Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Julii P. 543. — angående upprättande af allmänna grunder för ett Statshushållnings-system. Julii P. 543. — med anhållan att de oeconomiska författningar, som hädanefter blifva utfärdade, först efter en viss lid måtte sättas i verkställighet. Julii P. 543. — rörande StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Första IIufvudTilel. Julii P. 543. — angående upphäfvande af förbudet mot Kyrkomusiks begagnande under Fastlagstideu. Julii P. 543. 122 Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers, rörande anslag af medel till godtgörande af kostnaderne i och för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning och utrikes resa. Julii P. 63 g, 68i. Au g. P. 542. Sept. P. io, ioi. — rörande en föreslagen segelled genom sundet vid södra Stäket. Julii P. io44- — i anledning af ansökning om nedsättning af arrendet för Svartsjö Kungsgård. Julii P. io44- ~ i anledning af Konungens Bref rörande Löfås Silfververk. Julii P. io44* — i anledning af disponentens af Loverts Alunbruk ansökning om befrielse från Tiondes utgörande, på ro års tid, för Aluntillverkningeu. Julii P. 1044. — rörande utlemnad koppar till taktäckning å Kongl. Slottet och Hennes Kongl. Höghet Prinsessans Palais i Hufvudstaden. Julii P. io45. — i anledning af Revisorer nes hemställan, rörande undsättniugs-spannemålens återlefvererande till samma KronoMagazin, der densamma uttagits. Julii P. io45. — angående den af Geyerska Arfvingarne sökta fria dispositionsrätt af Lägenheten Rörstrand. Julii P. io45- — rörande en Fyrhåks anläggning vid Söderarm. Julii P. io45. rörande reglering lill förbättring i lönevilkoren för Befälet vid Indelta Armeen.
Uteblifver hau öfver tre timmar, uppskjutes förrättningen. 2:o Pastor eller den hans ställe företräder, som, utan att laga förfall kan styrkas, vid mantalsskrifning sig icke inställer eller dit icke medför husförhörsboken eller icke later förete det i § 3 mom. 3 omförmäida utdrag deraf, bote, i fall mantalsskrifningen måste uppskjutas, Tretio Riksdaler, samt Fem Riksdaler, om densamma, sådant oaktadt och med begagnande af andra tillgängliga handlingar och upplysningar, kan för sig gå. 3:o Länsman eller Stadsfiskal, som, utan anmäldt giltigt förhinder, uteblifver från mantalsskrifning, bote Tio Riksdaler. 4:o Fjerdingsman, Sexman, Rotemästare, Ordningsman, Stadseller Polisbetjent, som är anbefalld att inställa sig vid mantalsskrifning, men derifrån utan anmäldt giltigt förhinder uteblifver, bote Tre Riksdaler. ö:o Underlåter någon, utan anmäldt laga förfall, att vid mantalsskrifning aflemna eller låta aflemna sådan uppgift, som i § 3 omförmäles, bote Två Riksdaler, och, derest sådan saknad uppgift honom genom Häradsskrifvare!! eller annan vederbörande tjensteman affordrats, men inom fjorton dagar derefter icke på an gifvet ställe aflemnos, Fyra Riksdaler. 6:o Den, genom hvars origliga eller ofullständiga uppgift någon skattskyldig kommer alt ur mantalslängden uteslutas och undgå att stadgade skattebidrag erlägga, skall böta Två Riksdaler och ersätta hela det belopp, den uteslutne per sonens skattebidrag utgöra. 7:o Då utsatt mantalsskrifning, af den i ofvanstående morn. 1 eller 2 upp gifna anledning, icke kan försiggå, bör sådant hos Wår Befallningshafvande skriftligen anmälas, vid det i mom.
Skrifvelse, N:0 6. mantal, afsöndras emot en årlig afgäld af Elfva kappar, eller, i jemnl tal, 2 kubikfot 2 kannor spanmål, hälften råg och hälften korn, hvilken afgäld borde med penningar efter tioårigt medelmarkegångspris till indelningshafvare!! af församlingen betalas. Rikets Ständer, som till pröfning förehaft denna nådiga framställning och under ärendets handläggning jemväl tagit kännedom af dertill hörande handlingar, hafva härvid funnit sig böra bifalla hvad E. K. Maj:t i ofvanberörda hänseende i nåder föreslagit; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla: framhärdande etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Jan. 1863. Prcste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den lo Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af K. Maj:ts nådiga Proposition angående upplåtelse åt Eskilstuna Ofra Kanal-bolag af plats på Garl Gustafs Stads gevärsfaktoris område för en slussanliiggning, (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 16.) S. A. K. Sedan i staden Eskilstuna och trakten deromkring bildats ett bolag, under benämning Eskilstuna Öfra Kanal-bolag, för anläggande af en sluss till fortsättning af Eskilstuna kanal upp till en ny inre hamn vid gamla staden, hade, enligt hvad en af E. K. Maj:t den 24 sisllidne Oktober till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition innehåller, Direktionen för nämnda Bolag uti en af E K. Maj:ts Befallningshafvande i Södermanlands län med underdånigt förord insänd skrifvelse af den 25 Augusti 1859, hos E. K. Maj:t anhållit, att den å Carl Gustafs Stads gevärsfaktoris område befintliga plats, der Kronan egt en qvarn, hvilken i sednare åren varit använd till reserv-verkstäder, mätte, till befrämjande af det nyttiga förelaget, af E. K. Maj:t i nåder upp - Expeditions-Utskotlets Förslag till underd.
Då hade man fram de stjernokikare, visa, Chaldeer och spåmän, och jag förtäljde drömmen för dem; men de kunde intet säga mig, hvad han betydde; Intilldess Daniel, på det sista, kom för mig, hvilken Beltesazar kallas, efter mins guds namn, den de helga gudars anda hafver; och jag förtäljde för honom drömmen: Beltesazar, du öfverste ibland de stjernokikare, jag vet att du hafver de helga gudars andars anda, och dig är intet fördoldt; säg mins dröms syn, den jag sett hafver, och hvad han betyder. Så är detta synen, som jag såg i mine säng: si, ett trä stod midt i landet; det var ganska högt, Stort och tjockt; dess höjd räckte upp i himmelen, och utvidgade sig allt intill landsens ända; Dess qvistar voro dägelige, och båro mycken frukt, der alle af äta kunde; all djur i markene funno skugga under thy, och foglarna under himmelen satte sig på dess qvistar, och allt kött hade sin födo deraf. Och jag såg en syn i mine säng; och si, en helig väktare kom neder af himmelen. Han ropade öfverljudt, och sade alltså: Hugger trät omkull, och hugger bort qvistarna, och rifver bort löfvet, och förströr dess frukt, så att djuren, som derunder ligga, löpa sin väg, och foglarna flyga bort af dess qvistar; Dock, låter stubban blifva i jordene med rötterna; men han skall gå i jern och kopparkädjor i gräset på markene, han skall ligga under himmelens dagg, och varda våt, och skall föda sig ibland djuren af gräset på jordene. Och det menniskliga hjertat skall varda ifrå honom taget, och ett vilddjurs hjerta gifvas honom igen, tilldess att sju tider framgångne äro öfver honom. Detta är beslutit i väktarenas råd, och i de heligas tal rådslagit; på det de som lefva, måga känna att den Högste hafver magt öfver menniskors rike, och gifver dem hvem han vill, och upphöjer de förnedrada dertill.
Derföre anser jag det likväl ej böra förändras till likhet med det nuvarande: undfångna rät - Bilaga C till Exped. N:o 10. 655 tigheter, i synnerhet då ej någon Samhällsmedlem af dem förnärmas, kunna aldrig utan våld någon beröfvas. Men jag tror, att äfven den moraliska driffjäder till förtjensters förvärfvande, som man så ofta trott sig se uti det ärfteliga och gränslöst utsträckta Adelskapet, ligger för ett rent hufvuds betraktande icke uti åminnelsen af förfäders Adelskap, utan i den af förfäders gerningar. Afkomlingar af personer, lika Sturarne, Gustaf Vasa, Horn, Torstenson, Baner, Axel Oxenstjerna, Skytte, Dahlberg, Fersen, Pohlheim, Linné, Sergel m. fl., åsyfta desse afkomlingar distinction i Samhället, då är frågan annan — men söka de hos sina förfäder en uppmaning till förtjenster, värda menniskors högaktning eller välsignelser, är det väl då på dessa förfäders Adelskap de fästa sitt öga? Och om någon gång en man träffas, som af denna synpunkt hämtar kraften för sin verkning, månne vi ej nästan alltid skola finna honom misstaga sig och hitta på fåfängans väg i stället för ärans. Jag sjelf, som här talar, har visserligen någon gång till efterdöme påmint mig, att den första, jag känner af min slägt, under häftiga strider i Skottland om Religionsbegrepp och rättigheter för något mer än ett par secler sedan lemnade detta land häldre än sina öfvertygelser; att en annan, kort efter Carl den XII:s död, på ogrundade tillmälen, hlef fängslad, slagen i bojor och, när hans oskuld erkändes, vägrade att utan bestämd frikännelsedom lemna sitt fängelse och emottog ej, utan detta bevis på sin oskuld, sin frihet. Den förre tviflar jag högeligen var Adelsman i sitt land; den sednare var det icke i Sverige: det är då ej åminnelsen af deras börd, som på mig kunnat hafva en moralisk inflytelse, ej heller af deras namn, ty ingendera bar det jag här.
Otaliga voro de känslor och tankar, som under dessa ögonblick stredo i Karl Stjärnes hjärta, korsades i hans hufvud. Han måste hata, och dock älskade han, han måste fördöma och var själf dömd. I stum ångest vred han sig fram och åter på stolen, medan Käthe, tyst, med hälft drömmande blickar, stödd mot dörrens post tycktes bida på hans ord. När dessa dock läto vänta på sig allt för länge, gick Käthe fram, fattade hans ena hand med båda sina och sade i en ton, hvars djupa sorg kom Karl Stjärne att skälfva: » Är jag då värd att dömas så hårdt, därför att jag mycket älskar? » Förslag till matordning för veckan 6 — 12juli. S ö n d a g: Grönsoppa; inkokt lax med holländsk sås; roast beef med stekt potatis och spenat; stekt selleri; krusbärskräm med grädde och mandelspån. M å n d a g: Köttpudding med färsk potatis; smultron med mjölk. T i s d a g: Puré på bruna bönor; fylld stekt gädda. O n s d a g: Kyckling a la Mallugo; filmjölk. T o r s d a g: Rökt skinka (spicken) med stufvade gröna ärter; rabarber med mjölk. F r e d a g: Stekt refbenspjäll med lingonsylt; puré på färska gröna ärter. L ö r d a g: Pannbiff med lök och potatis; hafresoppa. Recept. Stekt selleri. Tät selleristjälk skares i 4 tum långa bitar, förvälles i tio minuter i kokande vatten, kastas därpå i kallt vatten, putsas väl, tvättas i rlere vatten och får afrinna. Stjälkarne hopbindas tre och tre, kokas med buljong, vatten, en morot, salt, peppar och litet smör i tät kastrull sakta under 2 timmar. Stjälken klyfves därefter på längden, doppas i tjock hvit smörsås, får kallna och rullas först i rifvet bröd, sedan i vispadt ägg och åter i rifvet bröd. Stekes strax före serveringen i kokande flottyr, tills den erhåller ljusbrun färg. Får afrinna och upplägges på servet med stekt persilja.
Finna Revisorerne, under förrättningen, sådane förseelser eller afvikelser frän gifne föreskrifter vara begångne, antingen af Directionen eller af Verkets Embetsman och Betjening, att åtal derå följa bör, ega Revisorerne, i förra fallet, att derom omedelbart bos vederbörande göra anmälan och, i senare fallet, att emot den eller de felaktige åtal anbefalla. Punkt. 4- Revisorerne vare förbjudet att ingå i något slags disposition af Verkets medel under hvad titel och till hvad behof det vara må utöfver de anordningar, som här nedan i y:de och 8:de punkterne omnämnas. Vid förrättningens slut meddela Revisorerne, om anmärkning ej förekommit, Direciionen decharge, hvilken dock, hvad Låne-Contoren beträffar, kommer att till Banco-Fullmägtiges godkännande öfverlemnas, samt låta författa och Banco-Fullmägiige tillställa berättelse öfver det verkställda Revisionsarbetet och Verkets dervid befunna ställning, åtföljd af alla dit hörande Protocoll, för att, genom Banco-Fullmägtige, aflemnas till Rikets Ständers Revisorers öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken närmare granskning, Punkt. 6. De för året utsedde Revisorerne för Låne-Contoren i Götheborg och Malmö kunna ock under årets lopp anställa improvisoriska revisioner, i hvilket afseende de äro berättigade att på stället taga kännedom af LåneContorens alla handlingar och räkenskaper, dock under iakttagande, att derigenom någon rubbning eller uppehåll i Contorens vanliga göromål icke må förorsakas; skolande dylike revisioner förrättas af minst a:ne Revisorer.
— Jag finner för öfrigt Gr. af Ugglas reservation så fullständig, att det är svårt att finna några nya skäl för underkännande af Utsk:s förslag, hvarföre jag inskränker mig till att åberopa och instämma i densamma. Pir Printzensköld: De 3:ne talare, som uppträdt mot Gr. af Ugglas förslag, hafva så fullständigt ådagalagt oriktigheten af de omdömen och konklusioner han framställt, att jag icke har något att dertill lägga. Jag vill dock fästa Hr Gr:s upmärksamhet derpå, att Gr;n i sin ifver, hvilken jag lika med en föregående Den 28 Mars e. m. 623 talare tillerkänner allt det värde den bör förtjena, emedan den utgår från en fullt säker öfvertygelse om att en orättvisa ligger .till grund för denna beskattning, — gått något för långt. Jag hemställer om icke hela BevillmsFörordmn hvilar på godtycke. Eller finnes någon rättsgrund för att den ena skall betala 1 proc., den andra 2 proc., o. s. v. Det är således godtycket man måste lägga till grund äfven vid bestämmande af skatt på privatbankerna. Såsom Hrr Carleson och von Troil ådagalagt, stå privatbankerne med sin sedelutgifuingsrätt i ett aldeles exceptionelt förhållande, som berättigar Staten att af dem taga en större bevillning än af andra rörelseidkare eller enskilda medborgare, ehuru skilnaden icke är så stor, då banken icke betalar mera än 3 proc. af sin inkomst. Med dennas stigande blir äfven bevillningen högre, och detta af det goda skäl att denna högre vinst härrör uteslutande af Bankens rätt att utgifva sedlar; ty skulle privatbankerne röra sig blott med RiksBaukens sedlar, så vore det dem rent af omöjligt att komma upp till en vinst af 20 proc. Således anser jag, lika med flera föregående talare, den nuvarande beskattningen vara fullt rättvis, hvarföre jag begär bifall till Utsk:s förslag. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredr:
Lotterispelet är moraliskt orätt, men det har länge varit tillåtet och har betagit hågen för utländska lotterier. När jag således med min röst biträder förbudet emot utländska lotterier, så tror jag att en ersättning så mycket hellre kan lemnäs uti bibehållandet af det Svenska lotteriet, sorn förbudet mot utländska lotteriers begagnande svårligen kan förekornmas, emedan man genom bref kan förskaffa sig lottsedlarna. Jag tror det icke vara omoraliskt, att så mycket man kan söka förebygga spelsjuka, derigenom alt man, i ersättning för den fråntagna rättigheten att spela på utländska lotterier, tillåter lotterispel inomlands, särdeles som behållningen deraf stannar inom landet. Frih. Nauckhoff har uppgifvit det förhållande, som föranleder honom att rösta emot betänk., nemi. att förstärkta StatsUtsk. vägrar allt, och synes hafva för afsigt att, såsom man säger, sätta Regeringen på vatten och bröd och hämma statsmachinen i dess gång. Ett sådant bemödande är det en pligt att på alla lofliga sätt motarbeta. Jag tillstyrker derföre bifall till den af Frih. Nauckhoff föreslagna proposm, såsom en bland utvägarna dertill. Frih. Nauckhoff: Jag är ingalunda någon vänafspelsjukan. Tvertom önskar jag att alla utländska lottsedlar måtte försvinna, och jag har icke heller någon förkärlek för Nummer-lotteriet, hvars upphörande jag äfven vid ett föreg:de till - Den 29 Juli f. ni. 3o5 tillfälle tillstyrkt; men för att närmare utveckla min åsigt, får jag tillägga, alt jag anser det vara att börja i orätt ända, om roan bortkastar inkomst-titlar, innan man ännu känner huruvida tillgångarna blifva tillräckliga för alt bestrida de nödvändiga utgifterna. Dessutom är del blott en modification i Utsk:s betänk., som jag föreslår; och derest K. M. af statsregleringen finner, att någon brist i inkorasterna icke lörefinnes, så hyser jag den fullkomliga förhoppning, alt
M. aflålen, återstår ingen annan utväg, sedan Utsk:s sammanjemkningsförsök utan åsyfiad verkan aflupit, än att, på sätt 73 § Riksd.Ordn. föreskrifver, uti förstärkt Utsk. rösta deröfver, huruvida BondeSt:s eller BorgareSl:s och R. o. Ad:s förslag till underd. skrifvelse i ämnet skall såsom R. St:s beslut till K. M. expedieras. Gr. Gyldenstolpe har sagt, att BorgareSt:s och R. o. Ad:s beslut på detta sätt kan blifva undertryckt. Detta är äfven möjligt, men då blifver det undertryckt på ett grundlagsenlig! sätt, ty i flera frågor känner vår grundlag intet annat medel alt erhålla ett R. St:s beslut än votering i förstärkt Utsk., och vid alla omröstningar blifver ju minoriteten undertryckt af majoriteten, men deremot, om BondeSt. förvägras att fä sin skiljaktiga mening till omröstning i förstärkt Utsk. hänskjuten, undertryckes detta Stånds beslut på ett grundlagsvidrigt sätt, hvilket torde väcka ett rättvist missnöje. Jag ber att fä återgå till den af mig i mitt förra yttrande omnämnde, väsendtliga skiljaktighet, som förefinnes emellan BondeSt:s och de 2:ne andra Ståndens förslag till undeid. skrifvelse. Ständ hafva anhållit om utarbetande af ett förslag lill decimalsyssemets införande i mått, mål och vigt, bygdt pä de grunder hvilka K. M. funne lämpliga, men BondeSt. vill icke aflåta någon skrifvelse i detta ämne, ifall icke denna skrifvelse uttrycker R. St:s bestämda önskan att få detta system bygdt pä vissa, af Ståndet godkända grunder. Detta BondeSt:s beslut måste ovilkorligen anses såsom ett sammanhängande helt, och man får icke hugga itu detsamma, förmenande att livarje del deraf skall, liksom binnickemaskens, hafva lif för sig sjelf. För min del får jag förklara, alt jag anser det temligen likgiltigt, hvilkendera af de föreslagna skrifvelserna kommer att till K.
Af d® Ditt 8 Maji, /. m: 167 anförda §§, i Grundlagen synes klart, att Gotl» stitutionsUtskottet i dylika fall icke äger Riksens Ständers beslutande rätt; intet ärende kan förfalla derigenom , att i Utskotten två Stånd stadna emot två, men endast hos Stånden inträffar detta fallet med sådana ärender, som kunna förfalla, ty andra skola genom Nämnd afgöras, (jrundiagen gör i denna del intet undantag för ConstitutioGsUtskottet, Herr Grefven och Län dl Marskalken erinrade, att 56- §. i Regeringsformen, och icke den 81- stadgade, att ConstitutionsUtskottet, enär något Stånds tankar i fråga om förslag till ändringar i Grundlagarne vöre skiljagtiga från de öfriga Ståndens, borde förstärkas till ett antal af 20 Personer af hvarje Stånd, men* denna förstärkning hade icke afseende på sådana Mål, som det ifrågavarande, hvilket endast tillhörde ConstitutionsUtskattst och icke Riksens Ständers pröfning, jj Friherre Åkerhjelm, Gustaf: Ehuru jag uti ConstitutionsUtskottet reserverat inig både emot Utskottets tanka, att ifrågavarande anmärkningsmål, hvaruti tv® Stånd staduat emot två, skulle förfalla, och emot Utskottets vägran att utgifva Handlingarna i samma Mål till tryckning, hvilket jag ansåg, med vissa vilkors iagttagande, böra tillåtas, hemställer jag dock, om denna methode , bvjlken Utskottet nu begagnat, blifvit sanctionerad af Riksens Ständer, då alla fyra RiksStånden lågt des förra Betänkandet 9 hvaruti äfven två Stånd 168 Hen 8 Majt, /. stadnat emot två, rörande StatsUiskottets anmärkning smet Friherre Cederström, tili Handlingarne , och, om icke denna åtgärd således kan anses såsom prasjudicat.
Direclionen utur i Ridd.Archivet befintlige handlingar inhemtade: att då, efter Ridd.Secret. Schönfelts år 1784 inträffade död, flera sökande till Ridd.Secret.sysslan sig anmält, hvilka tillika beklädde andra beställningar, Ridd.Direct. vid tjenstens återbesättande d. 6 Nov. nämnde år fattade det beslut, att Ridd.Secret.tjenstcn, såsom den der ”dels medförde en oupphörlig sysselsättning att vaka öfver verkställandet af Riddarhusets angelägenheter, dels ock vid infallande riksdagar fordrade en från alla öfriga göromål afskild embetsman, ej åt någon annan borde förtros, än åt den, hvilken, antingen förut ledig eller nöjd att afstå en innehafvande syssla, kunde lill Riddarhusets tjenst sig helt och hållet uppoffra”, hvarefter Directioncn till Ridd.Secret. utnämnde K. Secret. Carl Bungenerona: alt någon förändring i detta villkor icke stadgades, då Kammarherren Axel Gabriel Silfverstolpe år 1795 befordrades till Bungencronas efterträdare: att då Ridd.Direct., efter Kammarherren Silfverstolpes år 1810 timade död, till Ridd.Secret. utvalde d. v. Prot.secret. O. J. Lagerheim, Direclionen, jemte det valet öfverlemnades till R. o. Ad:s pröfning, tillika hemställde, att Ståndet måtte besluta, det Ridd.Secret.sysslan icke finge med någon publik tjenst förenas — en hemställan, hvartill Ridd.Utsk. vid 1817—1818 årens riksdag tillstyrkte bifall, men som då af R. o. Ad.afslogs; samt slut ligen att stadgandet om förbud för Ridd.Secret. att innehafva annat publikt embete, redan vid påföljde 1823 års riksdag, uppå derom väckt motion, upplifvades och vid 1828—1829 årens riksdag ytterligare bekräftades; och har fråga om förändring häraf sedermera icke förr än nu uppstått.
Rikets sjöfart fortjenar foljakteligen skydd och omvårdnad , och den skulle ofelbart blifva för det allmänna ärtnu mer båtande, i den man våra utländska Handels-relationer kunde komma att utsträckas till Lewanten, America och Westindien , hvilket ändamål synes böra genom lämpliga förmåner och tjenliga Tull-författningar befordras. Deremot anser Utskottet importationen af utländska öfverflods artiklar utgöra en Handels-gren , hvilken med mera skäl bör försvåras och motarbetas, än uppmuntras och underlättas. Att Hampa, Lin och Ull, samt flera till beklädnad eller andra behof tjenlige artiklar, äfvensom de af dem förfärdigade fabrikater, böra kunna inom Riket i tillräcklig myckenhet produceras, lärer icke nekas af någon, som kanner vårt land, och dess ännu så litet eller så illa begagnade förmåner. Persedel-Extracterna utvisa icke destomir.dre i huru betydlig mån införseln af slika varor ifrån och med år 1H08 varit i tilltagande. Af dessa anledningar föreslår Utskottet: 1:0 Att plantering af Hampa och Lin i allmänhet uppmuntras och i synnerhet på den del af Städernas jord, som i dessa ändamål blifvit detri donerad, och hvarom Utskottet, uti hvad sorn angår frågan om Hatnpsädets befrämjande, gemensamt med Riksens Ständers Oeconomieoch Besvärs-Utskott, redan sig yttrat. 2:0 Ilen i 7 Juli. 2:0
Sedan den så kallade Reglements-kommittéen i Carlskrona, efter vidare utredning af frågan, på sätt Stats-råds-protokollet (pag. 69, 70) närmare utvisar, för sin del funnit den föreslagna ångqvarnoch bageri-inrättningen, dervid förmalningen och brödtillverkningen kunde vid utomordentliga fall uppdrifvas ända till omkring 17,000 portioner mjukt bröd om dagen, blifva för Carlskrona station lämplig och tillräcklig; uti hvilket yttrande Befälhafvande Amiralen instämt, helst samma inrättning, utförd efter den uppgifna planen, skulle fullt motsvara stationens behof äfven med beräkning af den ökade garnisons-styrka å fästningarne, som under krigstid kunde ifrågakomma att med bröd förses, samt den visserligen icke obetydliga anläggnings-kostnaden snart skulle rikligen ersättas genom besparing af mjöl-transport, bränsle, dagsverken m. m., hvadan Befälhafvande Amiralen hemställt, att medel för omförmälda anläggnings tillvägabringande måtte beredas, men Lyckeby Krono-qvarn dock bibehållas, för att vid inträffande händelser kunna såsom reserv-qvarn vara att påräkna; hade slutligen Förvaltningen af Sjö-ärendena, som delade dessa af Befälhafvande Amiralen uttalade åsigter, äfven förordat ifrågavarande anläggning; och hade Kongl. Maj:t vid ärendets föredragning funnit, att