Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V* ■Oi 7C — 00 u> M Z“ 5T OV r-' t 70 C' 04 b* "b? VO X 'bc VT. 4 T *— 00 O' VT ■-■ n C” (T ~ © E E 7, i: E 7 E .; 7 | r: © © r-. © ©. P.P.P p rEb ?f ' E “■ s’l .% :: ;;■ — C " i-: " E >7 Cj i: E E «■? Oi © c I 3 to TA © ~ X so so .c - s' : I © r..n I—, 10 fO E Si Cj5 L'- ! liv* Ii I ‘ : ci öC C-‘ ft’ o t.: ;v ö © •V 2 E, Cv O o 2J ‘T^i C , s: ' s’ NV s-t7 "■ ' ' • '-■■ —• s_ - e; - s c. ■«—. —1 v - t® E c vr:> s :-j r: 5r H v., ' 00 H ^ eQC * - cc-. e-j . K Ä' IO, ' 'o:-i V-n 7 E ^ ,E -Z, & 2- C2 rc •TT1 t~P Sr* ro rt . c LT IV - c S Ei b V :y I*' 5 2 <£ : CE -:' 5- -E C - .V '* - 3 .E/t ... .t"' . ^ i; is ai. ©. ...,!• 7 £’3x.e:s'E 1_E g. v77 17) o* ? mo ro ro ro £3 Oo K? U to Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 1 .Vo 45. (Litt. A.) Alik. lill Exp.-Ulsk. den 19 Jan. 18GO, kl. 8 e. in. Utlåtande, i anledning, af väclä motion om upphörande af Landttog sgärden. (I. A.).
I sammanhang med det beslut Riksens Ständer fattat, i anledning af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande tillåtelse for den till Eagverkets öfverseende - nedsatta Comittén, att vid Erottmåls-lagarnes utarbetande sätta i beräkning inrättandet af Arbetsoch Correctionshus, har hos Riksens Ständer fråga blifvit väckt, örn anläggande af sådana anstalter, der så väl äldre som yngre personer, hvilka hafva arbetsförmåga, men befinnas utan laga försvar, kunde emottagas och aili gagnelig sysslosättning hållas. Riksens Ständer, som i anledning af högstbemälte Nådiga Proposition redan i allmänhet bifaHtt anläggandet af Arbetsoch Cor* rectionshus, hafva i afseende härpå stadnat vid det beslut, att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla den önskan , det måtte sådane åtgärder skyndsamt varda vidtagne, hvarigenom ej mindre de redan i Carlscrona och Norrköping varande Correctionsoch Arbetshus varda utvidgade, än äfven en ny sådan inrättning i Celle , för norra delen af Riket, anlagd och i behörigt stånd satt; anseendes Riksens Ständer dervid, äfven vid dylika inrättningar i allmänhet, oundgängligt, att sådane anstalter vidtagas, hvarigenom yngre och äldre barn af sådana personer, som vid Corrections-inrättningen äro antagna och i brist af annan utväg för deras underhåll måste föräldrarna dit åtfölja, de njuta erforderlig tillsyn för att danas till nyttiga Medborgare. 5:te Hamlet, 127. is8. Hvil» 1010 Den 11 Juli. Hvilket allt till Eders Kongl. Maj:(s Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemnas. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, nit och trohet Stormägtigste Allernådigste Konung ! Eders Kongl. Majus underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, h. t. Landtm. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets
Conslitutions-Ulskottets, i Memorial N:o 62 fiamställda, förslag till ändring af Regerings-Formens 5o § och Riksdags-Ordningens 3 §., har af Bonde-Ståndet blifvit antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvaremot Memorialet blifvit lill Utskottet åter hänvisadt: af Ridderskapet och Adeln med den, såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade anmärkning, alt förslaget är så väl obehöflig!, som onyttigt; af Preste-Stålidet med ogillande af förslaget, såsom hvarken högst nödigt eller nyttigt, samt af Borgare-Ståndet, med den af Ståndet uttryckta gemensamma tanka, att de i Memorialet afgifna förslag af Ståndet anses hvarken nyttiga eller nödiga, och således ej kunna godkännas. Sih. titt R. t I © Cons titulia n»-Utakottet a Memorial, N-.o 84, Då någon gamman jemkning af dessa skiljaktiga meningar ej är möjlig, ftlerslar för Constitutions-Utskottet blott att den oförenliga skiljaktigheten till samtlige Riks-Ståndens behandling anmäla, och derjemte, för den omröstning, som kan blifva nödig i Förstärkt Constilutions-Utskolt, föreslå följande volerings-propostlion: Den, sorn vill, alt Regerings-Formens 5o §. och Riksdogs-Ordniugens 3 §. erhålla följande i Constilutions-Ulskotlets Memorial N:o 6a föreslagna ordalydelse: Kiksdagarne skola hållas i Rikets hufvudstad, utom i de fall, då säväl Konungen, som Riksens Ständers Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoiret finna det för fiendens fiamträngaude, eller pest, eller andra lika vigtiga hinder omöjligt eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet vådligt.
Kland dessa följder är både den moraliska förnedring, som det öfyerlastade tillståndet medlör och deraf vanligen följande försvagad helsa och förstördt välstånd, så allmänt insedde, att de här endast beböfver antydas. Det är en vid rikets domstolar lika allmän som sorglig erfarenhet, att de flesta dråp och sjelfmord och största delen af de öfriga griifre brott, som der äro föremål för åtal, föröfva,ts under öfverlasladt tillstånd. För drinkaren är, under rusdryckens inflytande, ingenting heligt, och, sedan han slitit mensklighetens starkaste band, slutar han ofta sitt brottsliga lif antingen genom lagens arm, eller trälläd af naturens lika hämnande hand, som ändtligtyn beröfvar honom det förnuft, han länge sökt tillintetgöra och låter honom sluta sitt lif i ett tillstånd af fullkomligt förstörda både kroppsoch själsförmögenheter. Hedan vid flera föregående riksdagar har Kongl, t,Majit fäslat Rikets Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att vidtaga åtgärder till förminskning i tillverkningen af en vara, sorn utöfvar ett så förderfligt inflytande på hela folkfts sanna väl. De hittills vidtagna lagstiftnings-ålgärderna hafva dock icke verkat till delta ändamål. Den skadliga varan tillverkas ännu i omåttlig mängd samt säljes lill lågt pris, och erfarenheten har visat, att dess förminskning icke kan tiilvägabringas med så svaga medel, som de, hvilka intill närvarande dag blifvit använda. Kongl. Majlis pligt, såsom den högste vårdaren af samhällets väl, Dess varma önskan att se omkring Sig ett ädelt och sedligt folk, lika frljtt från de förnedrande bojor, hvilka påläggas af låga begär, sorn från utländskt våld och inhemskt förtryck, samt hela den länkande deleus af Svenska folket otvetydigt uttalade ömkan, föranlåta Kongl. Majit, alt på del allvarligaste uppmana Rikets Ständer, alt, med åsidosättande af alla enskilda och jernnlorelsevis obetydliga intressen, medverka till undanrödjande teller åtminstone förminskning af elt onrlt, sorn, om det får ohejdadt fortgå, måste föra lanldet allt närmare till ekonomiskt obestånd och moraliskt förderf. < \
De slutfoljder, man velat draga af den satsen, att Ständer, Parlament eller Riksförsamling i en monarki icke äro folkutan stats-representanter} kan Utskottet således lemna alldeles å sido — deribland ock den, att en sådan Riksförsamling representerar på en gång monarken och folket. Men då denna sats, i Utskottets tanka, är den enda giltiga grund för Konungens rätt att deltaga i folk-representalioneas organisering, t. ex. genom Talmännens tillsättning; då denna grund bortfaller genom förklaringen, att Riksförsamlingen representerar folketj och då frågan om dessa Talmäns tillsättning egentligen utgör en del af den större om national-representationens organisation, så har Utskottet ansett ej mindre slutriktigheten, än omsorgen om Konunga-magtens värdighet och om den inom sjelfva folk-representationen €8 Constitutions-Ulskotlets Memorialj N\o 38. så nödiga samdrägten fordra, att Talmän och vice Talmän både för hela Riksförsamlingen, och för dess håda Afdelningar tillsättas af dem, hvilkas öfvwläggningar de skola leda, och att denna tillsättning sker för kortare tider. Utskottet har redan yttrat sig om omöjligheten att hos oss bilda en mindre represenlations-afdelning af väsendtligen olika caracter med den större. Yid sådant förhållande, har Utskottet ansett urskiljningen, hvilka bland de valde representanterne böra inträda i den mindre Kammaren icke kunna ske förr, än resultatet af alla valen är kändt; således icke vid sjelfva Riksdagsmanna-valen. Huruvida de för Riksdagsmanna-valen redan utsedde valmännen böra, efter det de första representant-valens resultat blifvit bekant, vid nya sammanträden välja den mindre Kammarens ledamöter, eller om detta uppdrag bör tillkomma den samlade national-representationen, kan deremot sättas i fråga. Afseendet både på verkställbarheten och den större insigt, som hos folk-representanterne kan förmodas, hafva bestämt Utskottet att föredraga den sistnämnda utvägen. För denna mindre Afdelnings anseende och förmåga att uppfylla sitt grannlaga kall, är frågan om antalet af dess ledamöter icke ulan vigt.
Enligt Utskottet tiilhandakomna protokolls-utdrag hafva, vid föredragning af olvanberörda Utlåtande, Utskottets deri gjorda framställningar blifvit af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden bifallna, hvaremot Ridderskapet och Adeln, som gillat Utskottets i sednare delen af Utlåtandet förekommande hemställan, återremitterat det i förra delen deraf gjorda tillstyrkande, »att folkskole-afgiften »må, lika med personliga skyddsafgiften, utgå af hvar och en i mantalslängd »upptagen person, som, enligt gällande författning, skall utgöra mantalspenningar, med 40 öre för man och 20 öre för qvinna, äfvensom att Rikets Ständer »måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att allmän kungörelse derom »mätte varda i nåder utfärdad.» Emot hvad Utskottet sålunda tillstyrkt har hos Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att. efter Utskottets förslag, en mängd personer skulle blifva från erläggande af folkskole-afgiften befriade, hvilka, enligt Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 1846, äro skyldige att denna afgift erlägga. Uti nämnda, på Rikets Ständers vid 1844—45 års riksdag fattade beslut grundade, kungörelse stadgades nemligen, att ifrågavarande afgift bör utgöras af alla, som äro underkastade personlig skyddsafgift, jemte den ej värfvade delen af gemenskapen vid Hill. lill II. St. S Sand. 1 Afd. 36 Haft. 2 10 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 35. arméen och flottan. Då nu nämnde gemenskap, enligt författningarne, vore fri från mantalspenningars utgörande, så klefve, enligt Utskottets förslag, ett antal af omkring 40,000 personer, hvilka kunde hänföras under nyss åberopade kategori, från erläggande af sådan afgift befriade, hvilket icke kunde vara meningen med den motion, som gifvit anledning till Utskottets i ämnet afgifna utlåtande.
Äf denna summa håfva likväl följande utbetalningar ägt rum, nemligen: 1:0 för reparationer å Kongl. CommerceCollegii hus under begge åren * . < 410: 1. 1. 2:0 till Technol. Institutet 2 års anslag å i4>ooo Ridr. 28,000. 3:o till Fabriksidkaren J. Ekenmark och hans systrar för deras förtjenster i afseende på väfnädskonsten, enligt Kongl. 4:o beviljad afskrifning af resterande förfalloränta å Fabriksidkarne M. L. och N. E. Ekelunds i Disconten upptagne lån ■ 275: 11. 8. Tillsammans 51,685: i a. g. Och då denna summa afdrages från ofvannämnda 57,041 R:dr 33 sk. 5 nst., har ManufacturDiscöntFondens tillväxt för åren i83o oell i83r utgjort 25,358 R:dr ao sk. 8 r:st., och Fondens behållning således vid i83i års slut uppgått till 798,153 R:dr ao sk. 4 r:st> I sammanhang med redogörelsen för ManufacturDiscöntFondens vinstmedel hafva Revisorerne bort anmäla, att Kongl. Maj:t, vid förändringen af Dess och Rikets CommereeCollegii organisation, under den 23 April i83i i Nåder fastställt en ny Stat å de aflöningar, sorn från den 1 derpå följande Julii komme att bestridas af nämnde Fond, och hvilkas sammanlagda belopp utgör 8,a5o R:dr Banco, derunder inbegripne 53a tunnor Spannmål. Genom Nådigt Bref af den 23 Januarii i83o har Kongl. Maj:t, i anledning af väckt fråga om förhöjning uti brandförsäkringen å Kongl. CommereeCollegii hus i förhållande till dess värde i närvarande tid, berättigat Kongl. Collegium att, på ManufacturDiscontens bekostnad, vidtaga sådana åtgärder, som med Fondens fördel närmast öfverensstämde.
Förvaltaren, Grefve Sparre, och dels alt Billmansson, under det förvaltare-tjensten, i följd af Professor Bagges afgång derifrån deri 50 September 1852, var under början af Oktober månad otillsatt, icke skall hafva hvarken ådagalagt det nit för Brukets fördelar, som bordt kunna af Billmansson, såsom förste Bokhållare vid Bruket påräknas, eller fullgjort hvad honom, i egenskap af för tillfället varande kontrollant å Bruket ålegat. Den första af dessa anmärkningar har Billmansson bestrid t, och är icke eller i någon mån till riktigheten styrkt. Beträffande åter den sednare, har tillfälle att sig deröfver förklara icke varit Billmansson lemnadt, enär Fullmäktige, efter det Inspekterande Fullmäktigen vid Bruket, med afseende å den missämja, som emellan Grefve Sparre och Billmansson skall hafva varit rådande, tillkännagifva sig anse Billmanssons qvarblifvande vid Tumba icke vara med Brukets fördel förenligt, funnit sig böra, utan Billmanssons vidare hörande, besluta det Billmansson, som af dem blifvit förordnad att endast tillsvidare förste Bokhållare-tjensten vid Bruket bestrida, skulle, på sätt ofvan är omförmäldt, från samma tjenst entledigas. Uti det utlåtande, som öfver ansökningen blifvit från Fullmäktige infordradt, hafva de, på grund ej mindre af nyssanförda omständighet, angående Billmanssons antagande att endast tills vidare besörja ifrågavarande tjenst, än äfven af de upplysningar Inspekterande Fullmäktigen meddelat, afstyrkt bifall å Billmanssons ansökning.
För beredande af den enkelhet vid taxans uppställning, som, med en stigande rörelse och anspråket på skyndsam tullbehandling, blir mer och mer maktpåliggande, anser äfven jag, lika med embetsverken, den betänklighet, hvilken legat till grund för kommitterades förslag, böra lemnäs å sido; men af samma skäl finner jag mig icke heller kunna understödja embetsverkens förslag att stadga olika tullafgifler för felb och plys under de särskilda hufvudrubrikerna heloch halfsidenväfnader. Jag är fastmera af den mening, att samma tullsats bör bestämmas för all felb och plys, hvari silke ingår, och detta desto heldre, som i annat fall tvistigheter kunde uppslå om en varas hänförlighet till heleller halfsidenfelb; och då nämnde vara icke tillverkas inom landet, men utgör ett hufvudsakligt material för inhemska nä ringar, samt dessutom, åtminstone i de alldra flesta fall, består till större eller mindre del af annat ämne än silke, torde den tullsats, som embetsverken för halfsidenfelb föreslagit, 1 R:dr 50 öre skålpundet, lämpligen böra upptagas för felb Och plys under både beloch halfsidenväfnader. Hvad bomullsväfnader angår, hafva kommitterade, bland annat, föreslagit, dels alt en särskild rubrik »segelduk» måtte upptagas med tull af 6 öre skålpundet, dels ock att »andra slag» (än några särskilt specificerade), malte indelas i Oblekta och ofärgade med 40 öre, blekta eller färgade » 70 » tryckta eller pressade » 90 » lull Kongl. Majlis Nåd. Prop. J*s SI. 69 för skålpundet. Och det är synnerligen emot dessa tullsatser, som anmärkningar blifvit framställda i de flera här förut omförmälda underdåniga påminnelser.
Att öfverflödet uti en enskildt Famille utan en motsvarande förmögenhet bereder denna Familles obestånd, lärer ej motsägas — att ett lika förhållande inom en Nation har lika följder, faller då af sig sjelft: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Don ii October c. m. 3oi da hade samma förklarade vilja äfven bort ligga till hinder för Utsk:s yttrande, att det begärda förslaget var onyttigt, då det icke grundade sig på säker bevisning. Jag värderar sannskyldigt det goda uppsåt, som ligger till grund för Utsk:s beslut, att hellre gifva intet förslag, än ett, åt hvilket icke kunde gifvas mognad och fullständighet; men om denna välmening blir ett skäl för ändamålet att fullgöra Ständernas begäran, skulle också kunna hända, att alla förändringar hlefve onyttiga att någonsin vinnas, då Utsk:n,som hade alt uppgöra förslagen, finge i deras välmening en befrielse från förbindelsen att förslagen uppgifva, j Framför allt bekymrar det mig, att då man närmare granskar den uppgift, Ulsk. gör på de statistiska upplysningar, hvilkas inhemtande Utsk. anser böra föregå, innan förslag till ny Representation kan uppgöras, de befinnas vara af en sådan vidsträckthet oell af så flerfaldiga slag, att till deras samlande en mansålder ännu torde fordras, under hvilken tid nya förändringar skulle kunna föranleda lill behof af nya upplysningar, samt också allt mer och mer för oss aflägsna ändamålet.” Vidare yttrade Ilr Frihm: ”Jag tror icke, att det är menniskan tillåtet att genast fordra, för sina nya företag, mognad och fullkomlighet, egenskaper, som blott kunna väntas af tiden och erfarenheten, men af hvilka den förtida saknaden, om den skulle här såsom skäl antagas, också då skulle everldligen hindra alla företag och således qvarhålla verlden vid alla dess ägande bristfälligheter. Vi hafva sett, att våra bröder, Norrmännen, hvilka på 3oo år icke ägt någon representation, icke behöft mer än några veckor för att uppgöra en sådan, hvilken kanhända icke är fullkomlig, men dock visserligen är bättre, än vår.
Mantalspenningarna böra enligt min tanka utgå, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, lika öfver allt; och som i Sverige i3 Ii* 19 Den 21 Februari i. för närvarande finnas öfver 1,468,000 mantalsskrifne personer, bör denna inkomst, sedan till afkortning omkring 28,000 personer blifvit afdragne, beräknas utgöra 36o,ooo R:dr. BondeStåndet, hvars rätt denna fråga egenteligen angår, förmodar jag instämma i önskan, att Konungens Proposition i denna del må bifallas. I afseende på Utskottets beräkning af den inkomst Sjötullen bör gifva, hoppas jag, att anmärkningar blifva gjorda af personer, som på ziffran noga kunna upgifva det belopp, hvartill den bör beräknas. För min del anser jag den af Utskottet föreslagne summa böra ökas med minst i5o,ooo R:dr. Med anledning af dessa mina, och de flere andre Ledamöters redan gjorde, anmärkningar, får jag bedja om återremiss, samt att mina anmärkningar dervid må åtfölja. Herr Roseyiblcid, Bernhard: Med särdeles tillfredsställelse har jag varseblifvit den klarhet och lättfattlighet för öfversigten, formen för Utskottets Memorial erhållit, och som utgör en verklig vinst på den formella sidan af Rilcsdagsärendernas behandling. Jag kan ej eller neka Utskottet den gärd af rättvisa, att Memorialets föremål blifvit med omsorg och skicklighet un - Den 21 F e b r u a r i i. 291 dersokta; då jag likväl lillå ter mig anmärkningar dervid, sker det ej af öfvervägande förtroende till de olika resultater, hvartill egna undersökningar fört mig, utan endast af pligt, att underställa dem allmänna granskningen. Jag öfvergår nu lill Memorialets särskilta afdelningar. Beträffande Indelta Räntornas beräkning, anser jag den tämligen likgiltig, då den ingalunda verkar på resultatet. Jag skulle anse enklast, att, såsom fordom, de uptogos efter Kronovärdiet.
För Adjutanlerne i Presidents-expeditionen och Artillerimilitär-kontoret, hvilka hittills varit ytterst illa aflönade, i jemförelse med deras trägna göromål, anser jag arfvoden lämpligen kunna bestämmas till hvad t. f. Presidenten äfven föreslagit eller 800 R:dr Riksmynt; men för den nu s. k. Adjutanten i Intendents-militärkontoret, hvilken, på sätt här nedanför skall visas, innehar en ytterst trägen och maktpåliggande Kontors-chefs-befattning samt är General-intendentens suppleant, hemställer jag i underdånighet, att, i stället för arfvode, lön, lämpad efter hans många och olikartade göromål, må å stat uppföras till samma belopp, som för Sekreteraren, Kamererare m. fl. eller 3,500 R:dr R:mt, samt att befattningens innehafvare i stället för Adjutant må heta Intendent, såsom en med hans göromål mera förenlig benämning, äfvensom att denne Intendent må tilläggas pensionsrätt å allmänna Indragnings-staten, i likhet med Kollegii öfriga Kontors-chefer. Till ådagaläggande af en sådan åtgärds behöflighet, anhåller jag i underdånighet fä upplysa, huruledes till denne tjenstémans göromål bland annat hörer: att afgifva yttranden uti alla ärenden, som angå mönstringar och de deröfver anförda besvär, vare sig i fråga om arméens personal och hästar eller materielen, samt i öfrigt uti dessa frågor tillhandagå med nödiga upplysningar; — att granska de'från så väl indelta som värfvade arméen till kollegium inkommande persedel-redogörelser: — att hafva uppbörd, vård och redovisning för Kollegii Modellkammare; — att upprätta och förevisa erforderliga åtgångs-stater, äfvensom att tillhandahålla vid de inför Kollegium skeende upphandlings-auktioner, modeller och prof å de persedlar och varor, som enligt gjorda anbud skolat till Kronans förråd levereras; — alt jemte
Enär således anslagets belopp blifvit genom 3:ne Riks-Stånds beslut bestämdt till 458,333 R:dr, men vid detta beslut duck var fästadt ofvanberörda förbehåll om framdeles derutimöjligen skeende jemkning, har Utskottet -—som, efter tagen kännedom af hvad Rikets Ständer rörande bevärings-inrättningens ordnande och utbildning, i anledning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 7, hittills beslutit, ansett dessa beslut icke påkalla någon ändring af ifrågavarande anslags vilkorligen fastställda belopp — i anledning häraf funnit sig böra hemställa, Bilt. til 11. St.
Contoiret förfTjutaö, men emot erfåttniug af bolaget, efter ben rafning, forn bera femmer att afgifmaö; egaube bolaget att antingen inbetala beloppet till SKdögålb&Contoiret, eller o ef låta betfamma på Stnflaget afbraga. §. 22. iDieb öfmertpgelfe om förbelarne för allmänna röretfen af ©öbertelfe Canal, famt till förefommanbe af be flora olägenheter, forn (Tulle uppflå, i hånbelfe bolaget, efter be å befi ftba gforbe flora uppoffringar, (Tulle finna fig urftånbfatt att beflriba be, unber förfla åren, ounbmiflign befunna fojt? naber för Caualenö unberf)åll od), fåfom fol/b beraf, låta benfamma förfalla; hafme <325t beflutit att nu, i ett för allt, hemilia 30,000 till ©ober? telje Canal?S3olag, unber milfor, att benna fumma (Tall affatta», fåfom fonb för Cnnalenö unber håll, od) förbiifma i Duff cålb^Contolret innejTåenbe, mot ranta a fem för Ifunbrabe årligen, intillbef? bef)ofmet af befi anmånbanbe uppjlår, famt bolaget berjemfe fig förbinber att Canalen allt framgent un? berhåila od) oförflingrabe bibehålla be för Canalfarfen nobi^ga iimentarier. g. 23. Uppå <£ongl. !D?ai:tö ajlåtne Sfiåbiga ^ropofiticn, (jafme <3Bi, till full? horbanbe af ben mib ©tromö ©återi i 33oh1!»
Härigenom skulle, utan giltigt skäl och till men för vissa städer, frånlrädas de grundsatser, som vid fastställandet af tolagsberäkningen hittills varit iakttagne. De för särskilda städer olika grunderna för denna beräkning ansågos nemligen hafva hufvudsakligen blifvit bestämda med afseende å hvarje stads behof af tillgångar för bekostande af anstalter till handelns och sjöfartens beqvämlighet och förkofran. Och då dessa behof väsendtligen berodde af den större eller mindre betydenheten utaf stadens handelsoch sjöfartsrörelse, hade tolags-uppbörden gjorts beroende af varutrafikens tillvext eller aftagande. Det syntes icke heller lämpligt eller med full rättvisa öfverensstämmande, att en stad, hvars handel och sjöfart påkallade utvidgade anläggningar af ifrågavarande beskaffenhet eller som, under förutsättning af rörelsens tillvext och med beräkning af tolagsuppbördens samtidiga förökande, redan å dylika företag nedlagt derefter lämpade kostnader, skulle nödgas åtnöja sig med en för ändamålet mer eller mindre otillräcklig årlig ersättningssumma, understigande hvad som, med bibehållande af nu stadgade grunder för tolagens utgörande, kunnat med sannolikhet i dylik afgift påräknas. Å andra sidan ansåg Kominers-kollegium icke någon skälig anledning vara för handen, hvarföre en stad, der, i följd af rörelsens aftagande eller i anseende dertill att hamn, kaj och dylika anläggningar blifvit bragla i fullfärdigt skick, behofvet af tillgångar för handelns och sjöfartens underlättande förminskades, skulle, sådant oaktadt, städse förblifva i fortsatt åtnjutande af ett årligt statsbidrag, som för det dermed hufvudsakligen afsedda ändamål icke erfordrades.