Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kio 4» Herr Rothlib, Axeli I en tidpunkt, då både jordbruk, narina gar och snart sagdt allt söm kan tåla beskattning ej saknar en ålägd bevillning, och då det bevillningsbelopp, Som nu inflyter från Num-' ttierLotteriet skulle försvinna, om inrättningen upphörde, hvarigenom en ökad tunga uppkom för dem, sorn i bevillningsväg måsté uppfyll* bristen, så anser jag betänkligt upphäfva denna inrättning, och med lemnad rättvisa åt de värde talare, som påstått NummerLotteriets upphäfvande, får jag likväl på den grund jag anmält, yrka dess fortfarande, jag tror dessutom att ingen bevillning till Staten utgår lättare eller med mera flöje, än den som härflyter från NummerLötteriet. Jag tillstyrker det« före bifall k StatsUtskottets Betänkande. Grefve Hård, Carl Gtiflaf: Ått den af gammalt bibehållna grunden för €4 Den 6 Juni i f. ml stänge-skyldighetens utgörande, hemmantal och ägorymd samt egenskapen af odalägor eller utmark, upphört att vara lämpelig, har mail ofta erfarit, serdeles der* genom skifte eller odling, hemmansgrämor och ägors beskalfen^- het undergått förändring; och det torde vara öfverflödigt att anföra de många fall der tillämpningen af vår cu gällande stängselförord, ning blir Orättvis, hinderlig för jördens fria begagnande och ledande till tvister. Att hemmantalet tagits till grund för skyldighetens bestämmande ? härör naturligtvis deraf, atfc större hemmantal supponerats medföra storrå ägorymd; men om än detta förhållande alltid jnträlFade är dock grunden i sig sjelf icke rigtig. Der hemmanen möta eller i sjelfva skillt naden, är den angränsande linien af hvarderas agor lika och derefter bör deras deltagande i hägnaden bestämmas lika. Öm ett större hemmans eller flere hemmans ägorymd möter, bör sådant ieke komma i beräkning tygränslinien är den, soth af grannarhe gemensamt skall fredas s och hvad derinötn ligger, tillhör hvar och en för sig att efter behag afskilja i större eller mindre afdelningar.
Den,' som, med godkännande afStats-Utskoltets Utlåtande, anser Kongl. Majrts Nådiga Proposition, att Svenska Academien såsom ersättning för förlorad rättighet att, emot cours al pari, uti Rikets Ständers Rank invexla Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, IY:o 33g. i3 silfver till jelloner, må erhålla ett årligt anslag af i,133 R:dr 16 sk. ]3:co, icke bör beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner nej, blifver berörde anslag bifallet; dock att utdelning af jelloner icke afses. Voteringen har utfallit med 78 ja emot 46 nej ; hvadan ifrågavarande äskade anslag för Svenska Academien icke blifvit beviljadt. 22:dra Voteringen. (enligt 44;de punkten.) Den, som, med gillande af Stats-Utskoltets Utlåtande, anser det för Kongl. Academien för de Fria Konsterna till löne-förbättringar, emeritilöner, och anskaffande af nödig materiel begärde tillökade anslag af 4>00° R:dr årligen, för närvarande icke böra bifallas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner nej, kommer berörde anslag alt beviljas. Som voteringen utfallit med 47 ja och 72 nej; så har nu ifrågavarande tillökade anslag för Kongl. Academien för de Fria Konsterna af 4,ooo R:dr blifvit beviljadt. s3:dje Voteringen. (enligt 43:le punkten.)
— Departementets Commando-Expedition Förvaltningen af Sjö-ärendena samt Aflönings-Staterne vid Flottans Stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg Båtsmans-Indelningen • S:r Materiel en. Flottans Underhåll och Nybyggnad Våtsmännens förseende med Köjer och Täcken j m Båtsmännens Beklädnad, Förslags-anslag högst • H S:r Diverse Anslag;. Exercice af Flottans Bemanning Spanmåls-Upphandlingsoch Bageri-kostnader Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Förvaltningen af Sjö-ärendena och Departementets Commando-Expedition Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Departementets Canzli-Expedition, Förslags-anslag . Reseoch Traclaments-Penningar, Förslags-anslag Oförutsedda Utgifter . S:r För Handeln. Lotserioch Fyrings-Slaterne, Reservations-anslag Summa 25 vutl-Titeln. Litt. F. Penningar. Indelta Räntor. Oindelt Spanmål. Summa Banko. K rönö värdi. | Markegång på förslag. Mått. Värde förslagsris å 6 R:dr Tunnan. Stats-Räden utan Departementer: , h (Lön 4,500.) a a {Taffelpenningar 1,500:} 6’000- Departements-Chefen : Departementets Expedition: Expeditions-Chelen 5,000: Öfrige Embetsoch Tjensteman 14,424:52.— Stats-Rådets Vaktmästare 200: Bergs-Collegium med Bergslags-Staterne Commerce-Collegium Tabell-Commissionen Landtmäteri-Staten, Löner För Socken-Chartors upprättande, Reservations-ansiag . Öfver-Ståthällare-Embetet Lands-Staten i Upsala Län » » » Stockholms d:o Södermanlands d:o östergöthlands d:o Gottlands d:o .
Ett skenbart stöd för åsigten om dessa senares inverkan i detta hänseende skulle visserligen kunna hemtas, exempelvis, från förhållandet under åren 1856 och 1857, då, efter det tullfrihet genom särskilda Kongl. Kungörelser för spanmål alla slag blifvit medgifven, införseln högst betydligt stegrades, under det utförseln, förnämligast af Hvete och Råg, ansenligt nedgick. Men vid en närmare undersökning angående orsakerna till detta förhållande, skall man finna, att dessa ligga vida djupare än i upphäfvandet af den tull, som förut varit spanmål åsatt. Under åren 1854 och 1855 uppgick utförseln plötsligt till ett vida högre belopp än det, hvartill den under någon föregående period hunnit. I följd häraf uttömdes eller medtogos förråden inom landet, i den grad, att en ersättning för det nästföljande året måste i ökadt mått sökas utifrån, och under året 1857 rådde, på sätt kändt är, förhållanden inom affärslifvet, som ej äro egnade att läggas till grund för beräkningen af en stadgad handelsrörelses gång. Af de särskilda sädesslagen är det egentligen artikeln Råg, för hvilken omsättningen med utlandet på senare tider företett ett i afseende på förhållandet emellan införsel och utförsel mindre fördelaktigt resultat; under det denna omsättning för Hvete lemnat vida mindre att önska, och för de öfriga sädesslagen visat sig i hög grad gynnsam. Vid en granskning af förhållandet emellan införsel och utförsel af det förstnämnda sädesslaget, finner man, att införseln på det hela varit i stigande, hvaremot utförseln röjt tendens att fortgå i motsatt riktning; hvilket åter, helst ingen eller ringa reexport af införd vara egt rum, tyder antingen på minskad produktion eller på ökad konsumtion, eller ock på beggedera. I den mån förhållandet härutinnan möjligen kan vara framkalladt af minskad produktion, beror detta utan tvifvel till allra största delen på skördarnes beskaffenhet, mera än på minskningen i odlandet af detta säde, under det å andra sidan en ökad konsumtion, i den mån orsaken är att söka derutinnan, angifver, att lefnadsställningen förbättrats, och att befolkningen i högre mått än tillförene kommit i tillfälle att förbruka ett kraftigare födoämne.
I afseende på öfverskridandet af denna förordnings föreskrifter, kunde sådfän an - Den 21 Februarii, 605 svårighet äga rum, som vore för ändamålet tjenlig och för brottet lämpelig; så att ingen Embetsman, vid förin flen af sin flen fl och ingen Adelsman, utan att förlora sitt Adels skap, kunde bryta emot den, emedan han vore att anse så» sorn fiende till sitt fädernesland och på sådan grund hvarken af Konung eller medborgare förtjenade förtroende. (NB. mannen borde svara för hela sin famille). Ingen ting kan dessa utom vara mera olämpligt, än att i ett land med det climat, som Sveriges, efterhärma Sö-i derlänningarnes och andra nationers klädsel och dermed åtföljande lux. Jag vågar hysa den tankan, ja! jag är öfvertygad derom, att Högloft. Ridderskapet och Adeln, som vid alla tillfällen gifvit de mäst omisskänneliga prof af sann patriotisme och oegennytta, skola vara de första, som ock-t så nu för sitt älskade fäderneslands väl göra någon uppoffring. De öfrige medstånden skola äfven snart inse nödvändigheten deraf och lifvade af samma fosterlandskärlek, icke åsidosätta något medel, som tjenar till medborgari nes sällhet och välstånd. Det som mäst skall upplifva denna ofvanr nämnde inhämska production och dermed landets välmåga, är en fri närings och handelsrättighet. Rättigheten för en fri medborgare,' att opåtalt få odla de naturliga anlag Försynen lemnat honom, så vidt de leda till ett ädelt ändamål och äro påkallade af eget behof, är efter min öfvertygelse för helig, att 6o6 Den 21 Fehruarii. iden längre bor vara inskränkt inom de trän'- ga gränsor som Skr djorf attningame föreskrifva; utöfningen af denna rättighet står dessutom 1 ett sä nära samband med allmänna välmågan , att jag sannerligen icke kan begripa, huru eri så upplyst nation som den Svenska , icke länge* sedan sökt deraf draga den gifna fördelen.
och att i de öfriga skillnaden är föga betydlig. Genom den i förstnämnda tabell uppstälda jemförelse, ehuru den, i saknad af fullständig kännedom om hvarje roteradt hemmans värde, endast kunnat blifva 8 Kongl. HJaj:ls Nåck Skrifvelse N:o 48. ungefärlig, anser likväl Förvaltningen vara ådagalagdt, att Båtsmans-roteringen i allmänhet är villa lindrigare än Soldat-roteringen; vid hvilket förhållande och då sig visat, att äfven efter afdrag af det beklädnadsbidrag, sorn hittills utgått frän Soldat-Rotarne, roterings-kostnaden för ett Båtsmans-roteradt hemman ej utgör fullt hälften af den för ett Soldat-roteradt, Förvaltningen ansett den omständigheten, att en eftergift blifvit det roterade knektehållet tilldelad, ingalunda utgöra giltigt skäl för beviljande af samma fördel jemväl åt roterade Båtsmanshållet, samt alltså afstyrkt nådigt bifall till Rikets Ständers ifrågavarande framställning, för så vidt den rörer Batsmans-roteringen. Deremot egde, efter Förvaltningens mening, ett annat förhållande rum med Indelnings-Bätsmans-kompanierne i Blekinge och Södra Möre, hvarest Rusthållet! utgöras af ett mindre hemmantal än vid något af de indelta Infanteriregementena, och rustnings-kostnaden beräknas leir helt hemman, således mäste blifva i samma män större.
Vid föredragning af Rikets Högloflige Stunders Statsoch Banco - Utskotts Memorial, N:o 45, angående verkställd omröstning olver åtskilliga frågor, rörande myntbestämningen och dermed gemenskap egande ämnen , blef detsamma till Handlingarne lagdt. S. D. Då nu å nyo föredrogs Rikets Högloflige Ständers Expeditions-Utskotts Memorial, N:o 328, angående dess Förslag, N:o 216, till underdånig Skrifvelse om beviljade anslag för Undervisningsverken, förblef Preste-Ståndet vid sitt redan leinnade godkännande af Expeditions Utskottets förslag, N:o 216, till underdånig Skrifvelse, samt beslöt, med gillande af Voterings-propositionen, att öfverlemna denna fråga , såsom hörande till Statsregleringen, till afgörande i förstärkt Stats-Utskott; och skulle de respective MedStånden inbjudas att uti denna remiss med Piesle-Ståndet sig förena. Prot. Utdrag den 25 Januarii i83o. 123 S. D. Vid förnyad föredragning afStatsUtskottets Utlåtande, N:o 385 , i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 257, rörande väckt fråga om skattemannarätt till alla å recognitionsskogar, i följd af lfltr års Kongl. Författning, utbrutne hemman och lägenheter , blef detsamma bifallet af Preste8tåndet, gom, genom till Stals.Utskottets Utlåtande, N:o 3645 lemnadt bifall, godkänt den deruti antagna satts, att i afseende på så väl stubbeoch röjselrättsegare, sorn öfrige innehafvare af torp och lägenheter å recognitions-skogarne , alla billiga anspråk liro tryggade genom Kungl. Kungörelsen af den 4 Februarii 1811.
•— Att Ständerne, såsom tillförene skett, vid beviljandet af anslag, äfven yttra sig om dermed sammanhängande administrativa frågor, kan visserligen hafva god verkan; men i förevarande fall är jag öfvertygad alt bestämmandet af några villkor, såsom en talare yrkat, icke synas vara, för ändamålets vinnande nödvändigt; ty hospilais-frågan har genom den större kännedom, som blifvit spridd, såväl om de vidtagna förbättringarne som om de stora och flerfalldiga brister, hvilka ännu återstå alt afhjelpa för vinnande af en ändamålsenligare vård om sinnessjuke, lyckats att vinna ett deltagande, hvilket gifver full garanti derföre, att de medel, hvilka för detta ändamål varda beviljade, icke blifva det fruktlöst, till följd af åsidosättande af erforderliga bestämmelser med hänsyn till administration, sjukvård, rätt till intagning å hospital, utskrifning derifrån m. m. Hvad serskildt angår frågan om Ofverstyrelsen undviker jag desto heldre att derom nu yttra mig, som jag, med hänsyn till densamma, ur mera än en synpunkt lärer anses jäfvig, då jag står i embetsmannaförhållanden till den Öfverstyrelse, som nu finnes, är Chef för det embetsverk, hvilket skulle densamma öfvertaga, och har varit Ordf. 1 den komité, som yttrat sig i ämnet, -roch hvars, i afgifna un - Oen 30 April. 207 dercl. betänk. uttalade, åsigt jag delat. — Jag skiljer gerna emellan att hafva rätt och alt fä rätt; bemödande mig om det förra, lemnar jag trygg det sednare åt deras pröfning, hvilka äro berättigade att derom bestämma. Frih. Åkerhjelm: Med anledn. af den talares yttrande, som näst efter mig hade ordet, anser jag mig pliktig att öka de af mig lemnade uplysningar med några få ord. Den värde talaren synes föreställa sig, att, åtminstone i jemförelse med de utländska inrättningar han sett, sysselsättningen och vården skulle vid våra Hospitaler saknas, och att de nära nog skulle likna fängelser.
Defa löneunfom» fterö medelbelopp; 2:o att, wiD ttllfättanDc af förtroenDe»tjenfler eller attDra beflällningar, famt fulimafterö meDDelanDe m. m., ^martill förslag tebe eger rum, Det åligger weDerböranDe, forn fullmafter, öppna bref eller conjlitutorialer m. m. contra» . signera, elier De Derför belöpanDe afgifter uppbära odj reDowifa, att inforDra ocf) till banDlingarne lägga behörig uppgift på ofwannämnDe lönebelopp; 3:o att, wtD aflemnanDet till Sonfijtorierne af waldängDerna för ecclefta» ftifa beställningar, bör fogaö en af SanDsMSontoret eller «f)äraDöf!rif»aren ur taperingélängDen meDDelaD uppgift å löneänfomflerne för De fijlförflutne fern" åren. <5n liba uppgift bör för patronelle»ecc(efta|tife beställningar åtfölja patron! fallelfe, Då Den till CEonfiflorium inlemnaö; 4:o att SRegementfcjFrifroare od) Sommijjarier famt Söofhållare, genaft efter erhållen unDerrättelfe om De inom ^Regementet pppaDe pacancer, till Stefen inlemna lifa bejfajfaDe utDrag ur Deegementeté tareringslängDer. §. 7. UnDantag ifrån ocf) linbring utt foregåenDe ftaöganDen; bn>ilfa un» Dantag od) linDriugar bodi ej jträcfa (Tg till Den Del af ftämplabe papper0 Den foröna Canell» gebulpren ocb ©igillpenningarne, utom i De fall, Då befrtelfe t anfcenPc till fatttgDom är mebgifrren. l:o 5fåu StämplaDt papper befrias:
Emot Utskottets berörde yttrande är erinradt, att, då erkändt blifvit att Inqvarterings-besväret är för Malmö Stad mera trye - N:o 343. 3 00 Stats - Utskottets lande än för flere andra Städer, hade Utskottet bordt föreslå något mera verksamt medel till lindring af detta onus, än det nu tillstyrkte uppskof med afbetalning till nästa Riksdag, af det Lån Staden till Cassern-Byggnads uppförande från Riksgälds-Contoiret erhållit och sådant kunde lämpligast ske medelst Stadens befriande till samma tid af Räntas erläggande för detta Lån; att då Utskottet funnit Wadstena Stads begäran om befrielse för det, genom Corrections-Inrättningen derstädes, Staden tillskyndade Inqvarterings-besväret, vara grundad, hade också rättvisan fordrat, att den blifvit beviljad; att Warbergs Stad borde vinna befrielse från Servicens bekostande för den på Warbergs Fästning förlagde Garnizon; och att verkställighet måtte lemnäs åt Riksens Ständers vid 1809 och 1810 årens Riksdag gifne beslut, om uppbyggande på Statens bekostnad af Cassern-byggnader, Stall och Magaziner, samt Inqvarterings-skyldigheten så regleras, att den icke ensamt komme att betunga Städerne m. m. Stats-Utskottet får, till besvarande af dessa anmärkningar, yttra, att Utskottets förberörde Utlåtande, om Inqvarterings-besväret i allmänhet och särskildt för några Städer, hvars Riksdags-Fullmägtige derom väckt fråga, är frukten af en vidlöftig öfverläggning inom Utskottet, dervid alla omständigheter, som Betänkandeti. Sorn på frågan verkat, blifvit noga betragtade. Utskottet bar derigenom vunnit den öfvertygelse, att det är Konungens Hoga rätt, att efter godtfinnande förlägga Troupper till Garnizon i Städer ne och att det, enligt hittills gällande författningar, är Städernes skyldighet, att dessa Troupper hos sig inqvartera och forse med nödig Service.
Cronhjelms vid detta mern. fogade reservation, upplästes på begäran af Hr F åhraeus, Olof Immanuel, som derefter yttrade: BankoUtsk:s förevar, betänk, finner jag gåtolikt, olagligt och oklokt; gåtolikt, emedan det synes oförklarligt, huru det kunnat få kraft af beslut, då, af Utsk:s 36 ledamöter, 21 deremot reserverat sig; olagligt, emedan utbrytandet af ifrågavar. del. från lånerörelsen i det hela icke är förenligt med den för Utsk. gällande instruktion; hvarvid äfven bör anmärkas, att, genom förslagets antagande, R. St. på förhand förbundit sig att fortfarande utvidga fastighetslånerörelsen, på de öfrige fondernes bekostnad. Jag anser slutligen den föreslagna åtgärden oklok, emedan genom lånerörelsens utvidgande i en tidpunkt, då, såsom nu, man har mera skäl att klaga öfver för stor än för liten länetillgång, man skulle framdeles betaga sig möjligheten att från ifrågavar. fond anordna något lån, och sådant för flere års tid, änskönt lånebehofvet dä tilläfventyrs kunde blifva verkligt trängande. På dessa och på de af Gr. Cronhjelm i dess reservation, samt af öfrige reservanter anförde grunder, anhåller jag om afslag ä Utsk:s betänk. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag hade ämnat begära, att såväl Hr Bogemans, som de öfriga reservationerne måtte blifva uppläste, men om ingen af Ståndets ledamöter försvarar Utsk:s betänk, så yrkar jag icke på uppläsningen. Hr Gripenstedt, Joh. Au g.: På de skäl, som redan blifvit anförde, vill jag blott hafva nöjet att äfven lägga min röst till deras, som uttalat en förkastelsedom öfver delta betänk. Uppå härefter framställd propos., afslog R. o. Ad. BankoUtsk:s mern. Sfi Den 8 Mais f. m. Dä nu föredrogs Banko! Itsk:s d. 4 dennes e. in. på bordet lagda meni.
M. skulle insätta hälften eller en tredjedel af den öfre kammaren. Att deremot tillerkänna K. M. att insätta ett inskränkt antal representanter uti denna kammaren, tror jag vore en åtgärd, hvars rättmätighet skulle vara lätt att bevisa. Jag har redan förut haft äran yttra, alt jag anser representationsförändringen böra utgå ifrån det nuvarande tillståndet, såsom ett rättstillstånd, så alt alla delägare uti den nuvarande representationen lemnäs fullt vederlag för de uppoffringar de uti ett eller annat afseende kunna komma att göra. Det är ingen obekant, att K. M. för närvarande äger rätt att adla, och på sådant sätt, om Ilan så åstundar, vid hvarje riksdag tillsätta sjelfskrifna representanter innom R. o. Ad. Det är icke eller någon obekant, att till K. M:s prerogativer äfven hörer att utnämna biskopar, hvilka då blifva sjelfskrifna representanter. Om nu K. M. genom en representationsförändring går i mistning af dessa rättigheter; är det väl då förmycket, att tillerkänna honom att insätta ett inskränkt antal ledamöter uti den öfre kammaren ? Vi mäste komma ihåg, att dessa ledamöter insättas för en längre tiderymd, måhända 16, 20 år. Om det tillerkändes K. M. att tillsätta t. ex. 10 representanter i öfre kammaren, hvad corruptionsmedel skulle väl detta innefatta? Jag frågar, om icke de af K. M. sålunda tillsatte ledamöterna kunna vara lika oberoende af honom som några andra? Jag frågar, om, derigenom att K. M. tillätes att vid hvarje riksdag insätta en eller 2:ne riksdagsmän, man kan anses hafva lagt uti hans hand några verkliga corruptionsmedel. Men betraktom saken från en annan sida! Inom åtskilliga valkretsar kunna förefinnas flere förtjcnstfulla medborgare. Om valkretsen icke skulle få insätta mer än en enda ledamot uti den öfre kammaren, så blefve ju de öfrige derifrån uteslutne. Inom andra kretsar kunna förtjenta män finnas, som blifva uteglömda, eller till följd af partiåsigter förbigångne. Vinner eller förlorar samhället då derpå, att det öfverlemnas åt K.
Till undvikande af den olägenhet och verkliga våda, som vid tullbehandling af knallhattar för tharans utrönande upp ko Ulme genom handterande af denna vara, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen ansett densamma här, likasom i Norrige, böra utan afdrag af askarnes vigt tullbehandlas, samt afgiftsbeloppet, till undvikande af tullförhöjning, nedsättas från det nuvarande 60 öre tili 50 öre per skålpund; och hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen derföre föreslagit, att taxerubriken måtte erhålla följande lydelse: »Knallhattar, askarnes vigt inberäknad, 1 skålp. 50 öre.» Detta förslag hemställer Utskottet måtte af Rikets Ständer antagas. Till Utskottet hafva blifvit öfverlemnade dels en af II. Widgren, Didr. Sillén och C. L. Lyon, hvilka utgöra styrelsen för ett under benämning: »Stockholms knappfabriks aktiebolag» sistlidet år bildadt bolag, som öfvertagit och utvidgat den förstnämndes här i hufvudstaden anlagda fabrik för tillverkning af knappar, till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven skrift, deruti bolaget, under anförande, af svårigheten att vid nuvarande missförhållande i tullafgiften för tyget hvaraf knappen bestode, och den färdiga knappen kunna i priset för varan täfla med utländningen, enär de tygsorter, bolaget för tillverkningen behöfde införskrifva, vore belagda med följande tullafgifter: för siden 6 R:dr, halfsiden 3 R:dr och ylle 1 R:dr 50 öre per skålp., hvaremot importören af färdiga knappar kunde deraf erhålla sitt behof mot en införsel af 60 öre per skålpund, utan afseende på beskaffenheten af tyget i knapparne, tillika underdänigst anhållit, att Kongl. Maj:t, till undanrödjande af detta hinder för fabrikens gynnsamma fortgång, måtte till Rikets
Kommer så den tid, då lefnadsbana skall väljas, så spörjes sällan inåt hvarken af de unga eller af deras närmaste, dels emedan sådana anlag, hvilka enligt föräldrars och fränders mening ej passa för familjens samhällsställning, måste undertryckas i fall de ännu vilja spira fram (just sådana anlag kunna vara mycket seglifvade), dels emedan man så sällan förstår eller vill erkänna, att Gud verkligen har en tanke, en afsikt med och en lifsgärning för hvarje människa. Utåt, bara utåt spörjes och spejas, som om hvarje arbete skulle tagas som ett rof från medmänniskor. Hur ofta har jag ej af rent obekanta människor fått frågan: Hvar skall jag få en plats (eller något arbete) för mina flickor? Men ännu aldrig har det händt mig, att de spörjande tillagt: Hon har lust och anlag för (eller hon kan) det och det; endast hänvisning till skolbetyg anses vara nödig. I alla sådana fall blir mitt svar alltid en motfråga: Hvilka äro hennes anlag, hvad kan hon? Och det är tragikomiskt att se, hur man då liksom ger sig till att i mörker trefva efter låset till någon hemlig dörr till hjärtedjup, i hvilka man ej förr brytt sig om att blicka ned. Och i de allra flesta fall sker det, att de råd, jag anser mig böra gifva, icke smaka, och att de anvisningar, som skidle smaka, förbjudes jag af mitt samvete att gifva. Hur annorlunda däremot är det ej att rådpläga med en människa, som säger: Det och det duger jag till; det är min lust. Hjälp mig till att få en sådan gärning! Äfven till denna nu i Idun spörjande medmänniska, måste jag ställa motfrågan: Hvilka äro dina anlag, hvad kan du? Men jag vill att hon skall taga denna fråga till allvarlig själfpröfning, ty ingen annan än hennes inre människa kan gifva henne den rätta fingervisningen i detta afseende. Jag har kännt ett människobarn, hvar3 anlag redan från barndomen blefvo undertryckta, dock lyckligtvis ej af något värre än strängt, oaflåtligt kroppsarbete. Hon gifte sig vid ett par och tjugu års ålder och bodde, till en början, på landet.