Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så giltiga skäl hitintills varit gällande för denna methods användande för att bereda säkrare framgång åt bemödandet till nödig förbättring i flera vigtig a r e delar af strafflagen, synes mig dock, att någon gräns måste finnas, utöfver hvilken detta lagförbättringssätt icke kan, utan alltför stor uppoffring af konseqvens, reda och ordning, vidare sträckas; och många af de åttatioen paragrafer, som utgöra det nu till granskning föredragna lagförslag, synas genom deras innehåll, betraktadt i sammanställning såväl med de i oförändrudt skick qvarstående delarne af Missgernings-baiken, som ock med de författningar, hvilka i sednare tid styckevis ändrat samma lag, utvisa att nämnde gräns redan är hunnen. Men dä lagfor batt rinigeri i de ämnen, sorn utgöra föremål för detta förslag, är af behofvet i synnerlig män påkallad, bör jag icke på den anförda grunden afstyrka förslaget i dess helhet. Jemväl instämmer jag i Justitie-Kådet Iggeströms anmärkning mot planen för förslagets uppställning.» i öfrigt gjordes i afseende på förslaget följande anmärkningar, nemligen vid § 1. Enär tili det i förslaget antagna begrepp om mord hörer uppsåt att döda, men detta uppsåt icke nog otvetydigt uttryckes genom ordet »uppsåtligen», hvilket likaväl kan lämpas å uppsåt att endast skada, tillstyrkte Högste Domstolen, att. 1 § måtte ändras tili likhet med Lag-Beredningens förslag i 17 Kap. 1 § Straffbalken, och erhålla följande lydelse: Den, som, i uppsåt att döda, med berådt mod beröfva)' någon lif vet, miste, för mord, lif sitt. Kongl. Magris Nåd.
Skulle man äfven vid frågans utredning fiona, att dessa anstalter icke voro lämpliga för Sverige, så är förlusten ringa och man har åtminstone kommit lill ett säkert resultat i detta hänseende. Här har äfven blifvit anfördt såsom grund för afslag till betänk., att vid början af denna riksdag motion väcktes om anslag af 10,000 r:dr för inrättande af en dylik anstalt inom ett af Rikets län. Jag får i anledn. deraf anmärka, att derest man vill partielt inrätta dessa ränteförsäkringsanstaller, så är det mycket möjligt att statsbidrag skulle dertill erfordras; men just lill undvikande af dessa statsbidrag har Ekon.Utsk. ansett det vara af vigt, att dessa inrättningar icke måtte partielt införas, utan i ett sammanhang öfver hela landet. Vi hafva sett med hvilken ifver och verklig nytta för fäderneslandet föreningarne för försäkring af lösören hafva lyckats tillvinna sig allmänhetens förtroende. Jag hemställer huruvida dessa anstalter kunnat komma till stånd, i händelse man velat inrätta dem för hvarje län särskildt, och i sådant fall hade de visserligen behöft statsbidrag, hvaraf de nu ingalunda varit i behof. Man har påstått, att lifränteanstalterna vore skadliga, derföre att capitaler genom dem förtäras. I detta hänseende får jag, under åberopande af hvad Gr. Cronhjelm yttrat, jemväl anföra, att om äfven något capital skulle genom dessa inrättningar förtäras, så samlas deremot andra capitaler vid ränteförsäkringsoch äfven vid lifränte-anstalterna. Derjemte får jag anmärka, att om ock på detta sätt capitaler förtäras för vissa individer, så äro de icke derföre för fäderneslandet förlorade. För öfrigt tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att det yttrande Frih. Palmstjerna afgifvit, stöder sig, i min tanka, helt och hållet på falska premisser.
Med ledning af Eders Kongl. Maj:ts förbemälda nådiga föreskrift, har Kommittéen derföre låtit utstaka och afväga Nordvestra stambanan emellan berörde ändpunkter förbi Hasselfors, Svartå, Olsboda, Degerfors och Björneborgs bruk till Kristinehamn, samt vidare förbi Olmehärads, Wäsehärads och Fogelviks kyrkor till Skattkärrs lastageplats och Karlstad på högra sidan om staden, hvarifrån den fortsätter i nordvestlig rigtning öfver Norselfven vid södra ändan af Frykarnes vattendrag, förbi Frykeruds och Boda kyrkor, öfver sjön Wermclen och den deruti belägna Hästön till Arvika vid nordliga ändan af Byelfvens segelled. Från Arvika sträcker sig linien förbi Kyrkbyn, öfver Jösseelfvcn nära Rud, utmed sjön Flagans vestra strand, öster om Bysjön, förbi Eda glasbruk till riksgränsen utmed Wrangselfven. Denna stambanans rigtning afviker således obetydligt från den af 1856 års Jernvägs-Kommitté föreslagna, med undantag af den något förändrade utgångspunkten på Vestra stambanan, hvilket är en följd af samma stambanas numera fastställda förändrade rigtning öfver skogen Tiveden. De flera krökningar, hvari Nordvestra stambanan, såsom kartan utvisar, måste ledas, kunna, enligt i flera rigtningar anställda undersökningar för att erhålla en rakare sträckning, icke undvikas utan derigenom högst betydligt ökade kostnader i anseende till mötande lokala hinder. Isynnerhet förekomma sådana på linien emellan Norselfven och Arvika samt förorsaka särdeles stora såväl jordarbeten som bergssprängningar, med ofta återkommande stigningar och krökningar i den brutna terrängen; dessutom ökas anläggningskostnaderna genom de betydliga brobyggnader och viadukter, som måste uppföras öfver de stora vattendragen, såsom Letelfven, Klarelfven, Norselfven, Jösseelfven m. fl.
I sjelfva hufvudsaken var det visserligen ej oväntadt, alt Memorialet skulle mötas af anmärkningar, då Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag genom pluraliletens beslut biföll den Motion, sorn Herr Franc Sparre då gjorde. Det har blifvit både då och äfven nu så vidlyftigt ordadt för och emot nyttan af närings-stipendiers etablerande, alt jag för min del ej anser behöfligl, att derom vidare upptaga Ridderska - Den 23 Mars e. m. 3o3 pels och Adelns tid; men jag bör dock nämna, att, då det egentligen blifvit lagdt Utskottet till last, att Utskottet velat förändra det beslut, som Ridderskapet och Adeln redan en gång fattat, Utskottet, på sätt Memorialet innehåller, sökt undanrödja denna anmärkning, under förmodan, att ett beslut, som rör Ridderskapets och Adelns enskilda angelägenheter, kan lika som hvarje annan ekonomisk fråga, i mon af sin beskaffenhet, ändras. Det lärer icke vara någon, som misskänner Herr Franc Sparres ädla afsigter med den motion han sista Riksdag väckt; men af de skäl Utskottet här anfört för sitt tillstyrkande å den nu ifrågavarande, vill jag för min egen del endast åberopa den omständighet, att jag ej anser våra näringsscholor ännu hafva hunnit den utveckling och fullkomlighet, alt Adeliga ynglingar böra genom stipendier uppmuntras att deruti ingå, och jag skulle derföre tro, alt det ännu är nog tidigt, att anslå de nu ifrågavarande så kallade närings-stipendier. Friherre Boije: Ej heller jag tror, att slumpen sista Riksdagen gaf beslutet. Jag tror och vet, att det först efter öfverläggning fattades. Men sedan en Ledamot i laga ordning begärt ändring deruti, är jag lagligen berättigad att å nyo ingå i pröfning af saken; och när jag finner, att ändamål och verkställighet ej stå tillsammans, söka 3o4 Den 23 Mars e. hi. tillvägabringa den begärda ändringen. Jag måste taga verlden sådan som den är^ ej sådan, som de nyhetsälskande Ledamöterna påstå, att den, efter deras theorier, borde vara.
Slutligen och beträffande den af riksdagsfullmägtige från Jemtland framställda begäran om ett årligt anslag af 4,000 r:dr banko att beräknas och utgå från 1848 års början intilldess det nya roteringsverket hunne komma till verkställighet, så få Utskotten anmäla, att af de vid 1844 års riksdag af Rikets Ständer beviljade 12,000 r:dr banko, som skulle från Riksgälds-kontoret utgå med högst 4,000 r:dr om året till lindring uti råstoch roteringsbesväret för rustoch rotehållare i Jemtland, efter den fördelning Kongl. Maj:t i nåder pröfvade skäligt, den hos Riksgäldskontoret vid sistlidue riksdags början innestående återstod 4,000 ndr banko blifvit under den 1 Oktober 1848 på vederbörandes reqvisition utbetald 5 och som Rikets Ständer, efter att vid 1840—1841 årens riksdag hafva beviljat de rustoch rotesingsskyldige i Jemtland ett årligt understöd af 4,000 r:dr att utgå under trenne år sedermera vid 1844 års riksdag ansett rustoch rotehållarne i Jemtland äga grundens anspråk på fortfarande understöd till rustoch roteringsskyldighetens utgörande Siatsoch Ekon.-Uls-lcottens Betänkande, iVro 22. enär någon ny och lindrigare fördelning af rustningsoch roteringsbesväret då icke blifvit tillvägabragt, samt derföre anvisat nyssberörde understöd 12,000 r:dr; alltså och då det uppgjorda roteringsverket ännu icke blifvit för provinsen tillämpad*,.samt de rustoch roteringsskyldige måste anses äfven efter år 1848, under loppet hvaraf sista delen af det beviljade anslaget uttagits, hafva varit fortfarande i behof af understöd; men med afseende derå, att, enligt Utskotten meddelade upplysningar, vid 1848 års utgång varit vakante vid Jemtlands Hästjägare-korps 32 karl-och 48 hästnummer, samt vid Fältjägareregementet 125 karlnummer, och att vakanserne derefter betydligen ökats, samt vid Usta qvartalets slut innevarande år utgjort vid Hästjägare-korpsen 44 karloch 86 hästnummer samt vid fältjägare-regementet 143 karlnummer, sedan, enligt Kongl, brefven den 19 Januari 1847 och den 17 Mars 1848, det blifvit rustoch rotehållare i Jemtland beviljadt att för då redan yppade eller blifvande vakanta nummer erlägga stadgad vakansafgit, intilldess definitivt beslut om reorganisation af Jemtlands fältjägare-regemente och Ilästjägare-korps blifvit fatladt, det måste antagas, att ett så stort understöd, som förut utgått, icke under den sednare tiden varit af behofvet påkalladt,. få Utskotten tillstyrka,. att Kikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 9000 r:dr, att för tiden ifrån och med år 1848 och till innevarande års slut kunna, efter den fördelning,
Visserligen ville det synas som Hushållnings-Sållskapet eller Lands-Tinget egentligen borde anvisa medel till bestridande af kostnaderne för anställandet och aflönandet af en sådan person för Lånet, som hår år i fråga; men med afseende dels å de betydliga kostnader, Hushållnings-Sållskapet de sednare åren nedlagt för uppsättande och ordnande af Lånets landtbruksskola, uppgående till mer ån Trettiosju Tusen Riksdaler, hvaraf Sällskapet ännu håftar i skuld för omkring Femton Tusen Riksdaler, dels ock å de betydliga bidrag, Sällskapet anvisat till åtgärders vidtagande för laxfiskets och håstafvelns förbättrande inom Lånet, med flera andra till landthushållningens befrämjande gjorda anslag, förmåles Hushållnings-Sållskapet för närvarande sakna tillgångar till bestridande af den ifrågasatte undervisarens aflöning; och, hvad Lands-Tinget vidkommer, har vål fråga i detta afseende derstädes icke varit väckt, men då Lands-Tinget numera öfvertagit Lånets Landtbruksskola och derföre, utöfver redan verkställd utdebitering, måste upptaga ett amorteringslån å Tjugufem Tusen Riksdaler, samt i öfrigt anvisat betydliga belopp, dels till aflöning af en särskild Låns-Agronom, hvars verksamhet hufvudsakligen tages i anspråk för verkställande af undersökningar och planer till vattenaftappningsoch utdikningsarbeten, dels till aflönande af en Djurläkare i Lappmarken och dels till fond för ett barnhem, m. m., torde Lands-Tinget, ehuru det visat sig varmt omfatta de frågor, som inom detsamma blifvit väckta till befrämjande af Lånets gagn och utveckling i allmänhet, finna svårighet att åtaga sig det bidrag, som för nu ifrågavarande ändamål anses behöfligt.
Delma a~iB&amp;l.lan skedde i maj 1890, och furenii~gen antog namnet FredriknBre91zer-Fö~ * 7it1rndets d~~iikts.efon~~~ore~vi~zg. Den Elar n ~ i arbetat i nio kr, och man kan mecl t~ygg1ie.t saga, att deii ntöfvat en god och nyttig verksamhet. De första inocleller, soni utarbetacles, voro ziiiderkläcler för vuxna kvinnor ocli en sl~olclräkt för flickor. Dessa plagg förevisades den 19 april 1887 för Läl~aresällskapet i. Stocldiolni af doktor Rarolina Wiclerströiu och vuniio mycket erliännande. Doktor W: s föreclrag ocli den. cläraf frainkallade clisk~issionen try~lites sedermera i 1,000 exeinplar. Därnäst franilade ' föreiiingeii. en. ftiUstä~iclig modelliippsättning till Mader för spada. barn. I denna hade man alldeles brutit med det gamla systemet och baiinlyst 1.i1iddonen. Följ de så koltklader och clrakt att baras under graviclitetsperioch. Ehiirii föreningen ej sysslar med öfverdräkten, har den dock ' - med afseende p k denna gjort iiiidantag &amp; till i vida, att hlaiitl dess modeller förekoinma en sport dräkt och en tiiristcii.iil; t. Af nästan alla phggeii finnas diil) l) lti exemplar. 3Iodellsainlingeii raknar nn 125 iiiim~ner. - FrAii nBationa1 Dress S o c i ~ t p i London har föreiiingen erhållit nigra modeller och miinster samt en mangcl tec1; niiigar. Pi % måiigahanda sätt liar fiiretiiiigeii siikt spriila kaiiiledoinen ' om sin verksamhet. Ett 60-tal expositioner btt iigt m m i StoeCliolin ocli landsorten.
N:o 21, Rörande StatsUtskottets anmärkning mot dispositionen af medel inilutne för exportera dt Krut. N:o 22, Angående StatsUtskottets anmärkning mot beviljade låneförsträckningar af Saltpettermedlen. N;o 23, Rörande StatsUtskottets anmärkning mot verkstälde anticipationer på följande års anslag. Fröt. Utdr i. 11 Julii 132*5. 467 N:o 24, Angående Herr C. G. Treffenberg# anledning till anmärkning mot Föredraganden af KrigsÄrenden. N;o 25, Rörande Grefve C. F. Horns anledningar till anmärkning emot StatsRådet och StatsSecreterarne. S. D. e. ni. Föredrogos ånyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, följande StatsUtskottets dea 26 och 27 sistl, Junii afgifne samt den 2 och 5 dennes e. m. på hordet lagde utlåtanden : N:o 265, I anledning af väckt Motion om tillökning i anslaget för ModellKammaren och Mechaniska Scholan. N:o 268, Angående tillämpning af Författningen om de Ämbetsoch Tjenstemäns rättighet som fyllt 70 års ålder, att behålla Lönen vid afskedstagandet. N:o 272, I anledning af Kongl. Majrts nådiga Remiss ifråga om Häradshöfdingarne» pensionsrätt. No 273, Öfver Kongl. Majtts Nådiga Remiss på flere Herrar Landshöfdingars un - 468 Fröt. derdåniga ansökning om desse Ämbetsman# pensionsrätt vid afskedstagandet. N:o 274, I anledning af Kongl. Maj ts nådiga Proposition om Pension åt framlidne RiksRådet Grefve Liljencrantz’s dotter, Friherrinnan Tornerhjelm. S. D. e. ni. Föredrogos ånyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomse samt d. 5 dennes e. m. på bordet lagde utlåtanden : Från Stats Bancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotten Af den 10 sistl.
Ätten, som härstammade från Upland o c h förut hette Pontelius o c h Pontelin, adlades 1772 o c h introducerades å Riddarhuset påföljande år under n:r 2007 samt utgick på manssidan 1850 o c h på kvinnosidan 1898 m e d den nu aflidnas dotter, gift m e d f. d. källarmästaren C. A. Söderlund. B e g ä r p r o f v e r på våra nyheter i svart, hvitt eller kulört från 55 öre till 15 kr. pr meter. % X &lt; 1 Jakobstorg » STOCKHOLM * är det bästa! Schweizer k Co., Luzern (Schweiz). Sidentygs-Export. (C Nya ( HUSMÖDRAR! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är bäst, drygast Kursen vid småskolelärarinneseminariet är ett-årig och motsvarar a n d r a klassen vid liknande tvååriga privata seminarier. Seminariet kommer att stå under statens kontroll. På den pedagogiskt-praktiska utbildningen lägges största vikten. Terminsafgift 100 kr. De som genomgått elementarskola för flickor intages å seminariet utan inträdesexamen om plats finnes. Anmälningar mottagas af undertecknad. Sommaradress: Ocke (Jämtland). Barn-och Turisttält. och Dessa tält kunna på en minut uppsättas och nedtagas. Behöfva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida. Då tälten kunna uppsättas så väl vid sjöstränder som ock å hvilken annan plats som helst i det fria, äro de lika lämpliga till såväl L E K - S T U G O R FÖR B A R N OCH TURISTTÄLT. FÖDD. P O J K E. Stockholm den 25 juli 1899. HILMA OCH HJALMAR som B A D - Tältets vikt llVa kg. Höjden 190 cm. Tältduken af prima vattentät, rödrandig markisväf. Tältet tillerkändes diplom för hedersomnämnande vid allmänna konstoch industriutställningen i Stockholm 1897.
Komiterades underdåniga betänkande ådagalägger tillräckligt, hvilka stora olägenheter i finansielt hänseende de nuvarande hypotheksföreningarne medfört, och huru menligt desamma, genom den inbördes täflan, de åstadkommit på penningemarknaden, inverkat på den svenska krediten i utlandet. Om man för framtiden skulle centralisera all upplåning, som blefve nödig för hypotheksföreningarne mellan fastighetsegare på lan - 87 det, men låta föreningar emellan städernas fastighetsegare uppstå och hvar för sig verkställa den upplåning, hvaraf de kunde blifva i behof, så skulle med den nu föreslagna organisationen föga uträttas. Redan äro i Stockholm och Götheborg hypolheksföreningar bildade, ehuru de ännu icke erhållit Kongl. Majit nådiga stadfästelse, och det torde icke dröja länge, innan andra släder följa exemplet. Man kan således förutse, att i en icke så aflägsen framtid städernas hypolheksföreningar, om de lemnäs åt sig sjelfva, skola föranleda samma finansiela olägenheter, sorn de nuvarande föreningarne framkallat, och hvilka man nu vill undanrödja. Det är visserligen sannt, att emellan jordegendomar å landel och hus i städerna olikhet eger rum i afseende på den intecknings-säkerhet, som de erbjuda; men liksom en jordegendom, med vanlig omtänksamhet vårdad, måste förutsättas bibehålla det värde, hvartill den efter bestämda grunder uppskattats, så kan det ock antagas, att en stadsfastighet, nödlorftligen underhållen, icke förlorar i värde. Erfarenheten har visat, atl den sednare, lika väl som den förra, är föremål för företagsamhetens efterfrågan, och det kan ingalunda med skäl sägas, att värdet å stadsfastigheter under tidens lopp snarare minskas än ökas. Det är tvärtom motsatsen, som eger rum. För följderna af den genomgripande förstöring genom eld, hvarför en hus-egendom i stad är utsatt, är det lätt att skydda sig genom försäkring i sådan inrättning, som lemnar trygghet för försäkringens bestånd, och denna trygghet kan ernås såväl i Stockholms Brandförsäkrings-kontor, som i Städernas allmänna Brandstodsbolag.
Följden af detta misstag bade dock Kyrkoherden von Zweigbergk och bans hustru ansett sig icke behöfva undanrödja med afseende å Kongl. Maj:ts under den 31 Juli 1829 lill chefen för Westgöta regemente allålna Nådiga Bref, enligt hvilket Kongl. Majit dels bifallit ålskillige åboers å så beskaffade boställshemman gjorda ansökning alt få jemte deras hustrur, de sednare så länge de efter mannens frånfälle förblelve i enkestånd, bibehållas vid besittningen af samma boställen, dels ock, uppå hemställan af Regements-chefen, stadBih. till B. St. { AJd. i6 Haft. 1 2 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 465. gat, att åboerne å de andra bostadsdelar af ifrågakomne beskaffenhet, hvilkas innehafvare om en sådan fortvarande besittningsrätt sig då icke i underdånighet anmält, jemväl egde, om de så åstundade, enahanda förmån åtnjuta. Sedan Kyrkoherden von Zweigbergk år 1857 aflidit, hade likväl hans enka, utan föregången uppsägning eller (ardags åtnjutande, blifvit från åborätten skiljd derigenom, att hemmanen i Februari månad 1859 utarrenderats först på ett år och sedermera på längre tid. Väl hade enkan von Zweigbergk sedermera hos E. K. Maj:t sökt all varda vid åborätten under sitt enkoslånd bibehållen, men genom Nådigt Bref till Kammar-kollegium bade E. K. Maj:t förklarat Sig icke kunna, ulan Rikets Ständers medgifvande, till ansökningen lemna bifall, enär boställena blifvit utarrenderade och arrendebeloppen till Statsverket ingått; äfvensom E. K. Majit, enligt särskild Resolution den 28 Februari nästlidet år, uppå enkan von Zweigbergks ytterligare ansökning, icke ansett Nådig Proposition till Rikets Ständer böra i ämnet af E. K. Majit framställas.
Var det icke de, som, under namn af hushehofs bränvins-bränning, drefvo i stort en fabriks rnessig tillverkningmed sina väl ordnade konst pannor, hvarigenom en mängd Spannmål, som , genom en omtänksam Hege» rings försorg, endast till de brödbehöfvandes nödtorft biet från utrikes orter tillåten att införas, förvandlades lill bränvin, hvaraf följden blef alt den fattigare hopen måste betala 50 procent mera för sitt brödbehof, än om den obegränsade konst bränningen icke varit tillåten? Jag frågar, är nu icke den tidpunkt inne då Svenska Folkets ombud böra söka hämma detta missbruk? Också hafva de flesta Motionairerne inom Riks-Stånden yrkat upphörande af det, sorn sedan sista Riksdag sig tilldragit nied bränvin s-tillverkningen io6 Bil.t.Bevilln,* LagochOec.-ZJtsk.JBet.N.ö 6, inom Riket, medelst de sa ofta nämnde tilllåtne konst-bränneriernes inrättning; för min del anser jag det, hvarjemte jag icke kan vika ifrån den öfvertygelsen, att skola sådane redskap hädanefter finnas och få begagnas, må det ej blifva med andra vilkor tillåtit, an i den ordning Oeconomie-Utskot* tets afdelning det föreslagit, nemligen att icke allenast panna, utan äfven dermed förenade apparater, mäskvärmare, rectificatorer och öfrige delar må ingå i uppmätningen, och beräkningen till högst 90 kannors pan* nerymd, för den till bränvins»bränning be* rättigade, för ett deremot, enligt Tariffen, motsvarande hemmans-värde. Jag anhåller att denna Reservation må få åtfölja Höglofl. Utskottens Betänkande till Riks-Stånden. Uti denna Reservation instämde Riks* dagsmänneme Pehr Pehrsson, Tufve Larsson från Christianstadsoch And, Lrsson från Jemtlands Län. Herr Hiessleiter:
För tidigt wäckta prapositioner dela allmänna tankesätt, at werka omsider wädeliga uppehäll och afwikelser ifrän nationens sanna och stora intercsien. Pä desia grunder önffar jag, at mera Rikswärdande, at angelägnare ämnen än en Ämbetsmanna-refst mätte företagas; och anhäller om Herr Grefwen och Landtmarskalkens proposition härä. Herr Landtmarffalken förklarade at detta mäl tils widare blefwe hwilande. Uplästes följande: sig Den 15 Iullk. Utdrag af Protokollet, hällit i Högwördige Preste-Ständets Plenuar den 14 Julli 1809. S. D. Ester för sig gängen öfwcrläggning VM det förslag til löner för deras Ercellencer Herrar Stats-M;nistrarne samt Statsoch Justitia-Raden, bwilket Riksens Högloft. Ständers Stats-Utftott uti Protocolls-Utdrag af den 5 innewarande Julii afgiswit, har Preste-Standet, uppå derom gjord proposition, berörde forsing til alla delar bifallit; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle de öfrige respective Stånden wördsamt och wänligen meddelas. Ut supra. Lx yrotocollo, ft. Almgvist. Föredrogs följande fran Stats-Utskottet qfgifna Betänkande, jamte bilaga. Wördsamt Memorial! Dä Riksens Ständers Stats-Utjkott erhällit del af Banco-Utffottets uti ProtocollsUtdrag af den Lo sistl. Junti gjorde ytterligare erindran om angelägenheten deraf, at päliLelig och i möjeligaste mätto ffpndesam ersättning för Banquens gjorde och än görande förffottcr til Rikets trängande behof, mätte wara Den 15 Julik. 217 med säkerhet at päräkna: