Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mottar, gäspande, kall, himmelska flickans kyss. Ha! du hvilar, o Sällhet! Ej på njutningens svandunsbädd. Nyssfödt, helsar med gråt barnet den första sol; Gubbe, suckar det trött efter den sista natt. Sjelf den dygdiges öga Gjuter tåren på bleknad kind. Blifva, trängta och dö, bjuder oss Ödets lag. Sällhet! är du en dröm? gäckade känslors dröm? Eller – är du en bild af Sanna, kommande himlars ro? Den nya skapelsen, eller Inbildningens verld. Du, som af Skönhet och Behagen En ren och himmelsk urbild ger! Jag såg dig – och från denna dagen Jag endast dig i verlden ser. Död låg Naturen för mitt öga. Djupt låg hon för min känsla död; Kom så en flägt ifrån det Höga, Och ljus och lif i verlden böd. Och ljuset kom, och lifvet tändes, En själ i stela massan flöt; Allt tog ett anletsdrag som kändes, En röst som till mitt hjerta bröt. Kring rymden nya himlar sträcktes, Och jorden nya skrudar drog, Och Bildningen och Snillet väcktes, Och Skönheten stod upp och log. Då fann min själ sig himlaburen, Sig sprungen af en gudastam; Och såg de under i Naturen, Som aldrig Visheten förnam. Ej endast storhet och förmåga, Och glans och rymd och rörelse; Ej blott i dalens djup det låga, Och endast höjd i klipporne: Men liflig till mitt öra fördes De höga spherers harmoni; På berget englars harpor hördes, Ur djupet mörka andars skri. På fältet logo fridens löjen, Skräck omsmög i den skumma dal, Och lunden hviskade om nöjen Och skogen suckade om qval; Och vrede var i hafvets vågor, Och ömhet uti källans sus, Och majestät i solens lågor, Och blygsamhet i månans ljus. Hämd gick att blixtens pilar hvässa Mod skakade orkanens arm, Och cedern lyftade en hjessa, Och blomman öppnade en barm. O lefvande förstånd af tingen! O snillets, känslans hemlighet! Hvem fattade dig, Skönhet? – Ingen,
Inför Höglofl.^Ridderskapet och Adeln vågar jag ödmjukast hemställa, om det ej skulle synas tjenligt att upphäfva den så kallade CanzliStyrelsen: en inrättning, alldeles öfverflödig, då hvarje Expeditionschef sjelf inom sina underlydande expeditioner kan hålla den ordning och besörja de angelägenheter, hvilka nu, med förökad omgång af CanzliStyrelsen skola behandlas. Dessutom skulle upphåfvandet af denna inrättning visserligen genast, men ännu mera framdeles bereda en inskränkning och förminsk. ning i Statsutgifterna. Detta mitt vördsamma Memorial anhåller jag ödmjukast måtte till vederbörligt Utskott blifva remitteradt. Herr Brummer, Carl Magnus: Enligt Hans Maj:t, Konung Gustaf IILdjesj Den 3 Mardi. Glorvördigst i åminnelse, meddeldte, och uti bestyrkt afskrift härvid bilagde Nådiga resolution den 25 Junii 1786, åro nu mera framledne CommerceRådet Herr Arvid Schau, joch dess rätts innehafvare nådigst förundte 5o års förlängning, utaf det emellan Kongl. Maj:t och Kronan, samt Herr CommerceRådet den 1 Maj 1761 påbörjade contract, angående arrendet af Uranienborgs KungsLadugård på Ön Hvéen, så att dessa ytterligare beviljade frihetsår, beräknas Herr CommerceRådet och dess rätts innehafvare tillgodo ifrån den 1 Maj 181 x s då förra contractet lupit till ända, till samma tid år 1861. Detta Kongl, beslut, försedt med behörig contrasignation af framledne Herr StatsSecreteraren E. Schröderheim, år en afhandling, som, i min tanka, ej godtyckligt kan eller får upphåfvas till tredje mans förfång. Sveriges allmänna Lag, 16 Cap. 6 §. sista momentet JordaBalken, stadgar sålunda: Leger man ut, eller till lego tager Gods och Gardar med vilkor, rätte sig ä hdda sidor efter thet, som aftalt är.
Herr Innström förmodar, att det varit bättre, om Judar aldrig fått inkomma i Sverige, och att deras beställsamma Industrie såsom Cömmissiönairer för utländska dels förädlade och dels ,oförädlade umbärliga producters inskaffande, tillskyndat Riket och Närings grenarna oersättlig Skada, äfvensom han finnér det anmärknirigsvardt , att ehuru 178a års Reglemente med, v gifve*, 54* Dert 5 Juli. gifver, att Judar, som vore antingen af särdeles stor förmögenhet eller ägde någon förut här obekant kunskap, som skulle kunna lända Riket till synnerlig nytta, ägde att sädant hos Kongl. Commerce-Collegium anmäla, för att efter sig företeende omständigheter blifva hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagne till erhållande af nå* gra speciella förrnoner och rättigheter, Judar likväl icke anmält sig, att vid Jordbruket ådagalägga sin konst och berömda idoghet , att blifva skicklige arbetare och konst-idkare vid plogen.
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Betänianden. 2g5 blifver pä ifrågavarande behof reserverad. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd. Remiss uppå f. d. vice KronoFogden M. Dali 1— grens underd. ansökning om eftergift af honom till betalning ådörnde balance-medel. (I-A.) Sedan, genom K. Svea IIofRätts laga kraftvunne Utslag den 23 October 1823, vice KronoFogden Dahlgren blifvit, såsom ende Testamentstagare efter aflidne KronoFogden, K. Räulmästaren Niiman, skyldig förklarad, att till Kronans Cassa genast inbetala 5gog R:dr g sk. 1 r:st, som vid hållen rest-ransakning i ÖslerSysslets Fögderi af Wermlands Län d. g Nov. 1821 funnits af Numan oredovista för uppburne nedsättningsSpannemåls-medel; så har, i en till K. M:t år 1825 ingifven ansökning, Dahlgren i underd. anhållit, om Nåd. tillåtelse till afskrifning af desse medel eller alt frågan derom blefve R. St:r förelaggd, samt att ali utmätnings-åtgärd tills vidare kunde blifva inställd, emot den säkerhet som redan vore vunnen genom Seqvester på allt hvad Dahlgren ägde och sorn redan af LandshöfdingeEmbetet blifvit godkändt såsom tillfyllestgörande; stödjande Dahlgren berörde underd. ansökning ibland annat derpå: att så väl KronoFogden Numan i lifstiden som Dahlgren skola på serskildta tider hafva till f. d. LandsSecreteraren Kle - 396 Stats-Utskottets man aflemnat å ifrågavarande skuld fullt deremot svarande summa: att Kleman, till hvilken Landshöfdingen, enligt dess egen uppgift, hade uppdragit all befattning med Spannemåls-upphandlingen och undsättningen inom Länet, skulle varit den rätta person, till hvilken influtne medel för undsättnings-spannemål bordt aflemnas, att, efter hvad R.
Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns betänk. N:o 58 blef af R. o. Ad. återremilteradt. På begäran of Hrr Lefren, Joli. Pehr, och Rosenblad, Bernh., lades ånyo på bordet Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns den 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 184> i anleda, af återremiss å Utskais beläuk. JN:o 87. 438 Den 18 April e. ra. Ånyo föredrogog och bi föl lös Slalssamt Allm. Bes v ii rsoch Ekon.Utsk:ns den 5 sisth April på bordet lagda utlåtanden : N:o 18a, i anledn. af väckt motion om upplåtande af kronnbelena samt allmänuingarna i Skåne till kronotorp, ni. m.; N:o 186, i anledn. af väckt motion om förändring uti K. brefven den 1 Maj 1826 och den 18 Juli 1827, så vidt de röra stock fångst för sågverken i Westeroch Norrbottens Ian; N;o 187, i anledn. af väckta motioner otn förändring i sältet för hemmans förmedling. Föredrogs ånvo Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsktns den 5 sisth April på bordet Ingda utlåt. N:o 188, i anledn. af väckt motion om rättighet för vissa häraders inom Skaraborgs län innevånare alt till knek testugors upp* förande taga timmer å kronoparkerna Råda åsar och Ledsjöino, m. fl. På begäran af en ledamot upplyste lindert. Ridd.- Secret., att detta utlåt, blifvit af alla tre de öfriga RiksStm bifallet. Uppå derefter framställd propos. biföll äfven R. o. Ad. Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskms utlåt. Då nu ånyo föredrogs Const.Utskrs den 6 dennes på bordet lagda mern.
Hvad sålunda blifvit framställdt har Utskottet i öfvervägande tagit; men då rttionären icke meddelat andra upplysningar, än nämndt är, oell utredning af d förhållanden i öfrigt, på hvilka frågan kan bero, icke egt rum, eller ve derhrande fått tillfälle att deröfver sig yttra, får Utskottet, enär det dessutom är Vadstena stad obetaget att hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra ansök ning om beviljande af den förmån, som med det väckta förslaget afses, hemstäk? att någon åtgärd i anledning af denna motion ej ma at Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 15 Maj 1854. Jlih, till R. St. Prof. 1853 $ f854. 8 StwL 29 tféft - t STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri 1854. Allm. Besv - och Ekon.-Ulsk. Utlåtande, i anledning af återremiss utaf Betänkandet IY:o 58, angående kontroll till förekommande af miss bra k utaf allmo gens rättighet att försälja sina tillverkningar. Förenämnde Betänkande, hvari tillstyrkes underdånig hemställan hos Kongl. Maj:t om meddelande af den föreskrift, att, för erhållande af pass, för att, kringvandrande, försälja ortens slöjd-alster, skall erfordras en af vederbörande SockenNämnd utgifven förteckning å de varor, hvilka af den pass-sökande till försäljning medfördes, och att denna förteckning borde efter skedd granskning passet vidhäftas, har blifvit bifallet af Högvördigä Preste-Ständet, hvaremot Betänkandet blifvit a fs lage t af Vällofl. Borgare-Ståndet och återremitteradt af de tvä öfriga Riks-S tanden.
Bristol var innan Liverpools uppkomst, den andra handelsstaden i riket. Man räknar invånarne till 100,000. Dess borgare äro ännu utmärkta för gamla Engelska seder. Värdshuset the Bush, der vi bodde, bekant för sin ålder, är till sin byggnad det gammalmodigaste och besynnerligaste jag sett. Vi ha besökt flera Manufacturer i staden, samt Stenkolsgrufvorna i nejden, på en väg, hvars beskaffenhet påminte mig de sämsta af våra Bergslags-vägar. Grufvorna tillhöra Hertigen af Beaufort. Gruf-folket kallade oss Munsiörer, och tycktes anse Utlänningar och Fransoser för sak samma. Bredevid Bristol på nordvestra sidan ligger Clifton, hvars varma källor äro berömda, bygdt dels på kullar, som fordom buro Romerska läger, hvaraf några spår ännu synas, dels vid floden Avon, som här letar sig fram emellan höga, underligt formade klippor. Men äfven de bära bilden af den fruktbarhet, som på denna ö är så allmän och så behaglig, – till en del klädda af murgrön, eller höljda af träd, eller genombrutna af små, herrligt grönskande dalar. Dessas vackra grönska är läskande för ögat. Här är redan (d. 11 April) full vår. Träden löfvas, blommorna slå ut. Från höjden öfverser man Bristol och hela den kringliggande nejden. Jag har ej sett en mer romantisk belägenhet. Den 12 April lemnade vi Bristol. Utsigten, på vägen till Exeter, öfver Bristol, öfver Avon med sina många segel, Cliftons klippor och byggnader, och det vackra landet är herrlig. Närmare Cross, som är första stationen, ser man hafvet och floden Savernes utlopp, men ock en mängd ödsliga kullar. Man märker sträckningen af dessa så kallade Downs, genom hela det öfriga Sommersetshire, af hvilket den södra delen från Taunton är ofruktbarare än något jag hittills sett af detta land. Vid Taunton kommer man först på stora vägen till Exeter. Landtfolkets hus äro af ler, gödsel, halm och resverke. Vid inträdet i Devonshire blifva kullarne tätare, ojemnare, högre, vägen backig.
Jag kommer således att utan äll tanka på personliga förhållanden, endäst för Styrelseprincipernas skull» yrka, det Ministéreförändring skall ske; och anhåller om bifall å Betänkandet, öfvertygad, att detta är den enda juridiska form vi nu mera hafva att begagna, för att nalkas ett mål, vid hvilket jag ser landets De n 13 Julli e. ra. bästa vara oskiljaktigt förenadt. Konungen kail väl, såsom Friherre Sprengtporten yttrat, låta lili att bifalla vår anhållan; men förr eller sednare måste hän dock afse hvad Folket önskar. Jag anhåller om proposition till bifall eller afslag å Betänkandet i dess helhet. F riherre Anckar swärd: Då tiden så långt framlidit, synes det visserligen oriktigt, att uppehålla Ridderskapet och Adeln; men om jag å ena sidan måste beklaga Ministérens tillstånd; börjag å den andra lyckönskaMinistéren, att ej hafva anmodat Friherre Boije att vara dess sakförare, livad Friherre Boijes invectiver emot oppositionen och partisinnet angår, vill jag icke besvara dem, hälst Friherren dessutom genom vissa allusioner befriat mig derifrån, Men då Herr Friherren vill vara qvick , Lör han tillse, att dess qvickheter icke kunna tagas i motsatt mening. I alldeles motsatt tanka af hvad Friherre Sprengtporten yttrat, yrkar jag återremiss eller bifall å Betänkandet i dess helhet. Grefve Horn: Jag anser mig skyldig besvara Friherre Boijes anförande, då lian sökt lägga mig till last, att jag yttrade, det Ministéren tillåtit svek. Jag upprepar ännu en gång, att jag tror, det den tillåtit svek vid behandlingen af Kronans egendom, och anser mig ej behöfva gifva Friherre Boije 33 H: a9* Den 18 Juli! e. rn. annat svar.
Det hufvudsakligaste inkastet, som af Friherre Boye blifvit gjordt, ej mindre mot dessa jemföreiser, än mot Utskottets förhoppning, att den bästa, ja den enda rätta con^ tr>!I mätte ligga, jemte publiciteten, uti nationens rätt att pröfva Ministrarnes åtgärder, innefattas i följande: ”Der (i England och America) samlas lagstiftande magten en gång hvarje år, och utöfvar sjelf en sträng granskningsrätt 5 då vi åter kunna hafva fern år imellan hvar Riksdag, och hafva i dessa dagar hört, att vår granskningsrätt icke ens tillhör oss sjelfva, utan personer, som våra Electorer äga att utnämna” Med förbigående af hvad sista hälften af inkastet innehåller och. åberopande hvad Utskottet längre ofvan derom yttrat, får Utskottet rörande förra hälf&en deraf anföra, ett den författning, som gäller om tiden för Engelska Parlamentets sammankomst, stådgar eodaat, att ett nytt parlament skall kallas inom tre år ej ter det förras upplösning. Det är sant, vanligen ställes Bevillningen så, att regeringen nödsakas kalla nytt parlament hvarje år; men lika sant är äfven, alt vi, sedan vår Constitution infördes, icke sett den fastställda Terminen af fem år förOyta efter den ejna Pviks. Bihang till RiksSt. Prat, Igq-igiS fr-Je Sami. N:ro 115, jlö. jio Stnkildta UtsJiOtt«ts EetänJtanåtn.' Sagen, innan en ny varit i verksamhet; oell skulls täta Riksdagar i en framtid komma att anses för välgörande, så är det att förmoda, att de äfven lära inträffa. Då Särskilta Utskottet i de gjorda anmärkningarna således hvarken funnit uppgifter, som kunnat vederlägga dess egna, eller trott sig der varseblifva
Maj:ts Nådig» Proposition omförmälde förbehåll å Factor Kega rens sirla icke ansåges antaglige, mätte komma i tillfälle alt annat förslag i underdånighet aflemna; så lrar Utskottet numera funnit sig böra taga denna fråga, jemte de modifica tioner, hvartill Factori-egaren, enligt hvad Utskottet nu inhemtat , förklarat sig benägen, uti närmare öfvervägande. Enligt hvad redan utr förra Utlåtandet är vordet y t träd t, skulle nedläggandet af Norrtelje Factori, jemte andra fördelar, för Staten medföra en ej obetydlig årlig vinst, dels genom fri disposition af de till samma Factori »n sia g ne räntekol, utgörande 2R7 ^9-:dels läster, dels derigenom, att gevären vid Norrtelje Factori, i följd af stadgado beräkningsgrunder, kosta mera, än annorstädes, hvarförutan Slaten erhölle en annars icke utfallande återstod af uppskattade värdet af Factoriels byggnader, m. m., samt lösen för dess tomter, m. m.; och om den af Utskottet förut anförde betänklighet emot antagandet af ifrågastälde vilkor för Factoriets nedläggande undanrödja» derigenom, alt Factori-egaren, emot här förut omförmälde ersättning, al står ifrån rättigheten alt framgent bibehålla dispositionen af de lill Ortala Bruk anslagne kolräntor af tillhopa 14° g-dels mantal, samt dessa räntor således ålerginge till Statsverket, som, genom derför sedermera erhållande bisen enligt markegång, biefve inom kort Lid godlgjordt for den ersättning, hvilken till Slnts-ULslottets Utlåtande, N:o 575.
Revisorer hafva icke uppgifvit grunderna för sin yttrade förmodan, att, efter den föreslagna öfverflyttningen till Banko-diskonten af bestyret med förräntandet af Riksgälds-kontorets kassa-behållning, »Banken skulle kunna bättre, än nu är fallet, re»glera sedelutgifningen och bibehålla Bankens sedlar vid deras rätta värde.» För Fullmäktige synes denna förändring af hittills iakttagna förhållanden just komma att leda till ett motsatt resultat, ty Banko-styrelsen kan antagligen icke på förhand äga någon närmare kännedom om de tidpunkter, då vilkoren för utbekommandet af de å Riksgäldskontoret anvisade statsbidrag kunna varda uppfyllda, eller andra omständigheter inträffa, som föranleda verkställigheten af de Riksgälds-kontoret ålagda stora utbetalningar. Bankostyrelsen är således icke i tillfälle att dessförinnan, genom i sådant afseende vidtagande åtgärder, förbereda erforderlig tillgång till sagde utbetalningar, utan måste dessa derföre i de flesta fäll komma att utöfva en direkt inverkan på Bankens sedelutgifning och följaktligen medföra betydliga, med Bankens metalliska kassas tillväxt eller förminskning ej sammanhängande, förändringar i beloppet af de utelöpande banko-sedlarne. Under hänvisande till de i Usta §:n af det reglemente, som vid hvarje riksdags slut för Riksgälds-kontoret utfärdats, angifua föremålen för Kontorets verksamhet samt dess erhållna åligganden och uppdrag, våga Fullmäktige bestrida Herrar Revisorers påstående, att den af Riksgälds-kontoret bedrifna lånerörelse är för detta Verks »bestämmelse mera främmande». Utom det allmänna stadgandet i afseende på utförandet af »alla uppdrag och åligganden, som Riksgälds-kontoret af Rikets Ständer erhållit», och hvartill obestridligen måste hänföras den Kontoret uttryckligen ålagda skyldigheten att göra dit influtna medel fruktbärande och hålla desamma allmänna rörelsen tillhanda, åligger det Riksgälds-kontoret, enligt Rikets Ständers särskildt fattade samt af Kongl. Maj:t fastställda och till framtida efterrättelse allmänt kungjorda beslut, att på säkert och ändamålsenligt sätt göra de till amortissements-fonderna tor jernvägslånen anslagna medel fruktbärande, hvilket äfven är förutsatt vid bestämmandet af det årliga ränteoch amorterings-anslagets belopp.
B cl ankan dej N:0 4U 7 .Nådiga förordnanden tills vidare, icke skall kunnat undgå att medföra en vacklande och osa nuna »hängande behandling af allmänna ärenden, Konungen icke måtte förordna någon person till bestridande af en syssla på obestämd tid utöfver ett halft år, hvarunder tillräcklig erfarenhet förmodas säkerligen kunna inhemtas, huruvida samma person besitter alla nödiga egenskaper att till Kongl. Maj:ts och Rikets sannskylldiga båtnad uppfylla sina vigtiga åligganden; af Herr Bagge, som, med föranledande af Herr Ekholms ofvannämnde motion, yttrat, ali han ansåg upphofvet till det klandrade befordringssättet i de högre graderne, böra sökas uti den låga ståndpunkt, hvarpå den civila tjenstemanna-personalen i allmänhet* i förhållande till den militära och hofvets, blifvit satt, dertill Rikets Ständers njugghet emot den förstnämnda äfven skall bidragit, hvarföre han föreslagit, att Rikets Ständer, med anslående af erforderlige löner till de civile tjenstemännen, hvilkas antal bör inskränkas till hvad, sorn för Statens administration är behöfligt, göra underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t i Nåder täckes genom författning bestämma den värdighet, sorn bör åtfölja civila, militära och ecclesiastik» embeten och tjenster, i förhållande till den vigt, som deras verksamhet bör hafva för Staten, och hvarvid ådagalagd lärdom äfven syntes böra komma i beräkning, äfvensom den Kongl. Hofvets icke tjenstgörande embetsman åtföljande värdighet syntes böra begränsas inom Hofvets område, hvaröfver, det tillkommer Konungen att enskildt förordna, och ej sträckas derutom till landsorten, samt att titlars medelande måtte upphöra och hvarje em-betsoch tjensteman inträda i den värdighet, som hans innehafvande befattning blifvit tillagd, så länge den af honom innehafves, utan afseende derpå, att han förut innehaft någon högre; af Herr Petré> att Rikets Ständer måge hos Kongl.
Skrifvelse, Al:o 52. och kyrkogård pä alla sidor omgifvas af Rönö kungsgårds egor, icke kunde få sitt ådagalagda behof af utvidgad begrafningsplats och af jordland för sin folkskolelärare på ändamålsenligt sätt afhjelpt annorledes, än genom den begärda jordafsöndringen från kungsgården, E. K. Maj:l uti omförmälda nådiga Proposition, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium och öfrige vederbörande tillstyrkt, föreslagit Rikets Ständer, att för ofvanberörda ändamål måtte af Rönö kungsgårds egor för alltid till Rönö församling från midfastan 18(58 upplåtas ifrågavarande 24,3 kappland åker, emot skyldighet för församlingen att härför till Kronan erlägga årlig afgäld, hvilken borde bestämmas på sätt och i den ordning Kongl. Förordningen den 6 Augusti 1864 föreskrifver. Rikets Ständer hafva till pröfning förehaft detta ärende och dervid, på de i den nådiga Propositionen anförda skäl, funnit godt bi lalla hvad E. K. Maj:t sålunda behagat föreslå. R ikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 14 Mars 1866. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1866. Preste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ifrågastäldt utfärdande af en Ordnings-stadga för städerna i riket. (Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 47.) S. A. K. Sedan Kongl.
Kongl, Majit i underdånighet an hålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder låta tillse, h,uru,vicht ej nedsättning uti omförrr.äldte arfvode må kunna vinnas, samt för öfrigt i afseende på, d;en: återstående indragningen vidtaga den utväg, hvarigenom Corn missions-arfvodet i möjligaste mohn till beloppet inskränkes. Hvad för öfrigt beträffar Räkenskapen öfver desse Subsidiioch Krigs - Fonds-medel för nu ifrågavarande 3:ne år, 1815, 1816, och :&8.i7,så har Utskottet funnit densamma upprättad och förd med utmärkt redighet och ordning samt vara behörigen verificerad, så att ej något förekommit att dervid anmärka; hvarföre Utskottet hemställer, det mått$ Stats-Vtskottets Bettinkandeni 1687 Biksens Höglofl, Ständer uti deras underdåniga Skrifvelse i detta ämne sådant anmäla, såsom decharge för Herrar Committérades förvaltning rich redogörelse för omförmälte mede!. I sammanhang^ härmed får Stats-Utskottet jemväl afgifva dess yttrande öfve® den, uti Biksens Högh Ständers Herrar Revisorers den 20 November sisth år 1817 författade och till Utskottets^ handläggning remitterade Reiättelse om granskningen af Stats Verkets medel, gjorde anmälan, dels att utaf de under Herrar Cnmmittérades förvaltning stälde Ronder, mer än En half Million Riksdaler, varit insatt på- a£- skrifnings-räkning uti Götha Canal Discont Verk, dels att Contoiret asne gånger begärt men ej erhållit underrättelse om ifrågavarande, af Herrar Corninitierade förvaltade Fond. Af hvad: Kongl. Maj:t i Dess; ofvan högstberörde Nådiga Skrifvelse tillkännagifva, inhämtas, hvad dessutom af Herrar Committeradeuti afgifven underdånig Förklaring; häröfver* sorn blifvit Utskottet meddelad genom Nådig Remiss den 22 sisi.
Det nu ifrågav:de Betänk, är ganska vidlyftigt, och préfningen deraf kommer sannolikt att uptaga en längre lid, hvaremot de Belänkm, hvilka för öfrigt stå på listan, äro af beskaffenhet att inom en ganska kort stund kunna afgöras. Jag anhåller derföre att R. o. Ad. täcktes låta föredragnings-listan vara oförändrad, då de smärre frågorna kunna afgöras nästa Onsdag, hvaremot, om den stora frågan sattes främst, afgörandet af de smärre frågorne blir länge uppehållet. Häruti instämde Frih. Tersmeden, Wilh: Fredr. Hr Hjärne: Jag har ingenting emot om R. o. Ad. ville besluta hvad Gr. Lagerbjelke föreslagit, men jag anhåller att få uplysa Gr. Lagerbjelke, som förmodligen ännu icke har tagit kännedom om ifrågav:de Betänk., att efter all anledn. kommer det icke att uptaga så mycken tid, som Gr:n föreställer sig; men jag ansåg detta ärende böra företrädesvis företagas derföre att det är det vigtigaste, som förekommer på föredragnings-listan. Då likväl Gr. Lagerbjelke tror att de öfriga målen på listan kunna på en kort stund afgöras, så har jag ingenting deremot, att listan blifver oförändrad, men då har jag i alla fall hopp om att detta mål förekommer i Onsdagens plenum. Hr Gr. o. Landtm, förklarade att, då nu Hr Hjärne sjelf förenat sig med Gr. Lagerbjelke, den ordning, hvari målen inkommit, komme att följas vid föredragnings-listans uprättande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 på aftonen. In fidem protocolli, Mert Munck. (j Den 4 Oktober!' m. Onsdagen den 4 Oktober 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleni-prot. för d. 29 sistl. Juni f. m. samt nedannämnde från Exp:s-Utsk. inkomne förslag till R.