Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under återstående delen af året 1'858 exproprierades det härtill nödiga området och har under det förflutna året 1859 vidare förberedelser till arbetets igångsättande blifvit gjorde samt jordschaktning och stensprängning påbegynta för den bombfasta kasematt-byggnad, tillhörande detta verk. Arbetet derå, medelst grundläggning m. m., kommer under innev:de år att fortsättas med de derföre återstående medel, — i enlighet med den af K. Mnådigst fastställda arbetsplan. Så var då ändtligen detta vigtiga företag, som man kan säga under århundraden utgjort föremål för Sveriges Konungars omtanka, Den 13 April. 121 salt i gång och fosterlandsvännen kunde glädja sig vid den tankar» att se vårt oberoende vinna i trygghet och tillförsigten ökad till egna krafters tillräcklighet att uprätthålla och bevara vår sjelfständighet. På grund af hvad It. St:r i nyss åberopade underd. skrifvelse i slutet yttrar, att nemi. vid nästk. Riksmöte »få emottaga nådig framställning med förslag till ifrågav:de befästningsarbetens vidare utförande», aflat K. M. i början af detta Riksmöte Nådig Propos. derom till R. St:r, grundad på Chefens för IngeniörKorpsen underd. framställning om angelägenheten af att i första rummet kunna fullborda det större verket utanför Skanstull, hvarigenom så mycket vore vunnet att en fiende icke omedelbart från landstiga ingsorten kunde intåga i hufvudstaden, och ansågs alltså angeläget att med detta arbete icke fördröjdes, åtminstone icke utöfver 3 till 4 år. hvarföre Chefen för IngeniörKorpsen i underd-.het hemställde att den anslags-summa, som för detta vigtiga ändamål begärdes, måtte bestämmas till 600,000 rdr, att med l/s under hvartdera af åren 1861, 1802 och 1863 tillhandahållas. Chefen för LandtförsvarsDepart:t fann sig likväl förhindrad att, f anseende till Statens nuvule tillgångar, i allo tillstyrka bilall till den begärda anslågs-summau, som således uti den Nåd. Propos:n nedsattes till hälften.
Ad. behagade finna af 4:de sidan i Ulsk:s Betänk., i lön 450 R:dr, och den 2:dra Ombudsmannens 400 R:dr, Förhållandet mellan desse begge tjenstemäns åligganden är ganska olika: l:ste Ombudsmannens kanslist har, i händelse han skall fullgöra alla de skyldigheter, som åligga honom i egenskap af Ombudsmannens biträde, mycket mer att göra än den andras; ja 14 H. 9 130 Den 30 Oktober. han har kanske fem eller sex gånger så mycket att sköta som den sednare. Följden är, alt l:sta Ombudmins kanslist icke kan medhinna dessa göromål, utan att Omhudsmin måste hålla sig en enskild bokhållare till sitt biträde. När så förhåller sig, är det väl icke skäl, att, så länge det finnes en I :sta och en 2:dra Ombudsman, göra aflöningen för deras kanslister lika, hvilket skulle blifva händelsen, derest begges löner ökades till 600 R:dr. l:sta Ombudsmannens kanslist finge således endast 150 Ridr i löneförhöjning, oaktadt han har många gånger mer att göra än 2:dre Ombudsmannens kanslist, hvaremot denne skulle få 200 R:dr i tillökning, ehuru han har vida mindre att sköta. Jag hemställer derföre om icke R. o. Ad. behagade för öfvergångstiden fördela lönerna emellan ifrågavande tjenstemän så, att lista Ombudsmannens kanslist finge 700 Ridr och den 2:dres 500, eller 1,200 Ridr tillsammans. Då erhölle den förre 200 Ridr och den sednare 100 Ridr i förhöjning, hvilket synes vara billigt.
Dessa olägenheter har BancoUtskottet ansett på intet lämpligare sätt kunna al" Den 4 Augusti *43 afh jelpas, än derigenom, att någon del af de liiir i orten insamlade medel, åter blefvo här i rörelsen utspridde. Eliuru .Utskottet således trott sig äga fullgoda skäl till den hemställan ätt så väl Götila Canal Verks egna Actier, som andra godkända Hypothequer och Statspapper måtte äfven vid dess Contoir i Stockholm få belänas; 'anser Utskottet det åsyftade ändamålet redan i betydelig mån kunna vinnas blott genom Lånrättighet härstädes för Ver, hets egna Actier; och får för dess del medgifva en sådan modification, i händelse Riksens Högloft. Ständer skulle finna den samma vara af nöden. Då Utskottets öfvertygelse är, att utsträckning af Discont, rörelsen ej bör befordras, vitan att den samma snarare, så vidt möjligheten medgifver, bör inskränkas; uti hvilken tanka Utskottet fullkomligen med dess Ordförande instämt, kan Utskottet för dess del ej annat än på det högsta afstyrka, att sammantagna utlåningen vid Contoiren må i något fall sträckas utöfver den Låne^summa som i g:de Punkten blifvit föreslagen, eller Götha-Canals, Götheborgs Disconts och Malmö Disconts samfällta Lånesumma vid 1814 års slut. Berörde summa öfverstiger ej Nio Millioner Riksdaler ; och torde således, i händelse denna Punkt bifalles, föga anledning vara till den af en vard Ledamot yltrade farhåga, att Götha-Canal-Bolags-utlåning, medelst ett ökadt Creditiv, skulle blifva ökad till 15 ä iG Millioner. Hvad JDen 4 Augusti Hvad louie punkten angar, får Utskottet vördsamt anföra:
Jag är till så stor del och i så många fall förekommen af landshöfdingen i det näst lill mig belägna län, att jag inskränker mig att blott och bart instämma med honom uti det yttrande, att det ej bör vara Konungens Bef:h:de, som skall bestämma, huru långt klyfningen får utsträckas; ty jag finner det för dem vara alldeles omöjligt, helst hemmantalet vanligen ger en ganska ofullkomlig bestämmelsegrund, emedan på del ena stället g eller T'-ff hemman kan vara tillräckligt för besuttenhet, då deremot på ett annat icke ^:dels är tillfyllestgörande. Behofvet af en förändring härutinnan är nödvändigt, och många exempel finnas, som styrka denna sats, men jag vill ej uppräkna dem jag känner. Jag vill blott nämna, alt hemmansklyfningen inom Malmöhus Ian gått ända derhän, alt der finnas hemman, så delade, alt hushållen på dem ej vidare kunna underhållas. Det är således högst Den 5 September c. m. 1S1 glädjande alt se, att detta nn kan komma att upphöra. Jag anhåller derföre att få förena mig med Hr von flosen deruti, att bestämmandet af besutlenheten vid hemmansklyfningar bör tillhöra den nämnd, som här är ifrågasatt jemte I eller i personer, tillkallade från ägodelningsrätten, och att landshöfdingarne icke dermed må äga någon befattning, emedan jag ej tror, alt man genom dessas deltagande skulle vinna det ändamål, sorn åsyftas. Gr. Frölich, David: Jag vill endast med ett ord hafva förklarat, att jag till alla delar instämmer i det yttrande, som Frih. Cederström afgifvit. Han har ej allenast visat, hvarifrån en sådan lagstiftning, som nu skall blifva undanröjd, ursprungligen härleder sig, utan äfven det onaturliga och rättsvidriga uti alt hindra Svenske medborgare att få förvärfva en liten eller stor jordtorfva, om han kan. Jag instämmer således lie11 och hållet med honom, ehuru jag ej kan vara okunnig om de synliga olägenheterna af hemmanens alltför stora klyfning. Sådant är likväl en följd af brist på arbetsamhet och af en tilltagande fattigdom, och alldeles icke, såsom man skulle tro, af rikedom.
Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Juli, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt Jråga om samlande af de för hvarje regemente gällande stadga/iden och deras uppläsande jure hvarje förrättning. Uti en inom Hederv. Bonde-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmäktigen Auders Gustafsson från Östergöthlands län yrkat: i:o att alla de författningar, konungabref och skrifvelser, som röra roteringsverket och hvari kronan och de roteringsoch rustnings-skyldiges förhållanden till hvarandra finnas fastställde, måtte granskas samt i ett gemensamt tryckt arbete utgifvas; oeh 2:0 att vid hvarje rekrytering, sammanträde eller vid annat förhållande, i hvilket de roteringsoch rustnings-skyldige kunna stå till kronan eller dess civila eller militära myndigheter, de delar eller paragrafer i författningarne, som specielt röra den serskilda förhandlingen, måtte af den ti listades varande civila eller militära myndigheten uppläsas före förrättningens början; stödjande motionären detta yrkande hufvudsakligen deruppå, att rustoch rotehållare, som sällan vore i tillfälle att förskaffa sig kännedom om alla de författningar och Kongl, bref, som vid sådane tillfällen åberopas, just derigenom äro urståndsatte att på ett nöjaktigt sätt bevaka sina intressen. 4 Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshrns Utlåtande, N:o 43. Sedan Siats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoell Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten samnianträdt och tagit densamma i öfvervägande.
Presterskapet är icke heller så långt nedstiget att ju äfven det förmår något i orterna. Ortsintresset gör sig vid de samfälda valen mycket mera och i en mycket betänkligare mon gällande än vid corporationsvalen. Ortsintresset gör de väljande angelägna om åtminstone ett slags skicklighet hos sina representanter. Nu lär emedlertid hvarken Bonde-Ståndet ej heller den allmänna meningen antaga det lör regel, att inom detta Stånd alltid skulle finnas de grundligaste insigterna, den vidsträcktaste klokhet och statsmannablick samt den uppmärksammaste motståndskraft emot alla sophismer och andra frestelser, ehuru den Svenska allmogen troligen är den förståndigaste och bästa allmoge i verlden. Allmänna meningen är en mägtig motståndare, i synnerhet i förening med öfrige här uppräknade goda och onda magter. Det kan således lätt hända, att Bonde-Ståndet i sitt eget intresse eller emot detsamma kommer att välja Ståndspersoner till den Samfälda kammaren. Föga mindre förderflig än en Bondriksdag, vore för detta land en Riksdag utan ett respectabelt antal bönder. I många fall skulle dels den nödiga sakkännedomen, dels den nödiga återhållande kraften saknas vid ett sådant Riksmöte. Det är på dessa grunder, jag åt Svenska Bonde-Ståndet önskar inrymd en lika stor plats, sorn åt något af de andra Stånden inom Ständernas kammare. Då Bonde-Ståndet, vid behandling af Constitutions-Ulskottets Memorial N:o 68, beslutat att omröstning vid Riksdag bör vara sluten, har det varit rent af omöjligt att, om den ena kammaren skulle väljas af den andra, tillika efterkomma samma Stånds beslut vid behandling af Utskottets Memorial N:o 38, att Riksdagsmannaval skola ske öppet och icke med slutna sedlar. Med undantag af de enskilda Ståndsbeslnt, som genom voteringen i Förstärkt Utskott blifvit annullerade, är här i öfrigt allt det väsendtliga observeradt, som blifvit af något Riks-Stånd såsom dess gemensamma tanke anmäldt”. Af Contracts-Prosten Hallström: ”1 det jemnknings-förslag, hvarmed Höglofl.
Ehrenborgh uppsteg och upplyste förhållandet, hade Hr Cederschjöld upplyst, att ifrågavar, beslut är af d. 29 Octob. 1828 och således redan granskadt. Yäl har Hr Cederschjöld sedermera yttrat, att han icke varit närvarande, då till utrönande häraf jemnförelse emellan Statsrådsprotocollen ägde rum; men troligen hade han icke så bestämdt yttrat, att beslutet är granskadt, om han icke varit öfvertygad, att jemnförelsen skett. Jag kan således ej annat än förundra mig öfver denna Hr Cederschjölds tvetalan, och förenar mig för öfrigt med Gr. Posse. Hr Cederschjöld: Jag grundade min öfvertygelse, att det ifrågavar. beslutet blifvit fattadt d. 29 Oct., endast derpå, att emellan denna dag och d. 7 Nov. är ungefär en sådan tidrymd, som vanligen förflyter emellan fattandet och justerandet af beslut i Statsrådet. När resolutionen befanns daterad d. 7 Nov., ansåg jag således för gifvet, att beslutet blifvit fattadt i näst föregående Statsråd, nemi. d. 29 Octob. Jag tillstår likväl, att jag icke sett Statsrådsprotocollet för d. 29 Oct., utan blott genom en slutledning varit öfvertygad, att beslutet då blifvit fattadt. Som jag för öfrigt icke alltid haft tillfälle att vara tillstädes i Utsk., vill jag icke bestrida, att ju undersökning kunnat äga rum i min frånvaro; men jag begagnar detta tillfälle för att framföra en klagan, som jag ofta i Utsk. framställt, att nemi. Constit.- Utsk. aldrig kan vara förvissadt, att det erhåller del af alla Statsrådsprotocollen för den tid, som tillhör dess granskning; ty dessa protocoll äro icke i alla Expeditionerna numererade, och hänvisa icke heller alltid vid justeringen till hvarandra, helst justeringen stundom sker på dagar, då intet prot. i den Expeditionen finnes fördt.
Örn Handelns och Sjöfartens tillstånd, samt orsaken till dess förmenta aftagande, galler hvad som är anmärkt i lika ämne för W enersborg. Handtverkerierne äro icke serdeles betydlige, men förse likväl Staden och kringliggande Landsbygd, lill en del, med handtverksarbeten. —• Jordbruket går endast ut på alt framalstra säd och foderväxter till husbehof, samt skötes med omsorg. På Stadens Torg och Tre årliga Marknader är tillförseln af spannmål och vietualier från angränsande delar af Dahlsland och Wermeland liflig» samt mer än lillräckeligt motsvarande consumtio - 59 lien inom Staden: För hvad som Öfveiskjuter infinna sig dock gemenligen afnämare från tillstötande Skogsoch Bruks-trakter. Stadens tillvarelse är således icke utan vigt för Landsbygden deromkring, genom befordrande afsättning på produeterne af dess cultur och näringar. Af Undervisnings-Verk hår Staden allenast en Pedagogie, med Stadens Comminister till Lärare; Men hus är uppbyggt för en högre Apologist-Schola, eller Lägre Lärdoms-Schola, att öppnas så snart allmänna anslaget dertill blifver fastställdt: Eli Vexel-undervisliings-Schola är äfven i fråga till inrättande. — För Sjukvården är Stads-Läkare antagen och lönad. Fattigförsörjningen, under tillsyn af Magistraten och visse Comitterade, bestrides från en för ändamålet samlad mindre Cassa och för öfrigt genom sammanskott af Stadens Invånare. Stadens Drätsel-Verk njuter i årlig inkomst af fastställde Sjöfarts-afgifter, nemligen Hamnoch Vågpenningar, 282 R:dr 24 Skill., efter medel-beräkning. Med afseende på Länets samtelige Städer, bör sluteligen underdånigast anmärkas, att, oberäknadt den Reseoch Gårdfari-handels-rättighet Borås och Ulricsehamn efter serskilde Kongl. Resolutioner utöfva, hafva Städerne inom detta Län icke några uteslutande privilegier, men tillgodonjuta likväl de
Skogshyggen och anstalter till veds anskaffande, dels omedelbarligen verkställde för fondens räkning, dels befrämjade genom förskott till Egendoms-innehafvare eller andre, sorn vöre hugade att ingå i försök med ved-transporter till Stockholm, men saknade tillräckliga Capital att utföra dylika företag j hvilka, underlättade till en början genom väl afpassade understöd, skulle sedermera i den vinst de lemnade, kunna anvisa en naturlig uppmuntran och driffjäder till deras fortsättande* Jemte det Kongl. Maj:t i Nåder ansett Storskiften och Allmänningars fördelning ega jned ofvannämde föremål ett nära sammanhang och utgöra ämnen, hvilka i afseende på Dalarne, Jemtland och flere af de öfrige Norra Provincerne fordra synnerlig uppmärksamhet* till undanrödjalide af de hinder för verkställigheten, som af enskildta interessen dervid kunde läggas, har Kongl. Maj:t äfven funnit särskilda, efter olika localer lämpade anstalter, böra komma i fråga, dels för att befordra afsättningen af lefvande slagtkreatur, hvilka i större partier dittills icke kunnat till Stockholm transporteras från Jemtland och andra Norrland - Revisorers Berättelses 677 ska Provincer, der, oaktadt betydliga Betestillgångar , Boskapsskötseln derföre vunnit föga framgång, och dels för att uppmuntra transporten af Victualievaror till Hufvudstaden, särdeles vid det förhållande, då den år 1818 inträffade nästan allmänna foderbrist föranledt till Ladugårdarnes förminskning, och anledning således vore att, i samråd med vederbörande Landsliöfdingar, tillse huruvida någre åtgärder skulle kunna vidtagas* för att vid segelfartens början år 1819 underlätta tillförseln och afsättningen af det kött, som förmodades hafVa blifvit föregående höst nedsaltadt till ovanlig qvantitet» Disposition och förvaltningen af de anslagne medlen har Kongl. Maj:t i Nåder funnit lämpligt uppdraga åt en af någre få personer bestående, Committe'e hvars åliggande det blefve, att det föregående året upprätta förslag till
Man inhemtar vidare af samma berättelse, att under de flesta af dessa år utförseln af papper till qvantiteten betydligt öfverstigit införseln, och sista året, 1862, visar ett öfverskott af mera än 1,100,000 skålpund, hvilket än ytterligare ådagalägger, att åtminstone för vissa slag papper landet erbjuder råämne, vida utöfver behofvet för den inhemska förbrukningen. Den största så väl insom utförseln har väl omfattat de gröfre pappersslagen, ehuru äfven tryck-, tapetoch konceptpapper, till hvilkas tillverkning skall erfordras bättre lump, åtminstone under första hälften af decenniet — under hvilken tid dessa pappersslag förekomma särskilt specificerade — utgjort en ganska betydlig del af utförseln. Af de finare slagen, såsom post-, skrif-, m. fl. slag hvitt samt färgadt eller pressadt papper har väl införseln ganska mycket öfverstigit utförseln, men likväl, då man jemför värdet af hela den Svenska papperstillverkningen, enligt Commerce-Collegii berättelse angående fabriker och manufakturer för nämnde år, aldrig uppgått till någon i jemförelse dermed större betydenhet. Om nu, såsom pappersfabrikanterna påstå, deras handtering under de sednare åren drifvits med mindre fördel, torde hufvudsakligaste skälet härtill vara att finna, mindre i täflan med utlandet, än, såsom komiterade icke sakna anledning antaga, i tillkomsten af flera och mera omfattande fabriksanläggningar inom landet, än som för tiden motsvarat behofvet och afsätt - Papper. 44 ningen; hvilket antagande vinner stöd i det bekanta förhållandet, att en och annan större pappersfabrik inställt sin verksamhet. Endast så vida kan den tryckta ställningen hemta sin grund från tull-lagstiftningen, som denna genom det konstlade skyddsystemet må hafva framkallat öfverproduktion; men hvarje näringsgren är underkastad inflytandet af vexlande konjunkturer, hvilka genom ingen lagstiftning kunna regleras.
C. r.a punkten: af Herr Rosenbladj Bernhard3 som anmärkt: att inskränkningen uti denna punkt är olämplig, och skall i början tillintetgöra hela verkan af garantien, enär på detta sätt, just när den bäst behöfdes, ej mer än ^:del af de i frågakommande lånen kunde deri inbegripas; och af Herr Hesslej som äskar upplysning hvarföre i beräkningen på den meddelade garantien skall tagas värden på fastigheter, hvilka i Hypotheks-Förening ej ingått, eller kunna blifva delaklige. Utskottet har haft för afsigt att så fördela den meddelande garantien, alt i möjligaste måtto alla delar af Riket deraf kunna blifva delaktige, hvilket icke blefve händelsen, om, på sätt Herr Hessle synes åsyfta, taxeringsvärdet å de egendomar, som ej kunde ingå uti Hypotheks-Förening, icke toges i beräkning, enär inträffa kunde, att uti en landsort de fleste eller alla egendomsegare deltaga i en Förening, hvilken följaktligen komme att upp - ■Stats-Utskottets Utlåtande N'.o 447' sluka hela den af Rikets Ständer beslutade garantie. Af Samma skäl kan Utskottet ej heller frångå den inskränkning, hvaremot Herr Rosenblad gjort .anmärkning. Vid 3:dje punkten samma moment: af Friherre Nordin: alt då det vill synas, sorn Utskottet afsett utställandet af Ilufvudobligationev, Herr Friherren anmärker, att såtlant visserligen låter sig verkställa, dock icke utan att medföra för låntagaren en förlust af i Lill i | proc.; och anser derföre vara häst, alt i denna del endast den föreskrift meddelas, att Obligationerne icke få understiga beloppet af dem, som vanligen brukas i verldshandel; samt af Herr Hessle och Riksdags full olagligen Anders Danielsson, som anse nödvändigt, att
Ständers Stats,Utskotts den z sistlidne Februarii afgifne Betänkande angäende Wadstena Krigsr anshus-Casta, samt Utskottets/i anledning af dcrwid fvrckomne anmärkningar, meddelte yttrande i Memorial af den 25 nästlidne Marti!, blef berörde Betänkande till ai-a delar bifallit, med det tillägg, att Ständet ansäg ifräga warande Castas Capitaler icke kunna med mera säkerhet och till större fördel förräntas, än genom insättning pä Annuitets-Fonden emot 7 procents ässig ränta; I följe häraf besköt Ständet för ffn del, att någre Län pä annat sätt ej mä af Wadstena Krigsmanshus-Casia hädanefter ittgä, utan ffola alla Castans tillgängar som kunna förräntas, sä wäl som de redan utgifne Län, enär de blifnsst inbetaldte, hmartill dock Innehafware genom skeende upscgning ej annorlunda böra förbindas, än sä framt de sig undandraga, att den nu stadgade 6 procents ränta derä godtgöra, genast pä AnnuitetS-Fonden insättas; i hwilket afseende denna, sä wäl som alla andra »6 pios usus inrättade Castor ffola wara bundne wid iakttagande af den i allmänhet för desie Län, insättningar stadgade b weckors ant.cknings-tid. Uti detta beslut skulle de Respective Med-Ständen wördsamt och rvänligen inbjudas att med Borgare-Stänket sig förena. Vt sugis. S. D. Den 17 Apri?. 79Z S. D. I anledning af hos Borgare-Ständet wäckt motion, beflöt Ständet, att den genom Högloft. StåtsUtskottets försorg författade Riks-Stat samt de r enlighet dermed upprättade och under de faststaldx hufwudtitlar upptagne personelle Stater, böra ofördrojeligen till Allmänhetens upplysning pä Stats-Werkets bekostnad genom trycket kunnige göras.
Ständerne bora nu gemensamt önska, at Rikets nyss utkorade Kron-Prins matte snart begynna at bereda sig til sitt framtida höga kall; de böra, lika högtidligt som de nu kallat denne Herre til Swensta thronens Arftagare, kalla honom til äsynen af Konungens och Folkets gemensamma bemödande för Fäderneslandet, kalla honom at njuta efterdöme» af den Konung som ätagit sig at hela wara blödande sar, samt härwid gifwa honom anledning, at jämte en grundelig kännedoms inhemtande af Sweriges Författningar, snart ikläda sig alla de tänkesätt pä hwilka föreningen mellan Konung och undersåtare i detta land hufwudsakeligast och frän urminnes tider hwilar. Det steg Riksens Ständer nu Laga, hwarigenom en ny Konunga - stämma blir i Riket införd, torde til äfwentyrs böra genom en formelig Act beseglas och pä et lika högtidligt sätt kundgöras, som det steg, hwarmed Nationens Fullmägtige började detta Riksmöte. Beflutet af i dag är en motswarighet til det af Len 10 Maji, deri f. d. Konungens Bröstarfwingar, sä födde som ofödde, förklaras i ewärdeliga tider förlustige Sweriges Krona och Regering. — Til Högloft. Ridderstapets och Adelns ompröfning tror jag mig säledes kunna underställa, om icke et särskildt Ständernas Beslut, i lika form uprättadt med det nyssnämnde, kunde - Den 21 Julik. Z8Z de anses behörigt och öfwerensstämmande med föremålets wigt. — Det lärer ej behöfwa bewisas, at en sädan Wal - eller Utkorelse - AcL blefwe något helt annat än SueceHions-Ordningen, hwilken stall innefatta lagen för dett framtida födflorätten til Swensta thronen. I den förmodan at Högloft.
Det är icke ett ephetneliskt förslag, ett foster af nyhetsoch omskapningsbegäret, som sålunda framställer sig till National-representationens lugna och niogna bepröfvande , det är en idé , redan i sekler med förkärlek af Sveriges största Konungar omfattad; af Carl X:de , som under sitt vistande på Gottland med egna ögon öfvertygade sig om dess värde, men alltför hastigt undanrycktes från fullbordandet af mångå storverk; af Carl Xllne, sorn år 1712 ifrån Hender utfärdade Nådig befallning härom, samt författandet af en accurat geometrisk charta öfver Slitö hamn; af Gustaf Illtdje, hvars härom fattade beslut af obekanta orsaker vid justeringen inställdes: en plan, hvilkens Riksgagnelighet 1810 12 årens Ständer högtidligen vitsordade. Måtte äran af dess utförande vara förvarad åt CARL XIV JOHAN, så van att med lätthet fullborda hvad Dess Stora Företrädare ämnat. Vördsamt anhåller jag, afl denna min reservation får åtfölja Höglofl. Utskottens här . om till Respective Rikg-Stånden afgående Betänkande Af Herr Donner : Emot Utskottens Betänkande, angående Portofranco-inrättning Bil.t.Bei',s.Allm.Besv.o.Oec.Utsk. Bet.No is. xQ på Gottland får jag mtg reservera pa följande grunder: Utskottens Betänkande innehåller först « att, vid nu varande Handelsförhållanden , Portofranco-inrättningar nu mera funnits öfverflödiga och af sig sjelfva upphöra. Till vederläggning häraf får jag blott anföra, att öarne Jersey och Guernsey, i Canalen, Gibraltar och Matta äro fria nederlagsställen , och att Cadix nyligen blifvit frihamn. Flera sådana exempel skulle måhända kunna anföras, hvaraf finnes, att Portofranco ännu finnas och äro nyttiga, der localen gör det pas^ Sande.