Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag var så uppfylld af detta, att jag ej kunde stanna till kvällen som vanligt. Jag sade godnatt och gick hem, och mitt hjärta skalf af jubel. Att Margit var ensam i lifvet, var allt, hvad jag kunde tänka, ensam som jag själf och mera än det. När de gamla en gång dött, skulle ingen fråga efter, om hon lefde eller dog. Hon skulle då endast hafva mig att lita sig till, jag skulle vara hennes fader, broder och vän. Allt annat försvann inför denna tanke, hvars lycksalighet var så öfverväldigande, att ingen musik någonsin syntes mig hafva klingat så skönt som detta tysta jubel, hvilket fyllde hela min varelse och lockade tårarna fram i mina ögon. »Margit,» sade jag för mig själf. »Margit!» Och jag gick omkring i mitt rum med en känsla af, att hon borde höra min röst och komma, när jag ropade henne. Hela mitt lif drog mig förbi i denna stund. Naket, tomt, glädjefattigt, mynnande ut i ett ofattbart jubel, skred det förbi mig i minnets och förhoppningarnas vemodiga, skälfvande dager. Jag tänkte på de kvinnor, jag älskat, och dem, jag trott mig älska. Tomma, kalla kvinnor, kvinnor utan hjärta och utan själ, fulla af beräkning, list och förställning, kvinnor, hvilka myntade ut sig själfva, sin skönhet och sin kropp, och hvilkas enda försonande drag var sinnenas oberäkneligt våldsamma nyck. Jag såg dem för mig en efter en, och jag tyckte, att de flydde undan för min blick, flydde långt bort i det töcken, som skymmer det förflutna. Jag tyckte, att jag lefvat, utan att se och utan att förstå. Jag hade ej sett annat än dem i lifvet, och i min upphetsning trodde jag, att det var deras fel, att jag så länge gått liksom på sidan om mitt eget lif, deras fel, att jag var en onyttig människa, som endast lefde för mig själf. Jag var full af lycka, kände ingen tvekan, ingen fruktan. Ty för Margit kände jag intet af kärlekens begär. Jag skulle hafva lett åt mig själf, om jag kommit på den tanken att kalla den känsla, jag hyste för henne, kärlek.
Utlåtanden "jorda, och af Rikets Ständer gillade framställningar, nemligen irsta pnncten på Utlåtandet N:o 42> a:dra och 3:dje puncterne på Utlåtandet N:o 40, 4;de pnncten pä Utlåtandena N:ris a65'och 3Bi. 8 §. innehåller ett af Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets hemställan i Utlåtandena N:ris 61 och 317, meddeladt stadgande, q §. innefattar en, på hvad Utskottet i Betänkandena N:ris 38 och 385 föreslagit grundad, föreskrift. Uti 10 §. är ett Rikets Ständers, i anledning af Utlåtandet N:o /p, fattadt beslut intaget. 1 i §. motsvarar den 45;te * nu gällande Reglemente. 13 §. grundar sig på en af Rikets Ständer, i sammanhang med Estra Stats-regleringen, beslutad underdånig hemställan till Kongl. Maj:t. 13 §. innehåller det till denna Afdelning al Reglementet hörande stadgande, i anledning af Rikets Ständers beslut, angående Banketts behållna vinst. Uti 14 §• är samma föreskrift, som förekommer i nu gällande Reglementes 5 l §., införd, endast med den hufvudsakliga förändring, alt uttrycket: ”Riksgälds-Contoirets egna behof’, blifvit utbytt emot ”öfriga Riksgälds-Contoiret åliggande utgifter’’, enär det förra uttrycket numera synes destomera oegentligt, som Creditivets hela belopp, vid början af September månad hvarje år, af Banco-styrelsen insättes på Riksgälds-Contoirets räkning i Banken; hvarefter detsamma ingår bland Contoirets derstädes innestående och för alla dess utgifter, med undantag blott af creditsedel-invetdingen disponibla behållning.
I se fö r s t ä nd i garl e. af den 22 Februari 1845, angående befrielse från ordinarie roteringsskyldighet för Östra Wingåkers församlings kyrkoherde-boställe (113). 1847 den 19 Februari föredragen; och biel' nämnde boställe i nåder förklarad t fritt från ordinarie rotering, med vilkor likväl, då några hemman eller lägenheter icke funnos, på hvilka den bostället hittills åliggande roteringsskyldighet kunde öfverflyttas, att bostället skulle, enligt Rikets Ständers alternativa förslag, fortfarande qvarstå i roten N:o 213 al Södermanlands Regemente och Irsta Majorens kompani, emot det att boställsinnehafvare!!, från 1847 års början räknadt, tillgodokomme vederlag i kontant lör roteringsbesvärets fortsatta utgörande.' 69:o af den 28 Februari 1845, angående upphörande al Invalid-inrättningen å Ulriksdal (114). 12 Bil. till /? St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 No v. 1847. 1845 den 3 Mars anmäld och remitterad till Direktionens öfver Invalid-inrättningen utlåtande, efter hvars inhämtande frågan ej ännu blifvit till slutlig pröfning företagen. af den 22 Februari 1845, i fråga om förändring i sättet för ersättning af hästar och persedlar, som vid Rustbålls-regementena under krig gå förlorade (118). 1847 den 16
Ganska många b e - skrifningar på strumphälen har jag sett i vår vän Idun, alla af ungefär samma innehåll: att » lägga ut » och, vid det öfriga hvarfvet lyfta hvarannan maska; detta anser jag dock icke vara allt som bör göras, för att få en bra häl. Till hälen (och, hvarför icke, äfven till tån!) bör tagas starJcare garn än till den öfriga delen af strumpan; om man t. ex. använder 5-dubbelt N:o 14, bör till hälen tagas 7-dubbelt N:o 18; ljust garn är starkare än mörkt. Hälen bör icke stickas för kort; ju högre vrist ju längre häl! I medeltal 40 hvarf innan affällningen börjas. Affällningen bör göras så- lunda: då hälen är nog lång börjas att taga ihop 2 ggr på midten af de räta hvarfven, ibland tätt efter sig, ibland med 4 maskor emellan; då maskornas antal sålunda minskats med cirka 2 femtedelar, stickar man till midten, viker ihop hälen med afvigsidan ut samt stickar ihop och fäller af de öfriga maskorna, som då man fäller af i tån, ehuru nu på afvigsidan. Då man efter denna affällning trär upp till foten, bör man dock » lägga ut » en 6 å 8 maskor under foten, annars går der snart hål. H — r. Det bör vändas någon gång, att det ej möglar. Sista tiden kan man före begagnandet insätta hvad för tillfället behöfves i ej för varm kokspis högst en qvart, då det smakar som nybakadt. Bör, när det tagits ur ugnen, ligga några minuter insvept i en serviet, att ej skorporna bli för torra. A. B. Köp för 25 eller 50 Öre vatt på apoteket, doppa en lapp deri och Öfverstryk äggen dermed; ställ äggen i en ägghäck att torka, vänd dem hvar 14:de dag eller 1 gång i månaden och akta dem för frost, så hålla de sig friska och klara från hösten till våren. Hanna. Om man får äggen nya, hålla de sig frän augusti till mars, lagda ntan inpackning i en gles korg, hängd i källare.
Till bestridande af Stadens allmänna utgifter, såsom Tjensteinännens aflöning och publike Byggnaders, Broars och vägars underhåll m. m. äro ålskillige förmåner till Stads-Cassan anslagne; nemi. Ekeby, Jacob, Mats, och Stentorps qvarnar, hvilka, efter 5 års medium, gifvit årligen i arrende 1,280: Norrkifsta hemmans-ränta 100: Marknads-stånd och plats-pengar 3oo: Nora Allmännings-ängar, Sundsbacka fiske, Kyllinge Stamp och Stadsträdgården a38! Dessa medel äro dock otillräcklige till förekommande behof. Bristen måste således fyllas genom årliga taxeringar till ett belopp af 2,25o R;dr banco, hvilka uti Tabellen äro tecknade under rubriken: kostnad för Stadens Styrelse m. m. Ibland de förändringar och förbättringar, hvilka här i Staden blifvit verkställde, förtjenar att nämnas: 1: Inrättningen af ett ordentligt Drätselverk, hvaruti under namn af Stadens Sjumans-Kamare, Stadens inkomster och utgifter, af dertill valde sju medborgare och en Cassör förvaltas och redovisas. Denna nyttiga inrättning constituerades väl vid Bergs-Rätten den 21 April 1825; men — 36 som den icke finnes omnämnd uti förra Femårs-Berältelsen har varit nödigt att nu anföra den. 2:0 E11 inrättad Sparbank, hvarom här ofvan. 3:o Att Staden jemlikt Kongl. Brefvet den 20 Januarii i832 i afseen dc å Borgmästareljenstens återbesättande erhållit lika rättighet som andra Städer, och 4:o Att Kämners-Rätten derstädes enligt Kongl. Brefvet den i6Martii l833 är vorden indragen och dess göromål öfverflyttade på Stadens Råd stufvu-Rält. Folkets bildning, sedlighet och välmåga hafva under de sislföi flutne 5 åren icke aftagit. Af denna Berättelse och härvid underdånigst bifogade Tabeller täcktes Eder Kongl. Maj:t Nådigst inhämta Westmanlands Läns tillstånd vid slutet af sista qvinqvennium i jemförelse med det föregående.
Det hela länder lärarinnan, fröken Anna Laurent, till all heder. ' / (syltgumma. I dagarne har till Sundsvall anländt en af fruarna därstädes länge väntad gäst, en gumma vid namn Charlotta Brodin. Bosatt ett stycke utom Umeå, där hennes man söker uppehålla familjen med att bruka en bit jord, har bon funnit på ett originelt sätt att hjälpa till i kampen för brödet. Hon köper nämligen in åkerbär och hjortron, dessa tielikata alster af höga norden, syltar dem och säljer sylten. I 40 år har hon hållit på med denna handtering. Till en början inskränkte hon sin affär till Umeå, men så småningom vidgades spekulationerna, och hon företog sig att resa söderut för att afsätta sin vara. I 20 år å rad har hon besökt Sundsvall med sina sylter, som där funnit strykande afgång. Som bevis på i huru pass stor skala hennes affär drifves må nämnas, att hon i år medförde fyra såar med bjortronsylt och två såar med åkerbärssylt, förutom åtskilliga smärre byttor med sylter. Till syltningen hade åtgått 500 kilo socker. Då hon nu säljer sin sylt för 55 å 66 öre pr skålpund, torde den praktiska och sparsamma kvinnan inhösta ett rätt duktigt bidrag till sin familjs underhåll och till en sparpenning för ålderdomen. Teater och musik. K. Operan gifver sin första föreställning för spelåret i dag fredag, hvarvid uppföres » Faust » med fröknarna Holmstrand och Karlsobn samt hrr Odmann, Sellergren och Söderman. Nästa representation blifver » Aida » med till större delen ny rollbesättning. K. Dramatiska teatern började säsongen i går med » Ära ». En gammal historia. Af Helena Nyblom. (Forts.) | l e s s första ägarinna, hennes dotter, hade icke Z \ gift sig, förrän hon var trettio år gammal, med en ' ungdomsflamma, som omständigheterna skiljt henne från under många år. Hon var sin mors mest älskade barn, den person, i hvars händer hon helst hade anförtrott det dyrbaraste hon ägde. Nu var denna dotter för längesedan död, hennes dotter var också borta.
M. derefter förordnat en committé' att densamma verkställa efter en af Regeringen upprättad instruction; så blef följden af roteringsjemnkningen den, att, i stället för de i5oo båtsmän Blekinge förut presterat, provinsen endast borde prestera 1249 båtsmän, eller 25r mindre än förut. Oaktadt detta förhållande voro dock åtskilliga jordägare i Blekinge missnöjda med roteringsjemnkningen och anförde hos K. M. besvär öfver committerades förslag; hvaremot å andra sidan åtskilliga hemmans - Den 8 December. io3 ägare inkommo med anhållan om fastställande af committérades reglering. Dessa klagomål deröfver, att rustningen var för hög, ledde, vid frågans förnyade pröfning, till det besynnerliga resultat, att K. M., enligt hvad Dess nåd. propos. vid denna riksdag innehåller, förklarade sig ej vilja medgifva någon nedsättning i båtsmans-indelningen, utan att dervid skulle förblifva såsom tillförne; hvarjemte K. M. förklarade, att de 46 nummer, som, enligt K. M:s nåd. bref af d. 17 Maj 1822, fått stå vacanta, åter skulle fyllas. Sålunda vill det synas, som rotehållarne i följd af sina besvär kommit i sämre förhållande än förut. Emedlertid synes Regeringen hafva velat hjelpa saken medelst den tillika afgifna förklaring, att någon tillökning i antalet af båtsmännen ej skulle äga rum; men då grunden för voteringen i Blekinge af ålder varit vissa dalers ränta, har X.
På andra sidan ligger Skåne, såsom en blå strimma vid synkretsen. Man ser Falsterboref och fyrbåk. Jag skrifver på däcket och lutar emellanåt hufvudet i handen, under många tankar – politiska, – hvilka jag skulle uppskrifva, om jag ej beslutat förvisa bådd politik och lärdom från dessa bref. – Man nalkas den så kallade Stevens klint, en udde, efter hvars kringgående man befinner sig på södra sidan om Seland. Kusten är hög och hvit, består af kritberg. Ytterst på klinten ligger Högby kyrka, så tätt vid branten, att redan en del af kyrkogården rasat och de dödas ben titta fram i kritbrottet. Vi fara helt nära förbi. Midt emot synes den så kallade Möens klint, också kritberg. Vi gå fram emellan Seland och Möen. Sundet emellan bägge, slutligen helt smalt, är tillika så grundt, att man för säkerhet tagit lots om bord. Hafsbottnen lyser öfverallt igenom. Det är kalkoch krit-grund, som ger det redan i sig sjelf grönaktiga hafsvattnet den skäraste ljusgröna färg. Möens strand är vacker: ännu vackrare den motsvarande södra stranden af Seland, nästan öfverallt täckt med den skönaste ekoch bokskog. Man önskar sig i dess svalka från solhettan på däcket. Genomfarten öppnar sig: man ser på Möen den lilla staden Stege, – längre fram på Seland Wordingborg, med Waldemar II:s torn, – till venster efter Möen, ön Falster. Flera passagerare lemna fartyget, för att i mötande båtar begifva sig till dessa öar. Efter Falster framträder Laland. Selands kust försvinner allt mer. Vi fara nu emot och mellan trenne små platta öar, Femö, Feijö och Askö. Snart är stora Bält framför oss. Vi skola passera det i natt. Jag nedlägger pennan för att se solen nedgå i hafvet och njuta aftonsvalkan. Hamburg d. 22 Juli. Om morgonen d. 10de vaknade vi vid hög sjögång. Den sista udden af Laland försvann ur sigte. Vågorna i stora Bält, jagade af en frisk nordvestvind, vaggade oss temligen hårdt. Kl. 8 om morgonen kommo vi till Kiel.
Denna sista demarche, om den också lika som de föregående blifver förgäfves och utan verkan, skall åtminstone freda mig ifrån framtida förebråelser, och mitt samvete skall blifva mitt vittne och min tröst, att jag ingenting uraktlåtit, som stått i min makt för att som en ärlig och redlig man uppföra mig mot eder alla. Än i dag är det tid att utan stora uppoffringar afvända obehagligheter, rädda mig och min familj ifrån undergång och förödelse, upprätta vår aflidne käre faders goda namn och minne och sätta mig i den belägenhet att kunna göra hvar man rätt och blifva nyttig och verksam för ett älskadt, fast blödande fosterland. Ännu kan jag få påminna mig, att jag har att tacka min enda systers verksamma förord för den enda lycksalighet, jag här på jorden äger, att af en kär maka älskas och aktas. Jag ber dig, min syster, på det högsta och ömmaste att använda alla dina krafter för att bereda vår sällhet och hindra vår ofärd genom att öfvertala din man att afstyra den tillämnade auktionen, ädelmodigt förgäta det framfarna och räkna uppå den upprättelse och erkänsla, som billigen af mig kan lämnas och fordras. Njut därför en försmak af den himmelska sällhet, som blir lönen för ädla själars ädla rörelser! Din trofaste, olycklige broder John Hall.» När John slutat detta bref, satt han en stund med handen öfver ögonen. Men plötsligen tycktes han fatta ett beslut. Han tog ett exemplar af den tryckta skriften, och slog in den i ett papper, på hvilket han i största hast skref ett par ord. »Min svåger! Innan jag upplyser allmänheten om de oförrätter, jag lidit, vill jag uppfylla min sista skyldighet och prevenera min svåger om den svåra utväg, mitt förtviflade tillstånd öppnat för mig för att åtminstone vinna allmänhetens medömkan och justification. Jag innesluter till den ändan en tryckt species facti eller sammandrag af alla mina lidelser, som i morgon kommer att utdelas, såvida min svåger icke kan förmås att i godo bilägga våra stridigheter på ett sätt, som öfverensstämmer med vårt gemensamma bästa. Jag åberopar i detta afseende, hvad jag skrifvit till min syster. Aller ödmjukast John Hall.
För förhållandet med de från Banken tillförene utlemnade lån mot inteckning i Lån mot infastighet och återbetalningsskyldighet i silfver är redogjordt i 48 § af 1864 års revisionsVekning i fast berättelse. 2Zt?, °C,‘ Återstoden af dessa lån var den 30 Juni 1864 bokförd med tillhopa R:dr 4,197: 29, \ deraf landtfastighetslån R:mt R:dr 3,928: 74. och å stadsfastighetslån > 268: 55. » 4,197: 29. — 40 — Tili årets slut hafva inbetalningar skett: Transport R:dr 4,197: 29. å landtlånen R mt R:dr 1,974: 15. och å stadslår.en hela deras återstod 268: 55. » 2 2421 70 så att vid 1864 års slut återstod på silfver-landtlånen R:mt R:dr 1,954: 59, hvilket belopp, efter afbetalningar, sorn skett under första hälften af innevarande år, den 30 sistlidne Juni nedgått till 754 R:dr 10 öre. § 46. Laysukningar Under tiden från och med den 1 Juli 1864 till samma dag innevarande år har för fasligförhållandet med lagsökningar för fastighetslån varit följande: iets "\ Af lagsökningsärenden för till inbetalning förfallne lån voro den 1 Juli 1864, oafgjorde * 34. hvarefter tillkommit 52. Af dessa äro, i anseende till mellankommen liqvid, inställde 5. samt till följd af verkställd indrifning afslutade 44. 4g_ ' hvadan återstå 37. Af lagsökningsärenden för förfallna årsinbetalningar qvarstodo den 1 Juli 1864 135'. till hvilka sedermera kommit 319. Summa 454. deraf blifvit, till följd af mellankommen, liqvid, inställde 44. och genom indrifning afslutade 306. 350. så att oafgjorda återstodo , 104. § 47.
Min anmärkning åter har tillkommit deraf, att Utsk:t vid 45:te Den 18 Maj f.m. 2-13 §:n företagit en ändring uti hvad komitén förslagit. På grund utaf hvad anfört blifvit, torde min anmärkning fa förfalla. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag vill endst erinra, att å sista raderna, l:sta mom:t af 49:de §:n, förekomma följande ord: »På landet är kronofogden i orten sjelfskrifvet ombud vid bev:s-taxeringarne». Yid sådant förhållande synes mig onödigt att här efter ordet »kronofogden» tillägga orden »eller Kronans ombud», ty egentligen är ju kronofogden Kronans ombud. Gr. af Ugglas: Det skulle vara fullkomligt öfverflödigt att vidtaga denna ändring, så vida icke i mom:t äfven staden vore sammanblandad samt magistraten. Således är ett annat Kronans ombud i denna § särskidt omnämdt. Då emellertid en återremiss af 3:dje mom:t uti denna § blifvit begärd, afstår jag från mitt yrkande om särskild propos. att dessa ord »Kronans ombud» måtte få utgå, samt förenar mig med dem, som önska återremiss. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exo. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats bifall till l:sta, 2:dra och 4:dc mom:n, samt återremiss af det 3:dje mom:t uti förev.de §, blefvo uppå särskilda propos:r mom:n 1, 2 och 4 bifallna, samt mom:t 3 återr.emitteradt. § 48.. Bifölls. § 49. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Min mening är icke att bestrida, det vederbörande kronofogde skall vid tax:s-koténs sammanträden vara tillstädes; men på samma gång anser jag mig böra nämna, att den person, jag anser lämpligast att i egenskap af Kronans ombud uti berörde fall bevaka det allmännas rätt och meddela de i sådant afseende erforderliga upplysningar, är häradsskrifvaren.
OanLkess ofversaliAe sjenssomän, u^psa^ande: för du8sisim-kevi8ionen - i,63/j: 26. !^Iaj:ss danali varis kekölliA oelr kleive ännu mer nödvändig, clä vä8endsliZa lörändrinFar i de ^ergonella Materne korde e^a rum. Ook 8lul.IiA6n usvi8ade merkerörde för8la^, gst 8sgserue för Vandsook 8jökör8var8-Ve^art6M6nken8 Oommando-Lxpedisioner, iolce fordrado vä^os killölct an8laA, utan sfs dersil! kundeanvända8 nuvarande ansla»8-8ummor kör Oeneral-^djusanl^ Lxpedisionerne för Armeen ook Idossan, usAÖrande cles förra 7,600 kdr ook des 8enare 1,900 Ikliv Ned pillands al kvad 8alunda klilvis i underdäni»kes Kem8tällds, kann Xonzl. Naj:s, enli^s 8sas8-kädes8 underdänij;a sill8s^ikancle, ^ocls i ljäder förordna, gss on, i öfveren88sämmel86 med innekalles af olvannämnclo för8la^ alfassad lXäcliZ Vropoxision, rörande löne-re^lerinAen för clo under 8sas8-Ve^3rsementen ledande Lx^edisioner, 8kulle, 8ädan den8amma är vicl clessa krosoooll kifozad, unclor clonna dag sill kilios8 nu föi5amläde 8sänder8 8sas5-I7s8lcoss alga.
Folket börjar röra på sig, de bröstsjuka sätta näsdukarne för munnarne och ila hem, några musikälskande individer stå och lyssna till en italiensk sångkör, som strör ut sina toner i den afkylda nattluften, utan att akta på bullret af åkdon och fotgängare, och några glada ungdomar skynda för att få en värdig afslutning af dagen upp till »Taverne Alsacienne», hvarest alla qvällar äro muntra baler à la Bullier, baler, som besökas af danslystna hotelluppasserskor, kypare, som vilja spela kavaljerer, demi-monde-damer och herrar, som älska bekantskaper i dessa sfärer. Originellare är i qväll emellertid anblicken af de vanliga små buvetterna, der ortens bondfolk svänger om till tonerna af ett uråldrigt positiv, medan de äldre sitta kring de långa träborden och dricka karnevalens graföl i surt rödvin eller sött Asti spumanti. Stora mängden går i alla fall hem, och det är icke utan, att litet hvar känner sig en smula misslynt, då han kommer in i sitt rum och ser sin karnevalskostym ligga afdankad på en stol. Den är fläckad af krossade confetti, och smutsad af rännstensstänk, men du kan det oaktadt icke afhålla dig från att sakta smeka den med handen, och du ser på den ungefär som en afskedad militär på en uniform, han icke längre har rättighet att bära, men som gör honom vemodig till mods, då han erinrar sig alla minnen, som låda vid den, och medan du med näsborrarne insuper all den parfym, som ännu sitter qvar i ärmar och veck, mumlar du för dig sjelf ett par rader ur en karnevalsvisa – nyligen af en genialisk ung fransk författare använda som slutstrof till en roman: »Tu t’en vas et tu nous quitte Tu nous quitte et tu t’en vas». ANEMONER. Anemoner. Là, la, la, là, la, la gnolades det halfhögt inne i sofrummet, och då visste den gamle betjenten i rummet utanför, hvad klockan var slagen.
KennngenS och Dest Höga Familles flyttning ifrän Swerige bliiwit af någre Ut» stottetS Ledamöter yttrade för Utskottet härhos den nä» den bifoga. Med 5Z8 Den 8 December. Med d/upasie undersåtlig wördnad Le. lsienb Ds la Oarclis. 6u«raf cl'^ldsf!)''nll. Larl stlsnr. ?vsse. -/scör Klingspor. ^osi. blsnr. rik Osijsrliam. Orl von stossosksin. Lsrl 6. bordin. 8ven Wijirmzn Lrson. Daniel Dds^tsin. 8. kg. 8znre-son. Danis! ^näsrsson. kelaits ksdrsson. Stockholm den Julii igop. Afskrift Utdrag af Protocollet hallit mi Riksens Sländers Heinliga Ut» stolt, den 26 Juli, 1809. S. D. - ? Herr Ordförande Grefwe Ds I s Oarflis tvär ater för Dest del af den lankan, acr högsta styndsamhet wore nödig med f. d. Konungens och Dest hö» ga FamilleS flyttning utur Riket, hwarföre ock Herr Grefwen för sin de! trodde att sä snart Kejsar Hapoleon lämnar, såsom Herr Grefwen förmodade, ett förmånligt sivar/förberörde flyttning uran alt freden med Rytzland be höst e asm klas, kunde företagas i synnerhet som rn dertill otjenlig Årstid annars kunde för den samma en längre tld lägga hinder i wägen.' Herr Den 8 December. 5Z9 Herr MukS Patron kbersrein förklarade, att om, « « som han förmodade, Kejsaren as Frankrike, rvid negociationernes öpnande i detta ämne, lämnar Sitt bifall lill Kongl. Maj: