Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då diskussionen här hvälfver sig öfver lämplig heten af föreskriften för dessa skolor, så ber jag att få fästa uppmärksamheten på en föreskrift, som jag anser vara ganska vigtig, nemi. att lärlingar icke böra betala för sig. I min skola skulle de betala för sig 33 r:dr 16 sk., men jag fann det nödvändigt all icke fordra mer än 16 r:dr 32 sk. af dem sedermera, på det att de ej skulle anse och tänka sig vara betalande Hrr, som der före ägde rätt till så mycket större grannlagenhet i behandlingen. Jag anser nödvändigt att de ej betala för sig. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, förklarat det han an såg sig böra i afseende på hvad Ulsk. uti förevar, mom. hemställt, framställa de särskilde propos:r, som blifvit begärde, hemställde Hr Landtm, först om R. o. Ad. bifölle det af StatsUtsk. föreslagna anslag af 10,000 r:dr för Degebergs landtbruks-institut. Denna propos. besvarades med ja. Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. jemväl det af SlatsUtsk. för de redan anlagde 9 lägre landtbruks-skolorne tillstyrkta anslag af 9,000 r:dr att emellan desamma lika fördelas. Då Sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkn:rne föranleda till återremiss af sista delen utaf förevar, mom. hvari Utsk. föreslagit ett anslag af 1000 r:dr för inrättande af ytterligare en lägre landtbruks-skola i någon ort, som deraf kan vara i behof; äfvensom att för utgåendet af delta anslag något annat vilkor ej måtte af R. St. bestämmas, än att innevånarne i den ort, hvarest den nya skolan kommer att inrättas, för detta ändamål anskaffa en sådan egendom, som af K. M. pröfvas dertill lämplig, blef denna propos. besvarad med ja och nej.
Och i min själ, liksom uti mitt sinne, Jemt’ hjerta stå. Icke dessmindre, om han verkligen reste af, befann han sig på hösten samma år (1668) i Stockholm: ty der förherrligade han, i October, en Handelsmans bröllopp med ”Gifte-Ros”, under namn af ”Asthold Skaldkär den Olycklige”. Gezelius förtäljer, att han vid denna tid ”började i Stockholm med en Skrifvare-syssla, vid hvilken han dock strax ledsnade, obekymrad om sin uppkomst”. Men landsflykten? Blef han, med så stor förkortning deraf, eller kanske med full förskoning derifrån, benådad? Måhända på Wrangels förbön? Och hvarför uppslogs äktenskaps-förpligtelsen? Bröts bandet af hennes vankelmod? af hans? eller af hennes föräldrars farhåga för hans oefterrättlighet? Kanske voro alla dessa orsaker samverkande. I en visa, som begynner: Så är ditt hjerta från mig vändt, Och vill med vilja intet mer mig känna? klagar han bitterligen, att den Älskade ”mång’ tusen gånger svurit honom en ed”, den han ”trodde skulle evig hållas”; han hade då ”ej tänkt, att olikt stånd, och tid, kunde ändra mångens tankar; dock” – fortfar han – ”tröstas jag derved: du bröt, ej jag, vår ed”. Han tillägger: Hvad jag har svurit, det skall stå, Fast himmel, jord och afgrund skulle blandas, Och med mig gå I mörka grafven, i tysthet att blifva; Fast om din falskhet kedjan kunde rifva, Den min olycklig’ lycka på din vilja smidt I ett annat qväde åter, hvars början och thema är: Låt hvem, som vill, gå Sin väg till att löpa, – emedan ”det tager ej lag en tvinga med böner mot eget behag”, förklarar han sig ”gerna se, att jungfrun skämtar, men också att hon låter det bli när intet är tid”; hvartill han, för yttermera visso, fogar: Låt bli, Phillis, då Om mig till att tala! Till hustru dig få, Jag ej kan förmå: Ty kattost och fikon,
Sedermera, och efter det Bevillriings-Utskottet den 16 nästl. Juni afgifvit dess svar i ämnet, har Högloft. Ridderskapet och Adeln utan att remittera några anmärkningar vid Statsutskottets Betänkande, bifallit Bevillnings-Utskottets utlåtande den 28 nästl. Juni. Och då i följd häraf ärendet torde vara att anse såsom afgjordt, finner Stats-Utskottet sig icke kunna de från Vällofl. Borgare - Ståndet remitterade anmärkningar till åtgärd upptaga. Hvilket Utskottet får vördsamligen anmäla. k Stockholm den 6 Juli 1815. På Högloft. Biddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Garl De Geer. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr, Landberg, Allmänna På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar And. Sandsten. Den 7 Juli. 933 Vppläst hos Höglofl. Kidd» och Åd. den 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Vallöf!» Borgare Ståndet den 10 Hederv. Bonde - Ståndet den 7 Allmänna Besvärsoch Occonomie samt Särskildta Utskottens Betänkande, i anledning af väckt fråga om inskränkning i Halländska och Bohusländska Allmogens Seglationsfrihet. Till Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomiesamt Särskildta Utskotts gemensamma utlåtande har Vällofl.
Herr Cederschöld förmäler, det han vid genomläsning af Riksens Ständers åberopade Beslut och Förordning af år 1668 tyckt sig finna att Banken då var blott en Depositionsoch Afskrifnings-Bank, med rättighet att utgifva Jjån på Pant och mot Kaution, på halft och helt års tid, för 8 ända till lo-jgtdels procent årlig Ränta , hvilken Ränta Ständerne likväl önskade måtte med tiden kunna nedsättas till 6 procent; hvarjemte det också var Banken tillåtit att sjelf upptaga Rån mot lägre Ränta,- och utgjorde detta, efter Herr Cederschölds tanka, Bankens såkallade Natur och Egenskap; men hvilken, sedan år 16G8 blifvit så förändrad, att de i ofvannämnde Banko - ordning utstakade grunder, syntes i detta afseende nu mera föga kunna BankoUtskottets Betänkandeni i tunna tillämpas och såsom oryggelig Lag anses; hvaremot samma Banko-ordning i allt hvad som rörer Bankens Förvaltning synts vara ganska förträfflig, framför allt derutinnan , att Banken var gjord oafhängig ej allenast af Kongl. Maj:t, utan i sjelfva verket äfven af Riksens Ständer. På desse grunder anser Herr Cederschöld lämpeligt att orden. Natur och Egenskap, måtte i Instruktionen för Banko-Utskottet, utbytas mot: oafhängighet, trygghet, säkerhet och styrelse; samt den nästföljande meningen om Banko-Verkets Primitiva Inrättning och skick, alldeles borttagas. Banko-Utskottet bör i anledning häraf ej lemna obemäldt, att enligt Utskottets öfvertygelse, Banko.Verkets Natur och egenskap ännu är oförändrad densamma som vid dess första inrättning, nemligen i få ord att Banken är ett Depositions-Verk för Vexeloch Läne-rörelse.
Den 24 Augusti. 1221 Til Allmänna B^swärooch Gcconomielltskottet. Et Memorial af Prosten Doctor 3-eK ^VUlguise, innehällande Förstag til ändring uti Kongl. Kungörelsen af den 5 December 1738- rörande Församlingarnes skyldighet, at underhälla sädane ifrän andra Församlingar in. flyttade personer, hwilka sedermera blifwit wan. före och oförmögne at sjelfwa kunna sig försörja. Et Memorial af Prosten Doctor 6. 6e?e.' lius, om fattigas emottagande til wärd uti den Församling, där de längst warit skattstrifne. Hwarom underrättelse genom Protocolls. Utdrag skulle de öfrige respective Ständen wördsamt och wänligen meddelas. Ut supra. Lx ?rotocol1c>, P El. Almguist. Utdrag af Protocollet, hällit hos Hög, wördige Preste-Ständet den 24 Au, gusti 1809. S. D. Sedan twänne Ständ redan äter. remitterat Ståts-Utskottets Betänkande af den 14 innewarande Augusti, angäende Läns upta, gande för Stats-Werkets räkningmed derwid fogade flere Anmärkningar, och dä Ständet an. säg stg icke i en sä granlaga sak böra betaga Stats-Utskottet tilfälle, at samma Anmärkningar granska och deröfwer sitt Betänkande af - ?222 Derr 24 Augusti. gifwa, häldst ds til äfwentprs kunna föranleda Lil uplysningar, som kunna werka et för Staten förmånligare Finance - project i denna del, beflöt Ståndet äfwen för dest del, at samma Förflag til berörde Utskott äterremittera; Hwarom Protocolls-Utdrag til de respective Med-Ständen samt Stats - Mskottet skulle wördsamt och wänligen expedieras. Ut supra. Lx krotocollo, P 14. ^linguist. Uplästes följande: Utdrag af Protocollet hällit i Borgare.
Undervisning kan dock Atnjutas utan slcyldighet att aflagga examina. Nanliga l&amp;raGe ' finnas i flera ~rnnen, sQso~n i matematilc, grekiska och filosofi. De bo icke inom laroverket, ' utan res&amp; dit frAn London eller annat hQ11. De iimnen, som hafvndsakligen studeras, iiro engelska spriiket och dess litteratur, matematik, ' klassiska syrBk och naturvetenskap. Engelsmkmen aro, som bekant, i hogsta grad ilzsular; allt ' som ror the Britis7b Empire ha de tamligen vZil reda p&amp;; hvad soln daremot a n g h andrn liinder och folk, undantagalides den klassiska forntidens, ar for dem af foga intresse. De nordiska liinderne iiro niistan okanda niir jag forst koin till Holloway College miirlcte jag en viss osakerhet i mina kamraters uppfattning af, Sweden)), ' som de ofta sammanblnndade med, Switzerland, - ' men iifven hvad ror de stora kontinentala staternn Br deras knnskap ganslra svafvande. Af historia ha de visserligen ofta studerat nhgon)) period., shorn t. ex. Karl V: s tidehvarf, Luclvig X1V: s eller Fredrik den. stores. Men hvad som hiinde tjugo &amp; r fore eller efter dessa regenters framtriidande ligger utanfor deras kunskapsbegilr. Dessa plistienden fann ja.g ofta belcriiftande under inin vistelse bland den studerande ungdomen vid Hollowny. Det faller a£ sig sjiilf, att de icke studerade klasserna, - jag menar dein soin tillhora de burgna samhallslagren, som icke iignat sig i t studier - iiro annu mindre allmiintbildade. Engelska litteraturen studerades ifrigt, ehuru ganska osjalfstandigt, vid v k t College. Man flii: kanske icke begiira, att nittonB ' " ' '
Majrts Nådiga Propositioner och Skrivelser, samt från Utskotten, under loppet af Riksdagen, inkommande Handlingar måtte genast tryckas och till Riks-Ståndens Ledamöter utdelas, anförde Biskoppen, m. m. Doctor Faxe: Då Expeditions-Utskottet i nu uppläste Memorial åtagit sig att ombesör. ja tryckningen af alla Utskottens Betänkanden, fruktar jag, att detta åtagande, oberäknadt omgången och tidsutdrägten hvilken deraf skalle blifva en oundviklig följd, icke möjligen af bemäldte Utskott kan uppfyllas. Om jag icke misstager mig, så lärer icke eller detta varit Motiohairens mening, hvilken snarare synes mig varit den, att ifrågavarande tryckning mätte, i likhet med livad förliden Riksdag skedde, om - ji6 Prat. Utdr. d. t Dac' tgat) bas Örjas af hvart och ett Utskott. Ett sådant förhållande, hvilket jag ock för min del tillstyr, ker, lärer ock bäst befordra det andamål, som åsyftas. Med denna anmärkning önskade jag att Memorialet återremitterades. Prosten Broome, som uti förevarande fråga sade sig vara förekommen af Biskop Faxe, yttrade den önskan, att hvarje Utskott måtte få besörja tryckningen af sina Betänkanden. Biskoppen och Vice - Talmannen m. «i. Doctor af Wingård yttrade: Hvarje förslag att påskynda den senfärdiga gången af Riksdags. Ärendena , förtjenar uppmärksamhet; således äfven detta af Herr Cederschöld, hvilket Kxpeditions-Utskottet tillstyrkt. Jag fruktar dock att denna tryckning af Utskottens Betänkanden akall lika mycket nu, som Riksdagarne 1818 och 18*3» förfela det åsyftade ändamålet. Åtminsto* ne skulle jag ej önska liela detta trycknings-be Min tanka är, att hädanefter, gåsom hittills, hvarje Utskott må skrifva eller trycka sina Betänkanden, hvilket det finnerskyndsammast; men att då det trycker, det bör så laga, att i och med detsamma Riksdags-Bihanget förberedes.
Således har det, att han varit President i KammarRm, icke något att göra med denna medalj, som blott afser hans verksamhet såsom riksdagsman. Hvad åter frånsidan beträffar, tror jag att, ehuru Frih. Stjernstedts anmärkn:r mot den derå föreslagna inskriften varit ganska riktiga, densamma dock kunde bibehållas om man blott tilläde ordet: politiska, så att inskriptionen finge följande lydelse: Enhälligt tillerkänd af politiska vänner och motståndare. I sådant fall kan meningen icke misstydas, hvilket deremot nu är förhållandet. Hvad slutligen reservanternas åsigt beträffar, att medaljen skall betalas af enhvar som vill äga densamma, så kan jag icke annat än på det allvarligaste motsätta mig ett sådant beslut. Jag tror att, ehuru betydlig kostnaden för en dylik medalj är, det dock icke är finkänsligt att låta den betalas 8f dem åt hvilka den skall 620 Den 13 Maj e. m. utdelas. Behöfver Riddarh.Kassan förstärkning, så bör detta utgå på annat sätt. Minnespenningen bör utdelas utan någon ersättning åt alla dem, som vid denna .Riksdag äro antecknade, och som naturligtvis vilja ega ett minne af en man, hvilken i afseende å fosterlandskänsla, medborgerlig dygd och ihärdighet i sitt riksdagsmannakall har haft å sina likar. Jag motsätter mig således, att denna medalj skall betalas och anser att den bör utdelas gratis, samt föreslår att Riddarh.Ulsk. må updragas att inkomma med förslag att på annat sätt betacka den brist, som möjligen i Riddarh.- Kassans tillgångar kan upstå till följd af preglingskostnaden. Gr. Sparre, Erik: I fall det icke skulle vara meningen, att på medaljens åtsida låta anbringa President v. IJartmansdorffs bröstbild, så måste jag erkänna att en väsentlig brist vidlåder Utsk:s förslag. Jag antager likväl att detta varit Utsk:s mening, ehuru det icke blifvit i Utlåt, uttryckt, samt anser till följd deraf att till förekommande af allt möjligt missförstånd ett tillägg i detta afseende bör göras. Beträffande inskriptionen på åtsidan, instämmer jag med Hr Adelborg.
Ridderskapet och Adeln vid företagen pröfning af nämnde utlåtande, under den 6 i denne månad behagat samma Matrorial, i anledning af åtskilligt’ Ledamöters dervid gjorde anmärkningar till Utkottet återremittera. E^å Utskottet nu går att yttra sig öfver de amnärkningsr, som vid ifrågavarande utlåtande blifvit framställde, får Utskottet tillen början anmäla, att Utskottet trott den af någre Ledamöter under discttssionen uppkastade fråga, huruvida Ridderskapet och Adeln må äga rätt vägra IntroducRon eller icke, böra betragrts såsom liggande utom gränsen för det yttrande Utskottet nu åligger afgifva, och deremot utgöra ett från Motionen afskildt ämne, enär en dylik fråga icke finne# vara hvarken i berörde motion väckt, eller anlednin g af discussion, till Utskottet remitterad.
De arbeten, som å hela sträckan mellan Stockholm och Catrineholm under året utfördes, upptagas här nedan i ett sammanhang: 162,000 kubikfamnar jordarbete, hvarigenom 10,672 längdfot färdigterrasserad bana bildats medelst skärning öfver 8 fot djup, 120,436 » a n medelst fyllning öfver 8 fot hög, 39,539 » » b medelst terrassering på jemnare terräng, 12,638 kubikfamnar bergsprängning, hvaraf bildats 14,749 längdlbt bana i öppen sprängning och 270 b tunnel, således sammaulagdt 2 mil 13,666 fot färdigterrasserad bana; I större bro påbörjad, 3 mindre fullbordade, 3 dito påbörjande, 1 rörlig bro fullbordad, 1 dito påbörjad, 1 kulvert fullbordad. 2 dubbla trummor påbörjade, 45 enkla dito fullbordade, 31,525 längdfot ballastning, 12,196 » vägomläggning, ' 16 broar för landsvägars ledande under eller öfver banan, 2 större vägöfvergångar i banans plan, 15 — 114 — 5 mindre vägöfvergångar i banans plan, 122,173 längdfot stängsel, 1 bangård med stationshns af 2:dra klassen påbörjad, 2 bangårdar med stationshus af 3:dje klassen påbörjade, 4 banvaktarestugor, 10,222 stycken sliper utlagde, 61,330 längdfot räler dito, 1 lokomotiv anskaifadt, 2 patsagerare-vagnar anskaffade. Södra Stambanan frän malmö.
Riksdag böra likasom förut på det allmännas bekostnad upprättas. S. D. Föredrogos ånyo och lnies till handligarne Stats-Ulskottets nedannämude den 12 dennes f. 111. på bordet lagda memorial och utlå tande: N:o 263, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet i\:o 215, angående eli lån för en gymnastik-byggnad i Malmö; N:o 265, i anledning af återremiss å Utskottets utlåtande N:o 217, angående ett föreslaget lån lör reparerandet af Catharina: kyrka i Slockh dm; samt N;o 267, i anledning af 2:ne Riks-Slånds ålerremisser å Utskot tets betänkande N:o 216, angående ett lån för den nya kyrkobyggnaden i C irislinehamn. S. I). Vid förnyad föredragning af Ståts-Utskottets den 12 dennes f. 111. på bordel lagda memorial J\:o 266, i anledning af Riks-Ståndens skiljagliga beslut, angående det vid 1840 oell 1841 årens Riksdag till Emans upprensning beviljade statsbidrag, bijull Ridderskapel och Adeln den 852 Prot.-Utdrag, den 22 April 1845. at Utskottet föreslagna voteringsproposition, och Lief della memorial i öfrigt lagdt till handlingarne.
Sl:s ”fria vilja och samtycke, i den ordning förut nämndt är, ”påbjudas, uppbäras eller fordras;” så lärer Frill. Sprengtporten kunna finna, att med denna ordning menas, att R. St:s bifall endast får lemnäs vid allmän riksdag. I sådant, förhållande står frågan, och det har StatsUtsk. rakt förbisett. Den siste talaren har föreslagit en utväg, egen i sitt slag, nemi. att Ständerne, vid anmälan af deras beslut, skulle utesluta all begäran om Konungens bifall eller sanctina, och öfverlemna till Konungen att sjelf pröfva, huruvida sanctionen erfordrades, för att öppna, Ständerna vägen till anmärkn:s-anledningar. Detta är i sanning en utväg, som jag icke väntat få höra tillstyrkt inom Representationen, hvilken väl borde finna att aninärkn:s-an!edn:r äro undantag, hvilka man mäste önska aldrig se förekomma; och för deras behöflighet hör icke Representationen sjelf hafva Dea 8 April f. m. öppnat vägen, ty då träffar anmärkningen tillställaren. Jag vill icke göra några tillägg härvid, för att ej längre upptaga tiden. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag tager för gifvet, att återremiss af R. o. Ad. blifver beviljad. Jag förmodar äfven, att R. o. Ad. icke har något emot Nummer-lotterdels indragning; men jag kan ej underlåta att anmärka ett synnerligt siägtskapstycke emellan nutidens publiks pia desideria. Man önskar Nummer-lotteriets indragning, och under' tiden ser man i societeterna flera hundrade r:dr vågas på ett spel eller på en afton. Man önskar nykterhet hos nationen, under den tid, då mången hederlig borgersman tager minst 3 och mången gång 6 supar brännvin örn dagen, och de förmögnare dricka portvin, så mycket de orka. •Sålunda anser man det rättvist, att de mer bemedlade of nationen sörja mycket väl för sina goddagar, spela, dricka och glädja sig, men borttager frän den mindre bemedlade af nationell tillfällen till nöjen, utan att i deras ställe söka tillvägabringa nya och mer passande.
Dessa, sorn, i anseende till ett mindre gynnande climat, ej kunde frambringa erforderlig qvantitet spannmål för sitt behof, räknade, för sin bergning skull, i synnerhet på afsättningen af trädvaror. Den rättighet Engelsmän i några år haft, att med egna skepp hämta dessa varor, hade varit af god verkan för dessa provinser, alldenstund de ej varit nödsakade att ligga i händerna på inländska köpmän. Han tiodde den g nom Product placatet uppkommande skada ej endast, ehuru känbarast, träffa dessa provinser; han ansåg den fast mer drabba heja Riket, och förmälte sig af säker hand veta, att för få veckor sedan Engelska fartyg ankommit till Götheborg för att afhämta af våra produeter, men då dessas exporterande genom andra än egna fartyg numera åter vore lörhindradt, hade dessa varit nödsakade att afsegla till Ryska hamnar, för att der fylla sina behof. Vidare anhöll Herr Åkerhjelm, det Herr Manner* stams Dictamen måtte med de öfriga Stånden communiceras, samt Utskottet anmodas att skyndsamt med sitt utlåtande inkomma, på det saken snart måtte hinna afgöras. Communication af Herr Mannentams Dictamen beslöts af Ridderskap^! och Adeln och skulle Herr Åkerhjelms Anförande till Lagsamt O conomieUtskotten vara samma Dictamen följaktigt. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan 2. In fidem protocolli A. G. Silverstolpe. Onsdagen den 19 April. Tlenum klockan 5 eftermiddagen. Herr Stråle, Carl Fredric, hade inlemnat ett Memorial, som upplästes, så lydande: Efter den ansträngning af flera slags dryga utgifter, som varit nödvändige under de förflutna krigsåren, är det ofelbart, att Svenska Folket både behöfver och väntar af Riksens församlade
Prägling af en skådepenning till åminnelse af Deras Majestäters Konungens och Drottningens Kröning, angående; motion af Hr Hobert Nils Germund Montgomery; se Motioner. — af guldmynt å 10 och 20 Riksdaler Riksmynts valör, under benämning af enkla och dubbla Caroliner, angående: B. III. 166, 208, 211, A. 213. — af silfvermynt å lägre valör än 25 öre, angående upphörande deraf, äfvensom om förändrad beskaffenhet af Riks-Baukens och de Enskilda Bankernas sedlar: B. III. Pålman, Anders Gustaf, dess yttranden: I. 428, 429. ct. Qvarnar, mjöloch såg-, angående förändrade grunder för deras beskattning: Hl. 150, 152, R. 156; B. VI. 87, 383, 516, A. 519; — & ~. Qvarsebo församling;, angående anslag af vinoch byggnads-säd för —: I. 233, 326. (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). Qvinliga ungdomen, angående undervisningens ordnande för densamma: I. 116, 122, R. 124 (se vidare Stats-Utskottets Ut låtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvud-Titel). Qvinna, angående väckta motioner derom att hon må kunna förordnas till bestridande af vissa för henne passande tjenste-befattuingar: B. IX. 148, 178, 361, A. 364; E. XI. 219. R. Ragnhilds källa i Söderköping, angående anvisande af ett amorterings-lån till vattenkur-anstalten vid-—: B. Vill. 90, 165,220, A. 220- Ramsay, Anders Henrik, dess yttrande: VII. 142.
I Asret 1895, altsaa 110 Aar senere 1ndf6rtes over 800 ~ ~ e r u t i o n p e r a det dobbelte Antal, 1322, kirnrgiske Patienter, og; if disse Operationer udfortes de 554 under Beclijvelse, og mange a£ den1 have varet saavel farligere som vmskeligere end clem, man for 100 d a r siden t; aenkte paa; thi nn have ri Rediirelse og A.utiseptik, der tillade L e g e n a t forsoge a t bringe Hjzlp, hvor han fijr maatte nojes med at aarelade og give Lasantia, for at den Syge ikke sknlde have Livslrraft. nok ti1 a t fijle hele Yegten ztf sine Lidelser! For 100 Aar siden ndfiirte det kvindelige Personale pas Hospitaleme Rengjijringen. For 30 A n r siden havde Laegerne af deres tidligere Pligter overdraget Pltjerskerne: at gire Ncdicin, skifte Omslag og lettere Forbindninger, s t t e Lavementer, gire Udskylninger o. 1. - nu er clertil fiijet Telnperatllrmaali~lgen, Tnllen Puls og Respiration, ofte ogsaa Urinunders6gelser, - ilske a t tale om Forberedelserne ti1 Operation og Tagt over Opereredei! Hvorledes er clenne ' L ' drilrling gaaet for sig? Jo, en Dag efter Stuegang sknUe Lzegerne ti1 en Operation, hvor der er Brng for dem alle; men der er endnn tilbage nf derez; eller eu T ' cegtfyldeArbejde at maale en udtnppet 1-~clekems~ngde bestemmelse e.
St. böra taga sig till vara att icke inträda pä en bana, der orättvisan nu skulle 1)en 8 April c m. 101 borja med ilo sednaste uppkomna privatbankerne, för att sedan lättare öfvergå lill andra näringar och förelag, måhända äfven till löntagare m. fl. Det är icke en absolut omöjlighet, att privatbankerne, efter erhållen kännedom om sannolikheten, att de skola åläggas en högre bevilln. lill slaten, än alla andra lofgifne inrättningar, besluta sig lill upphörande af all rörelse. Sådant är deras rätt enligt bolagsreglorna. Och jag vill ej tänka mig den förlägenhet, hvaruti sä väl mången enskild, som ock det allmänna, då ä nyo komme att befinna sig, — säkert långt större och svårare, än den, sorn inträffade, då Götha kanals, Götheborgs och Malmö diskonter indrogos. R. St. böra derföre noga begrunda det möjliga, innan de skrida till handling, ej förbiseende, att, ehuru de äro allsmäktige uti beskaltningsfrågor och penninge-väsendet, så hafva de likväl dyra pligter all uppfylla mot svenska folket och landets allmänvigliga intressen. Anmärkn:svärdt är, att, om någon enskild inrättning sköter sig väl och går framåt i värt kära fädernesland, skall den framkalla flender. Förhållandet borde dock vara tvertom, eller att henderne först uppslodo, då det visar sig, alt företaget går illa, så att det allmänna och enskilda derigenom tillskyndas lidande eller skada. Och man vore i sanning frestad tro, att orsaken till denna motvilja, som här och der röjer sig mot privat-bankerne, till någon del torde vara att återfinna i den s. k. gamla svenska afundsjukan, hvilken härvid så mycket mindre borde komma i fråga, som det stått en hvar öppet att såsom delägare inträda i dessa bolag. Om jag såsom kapitalist yttrade mig, så skulle jag säkerligen finna stor enskild fördel i privat-bankernes upphörande, ja—ojemförligt större, än den problematiska vinst, som jag kan erhålla af några bank-aktier.