Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns Ledamöters wag-nar isob. 6. Oxenstjerna. LILLS kleming. Pä Högwördige Praste-Standets Ledamöters ivags nar ^Vsiäman. isob. 0. klult. Pr 766 Deir i; Mars. Pä Wällofl. Borgare-Ständets Ledamöters magnar 14. Ljubr. L. ä- Lcbönberr. Pä Hederwärda Bonde-Srändeks Ledamöters wag nar Hnäers ^nclsrs^on. vavicl Iig8mu§8on. b, ödelius. x. I>Ii-t2el. Lades pä bordet. ftuLteraclss följande: Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft. RiLderskapets och Adelns klonum den i; Mars 1810. S. D. Föredrogs a nyo Statssamt Allmänna Beswarsoch O^Lvnomis-Utstotkens den ; Februarii pä bordet lagde Betänkande, sa wal som de förenade Utffottens den ig Mars pä bordet lagde ?rotocoIl8-Utdrag af den 1O samma mänad, rörande Allmänna niug.T/.ins-Inrättningen, och sedan berörde Betänkande och krotocolls-Utdrag pui,^swis blifwit granskade, stadgade Högloft. Ridderflaper och Adeln följande beslut. 1:0 At Allmänna ^la^ins-Inrättningen stall bibehällas. 2:0
Nva kprkoNya Kyrkobyggnader hafwa blifwit beflutade i 50 Församlin v-h n-rkogar och ritningar dertill i Näder stadfästade; och Kongl. Maj:t har i.p.umDncr. utfärdade Cirkulär anbefallt Konsistorierna förständiga weder börande Kyrkoherdar att, wid inträffande ombyggnad af Kyrkor eller större reparationer derä, hos Konsistorium uppgifva, huruwida nägra mätningar eller minnesmärken der förefinnas, som förtjena att bibehällas, i hwilken händelse konsistorium bör läta ombesörja deras aftecknande och dessa ritningar derefter till Kongl. Maj:t insända. Förändiilijpr I afseende ä kostnaden för laga husesyn ä Klockarebohl har finMinE Maj:t genom allmän Kungörelse i Näder stadgat, det stall, och kg» ko>. ^ ersättning för sädan kostnad eger rum, denna gäldas pä sätt om ekonomiska besittningar finnes stadgadt i 8 §. af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830. Särskilta byars och hemmans förläggande frän en till annan Församling har, der sädant befunnits tjenlig!, blifwit i Näder tillätet. Inom Calmar och Hernösands Stift har en ny klassifikation af pastoraren blifwit föreflagen och af Kongl. Maj:t gillad. Kollenoch De Församlinaar, hwilkas oförmäga att af egna medel allena Stambokvbehöfliga kyrkobyggnader, blifwit behörigen witsordad, och hwilka fördenskull erhällit Nädigt tillständ att genom Collert och Stamboksbref insamla dertill nödigt understöd, hafwa uppgätt till ett antal af 28.
D EN T I D Ä R NU INNE, då de stora skogsafverkningarna i n o m skilda delar af vårt land taga sin början. M e d anledning häraf vända vi oss till Iduns talrika läsarinnor särskildt i landsb y g d e n m e d några anvisningar m e d afseende å det tillfälle till arbetsförtjänst ' för fattiga barn, hvilket erbjuder sig i samband med de ?sa skogsafverkningar. Det sker i den förvissning, att många af de ärade lärarinnorna sedan ' i sintur skola befinnas villiga att väcka intresset för saken. Det arbete, vi mena, är insamlingen af tallo c h grankottar. Båda dessa slag af kottar äro nämligen nu mogna och bägge dessa röna stor efterfrågan bland köpare. Hufvudsaken är emellertid att söka insamla så m y c k e t o c h så bra kottar so n möjligt. Här liksom vid hvarje annat arbete gäller det, att fliten måste paras m e d noggrannhet för att ett godt resultat skall vinnas. Företages insamlingen utan någon som helst urskillning i afseende på kottarnes beskaffenhet, så blir också lönen för arbetet ringa eller ingen. Sådana hoprafsade kottar uppköpas nämligen icke. D e äro odugliga o c h finna endast användning för eget b r a k såsom bränsle. E n verklig inkomstkälla kan d o c k detta insamlande blifva, om detsamma verkställes med hänsyn till den användning kottarne skola hafva. De inköpas nämligen m e d begärlighet för f röklängning, o c h man bör därför se till, att vid insamlingen endast sådana kottar tagas, s o m innehålla m o g n a frön. H u r u så- dana frögifvande kottar igenkännas angifves här å annat ställe. Bedrifves insamlingen, som sig bör, erhåller insamlaren m e d visshet för sitt arbete en skälig betalning, hvilken i de flesta fall motsvarar eller t. o. m. öfverstiger en vanlig dagsverkslön. Betydelsen af detta arbete framgår så m y c k e t tydligare, då man besinnar, att detsamma m e d lika stor lätthet kan utföras af barn, t. ex. vid 7 — 10 års ålder.
Jag ber Hrnne hafva godheten fästa upmärksamheten vid detta ordet princip. Jag tror äfvenledes, att detta icke kan förklaras annorlunda, än som en grundlagens anda, då i afs:de på ett annat land, Sverige, I>e n 28 Deenmber. detta stadgande blifvit infördt i grundlagen. Man bär bär velat Åberopa, att detta stadgande icke står infördt i EiksAkten, oeb att Norrmännen bafva full rätt att efter eget behag ändra grundlagen. I detta hänseende måste jag dock hänvisa till 112:te <§ui i nämnde grundlag, sorn afhandlar, burn förhållas bör, när grundlagen skall lörändras: »Viser Er lär ing, at nogen Deci af denneKongeriget Norges Grundlov bör forandres, skal Forsinget derom fr enmettes paa et ordentligt Storthing og kundgjöres ved Trykken. Men det tilkommer först det naes te ordentlige Storthing at bestemrne, om den foreslaaede Förändring bör findé Sted eller ej. Dog maa saadan Förändring aldrig modsige denne Grundlovs Principer, men alene angaae Modifikationer i enkelte Besteinmelser, der ikke forandre denne Konstitutions Aand, og bör to Trediedele af Storthiuget vsere enige i saadan Förändring». För min del katt jag af detta lagstadgande icke draga annan slutsats, än att det bestämdt hänvisar på det nuvideStorthingets förhandling, att. utan vidare omsvep, utan afside på den rubbning i princip, utan afs:de på den rubbning i grundlagens anda, sorn innefattas i detta stadgande, utan afsrde på Sveriges rätt att äfven hafva ett ord roed i laget., härom besluta.
N:o 3, till Bevilln.-Utskottets Skrifvelse, N:o 6. 11 täring på stället, erlägge, utom allmän bevillning för rörelsen, särskildt minuteringsafgift af minst 10 r:dr och högst 100 r:dr, efter taxeringsmännens bepröfvande. § 18. På det att Taxcrings-kommittéen må komma i tillfälle att ålägga dem, som erhållit särskildt tillstånd att vid marknader eller andra sammankomster utöfva tillfällig försäljning af bränvin till förtäring på stället, afgift enligt gällande Bevillnings-stadga, skall embetsmyndighet, som meddelat tillstånd till sådan försäljning, derom underrätta; vederbörande skattskrifvare. § 19. Af den summa, som i stad erlägges för rättighet att der utminutera bränvin till förtäring på stället, tillfälle en fjerdedel Kongl. Majit och kronan, återstoden stadens kassa. Staden vare ansvarig för erläggandet af kronans andel 5 och ege vederbörande Magistrat att bestämma tiden för arrende-afgiftens betalning och den säkerhet, som derför ställas bör. Om transport af bränvin. % 20. Till förekommande af oloflig införsel af utländskt bränvin, bor tullförpassning tagas å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passerar saltsjö; dock inbegripes härunder icke skeppsbesättningens förråd, räknadt till 4 kannor på man. Sådan förpassning må icke af tullkammaren utfärdas, innan afsändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse, utgifna tillverkningsbevis. När bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, bör dylikt tillverknings-bevis varan åtfölja. Vid transport af bränvin landvägen i större parti än 60 kannor skall detsamma äfven åtföljas af lika beskaffadt tillverkningsbevis. Om åtal och ansvar för öfverträdelse af denna Förordning. % 21. Säljer någon bränvin till afhemtning i sådana partier, som uti §§ 2, 3 och 4 bestämmes, utan att vara till handel med bränvin berättigad, eller finnes den, som eger rättighet att försälja bränvin till förtäring på stället, missbruka denna rät - 12 Bil.
PresteStåndet, såsom enda möjliga medlet att förekomma ensidiga öfverenskommelse!’ aine personer emellaii till tredje maris förfång, ansett deli Borgenär , som å Gäldenär erhållit Bysatt* iiiiigsUtslag vara berättigad att derå erhålla verkställighet, utan hinder deraf, ont Gäldenär hos annan Borgenär förut skulla vara till arbete inställd; hvaremot Leda» icö4 LitgVtskotttts Bet/inkandetli möterne af Vällofl. Borgareoch Heder. BondeStånden ansett Borgenärs rätt tili. Gäldenärs person böra blifva lika gällande, antingen arbets-skyldighet eller Bysättning blifvit Gäldenären ådömd, samt att följaktligen Gäldenär, som först blifvit dömd till arbete, icke bör kunna för annan Borgenärs räkning bysättas, innan den Borgenär, som förut arbetsdom vunnit, antingen blifvit för sin fordran genom arbetet förnöjd, eller ock anspråket på Gäldenärs arbete frånträdt, samt i denna fråga Tvänne Stånd således stadnatemot tvenne, så varda de olika rneningarne, såsom alternativer, till Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning framställde. Då Lagen icke stadgar skyldighet för Borgenär att under Gäldenärs bysättning draga försorg för Gäldenärs Hustrus och barns underhåll, så finnér Utskottet en sådan skyldighet ej eller böra åläggas Borgenär, sorn för Gäldenär hos sig i arbete instäld; Och kan Utskottet slutligen icke inse något hinder med mindre Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, äfvenså väl som Domaren, må vara behörig att pröfva Borgenärs påstående att för Domfäst skuld få Gäldenär, i brist af annan tillgång, till arbets-skyldigliet förpligtad. Under åberopande i öfrigt af Utskottets Betänkande, samt med bifogande af några Ledamöters särskildta yttranden , hemställes dock allt detta Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning. Stockholm den zG Augusti 1823. LnglJtskotttts Betänkanden.
Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer å 25 och å 10 öre, m e n bör m a n akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under n a m n af äkta, p r i m a eller andra benämningar, hvarför m a n bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans n a m n, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent ", t y endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. B i l l i g a s t! (Guldmedalj) Säljes genom H r r Apotekare och Handlande. W. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i m u n - nen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar JlThieTOtnFrepai » och dålig lukt. 8) Ä r ett godt medel mot mask, binnikemask och vid epilepsi. 9) Tjänar såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon f a m i l j, i synnerhet under influensa-, .. koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse.
n u Leopoldville ligger, samt installerade här den första missionsstatiouen, s o m sedan raskt följdes af flera dylika. Svenskarnes missionsverksamhet daterar sig sedan år 1881. År 1896 ägde den svenska missionen följande stationer: L o n d e invid Matadi, Mukimbunga, Kibunzi, Uganda o c h Diadia, alla belägna i Nedre Kongo. Missionärernas verksamhet inskränker sig förnämligast till det u p p v ä x a n d e släktet, för hvilket skolor finnas inrättade. H v a d de äldre beträffar är mycket svårt att bibringa d e m undervisning samt införa andra sedvänj o r bland d e m. Som ett bevis härpå kan anföras att ännu i dag gå damerna, tillhörande en del stammar, längs floden i öfre K o n g o i allas vår m o d e r Evas k o s t y m före syndafallet o c h detta i omedelbar närhet af missionsstationen, s o m här funnits ett 15-tal af år. Kongoklimatet är ej så svårt, s o m mången föreställer sig. Visserligen har dödlighetsprocenten varit stor, m e n den minskas år från år, allt efter s o m förbättrade kommunikationer införas samt därigen o m en jämnare tillförsel af födoämnen m. m. m ö j - liggöres. Det 3 till 4 meter höga gräset är nämligen, äfven o m det ej regnat, alldeles vått tillföljd af den dagg, s o m fallit, ända till kl. 10, då solen torkat detsamma. Oupphörligt måste man vada igenom de talrika trä- sken, af hvilka många taga en halftimme eller m e r att k o m m a öfver. Maten, s o m bestås, utgöres vanligen af konserver, s o m varit på väg från Europa ett år eller mera o c h s o m kanske legat lika länge i något magasin, GOSS-SKOLA I KIBUNZI. emedan allt lefvande villebråd bortskrämmes af de framtågande trupperna.
Ehuru Kommittéen erkänner, att trakten emellan sydligare delen af Östersjön och Wettern för närvarande är, till hinder för den industriela utvecklingen, särdeles vanlottad på kommunikationer, och att en jernväg i den af sökandena föreslagna rigtning icke skulle blifva utan gagn för det allmänna och isynnerhet för närmast liggande orter, så anser sig dock Kommittéen, som af Friherre De Geers utlåtande funnit, att terrängen företer betydliga svårigheter för anläggning af en jernväg, samt att densammas längd skulle blifva omkring 16 mil och undersökningen deraf således ganska kostsam, så mycket hellre för närvarande icke kunna tillstyrka bifall till ansökningen, som de till Kommittéens disposition ställda medel erfordras för fullbordandet af de Kommittéen åliggande arbeten. Då dessutom fråga är om den så kallade Kinda kanals bringande till verkställighet, och Wimmerby samt trakten deromkring med en jemförelsevis ringa kostnad derigenom kunna erhålla en särdeles billig kommunikation till Göta kanal samt möjligen äfven genom Gamlebyviken till Östersjön, så minskas äfven behofvet af en jernväg från denna trakt till Westervik. Från bruksägarne Friherre C. G. Feijonhjelm, O. Nordenfelt med flera har Kommittéen emottagit en framställning om fullbordande genom Kommittéens försorg af undersökningarne för en jernväg ifrån sjön Wickern i Nora bergslag af Örebro län, öfver Svartelfven vid Kortfors till Timselfven och sjön Möckcln i Karlskoga bergslag, hvilken framställning Kommittéen ej heller ansett sig kunna bifalla, då ovisst var huruvida de till Kommittéens disposition ställda medel sådant kunde medgifva. Då likväl en jernväg i denna rigtning skulle förbinda den malmrikaste delen af Nora bergslag dels med den vattenoch jernvägskommunikation som redan förefinnes ifrån Karlskoga till Wenern vid Kristinehamn, dels med sjön Möckeln som vid Degerfors kommer i förbindelse med Nordvestra stambanan, och således både för när 16 - 122 varande och i framtiden vore af stor vigt för jerntillverkningen inom flera betydande bruksdistrikter, så bar Kommittéen ansett sig böra i underdånighet hos Eders Kongl. Maj:t den gjorda framställningen anmäla.
Derföre se vi äfven, att i de samhällen, der vissa theoretici gjort försök att genomföra personlighets-principen, åsigterne bland dess för - Den 18 December. 17 förfäktare snart nog Öfvergått till eu motsatt ytterlighet; historien framställer i detta afseende mångfaldiga exempel. Individualismen öfvergår snart till socialisme der individen upslukas af och försvinner i samhället, der personligheten uphör. Och för att visa resultaterna af denna grundsats, i fråga om det ämne, som sysselsätter oss, frågar jag: i hvad mån hafva väl representant-kammare, byggde på denna princip, visat sig gagneliga? hafva de icke varit en tummelplats för individers fåfänga, oförmögne att åstadkomma reformer i folkets sanna interesse? i stället har man inlåtit sig i debatter om en mängd abstrakta theorier utan att uträtta något för samhällets bästa; och af naturliga skäl; ty den egoism, som alstras af theorien om personlighets-principen, framträder i hela sin råa nakenhet inom dessa församlingar. För att förmedla denna egoism, sådan den nu för tiden uppenbarar sig, måste man tvinga individen att kasta sina blickar utöfver sin egen sfer, på det han må lära sig inse, att hans egen nytta, hans egen frihet sammanhänger med samhällets, all han måste sammanbindas med andra. För vinnande af iletta mål gifvas 2:ne utvägar, antingen genom klasser och ständ eller genom kommunal-inrätlningar. Hvilkendera af dessa utvägar har man väl lagt till grund för det hvilande förslaget? såsom jag tror, ingendera. Man har borttagit Stånden, som utgöra grundvalen för vår närvar, representation och upfört en ny byggnad ulan någon grundval. Detta förfaringssätt synes mig jemförligt med den byggnadskonst, som börjar upifrån och slutar med grunden. En talare, som haft ordet före mig, har för oss citerat ett exempel, hurusom ett land, ehuru gränsande till revolutionens brand, dock varit orubbad! af stormen just i följd deraf, att detta land antagit vallagar, byggde på personlighets-principen. Detta är en sanning. Jag har besökt detta land och öfvertygat mig derom, men der finnas utbildade kommunal-inrätlningar, en decentralisation af styrelse-makten som vi helt och hållet sakna.
Men den rensade skall två sin kläder, och raka allt sitt hår af, och bada sig i vattne, och så är han ren; sedan gånge han in i lägret, dock skall han blifva utan sitt tjäll i sju dagar. Och på sjunde dagen skall han raka allt sitt hår af hufvudet, skägget och ögonbrynen, så att allt hår blifver afrakadt; och skall två sin kläder, och bada sitt kött i vattne, och så är han ren. Och på åttonde dagen skall han taga tu lamb, de utan vank äro, och ett årsgammalt får utan vank, och tre tiungar semlomjöl till spisoffer, blandadt med oljo, och en log oljo. Då skall Presten ställa den rensada och dessa ting fram för Herran, för dörrena af vittnesbördsens tabernakel; Och skall taga det ena lambet, och offra det till ett skuldoffer med den log oljo, och skall sådant veftoffra för Herranom; Och sedan slagta lambet, der man slagtar syndoffret och bränneoffret, som är på heligt rum; ty såsom syndoffret, så hörer ock skuldoffret Prestenom till; ty det är det aldrahelgasta. Och Presten skall taga af skuldoffrens blod, och stryka på högra örnatimpen af den rensada, och på tumman af hans högra hand, och på största tåna af hans högra fot. Sedan skall han taga af oljone utu logen, och gjuta den i sin venstra hand; Och doppa med sitt högra finger i oljona, den i hans venstra hand är, och stänka oljona med sitt finger sju resor för Herranom. Men det öfver blifver af oljone i hans hand, skall han gjuta på den högra örnatimpen af honom, som rensad är, och på den högra tumman, och på den stora tåna af hans högra fot, ofvanuppå skuldoffrens blod. Det qvart är af oljone i hans hand, skall han slå på hans hufvud, som rensader är, och försona honom för Herranom;
Dalkarlarnes reträtt ske på Christinehamn, hvarest de i förening med Wermelands Beväring, skulle utgöra en ansenlig ReservCorps, hvilken sedan borde framrycka till Örebro; men offensiven emedlertid ej företagas mot en öfverlägsen styrka förr än alla ofvannämnde massor blifvit^ förenade, så att man kunde hoppas framgång. Södra, Östgötha och Småländska Beväringarne borde samlas i Eksjö eller Jönköping. Skulle fienden anfalla Söder om Stockholm i samma ändamål att forcera Hufvudstaden, hvilket alltid för en fiende synes mig böra utgöra hufvudföremålet, så blefve förhållandet ungefär detsamma, fast i omvänd ordning, då reträtten måste ske norr om Mälaren med ofvannämnde samlingsställen. Förmår då denna concentrerade Armee-massa att drifva fienden tillbaka om bord på sina fartyg, eller också tvinga honom att capitulera, då blifver ju f Vanäs Fästning i alla dessa händelser till platt ingen nytta, hvarföre, med Dun 10 Augusti e. in. ;tfseeiKle på Hufvudstaden och deromkring liggande rika och fertila provinser, — nödvändigheten visar sig att taga vattendraget emellan Stockholm och Arboga till liufvudbasis för operationerna. Skulle den concentrerade Svenska Armeen åter vara nödsakad att ytterligare retirera, så sker det naturligast på Carlstad, ej på Wanäs, hvilken äfven i den händelsen blifver lika olämplig sorn Centralfästning, och kastar man en blick på Chartan, så visar sig genast omöjligheten af att ofvannämnde NationalArmeringar och MilitairCorpser, synnerligast om de nödgas gå Norr om Mälaren, någonsin kunna komma lill Wanäs; anfall på Stockholm hafva vi i alla afseenden först att förvänta, huru man också må betrakta denna fråga, ty llufvudstaden är likväl för en fiende alltid lockande. Jag lemnar nu denna ArméeCorps, för att undersöka, om t. ex. en fiendtlig Aimée, jemte ett hufvudanfall på Stockholm, skulle förena en diversion medelst en landstigning på kusten Söder ut, från Norrköping, hvilket efter ali anledning vore att förmoda.
Lön utgått med 24 daler silfvermynt, beräknade, enligt Kongl. Brefvet den 2 November 1780, till 8 R:dr årligen, efter hvilken grund äfven öfverskottsräntorne liqviderats, samt Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 stadgade, att dessa räntor först från och med år 1844 skulle erläggas efter markegångs-förvandling, men Bih. till It. St. Bcsv. och Ekon. Etsk. Etl., N:o 128. Båtsmans-vacance-afgiften för de rotar eller roteandelar, med hvilka det ordinarie båtsmanshållet i Blekinge är vordet i sednare tider tillökadf, blifvit påförd med en båtsmans rustningsbesväret fullt motsvarande afgift, hvilken dessutom för (lere år på en gång utfordrats, Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse förklara, att de för sin del anse rusthållarne i Blekinge Län icke kunna åläggas betula rote-vaeance-afgift för de tillökade rotarne eller rote-andeiarne, efter annan grund, än som genom berörde Kongl. Bref stadgadt blifvit, samt att afgiften icke uttoges för (lere år, än som med uppböidsförfaltningarne öfverensstämde; och har motionären såsom följd häraf yrkat, att de rusthållare, hvilka efter andra grunder vacance-afgiften erlagt, måtte få tillgodonjuta restitution.
B ev illnin gsUt skottets förslag, att för införandet af alla slags oraspadt färgträd skall bestämmas en Tull af 3 R:dr å 100 R.drs 'värde, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nei, kommer Införseltullen för alla slags oraspadt färgträd att utsättas till 1 R:dr af 100 R.drs värde. Jag medgifver visserligen, att den i premisserna här intagne meningen om Tolagen varit öfverflödig och kan utgå; men då elen innefattar endast en oskyldig gärd åt den upplysning om förhållandet, sorn Utskottet ansett sig pligtigt att meddela RiksStånden, och då intet ord härom finnes i de till förstärkta StatsUtskottet aflemnade voterings-propositioner, bekänner jag, att jag icke förstår, huru BorgareStåndet häraf kunnat taga sig anledning att vägra omröstning öfver dessa voteringspropositioner, eller begära af Utskottet nytt förslag till Tulltaxa för de ifrågavarande artiklarne. Jag hemställer emedlertid, huruvida Ridderskapet och Adeln antingen skulle behaga remittera BorgareStåndels ProtocollsUtdrag till BevillningsUtskottet helt enkelt, eller ock med följande beslut: ”Att ehuru ”Ridderskapet och Adeln ansett frågan om 88 Den 11 Januarii f. m. ”Tolagens upphörande å vissa Importartiklar ”vara alden beskaffenhet, att3:ne RiksStånds ”beslut utgöra Rikets Ständers, fann Rid”derskapet och Adeln för godt att, med bibehållande af de redan godkände Voterings”propositionerne, angående Boksvärta, Färgarud, Hudar och Skinn, Silke, Socker och "Ull, anmoda BevillningsUtskottet att, så”som öfverflödigt, utur premisserna till sam”ma propositioner, utesluta orden: under ”förutsättande af fritagande från Tolag" Ty alt ändra sitt beslut i sjelfva saken, förmodar jag, att Ridderskapet och Adeln icke lärer gå in på. Herr von Hartmansdorff, August: Som vinnandet af enhet i frågans behandling torde fordra, att BorgareStåndets