Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så har den förre anmärkt, att han väl erkände satsens riktighet i allmänhet, men att det förhölle sig med denna sats lika som med andra allmänna satser, att de kunde missbrukas och sträckas för vida. Om det derföre vore fråga om en rättighet, som lagen gifvit åt en viss person och således för att gälla under en viss inskränkt tid, eller om rättigheter, som grundas på af lagen tillåtna aftal, så vore onekligt att satsen hade sin fulla giltighet; men enahanda vore icke förhållandet när fråga är om en blott på lagen grundad rättighet, som är ämnad att gälla för en obegränsad framtid och hvilken således har mera afseende på ett visst sakförhållande, än på någon viss person; ty om lagen icke skulle, så länge sjelfva saken existerar, ega makt, att på annat sätt reglera förhålianderne, än lagen en gång bestämt, så vore en förbättring af en mängd bland våra lagar omöjlig. Man skulle då hvarken kunna utfärda någon ny skiftesstadga eller ny bränvinsförordning. Dessutom vittnade sjelfva den lagstiftning, hvarom fråga nu är, emot den vidsträckta tillämpning af satsen, som Utskottet deråt gifvit. Först med 1818 års inteckningslag bade nemligen solidaritetsprincipen blifvit införd; men oansedt samma lag i följd deraf hade vida större inflytande på gifna inteckningar, än den nu ifrågaställde kunde komma att utöfva, blef den nya lagen redan Bih. lill R. St. Prat. 1830 & 1831. 7 Sami., 1 Afd., 28 Uäft. 2 10 Lag-Utskottels Ullålande, M 44. dagen efter utfärdandet gällande för både äldre och yngre inteckningar. Häraf vore uppenbart ett förhållanden kunde finnas, under hvilka ny lag måste gifvas retroaktiv kraft; och att sådant förhållande vore nu förhanden. Detta ådagalades nemligen om man kompletterade det af Utskottet i betänkandet framställda exempel. Detsamma afsåge den händelse att två egendomar, hvardera värd 1,000 IUdr, blifvit gemensamt intecknade för ett lika belopp, samt att en af dem derefter särskildt blifvit intecknad för jemväl 1,000 IUdr.
Bland svenska författarinnor, som under de senare decennierna g j o r t en g o d insats i vår litteratur, företrädesvis på den andliga sångens område, under det h o n själf, likt skogens linnéa, trädt i skuggan, förtjänar Charlotte af Tibell m e d rätta ett rum i vårt porträttgalleri. Ättens stamfader var Petrus thoirue Cassiopceus, prost i Skeptuna, efter hvilken socken sönerna a n t o g o det f ö r våra öron sällsamt klingande namnet Skeptunensis. Prosten i Skeptuna var en af dem, som undertecknade Upsala mötes beslut. G e n o m sina sö- ner blef han stamfader för icke mindre än sju vidt utgrenade prästsläkter. E n af hans afkomlingar, kyrkoherden Laurentius Petri i Tibble, underskref också Upsala mö- tes beslut, sedan han såsom motståndare till liturgien vari c utsatt för en m ä n g d ledsamheter. H a n s sonson, kyrkoherde i H a g e b y, skref sig Tibc / ius,hvi \ - ket återigen dennes son, som beträdt den militära banan, m e d bortkastande af den latiska ändeisen, förk o r t a d e till Tibell. Den v unge Gustaf V i l h e l m blef, liksom sin far, militär o c h d e l t o g redan v i d sexton års ålder år 1788 i kriget mot Ryssland, hvarunder h a n icke saknade tillfällen att utmärka sig. Eranska revolutionen o c h de krig, d e n framkallade, lockade emellertid den u n g e Martissonen att inträ- da i fransk tjänst, o c h med vederbörligt tillstånd begaf han sig till Frankrike, d e l t o g i de franska legionernas ärorika tåg öfver A l p e r n a o c h var m e d T. Thorild.
M. aflåtne undåniga Skrifvelse af d. 10 April detta år i denna fråga, inhemlat: att öfver hela Riket, med undantag af Skåne, ersättning blifvit af postmedlen roterade posthemman tilldelad, efter den andel hvarje sådant hemman Expeditions - Vt skottets Förslag tili tind. Skrifvelse N-o 2^.6. 4*9 eger i den rote dit det hörer, samt efter det belopp, hvartill Kronan för vacanta rotar inom hvarje Regemente eller Compagnie låter uppbära vacanceafgift, och hvilken ersättning uti olika Provincer utgått lill olika belopp, nemligen från omkring 4 R:dr till högst 42 R:^r och några skillingar; hvaremot, jemlikt E. K. M:s Nådiga Bref af den 21 October 1817 och den 16 Maji 1820, roterings-ersättningen i Skåne blifvit bestämd för en hel rote, som förer posten 8 mil i veckan, till sex tunnor spanmål om året, hälften råg och hälften korn, och som godtgöres efter ortens inarkegångs-pris, hvartill grund skall blifvit hemtad från den afgift af enahanda belopp, som Kronan för vissa ständiga vacancer vid de nya Skånska Rolerings-Regementena uppbär; att Öfverpost-Directeurs-Émbetet ansett en förändring af grunden för ifrågavarande ersättningars bestämmande vara af billighet och rättvisa så myckel mera påkallad, som den, roterade posthemman förut medgifne rättighet, att få deras rotering å andra oroterade hemman eller hemmansdelar öfverflyttad, genom E. K. M:s Nådiga Bref den 3o Maji 1826 blifvit dem betagen, hvarföre ock Öfverpost-Directeurs-Embetet uti dess omförmälde underd.
"Innehafvare af creditsedel eller invisning äge jemväl, oberoende af den rätt, som i näslföregtde § bankens borgenärer tillägges, att fjorton dagar (det är della jag vill hafva ändradt lill en månad) efter det sedeln eller irivisningen blifvit företedd och icke sedan inlöst, lagsöka en eller flera lottägare med samma rätt alt använda utmätningst vång, som lag och gällande föl fattningar i allmänhet medgifva mot gäldenär för skulder af den mest execuliva beskaffenhet. ’’ Hr Stuart: Man har ofta upprepat, alt man ej kun de antaga den i5 §:n, emedan derigenom möjligheten för nya bankers uppkomst skulle tillintetgöras. Jag bar åter lork larat min åsigt vara den, att denna möjlighet komme att fortfara, lika väl efter antagandet af det i i5 §:n föreslagna stadgande som före dess meddelande. Deremot skulle jag hysa verklig betänklighet, huruvida med den förändring, sorn Hrr von Hohenhausen och Ribbing föreslagit, några enskilda banker vidare skulle uppkomma. Man bör nemi. icke lemna ur sigte, alt det är lottägare, som först skola sammanträda och organisera bolaget, innan val af direction förekommer. För min del tviflar jag på, att någon skall vilja ingå såsom lottägare i ett bolag, der den stränga solidariska ansvarighet finnes, ali han fjorton dagar efter vägrad inlösen af en sedel blefve sökt för densammas innehåll, helst denna vägran i de flesta fall kan hafva tillkommit ulan hans vetskap och mot hans åtgöranden. Man bör nemi. betänka, att den person, som inträdl i ett bancobolag, icke får derifrån utträda, med mindre de öfrige loltägarne dertill lemna sin tillåtelse. Om han nu aldrig så mycket protesterat emot bolagets beslut, så står han dock i ansva 20 H. 79 6aS D c n 24 Februari c. m. righet för åtgärderna.
Borgare-Ståndet har godkänt förevarande punkt, med undantag af det förbehåll, Utskottet i slutet af densamma framställt, hvilket Ståndet ansett böra utgå. Som de flesta af dem, hvilka inom Riks-Stånden sig yttrat öfver ofvan upptagne förslag, ansett Creditiver åt Hypotheks-Föreningar ochPrivatBanker för Spanmåls belåning böra beviljas, helst dylika inrättningar för landet äro af obestridlig fördel; upprepar Utskottet den tillstyrkan, §. 38. att Cassa-Creditiv må af Banco-Styrelsen kunna meddelas så väl Hypotheks-Föreningar, som de Associationer och PrivatBanker, hvilka befatta sig med spanmåls belåning, till de maximi-belopp af 3oo,ooo R:dr för hvarje Hypoteksförening och i5o,ooo R:dr till hvar och en Association eller PrivatBank för spanmåls belåning, som uti 187 §. af Banco-Reglementet äro bestämda; men, jemte det Utskottet nu tillika hemställer, §. 3g. att de genom 184—18g §§. i nämnde Reglemente utstakade grunder, i afseende på Creditiv för Hypotheks-Föreningar, fortfarande må oförändrade gälla till efterrättelse; har Utskottet skolat anmäla, att, i sammanhang härmed, under öfvervägande kommit, huruvida någon jemkning borde ske uti de vilkor, som blifvit fästade vid rättigheten till Creditiv för Associationer och Privat-Banker, hvilka med ■spanmåls belåning sig befatta, på det att derigenom sådane inrättningars uppkomst må kunna underlättas och tillfälle beredas för belåning af spannmål.
Der låg ett hemligt förstånd i blicken, och ibland åtföljdes den af ett leende – ett vagt, mildt leende. Främmande märkte det aldrig, de visste det knapt sjelfva, åtminstone tänkte de icke på det. Så engång, då de voro borta, kom Berta af en händelse att åhöra ett samtal mellan Nils Max och en annan herre – ordföranden i ett aktiebolag, hvilket nyliget grundat en större tidning. Han ville förmå Max att emottaga redaktörsbefattningen. De båda herrarne voro ensamma i rökrummet, och i kabinettet innanför satt Berta – hon var trött vid att dansa. I motsatta dörröppningen till salongen hade ett par damer slagit sig ned och förde ett halfviskande samtal, under det de med ögonen följde dansen derinne. Annars fans der ingen mera i rummet. Portiererna till rökrummet voro halft fråndragna. Berta såg Nils Max gå fram och tillbaka derinne med sin oregelbundna, litet slingrande gång, stötte då och då till möblerna, som stodo tätt. Den andre satt grensle öfver en stol och rökade starkt, under det han pratade. »Nå, Max, är det icke ett hederligt anbud – eller hvad tycks». »Åhjo», Berta såg, att hans ögonbryn voro starkt sammandragna, »men jag har ju sagt er, att jag icke kan taga emot det.» »Men det är ju komplett vanvett» — Den andre herrn ryckte på axlarna och slog litet otåligt askan af sin cigarr. »Nej, det är det icke. Begriper ni icke, att i min ställning vore det vanvett att vika en hårsmån från det program jag engång uppgjort? Att vackla vore här det samma som att falla.» »Nå, men på vissa vilkor?» – »Ja, mina vilkor känner ni ju. Ledningen af bladet – nej, icke ledningen, men magten, oinskränkt magt, annars kan jag ingenting göra. Och så förändradt politiskt program: bestämd vensterpolitik, men ingen radikalism.» Stämman var låg som vanligt, men med fast, kall klang. »Så ville jag göra den tidningen till det moderna Skandinaviens organ – jag » Han stannade tvärt, läpparna hårdt slutna, blicken rakt framför sig – genomträngande, koncentrerad. Men med ens begrep Berta, huru fruktansvärdt ärelysten den mannen var, och blixtsnabbt
Inbjudningen blef icke anlagen, utan godkände R. o. Ad. ] 58 och 15g voter:s-propos:na. Deri 5 April e. m. 229 Jern: smidt eller valsadt: platan, förtcnta. 160 voter:s-propos:n godkändes. Jern: spik. 161 voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut lattade beslut; den 162 godkändes. J erns k rot. 163 oell 164 voter:s-propos:na förbigingos till följd af Ståndets förut fattade beslut; den i65 godkändes. Juveler. 166 voterts-propostn godkändes. Kakel. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 167 voter:s-propos:n ansågs komma att förfalla. Kalk; kalksten; kimrök; kli; kläder, gång-, linneoch säng-, ej specificerade. 168, 169, 170, 171, 172 och 173 voter:s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Kläder, tillhörige sjöfarande e 11 er resande, när de äro synbart brukade ra. m. Inbjudningen blef icke antagen, utan godkände R. o. Ad. 174, 175 och 176 voter:s-propos:ua. Knapergall och ekollon. 177 voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Koppar: går ad, smidd, valsad eller gjuten: Bleck och spik till fartygs förhydning. 178 och 179 voter:s-propos:na godkändes. Koppar: smidd, valsad eller gjuten: andra Lelfärdiga arbeten. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf den föreslagna voter:s-propos:n ansågs komma att förfalla. Korgar; korgmaka rear beten. Så väl Utsk:s yttrande som 181 och 182 voter:s-propos:na godkändes.
Remitterade till vederbörligt Utskott, blefvo dessa motioner allt för knapphändigt behandlade och affärdade dermed: att frågan i sitt outredda skick ej kunde till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; hvaremot Utskottets ordförande dock afgaf sin reservation. Detta utlåtande vann Rikets Ständers bifall. Till stöd för motionerna hade anförts: att tackjernstillverkningen och stångjernssmidet redan år 1861 blifvit befriade från tackjernsoch hammarskatten genom nådigt utfärdade Kungörelsen den 14 December 1860; hvari stadgas: »att från och med år 1865 stångjernstillverkningen inom hela riket befrias »från hammarskatt samt att tackjernstionden af alla hyttor, belägna utom de privi»legierade bergslagen, likaledes skall vid nämnda tid upphöra.» De skatter, som tillverkningen af förenämnda ädlare metaller nu drager, i likhet med och efter samma grunder, som jernlillverkningen, äro: 1:o) Grundskatten af den jord, hvarå verken äro anlagda; 2:o) Bevillningen af samma jord; 3:o) Bevillningen af verkens afkastning; 4:o) Bevillning af värdet för alla till dessa verk hörande byggnader med undantag af verkstäderna för sjelfva tillverkningen; 5:o) Kommunalskatt, som, enligt nu gällande kommunalförfattningar, hårdare drabba verk och fabriker än tillförene. 246 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Men drabbas dessutom fortfarande af: afraden eller tionden, som utgår med minst en trettiondedel af tillverkningen och från hvilken motsvarande skatt jerntillverkningen, rättvisligen, numera är befriad. För att visa, huru betungande meranämnda afradsskatt är, torde efterföljande kalkyl, exempelvis, vara tillräckligt upplysande: ett verk, som producerar, t. ex. 3,000 centner koppar årligen till ett värde af 67 R:dr per centner eller 201,000 R:dr, beräknas vid bevillnings-taxering lemna i inkomst en niondedel af samma värde eller 22,333 R:dr 33 öre (hvilken dock i de flesta fall är alldeles för högt antagen) och betalar i skatt: en trettiondedel af tillverkningsbeloppet
12 tolfter 3/9 tums 14 fots plank till spåntpålning kring landfästena med spåntning och nedslagning (spånten 7 fot hög), å 20 R:dr 25 kub.-f:r stenfyllning mellan och omkring pålarne under midtelpelaren, å 10 R:dr . Brons längd 68 fot. Brospannens antal Landfästenas höjd öfver rustbädden Grundläggning: 14 kub.-f:r grundgräfning, å 3 R:dr 508 st. 50 fot långa furupålar, med nedslagning och afsågning 3 fot under vattenytan, å 10 R:dr .. 575 kub.-fot furuvirke till pålrutor, med nedläggning, å 60 öre 9 tolfter 3/9 tums 14 fots plank till spåntpålning kring landfästena, med spåntning och nedslagning, å 20 R.dr (spånten 7 fot hög) Landfästen: 33 kub.-f:r mur med bruk och tuktad sten, å 80 R:dr Öfoerbyggnaden, 50 sträckfot, å 150 R:dr . 42 3,080 345 180 2,640 7,500 13,787 ; Transport R:dr R:mt — - 115,214 822,580 - 20 Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. R:dr örej R:.lr öre R:dr öre Transport R:dr R:mt Bro öft er Örsimds-å vid Altima» Brons längd 52 fot och bredd 60 fot med ett enda 30 fots stenhvalf. Landfästenas höjd öfver rustbädden 7 fot, bredd 60 fot och tjocklek 11 fot. Grundläggning: 67 kub.-f:r grundgräfning, å 3 R:dr 434 st. 30 fot långa furupålar, med nedslagning och afsågning, å 10 R:dr .
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Bevillnings-Utskottets Utlåtande 33 18, i anledning af återremiss i viss del af Utskottets Memorial angående RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan om tullbevillningen. S. D Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande 33 23, i anledning af väckt motion angående förändrade bestämmelser i fråga om vården af och kontrollen öfver till milda stiftelser anslagna medel. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorial 33 58, i anledning af äterrremiss af Utskottets Betänkande 33 56, öfver väckt motion om ett lagstadgande angående belåning af varor, som af egaren blifvit under visst vilkor hos annan man eller allmän inrättning i förvar upplagda. ProL-Utdrag den 6 Juni 1866. Från Hederv. B onde-Ståndet. S D. Jemlikt Ståndets i gårdagens plenum fattade beslut företogs nu i vanlig ordning val af ytterligare sex suppleanter åt ledamöterna i Förstärkt Statsutskott, och blefvo dervid utsedde: Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län med 46 röster; Johan Persson » Upsala » » 46 » Olof Olsson i Slängserud » Wermlands » » 46 » Josef Smedberg » Elfsborgs » » 31 » Per Östman » Wester-Norrlands « » 26 » och Gustaf Jonsson » Calmar » » 26 roster; hvarom protokoll genast uppsattes och justerades för att i vanlig ordning expedieras. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 128, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om inlösande af de s. k. fri socknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk.
Kongl, Majit har likväl, på det tillfälle ej måtte saknas, att, till fördel för Staten begagna sådane förmonliga tillfällen till inköp,’ sorn innan nästa Riksdag möjligen kunde yppa sig, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att, till förefallande behof för ofvannämnde ersättningar,' för anläggningen, administrations-kostnaden uni der samma tid samt för inköp af Jord, der sådane med fördel kunna göras, ställa till Kongl. Majus disposition ett belopp af högst Ett Hundrade Femtio Tusende Riksdaler Banco, att successivt och i den mon behofvet påkallat utgå å Öfverskotten af StatsVerkets Inkomster H Stdts-sarrit Allm.Bes'v.o,Oec.-Utsk. Utl.N.o 34. intill nasta Riksdag, då Kongl. Maj:t blir i tillfälle att förelägga Rikets Ständer icke blott Redogörelse öfver då redan åtgångne kostnader, utan ock närmare förslag öfver de framti* da, med hvad mera till en fullständig utredning af detta företag hörer. Varandes den förmodan likväl af Kongl. Maj:t i Nåder yttrad, att detta belopp ej skall helt och hållet till nästa Riksdag behöfvas, ehuru Kongl. Maj:t ansett tillgång dertill böra vara beredd, på det hinder för anläggningen och densammas fortsättning, under tiden, ej må inträffa.
(G13375) LIGT ATT SÅ PR OMGÅENDE EXPEDIERA ALLA DESSA [1662] HUNDRATALS FRÅGOR OCH SVAR, SOM INKOMMA TILL REDAKTIONEN. DESSA AFDELNINGAR HOTA ATT ALLDELES UTTRÄNGA ALLT ANNAT, OCH FÖRR ELLER SENARE MÅSTE VI FÖRETAGA EN BETYDLIG INSKRÄNKNING t PÅ DETTA OMRÅDE^. NI, LIKSOM MÅNGA ANDRA, MÅSTE GE ER TILL TÅLS OCH SE TIDEN AN. Allm. — cÄ —. TILLKÄNNAGIVANDET LYDDE — MÄRK VÄL! — ATT DE BÅDA NUMREN 7 O. 9 AF FJORÅRETS ÅRGÅNG SKULLE OMTRYCKAS, FÖR SÅ VIDT 100 PRENUMERANTER REKVIRERADE båda dessa n:r jämte permar till årgången. SÅ HAR EMELLERTID EJ SKETT, TY ENDAST ETT FÅTAL EXEMPLAR AF DC rekommenderar sitt välsorterade lager af endast äkta utländska V i n e r och BÅDA NUMREN HAR REKVIRERATS. Särskildt framhålles: Finare Champ.-Cognac från de förRedaktionen. nämsta firmor, flere år här i lagret. [1759] NANCY EDBERG; AF J. N. (MED PORTRÄTT). — - EÖRLOFNIIIGEN ÄR UPPSLAGEN »; AF Vera. — HEMLIF; AF Lisseg. — NÄGRA ORD OM HÖNSSKÖTSEL; AF Gallus. — VÅR ALMANACK OCH VÅRA K Ö P H.A.M.CHRÄ£DA. S V E N S K: A. [F NAMNSDAGAR; KÅSERI AF KarlBenzon. — HJÄLTEMOD I HEMMET. — DRÄKTREFORMFÖRENINGEN. — TEATER OCH MUSIK. — FÖRFATTARINNAN TILL » ONKEL TOMS STUGA ».
Här säges, att i mät för böter får icke tagas den sakfäldes enda fasta egendom, utan att någon bestämning finnes huru stort det maximum, som här alses, bör vara, och detta fastän enda fasta egendom likasåväl kan betyda en ringa hemmansdel som en ofantlig possession; visserligen står det sedermera i §:n 388 Den 11 Joli e. m. »hvaraf han sin nödiga bergning häfver», men detta begrepp, »nödig» bergning, är äfven ganska obestämdt; likaså »nödig bostad», »till jordbruket hörande lösören» o. s. v. Om man vill göra något i denna riktning, tror jag derför att det vore lämpligast att bestämma ett visst belopp, som vore fritaget från utmätning, så att exsekutor hade någon bestämd föreskrift att gå efter. Skulle den nu föreslagna §:n komma att tillämpas, vet jag icke någon annan grund, hvarefter man skulle kunna bestämma begreppen »nödig» och »behöfver», än efter hvad som enligt bevillnings-förordn:n är fritt från utgörande af bevillning, trehundra rdrs inkomst, och, då jordegendom endast anses gifva tre proc., fast egendom till ett värde af 10,000 rdr. Enligt min tanke kan derföre den nu föredragna §:n icke af R. o. Ad. oförändrad bifällas; utan om man önskar göra något i samma syftning som Ulsk:t, vore man nödsakad att återremittera denna punkt, för att få den h. o. h. omarbetad. Mig synes likväl, att det vore mera skäl att återgå till K. M:s förslag med den förändring, att ordet »deras» utbyttes mot orden »hans och hans husfolks»; hvarföre jag anhåller att Hr Gr. och Landtm, täcktes frarnsiälla propos. på bifall till denna §, sådan den lyder i K. M:s Propos., med den af mig nu föreslagna förändring. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag anhåller vördsamt om det Höglofl. Ståndets tillgift för att jag vågat taga ordet i detta ämne, hvari, jag erkänner det, min insigt är ganska ringa.
Om deremot det framdeles under Riksdagen skulle visa sig, att utomordentliga åtgärder erfordrades för att intill nästa Riksdag betäcka kostnaderna förden dyra reparationen af grunden under Riddarhus-byggnaden m. m., skulle Hr Grefven för sin del icke tveka att föredraga den utväg, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om kungörande af en uppmaning till Högloft. Ridd. och Adeln att, för de betydligare reparationer å Riddarhuset, som nu pågå, erlägga en extra frivillig afgift, utöfver kapitations-afgiften, af t. ex. 32 sk. B:ko för hvarje Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 17. 5 Adelsman, som erlägger bevillning för lön eller förmögenhet, hvilket, efter Hr Grefvens öfvertygelse, skulle blifva fullt tillräckligt att aflägsna hvarje farhåga för möjligheten att fullgöra de förbindelser, reparationsfonden framdeles kunde blifva tvungen att sig åtaga. Sedan diskussionen derefter ytterligare fortgått, framställde Hr Grefven och Ordföranden proposition, huruvida Utskottet tillstyrkte Hr Ehrenhoffs ifrågavarande motion, hvilken proposition besvarades med ja af Hrr Ehrenhoff, von Francken, Grefve Oxenstjerna och Friherre Falkenberg, men med nej af Hrr af Funck, Blomstedt, Edelstam, samt Hr Grefven och Ordföranden; hvarföre, och då rösterna utfallit lika, votering begärdes och anställdes med slutna sedlar, dervid, sedan en sedel blifvit aflagd och de öfriga sedlarne öppnade, rösterna befunnos hafva utfallit med 4 ja och 3 nej; i följd hvaraf memorial, i enlighet med Hr Ehrenhoffs förslag, skulle till Ridd. och Adeln expedieras. Hrr Blomstedt, Christian, af Funck och Edelstam samt Hr Grefven och Ordföranden, anmälte mot detta beslut sina reservationer, hvilka, genom utdrag af detta Protokoll, skulle till Ridd. och Adeln medfölja. Rätteligen utdraget betygar \V. F. Dalman.
Allt detta lemnar rom för den säkra calcul, att öfverskotten på Statsverkets inkomster för fem år, från och med 1823 till och med 1827, skola, efter en definitiv utredning deraf, för sistnämnde år komma att utgöra öfver 4>0°Q>000> och att den till Riksgälds-Contoret ingående, verkliga behållningen skall öfverstiga 2,000,000 R:dr; hvarförutan det af Norrska Statsverket lemnade bidrag till kostnaderna vid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens utländska resa och förmälning konnpit Riksgälds-Contoret tillgodo Bih. till R. »V. Prot. 1828 och 182g. I Saml.j 1 Band, Usta Haft. (A) 6 8a Kongl. Maj.-Is Nådiga Berat!. N.o 1. nied 60,000 R:dr Hamb. Banco, som utgjort i Svenskt Banco 161,2bo R:dr. Liq viden med f. d. Kongl. Fa millen har jemväl blifvit afslutad, sedan Kongl. Maj:t vidtagit serskilda åtgärder för omsättning i utländskt mynt af de till berörda liqvidation anvista fonder, hvarefter densamma blifvit Rikets Ständers år 1825 församlade Revisorer meddelad. Sedan det så länge erkända behofvet af en fullständig Hufvud-räkenskap öfver Statens inkomster och utgifter blifvit uppfyldt, genom det af Stats-Contoret utarbetade, samt af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer gemensamt godkända, förslag till Riks-Hufvudbok; liar Kongl. Maj:t, ledd af Rikets Ständers serskilda framställningar i ämnet, gått iskyndsam författning om de, i anledning deraf, erforderliga åtgärder och regleringar.