Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore således måhända vigtigt att, i händelse af anslags beviljande, fästa Regeringens uppmärksamhet derpå, att, på det att dessa biändamål ej måtte förfelas, det Liefve föreskrifvet, att lemna de privata tillfälle till förtjenst, likväl på det sätt att någon liten arbetscom22 II. 46 36a Den 24 Mars c m. mendering vid hvarje ställe vore tillålen, emedan det derförutan vöre omöjligt alt åstadkomma något betydande med de enskilda arbetarne; men finnes det en commendering, arbetande med de enskilde, så blir det möjligt för ingeniörerne att visa de enskilde, att det och det arbetet kan uträttas för det och det priset, hvarigenom de lättare kunna komma till rätta med de enskilda arbetarne. Med afseende på den öfvertygelse jag har om tillförlitligheten af de mångåriga undersökningar, som i afseende på denna local blifvit anställde, skulle jag önska realiserandet af det förslag, som Hr Tersmeden, och jag tror äfven Gr. Löwenhjelm, framställt, nemi att företaget kunde verkställas genom en amortering; men kan delta icke ske, så får jag deremot, ehuru många anledningar kunna synas till betänklighet i delta fall, likväl förena mig med Hr Lagerhjelm i hans förslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Frågan delar sig'ji 2;ne punkter. Den första, om anslag till, undersökning. Derom äro alla, som här yttrat sig, öfverens. Man har blott gjort den anmärkntn, att det vore Regeringens fel att en sådan undersökning icke redan blifvit verkställd. Derpå svarar jag, att det är R. St:s fel, som icke gifvit några sådana anslag, att Regeringen dermed kunnat låta verkställa de undersökningar, som varit behöfliga. Nu, sedan R. St. gifvit anslag i detta hänseende, få vi väl se, om icke, till en kommande riksdag, göres hvad som i delta afseende kan uträttas. Dernäst förekommer frågan om verkställigheten. I afseende derpå hafva åtskillige talare velat att verkställigheten skulle inskränka sig till undersökningar. Jag deremot instämmer med Frih.
Hon tackade derföre med många vänliga ord, och blef så öfver natten i berget. När nu morgonen kom, att dagen begynte gry i öster, var prinsessan åter redo att gifva sig på väg. Vid hon så skulle skiljas ifrån berga-qvinnan, tog käringen till orda: »när du går härifrån rätt med solen, kommer du omsider till en stor kungs-gård. Der skall du gå in, och göra såsom jag nu vill säga dig; ty der bor konunga-sonen, din käraste.» Qvinnan tillade många goda råd, huru prinsessan skulle skicka sig i allting. Ändteligen sade hon: »jag önskar dig nu lycka på resan, och lära vi hädanefter aldrig mer träffas. Likväl, eftersom du visade mig den hedern och kallade mig ~kära mor~, ber jag att du vill hålla till godo denna pung, såsom en hugkomst och vänne-gåfva. Dermed räckte hon konunga-dottern en präktig silkes-pung, som var allt igenom stickad med rödaste gull. Men det var inte med den pungen som med andra pungar; ty han hade sådan underlig egenskap, att han alltid var full med hvita pengar, huru mycket ock måtte tagas derur. Ja, prinsessan tackade för den kostliga gåfvan, såsom hon det inte annat kunde, och skildes så ifrån berga-qvinnan med stor vänskap å begge sidor. Det aflopp nu i allting såsom käringen sagt; ty när prinsessan hade vandrat uppför lid och utför lid, genom många gröna skogar, kom hon ändteligen till en stor, stor kungs-gård, som var så öfvermåttan präktig, att konunga-dottern aldrig i verlden sett dess like. Nu vardt hon mycket glad, att hon var så nära sin hjertans kär, och besinnade sig icke länge utan gick in. Vid hon så öppnade borga-grinden, fick hon se en stor qvinna som kom gångandes rätt emot henne, och var qvinnan så grannt klädd, att prinsessan väl trodde sig kunna veta att det var hon som rådde öfver gården. Trollet frågade genast:
Hvad anginge sjelfva tillkomsten af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner inom Lunds stift, så grundade sig, enligt hvad domkapitlet i nämnda stift anfört, de lärda skolornas rätt att under en eller annan titel uppbära inkomsten af klockarelägenheter ytterst på stadgandet i Christian III:s ordinanlie af år 1539, att de landtsocknar, som voro belägna något näia köpstäderna, skulle taga sig »sokndeigner» bland skolpiltarna och låta dessa få den »vanliga rentan» till deras »studering». Den danska national-synod, som var samlad på Antwortskow år 1516, upprepade detta stadgande och tilläde i detsamma hufvudsakligen intet annat, än alt till skolorna skulle anslås klockarelägenheterna företrädesvis i sådana socknar, som voro ej längre från städerna belägna, än att »skoldeignerne» (Scholastici seditui) kunde efter förrättad tjenst i kyrkorna redan söndagsqvällarna återkomma till staden. Det var först Fredrik II:s mandat den 23 Mars 1568, som föreskref 2 mil såsom det afstånd, inom hvilket skolorna hade att disponera öfver klockarelägenheterna, I det skolorna, lill följd af dessa anordningar, genom sina mera försigkomna lärjungar i en mängd församlingar hade alt ombesörja kyrkosången och den klockarne eljest åliggande skyldigheten, att åtminstone en gång i veckan undervisa allmogens barn i kristendomen, kommo de i åtnjutande af de klockaretjensterna i samma församlingar anslagna löneinkomster, hvartill också hörde »städsmål» och ränta af klockarebolen, der eljest sådana funnos. Att dessa skoleklöckare (skoledegne), äfven kallade »Löbedegne», till skilnad från »Ssededegne», eller »bosiddende, residerende Degne», skulle frestas, ja nödsakas att försumma sin skolgång, var i ögonen fallande. Det dröjde derföre icke länge, innan man allmänneligen i stället för dessa »Löbedegne» anställde fasta såkallade »Substituter».
N:o 277. 58:o Sjökort. R. o. Ad. antog Utsk:s inbjudning till instämmande i Presleoch BondeShns i afseende på denna artikel fattade beslut, samt fann att till följd häraf voter:s~propos:n N:o 278, äfvensom l:sla alternativet af voter:s-propos:n N:o 270, hade förfallit; hvarjemte sistnämnde voter:s-propos. i öfrigt godkändes. 59:0 Tegel. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att PresteSt. vidblifvit sitt i fråga om denna artikel fattade beslut, hvarefter Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld förklarade sig deri instämma, samt R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkände den föreslagna voter:s-propos. N:o 280. 60:o Tennlikar. R. o. Ad. godkände Utsk:s härom afgifna yttrande. 61:o Tenn och Tobak. R. o. Ad. godkände de, i fråga om dessa artiklar, föreslagna voter:s-propos:r N:is 281 till och med 284, äfvensom Utsk:s yttrande om bibehållande af nnvar. redaction för artikeln tobak. 62:o Tran och Späck. Sedan Hr Gr. o. Landtm, upplyst, all PresteSt. antagit Ulsk;s i afseende på denna artikel till R. o. Ad. samt PresteSt. Oen 15 Juli e. m. 123 gjorda inbjudning, fann R. o. Ad. för godt att, med frånträdande af sitt i delta ämne förut fattade beslut, antaga Utsk:s förslag till tullbestämmelser å ifrågavar. artikel, och ansågs voterispropos:n N:o 285 till följd häraf hafva förfallit. 63:0 Trädvaror. Hr Gr. o.
Rätning af vattendrag, 2,178 kub.-f:r dikning, å 3 R:dr Stängsel: 55,150 löpande fot, å 75 öre per famn . 15,342 729 6,534 41,562 50 50 64,168 252,471 97 Summa kostnad för sådana arbeten, som äro beroende af markens beskaffenhet 1,075,051 97 Transport R:dr R:mt 1,075,051 97 22 Bilaga till Stals—Utskottets Utlåtande N:o 87. Transport R:dr R:mt Öfverbyggnad. Skenor, 330,900 sträckfot, ä 21J # v. v. per löpande fot, 22,232 Sfi St. st. v., ä 30 R:dr Skarfjern, med skrufvar oell plåtar, 18,383 st., å 3 R:dr 50 öre per st Hakbultar, 221,000, å75R:dr per l,000:de Tvärstockar, 55,150 st., å 1 R:dr 25 öre . Nedläggning af tvärstockar och skenor, å 35 öre per fot, För stationer och mötesplatser tillägges 10 proc. af denna summa tixg&rog» riaä »ener 270 tunnland inegor, ä 800 R:dr . 30 tunnland utegor, å 75 R:dr . Stationer oda Vakthus. En 2:dra klassens station vid Sala Tre 3:dje klassens stationer, vid Thorstuna, Altuna och Warmsätra, å 15,000 R:dr . En 4:de klassens station vid Nysätra Vakthus för 4,0!) mil, å 7,500 R:dr per mil Transport, materiel, maskiner, redskap och telegrafer m. m För ingeniörs-arfvoden, provisionela byggnader samt för oförutsedda händelser tillägges omkring 15 proc. af denna summa Summa kostnad R:mt R:dr Gör 674,700 H;dr per mil.
Hvarje klarning föranleder till ett litet superi, ty man känner de så kallade klarsuparne och de der Tunnekannorne, som utgöra sportler eller discretioner för husets tjenstehjon. Svenska Bonden är, som sig bör, njugg om styfvern. Skulle han köpa sitt 11 / liusbehofs-brännvin, så blefve det ofta oköpt, och vore brännvinet derjemte dyrt, skulle rusen blifva få på färdevägar och i folksamlingar. Nu erhållas de för en hand full löspenningar, och då passionen kan tillfredsställas med så ringa uppoffring, bemödar sig ingen att kufva den. Dyr tid, annars icke Önskvärd, — önskas dock, hvad brännvin angår, af hvarje sann Moralist. Bergsoch Bruks-rörelsen befinner sig i samma goda skick och i samma verksamma samt driftiga händer, som omnämnas i 1833 års Femårs-Berätleise. Blott Lindeforss Bruk, som då innehades af nu mera aflidne Hof-Rälts-Rådet Gyllenskepp, har blifvit öfverlemnadt lill dennes stjufson, Bruks-Patronen Killander och det nya Bruket Åminne, från grunden anlagdt af Lagman Danckwardt, har af denne driflige man blifvit satt på yttersta spetsen af fullkomlighet. Det, jemte Hörle, Eckersholm, Olis och Taberg samt Nissafors och Spafors med flere, hafva lillegnat sig alla de nya inrättningar, hvarmed nutidens uppfinningsförmåga fullständigat jernverksrörelsen och bruksdriften. De smärre ManufacturVerken och Spiksmedjorne i Länet, samt tackjerns-haudteringen vid Tabergs Bergslag, hafva icke undergått annan förändring, än lill deras fördel. Linskötseln har länge varit en hufvudnäring i fem Socknar af Södra Wedbo Härad och idkas äfven med fördel i andra delar af Länet. Det kan antagas, alt från ofvannämnde Socknar och under Linmarknaden i Ingatorp afyttras 2 å 3,000 LU. Lin till andra orter. Försöken alt sjöröta
Sig vara sinnad att, under innevaraude Riksdag, föreslå Rikets Ständer, alt berörde stadgande uti förenämnde Ansvarighets-Lagar af den 1 Maji i8iomå försvinna; men emedan Fullmägtige och Directeurer i Rikets Ständers ifrågavarande penninge-verk innehade deras befattningar, endast i kraft af vederbörande RiksStånds förtroende, hvaraf Kongl. Maj:t ansett följa, att fråga om en sådan Fullmägtigs eller Directeurs återinsättande i den befattning, lian genom slutligDom blifvit förklarad förlustig, icke borde utgöra föremål för Nåd; så funne Kgl. Majrt lämpligt, att en sådan grundsalts blefve uti alla tre förenämnde Ansvarighets-Lagar uttryckt på det sätt, att 10 §. uti Ansvarighets-Lagen för Fullmägtige i Banken, 11 §. uti den för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret samt en ny §. uti den för Directeurerne uti DiscontContoiren erhålla följande lydelse: '”Öfver ”Svea IIof-Rätts beslut i dessa mål må än”dring i underdånighet sökas på det sätt i ”allmänhet angående brottmål stadgadt är; ”och må den Fullmägtig (Tlirecteur), sorn ”genom slutlig Dom blifvit skiljd från sin i a Bil. till K. M. Nådiga Propos. N o 60. ”berörde befattning, icke kunna deruti äter ”insättas, utan genom nytt val af veder”börande Riksstånd;” och hade Kongl. Maj:t förordnat, att, i enlighet med 87 §. Regerings-Formen, Högste Domstolen borde afgifva underdånigt yttrande öfver det Lag-förslag, Kongl. Maj:t sålunda ansett Sig yilja till Rikets Ständer öfverlemna, Afhördes:
M. ville sjelf låta undersöka hvilken uniform, som kunde förena ändamålsenlighet med minsta möjliga kostnad, och derefter i ämnet besluta. Således tror jag, att Utsk. afstyrkt Ständerna att sjelfve befatta sig dermed, men att för öfrigt Utsk. i ett godt ändamål tillstyrkt, att Sländerne öfverlemna saken till K. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, begärde, att delta mål ytterligare måtte få hvila på bordet. Frih. Cederström, Thure, förenade sig med Hr Munck af Rosenschöld. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskts den 8 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 81, i anledn. af väckta motioner, dels 0111 nedsättning i, dels ock om upphörande af den afgift, som under namn af brooch quai-afgift uppbäres för lill Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor, äfvensom att afgälden för införsel af potates, sjövägen dit, icke vidare måtte utgöras. Begärdes ånyo på bordet af Frihrne Cederström, Thure, och Cederström, Jacob, m. fl. ledamöter. Till pröfning företogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 8 dennes på bordet lagda betänk. N:o 82, i anledn. af väckt motion, att de till kyrkorna anslagna medel, i den mån de icke erfordras för kyrkornas underhåll, och öfriga i Den 15 Augusti e. m. »43 och föi' desamma nödiga utgifter måga användas för undervisningens befrämjande. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, anförde skriftligen : Det är visst sannt, alt K. privilegier, fundationsoch donationsbref, förordningar och resolutioner m. m. hvad Utsk. anfört, försäkra kyrkorna*), att de dem tillslagna medel endast skola för deras underhåll och utgifter användas; men det torde ej heller hafva undfallit Utsk., att ifall ej så varit, hade ej ändring deruti behöft sökas.
Då tillgång på Nionde IIufvud-Titteln icke vore för handen, har Kongl. Maj:t, i betraktande deraf, att ganska betydliga qvantiteter så väl af Lin som af Linneväfnader ännu årligen från Utrikes orter inkomma, funnit ifrågavarande understöd till Linodlingens och Linneväfnads slöjdens spridande inom vissa delar af Riket, ej vara fremmande för den af Riksens Ständer vid sista Riksdag anslagne särskilda fond till Strömrensningar, lättade communicationers öppnande och förökad production af sådane varor, som hittills måst från Finland och andre utrikes orter införskrifvas; Hvarföre Kongl. Maj:t i Nåder förordnat att de Öfverste-Lieutenanten Rappe för år 1820 beviljade 9000 R:dr skulle af berörde fond utgå; Viljandes Kongl. Maj:t, i afseende på de återstående 5,ooo R:dr, som följande året borde utfalla, vid början af året, uppå skeende underdånig anmälan pröfva, huruvida de kunde anvisas på förenämnde fond eller [på 9:de Hufvud-Titteln.
Sen derför till i tid, att ert hem får återljuda af det glada jollret från en dylik liten på grund af den i p r o f n u m m e r vanliga tillvarelse, som utan eder mellankomst skulle vara s t r ö m n i n g e n af a n n o n s e r hindrar o s s att här intaga flere redan uppsatta a r t i k l a r s å s o m t. föräldralös! Barnlösa, fruar. t Bristande utrymme Fru Caroline. Hon hade länge varit enka och lefde nu endast för sina barn, två söner och en dotter, för hvilkas uppfostran hon gjort allt, bekostat allt hvad hennes tillgångar medgåfvo, och uppoffrat allt — ja hela sitt lif. Också hade hennes bemödanden krönts med den bästa framgång. Och nu voro sönerna aktade, bergade medborgare och dottern artist, och det af första rang. Aldrig har jag sett ett kärleksfullare förhållande emellan mor och barn, än här var fallet. Hon var deras förtrogna i allt. Fru Caroline hade jag ofta träffat ute under mina dagliga promenader och då alltid med litligt intresse deltagit i hennes bekymmer och omtanke angående barnens framtid. Alltifrån det de varit mycket små, hade hon egnat dem den ömmaste moderliga värd. Sjelf hade hon tvättat och klädt de små — ej så mycket af rädsla för jungfrurnas inblandning i hennes göromål eller af oro för att barnen ej skulle bli väl skötta, som icke mycket mer, derför att hon funnit ett nöje, en sann njutning i att se dessa små i deras lilla hvita nattlinnen sprattla med benen och att slutligen föra deras små händer samman till den vanliga aftonbönen. ex. Betraktelser öfver äktenskapet; Våra döttrar och våra tjenare; I danikupén; Hnsgerådet; Tvättning af spetsar m. m. Nyhetsafdelningen, äfvensom afdelningen för teater o c h m u s i k o c h Iäkarerådsafdelningen k u n n a ej lämpligen börja förr än p å nyåret, d å tidningen b e g y n n e r r e g e l - bundet utkomma. Flere intressanta följetonger, såväl original s o m öfversättningar, k o m m a att efter hand införas på nyåret. På ett hår när. Novellett.
Förordmn angide inteckning i fast egendom den 13:de Juli 1818; N:o 65, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. Nio 44, i fråga om ett tillägg till 18:de Kap. lista §:n ÄrfdaBalken, angide bevakning af testamente; N:o 66, i ani. af gjorda anmärkningar vid Utskits Betänk. N:o 45, i fråga om ändring i llite Kap. 4:de och 7;de §§:na Rätteg.Balk., ang:de stämning; N:o 67, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. Nio 47, anglde ifrågasatt förändring i Domkapitlens organisation; Nio 68, i ani. af väckta motioner om revision af och ändring uti gällande lag och författningar röride utsökningsvä sendet; Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskottet i Nio 41, i ani. af väckta motioner om ändringar i föreskrifterna röride vilkoren för anläggning af vattenverk och dermed jemförlige inrättningar; RiddarhusUtskottet: Nio 16, i ani. af återremiss af liite §:n i Riddarh.Utsk:t3 Utlåt. Nio 7, öfver Riddarh.Direktms riksdagsberättelse; N:0 17, i ani. af Gr. Lagerbjelkes, Gustaf, motion angide ordnande af Riddarhusets gårdsplan; Nio 18, i ani. af väckt förslag om tryckning af minnes talet öfver Konung Gustaf I; Nio 19, angide af Fröken A. C. Bethun under Riddarh.- Direktms vård ställd testamentsfond. ■> R. o. Ad åtskiljdes kl. */t till 12 på natten. In fidem, O. Brakel. Den 16 Oktober, j Tisdagen den 16 Oktober 1880. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.-utdrag för den 15:de dennes, samt pleniprot. för den 30:de sistl. Juni.
Och får Utskottet, enär terpentin är ett råämne och närmast jemförlig med Harts, som drager 1 öre tull per skålpund, samt terpentinolja utgör ett material för näringarne, särdeles målarehandteringen, och skäligen icke bör vara belastad med så hög tull som den nuvarande, föreslå nedsättning i tullen å terpentin till 1 öre skålpundet, och i tullen å terpentinolja och terpentinspiritus till 3 öre skålpundet ; äfvensom Utskottet med anledning af hvad Teknologiska Institutet upplyst, hemställer, att genom en vid artikeln oljor införd anmärkning må stadgas, att belysningsvätska, som är sammansatt af flygtig olja och sprit, skall förtullas lika med de genom rektificering renade flygtiga fossila eller mineral-, och genom torr distillation 40 Bevillnings-Ulskoltcts Betänkande N.o S. Papper. Peppar. Perlor. framställda oljor; hvarjemte dermed öfverensstämmande hänvisning ansetts böra under bokstafven K intagas för kamlin. Vid artikeln Papper hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit, att en i handeln gängse varuartikel Takpapper, som till sin egenskap vore jemförlig med de i taxan specificerade pappersslagen »förhydning*- och press-», måtte under nämnda rubrik och i sammanhang med sistnämnda 2:no slags papper derstädes intagas såsom tullfri: samt att i slutet af taxcbestämmelserna rörande papper matte införas följande tillägg: »med tryckta linier»; se tryckpapper »linieradt för hand eller machin drager samma tull som papperet.» Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen hafva förmält, hurusom för varuartikeln Peppar, alla slag, åsatt en tull af 11 öre per skålpund, ett visst thara-afdrag vore faststäidt, dock endast i de fall, när varan vore förvarad i bal eller i fat af lätt eller tungt trä, hvaremot, då densamma inkomme på glas flaskor, såsom förhållandet vore med cayennepeppar, tharan hvarje gång måste särskildt utrönas, men hvilket ej utan svårighet läte sig göra.
Ridderskapet och Adeln till Utskottets behandling remitterad motion, har Herr Rosenblad, uppå anförde skäl, föreslagit, att under för öfrigt samma vilkor, som uti 2o5, 206, 207 och 208 §§. af 1835 års Banco-Reglemente för Ilypotheks-föreningar äro föreskrifne, Banco-Fullmägtige må berättigas att åt PrivatBanker bevilja creditiv, dock icke åt någon Privat-Bank till större be - Banco-Utslcottes Utlåtande N:o c)4> lopp, än högst 3oo,ooo R:dr Banco, samt under iakttagande af följande serskildta vilkor, nemligen: 1:0 att creditivet beviljas för högst ett år, dock med rätt för Bancofullmägtige att kunna det förnya; 2:0 att det åligger den Privat-Bank, som sig af en sådan creditiv1 ätt begagnar att, så snart anvisning derå drages, under hvarje påföljande månad och intilldess det begagnade creditivet blifvit till fullo godtgjordt, minska sin lånerörelse med minst en tiondedel af det begagnade creditivets belopp; 3:o att den Privat-Bank, som erhåller creditiv-rätt i Rikets Ständers Bank, förbinder sig att hvarje vecka meddela den Afdelning af RiketsStänders Banks Discontrörelse, till hvilken den ort hörer, inom hvilken PrivatBankens egentliga lånerörelse eger rum, underrättelse om alla beviljade, omsatte eller infriade lån, hvaremot samma Privat-Bank, om den så önskar, berättigas att erhålla ett lika meddelande från vederbörande BancoBiscont eller Låne-Contoir, dock under vilkor, att Privat-Bank-Directionen, i afseende på desse meddelanden eller adviseringar, underkastar sig och Privat-Bankernes tjenstemän samma skyldighet till tystlåtenhet, som åligger Banco-Discontoch Låne-Contoirs-Directionerne. I anledning af denna motion, är, vid remissen deraf, inom Höglofl.
Datum ut 8u^ia. s OII V I>. ^"o/ra?r cr/' ^ZnZ-^^cZ. a/ /Vo^oeo/Ze/ ö/Ms/' FZ^an^-H^s/rc/e^r^ Z/tt/ZeL r>/o> /?5o?rtt/?5se/^ ^Kt^-/ic?cZet <E >äVo6/c/^oZ//r§ äVoZt c/en 2/ ^ZZ /-5^o. N s rvarancie: Driiieiie »5^e,vre/c// 8tat8-!ia66N: Det-iDiilierie Oec/e^Zvöm^ Herr Diilielle ^cr§e/'ö/eZZc6^ ZZ^Z»A«,'c/^ 1. k. Llieken fät' Dinan8-Depait6M6ntet, 8tat3-Iia66t a/ /^ZnAä/vi uppla8te tili ju5tei'inZ ett, i käljci ak KcmZI. IViaj:t8 kälut meääeicita i^ääiZa iaexiut, körkattaclt fäi8laA till KonZl. Uaj:t8 NacliZa i?ios>08ition xiculle, i öfv6ren88tämmei86 cleimeä, tili Kilrets 8täli6el' akZa. tu 66em i?rotoeolli, LIOLXttOI^l, No rct s t rom slc s Lolcti')elieiäet, iL^o - ^Vvo Lo, i ^:a 80. HnL. till lixp. Iltsli.
»Johannes på Krontorpet har alltid brukat släpa källingen med sig, och jag såg honom komma in genom porten under siste rasten, och då så hade han inte källingen med sig.» Ja kände, huru allas ögon rigtades på mig. Jag blef alldeles, som om jag varit slagen af åskan jag tyckte, att golfvet öppnade sig under mig och att jag höll på att sjunka ned i djupa afgrunden. Men så kom tankeförmågan igen. Skulle jag få skulden för att hafva grymt afdagatagit den lilla kattungen, som ju varit min älskling och på hvilken jag icke för något i verlden ens skulle velat kröka ett hår! Jag hade ju gjort allt för att trösta de små Persgårdsbarnen och gråtit med dem öfver vår gemensamme väns sorgliga slut. Hans Persson stod tyst en stund och såg på mig. »Det är la inte sant,» sade han slutligen. »Du har ju alltid vatt en snäll påg här i skolen. – Men har du gjort det, så bekänn genast!» Då brast jag ut i en häftig gråt. Jag kunde ej få fram så mycket som ett »nej», så upprörd var jag. Hans Persson fortfor: »Tuta inte! Hvad tutar du för, om du inte har gjort det? Men har du gjort det, så säg genast ifrån!» »Nej,» svarade jag, i det jag samlade hela min kraft, »jag har inte gjort det.» Hans Persson vände sig nu till de andra barnen: »Är det någon annan här, som har gjort det, så ska han bekänna genast, så inte Johannes får bära misstanken, om han är oskyldig.» Alla tego. Det var så tyst i rummet, icke ett ljud hördes utom mina snyftningar. »Jaså,» sade Hans Persson, »det är ingen annan, som vill ta sig på det. – Ja, jag vill inte piska dig till att bekänna nu i dag, Johannes, utan du ska’ få tänka på saken till i morn tidiga. Men bekänner du inte då, ifall du är skyldig, för det kommer alltid fram med tiden, det kan du lita på, så ska’ jag slå dig, så länge jag orkar, så nog ska jag kunna ta reda på, om du har gjort det.