Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt hvad Rikets Ständers, vid nämnde Riksdag under N:o 232 till Kongl. Maj:t aflåtne, underdåniga skrifvelse utvisar, hafva Rikets Ständer, jemte tillkännagifvande att omförmälde anslag vore beviljad t under vilkor bland andra, att, i mån af blifvande ledigheter, de indragningar eller andra förändringar skulle vidtagas, hvilka vore erforderliga för läroverkens fullständiga ordnande i öfverensstämmelse med en blifvande normal-stat, tillika i underdånighet begärt att, vid uppgörande af nämnde stat, »Kongl. Majit täcktes »taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke, i enlighet med hvad hos Rikets Ständer vid »dåvarande Riksmöte blifvit föreslaget,» åtskilliga uppräknade läroverk kunde varda utvidgade och deribland Borås skola förses med 4 lärare, oberäknadt gymnastikoch sånglärare. Vidare får Utskottet meddela, att i nyssnämnda underdåniga framställning fråga jemväl blifvit väckt om förändring af skolan i Piteå till ett sådant elementarläroverk, att ynglingar kunde derifrån dimilteras till universitetet. ’ ° ° Ofvannämnde motioner hafva, hvar för sig, blifvit af Utskottet tagne i noggrannt öfvervägande, hvarvid skäl för hvart och ett af de afgifna förslagen väl synts Utskottet hafva förekommit; men då Utskottet icke eger tillgång på upplysningar om alla de förhållanden, som böra tågas i betraktande, för att kunna med någon tillförlitlighet bedöma, huruvida mer eller mindre fullständiga läroverk må på ifrågavarande ställen, i jemförelse med andra orter, företrädesvis vara af behofvet påkallade, eller hvarest sådana utvidgade läroverk må med största fördel för det hela kunna anläggas, hvilka frågor endast Kongl.
Stånd och ingen valkrets må välja ombud till yngre kammaren utom sina medlemmar. 7:o Ingen, som är under 25 år gammal, må utse valman, eller väljas dertill, eller deltaga i val af Riksdagsman inom Stånd, der ombud omedelbart utses. 8:0 Ingen må blifva medlem af de yngres kammare förr, än vid fyllda 30 år, eller af de äldres förr, än han upphunnit 40 år, eller är öfver 30 år och en gång varit Riksdagsman. 9:o Väckes på senare Riksdag än den, der beslut fattas örn intagande i Riksförsamlingen af Femte Ståndets ombud, fråga om ändring af något Stånds representations—rätt, sammanträde det Ståndets på Riksdagen närvarande ombud från begge kamrarne, och blifve intet annat än drings-förslag Riksförsamlingen understäldt, än det, som dessa ombud genom flesta rösterna godkänt. Till antagande af sådant förslag fordras sedermera Riksförsamlingens bifall och Konungens samtycke. S. D. e. m. Remitterades till Stats-TJtskottet Kongl. Maj:ts den 17:de dennes afgifne och denna dag ankomne: l:o Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående rättighet för Entrepreneuren af Pantlåne-inrältningen i Stockholm att under ytterligare tio år begagna en fond, stor 100,000 R:dr af allmänna medel. 2:o Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af deras hos Kongl. Maj:t anmälda beslut om Kongl. Numer-Lotteriets upphörande. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse!’ till Rikets Ständer, den första af den 10 och de tre senare af den 17 dennes: Fröt. Vtclr. d. 21 Oct. 1840. l:o angående förändring i Södra Skånska Infanteri-Regementets rotering, i följd af f. d.
För min del han jag alltså ej annat än afstyrka all rubbning, såsom både olaglig och obillig, samt endast ledande till oredor. En V. Den ii Juli e. nt. 641 En af Herr Grefven och J-andtJMar •t skalken framställd fråga om de gjorda snmärkningarne ansågos hindra antagandet af Utskottets Betänkande, äfvensom H. jr LaiA»tMarskalkens propositioner, dels till bifall dels till afslag å Betänkandet, bbfvo alla med Ja och Nej besvarade; men slutligen förenade sig Ridderskapet och Adeln olli Betan kan dels återremitterande. företogs till afgörande StatsUislcottets, Sedan den 7 Juli hvilanda, Betänkavide angående en gjord motion om understöd af allmänna medel för utgifvandet af Skrifteni Svensk Botanik. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig:Då detta bidrag blifvit tillstyrkt af flera insigtsfull och nitiska Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, detta verk icke allenast blifvit påbegyndt utan äfven långt avancerat, samt i flera afseenden länder till heder och ära för Fäderneslandet; bör ingen tvekan efter min tanka kunna uppstå att bevilija det begärdta understödet; det är äfven så obetydligt comparativt med andra anslag hvilka begäras, som droppan t Hafvet; medel härtill måtte derföre lättligen kunna finnas, utan att dermed gravera Ridd, o. Ad. Fröt, 81. 82. 642 jDen 11 Juli. e. jtz. de summor som Konungen till dess enskib da disposition kunna anslås. I anledning af hvad sålunda blifvit an* märht, blef Betänkandet till Utskottet återförvisadt.
Diverse personer, som ej höra till viss näring Testamenten och Gåfvor, m. m arskilda slag, som A rono Parker: Tiveden 1,000 tunnland, Sundsmarkcn 850 tunnland, Kinneskogen 4,044 vid Regementcrne nder fisken, Qv och nago ro mar m. m under uppt gne 560 dito, Rådaås 415 moen 479| dito, Wahraskogcn 548} dito, Ledsjömo 420 dito, Stenåsen , „„„ f uruöacka 1,000 dito, Kungslena Asar 225 dito, Edsmären 2,000 och Mösseberg 1,016} “^och* HflieT' StÖp6n 2’5U* tunnland’ U S - -BS fl a fy - lle v i 1111 i 11 g. Efter 1841 och 1845 årens Förordningar. CJ Sundberg TABELL för Städerne Mariestads Stad. Hus och Tomter under ägande rätt Dito som innehafvas såsom Ecklesiastika boställen Dito till Fattighus och Lazaretts-Inrättningar O o Jord .under ägande rätt Tull-mjölqvarnar Pappersbruk Boktryckeri Nybyggen Summa Lidköpings Stad. ter som innehafvas Dito som Ecklesiastika boställen Hus och Tomter som innehafvas under äga Dito till Fattigoch Barnhus-Inrättningar 3 O Jord under ägande rätt Dito till Ecklesiastika personer Dito till Civil-Embetsmän Husbehofs-vädermjölqvarnar Stampverk Personer, sorn ej höra till viss näring . ide rätt Summa Skara Stad. Hus och Tomter under ägande rätt Dito som innehafvas som Ecklesiastika boställen Dito sorn innehafvas af Domkyrkan och Skolverken Dito som innehafvas af Veterinär-Inrättningen . Jord under ägande rätt Dito till boställen Dito som innehafvas af Domkyrkan och Skolverken Dito till Veterinär-Inrättningen. Boktryckeri Summa Sköfde Stad. Hus och Tomter som innehafvas under ägande rätt
Summa R:d. 700: Stockholm af Riddarhus-Eontoiret den t 6 Februarii 18 tv. L. ^V. Stråle. Re - Den ly Zebruarii. 8»? Remitterades lill Stats-Utstotket. Opnades en af 2:dra Elastens Herrar Elrckorer nysi inlemnad Lista kill wal af Ledamot i BancoU stöttet efter Friherre Letterström, och befants der,ill hafwa blifwit uisedd N:o 501 Herr LLKIman, Ollo krettric, Lieutenant. I anseende dertill att Stats - Utskottets Ordi» naira Ledamöter behöfde wara till an alet fullständige wid sammanträdet med de till wäljande Ledamö, rer, som stulle förstärka Staks-Ukstottck, för akt genom omröstning afgöra frägan om Stuteriers bibehållande pä Fyinge och Dahlby, tillkännagaf Herr Grefwen och Landtmarstalken sig hafwa af StaisUkstottets Ordförande erhållit den uppgift, atr gine rum innom Utskottet behöfde uppfyllas, nemligen efter Friherre XtteUvLrtt, som genom döden afgäkt. Friherre Lontte, som fikt rum sig afsagt och Herr liZerhelm som borkrest. Hans Cxcellence Herr Grefwe Uuutk anmälte sig säfom Swärfar äk Grefwe krölicli som wore Arendator af berörde Kongsgärdar, anse sig jäfwig att i Stats-Utstoltets bestur öfwer detta mät deltaga. Herr Grefwen och Landtmarstalken proponerade, att wal af Herrar Eleciorerne matte i eftermiddag företagas till uppfyllande af de Ledamöters ställen som saknades, samt att Ridderstapet och Adeln i morgon eftermiddag mätte in plena sammanträda för 2 8S8 Den 19 Zebruarii. för att wälja de Ledamöter, hwilka skulle utgöra StatsUtstottes förstärkning wid omröstningen öfwer berörde ärende. Bifölls.
Härtill svarar jag, först är Hollsteinska Canalens belägenhet helt olika alla andras, han går öfver en icke bred, och temmeligen låg landtunga 3 alla som komma utur Östersjön mäste nästan passera förbi dess inlopp, och då vindarne falla mycket nordligt, äro de ett oöfvervinneligt hinder för resans fortsättande genom Öresund, då de deremot, medelst denna canalfart, med samma / vindar kunna fullborda sin resa, helst åt Tysklands norra kust, och Holland, som är så beiydligt i Östersjöhandeln, och hvars sjöfart i så många år varit prässad af Engelska capesierna. Samma förhållande är med dem som komma från nämnde orter och ämna sig tili Den tö lunn f. ffl, Östersjön. Emedlertid brukas denna väg litet eller intet af Engelska fartyg, som gå till och ifrån England, hvarom Öresundska listan vittJ nir. För det andra önskade jag se bevist, afcfc denna Canal är anlagd mera på grundelig cals cul, än på en förhastad speculation, och kan-! ske önskan att lysa med ett National-föj retag. Men en Canal som icke åtminstone indirect hetalar sin löst nåd och underhåll, liknar alltid en Egendom, hvars präktiga byggnaders och vä-*, gars underhåll bringar sjelfva värdet till intet .. Manne allt detta ej kan lämpas till Götha Canal, ty nog blir den både präktig och kostsam, det kan visserligen ej nekas, men gifva någon afkastning kan den omöjligt, då Herr Grefve von Platen sjelf synes medgifva, att den af utländska fartyg föga lärer komma att begagnas. Jag styrkes deruti af Grefve von Plåtens eget yttrande, sidan 39: Att i stöd af hvad som ofta handt i England, vilja räkna pä en hastigt förökad varu-transporty emot hvad nu är, torde vara en felaktig cal-i cul, och för denna gång vill jag sjelf råda ifrån, att taga andra Lander till efterdöme. Vår rörelse och industri, kan på intet sätt jemföras med Englands, och dessutom böra vi ej glömma, att vårt climat stänger Cana-) lema i flere månader, de Engelska ofta icke ens några dagar
Nya vidlyftiga öfverläggning»!- inom Utskottet vidtogo. Meri skäl kunde man vänLa att hufvud therna t nu åtminstone skulle bearbetas; men äfven nu sköts det åsido. Ett yttrande hördes äfven, att någon hjelp från Bankens sida hvarken borde eller kunde väntas. Det var då jag sökte återföra minnet till den allmänna penning - Banco-lJtskottets Utlåtande, N:o gj.. 99 ställningen för några oell tjugu Ar tillhaka, livilken föranledde Regeringen att dä formera en Finance-Coinmille for alt bland annat aflemna förslag till framlida förbättringar i afseende på åtskilliga clåssers, helst de närarules iråkade förlägenhet , på. den alltmer svigtande crediten medborgare emellan, och på de hinder, som syntes möta omloppet af det rörelsecapital, hvilket dels utgör, dels föreställer national-Jörmögenlieten. Ställningen då egde en träffande likhet med ställningen nu. Committeen klagade: ”att den stränga redbarhet, som fordom styrde inbördes afhandlingar i penninge-angelägenheter, syntes vid flera tillfällen hafva blifvit utträngd af en sorglös lättsinnighet; att allmän förlägenhet rådde helst i landsorterne; alt crediten utslocknat och alt rörelse-capitalet gjorde ett trögt omlopp; att Landtmanna-producter betydligen fallit i värde, så att hos jordbrukaren förlägenheten var mest allmän och tryckande.” Samma klagan torde med skäl äfven nu kunna höjas; och möjligen uppletas icke nu säkrare hjelpkällor än de, hvilka då af landets största Financierer framställdes i Committéens utmärkt väl motiverade och ypperligt redigerade betänkande. Det främsta målet för deras förslag var nu längesedan uppnått, nemligen myntvärdets bestämmande med anordningen för dess upprätthållande, eller den så kallade realisationen. Nu om icke förr hade tiden mognat att detta förslag äfven i andra punkten kunde öfvergå till verkställighet; och just nu fordrade tiden denna omsorg för myntvärdets upprätthållande i förening med näringarnes och den allmänna rörelsens behof. Jag trodde mig derföre kunna föreslå: 1:0 Bankens förstärkning genom actieteckning af enskilda; 2:0
Nidderffapct cch Aieln, att uti sörjande enda punct, hwaröfwer Ridderffapet och Adeln sig förut icke yttrat, med de öfrige trenne Ständen instämma, nemligen: att de Parmar Hö, hwilka i Arrende för Eldgarns Äng i Swartsjö Län ärligen erläggas, hädanefter böra betalas efter Länets ärliga Markegängs-pris. Föredrogs a npo och bifölls, Stats - Utskottets den 6 April pä bordet lagda Betänkande, rörande Samlingsoch Eppcditione-Rum, samt Medel till Wcd, Ljus, SkrisMalerialicr och Nenffrifning för Committerade till Tryckfrihetens wärd. Slutcligcn företogs till afgörande, Constitut!ons-Utskoktcts den S April pä bordet lagda utlåtande öfwer ErefNk Ilr-nniton!?, -^xe!, motion, att orden Swensta Folkek, malle i den Allmänna Kyrlo-bönen införas. Herr Ercfwcn och Ordföranden hemstälde, om icke Aidderstrpet och Adeln instämde uti ConstitutionsUtffettcts utlätan c, akt iagtiayandet af denna Formalitet borde ansis säsvm föremä-ct för ett sädant Regi nientariflt stadgande, som tillhörde den wensiällande magtcus ätgärd ensamt, och ansag. sig pä sädan g:und, och dä den nya Kyrko-Handboken, hwaritti detta stadgande cgcnteligcn syntes haswa bordt finna rum, nu me^a wore as Riksens Ständer godkänd, icke kunna i nägvt beslut härökwer ingä. LifSlls. Högloft. Ridderffapet och Adeln ätffitjdes kl. z till s. In kllem krotocolli <r. Lriverstoips. Den 860 Den i5 April. Fredagen den 13 April. Plenum kl. 10 förmiddagen. Ordförande under Herr Grefwens och Landtmarstalkens fortfarande sjukdom Herr Grefwe Ou risk Dckvenbsuxt.
Majit göra underdånig framställning angående öfverflödiga komministraturers indragning eller om behofvet af ny komministratur, äfvensom anmälan, då för Presterskapets aflöning icke vidare behöflige statsmedel fin nas en församling tilldelade, eller församling för sitt Presterskaps anständiga bergning af sådant understöd är i behof, då Kongl. Majit, efter vederbörande Kongl. Majits Befallningshafvandes och Domkapitels hörande, vill om medlens indragning eller öfverflyttande från en församling till annan, eller beviljande af nytt anslag i nåder besluta.» 11:1c Punkten. »Så väl pastorater som komministraturer hänföras stiftvis till vissa klasser, lämpade efter deras storlek, folkmängd, besvärlighet m. m.» Med afseende härå har Departements-chefen erinrat att, då det ordinarie preskapets inkomster blifvit närmare än hittills bestämda och kända, kan och bör pastoraternes klassifikation ske med större säkerhet och noggrannhet, än måhända någon gång varit fallet. Rikets Ständers underdåniga framställning hade ej heller lemnat någon ledning, huruvida något annat sätt för denna åtgärd, än det redan anbefallda, må vara behöfligt. I afseende å hvad denna punkt innehåller är yrkadt af Malls Pehrsson: »att pastorater klassificeras efter folkmängden och lokala förhållanden, så att hvarje prest får någorlunda göra rätt för sin lön;» samt af Pehr Nilsson i Espö: »att samtliga provinsens pastorater må underkastas en ny klassificering och indelning, dervid hufvudsakligen skall tagas i betraktande sock narnes vidsträckthet och folkmängd, så att intet pastorat må inrättas större till omfånget, än att det af en själasörjare kan ordentligt förvaltas och torde jemväl, der så tarfvas, indelning af pastoralerne böra verkställas.» 40 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIskottets Betänkande JY2 61. Härtill komma ytterligare de löne-gradafioner, som, på sätt förut är vordet förmäldt, blifvit föreslagna ej mindre af Gustaf Bjerkander, än af ofvanbemälde Matis Pehrsson och Pehr Nilsson i Espö.
Kan det, med denna rättvisa vara förenligt, att vidtaga sådana anstalter, hvarigenom del är alldeles uppenbart, att den ene medborgareklassen skall lid efter annan tillskyndas fördelar på den andras bekostnad? Öfverflytta!' man icke derigenom i sjelfva verket ett betydligt skattebelopp icke endast på andra innehafvarne af all den privilegierade jorden utan jemväl på andre skattdragande medborgare; ty det ligger ju klart i sakens natur, att i samma mån som myntet af en eller annan orsak faller i värde, i oell hvarmed grundskatten, då den endast består af kontanta penningar, också lill sitt värde förminskas, i samma mån uppstår äfven genom denna skalteförminskniug i Statens inkomster en brist, som oundvikligen måste ersättas. Och hvilka drabbas väl dä af denna ersättning? Jo, just de medborgara-klasser, hvilka icke förut varit pligtiga att med hemmansegaren deltaga i erläggandet af hans skatter. Såsom stöd för riktigheten af de åsigter komiterade hyllat i della hänseende, har Hr Sandströmer anfört, huruledes R. St. skulle vid föregtde riksdagar hafva npphäfl åtskilliga onera som ålegat den skattskyldiga jorden, och den värde talaren har dervid bestämdt åberopat 1840 års riksdagsbeslut om mötes-passevolancens upphörande. Ja, mine Hrr, jag minnes beklagligtvis alltför väl de många förunderliga saker, som inträffade vid delta riksmöte, och bland dem äro visserligen icke den tilldragelsen en af de minst märkliga, att R. St. tilläto sig, att på alla andra skattdragandes bekostnad, från ett onus befria sådane medborgare, som voro lagligen förbundne att vidkännas detsamma. Men för det att R. St. någon gång tillförene begått en uppenbar orättvisa, att icke rent af säga våld, emot en stor del af Sveriges befolkning, så bör man väl icke derifrån hämta skäl att oafbrutet fortgå på samma förderfliga bana. Tvärtom synes mig exempel af dylik art böra innefatta en kraftig väckelse att för framliden skipa rättvisa emot alla och alt sålunda icke till den ena medborgareklassen utdela förmåner, som till sina följder komma att för de andre blifva i hög grad betungade.
Frih. Boyes reservation upplästes. Frih. Boye: En värd ledamot har i ett af de sednare plena inom detta Stånd framställt en reflection, sorn är så sann, att jag ber att få åberopa den, mig till godo. Ilan har sagt, att i den oeconomiska lagstiftningen gifves icke någon orubbligare grundsats än den: Allmänt väl är högsta Jag. Alla andra äro underkastade conjuncturernas välde. Jag behöfver erinra härom, då jag går att utveckla grunderna för min reservation och fullfölja de anmärkn:r, jag deri framställt. Jag skall då icke fästa mig vid motsägelsen, att Utsk., med erkännande af Konungens rätt i afseende på förbuds utfärdande emot inoch utförsel af varor såväl som af de rättigheter, Konungen tillkomma i afseende på tractaters afslulande med främmande magter, tillstyrkt, det en allmän frihet må förunnas. Frihet, förenad med möjlighet af undantag, upphör att vara allmän frihet. Men Den i5 December f. m. icke nog af möjligheten. Redan har af Representationen sjelf ett undantag blifvit gjordt. Uti Oecon.Utsk:s betänk., ang:de tackjern, har nemi. förbud för utförsel af denna vara blifvit antaget. Man har härvid afsett jerntillverkarnes fördel. Med lika känsla för behofvet af omsorg för fabrikernas skydd begär jag nu ett lika beskaffadt undantag i afseende å införsel af kläde och siden, emedan erfarenheten, den säkraste ledare för omdömet, har visat, att förbuden fört denna fabrication till en stor höjd, föranledt betydliga entrepriser och, genom en större consumtion af ull, jemväl gifvit jordbruket ett betydligt understöd. Att nu borttaga denna industriens häfstång, med hela erfarenhetens bevisning för dess fördelaktiga verkningar, då man, på andra sidan, icke har annat än tidpunktens obetänksamma opinion, som icke tåi förnuftets motsägelser, utan endast söker experimenter med dagens theoder: att sådant vore skadligt, lärer visa sig temligen klart. Jag tillstyrker altså undantag för kläde och siden, och anhåller, att de må få åtnjuta samma skydd som hittills.
Prest-StSndet' den x Valtofl. Borgare-Ståndet den 8 — Hedery. Bonde-Standet den 8 Vördsamt Memorial. 1 ill Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott har Höglofl, Ridderska. pet och Adeln behagat den 5 i denna Manad återremittera Utskottets den 18 sisth April af. gifna vördsamma utlåtande, rörande den af Riksdags-Fullmägtige från Kronobergs Län, Johan Johansson, Peter Jansson och Jonas Hinricsson hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckta och till detta Utskott öfverlomnade fråga , om icke det vite af en I R:dr Banco, hvartill, under åberopande af Regements Skrifvare-Instructionen, Allmogen fälles, då något utlyst uppbördsmöte försummades, kunde förklaras icke böra äga rum, eller att samma vite åtmindstone måtte lindras vid de tillfällen, dåafgiften, som skulle betalas, icke uppgick till dubbelt belopp emot böterna, hvilken återremiss varit föranledd af följande, emot Utskottets utlåtande gjorda och jemväl hit remitterade anmärkningar, af 1:0 Herr Lagmannen Grefve Johan Henning Gyllenborg, som uti ett hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 5 dennes uppläst Memorial anfört, att om ifrågavarande ämne rört besvär eller anmärkning öfver någon Embetsmanna åtgärd, så hade Ut skof tet rätte! igen förfarit, da j6Ö' Den gg Maj. då det, under åberopande af go §. i Regeringsform men, förklara! sig icke kunnat upptaga eller med-» dela utlåtande öfver Riksdagsmännen Johan Jo*, hanssons med fleras uti ofvannämnde Memorial gjorda hemställning; men då frågan endast innefattade en åsyftad ändring uti nu gällande Stadgande, vöre förhållandet annorlunda; ty annat Vore att åtala Embetsmännens beslut, och annat att begära en förändring uti de Författningar, som dertill föraniedt, och om.
- I afseende å Räntekammarens Hufvudböcker hafva Revisorernc', bland, annat, anmält, att Anordningar, bokförda, till större delen, sedan år 1785, finnas qvarliggande till ett belopp, vid i83o års slut, af i,47G R:dr 33 sk, 3 r:st., äfvensom att Räntekammaren äger utelöpande Assignationer, till en summa af 27g R:dr 25 sk. 4r:st., för 1817 och äldre åren; och hafva Revisorernc, i anledning deraf, hemställt, huruvida Rikets Ständer icke måga finna lämpligt, att bos Eders Kongl. Maj;t göra underdånig anmälan om utsättande och kungörande af någon viss praescriptions-tid, efter hvilken ifrågavarande Anordningars och Assignationcrs outtagne belopp kunde få ur Räkenskaperne åflo ras..
Hvarför ej strax mitt namn jag nämna vill, Det är en D y c k, ett litet hugskott bara; Det roar mig inkognito att vara Ibland och att små fnllens ställa till. Nu är, för denna gång blott frågan den, Att (huru löjligt det än månde låta) Jag önskar bli betraktad som en gåta Och att den gatan du skall gissa s e n. Det gör du lätt, om du på » spåret » för * s~; Tänk efter blott och låt dig ej förvilla: Jag träder in; så ljus, Bå ljuf, så stilla Och lugn, att knappt ett löf på aspen rör ' s. Ja, ljus jag är, en äkta nordisk mö; Och ofta hör man främlingar mig prisa; (I södern plär jag mera mörk mig visa) Min mantel månskens-bländhvit är som snö. Fastän en helig tystnad tyckes rå Inom den krets, där sig milt välde sträcker, Det minsta ljud ur slummern eko väcker; — Min tystnad tusen röster har ändå: Än höres trastens vemodsfulla lock, An vindens sakta sus i trädets krona, Än vågens suck, än hör ' s ett vallhorn tona, Än fjärran hundskall, än en hvisknine ock: — PICOTS som ledde ett litet barn. D e t var fru F o - restier, ännu lika ung, vacker och förtjusande som förr. Fru Loisel kände sig häftigt upprörd. Skulle hon gå fram och tala till henne? J a visst! N u när skulden var betald, ville hon berätta henne allt. Hvarför icke? H o n närmade sig. » God dag, Jeanne. » Fru Forestier kände icke alls igen henne och blef mycket öfverraskad att tilltalas så förtroligt af en borgai hustru. » Men. j a g vet inte. » stammade hon. » Ni misstar er bestämdt. » » Nej, j a g är Mathilde Loisel. » » O! är det du! » utropade hon. » Min stackars Mathilde, hvad du är förändrad! » » Ja, j a g har också haft hårda dagar sedan vi sist träffades, och mycken fattigdom. o c h allt detta för din skull. » » För min skull? Men hvad menar d u?