Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att tänka sig, att jag, Lovisa, kaffeförståsigpåerskan som ingen, setat där och berömt och druckit deras usla kaffesurrogat, utan att ens känna, att det var surrogat! Kön gällde kopparna, som man fick ta med sig ' som premium '. » » Aldrig! » sa jag, när Sköna Helena räckte oss två paket. » Det där var dumt, » sa Ruffen, när vi kom ut. » Du hörde j u själf, att de redan delat ut 60,000 par. » » Nog, » sa jag, » att de lurat i mig sitt oäkta kaffe; men inte ska de kunna lura i mig sina oäkta koppar med, det kan du vara lugn för. » Nu gick vi till ett tält bredvid och drack chokolad » för att ta bort smaken », ty nu efteråt kändes surrogat» bouquén riktigt otäckt väl. Hos chokoladfröken fick vi två aluminiumbägare » till minne », och så rusade vi af till ett konditori för att ta bort smaken igen, ty naturligtvis hade vi blifvit ilurade någon n y slags j o c k! När glassen, vi beställt, kom, så sa j a g: » Ursäkta, men får man presenter här med! » » Inte än, men vi tänker snart börja dela ut medaljer. » » Medaljer — för berömliga gärningar k a n s k e? » sa jag föraktligt. » Är glassen sådan så » » Det är ju bara för att dra folk, » sa Ruffen. » Goda varor dra folk själfva, » sa jag. » Och hur människor kan vara så jubeldumma och ge 1 krona i angtré för att stå en timma i kö för t. ex. en kopp, som är värd kanske 15 öre —! Emellertid så äter vi väl glassen, nu, gubben lilla? » Det är något till roligt, ska jag säga, att sitta stilla så där för en liten stund och se hur människorännilen — människoström finns det bara på billighetsdagarna — rinner en förbi, delar sig i hundratals små bäckar och försvinner i de olika paviljongerna, af hvilka flera är så näpna och roliga, att man inte kan tröttna titta på dem.
Det är en sadan Revision infaller> tage den sin början den 15 September, och varda Revisorerne dertill af K. M:t, genom allmän Kungörelse, kallade: skolande såväl R. St:r sorn afgående Revisorer, i likstämmighet härmed, utsätta tiden till nästa Revision. Alternativ: Revision tager sin början — Ingen Revisionsförrättning må öfverskrida en tid af Tre månader. års afslutade Räkenskaper följande på hvarandra ifrån / 235 Revisorerne kunna sammanträda pä Afdelningar till ärendernes beredning, Alla frågor om anmärkningar eller anmälanden skola slutligen in pleno till öfverläggning och afgörande föredragas. Uppstår vid Revisorernes öfverläggningar skiljaktighet i meningarne, böra de till Protocollet afgifva sina röster, hvilka, enligt 66 §. af Riksdagsordningen, beräknas per Capita, med afgörande-röst för Ordföranden då rösterne äro lika; hvarje Ledamot dess Reservationsrätt dock förbehållen, 2 Artikeln. Om Berättelsers och Räkenskapers angifvande samt Revisorernes conununication med de redovisande Verken. Vid början af hvarje Revision öfver StatsVerket låter K. M:t, till beredande af en fullständig öfversigt deraf, till Revisorerne öfverlemna de vid föregången lämplig tid, så väl ifrån K. StatsContoiret som alla öfrige förvaltande Verk, infordrade och till K. M:t ställda underdåniga berättelser om tillståndet och styrelsen af de under deras förvaltning stående delar af StatsVerket de år, för hvilka afslutade Räkenskaper skola vid samma revision företes. StatsContoirets Berättelse skall framställa de för - §. 10, 236 Stats-Utskottets hållanden, hvilka Rikshufvudboken och dithörande handlingar närmare utreda, och de öfrige redovisande Verkens
Han yttrar: att en yngling, som varit till vapenöfning och krigstjenst obehindrad, d. v. s. deltagit i beväringsexercisen, sedermera under beväringsåren blefve bofast å landet eller förskaffade sig derstädes eller i stad lofligt näringsfång, vid uppkommande krigsoroligheter till tjenstgöring uppfordrad, icke utan skada för sig och anhörige kunde öfvergifva detsamma; hvarföre motionären hemställt, att i sådan händelse en annan duglig karl i dess ställe måtte få anskaffas. Det är med en sorglig känsla jag erfar, huru egennyttan allt mer och mer afkyler och snart är nära att uttränga de samhällsdygder, som frejdat Norden. Det är äfven med lika sorgslig känsla, jag påminner mig, att fordom ett annat språk blifvit földt af Sveriges allmoge, då det gällt fäderneslandets försvar; att det gifvits tider, då hvarje vapenför man var dertill färdig; då det icke gafs skillnad mellan civil och militär, hög och låg, rik och fattig; då det t. o. m. tillhörde hvar och en att sjelf förskaffa sig vapen, underhålla dem och deri öfva sig, ty uraktlåtenhet derutinnan ansågs förtjena namnet af ärelöshet. Nu deremot: den, sorn kan förskaffa sig lofligt näringsfång, anses vara berättigad att, i händelse af krigsoroligheter, kunna frilösa sig från försvaret af det land, der han likväl i maklighet vill åtnjuta fredens förmåner, skyddas till person och egendom mot inre oordningar och yttre våld. Och hvilka skulle det väl då åligga att uthärda krigets mödor och ansträngningar samt stridens faror? Hvilka skulle det åligga att otlia sitt blod och lif för frihet, sjelfständighet, De xi 25 April e. m. medborgare, Konung oell fädernesland? Jo! efter motionärens åsigler, sådana, sinn ej dafvn 1'ofli g i nr r j n • sfå ,ig, d. v. s. lösdrifvare eller försvnslösa.
Ja, och j ag tycker att j ag börj ar må illa! F R U P Y L O . Vill små vännerna tal a vid mig? F I N A . Vi ville så ryslig t gerna.. F R U P Y L O ( leende ). J a .. jag förstår .. var så goda och s tig fram och sitt, mina små vänner! Ä' väl litet nyfikna kan jag tro.. Si tt nu vackert! ( placerar dem vid bordet , och fixerar dem hela tiden mycket noga ). Skall straxt bli ' i ordning ! ( sätter sig vid bordet , öppnar lådan och tar fram sina ko ppar , en pennknif , etc ). F I N A ( af sides till Lisette ). Hon måtte väl inte ha' reda på allting hell er? L I S E T T E ( likaså ). J a .. säger hon hvem jag har fått kappan u taf .. så blir jag rädd.. Spå dig du först.. F I N A . Nej, spå dig du .. har du lavendel i näsduken? Vanliga ansigten .. här komma vanliga s aker att slå in, k an j ag tänk a! ( till Fina ) Lilla jungfrun är angel ägnast, det ser jag.. F R U P Y L O . Åhjo .. det är hon som först kom på tankan att gå hit! F I N A ( sakta till Lisette ). Herre min skapare! Jo ., hvad sa' j ag F I N A . J ag? nej, det kommer då aldrig i frågan! Kom hit och skaka om det som är i den här k oppen, och slå det i den andra. Men försigtigt och långsamt! Py lo sagt ). Jag var klok som inte lät Blomstervall följa med! F I N A ( sätter sig igen ). Jag kan undra om hon ska tala om maschinisten! Kors! j ag tro r att lilla vännen står under frunummern? Då var det k anske orätt af mig att säga jungfru.. F R U P Y L O . Jaså .. ja, j ag ser det nu ! Hon f år en mycket beskedlig man, men mycket svartsj uk. Det är i synnerhet en som han är svartsjuk på .. en mörk k arl ..
Will ock nögon genom egen Betjening, för sig tilreda lata, stände det honom fritt; äliggandes Gästgifware» anskaffa nödiga matpersedlar bertil mot gangbart pris, men Stuga, Bord och Bänk, njute den Resande fritt. §. 10. Til förekommande af all oreda och twist, huru -ek som Gästen hos Gästgifware» förtärt och ätnjutit, beräknas stall, bör ^>ä Landet af Härads-Rätterna wid Höste-Tinget och i Städerna af UaZillratsrn», alla A' wid MichaelSmäsio-tiden, en stälig laxa sättaS, icke allenast pä en Mällio mat af husmanskost/ utan rck pä D icka/ Sang/ Ljus och llLed samt Hasta, Ha, Halm och Hackelse, hwilka fyra sednare utfcrrrinfls - persedlar ifrån d. i. Marni om äret til desi ny laxa uorättas, böra betalas med en tredjedels förhöjning utöfver hwad i den förra laxan är utsatt; och skall laxan, til wederbörandes underrättelse. uti Silen eller Gtstestugau ä hwarje Gästgifwaregård anjläs, r.id En R:or. 32 still, bo ; föreläggandes äfwen ^Ia§iliraterna och Harads - Rätterna , Gisigifome, huru stort förråd as Hasta, Hö och Hickelst wid hwarje G-stgifwaregärd hällas bör, för de Resandes behof, som betjena sig af egna Hista:'. Wagrar Gästgifware sadan Resande nödtorftigt betesfoder ester laxa dera, böle Z Rtdr. 16 still, til Församlingens fattiga , .börandeS G lstgifware denna plikt i taka händer genast nedsätta, da Resande i twänne goda ruäns närwaro wifat sig salunda wara för när sked ; men om Gästgifware undandrager sig, at besia bö.er pä stället u gifva och Resande derigenom sättes i nödwandighet at honom Lagföra, plikte dä dubbelt
Det fanns en societetssal och några spelrum i sjelfva brunnshuset, och om tillställningen i elegans icke liknade dem i Ems, Aachen eller Wiesbaden, så var den i alla fall oklanderlig, och Alf, som, alltsedan han bevistade aftonbönen i kyrkan, icke återsett den vackra flickan, oaktadt hon var hans granne i hotellet, brann af begär att bevista den, i förhoppning att finna henne der och få tillfälle att blifva bekant med henne och hennes onkel. Ehuru Malkolm med fullkomlig likgiltighet betraktade brunnssällskapet vid Marienquelle, så kunde han icke vara likgiltig för sin väns brinnande åtrå att komma i beröring dermed, och han beslöt sig derför att bifalla Alfs ifriga önskan och illustrera den föraktade balen med sin närvaro. Den uppenbarade sig imellertid, när allt kom omkring, för de båda herrarne långt öfver deras förväntan. Salonen var ypperlig, musiken temligen bra, och i skenet af den ganska fullständiga ekläreringen rörde sig väl ett par hundra personer, en utomordentlig samling för den lilla staden. Utom brunnsgästerna hade en mängd af kringboende familjer, forstmän och possessionater infunnit sig, och när dertill kommo nästan alla officerarne ifrån ett franskt regemente, inqvarteradt i trakten för tillfället, hvars musikcorps utgjorde orchestern, så var balen utomordentligt lyckad, om icke trängseln varit så stark. Glasdörrarne voro imellertid öppna och salonen sattes derigenom i förbindelse med parken utanför; man hade således tillfälle att hemta svalka och frisk luft, och den glade och lefnadsfriske Alf, som i hvimlet af alla dessa små knubbiga, rödlätta tyskor fåfängt sökte upptäcka det vackra ansigte, som så hänfört honom, tog sitt parti och dansade af hjertans lust, trots både värme och trängsel. Malkolm hade träffat en bekant sedan sin förra resa i en af de franska officerarne och med honom slutligen slagit sig ned vid ett spelbord, under det Alf dansade och svettades, försökte att slå sig ut för damerna med artigheter på en något rådbråkad tyska och instämde glädtigt och godmodigt i deras skratt åt hans misstag. Vid ett af uppehållen i dansen, just som
Halfmessurer hafva alltid varit skadliga i hvad väg som helst, och då allting, som ifrån utländningen införskrifves och fritt införes, nu likaledes fritt får brukas, så skall det alltid blifva en fåfäng möda, att genom hvad tullbevakning som helst, söka förekomma lurendregeri och tullförsnillning. Om derföre åtminstone alla sådane i Sverige öfverflödiga utländska varor, som bestämdt och klart finnas vara af utländsk tillverkning, blefvo vid strängt ansvar Den i a A11 gusti f. ro. förbjudna att i vårt Fädernesland brukas pcb nyttjas, så tror jag icke att Sveriges innebyggare i allmänhet och dess fabrikanter i synnerhet skulle derpå förlora; och jag betviflar äfven, att den af Utskotten förmodade retelsen till synd och brott, och förakt för straffet, skulle märkeligt aftaga m. om straffet med fullt allvar och icke med lamhet eller anseende till personen tillämpades. Jag anhåller alltså vördsamt om återremiss af Betänkandet, men i händelse det skulle vägras, att detta mitt yttrande må, såsom min framtida reservation mot bifall till Utskottens Betänkande i Protocollet intagas. Uppå derefter af Hans Excellence Ilerr Grefven och Landt Mar skalken framställd proposistion, blef Bevillningsoch EkonomiUtskottens förevarande Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarshalken tillkännagaf, att Plenum bomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, Å nyo föredrogs Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. j4 sistlidne Julii under bi:o 12 afgifne, Den 1a Augasi i f. m. och d. 27 i sarama månad e. m. på bordet ]agde Betänkande, angående dels inrättande af PortoFranco på Gottland, och dels väckt fråga om Nederlagsrältighet för Staden Wisby. Friherre Cederström> Jacob:
Städernes census är föreslagen till 333 r:dr 16 sk., (som är T'7 endast af den census, som Reformvännerne föreslagit); dessa skola lemna 45. Dessa 45 förenade med de ofvan uppgilne 75 utgöra 120; af 200 skulle 120 (de minst bemedlade och vanligen i följd deraf de minst kunnige) komma att dictera besluten, under det alt de återståande 80 skulle stanna i minoriteten. Förslaget innehåller visserligen mycket vackra phraser om R. o. Ad., men deremot mycket få röster; det vore bättre om förhållandet hade varit omvändt. Endast 25 röster tilldelas R. o. Ad. i egenskap af Adel af bela antalet 300. Detta Stånd erhölle således endast T'5 röst i alla frågor, i utbyte mot den ± det nu äger, reducerades sålunda ifrån ^ till T' , Jag kan ej neka, att liela delta förslag synes mig föreställa det sorts juste millieu, som Drottning Disa följde, då hon visade sig hvarken klädd eller oklädd, hvarken i ny eller nedan, hvarken ridande, åkande eller gående, hvarken om dagen eller om natten. Jag öfvergår nu till det förslag, som Hr Cederschjöld framställt. Han utgår ifrån ett femkammar-svstem, troligen för alt förenkla det nu öfverklagade fyrkamrigas compilation. Jag kan ej neka, att han nedlagt en stor del af återhållande kraft i sitt förslag, enär han fordrar alla fem kamrarnes öfverensstämmande beslut till en grundlagsförändring och fyra kamrars öfverensstämmande beslut i en bevillningsfråga. När man ser svårigheten att nu tillvägabringa likstämmighet i 3:ne Stånds beslut, ja, ofta blott mellan 3:ne enskilde riksdagsmän, kan man verkligen jemföra den återhållande kraft, som den värde ledamoten föreslagit, med en stämsko åsatt hjulet på en vagn, som dragés uppföre en backe, i st. f. att en sådan vanligen endast begagnas då man åker utföre en backe, för att hejda den för starka farten.
Majits Befallningshafvande, hvilka Comiterade skulle ega att, efter räntegifvares hörande, för hvarje hemman bestämma dess, blifvande förenklade grundskatt, med rättighet för så väl räntegifvare som räntetagare, eller Kronans Ombud, att deruti hos Kammar-Collegium söka ändring; och borde alla åtgärder för räntepersedlarnes omsättning så skynd Rihang till R. St. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 56. samt fullbordas, att Kronoräntorne för år 183n må öfver hela Riket kunna debiteras och utgå efter nya methoden. \:o Att indelta räntor och tiondeanslag för Militaire-, Civileoch Ecclesiastik-Staterne samt andra allmänna behof till Kronan åter ingå, helst detta är den enda utväg att bereda fullkomlig jemlikhet alla räntegifvare emellan vid grundskatternes utgörande, och Rikets Ständer äfven vid sista Riksdag fört klagan öfver det lidande, hvarför räntegifvare, i följd af det indelta löuingssättet, äro blottställde, samt att deremot, med undanrödjande af all skälig anledning till klagan, indelningstagare berättigas, att af Kronan erhålla fullt för fullo, efter ömsesidigt skedd tillsägelse, antingen uti sådane persedlar, som efter hvarje indelnings beskaffenhet kunna in natura utgå, levererade till indelningstagares disposition på samma vilkor sorn hittills, eller ock lösen med penningar efter gällande markegång. 5:o Att ehuru indelta räntors och tionde-anslags återingående till Kronan icke är oskiljaktigt förenadt med åtgärden till räntepersedlarnes förenkling, förstnämnde förändring likväl, i fall den senare åtgärden beslutas, må samtidigt dermed bringas till verkställighet, men i annan händelse vid den tidpunkt Rikets Ständer finna lämplig. 6:0 Att, hvad frälseräntor angår, de samma må hädanefter utgöras lika som hittills; derest ej annorlunda emellan räntegifvare och räntans innehafvare åsämjes. Beträffande härefter Rikets
Enär några, det uppgifne förhållandet bestyrkande, handlingar icke blifvit motionen bilagde, och Utskottet således ej varit i tillfälle bedöma om och i hvad mån den ifrågaställa förändringen uti dispositionen af kronans omförmäldte hemman må anses vara för kronan fördelaktig, samt då ej heller blifvit ådagalagdl, att nuvarande innehafvaren af bostället Repperda Drakgård är villig, att utbyta sitt innehafvande boställshemman mot det af motionären föreslagna, hemställer Utskottet, att denna fråga, i sitt nuvarande outredda skick, mätte få förfalla. Stockholm den 20 April 1848. Ståls-Uhkollets Ultålamlc, N: 146. 13 Alik. till Exp.-Utsk. elen 21 Apell. kl. 1(J f. ra. Utlåtande, i anledning af väckt motiony om befrielse J or städer ne i Riket från utgifter för kronouppbördeti, byggnad och underhåll af tullhus samt fångvården, och dessa utgifters uppförande pä Rikets stat. (0. A.)
Hvad för öfrigt angår den säkerhet, Banko-Utskottet nu tillstyrkt Rikets Höglofliga Ständer att af Riksgälds-kontoret fordra för deras bifall till att hjelpa detsamma ur den förlägenhet för en tid, hvaruti det, i följd af åtskilliga andra Rikets Ständers beslut, kommit, så, utom det att, såsom förut är anmärkt, en så beskaffad hjelp i sjelfva verket icke blefve någon verksam hjelp, torde här få erinras och upplysas, att sedan sednaste realisations-period exempel icke saknas uppå en ömsesidig hjelpsamhet emellan Riks-banken och Riksgälds-kontoret, äfven utan något bemyndigande från Rikets Ständers sida, och det utan all annan säkerhet än en enkel förskrifning, då ettdera af dessa två Rikets Ständers penningeverk befunnit sig i tillfälligt behof af lån och sökt det hos det andra. Till bevis härpå må anföras det lån, som Fullmäktige i Riksgälds-kontoret beviljade Riks-banken den 13 Oktober 1842 på 600,000 Riksdaler banko, och omvändt det lån på 500,000 Riksdaler banko, hvilket af Fullmäktige i Banken beviljades Riksgälds-kontoret den 30 December 1846, i båda fallen utan annan säkerhet än allena förskrifning; och ehuru, beträffande det sednare, vid nästföljande riksdag den anmärkning af BankoUtskottet gjordes, att Fullmäktige skulle saknat stöd af reglementet för en sådan deras låne-åtgärd, så är dock förhållandet nu i så måtto väsentligt olika, att det stöd för ett lån åt Riksgälds-kontoret mot enkel förskrifning och för en kort tid, som då ansågs saknas i banko-reglementet, nu fullständigt kunde af Rikets Höglofl. Ständer sjelfve lemnäs.
?r25t il I Inte Slutförsäljning I 11 af a Sommarkappor och Tyger J fortfar denna månad till ytterst låga pris hos i I D. Forssells 10 1 [2138] P S ö n e r &amp; G:o Drottninggatan [2141] i a n o m a g a n 10 s i n ^ /. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. » Slöjdvän » och » M — a ». Huru böra mögelfläckar lämpligast borttagas ur servetter och handdukar? Svaret torde benäget ställas till » Ung fru. » M:r 629. Hvad är afgiften vid Torshags hushållsskola samt hvad får man där lära? Svar emotses med tacksamhet af E — y. Frågas om någon af Iduns ärade läsarinnor ville upplysa undertecknad om nå- got billigt och bekvämt sätt att göra vatten (med tillsats pr gång) till en god läskedryck? Signor Bomo. Bedes om ett godt råd beträffande bästa sättet att i hemmet bereda såpa och (såptvål) tvätt-tvål. Prenumerant och Oerfaren husmor. Frågas om någon af Iduns läsarinnor kan gifra ett godt råd, huru man skall fördelaktigast realisera en samling skönliteratur. Svar till M. A. Frågas huru skall en fattig flicka billigast kunna genomgå en kurs hos Handarbetets Vänner, och hvad kan en sådan kurs gå till billigast? Linnea. Oif en verkligt praktisk beskrifning, huru jag själf skall kunna förfärdiga ett par starka och välsittande tofflor med sulor och allt utan någon skomakares mell ankomst. Någon broderad grannlåt frågar jag ej efter. Händig. Hur bör med tillgodoseende af herrarnes smak ett » godt smörgåsbord » vara anrättadt oeh serveradt för att motsvara på en gång de högsta kulinariska och rimliga ekonomiska fordringar. Husmor. ö Försöken Th. Wiriborg &amp; Cds i Stockholm tillverknngar af Concentrerad Xufvudkontoz: Mynttornet l T13661 (JUST. PETTERSSON &amp; Komp., 38 Regeringsgatan är det farligt att erhålla myggbett, men att det är ganska plågsamt, får nog enhvar erfara denna årstid.
Om äfven i fråga om det blifvande sundhelstillslåndet i våra fängelser, derest de varda inrättade efter cellsystemet, och dessa fängelsers verksamhet till fångarnes förbättring, fångarnes instängande i celler ej skulle hos oss medföra så menliga följder för deras helsa, som det uppgifvits någon gång hafva inträffat i mera sydliga länder, följer dock deraf icke att de uppgifter, som af andra i della hänseende blifvit lemnade, ej skulle vara grundade på de förhållanden, som derstädes verkligen förefunnits. Enligt de tabeller, Tellkampf meddelat (pag. 182—185) uti den af mig redan åberopade boken, har förhållandet med dödligheten ibland långarne uti statsfängelse! i Philadelphia visat sig vara följande, nemi. ifrån fängelsets öppnande år 1830 till är 1837. Summa fångar. Summa dödsfall. Proc. döda utaf alla fångar. Proc. hvita fångar i förhållande tili hela antalet. Proc. döda ibland de hvita fångarne. Proc. svarta fångar i förhållande till hela antalet. Proc. döda ibland de svarta fångarne. Och från 1837 till och med 1S4I. Summa fångar. Summa dödsfall. Proc. döda utaf alla fångar. 1 Antal hvita fångar. Dödsfall ibland de hvita fångarne. Proc. döda ibland de hvita fångarne. Antal kulörta fångar. Dödsfall ibland de kulörta fångarne. Proc. döda ibland de kulörta fångarne. Af de döda voro följande sjuka vid intagandet i fängelset. Kulörta. En läkare, sorn besökt de Americanske fängelserne och tagit kännedom om desamma, en broder till Professoren Te Ilka m ji f, D:r Theodor Tellkampf, förklarar bestämdt pag. 208 nti den af hans hroder utgifna boken, alt efter hans öfvertygelse, skall Auburnska systemet, då det undergått en genomgripande förändring, obetingadi komma att i hänseende till fångarnes helsotillstånd förtjena företräde framför ensamhelssystemet.
Genom Protocolls Utdrag af den 18 sisth Augusti, en af Ilen* Grefsre Frölich, David, väckt motion, att som Kongl. Kungörelsen af den 24 Januari: 1824 medgifvit Bank-rörelse åt så kallade enskilde Banker och Disconter, alt stiftas af Bolag, utan att vidare bestämma grunderna för Bolagens inre beskaffenhet, hvarigenom Bank-Bolag kunnat uppstå, och på ett ställe uppstått af blott 3:ne personer, de der sjelfve omedelbarligen förvaltade sin Bank-rörelse och alltså lika väl, som vanlige Handels-Bolag, förmådde derigenom bibehålla en nästan ogenomtränglig hemlighet; men Rikets Ständer, efter att nu hafva fixerat till silfvervärde Stats-Bankens Sedel-, mynt, jemväl syntes böra tillse, att dylike Privat-Banker, eller Disconter, som, till våda för så väl Sedelmyntets stadga, som allmänna säkerheten, kunde utgifva ett obegränsadt belopp credit-sedlar, utan all control, hädanefter icke må uppkomma, Rikets Ständer för deras del, med underdånig tillstyrkan till upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 24 Januarii 1824» måtte antaga följande: Förslag till Lag för Offentliga Bolags-Banker. l:sta Kapitlet. Allmänna Bestämmelser. § I* Privata Banker, hvarmed endast bör förstås sådane sorn, utan annan organisation än vanlige handelscontor, förvaltas omedelbarligen af en eller Bancooch. Lag-Utskottens Bet. N.o 2. 7 flere intressenter, må väl, hädanefter sorn hittills, under allmän lag, idka Bankrörelse med egna eller upplånte medel; men förbjudas att utgifva tryckte eller graverade creditsedlar af hvad namn de vara må. § 2. I den mon såkallade Skånska Privatbanken i Ystad, genom dess år i83o den i4 October erhullne privilegium på io års tid, fått rättighet utgifva creditsedlar och löpande depositionsbevis, skall den under återstående octrojtid tillgodonjuta densamma, men kan ej erhålla nytt privilegium, förr än den förändrat sin inrättning i enlighet med hvad redan är föreskrifvet för Bolagsbanker.