Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta Förslag till Reglemente är gilladt af Hbgvördige Präste-Ståndet den 2 innevarande månad och af Hedervärda Bonde-Ståndet den 29 nästledne Junii; hvaremot detsamma, i anledning af gjerde Anmärkningar, blifvit åtefremltteradt frän Höglofl Ridderskapet och Adeln samt Valof!. Borgare-Ståndet. En värd Eedamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln har, utan att framställa några erinchingar emot de af Förenade Utskotten föreslagne Reglementarisk» Föreskrifter, ingått uti pröfning, dels huruvida något Reglemente för Disconternes utredning kunde af Rikets Höglofl. Ständer fastställas, innan denna utredning af Kongl. Majit i Nåder blifvit sanctionerad, och dels, huruvida Rikets Höglofl. Ständer kunnat fatta ett sa beskaffad! Beslut, sorn det, hvarpå Stattoch Banko-Utskottens Betankanden. 2 033f Förslaget till Reglemente sig grundar; hvarjemte han gifvit en omständelig undervisning om de former, hvilka vid Lagförändringar böra iagttagas, Dessa Anmärkningar hafva Förenade Utskotten ansett Vara af sådan beskaffenhet, att de till serskildt besvarande icke behöfva upptagas. 1. Afdelningen i Reglementet. 2. Vid 2 mom. halva åtskillig® Välde fLedamöter så väl af Höglofl. Ridderskapet och Adeln som af Vä Hofi. B orgare-Ståndet yrkat, att Riksgälds-Contoirets Obligationer, hvilka utgifva* i utbyte mot Disconternes 3 Procents Reverser och Afskrifning* bevis, böra utfärdas för hvarje år serskildt, att förfalla den 1 October 1819. 1820, 1821 och 1822; i stället för att, enligt Förenade Utskottens Förslag, ställas på 4 år med En fjerdedels årlig afbetalning. Denna yrkade förändring, såsom icke förenlig med Rikets Höglofl. Ständers Beslut och dessutom stridande emot den fastställde regleringen af Rikets Penninge-Väsende» kunna Förenade Utskotten icke medgifva.
Jemte anmälan, att vid den eldsvåda, som den lista innevarande månad härjat den bäst bebygda delen af staden Jönköping och hvarvid 16 särskilda gårdar blifvit lagde i aska, elden förstört ett med stora kostnader anlagdt boktryckeri, två ölbryggerier, ett bageri, ett väl ordnadt färgeri, en spegelfabrik, enlinneväfnadsfabrik af utmärktare beskaffenhet, samt en snickareoch en kopparslagareverkstad. hvarjemte flere handlande drabbats af betydliga förluster, har Kongl. Majits Befallningshafvande i Jönköpings län hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, då staden Jönköping nyss förut varit hemsökt afen svårt härjande farsot, som ådragit staden ganska b etydliga utgifter, för hvilka den nödgats skuldsätta sig, och då detta samhälle, hvars befolkning till en del för närvarande befunne sig genom eldsvådanisaknad ej blott af tak öfver hufvudet, utan äfven af arbetsförtjenst, icke förmådde lemna •de brandskadade den skyndsamma hjelp, som erfordrades, synnerligast för dem, hvilkas industriela verksamhet blifvit bruten, Kongl. Majit matte täckas, för att i möjligaste måtto lindra följderne af berörde eldsvåda, låta anordna 20,000 ridr biko, för att genom den i Jönköping utsedda Nö dhj elps-ko m m it t é och under kommitterades gemensamma ansvarighet för återbetalningen, utdelas, såsom räntefritt förlagslån i vissa år, åt sådana bland stadens handlande, fabrikanter, handtverkare och öfrige näringsidkare, som, i följd af eldsvådan, sakna utvägar att fortsätta sin rörelse. Med afseende å de af Kongl. Majits Befallningshafvande sålunda anförda omständigheter, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att för ofvannämnde ändamål ett förlagslån af tjugutusen riksdaler må varda staden Bill. till Ii. St. Proposition, N:o 69.
Då äfven i afseende å denna kassas tillgångar det förhållande eger rum, a,tt desamma redovisas å 2:ne serskilda konti, finna Revisorerne sig ega anledning till enahanda erinran, som här ofvan i fråga om redovisningen för Tross-passevolans-fondens medel blifvit framställd, eller att, för vinnande af större enkelhet och reda, kassan kunde lämpligare redovisas i sin helhet å det till 4:de hufvudtiteln hörande konto, som nu upptager endast det till kassan beviljade statsanslag. § 3. Vid anställd inventering befunnos fondens säkerhetshandlingar i behörig ordning. 9:o Invalidhus-fonden. Såsom ersättning för de till denna fond förut ingående, men, enligt Rikets Ständers beslut vid 185Ö—1851 års riksdag, till Statsverket indragne inkomster af hemmans-räntor och arrende-medel, har fonden, från och med år 1852, varit i åtnjutande af ett å riks-statens 9:de hufvudtitel uppfördt kontant anslag, förslagsvis beräknadt under år 1854 till 25,200 R:dr och under år 1855 till 25,140 R:dr. Räkenskaperna äro för år 1854 granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, men hafva för år 1855 ännu ej derstädes undergått revision. De utvisa följande förhållande: — 92 — År 1854. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Återlevererade medel Kapitalvinst å obligationer . Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: — Utgifter: Balans till påföljande år: Summa 24. 18. och voro, till följd af Kongl, brefvet den 29 Augusti 1851, vid 1855 års slut 32 svärdsman tillagde pension, k 30 R:dr, äfvensom pensioner å 10 R:dr tilldelade 94 med svärds-medalj benådade krigsmän. Revisorerne hafva vid räkenskaperna icke haft något att erinra; och vid granskning af fondens säkerhetshandlingar äro desamma befunne i behörig ordning. liongl. General-krigs-kommissariatet.
Hon är dock » Det är väl aldrig Ljungner, som går mycken munterhet, och sedan följde den mateutan tvifvel genom sin goda stilkänsla mera en riella delen af festen, supén. Disa sträckte framstående ensemblespelerska än egentligen här och spankulerar ä n n u? » Efter supén kommo bålar, och vid bålarna någon medryckande solist, då en viss torrhet i lyssnande fram halsen. höllos tal både på vers och prosa af nuvarande exekutionen gärna kylande ställer sig mellan » Eller kanske det är Bragen, som komoch forna klubbmedlemmar. Och vid midnattsverket och publiken. Vissa delar af Schumanns mer för att tysta på oss i g e n? » Det börtiden var den anspråkslösa, men lyckade festpianosonat g-moll fick hon dock rätt lyckligt fram, ligheten slut och deltagarinorna skildes åt i den och äfven i de stycken, där inspirationens låga jade spela och blänka i Ruts ögon. glada och förtröstansfulla stämning, som medvefladdrade blek, gjorde sig den solida, konstnär» Den f N e j, nu måtte han väl få sitt tandet om en gemensam strafvan för en god idé ligt samvetsgranna tekniken dock alltid fördellystmäte af sömn, när han flyttat tre rum aktigt gällande. skänker. härifrån. » Filharmoniska sällskapet gaf i tisdags sin första I detsamma slogos dörrarna upp, och på Bosa Wall f. Änkan efter ' Dagens Nyheters abonnementskonsert för säsongen och utgången tröskeln stodo Gösta och Sven i baldräkt, kände grundläggare Rudolf Wall, fru Bosa Wall, af densamma bådar, hoppas vi, en god fortsättfödd Löwenström, har aflidit härstädes uti en ning. Hr Stenhammar uppträdde för första gången med bröstet höljdt af kotiljongsdekorationer, ålder af 67 år. Fru Wall var född den 5 februsom dirigent inom sällskapet och visade sig äga med tindrande ögon och m e d rimfrost i ari 1830 i Visby och dotter af f. d. underlöjtnanbetydande förmåga som köroch orkesterledare. mustascherna. ten Karl David Löwenström och hans maka JoDet bifall, som efter konsertens slut välförtjänt hanna Elisabet Hallberg.
Den 15 November f. m. 195 H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: Som min syn på sednare tider blifvit bristfällig och jag icke i allt vågar lita på mitt minne, tager jag mig friheten att anhålla, det någon af Eiddarh. Kanslisterna ville upläsa följande motioner. Härvid aflemnades och uplästes 4 motioner af följande innehåll : 1:0. För närvarande äro alla tidningar berättigade att omkring hela riket få afsändas, utan annan kostnad dervid, än den stämpelafgift af 1 rst pr blad, som är påbjuden. För att nu visa hvilket missförhållande, som häraf upkommer, torde mig tillåtas framlägga ett ex., nemi.: Man tror sig veta att samteliga ifrån Stockholm afgående tidningar upgå till ett antal af omkring 13,000 för hvarje dag, utgörande en vigt af 462 Sk® för året, och dessutom alla broschyrer och tidskrifter, hvilket allt måste genom postböndernas hästkreatur föras till de aflägsnaste orter. Jag måste härvid observera, att under Carl XI:s tid, då posthemman afsattes för den egentliga brefvexlingen, Sverige inte visste utaf, mera än hela Europa den tiden, nyttan man väntar sig af en fri tryckpress, och synnerligast af journalisthandteringen. Denna sednare har likväl under tiden upkommit och med yppighet upblomstrat, och följden är, att antingen måste posthemmanens kreatur draga hela denna börda, eller måste Kongl. PostKont., genom nya kostnader, ombesörja deras fortskaffande. Vi veta äfven, att då skriftställare derom göra underd. anhållan hos K. M., deras skrifter någon gång erhålla fri transport, på postens bekostnad. Jag vill visst icke förneka tillvaron af sådana skrifter, hvilkas kringspridande kan medföra nytta för folket, men vågar tro, att med den utsträckning ångbåtsfärten i sednare tider fått, kan en sådan transportfrihet nu mera anses öfverflödig. För att närmare bestyrka de af mig gjorda upgifter på tidningarnes antal och vigt, får jag här bifoga de af mig ifrån Kongl. PostKont. infordrade upgifterna i ämnet. Och får jag derföre väcka följande motion:
Den halfheten blef till en skuld, som till slut lärde mig afsky honom som en plågoande. Ty dag och natt hade jag våndats under detta enda: om jag var något för honom eller om det hela var en lek. Jag undvek honom, men han sökte upp mig. Det stod icke till att få ett slut på det. Hans uppförande var så oklart, att det föreföll som ville han endast locka mig fram och så draga sig tillbaka. Och jag var för stolt att inlåta mig på det. – En qvinna kär i en man, som inte bryr sig om henne. Hu nej! – Derför blef också jag som en gåta; han visste aldrig hvar han hade mig.» »Der ha vi det! Nu förstår jag. Han sade att qvinnor sådana som du äro en förbannelse för jorden och att om han visste jag skulle komma att likna dig, så ville han kasta mig undan som ett giftigt djur och trampa på mig.» »Tig, Emma!» Glöderna lyste svagt under sitt askhölje. Det var alldeles mörkt i rummet. »Om du nu en gång skulle träffa honom, hur skulle du då...?» Maria svarade icke; men hon böjde sig ned och kysste Emmys slätkammade hår. Tre. Derute strök vinden omkring knutarne, dref då och då upp en snöhvirfvel och slog den knastrande emot rutan, som hade det varit en handfull småsten eller sand. I torfkorgen satt Lalla med sin gamla katekes i knät, men hon läste icke, satt endast och stirrade in i glödelden, som låg och mälte under den stora potatisgrytan, då och då skickande upp en blåaktig låga, som mjuk och känslig smög sig kring de svarta torfvorna. Sparsamt var skenet från den skärmlösa vägglampan, hvars för högt uppskrufvade veke alltjemt sände en ormande rökstrimma upp emot taket, men borta i skuggan lekte röda reflexer på blankskurade kopparkärl. Lalla var en tio års unge utan kött på kroppen, – bara skinn och ben. Hon hade ett fräknigt ansigte med stor mun och håliga kinder, ett allvarligt ansigte, som såg ut att aldrig kunna skratta, ett gammalt käringansigte, som kom henne att se ut som en bortbyting.
Med tillkännagifvande, att Utskottet längre fram i detta Betänkande kommer att yttra sig öfver 149 med 170 §§ i Banko-reglementet och att Utskottet anser stadgandet i 171 § tillhöra annan artikel af reglementet, öfvergår Utskottet nu till behandling af föreskrifterna i 172 §, angående kreditiv till Filial-banker. Härvid har Utskottet till en början tagit i öfvervägande huruvida medel skola ytterligare anvisas till kreditiv åt dylika Banker och i samband dermed en af Herr P. Q. Alander inom Yällofliga Borgare-Ståndet väckt motion, N:o 40, innefattande det förslag, att “i hvarje län (Stockholms Stad må i detta afseende såsom ett särskildt län anses, och kanske äfven Göteborg) helst i dess residensstad bör, om möjligt, en Filial-bank inrättas11, hvilka Banker skulle ersätta enskilda sedclutgifvande Bankerna, då dessas oktrojer löpa till ända. Mom. 2 af 172 § anvisar såsom försträckning åt de föro sednaste riksdag oktrojerade Filialbanker R:dr 9,000,000 och enligt mom. 3 af samma § äro Fullmägtige berättigade att till Filial-banker, som hädanefter varda oktrojerade, använda „ 1,000,000 Sgr R:dr 10,000,000. Af förstnämnda anslag, R:dr 9,000,000, innehafva följande Filial-banker nedanupptagna belopp, nemligen: Filial-banken i: Blekinge R:dr 630,000 Borås • 375,000 Calmar „ 652,500 Transport 1,657,500 Bih. till B. St. Hvadan å samma anslag förefinnes en tillgång, stor 250,000 g qqq qqq hvilken tillgång uppkommit derigenom, att Gefle Filial-bank, som innehade försträckning å 750,000 R:dr, nu åtnjuter allenast kreditiv å 500,000 R:dr och således återbetalt 250,000 R:dr.
Förslag till ändring af flere §§. i; Constit. Utskottets Utlåtande, lil s 299—3o5, gill. af BondeStåndet, ix 3. s 174» återrom. af PresteStåndet, IX 3. BorgareStåndet instämt i Adelns inbjudning, ix 3. s 353, hvaremot BondeStåndet lagdt denna inbjudning till Handlirigarne, ix 3. s 382. Ytterligare Utlåtande, lil s 3a8 — 34i» gill. af PresteStåndet, IX 3. Reglering, om en jemnare, vid de indelade Regementerne, Stamoch Iljelprotarne emellan; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1213. Utskottets Utlåtande, Vill s 1276 — 1280, afsk af PresteStåndet, IX s ioi5, Lif. af BondeStåndet, IX S1021, af BorgareStåndet, ix s 1027. 338 Underd. s 297, 298* RiksdagsBeslutet, §. 44* Religionens helgd, anstalter i afseende på, I 1. s 4 — 6. Remisslaget, angående reglering nf, för Kongl. Räntmästare och LandtRäntmästare; StatsUtskottets Betänkande, IV 2. S Ii35, bif. af BondeStåndet, IX s 3a3, återrem. af Adeln, ix s 320, bif. af Bor* gareStånde,t, IX s 332. Ytterligare Utlåtande, IV 3. s 36o, bif, af Adeln, IX s 687. Underd. Skrifvelse, X 1. s 275—283. Renner, J. H., MagaziilsFörvaltare, på Balance, II s 612* StatsUtskottets Utlåtande deröfver, IV 2.
Enligt Utskottet meddelade uppgifter, hafva de till Enkeoch Pupillcassan vid f. d. General-Assislance-Contoret af Rikets Ständer anslagna öfver - 8 Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o tS3. skott ä derstädes försålda panter, under åren 1810 till och med 1834, uppgått till ett sammanräknadt belopp af 19,070 R:dr 38 sk. 1 r:st; hvaremot det belopp, som i följd af Rikets Ständers beslut, angående öfverlemnandet till Riksgälds-Contorets Enke och Pupill-cassa af Discont-verkets osäkra fordringar, influtit till denna Cassa, utgjort endast 11,980 R:dr 23 sk. 2 r:st. Härförutan hade dock samma Cassa, genom försäljning af åtskilliga detta Verks böcker och handlingar, år 1838 erhållit en summa af 480 R:dr 47 sk. 6 r:st. Vid 1838 års slut uppgingo förstnämnde Gassas tillgångar till 30,672 R:dr 10 sk. och behållningen vid den senare Cassan till 24,442 R:dr 19 sk. 1 r:st. Under samma år hade delegarnes bidrag vid f. d. General-Assistance-Contorets Enke-cassa, utgående med 2 procent af lönerne, utgjort 250 R:dr 14 sk. 2 r:st, och vid Riksgälds-Contorets Enke-cassa, hvarest de årliga afgifterne motsvarade 2^ procent af löne-beloppen, 539 R:dr 43 sk. 6 rist, samt de utbetalda pensionerna uppgått vid den förra Cassan till 1,726 R:dr 27 sk, och vid den senare till 2,099 R:dr 38 sk.
Helgsm&amp;lsklo~kan. Skildring frin Norrlyd af Mathilda ' I ' venne delar. - Det kan ntan tvifvel betraktas som en epok inom v i r svenska litteratur att tv&amp; sldana arbeten under hosten gifvits ut, som Molanders s En lyclroriddwe D och Mathilda l3oos ', s Helgsmilsklockan~), bida under romanens form agande ett lrulturhistoriskt innehill, bida vittnande om allvarliga forstudier och samvetsgrann utarbetning. He3gsmiilskloclran iir en detaljerad beskrifning p&amp; en Norrlandssoclcen, sidan den var i borjan a£ detta &amp; rhundrade och sidan den, ty varr, i iningt och mycket annu iir, en beskrifning af s l gripande sanRoos. ning hvad folklifvet och follrlynaet betriiffar, att Inan siillstn i bokel: traffar pH ett fall, d a ~ forfattarinnan lttit mut-a sig att infora niigot af sina egna Bskidningar eller en senare tids ntgot mildare nppfattning, iifven db man skulle kunna tycka att sidant skulle fiir heme slsom estetiker varit mycket frestande. Striingt konsekvent liter hon handelserna utveclda sig enligt allmogenaturens forutsiittningar. aldrig tilEter hon ett modernt eller sentimentalt drag insuiyga sig i skildringen. Nibtill exempel den unga vackra Narit sBg sin fiiscman Jutta Olle ligga drucken och redlos p l golfvet efter en vild orgie, sB sprang hon visserligen ut i natten iit kyrkm till liksoui for att f i lnft, men d l t brad hon sade Tar: ~ T v i, tocke ' stigg tiglr och niigon protest mot farbindelsen kom icke i frtiga, kuappast nog i hennes tankar. Forf.
I anledning af hvad jag nu andragit, tillstyrker jag, att Betänkandet må afslås, eller åtminstone, i händelse af återremiss, Utskottet anmodas, att i ett föränd rädt Betänkande utesluta de nu framställde, och förlidne Riksdag ogillade, förslag, till ändring i ärendernas behandlingssätt i StatsRådet, och rubbning i de föreskrifter, som i detta afseende i 8:de och flere §§. af RegeringsFormen innefattas, och Iivari Utskottet, emot förmodan, tillstyrkt att ConstitutionsUtskottet redan vid denna Riksdag skulle föreslå en i förenämnde afseende förändrad redaction. Friherre Boije, Ludvig: Jemte det jag åberopar mig de skäl den siste Talaren framställt, utber jag mig att få erinra, att det förslag, till förändring i våra StyrelseFormer, som Betänkandet nu ger, är alldeles detsamma som det var, hvilket vid 1812 års Riksdag gjordes, och som då behandlades såsom constitutions-fråga, samt vid 1815 års Riksdag af alla fyra Stånden enhälligt afslogs. Den enda skillnad jag kunnat förmärka, består deri, att detta förslag är mindre blygsamt, och i samma nion mera afskräckande, som det nu 314 Den 27 Maji. förestår att alldeles borttaga äfven den controll, som det förra förslaget ändå lemnade qvar, såsom nödig. Samma behandlingssätt Sorn förslaget då fick, torde det böra få nu: och ehuru lifligt jag önskar att det kunde genast afslås, tror jag likväl ej att sådant går an förr, än ConstitutionsUtskottet, som bör böras i alla Constitutionsfrågor, förut blifvit bordt. Jag begär derföre, att Betänkandet må dit remitteras. En föregående Riksdags ConstitutionsUtskott har varit nog Svenskt för att afslå detta förslag; och jag väntar detsamma af vårt nuvarande ConstitutionsUtskott. Af Försynens vakande omvårdnad för mitt Fädernesland hoppas jag, att 1634 ^rs sakernas ordning, och det derpå inträffande allmänna tillstånd, aldrig mera återkommer. i634 års så kallade
Af denna bekostas fattigvården för alla dem, hvilkas underhåll icke kan påläggas enskilda kommuner, vare sig af brist på kännedom till hvilken kommun de rätteligen höra, eller af annan likartad orsak. 3:o Utgör amlsrådet andra instansen i mål, som röra fattigvården m. m. Det är dessa anmärkn:r, som jag vördsamt anhåller måtte få åtfölja Hr Cederschjölds motion till Utsk. Frih. Cederström, Jakob: Vid handläggning af Hr Cederschjölds motion, jemte de i anledn. deraf af åtskillige ledamöter afgifne yttranden, tager jag mig friheten hänvisa Utsk. till noga granskning af 16 § Rcg.F., och att derjemte tillse huruvida icke med de föreslagna åtgärderna ett lagligt träldomssystera i Sverige åsyftas. Hr Akerman, Fredr.: Jag skulle visserligen efterkomma den anmaning Hr Aminoff gjort, att lill tidens besparande icke yttra mig öfver Hr Cederschjölds motion, om det icke hade det emot sig, att "jag då skulle nödgas förfalla ett anförande, grundadt helt och hållet på uppfattning ur minnet af motionens innehåll, hvilket icke häfver sig så lätt, då det deremot är vida lättare alt, när motionen nyss blifvit uppläst, rör:de densamma framställa sina åsigler. Vid motionens framställande uppmanade motionären närvar, landsboatt yttra sig huruvida del vore svårt att tillvägabringa hvad han föreslagit. Denna uppmaning ensam skulle hafva föranledi mig att nu uppträda; men ännu mera stadgades mitt beslut derom då jag hörde motionen af åtskilliga talare här i dag understödjas och jag fruktade att deras åsigter kunde vara delade af personer, som, i följd af deras embetsåligganden, varit nödsakade att taga närmare befattning med delta ärende. Hr Cederschjöld har talat om det myckna besvär för K:s bef:de, som af den nya faltigvårdssladgan skulle förorsakas.
337 likväl sådant befäl öfver våra, med »frivilligheten» till grund samt med godtycket och sjelfpröfningen till regulator af tjenstgörings-åligganden, befintliga skarpskyttekorpser? Jag tror det icke och är öfvertygad om bifall till detta mitt svaromål från hvar och en, som egnar ämnet erforderlig uppmärksamhet. Att hafva högsta befälet öfver en krigsmagt, en krigshär, en väpnad styrka, utgöres icke blott af rättigheten att göra sig åtlydd, då det på en paradplats gäller befallning om »skyldra gevär, lör fot gevär, defilering i parad» o. s. v., utan äfven att efter godtfinnande lagenligt sammandraga, upplösa (hemförlofva), förflytta och förlägga dit man anser nödigt, äfvensom att afväpna hela eller mindre delar af omordade krigsmagt, krigshär, ordna dess tjenstgöringsförhållanden samt, då högste befälhafvare*) är Konungen, tillsätta befäl (bestämma befordringarne), och detta, af grundlagen fullkomligt konstitutionelt-monarkiskt, Konungen tillerkända högsta befäl öfver rikets krigsmagt, eger Han icke, ej en gång öfver de officielt gillade, af Chefen för Landtförsvars-departementet till fortsatt tillvaro förordade skarpskyttekorpserne, med frivilligheten till grund, således med godtycket och sjelfpröfningen till regulator af tjenstgörings-åligganden; ännu mindre eger Han detta befäl öfver de, under benämningen ((enskilda sällskaper» auktoriserade skarpskyttar, och hvilka af ingentig hindras att gifva sig samma militär-organisation, som de förstnämnda. Af hvad jag nu anfört, förmodar jag vara ovedersägligen ådagalagdt att skarpskytteväsendet med «frivilligheten» till grund samt godtycket och sjelfpröfningen till regulator af tjenstgörings-åligganden, för sig saknar grundlagsenlighet och hvaraf som corolarium följer, att en institution, fotad på ofvan antydda grunder, icke kan eller bör ingå i beräkningarne rörande rikets försvarskrafter.
624 %) &amp; K o m p. I I D U D U 693 N I N är nu efter tre års tillvaro och oaf brutet framåtgående (dess fasta abonnementantal uppgick vid l:sta årets slut till ungefär 7,000, vid 2:dra årets slut till 11,000 och nu vid 3:dje årets slut till 19,000) tillräckligt känd och välkänd, för att dess värde skulle behöfva närmare påpekas. Vare det nog sagdt, att inga omkostnader sparats eller komma att sparas för att till dess spalter draga de bästa förmågorna inom vår literära värld. Också har, enligt kompetente domares utsago, innehållet särskildt under det sist gångna året stått betydligt öfver hvad öfriga veckotidningar här i landet haft att erbjuda. Särskildt bedja vi få erinra om, att i stället för utlofvade kvinliga porträtt i hvartannat nummer sådana förekommit i hvartenda nummer. Bland den nya årgångens blifvande innehåll vilja vi i s y n - ^ ^ T s ^ n erhet påpeka flere prisbelönade noveller och skisser. Den har ock redan tagit lofven af alla öfriga modetidningar här i landet. Tilldet nya aret komma flere förbättringar att införas. Sålunda skall baksidan af mönsterbilagan förses med talrika handarbetsmönster i naturlig storlek samt tvänne fullständiga monogramalfabet. Därjemte kommer, mot en obetydlig extra afgift, en färgtryckt modeplansch i stålstick, utomordentligt väl utförd, att medfölja hvarje n:r till dem, som sådant önska. Dessa modeplanschcr, tryckta på tjockt, fint papper, äro Igot af det allra bästa X i sitt slag. V, CM C Ö £-1 Q. ~M CD Ph H g H ^ • H T * © å Ij ° C Ö M CD - M - M GÖ Cfi Praktisk veckotidning för kvinnan och C Ö utkommer hvarje fredag med ett 12- å 16-sid. nummer.