Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då genom berörde konvention tullafgifterna blifvit efter föregången noggrann utredning nedsatte till de belopp , hvarmed de enligt ingångne öfverenskommelse!' böra utgå och hvarmed dessa tullumgälder af de nationel-, hvilka åtnjuta den gynnsammaste behandling, erläggas, lärer anledning icke vara för handen, att någon ytterligare nedsättning skulle kunna utverkas. Ä11 mindre kan med helgden af ingångne traktater stå tillsammans, att yrka deras fullkomliga upjihörande. Beträffande förslaget att emot erläggande af en viss årlig summa befria handeln och skeppsfarten från Öresundska tullen, hvarom fråga jemväl förut varit väckt, så förekommer deremot, att Danska regeringen, enligt hvad kändt är, icke velat för en makt ingå på dylik förändring under annat vilkor, än att samtlige öfrige makterne öfverenskomma om erläggande af jlllrn. Besv. och’ Ekon.-TJtsk. Betänkande, N:o 50. 9 en gemensam årlig ersältningssumma för hela tullinkomsten. Derjemte torde synnerligt afseende höra fästas å frågan, hvarifrån det betydliga belopp,- som härtill för sverige erfordrades , skulle utgå , då statsverket lämpligen icke borde betungas med, en utgift., hvaraf endast, vissa personer, hemtade egentr liga fördelen. Hvad för öfrigt vidkommer dét' öfverklågadö uppehållet vid tullklare r,ingen i Helsingör och dermed förenade kostnader och olägenheter, så innehåller ofvanåberopude konvention , såsom förut nämndt är, så noggranna och utförliga bestämmelser i dessa hänseenden, att, med efterlefnad häraf, hvarken längre uppehåll, än för tullens erläggande oundgängligen nödigt är, eller någre obehörige kostnader, böra kunna ifrågakomma. På stället finnes dessutom Svensk och, Norrsk konsul, hvars åliggande är alt med noggrannhet vaka öfver eftei lefnaden af de rörande Öresundska, tullen ingångne för O n drag.
Att den förste värde talaren, som vid alla möjliga tillfällen varit en ifrig motståndare mot jernvägarne, äfven nu skulle uplräda emot dét enda sätt, hvarpå det kan vara möjligt att tillegna Sverige dessa vigliga kommunikations-anstalter, har icke förvånat hvarken mig eller någon annan inom detta hus. Talaren har i detta hänseende handlat i fult konseqvens med föregide yttranden, och man bör fördenskull ingalunda klandra, honom derför. Jag tror dock, att dessa yttranden icke kunna uthärda en noggrannare skärskådning. För att ådagalägga faran af statens skuldsättning, hafva åtskilliga exempel blifvit anförda, och det är för alt visa halten af dessa exempel, som jag ber att få säga några ord. Hr von Hartmansdorff har sagt, att, om en fideikommissarie, som befinner sig i välstånd, det oaktadt på allt möjligt sätt söker belåna sitt fideikommiss, så sker detta icke allenast till hans eget, utan äfven till hans efterkommandes förderf. Jag ber, med anledning häraf, att få erinra, att skuldsättning i och för sig aldrig kan af mig eller någon annan försvaras; ty det är blott det föremål, för hvilket skuldsättningen sker, som gör denna ändamålsenlig eller icke. För att nu hålla mig till den värde talarens exempel om fidei - Den 20 September f. m. 81 fideikommissarie!), ber jag att å min sida få nämna, att mången fideikommissarie kan (inträda en egendom i mycket förfallet skick, en egendom, som, derest han på en gång kunde på densamma nedlägga en betydlig summa, skulle bereda både honom sjelf och hans efterkommande en flerdubbel afkastning. Om nu denne fideikommissarie, med öfrige slåglingars begifvande, upptager ett lån, för alt nå en gång organisera sin egendom och derigenom ställa den på en sådan fot, att afkastningen mångdubblas, så sker det både till fideikommissariens båtnad och till hans efterkommandes nytta.
» Expeditions-chefen, » Expeditions-sekreterarne, » Protokolls-sekreterarne, » Registratorn, » Kanslisterne, Kopisterne och extra ordinarie tjenstemännen, samt n Chefen i Bränvinskontroll byrån med den till biträde der anställde Kanslisten, och ä hvilka för bemälde embetsoch tjenstemän det är behöfligt att, esomoftast samtidigt, hafva statskalendern för begagnande till hands; att deremot, hvad angår Postoch Inrikes Tidningarne, det antal exemplar deraf, för hvilket prenumeratiousafgift af meranämnde expensmedei erlagts, hittills varit inskränkt till 5, nemligen: 1 exemplar för Herr Stats-rådet och Departements-chefen, 3 » för Herrar Stats-råd utan Departement; och 1 » att i Expeditionen begagnas och der förvaras; samt slutligen, vidkommande de 2:ne utländska tidningarne, att, sedan Eders Kongl. Maj:t, på sätt närlagde utdrag af protokollet öfver Civil-ärenden för den 10 Januari 1862 gifver vid handen, behagat i nåder tillåta, att af Civil-departements-expeditionens expensmedei ett belopp af högst 150 Riksdaler R:mt finge för nämnde är och tillsvidare årligen användas till prenumeration för Expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, sorn Herr Departements-chefen funne för Expeditionen behöfliga, jag på Herr^ Stats-rådets och Departements-chefens befallning föranstaltat om prenumeration för ar 1862 på L Independance Beige och den Danska Illustreret Tidende, för hvilka i expensmedelsräkningen upptagits omförmälda summa af 79 R:dr 78 öre. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Al lern ådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligligsts tjenare och undersåte: Vollrath Ekström. Stockholm den 31 December 1864. 357 — (Bilaga.) Utdrag af Protokoll öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit K omin gen i Stats-rådet å Stockholm.
Jag får således vördsamt föreslå: att K. St:r bevilja, till förbättrande af den allmänna segelleden från Hattefura hamn förbi Köpmannabro till Upperud, 163,419 rdr, samt, för uptagande af en sluss vid Upperud, 2/3 af det dertill erforderliga belopp, eller 66,183 rdr 50 öre rmt, under tillämpning af de allmänna föreskrifter, som i afs:de å statsbidrag för vat - Den 1 December f. m. tenkommunikationer och väganläggningar vid innev:de Riksdag varda meddelade. Remitterades till St.atsUtsk:t. Vidare upläste Gr. Sparre en så lydande motion: Då vid 1853 —1854 årens Riksdag på K. M:s derom gjorda framställning R. St:r beslöto, att stamjernbanor skulle genom Statens omedelbara försorg anläggas, fattades tillika det beslut: »att företagandet och utförandet af smärre jernvägsanläggningar skulle ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten, samt att pfi särskild pröfning i hvarje fall skulle bero, om och i hvad mån dylika företag borde af Staten understödjas, hvarvid företräde borde tillerkännas anläggningen af sådana jernvägar, som Icomme att stå i direkt förbindelse med någon af Slaten anlagd jernbana». Detta sistnämnda tillägg är ur tvänne synpunkter förtjent af särdeles afs:de; först nemi. ur synpunkten af Statens gagn, som, då den sjelf bekostar anläggningen af stambanorna, afsedda till pulsådrar för den allmänna rörelsen, måste vara interesserad för anläggningen af bibanor, utan hvilka, särdeles i vårt folkfattiga land, erforderlig tillförsel till stambanorna uteblir; och för det andra, ur synpunkten af de särskilda orternas interesse, hvilket rätt upfattadt pckså ingår i Statens.
Stats-verkets inkomst af postmedlen blifvit upptagen till 115,000: och Postverkets omkostnader till . 485,000: hvadan postmedlens sammanräknade belopp här utföres med 4:o. Kar la-Sigillala-aJgift. Denna afgift har, enligt Rikets Ständer meddelad uppgift, för är 1849 uppgått till 625,337 R:dr 24 sk. 8 r:st., hvadan Rikets Ständer äfven med beräkning af den nedsättning i detta belopp, som åtminstone under närmast följande år måste uppkomma, i följd af Rikets Ständers beslut om förändrade bestämmelser, angående kartering af fullmagter vid Militärstaterna, ansett sig kunna antaga, att totalinkomsten af Karta-Sigillata-afgiften för de fall, då densamma hittills utgått, och i afseende hvarå någon annan väsendtlig förändring, än ofvan antydda, icke blifvit af Rikets Ständer beslutat, skall komma att uppgå till 600,000: hvartill hör, till följd af Rikets Ständers, i underdånig skrifvelse den 13 innevarande månad anmälda beslut, att åtskilliga af Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-Krigsmanskassan tillförene uppburna serskilda afgifter hädanefter skola i KartaSigillata utgå, läggas beloppet af samma afgifter i jemt tal beräknade till 84,800: och utföres alltså Karta Sigillata-afgiften med 5: o. llusbe hof"s-bränner medlen. Enligt Rikshufvudboken hafva under år 1849 dessa medel uppgått till 657,468 R:dr 37 sk. 8 r:st.; och som Rikets Ständer bibehållit nu gällande grunder för beskatt Transport - 4,532,000: 000,000: — 684,800: 5,816,800: 740 Expeditions-Utskotlets. Förslag till und. Skrifvelse, N:o 224.
— Om ni nu gör det minsta försök att undkomma eller nekar att gifva mig de upplysningar jag begär, så skjuter jag er för pannan utan betänkande, men om ni håller er stilla och svarar med sans och uppriktighet, så skall genom mig åtminstone intet ondt hända er, — sade Alf på svenska, för att icke förstås af de troligen utanför lyssnande tyskarne, och fixerade honom med en obestämd aning om att hela hans ytterliga rädsla och allt hans bråk och prat endast voro förställning och dolde någon listig plan till flykt, ty ehuru han var blek och darrade i hela kroppen, fanns likväl ett uttryck af klipskhet och trots i hans små tindrande ögon, som motsade hans öfriga fega hållning. — Ni vet, att vi länge sökt er, och ni bör förstå, att jag trotsar allt för att få veta sanningen; det är således inga tomma hotelser, hvarmed jag söker skrämma er. Svara nu, går ni in på mitt alternativ? — Fråga mich, jack shall schware er, — hviskade juden matt och föll tillbaka emot stolen. — Ni känner min reskamrat, eller hur? började Alf långsamt, alltjemt med pistolmynningen i jemnhöjd med judens panna. — Ja, pustade denne, plirande med ögonen och tydligen beredd på denna fråga. — När såg ni honom första gången? — Åh, det var den gang, då jack låg och väntede på en liten affär fyr meine principalers räkning vid den svenske staden Uddevalla. Jack har det noch i minne. Det var näre att koste mich lifvet i det prusende haf, — sade han suckande och, som det tycktes beredd att underkasta sig det förhör som väntade honom! — Betänk er väl! Jag frågar, när ni första gången såg honom, — sade Alf, höjande pistolen. — Ack mein lieber herr! Jack pedyrer. — Jag skall då underhjelpa ert minne. Ni var på en masquerad i Stockholm för tvenne år sedan, ni bar en hvit pierrotkostym, och ni tappade er peruk. — Ack, mein Gott, mein Gott, das ist wahr! Jack erinnre mick detta. Men er vän herr poliskommissarien? — Poliskommissarien! — upprepade Alf förvånad.
Majit, med anledning häraf och i betraktande af härvid förekomna bevekande omständigheter, i nåder föreslagit Rikets Ständer att befria sökanden från gäldande af ifrågavarande observalionsarlvode och anmärkningsmedel. Rikets Ständer hafva, efter tagen kännedom af de hit börande handlingar, tagit detta ärende i öfvervägande, samt dervid, med afseende å de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden och ömmande omständigheter, funnit skäligt bifalla hvad E. K. Majit i berörda hänseende nådigst föreslagit. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 14 Mars 1863. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Mars 1863. Presle-Slåndel den 11 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående eftergift till förmån för enkan Martha Nilsdotter Tulpan af Kronans rutt till qvarlåtenslcapen efter hennes syster, enkan Anna Nilsdotter i Makrismåla. (Stals-Ulskotlets Utlåtande N:o 50.) S. A. K. Enligt hvad E. K. Majit uti nådig Proposition af den 5 December sistlidet år behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, har enkan Märtha Nilsdotter Tulpan i Carlshamn hos E. K. Majit i underdånighet anhållit, det E. K. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att sökanden, som numera uppnått en ålder af 82 år, måtte, under sin återstående lifstid, få tillgodonjuta qvarlåtenskapen efter sin aflidna 12 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Utskottet, sorn jemväl tagit kännedom af en från Finans-departementet till Utskottet öfverlemnad närmare redovisning rörande verkställda utbetalningar af ifrågavarande från handelsoch sjöfartsfonden förskjutna medel, har, vid behandling af detta ärende, icke kunnat undgå att fästa uppmärksamhet derå, att, ehuru, efter hvad uti Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga skrifvelse af den 19 Maj 1845 finnes antydt, till bestridande af kostnaderne för slafvarnes å S:t Barthelemy friköpamie, borde, jemte erforderligt anslag af allmänna medel, tillika begagnas d« bidrag, hvilka i sådant afseende kunde af slafvarne sjelfva erläggas, så hafva likväl dessa sistnämnde bidrag, tillhopa utgörande 2,364 spanska daler, blifvit anlitade till bildande af en understödsfond för medellösa, till arbete oförmögna, frigjorda slafvar; men då behofvet af en dylik försörjningsanstalt varit en oundgänglig följd af lifegenskapens afskafFande och upphörandet af sia fega roes förra åliggande att om sina slafvars vård och underhåll draga försorg, samt för fyllandet af nämnde behof annan tillgång ej lärer förefunnits, anser Utskottet det ofvananmärkta förhållandet icke böra föranleda till nedsättning i den äskade ersättningen för omförmälde förskotter, vid hvilkas utbetalning och användande Utskottet ej heller i öfrigt funnit något att erinra. Som emedlertid Statens nuvarande disponibla tillgångar icke medgifva godtgörandet af meranämnde betydliga förskottssumma, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte, till svar å Kongl. Majrts nådiga framställning, i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer funnit handelsoch sjöfartsfondens ifrågavarande fordran, 1 >9,760 r:dr 19 sk. banko, böra uti räkenskaperna balanceras intill nästa riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande dwisammas ersättande sig vidare utlåta. Stockholm den 17 Maj 1848.
Det har jag inte gjort! FRUN. Ah! så, du har inte läst bladet! LARSSON. Nej! - FRUN. ANNO FYRTIÅTTA Nå, så läs då, eländige! Kom, Marie! (De gå hastigt.) DE FÖRRE (utom FRUN och PIGAN 1). LARSSON (läser i tidningen). Jag har gjort revolution! Du har gjort revolution! Lundqvist har gjort revolution! Men jag skall qväfva den! PER, ARVID OCH LUNDQVIST (rusa upp). Revolution! det ska' vi se på! (De gå.) LARSSON. Lundqvist, säg till att man sadlar och sitter upp! LUNDQVIST. Jag är en fri man, medborgare! Lefve republiken! (Går.) TEN och AKTÖREN har dragit sig ut. TVÅ POLISER, en genom hvar dörr. DE FÖRRE utom PER, ARVID och LUNDQVIST, ADJUNK POLIS 1 (tar Lundqvist i kragen). Jag arresterar dig som upprorsmakare! POLIS 2. dörrarne och gå. Tjut och oväsen utanför). Här slipper ingen in! Källaren skall stängas! (Stänger LARSSON ensam, instängd söker sig ut, men förgäfves. LARSSON (rasar). Instängd! Nu, då min konung behöfver mig! Jag har gjort revolution jag, jag, Jöns Abraham Larsson, och ANNO FYRTIÅTTA kan inte qväfva den; jag, den laglydige, den trogne undersåten, har gjort revolution! O, min sabel, min häst, min häst! i fallet.) (Ett skott utanför. Han nedfaller bakom disken och slår sönder glas Ridå. ANNO FYRTIÅTTA Fjerde Akten. FRU LARSSON (Hos LARSSON. Samma rum som i första akten men allt i oordning ; ett klädningsmönster på skrifbordet; GOSSARNE spela Fortuna; LINDA står och stryker vid det runda bordet; stolar och soffor belamrade med fruntimmersplagg.) sitter och vaggar; Adjunktens FÄSTMÖ står och klipper till Scen 1. lar med sabeln.
Talarens uttryck; men deremot anhåller jag att så vida den värde Ledamoten har någon orsak att klandra min Embetsmanna - Befattning, det jag i en" mera laglig form må ställas till ansvar, och på hvilken bana jag med lugn samt fredadt samvete hoppas kunna gå honom till mötes. Herr af Wingård , Johan, förenade sig med Giefve Mörner. Grefve von Bosén, Gustaf B abert: I anledning af det Hietanen Herr Ba:on Stael i dag uppläst, får jag äran vördsammast göra en Anmärkning. Herr Baron Stael har anfört såsom bevis Uppå, ”att Herrar Landshöfdingars JLmbets-Bapporter ej alltid vore så alldeles enliga med sanna förhållandet i deras Provincer: Att då Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus Län till Kongl. Majit inberättat, att i dess Län icke funnos några Restantier i Krono-uppböden, utan att alltsammans bhfvit riktigt af Allmänheten betalt och Kongl. Majit i anledning deraf i Tidningarne låtit lörklara Landshöfdingen Sitt Nådiga välbehag deröfver, hade — allt detta oagtadt, en kort tid derefter eu stor Balance yppat sig.” Jas får likväl dervid upplysa, att det Nådiga välbenag Kongl. M->j:t yttradt öfver ifrågavarande Landshöfdingen Errbets - åtgärder, var föranledt at Revisionens underdåniga berat - 240 Dm 8 December. telse derom: Den Balance, hvarom Herr Baron Stael taladt, yppades i Ränteriet, och hade ej ringaste gemenskap med Uppbörderne. Den tillkom genom underslef utaf en Krono Fogde, som förfalskadt Quittencer, hvilket förfalskningsbrott var så behändigt verkstäldt, att Revisionen ej kunnat upptäcka det första gången, utaa blef det<a sednare utredt vid den undersökning, gom på Nådig Befallning verkställdes af Herr KammarRådet Fägersten. Genom denna undersökning bevistes ytterligare, att
Om jag ej oriktigt fattat Herr Grefvens och LandtMarskaikens till mig gjorda framställning, var frågan om remiss redan bifallen, och jag trodde, att min motion afven helt och håliei. innefattades uti remissen *54 Z)$n *5 Maji e. m. af Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse, under förutsättning att Utskotten skulle vara pligtige upp-: taga ämnet i hela dess vidd. Så vida likväl detta icke vore rätta förhållandet, nödgas jag härmedelst nu åter upptaga min motion, hvaruti jag tror mig handla conseqvent, då Herr Grefven och LandtMarskalken till mitt eget orapröfyande öfyerlemnade. att återkalla motionen pljer icke. Herr Grefven och LandtMarftalken förklarade, att den af Ridders^apet och Adeln beslutade remiss endast angick Kongl, Majds högstberörde Nådiga Skrifvelse; och ehuru Hern Grefven och LandtMarf talken korrt efter dess första Proposition äfven ämnat framställa Proposition till remiss å Herr Lefréns motion, flade Herr Ho.ndtM.arf tvänne remisser af enahanda ämne till samma Utskott voro öfverflödige, samt af denna anledning hemställt, om icke Herr Lefrén behagade från vidare fullföljd af dess motion afstå. Då likväl nu.Herr Lefrén åter önskat, att berörde motion mätte upptagas och behörigen handläggas, fann Herr Grefven och LandtMarskalken, för dess del, sådant ingalunda kunna Herr Lefrén förvägras. Friherre Anckarsvärd: Jag lärer något otydligt hafva uttryckt mig i mitt förra yttrande, om någon irring deraf kunnat uppstå, huruvida jag. förblandat behandlingen af Kongl. Maj:ts, Nådiga Skrifvelse, och af den enskilda motionen, . Jag får derföre förklara, att jag anse?
Ridderskapets och Adelns concession af dess privilegium att ensamt besitta Säte - Lag" samt Allm. Desv. o. Occ. Utsk. TJlt. N-o 60. 33 Säterier; finnes, enligt Utskottens omdöme, intet skäl att betaga hvarken Arrendatoren af ett Säteri, ej eller Frälsebonden, som ansvarar för utskylderne af hemmanet, ej mindre till Kongl. Maj:t och Kronan, än till Kyrkan och Presterskapet, den rätt, som af hvarje annan Arrendator och Brukare af annan mer eller mindre privilegierad jord, under samma vilkor, utöfvas. Någon rubbning af jordens verkliga värde bör icke deraf befaras, då Utskotten hvarken liilstyrkt, att Författningen må blifva retroactiv, utan endast gälla för Landtbönder, som hädanefter antagas, ej eller betagit Godsegaren frihet att genom Contract förbehålla sig , sjelf Yoterings-rätten. Anledning till misssämja mellan Jordegare och Landtbonde må val ock icke mera häraf kunna herntas, än af enahanda förhållande hittills mellan Arrendatorer och Egare af annan slags jord. Mödan åter att i ett Contract tillägga en enda punkt bör väl icke finnas Öfver höfven betungande för den, som anser värdet af sin jord i någon mon beroende af Valrättighetens utöfning. Att, i likhet med hvad en värd Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln yrkat, inskränka berörde rättighet, endast till de Arrendatorer, hvilkas Contract äro uppgjorde minst för fem hih. t.R. St. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. iV.-o 6a. är, skulle vid Prestval förorsaka det hinder och uppehåll, att alla Arrende Contract mäste på Frågodagen företes och granskas, äfvensom den ojemnhet, att ej säga orättvisa, att samma skyldighet, utgörandet af Ecclesiastika onera, icke för alla Arrendatorer medförde samma rättighet att votera.
Utskotten till gemensam handläggning fatt emottaga ett af Herr Hjerta , Gustaf, till Protocallet för den 15 sistlidne December gjordt anförande, deruti den önskan yttras, att Utskotten måtte erhålla uppdrag undersöka alla de författningar, som angå Seglationen så väl i fikets större Insjöar som längs Kusterne; att alla hinder derföre, vare sig i fartygens construction och däckning, i afgifter, hvilka icke nödvändigt tarfvas, i föreskrifter, som allenast afse controller 5 otjenligt uppburna pålagor, eller i onödige och liinderlige Tulloch Förpassningsåtgärder, måtte till upphäfvande anmälas, samt deremot föreslås allt hvad genom lättade tillgångar å Lotsar, förbättrade Bakoch Landkännings ansta! ter, Sjömärken och Sjökort, kan denna Seglation befordra, i sammanhang hvarmed Utskotten skulle ega att hos Rikets Ständer föreslå (vänne underdåniga skrifvelser till Kongl, Majit, den ena, ”innefattande Stats-sdmt Allm. Besv.oOeC.-Uts1. Utl-N:oli. 4 5 ’’de beslut, Rikets Ständer med deras besltu ”tande rätt, hvad Skattemedlen angår, funnit ”sig böra till handelns lättnad vidtaga, och ’den andra, innefattande de önskningar, angående Allmänna Inrättningar och föreskrifter, dem Rikets Ständer i öfrigt funnit ”nödigt att hos Kongl. Majit i Önskningsväg •^anmäla.”
Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkhing, att anslagec skul' le kunna nedsättas, dels genom stadgande af en längre Brukningstid än 6 år för Uifmonderingeri, och dels af den orsak att den effectiva styrkan ej skall Vara 20.000 man, utan blott omkring 18,400 man; sa får Utskottet förklara, att erfarenheten tillräckligen ådaga'agdt angelägenheten deraf, att ej längre än under berörde förbrukningstid, påräkna en Soldat-mondering på det hela, ehuruväl, såsom Utskottet nu föreslagit, hvad visse persedlar angår, det må ankomma på Beklädnads’-.Directionerne, att den, i n ohn af behofvet, utdela; och beträffande åter den besparing, som förments äga runi, i anseende till den mindre numerairen af effectiva styrkan; så enär i stället böra utgå beklädnadspiedel till Under - Officerare eller för Spel i Nummer; blifver någon förminskning af omförmälte orsak icke;, möjlig, uti anslaget; hvarförutan Utskottet ansett det vara i sin ordning, att detta anslag, såsom blott förslagsvis upp* fördt, göres häldre tillräckligare än för knappt, emedan priserne innan nästa Riksdag kunna stiga samt hvad i annat fall öfverblifver kommef Stats-Verket såsom besparing tillgodo. Hvad för öfrigt blifvit erindtadt, 1 afseende på det reglementariska af förevarande förslag, inskränker sig lill någre mindre omständigheter, sorn i ett ämne af så mycken vigt och der skiijäktige förhållanden i serskildte orter, icke kunna närmare afses, synas icke böra Mihang till Riks-St. Erot. igij-igiS. i:dc Samh N'.r iSp ipa» Stats-Utskottets Betänkan/len1 föranleda till undantag, de där skulle rubba och möjligen tillintetgöra förslaget.