Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derefter inkom den 12 April' en fullständigare förklaring med ny, förbättrad, profil för denna del af jernvägen; deröfver Styrelsen den 21 i samma månad afgaf sitt underdåniga utlåtande; och fick Direktionen, genom Styrelsens den 12 Maj 1853 expedierade skrifvelse, emottaga Kongl. Maj:ts meddelade nådiga beslut angående ifrågavarande plan tillika med dertill hörande kartor och handlingar. Plan för den del af jernvägen, som skall anläggas mellan Svartå och Hult inkom deremot först den 7 Oktober sistlidet år till oftabemälte Styrelse; hvarvid densamma var åtföljd af förslag till total förändring af den förut uppgjorde och, enligt Direktionens egen begäran, fastställde planen för vägsträckningar mellan Svartå och Örebro. Styrelsens underdåniga utlåtande häröfver meddelades den 12 i samma månad och Kongl. Maj:ts nådiga beslut blef redan genom Styrelsens skrifvelse af den 24 derpåföljande Direktionen tillkännagifvet. Enligt hvad Rikets Ständer torde finna af den i ofvanomförmälda hänseende nu framlagda utredning, hafva de flerfaidiga maktpåliggande frågor, som rörande jernvägsanläggningen mellan Köping, Örebro och Hult samt det för detta arbetsföretag bildade bolag, efter sistförflutaa riksdag, hos Regeringen samt Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader förekommit, blifvit med synnerlig skyndsamhet handlagde och afgjorde, hvarföre den tidsutdrägt som vid utförandet af ifrågavarande jernvägsanläggning med skäl anmärkts, ingalunda kan tillskrifvas Regeringen och bemälde embetsmyndighet. Men ehuru jernvägsbolagets Direktion således icke ägt den ringaste anledning att, till stöd för den nu begärda förlängningen af arbetstiden, uppgifva den förlust af en betydlig del utaf tiden för arbetets utförande, hvilken i Direktionens underdåniga ansökning finnes omförmäld, förekomma likväl andra omständigheter, som i fråga om denna förlängnings medgifvande icke torde böra förbises. Bland dessa anser
Stockholm den ig Juni 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordens - Boktryckeriet, 1840. Banco-Pj Iskottels Betänkande, JV:o 3 g. i N:o 39. Ank. till Exp. Utsk. den 23 Juni, kl. J j e. m. Betänkande, i anledning af gjord hemställan om någon belöning till Stereotyperingsoch Tryckeri-Föreståndaren i Banken, Myntproberaren C, A. Broling. Rikets Ständers år j83q församlade Revisorer hafva, uti deras afgifne berättelse, (j)ag. 14 och 5i) anmält* att Föreståndaren för Bankens slereotyperings-anstalt och tryckeri, Myntproberaren C. A. Broling åtagit sig att-, emot ett visst nedsatt pris, låta förse alla Bankens sedlar, enligt nya formulärer, med nummer och seriebokstäfver, och atl, för delta ändamål, låta förfärdiga tvänne sedel-numererings-machiner, en för de högre och en för de lägre valeurerne, samt att Revisorerne låtit sig förevisas en af bemälde Broling då redan förfärdigad sådan machin för de nya sedlarne af lägre valeurer, hvilken Revisorerne funnit på det mest tillfredsställande sätt motsvara det åsyftade ändamålet. Revisorerne hafva derföre, med afseende å de fördelar, hvilka, genom den ifrågavarande inrättningen, blifvit Banken tillskyndade, hos Rikets Ständer hemställt, att Myntproberaren Broling, som genom en nästlidne sommar företagen utrikes resa, berndt ■sig tillfälle alt inhemta kännedom af sättet lör sedlars numerering, medelst tryck, måtte lör dess, i sådant hänseende, nedlagda möda, och utförandet af förr berörde numererings-maclrin, jemte den machin af enahanda beskaffenhet, som han förbundit sig att för de högre valeurerne förfärdiga, varda af Rikets Ständer tillagd en lämplig belöning, så vida numereringsmachineu för de högre valeurerne blefve lika fullkomlig och ändamålsenlig, som den redan förfärdigade, hvilket Revisorerne ansett sig kunna med visshet antaga.
I sådant afseende får Kommitén nu i underdånighet hemställa: att de sjökaptener och styrmän af handelsflottan samt machinisten å ångfartyg, tillhörande enskilda personer eller bolag, hvilka un: der krigstid äro förbundna att såsom beväring tjenstgöra å ör - 69 logsflottan, skola der blifva använda, de förre såsom befäl eller underbefäl och machinisterna i machinistbefattning, eller, om de dertill anses lämplige och skicklige, såsom machinist-officerare; samt att sjökaptener och styrmän, hvilka i nämnda egenskap å flottan användas, äfvensom till machinist officerare antagne machinisten, skola erhålla lön och dagtraktamente i likhet med deras vederlikar å flottans ordinarie stat; samt dessutom, till anskaffande af uniformspersedlar med mera, i equiperingspenningar ett belopp, som motsvarar tre månaders lön; och att öfrige å flottan såsom sjöbeväring anställde machimster skola erhålla sjöaflöning och månadslön, öfvermachinisterna såsom flaggunderofficerare och undermachinisterna såsom underofficerare af lägsta grad; såvida de icke heldre önska tjenstgöra för månadsbyra, i hvilken händelse de erhålla aflömngsförmåner till lika belopp med hvad de å enskildes ångfartyg bevisligen sednast åtnjutit; samt att de med afseende å rätt till pensioner och gratialer skola åtnjuta enahanda förmåner, sorn äro flottans eget befäl och underbefäl i motsvarande grader tillförsäkrade. Uli fjerde punkten af den meddelade promemorian har Kommitén blifvit uppmanad att undersöka, huruvida tillfälle borde beredas sådane inom bevärmgsåldern varande ynglingar, som frivilligt dertill anmäla sig, alt på vissa tider mellan de vanliga beväringsmötena socknevis vapenöfvas; samt att, i händelse sådant befunnes ändamålsenligt, uppgifva och föreslå, ej mindre lämpliga ställen till förvarande inom de serskilda socknarne af ett mindre antal exercisgevär, än ock huru med vården af desamma skulle tillgå.
En talare har sagt , att jernvägsaklierne skulle nära nog förlora allt värde, derest den ifrågavande säkerheten borde ställas. Jag för min del kan icke fatta att ett sådant förhållande skulle komma att ega rum, ty det skulle väl icke kunna anses vara för bolaget med så mycken svårighet förenadt, att förskaffa sig en sådan säkerhet, alt förtroendet till dess aktier derigenom skulle uli någon beiydligare mån sjunka. Man har äfven vidrört den omständigheten, att det till denna anläggning såsom erforderligt beräknade kapital icke amorteras på 40 utan först på 41 år och att således en vinst för Slaten skulle enl. den nu gjorda beräkningen upkomma men jag tviflar på alt denna vinst komme att blifva så betydlig, att den upvägde den förlust Staten skulle lida derigenom alt den fick emottaga banan uti eli nära nog utslitet skick. Således är min enskildla öfvertygelse den, alt ifall II. o. Ad. vill att beslutet om banans öfverlemnande till Staten uti fullgodt skick skall hafva någon betydelse, så måste R. o. Ad. vidblifva sitt förut fattade beslut derom, att säkerhet för fullgörandet af berörde förbindelse bör af bolaget ställas. Gr. Gyldenstolpe: Då StatsUtsk. ansett denna fråga böra förfalla, sä kan jag åtminstone för ntin del icke annat än instämma deruti. Efter hvad Gr. Mörner i delta ämne yttrat, har jag icke mycket alt tillägga, utan delar helt och hållet hans tanke alt den säkerhet Staten kan bereda sig genom innehållande af de 2:ne sista årens utdelning är för betryggande af Statens rätt fullkomligt tillräcklig. Den stora skillnad Gr. Lagerbjelke updragit mellan jernbanans hållande uti ändamålsenligt och uti fullgodt skick anser jag icke vara mycket värdi ty de personer, som skola besigtiga banan och tillse att den är uti fullt ändamålsenligt skick, samma personer mätte väl äfven när liden för banans afträdande nalkas, kunna tillse, att densamma försättes uli fullgodt skick.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva antagit den i Utlåtandet N:o 16, och Borgare-Ståndet liar godkänt den i Betänkandet Nio 6 föreslagna redaction; men Bonde-Ståndet har gillat gamla redactionen , med undantag af den mening, som börjas på pide raden med ordet, ”Lag,” och slutas på 1 nite raden med ordet: ”berättigad,” samt förändrat denna mening sålunda: ”Lag samma. vare, om någon till brännvinsbränning berättigad bränner eller destillerar bränn vin, med större eller annorlunda beskaffad redskap, än hvartill han är berättigad och sig anmält.” Ehuru Vällofliga Borgare-Ståndet antagit redactionen, enligt Förslaget vid Betänkandet N:o 6, hvarest förekomma orden: ”eller medelst lucka eller rör pä hatten påfyller mäsknings-massa utöfver det ob Bevilln.-j Lagonh Oec.-Ulsk. Meni. N.o ij. k annet al, hvartill pannan finnes stämplad;” likväl och då Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänt Utskottens i N:o 16 (jp. 18 och 19) gjorda hemställan, att detta Stadgande , såsom icke förenligt med den i 3:dje Art. 5:te §, 2:dra Morn., gifna föreskrift om sättet för sådana pannors uppmätning, derå Jucka eller rör på hatten finnes anbragt, måtte alldeles utgå; och af Bonde-Ståndpts gillande utaf gamla redaclionen, der förstnämnde Stadgande icke förekommer, följer samma resultat, som utaf de tvänne Ståndens ofvanberörde beslut, så komma ofvannämnda ord, jemlikt frenne Riks-Ständs beslut} att alldeles utgå.
För bibehållandet af den i Sveriges Criminal - Lagstiftning antagne, på Rättsgrunder hvilande princip, att icke med lika påföljd strafFa det fulländade brottet och det före fullbor dan motverkade uppsåtet eller försöket dertill, har det funnits nödigt, att näst efter det grofsta brottet, då företagen Slafhandel vunnit åsyftad fullbordan, som i första §. förutsattes, uppfatta det förhållande, att på samma företag icke följt samma framgång, utan sådan händelse mellankommit, hvarigenom frihet blifvit beredd åt slafven, innan han, i fartyg inspärrad, hunnit till annan ort Öfverföras, och hvilka händelser, fastan icke genom någon förbrytarens åtgärd tillkomne, likväl, genom deras följd och inflytelse på den åsyftade gerningen, syntes i detta fall böra lända honom till godo i den mon, som hans gerning sålunda inskränkes lill en närmare likhet med egenskapen af det brott, hvilket Lagen i 20 Gap. 7 §. Miss - Bil. till K. M. NådPropos. No 42, gernings-Balken samt 177,9 års Förordning med böter och fästnings-ai bete belägger. Möjligheten af sålunda uppkommande gradationer i förbrytelsen innebär ock nödvändigheten af gradationer i bestraffningen, desto hellre, som det, vid föreställningen om förbrytarens sätt att beräkna följderne af sitt brott, vore att förmoda, det genom en nedsatt påföljd för de händelser, hvarom nu är fråga , slafvarnes egare eller förare sannolikt skulle kunna afvändas från företaget att, genom slafvarnes afdagatagande, förekomma en befarad och förestående upptäckt, en grymhet, om hvars möjlighet historisk erfarenhet öfvertygar och från hvars föröfvande någon fruktan för ökadt straff ej skulle afskräcka, så vida lifvet redan, genom slafvens emottagande och bringande om bord, vore förverkadt.
S»»j. (c.) ofver /^.HmännA VeviIIniNAen uti ^u för ^r « Isxsrin^i V - Oä>»ä Ltsäs^orcj. "v 2. o «» Ok. n» l^eMMLN5 Olslfer. 2 l» Leiäknsrä kUttliHlä Bevillnntz oster i: lss -Vrt. Levillnititz ester L. -^rt. oo »« Q. 2 2 2 O. 02 2- 2 1. 2. 3- o? v> do § Q 3 » 3 A T 3 ro v" o v» c»- A. »u o 3 PS > B s " ro a 3 3 cPS ^.3 2 5» cn, » cr s? 3 2 o ^ o 2* - 7 ?r v A 2"' 3 s?- >- § > s' 2 s2 2 ^ L-c) »-. v,« 2. « rc; 2 >— 9^Z Z ». Z.° ^ ' L. 2 « i K» c s 3 8t»ä - ' r. vov V — il I OO O oo -— __ oo OO VOV — 000 ° !- oa O o ooo !- —- — _ — ^1 — — 00 o — o° __ ooo — ir. Locke» °> OO oo 00 o v OOO OO OO OO OO OOO — OOO O — joo O o ooo - vo oo OV r — 00 — —- oo oo — d,. Socken - . - ov ov 0 OO OOO oo vo, OO 00 VO0 — OO oo — OO0 oo c-o oo OO OO oo K.
Jag ber att den siste värde talaren ej mätte toga min framställning såsom något tvifvel på sanningen af hans uppgifter. Sådan var icke min mening, om också orden kunnat gifva anledn. till en sådan tydning. Jag ville endast säga, alt ett sådant förhållande, som Hr Lagerhjelm uppgifvit, åtminstone mäste vara sällsynt och icke bör inverka på ett stadgande, som skall blifva allmänt gällande. Då discussionen nu inskränkt sig inom 1 mom. af 6 §:n, ansåg Hr Frih. o. Landtm, proposm äfven nu böra dertill inskränkas, och hemställde således om R. oj Ad. behagade bifalla Utskms förslag i 1 mom. af 6 §:n. Ropades ja. Hr Lagerhjelm: Vid andra mom. får jaga vördsamt hemställa, om det icke borde slutas med ordet besutten, som finnes på tredje raden. Det som följer derefter lyder sålunda: ”antingen särskildt, eller i förening med annat hemman eller hemmansdel , som delägare derjemte äger eller med stadgad åborätt besitter, nä'r de under sambruk lämpligen nyttjas kunna.” Jag hemställer vördsamt, om icke detta stadgande möjligen kan leda till oreda i framtiden, och om det icke vore bäst att utesluta detta tillägg, hvarigenom det blefve möjligt för 2:ne samägare att vinna besuttenhel tillsammans. Min åsigt i allmänhet rör:de denna författning är, att om den skall blifva gällande, hvilket möjligen kan vara nödvändigt för samhället, så bör man åtminstone göra den så litet tryckande för den fattige jordbrukaren som möjligt. Den har ver kligen tredan^ något slägttycke med hvad vi hafva sett för mer än 100 år se - 38 Den 3 F e b r 11 a r i f. m. dan, då R. o. Ad., efier att hafva mistat sin rättighet att försvara folk lill krigstjenst, såsom det hette, ingick med en begäran att bönderoe icke matte få hafva mera än ett visst antal barn eller tjenstefolk hos sig, och tick denna anhållan bifallen år 1686, om jag icke minnes orätt, nemi. att bönderne icke tingo hafva mera än ett visst antal drängar.
Af Herr Friherre Raab, A. C,: Att f845 års författning antingen må qvarstå med hela sin oefterrättlighet, såvida Rikets Ständer kunna upptänka ändamålsebligare sätt att fylla statsbehofven, eller ockalldeles undanrödjas; och att i den sednare händelsen de föreslagna grunderna må antagas, dock, med bibehållande af konsequensen hela förslaget igenom, Bevillnings-, Lagsami Allm. Best.- och Ekon.-Utsk. Ullålande, N:o 2. 3 för hvilket ändamål följande förändringar i nedanstående §§ skulle erfordras, nemligen: § 5 mom. 2. Att, då en jordlägenhet, som icke i värde uppgår till 300 r:dr banko sällan producerar spanmål och potatis tillräckligt för husbehof, långt mindre något öfverskott för bränvinspannan, detta moment må utgå. § 6 mom. 2. Att detta mom. må erhålla följande redaktion: »Till stadsjord, hvartill enskild person har full eganderatt eller ständig besittningsrätt, må bränvinsbränning af egaren eller innehafvaren utöfvas med en panna af minst 32 kannor utan, eller 24 kannor med mäskvärmare, såvida jordens taxeringsvärde, utan någon beräkning af derå uppförda byggnader, för en eller liera sammanslagna sådana jordlotter, uppgår till minst 750 r:dr; och må pannerymden för högre jordvärde, på lika sätt beräknad, ökas enligt § 10 till högst 65 kannor utan, eller 47 kannor med mäskvärmare. För den stadsjord åter, sora icke på nämnda sätt är afsöndrad, utan för stadens gemensamma räkning brukas eller är anslagen till tjenstemäns aflöning, eller på viss tid utarrenderad, får bränvinsbränning icke utöfvas. § 7 mom. 1. Att mäskvärmarens konstruktion bör genom ritning bestämmas. § 12. Att till tariffen för pannervmdsafgiften bifogas étt serskildt moment af följande innehåll:
Sedan det nemligen blifvit upplyst, att två Stånd afgjort frågan med bifall till Utskottets senare Utlåtande, och saken derigenom är afgjord, vågar jag hemställa, om icke de värde mot5i II. 11* Den 3o November f. ra. ståndarne lill den åsigt jag delar, hvilka alltså redan vunnit i liufvudsaken, ville låta hero vid ett bifall af Ridderskapet och Adeln till Utskottets första Betänkande, på det de, som tappat hos Rikets Ständer, åtminstone kunde trösta sig med att hafva vunnit hos Ridderskapet och Adeln. Då detta icke är någon vigtig principfråga, får jag underställa, om det vore skäl att förspilla tiden med en onyttig votering. Herr Tham,'. Det synes mig häst, att ju förr desto heldre afgöra saken genom votering; ty jag kan för min del ej frångå yrkandet af bifall till Utskottets senare Utlåtande. Men jag anhåller, att till besvarande ännu få upptaga en invändning, sora förut blifvit gjord, den nemligen, att räntan borde höjas för att erhålla en större Statsinkomst. Detta synes mig vilja säga, att man bör på de lånbehöfvande jordbrukarnes bekostnad gynna capitalisterne, som ej betala något till Staten, med undantag af den stadgade Bevillnings-procenten, hvilken de ofta veta att undandraga sig, och hvilken icke eller här lärer kunna komma i fråga, så att 6 procents Disconlränta i sjelfva verket är högre, än den lagliga. Jag tror att vi, oberoende af de öfrige Ståndens beslut, bora ådagalägga, alt vi ej äro bland dem, som vilja förtrycka jordbruket och förstöra näiingai ne, för att gynna capitalisterne. Den 3o No vem lier f. m. 165 Herr Munck af Rosenschöld: Om Ridderskapet och Adeln bifaller Utskottets senare Utlåtande, äro jemväl Utskottets premisser bifallne, hvilka slå i öfverensstämmelse med Herr Cederschjölds åsigt.
Beträffande rättighet till försäljning af bränvin i minut i städerne, utom Stockholm, hvarom är serskildt forordnadt, ege Konungens Befallningshafvande att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, bestämma det antal af värdshus, källare och näringsställen, som för hvarje stad kan finnas oumbäidigt, hvilket antal bör vara så inskränkt som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att endast ordentlige och välfrejdade personer, som antingen ställa borgen för skattens utgörande eller i förskott erlägga densamma, få uti städerne bränvin utminutera. 51 §. Å alla näringsställen i Städerne skall, då ulminutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning, utminuteringen icke annorstädes än i krogrummet företagas. 52 §’ Den, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, bote serskildt derföre såsom för oloflig bränvinsminutering. 53 §. Ingen, som utminuterar bränvin, ege rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin, han utlemnat på räkning eller credit. 54 §; Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är forordnadt, må icke lämpas på den, som, under påstående tåg, med vederbörande Befälhafvares eller Kronobetjeningens vetskap och tillåtelse, utgifver i minut bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvit hos honom inqvarterade. 55 §. Ej må köpare tili vittne åberopas, eller för ojäfvig antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat, hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, att bränvin blifvit till andra personer vid samma tillfälle försåldt. Jdev-, Lagsaint Allm. Bes v.- och Oecon.-Utsh:s Betänkande N:o 6. -6 56 §.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskotiets ilen 18 och 20 dennes på hordet lagda Memorial N:o 2 18, i anledning af erhållne åter remisser elier Riks-Ståudens skiljaktiga«beslut, rörande de i Utlåtandet N:o 158 behandlade frågor om statsbidrag för väg-förbältringar och vatten-aftappningar, jemte andra arbets-företag, fann Bidderskapet och Adeln lör godt att, i fråga om 37 punkten af Utlåtandet N:o i 5 8, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, bifalla det af Utskottet nu vidhållna yttrande, samt, i fråga om 44 punkten af samma Utlåtande, med afslag å Utskottets förslag till voterings-proposition, godkänna de voterings-propositioner, som i Grefve Lagerbjelkes, Memorialet bifogade, reservation linnas föreslagna; och biel' förevarande Memorial i öfrigt lagdt till handlingarne. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottels dea 2(1 och 23 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 225, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse i fråga om eftergift af f. d. Lands-lounercraren, Kammarrätts-rådet S.
431 ras tillgångar, utstakade, ehuru i betydlig moa strängare och svårare än de, hvilka nu äro föreskrifne, likväl hvarken i Civilt eller Criminelt afseende kunna anses obillige, utan vidhålla en rättvis medelväg emellan rriedlidsamheten för en olycklig och strängheten mot en brottslig Gäldenär: att Förslaget i hvad möjligt! är söker förebygga de utvägar, hvilka för Gäldenären nu äro nog öppne att för Borgenärerne undanhålla fullkomlig kännedom otn sine tillgångar och handlingssätt, samt att dölja och undansnilla hvad Borgenärerne rätteligen bordt tillkomma: att de föreskrifter, som uti 1798 års Concurs-Stadga äro intagne, hvarigenom ändringar blifvit gjorde uti Allmänna Lagens stadgan, den om Förord och Inteckningar, behörigen blifvit från Concurs-Fägen skiljde, och, jemte de öfrige nödige ansedde förbättringar i berörde delar af Lagstiftningen, intagne uti gifne Förslag till förändringar af de Lagställen, som innefatta berörde ämnen, öfver hvilka nyssnämnde särskildta Förslag, Utskottet, genom redan affattade och nu härvid medföljande Betänkanden sig yttrat; och att, då formulairet till den Ed, hvarigenom Borgenärer böra befästa riktig, heten af deras hos en afträdande Gäldenär ägande fordringar, redan flere gånger funnits tarfva förändringar, som jemväl hädanefter af tillfälliga anledningar, än vidare kan blifva nödigt, det synes vara mäst lämpiigt, att berörde formulair må bero af de förordnanden, hvilka derom kunna vidtagas. Under den af Utskottet förehafde granskning, hafva likväl följande omständigheter väckt 43? Lag-Utskottets Betänkande!!.
San. -i-’*?»»ww n Sunna fpmete SBlanbfåb Sorrf 5?dft €n ©åé €n Sunna Strömming Gtt Eiép. 2ll ©fålfpåcf Gn åtårfme £alm it Siép. £ampa €n ©acf af S3ulban €ff £>rånge<bagémerfe €tt ib fe tito Gn Sunna Sa? Gtf ©tafrumSBeb, (.©iljatté gfigberi) ^ Gtt bito (SSåfier Svalarne) Sft bito (Safjlu ftongégårbé (jjclp) ^ dtt tito (§af)lu ©rufroe f»'elp) — \ 0t fiig Äo&l (SHåégårbé 3o'gberi) €» bito (SBåjTer S&ergélag) €n bito (kopparb, ©åfljer tito) Gu Solft ^elboffen* 95 rober af Sall Gn Solft £alfbotfen bito bito Gn 9)?arf mjuft SJrbb Gft Siép, goba 3J?atperfeblac ttnberrdtttifer. Sen f6rffa raben i fjmarie Solman innehåller 9)?arfegdngéprifen i ben anbra f§re(Tagne ffirånbringar. §orr Sfjritfianftabé Sån Gf), betpber G&rtfffanffabé Sifiria. G, Gngelbolmé bito. G, Gimbritéljatnr.é biff. Sdr ©effeborgé Sån ©, ©effriflanb. jjelftnglanb. §or 3emtfanbé (Qf ^erjeelbalen - Bilag. Z. (Bihang till Riks-Ståndens Protocoll 1815,1. Dell ,id. månad år 1812. Stockholms
Cederström alstatt från sina förslag till förändring af heskaltningen, syntes intet annat sätt för pröfuingen återslå, än att helt enkelt hålla sig vid den förevar, punkten af Ulsk:ns betänk., hvilken icke innehöll annat än en hemställan alt något ovillkorligt afseende å Riksdags!». Slrindlunds motion icke må fästas. Ex. ämnade derföre framställa propos. på bifall till denna hemställan, och om votering om beslutet härutinnan hlefve yrkad, följde deraf alt contrapropos:n borde innefatta ovillkorligt bifall till oflanämnde motion. Propos. å bifall till Bevilln,-, Lagsamt Allm. Resv.- o. Ekon.Ulsk:ns betänk. N:o 1, i hvad det angick den i fråga om Riksdagm. Slrindlunds motion gjorde hemställan, blef härefter af H. Ex. framställd. Denna propos. besvarades med starka nej blandade med ja, i anledn. hvaraf II. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:ns förevar, betänk, samt besluta i öfverensstämmelse med Riksdagsm. Slrindlunds motion, "alt nu gällande förordning ang:de tillverkning och försäljning af bränvin bör intill nästa riksdag oförändrad bibehållas. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter II. Ex. förklarade, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat den sednare propos. Frih. Cederström, Jacob, begärde votering. Upplästes lill justering och godkändes följande votcringspropos. : Den som bifaller Bevilln.-, Lagsamt Allin. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns betänk. N:o 1, i hvad angår Ulsk:ns yttrande, rör:de Riksdagsm.