Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt de femårs-berättelserne åtföljande tabeller, beräknades utsädet inom Götheborgs och Bohus län af hvete, råg, korn, hafre, ärter ooh bönor tillsammans 12 år 1822 till tunnor 55,720. 1841 » » 70,924. 1850 » » 84,695. 1855 » » 102,049. Medelafkastningen af samma sädesslag, med afdrag af utsädet, beräknades: år 1822 till tunnor 227,017. 1841 » » 324,184. 1850 » » 380,732. 1855 » » 468,730. Utsädet af potates uppgafs år 1822 till tunnor 14,142. 1841 » » . 26,312. 1850 » » • 33,505. 1855 » >, 36,253. och afkastningen af samma rotfrukt år 1822 till tunnor 105,280. 1841 » » 219,593. Denna jemförelsetabell utvisar, att afkastningen af jordbruket inom detta län under tidrymden från år 1822 till 1855 blifvit mer än fördubblad, under det att folkmängden ökats med icke fullt 45 procent. Boskapsskötseln här i länet har under det tidskifte, som är föremål för denna berättelse, endast delvis vunnit någon förkofran. Efter den svåra missväxt å foder, som inträffade år 1853, blef landtmannen föranlåten att undansälja en del af ladugården. Lyckligtvis kunde detta ske till skäligen uppehållna priser, enär afsättning af slagtboskap då och sedermera varit öppen åL Norrige och det nyssnämnda året till någon del äfven bereddes åt England. För landtmannens egna behof har iadugårds-afkastningen under vanliga förhållanden varit tillräcklig, men den fyller ingalunda afven behofvet för städerne, i synnerhet för Götheborg, hvarest följaktligen en betydlig tillförsel af viktualier jemväl från andra landsorter äger rum.
De skäl hwarpä Ständets betänkligheter härutinnan sig stödja, äro, att en sädan ätgärd skulle i Ständets tanka innefatta afwikelse ifrån den wäg som Regeringsformen tydeligen utstakat för Ständerne och detta desi Utskott, till hwars egen befattning Ständet anser oskiljagtigt höra, att i anseende till Statswerkets ersorderlige behof utse nödige och möjlige tillgängar och följakteligen upgöra den plan, hwarefter Statens brister ssola. efter nogaste rättwisa och med. lämpelig bushällning kunna fyllas, samt att ett häremot stridande prejudikat kunde för framtiden blifwa af eftertänkliga följder Med billigt förtroende till Utskottets egne medlemmars uplpsta urskiljning och erfarenhet, tror Ständet, att den af Utskottet förestagna utwäg sä mycket häldre niä kunna undwikas, som Kongl. Maj:t, enligt hwad Utskottet äberopat, sjelf i näder försäkrat att läta meddela de upplysningar som kunna önskas, och Utskottet ven ii Augusti. 963 ingalunda är förment, att i detta wigtiga ämne inheutta alla de särskilta underrättelser och räd, som för Utskottet kunna wira at tillgå och af de personer til hwilka Utskottet finner sig hafwa förtroende. Att ät hwarje af Statens Creditorer försäkra uppfyllandet af Statens förbindelser jemte ränta tills de kunna inlösas, är wisierligen Borgare-Ctändets oföränderliga föresatts. den Ståndet anser för en pligt att pä Stats-Utskottets dertill gifne anledning härmedelst till det allmännas öfwertygelse högtidligen bekräfta.
Hade han ett Ecklesiastik-Colhm att tillgå: så kunde han antingen umbära Consistoriernas utlåtanden, eller ock, när de bchöfdes, låta Ecklesiastik-Colhm sammanföra de skiljaktiga meningarne till ett helt, och derefter utarbeta förslag till gemensamt utlåt, eller til! författningar, alldeles så, som öfriga Depart:tsChefer låta sina underlydande Collegier göra, med förordningar, som skola utfärdas, eller med Landshöfdns eller Reg:ts-Chefers Den 11 Mars e. m. 211 skiljagtiga förslag och hemställanden. I somliga fall, såsom då fråga är om fördelning af Pastorat, eller medels förvaltning, är den Ecklesiastika Depart:ts-Chefen nästan i värre belägenhet, än någon annan, emedan han måste inhemta yttranden både af verldsliga och andeliga myndigheter, håde af Landshöfd:r och Consistorier. Följden af de öfverdrifna anspråk, som man gör på nämnde Depart:ts-Chef, är, att han icke kan upfylla dem, i brist på det sakkunniga biträde af Collegier, hvilket hans Embetsbroder hafva och begagna. Oaktadt Ecklesiastika komiléer af alla slag ständigt funnits, sedan 1809, torde dock, uti ingen af våra inre förvaltningsgrenar, utom den Juridiska, vära sä litet uträttadt, som i denna. Så saknas t. ex. ännu ny Kyrkolag och Kyrkostadga, hvarmed arbetet börjades för 21 år sedan. Frågan om en ny fördelning af Prestgällen på Gottland, hvarom nådig skrifvelse för 20 år sedan afgafs till R. St., är ännu oafgjord o. s. v. Hvad jag yttrat om kyrkans egentliga ärender, gäller äfven om den Allmänna undervisningens, hvilka, mer eller mindre, varit med de förra förknippade.
”Min bästa mamsell Konkordia! Stadd i full osämja med mig sjelf, olycklig, förstörd, halftokig, brinnande, frysande, blödande och döende – så många olika rörelser ta ömsom hand om mig – har jag beslutat att genom något utomordentligt steg söka rifva upp andra intryck, som kunde visa sig välgörande och åstadkomma en vexelverkan på de förra. Ni, mamsell Konkordia, vet att jag med vansinne tillber min kusin och jag vet att ni med passion älskar hennes brudgum. Detta behöfver ej vara en hemlighet – vi vilja vara lika fördomsfria som redliga mot hvarandra. I går sade jag till min farbror, den farbror, i hvars hus jag nu vistas och hvars arfvinge jag en dag skall blifva, att om han så åstundade, skulle jag gifta mig, men icke med en qvinna, som ej kände mitt inre tillstånd, och jag tog mig friheten att nämna er. Han svarade mig något om er ofrälse härkomst, men jag erinrade honom om att det vore särdeles löjligt, ifall den gamla adliga Giädde-slägten, som förlorade adelskapet derföre att en jongfru gifte sig med en ofrälse, nu bland sina afkomlingar skulle se en annan jungfru för dess borgerliga härkomst nekas inträde i en adlig familj. Och när ni således kunde räknas som ättelägg af den norska slägten och dessutom i rakt nedstigande linie härstammar från religionsprosten Gude Giädda, Luthers egen lärjunge, fanns icke något vidare hinder från min värdige farbroders sida, och enda hindret, för en äktenskapsförbindelse mellan oss kan numera komma endast från er sjelf. Vi behöfva icke ha någon tvekan att blotta våra känslor för hvarandra, och jag lofvar er att, ehuru jag känner edra, ni skall hållas i all ära och heder af den, som fått den ingifvelsen att af er förvänta något slags omstörtning i sitt lif – jag kan just icke säga hvilken; men jag tror att med en sådan kraftig och duglig själ som er vid min sida, kan jag under nya förhållanden komma till bättre tankar än som nu i mitt förvirrade väsen äro rådande. Svara så hastigt att vi kunna hafva lysning samma dag som de förenas!
Banco - Utskottet .* l:o Contracts-Prosten Petterssons Memorial, om lån ur Banken till Landskrona Stads Kyrka, 3:0 Contrac tsProsten Wahlströms dito, rörande gramkning af Banco-Författning gerne; Bag - Utskottet: l:g Contracts-Prosten Pettersens Motion, arvgående skyldighet för Husmän och Krigs» Eib, tili B, St, Bråt, test — it*), tilli Sami, »tiira Haft. 28 Pro.'. Vi dr. tl. j? Or c. staa, folk att utgöra Dagsverken vid Kyrkoh byggnad m. mmed några anföranden i ämnet. *-.o Biskoppen och Vice ■■ Talmannen m. ni. Doctor oj Wingård* Motion, angående X)om*Oapitiets förmonsrätt vid. Concours efter Consistorii-Notarier. 3:0 Contracts-Prosten Hallström* Memorial ä om berustade Säteriers deltagande i Prestegåriiibyggntid. S. D. Remitterades till CanstitutionsUtskottet: Professor Bexell* Motion, rörande allmir® tids-bf*tämmelse för Riksdagsmans Val. Lag~ sami Allmanna Besvärs» och Oeconomi*. Utskotten: Clontrscts - Prosten Nibelii Memorial, om vidtagande anstalter emot brist på Tjenstehjon och dera* öfverdrifna löne »anspråk. Allmänna Besvärs■ och Oeconomi** Utskottet: i:o Contracts - Prosten 'Agrells Motion, om behofvet af serskild Provincial-Läkare för en del af Vestra Helsingland. PratVt dr, d. t?
Hvad först den första delen af beviset beträffar, är tydligt, att filosofen i det samma tänker, att det naturliga medvetandet finner sig såsom viljande, och att det blott, i det det finner ett viljande, finner sig, emedan han tänker det viljande såsom identiskt med det tänkande, och sålunda vet, att det naturliga medvetandet, i det att det finner ett viljande, finner sig, vidare emedan han tänker, att detta medvetande för att finna sig såsom ett objekt måste enligt medvetandets lagar söndra ut tänkandet från det tänkta och sålunda för att finna sig måste finna sig blott såsom viljande. Hvad den senare delen beträffar, är tydligt, att filosofen genom sin abstraktion och reflexion bestämmer det, som är det konstitutiva i det objekt, som det naturliga medvetandet finner, i det att det finner sig. Det naturliga medvetandet på den här ifrågavarande ståndpunkten är visserligen själf medvetet om detta konstitutiva, i det att det finner sig såsom viljande, men dess medvetande därom är icke bestämdt, emedan det icke är afskiljdt från medvetandet om verkligt viljande — verksamhet på objekter. Endast filosofen urskiljer ur det senare medvetandet det förra. Alltså är här uppvisadt, att filosofen för att förklara möjligheten af det naturliga själfmedvetandet såsom ett medvetande om sig såsom objekt måste tänka såsom det konstitutiva i detta »sig», som det finner, eller såsom det som hos ett objekt möjliggör dess sättande såsom ett jag i det naturliga medvetandet, den ofvan beskrifna tendensen28. Emellertid är intet hos jaget, som det icke sätter för sig. Jaget är till sitt begrepp identitet af subjekt och objekt. Det sätter sig såsom det är och är hvad det sätter sig. Därför kan ej hos det naturliga medvetandet ingå ett medvetande om jagets objektiva vara, utan att det är medvetet om detta sitt medvetande såsom sättande varat. Det måste sålunda göra sig oberoende af sitt objektiva rena vara och sätta sig såsom genom sitt begrepp sättande sitt vara, d. v. s. ställa det förra under intelligensens absoluta herravälde. Det ändliga medvetandet är nödvändigt förmedlande och grundande. Om det sätter jagets rena vara, måste det grunda det samma. Detta kan ske på två sätt. Antingen kan det grundas i ett vara eller i tänkandet själft.
Revisorers berättelse upptages visserligen en jemförelse emellan Bankens fordringar vid 5:ne serskilde tidpunkter, af hvilka för 2:ne ledning är hemtad från ofvanomförmälde tabell, men då derigenom upplysning icke vinnes om dennas uppställning; framlägga Fullmäktige härmedelst en redogörelse för Bankens låneoch kreditiv—rörelse nedanstående dagar, vid hvilka upplysning derom oj kan hemtas utaf afslutad räkenskap: (Se Bilagan Litt. A.) 30 berättelse af Banko-Fullmäktige. Af förestående tabell ådagalägges, att ganska betydliga summor den 23 nästlidne Oktober voro outlånade. Någon annan lånegren än allmänna Diskontutlåningen vid Götheborgs Låne-Kontor har icke, under den sednast förflutna tiden, företedt brist på medel; men, ehuru full tillgång för fyllande af nämnde lånebehof funnits uti fonderne för Allmänna Diskontutlåningen vid så väl Banko-Diskonten i Stockholm, som Låne-Kontoret i Malmö, har dock någon åtgärd icke kunnat af Fullmägtige härutinnan vidtagas. Banko-Reglementets 134 § berättigar Fullmägtige allenast att. inom de för belåning af aktier och Publika Papper samt af Jern, koppar m. fl. vågförde effekter anvisade fonder, använda icke utlånade medel; och, i olikhet med hvad sorn finnes stadgadt, angående fonderne för Handelsoch Närings-Diskontrörelse samt Publika Pappers belåning, är den för allmänna Diskontutlåningen afsatta fond, fördelad på de särskilda Diskont-Verken, utan rätt för Fullmägtige, att i denna fördelning göra någon ändring. Emellertid, och med afseende å nu inträffade förhållande, behagade Högloft. Utskottet öfverväga om icke åt Fullmägtige må öfverlemnas, att uti den bestämda fördelningen af fonden för allmänna Diskontutlåningen göra de jemkningar, hvilka omständigheterna kunna påkalla. Belåningen af guld och silfver. 49:o.
Rudolf, anmält sig vara af enskilda angelägenliefer nödsakad, alt afresa från hufvudsladen och afsäga sig sin liefaltning såsom ledamot i Bevilln.Utsk., samt derjemte anhållit alt fä biliehälla sin riksdagsmanna-rätt. H. o. Ad. biföll denna anhållan. Jenne det alt H. Ex. nu äfven tillkännagaf, alt Hr dorchemont, Wilh. Albrecht och Hr Ribbing Arvid, hvilka enl. i sisla plenum öpnade vallistor blifvit utsedda (ill Ulsk:s ledamöter, anmälde sig vara hindrade att sådan befattning emottaga, anmodade II. Ex. Hrr Elektorer alt vid deras nästa sammanträde utse 2:ne ledamöter i Bevilln.UlsIcs i st. f. Hr Adlersparre och Hr d’Orchimont samt en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk., i st. f. Hr Ribbing. Fortsattes pröfningen af Bevilln.UlsIcs d. 23 och 30 April pä bordel lagda betänk. N:o 4, ang:de grnnderne för den blifvande allmänna Bevillningeu samt föreskrifterne för dennas tillämpning. Sedan i gårdagens plenum de första 112 §§:ne af Ulsk:s förfallnings-förslag blifvit genomgängne, förekommo nu §§:ne 113 till och med 118. Underl, Ridd.Sekret. tillkännagaf, att Presteoch BondeStm bifallit dessa §§, men ali någon underrättelse om BorgareStis beslut rörande dessa och efterföljande delar af Ulsk:s förslag ännu icke kommit R. o. Ad. tillhanda. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Vid dessa §§ får jag förnya den anhållan jag vid flere föregale §•§ gjort, att desamma mätte blifva indelad i mom:r. R. o. Ad. biföll ifrågavar. 6 §§. § 119. Underl. Ridd.Sekret. tillkännagaf att äfven denna § blifvit af Presteoch BondeStm bifallen. Ilr von Hartmansdorff:
Ej må Öfver-Ståthållare eller Konungens Befallningshafvande lill Taxeringsman väljas, och hlifver Taxeringsman till Ordförande utsedd, inträder Suppleant i hans ställe. § 87. Taxeringsman för Stockholm skola vara Åtta af Ridderskap och Adel, Åtta af Presterskapet och Tjugufyra Borgare; af hvilka sistnämnde Sex skola höra till Grosshandels-, Sex till Minuthandels-, Fyra till Fabriksoch Åtta till Handtverksklasserne, samt Tio Ståndspersoner eller Embetsoch Tjenstemän, tillsammans Femtio personer, hvilka kunna arbeta på fördelningar, som hvardera inom sig ega utse en af deras Ledamöter att å de bland dessa afdelningar, der Ofver-Slåthållaren eller den, han i sitt ställe tili Ordförande i Taxerings-Kommittéen förordnat, icke är närvarande, föra ordet; börande likväl det belopp, som hvarje skattskyldig blifvit i Afdelningen påfördt, i Kommittéens pleno pröfvas och bestämmas. §• 88. l:o I Götheborg och första klassens städer utgöres Taxerings-Kommitté af Fyra personer bland Ridderskap och Adel, Fyra af Presterskapet, Fem Ståndspersoner eller Embetsoch Tjenstemän, samt Tolf Borgare, hvaraf ett jemförligt antal ur hvarje klass. 2:o
V i kan väl göra nånting annat, om du inte tycker om meta. » Han tänkte med tillfredsställelse på, att de i alla fall nu voro trötta på att fiska. » Kalle. » » Ja. » » Jag tycker om dig. » » Ja, jag om dig också, » försäkrade Kalle. » Lofva mig nånting! » » Jaa. Hvad då? » » Att aldrig meta. » Kalle härskade sig och funderade. » När jag blir stor också? » » Aldrig, ser du, aldrig, aldrig. » » Jaa men, ser du, när jag blir stor och får fru, så får vi allt lof att ha fisk att äta ibland. » Det var en hård nöt för Lisa. Det hade hon inte tänkt på. Efter en funderare: » Jaa, till att äta. Men inte på lek. » » Det lof var jag. » » Ge mig hand på det. » » Ja då. » » K o m nu, Kalle, springer vi ut och leker » gömma! » * Namnsdagslista för 1 896. November. S. T. T. F. L. Alfred. Sigvard. Svea. Nore. Eugen. Gustaf Adolf. Verönika. T. Napoleon. Torborg. T. Elisabeth, Elise, Lisa, Lizzy, Betty, Betsy. F. Pontus. S. T. T. F. L. Martina. Teodor. Martin, Mårten. Aina. Konrad. Kristian. Asta. S. Leopold. B&gt;ingar, Brosclier, S. T. T. F. L. Cecilia, Cissy. Klemens. Norna. Viola, Violetta. Estrid. Leontine. Sten. S. Elis (m.) Armband, Kedjearmband, Kedjor, Nålar, Bref besvaras omgående. U p notisboken. Från hofvet. Konungens och drottningens bebådade vistelse i den norska hufvudstaden under instundande jul synes numera vinna bekräftelse.
Prol. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 4 20 Stals-Utskotlets Memorial M 77. och lutningar uppgående till 1 : 100, emedan man mäste hälla flera reservmaschiner uppeldade för ali kunna transportera en tillfälligt ankommande större mängd gods och passagerare. Lättare lokomotiver kunna deremot möjligen användas utan särdeles ökad trafikkostnad lör transporterande al icke skrymmande gods, t. ex. jern eller trävaror, till en på förhand beräknad mängd, å kortare väg, der ej reguliera täg erfordras; synnerligen om den vida öfvervägande delen af godset skall gå från högre belägna trakter till hamnarne, och endast få, svaga och korta motlutningar förekomma, så att det hufvudsakligen är tomma vagnar, hvilka skola dragas uppföre, och man har hjelp af tyngdkraften vid transport af den största lasten Hvad åter vagnsrne angår, beror deras vigt och beskaffenhet på hvad de skola transportera, och finnus sådana på många banor af öfver 20 olika slag, såsom 1) Jordväg nar, 2) Vagnar för stenkol och ved, 5) D:o för cokes, 4) D:o för träkol, 5) D:o för ballast, 6) D:o för mineralier. 7) D:o för träd af större längder, 8) D:o för handelsgods, täckta, 9) D:o för d:o, öppna, med höga stommar, 10) D:o för transport af vagnar, 11) D:o för transport af diligens-vagnskorgar, 12) D:o för nötkreatur, 13) D:o för hästar, 14) D:o för kalfoar och får, 15) D:o för svin, 16) Bagagevagnar, 17) Postväg nar, 18) J:a klass passagerarevagnar, 19) Kombinerade La och ILa klass Lito, 20) Il:a klass dito, 21) Ilie klass dito, 22) Fängvagnar.
Dessa äro i min tanke långt behöfligare än både latin och grekiska. Hvad f n behöfva dina pojkar plugga i sig Homerus, Ovidius, Herodotus och hvad de respektive herrarne alla må heta. August har en afgjord fallenhet för krigståndet och Lorenz för sjöväsendet; lemna dem således ett par år under Walters tillsyn; skicka dem sedan hvar på sitt håll i tjenst, så få vi säkert heder af dem med tiden. Men, käre bror, skall då ingendera träda i sin fars och farfars fotspår, ingen af dem bli min efterträdare i sysslan? Pah! dertill äro de alltför unga; "innan gräset gror, dör märrn," säger ordspråket. Genom din dotter får du nog en efterträdare. Apropos, när väntar du hem Lovisa? Närmare hösten. Pensionsfrun har nyligen antagit en ritmästare af utmärkt talang. Lovisa skrifver och ber att ännu en tid få dröja qvar, för att fullkomna sig i teckning. Jag gaf, ehuru ogerna, mitt bifall. Efter min tanke vore det bättre att flickan vore hemma och lärde sig af sin mor att bli en god husmoder, än att i åratal vara borta från föräldrar o<h hem, endast för att lära sig fåfängeliga konster och få smak för ett flärdfult lif. Men min högtärade fru svägerska och hennes fröken syster, du och till och med min hustru, alla voro ni i komplott mot mig, tills jag måste ge efter. Så är det nu med gossarna också. Är jag då icke far och man i mitt hus? Hvem har disputerat deremot, käre bror? Men, tiderna äro andra nu, än förr. Upplysningen stiger man afskakar stoftet; det nya slägtet höjer sig som en Phönix utur askan, och summan af saken är den: att man måste följa med sin tid, och för denne oss på galen väg, så är det tidens fel, men icke vårt. Ehuru dessa argumenter icke alldeles gillades af prosten, var han något tvehogsen cm svar, dessutom blefvo de störda genom ankomsten af husets adjunkt, Brummerus, som mödosamt stretade uppföre trappan, bärande, biträdd af en drenggosse, en korg med buteljer.
Ännu har jag endast sett honom från min »högre synpunkt», balkongen, men därifrån tar han sig onekligen mycket bra ut, där han med en mörkblå kappa öfver axlarna och i sin bredskyggiga, mjuka filthatt promenerar med doktorinnan, som förefaller oändligt späd och barnslig bredvid sin reslige pensionär. Jag kan omöjligt upptäcka, att han ser sjuklig ut, men jag vill inte studera honom genom lornjett, och utan den ser jag ju ingenting i detalj. Hvad som intager mig till Falkmans förmån är, att han inte tycks vara någon spelare, åtminstone håller han sig nästan uteslutande till värdinnan i stället för till värden. Han är mycket förtjust i henne, det kan jag se utan lornjett. Hans skratt är ofantligt smittande, riktigt ungdomligt och behagligt att höra. — Han lät presentera sig för Louise idag. Hela sällskapet var efter middagen församladt i doktorinnans salong, där Falkman föredrog en af sina s. k. nidvisor, en mycket kvick satir öfver doktorn och hans kotteri, »det moderna tobakskollegiet» kalladt. Då han endast varit här några dagar, har doktorinnan troligen försett honom med åtskilliga pikanta detaljer. Bland annat förekom det »stora fiskafänget». Det länder honom till ursäkt, att han inte sett det. Jag skickade ej af mitt bref i förgår, hoppas du ej varit orolig, jag känner mig snarare bättre än sämre. Här råder emellertid en tryckt stämning i pensionen, fast alla söka slå bort den. Rektor Balle håller på att dö. Det är inte oväntadt, han kom döende hit, och doktorn har från första stund icke gifvit något hopp. Det gör mig och Louise mycket ondt om hans stackars hustru, som den sista tiden ofta varit inne hos mig. Hon är alldeles förtviflad. Jag tycker, att doktorinnan kunde vara mera för henne. Man kan inte begära, att hon skall känna så särdeles djupt för alla som lefva, lida och dö i hennes hem här nere, men hon måtte inte ha mycket hjärta.
Från II ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. f. m. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 194, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allmänna ärenders beredning. Bifölls. N:o 195, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om löneregleringen för de under Siats-Departementen lydande Expeditioner. l:o Allön in gs-s ta ten för J usti Lise Deparlements-Expeditionen. Hvad Utskottet i denna punkt föreslagit ocb tillstyrkt, blef af Ståndet bifallet. 2:o Landtocb Sjöförsvars-Departementens Expeditioner. Den i staten för dessa Departement till fyllnad erforderliga summa, 2,066 R:dr 32 sk., beviljades. 3:o Ecclesiastik-Departementet. Det af Utskottet föreslagna arfvode af 600 R:dr intill nästa Riksdag, för beredandet af ytterligare en Protocolls-Secreterare lön, beviljades. 4:o Rörande tiden för beräknandet af lön för Expeditions-Gheferna och den tillökade personalen inom Stats-Departementens Expeditioner. Blef, på grund af härvid gjorde anmärkningar, återremitteradt. 5:o Hvad af Utskottet blifvit föreslaget, angående uppförandet å allmänna indragnings-staten af åtskillige embetsoch tjenstemän inom Kongl. Maj:ts Canzli och Justitiae-Revisionen, ogillades, ocb beslöt Ståndet, på sätt den Kongl. Propositionen innehåller, att sagde tjenstemän må å Allmänna Indragnings-staten uppföras. Derjemte godkände Ståndet att å Allmänna Indragnings-staten må uppföras för Expeditions-Secreteraren Waldheim 200 och för Protocolls-Secreleraren Hegardt 400 R:dr 6:0 Landtoch Sjöförsvars-Departementens Commando-Expeditioner.