Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid föreställer jag mig, att de sammansatta Utskotten skola blifva i tillfälle, att nästa vecka kunna inkomma till Riks-Stånden med frågan om Discont utredningen och lära Utskotten då äfven närmare redogöra för de anledningar, de trott sig äga till en sådan serskild åtgärd. Den 24 Februani, Grefve vort Schwerin: Fdufvudanledningen lill den af mig gjorda framställning är hämtad från min böjelse, att, så mycket i rpin förmåga Står, undanrödja de hinder, som ligga i vägen, för bereaandet af den fpamtid, sorn Nationen med längtan emotser. Ehuru jag uti hvad sorn ]<an vederfara Disconterna oell Götha Canal, icke det ringaste personliga interesse äger, skall det dock icke vara mig emot, om någon uppoffring skulle till deras förmån göras, så framt det lemnäs oss anledning att hoppas att en annan tingens ordning skall här i Riket införas; men shola vi hädanefter sorn hittills ställas under Banquens och dess Styresmäns förmynderskap; skall det bero af Banquens operationer hvilket värde våra fastigheter peli våra besparingar komma att äga; skall den gäldbundna? personliga säkerhet bero af det värde som Banquen sätter uppå sina Sedlar; så måste jag säga nej till allt hvad som till förmån för Disconterna och Canalen kan blifva propoperadt, eller till alla de åtgärder dem Utskotten anmäla såsom preliminaira. Det hade varit väl om detta vigtiga ämne tidigare kommit till tals. För min del trqr jag, att de oredor sorn genom förra Bancooperationer blifvit beredde, ej kunna genom nya Banco-operatiqner botas , utan att nya offer Skulle fällas. Jag tror att Statens Finance och Bqnquens Finance böra för evigt åtskiljas. Banqqens hana, sedan den en gång olyckligtvis blifvit för mycket ejcteqdefad, mäste framgent |än|e blifva cgnsentrisk, då 'deremot en Stats Den 24 Feliruarii. bana och isynnerhet en Stats sådan som Sverige, måste vara exentrisk.
Berättelsen má vara aldrig sh v61 framställd, den gör på, barnet icke något kraftigt intryck: dylika smk berättelser läsas sällan om af sin publik. Helt annorlunda är det med de goda sagorna och iifventyrsböckerna; de farigsla barnens uppmärksamhet p&amp; ett kraftigt sätt, de läsas och läsas om igen, ja, de uppföras vid barnens lekar. I innehallet af detta, slags böcker ligger en maning till handlingskraft, som de moderna stamningsbitarna alls icke kunna gifva. De föra snarare in p&amp; den moderna sjlilfanalysens icke alltid helsosamma strat. Barn älska för öfrigt icke blotta stämningar; de a.ro mycket sunda realister och vilja gärna hafva klart besked om sina hjältar fraii början till slut. Dermed h a h a vi naturligtvis ej velat säga, att icke en god beriietelse afven bör vara stämningsfull - nakna och t o n a historier iiro ej i barns smak. Vi tro vidare, att berättelser med ett alltför obetydligt innehaU. äfven hafva den faran med sig, att de vänja barnen att läsa på, ett ytligt sätt. Det behöfves icke nlgot slags ansträngning, hvarken af först %nclet eller fantasien, iör att tillegna sig innehållet, och sådan läsning verkar förslappande. Det händer derföre ofta, a t t d&amp; man tillfrågar ett barn huruvida det läst den ena eller den andra af ds nyare böckerna, att man få.r det svaret: " jag minns inte riktigt, fh jag se efter? " - och efter mycket seende iir det ofta taflorna, som fälla utslaget. Det barn deremot som t. ex. left med Robinson på hans ö, glömmer icke att det last Eobinson Crusoe. Lika litet som det är värdt att bjuda barn på blotta stämningsbitar, lika oförnuftigt är det, att i barnböckerna göra mer eller mindre spetsiga hänsyftningar pil dagens frågor? hvilka ju icke äro af intresse för de smk. Ti piimiiina Iiar om en förliden jul utkommen bok, Sniggel Snuggel, i hvilkeu en grefve hotar sina barn med, att han skall " be bönderna i riksdagen komma och t a dem. "
B:co eller Pund Sterling per mark, med förbindelse å Fullmägtiges sida, dels att icke öfverskrida den summa som till ändamålet vore anslagen, och dels att, så vida de icke funne förmonligt betalningen genast erlägga, densamma på vissa terminer inom 4 år verkställa; andre Ledamöter, vid jemnföförelse af 2 punkten, senare momentet, uti Instructionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket ansett, att, i afseeude på de åtgärder, sora enligt Rikets Ständers Beslut åligga Banco-Fullmägtige, för att bereda allmän utvexling af silfvermynt från Banken, och sedermera rörande allt hvad som kunde den beslutade Realisationens fortgång och underhållande befrämja, borde Revisorerne sitt utlåtande, åcke sina föreskrifter, , till Banco-Fullmägtige aflemna; att således, äfven i händelse Revisorernes föreskrifter öfverensstämde med Rikets Ständers utfärdade Instructioner och Reglementen, Revisorerne ej egde lemna Fullmägtige någre sådane. i hvad som rörde den beslutade Realisationen; samt andre Ledamöter, —: under förklarande, det de ansågo Revisorerne genom förkastande af Fullmägtiges förslag och meddelande af föreskrifter i stället för råd, öfverträdt sin lagliga myndighet samt sökt att hämma eller tillintetgöra de välgörande påföljder Rikets Ständer med de af dem vidtagne Författningar åsyftat, — ej allenast uttryckt deras förmodan, detFullmä^tige ej skulle underlåta i första rummet efterkomma de befallningar, som deras principaler, Rikets Ständer, i deras utfärdade Reglemente dem meddelat, utan äfven erinrat, att en tolkning af Reglementet, sorn vore i Banco-T)Iskotlets Betänkande IV.-o 12. 9 i strid med dess rätta mening, föga skulle Fullmägtige ursäktas om den åtlyddes; hvilka serskilde meningar blifvit uti afgifne reservationer upptagne.
Lehnberg (hvilket jag genast vid genomläsningen skref på mitt exemplar) är en god arbetare i det Vältaliga, utan lif och anda. Hans alineer äro klasser af Rhetorik; han uttömmer en figur för att börja en annan. Kall, kall: trög; ovan. Släpar i loci communes. Men tio rader af en själs lefvande tanke och känsla, af natur, äro öfver allt detta servum peeus aureum129. – Casströms Ode är rätt god. En ström, en fullhet af poesi, som förer med sig130. NB. han har icke gjort philosophien; endast verserna. Statssecreteraren Schröderheim gör jag ära för den verkligen fina och skickliga fåfänga – att icke vilja synas ovän af Den, på hvilken hans Herre och Kung låtit falla den minsta ynnest. – Le Tell var en ädel idé, sterilt utförd. Ge tanke utan spektakel, och (såsom ofta i Operan) spektakel utan tanke, är lika fel. – Franske aktören har alltid sitt phoebus de sentiment; gör allt i första graden, och creverar i tredje. Lögn och Våld! Sjelfva Mad. Hus ulfvade, der en heroine gråter. Jag älskar det Stora; men det sanna Stora. Dernäst ha desse Fransoserne en ständig dialecte d’action och i synnerhet du ton. La Tour är så simpelt Monsieur La Tour på theatern, som i staden. Och man hör och ser, att alle äro af ett följe. Siri Brahe fann jag både öm, och naiv, och nobel. Men illa spelad. De ha ej elementerna af action. Sjelfve Stolpe föll i gammal Landprost af nit, i ett predik-lamento; i stället för naivetet. Tegel, skälm utan relief och colorit. De ha alle ett syskonfel, ett enda litet; som heter: Oäfvenhet. Excipe den lilla Slinkan, hvilken der var det bästa (liksom, Gudnås, i många andra hederliga hus). Men det som mest stötte mig, var, att i Le Tell se smärtor, grymt lidande, också hos en qvinna och mor, utan mildring, utan relief af magnanimité.
Förliden vår ankom från GeneralFältTygmästareExpedm till Chefen för K. Svea Art.Eeg:te en skrifvelse, hvari han anbefaltes, att, i anseende till de stegrade prisen och den högre lefnadskostnaden, inkomma med förslag till ny lönestat för Eeg:tets militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän. Eeg:tsChefen hade då den upmärksamma grannlagenheten emot Offieerscorpsen, att tillkalla en Officer af hvarje grad, för att med desse Hrr rådgöra, upgöra, noga öfverväga och pröfva billigheten och lämpligheten af detta förslag, som han ernade till GeneralFältTygmästarExpedm insända. Detta förslag, med högst obetydliga förändringar, inskickades sedermera från GeneralFälttygmästarExped:en till Landtförsv:Depart:tet såsom förslag till lönestat för hela Artilleriet. Som jag emar framlägga detta förslag såsom en min motion till R. St:rs pröfning, utbeder jag mig, att i korthet få redogöra för dess hufvudgrunder. Till grund för lägsta officersgradens lön antogs, att UnderLöjtnanten skulle med yttersta sparsamhet kunna draga sig fram för en summa af 1000 E:dr r:mt. 200 E:dr r:mt ansågs vara det minsta, som åtgick till rum, städning, ved, ljus och tvätt. För denna summa fick han i sannning ej bo mycket präktigt, ej eller gå mycket ren; 16 sk., priset på en kopp kaffe med litet smör och bröd till, anslogs till hans frukost och lika mycket till hans qväll, 1 E:dr anslogs till middagen; derför får man knappast 3 portioner mat och hvarken smör eller dricka. Dagportionen blef således af ett värde af 1 R:dr Den 15 November f. m. 199 32 sk. Detta utgör på året 608 R:dr. Återstod således af de 1000 riksdalerna 192 R:dr till skodon, linne, uniform, lägerkostnader, tillgång till intellektuel utbildning m. m. Denna summa är till sitt afsedda ändamål så otillräcklig, att betydligt, högst betydligt måste inknappas på dagportionen.
Junii 1626 vch 2tdra och 7tde Llomenterna af Lilläggningarna af den z. November 1773, sä ock hwatz Kongl. Förordningen af den gMaji 1775 vm wist utsatt tid til lutroäuctionsra tagande m. m. widare stavggr.. H varjämte virvLäiouen ager, ak wid flikr IntroäuÄionsr, dä Kongl. Majtts Nädiga Oixloms bör in oriZinali Upwisas, noga tilse, at icke allenast wederbörliga <^nittencsr öfwer de i Författningarna päöndna InrroänÄion5-afgifters erläggande til Riddarhuset, Aveliga Lavette-Scholan och Adeliga Jungftu-Stiftek, utan ock Sköldebref^ Asflrist, Wapenplät, samt fullständigt uprättad LioAraxliist 6snea1oZis med dag och ärtal pa födelser, giftermäl och dödstider, pä alla som höra lil Ätten, til Riddarhus-virLÄionen ingifwas. L7- I anledning af det be stut, Ridderflapet och Adeln wid nu påstående. Riksdag fattat, til cvinxlettsrancls af deras Atietastor, och en utsatt tid af twänne är, in,om hwilken alla de uti desta 6snsaloZier tilbaka antecknas, och til Riddarhus-.^rcbivunr af Ätlemännen insäkdas; äger Riddarhus-Oireckio'- 977 ueu, ak öfwer 'werkftättigheckn deraf, täta genom Riddarhus - kisoalen hätta noga tilsyn. Z. 8.
127 §, angående användandet af besparingarne å anslagen för folkundervisnin gen, innefattar Rikets Ständers beslut enligt Förstärkta Stats-utskottets Memorial N:o 337. 128 §, angående de vid innevarande riksdag beviljade anslag till folkundervis ningens befrämjande, grundar sig på den, af Rikets Ständer bifallna, Usta punkten af Utlåtandet N:o 166. 129 angående riksdagskostnademas bestridande, eger samma lydelse, som hittills gällande reglementes 108 §. 130 §, angående anslaget till Riksdags-arkivets förökning och komplettering, in nefattar Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af Stats-utskottets Memorial N;o 107 och motsvarar samma reglementes 109 §. 131 §, angående aflöningen för Rikets Ständers Justitie-ombudsman samt hans och Tryckfrihets-kommittéens expeditioner, är lika lydande med de 3;ne första punkterna af samma reglementes 110 §, undantagandes den förändrade och på Rikets Ständers beslut vid denna riksdag sig grundande beräkningen af ersättningen för den un^er lönerna inbegripna spanmål. 132 §, angående kostnaderna för Justitie-ombudsmannens embetsresor och de för hans expedition anslagna expensmede! samt tryckningen af de berättelser, denne embetsman hädanefter kommer att afgifva, svarar Stats-Utskollels Memorial, M:o 339. 3 mot de 2:ne sednaste punkterna af 110 § i 1848 års reglemente.
Uti do orationer och afhandiingar, som föregingo antagandet af Code de Commerce, finner man grundsatser uttalade, hvilka tillvinna sig lika mycket förståndets, sorn hjertals bifall. Med en slående klarhet i uttrycken, med en öfverlägsen skarpsinnighet i omdömet, iakttagas der handelns, näringarnes, ordningens och den allmänna välfärdens intressen, utan att mensklighetens och enskildes anspråk förtrampas. Men dessa grundsatser fingo dock icke en fullständig tillämpning vid den slutliga redaktionen af lagens 3:dje bok eller konkurs-lagstiftningen. Denna afdelning uti 1807 års lag visar sig nemligen mera såsom en inqvisitorisk polisoch brottmålslag till upptäckande af förseelser och brott, begångna af handelsidkande personer i deras värf, än såsom en verklig handelsoch exekutionslag; och den af 1838 har ännu qvar många af sina föregångares brister. Den predomioerande synpunkt, som dikterat detta arbete, är Statens pligt att tillse, det begångna brott ej skola undgå bestraffning, och fördenskull äro handelns och kreditens föga mindre rättvisa och för samhället vigtiga intressen här alltför mycket förbisedda, och både den insolvente debitorns och hans borgenärers ovilkorliga rättsanspråk för nära trädda. Derifrån härleder sig den allmänna och högt uttalade anmärkningen, att Franska konkurslagen icke, såsom man velat, förmått att utestänga vingleri och svek, samt förekomma konkurser med brott och ringa utdelningar uti moderlandet Frankrike. Grunden till dessa afvikelser från de riktiga grundsanningar, som under tiden af lagens förberedande uttalades, torde böra sökas uti landets egna ställning och förhållanden vid samma tidpunkt. Det förstörda penningeväsendet, reaktionen emot assignatoch mandat-raseriet, och framför allt den revolutionära anarkiens oordning och förfärliga immoralitet, förklara det öfverdrifna i sträfvandet att i moralens och sedlighetens intresse af handelslagen göra en polisförordning. En allmän känsla af missbelåtenhet, hvilken vanligen föregår stora hvälfningar, vare sig inom politikens eller ekonomiens spher, gjorde sig gällande, utan att begreppet om orsakerna till denna missbelåtenhet ännu hade fullkomligen klarnat.
Spannmål Penningar. i» »atma. Penningar. Spannmål in natura. Spannmål Penningar. «^„.a. Penningar. Spannmål in natura. Tillföres värdet af Spannmålen, å 6 Rdr Tunnan 27,450: — 4,788: 1,710: — 33,948: Tillsammans 323,500: 40. — 110,268: 24. — 39,740: 18. — Till Extra och Expektans-Statens Aflöning användas 30. sorn å 6 R:dr utföres med ... Till Materiel Anslagets förstärkande upptages återstående Spannmålsbeloppel 732. hvilka å 6 R:dr uppgå till ett värde af Odisponeradt, penningar (Spanmål in natura 6,420. Summa < å 6 R:dr 38,520: — Hör till Stats-Utsk. Uti. 1848, N:o 74. Anslaget till Mäter telen 615,497 r.clr 28 sk. Extra och Expektans-Staten .. Nybyggnad och underhåll. Bestämda årliga utgifter för underhållet: Löner och arbetsförtjenst till Timmermansoch Handtverkssamt Pensionsoch Invalid-Staterne, Båtsmän, Kanonierer, ett Krono Arbets-Kompani och Arbets-Fångarne, samt Körslor ' •
I år för jämnt 100 år sedan utkom Mary Konstföreningens gamla lokal vid västra Trädgårdsatt säga det högt — att han behöfver en näsduk, Wollstonecrofts berömda bok » A vindication of the gatan (ofvanpå Blanch ' s kafé). Bland de utställda lotterivinsterna märkas som sagdt en hel del förträffliga saker. Bland annat torde böra framhållas dels taflor, dels teckningar af Arsenius, Richard Bergh, Gustaf Cederström, O. Hermelin, Holst, Hägg, E. Josephson, Elisabeth Keyser, Carl Larsson, Bruno Liljefors, Karl Nordström, Georg Pauli m. fl. samt skulpturarbeten bl. a. af Chr. Eriksson, Hasselberg och Alfred Nyström. Detta är utan tvifvel det största konstlotteri, som hittills anordnats härstädes. Försäljningen af lotter har redan tagit sin början och visar god åtgång. Utställningen är väl förtjänt af ett besök. V i hänvisa för öfrigt till annonsen nat ställe i detta nummer. härom å anDen rätta. Berättelse från landsbygden a f Fanny Chrysander. Prisbelönad vid Iduns stora pristäfling. (Forts.) » » SS a c S k ^ mycket! » Nils satte sig o c h såg ännu S^ng bort mot den gamla, och i skenet från ' spiselbrasan varseblef han då i det skrynkliga ansiktet ett drag af sorgbunden skygghet. Det såg ut, där hon salt hopkrupen långt in i hörnet, som o m hon varit rädd att sitta i vä- gen. Detta kunde väl icke vara » farmor » eller » mormor » i huset. Nils tänkte på sin egen gamla farmor där hemma, med hvilken lugn och stilla värdighet hon alltid intog hedersplatsen i hemmet, och huru alla ärade och vördade henne såsom det bästa huset ägde. Denna gamla var väl något fattighjon eller dylikt. » Ta ' hit ett par vedträn, mormor, » bad eller rättare befallde i detsamma flickan med bård, ovänlig röst, och då gumman, lydig s o m ett barn, genast efterkom tillsägelsen, erhöll hon hvarken ett tack eller en vänlig blick därför. Nils fäste sina ögon ogillande på flickan.
Nej! Ständerna, för att i-ädda en mängd både fordringsägare och gäldenärer från oförtjent undergång, måste träda emellan, och detta biträde har kostat Banken nära 1,400,000 R:dr. Men måhända vill man svara mig, att obekantskap med ämnet, saknade insigter m. m. hos oss verkat dessa resultater. Jag skall då — utan att vidröra England, der man ett enda år sett 160 privatbanker gå öfver ända — söka efterdöme!] från Förenade Staterna af Amerika, detta land, hvilket våra liberala visserligen icke lärer bestrida hvarken financiel la insigter eller interesse för det allmänt nyttiga, och der actiebankbolag äro allmännare än någon annorstädes. Jag äger just i handen en historia öfver dess banksystem och bankoperationer, hvarur jag en hel dag kunde föreläsa H. R. o. Ad. exempel af missbrukade inflytanden af de mägtiga bankherrarna på lagstiftningen, på lagskipningen och på landets rörelse. För att bilda ett actiebolag (en Corporation), med befrielse för delägarna att ansvara lör skulderna utöfver sitt actiecapital, fordras en act af Statens lagstiftning, en lag; flera hundra sådana bankbolag finnas med privilegier af de särskilda Staterna. De Förenade Staternas Bank har sin charter af Congressen (med Presidentens bifall), och har derigenom fördelen att kunna utsträcka sin rörelse öfver hela Unionen. Alla dessa banker täfla om att utsträcka sin credit till uppdrifvande af sina dividender, och låta ej något tillfälle gå förloradt att på sedelemissioner grunda ränteinkomster. Också ser man sällan 3 år gå förbi, utan att någonstädes en stor Bankcrisis inträffar, med dess låneindragningar, utmätningar, concurser m. m. Under det oafbrutna fredstillstånd, detta land sedan i8i5 åtnjutit, har man flera gångor sett dess största handelsstäder öfverflöda af bankrutter, och landet har ej heller varit lottlöst. Vid ett tillfälle var TTr af ett Grefskap i Pensylvanien under klubban. Men kanske man tror, att dessa missbruk endast utöfvas af de små bankerna.
Begge var ock Lagstiftningen omtänkt att vårda genom uppställandet af ansvariga Rådgifvare omkring en magtegande Konung igenom den innerligaste möjliga förening emellan upplysning och kraft, samfälda element till all mensklig storhet, i deras söndring, upphof till förfall och olyckor. Riksens Ständer öfverläto första beredelsen af denna pröfningsrätt åt Deras Constitutions-Utskott, som dymedelst uppsattes i högsta ståndpuncten af medborgerligt förtroende. Det skall ransaka om sanningens obelrindrade framträde till Thronen, utan att vidröra Högsta Magtens attribut, bedöma rådslagen och vörda besluten; Det skall följa den Constitutionela friheten till hennes yppersta mål, der hon ändtligen bör nedlägga sin krans för Monarkien. Nuvarande Constitutions-Utskott har nogsamt insett hela vigten af sitt kall. Lagstiftningen, långsynt i sin hänsyftning, in Bihnng till R. S, Prbti %:clje Sami. so. 154 Consbibubior.sZJbskobbebs bebänkanden. skränkt och sparsam i föreskrifter, lemnade härvid mycket åt tolkningen af Grundlagarnes ordalydelse, likasom med uppsåt, på det tillämpningen måtte inrättas efter tidernas skick. Fel, förseelser och misstag kunna visa sig i mångfaldiga skepnader: Graderne af ansvars påföljd äro ganska få: dock naturligen skall deraf alstras en,bekymmersam tväkan i valet emellan efterlåtenhet och obillig stränghet, emellan Principalernes anspråk att erhålla kunskap om Administrationens inre öfverensstämmelse med Grundlagen, och Administrationens, att ej misskännas, ej gifvas till pris för skuggande, fastän obetydliga anklagelser. Den dubbla ansvarighet Utskottet härutinnan ålegat, är desto större, som Riksens Ständer, i saknad af fullständigt öfvertygande handlingar, icke sällan måste i sina omdömen ledas af förtroendet till deras Committerade; Och det har således varit med den trognaste uppmärksamhet på Grundlagarnes kraf och med den renaste känsla för allmän rättvisa, som Utskottet sträfvat att åtminstone närma sig till ett mål, så lätt att förfela, men så svårt att uppnå och begränsa.
S. D. Föredrogos ånyo Stats-TJtskottets Utlåtanden: J\T:o 2o5, i anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 54, angående 'beräkningen raf Stats-Verkets inkomster; N:o 206, i anledning af erhållen återremiss å Bilagan Litt. A. till Betänkandet N:a 54, i hvad sorn angår sökt lindring uti Tiondeafgiften för Taekjerns-tillverkningen inom Carlskoga och Lerbäcks Bergslager; N:o 207, i anledning af gjorda anmärkningar vid den till Betänkandet N:0 54 hörande Bilagan Litt. E, angående befrielse för personer e mellan i5—17 år ifrån mantalspenningars erläggande; N:o 208, i anledning af erhållen återremiss å den vid Betänkandet N:o 54 fogade Bilagan Litt. F, angående väckt fråga om upphörandet af rnantalspenningarne, samt Lagmansoch Häradshöfdirtgeräntan; N:o 209, i anledning af gjorda anmärkningar vid Stats-Utskottets uti Bilagan Litt. G. tili Betänkandet N:o 54 gifne tillstyrkande, att Sterbliusafgiften må i Stockholm och Götheborg utgöras efter samma giund, Sorn i Rikets öfrige Städer; N:o 210, i anledning af erhållen återremiss å Bilagan Litt. H. till Betänkandet N:o 54, hvarigenom den väckta frågan om nedsättning af con trol-stämpelafgiften blifvit afstyrkt; och N:o 2 m, i anledning af gjorda anmärkningar vid den till Betan - Trot. Utdr. d. 8 Au g. i83£. iandet N:o 54 afgifna Bilaga, Litt. J, angående föreslagen indragning af Kongl. Numer-Lolteriet. Härvid stannade Borgare-Ståndet i följande beslut: Första punktenr Utlåtandet N:o 200 gillades. Andra punkten.*
I sammanhang med frågan om anslag för Indelta Infanteriets Lif'munderingbar Utskottet tagit kännedom af Kongl. Majrts under den 8 Mars delta år till Rikets Ständer aflåtne, och till Utskottet från Riks-Stånden remitterade Skrifvelse, angående förhållandet med indelta In fan leri eRegementenas Beklädnadsmedel; (införd i 1 Samlingen, 1 Afdeln. N:o 45) Och har Utskottet, med hänsigt till de uti samma Nådiga Skrifvelse meddelade upplysningar, trott sig ega skäl tillstyrka, att anslaget för indelta Infanteriets Lifmundering må fortfarande uppföras till samma belopp, som vid sisllidne Riksdag bestämdes, eller till 71,000 R:dr. Beträffande de, vid den Nådiga Skrifvelsens föredragning inom Bonde-Ståndet, af Riksdags-Fullmäglige J. J. Rutberg ifrån Norrbottens Län och Lars Larsson från Elfsborgs Län afgifne anföranden, deruti de hemställt, om icke Rolehållares årliga bcklädnads-bidrag må kunna nedsättas ifrån i-8:del till i-i2:del, eller åtminstone i-io:del af Munderingens värde, så skall Utskottet framdeles inkomma med yttrande, förande dessa framställningar, som icke föranleda lill förändring i nu varande Statsanslaget för indelta Infanteriets beklädnad. jtf.o Vid bestämmandet af det för Dur elimar che-kostnader erforderliga anslag, bär Utskottet tagit under öfvervägande de af Riksdags-Fullmägtige J. Andersson från Jönköpings Län och Nils Persson från Södermanlands Län väckta motioner om förändrade grunder för betalningens bestämmande för tågande truppers underhåll; men som dessa motioner, öfver Stats-Vtshtuts Uti.