Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af desse återremiss-handlingar in hem t as, alt vid de under Litt. a., b. och c., pag. a, i nämnde Memorial upptagne föreskrifter, angående dels fullmagt för lyftning af annan persons Discont-lån, dels olika revers-formulaire för 113m och omsalta Ian, blifvit anmärkt: af en Ledamot: att om, till undvikande af olägenhet och möjligen skada för lånsökanden, serskild fullmagt för Iåns lyftning skulle uppvisas, lånsökanden i sådant fall borde tillåtas alt utfärda fullmaglen icke blott på viss man, med eller utan rätt alt den Öfverlåta, utan ock på innehafva! en, såsom Lagen medgifver i rättegångssaker och andra frågor af den största vigt; af en Ledamot: att fullmagt för lyftning af annan persons Discontlån, efter hans tanke, icke vore erforderlig, samt att han ej heller kunde gilla förslaget om serskilde formulaire till reversalen för nya lån och omsättningar, emedan föreskriften skulle i verkställigheten medföra en mängd af olägenheter; uti hvilken sistnämnde anmärkning Riksdagsfullmhgligen Anders Danielsson från Elfsborgs Län sig förenat, dels under förmenande, att olika revers-formulaire skulle leda till misstag för lånsökanden, dels ock med förklarande, att, enligt den erfarenhet han både vid Banco-Disconten och Låne-Contoret i Götheborg vunnit, omständigheter kunna inträffa, då del för låntagarens commissionair blifver nödigt alt nilda form af ny lånansökning använda ett lemnadt omsällnings-reversal. För en hvar, som egnar någon uppmärksamhet åt innehållet af Kgl. Maj:ts den 14 Fehr. i832 gifne, i Utskottets ifrågavarande Memorial åberopade Nådiga Domar, i de mot Malmö Låne-Conlor anhängige gjorde mål, anser Utskottet nödvändigheten af serskilde fullmagter för Disconl-låns uppbärande vara så gifven, att all fråga om åsidosättande af detta försigtig Bihang lill R. St.
I slänggungan far en tioårig pojke i skotsk kostym af och an, och kring byggnadens ena flygel slår pensionens »primo amoroso», en intressant blek, tysk privatdocent med ljust pipskägg lof på lof, nyfiket spanande uppåt våningarnes fönster, der de gröna persiennerna mer och mer slås åt sidan, och Gerhard småler, ty han gissar hvem han letar efter – den knubbiga, lilla Hamburgskan, hvilkens friska runda ansigte, impertinenta, lilla uppnäsa och spelande blå ögon, efter hvad pensionssqvallret förmäler, i grund förhexat hans filosofiska, unga hjerta. Det är en härlig vårdag – Gerhard bländas mer och mer, ju närmare han kommer korson vid sjön, der promenerande par gå om hvarandra längs den rosenkransade balustraden, utanför hvilken Geneversjön breder ut sin vattenyta, hvilken, djupblå, glänsande och klar som den är, liknar en välglattad stålskifva. Solen skiner het öfver landskapets berg och kullar, sätter de långsluttande, brungröna höjderna kring Evian i den varmaste belysning, låter Dent du Midi’s snöhöljda ås, hvilken djerft tecknar sin hvassa zig-zaglinie mot högblå himmel, tindra i en bländande, blank hvithet, och darrar i vexlande skuggor och dagrar öfver sluttningen, der Glion ligger i den ymniga, blomsterströdda grönskan. Det är en härlig vårdag – nere i trädgården stå rosorna i blom, fult upp med rosor, täta häckar med hvita rosor, de der hvita, finveckiga, hvilka låta en tänka på stilla, blåögda konfirmationsflickors andäktigt nerböjda blonda hufvuden, rader med eldiga, röda som skapade för musslinet kring yppiga skönheters bröst, och grupper af de exotiska, fina gula med sina skygt, förnämt slutna kronblad, hvilka passa så utmärkt bland vågiga svarta lockar öfver hvita halsar och svarta sammetslif. På alla gångar sväfvar rosornas tunga ånga, och Gerhard insuper vällukten, medan han går ner till balustraden för att slå sig ned der.
Den 27 Oktober. 139 utfärdade 24,000 stycken A\ proc:s-obligationer å ett sammanräknadt belopp af 8,000,000 Thaler Preussiskt Courant samt 240,000 st. premie-obligationer å 10 Thaler hvardera eller å tillhopa 2,400,000 Thaler samma mynt, återbetalas på det sätt, att 4i proc:s-obligationerna, i enlighet med fastställd amorteringsplan, till kapital och ränta liqvideras medelst en annuitet af 440,000 Thaler, hvilken erlägges med 220,000 Thaler hvarje halft år, till dess lånet blifvit till fullo betaldt, samt att premieobligationerna, i öfverensstämmelse med den för dem uppgjorda och antagna särskilda amorteringsplan, efter föregångna utlottningar, inlösas med en likaledes halfårsvis utgående annuitetssumma, utgörande årligen 110,000 och således för hvarje halft år 55,000 Thaler; kommande följaktligen hela ifrågav:de lån att, genom de sålunda skeende återbelalningarne, varda *'till sitt återstående belopp amorteradt dels den 1 November 1898 och dels den 1 Februari 1899. För de 4i proc:s-obligationer, som tillhöra den andel utaf detta lån, som öfvertagits af R. St:rs Bank och ursprungligen utgjorde 1,600,000 Thaler, komma enligt träffadt allal, så länge banken innehar desamma, ränteoch arnorteringsliqviderna att verkställas i Svenskt mynt, efter beräkning af 2| rdr rmt lör hvarje Thaler Preussiskt Courant. Till ränteliqviderna och kapitalet» etc. Gr. Cronstedt: Då lltsk:t möjligen begått ett förbi seende, vill jag icke motsätta mig den begärda återremissen. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till den ifrågav:de §:n, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. §§ 6—9 anmältes oell lemnades utan anmärkning. § 10. Hr Stuart:
För Underofficerare vid de värfvade Re - BevillnivgsUtsl. Betänkande^75 gemenferne samt för dem och deras vederlikar, förse de med Rotlön , vid de indelte, beräknas dock Charon i de fall, som denna §. utstakar, till endast en procent af den på Stat bestådde lönen eller den erhållne Rotelönen , hvilken sistnämnde, der den i Persedlar är utsatt, förvandlas i penningar efter sednaste årets Markegång. Vid Academierne skrifvas på stämpladt Papper DoctorsBref i Theologien R:dr 4 24 Dito i Juridiken __ 4 24 Dito i Medicinen — 4 24 Dito i Philosophien eller sä kallade MagisterBref 2 Till de utan prof eller gratis utfärdade Doetorseller Magister-Eref fördubblas Stämpelafgiften ; Och skola alla sorn erhålla Graden sådana Bref utlösa, deröfver vederbörande vid Academierne böra hand hålla , vid ansvar som i 25 §, utsattes. CollationsEref å Patronelle Gäll , likasom för andre Pastorater. CollationsBref för Capellaner stämplas för lön af Kronan i Penningar eller Spannernål , likasom andre Tjenstemäns Fullmagter ; men i afseende på deras inkomster af Församlingarne : för FandtFörsamlingar Tre Skillingar för hvarje helt Mantal, Capeliansoch Prestborden dberäknade , och Proportionaliter för de mindre , samt för StadsFörsamlingarne en Sjettedel af den Charta som för PastorsSysslan i samma Församling här ofvan utsatt är. Fullmagter för ringare ScholasBetjente och Pädagoger} sorn äro utan Boställen på landet BevillningsTJtsk. Betänkanden, och hafva Penninge-lön , eller i ett för allt a£ KronoTionden ej mer än Sexton Tunnor Spannemål .. 3 s^- Fullmagter för Klockare 1 Stockholm vid Storkyrko-, Clar®-, Jacobi-, Mariaeoch Catharinas-Församlingar . R:dr 6 — _
Bref antagne, men sedermera förkastade grund, i Kammar-Collegii tanka, leda till en för de flesta betungande utgift, som, icke afsedd vid regleringen af Capellanernes löneförmoner, saknade allt stöd af 1681 års Författning, och således endast kunde fötrsvaras genom frivilliga öfverenskommelser, der sådane antingen redan blifvit eller framdeles blifva upprättade; vid hvilket förhållande det syntes Collegium tvifvelaktigt, huruvida med Kongl. Maj:ts constitutionela myndighet vore förenligt, att annorledes än efter öfverläggning med Rikets Ständer låta utfärda den, till förökad beskattning för mindre hemmansåboer ledande, nu ifrågäställde förklaring. I afseende derå, huruvida samma föreslagne förklaring stöde tillsammans med rättvisans och billighetens fordringar, hade Collegium ansett, alt, ehvad än 4 kapparantoges för den rältsenliga minsta afgiften af hvarje hemmansåbo, efter som Preste-Ståndet uppfattat förståndet af 5 §. i i68t års Förordning, eller denna minimi-afgift nedsattes till 3 kappar spanmål, svarande emot Klockarens lagliga löneinkomst af livarje matlag, skulle dock Capellanerne i bägge fallen oftast komma i åtnjutande af alldeles öfverdrifna löneförmoner. Det vore nemligen bekant, att i Dahlsland, Wermland, Dalarne samt annorstädes i norra orterna, äfvensom någon gång i södra och medlersta trakterna af riket, hemmansklyfningen redan blifvit så långt utsträckt, att /^rdels mantal utgjorde en vanlig besutenhet, samt att T|?;dels och ännu mindre hemmansdelar icke sällan besuttes af serskilde åboer; och skulle således redan för Bihang till K■ St.
Thorsdagen borde han återvända, för atti Afvelsäter natten derefter åtfölja den då från Carlstad ankommande Posten till Venersborg, Götheborg och Uddevalla; hvarvid Postgången på Carlstad borde orubbad fortfara, 5:0 Memorial af Herr Em. Höök. deruti öfverklagas en olägenhet för Kongelfs Stad, bestående deruti, att Höst och Vår, eller d| väglaget ej är gynnande, och Posten från Best), och Ekon. TJtsk. Betänkqnden, igr; Stockholm samt från öfriga Orter i Riket till Götheborg' ankommer något sednare, än den Tyska och Skånska posten, hvilken en* dast medför brefven till Bohusländska Stä* derna, blifva de andra öfverliggande derstädes till nästa postdag, 5 å 4 dagar derefter, ofta till känbar förlust för Staden och alla Correspondenter i orten. Af sådan orsak hemStälles, att, i fall icke Skånska posten kunde blifva qvarliggande i Götheborg, tills Stockholmsposten ditkom, hvilket ofta skall ske en eller pär timmar efter den förras afgång, Kongelfs postväskan då finge med Extrapost afsändas, såsom endast varande 1^ mil från Götheborg, och hvarigenom denna olägenhet skulle förekommas, ofta medförande känbar förlust för Kongl. Maj:t och Kronan, derigenom, att då Coursen, som postdagligen till rättelse vid Tulluppbörden från Stockholm till Tullkammaren afgår, stigit, Kronan skall förlora Coursförhöjningen å de clareringar, sorn på dessa dagar ske, och hvilken möjligen för en enda postdag skall kunna upp^å till hela års-depensen för en Extraposts afsändande denna korta väg. Ifrån Hedervärda BondeStåndet: /|.:o Memorial, undertecknadt af RiksdagsFullmägtige från Bohus Län Joh.
Sapetman! sade han, din farfader öfvertygade Guschtasp genom under om sin läras förträfflighet. Men hvad, om äfven hos mig tvifvel skulle uppstiga om sannfärdigheten af alla dina utsagor; om jag kastade dig i fängelse; och om jag, för att riktigt öfvertyga mig om hela kraften af din konst, lät bilan pröfva, om, såsom du föregifver, din ande ännu för trenne århundraden är fjettrad vid din kropp. – Du skulle då, – svarade maghen, efter någon tystnad – döda en trogen tjenare – ty mot en våldsam död skyddar mig ej min konst, – och du skulle sjelf dö niohundrade år tidigare. Mäktige Padischah! Jag är ingen prophet; jag har icke ärft någon af min farfaders undergåfvor; han behöfde till alla sina undergerningar endast makten af sin vilja: hans blotta vidrörande var allt som var af nöden. Jag åter har blott ärft några högre insigter i naturen än vanligt, och kan alltså endast verka genom dess egna medel. Och hvilken förmåga dessa äga, har du sjelf redan pröfvat? Fyllas ej dina ådror af friska lifssafter; lyftes ej din själ af föryngrade lefnadsvindar; målar sig ej redan helsan på dina uppblomstrande kinder, tändas ej åter de domnade begären; hafva ej ända till denna dag, de kransar du egnat åt Nuhr Dsjehan, varit lika oförvissneliga, lika rika som dina första offer på kärlekens altare? – Ja, vise Mobed, genmälte Schahen, huru skulle jag förgäta att jag är skyldig dig all denna sällhet? Glöm mitt skämt; men visa mig än engång alla dina droguer, genom hvilka du verkar dessa förvånande under! Den gamle undansköt ett förhänge, som betäckte en liten hylla, hvarpå stodo åtskilliga guldoch kristall-kärl. – Denna dosa innesluter en blomma af ett numera utdödt slägte. Jag fann denna enda i sitt slag på en öde klippa i Söderhafvet. Den kringdrifver blodet lättare, förskingrar smärta, oro och ledsnad. – Den rot, jag här visar dig, är mindre sällsynt.
Detta sker ock af Herranom Zebaoth; ty hans råd är underligit, och går det härliga igenom. Ve Ariel, Ariel, du Davids lägres stad. I begån årstider, och hållen helga dagar. Men jag skall tränga Ariel, så att han skall sörja och jämra sig, och vara mig en sannskyldig Ariel. Ty jag skall belägga dig allt omkring, och skall tränga dig med bålverk, och skall låta uppsätta vallar omkring dig. Då skall du förnedrad varda, och tala utu jordene, och mumla med ditt tal utu stoftet, att din röst skall vara såsom en spåkarls utu jordene, och ditt tal skall hviskande vara utu stoftet. Och de som dig förskingra, skola vara så månge som ett grant stoft; och de tyranner så månge såsom fjukande agnar; och det skall ganska hastigt ske. Ty du skall af Herranom Zebaoth hemsökt varda, med väder, och med jordbäfning, och stor dunder; med väderhvirfvel och storm, och med förtärande eldslåga. Men såsom en natts syn i dröm, så skola alle de många Hedningar vara, de der strida emot Ariel; samt med all deras här och bålverke, och dem som tränga honom. Ty såsom enom hungrogom drömmer, att han äter; men då han uppvakar, så är hans själ ännu tom; och såsom enom törstigom drömmer, att han dricker; men när han uppvakar, är han magtlös och törstig; alltså skola ock de månge Hedningar vara, som emot Zions berg strida. Varder häpne och försoffade; förblindens och varder druckne, dock icke af vin; rager, dock icke af starkom dryck. Ty Herren hafver eder inskänkt en svår sömns anda, och tillyckt edor ögon; edra Propheter och Förstar, samt med de Siare, hafver han förblindat;
R:dr sk r. Tinik. Ridr sk r. Tiar k Ridr sk 1*. Ridr sk r* R:dr sk ♦ r. Ridr sk r. Tiar kipr Ridr sk r. Tinr k. Ridr sk E: Ridr sk ri Ridr sk r. Rd sk r. Tmr kipr Ridr sk r. Tinik. Ridr sk r. Femte Hufvud Titteln. Penningar. Sjunde Hufvud Åttonde Nionde Hufvud Titeln, Allmänna Indragnings Staten. Sunil Summa Indelda Räntor efter KronoSpannemäl. Hufvud rn». .1 Indelda Spannemäl. Indelda Spanncmal. rum. Penninga L‘« Efter Krono-värdi å 36 sk. Tin. Efter å 4 i Statspris Ridr Tin. Summa. Penningar. Räntor efter KronoEfter Statspris n /. * R-Hr T n Summa. Penningar. Räntor I efter KronoEfter Krono-värEfter Statspris n Z.4- Rilr Tn. Summa. värdi. Penni Mått. Värde. Mätt. Värde. rennmga». nga r. Matt. Värde. Blått. Värd e. Mätt. Värde. Ridr sk r. R:dr sk r. Tr kipr Rd sk r. T;r k. Rd sk r. Ridr sk r. R:dr sk I r. Ridr sk r. R:dr sk r. Rd sk r. T:nr k:p Ridr sk r. Ridr sk r. Ridr sk r. R:dr sk r. T:r k. Rid sk r* R:dr kipr Ridr sk r. Ridr sk r. Ordinarie. Extra-ordinarie, inflytande såsom Bevillning. Statsbrist levererad af RiksgäldsContoiret. Summa Summarum. Specie. Penningar. Indelta Räntor efter Krono-värdi. Spannemäl. Summa. Efter Kronovärdi å 36 ak. T:n. Efter Statspris i 4k R;dr T:n. Mått. Värde. Mått. Värde. R:dr r. R:dr sk r. T:Hr. k:pr R:dr sk r.
Finnes ej thet man ransakar efter; bevise tå then, som ransakan begjärte, eller Den i April e. m. 93 gånge ed, att han sitt mist häfver, och ej af ilivillja ransakning sökt. Ej må man annorlunda ransaka af sjelftagen makt. Gjör thet någor, och finner ej Ijufnaden; höte tijo daler, och fylle skadan.” Det är icke här holen af de ro dälerna, sorn ligger till grund för att visitation icke kan ske, utan de af mig nu upplästa bestämmelser, såsom ”att then misstänkte förr stulit” etc., måste föregå, innan denna undersökning får ske; i annan händelse kan hvarken magistrat eller länsman tillstädja den. Nu träffa likväl dessa bestämmelser alldeles icke in med det förhållande, som äger rum vid en undersökning i hus efter tullförsnilladt gods, och deraf följer tydligen alt dessa begge förhållanden alldeles icke kunna komma under samma cathegori. Låtom oss emedlertid antaga att beslagaren går in eller bryter sig in uti den enskildes boning och börjar en visitation; han finner ett stycke tyg, som ägaren ärft efter sin farfar eller mormorsmor; icke tullbehandladt i öfverensstämmelse med de författningar, som vid visitationslillfällen gälla; icke stämpladt — och således förbrutet. Jag frågar! är det väl rim och reson i en sådan lagstiftning? — Nu återkommer jag till 16 §:n Feg.F:n och förmodar att Konung och Ständer icke lära tillåta sig att, uti civil lagstiftningsväg, upphäfva hvad grundlagen stadgar. Jag åtminstone reserverar mig mot en sådan tolkning af grundlagens bud. Hr Lagerhjelm har trott, att om visitationsrätten stod i strid med oftannmnda 16 §, skulle den hafva upphört snart efter grundlagens stiftande. Den upphörde oek tills år i8i5, då den blef tillåten i öppna salubodar och magaziner; men genom denna visitationsrätt kan man icke säga alt man störer husfriden, ty salubodar och magaziner äro icke boningsrum. Detta tillvägabragtes dock med en ganska knapp pluralitet.
Utskottets, förnyade Utlätande om utgörande af Tjenstehjons Bewtllnings-afgift, jemte inbjudning till de öfrige Ständen att uti samma bestut instäm, ma, ansäg Preste-Siändet sig icke kunna frängä sitt förut till Utskottets ofwanberörda yttrar., de kemnade bifall. Ot supra. Lx ?rotocollo tt. Utdrag af Bergare-Ständets Protocoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den »6 Oktober 18»v. S. D. gillades Stats.Utskottets förledne gär. dag pä bordet lagda Memorial med förslag till Riksdags arfwodcn för Utskottens Secreterare och Cancellister. tte supra. kx ?rotocollo 0. Valerius. Utdrag Den 16 October. 299 Utdrag af Borgare-StändetS Protocoil wid Urtima Riksdagen i Orebro den 16 October 18 ro. S. D. Upplästes Expeditions - Utskottets Förslag till sammanvrag af bestulna förändringar, förklaringar och tillägg i BewillningS. Förord, ningen, jemte den till Kongl. Maj.t härom af. gäende underdämga Skrifwelse.
Län; alt om samma taxas upprinnelse endast vore med visshet utrönt, alt den såsom en frivilligt åtagen bevillning inträdt i stället för skyldigheten att hålla så kalladt borgejåger, eller alt med föda och husrum förse det krigsfolk, som i landsorterne förlädes; ali Presterskapet varit från denna afgift tidtals befriadt, enär detsamma antingen hållit borgeläger eller åtagit sig andra afgälder, såsom krigsgärd, Elfsborgs lösen och flere likartade pålagor; alt, beträffande åter omförmälde llärader, så syntes det, att Presternes taxa derstädes i början utgått, dels med smör in natura, dels med penningar efter gångbart eller enahanda pris, som för Kronans öfriga smör-räntor, men att allt ifrån år 1622 och framgent samma pris ulart förvandlings-ulräkning blifvit, efter åsatt kronovärdi', bestämdt lill i|;dels daler, som, enligt 1619 och 1G87 årens mynt-sval vation, motsvarade en R:dr för Lispd.; dock alt för Oppunda Härad delta Kronovärde blifvit föihöjdt till 2 daler, hvartill det uti 1780 års Jordeboks-fxtract är upptaget; samt alt, i stöd af detta utredda förhållande och med åberopande af Kongl. Resolulionerne den 27 Febr. t5q5 och den 17 Fehr. i64o, Kaminar-Collegium i underd. tillslyikt, det E. K. M. mätte i Nåder förordna , alt taxe-smöret i mernnämnde Härader hädanefter Itorde, likasom i Westerbottens Län, antingen utgöras in natura eller lösas efter markegångspris, med öppen lemnad rättighet för den eller de Kyrkoherdar, hvilkas inkomst, i följd häraf och genom föregången indragning af behaglig tids förlänings-spanmåi, tilläfventyrs kunde understiga Expeditions-Uiskoltels Förslag till und.
Palmstjerna, Carl Otto: Då jag under loppet af f. m. plenum haft tillfälle att om detta ärende yttra min mening, men sedermera funnit, alt den vid voteringen ej kunde göra sig gällande, skall jag ej vidare upptaga tiden med dess fullföljande uti nu förestående discussion. Jag kan likväl icke erkänna, alt min öfvertygelse om saken på något sätt blifvit rub - Den 23 November e. m. 441 rubbad, och kail således icke gilla de beslut, sorn jag förutser alt R. o. Ad. kommer alt i efterföljande frågor fatta. Jagskall emedlertid icke besvära R. o. Ad. med några invändningar emot de blifvande besluten, oell icke eller mot den nu ifrågasatta döpelsen. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag för min del skulle åter tro, att det vore lämpligast att kalla den nya enheten krona, hellre än riksmark. Dä man så der väljer mellan namn, sä kan det på det hela laget vara en smal sak, att jag så nili uttrycka mig, hvilket som autages; men jag skulle tro, att det mycket skulle lätta införandet af benämningen ä denna enhet, om man pä det nya myntet uttryckte en hild af dess namn, d. v. s. om man pä ena sidan af myntet preglade en stor krona. Pä detta skäl tillstyrker jag antagande af benämningeu krona. Hr Gripenstedt, Joh. Äng.: Min mening i delta afseende instämmer i sak med den siste talarens, ehuru mina skäl dertill äro icke fyllest lika med hans. Jag tror nemi. att vid bestämmandet af en ny nivnteiibet, är det äfven nödvändigt att antaga ett nytt namn, just för att undvika de förvillande begrepp, sorn alltid uppstå, i fall samma namn erhåller flera oell olika betydelser. Detta är orsaken hvarföre jag anser det vara mindre redligt att antaga namnet mark, äfven om dertill lägges prefixet Riks-, emedan vi förut hafva ett gammalt begrepp 0111 mark, hvarigenom osäkerhet 0111 meningen hvilkendera sortens mark, som vore i fråga, lätteligen kunde uppstå.
Mig synes, alt oin R. 0. Ad. skulle frångå Ridd.Utsk:s förslag och antaga motionen, så hade man tagit cti beslut af vidsträcktare omfattning än motiouären sjelf önskat, och ett beslut, som skulle medföra ilen verkan, alt R. 0. Ad. skulle få svårt att finna en skicklig person till den plats, som hufvudsakligen utgör centrum i hvarje styrelse, nemi. secreteraren. Jag tillstyrker bifall ä Ulsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff: En talare har sagt, att han icke föreslagit R. 0. Ad. att skänka bort Riddarhusets archiv, dä han velat öfverlemna det antingen till K. Bibliotheket eller Riksarchivet. Jag frågar, om man icke skänker bort det man öfverlåter utan att derföre få något igen? Sådant är åtminsto ne det vanliga uttrycket för en dylik handling. Huru väl betänkt det vore att välja någondera af dessa utvägar, torde jag fä upplysa. Man kunde öfverlemna detta archiv åt K. Dibliothekel säger talaren; men R. o. Ad. har nyligen på detta rum hört anföras, hurusom K. Bibliotheket icke har tjenstemän nog för att ordna sina egna böcker. Om det nu finge Riddarhusarehivet dessutom; så komme detta förmodligen att läggas i hög, och blefve följaktligen oåtkomligt för en längre tid. Skulle det åter öfverlemnas ål Riksarchivet, sä vet en hvar, att der, på sätt en af Konungens rådgifvare här yttrat, redan är så trångt, att handlingar dagligen förmultna af brist på utrymme. Vill man således uppoffra våra handlingar åt förgängelsen ju förr desto hellre; så skall man vidtaga denna utväg. Man har återigen talat om besparingen. Jag får förnya hvad jag förut sagt, utt detta är ett misstag, och alt här icke är fråga om någon 158 Den 9 Novemi)er f. m. nedsättning i Ridd.secret:s årliga lön af 600 r:dr b:co, utan blott om möjligheten alt kunna beröfva honom denna lön, när den ifrågasatte representationsförändringen skulle inträffa. Vore sådant Ståndet värdigt?