Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts och R. 6io S t a t s - U t s k o 11 e t s Stlrs sammanstämmande beslut, en ifrån Sveriges Statsverk skiljd förvaltning; alltså och då hvad dermed äger sammanhang icke tillkommer StatsUtskottets pröfning, har Utskottet ansett det ej tillkomma sig att med Hr Rosenqvists ofvanberörde motion tagg någon befattning. Den n Mars i83o. Utlåtande, i anledning af gjord motion ang, rättighet för Hrr Fullrnägtige i RiksgäldsContoiret att försälja Attesterna öfver det i Banken på deposit-räkning insatte, i lane-, väg anskaffade silfver. I anledning af erhållen remiss å den af Hr Rosenblad, Bernhardj hos II. Ridd. och Adeln väckta motion: att, sedan R. St:r bifallit, att det silfver, som inflyter å det beslutade lånet af 2 millioner R:dr Specie, skall på deposit-räkning i Banken insättas, rättighet äfven matte tillerkännas Hrr Fullrnägtige i RiksgäldsContoret, alt kunna försälja de erhållne deposit-attesterna när sådant kan finnas lönande samt stadgande derom införas uti Instruetionen för Hrr Fullrnägtige, — får Utskottet vördsamt anföra: att, ehuru vid tillfälle af Coursens stigande en vinst skulle, genom en sådan åtgärd, kunna beredas RiksgäldsContoiret, Utskottet likväl icke finner skäl, att något stadgande i detta hänseende meddelas Fullrnägtige i RfksgäldsGontoiret, enär derigenom skulle förfelas det ändamål sorn åsyftats, Betänkanden, N:s <$35, 446* 6ii att bidraga till realisationens verkställighet, genom den af R.
Och lät komma derin Presterna och Leviterna, och församlade dem på breda gatone östantill; Och sade till dem: Hörer härtill, I Leviter: Helger eder nu, på det I mågen helga Herrans edra fäders Guds hus; och hafver ut orenligheten af helgedomenom. Ty våre fäder hafva förtagit sig, och gjort det ondt var för Herranom vårom Gud, och hafva öfvergifvit honom; förty de hafva vändt sitt ansigte ifrå Herrans boning, och vändt ryggen till, Och hafva igenlyckt dörrarna till förhuset, och utsläckt lamporna, och intet rökverk röka låtit, och intet bränneoffer gjort Israels Gudi i helgedomenom. Deraf är Herrans vrede kommen öfver Juda och Jerusalem, och han hafver gifvit dem till att förskingras och förödas, så att man hvisslar åt dem, såsom I med edor ögon sen. Ty si, fördenskull äro våre fäder fallne genom svärd; våre söner, döttrar och hustrur äro bortförde. Nu hafver jag i sinnet att göra med Herranom Israels Gud ett förbund, att hans vrede och grymhet må vända sig ifrån oss. Nu, mine söner, varer icke försummelige; ty eder hafver Herren utkorat, att I skolen stå för honom, och att I skolen vara hans tjenare och rökare. Då stodo Leviterna upp, Mahath, Amasai son, och Joel, Asaria son af de Kehathiters barn; men af Merari barn, Kis, Abdi son, och Asaria, Jehaleleels son; af de Gersoniters barn, Joah, Simma son, och Eden, Joahs son; Och af Elizaphans barn, Simri och Jegiel; af Assaphs barn, Sacharia och Matthania; Af Hemans barn, Jehiel och Simei; af Jeduthuns barn, Semaja och Usiel. Och de församlade sina bröder, och helgade sig, och gingo in, efter Konungens bud, af Herrans ord, till att rena Herrans hus.
Företaget, beräknadt till en summa af 28 Beräknad kostnad Beviljadt stals i gilladt förslag. bidrag, Riksmynt. 26,000 R:dr R:mt, harden 8 Mars 1861 blifvit i Nåder fastställd!, och omfattar en vägomläggningslängd af 21,539 fot. Kontrakt, om arbetets verkställande genom utsedd Direktions föranstaltande, har af Vägoch VattenbvggnadsStyrelsen blifvit antaget d. 3 Aug. nyssbesagde år, och arbetet bör fullbordas inom den 1 Oktober 1863 26,000: — 17,500: — Upsala lilli. Vägförbätlring vid Dufve backe, belägen nära Bålsta gästgifvaregård å stora landsvägen mellan Stockholm och Westi rås, och åsyftande en omläggning å 930 fots längd, Planen gillades den 8 Mars 1861. Kontrakt om dess utförande antogs al Vägoch VattenbyggnadsStyrelsen den 14 Oktobersamma år, och arbetet, som bör fullbordas inom den 51 Oktober 1865, är redan färdigt, men ännu icke afsynadt 5,013: 10. 2,000: — Stockholms län. Vägomläggningar mellan Ensta och Brottby gäslgifvaregårdar, på sträckningen från hufvudstaden till Norrtelje och Grisslehamn. Planen härför erhöll Nåd. godkännande d. 8 Mars 1861, men kontrakt om dess utförande genom den inom orten utsedda Arbets-Direktionens försorg har icke ingått förr än under löpande året, samt å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar antagits af Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen den 18 nästlidne September. Enligt detta kontrakt böra de till en sammanlagd längd af 8,317 fot uppgående vägomläggningarne fulländas inom den 1 Ökt. 1863 16,730: — 11,200: — 29 Beräknad kostnad Beviljadt stafs i gilladt förslag. bidrag. Riksmynt. Väg för bättring vid Sundsbacken i Ytter-Järna socken, för öfverfarten till Mörkön, i längd utgörande 725 fot. Planen erhöll
669 •ådagaladt berömlig omtanka för Banco*Verkets bästa, samt med sorgfällig noggrannhet efterlefvat och handhaft de till Herrar Fullmägtiges efterrättelse gifne föreskrifter; och då, Herrar Full. mägtige sålunda, efter Utskoitets omdiime, svarat mot Rikets Ständers vigtiga förtroende, är det flir Banco-Utskottet en lika ovillkorlig som angenäm pligt, att hos Rikets Hdglofl. Ständer häri. genom anmäla deras Fullmägtige vid Banco-Styreisen, alla i gemen och hvar och en i synnerhet, till erhållande af Decharge, för den öfver detta angelägna verk efter sista Riksdag förde Hufvudstyrelse* Beträffande de ännu återstående dels från Rikets Ständer remitterade, dels inom BancoUtskottet väckte, och dels af Herrar Banco Fullmägtige framstälde frågor, som ega gemenskap med Banquens och dess Discont-Verks framtida functioner, och jemte de flere från Rikets Stander till Banco-Utskottet redan ingångne Beslut; böra blifva föremål för de Reglementariska föreskrifter, hvilka vid närvarande Riksdag komma att ineddelas Banco-Styrelsen, underlåter BancoUtskottet ej,1 att, i nian af desse ärenders oafbrutet fortgående, behandling, Resultaterne till Rikets Höglofl. Ständers slutliga pröfning och stadfästelse anmäla. Stockholm d. 24 Julii i8?3< Ar.kcffi deri ig Julii 1823- Memorial till Rikets Höglofl.
Dag-Utskottets hvilande Utlåtande, N:o 165, i anledning af Herr C, Prinzenskjulds hemställan, om anmodan till Dag-Utskottet, att till Riks-Stånden inberätta, huru den i Utskottets Betänkanden, N:ris 58 och 103, upptagna fråga om ändring i 18 och 19 §§. af Intecknings-Lagen blifvit afgjord m, m., föredrogs å nyo och bifölls. Den Prot.-Vldräg den 24 Februarii 183a. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Banéö-Utskottets, den 14 dennes, under N:o 121, afgifna och, den 22 derpåföljde e. m. , pl bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 100, förut meddelade Memorial, med förslag till regie* mentariska föreskrifter om låns meddelande från Banken emot pant af Tackjern ; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnda Memorial redan blifvit, den 1 dennes f. m., af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets, den 16 dennes , under N:o 408, aflåtna och, den 17 derpåföljde e. m.t på bordet lagda Memorial, rörande Reglementet , sorn för Riksgälds-Contoiret skall utfärdas. S D.
Flir ordnande vid Universitelerna af undervisningen i Nv-Europeisk linguistik, modern litteratur och eslhelik, har Eders Kongl. Maj:! äskat anslag lill en ny profession vid hvartdera universilelet med lön af 4,000 R:dr, eller tillhopa 8000 R:dr. Såsom af Slalsråds-protokollet inhemlas, finnes nu vid Upsala universitet en profession i modern litteratur och estetik samt vid Lunds universitet en profession i lefvande språk, med skyldighet för den sednares innehafvare att äfven föreläsa eslhetik, Exp editionsUt.i/i o Ur ts Förslag till underd. Skrifvelse, N:n 222. 13 hvarjemte vid Lunds Universitet tvä språkmästare, äro å Stat uppförde, i likhet hvarmed vid det förra Universitetet för språk-undervisningen funnits tvenne exercitiemästare, lill dess Eders Kongl. Majit förordnal, all de två språkmästare-lönerna borde anslås lill två extra ordinarie Adjunkter, den ene, i Franska och Engelska saint den andre i Tyska och Italienska språken. Med inrättandet af ifrågavarande liva profession afses således en förändrad reglering af undervisningen uti de uppgifna läroämnena, hvarigenom de moderna språkens studium skulle komma all iner, än sorn hittills varit fallet, framstå. Rikets Ständer anse äfvpn för sin del af vigt, att tillfälle till erhållande af en grundligare kunskap härutinnan berndes, helst, utom gagnet deraf för den vetenskapliga bildningen i allmänhet, de moderna språken numera lill väsendtlig del ingå i undervisningen vid rikets ElemenlarLäroverk. Men för att detta studium skall blifva af verklig nytta, fordras i della, likasom i andra läroämnen, alt tillfälle vid Universilelerna beredes till bildande af härtill skicklige lärare. Universitetet iir dessutom rälla stället för ett filologiskt studium af dessa språk, hvilka i andra läroanstalter studeras mera för den praktiska tillämpningen.
Den befolkning, som under sådana förhållanden skulle inom nämnde klass framalstras, kommc att i sedligt afseende stå långt framför stattorparen och backstugusittaren; den skulle, fifvad af känslan för sjelfständighet och frihet, och genom familjebanden fästad vid fädernejorden, af omsorgen om sin egen fördel ledas till nitälskan för den lagliga ordula - f? 4 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 22. gens upprätthållande. Men det belopp, som erfordrades till förvärfvande af någon längre tids besittningsrätt till fyra tunnland odlingsbar mark, den minsta jordvidd, som, enligt nu gällande stadgande, finge, utom i närheten af städerne, från hemman afsöndras, jemte kostnaden för lägenhetens bebyggande, förmådde likväl icke tjenaren eller daglönaren att sig förskaffa, och han vöre således utestängd från all utsigt att kunna förvärfva ett eget hem samt derigenom beröfvad det hopp, sorn skulle stärka hans håg att genom arbete höja sig från sin osäkra och beroende ställning i samhället; hvaremot det vore för en ordentlig arbetare möjligt, att genom besparingar å lön eller arbetsförtjenst linder sin kraftfullare ålder bereda sig medel till förvärfvande af besittningsrätt till ett halft, ett eller två tunnland och af dertill nödig byggnad; och äfven afkastningen af en så ringa jord vidd kunde lemna honom något bidrag till hans uppehälle.
— Nämnde vattendrag begagnades visserligen nu obehindradt för den betydliga trafik, hvilken med seglande fartyg derå bedrefs, så väl för lortskaffande af jern och malmer m. m. från ofvanliggande Bergslager, som ock i utbyte deremot ankommande landtmannaprodukter och köpmansgods för stadens och ortens behof; men då Köping sannolikt inom kort komme att utgöra ena slutpunkten för den jernväg, som skall sammanbinda sjöarne Mälaren och Wenern, vore det nödvändigt, att äfven en fullt oförhindrad ångbåtsfart till och från denna punkt tillvägabragtes, så vidt nemligen en af jernvägens hufvudändamål, en snabb och beqväm kommunikation emellan Rikets båda största städer, skulle kunna vinnas. Beskaffenheten af Köpings å hade likväl visat sig deremot lägga stora hinder. För Stats-Ulskollets Utlåtande, JVg 158. För afhjelpande af dessa hinder samt ifrågavarande segelleds förbättrande hade visserligen under de 2:ne sistförflutna åren ej ringa kostnader blifvit använde och åtgärder vidtagne, ehuru man till följd af bristande tillgång på medel sedermera dermed måst upphöra; och vore denna brist nu desto mer känbar, som Köpings stad nödgats vidkännas stora uppoffringar för jords afstående utan ersättning till bangård och annat för jernvägs-bolaget erforderligt område, inköp af annan jord till lastageplats i stället för den nuvarande, flyttning af vågar till nya lastageplatsen och densammas planerande m. m. — Att utan understöd af allmänna medel åstadkomma en behöflig förbättring af denna segelled vore således icke möjligt, och staden hade derföre, för att göra Rikets
Stater äro endast förslagsvis uppgjorde, hemtat anledning att, till ämnets utredande, meddela Rikets Ständer den detaillerade undersökning rörande de serskilda föne-anslagen, hvilken ofvan finnes införd, och som, i betraktande deraf, att Stats-Verkets tillgångar måste med största sparsamhet disponeras, så vida de skola blifva tillräckliga för utgifterna, uppgjort of vanberörde aflönings-förslag, får alltså tillstyrka beviljandet af den för Iöne-regleringen, efter nämnde grund, inom Stals-Expedilionerne, jemte öfrige1 Afdelningar inom Kongl. Maj:ts Cancellie, erforderliga summa af 1,131: 41: 6, dock utan all tillökning i lönings-spanmålen; äfvensom Utskottet, på det alt regleringens successiva verkställande må i någon nion underlättas, tillstyrker: att på Allmänna Indragnings-staten må uppföras det belopp af 2,497: i4; 3, med derunder begripne 235 tunnor spanmål, sorn motsvarar de löner, hvilka ansetts böra indragas. c') Genom den i Nåder beslutade indragningen af Kongl. CancellieStyrelsen, uppkommer en besparing af 2,852: 3o: 5, med 204 tunrr spanmål; men sorn några Tjenstemän äro berättigade att bibehålla deras innehafda lönings-förmoner, tillstyrker Utskottet, att de löner och den sportel-ersättning, sorn dem tillkomma, må å Allmänna Indragnings-staten uppföras, med tillsammans *,695: 4o, jemte derunder begripne 1 o4 tunnor spanmål.
Ständers Lagutskott vid 1817 års Riksdag, den 17 December Samma år, afgifvit uti då vackt enahanda fråga, om ett förändradt Satt för allmänna Författningars kungörande, har, med instämmande i de äfigter* hvilka uti berörde Betänkande blifvit anförde och dem Utskottet, till undvikande af vidlyftighet, trott sig nu icke böra åter Upprepa, jemväl stadnat uti det beslut samina Utskott fattat; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet alltså får föreslå, att den ändring uti hvad 2 Cap. 5 §. Kyrko* Ordningen» angående Författningars uppläsande i kyrkorne, föresktifver, må meddelas: att, med undantag af sådané kungöranden, som hafva en bestämd religiös syftning, och med hvilka på iika sättsom hitintills skall förfaras, alla »frige ankomna Författningar, Beslut och Underrättelser, komma, når Gudstjensten är fulländad, att äf Presten från Predikstolen kungöras; dock 132 Lagutskottets Bctänkanden. att, efter Predikan och sedan Bönerne äro läste, menigheten bör af Presten underrättas, att den, till åhörande af sistnämnde författningar, — bör i kyrkan, sedan Gudstjensten är slutad, qvarstadna. Hvad åter angår de af Herr Grefve Wachtmeister särskildt föreslagna föreskrifter, i afseende på ankomne Författningars vårdande efter kungörandet och tillgänglighet för dem, som önska att dem genomläsa; så enär, genom Kongl. Brefvet den 32 Junii 1747, Kongl. CanceliiPresidentsÅmbetets Kungörelse den 26 November 1807 och 11 §, uti Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 10 September 1743, är föreskrifvet, dels att Landshöfdingarne skola foga anstalt, att de dem tillsände Exemplar af Kongl.
Ständer framhärda etc» Underdåniga Skrif v elser. 631 N:o 236. Uppl. 0. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 17 Oct. 1823. Preste-Ståndet d. ao Borgare-Ståndet d. ao —■ — Bonde-Ståndet d. 8 3 Riksens Stunders underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Proposition om StatsJKerkets tillstånd och behof, i hvad densamma ror er Riks-Statens Andra HufvudTitel. S. A. K * Riksens Ständer hafva; b! väl i anledning af hvad uti E. K. Mits till deras Stats-Utskott i Nåder aflåtne Proposition om Stats-Werkets tillstånd och behof, samt i E. K. M:ts och Rikets Stats-Contoirs vid denna Nådiga Proposition fogade underdåniga Berättelse uti ämnet är vordet framstäldt, i afseende på Riks-Statens Andra Hufvud-Titel, hvarunder Civile och Eandt-Staterne förekomma, sorn Sfven efter öfvervägande af frågor, rörande samma Hufvud-Titel, och hvilka, dels genom E. K.
Kunde han få lif igen och göra en promenad ut på Skeppsholmen, som ligger vän och grön i Stockholms ström, så skulle han antagligen med sitt för det estetiskt berättigade eller oberättigade så känsliga sinne utbrustit vid åsynen af de båda der resta minnesmärkena: » Bautastenar, hvad är meningen? » Och det må väl en annan ha rätt att fråga också. Sedan åtskilliga år står till höger om vägen, då man kommer från Blasiiholmen, midt framför Sjökrigsskolan, ett skrofligt monument, som skall bevara minnet af Vegas för tio sedan fullbordade färd kring Europa och Asien. Fortsätter man promenaden fram utmed » långa raden », så ser man efter en stund till venster om sig sticka upp ur en konstgjord liten kulle en annan sten af samma slag, fastän betydligt högre. Den är ännu icke invigd, men är ditstäld för att erinra om det senare slaget vid Svensksund, då svenska flottan den 9 och 10 juli år 1790 vann en lysande upprättelse för sitt i augusti året förut på samma plats lidna nederlag. Det var efter den olyckliga bataljen 1789, som den här ofvan citerade amiralen konstkännaren anmälde för sin konung: » Ers majestät har ingen skärgårdsflotta mer », hvarpå konungen gaf ett högsinnadt svar genom att på den bedröfvade hjeltens bröst fasta det högsta utmärkelsetecknet för krigiska bedrifter, det som riddarne af svädsordens stora kors egde att bära. Triumfen för hundra år sedan bör lifligt ha gladt Ehrensvärd; men detmå undras, om han skulle önskat se den » förevigad » på det sätt, som man nu funnit lämpligt att välja — genom en efterapad antiqvitet. Då det blott fans en bautasten på Skeppsholmen, kunde man ännu fördraga det. Men den nyss ditstälda framkallar lätt den frågan: förmår man icke hitta på någonting annat? Något öfverflöd på uppfinningsförmåga hos vederbörande förråder det icke att midt inne i en modern hufvudstad genom upprepade arkaismer i gråsten fira minnet af tilldragelser, hvil-kas betydelse är så pass olika, att det icke bort bjuda på någon oöfvervinnelig svårighet att finna ett uttryck derfor i minnesmärkenas form och anordning.
— för urets evigt samma tick, Han kommer icke mer — för poppelns sus vid polens kant, — • Jag är så trött! Må snart jag hinna, för allt, för allt hon leda fick. I döda, ro hos er! Dock mest af allt den stund hon skydde, Vid midnatt ofta till hon spratt, när ugglan skrek kring ensligt bo. Omsider hanen gol, och matt cid kärret bölade en ko. — Beständigt samma, samma blott! — Halfvaken låg hon länge så, tills kulen morgon kall och grå upp öfver ödslig landtgård gått. Hon suckade: Må dagen svinna! — Han kommer icke mer — Jag är så trött! Må snart jag hinna, I döda, ro hos er! när öfver dammkorns muntra dans en strimma göts af kvållsolns glans i rummet in, förr ' n dagen flydde. Hon suckade: Må ro jag finna! — Han kommer icke mer — • Jag är så trött! Må snart jag vinna den frid, som grafven ger! Edv. Hammarstedt. Hj är teäfventyr. Ett litet samtal, för mödrar att begrunda. Ett stenkast knappt frän gården låg en liten svartbrun, unken damm och bredde sömnig ut sin våg, betäckt med gulgrönt slem och slam. Förkrympt en silfverpoppel tätt bredvid där stod. I hvarje gren han skalf liksom till märg och ben. — För öfrigt milsoidt naken slätt! Hon suckade: Må lifvet svinna! — Han kommer icke mer — Jag är så trött! Må snart jag hinna, I döda, ro hos er! Då vaken hon om natten låg och månen lågt bland skyar brann, * Som kändt har nyligen Englands störste samtida skald Alfred Tennyson slutat sina dagar. V i meddela som ett prof på hans diktkonst denna vackra dikt i en for Idun nyutförd öfversättning af amanuensen E. Hammarstedi. &gt;f| ?|^l) eri, herr doktor, ni är verkligen kor * msk misk, » utbrast fru von G. och skrattade, så att tårarne kommo henne i ögonen.
Hvad lill förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke lämpas på den, som, under påstående tåg, med vederbörande Befälhafvares eller Kronobetjeningens vetskap och tillåtelse, utgifver i minut bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvil hos honom inqvarterade. 55 §. Ej må köpare till vittne åberopas, eller för ojäfvig antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat, hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, att bränvin blifvit till andra personer vid samma tillfälle försåldt. 56 §. Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, bör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passerat saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af Tullkammaren utfärdas innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne tillverkningsbevis; äfvensom, när bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtfölja. Äfven bör, då bränvin föres landsväg till större partie än sextio kannor, det samma åtföljas af ett lika beskaffadt tillverkningsbevis. Uraktlåter någon hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock skeppsbesättningens förråd, räknadt till 4 kannor på man, ej inbegripes, vare det utan bevis förda bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkningsbevis eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning. Finnes detsamma vara å utländsk ort tillverkadt, straffes förbrytaren såsom för oloflig införsel. S7 §• Allt hvad i denna Författning finnes stadgadt om ulminutering af bränvin, gälle äfven för andra spirituösa drycker, som i mindre qvantitet än en fjerdedels kanna försäljas. Ber.-, Logsamt Allm. Besa.- och OeconUtsk:s Utlåtande N:o 8. 3i Sjette Artikeln. Föreskrifter i afseende pä Författningens verkställighet. 58 §. Konungens
Herr Grefve Gustaf Adolf Sparre, låta på Riddarlms-kassans bekostnad slå en medalj i guld af samma storlek som Svenska Akademiens Stora utaf Tjugusex dukaters vigt, att öfverlemnas med ett exemplar till H. M. Konungen och ett till II. Exc. Grefve Sparre, samt uppdragit åt Kiddarhus-Direktionen att detta betlut verkställa; så och efter det Kongl. VitterhetsHistorieoch Antiquitets-Akademien, på Direktionens anmodan, uppgjort ett af Direktionen godkändt förslag till den gravering och de inskriptioner, hvarmed medaljen skulle förses, samt graveringsarbetet blifvit verkställdt af Fru Lea Ahlborn och de båda exemplaren i guld präglade, har Direktionen öfverlemnat desamma till H. M. Konungen oell H. Exc. Herr Grefve Sparre. 51 exemplsr i silfver och 100 exemplar i bronz af samma medalj hafva dessutom blifvit slagna, och sedan Kongl. Museum samt Universiteternes Mvntkabinetter kostnadsfritt bekommit hvartdera ett exemplar i silfver, hafva, emot ett utaf Direktionen bestämdt pris ef 12 Rdr 10 öre för silfverexemplaret och En Rdr 25 öre för bronzexemplaret, 14 exemplar af det förra och 72 af det sednare slaget utlemnats tili Ledamöter af Stån« det, som vid sista Riksdagen antecknat sig för medaljens ernållande: och komma de återstående exemplaren att i Riddarhus-kansliet de öfriga Subscribenterne tillhandahållas. Riddarhus-kassans kostnader för denna medalj hafva uppgått till en sammanlagd summa af 1681 Rdr 80 öre, hvaraf 259 Rdr 40 öre blifvit genom omnämnde försäljning kassan gedtgjorde.