Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ädelmod hvarmed Observatorium hittills understöd! de öfriga grenerne af WettenskapsAcademien, borde vål ej belönas på det sått, att man nekade Observatorium nödiga medel till att uppfylla sitt ändamål, sedan dess inkomster satt de öfriga afdelningarne i stånd att uppfylla deras bestämmelse. Acadernien underhåller åtskilliga hus, Bergianska trädgården med tillhörande byggnader o. s. v. Hon vårdar dyrbara samlingar hörande till det nyligen^ genom Kongl. Maj:ts enskildta frikostighet grundlagda National-Museum, och har derigenom af brist på rum fös sine Tjenstemän fått vidkänn Dai 17 April f.[m, 385 has hyres-kostnader. Då Kong!. Maj:t personligen gjordt så mycket för vetenskaperna, så bör inan hoppas att Riksens Ständer, äfven på något motsvarande sått skola bidraga till hysandet och förkofran af de samlingar Acade* irnen förvarar. För att följa med sin tid, måste Arademien hålla åtskilliga utländska journaler, inköpa böcker med ptancher och dylikt, som åro dyra; och för att meddela Allmänheten Årsberättelserna om vettenskapernas fortgång, fordras ytterligare kostnaden De personer sorn, i e genskap af Academiens Embetsmån, gå henne tillhanda i dessa och andra angelägenheter, sko-, la äfven hafva någon vedergällning, hvartill inkomsterna medtagas. Då ett Observatorium finnes, och vettenskapsmån som åro vuxna att uppfylla dess ändamål, så år det beklagligt, att de skola vara ur stånd satta att arbeta i brist på instrumenter. Summan, som erfordras till inköp af dé nödvändigaste, år icke betydlig i jemförelse med hvad som gifves i andra Riken och blott begärd för en gång. Det ginge vål an, att genoni lång tids utdrägt småningom spara ihop densamma; men imellerfid skulle vettenskapen hafva hafva blifvit eftersatt, och de Män, som nu eller framdeles skolat hinna följa med dess framsteg i andra länder, varit hejdade af brist på medel till utförandet af sina forskningar.
Men k-var sturle wäl detta stadias Hwad Stockholms SjöÄHccurapceContvlr angar, sä kan jag af erfarenhet fäga, art den Bewillning, som wid 1802 ärS Riksdag pä« loves detlamma, assträckt inrättandet af audre jädane Afioclationer, och för detze iumpne ärlrae ett pär loa de N:drs Bewillning har en mär-gdubbel förlorats, hwilken annars stadnot t landet. Det stal, som wid förra Riksdagen möiligen ku>de framletas, att taxera SjöÄtzurr» ceus inrättning, mä detzutom icke nu mera äderopas, dä Staten ärligen fäc Bewillning as Coatoirelö drhällning sedan den bland Jntretzenterne utdelad, söiöker hwae och ens behällna inkomst. Det mätte e> elier wara billiar att twcnne gänger taxera en winst, som med sä mycken winst hittills sällan hunnit önver laglig »ränta, om den än hädanefter någon gäng skulle stiga derutöswer.
Utskottets Betänkande, VII 1. s 270 — 273, bif. af PresteStåndet, IX s 3og, återrem. af Adeln, IX S 318, bif. af BorgareStåndet, IX s 320, återrem. af BondeStåndet, IX s 3a4- Ytterligare Utlåtande, VII 2. s 12^3, 1294, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 1074, bif. af Adeln, IX s 1090, af BondeStåndet, IX s iio3, af BorgareStåndet, IX s t i83. —• om ändring 1 24 §• etc. rörande. Motioner, remitt, till LagUtskottet, II S ia3i, 1238. Utskottets Utlåtande, VII I# s 373 — j43 281, återrem. af PresteStåndet, IX s 3f o, af Adeln, IX s 3i8, af BorgareStåndet, IX s 824, af BondeStåndet, IX s 333. Ytterligare Utlåtande, VII 2. s 1255 — 1274, bif. med föresl. ändring af Adeln, IX s 1087, deri instämde PresteStåndet, IX s 1092, gill. med föreslagna ändringar af BorgareStåndet, IX s 1099, deri instämde BondeStåndet, IX s no3. Memorial, med förslag till jemnkning af RiksStåndens olika beslut, VII 3. 3. s 62 — 67, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 368, af BondeStåndet, IX. 3. s 376, af Adeln, IX 3. Underd. Inteckning i fast egendom, om ändring i 25 §. af Kongl. Förordningen den i3 Juli 1818 rörande.
Discont-inrättning gifva den enhet i styrelse och föremål, som vore så önsklig och nödvändig. Men det är icke nu fråga att se sakerna sådana de kunnat vara eller möjligen kunna blifva. Vältänkande medborgare måste följa den pligt att betrakta alla financiella förhållanden ifrån synpunkten af den närvarande ställningen. Ehvad förebråelse må kunna göras mig och Ledamöterna af Höglofl. BancoUtskottet, har jag ännu icke hört oss tadlas för bristande ömtålighet om BancoVerkets bestånd, eller för stor håg att öka utelöpande Sedelmassan. Nödvändigheten att hellre småningom rätta ett skadligt förhållande, än genom brådstörtade åtgärder bereda medborgares fall, har likväl tvungit Höglofl. BancoUtskottet att föreslå långsamt indragande af ett annat DiscontVerks utan penningar verk - Ven 11 Maj\ ställda Lån, hvarom Berättelse till Högloft. Ståndet snart ankommer, och hvafförinnan mig icke är tillständigt att mig derom när* mare yttra. jag återupprepar, att det icke är Götha Canal-bolags förmån, utan följden för det allmänna af en hastig indragning af CanalDiscontens lån, som för närvarande bör bestämma, huruvida och till hvad belopp den sökta tillfälliga förökning af Disconträtten i Banken bör bifallas. Friherre Staet von Holstein: Man begär, att Herr Grefven och LandtMarskalken ville göra proposition om remiss till Utskott af Friherre CederstrÖms Memorial, oaktadt jag begärt det på bordet. Det ar en rättighet, som ej kan tornekas en Ledamot, att begära ett Memorial på Bordet till nästa Plenum. Deremot kan ingen proposition göras. Denna rättighet skulle jag yrka, om jag icke gjorde afseende derpå, att jag mär. ker allmänna tankan vara för remiss genast, och jag ej vill åstadkomma tidsutdrägt} således afstår jag att begära Memorialet på Bordet, ined förbehåll att det ej länder till prejudicat, utan anses endast såsom eget medgifvande.
Till stöd för dessa motioner har blifvit andragit: att då allmänna postgången år 1636 först inrattades bär i landet inskränkte sig postförarnes skyldighet endast till brefvens förskaffande genom gående bud, och kunde då anses godigjord genom de friheter denna skyldighet medförde, i motsats till det förhållande som nu inträdt; alt postföringen redan på 1700-talet började anses för en tung börda, ithy att 4 poster, ehuru blott efter en bäst hvardera, redan passerade de större vägarna hvarje vecka; att densamma nu så förökats att ofta 7 å B hästar om dagen utgå från de stationer, der posterna mötas; att ladugården på posthemmanen måste betydligt inskränkas för att der kunna bålla de erforderliga posthästarna samt tjenstefolkets antal ökas i ett till hemmanets storlek oproportionerligt förhållande; att postens tyngd ofta fordrar flera hästar än hvarföre skjutspenningar erhållas; att 3 till 4 man stundom måste medsändas till postkontoren, endast för afoch pålastning af de tunga postväskorna; att, i anseende till de utländska och extra posternes till tiden obestämda ankomst, postförarne nödgas flera timmar, ofta nattetid, å stationerna qvardröja till stort men för jordbruket, serdeles vid såddoch bergningsliderna; att för ankommande extra poster en person alltid måste hetnmavara vid gården för att passa på, samt att postförarne ofta måste vaka flera nätter hvarje vecka. Derjemte har uti en serskild inom hedervärda Ståndet väckt motion, som blifvit till Stats-utskottet remitterad, Pehr Nilsson från Cristianstads län yttrat sin åsigt vara, att åtminstone de s. k. snälloch paketposterna, hvilka med reservskjutsen nu fortskaffas, borde blifva derifrån afskiljda, samt derföre föreslagit, att denna skjuts-skyldighet måtte upplåtas å entreprenad, och kostnaderna derför, hädanefter som hittills, af postverket godtgöras. Sedan Stats-utskottet ansett nödigt alt gemensamt med allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet handlägga dessa motioner hafva Utskotten tagit desamma i öfvervägande. 12 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskollens Utlåtande, N:o 45.
''Frän all Bewillning efter denna Artikel af lös och fast Egendom, Capitaler och fordringar fritages: Allmänna Bolag, Cas. sor och Penninge-Werk, sädane undantagne om hwilk» i Lidra Art. serskildt förordnadt är: Widare allmänna underwisningsoch Scholeinrättningar, Stipendier, Arbetshus, Hospitals och Fattigförsörjnings.anstalter,. samt i öfrigt alla fromma Stiftelser." Sid. 11. 11. Mom. "Intill nästa Riksdag böra Innewänarne sä wäl i Uddewalla Stad som i Westek - 273 Den 16 October. Westerbottn, och den norr om Ore Elf belägne dtl af Nordmalings Socken, säsom betydligen lidande, de förstnämde af en allmän Brandsta, da, de senare genom kriget, ätnjuta Leri för. stening i Bewillninqs utstpllderne, at alla der. ifrän betrias, hwilka ej kunna uppföras till afgift efter Tariffen Nw i. för Femhundrade Rrksdaler ärlig behällen inkomst, och att hwar och en, som till nytznämde behållning eller der. öfwer uppstattas, i betragtande af oriens all. männa mitzöde, erhäller afstrifning af en tredjedel emot hwad samma Tariff bestämmer." Sid. ir. och 12. 12. Mom. "Under twänne är stall elter* gift i Bewillningen säsom ersättning för stava och lidande genom kriget, äfwen förunnas de inbyggare i följande Socknar af nedannämde Län, hwilka icke hafwa uti ärlig behällen inkomst Twähundrade Riksdaler och deröfwer. I Elfsborgs Län pä Dahls land: Westra Eds, Nörsemarks, Töftedals, Kö. landa, Gesäters, Lerdals, Rännelända, Rägereds, Gärdbos och Högsäters Socknar. Län:
Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins. Dör Konung innan Thronföljaren denna alder uppnått, föres styrelsen af Stats-Rådet, enligt 39 §, i Konungens namn, intilldess Riksens Ständer sammankomma, och den Förmyndare-styrelse Riksens Ständer förordna, Regeringen tiilträdt, ställande sig Stats-Rådet denna Regerings-Form till ovilkorlig efterlefnad. § 42. Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätten till riket räknas, pä manliga sidan utginge, dä förvalte äfven Stats-Rådet regeringen, på sätt i 39 § sägs, intilldess Riksens Ständer hinna sammankomma, ett nytt Konungahus utkora och den valde Konungen regeringen tiilträdt. Uti alla de fall, då enligt denna och föregående 3 §S Riks-styrelsen af StatsRådet föres, skola dess samtlige Ledamöter vara närvarande och rösta. § 43. Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter, eller till Konungariket Norge reser, förordne tre Ledamöter af Stats-Rädet, under den Ordförande, som han, antingen ibland Prinsar af sitt hus eller ibland Stats-Rädets Ledamöter, sär - Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition M 101). 3 skiijdt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver Med de mål Koijiungen dä sjelf algor, förhålles på det sätt. som 8 g stadgar. Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Regenten, då Riks-styrelsen af honom utö/vas. § 51. I de fall, då Konungen eiler Regenten eller Stats-rådet sammankallar Riksens Ständer1, fastställes tiden tili riksdagens begynnelse efter Tretionde och inom Femtionde dagen från den, då kallelsen blifvit uti hufvudstadens kyrkor kungjord. § 91. 1 den händelse 39 § omtalar, att
för samma g o d a id&amp; Men att, i betraktande af det oeihördt stora arbetsfältet, ännu mycket, Aterstår att göra, att det ännu inom detta område finnes stora sträckor obruten inark, som väntar på att uppbrukas af den varmhjärtade människovännen, diirom kan val ej vara något tvifvel Vi kunna därföre ej annat än p i det lifligaste ömka, det den vänliga maning, som sändes oss från den stora världss ' taden af en vår landsmaninna, ej skall förklinga ohörd. Kvinnans politiska röstrtitt inför engelska underhuset. Det var 1867, som i engelska underhuset för första gången förslag väcktes om politisk rösträtt för kvinnor. Förslagställareii var John Stuart Ilfill. Under det fjerdedels sekel, som sedan dess förflutit, har frågan flere gånger åter varit uppe på parlamentets dagordning, och en gång, 1885, lyckades det till och med dess vänner att genom öfverraskning få en motion igenom i .andra läsningen, men oaktadt allt detta har den ännu ej funnit sin lösning. D&amp; en frliga af storpolitisk betydelse, en fråga, som rör nationens lifsintressen, upptager statsmännen ' och delar represe,ntationen i två bestämdt skilda liiger, händer det vanligen, att frågor, som röra nhgon särskild samhällsklass och rakna såväl anhängare soni motstindare inom. de ' båda motsatta partierna, undanskjutas, dels därföre. ' a t t den stora frågan så uteslutande behärskar allmänna intresset, dels för a t t icke partidisciplinen måtte rubbas. Så liar det gått i England med en inängd frågor, däribland afven den o111 kvinnans röstratt, ' allt sedan Gladstone vid de senaste allinänna salen * sommaren 1886, skref själfstgrelse (liome Rue) för Irland främst på sitt program. Nya allmänna val stå nu åter för dörren, och de konservative, som under sitt sexåriga regemente sett sina leder betydligt glesna, och ha starka skäl att frukta att komma i minoritet ' i det nya anderhuset, söka att på alla satt stärka sin position ..
Hvad blifver dervid den inbördes välvilja och medborgerliga samdrägt, hvaruti stater hemta så hufvudsaklig styrka?— Concordia res parva: crescunt är icke min, det är en gammal vishet; och hvem har någonsin betvifla!, att en stat kan icke säkrare och verksammare försvagas än genom inbördes split! Undersöker man närmare våra handtverkeriers närvar, förhållanden till hvarandra, ja hvarje inom sig, så lockas man till ett bedröfvelsens skratt. Manerfar t. ex, att tapetmålaren och barnskomakaren lyda under Hallen, medan deu andre målaren, sorn stryker portar och luckor, och skomakaren för fullvuxna, lyda under embetethvaraf följa olika förplig leiser och intressen. Jag öfverlemna!' till mera erfarna att föreslå de åtgärder, som skyndsammast leda till det resultat, för hvilket jag röstar — nemi. näringsfrihet. Hr Edenhjelm, Gillis: Som jag tyckt mig finna, att några af R. o. Ad:s ledamöter fatlat mitt för en stund sedan afgifna yttrande så, som skulle jag icke hafva genomläst Utsk:s betänk., så får jag förklara, att jag icke en, utan flera gånger genomläst detsamma, men deruti icke funnit någon ledning för mitt bedömmande; till vinnande hvaraf jag aktat nödigt att få läsa 1023 års Ekon.Utskls utlåt, i ämnet. Jag har likväl ännu icke lyckats att få se detsamma, och förklarar jag alltså, alt jag ej kan yttra mig hvarken för eller emot Utsk:s betänkande. Hr von Qvanten, Carl: I i8to års riksdagsbeslut ser man de orden, att hvarje medborgare skall äga rätt att idka hvilket näringsfång han behagar, emot erläggande af en deremot svarande medborgerlig tunga. Dessa ord ligga till grund för den näringsfrihet, hvaröfver vi tvistat sedan den tiden, eller i 3o år, och man talar likväl här om den strid, som uppstår Stånden emellan, om man antager eller icke antager Utsk:s förslag.
Statskontoret, häröfver hördt, ansåg deremot frågan hafva blifvit för tidigt väckt samt att, äfven om det vore tiil fullo styrkt, att rusthålls-afgifterna år 1852 till det uppgifna betydliga beloppet ökats, högre ersättnings-anslag icke borde beviljas, förr än några års erfarenhet närmare ådagalagt behofvet och storleken deraf, helst afgifterna ett annat år kunde så nedgå, att beloppet deraf blcf mindre, än Stats-anslaget; hvadan och då kassan nu hade en bestämd, ej fluktuerande, årlig inkomst, och dess tillgångar således kunde säkrare beräknas, Stats-kontoret afstyrkte bifall till Direktionens framställning. Sedermera har Direktionen afgifvit dels ett sammandrag, utvisande att den rusthålls-afgifterna motsvarande, till Stats-verket influtna, stämplade pappers-afgiften för år 1853 uppgått till ett belopp af 15,699 R:dr, dels ock cn uppgift å beloppet af rusthålls-afgifterna för åren 1847—1851, hvaraf visade sig, att dessa inkomster, efter' afdrag för afkortningar och provisioner m. m., utgjort: Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande, och anser jemväl, för sin del, att, för så vidt behörigen styrkes, att, genom bibehållande af de till Statsverket numera ingående rusthållsoch en per mille-afgifterna, Wadstena Krigsmanshusoch Amiralitets-krigsmans-kassornas behållna inkomster deraf uppgått till högre belopp, än de till ersättning derför beviljade Stats-anslag, förhöjning deruti bör, enligt sednast församlade Ständers beslut, ega rum. Beträffande Wadstena Krigsmanshus-kassa, är likväl ingalunda styrkt, i hvad mån ersättnings-anslaget, efter den tid kassans ifrågavarande inkomster till Stats-verket indrogos, eller liih. lill n. St. Prol. 1853 & ISSI. i Sami. 1 Afd. 3 Band. Då emellertid under åren 1849—51 dessa inkomster öfver skjut it berörde anslag, kan förhållandet antagas hafva under den påföljande tiden varit ungefärligen enahanda.
Med anledning häraf, hafva Fullmägtige uti underdånigt utlåtande, af den 27 påföljde April, meddelat, dels utredning af de säkerhetsmått, bestående i vattenmärken af förändrad beskaffenhet och stämpling, medelst dertill serskildt konstsvarfvade stämplar att användas å både biläggnings-och skrifchartor, till förekommande af deras förfalskning, dels förslag till de controller, hvilka erfordrades vid Chai tae-Sigillalaepapperets emottagning från Bruket och aflefverering från tryckeriet; och dels äfven uppgift å de ökade kostnader, hvilka blefve förenade med tillverkningen och stämplingen af det nya Chartaepapperet. Till svar härå hafva Fullmägtige emottagit Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse af den 29 Maj, innehållande: ”Efter noggrant öfvervägande af hvad ej mindre Stats-Contoret än J uti förevarande ämne underdånigst upplyst, yttrat och föreslagit, samt al BancoFullmägtigen, Kammarherren B. Rosenblad serskildt afgifna betänkande innehåller, håfve Yi funnit godt i Nåder förordna: l:o Att Charlae-Sigillalaspapperet hädanefter skall förfärdigas vid Rikets Ständers Banks Pappersbruk och förses med vattenmärken efter den af Förvaltaren vid nämnde Bruk samt Föreståndaren för Bankens Stereotyperingsoch Tryckerianstalt uppgifne nya method, äfvensom att stämplingen bör ske i Banken genom begagnande af nödige, konstgraverada stämplar eller så kalladt congrewskt tryck, hvaremot den nu brukliga hvitoch svartstämplingen skall upphöra. 2:o
Riddaretorp för af samma boställe utgående roteringsafgift; N:o 44, i ani. af väckt fråga om förhöjd ersättning till nämdemän för extra förrättningar; N:o 45, ang:de beräkningen af StatsVerkets inkomster; N:o 45, Litt. A., i ani. af väckt motion om uphörande af Landttogsgärden; N:o 4 5, Litt. B., i ani. af väckt motion om uphörande af tackjernstionden och hammarskatten; Den 25 Januari e. m. 207 N:o 45, Litt. C., i anledning af väckt motion om mantalspenningarnes bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet; N:o 46. i ani. af 11. o. Ad:s remiss till StatsUtskrt af K. M:s nåd. Propos. med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster; Lagutskottet: N:o 17, i ani. af väckta motioner om antagande af ett stadgande derom, att vid arfskifte mellan syskon afseende bör fästas å erhållen upfostran och upnådd ålder; N:o 18, i ani. af återremiss af Utsk-.ts Betänk. N:o 7, i fråga ora förklaring af föreskrifterna angrde verkställighet af straffarbete; Sammansatta Lagsamt Allmänna besvärsoch Ekon.Ulskotlel: N:o 1, i ani. af K.
Svar, Konungens Nådiga, i anledning af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser: rörande förhöjning i ExpeditionsTaxan i afseende på Cancellieafgiften, April I. 43pom inrättande af PassContoir, der Landtboer kunna erhålla Resepass, af Landshöfdingen underskrifne och från LandsCancelliet utfärdade, uti alla de Län der sådane icke redan voro inrättade, April I. 44o. — angående Tullgarns Kungsgårds framtida användande, April II. i5.— om tills vidare fortfarande inskränkning i utväxlingen af silfver emot Bankens TransportSedlar, April II. 104. — angående upphäfvande af förbudet emot bruk och nyttjande af öfverflödigt silfver, dito. — om utsträckning i det LandtRäntmästarne bestådde Remiss-lage, April II. io5. — om förhöjning i Legan för allmänna Postföringen, dito. — om lönförhöjning för Lagmännen i Skåne och Blekinge, dito. — om utbetalande till Häradsskrifvaren Rydström af innehållit pensionsbelopp, April II. iofi. — angående afskrifning af Kronans fordran i aflidne Landhöfdingen von Echstedts Sterbhus, April II. 555. — rörande Lieutenanten Thorssells Expectance - 333 arfvode, April II. 555. — om förhöjning i Roteoch Rusthållare-afgift för Läkarebesigtning å Manskapet, m. m., dito. Svar, Konungens Nådiga, i anledning af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse!-, angående Expectancearfvode och accordsersättning för Öfversten Silfverskjöld, April II. 555. — om Löfås Silfververks nedläggning, April II. 567. — om upphörandet af den tills vidare gjorde inställelsen af KronoUppbörden, Maji I. 387. — om medels anslående till Riksdagskostnaderne, dito. — angående tryckning af PiiksStåndens Protocoller och Bihang, dito. — rörande tryckning af Kongl.
Sedan största delen af de, vid Götha kanals öppnande, återstående hamnbyggnadsarbeten under 1830-talet blifvit fullbordad, och det för dem innehållna belopp till kanalbolaget utbetaldt, så utgjorde, vid sednaste riksdag, återstoden af ifrågavarande medel den i 9 § af Riksgälds-kontorets då utfärdade reglemente uppgifna summa 1,942 R:dr, hvilken motsvarade dubbla beloppet af de beräknade kostnaderna för nedannämnde arbeten, nemligen: l:o för murning af 14 kubrkfamnar kallmur å försänkningen mellan Pukön och Lindön i Wettern lt:dr 390: — -— 2:o för upptagning af några stenar i hamnen vid Motala „ 215: ; 3:o för muddring till anläggning af en stenkista och försänkning af 2:ne andra, då redan timrade, stenkistor, jemte en kallmurs uppförande vid inloppet från Roxen till Norsholm „ 216: och 4:o för återstående jnuddring af vid pass 200 kubikfamnar i hamnen vid Mern ■ „ 150: uppgående således det sammanräknade kostnadsbeloppet till I\:dr 971: För utrönande af förhållandet med dessa arbeten, anställdes hösttiden 1851, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, besigtning af Chefen för Vägoch Vattenbvggnads-Styrelsen, hvarvid befanns, att förstnämnde arbete, eller påmurningen å försänkningen mellan 4 Stats-Ltskottets Utlåtande, N:o 14. Pukön och Lindön, vore ej allenast obehödigt utan mera skadligt än nyttigt, enär den föreslagna fristående muren sannolikt skulle snart blifva af isen förstörd, hvarefter dervid nedrasade stenar kunde komma att förorsaka uppmuddring af det inlopp, hvilket detta murningsarbete förmodades vara ämnadt att utvisa, men hvilket framgent, likasom hittills, häst utmärktes genom prickar, som intogos om vintern, och om våren, efter islossningen, åter utsattes. Deremot hade inloppet till Motala hamn befunnits upprensadt till fullt djup och på större bredd, än från början var ämnadt, samt med vida större kostnad, än förslaget upptoge.
I afseende på sjelfva sättet åter för tillsättningen, antingen att Kyrkoherden blifvit nämnd serskildt, eller i förening med annan tjenst såsom proebende-innehafvare, har sådant, såsom jag redan haft äran visa, vid flera tillfällen fått bero på hvad omständigheterna fordrade. Att icke Kammar-Coikm blifvit hördt i frågan är äfven uti full öfverensstämmelse med hvad förut i likartade fal! egt rum. Vid alla tillfällen dä en omflyttning af praebenden skett ifrån den ena lärare-befattningen till den andra, eller, såsom här varit fallet, ifrån ett personligt praebende till ett permanent, har icke Kammar-Coll:m blifvit rådfrågadt. De rätta vederbönde hafva härvid alltid ansetts vara Consistorierna; och i den nu förevar:de frågan har också Domkapitlet i Calmar blifvit hördt, äfvensom Landsh.- Embetet i länet, med afseende-på frågan om biskops-lönens otillräcklighet, och deraf följande behof af förhöjning. Jag har icke af någon hört npgifvas, att, i sjelfva saken, beslutet skulle vara oriktigt, utan har det tvertom blifvit allmänt erkändt, att pastoraternas utbyte var nödigt för att i någon mån förbättra löne-förmånerna vid den svagast aflönade biskops-stolen i riket. Icke eller tror jag, att Utsk:s anmärkande ledamöter skulle hafva ansett lämpligare, att Biskopen fått behålla buda pastoraten på en gång Den 5 Juli f. m. 53 såsom prsebende, hvilket likväl hade kunnat låta sig göra, utan alt man dervid hade kunnat göra den ringaste anmärkning. Men då således det rätta i denna sak, enl. min tanka, blifvit iakttaget, och icke någons rättigheter blifvit förnärmade, så skulle jag för min del tro, alt det hade varit långt mera klandervärd!, om Konungens rådgifvare, endast af ängslig omsorg att undvika någon fiendtlig granskares anmärkning, hade underlåtit att genom sitt tillstyrkande befrämja hvad som ansågs och ännu anses vara i saken bäst och nyttigast.