Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu tyckte jag att o plymerna snart nådde i taket, så växte de o för hvar minut som gick. Jag försökte tillS3 tala en kypare, för att få höra litet om värdarna, men jag måste ha sagt något alldeles bakvändt, ty karlen såg fullkomligt o förvirrad ut. Ja, inte värdt tala med mig w o m indianska tortyrpålar efter detta, ty hvad betyder all indiansk tortyr mot att vandra mellan dubbla led af världens förnämsta män och kvinnor, med växande «O Smm fjädrar på hufvudet, och inte ha en männi»: o ska att hålla sig till! Också kan väl ingen undra på, att jag skuddade Stockholms o, - a stads fest-damm af mina fötter? Det gjorde jag, och det med en fart! Bakom mig hörde jag. Nej, jag vill inte skrifva om det där ännu. såret är för färskt!! J4 J4 m m Ü a Lyckligtvis hade Ruffen inte hunnit gå hem ännu. Han tog mig till en källare bredvid, gaf mig vin och var så öm emot 5 Sedan jag hämtat mig, och vi ordnat om min toalett litet, ställde vi oss » utanför » igen. » Ingenting går upp emot att känna sig vara på sin plats, gubben lilla », sa ' jtag och tryckte Ruffens arm intill min. Roligt hade vi, det är säkert! Och allting både hörde och sågo vi, efter sona nackspielet försiggick i trädgården. Främlingarna hurrade och tog af sig hatten, tog af sig hatGammalt stickylle, klädningslappar. doffel, ull o. in • * • » ?• » i » Hildur Anderssons Ullspinneri ocb Skrädderi-Aktiebolag, emottages till all slags spanad. — Pressning och beredning verks ' .älles. — Beelt arbete, billiga pris. » • » Allm. T. (3ods afhämtas tacksamt afgiftsfrit! För vigt om 18 kg. fraktfritt fram o. åter. Aiim t. so 435. w o 222 ten och hurrade, ett i ett, (för de olika folksångerna!) Till sist tog de hatten af sig för » Joachim i Babylon » med, och det kunde de gärna göra, efter ju Bellman verkligen var så godt som en kung i sitt eget rike.
Henric Lovén. 7:©. Hony!. fUcklesiasUk-departementet. 189:o af den 20 December 1862, i anledning af sökt befrielse för Markaryds församling i Kronobergs län från skyldigheten att betala återstoden af det för dess kyrkobyggnad från Riksgälds-kontoret utgifna lån. (3.) — 39 — Hvad Kikets Ständer beslutat, har Kongl. Maj:t den .10 December 1862 låtit vederbörande till kännedom meddela. 190:o af den 14 Januari 1863, angående ändring i 2 § 1 mom. af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862 rörande reglering af presterskapets löneinkomster. (8.) Med bifall till den underdåniga framställningen, har Kongl. Maj:t den 11 September 1863 ]åtit utfärda nådig Kungörelse om ändring i mom. 1, 2 och 4 af § 2, i Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster. 191:0 af den 28 Januari 1863, angående utarbetande af förslag till ecclesiastik Boställsordning. (17.) Sedan Kongl. Maj:t den 13 Februari 1863, anbefallt Kammar-kollegium att utarbeta och till Kongl. Maj:t inkomma med förslag till Förordning i den syftning Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga skrifvelse angifver, så har bemälde Kollegium den 24 Maj 1865 med sådant förslag till Kongl. Maj:t inkommit, hvarefter Kongl. Majit den 9 nästpåföljande Juni förordnat, att samtliga Domkapitel i Riket skulle, efter det vederbörande presterskap kontraktsvis blifvit bordt och sig yttrat, med deras och egna underdåniga yttranden i ämnet till Kongl. Majit inkomma inom sex månader efter erhållen del af den nådiga remissen, äfvensom bemyndigat Kammar-kollegium att låta trycka 1800 exemplar af ifrågavarande utlåtande och förslag.
Vid KrigsAeademien deremot, motarbetas denna löjliga barnslighet genom Kro. nans uniform och allas vilkor åro lika; hos ynglingen inplantas der att förakta klen veklighet och en qvinlig granlåts fåfänga. Anseende bland kamrater kan der endast förverfvas genom öfvertråfFcinde egenskaper, större skicklighet i vetenskaper eller kroppsliga färdigheter. J g upprepar hvad jag redan en gång förut haft åran nämna, att mången till KrigsAeademien inkommen veklig yngling, lenmat den, -med glädje oell tacksamhet för sin der gjorda omskapning, och med förmåga att gagna Konung och Fädernesland. Den olägenhet, som af Herr von Hartmansdorff med flere blifvit anmärkt vidlåda närvarande uppfostran vid KrigsAeademien, att den gör eleverne isolerade från andra ungdomsbekantskaper, än inom sitt (get Stånd, är en an. märkning, hvars riktighet jag fullkomligt medgifver, ehuru jag icke tror olägenheterne deraf nu mera så svåra sorn fordom, ty den -tid är 'Den 25 Augusti c, m. 349 förbi då Ståndssinnet delade Nationen uti en mängd små corporationer med ömsesidig afvog, het mot hvarandra. Detta småaktiga lynne tillvar på en tid KrigsAcademien icke fanns, det har försyunnit under dess tillvaro. Tidsandan har ensam uträttat denna förändring i nationallynnet, den har borttagit det imponerande uti och gjort lika löjlig, den civila tjensteman som på sitt embetsrum bortglömmande att lian är en Statens tjenare, vill spela rolen af en myndig Byskolmästare, med dem som anlita dess embetsåtgärder . och den militair, som i samqväm och vid bouteillen, blott skattar värnet af sitt eget Stånd, och förtäljer växelvis historier om sin tapperhet och sina bedritter i fält och på gästgifvaregårdar. Men olägenheterne af den isolerade uppfostran som jag villigt erkänner, vara betydliga, försvinna om de trenne första classerne borttagas från KrigsAcademien, hvilken det oaktadt, bibehåller den stora fördelen, att gifva en nära Oell vidsträckt bekantskap uti sitt eget Stånd.
Med anledning af hvad jag anfört och för att förekomma de elaka följder, som den dör mycket utvidgade juridiska enlietsprincipen, redan och framdeles kan medföra, vågar jag ödmjukast föreslå att Rikets Högloft. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet ville anhålla, att BergsTingsRätterna måtte orubbade bibehållas, i det skick de nu befinnas och dervid de kunna väsentligen gagna den till Fäderneslandets väl så hufvudsakligen bidragande Bergsoch Brukshandteringen, samt att Kongl. Majrt i Nåder ville anbefalla, att då de göromål, som från Bergscollegium till Svea HofRätt nu äro dragne till stor del kunna sys* Den lo December f. m. sysselsätta en serskild Division, inga andra Ledamöter framdeles till denna Division måtte förordnas, än sådane som efter afläggande af alla de academiska specimina, hvilka hittills varit fordrade af dem, som i Kongl. Bergscollegium blifvit engagerade, sedermera inhämtat den practiska kännedom af Bergshandteringen, som för rätta tillämpningen af BergsOrdningarne är oundgänglig. Rättvisans säkra skipande måtte vara det mål, som Ständerna önskat vinna och som Konungen vill befordra. Om detta mål kan ernås utan de kunskaper, som erfordras till bedömande af de förekommande tvisterna, eller otn säkerhet häruti kan vinnas då Domaren, sjelf saknande nödig kunskap, på måfå skall antaga eller förkasta andras råd, dem han icke förstår, öfverlemnar jag till deras bedömande, för hvilka fäderneslandets väl gäller mer än orätt tillämpade principer. Jag anhåller att detta Memorial måtte med de andre Respective Stånden communiceras och till Lagutskottet remitteras.* Friherre EhrenborghCasper Wilhelm: Herr Thams nu upplästa ganska sakrika Memorial innehåller så mycket, att jag oberedd ej kan i allt upptaga det till besvarande. Jag vill likväl försöka att deremot göra några anmärkningar, synnerligen der - Den io
St:s hus icke bör qvarvara i det oansenliga skick, hvaruti det nu befinner sig; men dertill bidrager just, dess ofördelaktiga och undanskymda läge. I alla andra konstitutionella länder, der man sätter värde på det parlamentariska statsskicket, har man också icke allenast försett representationens samlingsrum, jemväl i yttre hänseende, med prydnader, som på ett värdigt sätt tillkännagifva dess höga betydelse, utan äfven sökt åt dessa byggnader gifva ett passande och fördelaktigt läge, ett sådant, som, fritt och imponerande, höjer anblicken af Parlamentspalatsets yttre. Det år ur dessa synpunkter, som jag tror, att R. St:r icke bora vid denna Riksdag låta hänföra sig af det utur nog inskränkt sparsamhets-synpunkt hårflutna betraktelsesätt, som ledt Regeringen, 2# De n 4 April. »arnt derigenom vid en framtida bestämmelse fastläsa det fula och oformliga, illa skymmande Geijerska huset, och dymedelst aflägsna möjligheten eller åtminstone utsigten till dess totala undanrddjande, om ej förr, så vid utgången af den med Staten öfverenskomna besittningstid. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: I medelpunkten af vår vackra hufvudstad finnas fyra tomter, som disponeras af K. M:t och Kronan, nemi. Helgeands-holmen, östra sidan af Operahuset, tomten på norra sidan af Carl XIILs torg och slutligen tomten på Slottsbacken. Alla dessa tomter afsticka bjert genom sina oregelbundna byggnader emot stadens naturskönhet och vanpryda densamma. Alla de försök, som gjorts för att i ett eller annat afseende bereda någon förändring härutinnan och få dessa tomter på ett ändamålsenligt sått bebyggda, hafva, äfven der förslagen utgått från K. M:t, blifvit af R. St:r afslagna. Detta afslag har hufvudsakligen grundat sig på estetiska skål; och sorn vi veta att de estetiska skålen åro mångahanda, så befarar jag att, derest R. St:r fortfarande låta sina enskilda åsigter i detta hänseende gälla, blir följden, att dessa tomter alldrig blifva bebyggda.
Den införselstull af 2 R:dr 2 4 sk. per lispund, som Utskottet uti Utlåtandet N:o 00 föreslagit å Talgljus, har af trenne Stånd blifvit godkänd; hvaremot Preste-Ståndet stadgat, alt införsels-afgiften å denna vara borde utsättas till 3 R:dr per lispund, på sått Utskottet i Betänkandet N:o 21 hemställt. Derest sislberörde beslut vidblifves, lärer votering icke kunna undvikas, för hvilken händelse Utskottet föreslår en så lydande proposition: % Uevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 41, Ljus: Jf' axj (jula Hvita och Spermaceti, Ljuskronor. jg5:o. Den, som instämmer i Utskottets senaste förslag, att å Ljus: Tcilgbör bestämmas 2 R:dr 24 sk. tull per lispund vid införsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages införselstullen å Talg-Ljus till 5 R:dr lispundet, Utskottets förslag till redaclion af denna artikel hafva trenne Riks-Stånd godkänt; men som Ridderskap?! och Adeln ansett en ny underafdelning böra derstädes tilläggas, nemligen: alla andra slag, med ett tullvärde af 1 R:dr 12 sk, per skålpund, 20 sk. införselstull och tullfrihet vid utförsel; så får Utskottet, som för dess del anser omförmäla beslut välgrundadt, för det fall, att detsamma likväl icke skulle af de öfrige Stånden godkännas eller Ridderskapet och Adeln å sin sida vilja beslutet frånträda, öfverlemna frågan till afgörande genom omröstning, enligt en så lydande voterings-proposition: 194:0.
Är 1766 ater updrogo Riksens Strider detta bestyr ät kaninen, tzch 'örlroendst at stö a wexel - operationerna s öll pä kanco - täommislarien, sedermera Lommorcr; - R-det aj LösteiliriA, h va s minne ma njuta-den tilständiga rätt, ' ottla tt inträffade tilfälligheter och förluster, "i 10 ar« tid, hwarefter befattningen dermed uchörde, fick njuta til godo en behållen winst af 153,179 R:dr., 25 still. 10 r:st. 8xscio. Under det at mängden af Lanco-Sedlar gjorde förwaltningen bekymmersam, o l Rttzens St lider sjelfwe fumio nödigt, än at kilstura, cm ä'er, at öpna Lan^uen för ulläningar, yppades för Isan^NLN tilfälten nog, at wisa sig gagnande. Siarö - — lZ5l Werkets behof lättades ofta, dels igenom Räntans bosättande til z pvnttent för Krono - Länen är 1756, mid hwilken Riksdag öfwen Langens Intereble för desi Fastighets län stadgades ii 4 för lor-ms och sidsta gtdjcdelen af Orroliir-Lapit-llerna, tipsades; dels vek igenom peimmgesörstotter, samt Lroclitiv t'ä Kmioipatinn ä in;ör:väntade KronoRäruor. Pamerika kriget lunde ej heller föras utan län as kaninen, soin destutom i belåningen af Krono-Lolten ob>ii§ationernL fock wisa sin bereduiäighet ak tjena Riket. Ä iven dest Lreäit nyttjades ivid ^legoclationernL as bade utrikes och inrikes län, hi.ilia lemnades emot ttnnnuens ^coext A Ltat8-Lontoirets ObliMtioner.
Hr Bildt har sagt, att det för ekonomien vore nödvändigt att hafva en stor centralstation; men hvari ekonomien skulle bestå, kan jag ej insel Hvad skola vi göra med en central station, då det är säkert att vi på söder skola komma att halva två stationer, och då det är lika säkert att man icke kan undertrycka anspråken hos dem, som vilja hafva en bangård i närheten af Nybrohamnen. Det är ju tvärtom en misshushållning, och resultatet blefve, såsom Irländaren säger, »att man vinner en förlust.» Man har äfven sagt, att expropriationen komme att uppgå till ett så högt belopp, om man uppsköt dermed; men hvad har expropriationen att göra med Målarbanken. Det är ju en sak för sig sjelf. Vill man expropriera, kan detta ju ske nu. Då jag icke längre vill upptaga B. o. Ad:s tid, och då, under loppet af den blifvande diskussionen, tillfälle måhända yppas för mig att ännu en gång få yttra mig, vill jag resumera min anhållan till yrkan på alslag å K. M:s Propos., och att en summa må anslås för att draga vestra stambanan från Tantogatan, medelst en tunnel genom Skinnarviksbergen, till Stadsgården. Denna tunnel skulle hafva den stora fördel framför den af Frih. Ericson föreslagna, att den skulle kunna komma att gå nästan horizontel, hvarigenom en mängd svårigheter undvikas. I afseende på norra sidans station, förenar jag mig med dem, som vilja hafva en station i qvarteret Sperlings backe. Jag har nu, så godt jag kunnat, utredt ämnet, ehuru jag dervid nödgats bestrida den Kongl. Proposm; jag har måhända gjort det ofullkomligt, derföre att jag icke tviflar på att mån - Den 12 Maj f. m. 259 gen annan skulle hafva gjort det bättre, och hoppas äfven att någon skall utförligare uppträda i ämnet. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm:
Utöfver det i 123 § bestämda maximum för Sedelstock, hafva fullmäktige att i ofvanberörde hänseende, använda 2,500,000 Bdr, hvilka fördelas på de serskilda låne-inrättningarne i förhållande till medeltalet under sednast förflutne 3:ne åren af den eller de Privat-bankers sedelutgifning, som skall ersättas. Mom. 3. Vid assignering på Riks-banken gäller till efterrättelse hvad i afseende på Låne-kontorens enahanda assignering är eller varder stadgadt. Som Filial-afdelningar af Riks-banken, äfven förutsatt, att sådane äro på ett ändamälsenligare sätt organiserade, än de nuvarande Låne-kontoren, icke kunna åt allmänna rörelsen gifva det lif och den utveckling, som enskilda bolag, hvilka bedrifva Låne-rörelse, alltid måste lemna, enär, utom annat, dessa sednare icke, i och för sina operationer, be höfva att bindas genom ett detailleradt reglemente, utan kunna verka i det intresse, hvil - 4 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 43. ket för tillfället, anses närmast befrämja både allmän och enskild fördel, hvartill ytterligare kommer att anspråket på låne-understöd från enskild låne-inrättning aldrig kan blifva så ovilkorlig, som frän afdelning utaf Riks-banken, hvarest alla anse sig fullt berättigade till undfående af lån äfven om dessa äro afsedde ensamt till improduktiva föremål; så häller Utskottet före, att Privat-bankerna icke kunna tillfyllestgörande ersättas genom Afdelningskontor af Riks-banken, utan att det är af vigt att söka åstadkomma enskilda associationer för bedrifvande af utlåningsrörelse.
LÄRARINNA, i familj att undervisa mindre barn. Är äfven villig deltaga i husliga göromål. Kunnig i väfnad, sömn.^o. finare handarbeten. Svar till » E. L. », Åtvidaberg p. r. (763) ANSPRÅKSLÖS FLICKA önskar en J0J bra plats uti ett godt och vänligt hem, att hjälpa till med förefallande göromål inomhus .. Svar afvaktas med tacksamhet till » Små pretentioner », Falun p. r. (770) M EDELÅLD. FRUNTIMMER sök. plats som föreståndar. eller hjälp i mindre hush. i Sthlm eller grannskap. Mångårigt betyg om plikttrohet, duglighet. Ref. Fältint. Holmquist, Kommendörsg. Svar » Hedvig », Linköping p. r. (772) U NDERVISNINGSVAN, utexaminerad lärarinna, äfven kunnig i språk och musik, egande utmärkta vitsord, söker plats i skola eller bättre familj. Svar torde sändas till » Utile », S. Gumaslii Annonsbyrå. (G. 90116) E N FLICKA af bättre familj, som genomgått 7 klasser af Norrköpings folkskolor, söker plats nu genast att underv. minderåriga barn i vanl. skolämnen samt musik, är villig deltaga i husl. göromål. Svar till » 18 år », Prästg. (G. S0171) 30-ÅRIG FLICKA, kunnig i enklare matlagning, bak, sömnad samt bokhålleri, söker plats. Svar till » 65 », Getinge p. r. (775) U NG FLICKA, kommen frän ett godt hem, önskar plats i bättre familj för att gå frun tillhanda. Är kunnig i matl. o. finare handarb. Svar före 16 oktober till » W. », p. r., Ransta. T i N UNG, MUSIKALISK, bildad flicka, JCi af god familj, önskar plats som sällskap och hjälp. Reflekterande torde hänvända sig till » X. Y. Z.&gt;, adr.
Men skul. 22 Den 3 Juni. lo det ock vara fråga om denna obetydliga förlast tör Statscassan, så tror jag likväl, att den ej bordt beräknas, och jag kan ej underlåta att erinra, att det vore Riksens Ständer värdigt att. äfven med denna förlust, fortsätta en frikostighet, som Hans Kongl. Höghet KronPrinsen så ädelmodigt begynt. Herr Cederschöld, Per Gustaf: Jag förbigår den heder och nytta, som utgifvandet af dessa Samlingar kunde tillskynda Nationen. Detta beror på deras inre värde, hvilket är mig helt och hållet obekantÄfvenledes förbigår jag hvad betänklighet Höglofl. StatsUtskottet, i anseende till oundgängligare utgifter, kan finna att bevilja det begärda understödet. jag inskränker mig blott till att försvaga de skäl, sorn Utskottet anfört för sitt afslag, nemligen att summan vore för liten. Upplysningsvis vill jag derföre erinra, att, då i en upplaga af 500 exemplar hvarje tryckt ark, papperet inberäknadt, kostar 12 R:dr Banco, *å kunna för scoo R.dr uppläggas 166 ark. Om dessa fördelas i octav band af 300 sidor, så uppkommer ett Verk af 8 volumer. Inom denna rymd torde det läsvärdaste af dessa Handlingar, så förskräckande deras mängd än må synas, troligtvis kunna sammantryckas. Åtmindstone skulle det kan hända vara önskligt att så ske kunde, så vida Verket eljest ej skall finna alltför få läsare. Uppå Hans Excellence Herr Gr efvens ock Landt Mar skalkens härefter framställda fråga , oin de gjorda anmärkningarne ansåges hindra an - Den 3 Juni. 23 tagandet af StatsUlskottets Betänkande, svarades olika. Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig: Om ändamålet med Bibeltryckstunnan nu är vunnet, medelst tillräckligt förråd af Biblar och andra andeliga böcker, tyckes här vara en fond att tillgå. Upplysning härom saknas; den torde först böra inhämtas, hvarefter definitift beslut i saken kan tagas.
I underdånig skrifvelse den 18 sistlidne Augusti har Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-akademien anmält, att af de vid förlidne riksdag till fortsatt inredning af Museum och Mynt-kabinettet för en gång, anslagna 3,000 R:dr, utbetaltes under år 1858 för ett myntskåp m. m. samt till betäckande af ett äldre förskott tillsammans R:dr 942: 59. och att under arbete äro två dubbla myntskåp och ett nyckelskåp, hvilka snart äro färdiga att efter ackord betalas med » 1,575: — R:mt R:dr 2,517: 59; hvarefter af anslaget endast återstå 482 R:dr 41 öre, hvilket öfverskott är otillräckligt för ett enda större myntskåp, än mindre förslår till de skåp m. m., som äro behöfliga i den mån samlingarnes ordnande fortgår. Då alla skåp göras sådana, att de äfven efter samlingarnes flyttning till National-museum kunna begagnas och således de härpå använda kostnader komma att minska utgifterna för nämnde Musei inredning, hemställer Akademien underdånigst, om icke Eders Majit skulle behaga till Rikets Ständer aflåta nådig-proposition om ytterligare ett anslag för en gång af 2.000 R:dr R:mt att användas till fortsatt inredning i Museum och Mynt-kabinettet. På de af Akademien anförda skäl tillstyrker jag underdånigst, att Eders Kongl. Majit täcktes till denna framställning lemna nådigt bifall. Bil. M 6 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1859. 7;\ 37:o. 1 underdånig skrifvelse den 31 sistlidne Augusti har Chefen för National-mu-'1’'^ til1 Na' ö ö izOTl tl .fl sei-byggnaden, General-majoren J.
Då han red in genom porthvalfvet, hörde han den gamle portvaktaren i sin lilla kammare med af ålder darrande röst sjunga: O, må vi beställa i tid om vårt hus, Förrn dödsklockan öfver oss skallar, Och Herren till domen oss kallar. Det var samma psalm, som Drake nyss hört. Han spratt till och mumlade: – Skulle detta vara ett olyckligt förebud Ba! Vidskepelse! Dagen efter Hedvigs död skref Vanloo till Sigurd och underrättade denne, att han en obestämd tid komme att uppehålla sig på sitt eremitage i grannskapet af Sjövik och befallde honom att infinna sig der, såsnart han hade att inrapportera någon underrättelse af vigt, som ej kunde meddelas skriftligen. Vanloo ville ej lemna Agnes ensam i sin sorg; hon behöfde en tröstande vän vid sin sida. Han infann sig dagligen hos henne, och deras umgänge stördes sällan af herr Gustafs närvaro. Om finkänslighet och ett slags blyghet hitintills hämmat den obegränsade förtrolighet, det innerliga syskonförhållande ej blott inom känslans och aningens verld, utan ock i ord och handling, hvarefter begges hjertan längtade, så genombröts nu äfven denna sista damm; de bekände öppet sin fröjd öfver att hafva återfunnit hvarandra, och sutto hela timmar tillsammans, hand i hand, ömsevis förtäljande och lyssnande till hvarandras lefnadsöden, och ofta blandande sina tårar med hvarandra. Agnes hvarken kunde eller ville dölja de grymma qval, föreningen med Drake beredt och beredde henne. Vanloo hade för öfrigt fullkomligt genomskådat detta förhållande. Men de ord, i hvilka hon skildrade sina lidandens mysterier, vittnade alltid om mildhet och skonsamhet mot hennes ovärdige make. Under dessa samtal inhemtade Vanloo icke utan djupt bekymmer för framtiden, att Agnes med religiös vördnad fasthöll den stränga åsigt, hon ärft, om äktenskapets oupplöslighet, att hon ansåg det juridiskt-kyrkliga bandet för heligt, äfven om det andliga längesedan brustit, och att hon ännu, i trots af sina lidanden, i djupet af sitt hjerta hyste tillgifvenhet för sitt aflidna barns fader.
När CanalDirectionens med - * Den 26 Mars e. in, 175 lemmar således icke kunna betraktas såsom utgående ur Bolaget; hvad äro de då? Embetsman bos Bolaget. Jag tror derföre, i händelse Rikets Ständer skulle vilja lemna ytterligare bidrag till Canalens fullbordande, att arbetets utförande borde anförtros åt Kronans Embetsman, under samma ansvarsskyldighet, som för Embetsman i allmänhet är stadgad. Vore det mig ålagdt, alt nu bestämdt yttra mig, så blefve mitt votum? att Bolaget ingenting mera hade att förvänta, samt att ej eller någon Bolagets Direction skulle få befattning med de medel, sorn Rikets Ständer ytterligare kunde vilja anslå, utan att det ännu återstående arbetet må utföras genom af Regeringen utsedde Embetsman. Ständerne skulle derigenom förena aktningen för i8a3 års Ständers beslut med den förmodligen af mången hysta önskan, att ett arbete, hvarpå man redan uppoffrat 9 millioner, måtte fullbordas. Må CanalBolaget, i den mån omständigheterne det medgifva, fullborda Westgötha-linien; men Kronans Embetsman skulle öfvertaga arbetet från Wenneberga till Slättbacken. Inkomsterne af den redan färdiga Canalen må tillfalla Bolaget, och sedan arbetet blir fullbordadt, må det hela öfverlemnas till Bolagets disposition. Jag förenar mig med de Herrar, hvilka yrkat åter remiss, och med Friherre Cederström serskildt deri, alt Ut - Den 26 Mars e. m. skotten må föreläggas inom i\ dagar inkomma med nytt Utlåtande. Herr von Hartmansdorff: Jag anhåller endast, att få lemna några upplysningar oell några svar. På RiksgäidsContoirets Bancoräkning N:o 2 fanns i dag ingen tillgång; och på räkningen N:o 3 ingen behållning. Hade det funnits, skulle jag genast utöfver hvad jag redan nämnt, hafva derom underrättat Ridderskapet och Adeln. Jag tror mig sålunda hafva besvarat Herr Rosenblads anmärkningar. Den behållning Herr Hjerta säger, att RiksgäldsContoiret skulle äga, är af egen art. Det har användt till canal er och byggnader siira egna medel, i stället för att upplåna penningar af allmänheten.