Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom Länet finnas 72 tullmjölqvarnar med tillsammans 154 pär stenar, 1,316 husbehofs-mjölqvarnar, 92 tullsågqvarnar, och 315 husbehofs-sågqvarnar; och hafva således sedan ar 183 i tdlkommit 2.ne tullmjölqvarnar och 30 husbehofs-sågqvarnar, men deremot 1 husbehofs-mjölqvarn och en tullsågqvarn blifvit nedlagde. §. 4. Binäringar. Jagt och djurfångst idkas uti alla socknar af Länet, men allenast uti några få till betydenhet; och hvad som fångas är hufvudsakligen skogsfågel, såsom tjäder, orre, hjerpe och snöripa, som på vinterföre afföres till Stockholm och der afyttras. Uti alla de invid hafskusten belägna socknar af Länet idkas sirömmingsfiske3 dock till största beloppet uti Enångers och Rogsta med flere socknar af norra Helsingland, hvarest innevånarne uti de öfrige socknarne af Helsingland för det mesta förse sig med sitt behof af denna vara, hvilken är for hushållen derstädes af lika mycken vigt som i södra Sverige sillen, hvaraf obetydligt belopp konsumeras inom denna ort. Lax fångas uti flere strömmar samt äfven uti åtskilliga hafsfjerdar, dock mest uti Gelle å och Ljusne eif, ehuru tillförlitlig uppgift om beloppet deraf ej kunnat erhållas. Fångsten af ål och sik uppgår icke till betydligt belopp, ehuru ganska många sådana fisken äro skaltlagde och många tillhörige kronan. Insjofisket idkas nästan endast till husbehof och anses vara ett föga lönande tidsfördrif. Enligt härvid i underdånighet bifogade tabell finnas i Länet 30 skattlagde fisken och fiskelägenheter, som icke äro inbegripne under något hemmans räntor, hvaraf 8 tillkommit sedan år 1837, och 254 kronofisken. Kolning och körslor för brukens behof fortfara att vara för innevånarne uti de flesta socknar af Länet, och i synnerhet i Gestrikland, en vigtig binäring.
Ex» Protocollo Olof Werlin. S. D. Den 2 o Junti S. D. 1 anledning af de vid föredragningen af Lag Utskottets afgifna Betänkande, rörande väckt motion, om antagande af en Lag, hvilken satte alla förbindelser så väl i penninge transactioner som handel i likhet med vexlar, hos Välloll. Borgare-Ståndet gjorde förslag, till förändring i de, rörande Executions-verket nu gällande stadganden, hade Utskottet den 26 Maj meddelat utlåtande, hvilket sista Plenidag uppläst och'pä faordet lagdt, nu ytterligare föredrogs; hvarvid Hedervärda Bonde-Ståndet, med åberopande af sitt förra i ämnet fattade beslut, fann för godt att detta utlåtande bifalla. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. V id ytterligare föredragning af Eag-Utskottets den 25 sistlidne Maj meddeldta och sista Plenidag på bordet lagda Betänkande, i anledning af Herr Prosten Doctor Agrells Memorial om arfsrätt för oäkta barn, fann Hedervärda BondeStåndet det böra tills vidare förblifva vid hvad redan i detta ämne finnes stadgadt; och blef alltså , efter derom framställd proposition, det alternatif af Betänkandet, som härmed öfverensstäranier, gilladt och bifallet. Ut Supra Ex Protocollo Olof Werlin. s. n - 1286 Den s8 Jani. S. D. Vi d föredragning af Vallöf!. BorgareStåndets, genotn Protocolls-Utdrag af den 22 i denna månad, meddeldta Beslut, angående tillägg vid 3 § af Riks-Acten; förklarade Hedervärda Ronde Ståndet, som redan till alla delar godkänt det af (Jonstitutions-Ufsköttet till denna Act afgifna förslag, sig ej finna skäl, att deruti göra någon ändring eller tillägg; hvarom de öfriga Respeetiva otånden skulle vördsamt och vänligen underrättas.
För den, som, drucken eller oskriftad, går till Nattvarden, eller gör det, oaktadt lian af presten är varnad att afhålla sig derifrån; ibid. 17 mom. 8:0 För den, som i kyrka, under Gudstjenst, öfverfaller någon med hugg och slag; ibid. 18 mom. 9:0 För den, som skuffar eller stöter annan eller kifvar och träter med honom i vredesmode i kyrka under Gudstjenst, eller annorstädes, der Gudstjenst hålles; ibid. 19 mom. 10:0 För den, som slår eller smädar sina föräldrar; Kongl. Brefvet den 28 Februari 1793. u:o För kona, hvilken, för vållande till sitt fosters död, dömes till straff efter sednare momentet i 16 Kap. 1 §. Missgerningsbalken; såsom Kongl. Reskriptet till Götha HofRätt den 12 Okt. 1787 alltid sedermera blifvit tillämpadt; 12:0 För den, som dömes till hel mansbot; Kongl. Brefvet den 14 November 1746; och i3:o För Apothekare, som i annan, än tillåten ordning utlemnar Arsenik, och såmedelst vållar någons död; Kongl. Det är nogsamt bekant, att uppenbar kyrkoplikt leder sitt ursprung från Christendomens första tidehvarf, då ett offentligt erkännande och afbedjande inför Gud och församlingen af begångna synder var ett oeftergiflig! vilkor för affällingens eller brottslingens återupptagande i kyrkans gemenskap, derifrån laster eller brott honom utestängt. Småningom och allt efter som kyrkostyrelsens makt tillväxte, öfvergick vilkoret till bestämda Lagbud, som, till befrämjande af den så kallade kyrkotukten, genom Canoniska Lagen fastställdes, och sedermera i flera länder och jemväl hos oss, under olika modifikationer, bibehållit sig intill närvarande tid. Oaktadt århundradens häfd således kan åberopas för helgden af en inrättning, som i början medförde omisskännliga fördelar, hafva tankarne om dess verkningsförmåga och nytta, i sednare tider, varit delade. Bih. till R. St. St. Just.
Hvad först angår den frågan, huruvida bestämmandet af det pris, som bör ligga till grund för uträkningen af statsverkets inkomster, borde uppskjutas till andra punkten, så ser jag ej hvad ändamål dermed skulle vinnas, sedan discussionen nu är börjad och man lika väl här kunde afgöra frågan och förklara beslutet gällande för alla de efterföljande punkter, der samma fråga förekommer. Jag skulle tro, att man äfven borde något bespara tiden och att discussionen nu redan vnrat en god stund samt alt hvar och en utvecklat sina tankar i ämnet. Hvad beträffar sjelfva frågan om prisbestämmelsen, så är det väl onekligt, att prisen möjligen kunna blifva något lägre än det nu beräknade af 6 r:dr tunnan, så att tilläfventyrs försigtigheten skulle fordra, att priset bestämdes något lägre. Detta må vara å ena sidan; men att å andra sidan påstå, att man med afsigt, för alt komma till statsbrist, har beräknat priset för högt, då man likväl tagit de föregrde årens pris till grund för beräkningen och derefter ändock antagit en lägre summa, kan jag ej gilla, enär jag tror, att man i detta fall gått sanningen så nära som möjligt. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag tror att man å båda sidor gör orätt att påbörda hvarandra någon afsigt att få statsbristen större eller mindre; helst om man vidtager den åtgärden, som jag tyckt mig höra att Gr. Anckarsvärd nämnde, d.v. s. att bestämdt besluta, att, i händelse brist på någon anslags-artikel skulle uppstå, rättighet borde lemnäs Regeringen att erhålla fyllnaden genom Riksg.contts åtgärd, hvilket, om jag ej irrar mig, äfven under sednare tider varit förhållandet; men deremot tror jag, att man bör söka att göra beräkningen i möjligaste måtto riktig, så alt den kan bära sig, och jag får derföre förklara, att jag i afseende på den första punkten hufvudsakligen instämmer med de herrar, som yttrat sig emot Utsk:s förslag. I afseende på den sednare punkten åter, tror jag att man snarare kan instämma med Utsk.
Emellertid hade tvenne brinnande ögon mellan löfven följt alla Konrads rörelser, och, i oupphörligt stigande, uttryckt den mest lifliga oro, och slutligen den häftigaste förbittring och svartsjuka; och då Konrad ett ögonblick vände sig bort, för att återvinna sin sjelfbeherrskning, och Anna såg upp, uppgaf hon ett rop af öfverraskning, glädje och förskräckelse, vid åsynen af det lidelsefulla uttrycket i det ansigte, som mellan grenarne vändes emot henne. Förvånad vände Konrad sig om och såg Anna blek, med utsträckta armar och ögonen stirrande emot de täta busksnåren framför henne, liksom hade hennes blick velat genomtränga dem. – Hvad är det, Anna? – utropade Konrad, i sin ordning förskräckt af Annas utseende, och kastade nu endast som en bror, armarne omkring henne, liksom för att beskydda henne för en fara, som han anade, men icke kunde upptäcka. – Det var han! – hviskade Anna och gömde hufvudet vid brodrens bröst. – Hvilken? Hvad? – frågade Konrad ifrigt, med smärtsam och orolig aning. Men Anna, ångrande sitt ofrivilliga utrop, sökte bortvända hans uppmärksamhet, och svarade leende: – Ah! jag är en toka, som skrämmer mig sjelf, jag tyckte mig se någon mellan löfven, men det var säkert endast inbillning. Konrad såg på henne misstänksamt och sade hastigt: – Vänta ett ögonblick, jag skall snart veta om någon finns här, – och ämnade i detsamma tränga genom buskarne, på hvilka Annas blickar hvilat. – Nej, Konrad, gå icke ifrån mig, – bad hon ängsligt; men denne hörde henne icke, utan fördjupade sig i skogen rundt deromkring för att söka upptäcka den, som vållat Annas förskräckelse Stackars Konrad, medan du rifver sönder dina händer och kläder emot törnbuskarne, och låter piska dig i ansigtet af trädgrenarne under dina ifriga och fruktlösa efterspaningar, ligger den du söker för den häpna Annas fötter
Detta blir ett tvång genom en oriktig samhällsordning och genom de rikares missförstånd af deras egel verkliga intresse. När nu della är det verkliga förhållandet, och när inan talar om tjufnadsbroltens tilltagande, sä bör man efterse orsaken, hvarföre de tilltaga, och tillse, ali icke den class, som icke äger annan förmögenhet iin sin arbetsförmåga, tvingas tili brott, derföre ali den icke kan förtjena sin föda. Vi hafva sett, att oaktadt 52 Den 2 No v e m I) e r e. m. dessa kyrkopliktcr, sorn icke göra annai än stämpla personen med vanfrejd för framliden oell tvinga honom alt forlgå pä den brottsliga banan, hafva brolien tilltagit och förstorats. Jag skulle icke Iro, alt della är gagneligt för samhället. Jag är långt ifrån alt kunna instämma i en så besynnerlig tanka om broSlmålstagsliflningen, att man tror vanfrejden för en person, som nödgas åsidosätta hagarne för alt skaffa sig föda, skall bidraga lill förbättring. Han blir endast derigenom ilsknare och sämre; det är så säkert, som att 2 ggr 2 är 4. Man tror sig kunna utbyta denna kyrkoplikt emot alt ställa tjufven i halsjern utanför kyrkan. Jag frågar, kan någonting bättre derigenom åstadkommas? Ar icke tjufven redan, såsom ställd inför domstol, känd för sill brott? hvartill behöfves dä detta tillägget af att han ånyo skall visas för en annan allmänhet än den, inför hvilken tinget bolls? Delta hänger icke rätt ihop med församlingens skyldighet att i frifmsta rummet föda honom. Jag ville afstå ifrån den propos. jag förut begärt, om den förändring i LagUlskts betänk., alt helt simpelt Just.ombudsm:s yrkande skulle tagas lill grund för kyrkopliktens afskaffando, och förenar mig med dem som yrkat, att Ulskts betänk, må återremitteras för att omarbetas. Jag tillstyrker likväl, att dä målet förekommer, Just.ombudsm:s förslag ma blifva af R. o. Atl. antaget. Gr. Mörner:
vid seminarium, har följden blifvit, att d i en adjiinktsp1; its vid ett folkskolelararinneseminaPiom blifvit ledig talrika dispenser måst gifras frkn denna bestaminelse. Det 11ar darföre ifrågasatts a t t äfven fran Högre liirariniieseiiiinariet utexaminerad lärarinna borde geiiomgå profiirskiirs vid ett fokskolelärarinneseiiiinarii~n~, iiien d&amp; de redaii genoiiigktt en liiroaiistalt, som liar till uppgift a t t utbilda lärarinnor torde, menar ecklesiastikniinisterii, detta för dein ej vara erforderligt, utan lian föreslkr, att de för a t t sätta sig in i de för folkskolelarai.innesemi~iarieriia säregna liirometoder och arbetssätt borde under en termin Zi1iui.a ocli tifven nnder semiiiarielararnes ledning nhgot deltaga. i iiiidewisningeii i minst tre iiiiinen i ett dylikt seminariiini och den cliirmed förenade öfiiiiigsskolm. ' I fjorårets statsverksproposition hade regeringen framlagt förslag till beredande af åldedomsunderstöd d t I / ar~morsl; or. Detta förslag Ilade närmast tillkomniit i anledning af en riksdagens skrifvelse af den 5 maj 1888 om bildande af en allmän pensionsinriittning för barnmorskor. - Regeringens förslag innebar upprättandet af en ålderdoinsanstalt, livars kostnader skulle bestridas genoin afgifter af konininner och i deras tjänst anställda barnmorskor samt genom fyllnadsbidrag af staten; enskildt praktiserande barnmorskor skulle icke erlägga nigra afgifter till anstalten, men i stället skulle iinderstödsbeloppen för dem blifva mindre. Den. årsiifgift, som krligen skulle erlaggas af hrarje barninorska var föreslagen till 5 kr. Högsta pensionsbeloppet skulle vara 200 kr.
Enär Comitterade, under den 20 October 1828, underdånigst hemställde, det Eders Kongl. Maj:t måtte i.Nåder täckas, vid då instundande Riksmöte, hos Rikets Ständer tillkännagifva, hurusom, för det af Rikets Ständer afsedde ändamål, att förse Kongl. Andra Lif-Gardet på ett ställe med Cassernhus, nödigt vore, att Rikets Ständer medgåfvo fortfarandet af årliga Anslags-Summan i5,ooo R:dr, intilldess återstående Cassernbyggnads-arbeten kunde varda fullbordade, i öfverensstämmelse med den af Eders Kongl. Majit i möjligaste måtto inskränkte och nådigst fastställde Byggnadsplan, underläto Comitterade icke att tillika underdånigst antyda Comitlerades befarande, att den för Cassernbyggnadens fullbordande calculerade Summa troligen blefve i verkligheten otillräcklig, hälst i och för jemnförelse emellan förra och sednare Bjrggnadsplanerne och till utredande af kostnadernes olikhet efter enahanda beräkningsgrunder; sednaste kostnads-förslag äfven voro fotade på 1824 års priser å Materialer och Arbetslöner, ehuru desse under tiden betydligen ökats.
Hallands län att få desamma till skatte lösa; så enär dessa hemman blifvit till aflöning åt presterskapet med full dispositions-rätt anslagne och åtminstone till en del utaf private personer donerade samt Utskottet, för sin del, anser särdeles vådligt att uti enskilde stiftelser göra sådana ingrepp, hvartill berörde förslag skulle föranleda, och härtill kommer, att åboerne ä mensalhemmanen i sjelfva verket endast äro arrendatorer deraf; får Utskottet tillstyrka, att riksdagsfullmäktige Tobias Linds och David Anderssons ifrågavarande förslag måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 26 Maj 1854. B eser nationer: af riksdags-fullmäktige David Andsrsson och Bengt Gudmundsson från Hallands län. Bih. lill R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d; 29 Maj 1854, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående upphörande ef Kronans ätcrlösningsrätt lill de så kallade Trippiska hemmanen i Halland, m. m. (I. A.) Uti en från hedervärda Bonde-ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion har riksdags-fullniäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands län, med hvilken David Andersson från samma län sig förenat, anfört, att sedan Drottning.
Händelsen fogade nu jag kom att sitta invid Fröknarna Q., hvaraf äfven ett lifligare resonement blef fallet; så söta flickor äro verkeligen rart om, den äldre ser intet ut men har ett öfver all beskrifning älskvärdt sätt, samt tyckes vara beläst och språkkunnig; hon iakttager jemte ett stilla väsen, mycken anspråkslöshet; den yngre är täck som en frisk ros, känner äfven åtskilliga språk, men har i synnerhet egnat sig till musik, för resten tyckas de vara lif och själ, syskon i ordets heligaste bemärkelse. Jag hade onekligt ganska trefligt under samtal med dessa okonstlade varelser, der ömsesidiga meddelanden, i anledning af musikalier, poesi, lecture etc, i ymnighet ägde rum; i synnerhet afhandlades och uppskattades den höga lekande andan af de svenska herrliga noveller, dem endast en Mamsell Bremers penna förmår nedskrifva. Vi voro just inbegripne i dylika åskådningar, då genom Baron C s, Kapiten G s et H s, samt Lieutenant Dolls ankomst våra ämnen afbrötos; Baron C., adresserade sig snart efter de första legera påhälsningarne till Fröknarna Q., äfvensom någongång till mig; underrättade sig om allas vår välmåga sedan sednast, enligt vanliga allmänna phraser; de öfrige Herrarne delade sig samvetsgrant mellan Fröknarne N., C. et D., och nu fortgick konversationen lifligare än någonsin. Bland annat underrättade oss baronen om en superb Theater-trupp, hvilken redan länge väntad, nu ändteligen vore anländ, nämnde äfven sujetter dervid, hvaribland en i synnerhet vore ypperlig sångerska; utforskade vidare vår smak, i anseende till dylika nöjen o.s.v.
Best. och Ekon. - Utskottens Betänkande, N:o 15. 3 de asigter, som innefattades uti motionärens förslag samt öfriga i ämnet inkomna motioner, oell liar bemälde motionär, lill stöd för yrkandet 0111 Skiftes-stadgans omarbetande, anfört följande: ”att brister förefinnas uti nämnde på hela landet in flytelserika lagstadganden, likasom att behofvet påkallar ändamålsenliga förändringar oell tillägg i desamma, vore motionärens enskilda på facta grundade öfvertygelse, och torde icke kunna bestridas af någon, som om jordens fördelning och laga skiften i allmänhet eger någon närmare kännedom, äfven om man blott besinnar, att den emot en allt mera stigande upplysning redan gammal vordne 1827 års Skiftesstadga, skulle med sin tillkomst pä en gäng innefatta alla då såsom användbara afsedda delar af förut gällande Storoch Enskifles-förordningar, hvarigenom alltså hanell, att mycket blifvit i densamma, med thy åtföljande Landlmäteri-instruktion, inrymdt, sorn under tiden befunnits vara olämpligt, men ändock efter bok slafven såsom Lag mäste noga iakttagas och följas”. Innan Utskotten företaga granskning af de framställda förslagen till ändringar i Skiftes-stadgan, få Utskotten, i anledning af Riksdagsfullmäktige Svartlings och Anders Gustafssons nu omförmälda motioner, afgifva följande serskilda yttranden. Det af Riksdagsfullmäktige!! Svartling i ofvanberörda måtto framkastade klander mot Kongl. Skiftes-stadgan, såsom skulle densamma innefatta åtskilliga deruti frän förut gällande Storoch Enskiftes-författningar inrymde föråldrade föreskrifter, hvilka vid en stigande upplysning skola befunnits olämpliga, finna Utskotten desloheldre obefogadt, som detsamma ingalunda kan anses grundadt på de anmärkningar, hvilka blifvit framställda såsom skäl för de af motionären föreslagna förändringar.
j 1863 Enligt Kongl. Brefvet den 11 September 1863. Ersätt1 och ning till innehafvaren af Öfverstelöjtnants-bostället 1865. Kungsgården Löfvestad i Malmöhus län för dito för åren 1860 med 1864 135: — 1864. Enligt Kongl. Brefven den 8 September 1854 och den 2 Augusti 1855. Ersättning till innehafvaren af Ofverste-bostället Lilla Bjurum i Skaraborgs län för dito 1863 518: 43. T* to GG Enligt Kongl. Brefvet den 27 Januari 1863. Dito dito af Ryttmästare-bostället Arup i Malmöhus ian, för dito från den 14 Mars 1862 till samina tid 1863 . 8: 88. 11,037 70 6:o. Boteringsunderstöd i Westerbottens och Norrbottens län: 1863 Enligt ordinarie roteringsverket för Westerbottens och Norrbottens och län af den 25 Augusti 1846 samt Kongl. Brefvet den 10 Juli 1865. 1857. Roteringsunderstöd åt rotehållarne inom Westerbottens län för åren 1861 med 1863 4,636: 51. Ersättning för tutstad indelning och utgjord rotering: 1863 Enligt Kongl. Kammar-kollegii utslag den 28 December 1859, rooch teringsersättning till innehafvaren af rå- och rörshemmanet 1864. Nybygget eller Kajebo N:o 1, V8 mantal i Bergstena socken och Kullings härad af Elfsborgs län för åren 1863 och 1864 7: 76. Enligt Kongl. Brefvet den 18 Februari 1813. Ersättning till Kongl. Krigs-kollegium för åt Skaraborgs regemente utbetald lösen för 30 kappar kronotionde, som i följd af Göta kanals anläggning frångått regementet, för år 1863 13: 76. 1864 Enligt Kongl.
Om man nu antager just med afseende pä hvad här förekommer, att presterskapets löneinkomster i stad skola bestämmas efter den högre lefnadskostnaden derstädes, jemförd med den, som erfordras å landet, så skall, enligt denna punkt, K. M. först bestämma, att för presterskapets underhåll i hvarje stad, erfordras det eller det beloppet, och sedan ålägga stadens innevånare en ovilkorlig betalningsskyldighet deraf, ehvad de mågla fullgöra den .eller icke. Jag antager för exempel att denna kostnad inora hvarje församling här i staden bestämmes till 4,000 r:dr b:co. Om nu församlingarne icke kunna öfverenskomma om sättet för uttaxerande af dessa 4000, r:dr skulle K. M. äga alt derom förordna. Ar då en församling så olyckligt lottad att, af de flera tusende personer, hvaraf den består, kanske f:delar utgöres af sådana ledamöter, som icke äga mer än hvad de förtjena för dagen och således sakna all tillgäng till presterskapets atlönande, sä skulle hela det fastställda lönebeloppet 4,000 r:dr falla den återstående femtedelen ensamt till last; Och jag frågar om väl sådant instämmer med billighet och rättvisa? Fäster man uppmärksamhet härpå, så skall man förgäfves söka försvara möjligheten att inom städerne införa fixerade löner för presterskapet, med iakttagande dervid af ett beskattnings - Den 12 Juli. 19 sålt, som icke, ehuru lämpligt för tillfället, kan genom tidernas omvexlingar, understundom blifva i hög grad ojenint och tryckande, men också i bland allt för lindrigt i förhållande till den aflöning presterskapet med fog skulle kunnat förvänta af stadens innevånare. Sanningen häraf är lätt bevisad genom ett exempel: man kan nemi. icke bestrida, att staden Norrköping under de sednare 30 åren i högst betydlig män tillvext i både folkmängd och förmögenhet, så att dess innevånare nu vida bäti re än tillförene förmå, alt aflöna sitt presterskap, till deltas fulla belåtenhet.
Lärjungarnes antal vid denna skola hade emellertid sedermera varit så i tilltagande, att det under de sednaste läseterminerna icke understigit 60. Med anledning häraf, och då bemödandet att ändamålsenligt ordna undervisningen varit förenadt med den största svårighet samt icke heller kunnat till fullo lyckas i anseende till det antydda missförhållandet mellan lärarekrafter och lärjungars antal, hade Dom-kapitlet i Linköping hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att för motverkande af skolans återfall i dess förra aftynande tillstånd, en tillökning i lärarnes antal med åtminstone en Kollega måtte i nåder beviljas; — och enär Kongl. Majt ansåge att, — såvida ej de fullständiga läroverken skulle allt för mycket öfverhopas i de lägre klasserna, och lärjungarnes antal derstädes vexa till en höjd, som både för utrymmet och ordningens upprätthållande blefve menlig, — angeläget vore att behofvet af undervisning i de lägre klasserna någorlunda tillfredsställdes å de orter, Stats-Ufskottets Utlåtande N:o 123. 59 der det med någon kraft framträdt, har Kongl. Majit föreslagit Rikets Ständer Söderköpings skolas utvidgande till ett treklassigt läroverk, samt att följaktligen å dess stat måtte uppföras: —- förhöjning i Rektorns aflöning från 2,000 R:dr till 2,500 R:dr med 500 samt aflöning för ytterligare en Kollega'med 1,000 Ridr eller tillhopa 1,500 R:dr. Samma förslag angående denna skola är inom Bonde-Ståndet framstäldt uti en motion af Riksdags-fullmägtigen N F. Andersson från Östergötlands län, hvilken dervid, jemte omförmälande af nyss anförda förhållanden, särskildt fästat uppmärksamheten derpå, att clementar-läroverken uti de närmast Söderköping belägna städer vore besökta af flere lärjungar än de hittills derstädes anställde lärarne kunde beqvämligen medhinna att undervisa, samt att Söderköpings skolas utvidgning till treklassigt läroverk vore desto mera angeläget, som staden nu ämnade hygga nytt skolhus, hvars utrymme horde beräknas efter skolans blifvande omfång. b).