Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Municipalstyrelserne i garnisonsorter må befrias från ali befattning med och. omsorg för vården och bestraffningen af de LagUiskottrts Betänkande N-.o 8g. 37 delinquenter, som vid nämnde Domstolar dömas ; så att Regementen sjelfve , eller Kronan , hädanefter rnä bekosta attirailerne för militaira brottslingars afstraffande och den persons aflöning, som straffet verkställer; och 2to Att, med upphäfvande af alla Sjåtulls-Rälter, utom tilläfventyrs i Stockholm, der målens mängd torde fordra en serskild Do mstol, alla lurendrägerioch tullförsnillnings-mal, må upptagas och behandlas af Städernes Rådhusrätter , utan association af Tulltjensteman; att Städerne, som skola hålla förvarings-rnm åt i beslag tagne varor, och hvilkas Embetsoch Tjenstemän äro med vården deraf besvärade , må åter insättas uti sin i Stadsprivilegierne grundade rättighet att, genom sina Auctionsverk , få, med beräknande af laglig provision, försälja förbrutne dömde varor samt sådane, som för Dykeriinrättningens räkning skola offentligen föryttras, eller ock att, i vidrigt fall, Tullverket må åligga att i sine egna bodar och magasin förvara confiscjuerade varor, och Städernes Embetsmän befrias från den lönlösa befattaingen med sådana ärendens ofta vidlyftiga undersökning och afdömande. Dessutom har Motionairen uppgifvit följande
BorgareStandets genom Protocolls Utdrag erf berörde dag meddelta beflut till förändring af Utskottets förslag i detta ämne, och beflöt i anledning häraf att denna fräga skulle, enligt Regerings, formen, t'll afgörande af det förstärkta StatsUtskottet sörwisas. Or supra. Lx ?rotocollo A. 6. Silverstolpe. Utdrag af Högloft. RidderssapetS och Adelns Protokoll tvid Urtima MSdagen i Örebro den 16 Octob. rgio. S. D. Alfskogs Statsoch Banco Utskottens i förledne gärdag uppläst Memorial afgifne tillstyrkande om förhöjning i Arfwodet för Fullmägtige i Banken och Riksgälds - Csmoiret. Ut supra. klx Urotocollo O. Silfverstolpe. Utdrag 294 Den 16 October. Utdrag af Högloft. Ridderffapets och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Arebro den i6Octob. 1810. S. D. 28id förnyad föredragning af Bervinning»-UtjkottetS förledne gärdag pä bordet lag. da Utlätande öfwer en i det Wällofl. Borgare. Ständet gjord anmärkning wid Utskottets pro, jecterade förändring i 4. Art. 1. §. 7. Mom. af Bewilinings-Förordningen, i afseende pä Tjenstehjons BewillningS. afgift, Lief Utskottets Ut, lätande af Ridderskapet och Adeln gillabt. Ur «upr». Lx krotocollo S. 6. 8ilkverstolpv, Utdrag af Högloflige Ridderffapets och AdelnS ProtocoU wid Urtima Riksdagen t Arebro den rSOctob. i8>o. S. D. Äifölls Stais. Utskottets förleden gär. dag inkomna Memorial rörande Arfwoden för Utskottens Secreterare och Cancellister. Ur supr-. Utdrag
Det är kinkigt att gifva sig in i alla dess trass - Den 2 November e. m, 61 liga förhållanden, och söka framställa någon bestämd åsigt, huru denna förvaltning kunde och borde vara. Jag skall derföre ej ingå i någon speciel granskning öfver behofvet af en mängd småpersedlar, som mindre ändamålsenligt äro föremål för förrådsvården. Men jag vill blott, såsom ett talande bevis på hvad jag i början yttrat, nemligen att Styrelsen alldeles ej är öfverens med sig sjelf om principen För förrådsförvaltningen, framdraga en enda sak, eller inköpet af persedeln Capolter. Kongl. Maj:t begär 480,000 R:dr till 3o,ooo nya Capotter för Beväringsmanskapet. Bevisar ej detta, att man alldeles icke omsorgsfullt afvägt O ö behof och tillgångar. I freden: behöfvas då capotter midt på sommaren vid Beväringsmanskapets vapenöfning? Omöjligt! Jag har, mine Herrar, deltagit uti en vinter-campagne mot Norrige år 1808, då ingen Norrsk soldat egde capott, utan blott ett slags dubbel axelkrage, och Norrska Armeen försvarade ändå sin gräns, åtminstone kommo vi ej öfver densamma. I händelse af krig: huru lätt hopsys ej 3o,ooo capotter? Och är det väl rimligt, att bålla dem i förråden, för att uppätas af mai och råttor. Minnas vi ej dessutom, huru år i8a3 på detta rum då varande GeneralAdjutanten för Armeen uppgaf att 18,000 capotter varit i förråden 1815, och att blott 6000 voro qvar år i8a3. De 12,000 hade utgått till värfvade Armeens och Beväringens beklädnad, hvarföre dock &2 Den 2 November e. m. på 3:dje HufvudTiteln anslag alltid funnits beräkiiadt. Om vi nu gifva 3o,ooo capotter; hvad tryggar oss, att mera än 10,000 finnas qvar om 8 år.
På Bonde Ståndets vägnar Per Jernström. A JWahls jerna*, Ut Den 20 AprW - Utdrag af Hedervärda Bonde-Stan* dets Protocoll, vid Urtima Rifa* dagen i Stockholni, den zö April 1815. S. D. Remitterades Till Lag - Utskottet'- 1:0 ett Memorial af Anders Åberg fråäi Vesterholm, angående Expeditions - Taxas upprättande å Domar och Utslag, sorn ifrån Kongl» Majus Cantzli - Expeditioner och dess Hogsta Domstol utfärdas. 2:o Ett Dito af Riksdagsmannen för Färentuna Härad af Stockholms Län Carl Johansson, angående yrkande att äfkomstet af egendom i Sterbhus måtte bestämmas till minderåriga barns underhåll och uppfostran. Till BeCiltnings-Utskotteté Ett Memorial af Jonas Jönsson från Öster-* göthland, om lindring i Re villningen för deri fattigare allmogen. Ut Supra. Ex Protocolio .€ Olof Werlin» Ut - 366 Den 24 April. Utdrag af Proiocollet, hållet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Ple•* num, den 24 April 18is* V S. B. iA-emitterades Till Consihuiions - tJiskoilek. tett B i c! arnon af Hett Spaldencreutz j Ar-* viri, angående ett tillägg i Justitise - Ombudsmannens Instrucdoni J3 evil! nings-Ut skot let. Ett Dictamen af Herr Hammarsköld, Lorenzo, rörande förändring i stadgandet om Bevillning för Dagblads utgifvande. litt Dictamen af Grefve Gyllenborg* Johan Henning, innefattande hemslällningar rörande Bevillningen. Banco - samt Allmänna Besvärs ■ och Oeconomie* Utskotten. Ett Dictamen af Herr Cedersköld, Behr Gustaf, rörande några medel, till mindskande af penningebrlsten. Lag'- Den 24 April Lag - Utskottet. 369 E(t Memorial af Herr Cederschöld, Pehr Gustaf, angående några Medicinal *•
En indragning af sedelstocken, äfvensom ett för litet rörelse-capital i förhållande till nåringarne åstadkomma en oundviklig skada genom dessas aftynande, men en utslåppning af sedelstocken emot motsvarande valuta kan förskaffa sig ny ökad valuta genom ökad production och genom nåringarnes förkofran. På den ena sidan begåres en ökad silfverfond, utan en motsvarande tillökning i sedelstocken; på andra sidan begåres ej någon ökad sedelstock, utan att man tillika ökar silfverfonden. Jag hemställer då på hvilkendera sidan obilligheten år. Som cliscussionen nu äfven sträckt sig till fastighets-lånen med silfverrånta, så får jag fästa uppmärksamheten på den omständighet, att en sådan sedelutslåppning år vida skiljd ifrån den som förr Ridd. o. Ad. Pr. VIII. Band. 28. 434 nen n September /. m. skett. Vid 1809 års Riksdag släppte man ut sedlar, utan att valuta ingick i silfver. Man utlånte då ej penningarne till productionens förkofran, utan till consumtion och till luxe-ända. mål. Man uppmuntrades till öfverdrifna speculationer; det år då ej underligt, att derigenom åstadkommos menliga verkningar på sedel-myntet. Den nu föreslagna fastighets-låningen mot silfver-rånta medför deremot en dubbel nytta, först genom silfver-fondens ökande i Banken, sedan genom productionens lifvande, och välståndets deraf följande befordran, sorn sedan fean medgifva en realisation, och till och med en reel skatt såsom 1800 till dess åstadkommande. Men på det att Banken måtte säkrare consolideras på samma gång som jordbruket och nåringarne erhålla förlag för deras bedrifvande, och för att rädda många tusende familjer ifrån ruine, före - slår jag, att silfver-räntan alltid må erläggas i silfver utan afseende på cours, och att den skall betalas förskottsvis, som räntan på discont-lån; *y annars skulle många anmäla sig till erhållande af dessa lån, och redan första året msnquera att betala räntan.
Jag vill bibehålla den gamla författningen med den rättelse i afseende på beskattningen, att i st. f. tariffer, hvilka tjena till intet annat än att utvisa bedrägliga förhållanden, Utsk. malte beräkna högsta möjliga tillverkningen af hvarje slags apparat, och derefter den proe., som skall åläggas hvarje redskap. 3)0 Den 16 November f. m. Frih. Palmstjerna, Carl Ollo: I anledn. af Frih. Ce derströms ykande, lager jag mig friheten hemställa till Hr Gr. o. Landtm, huruvida ieke Ilr Gr. o. Landtm, skulle finna för godt att göra propos. sålunda, att Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om EL o. Ad. gillar Strindlunds motion på följande sätt: att R. o. Ad. beslutar att nu gällande författning för bränvinsbränningen hör intill nästa riksdag bibehållas, med undantag af de förändringar Ståndet i afseende på beskattningen kan finna lämpliga och med förbehåll för R. o. Ad. att göra ett tillägg i afseende på gårdfarihandel. Då komma vi frän det mesta af dessa punkter, oell det som återstår torde måhända genom en enda votering kunna slitas. Vi skulle således pä della sätt ändå komma ett litet stycke fram uppför den backe, der vi nu stannat. I anledn. häraf förklarade II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att något hinder icke mötte för framställning af en sådan propos. , som Frih. Palmstjerna begärt, men att denna propos. egentligen icke innefattade något annat, än bifall till ötsk:ns hemställan i nu förevar, punkt, ty af bifall till samma propos. följde att R. o. Ad. komme att pröfva Utskms förslag i flere af de efterföljande punkterne, emedan 2, 3 och 4 punkterue endast iunehöllo frågor om beskattningen. Hr Lagerhjelm: I afseende på föredragningen, hemstäl ler jag vördsamt, om Hr Gr. o. Landtm, icke täckes finna, alt propos. först kunde göras till bifall å Strindlunds motion, eller, om man hellre vill, bibehållande af 1841 års författning med den ändring, jsom Gr.
Stånd stadnat emot Två, får Utskottet blott vördsamligen anmäla Omröstnings-resultatet, med tillägg, att, vid så beskaffad utgång , någon till ansvar ledande anmärkning mot Stats-Rådets öfrige Ledamöter icke egt rum. Beträffande åter de uti Krigs-Expeditionen beslutna dispositioner, så enär Riksens Ständer, vid sista Riksdagen, ej allenast ökat Tredje Hufvudtiteln med nära 700,000 R:dr, och deribland 300,000 R:dr utöfver den till Försvarsverket förut beviljade Millionen, under grundad förmo B-ihitn* till R. S. Rrot. %:dje Sami. 14- Ic6 Constitulions-Vtskottets betänkanden. dan Om det dymedelst till öfver tre och en fjerdedels millioner uppgående ansia» gets tillräcklighet för Militaire-behofven, utan ock vid den i Riksgälds-Contoiret afsätta särskildta summans lyftning uttryckligen fästat villkoret af utomordentliga fall, men föredraganden af Krigs-Ärendena, Hr Stats-Secreteraren m. m. Quiding, ehuru, på sätt Stats-Utskottet upplyst, besparingarna och öfverskotten lemnade en användbar tillgång, likväl, mot mindre Creditivets verkliga bestämmelse och Riksens Ständers härom meddelade föreskrifter, och utan afseende på angelägenheten deraf att det faststälda anslaget ej må öfverskridas, tillstyrkt, under den 6 Febr. och 20 Martii ib2i samt den 19 Februarii 1822, nämnda Creditivs anlitande, för åtskilliga Arbebeten och anstalter till Rikets försvar, som ej kunde med de i Stat anslagna medel bestridas, samt följaktligen för Tredje
Bland de svenskar, som bevistade dessa äfven i andra afseenden kuriösa Hamletföreställningar på teater Porte-S:t-Martin, var en af våra landsmaninnor, som själf förut på vår kungliga scen fint och rörande framställt denna Shakespeares blomlikt fagra och ömtåliga flicktyp. Under en af mellanakterna hyllades hon på sitt modersmål såsom den där i vida högre grad än den franska artisten förtjänat Ofelias eftermäle » Ljuft åt den ljufva! » Denna svenska skådespelerska var Anna Zetterberg, som, efter att i åratal hafva låtit oss sakna sitt intelligenta och konstnärliga spel, i dessa dagar på Dramatiska teatern uppträder i några af sina förnämsta roller. Någon har om Anna Zetterberg med rätta yttrat, att hon icke tar den stora massan, men väl den intelligenta delen af publiken, och Georg Brändes skänker henne det vitsordet, att hon är » en sann, en äkta konstnärinna ». Konstnärsgryet hos den unga upptäcktes i elevskolan af Anders och Hedvig " Willman, hvilka med aldrig svikande intresse till sin lefnads REDAKTIONSSEKR. ALLM. RIKS 1 6 4 6 slut understödde sin skyddslings ärliga och entusiastiska konstaärssträfvan. Bland andra i vårt land, till hvilka Anna Zetterberg står i stor förbindelse för trofast vänskap i råd och dåd, märkas numera aflidne kamrer Törner vid k. operan och hans maka samt herr och fru Bengt Carlson. Största inflytandet på hennes konstnärskap hafva emellertid utländska konstnärer öfvat. Då Ernesto Rossi 1885 och 1886 uppträdde i Stockholm, hade Anna Zetterberg tillfälle att inför och emot honom uppträda som Ofelia, Desdemona och Cordelia. Den italienska konstnären lofordade henne varmt, och erkännas måste, att hon, som dock redan förut förtjänstfullt löst betydande uppgifter, aldrig förr spelat med en sådan glöd och inspiration. På Rossis uppmaning reste hon sedermera till Paris för att fortsätta sina dramatiska och språkliga studier och för att från världsskådebanan hämta de mäktiga intryck, som ännu kräfdes för hennes utveckling. Anna Zetterbergs vistelse i Paris var i allo lyckad. Öfverallt gjorde hon sig afhållen genom sitt sympatiska, flärdlösa väsen, och mycken gästfrihet åtnjöt hon, särskildt i Björnstjerne Björnsons hem.
Dock må, under fart från en till annan utländsk ort, fartyg utan sådana umgälders erläggande, kunna lossa så stor del af innehafvande laddning, som icke öfverstiger Ijerdedelen af fartygets lastdrägtighet, för utrönande hvaraf fartygets skeppshandlingar må tjena till grund. Fartyg, inhemskt eller främmande, som i Svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan Svensk hamn, der, enligt Seglalions-ordningen, lastning får ega rum, inlaga fyllnad deri. På hvart och ett ställe erlägges tull för hvad lastadt blifvit. Expcditions-UIskottets Förslag till anderd. Skrifvelse. Då lossning eller lastning på flera ställen egt rum, erläggas dock, i öfverensstämmelse med nyss åberopade 4 §, skeppsumgälder endast å första lossningseller lastningsstället, derom bevis på passet meddelas. § 13. Skeppare vare skyldig att, på sätt Seglations-Ordningen stadgar, å märkrullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel, till mängd och beskaffenhet, vid den påföljd för uraktlåtenhet deraf, som berörde förordning bestämmer; och må det förråd, som för besättningens behof till begagnande om skeppsbord finnes nödigt, befrias från tull och andra afgifter i utlastningsorten. Till provision må, under sådana villtor, jemväl kunna hänföras följande qvantileter Vin, Bränvin, Kaffe och Risgryn, nemligen: För fartyg, kommande från Östersjön eller till någon hamn i Halland samt Götheborgs och Bohus län från Nordsjöorler samt Holland, England och Franska Wester sjöhnmnar: 2 kannor Vin, 1 kanna bränvin, 2 skålpund Kaffe och 3 skålpund Risgryn, räknadt pä hvarje person af besättningens och passagerarnes antal; samt för fartyg, kommande frän orter utom Östersjön, med undantag af nyssnämnde fart till Halland och Bohus län: 3 kannor Vin, 2 kannor Bränvin, 4 skålpund Kaffe och 6 skålpund Risgryn, på enahanda sätt beräknadt.
Ändamålet för titeln är handelns och näringarnas befrämjande, och jag tror, att Utsk. haft mycket skäl att öka anslaget. Jag båticke sagt, att det vid sista riksdag beviljade anslag var till - D t ii i8 Maj e. ra. räckligt för undervisningsverken; men. jag har fastat uppmärksamheten derpå, att det icke vore skäl att beröfva denna titel ett erforderligt anslag för att lägga det till den io:de. Af dessa skäl anhåller jag om bifall å StalsUtsk:s förevar, utlåtande. Hr Dalman: Jag har visserligen till en del af Frih. Palmstjerna blifvit upplyst om de ändamål, till hvilka det förhöjda anslaget å g:de hufvudtiteln är ämnadt att användas; men jag tror i alla fall, att det varit orätt af Utsk. att ej upplysa R. St. derom, enär jag utgår från den synpunkt, alt man ej bör lemna vår Styrelse några arbiträra anslag, utan att Ständerna böra bestämdt utmärka, till hvilka ändamål de skola användas. Jag kan ej instämma deruti, att de i alla fall blifva använda så, att näringarna deraf hafva gagn. Jag påminner mig t. ex., att å denna titel, bland annat, ej obetydliga summor blifvit bortkastade på canaler, 50m ej äro och troligen aldrig blifva fullbordade. Jag har följt denna hushållsgren med uppmärksamhet under några år och funnit, att anslagen dels utgå till betalande af skulder för föregående åren, dels att gagnet af de från titeln anvisade anslag ofta varit ganska problematiskt. Hvad angår den förhöjning, hvarom nu är liemstäldt, förblifver jag vid den öfvertygelse, hvilken stödjer sig på silfvan i Utsk:s betänk., att en sådan förhöjning ej kommer jordbruk och näringar till godo, utan endast Regeringen, för att betala hvad hon, utan anledning af grundlagen, på förhand beviljat för de kommande åren. Utsk. har ej upplyst oss, huruvida de anslag på denna titel, som Regeringen gjort, blifvit väl använda, d. v. s. lill verklig förmån för jordbruk och näringar.
Man ville bevisa grundlagsvidrigheten af försla°et till en und. anhållan i detta afseende och anförde a:ne skäl för denna sats och hade kunnat anföra ännu flera om de funnits; de hade alla stärkt och ej upphäft hvarandra. Jag tror Hr Lagergren skall kunna öfverbevisas derom, att båda dessa skäl äro grundade, om Hr Lagergren genomläser 81 §:n Reg.F:n , emedan han då skall finna, att denna § förbjuder alt inom RiksStm väcka frågor om grundlagsförändringar. Jag tror afven alt Hr Lagergren skall inse ali del vore olämpligt och inconseqvent, om Sländerne, sedan de genom sitt förstärkta Const.Utsk. antagit ett grundlagsförändi ingsförslag såsom hvilande till nästa riksdag, skulle ingå till K. M. och begära utarbetandet af ett nytt. Hr Lagergren har sagt, att en mycket starkare majoritet ogillat än gillat det bordlagda förslaget, nemi. tre RiksStånds; jag tror att den majoritet, med hvilken det hvilande förslaget blifvit antagen, är den starkaste, nemi. förstärkta Const.- TJlskts; ty grundlagen erkänner den såsom sådan. Denna majoritet’är R. St:s. Till följd af 81 §:n Reg.F:n anser jag, såsom jag första gången yttrade, grundlagsvidrigt att inom Stånden väcka en så beskaffad fråga, som den Hr Rydins motion är och som uti ifrågavar. betänk, är behandlad. Att in°å med den föreslagna und. anhållan åter strider mot 53 §:n Riksd.Ordn., som icke medgifver upphäfvandet af det beslut, sorn en gång blifvit fattadt. Hr von Rosen: Det är med anledn. af Gr. Frölichs 33a D c 11 '4 M a j. yttrande, som jag nu uppstår. Hr Grefven liar anmärkt såsom en oriktighet, att jag gjort en skilnad emellan grundlagsvidrighet och form vidrig het. I detta fall kan jag icke dela Gr.
Den nu lemnade utredningen torde gifva stöd åt Utskottets här nedan upptagna förslag till ändring i klassifikationen af Depositions-kontorets räkningshafvare; i afseende hvarå Utskottet bort tillägga, att den föreslagna l:sta klassen motsvarar nuvarande 3:dje och 4:de; den 2:dra klassen, nuvarande 5:te; den Salje klassen , nuvarande 2:dra, samt den dale klassen, nuvarande lista klass. Anmälan om räknings upptagande har, såsom varande af alltför enkel beskaffenhet att erfordra pröfning och beslut af en Stju-else, ansetts kunna hänföras tilli Depositions-kontoret. Förändringen af mom. 4 och 5 i 131 § samt uteslutningen af 132 § och 2 mom. af 133 §, äro föranledda af den ändrade klassifikationen och af folii-afgiftens upphörande. Hvad särskildt 5 mom. angår, har Utskottet ansett att deri omförmälda räkningshafvure böra få begagna antingen anvisning eller vexlar, till hvilka sednare Banken tillhandahåller blanketter, afgittsfritt; och bör genom denna tillåtelse missbruk af assignerings-rätteu icke vara att befara. 21 Banko-Utskottets Betänkande l\:o 45. Som det i 1 inom. af 133 § stadgade bötesansvar för underlåten koll tionering inom utfäst tid af räkning i Banken icke torde böra bibehållas sedan enskilde blifvit betagna rättigheten att förmedelst tryckta assignationer å det låga beloppet af 20 R:dr B:ko assignera på Banken, har föreskriften ansetts kunna helt och hållet uteslutas, helst hvarje räkningshafvares egen fördel bjuder att förvissa sig om öfverensstämmelsen emellan Bankens och hans egen räkning. På grund häraf allt, hemställer Utskottet, dels att §§ 130 och 131 i Reglementet må erhålla denna uppställning: 34:o.
Efter behörigt äskande af alla, från sistledne till nu påstående Riksdags början, infpr Konungen i StatsRådet förda Protocoll, hafva till Utskottet blifvit öfverlemnade Protocollen öfver JustitiasÄrenden, från den 29 November 1817 till den 10 Januarii 1823, och öfver GeneralAuditeursÄrenden, från den 5 December 817, 156 Cons titutions,-Utskottets betänkctnclen. till den 5 December 1822; Öfver KrigsÄrenden, . från den 2 December 1817, den 14 Januarii 1823; Öfver KammarÄrenden, från den 25 Novemberf 1817, till den 14 Januarii 1823; Öfver Handelsoch Finance-Arenden, från den 29 Novem. 1817, lill den 10 Januarii 1823; samt öfver Ecclesiastique-Ärenden, från den 29 November 1817 till den 9 Januarii 1823, jemte de till Stats-Expeditionernas Protocoll hörande Berednings-acter; hvarförutan, på begäran, Utskottet meddelats de af Hofcancellern i StatsRådet förda Protocoll öfver icke Ministeriela ärenden, och sluteligen, i visst upgifvet ämne, ett Protocoll öfver Commando-mål för Arméen. Constitutions Utskottet, omgifvet af dessa, lika skilda som talrika föremål, anser sig icke tillständigt att ens anmäla sådane smärre afsteg från regularisk form, som kunnat förefalla i ärendenas behandling, men ej influtit hvarken på besluten, eller på deras fullbordan. Lagstiftaren har, vid utstakandet af Utskottets verkningskrets, på samma gång utsträckt den till det stora hela, der allmänt val eller enskild rätt vore i Fråga. Dess åtgärd blef, enligt klara bokstafven, inskränkt inom yrkandet af två slags ansvar, det ena inför Lagen, det andra inför Opinionen, nemli - Constitutions-Utskottets betänkanden. 157 gen till de alternativ, att antingen, efter 106 §.
Men för 250 Den 20 April. den händelse att R. o. Ad. skulle bevilja en återremiss af denna punkt, anser jag mig böra fästa upmärksamhelen deruppå, att ehuruväl ganska värderika nplysningar ofta uti enskitdla motioner lemnäs, kan likväl, isynnerhet då det är fråga om anslags beviljande, en viss ensidighet lätteligen insmyga sig uti en motionärs framställning af ämnet, hvarföre jag för min del anser, att rätta vägen uti ifrågavande fall varit, att skolans styresmän vändt sig till K. M., med anhållan, att K. M. täcktes till R. St. aflåta Nåd. Propos. om anslående af erforderliga medel till skolans underhåll. I fall K. SI. funnit en sådan anhållan förtjena afseende, hade R. St. fått emottaga en fullständig och opartisk utredning af frågan, icke allenast med afseende å Stockholms slöjdskola, utan äfven andra dermed likartade läroanstalter, och då hade R. St. blifvit försatta i tillfälle att pröfva saken i dess helhet och tillse, huru mycket Ständerna för befordrande af sådana undervisningsanstalter kunde af allmänna medel anslå. Gr. Rjörnstjerna, Carl Magnus: ”Sorn Svenska Slöjdföreningens skola i hufvudstaden obestridligen haft och har ett verksamt inflytande på den inhemska slöjdskicklighetens utveckling och förkofran, samt, efter hvad uplyst är, densammas tillgångar äro otillräcklige lill bestridande af dess utgifter, sedan skolan, allt mer och mer anlitad, behöft i samma mån utvidgas”, — så börjas StatsUtsk:s yttrande öfver Gr. von Plåtens motion, deruti han föreslår, att skolans årliga statsanslag måtte höjas lill 14,000 R:dr b:ko, att 6,000 R:dr mätte anslås till upköp af instrumenter, samt att det belopp af 125,000 Rtdr måtte anvisas till upförande af en för skolans utvidgade skick lämplig byggnad.