Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betunkanäen. 1585 gefär och, om möjligt, det ena året lika nied det andra; hvilket åter förutsätter, att tidningens förlag niåste grunda sig på ett annat gifvet bidrag, som tryggar redactionen mot obestånd. Detta är desto nödigare, som tidningen kommer att ega en officiel egenskap, och dess ändamål torde behöfva blifva allmännare kändt, innan den kan påräkna ett betydligare biträde af enskilde prenumeranter. Ett bidrag från statens sida medför äfven den fördelen, att prenumerationsafgiften för allmänheten bör blifva ringare, än om tidningen skulle uppehålla sig endast af sådana medel. Dernäst har hos Utskottet i öfvervägande kommit, huru ett sådant bidrag af staten borde utgå. Att detta skulle ske på samma sätt som staten nu bestrider kostnaden för årstrycket, blefve i Utskottets tanka för mycket känbart. Lämpligare förmodar Utskottet det kunna bestämmas såmedelst, att staten för sina ämbetsverk och öfriga myndigheter, lika med den enskilde prenumererade uppå ett visst antal exemplar, hvarvid dock borde iakttagas, att då staten prenumererat uppå 500 exemplar, bör den, i händelse flera behöfdes, erhålla dem mot en ganska betydlig rabatt eller nedsättning i prenumerationsafgiften. Vidare får Utskottet vördsamt tillstyrka, alt utgifvandet af denna tidning måtte 1386 Besv. och Ekon. Utsk. Betiinkanden, ställas undet HofCancellersÄmbetets generella uppsigt och inseende, äfvensom det i Utskottets tanka, skall bidraga till ytterligare säkerhet och nytta, om StatsSecre terar en för ekklesiastiqueärenderne ålägges en särskild noggrann tillsyn och omsorg, så väl j afseende på verkställigheten, som fortgången af detta företag, med hvilkens befattning i öfrigt ett sådant uppdrag s’rnes mer förenligt och passande, än om det, såsom hemstäldt blifvit, skulle åläggas Justitiae Cancellers Ämbetet.
Att fosterlönerne för barn utomhus under nämnde år uppgått till något högre belopp, än under åren 1848 och 1849, härledde sig deraf, att barnen vid deras utlemnande från Barnhuset blifvit försedde med bättre och ändamålsenligare beklädnad. Men, om i betraktande toges, att år 1849, då 1,132 barn vårdades inomhus, utgifterne, efter afdrag af hvad som utgått för fosterlöner, belöpte sig till 73,927 R:dr 31 sk. 6 rsl., och att deremot utgifterne under revisions-åren, efter enahanda afdrag, uppgått år 1850, då de inomhus vårdade barnens antal utgjorde endast 1,096 till 80,843 R:dr 41 sk. 3 rst., och år 1851, då blott 683 barn inomhus åtnjöto vård, till 60,792 R:dr 29 sk. 6 rst., så visade sig deraf, att, om än den antagna grundsatsen, att barnen så mycket som möjligt borde utackorderas, äfven i framtiden följdes, inrättningen likväl med nu för handen varande medel icke kunde ega bestånd, så vida icke de inomhus vårdade barnens antal medgåfve en betydligare inskränkning i utgifter för tjenstemän och betjening, hvilket måhända icke vore så lätt verkställbart. Direktionen, som jemväl insett behofvet af en snar och verksam hjelp för denna välgörenhets-anstalts upprätthållande, hade ock uti sin till Kongl. Maj:t den 18 nästlidne Augusti afgifna, Revisorerne meddelade underdåniga berättelse, angående Barnhusets förvaltning, anhållit, att till Revisorernes behjertande få framstäldt och af dem till Rikets Ständer anmäldt behofvet af afskrifning utaf det lån å 50,000 R:dr, som vid sednaste Riksmöte inrättningen beviljades; och ansågo Revisorerne detta behof numera vara oafvisligt, sedan ett större antal barn, i följd af kolera-farsotens härjande i hufvudstaden år 1853, måst utan all ersättning å inrättningen intagas.
Till skatte hafva blifvit köpte 13JJ mantal krono, hvarmed antalet af skattehemman, under den tid berättelsen omfattar, blifvit ökadt; deremot är hemmantalet i länet minskadt med J mantal, som blifvit i jordeboken uppfördt såsom lägenhet. Intet hemman är från ödesmål upptaget. Nyskattlagde med åsatt ränta äro, inom Kullings fögderi: nybygget Orrholmen, 1859 fastställdt till i mantal, samt ödeshammaren Stålarp i Ås härad, 21 mantal, genom Kongl. Maj:ts Befällningshafvandes utslag den 5 November 1860, fastställdt af Kongl. Kammar-Kollegium 1861; medgifne rätt till skatteköp utan ny skattläggning, emot gamla räntans utgörande, 22 Elfsborgs län. Hemmansklyfning. Jordafsöndring. Skiftesverk. Marks fögderi: Kaggesbo, skattlagdt 1861; Kinds fögderi: Wegby, tre kronotomter, skattlagde 1861; och ytterligare i Kullings fögderi: allmänningarne Gälaveden och Trehörningen, skattlagde år 1861. Hemmansklyfning en fortgår inom Södra Dals fögderi, efter hvad som uppgifvits, så, att der finnas lägenheter som blott innehålla 4 å 5 tunnland. Anmärkas bör likväl, att en stor mängd jordafsöndringar ske, som icke anmälas till fastställelse. Tab. n:o ll. Af hosfogade tabell N:o 11 inhemtas upplysning om fortgången inom länet af laga skiften under perioden och kostnaderne derför. Från Provins-Landtmäteri-Kontoret har derjemte infordrats motstående uppTab. Litt. b. gift, tab. Litt. B., angående antalet af de hemman, som undergått laga skifte och de, som återstå oskiftade, i hvilken uppgift likväl möjligen torde förefinnas något misstag till följd deraf att kontorets handlingar, vid den brand som år 1834 öfvergick Wenersborg, förstördes. Rörande det fördelaktiga inflytandet å jordbruket af laga skiften, kunna meningarne ej Vara delade.
Så djärft hållen, så målad med tjockt påbredda färger skulle knappast någon svensk skådespelare våga anlägga en roll — allra minst rollen af en förnäm dam — men de skulle ej heller med en så suverän öfverlägsenhet genomföra typen, så att åskådaren fullt ut måste tro på den. Som den gamla lefnadsglada hertiginnan i » Sällskap där man har tråkigt » — en roll som kunde tyckas enkom skrifven för henne — säges hon också ha varit ypperlig, då hon repeterade denna roll, som hon aldrig kom att utföra inför publiken. * Den öfverlägsna genialiteten karaktäriserar fru Hwassers konstnärsnaturell under hennes sista tid, hvilken också betecknar höjdpunkten af hennes utveckling. Det blir för henne ej tal om något nedåtgående, endast om framåt intill det sista, om en lika energisk som fruktbringande sträfvan ut ur den stilisering, som betecknat hennes ståndpunkt förr, om vinnande af jämnvikt mellan det excentriska i hennes skaplynne och förmågan att med enkel sanning återgifva själstillstånd och karaktärer. Den unga tiden, som främst af allt fordrar personlighet i konsten, och som gärna bevittnar, hur konstnären söker sig fram på sitt eget sätt, som alls ej stötes af originalitet, blott det är själ och karaktär i den, men som ringaktar den banala, dussinartade korrektheten, sätter främst bland Elise Hwassers prestationer hennes skapelser inom de verkliga karaktärsrollernas område — jag vill ej precis säga inom den realistiska dramatiken, ty Alfred de Musset var väl minst lika mycket fri diktare och skapare, som han var efterhärmare och realist. Hennes Thusnelda var en kraftfull studie i den något svulstiga tyska stil, som härskar i Fiiedrich Halms dram, hennes Hermione — i » En vintersaga » — en harmoniskt måttfull grekisk kvinnostaty, som stigit ner från sin sockel och fått lif. Men aldrig fick fru Hwassers individualitet ett så helgjutet och så äkta uttryck, som när hon i täflan med ett yngre släkte, som kom med nya åsikter, sökte mindre plastisk skönhet än individuell karaktär — eller då hon, som ingen af de yngre, förf. jS. pRUNDTVIG. mådde förena deras anspråk på skärpa i karaktärsteckningen med det äldre släktets kraf på ideel skönhet och harmoni i framställningen.
Då förändring med delegarne i Bolaget inträffar, skall uppgift derom, efter hvarje Bolagsstämma aflemnas till Rådstufvu-Rätten, för att i dess Intecknings-protocoll intagas samt i allmänna tidningarne införas; äfvensom, enär någon förändring sker med de personer, som underskrifva Bankens creditsedlar, sådan genast skall hos Konungens Befallningshafvande anmälas och genom allmänna tidningarne kungöras. s $. Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, i enlighet med derom gällande föreskrifter, må ej af enskild Bank utfärdas andre tryckte eller graverade förbindelser, än creditsedlar, ställde till innehafvaren att vid anfordran, utan ränta, inlösas, och hvilka ej må lyda å mindre belopp, än Sex: Riksdaler 32 sk. Banco, motsvarande Två R:dr 24 sk. silfver. Bank-afdelning ege ej rätt att utgifva andra egne förbindelser, än till viss man slälde invisningar å hufvud-contoret. 646 Expeditions-Vt skottets Förslag till und. Skrivelse, N.o 2^7. 9 §. Ej må enskild Bank utgifva creditsedlar, och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammaniagdt belopp, än som motsvaras af: l:o behållningen i dess egne cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:o återstoden af depositionen i Rikets Ständers Bank; 3:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypothek, som i 6 § nämnas; Bankens egna lånehandlingar sålunda härvid icke inberäknade, och 4:o innehafvande säkerhetshandlingar för lemnade cassa-crediliver, i den man dessa anlitas, likväl aldrig till större belopp än Tjugufem (25) procent af teckningssumman. Derest, genom vexling eller annan orsak, det sålunda bestämda förhållandet emellan Bankens tillgångar, samt beloppet af dess credit-sedlar och invisningar skulle komma att rubbas, åligge det Banken att inskränka sin utlånings-rörelse och inom en månad hafva återställt det rubbade förhållandet. 10 §.
St:r meddeladt för en sådan händelse, hvarigenom en förlust för reclamenten, utan dess eget förvållande, uppkommit, så mycket hårdare, som handelsföretaget varit af så loflig beskaffenhet, att uppbringningen blifvit ogillad af Domstolarne i sjelfva den uppbringandes Fädernesland, vill K. M:t, som, efter ytterligare utredning af i frågavarande reclamationsmål, inliemtat, att Reclamenten icke försummat någon åtgärd till ersättningens utbekommande af Kaparen, och att förlusten i öfrigt är ersättningsgild till ett belopp af g5o R:dr 22 sk. 8 r:st. i Nåder hafva öfverlemnat detta mål till Rikets nu församlade St:rs pröfning. Betänkande n. 3og 12:0 Galeasen Gäddan ^ uppbragt i December månad 1811 af Fransk Kapare, men fridömd. — Ersättning för Fartyget reclamerad af Friherre Garl af Wetterstedt. Den Kgl. Remissen, i afseende på detta reclamationsmål, innehåller, att K. M:t, som funnit ersättning icke kunna, emot innehållet af 15 punkten i R. St:rs underd. Skrifvelse d. 21 Dec. 1823, i Nåder medgifvas, ville likväl, med afseende på dervid förekomne serskilda omständigheter, i Nåder hafva öfverlemnat målet till Rikets nu församlade St:rs profning. i3:o Briggen Maria Elisabeth, uppbragt i Dec. 1810 af Dansk Kapare, men fridömd. — Ersättning för Fartyget reclamerad af R.edarena, Grosshandl. G. W. Öhmans ConcoursMassa och Grosshandl. Rydberg. Den Kgl. remissen, i afseende på detta reclamationsmål, lyder sålunda: K. M:t har, vid pröfningen af hosföljande mål, rörande sökt ersättning af Handlanden G. W. Öhmans ConcoursMassa m. fl. för lidne förluster genom uppbringning af Briggen Maria Elisabeth, ansett sig icke kunna, emot innehållet af R. St:rs underd.
Deremot skulle dc kunna framtvingas, enligt Hr Nordenanckars förslag, derigenom att de skola lemnäs till sockennämnderna, och dessa erhålla förteckningar från domstolarna om förmyndareförordnanden, hvarigenom de kunde controllera sådant. R. o. Ad. torde sålunda finna, att deiuti ligger också bestämdt en förökning uti controllerna. Nu blir frågan om hvad effect vidare genom ett sådant aflemnande kan vinnas. Lagens vidare stadgande är: ”Om emot sådan räkning är något attpåminna, då bör domaren tillse, att den omyndiga rätt sker. Ar omyndig till de år kommen, att han sjelf kan finna, det förmyndaren ej väl dess egendom förestår, staude ock honom fritt, det hos domaren att angifva, och sin rätt utföra, ändå att han öfver sitt arf ej råda får, förr än lian till laga ålder kommit, som förr är sagt.” Om della stadgande kunde verkställas, så vore dermed allting vunnet; men det är fullkomligt overkställbar!, ty domaren äger ingen makt alt tillse, om den omyndige rätt sker. Skulle domaren der uppträda såsom actor emot förmyndaren, så träder den sin egen pröfningsrätt i förväg med denna klandertalan ; med ett ord, delta kan aldrig ske och har aldrig skett. Den K. propos. är i detta afseende sådan, att rätten skall pröfva om ny förmyndare, förordnas må. Detta vore åtminstone mera möjligt att verkställa, än det andra. Det nya förslaget innehåller i detta fall, att socknenämnden skall uppträda såsom actor och söka rättens biträde, för alt bereda en verklighet åt det stadgande, alt den omyndige skall rätt ske. Deraf kan således uppstå en verkan. R. o. Ad. har sett, att allt, hvad som i Hr Nordenanckars förslag finnes, verkligen är ett plus utöfver hvad som för närvarande är stadgadt. Om man kunde komma längre och få fullständigare garantier, så vore det visserligen väl. Lagens natur och första grundidé, är ju alt skydda den svage emot den starke, så långt som det är möjligt.
warande snick. och bildhuggaren Jonas Granberg, som tilförne giort mycket kyrkio-arbete, anmodad, och lofwat komma frampå sommaren. 5. Om nya pyramider med samma kunde göras, och the gamle säljas, blef nu icke beslutit. Nytt golf i prestegårdsköket, sedan thet gl. ifrå thet byggningen anno 172[..] upsattes, blifvit lappadt och lagadt, utlofwades. I hwardagskamaren war nytt af past. inlagt 1760. Sochnemännerne wille ock tiära taket och framdeles rödfärga stora byggningen, som 1760 blef brädslagen. Wästra gafwelen skulle brädslås junctim, at sochnen bräder och past. spik och arbete hålla. 7. Om utlänningen [lucka] Kiäck, som super och förer oordentel. lefwerne, [ej avslutat] Näskott 23 maj 1762 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 175, ÖLA. I Näskot äfwen d. 23 maji, i stället för d. 20. Ther uplästes kyrkioräkningen. War nu thenna wår kyrkan, stapelen och bogården til taket tiärad: then sidsta med inblandad rödfärga ifrå Sundswall. 3. Påyrkades om sacristian, som ock nu redan war upwägen och undermurad. War man nögd at pyramider och skranck måtte göras i kyrkan, och lectaren målas, hwilken och kunde dragas in öfwer choret med en bäncks tilökning. Ås 6 juni 1762 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 176, ÖLA. I Åhs then 6 junii. Kyrkiooch fattig-räkningen. Frågades, om man skulle låta göra pyramider, eller köpa Rödöns, om the såldes? Ther wid kunde nu intet wisst slutas.
Det är nemi. helt naturligt, att begäret och ifvern att erhålla en jernväg hos en mängd ledamöter, som tillhöra dessa provinser, skall vara stort, men jag bor dem noga öfverväga de uttalade betänkligheterna, alldenstund man, äfven med bifall till PresteSt:ts inbjudning, ej kan komma många steg närmare utförandet af jernvägen, men deremot åstadkommer ett svårt hugg på vår väl behöfliga statskredit. Hr Bildt, Didrik Gillis: Sedan den siste värde talaren betraktat frågan ur rent financiel synpunkt och tydligen ådagalagt att ett bifall till PresteSt:ts förslag skulle för krediten vara särdeles olycksbringande, är det måhända alldeles öfverflödigt att jag upträder. Jag har dock, såsom ledamot af StatsUtsk:t, ansett mig skyldig att yttra några ord för bifall till Utsk:ts framställning. Anspråken på en jemvägsförbindelse mellan hufvudstaden och de norra orterna hafva blifvit af R. St:r vid föreg:de riksdag erkände, och det är äfven af högsta vigt ur industriel synpunkt att få en débouchée för de norra orterna. Men på samma gång Den 5 September f. m, 29 man måste erkänna, att intresset för Stockholms förbindande med de norra orterna måste vara lifligt och att man upbjuder allt för att kunna få en jernväg norr ut, måste man dock betänka att ett så litet land som Sverige, med få egentliga resurser, ej bör bygga jernvägar öfver en viss gräns, under en viss tidsperiod. Det är nemi. med Sverige såsom med en fattig man, hvilken vill företaga ett större odlingsarbete. Han kan icke på en gång verkställa allt, han måste gå långsammare till väga och så småningom upodla sin jord, StatsUtsk:t har uti ett föreg:de Betänk, visat, huru det rätteligen förhåller sig med jernvägarnes finanser, och vi se deraf att jernvägsbudgeton upgår till 3 å 4 millioner om året. I följd deraf kan staten icke gå för hastigt tillväga, utan att alla inkomstkällor gå förlorade.
R:dr hvilka blifvit utbetaldte i praenumerations-afgift för egde årgången, eller den för år 1833, af Svensk Förfaltnings-Samling; så alldenstund Eder Kongl. Maj:t genom nådigt Bref till Hof-Cnncellers-Embetet den 20 Julii i833 läckts förordna att det så kallade årstrycket komme alt upphöra, samt att, i följd deraf, Svensk Förfaltnings-Samling skulle i stället hållas publikc Embets-Verken kostnadsfritt tillhanda, men först från och med i834 års ingång, lärer denna anmärkning vara af föihastande tillkommen, emedan Förvaltningen, lika litet som de öfrige publike Embets-Verken, kunde undvara 1833 års Författnings-Samlirtg, och, då den ej kunde gratis erhållas, måste af Förvaltningen kontant betalas. 3:o. I tredje punkten hafva Revisorerne yttrat, alt, som vid Stockholms och Götheborgs Stationer beräknas 4> men vid Carlskrona Station endast 3 vacance-månader, hvarunder lönerne till Armeens Pensions-Cassa besparas, och, i följd häraf blifvit lill åtskillige af befälet vid Flottan hvilka vid Carlskrona Station vunnit befordran i succession efter dem, som vid Stockholms och Götheborgs Stationer afgått under åren 1834 0°h i835 af besparingarne vid Carlskrona Station utbetaldt för hvar och en, hvad som motsvarat en månads lön för den tjenst, han skolat tillträda, Revisorerne ansåge detta undantag från den vid alla befordringar gällande regel, att hvarje befordrad måste, så länge vacancen efter företrädaren varar, tjena för sin egen, förut innehafvande lön, böra upphöra och jemlikhet härutinnan införas derigenom, att antalet af vacance-månader vid Flottans alla Stationer blifver lika.
Om Hypotheksföreningarne skola uptaga och omfatta all den skuld, för hvilken Svenska jordbruket häftar, som är storsta delen af de 160 mill., som äro i fast egendom af alla slag intecknade, är det klart att Hvpotheksföreningarnes upp och utlåningar, äfven skola stiga mångfaldt högre än till det belopp de nu omfatta. Skola de fullkomligt upfylla sitt ändamål, måste deras lånerörelse stiga intill dess att de reglerat all den stående intecknade skuldsättningen, hvilken också är i stigande så länge jordens upodling och andra lönande företag fordra större förlager, än de redan gjorda arbetena hinna att lemna i öfverskott. Men för hvarje år, sorn produktionen stiger, minskas lånebehofvet, och äfven vi hafva att emotse den tidpunkt, då här, liksom i Preussen, behållningen af våra arbeten öfverskjuter de belopp, som erfordras till nya förlager, och vi här liksom der, kunna börja att minska våra skulder. Hr Lefre'n har i anledn. af milt påstående, alt Bruken stigit i värde, till det belopp, som motsvarade lånen, yttrat en deremot stridande åsigt, på grund af de omdömen här blifvit i detta afseende fällda, då inkomstbelänk. diskuterades. Det är möjligt alt bruksrörelsen icke är så lönande, som jag skulle önska, jag vet det icke, jag eger icke något bruk, och jag vill till och med 26 * 404 Den 14 April. antaga förhällandet vara sådant, sora Hr Lefrén förmenar. Men om också Bruken ej lemna önsklig inkomst i förhållande lill deras kapital-värde, få vi väl beräkna hvilket betydligt högre värde de vunnit genom de i sednaren åren på dem nedlagda kapitaler, geuom de stora och kostsamma förbättringar, som blifvit införda i jerntillverkningen, och erkänna att dessa kapitaler varit särdeles väl, och för landet lyckligt använda, dä de framkallat en ökad jernexport, nu 100,000 skepp större än för 10 Ar sedan, hvaraf värdet rundeligen betäcker ränta och amortissement å den utrikes skulden. En annan omständighet är den, alt genom det förändrade jerntillverkningssältet, sparas kolen, som blifvit med hvarje år dyrare.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Olis t-'<c - Dan 5 Februarii, Måndagen den 3 Febraarii. Plenum klockan 10 förmiddagen. Anmältes och emottogs Hans Excellence, HofCanzleren Herr Grefve af fletterstedt, hvilken å Kongl. Maj:ts Höga vägnar aflemnade Dess Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer af den i dennes med underrättelse, att utväxlingen af Ratificationerne å det emellan Hans Kongl» Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg afslutade giftermålscontract blifvit verkställd i Munchen den 18 sistlidne Januarii. Herr Grefven och Landt Marskalken anmodade Hans Excellence Herr HofCanzleren att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, och vid samma tillfälle tolka Ridderskapets och Adelns glädje och underdåniga tacksamhet för den skrifvelse Ridderskapet och Adeln nu fått från Kongl. Maj:t emottaga. Sedan Hans Excellence Herr HofCanzleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, yttrade sig Grefve De la Gardiey Jacob' Öfvertygad, att hvarje tidning sorn skänker glädje åt Konungen, lugn åt Fosterlandet och trygghet åt kommande slägten, måste för Ridderskapet *3* Den 3 Februarii. och Adeln vara angenäm, är jag försäkrad, att den underrättelse, Kongl. Majit no behagat meddela oss om utväxlingen af ratifieationerne å Hans Kongl Höghet KronPrinsens förmälning med Prinsessan Josephina at Leuchtenberg, lif. ligt kännes och lifligt fägnar hvarje Svensk Riddersman.
I följd af milt yttrande denna förmiddag, ulbedcr jag mig att äfven i denna punkt få föreslå några små redaclionsändringar, nemligen, att efter orden: införde varor, tillsättes: pä ofvan tillåtne ställen, samt alt vid punktens slut tillägges: och genom visitationsförrättningen skada ej blifvit tillfogad persons egendom. Desse redaetionsändringar torde få inflyta i propositionen. Den 22 Januarii e. m. i63 Friherre Åkerhjelm'. Herr Crusenstolpe har uttryckt sitt ogillande af 3:dje punkten, på den grund, alt denna punkt icke skall stå tillsammans med sundt förnuft. Bristen, om den finnes, ligger således i redaclionen, och jag medgifver, att denna kan erfordra någon rättelse, hvilket jag äfven hoppas kan låta sig göra genom omflyttning af ett ord, utan ändring i sjelfva beslutet, när ProtocollsUtdraget härom kommer att justeras. Hvad den nu ifrågavarande saken beträffar, och den betänklighet man dervid fästat, i anledning af stadgandet om lika vidsträckt visitationsrält hos dem, som bo i skärgården, och hos dem, hvilka förut blifvit straffade för lurendrägeri och tullförsnillning, får jag erinra, att denna visitationsrätt hos dem, som bo i skärgården, af Ridderskapet och Adeln redan blifvit antagen vid godkännandet af Utskottens Betänkande N:o 18, och att det för öfrigt är en stor skillnad i grunden för de tvänne stadganderne. Det ena är en speciel Lag för skärgården, nödvändig derföre, att skärgården i allmänhet är den hufvudsakligaste depoten för oloflig inoch utförsel af varor, och att inbyggarne derstädes, mer än på andra ställen, gynna eller sjelfve drifva lurendrejeri och tullförsnillning; det andra stadgandet deremot är en naturlig följd deraf, att den, hvilken en gång blifvit beträdd med lagbrott, icke sedermera kan behand5S H. 11 * i 64 Den 29. Januari i e. m. las af Staten med samma förtroende, som andra.