Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r vid i8i5 års Riksdag, enligt hvad deras lill K. M:t under den 5 Aug. i8(5 aflåtne underd. skrifvelse visar, beslutat, att för utarbetande af Register till hvart Ständs Protocoll; hvilket; genom försorg af hvart Stånds serslildta Canzli besörjes; betalning af Tio R:dr för hvart tryckt ark skulle beviljas samt utaf de till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel utgå. Skälet, hvarföre dessa medel icke redan blifvit anordnade vore ej annat än att registrerandet ej gått i fullbordan. — Nu lärer Registret i det närmaste vara färdigt, och äfven utan afseende derå, anhåller Hr von Hartmansdorff, att, i anledning af R. St:rs vid i8i5 års Riksdag ofvanberörde beslut, Rikets nu församlade H. St:r mätte, genom StatsUtskottet erinra Hrr Fullmäktige i R:gsGoritoiret att samma Beslut bör gå i verkställighet, när ett sådant Register till dem öfverlemnas. Hvarförutan och efter man synes sätta i fråga om ett Register är nödigt, Hr von Hartmansdorff tillstyrkt, att ett Register äfven måtte emot enahanda anslag upprättas öfver närvarande RiksdagsProtocoll, emedan det annars blir omöjligt att få rätt på hvad man uti dem söker. Herr Riben; C. W., hade till alla delar instämt uti Hr von Hartmansdorffs afgifne yttrande. Hos H. BondeStändet hade vice Talmannen Jon Jonsson, med företeende af R. Stars, af Hr von Hart - Betänkanden, N:o 3go. /^ij mansdorfF åberopade underd. skrifvelse af den 5 Augusti 1815, yrkat, att anslag af allmänna medel måtte bestämmas för upprättande af Register öfver ej mindre R. o. A. Protocoll vid i8r5 års Riksmöte, än ock öfver BondeStåndets Protocoll vid nu påslående Riksdag.
Hr Cederschiöld, Gust.: Enligt min åsigt är R. o. Ad. oförhindrad, att i denna fråga fatta hvilket beslut som helst. Jag yrkar bifall till K. M:s Propos., och tror, att den mycket väl kan bifallas, utan att man derföre öfverträder Grundlagen. K. M. har framställt Sin Propos. under en viss förutsättning, som finnes i motiverne, men sjelfva förslaget ligger i Proposm, och således måste man kunna antaga förslaget, emedan detsamma varit framställdt till antagande eller förkastande. Det inträffar dagligen, att man afslår en del af ett Kongl. Förslag men antager en annan, och dä vet jag icke, hvarföre man icke skulle kunna så göra äfven i detta fall. Frih. Alströmer: Det är visserligen sant, att K. M. har förklarat, att utbyte af straff icke kan ske, men om R. St:r likväf anse sådant lämpligt, måtte de vara oförhindrade dertill. Jag anhåller derföre om bifall till K. M:s Propos. och afslag å Utsk:s Betänk. Frih. Creutz, Stephan: Jag förenar mig med Frih. Alströmer och yrkar bifall til! K. M:s Propos. Hr Gr. o. Landtm, yttrade: Innan öfverläggningen förklaras fulländad, är jag skyldig tillkännagifva, att jag artser mig icke kunna framställa den af Frih. Alströmer, Hr Cederschiöld och Frih. Creutz begärda propos. till bifall å K M:s Propos. Jag fäster härvid icke afs:de på det förhållande huruvida LagUtsk. kunnat framställa något kontraförslag till det lagförslag K. M. under en viss förutsättning framställt; men då R. St:r förklarat, att landsflykt skall fortfarande vara straff för ett visst slag af brott, anser jag, att det vore ett uphäfvande af detta beslut om R. o. Ad. nu skulle besluta att landsflykt eller förvisning från Riset icke vidare må någon ådömas, utan att i stället ett annat straff skall åläggas. Denna fråga, hvarom R. o. Ad. förut fattat elt beslut, sorn numera blifvit R.
Liljencrants begärde vortering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan om afskaflande af utförseltullen å artikeln lumpor, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den nu stadgade utförseltullen för nämnde artikel.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 41. Nej — 18. Malm. Utsk:ts hemställan bifölls. B. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 3 e. m. In fidem, O. Brakel. (122 Den 29 Maj e. m. Fredagen den 29 Maj 1863. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes behandlingen af Bevilln.-Utsk:ts Betänk. N:o 8, ang:de tullbevillningen. Utförsel-tariffen: Trädvaror. Frih. Raab, Adam Christian: I afseende å föredragningen af dessa artiklar förekommer det mig såsom lämpligast att föredraga dem i 2:ne mom. Det första skulle då vara »virke, sågadt eller tillhugget». Delta har afseende på diverse sorter äldre virke, som man ansett sig böra tullbelägga såsom fördelaktigt för verkstäder etc. De andra sorterna äro mindre otillhuggna timmer af diverse uppgifna dimensioner, som man nu äfven vill tullbelägga, men af en helt annan anledning. Således är det särskilda motiv för de förra och de sednare slagen, hvadan det vore lämpligast att föredraga dem i 2:ne särskilda punkter, hvarom jag anhåller om propos. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att Frih. Raab hade föreslagit, att vid behandlingen af Utsk:ts, rörande artikeln Trädvaror, afgifne hemställan skulle så förfaras, att rubriken:
Derpå erhålla de ett Creditiv af Statsbanken, och Noter utfärdade af Statsbanken, utgörande på visst sätt ett ytterligare Creditiv, och dermed är allt i ordning, för att medelst invisningar från en privatbank , på en annan privatbank bereda sig en inkomst till 10 procent af sine pantförskrifne Egendamar, utöfver den inkomst* som de genom Egendotnarnes förståndiga administration hafva att förvänta. Privatbanker, man kan vara säker derpå, skola uppväxa som svampar; men lika korrt blir deras lif. Hvad gör det om de ramla, säger man; i §. 26 står: ”Privatbankbolag ”må ej i öfrigt påräkna något det ringaste ”understöd af Staten eller af Rikets Ständers Bank.” Om StatsMakterna genom detta stadgande skyddas mot möjliga penliingeförluster; hvarmed skola de skydda sig mot de möjliga förluster de kunna göra i folkets opinion om deras förstånd ock moralite. Är det icke Banken, som genom, beviljadt Creditiv, genom deltagandet i PrivatBankens Styrelse och i Revisionen, uppmanat allmänheten, att fatta förtroende lill. detta institut? Och när genom ett Banksombuds försumlighet eller oredlighet, Verket går omkull och allmänheten blifver bedragen, då skulle man draga sig tillbaka, och hänvisa de bedragne till sin godtrohet. Någon förbindelse, att med klingande mynt honorera förbindelser, lydande på 58 Den i December. klingande mynt, finnes ingenstädes i förslaget PrivatBanken ålagd. Det är dock grundprincipen för all Bankrörelse; odlingen Bank i Europa och Amerika får nu mera något privilegium, utan att detta Blifvit gjordt till hufvudvillkor, vid påföljd af privilegiernas förlust. Men det metalliska myntet är en öfverlopps-vara i Motionairens system. Derför står i §. 4 af BankoOrdningen: ”Rikets "Ständer äga allena rätt, att utgifva Credit”sedlar, hvilka såsom mynt i Riket böra ”erkännas.” Här är således orden må erkännas, som kommit in i Regeringsformens 72 §. förvandladt till ett bör erkännas. — En vacker garantie för en kommande Bättre tid!
Då deremot Bancooch Riksgälds-Sedel-stocken åren 1800—1807 utgjorde under alpari Cours 13,363,920 till 14.859,250, och per medium 14^ million i Silfver, som efter 120 Sk. Cours uppgår till 56~ million. Dessutom skulle en sådan återföring af Banco-sedeln till silfvervärde medföra den orättvisaste förändring uti enskildes förmögenhet. Man kan. derföre ej annat än anse Banquen från sådan förbindelse befriad, således endast förbunden, att, efter gängse Cours, som må sättas till 128 sk. per medium, infria sine utstälde sedlar. För denna Capital-vinst, henstad så väl från Ilandet genom Bevillning och Räntor, som från Capitalisten, genom försämring af Silfvervärdet, har Banquen icke, att tacka sig sjel.f, utan de åtgärder, som Konung och Ständer vidtagit, hvadan denna Capital-vinst äfven af Konung och Ständer måste kunna utan Sedelhafvarens ytterligare förnärmande disponeras från Banquen. Denna tillgång uppgår till 8,035,64.7: 46. 3, B:co. Hvad åter Banquens årliga Räntevinst beträffar, hvilken i synnerhet de sednare åren efter 1818 års Riksdag uppgått till betydligt belopp (5, å 700,000), så är densamma till största delen uppkommen deraf, att Banquen utan fond utställt den exxii Stats-* och JSaneo-Ut skot tens. Utlåtanden. sedelökning, som 1809 och deieftey verkställdes, I öfrigt och enär 74 art. i 1668 års Bancotföro.rdning tydeligen hänvisa?
Stånd afslagna, fråga derom i Förstärkt Stats Utskott icke borde ega rum, Utskottets inbjudning till Borgare-Ståndet att medgifva 5 års tjenstetid i egenskap af District-General-Befälhafvare eller Inspector, såsom vilkor för pension, har icke blifvit antagen; och har Bonde-Ståndet loi träd t den af en Ledamot yttrade åsigt, att, för nämnde händelse, Bonde-Ståndet för sin del måtte bestämma 10 års tjenstgöring i nämnde egenskap, såsom vilkor för pension, hvarigenom beslutet, som då förmentes vara laltadt af 3:ne Riks-Stånd, komme att blifva gällande. Hvad angår frågan om pensionerne; så enär Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, att antalet af pensions-rum för Generals-personer, efter Utskottets öfvertygelse, onekligen måste i förevarande fall anses utgöra hufvudsaken, samt 3:ne Riks-Stånd funnit tillökning i berörde pensions-rum böra beviljas, fastän de, i afseende å antalet och sältet för tillgångars beredande dertill, varit i så målto skiljagtiga, att Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, bestämt 2:ne pensions-rum och dertill beviljat serskildt anslag, dä deremot Presteoch Borgare-Stånden, enligt Utskottets tillstyrkan, ansett tillgång för 3:ne pensions-rum böra beredas, genom framställning till Kongl. Maj:t 0111 nedsättning i Generals-lönernes antal och belopp, emot Kongl. Maj:t lemnad rättighet att derigenom uppkommande besparing till de ifrågakomne nya pensionerne använda, blifver, enligt Utskottets tanka, häraf en ostridig följd, alt berörde skiljagtighet Stats-TJiskottets Utlåtande j N.-o 345• 7 uti de 3:ne Riks-Ståudens med hvarannan i hufvudsaken instämmande beslut måste genom votering i Förstärkt Stals-Utskott afgöras.
R:dr, utan endast “två tredjedelar af den verkliga anläggningskostnaden“, torde härvid icke heller böra förbises, att, om jernvägsbolaget, i följd af den minskade bygguadskostnaden, icke behöfver förränta och amortera ofvan berörde 490,000 R:dr, så tillskyndas bolaget derigenom en minskning i sina utgifter af 5 procent å dessa 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 156. 490,000 R:dr eller 24,500 R:dr årligen under loppet af omkring 41 år, eller den tid, som erfordras för att med en annuitet af 5 procent förränta och amortera ett kapital, hvilket löper med 4 procent ränta. Härtill kommer att, om jernvägen kunnat byggas för en så ringa kostnad, att bolaget, icke är berättigadt lyfta mera än 1,210,000 R:dr af det beviljade statslånet, så bär bolaget af' egna medel behöft tillskjuta endast 605,000 R:dr i stället för 850,000 R:dr, samt sålunda härutinnan gjort en ytterligare vinst af 245,000 R:dr. Vid de tillfällen då Rikets Ständer antingen medgifvit lindring i betalningsvilkoren för redan meddelade lån eller lemnat tillökadt understöd till arbetsiöretag, hafva såsom bevekande skäl dertill vanligen åberopats att arbetskostnaden öfverstigit kostnadsförslaget; men att för ett arbetsföretag, hvilket kunnat utföras för en kostnad så betydligt understigande hvad som varit beräknadt, som i förevarande fall lärer egt rum, bevilja lindring i de vid statsbidragets anvisande fastställda vilkor, synes Utskottet ingalunda nödigt och ännu mindre för Staten gagneligt, synnerligast med afseende på de anspråk på enahanda eftergift för andia Statens gäldenärer, som deraf skulle blifva en följd. Då Utskottet i öfrigt icke kati godkänna den åsigt, att en dylik eftergift borde Borås-bolaget meddelas endast på den grund, att vilkoren för de vid innevarande riksdag beviljade lån till bibanor blifvit bestämda billigare, än för Borås-banan, helst det stått
Öfverskäraresamt saxar till klippning af plåtar och bleck, hänföras till Redskap och Machinerier. Skräddare-, Trädgårdsoch Ull » —18. » andra slag: opolerade » — 25. » polerade » — 50. » Stål, alla slag v> Fritt. Stål-arbeten, ej specificerade ... » — 50. » 1 nu gällande tull-bestämmelser, angående artikeln Kläder, ej specificerade, nya, gång-, hafva kommitterade föreslagit följande förändringar, att i rubriken tillägges: »äfvensom nya hushålls-persedlar, såsom duktyg, handdukar, lakan, örngott m. m., omärkte eller märkte»; att 100 procent förhöjning i tull-afgiften stadgas, om persedeln är för sedd med fransar; att för oljade eller fernissade kläder tull-afgiften skall beräknas efter hvad för tyget är bestämdt, utan förhöjning; samt att kläder, som utgöras af knutne eller stickade eller på strumpstol tillverkade persedlar, såsom hufvor, tröjor, underkläder m. m., äfven om dessa äro färdigsydda, försedda med knappar och band o. s. v., skola förtullas utan förhöjning efter hvad för artikeln Strumpstols-arbeten är bestämdt. Genom den ifrågaställda nedsättningen i införsels-tullen å Väfnader, hufvudsakligen af ylle, kommer visserligen tullen å kläder, hvilken är föreslagen at| Kläder. 28 Ilcvillnings-Ulskottcts Betänkande JY» 40. i Koppar. fortfarande utgå med 50 procent förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består, att i motsvarande mån minskas, men utom det att en sådan nedsättning synes fullt följdriktig, lärer den minskning i skyddet för den inhemska tillverkaren af kläder, som deraf uppkommer, kunna anses fullt ersatt genom den lindring i afgifterna å alla de för hans handtering erforderliga materialier och tillbehör, hvilken samtidigt honom tillgo — dokommer.
Sedan Kommers-kollegium häröfver afgifvit underdånigt utlåtande, har Eders Kongl. Maj:t, som ansett mest ändamålsenligt, att en del af de i Staten förekommande utgifter såsom till lärare, ordningsmän, med flere, icke nu fastställas annorlunda, än till vissa belopp för de särskilda ändamålen i deras helhet, och att sedermera tills vidare efter det skolans styrelse till Kommers-kollegium afgifvit förslag till stat för hvarje år, en sådan stat för året fastställdes, nu föreslagit, att nedannämnda belopp må vid årsanslagets beviljande tagas i beräkning, nemligen Till Föreståndaren: lön R:dr 4,000: — hyresersättning Kassaförvaltaren Bibliothekarien Matrikelföraren Predikanten Sekreteraren Ordningsmän Öfverlärare Underlärare Biträdande lärare 1,000 400 1,000 1,200 300 300 4.000 27.000 6,200 5.500 400 1.000 600 300 400 400 10.000 7.000 500 1.500 5.000 1.000 5,000 Summa Om från detta belopp afdrages skolans nuvarande statsanslag 15,000 R:dr och skolans enskilda inkomster af skolafgifter, Svenska slöjdföreningens bidrag, m. m., 5,000 R:dr, eller tillhopa R:dr • 20,000: — återstode R:dr 64,000: — Jemte det Eders Kongl. Maj:t äskat Rikets Ständers medgifvande, att de besparingar å en titel, som, efter det utgifterna under samma titel blifvit bestridda, möjligen kundé uppkomma, finge användas till utgifter under en annan, som deraf kunde vara i behof, har Eders Kongl. Maj:t föreslagit Rikets Ständer, att för Slöjd - Tillfälliga föreläsningar Machinist Förste Vaktmästarelön för renhållning Andre Vaktmästaren Två portvakter Gaslysning Brännmaterialier Vattenförbrukning
Till följd af R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut ang:de Beredn:s-comite'ens bibehållande , torde det blifva nödvändigt, att ordet ”Berednings’’ införes i denna § på vederbörliga ställen. Ilr Pri ntzensköld: 1 allmänhet fäster jag föga vigt vid edgångar; ty den, som lyder samvetets röst, behöfver ej genom ed påminnas om fullgörandet af sina åligganden; men då edgång är en ordning, som är införd, såsom jag tror, uti alla civilicerade samhällen, och i vissa fall har nytta med sig, så skulle jag tro, att den bör qvarstå för alla ifrågavar. tillfällen. Jag stödjer detta omdöme äfven på det förhållande, att t. ex. en domare aflägger ed, icke blott då han blir domare i en lägre instans, utan äfven om han derifrån förflyttas till ett högre embetsverk, för att derigenom få en hågkomst om hvad honom, såsom tjenstgörande vid dessa verk, åligger. På dessa grunder anhåller jag, att §:n må förblifva sådan den befinnes, endast med den rättelse, som Gr. Posse anmärkt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna Ulsk;s förslag i dennapunkt icke kunna antagas, med mindre än att ordet ”Berednings” deruti infördes, i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förut fattade beslut, att Beredms-comiteerne skola bibehållas, på sätt som i den hittills gällande författningen varit föreskrifvet; hemställande Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskls förslag med denna lättelse, lill följd af R. o. Adis förut fattade beslut. Ropades ja. 123 §: n. Hr von Piosen: Jag anhåller, att ordet ”Berednings’’ i denna § må tillsättas. Denna § ai' visserligen till sin ordalydelse fullkomligt lika med den § i nu gällande bevilln. förordn., som handlar om samma ämne. Jag kan likväl icke derföre godkänna den, ty den innebär en emot Reg.F:n stridande utsträckning af R. St:s beskattningsrätt.
En bonde tackade lärarinnan vid terminens slut för allt besvär hon gjort sig med barnen, och sade, att barnen lärt så mycket, och blifvit så ifriga med sina lexor, och " de ha skolat der hemma med livarandra sa det har varit mig en glädde att höra det. ' En fattig torpare sade, att " förr har jag icke brytt mig om, om pojken gått i skolan, nieri nu vill jag icke att han skall försumma en enda dag. sedan han får lära sri mycket. ' * * * Man skyller ofta bönder för egennytta. Nog har jag sett sådan; inen så ä r icke det vanliga. Tvärt om är bonden (här) inycket lijelpsam mot de fattiga, vida mer än soni är vanligt bland de högre klasserna. Trofast och uppoffrande är han äfven mot sina vänner. Liirarinblef sjuk i difteri och sköttes pA det omsorgsfullaste a.f den narnan boende bondhustrun och hennes dotter, eliuru lärarinnan sade dem, att hon icke ville de skulle komma till henne, då sjukdomen var så smittsam. Men hustrun svarade, att hon " tror inte, att siiiittan går längre än Gud vill ", och " bli vi sjuka s ' a la d e n sköta uss. " Ena dagen hade hon med sig saft, en annan dag fruktsoppa, nästa dag ett $e, hvarje dag något. Och detta med en alldeles främmande person! Hur många af de våra göra så? En bonde hade gjort ett arbete At mig. Niir jag skulle betala det, sade han, att nu skulle vi först skrifva upp livar sak; och han dikterade, och jag skref - spik, bräder etc. Då allt var uppskrifvet och vi kommo till arbetslönen, sade han ' nu s ' a vi först si hvad det der blir: SA det inte blir för möe för fröken. " För trettio år sedan var superiet allmänt h ä r; men då koni läceriet in, och nu hör det till undantagen att niigon super: aldrig ser man någon öfverlastad på vägen. Förr hörde ' dansstugorna ' till söiidagsnöjena, men de försvunno på sainnia gång som bränvinet.
Från Navigationsskolan äro utexaminerade: Till Sjökaptener af 1 klassen år 1860 ... 10 Från skolans börian tillsamman 109 Tiil Sjökaptener af 2 klassen år 1860 13 Från skolans början tillsammans 290 Till Styrmän af 2 klassen år 1860 ... 17 Från skolans början tillsammans 355 Landsh.-Emb. uti Malmöhus län und. ber. för åren 1856—1860. 4 26 Malmöhus län. Välgörenhetsstiftelser. pupillkassa, med en fond af 13,000 R:dr, samt Frosta härads presterskaps enkeoch pupillkassa, med en fond af 9,000 R:dr R:mt. Angående de i Malmö befintlige välgörenhetsanstalter och understödsföreningar hänvisas till sist afgifne femårsberättelsen. I staden Lund finnas understödskassor för magistratspersoners enkor och oförsörjda barn; för ålderstigne och behöfvande borgare jemte deras hustrur samt enkor och oförsörjda barn; för behöfvande medlemmar af handelsklassen och för sådane näringsidkare, som drifva handtverk såsom försörjningsmedel. I staden Helsingborg finnas frivilliga brandkorpsens begrafning^- och understödskassa, med fond af 2,893 R:dr R:mt, Handelsföreningens begrafningsoch understödskassa, med fond af 2,379 » Fabriksföreningens d:o d:o 241 » Handtverksföreningens d:o d:o 600 » Handtverkarnes lijelpfond 1,500 » Gesällernes sjukoch nödhjelpsfond 891 » Tal). Litt. A. Kapitalfonder, som vid 1860 års slut tillhörde Malmö stads Kyrkor, Skolor och Välgörenhetsstiftelser. Kyrkor. S:t Petri Caroli Nya Begrafningsplatsen Skolor. Högre Elementarläroverket: Disciplarnes medel 1,635:
M:ts Nådiga Reglemente för ManufacturDiscontFonden af den 12 Februarii 1827 innehåller, att den låntagare, sedelutgifvare eller acceptant, som vågar söka någon i samma Reglemente icke uttryckeligen föreskrifven förmån vid afbetalandet af sin Disconlskuld eller Räntan derföre, skall anses sin Disconträtt alldeles förlustig och derutöfver plikta 100 R:dr Specie, utan att afseende i någon måtto å hans ansökning må göras. Och hafva Revisorerne visserligen ansett händelser kunna gifvas, då ansökningar, sådane som de hvilka föranledt ofvanomförmäldte beslut, kunna vara nödige, och då ett strängt iakttagande af nämnde §. i Reglementet icke skulle vara med billighet förenligt; men då det, efter Revisorernes tanka, icke vore lämpligt, att ett lagbud finnes, som icke tillämpas och i vissa fall icke utan obillighet kan tillämpas, hafva Revisorerne funnit sig äga anledning att hos R. St:r tillstyrka, det underd. hemställan hos K. M:t måtte göras om upphäfvande af nyssåberopade Stagande i Reglementet för ManufacturDiscontFonden. Då, enligt hvad Utskottet har sig bekant, K. M:t medelst Kungörelse af den \o April sistlidet år, täckts 2o6 Sta ts-Utskottets i Nåder förordna, att ofvannämnde 11 §. i det för ManufacturDisconten under den 12 Febr. 1817 utfärdade Reglemente kommer att till dess kraft och verkan upphöra, saint det genom den föreslagna underd. skrifvelsen till K. M:t af Revisorerne åsyftade ändamål , sålunda redan är vunnit, har Utskottet ansett sig endast böra sådant hos R. H. St:r anmäla. Revisorerne hafva uti dess ifrågavarande Ber ä t tel0 / se framställt anmärkning dervid, att K. M:t genom Nåd. Skrifvelse af den i3 Dec. 1826 bifallit, det Herr CornmerceRådet och Riddaren G.
Jag ber vördsamt att de talare, som nu äro så ifriga för denna sak, icke måtte, af hvad jag nu sagt, förledas att tro, att jag skulle vilja uphäfva mig till en obehörig klandrare af deras åsigt, men såsom något stöd för hvad jag haft äran nämna, så skall jag taga mig friheten föra minnet tillbaka till den första tidpunkt, dä här blef fråga om jernvägen emellan Orebro och Hult, och hemställa lill dem, som då voro nät vartde och påminna sig öfverläggningarne om den saken, huruvida icke då denna jemförelsevis så ringa jernväg ansågs såsom problematisk och öfverstigande landels krafter, samt såsom ett med stora upofliingar förenadt företag, söner icke skulle bära sig. Jag hemställer äfven till dem, huru man då skulle hafva bedömt den saken, om någon hade satt i fråga alt Staten skulle direkt genom sin egen försorg och genom sina embetsman företaga sig att bygga en sådan jernbana. Om man noga vill draga sig till minnes hvad som då, passerade, så skulle Hrrttte möjligen få en anledn. all icke med alltför mycken stränghet bedöma den andra frågan, som jag nyss hade äran framkasta, f alla fall vill jag icke på något sätt bestrida både det stora och sköna i den idéen, alt stora jernvägar må kunna anläggas genom landet. Jag vill icke heller gå så långt och säga, att det öfversliger landels krafter. Jag vill göra alla möjliga concessioner i delta hänseende, men, mina Hrr, jag vågar dock på det högsta anhålla, att Hrrme ville cousiderera en sak, nemi. att icke såsom en uteslutande princip fastställa det, all Staten skall såsom ett slatsbestyr emottaga detta upbyggande af jernbanorna. Jag har sett att i Utskis Betänk, står att Staten har gjort det i flera länder. Jag får då bekänna, att jag för min del är nog okunnig, för att icke veta, på hvilka ställen det skett, och det vore rätt intressant, om någon af Ståndets ledamöter ville uplysa, om det finnes något enda land der detta har skett.