Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Men jag var i detta ögonblick så olycklig, så upprörd, att jag glömde allt annat än det att ni en gång visat er som en verklig vän.” ”Och begär jag väl bättre nu än att få anses så” blicken bekräftade tydligt orden ”Men tillåt mig att fortsätta vårt samspråk, under det vi gå framåt! Åt hvad håll får jag göra fröken sällskap?” ”Vi bo på Riddargatan.” ”Så mycket bättre: vi ha då en lång väg Men fröken bleknar – min gud, fröken mår illa?” Och Blenda, skakad af så många olika sinnesrörelser, kände sig verkligen gripen af en svindel. Hon tyckte sig färdig att dö vid den ångestfulla, djupt marterande tanken att grefven måhända tänkte något illa om henne – det var så besynnerligt, det talade ju så emot henne, det sätt hvarpå han funnit henne. ”Bästa fröken, tag min arm och anse mig för guds skull som en verklig slägting – ingen sådan, var derom uppriktigt öfvertygad, kan mena fröken bättre!” ”Men”, invände hon stammande och med en obeskriflig sorgsenhet, ”denna öfvertygelse, som jag eger, hindrar mig icke att vara förtviflad deröfver att jag ej alltid rätt kan urskilja hvad som är passande och opassande. Jag ville gerna antaga anbudet – jag förmår knappt hålla mig uppe. Slig mig då ni sjelf, ni, som säkert icke vill missleda mig, om det går an?” Det svar Blenda erhöll på sin öppna fråga, var, så att säga, helt och hållet odecideradt. Det bestod deruti, att hennes riddare, efter att med en öm och uppmuntrande blick hafva betraktat henne, hastigt ropade till sig en vagn, som just lagom kom emot dem; och förrän den unga flickan hunnit ens tänka på, långt mindre efterhöra, huruvida detta passade bättre, satt hon i den slutna täckvagnen, och vid hennes sida den, hvilken hon för sig sjelf fortfor att kalla ”grefven”. Innan denne person steg upp, hade han yttrat några ord åt kusken. Blenda hörde dem ej, men att dömma af den tid, som åtgick för hemresan, trodde hon sig begripa att befallningen icke innehållit en befallning om kortaste vägen.
St. etc. —■” må införas följande: och enär derjemtevidkommande de öfriga behofven för fullkomnandet af ej mindre Uruversiteten j än de, i UppfostringsComite'ns Utlåtande omförmälda TillämpningsScholorne, — ibland hvilka Kongl. Krigs Academi en på Carlberg, i anseende till de dervid införda färbättrade lärocurser och undervisnings-methoder, fästat R. St:s serskilda uppmärksamhet, R. St. funnit den af E. K. M. för nämnda behof förslagsvis begärda nedsatta Summa af 18,ooo R:dr årligen ingalunda vara för betydlig i jemförelse etc, — —; hafva R. St. etc Den sålunda föreslagna jemkningen öfverensstämmer med hvad de sammansatta Utskotten, i anledning af Herr Bråkenhjelms motion, yttrat, pag. 34, i Betänkandet N:o 5a: — ett yttrande, som, i egenskap af Utskottens serskilda reflexion, med lika mycket skäl kunnat, på sätt äfven skett, till undvikande af vidlyftighet, ifrån Skrifvelse* uteslutas, som det nu synes lämpligt, att, till beredande af möjligaste tydlighet, låta detsamma i Skrifvelsen inflyta, serdeles som a:ne Riksstånd gillat innehållet af 212 Exp. Disk. Förslag till uncl. Skrijv. N;o 286 sist åberopade Betänkande; — Högloft. Ridderskapet och Adeln till hela dess vidd, och Hedervärda Bonde-Ståndet visserligen med inskränkning af det ifrågaställda anslagets belopp, men deremot med uttryckligt tillägg, att Ståndet, i anledning af det efterdöme, som KrigsAcademiens LärareStat, i afseende på införandet af en förbättrad läromethod, redan gifvit, ansåg R. St, böra hos Kongl.
Genom förhöjningen i Credtk-Sedlarnes devalvation ifrän ^?del till -^-rdel, blifwer tyngden widsutskyldernas erläggande mycket swärarr än som päräknadt blifwit, äfwcn som ock swärighetcn i samma män ökaS för Debitorer alt afbörda sig Bavcomynts ffulldcn. Genom Realisationens »verkställande pä ett med Riksens Sländers Banco-Uskotts Reglemente och Riksdags-Bestulet öfwerrnsstänimande sätt befrias Banque» ifrän ben i annor händelse uppkommande högre gradation af 1,410,002 R:dr, och asdraget pä Crcdit-Sedlarne förblifwcr inom de billighetsgränsor, hwilka Riksens Ständer uti Riksdags-Beslutet förklarat slsj sorgfäiiige, att icke wilja öfwersttga; hwarwid jag ock önskar det mätte förblifwa, emedan wcrkan af förändringar i Beslut icke alltid i förhand stär att beräkna. Oc till utgifwande förestagne 4 Procents Reverser blifwa efter min tanka ej annorlunda att anse, än fordom Läne-Banco-Sedlar, ssm alldrig i allmänna - Den ZO October. männa rörelsen warit gängse: och komma således att minska Rörelse-Capitalet, hwarigenom prnningemanncn sär ett nytt fält att göra sina planer till skörd^pä Näringsidkarens bekostnad. För att desto bättre göra denna min tanka begriplig, har jag uppgjordt z:nc Calculcr. —. —^
Fyra för hundra upplupna ränta först godtgöres och återstoden utgör kapital-afbotalning, böra till Riksgälds-kontoret erläggas under den för lånets fulla återbetalning erforderliga tid, före slutet af hvarje år, räknadt från lånets utbetalningsdag; börande, derest denna sålunda föreskrifna inbetalning icke verkställes å bestämd tid, dessutom för det till liqvid förfallna oguldna beloppet utgöras Fem procent årlig ränta intill dess detsamma varder betaldt. Beträffande det för utförandet af ofvannämnda sjösänknings-arbeten och båtleds anläggning under 1853 och 1854 års riksdag beviljade samt under åren 1855 —1857 utbetalda lån å Två hundra fyratio tusen R:dr, komma de föreskrifter att lända till efterrättelse, som i afseende på återbetalningen af och ränte-beräkningen för andra under samma riksdag till vattenaftappningsföretag anvisade lån blifvit meddelade och i ofvanstående § 74 finnas uppgifne. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1860. Slats-Utskotlets Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Sept, 1860, kl. 2 e. m. Utlåtande, angående ersättning får sådana af Kongl. Statskontoret förskottsvis bestridda utgifter, får hvilka statsanslag ej blifvit af Rikets Stander beviljade. (U. A.) Sedan uti underdånig skrifvelse den 22 Aprii 1857 Rikets Ständer, med afseende å olägenheten af de dittills vanliga anvisningarne på öfverskotten å Statsverkets inkomster, anhållit, att om Kongl. Maj:t framdeles skulle finna nödigt att tillfälligtvis anvisa statsmedel till sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda och dertill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, derest de ej kunde bestridas med de för dylika tillfälliga behof egentligen afsedda besparingarne å Riksstatens Hufvud-titlar, måtte under förskottstitel anordnas samt vid påföljande riksmöte tillkännagifvas för Rikets Ständer, som då ville i anledning af de gjorda anvisningarne besluta; har Kongl.
Remitterades till Constitulions-Utskoltet Stats-Utskottets memorial, N:o 8, hvari förmäles, att anledning vore till anmärkning emot Chefen och föredragande Siats-Rådet för Civil-Departementet. O Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs å nvo och hifölls Expeditions-Utskotlels den 17 dennes i. in. på bordet lagda memorial, JN:o 4, i anledning at' återremisser al memorialet N-o 1. 5 D. Föredrogos å nvo och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde dea 17 dennes f. m på bordet lagda memorial: JN:o 5, angående Riksdagskostuadernes bestridande, N:o 6, angående ersättning för Herr Landtmätskalkens och Herrar Talmännens Riksdagskostnader. S. D. Vid förnvad föredragning, lades till handlingarne Slats-Utskottels den 17 dennes f. m. pä bordet lagda memorial, N:o 3, med Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret till Rikets nu församlade Ständer afgifna berättelse. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Constitutions-Utskottets den 17 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 1, med anhållan om arfvoden för en Notarie och en Ca liz list. S. D. Uppå hemställan af Hans Excellence Herr Grefven och Landtmarskalken, biföll Ridderskapet och Adeln, att Lördagen den 31 dennes val må förrättas till utseende af Ledamöter uti den i 04 § Riksdags-Ordningen föreskrifne Nämnd, som eger att döma, huruvida Högste
Thysenii frikallande från ådömd skyldighet att ersätta • origtigt afkortade krono-utskylder: Af slogs; N:o 107, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående afskrifning af de, i och för den i hufvudstaden sednast församlade Revi' flik. Ull R. St. 9 Sami 67 530 Prot-Utdrag, den 11 Januari 1845- visionen öfver Rikets Elementar-läroverk, utbetaldte förskotls-summov: Eiföl/s; N:o 108, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å f. d. Kronofogden C. JVestlingers och f. d. Härads-skrifvaren G. Lindforss underderdåniga ansökning om eftergift af ådömdt ersättnings-ansvar, i följd af nragtlåten debitering och uppbörd: Biföds-, N:o 109, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss å f. d. vice Kronofogden J. P. Lundqvists underdåniga ansökning om afskrifning af dess uppbörds-balance: Afslogs. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Ulskottets, under N o 11, afgifna memorial till Höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anledning af dess återremiss af Skrifvelse-förslaget, N:o 87, blef, med godkännande at förslaget, N:o 53, samma memorial lagdt till handlingarne. S. D. Åter föredrogos följande Stats-Utskottets utlåtanden, nemligen: N:o 110, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående den af Hans Excellence Herr Friherre Löfenskjöld i underdånighet sökta förlängning af arrendet å Sundbyholms Kungsgård i Södermanlands Län: ylfslogs ; N:o lil, angående ifrågaställde förändringar uti gällande Stadguuden, dels rörande sättet för markegångs-prisens bestämmande, dels i fråga om beskaffenheten af afradsgild spamnål:
Den skulle således icke wara af nägon nytta uti förenämnde afseende» och den i nödens och behofwelS stund päräknade tillgäng af spannemäl, skulle blifwa mindre säker i samma förhällande sow den allmänna spannemälsbristen, gjorde för den oinskränkte branwinsbrännaren sivärt, om icke omöjligt, att upsylla dest förbindelse. Man har Medes sökt ett medel som motarbetar sig fjelsi. Om den rättighet Utskottet welar tillegna en och hwa» m mot flystnämnde »vilkor nyttja stör, re ZlZ Den 2 3 Nan re panna än 90 kannor, stall sträcka fiq äfwen kill andre än jordägare pa landet, hwilket i betänkandet icke syi ee klart utredr, hälst nägor undantag icke finnes anmärkt; sä är man nödsakad bestrida en sädan tillåtelse, da erfarenheten redan wisa t de stadeliga lökjaer, som pkommit, enär icke werkeligt behof eller nyitia huehäiisanstalt, Utan endast spe> culation pa enstilt winning styrer företagen. Icke eller kan man inse någor stal hwarföre stadsbo borde betala pani eafgiften med 50 procen lS förhöjning mot laudtmannen, enar den förstnämndes kostnader tvid tillwerkninaen alkid mäste blifwa större, än den scdnares. Äfwensom der är afwtkande fran alla styrelsegrunder, att del stulle fä tillhöra pluraliteten af städernas inwänare bestämma de wilker, svin pröfwas nödige till förekommande a.f cldswädor wid stads bränneriers anläggande. Den bränwmsbrännare kemnade rättighet, att försälja ett stop bränwin utan att sädant räknas till minutering, har medfört Ven stadeliga werkön att krögare och bränwinsbrännare warit ett och samma, hwadan e» sä nedsatt försäljningsrätt, synes böra pa det sätt förändras, att en hushållare som äger rättighet tillwerka bränwin icke sär afyttra mindre än ett ankare hwarje gäng försäljning st-r. Om jag ej befarade, att trötta Högloft.
Sig finna närmast öfverensstämmande med nämnde Förordnings mening och grund, att Öfver-Rätt, äfven i de fall, då Under-Rätts i brottmål meddelade Utslag icke kommit under hufvudsaklig pröfning, utan blifvit ansedt hafva, emot den klagande parten, vunnit laga kraft, bör, uti anvisningen till underdåniga besvärs anförande, meddela föreskrift om fullgörande af hvad ådömdt blifvit.) Enär Utskottet anser samtlige ofvanberörde Nådiga föreskrifter, hvilka tillkommit uppå förfrågningar af Domstolar och Embetsman, vara i öfverensstämmelse med hvad lag och författningar eljest stadga, och det förstnämnda Kongl. Circulairet angår iakttagande af en förut påbjuden nödig fördelning af arbetsfångar utaf olika kön, samt det senare Kongl. Cir Bihang till R. St. Brot. 1834- —ti a rt„t ro Lag-Utskottets Utlåtande JV:o 80. culairet ock de tvenne Kongl. Brefven åter varit föranledda utaf saknadeu af bestämd lag för de fall desamma angå, och af angelägenheten att tillvägabringa säkerhet och enhet uti lagskipningen, tillstyrker Utskottet, att dessa Kongl. Circulairer och. Krej måtte af Rikets Högloft, Ständer gillas, till vederbör andes fortfarande efterrättelse.„ Slutligen bör Utskottet förklara, det Utskottet anser Justiliae-Ombudsmannen hafva i allmänhet motsvarat Rikets Höglofl. Ständers förtroende, ehuru Utskottet härvid tillika får uttrycka den önskan, att JuslitiasOmbudsmannen närmare, än som skett, hade lemnat upplysning, angående orsakerne, hvarföre flere af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag aflåtne underdåniga skrifvelser icke kunnat till afgörande förekomma. Ankom till Exp—Utsk. den 3i Maji. Memorial derom, att de lägst adganden, som vid innevarande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän Civiloch Criminal-Lag, måtte, så vidt ske kan, varda i en enda författning kungjorde.
Makadamisering af de genom Norroch Roslagstullarna från Stockholm ledande vägar, samt erläggande af afgift för samma vägars begagnande, angående: B. VI. 36, 429, A. 429. Malexanders socken: se Östergöthlands Län. Malmö Låne-kontor: se Låne-kontor. Malmöhus Län, angående försäljning af sex Länsmans-bostäils-lngenheter inom nämnde län: I. 115, R. 121; B. lil. 13, A. 47, E. 119. Mantalet, angående antagande öfver hela riket af detsamma såsom enhet vid skatte-beräkningen och om reducerande af mantalsbråken till decimal-bråk: B. VII. 4, 137, A. 137, E. 226. Mantnls-bråken, angående deras reducerande till decimal-bråk samt om antagande, öfver hela riket, af mantalet såsom enhet vid skatte-beräkningen: B. VII. 4, 137, A. 137, E. 226. Mantalsoch Skattskrifningarnes förrättande, angående förslag till de formulärer, som böra bifogas den föreslagna Förordningen rörande —: B. XI. 116. 182, 199, A. 199, E. 377. Mantals-penningarne, angående deras bestämmande till jemna belopp efter nya mynt-systemet: B. III. 207, 266, A. 296, E. 462- Marcks von Wurtemberg, Friherre Ulrik Adolf, dess yttrande: I, 447. Mariae kyrka i Sigtuna, angående väckt fråga om anslag af allmänna medel för reparation af —: B. III. 86, 133, Å. 135; U. X. 160, 213, A. 213. Markaryds församling i Kronobergs län, angående föreslagen eftergift och afskrifning af ett nämnde församling beviljadt kyrkobyggnadslån: B. VIII. 90, 165, A. 165- Markegångs-prisen, angående förändring af sättet för deras bestämmande: B.
I öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit i afseende å artikeln kantiljer yttradt, hemställes, att, med uteslutande såsom hufvudrubrik af artikeln fransar, galoner, gramaner och snören, i stället må å behöriga ställen intagas särskilta bestämmelser för gulddragarearbeten och snörmakarearbeten; för hvilket ändamål i underdånighet föreslås de på inhemtade upplysningar om varuslagens olika värden och beskaffenhet grundade redaktioner och tullafgifter, som finnas i den bifogade införselstariffen intagna; i följd hvaraf de äfven för paljetter samt för tråd af guld och silfver i taxan förekommande särskilta tullbestämmelser böra utgå och hänvisning i noten i stället lemnäs till gulddragarearbeten; och torde vid rubriken »snörmakarearbeten» den särskilta föreskrift böra göras, att, för bestämmandet, till hvilken af de olika klasser, hvari artikeln är fördelad, ett snörmakarearbete skall hänföras, tages blott hänsigt till det material, hvaraf öfverspinningen beslår, och att för det material, som finnes under öfverspinningen, lemnäs intet afdrag i vigten; hvarjemte nödiga hänvisningar i noterna jemväl till denna rubrik lära böra lemnäs. Jemte bibehållande af nuvarande införselstull, 9 sk. skålpundet, ä frugter och bär, inlagda i brännvin eller ätticka, torde, i anseende till den tvekan, som ofta Gardiner. rull-, af målad bomullsväfnad. Garn. Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse, N:o 40. 33 ofta kunnat uppstå om frugters å en del buskoch risvexter hänförlighet till jordeller trädfrugter, annan skillnad i tullbehandlingen icke böra äga rum, än å friska och torra frugter och bär; och föreslås tullen å de förra till 36 sk. tunnan eller lika med den nu för friska jordfrugter gällande, samt för torra till 32 sk. lispundet eller något mera än som nu är bestämdt för dessa slags jordfrugter, nemligen 30 sk.
Hvad det angår, att Ekevirket, såsom Friherre Ehrenborgh förmodat, kan tagas ifrån vårt land, i stället för utrikes ifrån; så är den saken redan besvarad af Grefve Dela Gardie. Jag tror således ej, att deruti någon besparing kan äga rum. Rörande hvad Friherre Anckarswärd anfört, att Insocknefrälset i Skåne har frihet från forsling; får jag nämna, att det alldeles icke är någon svårighet för de större possessionaterne, att forsla virket till nästa hamn, men de sälja ej Eke. Det göra de mindre jordägarne, som köpt sina hemman dyrt eller för skuld, och vilja betala dem genom skogsförsäljning. För dem är det svårt, att åstadkomma forslingen. Hvad angår svårigheten för Utsocknet, att mäta inne hållet af lassen, så blifva de ej anlitade derom; det sker vid varfvet eller hamnen, der virket lefvereras. Jag förenar mig för öfrigt med Herr Nordenskjöld, och önskar återreiniss. Herr von Hartmansdorff, August: Jag är till en del förekommen af Herr Lager - I72 Den 19 F e b r u a r i i f. m. hjelm; men får för öfrigt fästa upmärksamlieten deruppå, att, i samma mån, man borttager natural-praestalioner, som varit ålagde jordägare i Sverige, måste man göra bevillningen större. Följden deraf blifver, att betydligare penningeskatt skall af jordägaren utgå; och hvar skall den tagas, under det han klagar öfver bristande afsättning och omöjlighet alt skaffa penningar. I stället för att lemna större penningebidrag till 10 Hufvudtiteln, utan nya utvägar att något förtjena, skulle, om Friherre Wrangels och Herr Nordenskjölds framställningar antagas, de skattskyldige vinna på sin skjutsning. Yi hafva i dag i en annan sak sett, att allmoge, som fått rättighet att lösa sin naturalpraeslation med penningar, begärt att få gå tillbaka och betala den i persedlar. Äfven i detta fall skulle man möjligen komma att ångra sig.
D. e. m. Wid förnyad föredragning af E* konomiUtskottets Utlåtande N:o 184, angående yrkad likhet uti rättigheten till nya Smidens anläggande så i Södra som Norra orterne, fann PresteStåndef, som redan bifallit Utskottets först i ämnet afgifne Betänkande N:o 133 att detta sistnämnde utlåtande borde lägga» till handlingarne. Prot. XJtdr. d. 25 Septemb. 1323. 10*7 Från Vållofl. BorgarcStåndet. S, D. Allmänna Besvärs och EkonomiUfskottets nedannämnde utlåtanden föredrogs å nyo och biföllos. N:o i8rOm ParmBroTorgoch Renhållnings-afgifterne i Stockholm. I väckt fråga om SaköresLängders kungörande. N:o 183- Om förhöjning i Tullen å Finskt och Ryskt glas. I anledning af återremiss a Betänkandet. Om rättigheten till nya Smidens anläggande. S. D. Återremitterades Bevillningsutskottets Memorial N:o 39 med förslag tili en förändrad Tariff för Husbehofsbränvinsbrännings* afgiften. S. D. Wid förnyad föredragning af Bevillnings och EkonomiUtskottens utlåtande N:o 40, i anledning af Motionen om upphörande af Bötesansvar för de Skattskyidige, som från Kronouppbördsstämma och af RegementsSkrifvaten utsatte Uppbördsmöten förfallolöst ioi8 Prot. Vtdr. ä. 25 Septemb. 1823. ’ uteblifva, blef utlåtandet i förra delen eller om Böternes upphörande för uteblifvande från Kronouppbördsstämmor bifaller, men i den sednare eller angående vitet för Räntegifvare, hvilka vid Restmöten icke tillstädes komma och sine restantier erlägga, förkastadt, med beslut, att äfven detta vite bör helt och hållet upphöra.
Och att Tisbe vid första förmodan, att Pyramus blifvit dödad af vakten utanför fönstret, genast är redo att genomborra sig med dolken, tecknar lyckligt hennes häftighet och afgifver liksom en förberedande förklaring å hennes beslutsamhet vid åsynen af älskarens lik. Tonen i dialogen är mindre berättande än i de äldre dramerna; personerna uppträda icke blott för att uppläsa en lexa och sedan gå sina färde, utan samtalets hufvudinnehåll inledes på ett ofta osökt sätt och får en naturlig afrundning i hvarje scen. Det episka kompositionssättet synes sålunda här hafva lemnat plats för ett mera dramatiskt; men ser man till, finner man att det ingalunda försvunnit, utan sitter qvar, och det ganska fast, i den inre motiveringen. Handlingen utvecklas icke ur de handlande personernas inre, och det är endast genom ett öfvernaturligt maskineri den kommer i gång. Pyrami och Tisbes kärlek är ett verk af Venus; hindren, som lägga sig i vägen för deras förening, åstadkommas till en stor del af Jarib, och för den lyckliga utgången hafva de att tacka Vesta och Diana. Detta gudamaskineri, af tidssmaken fordradt, är på samma gång en exponent på svårigheten för den tidens dramatiska författare att annorlunda än episkt uppfatta en handling. Det har dessutom sin märklighet, att se hur det blifvit behandladt. Ty å ena sidan skall i denna ”hedniska Comoedia” dessa gudar af de handlande betraktas såsom verkliga gudar, åt hvilka de offra i deras tempel; men å andra sidan delar författaren sjelf tidens allegoriska uppfattning af dem, och de framställas derföre af honom såsom endast personifierade begrepp. Detta föranleder en bizarr förbistring, men en, som var fullkomligt tidsenlig; ty hvarken förmådde författaren höja sig till den grad af objektivitet, att han skulle kunnat framställa en tilldragelse från en annan tid med annan religionsåsigt, utan att deri inmänga sin egen tids religiösa uppfattningssätt, och icke heller hade hans publik begripit honom, om han så hade gjort. Det kommer derföre icke i fråga att begära någon konseqvens i teckningen af dessa mytologiskt-allegoriska väsenden.
Detta olika begrep har de fidsta Riksdagar likasom blifwik stadfästadk., da man kallat Vrwrllninq, bäde dct li! Stats.wcrket af Ständer bifallna exrrgoräinsirL understöd, Utöfwer dek, som wanliga Ulskylder och Lomribuiionsr utgöra, u ian ock med lika namn af Brwillning betecknat de sammanstött, som Riksens Ständer öfwerenskommit yk ärligem erlägga, til Inre-clUns och förfaflandtz egpirsfors betalning uppä den Riksgäld, som Miks sens Ständer vid i/89 och i/yr arens Riksdagar sig äkggik at ombesörsa. Ek hopblandadt begrep af desin bada flage LxrrzarciingchL UkMstder har också än ytterligare deras upkammn, at de blifwik de Skattskyldiga cksbirsrsclL och af dem i Landet upbur-, pa under en och samma titel , pä lika särk redowifade, och ingått uti RiksgäldS-Lonrcstrei» samt sedan derstädes-fördelade, sa ar SkatS-Lnnrvirer derifrån erhållit 200,000 Ziiksdaler om äret, som, ti.l Stats-Werket af Roseus Seander bliswit såsom understöd bewilljave. Desa 2OO.VYO, Riksdaler ärligen, är således hen Summa, som med ordet Bewillning räktcligen hör sörstao, och är gf den natur, at .Riksens Ständer kunna Jaka, eller Neka ar gifwa den, kunna cle , rormrnsrs, om Summan skal! wara större eller mindre, samt utsätta tiden huru länge de wilsta giswa § och således, när en sadan Bewillying skall uphöra».