Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Justeradés 6 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena dea 19 dennes f. och e. m. fattade beslut. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard Zacharias: Då jag i Plenum den 19 dennes f. m. begärte, att BancoUtskottets sednaste Betänkande rörande silfveruppköp, skulle få hvila på bordet, var det mig obekant, att åtski 11 ige anbud om contrakter för silfverköp redan till BancoFullmägtige ingått. På det beslutet, rörande delta ärende, icke längre må fördröjas, får jag vördsamt hemställa, om icke BancoUtskottets berörde Betänkande nu kunde företagas lill pröfning, oaktadt början redan skett med StatsUtskottets Betänkanden, rörande HufvudTitlarne. I anledning häraf företogs till pröfning BancoUtskottets den 9 dennes under N:o 42 afgifne, och den 11 derpåföljde på bordet lagde förnyade Betänkande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets un - 4 Den ai Maji f. m. der N:o 3i förut meddeldte Betänkande om ytterligare åtgärder för silfverköp, samt fortfarande Silfverinvexling. Herr Bruncrona_, Gustaf Adolf} uppläste följande: Jag har ej något hufvudsakligt att erinra emot BancoUtkottets Betänkande rörande förstärkande af Bankens reela tillgångar. Bifall dertill skall i siri mån bidraga till det ändamål man dermed sökt. Jag har dock ej kunnat undgå anmärka åtskilligt vid uppställningen. Då Utskottet i vissa delar frångått sitt förra yttrande, synes mig som Utskottet bort närmare än som skett uppgifva de egentliga skäl, hvilka ligga till grund för dess förändrade tillstyrkande, helst ett Stånd bifallit det förra Betänkandet, och de anmärkningar, som till förändringen föranledt, varit många och i flere Stånd väckte.
Däremot inlåste nu beräknas serskildt Arfvode för den, sorn vid Gymnasium undervisar i Na - 3680 Ttr 4 k;pr. 400 600 400- Stats-Utskottets Eetänkanden. 1015 tural-Historien , och kan detta upplagas till 10 T:r för hvarje Gymnasium. Utföres tillsammans med 110 Summa årligt behof 5,190 T r 4 kpr. Till fyMande af denna brist föreslås i underdånighet följande tillgångar: 1:0 I afseende på tillgångar från Wisingsö nu mera indragne Gymnasie Stat, |kan med säkerhet afföras Wexiö Slifts brist för Skolorne 171 T.r 13 k pr. 2:0 Wisingsö Gymnasii Stat lemnar dessutom sannolikt en tillgång af — —' — 113 3:0 Rectors-Lönen vid Upsala Skola öfverskjuter troligen uppgiften med circa 40 4:0 Tre Prcebende hemman, som åtfölja Skolsysslor samt Räntan af 1 Mantal Hageby, hvilken Skolmästaren i Enköping åtnjuter, synas kunna göra en besparing, genom afdrag från nu föreslagne Eoner, af circa —- 100 Anmärkning: Samma bespa ring inom Lunds Stift, är, på förut i underdånighet uppgifne skäl, här icke beräknad och utförd. 5:0 Hvad Kronan lämnar till Stads-Skolor och Psedagogier, der Comministraturen icke med joi6 Stats-Ut&kottets Betänkande Skol-sysslan Kr förenad, torde kunna flyttas och användas för nu föreslagne Skolor. Det utgör omkring 77° 6:0 Den ännu odisponerade delen af 7 Lectors-Lönen vid Skara Gymnasium, hvilka till* vidare användes lill Skolhusbyggnad derstädes, torde framdeles kunna till JLönefyllnad för Läroverken användas och utgör Si 7:0 Af Skol-Gossarnes arliga afgift för undervisningen, §• Tunna Råg af hvardera, skulle, efter nu varande Medel-antal, inom 10 år erhållas årligen 3789 Tunnor, hvaraf dock för säkerhets skull, ulföres endast 1500 8:0
I händelse af concurs, ege innehafvare af dylika fordringsbevis, derföre pant icke blifvit ställd, ej rätt till betalning, förr, än sedan, under Bankens utredning, alla inom nedan stadgad prcescriptionstid anmälde credit-sedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank blifvit inlöste-, men lyftning, emot ställd säkerhet, kan af Rätten, efteromständigheterne, beviljas. Ehuru 7 § icke finnes hafva något motsvarigt stadgande uti Ridderskapets och Adelns eller Bonde-Ståndets beslut., anse Utskotten likväl, enär densamma blifvit af Prestesamt Borgare-Stånden gillad, sig böra hemställa om icke berörde § , som skulle blifva den eyde i ordningen, må, med en obetydlig jemkning till redactionen, bibehållas så lydande: Prof var Kongl. Maj:t för myntvärdets orubbade bibehållande nödigt, att inskränka rättigheten till credit-sedlars utgif vande inom det i denna lag stadgade maximum, må föreskrift derom, genom dess Handelsoch Finance-Expedition, efter vederbörande BankDirections hörande, meddelas till den eller de Banker, som genom creditens största utsträckning, till behof vet af omförtnälde åtgärd mest bidragit. 8 ,$*. i mom. är gilladt af Borgare-Ståndet och, med fastställande af räntan till 6 procent, jemväl af Preste-Slåndet. De öfrige Ståndens beslut äro ock lill principerne, utom i afseende på räntan, hvilken de, lika med Preste-Slåndet antagit till 6 procent, nära öfverensstämmande med Utskottens förslag. Bancooch Lag-Uisköttens Memorial No 6. 27
Lagstiftaren bör genom kloka författningar förekomma alla för Den 4 October. 1321 fbrsäkckiga stämplingar; och Mine Herrar! Flere med» kemmar af Högl. Ridderskapet och Adelén öro krigare» som weta hivad anspräk de gjort och hwilka utwägar de widtagit till deras Requisttioners wärkstöllande uti ett af dem occuperadt fiendtligt land. Mänge af detta och de öfrige Riksstånd haswa vik med mig färt Vidkännas het swära öde, att antingen af Fiende wa» ra dswerwundne» eller se betz hembygd af Fiender bft tverrumplab. Och wi sakne säledes icke ärfarcnhet, att kunna bestämma lömpelige och till efterlefnad icke o» mdjlige stadgar och Reglementen uti de af mig till ös, werläggning ämne framställa punkter. Wi hafwa wäl anledning för närwarande förhoppas en snar alli ' mön Fred, genom en älskad Konungs omwärdnad för tvärt fdrtrpkta Fädernesland. Men wära framtida händelser kunna icke förutse-. Nödwändkg är säledes benna Lag, pä bet ä ena stdan ett kärt Fädernesland icke mä, om sädant kan förekomma-, af fiendtligt anfall widare lida genom fege och okunnige Medborgares bristande rädighet, och ä den andra redelige Undersätare, hwikke antingen afwärja eller mildra ölyckan, icke eller mäge derföre oblidt bedömmas, utan ätminstone enär annat stöd saknas, he-fwa stjsdd af en wifligt sammanfattad Lag.
Deemeb till en annan tåttegång#bag, för nå* gon feDamot må. ega rum.” §. 60. / (SJemenfamt meD föjngl. tO?a/:t fafve 2Bi belTutif, att, meD uppfåfvanbeaf dittills? gallanDe forfattningar om Q3anco#auctioner å faft egenbom, Det varber ftaDgaDt: att SSancoftyrelfen, enar ftabgab inbetalning å intecfnaD forDran,. efter föregången anmaning uteblifverr må ega fo# konungen# ve# Derbotanbe Q3efallning#fafvanbe foFa fanbråefntng tili ben intecfnabe fa# ftigfefen# utmatning ocf) forfålfning, på fått Säg od; författningar i all# må nite t forejTrifva; bocf att, i fånbelfe ben utmatta faftigfeten icfe vib förila eller-anbra auetionen uppgår till 53anFen# fela forbran, 53ancofty# relfen bå må Funna beftåmma, fvar ytterligare (Peenbe auction ffall for# rottal, antingen å Sanb##£anjliet eller å ^ingéftållet i bet $årab eller ^;ing#lag, fvareft egenbomen år belägen; forblifvanbe bet konungens? $3e# fallntng#i)afvanDe# pligt, bå fanbråefntng till faftigfet# utmåtning af SSan#
Sedan Stats-Utskottet, uti afgifvit yttrande af den 8:de förlidne Martii, ansett sig böra tillstyrka, dels att det Stats-anslag af i,5oo R:dr årligen, sorn Riksens Ständer vid sisla Riksdag beviljade Götheborgs Stad, 518 Stats-Utskottets Betänkanden. såsom bidrag till de större kostnader Staden i och för der varande Police-Inrättning måste för Fångvården vidkännas, dels ock, att Staden skulle med 7,500 R:dr erhålla detta för den förflutna tiden icke utbekomna Statsbidrag, har Hederv. Bonde-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag af den s5:te i nästlidne månad, återremitterat detta ärende till Stats-Utskottets ytterligare åtgärd, med anmärkning af någre Ledamöter, att anslaget af Stats-Medlen till desse kostnader, hädanefter borde upphöra. Men ntom det Utskottet icke kan undgå erinra att, såsom en Ledamot hos Ståndet jemväl uppgifvit, Statsanslagets upphörande icke egentligen skulle tillskynda Stats-Verket någon verklig besparing, så vida deremot de Fångar, som icke tillhöra Götheborgs Stads område, skulle komma att i Länshäcktet intagas , hvilket ej eller lärer dertill lemna tillräckligt utrymme, får Utskottet anmäla, att berörde yttrande är bifallet af Höglofl. Bidderskapct och Adeln den 21 samt af Högv. Preste-Ståndet och Vällofl. BorgareStåndet den iprde förlidne Martii, i följd hvaraf frågan enligt 6g §. i Regerings-Formen är afgjord. Ankom den 14 April i8a3. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande Lönförhöjning åt Bataillons-Läkare efter 8 års tjenstgöring. Som Högv. Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet den 19, samt Hederv.
Ridderskapet och Adeln, uti ki-otocolls-Utdrag af den 27 Februarii ftstlidne, förklarat at de ffulle styckas, dock icke i mindre delar an til Hemman af et Mantal och til Skatte försäljas, samt köpeskillingen derföre owil» korligen i öanguen eller Riksgälds-Lontolret insättas, för at ril afbetalning uppä Rikets Utrikes gäld anwändas; af hwilken tanka det Hederwärda Bonde-Ständer redan förut uri krotocolls-Utdrag af den 19 sistlidne December förklarat sig wara; ^ Hwaremot Högwördige Preste-Standet, uti kro^ wcolis-Utdrag af den 28 December 1809, samt I Wällofi. Borgare-Ståndet uti ?rotocoll8-Utdrag af den 21 j samma manad, ansett Kungsgårdarl ne böra Ut-arrencleras. ! Och som Twä Srand således stadnat emot Twa uti frägan om Kungsgärdarnes framtida behandling; sa får til Riksens Högloft. Sränders egit förordnande Stats-Utskottet detta förhållande ^vördsammeligen hemställa. Stockholm den ro Martu l Z io. Pä Högloft. Ridderskapels Pä Högwördige Pre1 och Adelns Ledamöters wägnar Oses kleming. Pä Wällofi. BorgareStändets Ledamöters wägnar ste-Ständets Ledamöters wägnar ^jnAxtLäius. Pä Hederwärde Bonde »Ständets Ledamöters wägnar vilsson. U. kmäelius. Den rz Mars. 559 Hänwistes til afgörande! af Stats-Utskottets Nämnd. Wördsamt semoria!. Til Stats-Utstottets Utlärande har Högloft.
Detta rum, beläget öfver vedbodarne, vore dessutom så kallt, att man ej ens med öfverplagg kunde värja sig för kölden. Öfversta våningen innehölle ett stort, ett medelstort och tre mindre rum, använda för bibliotheket och samlingarne, hvartill de likväl numera vore alldeles otillräckliga. Således funnes endast sju läsrum, alla, med undautag af två, låga, mörka och små, hvartill komme att då tamburer helt och hållet saknades, ungdomen måste vintertiden intaga sina kalla öfverplagg i läsrummen, hvilket i förening med andra omständigheter medförde olägenheter, som under nuvarande förhållanden icke kunde afhjelpas. Utrymme, ljus och luft, de första vilkoren för sundheten i hvilken boning som helst, bruste alltså i hög grad uti ifrågavarande byggnad, till följd hvaraf fyrfaldiga menliga verkningar måste uppstå. Under åberopande af dessa förhållanden har Domkapitlet föreslagit fullkomlig förändring i lärohusets indelning till dess inre, samt att till förvaringsrum för de betydliga samlingarne och bibliotheket måtte af allmänna medel inlösas och inredas ett domkyrkan tillhörigt stenhus. Enligt uppgjord och i underdånighet bifogad ritning skulle det förändrade läroverkshuset komma att i tre våningar innehålla en soliennitetssal, elfva läsrum, ett laboratorium, fyra tamburer, samt. ett rum med kök för vaktmästaren. Beträffande ofvannämnda till inlösen föreslagna stenhusbyggnad, bestode den af tvä våningar med inalles femton rum och två kök, till en del disponerade för domkyrkans behof och till en del uthyrda. Detta hus, som befunnes i fullkomligt godt stånd, ansåges domkyrkan, mera likväl med afseende på hvad skolan brafver, än husets verkliga värde, kunna afstå för 20,000 R:dr. I betraktande af dess ändamål att inrymma bibliotheket och samlingarne, skulle, enligt jemväl uppgjord ritning, nämnda hus så förändras, att hvardera våningen komme att innehålla två stora salar eller gallerier med två mindre eldrum i hvardera våningen på ena gafveln, samt förstugor, tamburer och trappor på den andra. De omförmälda ritningar åtföljande kostnadsförslag upptaga följande:
Och, mine herrar! när lagstiftaren i 1 §:n af nyssnämnda grundlag säger, att R. St. äro Svenska folkets representanter, så synes den tanke väl häfva föresväfvat honom, att Svenska folket också skulle representeras; och är icke derigenom detta folks allmänna valrätt -de jure erkänd? Jag föreställer mig fördenskull, att, om någon representant vid 1809 års riksdag framkommit med ett sådant förslag, som det Prosten Ödmann vid denna riksdag väckt, och hvilket redan vid sista riksdag framställdes af 111ig och några andra, detsamma skulle ansetts stå i full öfverensstämmelse med förutnämnda 1 § Riksd.- Ordn. De, som ifra för ståndsvalen, glömma en väsendtlig omständighet, nemi. att Stånden numera icke representera hvad som fordom utgjorde grunden för deras representation. Vi veta alla, huru det éna Ståndet uppkommit efter det andra och fått ökadt inflytande, i förhållande lill vigten af de intressen, som nfKktigast inverka på statsorganismen under det ena eller andra förhål landet, eller de idéer, som tiden utvecklat. Men institutionerna hafva sin urigdom, sin mannaålder och sin ålderdom. De passa ej lika för alla tider och alla folkslag. Ett nytt slägte, en ny tid, nya 96 Den 31 October e. m. idéer behöfva nya former, nya organer forsin verksamhet. Det är ej valdt alt ur grafvarna mana Gustafvernes och Carlarnes skuggor eller att vilja flytta Sverige tillbaka till medeltiden. Dess adel är ej hvad den varit, icke heller dess presterskap, borgerskap och allmoge; en mera spridd både förmögenhet och statsmannabildning, ett bland den stora mängden fördeladt kunskapsförråd, en vidgad industri och folkupplysning, mera samfällighet i alla förhållanden, — allt detta har jemnat ståndsskilnaderna, och det gör, att sjelfva den ide'e eller det organiska i samhället, som förr representerades af Stånd, nu icke behöfver denna begränsning — nej, icke uthärdar den. Man har i allmänhet yttrat ganska starka sympathier för den s. k. orepresenterade classen; man anser, att en stor orättvisa mot densamma är begången, och att det är af stor vigt att inkalla den i representationen.
Åt *817 funnos ett lästetal af Handelsskepp, stort circa 16,000, nu deremot endast 8,ooo, o. s. v. Skall nu Bevillnings-Utskottet, med afseende å de ändringar i handels-, näringsfrihets eller financiella vägar, som kunna vidtagas under denna Riksdag, och hvilka kraftigt skola verka på den af naturen för handel mest gynnande be - Ridd. o. dd> Prot. I, B, 36. 56a Den 17 Februarii. lägenhet, på förhand kunna bestämma hvad facultet Götheborg lemnar att utgöra en stör. re eller mindre Bevillning, måste trenne Provinser bero af Götheborgs ställning uti sina transactioner; samma omöjlighet att bestämma deras tillgångar framter sig äfven i följd af fö. regående. Jag tror således, som förut är sagt,* att motionens ändamål är out förb art, och får’ yttra den önskan, att den, i fall af Herr Heijkenskjölds begifvande, måtte förfalla. Herr Hjerta, Johan Gufiaf: Jag beklagar, att Herr Heijkenskjölds motion skall på en gång vara så vigtig och så omöjlig, att nu sätta i verket j men jag tror att Högloflige Ridderskapet och Adeln bör fästa uppmärksamhet vid densamma. Förhållandet år enligt våra Grundlagar sådant, att Riksens Ständers Statsutskott icke har någon skyldigket att uppgifva, eller någon rättighet att yttra, huruvida Statsbidragen åro för dryga och betungande. Detta Utskott åligger allena granska, utreda och till Riksens Ständer uppgifva Statsoch RiksgäldsVerkens tillstånd, förvaltning och behof; och kan detta Utskott således ej ingå i någon afhandling om huruvida dessa behof åro så stora, att de icke kunna uppfyllas, så vida icke nya anslag komma i fråga. BevillningsUtskottet åter består af 4S Ledamöter, utvalde, enligt föreskrift från olika orter och hvarje Lån.
R:dr, hade församlingarne måst vara betänkta på utväg att få liqviden af den betydliga skulden så ställd och fördelad, att församlingsboerne dermed icke blefve öfver förmåga tryckte, samt alt efterkommande till någon, om äfven ringa, del finge vidkännas de med kyrkobyggnaden förenade kostnader, helst dessa, på sätt den underdåniga ansökningen innehåller, betydligt öfverskjutit den ursprungligen beräknade byggnadskostnaden, i följd deraf att i denna icke varit inbegripne utgifter för nytt orgelverk och inköp af plats för byggnaden m. m., äfvensom att sättet för grundläggningens verkställande jemte åtskillige under arbetet inträffade missgynnande omständigheter samt stegring i arbetslöner och pris på effekter, föranledt ökade, förut opåräknade kostnader. I anseende härtill hafva församlingarne hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte täckas till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande åt församlingarne af ett låneunderstöd å 75.000 R:dr R:mt, att återbetalas, antingen, i likhet med det lån, som vid 1844 års riksdag blifvit för samma kyrkobyggnad beviljadt, genom erläggande af fem procent årligen, deraf tre procent såsom ränta och två procent till amortering af kapitalet, eller ock under iakttagande af de vilkor, Rikets Ständer kunde komma att för dylika lån bestämma, hvarvid likväl församlingarne framställt den önskan, att ifrågavarande lån måtte under de första åtta åren få ränteochamorteringsfritt innehafvas.
Här är nu ingen annan fråga å bane, än den, huruvida dessa medel, sorn man nu vill votera om, skola ingå i cassan till höger eller cassan till venster på Riddarholmen; ty alt medlen skola utgå, derom hafva RiksShn redan fattat sina beslut. Således hade det varit StalsUtskts ofelbara skyldighet att, då tvänne Stånd förklarat, att det skall förblifva vid hvad det förut varit, under det att 2 andra Stånd beslutat motsatsen, anse frågan vara förfallen, och det var icke StatsUtskis rätt att, i anledning af dessa skiljaktiga beslut, uppställa voter:s-propos:r. Just derigenom att StatsUtsk. i detta fall utsträckt sin åtgärd utöfver gränsen af dess grundlagsenliga rättighet, hafva vi kommit derhän, att StatsUtsk. nu vill på grundlagsvidrig väg tillvägabringa ett beslut, som är öfverensstämmande med dess önskningar. Jag gör mig alltså fullt förvissad, att R. o. Ad. skall med det lugn och dea sans, som förut utmärkt R, o. Ad. i alla frågor, vidblifva hvad Ståndet en gång beslutat, och således biträda den inbjudning, sorn PresteSt. här till R. o. Ad. afla ti t. Uti detta beslut, örn cjet af R. o, Ad. fattas, kan visserligen icke. D e 11 14 Juni f. ra. såsom en ledamot påstålt, ligga något bevis på, att partier bär gjort sig gällande, lika så litet, sorn ett sådant föi hållande bevisas af det exempel, sorn lian anfört, nemi. att, sedan svaret på en framställd propos. blifvit af Hr Frih. o. Landtm, uppfattadt i enlighet med den mening, för hvilken det ropades starkast, den motsatta meningen likväl gjort sig gällande, då votering af en viss ledamot blifvit begärd. Detta bevisar endast, att de, som skrika mest bär på Riddarhuset, icke derföre alltid utgöra Husets pluralitet. Hvad åter angår Gr. Fröiicbs yttrande, alt man i framtiden, vid en blifvande riksdag, inom ett eller annat
Utskottet har nemligen inhemtat alt antalet af de, under år 1853, från depositions-afdclningen utfärdade bevis utgjort för l:a och 2:a klassernas räkningar 25,036 samt för 5:c, 4:e och 5:e klassernas dito . 25,159 Säger 50,195 att antalet af do, under samma år, af depositions-afdelningen infriade assignationer uppgått: för l:a och 2:a klassernas räkningar lill . 9,780 samt för 3:o, 4:e och 5:e klassernas dito lill 10,347 Säger 20,1277 samt att antalet af till afdelningen ingångna kassa-invisningar bestigit sig till 7,168 st. Då nu de för l:a och 2:a klassens räkningar utfärdade deposilions-altester eller bevis, samt de för räkningarna i nämnde 2 klasser afgifna och i depositions afdelningen infriade assignationer lill största delen härleda sig från Banko-Diskont verket samt derunder lydande Handelsoch Närings-diskont, så komme, genom an - jBanko Utskottets Betänkande, JU 6i. 35 ställande vid Diskont-verket af särskild kassör, depositions-afdelningens göromål att till mera än l/3 förminskas. Utskottet tillstyrker, i anledning häraf att personalen för depositions-afdelningen må bestämmas sålunda: Kommissarier, deraf den ene Chef 2. Under den tid åter, som det af Fullmäktige upprättade förslag till instruction för depositions-afdelningen skulle tillämpas, torde för afdelningen följande personal böra afses, nemligen: Kommissarier, deraf den ene Chef 2. Kontorsskrifvare 4. varande personalen till nämnde antal ’ utförd under den förutsättning, att särskild kassör varder vid Banko-Diskontverket anställd; hvarförinnan ytterligare 1 Kamererare och 1 Kontorsskrifvare erfordras. Sedel-kontoret.
N:o 179, i ani. af återremiss å Utlåtit N:o 29, ang:de hegardt anslag för reparation af St. Mariae kyrka i Sigtuna. Föredrogs StatsUtsk:ts den 15 dennes bordlagde Utlåt. N:o 181, i ani. af väckt motion ang:de förändrade föreskrifter i fråga om Kronogodsens framtida förvaltning och bortarrenderande. Hr Printzensköld: Äfven den här föreslagna framställ ning till K. M:t anser jag icke böra af R. St:r beslutas. Visserligen ligger det i sakens natur, att föreskrifter om förvaltning af jordegendom måste i tidernas längd förändras; men vi böra komma ihåg, att det är icke mera än ett par månader sedan R. St:r biföllo en K. Propos. derom att arendehiden för statens egendomar skall förkortas från 30 till 20 år. Då man måste antaga att denna Nådiga Propos. blifvit afgifven efter noggranna uplysningars inhemtande från vederbörande, och efter det K. M:t tagit i öfvervägande allt som står i sammanhang med denna fråga, men K. M. icke nämnt ett ord om hvad som skulle utgöra föremålet för den nu föreslagna skrifvelsen, synes mig häri ligga ett bevis för att en sådan icke är af behofvet påkallad. De föreskrifter, som 1835 lemnades, hafva också visat ganska goda verkningar, och torde icke nu behöfva någon särskild omarbetning; och ehuru jag förutser, att de 3 öfriga Stånden komma att bifalla Betänkit, hoppas jag dock att åtminstone R. o. Ad. icke må genom beslutets biträdande uttala ett misstroende till Regeringen i fråga om tillsynen och förvaltningen af kronans egendomar. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Ett af de kraftigaste skäl, som talat för kronogodsens försäljning, har varit att arrendena och värdena, som blifva dem åsätta, alltid äro alltför låga.
Kanske hade en närmare granskning af sjelfva handlingen, som ostridigt utgör ett af de väsentligaste bidrag till frågans utredning, kunnat i hvarjehanda omständigheter förändra Collegii åsigt; och man måste beklaga, att Collegium, i saknad af tillgång till en så vigtig 32 Stats-Utslcottels Utlåtande, N:n 182. handling, hvaraf dock afskrifter finnas vid Skånska Lands-Conloren, och eldigt en anteckning af Rikets Ständers Justilioe-ombudsman, bilagd handlingarne i målet, äfven i Halmstad, nödgats i det underdåniga utlåtandet förklara sig utur stånd att utreda antalet af de hemman, vid hvilka i Landaboken finnes antecknadt, att dominium tillhörer Kongl. Majit och Kronan. Då Landaboken således för närvarande icke är tillgänglig, kan väl ej eller någon fullständig beskrifning deröfver meddelas. Men bland de handlingar i målet, hvilka blifvit Lill Utskottet öfverlemnade, finnes ett af Rikets Ständers Justiliae-Ombudsman, dess berättelse till Rikets Ständer den 4 November 1828 bifogadt utdrag af Landaboken, hvars vitsord icke torde kunna underkännas. Så vidt Landabokens innehåll kan lemna upplysning, rörande egandeoch dispositions-rätten till Halländske kvrkohemmanen, vinnes af detta utdrag tillräcklig upplysning för att grundlägga ett allmänt omdöme öfver sjelfva hufvudfrågan. Landaboken motsvarar hvad, som förslås med en jordebok — men uteslutande öfver kyrkornas egendomar och den af dem utgående räntan. Den innehåller således en förteckning öfver kirkegäarderne och det landgille, som från dem erlades till kyrkan jemte giesteri-penningar. Vid några af dessa kyrkohemman är uttryckligen antecknadt, att dominium tillhör Kongl. Maj:t eller att städsmål med herrligheten tillhör Kronan; dessa äro till namnet uppräknade i Juslitice-Ombudsmannens ofvannämnde promemoria och stiga till ett antal af vid pass 20, men uppgifvas i tryckta handlingar till 19.