Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M a n ser henne visserligen mycket sällan deltaga vid basarer o c h försäljningar, synnerligen af d e t s k ä l, a t t h o n s k y r offentligheten, m e n hon är i stället så mycket mera verksam i det tysta. Såsom varande skyddsfru inom Adolf Fredriks församling i Stockholm äger hon ett vidsträckt fält för u t ö f v a n d e af b a r m h ä r - tighet. Iduns Tryckeri Aktiebolag 6:te årg. 70 ö r e pr n o n p. - r a d. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Borgström. m a n skulle k u n n a säga år från år, längre och längre. Förutom sitt förtroendeuppdrag att vara skyddsfru är hon hedersledamot i asylet för pauvres honteux samt medlem i flere direktioner för välgörande ändamål. Emelie Borgström föddes å Sörbro gård i Värmland år 1834. Fadern var överstelöjtnanten Gustaf von Axelson, modern P a - mela von Axelson, född Volffelt. Modern, en en så väl på hufvudets som hjärtats vägnar rikt utrustad personl i g h e t, ö n s k a d e lifligt a t t gifva sin e n d a dotter e n i alla afseenden utmärkt uppfostran. La Rochefoucauld. E n aktad författarinna skref en g å n g i denna tidnings spalter, a t t d e n egenskap hon högst skattade hos sina vänner v a r troheten. H o n gläder sig å t sina vänners framgångar och tager innerlig del i deras sorger och pröfningar. Charlotte Lindholm. V a n a n att ständigt låta betjäna sig är det största slafveri och upphöjer moraliskt dem, som tjäna oss och själfva kunna försörja sig, till våra herrar. Schleiermacher. °, r °, 1 rj ramat, framåt å daggig stråt i klarnande morgonoäkten! Framåt, framåt, i galopp, i galopp att hinna mitt mål, förrån sol går opp, ren bådad af morgonfläkten!
Örringar måste, såsom vildarnes näsringar, anses som ett förgripande på naturen. Det är allas, i synnerhet äkta mäns och fäders plikt att arbeta emot dem. De borde ej tillåta sina hustrur och döttrar att skatta åt en dylik smaklöshet och genom sitt exempel förleda andra tanklösa till efterapning. Den en gång så allmänt spridda tron, att hål i öronen o c h bärandet af örringar skulle kunna hindra ögonsjukdomar och inflammationer, har väl för länge sedan måst vika för bättre insikt. Om kvinnorna endast ville betänka, att en sårnad aldrig kan pryda, o c h att de verkligt förståndiga finna detta m o d minst sagdt löjligt, skulle de helt visst frivilligt afslå från detsamma. Teater och. musik. Kungl. operan öppnade i fredags säsongen med uppförandet af en bland publikens favoritoperor, » Carmen ». Hufvudrollernas innehafvare, fru Edling, fröken Karlsolin, hrr Odmann och Edberg, skördade välförtjänt bifall. Det hela gick för öfrigt förträffligt under hr Hennebergs ledning. Salongen var utsåld. På söndagen gafs » Leonora » och på måndagen » Mignon », båda för fulla hus. Svenska teatern börjar sin sejour lördagen den 31 augusti under direktör V. Holmquists ledning. Som premiére kommer att gifvas Alphonse Daudets sensationella Kampen for tillvaron, en dramatisering af författarens roman En odödlig. D e viktigaste rollerna innehafvas af herrar Eric Zachrison, V. Engelbrecht och O. Sternvall samt fruarna Anna Lisa Hwasser-Engelbrecht och A. Olson samt fröken L. Seelig. Konst Vår framstående konstnärinna Fru Jenny Nyström Stoopendal har i dagarne fullbordat ett större porträtt af f. utrikesminister ngrefve Alb. Ehrensvärd, afsedt att införlifvas med utrikesdepartementets porträttgalleri. Jenny Nyström har med detta porträtt lemnat ett nytt fullödigt prof på sitt gedigna konstnärsskap; och kan konstvännen inför detsamma endast beklaga, att en pensel, mäktig så mycken karaktäristik och elegant smidig träffsäkerhet, ej oftare får tid att egna sig åt det egentliga porträttmåleriet för ymnigt påträngande uppdrag af visserligen ej obetydligare art. Grefve E:s porträtt är helt enkelt mästerligt.
11 fattare befunnes hafva, genom utgifna läroböcker af öfvervägande förtjenst, gjort sig sä synnerligt förtjent om folkskolan, att den inkomst han af sitt arbete dragit ej kunde anses derför medföra tillräcklig belöning, så lärer ej för Kongl. Maj:t fattas utväg att, på.sätt förut vid enahanda förhållande egt rum, derför tilldela särskild belöning. Så väl på de skäl sammansatta Utskottet nu anfört, som emedan, efter hvad här ofvan är visadt, Rikets Ständer redan vid denna riksdag afslagit motioner i den syftning, som det ifrågavarande förslaget, nemligen att, medelst uppoffring af allmänna medel, främja utgifvandet af goda läroböcker för folkskolorna, hemställer sammansatta Utskottet att ifrågavarande förslag ej må vinna Rikets Ständers bifall. 7:o. Noggrannare kontroller. I sådant afseende anför den af Sven Heurlin åberopade författare, att då ett vakande öga erfordrades för att tillse det föreskrifterna angående folkskolan efterlefvas och undervisarne rätt uppfylla sitt kall, så vore inspektionen öfver folkskolan en nödvändig länk i rikets undervisningsväsende, börande inspektörerne ej blott öfvervaka och kontrollera de bildade skolsystemerna, utan ock biträda de församlingar, som vilja ombilda sitt skolväsen efter de nya förhållandena, med upplysningar, råd och praktiskt biträde. Desse inspektörer borde sålunda, åtminstone till en början, uteslutande egna sig åt detta uppdrag; dock att befattningarne ej tillsattes annorledes än i den mån fullt passande personer kunna för detta ansvarsfulla kall finnas. Derföre föreslogs att Rikets Ständer måtte, för en tid af fem år, bevilja anslag åt tolf Folkskole-inspektörer för riket, med en årlig aflöning'af 3,000 R:dr, jemte 1,000 R:dr för resekostnader, eller tillsammans för detta ändamål 48,000 R:dr R:mt.
Det må väl vara, att detta län har ett eller annat hundratal personer mindre än de öfriga, men vid denna, i min tanke, ej på saken särdeles inverkande omständighet, borde man ej hafva fästat sig. Jag för min del anser, att denna olikhet bör utjemnas, och tjenstemannen inom samtliga länen få lika löner. Jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, att en LänsNotarie måste vara en person med juridisk bildning, måste hafva tagit IiofRätts-examen samt tjenstgjort vid Ting. LänsBokhåliaren behöfver visserligen ej hafva tagit någon annan examen än kameral-examen, men denna examen fordrar dock en tids vistande vid något Universitet. Nu är det föreslaget, att en LänsNotarie skulle få 750 Rdr i lön, under det att en Länsman t. ex. på Gottland skulle erhålla 700 Rdr, och dessutom boställe eller 150 Rdr i hyresersättning. Således skulle en Länsman blifva bättre aflönad än en LänsNotarie! Denna sednare måste dock underkasta sig en daglig tjenstgöring, såsom förhållandet i allmänhet är med LandtStatens tjenstemän, de der måste vida mera passa på tiden än Kollegiernas. Det går icke an för Landtstats-tjenstemannen att upkomma på embetsrummet k). 11 eller 12, och låta personer under tiden vänta på sig, utan han måste infinna sig kl. 9 och qvarstanna hela f. m., samt understundom använda en del af e. m. för att medhinna göromålen. En Vaktmästare vid Länshäktet har 600 Rdr i lön och dessutom fria husrum, ljus, ved m. m. d. Han har således större löneförmåner än LänsNotarien. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på mitt yrkande, att LänsNotarien Den 23 September e. tn. 347 och LänsBokhållaren på Gottland måtte få en lön af 1,000 Rdr hvardera, hvilken väl är en ringa lön, men någorlunda tillräcklig för deras existens. Hr Montgomerie, Rob. Nils Germ.:
Stockholm, den 21 Janu ri 1818. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUbskobbs Bebelnkanch, i anledning af Herr Friherre Wran breis Memorial om O angela genheben abb förekomma Riksdags• ärendernas afgörande mellan Riksdagarna 711. m. U nder den 24 innevarande månad hav till R. fl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskott inkommit ett Utdrag af Protocollet, hållit hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den lcrde föregående dato, hvaruti till Utskottets Utlåtande remitteras ett Memorial af Herr Friherre Wrangel, Henning, angående aageläge*heten att emellan Riksdagarne förekomma afgörandet a£ sådana mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers öfverläggning. Yid anställd jemförelse emellan detta Memorials innehåll och de föreskrifter, hvilka uti Regeringsformens 5gdje, 8gde och gode o6, Bcsn, och Ekon. Ut sk. Bftänkanden.. saint Riksdags Ordningens utgöra föremålet för Allmänna Besvärsoch, Ekonomiutskottets åtgärder, har Utskottet funnit, att utlåtandet öfver det remitterade Memorialet icke kan hänföras under dessa föreskrifter, såsom ondast yrkande afskaffandet af ett föregifvet missbruk och dess förekommande vid Grundlagarnas verkställandej allmänhet, men icke beskaffenheten af Förslag till nya Lagar, eller de gamlas förändring, i hvad som rörer Rikets hushållning och dermed sammanhang ägande ämnen. I stöd af dessa skäl får derföre Utskottet nämnde Memorial, såsom dess befattning ej tillhörande, enligt RiksdagsOrdningens 44^e §. vördsammeligen återlemna. Stockholm, den 26 Januari 1818. Riksens, Högloft.
Transport: 6,333: 16. — 69 Transport: „ 6,333: 16. för hamnoch väganläggning vid Fröbygärda färjeplats på samma ö „ 12,160: — inom Gefleborgs län: för Woxna elfs upprensning inom Hogdals, Loos och Ofvanåkers socknar i Helsingland, „ 5,200: — hvaraf utbetalts 3,250 R:dr. Tillsammans Den, vid sednast» riksdag, lill Kongl. Maj:ts nådiga disposition, för befrämjandet af sanka trakters och sjöars ntdikning, anvisade summa af 100,000 R:dr har, enligt de nådiga bref, Fullmäktige härom hittills erhållit, dels såsom lån och dels såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, blifvit, af Kongl. Maj:t i nåder disponerad för nedannämnde 26 sjösänkningsoch andra vattenaftappnings-arbeten, nemligen : inom Upsala län : för sänkning af Hafsjön inom Ekeby socken af Olands härad, lån 600: — anslag utan återbetalningsskyldighet, 200: gyp. hvaraf lånet och 100 R:dr af anslaget utbetalts, för utvidgning och fördjupning af Trögdbodike, mellan Lagunda och Trögds härader, lån 2,300: anslag 200: 2,500:
Ehuru det möjligen kunde sägas, att skada icke veterligen skett genom de anmärkta dröjsmålen, åtminstone så länge icke någon part deröfver fört klagan, befunnes sådant vid närmare eftersinnande destomindre antagligt, som hvarje onödigt uppehåll i en rättsfrågas afgörande löga någonsin kunde undgå att förnärma någondera af parterna, fastän de af begripliga orsaker sällan deröfver klagade, samt de af Rådstufvurätten till dess urskuldande uppgifna ursäkter icke heller syntes förtjenta af odelad uppmärksamhet, anfördes af Justitie-Ombudsmannen underdåniga besvär emot Kongl. Hofrättens utslag; under yrkande, att ansvar måtte Rättens ordförande och ledamöter ådömas; men genom utslag den 31 Augusti 1757 har Kongl. Maj:t förklarat sig finna skäl icke vara anfördt, som i Hofrättens utslag kunda verka ändring. Emot Rådstufvurättens i Marstrand ordförande och ledamöter är, enligt Justitieombudsmannens förordnande, åtal inför Kongl. Göta Hofrätt utfördt derföre, att Rådstufvurätten, som genom särskilde utslag på en och samma dag dömt en person att, för särskilde slagsmål, plikta dels 14 R:dr 40 sk., dels 4 R:dr. 16 sk. Ranko, förvandlat dessa bötesbelopp, hvart för sig, till fängelse vid vatten och bröd, nemligen under 13 dagar för det förra och 5 dagar för det sednare, i stället att genom ett beslut förvandla sammanräknade bötesbeloppet 19 R:dr 8 sk. till 16 dagars fängelse vid vatten och bröd; hvarförutan emot Borgmästaren särskildt blifvit anmärkt, att han, då den sakfällde, för kroppsstraffets undergående, till länshäktet insändes, icke medskickat de utslag, genom hvilka böterne blifvit ådömde, utan i stället låtit fången åtföljas af förpassning, den der varit i så måtto oriktig, att den dels icke upptagit bägge de särskildt ådömde bötes-beloppen, dels icke heller förvandlings-straffen, hvart för sig, utan sammanlagda, hvarigenom Exsekutor varit hindrad att upptäcka, det den händelse funnits för handen, som i Kongl. Brefvet den 26
För sportler eller sådana medel, hvilka utöfver sjelfva lönebeloppen uppbures efter taxor eller särskilda förordnanden, borde erläggas lika afgift, som för kontanta löner; och skulle, lill upplysning om sportelinkomsten, vederbörande embetsverk aflemna noggranna förteckningar å hvarje der förekommet fall eller göromål, då sportler egt rum, äfvensom å dessas belopp. För pensioner och gratialer, öfverstigande 500 d:r, skulle bevillning erläggas och utgöras med icke mindre än 12 procent. Advokater, Notari! publici ra. ti. skulle taxeras till bevillning från minst 12 till högst 40 d:r. Utaf frälseegendom skulle bevillningen utgå med 21f öre för hvarje rustningsmark och för hvarje helt hemman utsocknefrälse inom Skåne, Halland, Blekinge och Bohuslän med 10 d:r samt för rå- och rörshemman med hälften. För pastorater på landet skulle erläggas 22\ d:r, efter vanlig beräkning af 1702 urs bevillningsförordning. 64 hela mantal. Kapellaners och Klockares bevillningsafgifter fördubblades. Likaså afgiften för den patroni ecclesiarum anslagna kronotiondespanmål. Enligt den allmänna tillökningen i afgifterna för näringsidkare jemte alle andre, som inom stad utöfvade något yrke, skulle grosshandlare i Stockholm och Göteborg taxeras från 50 till 800 d:r, öfrige handlande derstädes från 30 till 400 d:r, fabrikörer och handtverkare samt andre borgare från 20 till 600 d:r. Skeppare skulle taxeras till bevillning inom den stad, dit fartyget hörde. Konstnärer och murmästare m. fl., som icke vore borgare, skulle betala från 12 till 100 d:r, samt hyrkuskar 100 d:r för hvarje vagn Inom de öfriga städerna skulle likaledes handlande, fabrikörer och handtverkare jemte andre borgare taxeras till bevillning mellan de lägsta och högsta afgiftsbelopp, som för hvarje i beviliningsförordningen uppräknad stad vore bestämda.
I följd af hvad jag sålunda haft äran anföra, tror jag mig tryggt kunna våga det påstående, att de vidtagne förändringarne med ÄgodelningsRätters förordnande för Den 22 December e, m. 207 Skiftesmål, med Bergsoch CommerceCollegierne, och med öfverflyttningen af åtskillige rättsfrågor från de öfrige StyrelseVerken, långt ifrån att för framtiden åstadkomma någon juridisk oredaj tvärtom bidragit, att afhjelpa hittills existerande förenade Administrativa oell juridiska oredor ; och fastän de personer bland Embetsman, Representationen och Styrelsen, hvilka dels föreslagit, dels gillat desse förändringar, icke af Herr Tham fått uppbära annat än otack och klander torde de få vara tillfredsställde i den öfvertygelse att de, vid uppgörandet af skillnaden emellan Domaremagt och Administration , handlat i öfverensstämmelse med RegeringsFormens 47 §., och att det språk, Herr Tham för, icke är Svenska Nationens. Friherre Ehrenborgh: Då mina anmärkningar mot åtskilliga uttryck i Herr Thams Memorial i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, föranledt den vidare utveckling af ämnet, hvilken nu är föremål för discussion, kunde Ridderskapet och Adeln med skäl af mig fordra, att äfven jag inginge i närmare delaillerade vederläggningar af hvad Herr Tham sednast yttrat. Men då Herr Danckvardt så fullständigt vederlagt Herr Tham, och dervid upptagit alla de skäl jag skulle för min mening lia velat begagna, anser jag öfverflödigt att med ao8 Den 11 De cera b er e. m. upprepande deraf uppehålla tiden, utan, förenar mig i allt hvad han yttrat, och får för egen del allenast beklaga, att en person, så upplyst som Herr Tham, skall klandra Styrelsen för en åtgärd, den mäst liberala, som en Styrelse väl någonsin i något land tagit — den nemligen att skänka ifrån sig en arbitrerande magt, och öfverflytta den på en inamovibel DomareCorps. Friherre Boije} Ludvig:
Så hade Constit.Utsk. bort förfara, om det handlat i consequens med dess nu uppgifna princip; men i följd af principens felaktighet hade dock äfven detta varit orätt. Dessutom har Utsk. i punkten straxt ofvanföre uttalat den opinion, att Utsk. icke är pligtig* alt, i följd af remitterad anmärknlsanledn., ingå en ny pröfning af en sak, som Utsk. redan förehaft. Detta är att tillkännagifva en öfvertygelse om sin ofelbarhet på samma gång, som Constit.Utsk. underkänner sin egen skyldighet. Det måste vara Utsk:ns pligt att, då betänk:n återremitteras, eller mål till dem återförvisas, åter upptaga och pröfva målen, helst jag skulle tro, att Constit.Utsk. icke, mera än andra menskliga institutioner, kan vara fritt från misstag, och att således en ny pröfning kan föranleda till rättelse i dylika misstag. På de grunder, som jag nu anfört, anhåller jag hos Hr Gr. o. Landtm, om särskilda propos:r derpå, att betänk. N:o 7 må läggas till handlingarna och att betänk. N:o 12 med ogillande må läggas till handlingarna, emedan detta ogillande drabbar den nuvar. föredraganden af krigsärender, hvilken, jemte nuvar. JustitieStatsministern, är den, sorn varit vållande till ifrågavar. åtgärd. Denna lapprissak, om gardesreg:terna erhålla några tusen r:dr förr eller senare, är icke af stort värde; men det är af stor vigt, att Nationen ser ogillandet deraf, att, straxt efter Representationens åtskiljande, tvärt emot dess beslut stridande åtgärder af Regeringen blifvit vidtagna. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: De af Gr. Cronhjelm emot Constit.Utsk:s förevar. betänk:n gjorda anmärkningar skulle i resultaterna vara fullkomligen riktiga, om premisserna vore riktiga; men Hr Gr. har råkat misstaga sig om dem, och derföre äro också resqltaterna grundfalska.
I som i Ilädcrne bo, I hafwa skörda, nogi I bränne, icke men wilja bränna, när Försynen ii agl Eder sä mänga iömäuer; ,rmte spannemäl i ölwerflöd dä ersätter handelsgeniet Eder, hwad Ni förlorar esler Er ranka; dä kommer ej någor U-skotl i förlägenhet, att stadga sunda och möjeliga straff för Z rus ä råd, dä risquerqr ingen sin hela wätfärb i fall han någon gäng kun - ZZ4 Den 28 Maji. kunde komma något mosig hem fran elt godt lag; men till tröst, för första invention af denna olycksaliga wara, matte jag nämna: alt lärarena skola lysa såsom ofantel.ga stora bränivinspannor och the ther en wist fullkomlighet upnätt i thetta förstörande ehuru loflrga yrke, säsom klarpannor i thet underjordiska bränneriet Sluteliqen fär jag ödmjukast anhälla, att hela saken matte till ,skottet återremitteras till hwar ken mer eller mindre än ?okal omarbetning. Zriherre Kurclc, Knut, utbad sig att i delta ämne, oaktat ofwel läggningen derom redan dragit^g tangi pa tiden, lckwäl fä fästa Ridderfkapet och Adelns upmärksamhet uppå näqra anmärk» ningar, dem han skrifteiiaen författat, sä lydande: Till Protokollet! Dä Kongl. Majit i dest nadina proposition anser branwinstillwerkninqen böra inrättas med egentelig hänsigt till landbrukcrs »phjelpande, och att det endast är i den man, detta föremål öfwerffrides, som bcänwinöbränningen förfelar den dera asyfkadc nytta: och wld betraktandet deraf, huru allmänt öfwerklagade mitzbruken förut warit, genom den olyckliga erfarenheten wi haft om deras skadliga werka»; sä nödgas ag bekänna, att det äfwen hos mig, upstär mycken betänklighet wid den utiväg Högloft.
Vidkommande det exempel, som den siste värde talaren, under åberopande af Småland, andragit, så medger jag att det der gått för sig, att sätta saken likasom på auktion. Man har der bjudit allt sitt till för att för den ena eller andra åsigten få tillsammans en mängd namnteckningar; men jag frågar Er, Mina Hrr t är det rätt och bör det ske framdeles? Jag röstar för Ut,sk:ts förslag. Hr Brakel, Mauritz: Jag instämmer uti den af Hr Bildt uttalade åsigt, att enskilde böra i någon män bidraga till de jernvägar, hvilka hädanefter komma att bygga9. Frih. Åkerhjelm har talat om de svårigheter, som skulle komma att för åstadkommande af detta bidrag upstå, till följd af de många olika intressen för denna jernväg, som de, hvilka bo på längre eller kortare afstånd från banan, måste ega. Jag är dock fullt öfvertygad att, om denna bana icke skulle få byggas på Statens bekostnad på annat vilkor, än att jorden kostnadsfritt öfverlemnades till Staten, skulle Landshöfdingen i Orebro län hafva ganska lätt att bilda ett bolag, som exproprierade jorden. Detta är nemi. ett bestyr, som icke egentligen angår Staten, utan orten; och jag förmodar, att det icke skulle medföra så stora svårigheter. Frih. Sprengtporten åter har yttrat, att denna bana bör byggas efter samma grunder, sorn öfriga banor här i landet, enär den står i sammanhang med hela norra jern vägssystemet. När en gång banan norr om Mälaren blir beslutad, då blir äfven ifrågav-.de bana nödvändig, men icke förr; och jag är ganska säker, att om man skulle upskjuta byggandet al denna bana, intill dess norra banan blir färdigbygd, så skola nog Nerikes innevånare dessförinnan hafva hittat på medel att expropriera den jord, som Staten behöfver. Jag förenar mig i de af Hrr Bildt och Ehrenheim framställde yrkanden. Hr Montgomery: I afseende på den jemförelse, som af Hr Bildtg upställdes mellan öfriga Statsbanor och denna bana, måste jag uttala, att jag finner densamma oriktig.
Slutligen vänder hon sig till kämparna från det italienska frihetskriget och hälsar dem som såningsmannen af den framtidsskörd, på hvilken hon ännu hoppas. Under den tid, som förflutit mellan diktens början och slut, har hon erfarit den lifsmakt, som ej blott fullt utdanat hennes kvinnlighet, utan, som följd däraf, kommit henne att mer än någonsin känna sig förbunden med sitt släkte, medborgarinna i samtidens lif, medansvarig i sitt folks framtid. Hon ägde sin son, och af denna lycka hämtar hon den styrka, som gör henne till hoppets sångare för en sak, som få män i den stunden kunde tro på och än färre besjunga. Hennes dikt med dess allvarsfulla grundfärg slutar som den börjar med ett barnaleende, och gör sålunda intrycket af ett åskmoln, guldkandadt både ofvan och nedan! 16 »Gasa Guidi Windows» blef en lösen för alla den italienska frihetens vänner och den första starka tonen i den följd af sånger, i hvilken hon ända till de sista veckorna af sitt lif sjöng ut Italiens bästa känslor. Det tomma talet att diktaren icke har med politik att skaffa, föraktade Elisabeth Barrett Browning djupt. Hon visste att detta tal ej upphöjer utan förnedrar diktaren, ty det ställer honom utanför hans lands nutid och framtid, efter som dagens historia är forntidens politik, och dagens politik blir framtidens historia. Hon kände att konstens rötter bli starkare ju djupare de tränga in i samtiden, och att skaldens rätta ställning till tidens politiska lif icke är den förnäma likgiltighetens, utan deltagandets, hvarigenom han lyfter det förvirrade upp i klarhet, och samlar det splittrade till en stor sträfvan. Och sådan var Elisabeth Barrett Brownings egen politiska diktning, hvilken därigenom blef förbunden med en af århundradets stora frihetsbragder. Hon var ingen skarpsinnig dagspolitiker, därtill var hon för mycket skald. Men det är ej heller ögonblickets statsmannavishet folken hos sina skalder behöfva, det är profetians gåfva. På hösten 1851 anträdde makarna en långresa.