Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häruti skulle -ag straxt mig förena, om ock Konungen efter eget golnycko hade utmalt alla dche personer, som utgöra detta Utskott; mea dä wid Regeringsformens stiftande det ansetts nödigs, akt Riksens ständer skulle ensamt äga rätt utwälja Personer till det Utskott, hwaruti mäl skulle förehafwas, som Konungen anser böra hemliga hällas, kror jag att denna rättighet blifwit Ständerne lcmnad, blott för att Ständerne sedermera skulle fästa en förtrocndcsfull upmärksamhet wid de underdåniga tilstprkandcn genom bifall eller asstag, som de hade gistvik pä de af Konungen för dem nädigst uptacktc hemlighetsfulla ärcndcr, och hwilka Utskotts-Ledamöters tilstprkandcn genom Konungens Nödiga Proposition till Ständerne i klemo skulle till afgörande företagas; tjorn ej detta warit Esprjstn af detta Utskotts formerande genom Ständcrncs wal, sä hade säkerligen Regeringsformen lämnat Konungen rättighet, att sjelf nämna af Diplomatiska eller andre Personer som Han haft fullt förtroende för kunna räda i de hemligaste och ofta mäst magtpäliggande ärcnder, hwilka ock derföre blott i hemliga Utskottet kunna förekomma; och dä . > hade Den i September. 8r hade Riksens Ständer wisst icke haft nägon rätt esser behbft fordra de af mig proponeräde underrättelser z men när Ständerne äga den rättigheten utnämna oft lanämnde Ledamöter och wid walen af dem sökts nogi grant utleta sädane, som hafira mer esser mindre kunskaper och fficklighet, blifwcr det ock en följds att dek är endast pä desse Ledamöters omdömen om hemliga mäl, som Riksens Ständer kunna och böra göra afseende, dä nägot af de ärcndcr som förcwarkt uti Hemliga Utskottet af Konungen nädigst företes Riksens Ständer tiss nägot bcflutS affättande.
Kronprinsens å Blasiiholmen belägna Hof-Stall, möjligen skulle kunna nedsättas, vare sig genom antagandet af en mindre kostsam byggnads-plan, än den af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet föreslagne, eller genom apterandet af en annan för ändamålet lika eller mera tjenlig local; men Rikets Ständer dels icke äro i tillfälle att ingå i någon närmare pröfning af kostnads-förslaget, dels icke anse möjligt, att, så nära Riksdagens nu snart förväntade slut, den närmare utredning af frågan, som Rikets Ständer anse behöflig, kan medhinnas, och med fästadt afseende derå, att vådan af eld genom de å CommerceCollegii egendoms tomt varande trädbyggnaders qvarstående ännu någon tid, enligt de upplysningar, Öfver-Ståthåilare-Embetets utlåtande i detta afseende meddelar, icke kan anses vara af den hotande beskaffenhet, att skyndsamma åtgärder för dessa byggnaders borttagande af nödvändigheten påkallas, få Rikets Ständer, jemte underdånig anmälan, att Rikets Ständer icke anse sig kunna nu till slutlig pröfning upptaga Öfver-Intendents-Embetets förslag till utvidgning och tillbyggnad af B. K. H. Kron-Prinsens å Blasiiholmen varande Ilof-Stall, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M., sedan vederbörande å nyo blifvit hörde och de omständigheter, som på en nödig ansedd nedsättning i nu föreslagna kostnad kunna inverka, blifvit fullständigt utredda, täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition i ämnet. Hvilket Rikets Ständer till svar å E. K. M:s Nådiga Remiss få i underdånighet meddela; framhärdande &c. Stockholm den 14 Juni 1841. io4o ExpedUions-Utskottets Förslag till und Skrijvelsej N.o 409. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Juni i84t.
Med synnerlig sorgfällighet har industrien tillgodosett damernas smak, och entouscasens krycka prydes antingen med en knapp af oxideradt silfver eller med ett konstmessigt utarbetadt fogeleller hundhufvud af elfenben, hvilket senare då ersätter kryckan. I många fall användes en sirligt graverad ring o. s. v. April Fig. 1. Ännu en nyhet hafva vi att anmäla bland den massa af nya toalettillbehör, som säsongen uppvisar, nämligen fichyerna. Dessa ega säkerligen sin stora klädsamhet såsom ett graciöst klädningsgarnityr, men det är i synnerhet den smakfulla och mångsidiga anordningen de hafva att tacka för, att de ännu räknas till nouveautéerna. För öfrigt menar man med uttrycket fichy icke det vanliga prydliga bröstgarnityret, som endast sparsamt betäcker axlarna och i de flesta fall afslutas vid midjan. Nej, lika så väl som tygstofl och arrangementer variera, så variera äfven storlek och form. Fichyn skares i långa snibbar framtill och kort baktill; erinrande om en pelerin, lagd i kors. Hela toaletten vinner härigenom både elegans och behag. Fichyn framställes af spetstyll både i svart och i alla andra smakfulla färger, bandgarneringar, samt af batist, crépe de ehire, eller lättare musslinsväfnader. Det sistnämda slaget garneras med spetsar, fransar, perlor och snörmakerier. Hvad beträffar sjelfva drägten i öfrigt röjer denna en enkelhet, som ovilkorligen måste tilltala. Klädningskjolen anordnas i smalare eller bredare plisséer, och draperierna anbringas företrädesvis på höfter och bakvåd, dock städse med iakttagande af en viss modifikation. Den släta framvåden har vunnit stort erkännande, och verkar synnerligen elegant, helst om tygstoffet är af dyrbarare eller gedignare slag. 1 annat fall är den icke att förorda, ty de enklare tygerna föra sig endast obetydligt, och den åsyftade enkelheten förlorar då sin goda verkan.
Befäl bör kunna äga ruin,” hvilket borde utur den underd. skrifvelsen utgå, I följd häraf och som 2 Stånd helt och hållet ogillat Utskottets ofvannämnde förslag, nemi. R. o A. och BondeStändctj af hvilka sistnämnde Riksstånd dock icke eller bilällit någon förändring i anslagets belopp hvadan dess beslut icke kan komma att tjena till grund för redactioneu af den underd. framställning R. St:r i förevarande ämne ansetts böra afgifva; alltså, och Under åberopande al det slut de flere i Utskottets ofvannämnde Memorial sid. 5o8 och 5og ornförmäldte hemställanden erhållit, tillstyrker Utskottet, det genom omröstning af Förstärkta StalsUtskottet jemväl frågan om lydelsen af R. Sttrs berörde underd. fram - B etänkanden, Nio 315. 5y3 ställning må afgöras; i hvilket afseende lill R. St:rs godkännande nu anraäles en så lydande 6ite Proposition. Den som bifaller att, i sammanhang med anvisningen af anslaget för indeldta Arme'ens befäl, i underd. Skrifvelse till K. M:t uttryckes: ”att R. Stahy"sa den öfvertygelse, att med de nu beviljade Ansla”gen för indeldta Armeen en fullständig reglering af ”lönerne för dess Befäl bör kunna äga rum ; och an”hålla underdånigst, att E. K. M:t täckes, på det ”sätt E. K. Mit lämpligast finner, och i den mohn "dertill anvista tillgångar blifva disponible, låta verkställa en sådan lönereglering, som, uti närmaste öfverensstämmelse med Indelningsverket, bringar löne"vilkoren till möjligaste likhet inora samma grad vid "hvarje Regemente eller Corps,” voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer samma underd. Skrifvelse att innehålla: ”att R. St:r hos K. Mit i underd. anhålla, "det K.
Nu brast den så länge spända fjedern, och hon föll tillsamman, som ett kläde faller, när det släppes ur handen. Under herr Eriks ömma omsorger vaknade hon dock slutligen åter till medvetande, men hon kände sig så matt och liksom sönderfallen, att det var henne omöjligt att uppstiga. En flaska vin, som hon laggt i båten jemte ett bröd, kom nu väl till pass, då Sigrid ej orkade bege sig ut, för att anskaffa mat, och så tillbringade far och dotter sin dag tillsamman i sitt säkra gömställe. På slottet hade emellertid fångens flykt blifvit upptäckt. Det fängelse, som hyst den afsatte monarken, ansågs allt för svårt för hvem som helst annan, genom sin brist på luft och ljus. Men då nu så många fångar voro på slottet, och man icke ville tillåta dem att få bo tvänne tillsamman, så måste äfven kung Eriks fängelse begagnas. Och då äfven den yttre gången ansågs lika fast, som hvarje annat fängelse, så tyckte man sig tryggt kunna förunna fången den lindring, att man om dagarna lemnade dörren från fängelserummet till gången oläst. Sålunda var det egentligen den, som utgjorde hans fängelse, och kung Eriks rum blott det ställe, der han för natten inlästes. Herr Erik hade just jemnt hunnit i sin säng kasta, hvad han af Sigrid emottagit, då vaktknekten med sin lykta inträdde. Påföljande dag hade han låtsat vara sjuk, för att kunna ligga på den halm, som gömde repet. Dessutom ansåg han denna förevändning lämplig, för att göra vakten obekymrad om honom. Under loppet af dagen lyckades herr Erik att inskjuta några smulor murbruk i låset; och då om aftonen vaktknekten, som vanligt, kom för att stänga dörren, och nyckeln tog emot, förlorade han tålamodet, vred så våldsamt, att axet brast, och måste bege sig till slottssmedjan för att få skadan hjelpt. Att emellertid ordna om någon vaktkarls utställande i gången, ansåg han så mycket mindre nödigt, som herr Erik nu var sjuk; och att dörren stode en timma längre oläst än vanligt, kunde ej vara farligt. Icke eller var han mon om att inrapportera om nyckelns förvridande, hvilket han nödgats göra, ifall han hade fordrat hit en ny postkarl.
1:0 Spik-Hammare finnas vid Wessland och’ Elfkarleö, hvarest samma smide utgjorde, å förra stället 1828, minst 88 Skeppd. 3 Lpd. och år 1,8 3 2' högsta beloppet ro4 Skeppd. 2 Lpd. 10 Skålpd., samt, å det senare, minsta beloppet 33 Skeppd. 12 Lpd. r Skålpd. sistlidet år, och det högsta är 1831 med 44 Skeppd. 11 Lpd. 5 Skålpd.; 2:0 Stålugnar ät’0 anlägde vid Österby, Åkerby, och Elfkarleö; och utgjorde sammanräknade Ståltillverkningen 4 dessa ställen, år 1828 — 294 Skeppd. r Lpd. 18 Skålpd, år 1829 ~ 379 Skeppd. 1 q Skålpd., år i83o—Skeppd, 1 Lpd. 2 — 19 — Skålpd., år 1831 — 53o Skeppd. 7 Lpd. 3 Skålpd. och år i832 — 3oi Skeppd. 6 Lpd., samt 3:o Ankareceli Grofsmide sker vid Söderforss, hvarest tillverknings-beloppet deraf var, år 1828 — 347 Skeppd. 17 Lpd. 15 Skålpd., år 1829, — 282 Skeppd. 11 Skålpd., 180 — 2Ö3o Skeppd. 14 Lpd. 10 Skålpd., år i83i, -— 26f Skeppd. 4 Lpd. i2]Skålpd. och år i83a — 283 Skeppd. i5 Lpd. 5 Skålpd. Hela Folkmängden vid Bruken och Bergverken i Länet utgjorde sistlidet år, i3,i 18 personer, bestående af Bruksbetjening, Hammar-Smeder, Masugnsarbetare, diverse Bruksarbetare oell Manufactur-Smeder, Grufvu-arbetare, Skogvaktare och Kohlare, Frälseoch Landt-Bönder, Dagverkare och Torpare samt Gratialister, uti 2,875 Hushåll, eller, då de nied Jordbruk jemväl hufvudsakligen sysslosatte 1,343 Hushåll afräknas, af i,232 Hushåll och 5,392 personer egentligen tillhörande Bruken och Bergverken Värdet af de årliga tillverkningarne vid Bruken inom Länet, nemligen åf exportabla effeeter, kan icke annorledes än förslagsvis beräknas.
Majit tillika meddelat, att E. K. Majit ville ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 68. 7 i nåder bifalla Rikets Stånders underdåniga framställning om rustoch rotehållarnes vid båtmanshållet befriande från anskaffningen och underhållet af båtsmånnens kappsäckar och småpersedlar, derest rustoch rotehållarne allt framgent kontant erlägga, enligt den af komitéen föreslagna beräkningsgrund, i fredstid en ersättning, motsvarande fyra femtedelar af kostnaden för de persedlar, från hvilkas utgörande in natura rusthållen och rotarne sålunda frikallas, men i krigstid full ersättning derför, samt Rikets Stander för åndamålet med 50,000 R:dr från och med år 1867 tillöka det å Femte Hufvudtiteln uppförda förslagsanslag till båtsmånnens beklädnad och tillika för bestridande af kostnaderna för de ifrågavarande persedlarnes första uppsättning på Riksgålds-kontoret anvisa ett kreditiv å 100,000 R:dr, att i mån af behof anlitas, emot det att hvad derå uttagits under de tvånne nästföljande åren, 1868 och 1869, från omförmålda förslagsanslag Riksgålds-kontoret godtgöres. Vid granskning af det nu framlagda förslaget till åvägabringande af den utaf Rikets Ständer begårda öfverflyttningen på Kronan af bestyret med anskaffning och underhåll af båtsmånnens kappsäckar och s. k. småpersedlar, hafva Rikets Ständer icke funnit något att vid de föreslagna grunderna för denna öfverflyttning erinra; men då det synts Rikets Ständer sannolikt att, äfven om uppgörandet af erforderliga kontrakter med samtlige rustoch rotehållare vid båtsmanshållet i afseende å denna fråga skulle under innevarande år medhinnas, så stor tillgång å persedlar likväl icke bör redan under år 1867 vara erforderlig, att för deras första uppsättning särskildt anslag skulle erfordras, hafva Rikets Ständer, som ej funnit skål att bevilja det utaf E. K. Majit i sådant hänseende begårda kreditiv, på det sått bifallit E. K.
Ständer hafva ansett det vara af största vigt, att Pastorerne ega ofelbar kännedom om hvarje inför lagen gällande ägtenskaps-aftal för de mångfaldiga maktpåliggande iagttagelser, som Pastor i detta afseende tillhörer; och få Rikets Ständer alltså hos É. K. M. i underdånighet anhålla om den föreskrift, alt, då personer inför Domstol erkänna, att lägersmål skett under ägtenskaps-löfte, eller eller lägersmål lofva hvarannan ägtenskap, eller ock omtvistadt ägtenskaps-löfte af Domstolen förklaras för fast, skall Pastor i församlingen, sorn personerne tillhöra, genast af Domaren derom underrätta*. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 November 1840. a44 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej No i3j. N:o 137. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Nov. 1840. Presle-Ståndet den i4 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upplösning af Invalid-Inrättningen vid Ulriksdal. (Stats-Utsk. Uti. N:ris 57, 214 och 301, samt Först. Stats-Utsk. Mern. N:o 339.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkad t, att det hittills beviljade stats-anslaget för Invalid Inrättningen på Ulriksdal måtte indragas och de för närvarande der befintlige Invalider på annat sätt försörjas; och ehuru det visserligen icke kan bestridas, att ifrågavarande Inrättning eger ett vackert syftemål, då densamma åt de krigare, som grånat i fäderneslandets tjenst eller"åt dess försvar offrat sin helsa och sina krafter, bereder en sorgfri bergning för deras åsterslåande dagar; likväl, och enär vid en Invalid-Inrättning hufvudsakligen är fästadt det begrepp, att krigiska förtjenster böra bereda utmärkelsen och fördelen att å en dylik
KammarCollegium skall förändrat MarkegångsTaxan på det sätt, att inqvarteringsgiivaren ej erhållit större ersättning, än rätta beloppet af hvar och en Persedels värde, räknadt efter hel Tunna eller helt Lispund, oaktadt med ali utminutering alltid är förenad minskning, och följakteligen äfven förlust; på hvilka grunder hemställes, att Deputerade till Markegångssättningen må erhålla full rättighet att bestämma betalningen för en Mans portion under ett dygn för det löpande året, och att detta pris må blifva gällande och icke kunna förändras, hvarken af Kongl. KammarCollegium eller någon annan Åuctoritet. 5:0 Anförande till Protocollet af Riksdagsmannen Jonas Pettersson från Jönköpings Län, deruti yrkas den förändring i nu gällande Stadgar för Inqvarteringar på Landet, att de samma icke hädanefter som hittills må verkställas efter matlag, utan efter hemmantal, på det en billigare jemkning i Inqvarteringsskyldigheten måtte vinnas och en Innehafvare af mindre Hemman ej betungas med lika stor Inqvartering som Innehafvaren af ett större Hemmantal. Éesv. och ÉkoiP. Ut sk-, Beiänknndtn. j}3
Från dessa synpunkter har jag ansett sednare delen af 6:te punkten i Utskottets förslag så lydande: »eller ock bestå af sådana i säkert förvar nedsatte varor, som antingen äro inom landet producerade, dock med undantag af spirituösa dryc ker, eller utgöra rå-ämnen för den inhemska varu-förädlingen äfvensom salt-upplag» böra utbytas mot det af Herrar Banko-fullmäktige afgifna, så lydande förslag: »eller ock mot hypothek af i säkert förvar nedsatta varor, vare sig ineller utländska, som hafva ett mera stadgadt värde, och ej äro hastig förskämning underkastade.» Uti hvad Herr Professor Agardh sålunda anfört, hafva Herr Hagströmer, J. J. och Borgmästaren Malmborg, till alla delar, och Herr Doktor Björkman hufvudsakligen sig förenat; af Herr Doktor Sandberg. Vid mom. 2: »Ingen viss maximi-procent för ränta och provision bör bestämmas. Alla omkostnader för länets upptagning, indragning och liqvidering skola af låntagare godtgöras. Här blir nu tillfälle att under form af provision höja räntan, hvilket många anse så önskvärdt, Statsverket bör genom låne-operationen icke ådragas någon förlust, ty denna skulle då godtgöras af landets allmänna skattebidrag. Om det nu äfven beslutar att en större del af lånet skall, utan full omkostnads-ersättning, öfverlemnas till privatbanker och hypotheks-föreningar, så får nationen åtaga sig en beskattning för att rikta dessa enskilda penninge-bolag, hvilket jag för min del icke kan gilla.» Vid mom. 4. »Det stora lånet på 12 millioner R:dr skall upptagas på utrikes ort för att understödja de inhemska näringarne under deras nu iråkade betryck, men ingalunda att betala utländska skulder hvarken för handlande eller för privatbanker och hypotheks-föreningar.
Hogarne utfärdade ifrågavarande vederiiäflighets-betyg; de känna bättre, än någon annan, Bondens ekonomiska ställning, och hans förmåga att Den 4 December e. m. uppfylla, gifna förbindelser; och jag, är öfveilygad, att de utan betalning rätt' gerna skulle utfärda dessa betyg. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, alt såväl Herr Reutersvärds ifrågavarande Motion, sorn de af åtslullige Ledamöter rörande samma anine nu algiftie yttranden, måtte lill LagUtskottet remitteras; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Herr Halléncreutz’s Sten Engelbert, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, angående uppresande af ett Monument vid Lidzén åt Konung Gustaf II Adolph, Grefve Frölich j, David3 anförde skrifteligen: Då jag hörde uppläsas Herr Halleacreutz’s Memorial och Herr Rosenblad straxt derefter vältaligt utvecklade ämnet, bekänner jag, att jag hänfördes till samma känslor, som ligga till grund för båda desse Herrars framställningar. I det ögonblicket skulle jag varit böjd att votera för ett anslag af Femton till Tjugotusende R:dr i sådant ändamål; men jag är nu af annan öfvertygelse, sedan jag haft tid sansa mig och betänka saken. Jag anser icke nu mig äga rätt att tillstyrka något användande af allmänna me - Den 4 December e. m. elei till ett företag, som icke medför någon fördel för Svenska Folket. Endast enskilda resande, men icke Svenska Folket kunna samla sig omkring ett, på främmande botten upprest, Monument; må Konungar visa sin rikedom och frikostighet med sådane förelag, utom sitt eget Lands gränsor; men Folken böra afhålla sig från en så öfverdrifven ärelystnad. Dessutom, mine Hervar! vore det val i sannt ästhetiskt hänseende rätt, alt i den gamla Schwedensteinens ställe uppresa ett nytt Monument? Icke ligger i den kalla stenens mer eller mindre slipade yta eller granna inscription det, som rörer känslan och smälter hjertan.
Sednaste författning föreskrifver, att alla kronoutlagor, bevillning, brännvinsskatt, räntor, tionde m. m. böra inbetalas å uppbördsstämmor ifrån Januari till Mars månads slut, vid stadgande af stämmo-böter för de uteblifvande. Då man beräknar, att summan af alla dessa mångartade intrader utgör (lera millioner, torde hända 7 ä 8 öfver hela Riket, i56 Den 1a Mars. hvilka på en gång dragas ur den allmänna penningerörelsen, och man härtill lägger hvad som finnes deponeradt i ränterier, allmänna cassör, äfven fästadt genom beständiga låneomsättningar, samt jemför härmed den circulerande penningestocken; skall nödvändigt en högst kännbar penningebrist ibland allmänheten på landet uppstå, under den tid, som framlöper ifrån uppbörden till dess löneanordningarna utbetalas, särdeles i de Ian, från hvilkas ränterier nästan alla Kronans intrader remitteras till K. Stats-contoret, och få anordningar derifrån utbetalas. Man har redan nu i landsorterna den erfarenhet, att sedan kronoutskyIdema äro till slut indrifna, visar sig en synbar penningeförlägenhet ibland allmänheten, intilldess, genom försäljningar och förtjenster samt industrier af mångfalldig art, nya penningetillgångar hinna inflyta. Ännu mer skall bristen ökas genom uppbördsbeloppet i contant af de föreslagna skatterna. Slutligen i afseende på militioe-statens aflöning, hvilken utgör en betydlig del af oftanämnde intrader. Den består ej allenast af hemmansräntor, kronooch afrads-tionde, utan äfven till stor del af arrenden från en mängd större och mindre boställen, uti spanmål samt andra natura persedlar jemte penningar. Sädens och persedlarnas värdebelopp varierar årligen. Detta föranleder till en obestämdhet för K. Stats-contoret, huru mycket contant som bör regtterna anordnas till fyllnad af deras lönestat. Denna obestämdhet okas ännu mer derigenom, att arrendatorerne vanligast lemna en stor del af persedlarna in natura.
(u. A0 Uti Betänkandet N:ö 291, innefattande svar i anledning af erhållen återremiss å Utskottets i Extra Stats-Reglerings-frågan först afgifne Ullåtau Bihang till R. it. Stuts-Wtskot tets Memorial Nio 394» tle, Hade Utskottet väl förblifvit vid sitt afstyrkande af något serskildt extra anslag för Carlstens Fästnings iståndsältände, men derjemte hemställt, alf, derest Kongl. Maj:t skulle finna nämnds Fästnings försättande i fullständigt skick icke kunna fördröjas, Kongl. Maj:t då må oga att af anslaget ■ för Carlsborgs eller af det för Kungsholms Fästnings-byggnadanvända hvad sorn till behofvels afhjelpande kan erfordras. F anledning af denna hemställan* sorn blifvit bifallen af Ridderskapet oell Adeln, på sätt det Utskottet tillhandakomne Protoeolls-Utdrag. af den 26 Kov. sisth år vid" handen gifver, men afslagen af Bonde-Ståndet, liar Preste-Slåndét afgifvit det förklarande, att, då frågan 0111 beviljandet af Extra anslag för Carlstens Fästning vore föremål för omröstning i Förstärkta Stats-Utskottet, Ståndet ville, sedan denna för sig gått, fatta beslut rörande nämnde tillägg; och har Borgare-Ståndet, att döma af det Utskottet tillhandakomne Piolocolls-Utdrag, derom icke fattat beslut. Sedan nu omröstningen i Förstärkta Stats-Utskottet utfallit för afslagå det för Carlstens Fästnings iståndsätta iide äskade Extra Stats-anslag, får Slats-Ulskottet hemställa, det Presteoch Borgare-Stånden ville fatta beslut om det af Utskottet, rörande denna punkt i Betänkandet
Kammar-Rätten hädanefter icke bör tilläkas, akt med Taxeringsfrägor sig befatta, utan dest Domsrätt, säsom af, älder warit manligt, inskränkas till Uppbördsmäns och andras redogörelse för uppburne eller emottagnc allmän, na Medel. Hwad än widare Mantalsskrifningar och afkortningar beträffar, sä anser jag för mip del, uppä förut anförde grunder, att ingen directe befattning kan Taxcringsmänncn dermed tilläggas, utan att de derom redan utgifne, eller framdeles, utkommande Författningar böra tjena till efterrättelse, sä att i frä, gor om utestlitande isrän Mantal, och befrielse ifrän Krouo-Utskyldcr, den säkerhet bäde för Kronan och de Skatt - 9l2 Den 2Z September. Skattffyldige mä winnås, som af en föregången or» tzcnlkljg granstning och pröfning bör förwänlas. kirlc st Wetterstedt. -Nägra Exempel pä ffillnaben utk Ägor och Arm.Sncr emellan Hemman eller Mantal, enligt de i Kongl. Lanbtmäteri-Contviret be» fintligc Chartor och Ägo-Bcffrifningar. Stockholms Län» Rö Socken. 'RiLbp 2 hela Mantal. Eker T. K. bi T. 19 K. belöper pä ett Mantal zo: 25^- Äng, 85: 8 gör pä ett helt dito 42: 20 Skog 84: - dito dito 42: 115: xz; Dito Socken. Gullberg ett halft Mantal. Wäla Socken. Wästra Äbp ett halft Mantal Frälse» Mer T. K. 6: iz, bclhper pä ett Helt Mantal 12: 26 Fillinge ett Mantal Skatte. Äker 6z: 54 Äng och Lomtcr I04: 94 Skog, bättre och sämre - 1045: Zo i2izr lZ wärmeland. ' ' ' x > i BorgwikS Socken. Arnäs ett Mantal. Samma Socken.