvande är uti 1 mom. lika lydande med c mom. i 6 §. gamla redactionen. Och då Utskottet trott, att såsom princip borde antagas, det en och samma person icke finge på a:ne sätt deltaga i Nationalrepresentationen, och då en Taleman, ehuru icke röstägande inom Ståndet, likväl bland annat äger skyldigheten att leda Ståndets öfverläggningar, hvarigenom hans inflytande på ärendernas gång åtminstone torde böra uppskattas lika nied en enskild Ledamots, har Utskottet, på grund häraf, uti ett 2:dra mom. till berörde 7 §. infört det stadgande, att J,om Adelsman är LandtMarskalk eller Taleman eller Riksdagsman i annat Stånd, han då icke må för den Riksdagen hvarken sjelf eller genom fullmäktig sin representationsrätt på Riddarhuset utöfva.” C 9 ) §. 8. i mom. innefattar, med någon mera bestämdhet i redactionen, enahanda stadgande om rättighet att utgifva Fullmagt, sorn förekommer i sista mom. af nuvarande 6 §. —; hvarförutan man ansett i5 §. i nu gällande Riddarhusordning, innehållande föreskrifter i afseende å Fullniagter samt formulär dertill, böra till denna §. förflyttas. §. g. om representationsrättens utöfvan de af Flufvildman eller Ättemän, sorn rest utrikes, eller gått i fremmande rnagts tjenst, samt, af Adelsman, som råkat i fiendtlig fångenskap och fått till Fäderneslandet återvända, är blott i redactions-uppställningen skiljaktig med den nuvarande 9:de §• io och ii §§:ne om Ädelsman som antingen flyttat sitt bo och hemvist utrikes eller utur Riket af vikit, äro, med några obetydliga rättelser i redactionen , af enahanda lydelse som §§:ne med samma ordningsnumer i i8a3 års Riddarhusordning. 12 §. angående complettering af de Genealogiska Tabellerne, har ansetts, såsom innehållande ett villkor för rättigheten alt få representera, böra på detta ställe inflyta, i motsvarighet af 52 §. i nu gällande Riddarhusordning.
Brot. 1859 & 1860. 8 Sami. 27 Haft. 2 10 Atttiiänna Besvärsoch, Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o. 131. skop och Assistenter mä, efter föregången pröfning och församlingarnes hörande, ega rättighet att i första instansen besluta om kyrkors sammanbyggnad, när l:o begge kyrkorna äro förfallna och behöfva ombyggas eller också äro för trånga; 2:o kyrkovägen ej förlänges mera än en half eller treljerdedels mil från någon by; 3:o folkmängden i begge församlingarne oj öfverstiger 1,500 å 1,000 personer; 4:o församlingarna dertill lemna sitt bifall, beroende, i händelse af delade meningar, på voteringar sålunda, att pluraliteten af begge socknarnes gemensamma pluralitet bestämmer resultatet, och borde o:o sådane beslut för verkställighet underställas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, med tre månaders besvärstid för den missnöjde. Beträffande Prosten Sondéns motion, linner Utskottet lika med motionären, att sammanbyggnad af kyrkor böra jemväl med hänsyn till en ändamålsenlig fördelning af Presterskapets verksamhet befrämjas genom lagstiftningen och anser i sådant afseende lämpligt, att den länsvis utsedda Nämnd, hvilken, enligt hvad ifrågasatt är, kan fä sig uppdraget att verkställa reglering af Presterskapets aflöning, äfven lemnäs tillfälle att undersöka i hvad män sådan sammanbyggnad må ega rum, äfvensom att i ämnet framställa förslag. Att tillerkänna denna nämnd någon beslutande rätt i dylika frågor, anser Utskottet deremot innefatta ett ingrepp i församlingarnes frihet, och torde denna beslutande rätt böra vara Biskop och Assistenter vid anställd visitation fortfarande förbehållen, på sätt meranämndc Kongl. Kungörelse föreskrifver, dock att utom i de uti samma Kongl.
Södermaufands Dito.. Kronobergs Dito.. Jönköpings Dito. ElfsborgsDito.. Westmanlands Dito. Kaimar Dito.. Nerikes Dito.. af hvilka 10 häften, tillsammans utgörande 32f tryckt® ark, ett exemplar härjemte vördsamt öfverlemnas.. Dessutom finnas i manus kr iptevj ehuru; ännu: icke granskader Skaraborgs Regemente. 125 — Helsinge Regemente. Wermlands Dito.. under utarbetning :: Dal-Regementet. "W estgölha-DalsRegemente.. men ännu icke vidrördar Bohus Läns Regemente. Norrbottens Fältjägare-Corps. AV csterboltens Dito Dito.. J emtlands Fält-Jägare-Regemente.. Norra Skånska Infanteri Dito. Södra Skånska Dito Dito.. Stats-Verkets utgift för sistnämnda arbete upptages bär endast till tryckningskostnaden, då redaktionsarfvodet ingår i hvad som kostnadsförslaget för den större Författnings-samlingen i det föregående upplager. Stockholm den 10 Oktober 1845”. Carl D. Forsberg. G. M. Stjernsvärd. Krigs-Rådt Kapiten”.. TABLÅ öfver lIIiliirTöifaHnliigsBjTäiis Arbeten, från den 1 September 1844 lill elen 1 September 1845„ Utarbetade Titlar. Författningar. Uti MilitärUti MilitarFöiTattningsFörfattnings Byräns ArHyrans ArVilmark kiv den lista kiv sedan den Summa. ningar.. September I ista Septem1814 befintber 1844 tillliga. komna..
— N:o 298. i fråga om sältet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lånebidrag lill befrämjande af all männa arbeten. — N:o 299. angående dispositionen af den å ackords-förskotter och ersättningar varande reserverade behållning. IX. B. 210. A. 249. E. 291. — N:o 300. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 254. — N:o 301. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N;o 255. IX. B. 210. A. 249. — N:o 303. i anledning af väckta motioner om vidtagande af nödiga kontroller å användande af städernas lolags-medel för dermed afsedda ändamål. N:o 304. med förslag till sammanjemkning eller voterings-pro posilion i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver lista punkten af utlåtandet N:o 220, angående väckt fråga om vissa kyrkoherdar och skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spamnåls utgående in natura m. m. IX. B. 197. A. 200. U. 394. A. 398. E. 497. — N:o 305. i anledning af en utaf rikets år 1849 församlade Revisorer vid granskningen af Handelsoch Sjöfart-Fondens förvaltning gjord anmärkning. IX. B. 197. A. 200. — N:o 306. i anledning af vackt motion om den, åt en del rotar vid Westmanlands Regemente anslagna, så kallade knecklelunnans utgående med spanmål in natura, eller med lösen efter markegångspris. IX. B. 197. A. 200. — N:o 307. i anledning af ytterligare gjorda ansökningar om inlösning af Riksgälds-sedlar, oansedt den derför fastställda preskriptionstidens förlopp. IX. B. 197. A. 200.
Denna fråga genom allmän ontröflning afgjorD, IprearreiD, lifa forn reiD real af €lectorer, röfierne efter antalet af De närrearanDe beräfnaé; ^retlfet röffningöfätt äfreen reiD alla tillfällen inom $apectngö»€ommitte'en fall ega rum. ©å pcrfoner fola ut» näntnaé, rearDe, Då röfcrne för flere lifa utfalla, en utlottaD; od) böra Defe omröfntngar alltiD reerffällaö meD flutna feDlar. §. 125. 3 ©torfbolm mäijer 33orgerfapet Saperingömätt efter manligheten, odj på Det Saperingömän af DiiDDerfap ocb 2lDel famt $rejle»©tånDet reiD 75 $aperingö»£ommitteenö fammanträDe ej må fafnaé, anmoDar 6freer»©tåtbål» laren £KtDDarbuö»©irectionen odj ©tocf bolmö ©taDö Conftforium, att, b^ar på fitt fälle, falla De inom ©taDen boenDe SeDamöter af Defa ©tånD, att å reif Dag fammanträDa od) £aperingömanna»real förrätta; folanDe af Defe real» förrättningar tiDig Del letnnaö 6freer»©tåtbållaren, för att reiD $aperingö»<£om» mitteené förfa fammanträDe, Då De utfcDDc SeDamöterne böra oreilforligett till» ftäDeöfomma, funna Qtontmitteen meDDelaö. §• 126.
N:o 28, i anledning af väckt motion (N:o 35), om dels förändrade vilkor för lärares vid elementar-läroverken uppflyIlning i högre lönegrad, deras pensionering m. m., dels ock rättighet för lä - 120 Den 14 Januari t. m. raren i teckning vid Skara högre elementar-läroverk, Mankell, att, vid fråga om uppfattning till högre lönegrad, få beräkna äfven de år, han före år 1860 vikarierat i nämnda befattning. Ur Gr. o. Landtm, lät uppläsa ett från Vällofl. Borgare-St. ankommet prot.-utdrag N:o 145, för så vidt detsamma rörde det nu föredragna Mem:t, och iuhemtades deraf, att nämnde Riks-St. remitterat den ifrågavrde motionen till Sta!s-Utsk:t, hvarefter Ur Gr. o. Landtm, framställde propos. derå, att Mem:t skulle läggas till handlingarne, med förklarande, att motionen ansågs tillhöra Stats-Utsk:ts behandling. Ropades ja. lifter ånyo skedd föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskds den 27:de sistl. December och 3:dje dennes bordlagde Mern. N:o 30, i anledning af väckt motion ronde manufakturdiskontens upphörande, beslöt R. o. Ad., som af förrberörde prot.-utdrag inhemtade, att den ifrågav:de motionen blifvit af Borgare-St. till Allm. Besv.- och Ekon.-Utslct återremitterad, att, med Menets läggande till handlingarne, förklara, att motionen ansågs böra af nämnde Utsk. till behandling upptagas. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande SfatsUtsk:ts den 7:de och 10:de dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 21, i ani. af R.
Lika sorn den, hvilken kommit i stället för Chefen för Armeens Flottas escadre i Stockholm d. v. s. Chefen för afdelningen af Kongl. Maj:ts Flotta i Stockholm inträder i den förras ställe, lika så är det klart att den Domstol, som efter KämnärsRätternas borttagande vore första Instantien, i Stockholm, skulle i Tryckfrihetsmål inträda i dessas ställe. Jag kan ej dela den åsigt, att Lagutskottet varit obehörigt att föreslå upphäfvande af Ridderskapets och Adelns Forum privilegiatum, ty detta är äfven en Lagfråga att behandla efter 87 §:n, med den enda skillnad, att till vanliga Lagförändringar fordras Kongl. Maj:ts och 3 Stånds beslut, och till privilegiifrågor fordras Kongl. Maj:ts och alla 4 Ståndens beslut. Jag anhåller om proposition till bifall på Utskottets Utlåtande med uteslutande af det förslag, att RådstuguRätt, vid afdömandet af Tryckfrihetsmål, skall kallas KämnärsRätt. Herr Cederschjöld: Några värde Talare hafva förundrat sig att jag kunnat påstå att BergsTingsRätterna borde bibehållas, för det de dömma i frågor der vetenskaplig kännedom behöfves, då jag likväl borde veta, aLt Läkare dageligen afgifva vetenskapliga Utlåtanden, som tjena till grund för Domstolens Utslag. Nog vet jag, att Läkarne nu måste gå Domstolarne med vetenskapliga Utlåtanden tillhanda; men jag anser det också vara ovedersägligt, att rättvisan skul - Den 3 Februarii f. m. le skipas vida fullkomligare, om BrottmålsDomstolen sjelf hade tillräcklig medicinsk bildning för att kunna umbära den egentliga Läkarens Utlåtande. Behofvet af dessa Läkare-utlåtanden bevisar sålunda endast en brist bos Domstolen. Och om man icke kan hoppas att afhjelpa denna brist, medelst inrättande af nya BrottmålsDomstolar med medicinsk bildning; så sjmes man åtminstone icke böra afskaffa de vettenskapliga, nemi. BergsrättsDomstolar, som redan finnas.
Skulle dessa förslag gillas, erfordrades efter en beräkning af skolornas antal till 5,500 och alt statsbidraget lill livar en af dessa uppginge i medeltal lill 200 å 250 R:dr, en summa af 800,000 R:dr. Då nu folkskoleafgiften utgjorde öfver 780,000 R:dr och den Slaten behållna andelen af den personliga skyddsafgiften uppginge till minst 260,000 R:dr, så syntes den af motionären förordade fördelning lätt kunna genomföras; skulle åter Rikets Ständer, på sätt flere motionärer hemställt, anslå hela den personliga skyddsafgiften till folkundervisningens befrämjande, ville motionären för sin del anhålla, att såsom vilkor dervid måtte bestämmas hvad han 96 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. här ofvan under lill. b], cj, d) och eJ föreslagil, på del både rättvisa i fråga om bidragen och någon förbättring i lärarelönerna måtte vinnas. af Carl Ifvarsson från Hallands län (motion N:o 9), Anders Persson från Malmöhus län (Nio 76), med hvilken flere Bonde-Ståndets ledamöter instämt, Olof Olsson från Wermlands län (N;o 62), Anders Jonsson från sistnämnda län (N:o 85), med hvilken N. P. Bäckström från Öland förenat sig, August Carlberg från Hallands län (N:o 447) och Per Eriksson från Gefleborgs län (N:o 44). Samtlige desse motionärer hafva föreslagit, att den Slaten ännu behållna andel af den personliga skyddsafgiften måtte till kommunerna öfverlemnas, dels till befrämjande af folkundervisningen i allmänhet och dels uteslutande till förbättring af folkskolelärarnes aflöning; varande såsom skäl härtill hufvudsakligen andraget, att de bidrag församlingarne sålunda erhölle blefve rättvisare fördelade, än om bidragen från Statens sida, såsom hittills, skulle vara beroende af de bidrag församlingarne sjelfva lemnade skolan: och hafva motionärernc i allmänhet uttalat den åsigt alt åt församlingarne borde öfverlemnas att sjelfva ordna sitt skolväsende på det sätt, som med afseende å lokala förhållanden kunde anses lämpligast.
Godkänner man sednare delen af Utsk:s tillstyrkande, så har man vissell, bifallit anslaget 25,684 r:dr 16 sk., men endast ”emedlertid”, d. v. s.: till dess den föreslagna indragningen af regdet kan varda verkställd; man har ju således uttryckt det förbehåll, eller den förutsättning, att anslaget blott är provisoriskt. Derest man egde rättighet alt i en å Slatsregleringen inverkande fråga bifalla med förändringar i ordalagen, då vore saken nu genast lätt hjelpt, men enär en sådan frihet ej är af grundlagen oss medgifven vid dylikt ärendes första föredragning, alltså måste jag vidhålla att målet bör i sin helhet till Utsk. återremitteras. Och det är under förhoppning, att Ståndet beviljar en sådan, som jag tager mig anledn. till Utsk:s begrundande hemställa, hvad förut i saken blifvit ytträdt, äfvensom den icke ovigtiga omständighet att nemi. en betydlig del af provinsen Wermland är bergslag och således orolerad, men der det upvexer ett talrikt och i mån af ortens stigande odling årligen sig ökande antal beväringsmanskap, som f. n. exerceras af befälet vid de 2:ne inom provinsen befintliga reg:ten, nemi. Wermlands Infanteri-reg:te och Wermlands Fä!tjägare-reg:le. Uplöses nu det sednare, så öfverflyttas berörde skyldighet uteslutande på Wermlands reg:te; men det synes icke sannolikt eller möjligt, att, med ett inskränktare antal befäl, vapenöfningarne kunna blifva så grundliga som eljest. För R. o. Ad. är denna omständighet säkerligen alldeles öfverflödigt alt omnämna; men då den icke lärer fallit StatUtsk:s pluralitet i ögonen, torde en liten anmärkn. i denna del blifva till uplysning för Utsk. helsosam, när ärendet derstädes kommer under förnyad pröfning, till följd af skeende återremiss; hvarom jag, för betänk, i dess helhet, vördsammast anhåller. Hr Bildt:
Yrkar någon bankens borgenär, att dess tillgångar måtte till concurs nfträdas, och varder han ej genast för sin fordran förnöjd, döme rätten lill concurs. Beträdes någon direct:ns ledamot eller annan delägare i bolaget att hafva begått svek eller bedrägeri eller genom uppenbar vårdslöshet vållat bankens obestånd, straffes, enligt Jag, såsom bedräglig eller vårdslös gäldenär och ansvare för all bankens gäld, Jag har glömt införa, att ur direcltn afgående ledamot bör fortfara i ansvar ett år efter sin afgång, Detta är nödvändigt, på det icke, genom beständiga ombyten af directionsledamöter, ansvarigheten hos dessa sålunda må kunna försvinna. I stället för de af Gr. Frölich begagnade termer: af den mest executiva beskaffenhet, har jag sagt: till innehafvaren stäldt skuldebref, hvilket jag anser vara tydligare. — Slutligen, och då Hr Stuart väckt den Väsendtliga frågan, att privatbankerna böra tillförbindas invexla med silfver, tror jag, att, för redighetens skull, denna fråga bör först afgöras genom särskild propos. derå. Frih. Stjernstedt, Theodor: Jag liar inom Utsk:n icke kunnat biträda förslaget, att enskilda banker skola äga rätt inlösa sina sedlar med andra creditsedlar. Jag tror, att detta är att drifva crediten något långt, och jag anser altså, att inlösningen bör ske med metalliskt mynt. Jag föreställer mig nemi., att samma våda skulle kunna uppkomma derigenom, att en större sedelmassa, än rörelsen förmådde bålla i omlopp, utsläpptes på en omväg, som, om en dylik emission skedde directe genom stalsbanken. Det är ganska svårt att finna någon mätare, huruvida sedelmassan öfverstiger behofvet eller icke, och erfarenhetens upptäckt deraf fruktar jag blefve alltför sen, för att förekomma vådorna af ett försämradt pappersmynt, hvilka äro hvar och en nogsamt kända. Utsk:n hafva väl velat söka en garanti häremot, då Utsktn åt Regeringen uppdragit det svåra åliggande att bestämma behofvet af rörelsecapital derigenom, att
Och romanen kan hafva en så i hög grad uppfostrande och humaniserande verkan, att man blir vemodig, då man betänker, huru ofta den äfven kan skada genom att snärja svaga unga själar och missrikta karaktärsdaningen. Men icke bär blott litteraturen skulden till de missriktningar, vrångheter och öfverdrifter, som så bjärt falla i dagen, då man vill skåda kvinnosakens nutidsfysionomi under ögonen, om den ock kan tillräknas ett ganska drygt ansvar. Vi böra ihågkomma, att nutidens njutningslära, den må nu uppträda i gröfre eller finare form, följde såsom det naturliga motstånd, hvarigenom föregående tids pessimism, stränga uppfattningar och kufvade lefnadslust skulle hämnas och modifieras. — Måhända är jag ledd af väld, dock bekänner jag min större sympati för åttiotalets unga kvinna med sin ärlighet, sin sanningssträfvan och sin litet torra nykterhet, framför en af nittiotalets » lifsglada » unga kvinnor. Hem och skola bära för visso ett drygt ansvar för den slapphet, den brist på moraliskt gry och stadga, som vidlåder själsoch karaktärsdaningen hos vår ungdom. » Lifvet är en strid från början, ungdomen dess bärsärksgång. Klämmas skall han mellan sköldar, tills det vilda mod är tömdt. » Det är en ädel klang af stål i dessa skaldens ord, och ur en dylik utvecklingsgång framgår måhända de största karaktärerna. Vi äro dock icke några vikinganaturer längre, hvarken i lekamligt och ännu mindre i andligt hänseende; därför tarfvar ock denna sats i våra dagar betydliga modifikationer. Men anser man, att den inrymmer någon sanning, då blir kontrasten mellan den gammaldags uppfattningen och den moderna rent af himmelsskriande. — Se här den basis, på hvilken åtskilliga varieteter af vår tids unga kvinnor utvecklas. Barnen veta af intet annat tvång än skolans arbetstvång, i öfrigt växa de upp i frihet och själfsvåld. Ungdomen drifves af individualitetens tendenser, som ofelbarligen utveckla egennytta, despotism och nyckfullhet.
Marin-regem entets Regements-officerare D:o d:o öfrige d:o 2:o. Reservstat. Ti 63 p: P Varfven.. w 5* Oq po • ö 4J62 Ctq p • C2j CD B* pS. 3* § P • ig tu Carlskrona, j CO. o~ o pr tu © . B Summa.. Anmärkningar. Under-officerare vid Flottan 280 1 l:a kl. Under-officerare vid Marin\ regementet 24 j Konstituerade af d:o /Bristen fylles medelst | föreslagen ökning i J stat 20 st. i Från Beväringen eller genom förhy ring .59 » l Approximatif beräkning; öfver årliga kostnaden för Kanonier-corpsen. Riksmynt Kanonierernes aflöning, jemte Kompanibefälets arfvoden R:dr 17,263 - Portioner, utom bröd 18,250 Spanmål, 3,430 kub.fot, å 2 R:dr 20 öre 7,546 — Beklädnad 18,000 Arfvoden till 2:ne Informations-officerare, å 300 R:dr 600 — D:o till 3:ne Iuformations-underofficerare, å 90 R:dr 270 - Ljus och ved för Kanonierkasernen med informationsrummen, enligt 1860 års räkenskaper: Kanonierernes exercis på sjön: