Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig synes det vara besynnerligt, att StatsUtsk. kunnat anföra den stora kostnaden såsom ett skäl för sitt afslag Kostnaden. för förra Riksdagen upgick till omkring 300,000 R:dr, och det här ifrågasatta försöket skulle endast kosta 2000 R:dr. Om nu allmänheten betalar 300,000 R:dr i riksdagskostnader, så får jag hemställa, huruvida hon icke kunde hafva anspråk på att dessa kostnader ökades med några tusen R:dr till, på det hon måtte komma i tillfälle att med mera fullständighet, än hvad som nu är händelsen, få inhemta hvad Svenska folkets representanter göra. Jag tror att om denna allmänhet rådfrågas, skulle icke någon tvekan upstå om svaret. Ett bifall eller afslag å StatsUtsk:s Utlåt, beror emedlertid helt och hållet på hvilka anspråk man anser allmänheten äga i afseende på rättigheten att erhålla fullständiga redogörelser om hvad som hos R. St:r äger rum. Anser man att all mänhetens anspråk i detta fall äro rättmätiga, bör Utlåt, återremitteras till Utsi;., och detsamma föreläggas att inkomma med ett förslag i den syftning, som af Riksg:safdeln:n blifvit framsta 1 Idt och hvilket i Utlåt, återfinnes såsom Profir Carlssons och min reservation. Denna reservation utgör en modifikation af hvad IIr Cederschiöld föreslagit, enär den icke tillstyrker att de ifrågasatta biträdena skulle antagas för hela Riksdagen, utan blott för tre månader på försök. Finna R. St:r och allmänheten att detta för sök icke medför något gagn, må man då återgå till det gamla, och förlusten deraf vore ingen annan, än de 2000 R:dr, som i detta afseende lära tynga temiigen litet i vågskålen. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: I likhet med den siste värde talaren anser äfven jag det vara önskvärdt, att någon åt gärd vidtages, hvarigenom det ändamål kunde vinnas, att de genom tidningarne meddelade redogörelserna för Riksdagens förhandlingar blefve tillförlitligare än hvad hittills varit fallet; ty det kan och bör icke vara representationen likgiltigt huru detta sker.
Hon väljer de medel, med hvilka hon bäst tolkar ämnet, och säkert har hon här valt de rätta, eftersom ämnet kommer så mäktigt fram.DEN NYA FÖRFATTARINNAN. Endast i det kapitel, där hon beskrifver den unga grefvinnan Doh-nas vandring öfver isen — ett kapitel, som för öfrigt innehåller utmärkta saker — har hon kommit ut ur sagans ton, och man märker strax på klangen, att man icke längre är inne i den underliga värld, där den öfriga historien passerat. Jag upprepar det: författarinnans personliga stil känner man icke af denna berättelse, men man lär känna hennes uppfattning — en så rik och mångfaldig uppfattning, att man, efter att ha läst boken, får det intrycket: hon måtte kunna skrifva om allt, som finns i världen. » Konsten består i att kunna välja », har en stor författare sagt, och denna eviga sanning bekräftar alltid en verklig skald. Medan man ofta får de otydligaste intryck af de diktade personligheterna hos författare, som inbilla sig hafva studerat verkligheten med fotografisk noggrannhet, men uppfatta den utan djup och poesi, så får man däremot ett outplånligt intryck af de halft beslöjade, snart försvinnande gestalterna i denna saga. Författarinnan har förstått att välja det väsentliga hos dem, det som utgör själfva kärnan i deras personlighet. Anna Stjernhök, Ebba Dohna, kaptenskan, den unga grefvinnan. Elisabeth — huru stå de icke alla som lifslefvande människor framför oss, som kvinnor af kött och blod, med kvinlig storhet och kvinliga svagheter! I synnerhet är Anna Stjernhök skildrad på ett rent af genialiskt sätt. - 1 sin ungdomliga kraft, sin godhet, sin passion och sin sVaghet framträder hon med en lefvande mångfald, som man sällan finner hos nutidsliteraturens gestalter. De moderna kvinnoidealen ha för det mesta gått två vägar — antingen äro kvinnorna framställda sjåpigt fromma eller emanciperadt fräcka. Anna Stjernhök är intetdera. Hon är en människa, sammanfogad af motsatser som vi alla. Hon är bortskämd och stolt, men hon kan glömma sig själf i den ödmjukaste hängifvenhet.
Adlercreutz yttrar väl i sin rapport: att han ernat låta tredje brigaden genom skogen anfalla fiendens högra flygel; men i detsamma inkom rapport, att en ansenlig fiendtlig styrka visade sig vid Alapää by, således på ryggen af den kolonn, som angrep fiendens venstra flygel. Hvarföre han ditsände brigad-chefen Gripenberg med tvenne bataljoner. I fall det verkligen så förhöll sig, att en sådan falsk rapport inkommit, så bestod dock den återstående reserven af tvenne bataljoner Savolaks jägare, en bataljon Karelska jägare, en bataljon Savolaks infanteri, en bataljon Tavastehus regemente, samt tvenne bataljoner Åbo Läns regemente. Hvarföre befalltes icke några af dessa sju, overksamma bataljoner att framrycka på vår venstra flygel? Ryska befälhafvaren begagnade deremot skyndsamt vårt felsteg till sin fördel. Hade Ryssarne qvarstått något längre, är jag säker att general Adlercreutz besinnat sig, och då hade de ingalunda sluppit undan, såsom nu skedde. Den enda fördel som vanns genom Döbelns och de tappre Björneborgarenas välförhållande denna dag, var den, att Lappo af Ryssarne blef utrymdt, och att vi om aftonen kl. 9 intogo qvarter i byarne, der Ryssarne kort förut hade stått. Innan jag slutar berättelsen om denna drabbning, vill jag omnämna en tilldragelse, för hvars sannfärdighet jag ansvarar. Sedan Savolaks jägare, vid härens framkomst till Lappo, blefvo satte i reserven, samt, efter hemtad hvila, stodo i backen och åskådade general von Döbelns lyckliga genombrytning af fiendens venstra flygel, yttrade kapiten Carl Magnus v. Fieandt till sina kamrater: "så gerna som vi stå här overksamma, tar jag min pluton och går bort; om det behöfves, så är här i reserv-corpsen ändock tillräcklig styrka att kunna agera med." Derpå aftågade han med sin pluton, efter Döbelns genombrytning, emot fiendens i oordning bragte venstra flygel.
Sig till alla delar gilla de grunder, hvarpå Rikets Ständers ifrågavarande Förslag sig Stödjer; roen då antagandet af Ständernas Förslag, att ei någon hädanefter linge Dorna re-Em be tel utöfva, innan han fyllt år, kunde leda till den mot 36 §. RegeringsFortuyn Stridande följd, alt personer, hvil - Bil. till K. M. Nådiga Propos. IV.o 82. 61 ka , utan aLt hafva uppnått denna ålder, redan blifvit till Domare utnämnde eller förordnade, och Domare-Embetet med redlighet Och skicklighet uppfyllt, skulle ifrån utöfningen deraf skiljas, endast på den grund, att en kanhända ganska korrt tid återstod af den stadgade åldern; äfvensom, med afseende derå, att, då, enligt 14 Cap. 2 §. Krigs-Artiklarna, bland Ledamöterne i KrigsRätt böra vara två Lieutenanter och en Officer af första graden, men möjligen kunde inträffa, att inom nyssnämnde grader tillgång saknades å Officerare, hvilka Uppnått 25 års ålder, ett allmänt stadgande om eil sådan ålder för Domare icke kunde å KligsDomstolarne ovilkorligen lämpas; så fami Kongl. Majit Sig föranlåten vägra Dess Nådiga bifall å Ständernas Förslag, sådant det nu blifvit framställdt; hvaremot Kongl. Majit •ville genom Proposition föreslå Rikets Ständer ett stadgande, innehållande föreskrift för samtlige Hof-Ratterne, att hädanefter icke till Domare-Embetets utÖfvandé förordna någon, sorn icke fyllt a5 år, såframt han Icke redan tillförene blifvit af Hof-Rätterne i Domare-värf nyttjad. Kongl. Maj:ts sålunda fattade Nådiga Beslut skulle Rikets Ständer å Riks-Salen meddelas, Ex Protoeollo Carl Mé Schölimeijr 6a Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 8a, Utdrag af Protocollet öfver JustitiesÄrenden , hållet inför Hans Maj:t Kon~ unsen uti Stats-Rådet å Stockholms a Slott den 11 Sept. 182g. Närvä rande:
Fiske nylkjas af kringliggande Thurasorst Lox-Flste , , Mörrums Lax.Fiske , Pngstö Äldrätter » - « » , Falkenbergs Krono LapFisken perpetuclt - ^Roisöbro Lax,Fiske ; k - Specie. '814 50 — I8>2 — Z6 8 1820 -8-4 29 ?2 — 1812 27 5 >— '8rz 7 24 — ,809 2Z ,824 z; rä — IZ — '8l2 ; I8>2 140 l '8>4 2 —» — IO6 !8iZ 25 Den ro Ianuarit. Län. Gefleborgs Wist"rNorrla„ds Westerbokkens Upsala Södermanlands Upsala Fisken. Diwerse Fisken i detta ian, upptages utk arrenden och annan afgift utgörande om äret - . Nnqwarns Qwarn perpetuelt arrende e - Räfsnäs Mjölqwam , . , Upphör 1870 98^— -6 Färjor, Broar och Rrogar. Nyqwarnö Bro perpetuelt arrende - . « Flöksunds Färja och Krog, upphör , iFri Ekolsunds Bro och Krog, utan afgift , , ,§98 Specie. 599 24 646 32 2524 5 8r r6 15 ZZ ;z 16 r6 ro Den ro Ia»iuartt. Län - Färjor, Broar och Arogar. T Södermanland Westmanland Calmare Götheborgs Hallands Upsala Södermanland östergöthland Elfsborgs Götheborgs Nerikes izro 1821 l82? » 'HammarffjärS Krog , , - Mellan^unds Färja , , - Färjestaden Stora Rör - ' » OrrekliHe samt Färjebo pa obestämd tid Falkenbergs Tullbro Dito. Diwerse Lägenheter. Upsala Slotts Trädgårdar upphör . - , Akers Papparkqwarn, perpetueit i papper < « Härja Utjord ständigt Wadstena Tegelbruk upphör .
Frih. Cederström, Jacob: Enskilde läkare, i händelse de äro competente, d. v. s. promoverade doctorer eller chirurgiae-naagistrar, må då genast kunna prakticera. Dertill hafva de redan genom medicinal-författningarna fullkomlig rättighet och äfven till befordran hvar och en i sin väg. Utskts förslag, att läkaren skulle hos Sundhets-colhm anmäla sig för att erhålla betyg öfver sin competence, anser jag vara högst märkvärdigt. Sundhets-colkm har icke någon yttranderätt öfver deras competence, annorlunda än att granska de examensbetyg, hvilka de från academicn medföra, och dessa bestämma hans befordringsrätt. Om en graduerad läkare får tjenst hos någon enskild person eller Corporation, såsom t. ex. vid bruk, så hindrar det honom icke att vid annan läkaretjensts tillsättande vinna befordran dertill. Om han deremot icke är competent, så lärer han väl icke blifva det mera, om Sundhets-coII:m lemnar honom betyg deröfver, och detta blir följden, ifall han icke vid academien har aflagt erforderliga specimina. Jag anhåller om afslag å betänkandet. *64 D e ii i3 Juni f. m. Frih. Hamilton, Hugo: Detta betänk. Ilar Ulsk. alldeles enhälligt beslutat att föreslå på den goda grund, att dessa läkare nu äro vida iner tilfbakasitte, än de i anseende till viglen af deras befattningar borde vara Det är visserligen sannt, att de kunna anmäla sig såsom sökande lill andra läkarebefattningar, om de äro promoverade doctorer eller chirurgiae-magistrar, men så länge de hafva enskild tjenst, hafva de icke rättighet att beräkna någon tur. Förhållandet är likväl, att den enskilda tjensten oftast beslår uti att vara anställd hos en menighet, vid någon större fabrik eller i någon enskild socken.
Rom vann ej på en dag alla de segrar, sorn gjorde det till verldens herrskarinna; men det byggdes af Romulus, krigsgudens son, oell för sybaritiska nöjen bestämde han icke sin stad; hans första undersåtare voro hvarken veklingar eller philosopber, de voro äfventyrare; de förste Romare hade svärdets rätt att Den 27 Octobcr f. m. 233 tacka för sin tillkomst, de visste också att göra den gällande; Rom grundades af äfventyrare, det blef också sjelft ett äfventyr uti verldsaltet Anse vi allmänna val böra vara det mål vi skola sträfva efter, böra vi ej tas»a ståndsindelningen till väglederska; ty da binna vi aldrig dit. Då anser jag ej något annat sätt att skynda varsamt, finnes, än att, såsom jag ofvanför yttrat, till en början bibehålla RiksStm såsom en högre instans, än de genom allmänna val sammansatta landtständerna; men utgå vi ej från början från principen af allmänna val, binna vi aldrig dit. Rom byggdes icke på en dag, men det bade ej blifvit Rom, om det ej hade grundats af en Romulus. Anlages icke ett sådant förslag till representationsförändring, hvarigenom alla de öfriga Stånden måste afsäga sig alla sina rättigheter, på samma gång som vi väta, bar jag inga alt afsäga mig. Borgerskapets ståndsprivilegier, dess skråordning, presterskapets ståndsprivilegier, dess indigenalsrätt m. m., böndernes ståndsprivilegier, deras rättighet att från får till son transportera jorden åt en af ätten, kasta de andra in på embetsmannabanan eller göra dem till proletärer, det missbruk de af denna rätt göra äfven vid skatteköpta hemman, genom att bestämma viss utlösen, måtte vara skadligare för samhället, än att R. o. Ad. på egen bekostnad bevistar riksdagarna, hvilket jag, så länge slåndskilnaden bibehålles, anser vara dess nytta. Anlages olyckligtvis val inom delta Stånd, hemställer jag, om man tror detta Stånd kommer att representera regeringen eller folket.
A Skandinavisk Modetidning, den finaste prydnad för salongsbordet samt den rikhaltigaste och tillförlitligaste modeoch handarbetsjournal, torde prenumeration d r ö j ligen oförske. Tidningen är ej afsedd endast för sömmerskor och damskräddare, utan derjemte till en hjelpreda i hemmet. Särskildt vilja vi framhålla dess ytterst rikhaltiga handarbetsafdelning samt den goda handledning i förfärdigandet af barndrägter, som den lemnar. För öfrigt är tidningen genom sin synnerligt eleganta utstyrsel, i hvilket afseende den ej öfverträffas af någon tidning i vårt land, särskildt lämpad till en prydnad i hvarje hem. Tidningens anmälan å sista sidan i n:r 1, som medföljde till Iduns alla prenumeranter, torde noga genomläsas. Skandinavisk Modetidning, som är en alldeles sjelfständig, från Idun skild tidning, kostar för november och december endast 1 krona. Annonsen om Iduns Uträttningsbyrå å af sidan 352 i detta nummer af Idun torde tidningens läsarinnor noga observeras. Redaktionen. I En af de tyngsta af dylika träldomar är nog, exempelvis, den att vara slaf af sin upptecknade af vrede. Och denna är måhända också en af Mathilda Langlei. de träldomar, man minst tänker på att afskudda sig. » Jag vet nog, att jag är häftid vet ej af någon träldom — det tig, » erkänner man, » men det rår jag inte EwJC finnes inga slafvar mer. Menniskohanför, » tillägger man ursäktande, och så är allt del och slafveri upphäfvas äfven i länder, väl bestäldt. Man är häftig, man är obillig, der det senare ansetts som oumbärligt, och man förgår sig, man plågar sin omgifning snart skall det knappast finnas någon fiäck med sin hänsynslösa häftighet, men — det på Guds gröna jord — i alla fall inom civikan j u ej hjelpas, man är nu en gång sådan, lisationens råmärken — som icke trampas af man kan ej rå för sitt humör! fria män och qvinnor. Nej, visserligen, man kan ej rå för sin häfVisserligen.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 26 förut afgifne Betänkande, om Tull å Spanmål» Från Lagutskottet: Af den 2 dennes: N:o q5. I anledning af åtskilliga Motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Augusti i8i3, emot fylleri och dryckenskap. Af den 9 dennes: N:o 96. I anledning af väckt motion Den 21 September e. m. 75 om ett tillägg till sista Momentet af 6 §. i 23 Cap. Rättegångsbalken. N:o gj. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 38 förut meddeldte Betänkande, om ändring af 3 §. i 21 Cap. RättegångsBalkeu. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet'. Af den 11 dennes: N:o 144* I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o g3, förut meddeldte Betänkande, angående väckte motioner dels om Orgelbyggeriets befrämjande, och dels om upprättande af ett Institut egentligen för Kyrkosång. Med förslag till jemkning uti RiksStåndens serskilde fattade beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 72 i hvad det angår vissa dagars undantagande från auctionsförrättningar. Med förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut i fråga om KronoHemmansoch Nybygges-åboers i de Norra provincerne rättighet, att till tjärbränning använda stubbar, rötter m. m. N:o 147* I anledning af anmärkningar vid Utskottets under N:o i33 förut meddeldte Betänkande, angående Sågarelönens utgörande vid Sågqvarnar. I anledning af gjorde an - 76 i Den 21 September e. in. märkningar vid Utskottets under N:o ioq, förut afgifne Betänkande, om en Låneanstalt för Tackjerns-tillverkare. I anledning af återremiss å Betänkandet N:o 100, i fråga om rättighet för Extra Rotehållare, att lega karlar inom Beväringsåldern. Angående väckt motion om controller i afseende på Tackjerns godhet m. m. N:o 15 r.
Vid granskning af detta nådiga förslag, hvilket ännu är beroende på Utskottels utlåtande, har emellertid Utskottet hufvudsakligen godkänt den del, som omfattar nu ifrågaställa ämne; och följaktligen har Utskottet i öfverensstämmelse dermed utarbetat det förslag, som Utskottet nu går att underställa Rikets Ständers bedömande. Någon närmare redogörelse för grunderna till detta förslag torde ej vara behöflig; utan får Utskottet, i full öfvertygelse, att de brister i denna del af lagstiftningen, som för närvarande äro öfverklagade, varda afhulpna, derest samma förslag upphöjes till lag, vördsammast tillstyrka, det mätte Rikets Ständer besluta utfärdandet af en författning, hvarigenom, med upphäfvande af 1, 2 och 3 §§ i 6 kap. Missgerningsbalken, Kongl, förordningen den 1 Juli 1743, angående budkaflar samt Kongl, kungörelsen den 26 November 1816, rörande sättet för menigheters hörande i enskilda, tillåtliga ärenden, varder stadgadt, som följer: § ]- Samlar sig folkmängd tillhopa, och lägger det uppsåt å daga, att med förenadt våld sätta sig upp emot verkställighet af offentlig Myndighets bud, eller ali den till någon embetsåtgärd tvinga, eller att för sådan åtgärd hämnas: skingra sig de upprorsmän, på offentlig Myndighets befallning, och låta sig till ordning bringas; då straffes anstiftare och anförare med arbete å fästning från sex månader till två år, men de öfrige varén från straff frie. § 2.
Då, till följd af min, under den 12 Mars 1840, AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Götha HofRätt meddelade skrifvelse, innefattande anmärkning dervid, att Marks HäradsRätt, som den 16 Juli 1838 dömt Bengt Andersson ifrån Sjöbo att för åverkan böla 26 R:dr 32 sk., oriktigt förvandlat 7 — 50 nämnde belopp till tjugofyra dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning Bengt Andersson jemväl utstått, i stället för tjugo dagars dylikt fängelse, som rätteligen, enligt 5 Kap. 4 § Straffbalken, bort stadgas, tillförordnade Domhafvande!! i HäradsRätten, för detta oriktiga beslut, blifvit af AdvokatFiskalsEmbetet inför Kongl. HofRätten tilltalad, dervid han erkänt det mot honom anmärkta fel, har Kongl. HofRätten, medelst utslag den 31 Juli 1840, dömt tillförordnade Domhafvande!! att, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, för begångna förseelsen böta Tio R:dr banko, men, sedan han visat, att kostnaden för Bengt Anderssons underhåll i häktet fyra dagar längre, än vederbort, blifvit godtgjord, och att Bengt Andersson för sitt obehöriga lidande erhållit nöjaktig upprättelse, ansett vidare utlåtande i dessa afseenden icke erfordras.
Att åter igen skapa en utomordentligt stark mindre pansarilotta endast och allenast för den händelse att i Mälaren kunna motstå en fiende, som bemäktigat sig Stockholm, vore detsamma, som att på förhand och i fredstid uppsätta och hålla under vapen en landstorm, som hör uppsättas endast i nödfall, och då en fiende med alldeles öfverväldigande krafter angriper ett land. Antag åter att en fiende inseglade i Bråviken eller Slätbaken och landsteg vid dess stränder, tror väl någon af Eder, Mina Hrr! att han skulle marschera längs kanalen eller framkomma till Wettern längs utmed dess stränder, hvarifrån möjligtvis en flytande artilleri-eld kunde oroa honom? Nej, han undvek just Wetterns stränder och kanalen, hvilken han ej för sina transporter kunde begagna, ty man får väl antaga att dess slussar blifva af oss sprängda. Att hafva fartyg på Wettern är för oss af onekelig nytta i och för transporter af alla slag, men dessa fartyg behöfva ej vara pansarbåtar, ithv att man ej kan antaga att en fiende på Wettern genom sprängda slussar och förstörd kanal kan uppträda med sådana; och huru anser Gr. von Platen att de kunna införas i Wetterns eller Wenerns färskvattens-sjöar. De skola vä! ligga koncentrerade i Stockholms skärgård och derifrån är vägen lång till Slätbaken och sannolikt för dem tillstängd. Antagom slutligen det tredje sannolika anfallssättet eller att fienden ställer sig bakom någon af de Norrländska ellvarna, antager denna till skydd för sin front och med flygande korpser småningom intager och pacifierar det bakom liggande landet. Förmodas detta anlällssätt, skola då båtarne på förhand ligga stationerade i hvarenda en af dessa färskvattens-strömmar, så blir det kanske 2 i hvarje, och Stockholms skärgård blifver blottad, eller huru skola de annars komma in på sina verksamhets-områden. Men låtom oss antaga det oantagliga att de kommit in i en eif alla tillsammans och denna eif skall få till och med ligga bakom den som fienden antagit till skydd för sin front.
Det vill säga att under hela det löpande året skulle man ej få intaga någon patient, icke förr än vid årets slut, då man ser, om något öfverskott uppkommit; ehuru jag visserligen tror, alt hvarje Läns innevånare äro så upplyste, att de finna, att afgiften bör tagas till så, att den förslår. Den värde Talaren har nämnt, alt BondeStåndet var emot denna afgift vid Den i3 November e. in. 23g förra Riksdagen. Det voro de. Det var några Ledamöter från de norra Länen, som framstälde, att der ej fanns någon patient af venerisk smitta. Nu liar sedan i8a3 upptäckts, att der är så mycken venerisk smitta, att afgiften är bestämd lill 4 skillingar. Jag tror ej, att BondeStåndet nu har så mycket emot saken. Äfven har det blifvit sagdt, att medlen skulle ställas under egna Directioner. Lazarettsmedlen redovisas likväl redan äfven för PröfningsCommitteen. Mig är det likgiltigt, ty saken rör ej mitt Län, men då Konungen gjort proposition, alt afgiften skulle gemensamt användas, och ingen kan misskänna den vackra afsigt, som deruti ligger, hade jag trott, alt ett annat Utlåtande från Utskotten bordt afgifvas, än en anvisning på blott möjliga öfverskott. Jag anhåller alltså om återremiss. Herr Munck af RosenschöldEberhard: Äfven jag får anhålla om återremiss, ehuru icke på samma grunder, som de andre talarne. En anledning, som i synnerhet förmår mig att derom anhålla, är, alt Utskotten tillstyrkt, att i händelse af öfverskott af Curhusafgiften, de skola användas särdeles vid uppkommande farsoter. Jag för min del skulle föreslå, att dessa öfverskott blifva använde särdeles till förekomma:}de af farsoter. Förhållandet är merendels sådant, att då man söker hjelp genom anlitande af allmänna medel, t. ex. genom Sund - Den i 3 November e. m. hetsCollegium, eller genom andre Anthonteter, hafva redan ända Lill hundradelals personer blifvit angripne af farsoten.
Den i September e, m. manna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 19 sisth Januarii under N:o 32 afgifne, och den 3 derpåföljde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande, rörande väckt motion om undersökning i afseende på möjlig nedsättning af Skeppsumgälder å Svenska Fartyg, den 8 sisth Maji, till afgörande hos Bidderskapet och Adeln föredrogs, hade Ståndet beslutat, att samma Betänkande skulle ytterligare hvila på bordet för att företagas i sammanhang med ett Betänkande öfver samma ämne, hvilket förmältes vara att förvänta från BevillningsUtskoltet. Nu hade sedermera inträffat, att EkonomiUtskottets ifrågavarande Betänkande blifvit af de öfrige Irenne RiksStånden bifallit, samt att förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i ämnet blifvit från ExpeditionsUtskottet till justering insändt. Hans Excellence hemställde derföre, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, . att EkonomiUtskottets ofvannämnde Betänkande nu finge till pröfning företagas. Ropades Jq. Hvarefter berörde Betänkande af Hans Excellence inför Ridderskapet och Adeln föredrogs, samt, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adelli bifölls. Föredrogos å nyo och bi föllos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-. ia4 Den i Sep t ernber e. ni. Utskottens den i3 sistlidne Augusti afgifne, och den 27 i samina månad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 61. I anledning af väckte frågor om ett förändradt användande af den i procent, som af Sterbhus, inom Carlstads Stift, nu erlägges till Carlstads Hospital. I anledning af åtskillige hemställanden om lindring i Roteringsbördorne inom de Småländska Länen.