Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Hur är det, mitt barn?» sade modern som stod i nattdrägt, lutad öfver hennes säng. »Jag hörde dig ropa, stöna så hemskt — och fäkta med armarne.» »Det är ingenting. Jag har en smula feber kanske — en förkylning — —» Hon gick omkring som i ett rus hela den följande dagen. Febern hade icke släppt; tinningarne bultade och hufvudet värkte. Minsta buller kom henne att fara upp; ibland tyckte hon sig höra en susning i luften — då strömmade allt blod till hjertat, som ökade takten så, att hon höll på att kväfvas och måste resa sig upp och gå af och an i rummet för att bli lugn. Men också när hon rörde sig hade hon en förnimmelse af, att någonting lurade på henne, någonting som hon icke kunde fly På eftermiddagen kom ett af de vanliga små brefven. »Kära barn! Jag har ett anfall af migrän, som, fruktar jag, kommer att vara också i morgon — troligen blir det då ännu värre. Jag skyndar mig att underrätta, dig derom, så att du må veta, att du har skollof i morgon och fritt kan förfoga öfver din eftermiddag. I stället räknar jag på att få se dig på öfvermorgon (söndag). Om du icke kan komma då, så låt mig veta det, mitt kära, vackra barn. Jag skall icke slå dig, om du också genom någon alltför stor dumhet skulle ha gjort dig förtjent af ett sådant straff. Jag är icke stark nog att handtera rottingen. Jag är nedslagen, sjuk och sorgsen. Jag kysser les pattes de Mouche. Din vän H. H.» Hon drog en suck af lättnad, då hon läst det. Alltså icke i dag och icke i morgon! Hade han befallt henne att komma, måste hon ha lydt. Hon kämpade emot under de följande dagarnc. Hennes vilja tycktes göra en sista ansträngning att slita sina band Det var som om han anat, hvad som försiggick inom henne, och han sände henne sitt budskap derom: Dig fängslar mina tankars makt! De frön, jag i din själ har lagt, till millioner slingor spirat som kring ditt väsen fast sig virat. Min andes vingeslag du hör, hvar än du är, hvad än du gör; han till och med i säng dig följer och dig med sina kyssar höljer.
Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: Rörande Dykeri-Verket. Banco-Utskottets: Angående förrättad Revision af RancoDiscont-Verket, samt någre föreslagne Stadganden för framtiden. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens : Om Sjö-Lagens Öfverseende, m. m. 'Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets: Angående förtydligande af 46 §. i Kongl. Skogs-Ordningén den 1 Augusti i8o5; samt rörande Trossoch Munderings - Persedlars transporterande till mötesplatserne. 10:0 Läggande till Handlingarne af följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: Den 3i December e. m. Stats - Ut skottets .* Om Intraderne från Ön S:t Barthelemy; och om pension åt förre Justitiae-Ombudsmannen Herr Friherre Mannerheim. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: I fråga om upphörande af Krigs-Academien, och inrättande af Professioner i Militaire-Vetenskaperne vid Rikets Universiteter; och i fråga om återläggande af Jemtland till Vester-Norrlands samt Herjeådahlen till Gefleborgs Län. Bevillnings-Utskottets : Angående yppade skiljaktigheter i afseende på frågan om Douplette Chartors insändande från Post-Contoiren genom Magistraterne. Banco-Utskottets : Rörande väckte motioner i afseende på Banco-Discont-Styrelsen. Lag-Utskottets : Om Borgenärs skyldighet, att uppsäga Löftesman, m. m.; angående föreslagen ändring i Kongl. Brefvet den 17 October 1788 rörande Barnamord; i anledning af väckte frågor för betryggande af Banco-Verkets säkerhet; om hvad vid Lagförklaringars utfärdande bör iakttagas; angående upphäfvande af 1 Cap. 8 §. Utsöknings-Balken, samt ändring af 45 Cap. 2 §.
Denna uppgift grundar sig på ett misstag, ty biskopar, prostar, skollärare och domkyrkor hafva jemväl anslag af denna tionde, så att understundom minsta delen tillfaller socknen och dess kyrka. Slutligen har man påstått att ett bifall till det nu i fråga v:de förslaget skulle stå i strid med ett beslut, som B. St:r fattat i ani. af väckt fråga om augmentsräntornas indragning och utbyte mot anslag; men den förslagna skrifvelsen innefattar endast begäran om ett förslag från K. M., huru saken skall ordnas, och den omständigheten, att R. St:r icke vid denna riksdag velat besluta att augmentsräntorna skola till statsverket indragas, lägger icke hinder i vägen för en undersökning, huruvida en förändring i sättet för uppbörden af dessa räntor är lämplig eller icke. Augmentsräntorna äro dessutom icke tilldelade något embetsverk eller någon styrelse, utan de äro tillagde särskilda rusthållsnummer till dessas understöd. Då jag nu anser mig hafva bemött de invändningar, som blifvit gjorda emot förslaget, så får jag anhålla om bifall till Utsk:ts Betänk. Den II Mars. 73 Frih. af Ugglas, Gustaf: Om jag undantager den anmärkning, som här blifvit gjord, att detta förslag skulle komma att menligt inverka på sjelfva indelningsverket, — en anmärkning, som jag måste erkänna, jag icke kan fatta, — så har emot förslaget hufvudsakligen blifvit invändt att, genom ett bifall dertill, vederb:de lönetagares rätt i så måtto komme att förnärmas, att de icke skulle få uppbära sina löner på samma tid som nu. Det är i afseende härpå, som jag anhåller att få upptaga R. o. Ad:s tid under några ögonblick. Det har blifvit omtaladt huru det tillgår med uppbörden, men äfven jag kan, med den erfarenhet sorn jag i detta afseende har, meddela några upplysningar. Inom det län, jag tillhör, tillgår nemi. sålunda, att uppbörden börjar den 1 Februari och slutar med den sista i samma månad, och böra penningarne sednast 3 veckor efter sista uppbördsstämman vara inlevererade till landtränteriet, hvarest också löntagarne då fullkomligt väl kunna uppbära sina löner.
Hvarje halfår erlades således till ränta och amortering: hälften af annuiteten Th:r 221,666,607. 4 månads ränta derå (efter 5 %) » 461,806. 4 % af inlösta obligationer (B\, af 8,190,500) » 511,906. | % af inlösta kuponer (medelvärdet) » 466,474. Summa Th:r 223,106,853. Efter denna beräkning skulle således 7,410,000 Th:r amorteras under 40 år genom en inbetalning af 223,106,853 . Th:r vidt hvarje halfårs slut.- ) Detta’ förutsätter en löpande ränta af 5,2700 %. Anm. Med afseende dels å öfriga, i det föregående icke upptagna omkostnader, dels derå, att endast medelvärdet af de halfårsvis inlösta kuponerna tagits i beräkning, kan denna procent anses något (ehuru obetydligt) för låg. Anmärkas kan också, att *) Kontraktet, bestämmer 2 ‘/i % »provision». Detta bör rätteligen ej anses vara alldeles detsamma som 2 ’/, % kapitalrabatt, ehuru de tvenne uttrycken begagnas för samma sak, såsom vid jemförelse mellan kontraktet för ifrågavarande lån och det af år 1860 synes. Den för Räknaren i afseende på dessa begge lån till räkningarnes förenkling angifna utgångspunkten, ehuruväl i det närmaste riktig, kan derföre icke anses vara fullt exakt. En noggrannare bestämning af den valuta, lånetagaren vid lånetidens början kan anse sig hafva erhållit, skulle deremot kunnat beräknas af en fullständig uppgift på de totalbelopp af inbetalningssummor och godtgörelser för räntor, som vid de särskilda betalningsterminerna erhållits, genom sammanläggning af dessa summors rabatterade värden vid lånetidens början efter en öfverenskommen procent. Räknarens anmärkning. — 128 — ruan vid beräkningen af provisionens inflytande på de halfårliga inbetalningarne bort lägga amorteringsplanen till grund.
1263 ett ‘sådant tillstånd; äfven måtte utsträckas til prebende Annexeoch Domkyrko • hemman , samt ad pios Usus anslagne Hemman, Visingsborgs Skole-Gods-Hemtnan och sådane MilitieBoställs-hemman, som äro utarrenderade pa 30 år , deremot någre Ledamöter af Hedervärda Bonde Ståndet, hvad de sistnämnde eller Militii Boställ - hemman angar , ansett Skattelösen derå icke lämpeligt, såsom medförande en total rubbning uti Indelnings-Verket. Stats-Utskottet till hvars utiåtande desse motioner ifrån det Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade, får, i anledning häraf, sig nu häröfver yttra. Hvad häraf först angår Academie hemman; så äro de Acadernierne förlänte, dels af fordne Konungar under Frälsemanna rätt, till Statens aflönande, dels af Private Skänkte med de immuniteter Frälse-Naturen åtfölja; Och då likmätigt 5 §. uti Presterskapets Privilegier af den 16.de köps-Förordningen af den 19 September samma år, Skatteköp å sådane hemman icke äro tillålne, n.ed mindre att Vederbörande, som disposition deröfver hafva, samt Kongl. Kammar-Collegiurn sådant medgifva; så kan Stats-Utskottet icke tillstyrka bifall å den härutinnan gjorde hemställan. Hvad därnäst beträffar Domkyrkohemmanen; Så är genom Kongl. Brefven af den 7 December 1796 och den 16 December 1812 uttryckeligen stadgadt, att sådane Hemman icke fa hvarken genom Skatteköp afsöndras från de Stiftelser, hvarunder de lyda, eller vid inträffan-; ig64 Siuts-Uiskottets Betiink anden. de åboledigheter annorlunda upplåtas, än genom Arrende på 25 till 30 år, med iagncagande af vissa dervid stadgade grunder.
Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af den 10 dennes: N:o 127. I anledning af erhållen åtcrremiss å Utskottens Betänkande N:o 89, angående väckt förslag till grunder för ett förändradt Statshushållningsoch Beskattnings-system. Från Bevillnings-Utskottet: Af den i3 dennes: N:o 70. I anledning af BiksStåndens i2o Den i5 Februarii c. »n. olika beslut, angående Allmänna Bevillningens fördelning, jemte förslag till de deraf föranledda voteringsprositioner. Från Banco-Utskottet: Af den 9 dennes: N:o 113. Med hemställan angåande ersättning i anslagsväg för den förlust, som kommer att drabba de i Banco-Reglementet af år i8a3 uppräknade åtskilliga Akademier, Collegier och Allmänna Inrättningar, genom bestämmande af 128 skillingars pris för det Silfvermynt, sorn i utbyte emot BancoSedlar dem tillhandahålles. N:o 114- Med förslag om bestämmande af en viss tid, inom hvars förlopp alla af Banken på daler kopparmynt utgifna Sedlar böra vara derstädes till inlösen aflemnade. Angående Brandförsäkring för de Hus i Städerne utom Stockholm, hvilka vid ny af BancoUtskottet föreslagen utlåning utaf ingående Capital-afbetalningar, emot pant af Fastighet kunna komma att i Banken belånas. Angående afskrifning utaf upplupen Ränta å den Capital-Skuld, hvarföre Majoren Friherre C. W. Gripenstjerna hos Banco Discont Verket häftar. Af den 11 dennes* N:o 117. I anledning af återremiss af Den 15 Fe b ruan’i e. m. 121 Utskottets Memorial N:o 90, innehållande Förslag, angående vissa förändringar af Bankens sedlar, till deras valeurer, text, format, m. m.; garantierna emot missbruk och förfalskningar, samt ordningarna inom Banken för olika Sedelsorters utbyte och förvexling. Af den 12 dennes: N:o 118. Med förslag, angående vissa bestämmelser, som
Om en gerningsman, t. ex. en skräddare eller skomakare, vill nedsätta sig på en enskild persons gård och icke bry sig om den hedern att vara sockenskräddare, tror jag icke att någon anmälan behöfver göras hos K. M:s Beflude, utan han får allt sy sina kläder och sälja dem, utan att hafva något tillståndsbevis. Jag anhåller fortfarande om bifall till Hr Fahnehjelms förslag. Gr. Mörner: Jag får erkänna att jag uti mitt sista anförande räknade misste, men det hindrar icke att min anmärkning emot Frih. Raabs upgift likväl var fullt befogad, enär antalet af 90,000 redan i högst betydlig mån öfverstiger det verkliga. Af det sist utkomna sammandraget utaf Landshöfdingarnes femårs-berättelser finner man, att antalet af handtverkare å landet upgår till 3,000 och att gerningsmännen utgöra V H. 15 226 Sen 13 Juni e. m. 5,000. Om vi antaga, att dessa omsättas på 10 år, så blir det ju sammanlagdt endast 800 ansökningar om året, som skulle inkomma till samtlige K. M:s Befh:de, hvilka ansökningar, fördelade på 24 län, ieke i någon betydlig mån kunna Öka göromålen för Iv. Al:s Beflude. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till punkten oförändrad, och dels bifall dertill med den förändring, att orden »Konungens Beflude samt uttaga tillståndsbevis för handteringens utöfvande» uteslötos, och orden »närmaste kronobetjent» i stället infördes; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till punkten utan förändring, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på bifall till densamma med ofvansagde förändring, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering.
Collegium et hål lä nödigä ansedde Upplysningar, huruvida , i anledning af Kongl. Förordningen den 4 Febr. 181 x öm-användandet af de under Bruk och Berg-Verk upplåtna recognitions-skogar , redan någon del af desamma blifvit till Skatte inköpte tn. rn. Och - skulle , 1 anledning häraf , ' Stats - tJtskottet, genom Protocolls - Utdrag, lemnäs deri Vänliga underrättelse, att, sedan; till följd af högstberörde 1811 års Kongl. Kungörelse, bristande fullständiga geometriska affattningär öf«t ver sådana skogar med dera, i sednare tider j 9kedda odlingar, samt anlagda Torp och Hörriman för sig gått , hafva under loppet af åreri 1813 och 18 j och äfven till någon, tiel detta år, de i Nåder anbefallda Undersöknirlgåf j till utrönande af samma skogars beskaffenhet och Brukens jemte Bruks - Torpens och öfriga till skogsfång derå- berättigade Jordägares behof blifvit verkställde å tillsamcoäns 59 st. särskilta sådana Kronoskogat, samt de öfver förrättningarne hållna Protocoll ined tillhörande Handlingar till Kongl. Kammaroch Bergs Göllegiernaé pröfning insände 5. c Mandel, 97. 9S. Öfver 77° Den 7 Juli. Öfver några af dessa undersökningar hafva dels Bruksägare, dels Hemmansägare anfört Besvär, hvilka med vederbörande blifvit communicerade och för bristande förklaringar ännu. icke kunnat afgöras. Utaf de andra åter har Advocat-FiscalsEmbetet i Kongl. Kammar-Collegium, tijl bevakande af Kongl. Majts och Kronans rätt, erhållit del, och sedan Dess Embets-Utlåtanden blifvit Kongl. Bergs Collegiuin meddeladt, har Kongl. Collegium dem under granskning förehaft; men som i afseende å dessa inträffat, att upplysningar i ett eller annat afseende saknats, ochbvilkaj i enlighet med Kammar • Fiscals •
Till förekommande af dylika sorgliga uppträden föreslår jag derföre vördsamt: alt i Lagen jemväl måtte intagas det stadgande, att, om i kontrakter och afhandlingar enskilde emellan vite utsättes i händelse den prestationsskyldige icke fullgör sitt åtagande, vare del ogildt. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast. Stockholm den 15 November 1862. O. Olsson, från Slängserud af Wermlands län. Motioner i BondeSt faldet 1863.. Af Olof Olsson från Slängserud af Wermlands län. om utsträckt fribrefsrätt för Länsmän. Enligt hvad af Häradshöfding Thurgren» Handbok i Svenska postväsendet, sidan 64 N:o 15 inhemtas, njuta Länsmän för bref i tjensteårenden till Konungens Befallningshafvande i länet eller Kronofogden i fögderiet frihet från postporto. Då denna fribrefsrätt likväl är allt för inskränkt, enär Länsmännen hafva en talrik kor respondens alt ombesörja å tjenstens vägnar med många andra tjenstemän, får jag vördsamt föreslå: alt Länsmän må njuta fribrefsrält för alla bref i tjensteårenden, vare sig de äro adresserade till tjenstemän, boende inom eller utom lånet. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast. Stockholm den 15 November 186*2. O. Olsson, från Slängserud af Wermlands län. Af Olof Olsson i Slängserud af Wermlands län, om ändring i nuvarande föreskrift, rörande Nämndens beslutande rätt i frågor, hvarom olika dsigter vid Domstol uppstå. Den, som erfarit med hvilken ovilja Nämndemans-belältningen vid Härads-rätten uti de tlesta härader emottages, och huru de eljest mest erfarne och duglige rnedlemmarue inom församlingame ofta undandraga sig slika befaltniugar, gör sig alltid den frågan, hvad kan orsaken härtill vara? Svarat är lättast funnet, då man ef - 80 Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs en af Rikets Ständers Justitie-Ombudsman, Professoren och Riddaren Pehr Erik Bergfalk till Rikets Ständer insänd skrifvelse, deri han af sagt sig det honom af Rikets Ständer uppdragna embete; och skulle denna skrifvelse meddelas Expeditions-Utskottet, med anmodan att, till följd af 98 § Regerings-formen, inkomma med förslag till förordnande för Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, Revisions-sekreteråren och Riddaren Johan August Södergren, att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsman; hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt att Lördagen den 21 dennes företaga val af Elektorer till utseende af Justitie-Omhudsmannens Suppleant. Till Riksens Högloflige Ständer! Det af Riksens Ständer den k i innevarande månad utfärdade förordnande för mig att vara deras Justitie-Ombudsman har jag denna dag emottagit. I anledning deraf skyndar jag att anmäla, att jag af närvarande förhållanden vid Universitetet i Upsala finnér mig hindrad att för flera år lemna min befattning derstädes, och att jag följaktligen nödgas vördsamt afsäga mig det embete, Riksens Ständer nu behagat mig uppdraga. Upsala den 7 Februari 1857. P. E. Bergfalk.
Jag skulle sjelf finna mig sårad deraf, och derföre upstår jag emot deni, som haft dessa yttranden till försvar för personer, sorn jag hyser mycken aktning för. Det är nu fråga om de Judar, som bo i Sverige och om inga andra. Det är således i min tanka icke rätt att ifrågasätta deras legala förhållanden. Detta är för mycket ömtåliga punkter att vidröra. I afseende på det, som man hört en ledamot i mitt gran skap yttra, ronde raenniskornas moraliska egenskaper, så är det en helgedom, dit ingen får inträda. Man får icke döma öfver sina medmenniskors moral. Domaren dömer legalt; men det finnes icke mer än en Domare, som dömer öfver moralen. Detta vare i korthet sagdt om frågans behandling i allmänhet. Jag har för öfrigt ett skäl att icke önska någon förändring i lagstiftningen rör:de de Mosaiska Irosbekännarne. Skälet är att efter mitt förmenande äro mina landsmäns sympathier ännu icke så stämda, att det går an att till Judarnes förmån stifta någon för dem fördelaktigare lag och om det försökes, så är del min fullkomliga öfvertygelse, alt den, som kommer alt minst prisa denna lagstiftning, är den Judiska nationen. Derföre har jag också bifogat en reservation till Utsk:s betänk, af innehåll att jag tillstyrker att motionen må förfalla utan någon annan lagstiftning i ämnet. Det är vid ett sådant tillfälle, som detta, efter mitt förmenande, icke rätt att göra sin individuela opinion och öfvertygelse gälland. Vi stifta lag icke hvar och en af oss för sig sjelf utan gemensamt för nationen och vi måste se icke endast på folkets behof utan äfven på hvad folket önskar och hvad det förmår att sympathisera med. I sådant fall tror jag att man misstager sig, om man dömer att Svenska folket är moget för sådana åsigter, sora förlika sig med alltför mycket främmande trosförvandter.
Att, såsom Utskottet, fasta landets väl vid allt, hvad en Kongl» Person företager, det tyckes nästan gå så långt, att jag icke ens med tankan vill följa Utskottet. »Tåg förnyar emellertid, hvad jag i hufvudsaken haft äran förut andraga, och finner mig icke vara på minsta sätt vederlagd. Herr Uggla, Carl Wilhelm, hade in* lemnat ett så lydande Anförande: Den vigliga fråga, som vid nuvarande Riksmöte blifvit väckt, angående en annan, som man säger, efter tiden lämpad Skjutsförfattning, skall till sitt ursprung icke af någon misskännas; ty detsamma har blifvit tillräckligen bådadt genom sina väldiga tecken, och om än en nödvändig förbättring uti den såkallade Gästgifveri-skjutsen påkallar Lagstiftarens uppmärksamhet, undfaller det likvist ingen, som afliört discussionerne och opartiskt vetat bedöma dem> att denna slags skjuts, jemte Kronoskjutseh, af några endast blifvit, så tillsägande, i galopp begagnad, för att med bitterhetens, oviljans och obillighelens vapen kunna upphinna och anfalla den derjemte öfverklaga* de Kungskjutsen. Augusti f. in. 223 Ämnet är under sådane omständigheter ömtåligt att vidröra, emedan, oaktadt föredraget rörande denna sistnämnda, af ålder bestämda, skjutsordning blott vittnar om otyglade passioners spel, det ändå är en pligt af medmenniskor, att icke lägga sten på bördan, eller ytterligare nedtrycka den, som redan förlorat sina vapen. Samtiden bar öfver honom fällt sin dom, och efterverlden,— så vidt en vrängd framställning har lof alt tränga dit — lärer icke underlåta, att bestämma, med hvilken krans hon skall pryda Referentens hjessa. Vare detta nog sagdt om den delen af Motionen, som rörer Kungskjutsen , och sorn af Ekonomiutskottet blifvit förkastad. Jag förenar mig likaledes med Utskottets åsigter rörande Kronoskjutsen; och går fördenskull, att ensamt betrakta Gästgifveri-skjutsen, såsom i någras tanka utgörande ett onus för landet.
Förkl. pag. 382.) Så väl revisorerne vid 1845 som 1847 års slats-revisioner Rafva anmärkt, alt Kongl, förvaltningens af sjöärendena liufvudhok endast innefattade de utbetalningar, della embetsverk omedelbart beslridt, jemte alla till Kongl, flottans stationer och lotsverket, för serskilda ändamål, lefvererade medel; men alt för livad utaf eller utöfver dessa medel vid slationerne och lotsverket åtgått, äfvensom för de deraf befintliga behållningar, saknades redogörelse uti lnifvudboken, hvars summor, af sådan anledning, ej öfverensstämde med de motsvarande i rikshufvudboken, der åter stationernas och Kongl, förvaltningens räkenskaper sammanfördes, hvadan revisorerne ansett, alt det embetsverk, sorn disponerade femte hufvudtitelns hela anslagssumma, borde uti sin hufvudbok fullständigt redovisa densamma och der summariskt upptaga stalionernes och lotsverkets utgifter, så att blott specialiteter och verifikationer skulle behöfva i de serskilda räkenskaperne sökas. Öfver hvad ej mindre 1845 än 1847 års revisorer sålunda anfört får Utskottet nu i ett sammanhang sig utlåta; och då uti elen Förklaring, som blifvit afgifven i anledning af sistnämnde års revisorers förnyade anmärkning, är vordet upplyst, att Kongl. Majit, till följd af 1845 års levjsorers yttrande i ämnet, behagat under den 3.0 April 1846 uppdraga åt expeditions-ohefen och ridda m. till li. St.
Vidare inhemtas af handlingarne, att, vid hällne sammankomster, samtlige hytteoch hemmansdelegare inom Ofvansjö och Tliorsåkers Bergslag i Gefleborgs Län, Hellestads f. d. Bergslag uti Linköpings Län, Tabergs Bergslag i Jönköpings Län, samt Nora, Lindes, Lerbäcks, Lekebergs, Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Helleforss Bergslager i Örebro Län, alldeles afsagt sig deltagandet uti den föreslagna inrättningen, med undantag endast af en delegare uti Ställdahls-hyttan i Nya Kopparbergs Bergslag, hvilken förklarat sig deruti vilja ingå, i den händelse undei-stöd åt företaget af Rikets Ständer genom ett lämpligt creditiv beviljades: att inom Philipstads Bergslag de fleste Bergsmanna-liyttelagen afsagt sig deltagandet, under det endast delegarne i Stjelpshytte Bergsmanshytta samt vederbörande egare af Kungskogs, Bjurbäcks och Nykroppa Bruks masugnar förklarat sig vilja uti inrättningen ingå, hvarjemte, inom tio hyttelag, meningarne varit sålunda delade, att inbrukarne för sammanräknade vid pass 3| hela hyttor på förslaget velat ingå, men öfrige interessenterne för ungefärligen 6| hela hyttor, delaktigheten sig frånsagt: alt, inom Carlskoga Bergslag af Örebro Län, de fleste Bergslags-interessenterne uti låninrättningen icke velat taga del, under det att inom fem Bergsmans-hyttelag, hvarest tankarne varit delade, serskilde delegare, tillhopa motsvarande vid pass ett helt hyttelag, medgifvit delaktighet, hvilket jemväl skett för en Brukshytta, med vilkor likväl af pluralitetens deltagande i öfrigt: att, inom Österoch Wester-Bergslags Bergmästaredöme, Bergsmännen med få undantag enhälligt afsagt sig delaktighet uti Bergslags-Cassan, hvaremot egarne af Engelsbergs, Finnbo, Björnhytte, Enre, Dormsjö, samt -|:del i Dräcke masugnar, äfvensom Klosters Bruksegare för sine andelar i Långshytte masugn och Bergsmanshamrar, samt Allm.