Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han hade redan genom sitt svenska scriptum lyckats öfvertyga sina domare om, att hans kunskaper i tre viktiga examensämnen voro underhaltiga; och detta genom en enda liten mening på mindre än två skrifrader! Han hade nämligen valt ämnet: »Om människans odödlighet» till föremål för sina spekulationer, och därvid bland annat, försäkrat, att »Skälen, såsom en materiell del af kroppen, nedstiger i grafvens tysta djup». Han anade icke, att han på grund af detta påstående, skulle bli underkänd i modersmål, kristendom och filosofi, ty i sitt bref hem till sin far framhöll han just med stolthet denna samma sats, tilläggande, att han »nästan tyckte sig ha själ att vara stolt däröfver». Ortografien var i det hela taget aldrig »Skälens» starka sida; och många år senare lyckades han genom ett nytt alster af sin penna förvärfva sig en lika stor och lika smickrande ryktbarhet. Han hade i något ärende farit in till staden en lördagsafton, och hade på något outgrundligt sätt förlorat sin hufvudbonad. När han vaknade följande dag, voro alla butiker stängda, och »Skälen» måste, för att kunna resa hem anständigt klädd, låna en hatt af en vän i staden. Det var denna persedel, som han dagen därefter återsände från Aspinge jämte en biljett af lakoniskt innehåll: »Käre vänn. Härmed sender jag haten tack för jag hatten. Din G. Du C.» Efter alla misslyckade försök att aflägga studentexamen, hade det slutligen blifvit bestämdt, att Gustave Du Camp skulle försöka vinna officersgrad genom att gå den s. k. långa vägen; och han inskrefs som volontär vid det linie-regemente, där fadern tjänat. — Han hade relationer och avancerade snart genom underofficersgraderna. Sju år efter det han fått sin första underofficersbeställning blef han officer vid regementet. Längre var vägen icke. Men som officer dansade Gustave Du Camp icke på rosor. Det dröjde icke länge innan kamraterna upptäckte, hvilket material till ett driftämne man hade i detta klena hufvud, och snart blef »Skälen» hela officersmessens »Kioku».
Jag tror, att ett stadgande i den syftning Grefve Spens och Friherre Wrangel föreslagit, väl kunde vara nyttigt, men anser detsamma böra hafva sin plats i en allmän Författning, som föreskrifver, huru flygsandsfält böra behandlas. Ämnet synes mig ingalunda höra till SkiftesStadgan. Herr Cederschjöld, Pehr Gustuf: Det är otvifvelagtigt, att flygsandsfält böra med största varsamhet och försigtighet behandlas, så att icke någon skada må tillskyndas kringliggande nejder; men det torde vara bäst-, att detta må blifva föremål för en särskild författning. prj_ Den 27 Augusti e. ni. 177 Friherre Wrangel: I följd af hvad Friherre Sprengtporten yttrat, frångår jag för närvarande mitt förslag; men då det är af högsta vigt, att flygsand sfält icke någonsin må upprifvas, anhåller jag, att framdeles få, i afseende å detta ämne, framställa en ny motion. Uppå derefter framställd proposition, hlef hvad Utskotten i afseende å förevarande omständighet yttrat, af Ridderskapet och Adeln godkändt. Angående de anmärkningar, sorn blifvit gjorde vid 11 Capitlet 1 och 2 Grefve Spens: Jag gillar visserligen i det hela Utskottens Utlåtande angående desse §§, men anhåller, att få föreslå ett förtydligande deraf. Författningen utsätter i 11 Cap. 1 §. bestämda ziffror för ägograder, nemligen: ”1, i£, ij, if, i|, 2, 3, 4 och så vidare.” Jag får härvid fästa uppmärksamheten på, att 1807 års Författning, hvilken bestämde taxeringen efter tunnetalet säd, som kunde afkastas, innefattar ock ziffror, men har derefter uti § 4: ”siler hvad proportioner Landtmätaren och Gode Män i ”samråd med jordägaren finna med sanna ”beskaffenheten instämmande, så att ett rätt ”förhållande desse ägor emellan vinnas må.”
På grund af 56 § Reg.F:n, som tydligen stadgar att någon motion icke får efter motionstidens slut väckas, sä vida icke sådana frågor af redan fattade beslut, eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledes, får jag hos Hr Gr:n o. Ordfönden hemställa, huruvida han kan anse sig böra tillåta bordläggning af denna, enl. min tanka, i strid mot förenämnde § väckte motion. Hr Gr:n o. Ördför:den förklarade, att sedan motionen blifvit begärd på bordet, densamma icke nu påkallade ett sådant yttrande, som Hr Tornerhjelm begärt, utan borde blifva hvilande till nästa föredragning. Föredrogos ånyo och biföllos BankoUtsk:s nedannämnde d. 11 och 16 dennes på bordet lagde Utlåtm: jn 12, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Lånekont. i Götheborg utgifna diskontlån äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån; och M 13, i ani. af P. A. Nymans ansökning att för den tid, han förestått Stereotyperingsoch Tryckeri-föreståndare-befattningen i Banken, komma i åtnjutande af den derunder besparade Tryckeriföreståndare-lönen. Föredrogos ånyo och biföllos LagUtsk:s nedannämnde d. 11 oell 16 dennes på bordet lagde Betänk:n: JM 8, i ani. af väckt motion, angule förändring i liden för inträdandet af mannens myndighets-tillstånd; JW 9, i ani. af väckt motion, ang:de förändring i tiden och vilkoren för rätt att ingå äktenskap; samt M 10, i ani. af väckt motion, ang:de förklaring eller ändring af lagens stadgande om giftomanna-rätt. Föredrogs ånyo och bifölls Exped.Utsk:s d. 11 och 16 dennes på bordet lagda Mern. JM 6, ang:de förändradt tryck å Bihanget till RiksStms prot. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk:s inkomne Utlåtmn:
Banko. 4:o) Rådstufvurätten i Eskilstuna tilltalades vid Kongl. Svea Hofrätt för enahanda dröjsmål uti trettiotre särskilda under loppet af fem år handlagda Konkursmål, af hvilka icke något blifvit med slut afhulpet förr, än sex månader efter det saken lemnats till Dom, men flertalet fått hvila långt öfver nämnda tid, ända till tjugu månader. Utom den förklaring, som af Rådstulvurätten gemensamt lemnades rörande de anmärkta dröjsmålen, yttrade Rådmännen särskildt för sin del, att då, med undantag af Borgmästaren, hvilken såsom lagkunnig ensam föredroge målen, de öfrige Ledamöterne voro illitterate Borgersmän, dem det icke borde kunna räknas till last, om dröjsmål egde rum med målens afgörande, hvilket ensamt berodde af Borgmästaren, något ansvar icke borde Rådmännen drabba; — hvarförutan dessa anmärkte, att om böter skulle ifrågakomma, Domstolen kollektift, men icke hvarje Ledamot för sig, borde dömas att böta. Kongl.
Vid jemförelse af den summa, som BevillningsUtskottets Betänkanden. 83 utgöres af personella afgiften, och den som beskattningen af all fast egendom i Riket inbringar finner man lättast, att den förra är för hög. Den fattige jordbrukaren är deraf för mycket tryckt; — han är nödsakad betala utlagorne så val för sig, som för sitt Folk, hvilka derföre icke minska sina löner och en utgift samlas på honom, sqm är dubbelt tryckande då den måste utgöras i penningar”. ”Utdrag af iSjo års Stockholms Stads Tax. erings-Längder öfver Taxeringen för nedanämn. de personer, enligt Riksens Höglofl. Ständers Bevillnings-Förordning af den *8 April 1810, samt enahanda Utdrag af 1816 och 1821 Arens Taxerings Längder för samma personer påförde afgifter, i grund af högbemälde Ständers sedermera utkomne Förordningar af den 18 Augusti 1812, 8 Äng. 1815 och 15 Julii 1818, af hvilka de frenne sistnämnde hufvudsakligen och i det mesta till innehåll öfverensstämma till sina grunder. Ar 1810 är Fru m. m. Brita M. Hauswolff, taxerad för uppgifven behållen inkomst, 2057 R:dr, till Bevillning med 95 R:dr (Tariffen N-o 1i Pag* ?3-) Ar 1816 är Fru Hauswolff endast påförd i Usta Art. personell eller Capitations afgift 24 sk. efter 1815 års Förordning. Ar 1821 dito-dito personell afgift 24 sk., för siden bruk 16 sk. och caffes nyttjande i? 84 Bev illnings-Utskottets Betänk anden. slc., tillsammans i R:dr 4 sk.; enligt 1818 års Förordning. Ar i 810, är Hyrkusken PSundblad taxerad till inkomst afgift med 56 R:dr och dess hustru med anledning deraf 26 sk. urst.; tillhopa f, 6 R:dr 8 6 sk. 11 rst.
Redan tidigt vaknade hos henne hågen att ägna sig åt undervisning af folkets barn, o c h efter faderns död år 1870 sökte hon därför inträde G. Feirinjj foto. PROSTINNAN PÖYHÖNENS KVINNLIGA TRÄDGÅRDSSKOLA I HAAPAVESI. — men då hon snart fann, att frukterna af detta arbete blefvo så godt som inga, emedan barnen, i följd af mödrarnas okunnighet, ej erhöllo någon uppmuntran i hemmen, uppstod hos henne tanken på att bringa till stånd en trädgårdsskola för kvinnliga elever i förening med undervisning om sätten att tillvarataga och tillreda trädgårdens alster. Med kraft och energi grep hon sig an med förverkligandet af denna tanke, och väl inseende, att allmogens döttrar hade svårt att utan ersättning offra sin bästa arbetstid, beslöt hon att begära understöd af allmänna medel. Genom bemedling af senator J. Gripenberg, som varmt intresserade sig för saken, lyckades hon ock att af statsmedel erhålla ett årligt anslag af 1,400 mark, nämligen 600 mark att utgå med 75 mark till en hvar af åtta elever, 4 0 0 mark till underhåll af trädgårdsskolan och samma belopp till hushållsskolan; och så rustad öppnade hon sin skola den 1 maj 1893. Efter tre år ökades antalet ordinarie elever med fyra och statsanslaget höjdes med 700 mark, hvarjämte kursen förlängdes från fem till sex månader. Förutom de ordinarie eleverna har årligen ett stort antal extra elever åtnjutit undervisning vid Haapavesi trädgårdsskola, och med 1897 års kurs hade från skolan utgått ej mindre än 75 elever, såväl ståndspersoner som allmogedöttrar, hvilka med lust och glädje deltagit i undervisningen och alla därmed åtföljande arbeten m e d ett resultat beträffande deras hälsotillstånd och utveckling i kroppskrafter, som vida öfvergått de djärfvaste förväntningar.
I afseende å de under revisions-åren skedda anordningar på öfverskolten å statsverkets inkomster, hafva Revisorerne, sorn ej funnit anledning lill anmärkning emot beskaffenheten af dessa utgifter, de der egt rum till föremål, för hvilka statsanslag saknats, Expcditions-Ulshottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 61. 115 i allmänhet erinrat, hurusom tiel syntes Revisorerne mindre lämpligt, alt dylika utgifter anordnades ä en sä beskaffad titel, som den ifrågavarande, enär, i den händelse att slals-inkomslerna under ett år ej kommc att uppgå till deras i Riks-stalen påräknade belopp, anvisningar skett å icke befintliga tillgångar, hvadan Revisorerne hemställt, att, med undantag af sådana poster, som kunde hänföras till rubriken restitutioner, för hvilka ett särskildt anslag funnes å 7:dehufvud-titeln uppfördt, öfriga utgifter af om förmälda beskaffenhet borde anordnas under förskotts-litel, för alt framdeles ersättas, efter föregången anmälan hos Rikets Ständer; — och har, i anledning af denna framställning Ståls-kontoret, uti sin underdåniga förklaring, meddelat åtskilliga upplysningar angående ofvanberörde utgiftsposter, samt tillika föreslagit sådana åtgärder, hvarigenom en del af dessa, på öfverskotlen hittills anvisade utgifter kunde öfverllyltas på hulvud-titlarne medelst uppförande derå af motsvarande anslags-bclopp. Rikets Ständer, som anse, att de sålunda föreslagna åtgärdena skulle medföra reda och enkelhet vid förvaltningen af statsmedlen, få, uppå de skäl, Revisorerne anfort i afseende å olämpligheten af de hittills vanliga anvisningarne på öfverskotlen å statsverket inkomster, och med anmälan, att Rikets Ständer vid Riks-stalens uppgörande sko a tillse, att de fleste sådane utgifter, sorn de sednare åren blifvit på nyssnämnde sii l beslridde, må kunna å hufvud-titlarne beräknas och upptagas, i underdånighet anhålla, att, om E. K.
Med en al denna anledning påkallad uppmärksamhet å Domkapitlets nuvarande organisation, hafva Rikets Ständer funnit, alt i afseende härå, genom 1 § i nyssnämnda nådiga förordning, är vordet stadgadt: att i Upsala Domkapitel praesidetar Erke-Biskopen, och hans Assessores äro Professorns Theologiae, alt sammaledes på andra orter, der Akademier äro, praesiderar Biskopen och Professorns Theologiae äro hans Assessores; att uti andra Biskopsdöme!! praesiderar Biskopen och hans ordinarie Assessores äro Kyrkoherden uti domkyrkan och Lectores; att Biskoparne kunna, när nödtorften Inöfver, kalla flere skicklige män sig lill råd och hjelp; att dervid mäste aktas, att Lektorerne eller Rectores Scholae icke hindras de stunder, som de böra läsa och undervisa ungdomen; alt uti Kongl. Maj:ts Hof-Consistorio är Kongl. Maj:ts Öfver-Hof-Predikant praeses och har till bisittare Kongl. Majlis Hofoch Lifgardies samt Artilleriets predikanter; och att uti Stockholms Stads-Consistorio praesiderar Erke-Biskopen, när han är tillstädes, men eljest Kyrkoherden uti Stora kyrkan, som är ordinarius praeses, hvilkens Assessores äro alla Pastores uti hufvudkyrkorna i staden och på malmarne; varande genom Kongl. Brefvet den 13 Juli 1799 dessutom förordnad!, ali Lectores både clerici och laici skola såväl uti ecclesiastique som scholae-ärenden ega säte och stämma uti Consislorio; hvarjemte, enligt serskilda stadgar, Pastorerne vid Tyska och Christinae församling i Götheborg och Skeppsholms församling i Stockholm ega rätt till säte och stämma, de förre i Domkapitlet i Götheborgs stift och de sednare uti Hof-Konsistorium. Om än omförmälda organisation, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, hittills i allmänhet varit för ändamålet tillfyllestgörande, kan likväl sanningen af de deremot här ofvan framställda anmärkningar icke förnekas.
» Sedan denna konvention blifvit af Konungen stadfästad och Kronprinsen den 9 påföljande September återkommit till Stockholm, uppdrogs åt Hans Excellens Justitie - Stats-ministern, Grefve Gyllenborg. Deras Excellenser Stafs rådén, Friherrarne Rosenblad, Fleming och Lagerbring, Stats-sekreterarne Wirsén och Grefve Mörner samt t. f. Hof-kansleren von Brinckman, att afgifva underdånigt utlåtande öfver de förändringar uti Norska Grundlagen, hvilka för båda rikenas förening kunde synas nödvändiga. Bemäide Stats råds-ledamöter förklarade, uti sitt till Konungen afgifna yttrande af den 16 nyssnämnda månad, att de, »som från början af de! dem uppdragna arbete »varit lifligt öfvertygade att det endast vore genom en verklig sammansmältning af de »båda folken till ett helt under en gemensam Styrelse och med en gemensam represen»tation, som den fullkomliga förening af krafter och interessen skulle kunna åstadkom»mas, hvilken ensam kunde gifva den största inbördes lättnad, den säkerhet och den »styrka, ändtligen den, genom utvidgade handelsförmåner, ökade inbördes välmåga, som »utgjorde föremålet och fördelarne af den så länge åstundade föreningen af den skandi»naviska halfön, under önskningarne för uppfyllande af detta stora ändamål ansett sig »för det dåvarande böra inskränka sina bemödanden till omsorgen att begagna de till»fällen, som erbjudit sig att bereda deltagande och förtroende de båda folken emellan, »och för öfrigt sökt iakttaga den hufvudgrundsats, att ålit borde undvikas, som kunde »aflägsna eller motarbeta den närmare föreningen. Det hade emellertid icke undfallit »dem att okunnigheten, fördomarne och misstroendet ofta nog skulle göra svårigheter »äfven vid antagandet af det för Norska folket mest välviljande förslag, och att, under »en tidpunkt af sinnenas gäsning det icke vore ögonblicket att väcka uppehåll och mot»stånd för mindre betydliga omständigheter, då de ej vore af hufvudsakligt inflytande.» Vidare yttrade Stats-råds-ledamöterna, att, »ehuru de icke skulle vara obenägne att, i Bill. till R. St.
Af undervisningsoch arbetsrummen vore numera endast ritsalen och föreläsningsrummet för kemi lämpliga, såsom från början, med tillbyggnad å sednare erhållna tomter, för de dermed afsedda ändamålen uppförda. Alla öfriga lokaler för undervisningen vore, både med afseende å utrymmet och anordningen, i hög grad olämpliga. För att på ett fullt tillfredsställande sätt vinna det önskvärda ändamålet, en ny lokal för läroverket, gåfves, enligt Direktionens åsigt, endast den utväg, att å annan byggnadsplats, än den skolan nu innehade, uppföra berörda lokal, och hade en beräkning öfver löpande kostnader blifvit uppgjord, under den otvifvelaktigt säkra förutsättningen, att Göteborgs stad lemnade kostnadsfri, lämplig byggnadstomt. Denna beräkning ådagalade, att för en kostnad af omkring 160,000 R:dr kunde uppföras för skolan en fullt tidsenlig och ändamålsenlig lokal, innehållande en hufvudbyggnad i tre våningar samt två flyglar i två våningar hvardera, det hela anordnadt enligt upprättade och af Direktionen den underdåniga skrif - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. 41 skrifvelsen bilagda ritningar. Denna byggnad skulle uti första och andra våningarne inrymma verkstäder, laboratorier, ritsalar jemte öfriga undervisningslokaler, rum för samlingarne, bibliothek och vaktmästaren samt uti tredje våningen bostad för föreståndaren. För anbringande af en värmeapparat, ångmaskin för verkstadens drifvande, inredning af auditorier och laboratorier, m. m., ansåge Direktionen att ytterligare borde tilläggas 70,000 R:dr, så att hela kostnaden skulle uppgå till 230,000 R:dr; och vore å förslagsritningarne byggnaderna så anordnade, att, genom att utdraga flyglarne, ytterligare utrymme kunde beredas, ifall framtida behof skulle sådant påkalla.
Rör tilläggas Bolagets med-, gifvande, utan dess vidare hörande, af den ofvan fö» behållna intecknings-säker® beten; 1/) att, sedan denna Bolagets förbindelse blifvit at Fullrnägtige i Riksgälds-Contoiret pröfvad och godkänd, bidraget, efter deli af Canai-Direclionen nu meddelade uppgift om SrRga behofvet för CanalarRetets oafbrutna bästa gång, må från Riks» gäids-Conloiret ytiemnas, eldigt följande fördelning, nemligen; för år i83q
Denna motion har icke i ordentlig motionsväg Förut inkommit; ty Hr Grönhagen har blott vilkorligt, vid åt^Vremissen hf Betänkandet N:o i52 örn IndragningsStaten, begärt, att, i händelse han icke skulle få uppbära sin PageLön för den tid utbetalningen deraf upphört, honom åtminstone mätte tilläggas samma Lön från och med 1828 eller 1829 och allt framgent under dess öfriga lifstid. Att Ilr Grönhagen icke bestämt årtalet 1828 eller 1829, anser jag vara den enda orsak hvarföre Utskottet afstyrkt hans begäran; ty Utskottet älskar och bör älska bestämdhet. Denna Hr Grönhagens lagliga rättighet grundar sig emedlertid på Högstsalig Konungens Testamente, hvilket, då det i allt annat blifvit gällande, följakteligen bör vara det äfven, då fråga är örn en gammal Officer, sorn både i krig och fred troget tjent sitt Fädernerland. Konung Gustaf III:s Testamente innehåller icke, att de som vid Konungens olyckliga död voro H. M:ts enskildta Tjenare skola hafva deras lön endast lill dess de fingo hågra andra motsvarande; nej! det innehåller tvärtom ganska bestämdt, att de, utan något sådant eller annat förbehåll, ovillkorligt i deras lifstid skola bibehålla de löner, som deras HofTjenster medförde. Det är således efter min öfvertygelse ett våld och ett bevis på a11för litet deltagande uti deri vördnad och erkänsla, som efterverlden är skyldig denna store Konungs minne, alt beröfva Ilr Grönhagen sin 34» Stats-Utskottets PageLön för liela den tiel han deraf varit i saknad* och såsom den oförklarligaste och yttersta orättvisa måste det anses, om honom ej tillägges densamma från och med 1829, och allt framgent. Att vid detta tillfälle åberopa K. Kungörelsen af den 19 Aug. 1802, såsom skäl för prdscriptionstidens beräknande, anser jag vara origtigt och alldeles icke hithörande, enär samma K.
Utan att ingå uti närmare bevisning af detta yttrande, må nu endast anföras, att anförandet och underhållandet af den mängd laga hus, som vid prestgårdar böra finnas, uti en skoglös bygd och särdeles för innehafvare af kapellansgårdar faller sig betungande; att ej ringa kostnad genom hopförandet och sammanbyggnad af flera bus under ett, tak kunde besparas, likasom större prydlighet derigenom skulle vinnas; att ett och annat hus, t. ex. det så kallade pörtet, inom flera provinser saklöst kunde undvaras, och utbeder jag mig derjemte få fästa särskild uppmärksamhet, huru genom det för sin tid nödiga stadgandet, att foder icke får ifrån gård föras, boställens -förbättrande genom odlingar och införandet af ett mera ändamålsenligt landtbruk i viss grad försvåras. Genom ängens odling och dess, likasom åkerjordens, läggande i cirkulation kan och bör höafkastningen så uppdrifvas, att ett större antal kreatur väl må kunna födas; men om bristande hus eller tillgångar förhindra ladugårdens utvidgande, och fodertillgången, äfven på åkern tagen, blir större än att den kan på stället uppfodras, så borde innehafvaren af det ecklesiastika bostället efter vederbörligen anställd undersökning, erhållit tillstånd och under allvarlig kontroll, i likhet med hvad uti Militie-Boställs-ordningens 42 § medgifves och uti Förslaget till don Civila Boställs-ordningen föreslås, kunna detta öfverskott afyttra. Till han under nu gällande lagstiftning draga full nytta af sin jord, och detta må icke förtänkas, kan han väl genom plantering af tobak, odlandet af en mängd ,uidra_ säljbara voxter, försäljning af frön i större skala, kringgå detta förbud — men om detta är till boställets bästa och en blifvande innehafvares gagn, må lemnäs osagdt. Bih. till JR. St.
Besvärsoch Ekon.U t skotten: JYs 3, angide väckt fråga om ändring i vissa delar af föreskriflerne ronde Fyroch Båk-afgifteus erläggande; JYs 4, i ani. af väckt fråga om reglering af Posliljonernes löne-vilkor; JYS 5, i ani. af K. M:s Nåd. Skrifvelse, angide en, vid verkstäld rotering af Köpingen Trelleborgs jord, i denna Köpings ordinarie Båtsmanshåll upkommen öfverskjulande mindre rote-andel. Allm. Bes v.- o. Ekon.Ut skotte t: JYs 115, i ani. af väckte motioner, dels beträffande Elemenlar-läroverkens samt de s. k. paedagogierne eller mindre Stads-skolorne, och dels om tillägg till (öreskrifterne i afseende på Studentexamen; samt JYs 116, i ani. af väckte förslag om utvidgande af en del Elemenlar-läroverk. 110 Den 22 Augusti, Anmäldes och lades pä bordet nedannämnde frän Utsk:n inko. m.ne Ullålin, Mern. och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet: Jtä 242, i ani. af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokat-Fiskalen i K. KaromarRm, Prot:s-Sekret:n C. Printzensköld för det aktorats-arfvode, hvaraf han galt i mistning genom den Presidenten J. P. af Biltberghs slerbhus-delegare medgifna befrielse frän Presidenten i lifstiden ådömd ersättnings-skyldighet för en del af aflidne Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans; JVS 243, i ani. af erhållne ålerremisser å Betänk. M 26, ang:de K. M:s Nåd.
Hela följden är, att mycket respenningar får utbetalas, och de äro mindre nödige, då Banco-Styrelsen liar rätt att revidera Verken genom Ombud, sorn antingen skickas ned härifrån, eller finnas på stället. Således är det nog, om samma revision äger rum med dessa Verk, som med Banco-Disconten, och Banco-Fullmäktige tillika äga rätt, att låta granska förvaltningen, när de finna det af nöden. Herr von Hohenhausen: De särskilte Ombuden från Banken kunna visserligen ersätta interims Revisorerne, men det var i förmodan , att Piiksens Ständer skulle välja Directionerne, som bémälte Revisorer föreslogos. När nu detta af Ridderskapet och Adeln är ändradt, så instämmer jag uti Herr Hjertås mening, ehuru det är oafgjordt, huru det går i de öfrige Stånden. Likväl får jag påminna örn nödvändigheten, att Revisorerne bo inom Districten. s44 Den 7 November e. m. Herr Hjerta: I fall Revisionerne tilf va så organiserade, som de öfver Banco-Diseonten, är det nödvändigt, att Revisorerne tagas inom Districten, emedan de skola väljas på det sätt, att af de öfrige Stånden, nemligen Prester och Borgare, Städer och Stift alternera om lemnandet af Revisorer. Det är derföre nödvändigt, att valen förrättas inom Districten. Friherre Cederström: Då jag instäm mer med Herr Hjerta deruti, att punkten ej bör få annan lydelse, än att revisionerne skola ske, i enlighet med hvad som är föreskrifvit för Banco-Disconten, tror jag ej att något ord behöfver intagas derom, att Revisorerne skola väljas inom Districterne, ty när de öfrige Stånden bestämma tourén för Revisorers lemnande, kunna de äfven bestämma detta. För Ridderskapet och Adeln väljer Riddarhus-Directionen Discont-Revisorerne, och för de andra Stånden väljas de, enligt deras säl skilta ordningar. Herr von Hohenhausen: