Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers bepröfvande. Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver Höglofl. ExpeditionsUtskottets Memorial af den 2.3 Mars 1818, angående förvaring s - rum för öfverblifvande Exemplar af Bilt änget till Riks-Ståndens Protocoll. Tvenne af de Respective Riks-Stånden, nemligen, Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Präste-Ståndet och Hedervärda BondeStåndet hafva till Stats-Utskottets yttrande remitterat Höglofl. Expeditions-Utskottets till Rikets Höglofl. Ständers under den 23 nasti. Martii afgifne Memorial, deruti anföres, att, då afsättningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll icke skall hunnit längre, än att en mängd Exemplar tills vidare behöfva något serskildt förvarings-rum, Höglofl. Expeditions-Utskottets Secreterare anmält sig, att aflemna desse Exemplar i Kongl. Stats-Coritoiret, der enligt Riksens Ständers Beslut, redovisning för de qvarblifvande skall ske, men att Kongl. Stats-Contoiret vägrat dem emottaga. — Vid sådant förhållande, och emedän hvarken Boktryckare eller Bokhandlare kunna belastas med ifrågavarande Exemplar samt det synes i sin ordning att hela upplagan af hvarje ark ifrån Boktryckarne lefvereras, innan trycknings-kostnaden för samma ark dem godtgöres, begär Höglofl. Expeditions-Utskottet Rikets Höglofl. Ständers Förordnande, hvarest, antingen i Kongl. StatsGootolret, eller till äfveatyrs i Riksgälds-Gan - a6oo Stais-XltskottitS 'Setäniandetil toiret, Boktryckare ma anvisas, att efter liand och i den molin tryckningen skall betalas, lef* ■verera de exemplar, sorn icke lemnäs tili Bok^ lådorne. Vällofl.
Utsk, Betänkanäen. skattlaggd, ofta skall hindras ifrån att få begagna hela den f örsågningsrätt, hvarför han till staten erlägger skatt, så att, om, till exempel, en sågqvarn blifvit skattlaggd till årlig försågning af 50 tolfter stockar, men antingen väderleken eller vattenbrist orsakar, att endast hälften eller tredjedelen deraf under ett år kan utforslas från skogen eller vid qvarnen försågas, och sågqvarnsegaren följaktligen anser sig berättigad, att, om tillfället så medgifver, påföljande år forsåga, så väl hvad som från föregående år återstår, som det belopp, hvartill han för då innevarande år är berättigad, samt i anledning deraf framförer till sin qvarn och försågar omkring 50 tolfter stockar, således tjugu tolfter utöfver den årliga försågningsrätt, hvarföre han är skattskrifves anmärker en Kronoåklagare antalet af de till qvarnen framförda stockar och anklagar egaren för öfversågning, hvadan denne, som ej kan bevisa, att han föregående året icke begagnat hela sin försågningsrätt, fälies, ehuru oskyldig, till böter; på grund häraf, och då, oaktadt den bästa villja hos Domaren, de öfverklagade olägenheterna förmenas icke kunna förekommas, föreslås, att egare af skattlaggde Husbehofseller Lego Sågqvarnar böra vara berättigade, att årligen dervid försäga så stort antal stockar som heldst, desto heldre som en del vindfälld skog, hvilken egaren nu icke vågar vid sin fiesv. och Ekon, ITtsk, Betänhanden. 1159 qvarn försäga, utan måste lemna obegagnad, då kunde komma till nytta.
Ank. lill Eip.-Ulsk. d. 15 Dec. 1853, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderna för rättigheten att tillverka bränvin samt beskattningen derför; Gifven Stockholms Slolt den 9 November 1853. Bland de ämnen, som under den nu förestående riksdagen komma att utgöra föremål för Rikets Sländers öfverläggningar, finnas få al större vigt än frågan om att så ordna lagstiftningen och beskattningen i afseende på bränvin,-att de högst menliga följder, som tillverkningen och bruket af denna vara nu medföra, måtte lörekommas eller förminskas. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, J\f 23. 3 De frågor, sora under riksmötet kunna komma under behandling, hemta nemligen sin större eller mindre betydelse frän beskaffenheten af det ämne, sorn utgör deras föremål. De, som afse statens eller folkets moraliska utbildning och fullkomnande, sättas billigt i främsta rummet; derefter komma de, sorn stå i sammanhang med staUborgarnes fysiska välbefinnande eller ekonomiska fördelar; men frågan om bränvins-lagstiltningens ordnande efter sunda grundsatser omfattar alla de särskilda ämnen, som här blifvit antydda. Tillverkningen af bränvin utgör en näring, som på en gång ingriper i hela folkets moraliska, sanitära och ekonomiska tillstånd, och detta på ett sådant sätt, alt dess skadliga inflytande på ettdera af dessa förhållanden sällan förekommer eusamt, utan merändels i förening med lika menliga verkningar på de ölriga. Denna företeelse, och hränvins-hränningens förderfliga inflytande på hela statskroppen, hafva gifvit mer än tillräcklig anledning till djupa bekymmer för fäderneslandets framtida väl; och Kongl. Maj:t tillförs er sig, att Kikels nu sammanträdande Ständer skola, i hvad på dem ankommer, understödja Kongl. Maj:ts afsigt, alt, genom användande af verksamma medel, hämma och förekomma ett ondt af så djupt ingripande beskaffenhet.
Ridderstapet och Adeln att nästa Mandog k!, half 5 eftermiddagen sammanträda för att wäla en^ Revisor tiis RikvDtscontwerketö öfwerfeende. Upplästes följande: Utdrag afprotocoller bä"ir bos Rik< sens <r,öc;!ofl Gränders BancoUrflolt den 8 Januarii i8io. S. DSedan Banco Utskottets utlätande af den 25 Nowemdec sistledtt är, t anledning af Kongl. Masttö Natiga Proposition, rörande medel att ^verkställa den foust gne Götha Canal-anläggningen, af Samlelige Rtchcctiwe S'änden till Utskottet blifwir äterremitte'adt, har Utskottet med erkänsta och största uppmärksamhet, emoltagit de Åtskilliga anmärkningar oerwld b stwit gjorde. Utskottet har af defte anmärkningar i allmänhet tkvdt sig inse Riksens Ständers benägenhet för Cana!-werket la wäl som en ledning att, fä w.dt Urffottet anscdt d't förenligt med Banco-Werkeis Jntretze, jemka de af Utskottet förut sönflagne wiikor. I huswudsaken äberopar sig Banco Utskottet sitt redan föut deröfwer aigifne yttrande, och gär nu Riksens Högloft Ständers önskningar tstl mökeS, genoin följande svrstaa lik ändringar i de punccer och 726 Dm IZ Ianuaru. och Ekor, Banco-Ulffottet i sitt förra Betänkande hade uppgifvit. Hwad den första puncten beträffar, har den anmärkning blifwit.ajord, att desi andra Moment ej skulle wara noa tydelig!, Det lyder som föijer: "Om teckningen skulle ölwerstiga den päräknade "Millionen, bör sädant ej wara sörnekadt, utan att "likwäl nägot afdrag pä hela Summan 800,ooo "R:dr deraf uppkommer, och bilswer dä tiven sök "Bankens succehiva Förskott förlängd."
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utskits förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter förnyad propos. på bifall till Utsk:ts hemställan gjordes samt besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Dt ii 6 Maj f. m. 67 Utsk:ts tredje hemställan. Hr von Koch: Som jag yttrade vid förra punkten, anser jag också nu, att alla dessa undantagsstadganden äro onödiga. Jag tillhör nemi. icke dem, som vilja stämpla bränvins-bränningen som en immoralisk handtering, utan tvärtom. Man bör lika mycket hedra hvarje näring, som ärligt bedrifves. Derigenom kan man också få denna näring så ordnad att staten deraf vinner den största inkomst och landet den största fördel. Det stadgande, som nn innehälies i denna pnnkt, är högst otydligt, och vi veta äfven, att det föranledt många komplikationer. Jag, som helst vill hafva hela näringen fri under nödiga kontroller, skulle önska att liela punkten utginge; men då sådant nu icke kan vinnas, anhåller jag om återremiss för att få densamma omredigerad i enlighet med D:r Sondén* reservation. Gr. Liljencrants: Jag har begärt ordet, blott för att nedlägga min protest mot de alltför frisinnade åsigter i detta ämne, som Hr von Koch uttalat. För min del anser jag bränvins-bränningen vara en näring af den art, att man bör önska att densamma måtte allt mer och mer inskränkas, och jag tvekar ej att bekänna, att efter min tanke det fordras ett temligen rymligt samvete för att bedrifva den. Jag har kommit till denna åsigt vid betraktande af alla de olyckor och den förnedring.
Trägårdsmästare pa Landet erlägga lika Bewillnlng med dem t Städerne. För Utjordar, som ej äro uti Hemmanets warde inbegrtpne, erlägges Bewillning efter deras warde, likasom för annan jord, dock ej under Sexton Skillmgar 8 Mom. Alla pa Landet wistande personer, som icke till afgift efter denna Artikel blifwit särkildt uppförde, eller derifrån sritagne, erlägga samma afgift, som för sudane personer i Städerne utsatt är. Och personer af bada Könen pa Landet, hwilka icke finnas nämnde, eller eljest, såsom till något wihk Sta d icke hörande, har saknas, taxeras till afgift för Rörelse, Näring och Årke, i likhet med andra har nämnde personer af lila willtor och inkomst. §- 4« Bewillning af Bergwerken. r Mom. Jern-Bruken, Bergsmans-Hamrar och Ankar, Smrden wörderås efter de i denna Författnings V Artikel z §. utstakade grunder och förejkrifter. Utan afseende pa deras natur, erlägges i Bewillning Tolf Skillmgar för hwarse Hundrade Riksdaler, eller Twa och En half för Tusendel af dec uppffaltade wärdet för större eller mindre BruksLägenbeter, man att Jnnchaswarens personliga stalt, eller särstilda inkomst deri beräknas. - Mom. Widare erlägges Bewillning af: Arbetare wid Bergwerk och Bruk, Smältare eller Goujardcc wid Wallon-Smiden, Drifrviare, Rästwändare, Uppsättare och HptteArbctare, da de icke äro Drängar i lagstadd tjenst för kost och lön: Man - Den i8 Augusti. 2745 Manoch Qwinkön kika med Arbetare pa Landet. Arrendatorer af Bruk erlägga i Bewillning ester denna Artikel i enlighet med hwad förut om Arrendatorer pa Landet är sagdt.
Desse anmärkningar, i följd hvaraf Betänkandet blifvit af Högloft, Ridderskapet och Adeln återremitteradt, hafva hos Lagutskottet kommit i öfvervägande; men då Utskottet, i afseende på sökande Parters skyldighet, att fullfölja sine hos Kongl, Majrts Befallningshafvande anhängige gjorde Lagsökningsmål, ansett något mera vidsträckt stadgan !e icke erfordras än det Utskottet föreslagit; äfvensom Utskottet trott, att om än upphörandet af vitesföreläggande vid förklaringars infordrande i sådane mål skulle föranleda, att förklaringsskyk diglieten mera allmänt underlåtes, då Gälclenärerne finna krafven ostridiga, sökanderne likväl destomindre höra vidkännas det ökade besvär, sorn med ansökningarnes ingifvande in Duplo klefve förenadt, sorn anteckningen i LandsCancelliets Diario vid ansökningens ingifvande hör, i afseende på summan som utsöks, och handlingen hvarå krafvet grundas, innefatta den upplysning för bedömandet, huruvida sökandens slutpåstående, i det fall förklaring uteblifver och de cornmunicerade handlingarne således icke återställas, afviker från hvad i första ansökningen blifvit yrkadt, LngUtskottets Betänkande*'. 1167 samt förklaranden, i händelse han, efter erhållen del af Utslaget, förmenar sig hafva för när skedt, har utvägen öppen, att visa sina skäl i HofRätten och i sådant afseende begagna de med honom Commujiicerade Lagsökningshandlingarne; alltså och då i öfrigt Utskottets Betänkande enligt ankommne PyotocollsUtdrag blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden bifallet, har Utskottet ansett sig böra dervid oförändradt förblifva; hvilket dock till Högloft. Ridderskapets och Adelns ytterligare pröfning vördsamligen öfverlemnas.
Då den af Hr Cederschjöld väckta motion är så vidt omfattande och af den beskaffenhet, att den säkerligen uppkallar flere talare, så att det icke lärer vara möjligt att på förmiddagen, kanske icke ens under hela dagens lopp, afsluta öfverläggningen derom, så får jag hemställa till alla de talare, som redan anmält sig, och än vidare torde göra anmälan att i ämnet få afgifva yttranden, det de endast nu förbehöllo sig att uti nästa plenum hafva sin rätt öppen till upptagande och besvarande af ifrågavar. motion, eller att lill behörigt Utsk. få inlemna sine yttranden, eller ock uppskjuta dermed intilldess betänk. ifrån Utsk. återkommit. Derigenom skulle vi kunna vinna det mål, som egentligen är bestämdt för denna dag, nemi. att motionerna må hinna aflemnas och uppläsas, på det alt R. o. Ad. må kunna åtskiljas före kl. 12 i natt. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att någon propos. på det af Hr Aminoff gjorda förslag ej kunde framställas, emedan, genom bifall dertill, en i grundlagen hvarje ledamot förbehållen rätt skulle Ståndets ledamöter betagas. Hr Mannerskantz, Carl Axel: På sätt Hr Aminoff hemställt, skulle jag visserligen afstå ifrån alt nu yttra mig, om icke jag trodde mig kunna sammanfatta mina tankar i största korthet och blott med några få ord beledsaga Hr Cederschjölds motion. Hr Cederschjöld har fästat sig vid den åsigt, att man vid bestraffning af brott hufvudsakligen bör söka förekomma deras förnyade begående. Jag tror denna fråga vara vigtig och understödjer följaktligen motionens syftning. Hr Cederschjöld har ansett ett af de hufvudsakligasle sätten att förekomma brott beslå deruti, att man söker skalla arbetsförtjenst åt dem, som äro i saknad deraf.
Den förkärlek för språkstudier, hvilken utgör ett så framstående drag i vårt vanliga uppfostringssystem, söker gifva skäl för sig bland annat med det påståendet, att minnet genom dem stärkes, och man anser, att detta är ett företräde, som är särskildt utmärkande för sådana studier. Men verkliga förhållandet är, att vetenskaperna erbjuda ett mycket vidsträcktare fält för minnets öfning. Det är ingen lätt sak att komma ihåg allting, som angår vårt solsystem, och ännu svårare är det att minnas allt som man utforskat rörande vintergatans sammansättning. Antalet af kända sammansatta ämnen, till hvilket den kemiska forskningen med hvarje dag lägger nya, är så stort att få kunna uppräkna dem utom de lärde; och att minnas alla dessa ämnens atomistiska sammansättning och frändskapsförhållanden är knappast möjligt utan att göra kemien till sitt lifsstu-dium. I den stora mångfald af företeelser, som jordskorpan har att uppvisa, och i den ännu större mångfald, som studiet af de i densamma inneslutna försteningarna erbjuder, finnes ett material, som det kostar den geologiske forskaren åratal af träget arbete att göra sig till herre öfver. Hvarje af-delning af fysiken ' — ljudet, värmet, ljuset, elektriciteten — inbegriper fakta, talrika nog att förskräcka hvar och en som vill lära sig dem. alla. Och gå vi till de organiska vetenskaperna, skola vi se ännu större fordringar ställas på minnet. Tänka vi endast på mennisko-anatomien, så är summan af detaljer så stor, att den unge läkaren vanligen be-höfver repetera ett halft dussin gånger innan det sitter qvar. Antalet af växtarter, som ' botanisterna. åtskilja, uppgår till omkring 320,000, under det att de olika former af anima-liskt lif, hvarmed zoologen har att göra, beräknas till ett ungefärligt antal af 2,000,000. Så väldig är den massa af fakta, som vetenskapens män hafva framför sig, att de en-dast kunna reda sig dermed genom en långt gående fördelning af sitt arbete. Till en detaljerad kunskap i sitt eget fack kan hvar och en endast lägga en allmän kännedom om det hela, möjligen förenad med en ytlig bekantskap med några andra vetenskapsområden.
Pä det att sådant icke numera skulle fördröja utslaget, har Utsk. gjort sitt förslag, hvarigenom utslag kan utfärdas, utan att domaren behöfver inhemta dylik underrättelse förut, eller utan att execulionsmålet behöfver fördröjas till dess underrättelse erhålles, huruvida hevillningsafdraget blifvit erlagdt eller icke. Och som Utsk. funnit, att under flera riksdagar såväl ankomne R. propos. som enskilda motioner uttalat den allmänna önskan, att sådana måls afgörande måtte så mycket som möjligt påskyndas, så trodde Utsk. sig härigenom snarare hafva föreslagit ett tjenligt stadgande, än ett otjenlig!. Hr Printzenskjöld: Då Frih. Palmstjerna anmält sig an-: se ifrågavar. redaclionsförändring olämplig, så får jag till Frilen vördsamt ställa den frågan, om Frilen anser det olämpligt att redigera en lag så, att deu kan tillämpas, eller om del vore lämpligare alt bibehålla en lag, som aldrig vunnit tillämpning. Frilen torde visserligen i sin egenskap af executor hafva utfärdat tusentals utslag, der just denna föreskrift blifvit meddelad, som Bevilln. Utsk. nu uppställt i form af lag, med förbigående af den föreskrift, som bevilln.stadgan nu innehåller. Hvar finnes väl någon executor, som ingår i pröfning om, huruvida bevillningen har blifvit erlagd. Han föreskrifver, att gäldenärén skall betala sin skuld med ränta, minskad med bevillningsafdrag, utan att inlåta sig i undersökning, huruvida bevillningsafdrag för den förflutna tiden verkligen har ägt rum eller icke. Sä veta vi äfven, att, vid bevakningar uti borgesmäns concurser, man icke behöfver svära på att borgesmannen har fått tillgodonjuta bevillningsafdrag, utan endast derpå, att han skall få åtnjuta det. Således står detta stadgande i fullkomlig conformite med hvad som brukas, och jag hade sannerligen trott det vara ett godt ändamål att vinna, att ställa lagen sä, alt den är enlig med det praktiska för hållandet, och således kan tillämpas. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Ridd.secrecs rätt alt innehafva annan tjenst, lärer väl icke kunna hafva tillämpning påen constitnerad Ridd.secret.; men ali något hinder icke förefinnes för en constituerad Ridd.secret. att innehafva en annan tjenst inom Statens verk, har erfarenheten ådagalagt under hela loppet af innevar. riksdag. Jag tror också, i likhet med Gr Cronhjelm, alt det faller af sig sjelf, att den person, som kommer att till Ridd.secret. för längre eller kortare lid sonslitueras, skall blifva oförhindrad att innehafva annan Statens tjenst. Hvad det af Gr. Cronhjelm gjorda tillägget angår, sä skulle det kunna synas öfverflödigt, såvida man icke vill sätta i fråga, att någon person skulle kunna sig lill sökande anmäla, som hade en (jent, hvilken R. o. Ad. vid särskild pröfning funne vara för Ridd.secret.tjensten hinderlig. Men äfven detta skulle ej hafva någon synnerlig skada med sig, ty R. o. Ad. vore alltid oförhindrad, att icke antaga en sådan sökande. Jag tror således icke något hinder uti det redan fattade heslutet finnes, för antagande af den framställning, Gr. Cronhjelm nu sednast gjort, och jag får deruti förena mig. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: 1 allmänhet har man funit, alt det icke är fördelaktigt att tillsätta tjenster på constitutorial, så att tjenstemännen godtyckligt derifrån kunna skil jas, utan erfarenheten har ådagalagt, att tjenster skötas bäst, då deras innehafvare äro sjelfständiga och oberoende. Det är visst icke att förmoda, att R. o. Ad. skulle af någon nyck besluta alt skilja Ridd.secret. från sin plats, sä länge han uppfyller sina tjensteäligganden; men jag ser likväl icke något skäl att frångå den allmänna regeln, att nemi. vigtiga tjenster höra tillsättas med tjenstemän pä stat, som icke kunna derifrån skiljas, utan att hafva felat i tjensten på ett sätt, som gör dem ovärdiga att densamma bestrida.
Hvilken Riksdagsman kände icke år 1 gr $ > att nära 3 Millioner af Banéo Transport Sedlar, ifrån 1812 års slut tili 1815 års ingång, voro indragne, Den ig April. och som vållade det häftiga skriket emot det 6a kallade Snörp-Systemet; men hvilken klagan var så mycket mera öfverdrifven , som den egentliga minskningen var blott 2,928,063 R:dr Banco och deremot Riksgälds-Sediarnes evalverande i Banco ifrån den sisra December 1812 till samma datum 1814 blifvit ökade med R:dr Banco 2,é>4i\445 och således hela det auctoriserade Röreise-Capitalet i Banco och Riksgälds-Sedlar, innom de tvänne åren blott blifvit minskadt med Banco R:dr 274,623. Hvad hemligheten om Banco Sedelstocken beträffar, så är den slätt ingen; om man något förglömt förhållandet sedan år igl), så är beloppet vid 18I2 och 1814 års slut till Ziffran uppgifven i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 10 December sistledit år, pag. 7, och de förenade Stats©ch Banco-Utskotten hafva icke heller förtegat vårt Penninge-Verks sanna förhållande. Huru kan ock någon okunnighet om Banco-Sedelstockens belopp förmodas; då vid våra täta Urtima Riksdagar hela Banquens tillstånd skall yppas för 36 Banco-Utskottets Ledamöter och hvarannat år för 24 Revisorer? Som emedlertid i publique Skrifter ofta irriga och förvillande uppgifter läsas; hvarföre må icke authentiquement Banquens , sorn Riksgälds-Sedelstockens belopp bestämmas ? Man har anmärkt, ait andra Ranquer icke uppgifva sin Sedelstocks belopp, att Utländske Banco-Iörättningar icke likna den nu - Den ig April. 5? varande Svenska Banquen, utan äro Depositionsoch afskrifning® eller så kallade GiroBanquer.
JOH. A. CARLSON. A. WISTRAND. 1 »m mm*- Tabell utvisande Allmänna Arbetsoch Corrections-Inrättningarnes i Stockholm tillstånd och förhållande i Statistiskt och Oeconomiskt hänseende nedannämnde år. Norra Inrättningen. Inkomst Utgift ■Personalen per medium Årliga anslag till Underhåll, Administrations-kostnad och Diverse Utgifter. Brutto-Inkomst af Arbetsrcrelsen vid Inrättningen Summa. För Correctionisternes nnderhåll, Sjukvård, Administrations och Bevakningskostnad ved och lysningsämnen, hyror och arrendeafgift samt diverse utgifter. Premier för Arbete. Summa, Anmärkningar. af Mankön. af Qvinkön. af Statsmedel. af Staden. Inkomst Utgift Personalen per medium. Årliga Anslag till Underhåll, Administrations-kostnad och Diverse Utgifter. Brutto-Inkomst af Arhetsrörelsen vid Inrättningen. Summa. För Correctionisternes underhåll, Sjukvård, Administrationsjoch Bevakningskostnad , ved och lysningsPremier för Arbete. Summa. Anmärkningar. af Mankön. af Qvinkön. af Stats-anslag. af Stade n» ämnen, hyror och arrendeafgift samt diverse utgifter. Stockholm och Kongl. Styrelsens öfver Fängelserna och Arbets-Inrättningar i Riket Kammar-Contoir den 25 Maj 1833. C. W. RAAB. — . ' l&ii .$%> : i >.Dr:r. iioJJirmI-?aoiJ?‘)*n O iloo •bloc/ifc $ati§hi!fA bbnnsbJo • ;"i ;I: r)•)?'.«ri':f{ JitaintOnooaQ floo 1 . :■ \ \ \ \i -\ \\ l: '< U U , ,' ■ •:> J '11.• u«*ifs» T. -,«||«É»-||1 M*Mtw«aan' Jy.' ■'.« * naim* ■ : ' j y - , Tabell för Städerne inom Upsala Län.
Yerkets Räkenskaper, uppvisas; äfvensom Utskottet finner sig böra föreslå, att, då öfrige Utom Riks-Staten aflönade Yerks och Staters Personal varder hörd, i fråga om deltagande i denne Pensions-Cassa-Inrättning, sådant jemväl må sträckas till Städernes Ämbetsoch Tjenstemän, på det de må kunna deruti ingå, om de det åstunda och finnas, dertill berättigade, Då Utskottet för öfrigt funnit cornjnitterades Förslag, i afseende på denna inrättnings omfattning, i alla delar väl grundadt; hemställer Utskottet, det Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrka nådigt bifall och verkställighet derå; jemte det besluten i ofvanberörde frågor anmälas; hvilket allt vördsamt öfverlämnäs till Riksens Högl, Ständers närmare pröfning. Be Länkanden. Ankom d. 7 Yttrande, uppå sårskildte Motioner ,om Löne-besparingarne å Ämbetsoch Tjenstemåns aflöning. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets åtgärd remitterat följande derstädes gjorde Motioner, i fråga om Lön-besparingarnes tillgodonjutande af Ämbetsoch Tjenstemän, nemi.: 1:0 Af Herr Grefve F. B. von Schwerin, innehållande den framställning, att hvad af Lönerne vid Tjensters tillträdande afdrages, för att, såsom Begrafningshjelp återställas Ämbetsmäns Enkor och Barn och hvarigenom hittills en Inkomst-Tittel för Staten uppkommit, måtte, efter de grundsatser, som äro antagne för Sparbanks-Inrättningarne, administreras sålunda, att fördelen deraf tillfaller dem, hvilka allena derpå ega rättmätiga anspråk. 2:0 Af Herr Fabian Monlgomeric, »om anfört, huruledes en Ämbetsman, Siats-Utskottets Betänkande}!.