Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna dass representerar likväl icke mindre än 53 millioner, eller \ af Rikets hela förmögenhet; inom den måste något ärfvas och hvilken priva lex utgör der domarens vägledning? En. sådan särskild, personlig och egen lag tinnes icke. Hvad som der. utgör lag, måste derföre vara en allmän lag. Men denna lag, som domaren tillämpar för ofrälse ståndspersoner på landet, är dea 172 Den 8 F e b r u a r i f. m, samma dubbla arfsrätten, hvarefter Adeln ärfver. Hvar och en särskild lag måste väl dessutom och just derföre, att man gifver honom epithetet särskild, förutsätta tillvaron af en allmän lag? Jag kan icke tänka mig möjligheten af benämningen ”särskild lag,” såvida ej dermed förutsättes tillvaron af en allmän. Hvilken är då den allmänna lag, om den dubbla arfsrätten vore en priva lex? Tillståndet i Sverige innan ännu några Ständ uppkommo och således äfven innan några undantag i afseende på arfsrätten gjordes, är härvid upplysande. Qvinnan ansågs väl ej obehörig att taga arf, men, der man och qvinna voro jemnskylde, uteslöt mannen qvinnan. Huru sedermera de nya landskapslagarne tillerkände qvinnan arfsrätt, ehuru blott till hälften emot broder, är allmänt kändt. Stadslagen inkom snart och gjorde dessa förhållanden ännu mera invecklade, än de hade varit i händelse den urgamla arfsrätten, sådan den fans, icke blott för Svenska folket, utan äfven för alla de stammar, till hvilka detta folk ursprungligen hörde, hade fortfarande fått äga bestånd. Såvidt jag kunnat finna, förekommer icke eller någon undantagslag förr, än år 1561), då Konung Johan lil, på PresteSt:s begäran, medgaf åt detta Stånd en särskild giftorätt, hvilken sedermera år 1650 stadfästades och utvidgades äfven till arfsrätten.
Det är icke första gången, jag upträder i densamma, jag har gjort det äfven vid föregide Riksdag, och sedan dess hafva några år förflutit. Jag har noga öfvertänka hvad jag sagt, och får endast beklaga, att den åsigt, hvartill jag kommit, står i strid med hvad Gnn finner vara det rätta. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att yrkanden å så väl förslagets antagande som dess förkastande blifvit gjorda, framstälde H. Exc. propos. först å antagande och sedermera å förkastande af ifrågavide förslag; och sedan svaren dervid utfallit med starka ja och nej i blandning, blef förnyad propos. å förslagets antagande framstäld och besvarad med starka både ja och nej, hvaruppå H. Exc. förklarade, det han nu funnit ja hafva varit öfvervägande. Gr. Anckarsvärd begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.: Den, som antager det uti Konst.Utskits Mern. N:o 2 under punkten N;o 8 framstälda förslag till grundlagsändringar, åsyftande dels förändring i föreskrifterne rörande Riksstyrelsens förande i vissa fall, dels utvidgad tjenstetillsättnings-rätt för sådan, Styrelse, som i Konungs ställe i vissa fall förer Regeringen, dels grundlagarnes bringande till närmare öfverensstämmelse med RiksAkten af d. 6 Augusti 1815, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde förslag af R. o. Ad. förkastadt. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 35. Nej — 81. Sedan Riddarh.Utsk:ts Utlåt. N:o 4, i ani. af Hr Brakels motion om utseende medelst omedelbara val af R. o. Ad:s Elektorer, blifvit anmäldt och hegardt på bordet, åtskiljdes R. o. Ad., enligt före voter:s börjau fattadt beslut, kl. omkr. 10 e. m. In fidem, O. Brakel.
Dessa alla Tabeller, hvilka vid Riksdagens början blifvit serskilldt befordrade till trycket och uti Riks-Stånden utdeldte, borde väl nu åter tryckas till Bihanget, men äro af den vidlytighet , och uppfyllde af en sidan mängd zifferstil, att , efter hvad Utskott inhemtat kostnaden för deras förnyade tryckning till en upplaga af 1000 exemplar skulle säkerligen öfverstiga 1000 R:d Banko. Vid slikt förhållande och då Tabellerne hunnit redan spridas genom den förra Upplagan samt största delen af de hittills åtgångna Exemplar utaf Bihanget troligen stannat hes Riksens Högloft. Stä»ders egne Ledamöter, som förut fått Prot. Utdr. d. 23 Maj 18x8. 3®5 del af Tabellerne , och dessas Tryckning således synes icke medföra något gagn, har ExpeditionsUtskottet ansett sig icke böra derom ännu ga i författning, utan velat härmedelst vördsamligen hemställa och till Riksens Högloft. Ständers förordnande öfverlemna, huruvida densamma skall ske eller orri, till besparing at denna dryga och i Utskottets tanka öfverflödigt utgift , ifrågavarande Tabeller må från tryckningen uteslutas. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Uti Memorial af den 20 dennes, som upplästes, hemställer Expeditions-Utskottet, uppå anförda skäl , att till besparing af en dryg och onödig kostnad , från tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll vid innevarande Riksdag , må uteslutas de vid Riksdagens början serskildt till trycket befordrade och bland Ståndens Ledamöter utdelte Tabeller, angående dels Riksgälds - Contoirets räkenskaper och dels Stats-Verkets inkomster och utgifter åren x8i2 1813, 1814 oell 1815; och fann Bonde-Ståndet skäligt att till denna hemställan lemna bifall. Protokolls-Utdrag d. 25 Maj 1818. Från Hågvördige Prest-Ståndet.
» I det skenbart omärkliga och förment ofarliga damstoftet » — menar han — » trifvas helst de farliga bakterierna och bacillerna. Må vi därför se till, att ljuset obehindradt får lysa in i skolan; må vi öppna dess fönster, att den friska luften fritt må strömma in och bortblåsa hvad som tilläfventyrs kan vara osundt. » Och så ljuda från den obevekliga katedern, som i dag saknar hvarje tillstymmelse till blommor, ord som tränga genom märg och ben, som blotta tidens största faror och frestelser för det uppväxande släktet, allvarliga ord, väckande ord, bestraffande ord, ord, som gå rakt på saken, men ändock sådana, att det känns, huru kärleken glö- der inunder, och hvilka därför ingalunda kunna undgå att träffa dem de böra — lärjungarnes hjärtan. Okynnet och öfvermodet står gripet liksom på bar gärning och blottadt i all sin styggelse. Berserkasinnet. som ej förstått bättre än att yfvas öfver sina mindre anständiga bragder, får veta, att det är på andra dater, man vill igenkänna en bildningssökande ungdom. Det förr så prisade draget af kamratanda och kamratsinne, som visar sin onda art däruti, att man ihärdigt förtiger ett begånget fel och endast h a r tystnadens envishet eller ett osannt: » jag vet icke » till svar på sin lärares undersökning, detta sinne afklädes sin förmenta gloria och karaktäriseras under sitt rätta namn såsom feghet och falsk hederskänsla, en egenskap, som ej består inför den kristna moralen.
Doctor Murray, enligt Kongs. Ma,:?s nädig, kallelse till Rcksdageu, hltkommit, samt emedan Kongl. Hef, Predikanten och Kyrkoherden D clar Drysen i stod af desi Fnllmagt, alt wara Riksdagsman för Stockholms Presterskap ofördröjligen bör sig härstädes infinna, har Prest Ståndet igenom ordentligt tvål utsett Kongl. Hos-Predikanten och Kyrkoherden D ctoc Hedrsn, art under ten tid Doctor Drysen för Riksdagens skall är fränwarande, i hans ställe rs Den 4 Aug. ställe Fullmägtigskapet i Banken bestrida; hwarom de respecrive Med-Ständen igenom Prvkocolls Utdrag skulle wörbsamt och wänligea underrättas. s/t su^rz Lx protocollc» b/. -slmc^uist. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Adeln d. 4 Aug. rZlo. Preste-Ztändet d. 4 Borgare-Ständet d. 4 Bonde-Ständet tz. 6 Wördsamt Memorial! ^lll fullgörande af den skyldighet, som uti 14 §. as Jnstrucuonen för Riksens Sländers Justins Ombudsman är honom älagd, att wid hwarje Riksdag aflemna en allmän redogörelse för förwaltningen af sikt Embete, sär jag hos Riksens Höglofl. Siänder nu i ödmjukhet anmäla, hwad i Embetek af mig blifwit tillgjordt, under den korta lid, som sedan sista Riksdag förfluut.
Jag sade tvertom, att det var med det största tvifvel på min egen insigt, som jag gick att granska de anförda skälen, men att det stundom kunde hända den, som stod utom ett embetsverk, att hafva rätt i en detalj. Utsk. har sjelf erkänt sig hafva hemtat sina skäl från det af Telegrafstyrelsen afgifna Utlåt., och om jag omnämnt saken, så var det endast för att vid granskningen af skälen kunna skilja emellan Styrelsen och Utsk. Vidare har blifvit sagdt, att jag klandrat införandet af beräkningen i geografiska mil, och påstått att det var enklare att beräkna afstånden i svenska mil. Detta påstående vågar jag vidhålla, och det hade alldeles icke, såsom Gr. Björnstjerna förmenade, hindrat att införa samma distanser, som i österrikiska telegra f-taxan blifvit antagna. Jag sade dessutom att det var en småsak. I England beräknades åtminstone i våras afstånden efter, engelska miles, och således hade man i England icke brytt sig om att rätta sig efter andra länders beräkningssätt. Af engelska tidningar har jag sett, att ett medelporto snart kommer att införas der, ty 2:ne bolag hafva bildat sig för att bilda en telegraf-förbindelse öfver hela landet, med ett medelporto af 1 shilling. England har, besynnerligt nog, gått alldeles motsatt väg med Schweitz, ty för depescher inom landet betalas rayonporto, men för depescher från utlandet är ett slags medelporto infördt. En telegraf-depesch kostar härifrån till Havre 11 Bdr 00 öre, och ifrån Havre till hvilken puukt i England som helst kostar den 18 Bdr 00 öre, deri då inbegripet den dyra passagen öfver kanalen. Den värde talaren säger vidare, att den här gällande telegraf-taxan är låg i jemförelse med det porto, som betalas i andra länder. Detta är sannt; men också om man kommer upp på en telegraf-station t. ex. i Preussen, så sitta embetsmännen oftast sysslolösa, då de deremot här äro öfverhopade med göromål.
Dessa lagstadganden, åsyftande att på stapelstädernas bekostnad till allmänhetens fördel anskaffa och underhålla en riklig tillgång på salt, fann motionären väl kunna hafva egt skäl för sig på en tid, då tvångslagar, på en gång skyddande och inskränkande hvarje näringsgren, anvisade köparen, hvarest han skulle förse sig med sina förnödenheter, och säljaren till hvem och i hvilken skala han egde att afyttra sina varor. Städernas borgerskap, så väl det handelsoch sjöfarts-, som det handtverksidkande, emellertid noggrannt skyddadt mot allt slags intrång i dess näringar, hvilka ock uteslutande flngo idkas endast af städernas borgare, kunde under dessa förhållanden med lätthet fördraga och fullgöra så väl den nu ifrågavarande, som många andra pä borgerskapet lagda skyldigheter; men då deremot i vår tid alla sådana städernas privilegier blifvit upphäfda och ett fritt handelsoch närings-system Bih. till B. St. Prot. 1859 & 18GO. 8 Sami. 6 lläft. I 2 Allm.- Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 25. gjort sig gällande, funne man med förundran, att en och annan af de motsatta gamla tvångsstadgarne ännu tryckande qvarstår, och bland hvilka den här ofvan åberojaade, angående salthandeln, är en af de förnämsta; och att en sådan stadga icke redan blifvit undanröjd, kunde ej härröra af annan orsak, än att lagstiftaren icke blifvit gjord uppmärksam på olämpligheten af densamma. En af de största oegentligheterna i förevarande lagstadgande syntes vara den, att icke alla, salt-införskrifningsskyldighet underkastade, stapelstäder ega rättighet att inköpa varan, hvarifrån de helst önska eller der de kunna få densamma för bästa priset, utan att en stor del af dessa städer voro förpligtade att ovilkorligen från utrikes ort införskrifva den stadgade saltqvantiteten, oaktadt, såsom ofta är fallet, densamma skulle kunna erhållas till vida billigare pris på någon af de inländska handelsplatserna, och hvarvid penningarne åtminstone för tillfället finge qvarstanna inom landet.
Sammandrag öfver riks-hufvudböckernas kapital-räkningar för åren 1852 och 1853, tillika ansett sig böra för samma år här nedan meddela en uträkning öfver mera speciella delar af stats-regleringen, hvarvid iakttages, att den vid 1850 och 1851 års riksdag fastställda riksstat under revisionsåren varit gällande (Se bilagorna Litt. A. och B.). Restantier. år 1852 år 1853. å 2:dra hufvudtiteln, Fångars vård och underhåll 34,821: 5. 5. Skrifmaterialer och expenser 1,015: 14. 6. å 3:dje hufvudtiteln, Skrifmaterialier och expenser för Utrikes-departementets Expedition 2,327: 22. 4. 1,303: å 4:de hufvudtiteln, • Reseoch traktaments-penningar 8,150: 43. 10. Fångars vård och underhåll 14,391: 11. 1. Skrifmaterialier och expenser 131: 35. 2. Reseoch traktaments-penningar ■—• 371: 42. 2. 4. å (i:te hufvudtiteln, Utflvttningshjelp efter laga skiften 1,454: 36. 4. Skrifmaterialier och expenser 2,692: 8. 3. Summa Summarum: 56,762: 21. 3. 48,529: 9. 8. lAqvidernu med Rikets Ständers Riksgälds-kontor öfver öfverskott och besparingar samt brister hafva utfallit pä följande sätt: år 1852. år 1853. Då härifrån afräknas: Anordning af öfverskottena å Statsverkets inkomster 22,951: 3.2. 43,500:27.11. Ersättning för utbetald begrafningshjelp till sterbhus 19,543:32.2. 11,428:19. 5. Debet. Behållning från är 1851. Credit. Balans till år 1853.
Jag skulle tro, att ett ogillande af voter:spropos:n icke egentligen borde komma i fråga, men att R. o. Ad. kunde gifva sin tanke tillkänna för StatsUtsk. i hvad del denna propos. är ogillad, d. v. s., i hvad del den icke instämmer med Ståndets fattade beslut. Hr von Hartmansdorff: Jag anser temmeligen I i kgillligt i hvilka ordalag H. R. o. Ad. uttrycker sitt ogillande. Men då propos:r böra framställas i öfverensstämmelse med discurserna, så tror jag att den anmärkn., som Hr Landtm, gjort, är ganska riktig, emedan vi, som yttrat oss för den motsatta meningen, ogillat framställningen. Frih. Cederström: Lika med Hr von Hartmansdorff anser jag, att i contra-propostn bör intagas, att R. o. Ad. ogillar förslaget till conti a-propos.; men jag anhåller att dervid måtte uttryckas, att R. o. Ad., med ogillande af StatsUtskis förslag till volerts-propos. i förstärkt StatsUtsk., finner saken böra förfalla. Hr Lefre'n: Som vi nu äro inne på de der ömtåliga frågorna, der 2 Stånd stannat emot 2, så mäste vi vara angelägna om, att contra-propostn blir sådan , att man ej kan tyda saken derhän, som vore det en capris, som föranledt de tänkesätt, som yttrat sig emot Utsk:s förslag. Jag anhåller derföre att i eontra-propos-.n matte intagas, att frågan måste på grund af 75 §:n Riksd.Ordn. förfalla, emedan två Stånd stannat emot två. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt lian, i anledn. af D « n iS Januari e. m. Hr Lefrens förslag till contra-proj)os., linge fästa uppmärksamheten deruppå, alt anlagaiulet af en sådan contra-propos.
Irenne härader under de tio år, som förflyta intilldess fullständiga gravations-bevis kunna åter utfärdas, äro utan eget förvållande alldeles utestängda från möjligheten att å sina egendomar lån i Banken upplaga, böra påkalla åtgärder, hvarigenom ä ena sidan anmärkta olägenheter må, så vidt ske kan, un danrödjas och, å den andra, Banken i möjligaste måtto beredas den trygghet, som endast af fullständiga gravations-bevis kan erhållas; Och då ändamålet, att fylla den brist, som under förenämnde tid lärer komma att vidlåda gravalions-bevisen, efter Utskottets tanka, bör genom antagande af här nedan föreslagna bestämmelser kunna, utan äfventyr för Banken, vinnas, får Utskottet alltså tillstyrka, att, för erhållande i Rikets Ständers Bank af lån mot pant af fast egendom, belägen inom Kinne, Kinnefjerdiugs och Laske härader af Skaraborgs län, den lånsökande, så länge icke fullständigt gravations-bevis kati af honom företes eller under en tid af Tioär, räknade från början af år 1851, bör, jemte nu redan föreskriftta handlingar, till Banken ytterligare aflemna: l:o ett af sökanden utfärdadt, af Domhafvanden inför Härads-nämnd och samlad menighet å lagtima ting uppläst, samt dervid utan anmärkning lemnadt, skriftligt intyg, att den fastighet, hvarå lån' sökes, icke blifvit med någon eller annan än i santina intyg uppgifven inteckning besvärad vid det ting, för hvilket fullständigt intecknings-protokoll saknas.
I anledning häraf och då ”denna orättvisa varit en följd af bristande upplysning från vederbörande förvaltande verk eller myndighet om förhållandet, så ”vida don icke möjligen kunnat förskrifva sig från ett förbiseende af en dylik upplysning vid sjelfva tillämpningen af riksdagsbeslutet”, har motionären hemställt, att förenämnde tjenstemän, hvilka, på sätt nu är omförmäldt, skulle hafva under den tid löneförhöjningen voro afsedd att utgå, eller under innevarande statsreglerings-period, tillskyndats en förlust i sina löneinkomster till belopp af 900 R:dr för Kronofogden Wallerström och 450 R:dr för Länsmannen Ström, måtte i ersättning derför tilläggas motsvarande belopp. Då, på sätt motionären sjelf omförmält, Rikets seduast församlade Ständer tillerkänt ofvanberörde hyresersättning endast åt de Kronofogdar och Länsmän, hvilka icke voro försedda med boställen, men både Kronofogden Wallerström och Länsmannen Ström äro af en sådan förmån i åtnjutande, har Utskottet ej kunnat tinna, att desse tjenstemän obehörigen fått vidkännas någon minskning i deni rätteligen tillkommande löneinkomster, och får derföre hemställa, att Riksdags-fullmägtigen Sundstedts motion ej må till vidare åtgärd föranleda. 15:o) Som erfarenheten under en längre tid visat behofvet deraf, att Långhundra härad inom Stockholms län, hvilket härad består af sju socknar med en folkmängd af omkring 5,900 personer, varder fördeladt uti två länsmans-distrikt, har Kongl. Maj:t begärt att till aflöning åt en ytterligare Länsman inom nämnda härad måtte på stat uppföras: lön 700 R:dr och hushvres-ersättning i likhet med hvad som bestås de Länsmän, hvilka sakna boställen, eller 150 R:dr, sålunda till sammans 850 R:dr. De uti Stats-Råds-protokollet (pag.
Det skulle kosta en massa pengar innan el padre kunde rentvå henne från synden att ha haft någonting sådant att göra med en "heretico". Och det kunde don Alessandro i alla fall icke neka till. Nej, det ville han icke förneka. Men det hade de alls inte brytt sig om så länge han betalade för guaro. Och han var säker om att Iberio inte häller ville ha henne för annat än att locka kunder. Tjugu pesos betalar han, upprepade jag anbudet, för att komma till slut. De svuro och fördömde sig igen på att de skulle skicka honom till ett varmare ställe än skärselden hällre än gå af för en sådan spottstyfver. Men då var kommissariat-föreståndarens tålamod uttömdt. Han steg upp, grep don Iberio omildt i örat, drog honom till dörren och förpassade honom med foten ut i månskenet. Ut med er andra också! befallde han. Och ställer ni till något slags spektakel i camp'en, eller får jag höra att ni gjort Chepita någonting för när, börjar jag på fläcken sälja aguardiente till tjugu centavos flaskan! Det tog dem på det ömma de kunde ju inte veta huru långt hans fullmakter från järnvägsbolaget gingo. Chepitas far sadlade om på ögonblicket och anhöll ödmjukast att skadeersättningen måtte höjas hälst något litet. Han hade svurit en så dyr ed att icke taga tjugu pesos och los caballeros ville väl ändå inte göra honom till menedare? Han fick tjugutvå. Och Chepita skakade energiskt på hufvudet, när don Alessandro Taivalmaa den blonde försökte räcka henne handen till afsked. Hon ansåg sig tydligen ha haft mera heretico än hon kunde svara för inför Gud och människor. ELIAS MÖYKKÄS AMERIKAFÄRD. Elias Möykkä hade aldrig i sitt lif varit någon människa till synnerlig glädje, men i stället så mycket oftare sina olika fosterföräldrar till förargelse. Ja, för öfrigt hette han icke häller egentligen Möykkä var inte född till det namnet.
Rörande 9 Rörande förhållandet med Hufvudstadens Handel och Sjöfart under nedanstående, af Kongl. General-Tull-Styrelsens Revisions-Contor lemnade uppgifter: ifrågavarande tid, anförai t Ct 1 Värdet af Rikets Varu-Import utgjorde B:co R:dr S? Dito af de till Stockholm ifrån utrikes orter in förde varor Hvaribland de ifrån Finland uppgingo till ett värde af <s ~s Värdet af varor, inkotnne på Nederlag och Cre S ditupplag i hela Riket . anlände Dito "dito i Stockholm *5^ Ifrån Utrikes orter, till Stockholm § mätte och omätte Fartygs antal S, Deras lästetal 2 Brutto-inkomsten i Stockholm af tull för ira (L porternde varor R:dr et Dito af Nederlags-recognition 2: Dito af Gonvoymedel samt afgift till Han R delsoch Sjöfarts-Fonden jjDito af Båkafgift r> Dito af Lastpenningar Ifrån inrikes orter till Stockholm ankomne fartyg Stycken Från inrikes orter till Stockholm ankomne partier Bränvin Rännor Värdet af Rikets Varu-Export var R:dr Dito af de från Stockholm till utrikes orter utförde varor och deribland af de till Finland exporterade Värdet af varor, utförde ifrån Nederlag och Credit-upplag i hela Riket .. Dito dito ifrån Stockholms Nederlag och Credit-upplag .. Tili utrikes orter ifrån Stockholm afgångne, mätte och omätte fartygs antal Deras lästetal Brutto-inkomsten i Stockholm af tull för exporterade varor . R:dr Dito af Nederlags-recognition Ilito af Transito-afgift Dito af Convoy-afgift Dito af Båk-afgift Dito af Lastpenningar Värdet af de ifrån Stockholm exporterade Träd vaior Stångjern utfördt från dito . , Skepp. Beck dito dito . Tunnor Tjära, exporterad ifrån Stockholm 1 dito O Till inrikes orter ifrån Stockholm afgångne fartyg Stycken År 1833.
Jorda, Balken äga en vwilkvrlig lösnings-rätt, sedan Bördeman icke gjort sina anspråk, till försaldt Hus eller Tomt i Staden gällande, till all stags sasi Egendom i Staden som säljes, bör wid denna rätt bibehällas. Riksens Ständer haima insett alla de mistbruk, som genom en alltför »vidsträckt Bördsrätt uppkomma, och fa derför till Eder Kongl. Masit i underdånighet hemställa, att rättigheten för Nabo, att genom Börd åtkomma en till annor person försald Egendom eller Tomt i Staden, matte sa wida inskränkas, att han icke äger, att den inlösa, derest icke densamma blifwit fran honom styckad, honom till mehn och trängsel, eller han icke äger halima muren jemte Säljaren, eller nyttjar hans mur eller wägg, eller pa sin grundmur har hanö mur, eller nyttjar hans grundmur; men att deremot ej mindre Wider-, döende, än de, sorn af granne lida de märkeliga be - DenyJulii. 724) sivär; §. i osman aberopade Capikel uppräknas, ma warda wid deras stadgade lösningsrätt bibehällne. I händelse Eder Kongl. Masit i Nader ikulle hafwa afseende pa detta af Riksens Ständer saltade besiut, bör likwäl den förordning, som i anled, ning deraf kommer att utfärdas, icke lägga nagra hinder i wägen för Nabo att lösa till sig sadan Egendvm, hwara Lagfart söre Förordningens utgifwande blifwit börjad, hwaremot samma Författning bör blifwa gällande i afseende pa alla sädana Köp, hwara Lagfarten förut icke blifwit pabörjad, änskönt afstutade, innan Förordningen hinner kungöras; Hwllket allt Riksens Ständer till Eders Kongl Masits Nådiga stadfästelse i underdånighet öswerlcmna. Riksens Stander framhärda rc.
Utskottets Utlåtande, VIII s 555 •— 588, återremitt. af Adelli, ix s 307, af 267 BondeStändet, IX s 33/J, af BorgareSlåndel, IX s 333. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1161 — 1172, i anledning hvaraf BondeStåndet fattat särskildt beslut, IX s .817, bif. af BovgareStåndet., ix s 825, af Adelil, ix s 802, af PresteStåndet, ix s 855. Underd. Skrifvelse, X 2. 1. s 76, 77. RiksdagsBeslutet, § 44- ScbolVäsende, om ett förbättradt, i Landtförsamlingarne; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1182, 1201. Utskottets Utlåtande, VIII s G85— 704, återremitt. af Adeln, IX s 3Go, af BondeStåndet, IX s 381. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1249 — 1272, i anledning hvaraf PresteStåndet fattat särskildt beslut, IX s 970 — 972» bif. af BondeStåndet, IX s 977, med tillägg af Adeln, IX s 992. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44* Schoughs, Capit. sökte eftergift af Kronans Irnmissionsrätt i hans extra lön; StatsUtskottets Utlåtande, IV 1. s 28G — 291, bif. af Adeln, IX s 78, af PresteStåndet, IX. s 82, af BorgareStåndet, ix s 84, återrem. af BondeStåndet II s i3o4- Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 5ao, bif. af BondeStåndet, IX s 141 • Underd.