Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afrösningsför laga skiften. ersättningen. lade. Åker. Äng. Odlingsmark. jord. R:dr R:mt. Hallands län. Tab. IV:o 12. | Sparbankens benämning och stiftelseår. Antal delegare. Hela kapitaltillgången. R:drR:mt. Öfverskott eller besparing öfver delegarnes andel. R:drR:mt. Af delegarne insatt belopp. R:dr R:mt. uttaget belopp. R:dr R:mt. Halmstads, stiftad 1835... Warbergs, stiftad 1836... Laholms, stiftad 1857 ... År. Fattigvården Antal fattighus. Antal fattighjon, som erhållit full försörjning. Antal af fattigvården understödde, som ej fått full försörjning. I ''att i g v å r d e n s gemensam för hela samhället. delad på nedanstå- ende antal rotar eller kretsar. Aldre personer vårdade Barn vårdade i och utom fattighus. Summa. Summa af båda könen. inkomster. R:dr R:mt. Samtliga utgifter i och för fattigförsörjningen. R:drR:mt. i fattighus. på annat sätt. Afkastning af egendom, kollekter m. m. Personliga fattigvårdsbidrag. Värdet af tillskott efter hemmantal. Ersättning Summa. P. A. NORSTEDT & SÖNER. BIDRAG TILL SVERIGES OEFICIELA STATISTIK. nj Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelser. Ny Mjd. LANDSHÖFDINGE-EMBETETS UTI GÖTEBORGS OCH BOHUS LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FOR ÅREN 1856—1860. 1. Länets allmänna beskaffenhet och indelning. (jröteborgs och Bohus län, beläget emellan 57°33'30" och 59°6'40" lat. samt 28°46'19" och 30°5 59" long., gränsar i norr till Norge, i öster till Elfsborgs län, i söder till Hallands län och i vester till Kattegat.
På dessa grunder vågar jag tro, att denna § borde omarbetas i syftning att befrämja bränvinets afsättlighet utomlands och mindre skadlighet inomlands, genom tillåtelse så väl för bränvinstillverkare att, ulan annan afgift an ersättandet af nödig kontrollkostnad, omkoka det bränvin, han tillverkat, som för särskilda näringsidkare, s. k. Destillatörer, att hädanefter som hittills omdestillera rått bränvin. § 40. Utskottet har antagit enkel redskaps afverkningsförmåga till 5/s af pannans kubikinnehåll i dygnet. Om pannan får, såsom Utskottet föreslagit, inrättas af »hvad form som helst» och således göras så vid man behagar, är snart sagdt omöjligt att beräkna hvar afverkningsförmågan skall komma att stanna. Bil. Jis 2 till Särsk. Utsk. M 2 lill Särsk. Disk. Bet. M 8. Jag har derföre i § 7 yrkat en inskränkning i pannans form, som i min tanka är alldeles oundgänglig för bestämmande af hennes afverkningsförmåga. Om pannans vidd underkastades denna begränsning, vore deremot % af kubikinnehållet om ej mera, än som möjligen skulle kunna medhinnas, dock vida mer, än hittills i allmänhet inedhunnits. Vidare har jag i § 8 yrkat, att intet afdrag för kokrummet skulle göras i pannans rymd. Under antagande af båda dessa vilkor och i öfverensstämmelse med Utskottets afsigt alt beräkna redskapens afverkningsförmåga snarare för lågt, än för högt, anger jag att denna ej kan antagas högre än till % af kubikinnehållet i hvarje dygn. Af Herr von Hartmansdorff', Aag.: Det är möjligt, att den skiljaktighet i meningar, hvilken för närvarande råder, om det rätta i bränvinslagstiftningen, icke medgifver att komma detta mål närmare, än det förslag till författning, hvilket nu framlägges. Man har påmint mig »ätt det bästa är det godås fiende» och att bemödandet, att genom en reservation söka göra dén blifvande författningen efter min mening bättre, blott torde ytterligare söndra sinnena och hindra de framsteg på den rätta vägen, hvilka förslagets oförändrade antagande skulle medföra.
Majit funnit nödigt att för krigsbruk afsedda gevär vid samtliga infanteriregementens och korpsers mötesplatser uppläggas, lära jemväl för gevärens omsorgsfulla vårdande lämpliga byggnader, der sådana icke redan finnas att tillgå, böra vid mötesplatserna uppföras eller inredas; men då det icke torde vara oundgängligen nödigt att dessa byggnader på en gång vid alla do ifrågakomna mötesplatserna iordningsställas, hafva Rikets Ständer ansett det begärda anslaget utan väsendtlig olägenhet kunna på flera år fördelas, och sålunda till E. K. Majits disposition anvisat för år 1867 ett extra anslag af 25,000 R:dr för byggnader till förvarande och vård af de till regementen och korpser utlemnade krigsgevär. 52:o. Magasinsbyggnader ä Ladugårdsgärdet. I anledning af Krigs-kollegii förnyade framställning om anslag till uppförande af magasinsbyggnader å Ladugårdsgärdet, har E. K. Majit nu, i enlighet med ett af Chefsembetet vid ingeniörkorpsen upprättadt förslag till sådana byggnader, af Rikets Ständer äskat anvisande af nedannämuda belopp, nemligen för uppförande af: proviantmagasin Ridr 35,000: — fouragemagasin » 26,000: — höförrådshus „ 18,000: — samt till arfvode för tillsyn öfver byggnadsarbetet med hänseende till byggnadsplatsens aflägsenhet och vigten af tillsynens oafbrutna handhafvande under arbetets fortgång . „ 2,000: — eller sammanlagdt R:dr 81,000: — Enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, saknas för närvarande å Ladugårdsgärdet lägenheter för uppläggning af proviant och fourage åt der ExpeditionsUtskottets Färsing till underd.
Men det är icke nog med liirdom och klokhet; den lärare vi söka måste vara en karaktar, en personlighet, begåfvad med den skarpa blick, som tränger till djupet af människor och förhallanden, samt utrustad med ett hjärtelag, som kanner lika varmt för de lidande, de missförstådde, de oförtjänt hatade och föraktade, vare sig de heta arbetare eller a,rbetsgifvare. Hm maste dessutom vara en fullkomligt opartisk, af politiken för dagen helt och hkllet oberoende man. Största svhigheten ligger dock i de sociala förvecklingar och missförhållanden, som uppsttitt under det förflutna f jerdedelsseklet. Huru har t. ex. ej arbetarefrågan tillspetsats, och ' detta delvis med konstlade medel; huru förkunnas ej socialism och anarki f ö r okunniga folkmassor, utan att bek&amp;mpas med andra vapen än böter och fängelse; huru råder ej arbetslöshet och nöd bland 4ufvudstadeiis arbetarebefolkning, allt medan öfverdiidiga - faster firas - för rilgöraiide andamal! - och partiandan drifver sitt tragikomiska spel i riksdagens kamrar. I sanning, vi behöfva blott låta dessa brokiga företeelser draga förbi v&amp;rt inre öga för att inse huru oändligt mycket svkrare den medborgerliga uppgift, son1 Esprungligen ålagts Stockholms Högskola, miste blifva lm, mot hvad den hade varit för tjugu tir sedan. Men det är aldrig försent att göra ratt .. I ett afseende äro ocksii alla hinder upphafda. Högskolan har fått emottaga rika donationer, och m t. ränta, jo. fordra, hennes canner, att Iron 9ned t q,pl.afta~ ?e cf en pofessw I Blotta strahmdet i denna riktning skall göra henne populiir som aldrig hittills. Och lyckas hon sm&amp;ningom att, genom lärare ' af rätta arten, taga ett rilckande och föriidl p d e iiflytande pk vkrt offentliga lif, så stall det fria universitetet i hufvudstaden komma att helsas med albarlig glsdje siisom en institution af det högsta riirde, den rackraste nationella bety delse.
441: 1. 371: 1. » sänkningen af Hänsjön inom Fryksände socken af Fryksdals härad, å 12,600 R:dr; återbetalas jemte krono-utskylderna, 11,249: — 11,616: 95. » dito af sjöarne Wadljungen och Björklången samt rensningen af elfven Rinnan inom Nordmarks härad, å 16,800 R:dr, emot återbetalning af 8 procent, med beräkning af 2 procents ränta, 16,800: — 16,800: — » dito af Säfsjön i Arvika socken af Jösse härad, a 8,000 R;dr, emot dito, med beräkning af 3 procents ränta, 8,000: — 8,000: — » utdikningen af Nolbyoch Skane mossar inom Näs härad, å 11,600 R:dr, emot dito dito, b... 11,600: — 11,600: — inom Westerås län: för utdikningen af Hägervallsoch Skarfstads mossar samt aftappningen af Mosjön inom Skultuna socken af Norrbo härad, å 15,385 R:dr 50 öre; återbetalas jemte krono-utskylderna, 5,538: 79. 4,307: 95. » sänkningen af Frövi-sjön inom samma socken, å 1,300 R:dr; dito dito, 571: 98. 467: 98. » utdikningen af myrer vid Jidpa gård i Romfartuna socken af sistnämnde härad, å 4,674 R:dr; dito dito, 2,056: 55. 1,682: 63. » dito af Bredmossen samt sänkningen af Laggarbooch Harm-sjöarne inom Kolbäcks och Bergs socknar af Snefringe härad, å 5,010 R:dr; dito dito,... 2,204: 38. 1,803: 58. » dito af kärroch myrängar, tillhörande byarne Nesselsta, Holm, Myrkarbo, Kättbo och Nickbo inom Hvittinge socken af Thorstuna härad, å 1,565 R:dr; dito dito, 688: 44. 563: 23. » aftappningen af Mursjön i Wester-Wåhla socken af Norbergs härad, å 3,670 R:dr 50 öre; dito dito, 1,615: 3. 1,321: 39. » upprensningen af Altuna å, till förekommande af öfversvämningar inom Simtuna och Thorstuna härader, å 3,000 R:dr; dito dito, 2,766: 14. 2,526: 16.
DykeriReglemente icke innehåller någon bestämd eller tydlig föreskrift, hurn vid nu ifrågavarande händelser bör förfaras» oaktadt Sveriges hela sjökust är uti vissa lotsdistricter indelad; alltså och då Utskottet anser Herr Eckhoffs motion hafva billigheten för sig i synnerhet om, såsom han tillika uppgifvit, de till Båkoch Lotsinrättningen anslagne afgifter äro så betydliga, att de ej allenast skola vara tillräclige till bestridande af alla utgifter, utan jemväl lemna ett årligt öfverskott till StatsCassan; får Utskottet tilli styrka, att en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Herr Eckhoffs förslag, måtte få afgå; Hvilket likväl vördsamligen hemställes R. H. Ständers omjpröfvande. Stockholm den 10 Eebruari 1818. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs• och EkonojniUtskotts Betänkande, rör andé föreslagen ny Reglering af socknarna i Riket. Hedervärda BondeStåndet har till Utskottet öfverlemnat ett af Abraham Jönsson, såsom Riksdagsfullmäglig för Skärkinds, Åkeri bo och Memmings Härader i Östergötlanda Län, ingifvet Memorial, hvaruti hemställes» om icke Riksens Högloft Ständer linna dei Éesv. och Ekön. XJtsJc. Éetänkanåén, i 47 Vara nödvändigt, att hos Kongl Maj:t i urU 'derdånighet föreslå, det en så beskaffad Reglering Län, Härader och Socknar emellan), inom Riket finge företagas, att åtminstoné Socknarne så indelas, att de hädanefter fingö tillhöra ett och icke flera Län och Häradeiy såsom förhållandet skall vara med Yxnerum» Socken, hvilken är belägen i 2ne Län och 4 ‘serskilda Härader* och ått Allmogen såmfc andra Hemmansägare således icke måtte be. tungas med vidsträcktare Brooch Vägunder» hållning, än inöm det Härad, hvartill hemman iiet hörer.
en stor, metallgron skalbagge, sorn visat sig viird en he1 tjugofemoring. )) En vanlig en, men ovanligt stor, en riktig liten kriifta ... B hade han sagt mecl ett leende af ljus tillfredsstallelse. Men for petrifikater: snackor, zoofyter, koraller och dylilzt hade han intet sinne. DB man nalkades ~ n e d ndgot i clen vagen, gjorde han en rorelse med handen, hvilken i sin afvisande kold sade lika tydligt som ord, Kom ej med skrapet! w Ingen torcles heller vara pitrugande, ty han hade en viss bister min i sitt ansikte och man fick snart klart fb; r sig, att han ej gaf bort &amp; a smi, hvita slmtar for so skull. Till lionom var clet son1 gossen kom med sitt fynd, Gud .vet hvarfor, det mitte ha varit ren instinkt eller skiclzelse. Men han tiinkte ganslra forstindigt: &gt;den soln j8mt sitter och laser och cliirtill kiinner till allt, som flyger och Bryper, mitte vB1 begripa mer 5in jag och mina gelikar:), och niir gubben utan att lyfta ogonen f r h haftet, gjorde sin nfvisande Btbord, lBtsacle han sig ej nBgot ~niirka utan. rackte i tigancle envishet fram slzatten. DA den g a d e herrn fick syn p&amp; den lilln flatn handen med cless striilande l~alfrnnd., llit han hora ett utrop nf glad forundran. )) Hvar ficlc dn clen ifrkn, pojke, hvar i all vklden fick dn tag pii rnin clianlant !~ Och h m tog stenen, betrtdctnde den frHn alla sidor och 11011 lorgnetten s i nBra som skulle hwn ~lndersoka den mikroskopislrt. ~Junst densamma)), sacle han fornojd till sig sjglf, ~ s i f~runderligt, en sidan oclets lek eller forsynens skickelse.
Den, som bifaller Utskottets förslag, att stäfver, laggoch botten-, må erhålla följande indelning och tullafgifter: af till och med 42 verktums längd å de förra och högst 27 verktums längd å de sednare: af ek 120 stycken — 52 sk. inf.tull 8 sk. — utf.tull. af bok, furu eller gran i 20 » — 8 » » 1 » — dito. derutöfver: af ek 120 » 2 r:dr — » » 24 » — dito. af bok, furu eller gran 120 » 1 » 12 » » 12 » — dito. röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages: (1 alternat.) Ridderskapets och Adelns samt Preste-ståndets beslut. (2 alternat.) Borgare-ståndets beslut. Som endast ett Stånd, Bonde-ståndet, gillat Utskottets förslag, att i en rubrik uti införselstariffen sammanföra de nu åtskiljda rubrikerna bräder och plankor, sågade, »af ek och ask» samt »af alm, bok, björk och andra inom landet växande, ej specificerade trädslag», men Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-ständen i detta hänseende bibehållit gällande taxa och frågan härom endast afser redaktionen, måste vid hvad tre Stånd beslutat förblifva. Slutligen hade Utskottet, med anledning af herr Stenbergs motion, tillstyrkt, att bjelkar och sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå måtte beläggas med utförselstull af 5 sk. stycket. Detta förslag har icke blifvit af något Stånd godkändt, utan hafva Ridderskapet och Adeln för ifrågavarande artikel bestämt utförselstullen till 6 sk. stycket, Pr este-ståndet till 4 sk. stycket och Bonde-ståndet till 6 rst. alnen, hvaremot Borgare-ståndet, i öfverensstämmelse med nu gällande taxa, icke med utförselstull belagt andra bjelkar och sparrar af furu och gran, än dem af mindre tjocklek än 5 tum midtpå, hvarå gällande utförselstull, 3 sk. stycket, ock bibehållits.
Man» »erheim har uti dess nyss uppläste anförande så tydligen utvecklat skälen, hvarföre det af Utskottet gjorde förslag, att RiddarhusSecre* teraren icke borde få utöfva sin representationsrätt på Riddarhuset, är på en gäng rakt stridande mot våra Grundlagars föreskrift, och tillika illiberalt, samt förnärmande de grunder, hvarpå Ridderskapets och Adelns representationsrätt hvilar, att det återstår för mig föga mer än förklara, det jag deri fullkomligen in-i stämmer. Jag tror att, om än Ridderskapet och Adeln emot min förmodan skulle antaga det föreslagna stadgandet, så medförde detsamma likväl, såsom efter min tanka Consti» tutionsvidrigt, icke någon fötbindande kraft till efterlefnad för Riddai husSecretcraren, hvil., Ren jag anser, ett sådant stadgande oagtadt, vara obehindrad, att när honom behagar vid en Riksdag utbegära och erhålla pollet somt Riksdagsman. Att RiddarhusSecreterareng begagnande af sin Riksdagsmannarätt skulle kut^ sa medföra något skadligt inflytande på Pro« Ridd. o. Ad. Prot. VII. B. II. Afd. 37. \ 41B Den 22 Junii e. m. tocollernes tillförlitlighet, finner jag icke vara på något sätt gjordt sannolikt, utan blott vara giundadt på suppositioner, hvilka icke konna af njig såsom ett giltigt skäl antagas. Man har äfven velat förvägra RiddarhusSecreteraren, att inträda såsom Ledamot i något Utskott, under förebärande, att sådant skulle hindra honom från fullgörande af sin tjenstebefattning. Hvar och en RiddarhusSecreterare må i det fallet pröfva sin egen förmåga; kan han, jemte fullgörande af sina skyldigheter i Öfrigt, tillika medhinna, att vara Ledamot i Utskott, bvarförfc då vägra honom sådant?
När så förhåller sig, mäste det vara säkrast, att sluta sig till denna reservation, på det att två Stånd må deri sammanstämma. I sådant fall, är väl riktigast, om än öfverflödigt att reservationen i sin helhet antages. Häruti instämde Hr von Troil. 310 Den 28 Juni e. m. Sedan härefter det förslag till beslut, som finnes intagit i Hr Norins vid StatsUtsk:s betänk. N:o 171 fogade reservation blifvit uppläst, blef detsamma uppå derom af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. Hr von Troil: Dä nu 2:ne Stånd stannat emot två, hemställer jag vördsamt, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja inbjuda PresteSt. att förena sig uti det beslut, hvaruti R. o. Ad. samt BorgareSt. stannat. Hr von Hohenhausen, Mich. Silv.: I vigtigare fall anser jag, att Stånden böra begagna sig af inbjudningar, men jag tror, att man bör vara serdeles sparsam dermed, ty eljest hafva de ingen påföljd. Uti förevande fråga får jag afstyrka inbjudningen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då 2 Stånd stannat emot 2 i denna fråga och, i händelse något Ständ icke förändrar sitt redan fattade beslut, blir det tvifvelaktigt huruvida frågan kommer att förfalla eller att utgöra föremål för votering i förstärkt StatsUtsk. Man kan måhända med en del skäl säga att frågan skall förfalla; ty 69 § Reg.F. lyder sålunda: ”Uppstå antingen hos R. St:s plena gemensamt, eller uti något af RiksStm, betänkligheter att antaga hvad StatsUtsk. tillstyrkt uti det, som rörer antingen Statens reglerande, eller bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till riksg:s-kont:s utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för riksg:s-kont:s styrelse och förvaltning, då bör votering i förstärkt StatsUtsk. äga rum”.
Det behöfver ej påpekas, hur Bellman till känsla och anda (såväl som till storhet – han skapar som Rabelais och i högre grad än denne en hel komisk värld) skiljer sig från de franska visdiktarna. Hvad han lärt af dem, är epikureismen i tanken och uppfattningen, som stämde ihop med hans egen natur och hans tids Stockholm, och därtill ej obetydligt af sin formgifnings konst. Det koketta, sirliga, eleganta draget i hans vers, den af musiken betingade menuettoch rigaudonformen på hans dikter, i hvilken han på ett så egendomligt och öfverraskande vis pressar in sina våldsamma svenska ord och scener, de äro hämtade från den franska chansonen, från den franska tonkonsten. Hur vildt det går till på Lokatten och Gröna Lund, hur svenskt rättframt Fredman, Mollberg och Ulla konversera, versen, som följer den ideala melodien, bevarar alla kontradansens behagfulla rörelser, den går på fina röda klackar äfven genom gränderna. Och detta rococo-piruetterande, gratiösa och behagfulla i form och uttryck behåller Bellman hela lifvet igenom. Tag en dikt från hans sista år, t. ex. den förtjusande namnsdagsdikten Till mamsell J. M. G. från år 1788: Spel opp en dans, stig, spelman, opp för Jeanne Marie och buga dig, på hennes namnsdag, vid ett hopp inom dess tröskel stig! Vid valthorns klang och flöjters skrål förkunna nu för Jeanne Marie, att hennes namnsdag tål en skål, och skålen skall nu bli: Lycka till, vår gunstiga mamsell! Hennes skål sku vi till morgon kväll hälla ur, hälla i: Jeanne Marie! Raljeri! I botten drick som vi! Hur är ej en sådan strof bugande och krumbuktande! Så artigt kan blott en rococopoet bjuda sin sköna sin namnsdagsdikt, en »bouquet», som dylika verser träffande kallades.
Halma Riksens Ständer till följe haral, säsom iyllnad i Let drstäm» da ärliga Underhället af 06,666: zr si dcwiljal 06) anstalt en Summa af R:dr Banco 30,497:45.6. Summa N:dr Banco 66,666:34. 6. Hw!''a 30,497 R:dr 45 si. 6 rst. komma att af StatvWcckkt ärligen tivffiutas och utbetalas. Hwad Le Kongl Personecnesenskiidta förmo» genhtt angar, hafwa Riksens Ständer ansett, att roid nägonderas afgång dermed bor förhällas ester Lag, fa at: de esterlefwande ärswa den ofgängne; men belräffinde nysinämde tillskott lvm af Stats» Merkel bör ttl! fyllnad l Uiverhälls. Summan utgä finna Riksens Ständer skäligt, att detsamma bör mellan dem pä sädant fäkt fördelas, att ro ooo R:dr beräknas tör Hans M-siel f. d. Konungen, 10,000 N:dr för Hennes Ma>:t f. d Droltnin» gen, samt 10,497 R:dr 45 si. 6 r.ft. för de Kongl Bak - Den n Januari B-iknen, samt att nä? nägondera med döden afgär, och Underhällö-Summa kill berörde beSopp till StatöWerke indrages och besparas, likwäi pa det fält, att sä länge nägot af de nuwaran, be f. dKonungens Barn iefwer oswanbttörde för dem bestämde 10,49? Ridt 45 tz sttill fullt belopp och Utan någon minskning af SmtsWerkek Ulga. I anseende till tiden, hwatiirän UnderhållsGumman bör beräknas, anie Riksens
På Revisorernes tredje anmärkning, att ett årligt arfvode af 3 R:dr Banko blifvit till vaktbetjeningen i Stats-Kontoret utbetald, ehuru utgiften, eldigt Revisorernes mening, varit för Akademien främmande, får Akademien slutligen afgifva den underdåniga förklaringen, att detta arfvode utgjort en vedergällning för det nämnde vaktbetjening ombestyrt, att de medel, som af Akademien i Stats-Kontoret uppbäras, blifvit på Akademiens räkning i Rikets Ständers Bank insatta, hvilket tidsödande bestyr eljest ålegat Akademiens Vaktmästare, som derigenom tvungits att åsidosätta den ständigt nödiga uppassningen inom Akademien och i dess skolor, — en olägenhet, hvarifrån Akademien ansett såsom en fördel att med en så ringa uppoffring kunna friköpa sig. Till utgiftens bestridande har Akademien trott sig så mycket — 436 — mera berättigad, sorn den aldrig föranledt någon anmärkning från Kammar-Rättens sida. Med underdånigste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste] tjenare och undersåter, Jtt. Gr. ANCKARSVÄRD Stockholm den 28 Februari 1846. Axel Nyström — 437 — Kongl. Serafuner-Ordens-Gillets underdåniga Utlåtande, i anledning af 184-5 års Revisorers Berättelse om granskningen af Allmänna Eospitalsoch Barnhusfundens räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Län, i sammanhang med återremissen å Utskottets^ Betänkande om stämplade pappersafgiften, framställde förslag, att, i stället för chai tering af Köpebref och Bouppteckningar, motsvarande afgift för sådanc handlingar må uppbäras och redovisas, på samma sätt, som Krigsmanshus-afgiflen; . så har Utskottet icke kunnaL finna, att någon säkrare contröl för behörigt ingående af den Kronan tillkommande afgift för Köpebref och Bouppteckningar skulle kunna vinnas på det uppgifne sättet, helsi som, genom char tering af dessa document, mindre svårighet möler för Fiscaler och Chartae-Sigillatse Ombudsmän samt andra Krono-åkiagare att utfinna och beifra de underslef, sorn deri kunna ega rum, än genom det föreslagna redovisningssättet, hvarigenom egentligen endast Kammar-Rätten Klefve Ilen controleiande; och kan Utskottet af sudane skäl icke tillstyrka bifall till Olof Olofssons ofvanberörde hemställan. Dock varder detta allt, tillika med anie Ledamöters afiemnade reservationer, Rikets Högloflige Ständers upplysta pröfning underställdt. Stockholm den 17 Octobcr 11334- Reser vationer: af Herr Halling: ”Såsom reservation anhåller jag, att dell* Betänkande må få åtfölja min serskildt yttrade tanke inom Utskottet, att, sedan samma Betänkande blifvit antaget, utan annan anmärkning än vid Eevilinings-Wtskollcis Utlåtande N:o 3S. sjelfva^ ordställningen uti några få omständigheter af ringa vigt, hvilka jagt ansett genast, eller åtminstone med nuvarande för ögonblicket ej. starkare sysselsatte betjenings-personal kunnat undanröjas, under det Utskottet handlagt andra ärenden, liar jag för min del funnit, att, efter det sådant skett, och ett kort
Det blir antingen Bergsmannens eller Statens fel, örn Jernet kostar mera än det är värdt j eller än derföré återbekomrnes, och det blir likaledes Statens ellef Émbetsmäns fel, örn deras resor äro af så föga vigt, att de dermed förknippade kostnader icke kunna bestridas. 1 Betänkandet nekas icke, att då skjutsningslesvareis inflytelse på Allmänna Hushållningen kommer i betraktande, åtskilliga besvärligheter och olägenheter för de skjutsandes jordbruk förorsakasMeri icke destortnndre säger tJtskottet, ätt dessa Hii dö‘ 341 3 Den lG Juli. de flesta’ Memorial äro mycket öfverdrifne. Jag tror likväl, att om Utskottet hade nogare ■undersökt dessa omständigheter, Memorialernes Författare skulle befinnas icke hafy,a anfört annat än hvad som med sanningen är öfverensstämmande Som jag är en ibland dem, och dä jag äfvenledes funnit att Utskottet ur mitt Memorial dragit åtskilliga meningar , och de samma hopblandat , antingen med egna eller andras, hvarigenom det begrepp, sorn jag i en god afsigt velat gifva om ämnet, gått förloradt, tror jag mig äga skäl att anse ett sådant förhållande vara mindre rigtigt Vidare anfnrer Utskottet, att de uti Metnorialerna gjorde uppgifter, antingen röja okunnighet örn verkeliga tillståndet i Landet, eller foresatts, att, för ett visst ändamåls vinnande, göra de mera sällsynta svårigheter till allmänna och oundvikeliga.