Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den nya rigtning, som ”Tisbe” angifver, har väl derföre knappast genom skådespelare hit inkommit, utan hafva väl i utlandet studerande svenskar med den gjort bekantskap och så fört den hit. Så till vida synes det tala för Asteropheri författareskap, som äfven han gjort utländska resor och derjemte varit en man af snille och med ovanlig bildning. Men ifrågasättas kan dock, om ej Asteropherus snarare varit öfversättare eller bearbetare, än författare till detta stycke. Utgifvaren Hr Eichhorn anför flera skäl för Asteropheri författarskap; några af dem synas oss dock vara mindre öfvertygande. Att i handskriften icke finnes nämndt, att komedien är öfversatt från annat språk, bevisar så mycket mindre som ej ens författarenamnet finnes utsatt; likaså kan man icke sluta till styckets originalitet af de deri förekommande svenska uttryck och scener, ty sådana inlades alltid vid bearbetningar. Den naiva behandlingen af tid och rum, som på några ställen anträffas, bevisar heller ingenting, ty den finnes uti tyska dramer långt in i 18:de århundradet262. Å andra sidan, vi medgifva det gerna, kunna icke som bindande bevis för att stycket är öfversatt, anföras de många germanismerna, sådana som frisk fröligh Det mest bevisande skäl, som utaf Hr E. anföres, är utan tvifvel det, att Ladislai karakter är en annan i ”Tisbe” än i Hert:s af Braunschweig lustspel. ”En dylik omstöpning af hans karakter skulle säkert ej en tysk författare tillåtit sig, emedan för honom figuren varit allt för gifven som typ för ett visst slag.” Asteropherus har tydligen derföre sett eller läst det tyska lustspelet och, dunkelt erinrande sig hufvudfiguren, upptagit hans namn i sin komedi263. Vi finna detta långtifrån osannolikt; men hvad som hos oss väcker några tvifvelsmål om styckets svenska originalitet äro följande tvenne omständigheter. Den ena är Tisbes skarpa och icke genom några öfvergångar förmedlade olikhet med våra äldre dramer samt den dermed sammanhängande större formfulländningen, i hvilket hänseende detta stycke står öfver alla samtida och efterföljande dramer ända till medlet af seklet.
Horn föreslagna; men upplysningsvis får jag nämna, att Constit.Utsk. redan fattat beslut i ämnet samt dermed tänker att till Stånden inkomma, så fort ske kan. Gr. Horn: Då de upplysningar, ordföranden i Constit. Utsk. meddelat, äro tillfredsställande för min önskan, återtager jag min gjorda hemställan. Hr Rosenblad, Bernh, uppläste följande: I afseende på de egentliga reglementariska föreskrifterna för Banken och dess disconter intill nästa riksdag hafva ännu inga förslag inkommit till R. St., och jag medgifver, att för hvad som står i omedelbart samband med de ännu oafgjord» frågorna om nya myntenheten, inrikes v ex - Ga Den 12 Januari. lar och deras belåning, samt Bankens understyrelses och departementers organisation, kan intet reglementariskt förslag uppgöras, förrän dessa frågor blifvit afgjorda; men då detta ej bör hindra afgörandet af de mångfaldiga och vigtiga reg lemon lariska frågor, som icke omedelbart bero af besluten öfver de förutnämnda, och i afseende på hvilka dels de af R. St. förändrade hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, dels väckta motioner, dels H. Utskrs Vunna erfarenhet och insigt ansetts erfordra förändringar, får jag, till vinnande af tid, föreslå: att BancoUtsk. måtte, så fort sig göra låter, inkomma med förslag till alla de förändringar i nu gällande reglemente för Bankens och dess disconter, hvilka Utsk. funnit erforderliga, hvilkas antagande kräfver R. St:s bifall och hvilkas afgörande icke omedelbart beror af ännu oafgjorda preliminära frågor. Tillika, då efter 12 månaders riksdag det är af vigt, att nämnde förslag underställes RiksSt:ns pröfning på så sätt, att dessa hvarken nödgas antaga tillstyrkanden, hvilka de ej gilla, för att ej på samma gång förkasta andra, af hvilkas antagande de finna vigten, eller tvärtom, ej heller genom obeböfliga återremisser förlänga riksdagen till stor både allmän och enskild kostnad, så får jag äfven föreslå: att H.
Lika öppenhjertigt hade hon svarat, att hon visserligen icke älskade honom, men att hon aktade honom tillräckligt högt för att, då hennes hjerta för öfrigt vore fritt, utan tvekan kunna räcka honom sin hand. Och så hade de slutligen gift sig, han under förhoppning att med tiden vinna detta trotsiga lilla hjerta, och hon med allvarlig föresats att göra honom så lycklig, som hon visste han förtjenade. Sedan dess hade tre år förflutit, och huru var det nu? Hvartill hade de goda föresatserna båtat, och hvar var nu den lycka hon en gång hade trott på? Förgänglighet, få- fänglighet! Allt var slut. A l l deras egendom, deras lilla bo, deras hem, denna förtjusande tillflykt undan verldens stormar, alltsammans var nu andras tillhörighet. Senast i går ljöd i dessa nu så tomma och ödsliga rum auktionsklubban, som skingrade deras tillhörigheter åt alla himmelens väderstreck. De tvänne förspända droskorna der nere vid trappan väntade endast på att föra dem bort, — henne till en förmögen slägting, hvilken, i förbigående sagdt, aldrig gillat hennes val af make, och som nu tillbjudit henne ett nytt hem hos sig, och — honom ut i vida verlden till främmande land, der han skulle börja en ny kamp för tillvaron. Ja, allt var förbi! Derför skådade icke mera hennes ögon naturens prakt, derför lyste icke den härliga vårsolen mera för henne, derför syntes henne allt dödt och kallt, liksom om den frostiga hösten härjat bland rosorna derutanför. Hvems var felet, — hennes? Jo, hon visste det allt för väl; hennes var skulden. Redan med modersmjölken hade hon insupit böjelsen för detta lysande, slösaktiga lefnadssätt, hvilket slutat med att sköfla det hem, han beredt henne. Aldrig hade hon gifvit sig tid att vända sitt hjerta till honom och egna sig åt familjelifvets stilla, men varaktiga lycka, utan tvärt om begagnat sig af hans svaghet för henne till att föra detta öfverdådiga lif, tjusande för stunden, men för öfrigt tomt och innehållslöst. Hans föreställningar hade icke öppnat hennes ögon, förr än det redan var för sent och deras ställning ohjelpligt förlorad.
Från Malmö telegraferas den 12 juni: Veterligen den första brottningskampen mellan k v i n n o r har i dag försiggått här, hvarvid holländskan van der Geele i tredje o m g å n g e n nedlade motståndarinnan frö- ken Anna Mårtensson från Malmö. Inga kraf. K a p. W j e t väckte stort uppseende i staden, när för\ j lofningen eklaterades mellan doktor Verhoff o c h Karin Jungman. E n förlofning var alltid en märklig händelse i det lilla samhället, o c h denna gång blef man verkligt öfverraskad. A t t doktor Verhoff för några dagar sedan hade k o m m i t på besök till doktorinnan Jungman, fäste ingen sig v i d; han var ju som barn i huset där. Alla visste hvilket stöd han hade varit för doktorinnan, sedan hennes man dog, o c h Karin hade han j u så godt s o m uppfostrat. H o n var ej m e r än fjorton år, när fadern sjuknade o c h doktor Verhoff k o m till dem som vikarie. I tre år hade han varit hos Jungraans, m e n fick sedan någon befattning nere i Skåne, och ingen anade att han gick där o c h tänkte på Karin. H o n var j u bara nitton år, så barnslig och outvecklad. Och stadens fruar skakade på hufvudet o c h sågo bekymrade ut, men när de nyförlofvade sedan k o m m o på visit, voro de idel välvilja och lyckönskningar. » H v a d alla människor äro glada, » sade Karin till sin fästman, då de gingo ned för trappan från en visit. » Det fattades bara att de skulle gråta o c h beklaga oss, » sade doktorn. » K o m nu, så gå vi utåt landet! » » Men Fredrik, vi få inte g l ö m m a tant Hilda. » » A h — det får bli en annan gång, nu står jag inte ut med mera, utan vill ha mig en ordentlig promenad. » Karin visste att tant Hilda hade suttit o c h väntat på d e m ett par dagar, men hon vågade icke göra någon invändning. De gingo raskt framåt, o c h v o r o snart ute på landsvägen.
Beträffande åter den af Revisorerne gjorda anmälan, att någon redovisning icke blifvit afgifven för den afkastning, trädgården vid Strömsholm lenmat under förenämnde 43 — 338 — år. ehuru aflöning till en trädgårdsmästare utgått med trehundraåttatiosju Riksdaler 32 skillingar; så och då, efter hvad Ståthållaren upplyst, den vid slottet antagne trädgårdsmästare, enligt det med honom år 1845 upprättade, i bestyrkt afskrift underdånigst bifogade kontrakt, är berättigad att, jemte bestämd kontant lön, uppbära all den afkastning, trädgården kan lemna, mot skyldighet att, utom åtskilliga andra icke så obetydliga underhålls-, planteringsoch försköningsarbeten, jemväl värda och vidmakthålla sjelfva trädgården med tillhörande stängsel och gångar m. m., samt detta förhållande fortfarit alltsedan nyssnämnde tid, utan att någon anmärkning dervid förut egt rum, torde Eders Kongl. Majit nädigst finna detsamma icke heller nu böra till någon åtgärd föranleda. De remitterade handlingarne återställas härhos i underdånighet. Stockholm den 30 December 1863. A. F. N. GYLDENSTOLPE. W. von Solioultt. (Ulriksdals slott.) Stormäktigste, Allernådigste Konung! Vid granskning af Ulriksdals Kongl, slotts räkenskap för år 186! hafva Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorer gjort anmärkning öfver det sätt, hvaruppå en utaf Apothekaren f. R. Kindstrand afgifven och qvitterad räkning å medikamenter för trettioåtta Riksdaler fjorton öre blifvit upprättad; i anledning hvaraf underdånigt yttrande blifvit Ståthållare-em betet affordradt.
Bifölls, med undantag af den öfverst å sidan 4 förekommande hemställan, som af Ridderskapet och Adeln afslogs. M 41, i anledning af väckt förslag om inrättande af ett universitet i hufvudstaden. Bifölls. M 20, i anledning af väckt motion om inskränkning i allmänhet af tjenstemännens antal, nedsättning af deras löner, indragning af embetsverk, m. m. Bifölls. JVs 24, i anledning af väckt motion om den ändring i Kongl. Coopvaerdireglementet den 50 Mars 1748 och Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1828, att Svensk sjöman skall till den kommun, der han är mantalsskrifven, erlägga den nu till sjömanshusen utgående afgift. Bifölls. JVa 26, i anledning af väckt motion om åtgärder till åstadkommande af en pensionsförening för tjenstemän och betjente vid Statens jernvägar. Bifölls. Prat.-Utdrag den 3 Januari 1866. 111 Från Hogv. Preste-Ståndel. S. I). Föredrogos Snyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Betänkanden: M U, i anledning af väckt förslag om inrättande af ett universitet i hufvudstaden; M 13, i anledning af väckt motion om kronofogde-tjensternas indragning; J\s 14, i anledning af väckt motion om rätt till ersättning för flyttning af hus, som stå på mindre än 100 alnars afstånd från jernväg; JV2 13, i anledning af väckt motion om förbättrad hägnad utmed Statens jernvägar; M 21, i anledning af väckta motioner angående förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande, m. m.; JV2 22, i anledning af väckt motion angående förändrade föreskrifter i afseende å laxfisket i den s. k. Pukaviksfjorden i Blekinge län; M 23, i anledning af väckt motion angående skyldighet för sparbankerna i riket att å derstädes insatta medel för närvarande gifva minst fem och en half procent ränta, m. m.; M 24, i anledning af väckt motion om den ändring i Kongl.
Hiksdags-fullmägtigen Petter Persson från Calmar Län, har, uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derefter till Lag-Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att lagen, i 5 Cap. Jorda-Balken, uttryckt den åsigt, att ej någon kunde genom hörd tillvinna sig jord å landet eller hus i staden, utan att uppfylla alla de villkor, hvarmed egendomen från hördemannens skyldeman öfvergått till köparen, hvilket ville med andra ordsäga, att bördemannen måste underkasta sig uppfyllandet af alla de förbindelser, köparen sig åtagit, samt denne, i och för handeln, vara från all skada och förlust fredad. Utgående från denna grundsats och åberopande lagens stadgande, att hördeman, för att få sin talan pröfvad, borde i Rätten insätta fulla köpeskillingen, yttrar motionären vidare, att bland de villkor, som säljare, serdeles bland allmogen, vanligen fästade vid upplåtelse af hemman på landet, vore förbehåll om så kalladt undantag, bestående deruti, att säljaren för lifstiden eller vissa år betingade sig besittning af någon till hemmanet hörande jordlott, eller spanmål och andra varor, sorn skulle från hemmanet utgå; och då dylika afhandlingar, ehuru i flere afseenden skadliga, ej kunde af lagen förbjudas, borde lagstiftaren åtminstone föreskrifva, dels om och i hvad nion köpare vore berättigad att af bördeman njuta ersättning för de undantags-förmoner, sora den förre vore nödsakad utgöra under den tid, hail hemmanet innehade, dels ock huruvida beloppet af denna ersättning borde af bördemannen nedsättas, eller om borgen derför skulle ställas; varande af motionären uppgifvet, att saknad af föreskrifter härom skall vållat vidlyftiga och kostsamma rättegångar, deribland motionären exempelvis uppgifvit en, som handlat derom, att, sedan en person år 1812 köpt ett hemman emot en ringa köpeskilling i penningar, samt utfäst lifstids-undantag i spanmål och foder, m. m., åt tre personer, men först 1837 sökt lagfart å köpet, derförinnan två af undantagsBih. till R. St.
St. trott sig ej höra lemna oanmäldt, att, enär ofverflyttandet af Kämnersrätternes domsrätt till Rådstufvurätterne torde hafva den följd, att tilläfventyrs för några bland Rikets Städer, der Kämnersrätler nu finnas, flera afdelningar af de nu varande blifva erforderliga; så, ehuru Kämnersrätterne lätt kunna, i mon af behof, till afdelningar af Rådstufvurätt förändras, blifva likväl åtskilliga reglementariska föreskrifter, i afseende på sistnämnde Domstolars organisation samt målens och arbetets fördelning dem emellan, af nöden, Men sorn dylika speciela föreskrifter ej torde hafva lämpligt rum i en allmän Författning, samt R. St. dess - Expeditions-Utskottets Memorial N.o 44°- utom sakna den noggrannare kännedom om serskilda local-förhållanden , förutan hvilken tjenlig t förslag, huru den ifrågavarande förändringen ändamålsenligast må ti 11 vägabringas, ej kan uppgöras lå R. St. i underdånighet hemställa, det täcktes E. K. M., efter vederbörandes hörande, och i öfverensstämmelse med den af R. St. föreslagna Författningens grund, att endast en Underrätt skall finnasså i städerne som på landet, vidtaga de anstalter och åtgärder samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, som pröfvas lämpliga för organiserandet och ordnandet af Rådstufvurälterne i städerne utom Stockholm. Rikets Ständer framhärda etc. N:o 44°- Memorial, med förfrågan i afseende å verkställigheten af de genom Memorialet, JV:o 422 j föreslagna åtgärder ^ till förekommande af omtryckning af vissa till Bihanget hörande handlingar. Jemte det Exp.-Utsk. denna dag, till justering uti de resp. Riks-Stånden, öfverlemnar förslag till den underdåniga Skrifvelse, som blifvit uppsatt, i anledning af Utskottets, under N:o 422» afgifna och af Exp.-fltsk. Forslas, (ill tind. Skrifv.
SOFI (med hatt och rock). Ja det återstår inte annat från hus till hus... rocken.) Var så god. (Hön hjälper honom beskäftigt på med tack och utan att se åt henne). DIREKTÖR BRUHN (går utan att säga förvåning och förargelse). SOFI (blickar efter honom med Ridån faller. _________ TREDJE AKTEN. Samma dekoration. Morgon, dagen därpå. DIREKTÖR BRUHN (klädd i öfverrock och med hatten i handen; kommer från vänster och går mot fonden). klädd, osminkad, blek; ställer sig framför fonddörren och hindrar honom från att gå). Nej, du får inte gå förr än du sagt mig hvad det FRU BRUHN (enkelt och allvarligt är. Jag kan inte längre låtsa som om jag hvarken hörde eller såg. DIREKTÖR BRUHN. Det är affärer; låt mig gå. FNU BRUHN. Kan jag inte få veta det ändå? DIREKTÖR BRUHN. Jag har inte tid. FRU BRUHN. i ditt rum. Du hade haft tid nog, om det funnits förtroende. Halfva hatten har jag hört dig promenera af och an 107 DIREKTÖR BRUHN. Herre gud börjar du nu med det! FRU BRUHN. brår dig intet och har ingenting att förebrå. Men vi bli ändå två om att bära det, låt oss då också vara två om att rådgöra. Åh nej, nej; att du inte kan förstå mig! Jag före DIREKTÖR BRUHN. Ja, ja, sedan. Men jag måste... (vill ut). FRU BRUHN. Skaffa pängar. DIREKTÖR BRUHN. Ja. FRU BRUHN. Men om du inga får? DIREKTÖR BRUHN. Jag måste skaffa, om jag också... FRU BRUHN. Nej, inte den där öfverretningen. Här behöfs lugn. DIREKTÖR BRUHN. Det är ingen konst att prata. Släpp mig ut. FRU BRUHN. Säg först, är det bara fabriken? Eller... DIREKTÖR BRUHN. (osäkert). Hvad?
Härvid erinrades af Hr Cederschjöld, att hans förslag icke, i händelse B. o. Ad. afsloge Utsk:s utlåt., utan endast i läll det hlefve bifallet, kunde komma i fråga. H. Ex. förklarade, att derest Hr Cederschjöld yrkade att fa sitt förslag under pröfning, så borde voter.propos., vid omröstningen om contrapropos., innehålla, alt om ja vunne, Frih. Cederströms förslag antoges till conlra-propos., och om nej vunne, särskildt borde afg.öras, hvilket af de öfriga förslagen borde till eontra-propos. antagas; hvarjemte H. Ex. lillkänuagaf, att derest genom denna omröstning conlra-propos. ej klefve bestämd, förslagen borde på enahanda sätt genomgås, tills en conlra-propos. blefve antagen. Hr Cederschjöld: Jag föreställer mig, att det enklaste sältet vore att votera först om huruvida comiteen skall blifva eller icke blifva, och sedan om dea skall blifva på det ena eller andra sättet. Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrat Hr Cederschjöld derom, alt voteringen ovillkorligen borde anställas om den propos., i afseende hvarpå den blifvit begärd, nemi. i fråga om bifall å Utslus utlåt., utan annan förändring, än att ordet ”såvida” utbyttes emot ordet ”sorn”, och att således japropos. i hufvudsaken vöre bestämd, och nu endast contrapropos. vore i fråga, förklarade Hr Cederschjöld, att han yrkade få sitt förslag under omröstning. Hr von Hartmansdorff: Efter den framställning Hr Gr. o. Landtm, nyss behagade göra, så lärer väl denna votering böra innehålla: att dea sorn anser contrapropos. böra blifva afslag, röstar ja; men vinner nej, så kommer R. o. Ad. att vidare afgöra, hvilket förslag, som skall sättas till contrapropos. II.
Directionen sammanträder in pleno för ärendens behandling en viss dag i hvarje vecka, med undantag allenast för den korta tid, vid hvarje halft års slut, under hvilken Verkets låne-operationer, i anseende till Räkenskapernes uppgörande, oundvikligen måste hvila; by Uppstå vid fråga om Iåns beviljande olika meningar bland Directionens Ledamöter, får lånet ej utgå, derest icke de flesta rösterna, per capita beräknade, utfalla för bifall till detsamma; men om vid andra ärendens behandling lika antal röster stanna emot hvarandra, ege Ordföranden afgörande röst. Så i ena sorn andra fallet böra i Banco-Discont-Pireetionen minst fem Ledamöter, och uti Låne-Contors-Directionen åtminstone tre Ledamöter, RancoOmbudet inberäknad, vara tillstädes; c) Vid alla Directionens sammankomster in pleno bör ordentligt Protocoll föras. I BarteaVt skotten Memorial K-.o 10S. 3 4:o Ali föreskriften i §. 3 moni. 7, såsom numera obehöflig, må försvinna. 5:o Att, enär, enligt Utskottets åsigt, de för Låne-Contoren år 1823 meddelade reglementariske föreskrifter böra, såsom med ordningen mera öfverensstämmande, införas å behörige ställen i nu upprättande Banco-fieglemenle, kommer, till följd häraf, §. 6 jemväl alt utgå. 6:0 Att den i §. 11 mom. 2 gifna föreskrift må förändras till ett stadgande af följande lydelse: Under förutsättning, att en lämpligare utväg till understöd för behöfvande Enkor och Barn efter aflidne Tjenstemän och Betjente vid Banco-Discont-Verket och Låne-Contoren ofördröjligen genom bemälde Tjenstemäns och Betjentes egen försorg varder beredd , blifver det Fullmäktige tillåtet, att, under liden intill nästa Riksdag, fortfarande, efter noggrann pröfning af de sökandes behof och omständigheterne i hvarje serskildt fall, hvilka till Fullmägtiges Piotocoll antecknas, utaf antingen Fullmägtiges dispositions-medel elier de för utredningen af f. d.
Betänkande om Rikets Styrelse-J^erk. 583 Redan hafva af denna rörelse tvenne stora olägenheter visat sig: den ena, att den fria spannemåls-handelns nyttiga verkningar hindras i sin utveckling, då enskilde personer svårligen våga sig i täflan med ett verk, som disponerar millioner och icke alltid så noga, som den enskilde, väger sina förluster: den andra, att den på Credit lemnade undsättningen utvidgar consumtionen och skuldsätter hela provinser, för betydliga Summor, hvilka sedan måste indrifvas och utarma, en stor mängd af Ilandets innevånare, de dermed iakttagande af mera sparsamhet, elier med ökad srbetsflit, eljest kunnat uthärda under ett mindre godt år. Committerade, inseende å ena sidan vigten och nödvändigheten deraf, att Styrelsen eger till sin disposition tilhäcklige medel, att ej allenast, då verklig brist inträffar, densamma afhjelpa, utan äfven att uti de ifrån Sjökusterna aflägsne, mindre bördiga trakter af Riket bereda Spannemåls-upplag ifrån goda till svåra år, hvilket sednare, genom af Styrelsen uppmuntrade inrättningar af Magaziner, Sockneelier Häradsvis, lämpligast kan verkställas, tro således å den' andra sidan, att det hittills följda Systemet, hvilket mer och mer utvecklat sina skadliga följder, bör inskränkas, hälst bemödandet att bestämma ett helt Rikes Spannemålspris, hvilka fonder dertill än må anslås, efter Committerades tanka, omöjligen kan lyckas, utan tvärtom medför ofvan uppräknade skadliga följder, jemte det att stora Capitaler, som på annat sätt nyttigare kunnat användas, fruktlöst blifva förspilde. 584 Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. Pä dessa grunder hafva Committetade icke kunnat tillstyrka Magazins-Directionens bibehållande såsom ett permanent Ämbetsverk, hvilket på Pikets Stat borde uppföras.
— För lotsoch båk-väsendet 11,723: 12. 7. 10,352: 36. 6. „ sjökarte-verkets fortsättande 29,157: 15. 1. „ anskaffande af vindmätare 2,706: 40. , Byelfvens upprensning 7,425: 7. 7. Till Navigations-skolan i Stockholm 2,900: „ uppmuddring af kofferdi-hamnen i Carlskrona 5,000: „ Underläraren vid Navigationsskolan i (lötheborg 200: — „ Trollhätte kanals och slussverks ombyggnad 60,000: 60,000: Transport: 309,126: 30. 6. 418,380: 18. 9. — 61 — Transport: 309,126: 30. 6. 418,380: 18. 9. Till uppmuddring af inloppet till Norrköping 13,862: 13,862: „ dito dito till Gefle 4,500: 4,500: Bidrag till ombyggnad af Strömsholms kanal och slussverk 30,000: 3,333: 16. — Dito till anläggning af en skeppsdocka i Malmö 10,000; 10,000: Dito till hamnbyggnad vid Mariestad 5,815: 5,815: Dito .till en farled emellan Christianstad och Ahus 10,000: Bogserings-kostnader i Götha Elf 1,665: 26. 7. 1,989: 8. — För signalering med en tidkula 400: 200: Sportel-ersättningar till General-konsuler, Kom merse-kollegii tjenstemän m. fl 18,976: 24. 5. 19,970: 42. 5. Till belöning för skeppsbrutet Svenskt sjöfolk 666: 32. Balans till påföljande år:
Maj:ts uppmärksamhet derå, att ehuru kajen omkring Hofrättshusets tomt, hvarå ifrågavarande arkiv vore afsedt att uppföras, redan sedan flera år tillbaka varit af vederbörande syneförrättare utdömd, hade likväl den för en ny kajbyggnad beräknade kostnadssumma af 11,510 R:dr, i anseende till bristande tillgång, städse måst af Embetet uppföras i 3:dje klassen af de till Kongl. Maj:fs pröfning insända generalförslag öfver de årligen behöfliga reparationerna å Kronans hus och byggnader i landsorterna; vid hvilket förhållande och då tjenstförrättande Öfver-Intendenten under ofvannämnda inspektionsresa varit i tillfälle iakttaga, att, i anseende till såväl kajens förfallna skick som jordmånens lösa och sumpiga beskaffenhet å den till Hofrättshuset hörande tomt, arkivbyggnaden ej lämpligen borde verkställas utan i sammanhang med kajens ombyggande, genom hvilken åtgärd den största möjliga besparing i kostnaderna tillika komme att vinnas, Ofver-Intendents-Embetet ansåge sig böra i underdånighet hemställa, att Kongl. Majit, derest Göta Hofrätts ifrågavarande framställning vunne nådigt bifall, täcktes hos Rikets Ständer jemväl anmäla behofvet af ett anslag å 11,510 R:dr till berörda kajs ombyggande, hvilket arbete ej, utan uppoffring af andra angelägna reparationsåtgärder, kunde af statsanslaget för byggnader och reparationer å Kongl. Majits och Kronans egendomar i landsorterna bekostas.