Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Du talar mycket bättre än jag. LOUISE. Ja, det var just en tröst! VIGGO. svenska. Jag skall ge dig en annan. Han talar LOUISE. Du narras. VIGGO. har språksinne som en ryss. Han är född Nej. Han är ju en blandningsmenniska, och kosmopolit. Hans mormor var finska och hans somrar. morfar polack. Och han har bott i Finland tre LOUISE. ska ? Ja, men en fransman som talar sven VIGGO. Han bryter naturligtvis förskräckligt, men han förstår parfaitenient småleende han säger, att han förstår mig mycket bättre när jag talar svenska än franska. LOUISE småler. 19 - VIGGO. Hvarför skrattar du? LOUISE. Jag tänker på din franska. VIGGO. Jag tänker på, att jag skall resa, jag. sträcker handen ut emot honom. LOUISE Är du ledsen för det? VIGGO. Ja. Det blir så tomt. LOUISE. Efter Lilly? VIGGO. kanske Jag vet inte. Efter hela lifvet härute mest efter henne LOUISE. denhär tiden. Tack för allt hvad du gjort för mig under VIGGO. Åh, det är ju ingenting LOUISE. dat mig och varit nästan som en mamma för mig under sjukdomen? Du och Erna. Är det ingenting, att du skött mig och vår 20 - VIGGO småleende. resa ifrån min patient, som kanske kunde behöfva mig ännu. Just derför tycker jag det är tråkigt, att LOUISE. Åh, nu är jag ju rask. VIGGO. omkring dig. Du är svag ännu. Du behöfver ha vänner LOUISE. Jag vänjer mig nog af med att vara pjunkig, när jag inte längre har dig, som klemar bort mig. VIGGO. Jag har ju Erna. Och för resten har finare skinn än vi andre du tål inte att Stryker smekande öfver hennes hår. Du är inte pjunkig. Du är ömtålig. Du knuffas som vi. Allt griper så djupt fatt i dig. Du är så exalterad. LOUISE småleende i det hon besvarar smekningen. så kommer du och helsar på oss i sommar om mig så mycket ni vill. Ja, men nu kommer jag ju snart hem. Och
R:dr årligen vore för ändamålet alldeles otillräckligt, hemställt, att, i enlighet med hvad Landtbruks-akademien föreslagit, ett belopp af 15,000 R:dr måtte ställas till Kongl. Majits disposition att under nästa statsregleringsperiod utgå med en tredjedel eller 5,000 R:dr årligen och användas till uppsättning af mindre schäferier af passande och omtyckta racer, hvilka schäferier skulle till enskilde öfverlemnas emot skyldighet för dessa att, inom vissa genom kontrakt bestämda år, återbetala inköpssumman, samt att under tiden vara underkastade enahanda uppsigt och kontroll i afseende på schäferiernas handhafvande, som hittills varit gällande i fråga om Statens schäferier. Bih. till R. St. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i öfvervägande; men då det af Kongl. Maj:t nu framställda förslag, att Statsverket skulle uppträda såsom förlagsman för uppköp och försäljning af får, icke synes Utskottet lämpligt, heldst scbäferihandteringen icke erfordrar betydligare förlagskapital, än att densamma skäligen kan antingen åt enskilda företagsamheten eller åt länens hushållningssällskaper öfverlemnäs, har Utskottet, som icke heller kunnat förorda hvad motionären härutinnan yrkat, ansett sig böra hemställa, att Kongl. Maj:ts äfvensom ofvanbemälde motionärs i berörda hänseende gjorda framställningar icke måtto af Rikets Ständer bifallas. 31:o. Till utdelande vid landtbruksmötena af högre prisbelöningar för husdjur, redskap och maschinerier samt ladugårdsprodukter, sädesslag och andra jordbruksalster, har Kongl. Maj:t för nästa statsregleringsperiod begärt ett mot det hittills för sådant ändamål å Riksgälds-kontoret anvisade anslag fördubbladt belopp eller 6,000 R:dr.
Luften var tunn och klar, en skarp vind blåste fram öfver gatorna, gnydde gält kring knutarne, och öfver hennes hufvud hvälfde sig himmelen blåfrusen och kall. Förnäma och tårlösa stirrade stjernorna likgiltigt ner deruppifrån fästet, kalla också de trots sitt gnistrande sken, kalla som iskristaller. Öfverallt på gatan lyste det klart ur våningarnas fönsterlufter, här och der kunde Eva urskilja strålande ljuskronor och gröna, vaxljusprydda granar och i några fönstersmygar sutto ännu herrar och damer qvar, förtroligt pratande. Från och ett annat hus ljödo till och med ännu några stumpar glad dansmusik, och de spröda pianotonerna trängde tydligt nog till hennes öra i den ljudlösa, obrutna tystnaden. Och vidare går hon, vidare. En herre i skinnmössa hvisslar i en portgång, en annan fumlar med en stor nyckel på en tillstängd port. Då hon närmar sig sitt hem kommer en vagn i full fart och stannar just framför porten, der hon sjelf skall upp. Hvem kan det vara, undrade hon, men då hon nådde fram, kände hon genast igen grosshandlar-familjen, som bodde en trappa upp i samma hus som hon. Vid gaslyktan står herrn bredbent och letar i sin gröna silkespung efter en femtioöring åt kusken, men hittar blott enkronor – fan anamma, aldrig har man då småpenningar. Frun gifver order åt jungfrun, hvilken halfsofvande rusat ner för trapporna, då hon hörde vagnen stanna, att varsamt bära upp lille Gustaf Adolf, som somnat under hemfärden och nu sitter och snarkar på baksätet. Men unga fröken står just på vagns-steget ännu i full förtjusning öfver, att hon verkligen fick den der vackra medaljongen, som skall göra sig så à merveille midt i hennes karré på middagen i morgon. Så får frun syn på Eva, sänder henne en forskande, misstänksam blick och mumlar något om »löst folk, som jemt ska ut och ränna och icke en gång på en julafton kan hålla sig hemma.»
Vid 3 §• 3 Mom. har Utskottet, till vinnande af enstämmighet emellan Taxeringarna inom hvarje Fän, funnit oundgängligt, ätt Landshöfdingen bör ovilkorligen vara förbunden> ott sjelf öfvervara de i följd of denna Författning först skeende Taxeringar, om Laga förfall ej hindrar, och i sådan händelse en eller högst tvenne personer för hela Länet dertill fårordnas-, Vid II Mom. meddelat de utvidgade föreskrifter , som med ändamålet af 2 §• 2 2 Mom. öfverensstämma; — Vid början af 13 Mom. ansett en förändrad redaction nödig , i afseende dels på tiden för meddelande Utdrag af TaxeringsLängderne , dels på deras behöriga kungörande , så att ingen af okunnighet må försitta den tid till ändrings sökande, som honom är förunnad; Och vid 25 Morn. funnit Justering af Protocollet lika nö-.; dig med TaxeringsLängdens justerande och upp. läsande. I hvad 4 §. 2 Mom. för Stockholms Stad föreskrifver, har Utskottet trott det vara angelägit, att vid det Plenum, som skall afgöra Afdelningarnes förslag , minst hälften af alla Ledamöterne böra vara tillstädes; Vid 12 Mom. tillagt serskilt ansvar för den Taxeringsman i de öfrige Städerne, som utan laga förfall från för - BevillningsUtsk. Betänkandenl 169 rättningen utebUfver; ©ch, då de i 15 Mom. påbadne uppgifter, voro utan ändamål, om icke någon Summa föresläs efter Glassér, denna me* ning i den nya Redaction uteslutit. Då Fastighetsvärdet inom Städerne unde? de sednare åren varit i ständigt tilltagande, dels af förhöjde priser pa ByggnadsMaterialier, dels ock i synnerhet af en både utvidgad och förökad B andföisäkring, har Utskottet destomindre trott sig derå böra föreslå någon Minimiafgiffr, som den redan i B’andförsäkringsSumman är gifven och den grund i och dermed lagd, som för jemngoda Egendomars värdering ar att använda.
Nådig kungörelse i ämnet har den 24 Februari 1860 blifvit utfärdad. 34:o af den 24 Mars 1860, i anledning, af väckt fråga om anslags beviljande åt Ad junken, Mag. O. Torell för en vetenskaplig resa till Norra Ishafvet. (48.) Med godkännande af den plan, som för ifrågavarande expeditions utförande blifvit af Vetenskaps-akademien framställd, har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning den 4 Juli 1860. i nåder förordnat om det af Rikets Ständer beviljade anslagets ställande till nämnda Akadeinies disposition, att i mån af behof för ändamålet användas. 35:o af den 14 April 1860, angående upplåtande afArjeplougs skolebord till boställe åt skolmästaren derstädes. (53.) Den 27 April 1860 har Rikets Ständers i ärendet fattade beslut blifvit Kammar-kollegium och Statskontoret till egen efterrättelse och vederbörandes förständigande meddeladt. 36:o af den 20 Juni 1860, angående nya predikotexter m. m. (69.) Nådig kungörelse i ämnet har under den 26 Oktober 1860 blifvit utfärdad. 37:o af den 20 Juni 1860, angående sockneprests befrielse från skyldigheten att åtfölja dödsfångar till afrättsplatsen. (72.) Den 2 Juli 1860 öfverlemnad till Justitie-departementet. 38:o af den 30 Juni 1860, angående ytterligare statsbidrag för reparations-arbeten ä Westerås domkyrka. (81.)
Däraf har man gjort Oren Tell, Uri-boen Tell, hvars ryktbara bragd med bågen – då han skjuter en pil från sin sons hufvud – är lånad från sagan om Egil. I den tyska medeltidssagan om Kristi osydda rock uppträder Egil under namnet Eigel, och hans son Od-Svipdag kallas där Orentel. I den i kristen tid bildade sagan om Helge Hundingsbane uppträder Borgar-Skölds son Halfdan som Helge och hans motståndare Egil kallas Hödbrodd. Saxo upptager Egil i sin danska historia under bågskyttnamnen Ano (Avo) och Toco. Samtlige de tre Ivaldesönerna hafva haft sina djursymboler. Egil bar i sin sköld bilderna af en vildgalt och en björn och har blifvit uppkallad efter båda dessa bilder. På vildgaltsymbolen häntyda namnen Ebur och Urnir, hvilkas betydelse är galt; på björnsymbolen hans binamn Isolf. I Vilkinasaga uppträder han under namnet Villefer (WildEbur) som sin brorson Vidga Valandssons beskyddare. De tre Ivaldesönerna hafva slutligen äfven namn, hvilka användts om dem i deras egenskap af jättevärldens bundsförvandter. Eggter (Eggþér, »svärdvaktare»), jätte, frände till Gullveig, delar med henne förvisningen till Järnskogen, där han vallar Gullveigs vidunderhjordar och vaktar det där gömda Valandssvärdet, som han öfverlämnar till Surts son Fjalar, när Ragnarök förestår. Eikenskjalde (Eikinskjaldi), konstnär. Eiktyrner (Eikþyrnir, »ekstingare»), den ofvanför Asgard belägna vattensamlare, hvarifrån de med vaferämne laddade åskmolnen utsläppas. Ejlime, Öjlime (Eylimi), ursprungligen ett binamn till månguden. Eir, läkedoms-asynja, tillhör kretsen af Fröjas diser och är sannolikt, likasom Frid, Blid, Bjärt, Fröjas syster och dotter af Njord. 29, 32, 126.
Och betydligt fattigare på honorararvode, men förvissad att jag nu skulle ha stält allt på det klara, återvände jag med herr Maass till de andra herrarne. Sohlman satt redan vid skrifbordet och höll på med en artikel, som Aftonbladets medarbetare skulle hafva med sig tillbaka till tidningen. Vi åtskildes slutligen, sedan jag i min tur suttit vid skrifbordet och uppfylt mitt åliggande. – Men lugna voro vi ej innan lördagen var öfver. På denna så minnesrika lördag gjorde min man sig tidigt i ordning att gå ut för att sjelf skaffa sig »Folkets röst». Tyvärr behöfdes det ej. Innan han hunnit ut, kom bladet oss på ett anonymt sätt tillhanda. Det blef af obekant person inlemnadt, och hade med stora bokstäfver följande skrifna rad i ena kanten: »Hvad kostar Maass fru Carlén?» Denna profetiska fråga hade blifvit försedd med fem näsvisa frågetecken. Men det fans förmodligen i bladet vigtigare saker att fästa sig vid. Vi behöfde ej öppna det. Redan på första spalten voro oss våra värsta aningar till mötes i brefvet »Till våra läsare i landsorten». Första artikeln hade följande lydelse, uppstäld på författarens kända, sinnrika sätt att insinuera och åstadkomma skuggor och tvetydigheter midt i det som borde vara solklart: »Knappt har den egendomliga tvisten mellan protokollssekreteraren Nils Arfvidsson och herr Philip Meijer om författareskapet till skådespelet »Ett år af Gustaf III:s regering» blifvit bilagd på det sätt, att den förre afstår till den senare halfva författarearfvodet, innan en skandal inom pressen uppstått, mera kolossal än någon som hittills förelupit på den svenska litteraturens och publicitetens område. Allmänheten är nemligen i detta ögonblick föremål för ett groft hocus pocus af Aftonbladets redaktion, som missräknat sig på den nya roman af fru E. C. (namnet behöfs ju ej utförligare), hvilken blifvit förespeglad i tidningens prenumerationsfiske för det instundande året. Det heter i magistrarnes prenumerationsanmälan: I »Aftonbladets» följetong kommer att i början af året inrymmas en roman i två delar af fru E. C.
Neve, 30. H. W., 30. N. Ringsing, 28. Joh. P. Andersen, 27. A. Tranberg, 24. Evald Jopp, 21. A. Risager, 21. P. A. Frederiksen, 20. J. E. Jörgensen, 18. Hugo Conrau, 15. C. Halström, 10. Chr. J., 9. H. J. Hansen, 6. J. Riis, 6. V. Wahl, 6, Norrvall, 3. Joh. Reiff, 3. H. Wiencke, 3. E. Allt hvad ni eger och har? Ja. Birger. Siri. Nej, inte ni. Jag kom bara ätt tänka på något. Jag menar, att jag visst är otacksam. Jag har det ju så bra. Det var heller inte min mening att klaga; jag har det ju så bra. Jag tänkte bara på att det måste finnas så oändligt mycket i verlden, både ondt och godt, och så många slags Då är ni fattig nu? Ja. Blef ni glad för det! Ne ej, inte glad, för det var ju fasligt ledsamt. Men jag tycker bättre om er. (Flyttar sig närmare.) Siri. Birger. Härmed följer en bilaga. N:o 36. natten. Äfven fyrverkeripjeser hade parisarne tagit med sig på sin långa resa! Natten var ljum och sval, icke en vind rörde sig; men genom den stilla luften ljöd en aflägsen, dof åska ned till oss från den väldiga Rjukanfos, och myriader af stjernor kastade ett blekt, mystiskt skimmer öfver den mörka sjön och dess branta stränder. I uppfriskande slummer hvilade naturen ut efter den heta dagen; det blef allt kyligare ute på verandan, och efter att en sista gång hafva klingat med hvar andra gingo vi till hvila för att samla krafter till den följande dagens ansträngningar. Hur behagligt var det ej, då man nästa morgon efter vanan vaknade vid femtiden, att lugnt kunna lägga sig på andra sidan för att få sig en styrkande morgonslummer, i stället för att som vanligt nödgas göra toilett i flygande rappet och så ila å stad med »tungan ut ur halsen«, nästan som i »Jorden rundt på 80 dagar«!
Brefvet den 20 December 1737 stadgas, och hade dessutom Lands-Secreteraren Engzell förklarat, att han till denna oordentlighet och påföljden deraf ensam anser sig skyldig; varande Kämners-Rättens förklaring åtföljd af deri åberopade Kämners-Rättens Protocoll för den i8:de October i83i samt arne af EnkeProstinnan Lindbäck och Stads-Fiscalen, Krono-Fogden Liedholm utgifne betyg, hvilka handlingar innehålla, att Rosengren, under den lid. stölden föröfvades, varit uti bemälda Euke-Prostinnas tjenst. I memorial af den i4 sisllidne Mars, hvaröfver endast Lands-Secreteraren Engzell blifvit hörd och sig förklarat, hade AdvocatfiscalsErabetet ansett det, såväl genom Kämners-Rättens afgifna förklaring, som ock genom dess åberopade protocoll samt Enke-Prostinnan Lindbäcks och åklagarens, Stadsfiscalen Liedholms omförmälde betyg hafva blifvit utredt, att drängen Rosengren den 12 October i83r, då han stölden begick, varit tjenande hos bemälde Enka; vid hvilket förhållande och då, enligt 42 Cap. 1 § Missgerningsbalken, jemförd med jo Cap 1 § samma balk samt 5 Cap. 5 § Straffbalken, Rosengren för hustjufnad blifvit rätteligen dömd till 16 dagars fängelse vid vatten och bröd, Advocalfiscals-Embetet afstått från fullföljd af talan rörande för hög bestraffning; men som Kämners-Rättens Ordförande, Lands-Secreteraren Engzell, hvars åliggande det varit att gifva Rättens beslut en laglig oell behörig form, underlåtit både att i Utslaget antyda ofvannämnde, högst väsendtliga omständighet, och att utsätta det Lagrum, 42 Cap. 1 § Missgerningsbalken, hvarå den dubbla ansvarsbestämmelsen grundades, så har Advocalfiscals-Embetet funnit sig föranlåtet hemställa, om icke slik vårds - 30 R.
JV.-o 445* 167 slag eller lånebiträden, eller till sådana, som redan hlifvit fullbordade; b') att de med förra anslagen påbörjade arbeten, så viel t de ära af beskaffenhet att ensamt af det Allmänna bekostas, eller, i händelse af enskildes skyldighet att dertill bidraga, i den mon som dessa skyldigheter fullgöras, må, framför andra, erhålla de bidrag, sorn till deras ändamålsenliga fullbordande erfordras; c) att, vid förekommande frågor om nya arbeten, till beredande af lättare communicationer inom serskilda orter af Riket, invånarne i den ort, som af det föreslagna arbetet hemtat directa fördelar, böra, efter erhållen del af undersökningar, arbetsplaner och kostnadsförslag, höras, huruvida de vilja dertill lemna större eller mindre bidrag, och samfälldt, eller genom upprättade Bolag, åtaga sig utförandet emot den bestämda summa, som E. K. M., i förhållande till arbetets vigt och svårighet, pröfvar skäligt att af dessa medel, på en gång, eller successive, anslå, med skyldighet att verkställa arbetet efter gillad plan, och under offentlig tillsyn, att gifva säkerhet för det allmänna anslagets behöriga användande, samt att ansvara för alla uppkommande ersättningsanspråk å Vattenverkseller Jordegares sida, sedan likvidationerna derom blifvit uppgjorda, j68 Expeditions-Utshottets Memorial N.o 446. efter de grunder Kongl. Brefven den i5 Julii i8o3, 27 November 181 x och 4 Maji 1827 bestämma; och 2:0 att en allmän Öfverstyrelse mä komma att, på föreskrifvet sätt, ansvara för medlens ändamålsenliga användande, hvarvid R. St. slutligen våga frambära deras underd. önskan, att E. K. M., med afseende jemväl å det mindre belopp, som tillgångarna för det närvarande xnedgifvit, att till dylika företag anslå, täcktes, i möjligaste måtto, inskränka förvaltnings-kostnaderna. Hvilket R. St. härmedelst, till svar å E. K. M:s ofvanberörda Nådiga Proposition, få i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda etc. Memorial, angående en underd.
Öfverskott i nummer och löner vid formering på sqvadroner af 100 nummer 17 n:r 25,730 » Summa 257 n:r 460,730 Rdr. *) Vid Jemtlands hästjagare-corps af 100 nummer. **) De vid Jemtlands hästjägare-corps föreslagne, en andre Ryttmästare och en andre Löjtnant upptagas ej här, enär deras tillsättande vid denna corps, hvars sqvadrons-organisation ej undergår förändring, äro betingade af orsaker, främmande för denna organisation. 145 146 Bil. D. Tndragne till hingsthållning. Tndragne till musikkassan. underofficerare. Anslagne till Anslagne till regementstrumpetare. Anslagne till trumpetare. Anslagne till hästläkare. Manskap och volontären Summa. Indragne till hingsthållning. 3 p CO S» 03 p p Indragne till fredstid. Vakante under Effektive. Summa. Klippare, vakante under fredstid, uppsättas vid krig af kronan. fe p Enligt förslaget. fe! p Enligt förslaget. fe! p Enligt förslaget, fe p Enligt förslaget. f Enligt förslaget. fe p Enligt förslaget. fe p Enligt förslaget. fe p Enligt förslaget. fe p Enligt förslaget. fe p Enligt förslaget. p Enligt förslaget. fe c Enligt förslaget. Enligt förslaget. Lifgardet till häst. 1 bataljon, 6 sqvadr. Lif-gardet till häst. Husar-regementet Konung Carl XV. Summa. Lif-regementets dragoncorps. Lif-regementets husarcorps. Smålands husar-regemente. Skånska husar-regementet. Skånska dragonregementet. Jemtlands häst-jägare-corps. Summa. Summa Summarum. W 2L b a fw £j g! Tja 5 W g 11 g! ” E. g fe! o? w » w fe! 3 » zL 3 a t-h. te ZL g a St.
Er oc nogen nogit frakommen, da skal Kirckens Forsuar det igien indkalde, oc derpaa bende endelige Domb, oc skulle de i egen Person aarligen höre Kirckernis Regenskaber, oc Kirckerne besöge, saauit mueligt er. 19. Huer Kircke skal haffue sin Kirckestoel, lmorudi Kirckens visie Indkombst, Eyendom och rettighed, va;re sig Gaarde, Jorder, Enge, Skouffue, Huuse, Sampt deraff gaaende Landgilde eller affgifft skall indloris; dernest Korntiende, Quegliende, Midsommerstiende, Hoffuet-sloel oc Rente, item Fas Stati-Utskottds Utlåtande, N:o 1*1. oe alt andet, huad Kircken haffner nogen Indkomme aff, eller den tillhörer, Iniad Naffn det oc haffue kand. Derforuden skal derudi oc indföris Kirckernis Inuentarium — - —■ 28. Huer Kircke skal haffue en numererit, med Xirckens Forsuars Seidel igiennomdraget, Regenskahsbog, som skal vaere i Praestens oc Kirckevergernis Giemme, oc icke i Skriffuerstuen henleggis. Först udi samme Regenskahsbog skal en Gienpart aff Kirckestoelen indföris, ilige Maade underskreffuen, som forbemelt er, derefter Regenskaberne Aar effter Aar, som forbemelt er, forhörede oc underskreffne, oc skal alting udi Regenskabet indföris ordentlig med Dag oc Dalum, styckviisz, huormeget, aff buera, lmorfor, huortil, oc saa fraradelis, &c. 30.
Rege :-Formen, warder till answar ställd, uptages och afgöres Målet af Swea Hof Rätt, uppå åkäran af Advocat-Fiscalen derstädes. Domen warde genast efter afkunnandet, med alla dertill hörande Protocoll och Handlingar, på Publik bekostnad, genom trycket befordrad till Allmänhetens kunskap. Kommer saken till Konungens Högsta Domstol, förhålles på enahanda sätt. Den Man, som af Riksens Ständer blifwit tillförordnad att Justitia:' Ombudsmannen i Embetet efterträda, ware wid sådant tillfälle pligtig att hans Embetes skyldigheter utöfwa, föranstallta om tryckningen af RättegångsHandlingarne samt biwista öfverläggningame uti målet hos Högsta Domstolen. — Alla mål, angående förbrytelser emot denna Lag skola, wid ansvar för Domare och Embets - 1 Denna asterisk, som överkorsats, hänvisar till ett av Törneblad skrivet tillägg i marginalen, som likaledes strukits. Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 801 män, med största skyndsamhet afgöras och wid alla tillfällen, då fråga kunde uppstå om flera olika brotts bestraffning, särskildt behandlas, äfwensom den brottslige i alla de fall då han ej redan gjort sig saker till dödsstraff eller fästning för lifstiden, skall särskildt undergå den bestraffning, som han, enligt denna Lag, sig ådragit. — Böter efter denna Lag må ej förwandlas i annat straff, än Fängelse å fästning, efter beräkning af Sexton Riksdaler TrettioTvå Skillingar såsom svarande emot hvarje Månads fängelse, Månaden räknad till Tjugu Åtta dagar. Böter under ofwannämnde summa sware emot Fjorton dagars fängelse i orten der förbrytelsen skedt. Böter efter denna Lag gånge till tweskiftes emellan Åklagaren och närmaste Inrättning för de fattiga, de fall undantagne, då böter, enligt hwad här ofwan stadgadt är, Målsäganden ensamt tillfalla. Skulle förestående 5:te §. af Tryckfrihets Lagen af R: St :r gillas, föreslås i sammanhang dermed följande tillägg till 65. §.
Det nämnes att ett stort antal ungdom inställer sig vid HofRätterna, men der blott qvarstadna ganska kort tid, och det ofta blott för att låta inskrifva sig i HofRättens Auscultantslängder 5 vidare, att desse, för sin utkomst, stadna på Landet, derstädes biträda vid UnderDomstolarna, samt användas till förrättande af Domare.göromål, utan att HofRätten närmare känner dem, hoc est, icke vet 0111 de äro skicklige eller oskicklige; ytterligare, att dessa få begreppen besväras af ett slags ensidighet, efter de speciel* åsigter, som inom en sådan inskränktare krets varit gällande. Denna mening är ganska mystisk till ordalagen; man måste i sådant fälb försöka att gissa till den rätta. Ensidighet och väld lärer utmärka samma sak; de dömma således icke enligt Lag, utan särskildta motiver verka på deras åtgärder, allt efter sora brukligt varit inom den inskränktare kretsen^ med dessa speciella åsigter anser jag således menas hvad som omnämnes i 1 Cap. 12 §« RättegångsBalken, Då menniskors välfärd så hufvudsakligen beror derpå, att kunnige och oväldige perso-* ner förvalta det, i min tanka, vigtigaste Em-* bete i ett samhälle, Domare-embetet, så följer deraf, att det också är den största och vådligaste oordning i en Stat, att dertill förordna personer i flera afseenden oskicklige, och således lemna till pris åt okunnigheten och godtycket det heligaste en menniska äger 358 Den 15 Juni. el m. heder, lif och välfärd. Jag förmodar, i anledning af hvad nu anfördt blifvit, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln inser d^n cundgängliga nödvändigheten att uppdraga Justitieombudsmannen att framför allt annat vid dess Embetsresor tillse att sådane oskicklige Domareämnen måtte varda utgallrade, och ogräset rensadt ifrån hvetet.