Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksens Ständers Revisorer, att krut blifvit ifrån kronans förråder, försålt till utrikes orter, hvarföre betalningen likväl icke blefupp’ tagen ibland Statens intrader, utan serskilt afsatt till tredje Hufvudti'elns förstärkning, hvaröfver Revisorerne gjorde anmärkning, som nu är underkastad Riksens Ständers pröfning. Detta förhållande synes hafva bordt blifva sedt och anmärkt af 1S1S års ConstitutfönsUtskott, som likväl ej något derom lärer haft sig bekant, men då jag ej bör tvifla att det ju af Utskottet kunnat ses, har det förmodeligen blifvit förbisedt under den förkortade granskningsmethoden af läsning på 5:ne divisioner; och har Riksens Ständer således förbindelsen åt deras Revisorer allena för den betydelige anmärkningen, att under flere år för utrikes försåldt krut närmare 100,000 R:dr, blifvit utan att ingå till Statens intrader och deribland blifva beräknade, till tredje Hufvudtiteln disponerade, hvilket utan Revisorernas granskning aldrig varit kändt eller anmärkt. Med afseende å hvad jag nu anfört, hemställer jag vördsammeligen att, så vida icke ConstitutionsUtskottet medhinner gemensam läsning af StatsRådets Protocoller, som vore en obehaglig följd af det längre mellanrummet, emellan lagtima Riksdagar, ConstitutionslJtskotet måtte begagna dess i 36 §• Riksdagsordningen förvarade tätt att begära förstärkning i Utskottet, blott till läsning af StatsRådets protocoller, till det tvådubbla antal, som fordrades för att läsningen af Protocollerne kunde i närvaro af tjugufyra ledamöter Den ig Februarii. 375 på 3ine divisioner verkställas. Jag anhåller ödmjukeligen att detta yttrande må till Con* stitutionsUtskottet remitteras. Herr Gripensvärd, fredric Adolph'. I fall MagazinsDirectionens ändamål varit något annat, än att under goda år samla förråder, hvarmed folket under onda år skolat bispringas; så har detta ändamål varit falskt eller åtminstone skeft utfördt.
R:dr, och således en jernvåg från Stockholm till Gran öfver Märsta, med en längd af 5 mil 28,013 fot, kosta 4,777,057 R:dr, eller blifva 1 mil 2,713 fot längre och 1,381,400 R:dr dyrare, än en jernväg från Stockholm direkte till Gran öfver Stäket. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 29 Härförutan hade blifvit undersökta a) en linie emellan Rosta och Knifsta å Stockholm—Upsala-linien, hvilken linie vore 4,600 fot längre och 73,562 R:dr dyrare än den äldre linien, men deremot medgåfve att längre sammanbinda båda linierna, derigenom att förenings punkten flyttades till Kålhammar, beläget 4 mil 2,447 fot från Stockholm, 2 mil 8,313 fot från Upsala samt 1 mil 30,840 fot från Gran. Kostnaden utgjorde i detta fall för linien Stockholm—Kålhammar 3,306,388 R:dr, för linien Kålhammar—Upsala 1,772,041 R:dr och för linien Kålhammar—Gran 1,508,148 R:dr, i följd hvaraf således linien Stockolm—Kålhammar—Gran blefve 1 mil 7,987 fot längre och 1,418,879 R:dr dyrare, än den direkta linien från Stockholm till Gran öfver Stäket, b) en alternativ-linie, utgående från den förut undersökta Stockholm—Upsala-linien nära Brista, 3 mil 9,185 fot från Stockholm eller 6,322 fot sydligare, än linien från trakten af Märsta till Garns-vikcn. Berörda alternativ-linie ginge norr om Sigtuna och förenade sig med Märsta-linien vid sistnämnde vik.
M e n k ä l l a n s lugna flöde tar icke slut, Där hon i k l i p p a n samlat sin breda åder: D e t är den stilla kraften, s o m håller ut S a m t lefver på sin gärning och ej på nåder. p. — allt ifrån den stunden kände vi oss liksom » hemma ». Det låg öfver detta hem ett drag af sann trefnad, som väl kunde kännas, men som det är oss omöjligt att med ord återgifva. Det var sol och blommor både inne och ute. Värdinnan s ' älf var en stor blomstervän, och hennes nätta trädgård och rum prunkade med de smakfullaste växter, hvilka hon själf odlat och själf vårdade med sällsynt skicklighet. Och hon gjorde det af kärlek till sina blommor, och därför fick det hela en prägel af osökt behag. En sak som äfven bidrog att göra detta hem mer än vanligt trefligt, var ett särdeles rikhaltigt bibliotek, innehållande en vald samling af arbeten i skönliteratur, historia och vältalighet m. m. af en stor del bland århundradets mera framstående inoch utländske författare. Detta anslog oss så mycket mera, som det just icke hör till hvardagligheterna, ehuru det vore önskligt, att så vore; ty någon vackrare och nyttigare prydnad i ett hem än en vald boksamling torde näppeligen kunna finnas. Ett eller annat år därefter kom jag själf att gästa detta finbildade och trefna hem, och den vänskap, hvarmed jag då och allt framgent möttes från paret Gullbrandsson, gör det till en plikt för mig att med vänlig hand söka i Iduns spalter binda en enkel minneskrans åt den nu hänsvunna. Dotter af kammarherren Michael von Strussenfelt i hans tredje gifte, föddes Ekonora Charlotta i Helsingborg d. Sina flickår tillbragte hon i Lund, där hon erhöll en mycket vårdad uppfostran. Hennes lärare i de moderna språken var den på sin tid mycket omtalade » klassiken » » araben » Holm, och hon bibehöll städse i både tacksamt och muntert minne den lärde och kuriöse mannen. Flyttad till Norrland — jag tror så- som lärarinna — gjorde hon där bekantskap med ingeniören A.
Men för att ernå detta, måste Sverge också verka derför, och här inträder den Polska frågans sammanhang med Sverges politik. Man må läsa historien huru man vill, man må i det fordna Polen se blott Sverges trätobroder eller upptäcka ömsesidigt begångna fel i den strid, som fortgick oss emellan; ett är dock klart för alla, nemi. att Ryssland alltid var bådas vår fiende —« jag kan icke räkna den Sachsiska Kurfursten August 11 för Polack — samt att Sverges olyckor och Polens förfall gingo hand i hand med hvarandra. Nu äro de religiösa och dynastiska bevekelsegrunder, som förde oss i strid med hvarandra, längesedan begrafna; våra vägar korsa för framtiden ej mer hvarandra. Samma principer, nationalitetens och frihetens, som utgöra grundvalen för Sveriges politik, äro de som väcka Polen till nytt lif. När det alltså nu gäller för Sverge att tränga Ryssland tillbaka från positioner, som det orättmätigt tillskansat sig, kan det ej annat än vara af högsta vigt för Sverge att få en tygel till på Ryssland i ett frig jordt och sjelfständigt Polen, lallt, hvad som rör Ryssland, är Polen utan tvifvel Sverges naturliga bundsförvandt. Jag vet väl att mången, i motsats till de idéer, jag här framställt, anser att Sverge ej längre bör uppträda på den Europeiska politikens fält. Jag vet också att denna åsigt härleder sig hvarken af likgiltighet för de andra nationerna eller af fruktan. Hos mången härrör den af det smärtsamma minnet af Sveriges stora olyckor; hos andra af den föreställningen, att ett uppträdande utåt skulle på ett skadligt sätt afvända upp-, piärksamheten från de många vigtiga inre reformer, sorn blifvit 12 Den 2 Maj f. m. åbanebragta. Jag för min del tror, att de hafva orätt i hvartdera fallet. Ty, för det första, kan ett folk eller en stat omöjligt undandraga sig vexelverkan med andra folk eller stater. Likasom individen, så lefver äfven folket ett dubbellif: inåt i hemmet och de enskilda förhållandena, samt utåt i beröring med andra, såsom verldsmedborgare.
Hvad då först förekomsten af clairvoyanta personer beträffar, sä har jag funnit att, för så vidt man icke vill antaga, att jag haft en särdeles stor tur i att, träffa på dylika, de icke äro så sällsynta, som man i allmänhet antager, utan har jag tvärtom funnit, att en rätt betydlig procent af hypnotiserbara personer hafva clairvoyanta egenskaper; jag har emellertid endast arbetat med svenska personer, men tror dock ej att någon skillnad mellan olika nationer finnes, lika litet som någon dylik finnes mellan de olika könen, olika ålder eller olika konstitution. Den yngsta clairvoyanta flickan var 15 år, liten och outvecklad; den äldsta mannen 66 år. Karaktererna hafva äfven varit i hög grad olika, liksom ock graden af sömn, hvilken senare omständighet ock ledde mig till den upptäckten, att det var lika onödigt att fördjupa sömnen till de högre graderna, som öfverhufvud att alis sofva personerna. Jag har därför dels *) Denna uppsats af Regementsläkaren Alfred Backman i Kalmar har redan förut i engelsk öfversättning offentliggjorts af " the Society for Psychical Research " i London, men meddelas här med författarens benägna tillåtelse efter dennes svenska manuskript. Den har synts oss förtjäna komma äfven till den svenska publikens kännedom, då den innehåller i hög grad inr tressanta fakta, hvilkas trovärdighet ej torde kunna bestridas. — Särskildt fästes våra la-sares uppmärksamhet därvid, att förf. afhållit sig från hvarje förklaring af dessa fakta och sålunda på intet sätt uppgifvit dem såsom öfvernaturliga, ehuru de tillhöra ett hittills föga kändt erfarenhetsområde. Red.39° NÅGRA FÖRSÖK MED SOMNAMBULER ".
«Mångas ögon hafva eljest blifvit öppnade af den betydelsefulla strofen i riksdagskallelsen: «att i be«traktande af den märkliga välsignelse, hvilken satt «konungen i stånd att mindre behöfva ständernas «biträde till dess regerings understöd, hade han dra«git i betänkande att sammankalla dem, så framt «icke den store Guden behagat uppfylla måttet af sin «nåd emot konungen och riket, genom drottningens nuvarande med lifsfrukt välsignade tillstånd.» «Kungen behöfver således ej vidare Riksens Ständer (sannerligen tror jag också, att riket just derföre behöfver dem så mycket mera), och det lärer hädanefter endast bli af gunst och nåd, han sammankallar dem. Den der bekännelsen var nästan för mycket kungligt dumdristig och röjer huru rotfästad, han nu anser sin makt. De mest blinde hafva börjat bli klarsynte. Sjelfve Sprengtporten – en af 72 års verkmästare – funderar på vanskligheten af sitt opus. För att hålla honom vid godt mod, säges ett blått band vara honom ämnadt, liksom åt Horn, hvilken jag misstänker, att från«Gustafsvän» lätt kunna förvandlas till «Gustafsfiende», så vida «Gustafsnåd» upphör. «Fersen är väl i vantarna vid hofvet; men krypare är han icke, det måste man medgifva, ehuru hans och våra åsigter äro helt olika i öfrigt. Han håller sig mycket rak mot det eländiga hofpartiet. Min oförgripliga mening är, att kungen af fruktan fjäsar honom, men af själ och hjerta skulle fröjda sig, om Fersen, med en qvarnsten kring halsen, låge på hafsens djup.» «Toll bär näsan högt och börjar spela en betydande roll. Du hade rätt, då du för några år sedan påstod, att mannen vore stoff att göra af. Han har verkligen mycket hufvud och bestämdhet, är driftig och dristig; men grundsatser saknar han helt och hållet, utom den, att blindt hylla ett oinskränkt konungavälde. Han är Gustavianernes pelare och själen i det konungska partiet.
— Utom kontanta bidrag af statsanslag, dagsverkslösen samt nettobehållningen af betäckningsmedel m. m., hvilka till Strömsholms Stuteri influtit, har den Stuteriet tillhöriga egendom afkastat: / — 211 — år 1§44- årlS45. Halm 21,376 — 21,376 — Häststyrkaji utvisar följande förhållande: år 1844. Hingstar ... 92. Födda under året Försålda Döda 5. 24. Ston : . 89. 191. Födda under året 29. 220. Döda under året 9. 29. Effektiva häststyrkan vid årets slut 191. 220. Hingstar Ston . Vallack 212 — Uti hufvudböckerna för detta Stuteri finnas särskilda räkningar öfver dels pensionsfonden för tjenstemän vid Stuteriet, hvilken fond vid 1845 års slut hade behållning uti utestående fordringar af 12,359: 32. 9. och kontant i kassan 15. 41. 11. tillhopa 12,375: 26. 8. och dels pensionsmedlen för afskedade stallbetjentes vid Stuteriet enkor och harn. öttenlby Stuteri. Af räkenskaperna, som äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för hegge åren med anmärkningar, inhemtas följande förhållande: år 1844. år 1845. Debet. Balans från föregående året: Uppbörd: Lefverering från Stuteri-Öfver S tyre! sen Ko-arrendemedel Försäljningsmedel för kreatur, span mål m. m Föl-afgifter och betäckningsmedel. Fourageochbetespenningar S~ Balans till påföljande året: till Strömsholms Stuteri —- Flyinge hingstdepot . *— åtskilliga personer . Balans från föregående året: Balans till påföljande året: S“r 38,847: 4™ 40,119: 28. 5- I afseende på de vid Ottenby Stuteri befintliga kreatur, utvisa räkenskaperna följande Behållning sedan Tillkomst Afgång Behållning föregående år. under året. under året. Föl Vallackar
Maj detta år, att den af Preste-Ståndet utsedde 2:e Suppleant, Komministern vid Domkyrkoförsamlingen i Götheborg Jolian Olof Johansson, afsagt sig berörde uppdrag och dels, under den 17 derpåföljde Juni, att Kyrkoherden i Orgryte och Carl Johans församling, Kontrakts-Prosten, Magister C. S. Lindskog, som af Preste-Ståndets Kansli-Direktion blifvit den 5 i samma månad vald till Suppleant för Ståndets Ledamot i Direktionen, tillkännagifvit sig vara af andra åligganden förhin - 13 drad att inställa sig till tjenstgöring och på sådan grund anhållit om entledigande från nämnde Suppleantsbefattning; så hafva Preste-Ståndets Fullmäktige i Banken, till åtlydnad af föreskriften i 27 § af Reglementet, hvad sålunda anmäldt blifvit genast inberättat för Ståndets Kansli-Direktion, som, enligt Fullmäktige tillhandakommet Protokolls-utdrag för sistberörde dag, jemte Prosten och Kyrkoherden Lindskog till Suppleant utsett Komministern i Örgryte och Carl Johans församling A. M. Blidberg. § 8. Enligt 28 § i Reglementet åligger det Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Kontoret att, för framtida uppsigten och kontrollen öfver Götha Kanals vidmakthållande, gemensamt utse och välja en person att å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar, såsom Ledamot, deltaga i Götha Kanal-Direktion. För utöfvande af denna befattning, under innevarande år, utsågs, den 19 December 1861, Fullmäktigen i Rikets Ständers Bank, Rådmannen A. W. Björck. Som hvarje revision af Götha Kanal-Verk omfattar två års afslutade räkenskaper och sådan revision nästlidet år förrättades, har val af Ombud för deltagande å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar i granskningen af Kanal-Verkets räkenskaper ej ifrågakommit under den tid, förevarande berättelse omfattar. § 9.
A. upptagne allmänna föreskrifter och stadganden i 4 Art. 5 Afd. af i83o års Banco-Reglemente. i anledning af Herr Rosenblads motion, om stadgar i gemenskap med Bankens sedelulgifning. till svar å de inom 2.-ne Riks-Stånd gjorde anmärkningår, i anledning af Utskottets under N:o 71 afgifne Betänkande, i anledning af de inom 3:ne Riks-Stånd framställde och till Utskottet remitterade anmärkningar emot dess i Memorial N:o 84 afgifne förslag till Instruclion för Rikets Ständers Revisorer öfver BancoVerket. 110. 9 N:o i 10. i anledning af de inom 3:ne Riks-Slånd gjorde oell till Utskottet remitterade anmärkningar emot dess uti Memorial N:o 88 afgifne förslag till åtskilliga förändringar i Art. i af i83o års Banco-Reglemente. ni. med öfverlemnande af förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 5 Art. i Afd. i i83o års Banco-Reglemente. na. med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande Afd. i af Art. 4 nti i83o års Banco-Reglemenle. 113. med hemställan om afskrifning å Tumba Bruks vinstoch förlusträkning för de skillnader, som komma att uppstå genom verkställd ny classificalion af Tumba Bruks lumpförråd och derå nu bestämda lämpliga penningevärden. 114* angående försäljning af Tumba Pappersbruk, jemte några andra Bruket rörande ärender. 115. med öfverlemnande af reglementariska stadganden, motsvarande 6 Art. af i83o års Banco-Reglemente. 116. angående nödige ansedde förändringar i de föreskrifter, sorn inne fattas i 5 Art. 2 Afd. af i83o års Banco-Reglemente. 117. i anledning af de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningar vid Ut skottets under N:o 91 afgifne Memorial.
December 1827 vore för jordbruket och det allmänna välgörande, enär derigenom bereddes tillfälle till flere jordbrukande hushålls bosättning och försörjning, stigande population och Ilandets bättre odling befrämjades samt en jemnare fördelning af allmänna onera emellan odaljorden och den i senare tider uppodlade tillvägabragtes, ansåg likväl Motionairen den, genom ifrågavarande Förordning, medgifna rättighet till Hemmansklyfning och Jordafsöndring vara för vidt utsträckt, och derföre skadlig för Jordbrukaren, helst afseende endast blif. vit gjordt å dennes förmåga att utgöra allmänna räntor och onera, men icke å dess egna oberoende ställning såsom fri Samhällsmedlem. Motionairen har derföre föreslagit, att, såsom dess egne ord lyda: ”utom Utlagornes säkra utgörande för besutenhet eller en possession för 5 sig sjelf, skall erfordras dess, genom ändamålsenlig användning, innehafvande åbos möjliga Oförmåga till egen och sin Familles fysiska, 5’moraliska och intellectuela bildning och förkofran;” äfvensom Motionairen yrkat, att den, efter hans förmenande, genom ifrågavarande Lag• samt Allm,Cesv. o. Oec-Utsk, Bet, lN:o 13. 9 Kongl. Förordning, inträffade förändring i 6 och. 7 §§. af ia Capitlet Årfda-Kalken, mätte, med anledning af 87 §. Regeringsformen, förfalla, såsom icke tillkommen i den deruti föreskrifne ordning. Af Petter Andersson frän Hallands Län: att Kongl. Förordningen deri r g
Jemte Skrifvelse af den 2g nästlidne Maji har Kongl. Kammar-Rätten till Utskottet aflernnat meranämnde Tableau och tillkännagifvit, huru för dess uppgörande erfordrats upprättande af speciela utdrag för hvarje Fögderi och Stad, samt sammandrag för hvarje Län, tillika med serskilda vidlyftiga förteckningar å de personer , som hafva egendomar i serskilda Län, Fögderier och Socknar, hvilket allt icke kunnat åstadkommas, utan att genomgå och jemföra Taxeringsoch Mantals-Längderne för hela Riket, samt att delta med begärd skyndsamhet icke kunnat verkställas, utan att ej allenast alla ordinarie Tjestemännen i t:sta Revisions-Contoiret, hvarest denna Tableau är upprättad, med åsidosättande under tiden af sina vanliga tjenstegöromål, dermed tagit befattning, utan äfven ett betydligt extra biträde dervid mäst begagnas; i anledning hvaraf Kongl. Kammar-Rätten, då dels de ordinäre Tjenstemännen på detta arbete användt eli lid, som Varit påräknad och behöflig för deras Vanliga göromål, hvilka nu måste, i den mon de blifvit ef - Égvillitings+Utsfedilets Memorial I\i.o 3i. 3 tersatta, fö rrältas på korrtare, från ert tröttande t jens! befattning lediga stunder, och dels det härvid gagnade extra biträde ovilkorligt borde godtgöras, således varit föranlåten gifva förhoppning om någon Vedergällning för den härvid offrade tid och möda, samt till TJtskottet ej mindre öfverlemnat att föreslå beloppet, än, i sådant afseende, till någon vägledning uppgifvit, att to personer härvid varit i 5 veckor ganska verksamt sysselsatte.
Och har Enkan Sahlman tillika underdånigst anhållit, att, derest icke Kongl. Maj:t skulle, på af henne anförde skäl, täckas KamtnarCollegii Utslag ogilla och upphäfva, hon åtminstone af Gunst och Nåd måtte varda befriad från skyldigheten att arrendet till Ängslotten öfvertaga. Af de till målet hörande handlingar har Stats-Utskottet inhemtat, att, ehuru Kongl. Kammar-Collegium den 22 Junii 1813* uti till Kongl. Majtts Befallningshafvande i Upsala Län aflåten skrifvelse, förklarat sig icke kunna bifalla den af Sahlman i lifstiden å Lagman Carlsson lemna de 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 8. öfverlåtelse till berörde Ängslotts arrende, af orsak, att arrende-borgen af bemälde Lagman icke blifvit ställd, Kongl. Majrts Befallningshafvande derefter hvarken tillhållit Lagman Carlsson att en sådan borgen aflemna, eller, efter det den af Sahlman, vid arrendets ingående, för de fem första årens arrendeskyldigheters uppfyllande aflemnade borgen tilländagått, affordrat honom förnyad borgen , utan härförutan låtit så väl Lagman Carlsson under sin lifstid, som, efter honom, dess rätts innehafvare Ängslotten bruka och begagna allt intill år 132g. Då, genom denna Kongl. Majrts Befallningshafvandes uraktlåtenhet i tillsyn öfver Contracts-vilkorens uppfyllande, Sahlman, som haft skälig anledning förmoda, att Lagman Carlsson den felande borgen anskaffat samt att arrende-öfverlåtelsen vunnit behörig stadfästelse, varit förhindrad att Ängslotten antingen sjelf återtaga eller ock att derom med annan person contrahera, anser Stats-Utskottet skäligt tillstyrka, att, på sätt Kongl.
I motsats till den siste värde talaren yrkar jag bifall på Utsk:s förslag. Min öfvertygelse är, att om man vill hafva skicklige folkskolelärare bör man icke ställa så till att i de paslorater der dessa lärares aflöning är nå got betydligare, densamma tillkomme det yngre preslerskapet. Dessutom tillhör det presterne icke att, såsom skollärare, direkte vaka öfver religionens framsteg inom skolan, utan såsom församlingens själasörjare tillkommer det dem alt tillse, del lärjungarne meddelas sådane lärdomar, som äro öfverensstämmande med allas önskan. Frih. Cederström, Glaes Rudolf: Den betänklighet, som Gr. Sparre mot Utsk:s betänk, framställt, är den enda af verklig betydenhet, och som förtjenar att allvarligen bemötas. Jag erkänner också, att, då frågan inom Utsk. till behandling förevar, såg jag den ur samma synpunkt, som nu Gr. Sparre; men det var just PresleSt:s ledamöter inom Utsk., hvilka omvände mig i detta afseende; ty de visade mig sä tydligt olägenheterne deraf, alt prestman i någon mån skulle påräknas att blifva anställde till folkskolelärare. Såsom Hr von Troil anmärkt, är det kyrkoherden och de under honom till hans biträde anställde tjenstemän, hvilka det tillkommer, att vaka öfver utvecklingen och befrämjandet af. den sedliga och religiösa anda, som Gr. 7 II. 3 34 Den 12 Juli. Sparre önskar malte inom församlingarne råda. Enär det alltså redan är sörjdt för realiserandet af Gr. Sparres i nämnde afseende yttrade berömvärda önskan, torde det ingalunda vara skäl att, i enlighet med dess förslag, för samma ändamål onödigtvis blottställa samhället och presterskapet för de stora olägenheter, hvilka skola uppkomma genom eli dylikt förfogande. I det jag sålunda uppriktigt erkänner och värderar det ädla syftemålet af Hr Gr:ns framställning, nödgas jag bestrida dess tillämpande, i den antydde rigtuingen uppå ifrågavar. punkt. Att densamma malte af R. o. Ad. godkännas, är deremot min vördsamma tillstyrkan och förhoppning. Gr. Sparre:
Några af dessa fördes af hans söner, hvilka alt från tidiga år gjort sig hemmastadda på hafvet; men därjämte hade han i sin tjänst mången bepröfvad sjöbuss, som trots en fåtalig besättning gjorde snabba och lyckliga resor. En oktoberafton, omild och vresig, sådana hösten i norden så ofta har att bjuda på, finna vi borgarfamiljen samlad i det låga trähusets gästrum. Våningen utgöres förutom detta af butik, kammare och stuga, hvilken sist nämda jämväl tjänstgör som kök. Till gården hör därjämte en rad rymliga uthus, bland hvilka äfven varuupplagsmagasinen befinna sig. I gästsalen är konversationen i full gång. Husets herre och man dryftar med en af sina kolleger borgaren Göranson om de försvårade utsikterna för handeln på Nevan och Narva, ty i följd af de ondsinta ryssarnes stämplingar österifrån hade den högsinte och modige höfdingen Erik Axelson Tott det så velat, att några affärsförbindelser ej längre skulle bedrifvas med slika orostiftare. Enkefru Byning, som ofta besökte stadens borgmästares hus, hade hört, att det också skulle draga ut på tiden innan någon fred med de ryske fridsstörarene kunde fås till stånd. Vi gå ej häller själfva så varliga till väga mot våra fiender, menade hon. Sålunda hade exempelvis hans nåd Axelson gjort många utfall, härjat och slagit ihjäl folk och få till hämd eller förnöjelse. Husets fromsinta värdinna inföll då och då blott med ett ord, framhållande det beklagliga i, att människan städse skall åstadkomma strid och ofrid. Lydikesons sextonåriga dotter Greta, känd å orten för sina utomordentliga behag och sin huslighet, lyssnar blott med ett hälft öra till de äldres samspråk, medan hon ombesörjer serveringen, ty konvenansen för tiden fordrade, att de yngre familjemedlsmmarne blott ytterst sparsamt skulle gifva sina egna åsikter tillkänna. Och under samtalen smuttade man på fruntimmerssidan på basterten, ett slags sött spanskt vin, som endast bestods i burgnare borgarehus och vid de högre uppsattes gästabud.