Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve von Rosen utlemnadt Lån, af Allmänna Magazins - Inrättningens Medel. Efter vunnen upplysning, attdenrånta, som genom Kongl. Allmänna MagazinsDirectionens Utslag af d. 20 November 1820, ålades Herr Landshöfdingen öfver Götheborgs och Bohus Lån m. m. Grefve von Rosen, att gälda för ett till Beklädnads - Directionen vid Bohus Låns Kongl. Regemente år 18 i G, utan Kongl. Directionens vetskap försträckt Lån, stort 950 R:dr Banco, utaf Allmänna Magazins-Inråttningens, uti Götheborgs LandtRånteri nedsatte Medel, nu mera blifvit med 150 R:dr 35 sk. 2 r:st till Kgl. Directionens Gassa d. 21 sistförlidne Januarii inbetald, får Stats-Utskottet hos Rik - Stats-Utskottets B et änkai iden. 10 77 sens Högloft Stånder vördsamt hemställa, att denne anmårknings-fråga må anses afgjord, ehuru visserligen Riksens Hoglofl. Stånders Revisorer egt storsta anledning, att ogilla den Otillbörliga dispositions åtgärd, som emot Herr Landshöfdingen m. m. Grefve von Rosen blifvit åtalad. Stockholm den 26 Maji 1823. J N:o 197. JÉ1 JU Ankom den 4 Junii xÖ23, Bilaga Litt. R. j|j Utlåtande, i anledning af Riksens Hoglofl. Stånders ReviH sorers, år 1820, gjorde anmårk ning, rörande uppburna FörH skotts-Medel, af Herr Lands H höfdingen mm. Arnell. I id 1820 års Revision, hafva Riksens Högloft Stånders Revisorer fåstat sin |Muppmårksamhet derå, att Herr LandsH höfdingen ofver Hallands Lån m. m., L.
Beklagligtvis hafva sedermera några ytterligare bidrag icke erhållits, hvarken till de i min sisla berättelse upptagne, såsom redan då till understöd anmälde vattenaftappningsarbeten eller till de enahanda företag med: bo myrar vid Orävassbrännans by i Stuguns socken; 2:o » vid Byorns by i Liths socken; 3:o » vid södra Greninge by i sistnämnde socken; 4:o » vid Grådeby i Ås socken; 5:o » vid Näsets by i Aspås socken; 6:0 » vid Gråsjön i Bräcke socken, samt med 7:o Kougsta, 8:o Hägg sta, 9:o Norderåsens, 10:0 Österåsens, 1 bo Högarnes och 12:o Krossmyrbrännans myrar i Häggenås socken, hvarom planer och kostnadsförslag till Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader i Riket ingått, för att hos Eder Kongl. Maj:t i föreskrifven ordning anmälas. Då likväl dylika företag äga ett synnerligt inflytande på landets förkofran och framåtskridande i odling, och hågen derför är vorden mera allmänt väckt, vågar jag förnya min före detta hos Eder Kongl. Maj:t gjorda underdåniga framställning om nådigt behjertande af denna för landet särdeles vigliga angelägenhet, helst någre bidrag i merbesagde hänseende icke under de sednast förflutne åtta åren kommit Länet till godo. Af de uti sista underdåniga berättelsen omförmälda, med bidrag af allmänna medel påbörjade vägbyggnadsarbeten hafva följande, såsom fullgjorde, blifvit afsynade, nämligen: bo Omläggning förbi 28 branta backar å landsvägen mellan Fanbyns och Stuguns gästgifvaregårdar på sträckning emellan Östersund och Sollefteå; 2:o förbättringar å gamla och byggande af åtskiliige nya broar å den på Statens bekostnad anlagde väg från byn Staa i Åhre socken till Riksgränsen i sträckning mot Trondhiem; 3:o anläggning af ny' väg utmed den 2 mil långa sjön Gesund, hvilken sjö hitintills måst såsom farled begagnas; hvartill komma nya vägbyggnadsarbeten: 5 4:o
Apr. 608. 712. 8»6. — ytterligare utlätande rörande Staterne för Finsta Escadrerne och Artilleriet, Febr. 446. 594. 758. Apr. 629. 7z«. 8-7- — yttrande öfwer anmärkningar wid Bilagarl -Litt. lk. till Utskottets Betänkande, angäende Stats - Res Register. r/9 Alering^en, innefattande Staten för Witterheten och de fria konsterna, Febr. 467. 575. Apr.. 620. 718. 822. — utlätande i anledning af Kongl. Majus Radig a 'Proposition , angäende Revisionen af Krjgöredogörelserne m. m. 71g. 82g. — med ytterligare hemställan om inswrhranoe af General Tull-Arronde-Svcictctcns Herrar'Fullmägtiges utlåtande, huruwida de anse sig kunna, u»an nägon afstrifning för Finland, med arrendet fortfara, ^c.. Apr. 620. 7'7. 8LZ. — yttrande öfwer Baneo-Ut,kottets utlåtande i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition om understöd för Tackjcrns - Bergslagerns, Febr. 505. 6z6. 757. Apr. 625, 804. — med utlätande öfwer anmärkningar wid Bilagan Litt. O. till Betänkandet, angäende Stats - Regleringen, innefattande Clcreci och Schole - Staterne, m. mFebr. 507. 572.-Apr. b2Z. ?Zr. 8zo. 839. med utlärande öfwer anmärk», ningar'wid Bilagan Litt. L. tift Betänkandet, angäcnde Stats-Regleringen, innefattande Civil-Staternc, Sebr. 520. 1157. 1177. — Berättelse och utlätande om dc Kungs, och.
För min del måste jag dock bekänna, att jag ej kan inse grunden till hans uppgift, att fängelsedirektörernes tjenstgöring skulle vara så ofantligt ansträngande. Om vi t. ex. i i »n tänka oss militärer och flere andra tjenstemän, hvilka under alla tider af året, i skog och mark, under alla vexlingar af storm och regn, måste i och för sin tjenst offra helsa och krafter, och dermed jemföra fängelsedirektörens ställning, hvilken har sin tjenstgöring inom ett ganska inskränkt område, der han är fullkomligt oberoende af väderleksoch andra yttre förhållanden, så synas mig ora, ständigheterna för honom ingalunda vara så ömmande, som Hr Stråle förmenat. Jag anser, att Utsk:t gått Iv. Mits förslag så mycket till mötes, som med iakttagande af Statsverkets hårdt anlitade tillgångar, och i öfrigt äfven af nödig billighet och opartiskhet varit möjligt; och då ett beslut i enlighet med Hr Stråles önskan skulle medföra en rubbning i afseende å öfriga i denna punkt föreslagna pensioner, Ifan jag icke annat än förena mig i begäran om bifall till Utsk:ts före v: de hemställan. Uti det föregående monnt hafva vi till en fängelsedirektör redan beviljat en pension af 1,500 rdr, och det vill synas mig, att behofvet för denne person är lika stort som för den nu ifrågavarande — inga göromål skulle framgent någondera åligga — och att således enahanda pension borde dem tillerkännas. Häremot torde kanske Hr Stråle invända, att den förstnämnde erhållit pension motsvarande fulla lönen, hvilket deremot enligt Utsk:ts förslag ej skulle blifva fallet med den sednare. Men vi böra besinna, dels att Hr
Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning; N:o 127, ang:de låne-understöd för återuppbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping, samt verkställandet af ny tomtreglering derstädes; N:o 128, ang:de sökt anstånd med inbetalningen af de för hamnbyggnadsarbetena i Cimbritshamn beviljade lån; N:o 129, ang:de jemförelse emellan nuvarande Statsinkom - Den 2 Augusti. 57 sier och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp åren 1809 och 1810; N:o 130, ang:de restitution till Reg:ts-skrifvaren J. C. Kant af oriktigt debiterad lönebevillning vid Uplands Reg:te; N:o 131, ang:de restitution lill Reg:ts-skrifvaren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad och derefter erlagd lönebevillning vid Da)-Reg:let; N:o 132, i fråga om verkställigheten al beviljade restitutioner utaf Riksg:skonl.; N:o 133, ang:de Sala Silfververks ränte-ersättningsfond för redogörelsetiden från och med d. 1 November 1846, lill samma dag 1849; N:o 134, ang:de förändring i 1827 års Rese-reglemente; N:o 135, ifråga om KroDOskjutsens utgörande af reservhemman; samt N:o 136, ang:de granskning af de i Statsrådet förda prot. Äfvenledes justerades ett från Exped.Utsk. under N:o 8 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de granskning afSlatsrådsprot:ne. Företog R. o. Ad. val af en Direktör och en Suppleant vid det blifvande Lånekontoret i Wisby, och befunnos vid valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Direktör Öfverste-Löjlnanten och Riddaren Kuut Bildt; med 29 röster, samt tilj Suppleant Häradshöfdingen Adolf Ludvig Strussenfelt, med 29 röster.
Exc. propos. på bifall till Utsk:ts förslag, utan förändring, och då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarades ia hafva varit öfvervägande. Utsk:ts hemställan rör:de punkten e. Bifölls. Härefter genomgicks utan någon diskussion och bifölls komiterades förrberörde förslag med de förändringar deri, som Utslct tillstyrkt, dock med undantag af § 39, hvarom upstod följande öfverläggning. Hr Hjärne: I sista mom:t af denna § har Utslct gjort ett tillägg, som jag för min del icke gillar. I händelse entreprenad icke med den vanliga legan kan åstadkommas, och när så stora tillskott af skjutslagen erfordras, att de kunna anses oskäliga, så skulle K. M:ts Bfhde, för att åstadkomma entreprenad på delta ställe, kunna höja skjutslegan ända till 1 rdr 50 öre. Så långt har jag bilrädt förslaget. Men sedermera förekommer i j§:n ett tillägg, innefattande, alt K. M:ts Bfhde, för att beslutet i nämnde afs:de skulle blifva gällande, egde underställa detsamma K. M:ts nåd. pröfning. Blifver detta förslag bifallet, föreställer jag mig dels att derigenom en alldeles onödig tidsutdrägt skulle upkomma och dels att mången enskild skulle blifva förhindrad att spekulera i denna sak. Tillägget är obehöfligt, emedan man kan föreställa sig, att K. M:ts Bfhde, som i delta fall står lika myckel på kronans rätt som de skyldige, icke lärer förhöja legan, derest det icke befinnes nödvändigt. Dessutom tror jag att det är olämpligt, att i hvarje sådan liten fråga besvära K. M:t. Man klagar allmänt öfver att alltför mycket småsaker förekomma hos Regeringen, och man har redan hos R. St:r framställt önskningar derom, att många sådana obetydliga saker skola dragas ifrån Regeringens pröfning. Jag anser, att man bör hafva tillräckligt förtroende till K. Mits Bfhdes åtgärder i detta hänseende, hvarföre jag tror att R. o. Ad. icke bör bifalla ifrågav:de förslag. När K. Mits Bfhde ingår till K.
Ropades ja. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2 prot.utdr. för den 4 dennes. Justerades pleni-prot:n för den 28 sistl. Mars f. och e. m. Frill. Gede rs t rom, Jac o b: Hr Directeur af Uhr har inlemnat ett memor., hvarigenom lian återkallat sin motion om ett lån af allmänna mede! till Gölha-canal-bolag. Förhindrad att här vara tillstädes då memor. upplästes, kunde jag icke då genast förklara, att jag bestrider Hr af Uhrs rättighet att återtaga ifrågavar. motion; men, för den händelse att Utsk. kunde afstå från frågans behandling, då återkallelsen blifvit till Utsk. remitterad, så får jag ikläda mig hans motion såsom vald deputerad för canal-bolagets financer, och såsom den der sjelf väckt samma motion, om jag cjafHraf Uhr blifvit förekommen; och anhåller jag, att detta yttrande må remitteras till Utskottet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr af Uhrs motion blifvit remitterad till StatsUtsk., till hvilket Landtm, alltså äfven föreslog att Frih. Cederströms anförande måtte remitteras. Bifölls. Hr Cederschjöld, Robert Theophron, uppläste följande: Ehuru jag hörde till deras antal, som på förmiddagen talade för återremiss af StatsUtsk:s betänk, om indragning af K. Nummer-lotteriet, kan jag likväl ej underlåta att reservera mig emot det i min tunke mot grundlagarna stridande sätt, hvarpå återremissen tillvägabragtes. Med spänd uppmärksamhet afvaktade jag den första propos., som Hr Frih. o. Landtm, ämnade framställa, för att, i händelse den komme att lyda på återremiss, söka förhindra en sådan proposrs framställande.
Jag nödgas dessutom i minnet återkalla hvad jag för en stund sedan uppläste, angtde K. Mts dispositionsrätt öfver dessa convojeller nu s. k. handelsoch sjöfarlsmedel. Jag anser mig hafva desto större förbindelse att i detta fall söka upprätthålla det förbehåll, K. M. gjort och R. St. godkänt, som jag troligen var den ledamot, hvilken föranledde granskningen af Convojcommissariatets medel. Detta skedde vid i8a3 års riksdag. K. M. afslog då R. St:s begäran, men vid 1829 års riksdag, då Konungen sjelf gjorde framställning om en förändrad inslruction för R. Sits revisorer, så yttrade flan hvad jag nu skall för andra gången uppläsa, emedan det tyckes hafva fallit åtskilliga ledamöter ur minnet: ’’Den af K. M. föreslagna inslruction är grundad derpå, att, under förbehåll af den dispositionsrätt K. M. hittills utöfva t öfver de fonder och cassör, som icke tillförene blifvit af R. S t: s SlatsUtsk. eller deras revisorer, utan endast i Kammarrälten, granskade, och om hvilkas revision först vid sednare riksdagar fråga uppstått, dessa skola hädanefter granskas i sammanhang med statsverkets räkenskaper och förvaltning.” En sådan cassa var denna Convojcommissariatets. När nu R. St. vttrat, såsom jag äfven förut uppläst, men som jag nu ånyo måste upprepa, att ”efter noggrann pröfning ej mindre af hvad högstberörde nåd. skrifvelse och förslag innehålla, än hvad vid öfve: läggningarna hos R. St. i ämnet förekommit och anfördi blifvit, hafva R. St. jemväl för sin del godkänna;” nar, säger jag, R. St. hafva yttrat sådant, så är det väl icke värdigt att tvänne riksdagar derefter komma och säga; Vi vilja icke vidare veta af det förbehåll Konungen gjort och vi förut ansett riktigt, utan vi besluta nu. att K. M:s dispositionsrätt måtte blifva mera inskränkt. Örn Regeringen tilläte sig något sådant, hvilket rop deremot skulle icke då uppstå!
Årliga utdelningen till lottegarne af behållna vinsten må ej öfverstiga 8 procent ä de i reda penningar tillskjutna medel; börande återstoden användas till reservfondens ökande, intill dess den uppnått förenämnde belopp, hvarefter öfverskottet jemväl må utdelas. 104 Kongl. Maj.-ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. §• U. Finnes enskild Bank hafva gjort förluster till en tiondedel af dess grundfond, skall bankrörelsen genast upphöra och bolaget, efter skedd utredning, upplösas. §. 15. Uti den revision, som 5 §. omförmäler, skall ett af Oss förordnadt ombud deltaga. §. 16. Direktionen åligge, alt genast efter hvarje qvartals slut, i närvaro af Wår Befallningshafvande eller dess ombud, uppgöra och sedermera ofördröjligen till Oss insända öfversigt af Bankens ställning, upprättad enligt formulär, som af Wårt FinansDepartement meddelas. Wår Befallningshafvande må derjemte, äfven under tiden mellan qvartalsuppgifterne, af Direktionen äska upplysningar om Bankens tillstånd. Likaledes skall Direktionen vara förbunden, att när som helst hålla Bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för den undersökning, som Wi kunna finna för godt att låta anställa. Dock få icke i något af dessa fall enskildes förhållanden till Banken för allmänheten yppas. §. 17. 1 afseende på delegares ansvarighet, bolagets rättighet att afdraga ränta och i vissa fall beräkna 6 procent ränta, äfvensom i fråga om preskriptionstid för inlösen af enskild Banks kreditsedlar och bevakning deraf i dess konkurs eller årsproklama, gälle hvad i Lagen för enskilda Banker derom stadgas. §. 18. Finner Wår Befallningshafvande vid den pröfning, hvarom i 6 §. förmäles, anledning till anmärkning, och varder rättelse icke genast vidtagen, eller har Direktionen af enskild Bank eller bolaget i ett eller annat hänseende afvikit ifrån de föreskrifter, som uti Lagen för enskilda Banker och denna Förordning äro gifne, eller genom fastställda bolagsreglor bestämde, åligge det Wår Befallningshafvande att sådant hos
Då den mängd af Privalbankssedlar, som f. n. öfversvämmar landsorterne, icke allenast utestänger Riksbankens sedlar utan äfven förhindrar rikets klingande mynt att uti betydligare mån komma i omlopp, så tror jag att det kan vara skäl att bortskaffa en del af dessa sedlar, och att det destomindre är skäl att uprifva ett redan i detta afseende fattadt beslut, som detsamma ännu icke hunnit inträda i verksamhet hvadan man således icke varit i tillfälle alt bedöma verkningarne deraf. Jag anhåller om bifall å denna punkt af betänk. Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.: Jag anhåller vördsamt, alt den af Hr Lagergren emot detta betänk, afgifna reservation, uti hvilken jag samt flere ledamöter af de förenade Utskm förenat oss, måtte varda upläst samt att derefter jag måtte förunnas återfå ordet. Sedan den begärda upläsningen försiggått anförde Frih. Rehbinder: Den fråga, som nu är föremål för vår öfverläggning, har, enl. mitt förmenande, egenskapen af att vara ett ”esse” eller ”non esse” för Privatbankerne, ty dessa banker kunna verkligen icke fortfarande existera, om de icke tillåtas alt utgifva sedlar af minst 3 r:dr 16 sk. valör. Penningekriseu under de 2:ne sista åren har redan på många ställen af landet verkat högst ofördelaktigt på näringarne och jordbruket, och om nu bankerne i landsorten skulle genom en lag förbjudas att utgifva mindre sedlar än 6 r:dr 32 sk. b:co, så tror jag att penningebristen och förlägenheten skulle blifva ännu större. Jag medgifver gerna, att det varit för landet nyttigare om dessa banker aldrig hade upkommit, utan R. St. i stället inrättat Filial-banker eller adelmr af Riksbanken i provinserne, men då nu Ständerne försummat detta, så är det just la force des ckoses som framtvingat dessa enskifta associationer och de kunna numera icke umbäras.
Om detta morn. finge gällande kraft, skulle kreatursägaren icke ansvara för sina kreatur å annan tid än före d. 15 Maj, och 1 §:n blefve ju härigenom uphäfd, såvida jag ej olyckligtvis måste förslå 1 §:n sålunda, att så snart hägnad förefinnes, uphör skyldigheten att ansvara för kreaturen. Jag har trott, att förslaget var bygdt på den riktiga grundsatsen, att hvar och en jordägare skall .vara skyldig alt om sina kreatur taga sådan vård, att de ej å annans ägor skada göra, samt att rättigheten 172 Den 31 Augusti. att fordra grannes deltagande i hägnads uprätthållande endast blifvit bibehållen såsom en hjelp vid den förra skyldighetens fullgörande. Ar denna min iro riktig, så måste man från författmn sorgfälligt bortplocka allt som innebär en afvikelse från denna riktiga princip. Jag har framställt dessa anmärkn.T ingalunda med den afsigt att derigenom söka förhindra framgången af den K. Propos:n, utan tvärtom för att göra densamma så antaglig som möjligt, och jag hoppas att Utsk. skall åt detta vigtiga och grannlaga ämne egna en sorgfällig och noggrann pröfning så skyndsamt, att vivid denna Riksdag få en ny stängsel-lag af it. St:r anlagen. Frih. af Ugglas, Curt Gustaf: Att vid denna sena timma ingå i någon längre afhandling om detta förslag, anser jag vara hvarken lämpligt eller nödigt, enitr här är fråga, icke om att fatta något beslut, utan endast att remittera den K. Propos:n till vederbörligt Utsk. Då dessutom svaren å de anmärkmr Frih. Raab emot Propos:n framställt till största delen återfinnas i det yttrande till StatsRådsProt., som Ur Just.StatsMinistern afgifvit, anser jag mig blott behöfva i största korthet uptaga några af de gjorda anmärkn:ne.
För sådant ändamål har Utskottet ansett sig böra föreslå att ifrågavarande Grundlags-paragraf erhölle den lydelse, att guld lika såväl som silfver skulle kunna till banko-sedlarnes inlösen användas, men alt bestämningen, hvilkendera metallen skall för ifrågavarande ändamål begagnas, berodde pä en af Ständerna stiftad och af Konungen fastställd lag. Genom en dylik förändring kommer den i 72 § Regerings-Formen åt Rikets Ständer uppdragna magt öfver deras Bank icke att i någon mån minskas, ty Rikets Ständer kunoa icke heller nu, utan Konungens bifall, vidtaga någon ändring uti föreskriften om banko-sedlarnes inlösen med silfver. Af dessa skäl får Utskottet till grundlagsenlig behandling föreslå följande ordalydelse af 11 eger ings-H orm en. § 72. Riksens Ständers Bank förblifver hädanefter, som den hittills varit, under Riksens Ständers egen Garantie och Vård, så att den ostörd må förvaltas af de Fullmäktige, hvarje Stånd dertill förordnar, eller de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorda äro eller vidare af Riksens Ständer göras kunna. Riksens Ständer allena ega rätt alt genom Banken utgifva Sedlar, som för mynt i Riket må erkännas. Dessa sedlar skola, vid anfordran, efter deras lydelse, af Banken, med guld eller silfver, inlösas; och bestämmes genom lag, stiftad af Konungen och Riksens Ständer gemensamt, å hvilkendera af dessa metaller sedlame skola lyda. Stockholm den 2 Juli 1857. 8 höns ti tu tio n slits k o t tets Memorial N:0 46. Reservation er hafva blifvit anmälde af Herfar Kongl.
Maj:ts och Riksens Ständers sammanstämmande beslut; men om beslutet icke år verkstälibart utan en sådan författning, som upphåfver den gällande lagen, och får retroactif verkningskraft, så hemställer jag, att Betänkandet i sådant afseende må till LagUtskottets skyndsamma handläggning remitteras, på det utredas må, huruvida en sådan författning, af Riksens Ständer och Konungen gemensamt utfärdad, kan blifva gällande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln ansåg denna punkt böra till Lagutskottet remitteras. Ropades Nej. Hans Excellence yttrade, att de öfrige 5:ne Stånden icke eller funnit en sådan remiss nödig, utan helt och hållet bifallit denna punkti Friherre Cederström s Jag vill visserligen icke bestrida Ridderskapet och Adeln att genast bifalla Utskottens förslag, men jag anhåller då, att få till Protocollet förklara, det jag ej deruti deltagit, emedan jag ej kan medgifva det Vara Riksens Ständers rätt, att stifta ny Lag 92 Den 2 Junii, får tillfället med retroactif verkan. Jag reserverar mig således emot beslutet, öfvertygad att det ej vinner sanction, förr ån Högsta Domstolen blifvit hörd, sorn säkerligen skall utreda frågan. Grefve Spens, Jacob Melcher: Utskotten hafva antagit, att till den författning, som, rörande Discenternas utredning, kommer ett vidtagas pelt, utfärdas, fordras Konungs oell Siänders' gemensamma beslut. Jag tror likväl, att det härvid år högst nödigt urskilja, uti hvilka delar af detta beslut Konungens medverkan beliöfs, oell uti hvilka den år öfverflödig.
i händelse af ytterligare talans anställande emot Gullander och Kjellander någon ersättning kunde komma att dem ådömas; alt dessutom äfven för det fall att, elter mångårig rättegång, någon ersältnings-skyldighet bomme att Gullander och Kjellander åläigas, de befinna sig i sådane omständigheter, att en dylik ersättning ej kunde af dem utgöras, så att endast ökade kostnader både för Verket och desse enskilde personer skulle blifva följden af en slik ersättnings-talans förnyande, samt slutligen, att, i händelse Gullander och Kjellander_, hvilkas bela vandel utgjort en föresyn af samvetsgrann redlighet, skulle, efter alt redan, i följd af andras bedrägerier, hafva varit föremål lör ett criminal-ansvar, nu, begge vid grafvens brädd, äfven utsäLtas för en civil ersältnings-talan, koinme den befarade ovissa utgången deraf sannolikt att förkorta deras få återstående dagar, samt öfver dem sjelfve och deras familjer utbreda sorg och bekymmer, hvadan motionären föreslagit, att Rikets Ständers Bank må frånträda all vidare ersätlnings-talan emot förre Directeurerne vid Malmö Låne-Contoir, ContractsProsten Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander i och för den, genom förre Kamererarens vid samma Låne-Contoir E. P. Lindstedts bedrägliga förfarande i tjensten, för Verket uppkomne förlust, samt att slutliga beloppet af denna förlust derefter måtte få i räkenskaperne bland osäkra fordringar upptagas och inom linien balanceras.
Junii 1818 i Kader faststäldté beslut, rörande beräkningen af de pensioner, sorn de med indelde Löner försedde Civile Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, efter erhållet afsked vid fyllda 70 år borde åtnjuta, Sökanden, sorn snart uppnår en ålder af 71» år, deraf 52 uti kronans tjenst vid Lands-Staten, och nära 33 år vid Landskamererare-beställningen i förrberörde Län använde blifvit, skulle undfå Pension, endast svarande emot den Lön Kamererare uti E. K. .Majus och Rikets Kammar-Collegium åtnjuta, E. K. M. likväl täcktes, uppå anförde skäl, i Nåder försäkra honom, att, uti öfverensstämmelse med föreskriften uti Kongl. Circulair-Brefvet, den 13 Mars 1770, vid afskedstagandet, få för sin återstående lifstid tillgodonjuta innehafvande indeld Lands.Kamerere Lön; öfver hvilken ansökning E. K. Mus och Rikets Stats-Contoir inkommit med underdånigt utlåtande, som jemväl blifvit Stats-Utskottet i Kåder meddeladt.