Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco. Wäsby Kungsgärd är alldrig Skattlagd, men har enligt en Charlä-beskrifning af'är 1652 hast iO/; Tunnelands utsäde och 284 Lass äng, hwaremot dess inägor as äker, ä> g och hogar sedan impediment bliswit asra'nade skulle utgjort omkring L8c> Tunneland ulvm nägra Torp-ställen , som ej mgätt i räkningen. Sä wäl Wäse 472 Den ro Januari»'. b» Kungsgårds sem de öfrige Hemmans ägor äro nu fördelade pä de i Sraden warande er» hundrade sextio BergsmansTomter, utom Skogen och Utmarken som är gemensam, och är denna jord efter Försottnmgarne offiljagtigt frän nämnde Tomter och desse äter sch G^uswc-delarne fä att hwar»c sadan Tomt och Jordägare i Staden tillika mäste wara Bergeman och Grufwedels ägare. Med Konung 6v8-r/rkHoonpus donation wor den ffolbigdrt förknippad att Stadens Borgare och Bergsmän ffulle til! Silfwerbrukets »dkeliga drnwande städse hälla Folk, Hästar och alt annot, som dertill bkhöfdes och dessutom oi hworje Tunnelunds utsäde, oräkna dt Trädet och 6 Latz Äng, ärligen giswa 2 ne lod godt fint Silfwer haifannak Kronan och eli hallt Staden. — Denna Silswersk. tt bestämdes ytterligare 164» sdä en delaf bctze Hemman blefwv till Staden donerade) till ivvO lod eller 6z marker berofi: t Sniwer — Men dä igenom Resolutionen ar den 22 Mars 1667 blef förklarat, att Sala Stad och Bergslag skulle konfldereroe för Beras-Stad och niuta samma wiikor och friheter som Fahlu Stad och Bergslag, lärer vcksä l följe dero»
Med tillkannagifvande, att Kongl. Majit* Nådiga proposition, angående Statsverkets tillstånd •ch behof , samina dag till Utskottat ankommit; hein; Brot, Utdrag d, C T)ec, 18x7* II hemställandes Utskottet, att kostnaden till dea af Ulskottet beslutne tryckning af samma propo. sition måtte få af Riksdags-kostnaderne godtgöra* saint Riksens Ständer hos Kongl, Majrt i underdånighet anhålla om befallning till, vederbörande, aom besörja Riksdagsutgifterne, att denna tryck-» nings-kostnad betala* 3:0. Med anhållan , att Utskottet måtte, på sätt förr varit vanligt, i anseende till görornålens mängd och beskaffenhet af dels StitsVerkets ärender, dels ock RiksgäldsContoiret särskildt rörande frågor, få vid innevarande Riksmöte antaga tvenne Secreterare. Från IFågv. PrestStdndet. S. DFöredrogos och biföllos StatsUtskettet» denna dag inkomna 2;ne Memorial, angående: l:o. Tryckning af Kongl. Majus nästl. gårdag till StatsUiskottst aflemnade Nådiga proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, samt 3:0. Antagande af arne Secreterare inom »amnda Utskott. Frän Fållojl. BorgareStändet. S. D. Vid föredragningen af Höglofl. StatsUtskottets hemställan d. 5 Dec., angående ?:ne Secreterare* antagande derstädes under innevarande Riksdag, fann Vällofl, BorgareStändet för godt, att densamma bifalla; äfvensom, att, på sätt Högloft. StatsUukoUöt föreslagit, i anseende till tryck-? I3 Prof, Utdrag d, 8 The. 1817'. tryckningskostnaden för Kongl. Majsts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, borde förfaras. Frän Hederv. BondeStåndet. S. D. Högloft.
Sedan till åtlydnad deraf genom dä warande Niddarhus-Directivnens omsorg och föranstaltande, detta arbele blifwit sa wida werkstäldt, att wid sluter af Riksdagen är 5772 denna Buste war gjuten, men 386 Den ro Zebruarii. men ännu icke ciselerad, fann det da församlade Nidderstapet och Adeln i afseende pä da för handen komne stal och omständigheter för godt att förordna, att Bustens ytterligare fullbordan stulle till widare uvstjukas, hwarefter den blef frän Konstnären af, hamrad lill Riddarhuset akt förwaras, och der den annu halffärdig befinncs i Riddarhus - Secreterarens matsal upstäld. Sedermera, och under de frän fistnämde tid förslutne fem Riksmöten, har nägon fräga om ftuteliga fullbordandet af denna minneswärd, hos Högloft. Ridderstapec och Adeln icke förekommit. DL det ädla nit som till bewarandek af denne mot Fäderneslandet fä högst förtjente mans minne, föranledt Högloft. Ridderstapets och Adelns först ä» beropade Befluk, synes päkalla fullkomnandet af detta Beftuls werkställande, har Utstotttt med deraf hämtad anledning rrodt sig böra till Högloft. Ridderstapet och Adeln hemställa, om icke Friherre kelir KibdinZs Buste pä bekostnad af Riddarhus-Caftan, hwars tillgängar fullkommeligen sädant medgifwa, mätte blifwa ciselerad, och fä sin plats i stora Riddarhus-Salen framför medlersta gafwelfönstren, längst fram inom stranket under Wasa Wapnet samt sedermera der upställas pä en Piedestal, uppä hwilken borde ristas den Inskription som Kongl.
Areal för odling af särskilde sädesslag. Årliga behofvet till utsäde. 7 hållandena, så för de särskilda hushållningsdistrikterne, som för länet i dess helhet, blifvit angifna. Enligt denna tabell äro af den odlade jordens areal, 172,006 tunnland, tillsammans 90,298 tunnland, eller 52,5 procent, besådda dels med säd, dels med potatis, samt med säd ensamt 83,386 tunnland, eller 48,5 procent af den odlade jorden. Af de särskilda sädesslagen odlas: I procentförhållande af den odlade jorden inom de särskilda distrikterne sås:
Ett innefattafHe i nUmmer-töljd Rd<s Sråjiderts beslut i hvarje ätnrtej och b) Det andra i enlighet dermed expedierade Riksens Ständers underdåniga Skrivelser till Kongl. .Majit* 4*0 De Kongl. Propositionerne torde då äfven böra samlas i ett serskilt Kand. Hert Grefven och Landt Marskalken föreslog» att, på sätt förr varit vanligt, trycknifigen af så väl samtlige Riks-Ständens Protocoil, som det till desamma hörande Bihang, måtte af de till Riksdags kostnaderne anslagne allmänna medel bestridas, samt att utgilvandet af Bihanget kunde åt ExpeditionsAJtskottet öfverlemnasj hvilket bi fölis Då Herr Grefven och LandtMarskalken derefter hemställde, att Ridderskapet och Adelö triåtfe utse någon af dess Ledamöter, att orrt tryckningen af Ståndets Protocoil föranstalta, föreslog Herr Silfverstolpe , Gustaf Abraham, att den Ståndets Ledamot, hvilken redan börjat utgifVandet af Riksdags-Krönikan, äfven kunde i sammanhang dermed snrnodas om tryckningen af HngloO. Ridderskapets och Adelns Protocoil besörja. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMars kalken framställd samt af Håglöf!. Riddet'skapet och Adeln bifallen Proposition, anmodades - Den 2 December. sr dades Ståndets Ledamot, Herr Rothlieb, Carl Fredric., a't om tryckningen af Ståndets Protocoll, hvaraf endast 500 Exemplar borde uppläggas, skyndsamligen föranstalta, så att tryckningen deraf måtte kunna i lika fortgång med justeringen af Protocolien verkställas. Herr Rothlieb., Carl Fredric, försäkrade, det han roed icke mindre skyndsamhet än noggrannhet skulle verkställa Ridderskapets och Adelns honom nu lemnade uppdrag. Grefve Spens, Jacob Melker, anhöll, att Herr Brummers ofvannämde uppläste anförande måtte tills vidare blifva hvilanda på bordet.
Tänk efter, Hans! Hvad var det han sade, (tiger litet och hvisslar därpå utdraget). utfunderadt, syster! Naturligtvis förstår jag! Det var icke så dumt LEONORA (ifrigt). Men, förklara då jag begriper ingenting, jag. KATRINE (docerande). niskor veta, nu för tiden för högern. Det vet hela om sistens. Nå! Han önskar i sitt hjärta att få en Schwarts-Hansens sympatier äro, som alla män världen, och han gjorde ingen hemlighet af det här konservativ riksdagsman, därför låter han helt simpelt som veterligt har sympati hos en del af valmännen, hålla ihop ändå... i sista ögonblicket uppställa en ny oppositionskandidat, splittrar därigenom partiet, som är konstigt nog att HANS (med öfvertygelse). Ja, det vet Gud! KATRINE. regeringens kandidat! Och spelar på det viset segern i händerna på (Leonora sitter djupt tankfull och stirrar ut framför sig). EMILIE (tvingar sig till att deltaga i samtalet). Hansen skulle gå så många omvägar! Hvarför går han inte helt simpelt och röstar på högermannen. Men jag kan inte begripa, hvarför herr Schwarts Fru Leonora. 50 HANS Emedan det icke skulle göra hälften så mycket nytta. LEONORA (tankfull). Hansen. Han har inte ställt upp socialisten. HANS. Jag tror ändå, ni är orättvisa mot Schwarts är förman på hans egen fabrik. Nu genomskådar jag honom, den räfven: karlen LEONORA. socialisten! Å, hvad jag önskar, han kunde bli vald, den KATRINE (strängt). Det var en märkvärdig önskan af fru Haxton. LEONORA. att Hans inte skulle bli riksdagsman. EMILIE. Tycker du? Du vet ju, jag alltid har önskat, var så intimt lierad med folk af motpartiet. (Tystnad.) HANS (barskt). Jag har hört folk förmoda, att det var för det du att säga det? Hvad är det för prat, Emilie? Hvem har vågat EMILIE (undvikande). att en så ytterst prononcerad högerman som löjtnant Bruun dagligen umgås här i huset.
Äfven den hjertliga Mamsell Stin-Lovis har under all denna ångest, uppbjudit sin yttersta förmåga, att på sitt vis skaffa den älskade någon lisa, hvarföre geléer och drycker så lenande och välsmakande som möjligt af hennes egen hand tillredde, och inburne, i rika förråder varierat på borden, utan att fastren i sin välmening fästat minsta uppmärksamhet vid, att desse oftast lika ovidrörde de dit inkommit utburits. Doctorn har tillbringat hela förmiddagen här; han har nu så öppet som skonande, samt derunder hänvisande till en allvis Försyn, förberedt de sörjande föräldrarne på en smärtsam utgång af sjukdomen, den han ifrån första ögonblicket, i anseende till dess våldsamhet, med fruktan emotsett. Allt hvad han till tröst och hugsvalelse, för så väl den sjuke, som hennes omgifning säger sig kunna göra, är ett lindrande af de plågor, hvilka han för den förstnämnda enligt sitt samvetes öfvertygelse, vet af ingen dödlig makt kunna häfvas. Föreställ dig i följd häraf Emilia, den glanslösa smärta som i medvetandet af allt detta, billigt nog fått rum i våra hjertan. Men nej, jag uppehåller mig redan alltför länge hos dig, då hon, den älskelige varelsen så oafvikligt behöfver min vård. Klockan 11 samma dag. Ack Emilia! huru troget har ej Doctorns olyckliga förutsägelse inträffat; klockan 7 i afton, efter det Rosa, under större oro än vanligt, tillbragt dagen, kallade hon häftigt, i det hon med egen kraft våldsamt sökte komma upp, Hofrådinnan, hvilken högst bekymrad suttit invid hennes säng; hon hade knapt hunnit omfatta den förskräckta modrens hals, då ett förfärligt blodsvall störtade sig fram om de bleka läpparne. Hofrådinnans ångest blef härunder alldeles obeskriflig; den häftigaste skälfva öfverfoll hela hennes kropp, hvarvid jag i hvarje minut fruktade att se äfven, henne, den af tårar och nattvak utmattade, nedfallen i vanmakt. Sedan jag såleds varsamt undanfört henne, hastade jag nu sjelf att med tillhjelp af min omgifning lemna
Presterskapets och Kyrkobot]eningens underhåll utgör, näst folkets, de Skattdragandes största afgift till underhåll för egna medborg»1 J dertill åtgår årligen, enligt Tabellen, 80,796 R:dr 38 sk. blott i SockneJionde och de så kallade Jura Stolae, ty i nämnde summa inbegripas hvarken dc af Staten upplåtne Prestgårdarnas afkastning, ej eller Wederlags0ch behaglig tids förlänings-spannmål, som äfven utgår från Statsverket, således icke ligger Socknarnas invånare till last. Emedlertid är det en ^releelse, att Clereciets aflöning i både Sockneoch Stats-bidrag utgör *'da mer än Länets hela Bevillning, som, enligt Landt-Tabellen, uppgår .dl blott 8i,5io R:dr 3 sk. 1 rist. Bico; men som berörde aflöning utgår 1 Hera artiklar och på olika tider; så anser Folket Prest-utskylderna, ehur" deras sammanräknade belopp är stort, vara mera tillfälliga, och utgöra dess heders-skulder, ty vid deras lefverering möter välvillig undfägnad, väl ofta innefattar ett kännbart och för andra Embetsman okändt allmag i lön-inkomsterna; men emedlertid ingå dessa till Presterskapet i de Hesta fall, utan prut och jänk. Man börjar allt iner och mer omfatta Regeringens anmaningar att genom frivilliga konventioner bestämma Pasto^lierne, och vid alla ledigheter af Prestgäll söker man tillvägabringa sådana konventioner, genom Läns-styrelsens och Dom-capitlens medverkan, ^refter dessin ina merändels vinna Eder Kongl. Majlis Kådiga fastställan"e att tjena till efterrättelse i i5 å 3o år. Diverse af gifter, onera och allmänna besvär, som, enligt Tabellerd’1» uppgå på Landet till 32,894 Rldr ro sk. 2 rist. och i Städerna till ^•Urnanräknade 3,5i5 Rldr 11 sk. 9 rist.
Det har vidare, i afseende på mitt yttrande om arméens aflöning, blifvit yttradt, att densamma vore mindre på papperet, än i sjelfva verkligheten. Det är klart, att genom de prisförändringar, som uppstått, arméens aflöning nu är till siffran olika mot år 1833, men jag tviflar på att någon kan bevisa, det inom arméen afiöningen är högre nu, än om den skulle utgå i kontant. Derföre att jag icke tror att personer i lika samhällsställning kunna lefva för samma pris i Haparanda, som i Malmö, anser jag det vara bäst att dessa löner till någon del beräknas i natura-persedlar, att utgå efter markegångspris. Hvad slutligen sjelfva frågan om en 4:de afdelnings inrättande vidkommer, derom en mängd olika propos:r blifvit afgifna, måste jag för min del tillstå, att jag ej kan finna fördelen deraf, helst ingen har kunnat göra klart, hvarest gränsen för dess verkningskrets skulle sättas. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Armfelt, Magnus: Då jag ej har kunnat komma till samma resultat, som den siste värde talaren, nemi. att anse det af Landtförsvars-komitéen afgifna förslag såsom det lämpligaste, är jag för min del af den mening, att klokast vore, om R. o. Ad. antoge Frih. af Ugglas’ förslag, emedan Borgareoch Bonde-St:n, i fall de få veta att R. o. Ad. antagit Utsk:ts förslag, säkerligen skola antaga Hr Björcks i reservationen gjorda förslag, hvaremot, om R. o. Ad. nu bifaller hvad Frih. af Ugg - Don 24 Oktober f. m. 115 las framställt, de båda ofvannämnde Stånden troligen komma att äfven modifiera sina beslut. Hr Stedt, Gustaf: Jag anhåller att få förena mig med Hr Stats-Rådet Reuterskjöld uti hans yrkande på bifall till StatsUtslcts förslag. Gr. Mörner:
Hvad angår den siste värde talarens yttrande, så erkänner jag att, pä sätt han upgifvit, den vanliga antagningsåldern för kadetter numera är 1 5 år, men jag vet bestämdt att der äfven antagas kadetter mellan 12 och 13 års ålder, och det är denna möjlighet att ett större antal kunna blifva antagna vid så unga år, som gör att jag anser, det man icke bör bibehålla de lägre klasserna; ty de humanistiska ämnena borde man lika viii kunna inhemta vid de allmänna elementar läroverken, som vid Krigs-Akademien. En reservant har beräknat den tid som de lägre klasserna vid Krigs-Akademien använda på humanistiska och militära ämnen. Häraf synes att vid de lägre klasserna användes 483 timmar årligen på undervisning i militär-ämnen, och en yngling behöfver vanligen 3 år för att genomgå dessa klasser, så att jag vågar påstå att dessa ämnen mycket fortare skulle kunna inhemtas vid regementena. Jag har aldrig hört att kadetter visat större skicklighet i dessa ämnen, än de som icke varit kadetter, utan tvertom stå de ofta ganska handfallna vid den minsta småsak i det praktiska lifvet. Men om jag ber en kadett skyldra gevär, så gör han det bättre, än den som icke varit kadett, och om jag ber honom gymnasticera, så är han vig som en ekorre, och han fäktar excellent. Men om jag ber en utexaminerad kadett sätta upp en rapport för kompaniet eller öfverlemnar åt honom att föra befälet vid en proviantering eller dylikt, så kan han det icke i de flesta fall. Det är derföre 12 Den S Oktober f. ra, sorn jag påstår, att man icke bör lägga så stor vigt på de båda lägre klassernas bibehållande. Enligt min tanka borde visserligen hela KrigsAkademien ställas på annan fot, men då det. icke låter sig göra, så vill jag yrka bifall till Utsk:s Betänk., med den af Hr Cederschiöld deri föreslagna förändring. Hr Cederschiöld, Gustaf: Det var i sanning icke utan en viss förundran som jag afhörde Hr Bråkenhjelms yttrande. Han trodde sig se en motståndare der en sådan icke fanns, och klagade öfver att han ständigt fick höra uprepas frågan om ynglingarnes antagnings-ålder.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda memorial N:o 23, med förslag till Prot-utdrag den 4A Juli 4848. > 541 ändringar och tillägg uti 11 mora. 1 § tryckfrihets-förordningen, rörande aflemnande af exemplar af tryckpressens alster till åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker, lemnades Utskottets förslag utan anmärkning, hvadan detsamma förklarades böra, jemlikt 56 § regerings-formen, hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Yid förnyad föredragning af Konstitution s-utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda memorial N:o 24, i anledning af Bonde-ståndets återremiss å memorialet N:o 16, rörande åtskilliga Bevillnings-utskottets åligganden, och å memorialet N:o 18, angående sammansatta Utskott, befanns ifrågavarande memorial N:o 24 icke hos Ridderskapet och Adelli erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Yid förnyad föredragning af Konstitutions-utskottets den 12 och 13 dennes på bordet lagda memorial N:o 25, med utlåtande i anledning af återremisserna å memorialet N:o 19, angående tiden för motioners afgifvande, blef Utskottets i detta utlåtande framstäldte förändrade förslag till redaktion af 56 § Riksdags-ordningen godkändt till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvarjemte Utskottets, i sammanhang dermed, gjorda hemställan till Heder v. Boiule-ståndet, såsom icke erfordrande någon Ridderskapet och Adelns åtgärd^ Indes till handlin garne.
I sådant afseende synes för min slutförmåga, sorn det vore föga ledande till målet, om man, på sätt 12 §:n innebär, skulle Bigga så bestämda hinder i vägen för den första omsorgen om den fattige, nemi. att medgifva honom tak öfver hufvudet, medgifva honom rättigheten att uppföra åt sig en stuga för att der, möjligtvis utan bidrag af jordägaren , genom egen husflit eller egen slöjdfärdighet kunna försörja sig och de sina, i stället för att, i brist af denna stuga, blifva tiggare och ovillkorligen kastas på fattigförsörjningen, lill följd af ett lagbud, som man ansett sig böra stadga till förekommande af pauperism. Ämnet är redan så fullkomligen utveckladt, att jag ej vill längre upptaga tiden med något vidare yttrande, hvarföre jag inskränker mig att instämma med dem, som ansett denna § vara alldeles olämplig, särdeles med afseende å Ståndets fattade beslut vid den 1 1 §:n. Jag begär alltså Hr Frih o. Landtm» propos. på afslag å nämnda §. Hr Coyet, Carl A u g. : Jag vågar för min del tro, alt antagandet af denna § icke kan vara någon nödvändighet; ty den afser endast straffpåföljd för den som skulle öfverträda författningen om jordafsöndring och skulle afsöndia sin jord under andra villkor än samma författning bjuder. Skall denna § antagas, så bör den också få den ordalydelse, som Hr von Hartmansdorff löreslagit, eller att den, som åt personer upplåter bostäder å sina ägor med mindre jordrymd än som för jordafsönding äro föreskrifna, vare ansvarig för den inrymde personens fattigförsörjning, på sätt nästföreg:de § stadgar. En värd talare tyckes hafva trott, att denna § hade afseende på inflyttningar: derom talas alldeles icke uti denna §, utan endast om straffpåföljd för den som öfverträder författningen om jordafsöndring, hvarföre 444 D p ii 13 Mars f. m. ock denna § snarare skulle kunna hänföras lill nämnda författning, än lill en som angår fattigförsörjning.
Han är en kardborre för hvarje kjortel ...» »Men Otto ...» »Åh, sjåpa er inte. – Alltså: var försiktig, Sigrid lilla.» »Du kan vara alldeles lugn för mig, kära Otto. Den roll, som den romantiske och svärmiske ynglingen spelar i våra dagar, faller helt och hållet inom det komiskas område.» Unge herr Bergdahl svarade ingenting, men tryckte lornjetten fastare på sin näsa med en ytterst skeptisk min. Fröken Sigrid hade alldeles glömt detta samtal, då hon en eftermiddag vid hemkomsten från en skogspromenad såg en främmande herrhatt i tamburen och hörde en okänd mansröst inne från rummen. Då hon emellertid, under det att hon aftog kappan, bland stämmorna äfven urskilde prostinnan Holms, rann samtalet och det namn, som hennes bror däri nämnt, henne plötsligt i minnet, medels en eller annan idéassociation. Det första hon såg, då hon inträdde i salongen, var en ung, ljusklädd man, med blonda mustascher i sitt solbrända ansikte, hvilken satt i samtal med hennes bror i en hörnsoffa inunder spegeln, som återgaf hans tätklippta nacke och hans höga skjortkrage. Brodern presenterade: »Min syster Sigrid. – Ingeniör Emil Björkman.» Hon granskade främlingen nyfiket, men rodnade starkt, då hon på hans reserverade hållning och spörjande ögon, hvilka lugnt och en smula förvånadt mötte hennes, förstod, att han tyckte hennes nyfikenhet vara väl mycket oförställd. Hon hade förefallit denne främling närgången, och medvetandet därom irriterade henne. Man drack kaffe, passiarade och musicerade under ett par timmars tid. Därpå drogo de unga ut i skogen, där det arrangerades änkelek. Ingeniören hade som änkeman sprungit fatt Sigrid; de hade kommit långt bort från det öfriga sällskapet, hvilket stod uppställdt i en rad af par uppe på backen, och återvände nu, arm i arm, i sakta mak, svettiga och trötta. »Tycker ni det här är roligt, fröken?» frågade han. »Nej, jag kan just inte säga,» svarade hon. »Skola vi sluta då och gå ner åt sjön till?» Hon svarade ingenting, men såg ner framför sig hälften eftertänksamt, hälften förläget.
Prosten Bruzelius föreslog alltså, att samma Läkare-beställning, såsom af hehofvet högt påkallad, måtte på Stat uppföras med lika lön, som åt de öfrige nya Provincial-Läkarne kommer att anslås. 3:o Af Herr Professorén Doctor Bexell: att för Norra Halland anslag måtte lemnäs för en Provincial-Läkare med station i Staden Kongsbacka; till stöd hvarföre blifvit åberopadt, att nämnde folkrika och långsträckta kustland med Städerne Warberg, Kongsbacka och Falkenberg, sträckande sig från Ätra-floden ner emot Götheborgs och Bohus Län, för närvarande endast eger en i Warberg tills vidare stationerad ProvincialLäkare, hvilken under de sistförflutne åren än förflyttats från Warberg till Kongsbacka, än åter från sistnämnde Stad tili Warberg tillbaka, af hvilket tydligen syntes behofvet af arne Läkare i Halland, serdeles som något derstädes förlagdt Regemente icke heller lemnade tillgång till den Läkarevård, som andra Provincer från Militair-Läkare ega. Vid föredragning af ärendet hafva till Högvördige Ståndets Protocoll sig utlåtit: Herr Doctor Svedelius, att han, som instämde uti Herr Prosten Hallströms motion, begärde, att Utskotten måtte taga i betraktande det stora behofvet af en Provincial-Läkare i Öfra Öster-Dalarne, der folkmängden vore ganska stor och afståndet från Fahlun, der Provincial-Läkaren bodde, ofta 14 till i5 mil; och ansåge Herr Doctorn den nya Läkarens station böra blifva uti Rättvik. Herr Biskopen m. m. Doctor Faxe och vice Talmannen m. m. Doctor af Wingård, hvilka instämt, den förre uti Prosten Bruzelli, och den senare uti Prosten Bexells motion. Herr Biskopen m. m. Doctor Hedren, som vitsordat behofvet af ytterligare en Provincial-Läkare i Wermland, der folkmängden utgjorde 170,000 personer, och afståndet från Landshöfdingesätet till gränsen vore 20 å a5 mil; förmodande Herr Biskopen, att då nu endast funnos 2:ne Slatssamt Allm.