Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till provision må, under sådana vilkor, jemnväl kunna hänföras följande qvantiteter Vin, Bränvin, Kaffe och Risgryn, nemligen: för fartyg kommande från Östersjön eller till någon hamn i Halland samt Göteborgs och Bohus län från Nordsjöorter samt Holland, England och Franska Vestersjöhamnar: 2 kannor Vin, 1 kanna Bränvin, 2 skålpund Kaffe och 3 skålpund Risgryn, räknadt på hvarje person af besättningens och passagerarnes antal, samt för fartyg, kommande från orter utom Östersjön, med undantag för nyssnämnde fart till Halland och Bohuslän: 3 kannor Vin, 2 kannor Bränvin, 4 skålpund Kaffe och 6 skålpund Risgryn, på enahanda sätt beräknadt. Härvid bör för öfrigt iakttagas, att Vin och Bränvin icke mot hvarandra utbytas; så att den, som har mindre af den ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan; äfvensom att hvad af förenämnda fyra provisionsartiklar öfverstiger en skeppares sålunda bestämda förråd i lossningsorten skall, då fartyget icke omedelbart ånyo användes för utrikes fart, ovilkorligen förtullas. Är från utrikes ort kommande fartyg, Svenskt eller främmande, ämnadt att omedelbart ånyo användas för utrikes fart, må skepparen, då han vid sin ankomst till Riket såsom provisionsartiklar inedhafver Vin, Bränvin, Kaffe och Risgryn i större qvantiteter, än genom denna § bestämmes, vara berättigad att öfverskottet i märkrullan till återutförsel upptaga, hvarefter det bör under tullförsegling i packhuset eller i något säkert och tjenligt rum ombord å fartyget förvaras, till dess skepparen åter afseglar, då den kontroll iakttages, som i 45 § Tullstadgan för re-exportgods finnes föreskrifven. Likväl och derest något af detta öfverskott, under sådant fartygs längre qvarblifvande i Svensk hamn, för besättningen till begagnande om 80 skeppsbord finnes nödigt, må det i mån af behof utlemnas, hvarvid motsvarande afskrifning å de på märkrullan till återutförsel uppförda qvantiteter bör ske.
199 frii-l.se deraf, som motsvarar kansligebiihren och sigillpenningarne, hvilka således i dylika fall höra kunna från det sammanförda kartebeloppet afräknas, Piikets Ständer funnit nödigt, elels att vid hvarje rubrik inom parenthes anmärkes, huru stor del af nämnde belopp motsvarar elen fordna kansligebiihren, dels ock att vid slutet af §:n, likasom nu, utsättes beloppet af sigillpenningarne, hvilket, såsom i de flesta fall lika, synes för korthetens skull, icke behöfva vid hvarje serskild rubrik anmärkas; och har, i öfverensstämmelse med dessa grunder, 5 §:n erhållit den förändrade redaktion, som finnes i förslaget införd. Rikets Ständer hafva dessutom ansett dels rubriken ”kommendörsoch liddarebref af Wår Svärds-orden, hvilka, i följd af under påstående fälttåg skedd utnämning, utgifvas — fria,” höra vid ifrågavarande § utgå, enär stadgandet härom finnes infördt vid 7 §, der det ock rätteligen bör hafva sin plats; dels att uti rubriken: ”alle Wäre domar under 2,000 r:dr samt sådana, deri icke något qvantum nämnes” &c. orden ”deri icke något qvantum nämnes” må utbytas mot: ”hvilka icke röra något bestämdt värde”; dels ock att rubriken: ”Wäre pass för skepp med lastning till Barbaresk-staterne eller andra utrikes orter” skäligen torde kunna ur författningen uteslutas, enär, enligt livad Rikets Ständer inhemtat, utfärdandet af dylika pass hädanefter icke lärer ifrågakomma. § 6. Då Rikets Ständer ansett folkskolelärare vara att hänföra till samma kategori, som de i denna § upptagne ”ringare skol-betjente, paedagoger,” m. fl., har afgiften för deras fullmagter funnits höra utgöras efter enahanda grund, som för de sistnämnde, bland hvilka de alltså blifvit uppförde.
Anbefalld att, i anledning af Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning är 1859, afgifva underdånigt utlåtande, i hvad rörer Kongl. Flottans station i Stockholm och depot i Götheborg, får jag, till åtlydnad häraf, underdånigst anföra: Vid § 2, Innefattande förslag, »att hvarje fartyg af större cert må erhålla särskildt konto», att, sedan jag förlidet år, i anledning af dåvarande Revisorers framställning, yttrat mig i ämnet, jag dervid icke har annat att erinra, än att, derest förslaget skulle vinna bifall och äfven vid denna station, hvarest för närvarande icke finnas fartyg, som synas vara att hänföra till de af Revisorerne åsyftade, komma att få någon väsendtlig tilllämpning, sådant sannolikt skulle föranleda behof af tillökning i civilpersonalens antal. Vid § 3. Att, i anledning af det deruti förekommande, tillförene tillstyrkta förslag om de nu skiljda anslagens till Flottans nybyggnad och underhåll sammanförande under eu enda titel, något vidare yttrande från min sida ej torde erfordras, — 313 — Vid § 4, Hvaruti Revisorerne. lika med Kongl. Förvaltningen af sjöärendena, ansett inventering af stationernas förråd böra företagas endast hvart 9:de eller 10:de år, att äfven härvid ej är något att af mig vidare anföra. Vid § 6.
Pappa hade också mött din Onkel, som helsat från mig, och utbredde sig under supéen i sådana loftal öfver honom, att jag slutade med att bli ordentligt uppskrämd, för det jag talat med honom som med en annan menniska. Men det felet var ditt. Pappa sade också i går att han blir tvungen resa upp till i nästa månad, och vill undertiden lemna mig på Sjöröd, der han påstår jag rätt väl behöfver vara någon tid – särdeles tror jag, för att min gode älskade Pappa tycker jag har blifvit mager. Men det är bara Annas dumheter. Låt mig nu i tid veta hvad du menar om den der visiten på Sjöröd. Annars far jag icke upp till sjelfva borgen, utan stadnar hos de andra småflickorna i Skolhuset, hvarifrån du då får ha besvär att i egen hög person hämta din Eva. Ack Gunla! Jag är så rädd att din Onkels utrop Det kan väl aldrig vara Fröken Eva Nordenspets jag &c. &c. vill säga det samma som Gunnilla Weilingk kan väl aldrig kalla en sådan yr, förmäten liten fjolla för sin vän. Ack jag kan ju icke hjelpa att jag ser så yr och barnslig och obetydlig ut, och min enda tröst är, att vore jag än tandlös som en sjuttioårsgumma, och högtidlig som Amina B, och stor som en Jättinna, förtjente jag icke din vänskap bättre för det. Hur kan en sådan Ängel som Marie tänka att Adolf varit lyckligare utan henne – tänka ens på möjligheten att han kunde lefva utan henne. Du kan aldrig tro hur ondt de orden göra mig! Ekholmen den förste Februari 1833. Min egen, min härliga Gunla! Var så god och gör nu för en gång hvad jag aldrig kan beqväma mig till, nämligen att se på ett brefs datum. Beskåda nu min första Februari. Vet du väl hvarföre den ser så ut? Mins du kanske denna dag för fem år sedan? Någonting skulle visst kunna påminna dig om den, om du ville draga fram ditt skuldregister af ädla gerningar och goda tankar, af hvilka några nödvändigt måste falla in på den dagen, men det vore väl knappt värdt be dig härom.
» Så mycket mera », fortsatte min tungfardige reskamrat, » som vår postvagn är en snabbkörare, som helt säkert kommer fortare fram än ert körtyg. » » Håll, må gå, jag antar ert vänliga anbud ... Miska! här har ni pengar, kom efter så fort som möjligt och kör genast hem till tant. » Miska stoppade penningarne på sig, medan min reskamrat artigt hjelpte upp damen i vagnen, och redan om några minuter gick det raskt framåt igen, som om ingenting händt Måne och stjernor voro ännu höljda i lika tjocka moln, fastän vi nu mera än någonsin hade behöft ljus. Vi kunde icke urskilja ett grand af damens ansigtsdrag, så nyfikna vi naturligtvis än voro. Vi fingo nöja oss med hvad fantasien kunde ingifva oss och så hoppas, att himlen slutligen skulle lemna oss sitt bistånd. Vi åkte en stund utan att säga ett ord och vår nya reskamrat använde tiden att göra sig det så beqvämt som möjligt. Min humoristiske kamrat tog slutligen till orda. » Min sann&gt;, sade han, » nu först ser jag hvilket härligt rcseäfventyr vi haft. Genom den lilla olycka, ni, min nådiga, råkat ut för och öfver hvilken jag, oss emellan sagdt, är nog nedrig att glädja mig, har ni blifvit hjeltinnan i antingen en lustig eller en tragisk novell. Är det inte kostligt? Haha! » » Huru, mi: i herre! Ni skämtar med min olycka? » » Bara af egoism ... ty jag har tur! — Hvilket åfven-t; !. Men jag pratar tokerier och ber om ursäkt, men jag k; t i inte förr. ka mitt lynne. Ni skall nämligen veta, min nå iga, att det äfventyrliga, det romantiska, det hemlighetsfulla M * mitt lifsclanent ... » » Det kan vara mycket vackert, men jag förstår inte ... » » Hvarfor jag säger er allt det der, då jag nu har den olyckan att inte vara kand af er?
Det förslag till stadgande om straff för efterapning och förfalskning f Privatbankernes sedlar, sorn i förra Betänkandet, pag. 28 5:te raden nedifrån, förekommer, torde, fastän någon anmärkning deremot icke blifvit gjord, böra till redaotionen jemkas och erhålla förändrade följande lydelse: att hvar, som eftergör eller Jörfalskar enskilt Låneoch Sedel-Banks tryckta eller graverade creditsedel, äfvensom den, hvilken utpränglar sådan veterligen eftergjord eller förfalskad sedel, skall fällas till det straff, som, i afseende å Rikets Ständers Banks sedlar, för enahanda brott stadgadt är. Slutligen få Utskotten vördsamt öfverlemna, om icke, derest Kongl. Maj:t skulle vägra Nådigt bifall till Rikets Ständers i underdånighet gjorda hemställa71, om antagande af Riksdaler Courant såsom myntenhet, de här ofvan stadgade penningebelopp måga i annan myntsort bestämmas, utan rubbning af de härigenom uttryckta värden. Flere Ledamöters serskilda meningar bifogas. Stockholm den 3 Mars i835. (Efterföljande Häfte 3* innefattar Reser valro nense emot föregående Utlåtande N:o 40 Bihang tili R. Se. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i835. Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande IV.o 4- r Reservationer: af Herr Grefve Frölich, D.: ”Det torde böra medgifvas afven af dem, som icke anse Lagstiftning För enskild Bankrörelse såsom ett af de vigtigaste mål vid denna Riksdag, att uppgiften derom varit en af de svåraste. Skulle det lyckas, så kan Sverige skryta att vara det enda land, i verlden, hvars Bankrörelse systematiskt grundades på Lag, — och hvad betydde väl då mödan man användt för alt få en sådan? Icke nog eljest dermed, att enskilda Banker baft både förutfattad motvilja och måhända sakinteressen emot sig, grundsatserne derföre hafva varit mångfaldigt olika, nya och främmande för mångå och hittills outredda.
StatsContoirets vägran, att, vid 1827 års Revision, lemna tillfälle för den af Revisorerne begärde inventering af K, RänteKammaren. 4a Riksdagsordningen innehölle likväl, att StatsContoiret borde, likasom Bancooch RiksgäldsVerken, i frågan om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela; och Utskottet borde derföre vidtaga sådan åtgärd, som för framtiden undanröjde ali möjlighet till missförstånd, i anseende till Lagens bokstafveliga mening i detta hänseende, samt ådagalägga, huruvida K. RänteKaminarens inventering, såsom ingående uti nödvändigheten af en fullständig Controll vid framtida Revisioner borde äga rum eller icke. I anseende till de förvaltande Verkens förhållanden till R. St:rs Revisorer har Hr Friherren tillika ansett af högsta nödvändighet, att så bestämda gränslinier uppdrogos, alt all utväg till förnärmande af R. St:rs värdighet betoges dem, som kunde äga böjelse, att, oansedt Grundlagens tydliga och bokstafliga stadgande, vilja göra ett försök i denna del; hvadan Hr Friherren föreslagit, att, i enlighet med 68 §, Riksdagsordningen, en ny Instruction af RSt:r utfärda - Betänka n den, N:o 353. i<)f) des för deras Revisorer , som kommo att öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd, styrelse och förvaltning, hvarvid en vägledning, i anseende till behofvet, synts Frilierrn kunna hemtas af de till 1827 års RevisionsProtocoIler yttrade olika meningar om Stadgandernes ordaförstånd i den nu gällande Instructionen. 2:0 af Hr vop Hartmansdorffj August: att, för ett snart biläggande af den tvist, hvilken, sedan sista Riksdag, uppstått, i anledning af de olika meningar, som om Ständernes granskningsrätt i fråga om användandet af StatsAnsIagen, af begge Statsmagterne blifvit framställta, StatsUtskottet borde ju förr destohäldfe afgifva Förslag till en förnyad Instruction för R.
St:r sjelfve och deras Utskott kunna sådant undvara, och får således, utan vidare afseende på de gjorda anmärkningarne underställa Förslaget om de ofvanberörde 500 Ridrs uppförande på Stat, R. St:rs vidare pröfning. i4:o Vid de tillökningar Utskottet föreslagit uti allmänna förslagssummorne för Charta;SigillatceVer-* kets omkostnader samt till Skrifmaterialier och Expertcerj ved och ljus för Collegierne nu fl. publiquc Verk hafva, med undantag af ett yttrande af Hr Ribbingt Arvidj hvarigenom han förmält sig, på grund af dess förslag i frågan om förändrat sätt för Domares aflöning, icke kunna tillstyrka uppförandet på Stat af den upptagne tillökningen, 6000 R:dr i anslaget till Skrifmaterialier, någre egentliga anmärkningar väl icke 4 B. 4 5o Stats-UtsVöttef* funnits vara gjorda; ehuru inom R. o. A. Hr von Hartmansdorff framställt, såsom ett medel till minskning i den större åtgången på skrifmaterialier inom Verken, der Expeditionslösen ägde rum, att lemna dem på Entreprenad åt Secreteraren eller dem som uppsatte Expeditionerne, då, genom det att vinsten på dragen stil lomme i strid med vinsten på Skrifmaterialier, någon besparing möjeligen på de senare kunde Staten tillskyndas; äfvensom hos Vällojl. BorgareStåndet Hr
Chefen gör årligen långa resor till utlandet, där han har de intimaste förbindelser med de största hus o c h därför kan få allt det bästa och billigaste. E n g o d princip är också att sälja allt per kontant. Till alla delar af Sverige sänder firman varor mot postförskott o c h efterkraP. — N u sedan redan ett långt streck är struket öfver vår promemoria, gå vi till Kosta glasmagasin, Regeringsgatan 24, ty glasservisen behöfver ofta kompletteras till jul o c h man kan äfven vilja bestå sig m e d en hel ny uppsättning. Här fins att välja på många sorter, släta och slipade, i de läckraste former, o c h porslin ha vi äfven att tillgå, däribland de näpnaste presentkoppar. Sedan vi fått det behofvet fylldt, skynda vi till staden, ty vi måste ha litet orre o c h tjäder till jul, kanske också några dussin läckra ostron, och då vända vi oss naturligtvis till Wirén &amp; Co. i Skräddaregränd n:r 2. Tvål för tvätten k ö p a vi hos Lars Montén, n:r 19 Stora Nygatan, men vi få k o m m a ihåg, att det skall vara neutral kärntvål till ylleo c h oleintvål till linnetvätt. I hvilken specerihandel eller parfymbod som helst blifva vi försedda med Gahns präktiga aseptin, oundgänglig i hvarje hem. Slutligen vilja vi ha litet sommar midt i vintern och gå därför in i Svensons frö- handel, Lilla Nygatan n:r 17, där vi bli väl försedda med blomsterfrö o c h snart blommande hyacinter. V i skola icke heller g l ö m m a att förse oss m e d några buteljer a f Liljeholms vinfabriks helsosamma bärviner, hvilka finnas hos herrar specerihandlare. Ej heller skola vi försumma att titta in i Barnängens välkända försäljningsmagasin 47 Vesterlånggaian, där vi ha att välja ur ett rikt lager af fina parfymer, o c h hos hvilken som helst af de större speceriaffärerna få vi ett par paket af Suchards prisbelönta chocolad, denna fullkomligt rena o c h hälsobringande cacao, som redan vunnit världsrykte.
— Jag får tillägga, alt det i Hr Gunther* reservation åberopade K. bref af den 20 Dec. 1735 uttryckligen innehåller, att författningen om kyrkopliklen skulle förblifva gällande blott intilldess den då föreslagna kvi ko-ordningen hunnit öfverses vid nästföljande riksdag ; men smil denna nya kyrko-ordning då icke kom miller pröfning, koni kyrkopliklen att bibehållas, och blef den hos oss systematiskt införd genom K. förklaringen af den 23 Mars 1807, en förklaring, öfver hvilken folket aldrig blifvit bordt, utan sorn fått emottagas, utan att Ständerne ens baft tillfälle ali deröfver uttala deras mening. Jag kan således ej tro, att kyrkopliklen är något, som nationen önskat, utan jag tror tvertom, att allmänna opinionen talar emot densamma, och att allmänna tänkesättet är, att den icke verkar lill sitt ändamål , utan till raka motsatsen. IJå sådan grund, neli med åberopande af hvad Utsk. vidare anfört, samt då jag icke af någon consideration för den brottslige, utan för det allmännas bästa, väckt frågan om uppenbara kyrkoplik tens upphäfvande obetingad!, så att i stället enskild skrift skall undergås, får jag nu vidblifva mitt härom gjorda förslag samt ånyo vördsamt yrka propos. i den syftning, som Frih. Boye framställt, och hvilken öfverensstämnier med hvad jag tagit mig friheten föreslå. Frih. Gederström, Anders: Frih. Raab bar afmitt yttrande velat draga den slutsats, att kyrkoplik ten, enär den af allmänheten åses med vämjelse, vore afskräckande från brott. Om detta vore förhållandet, så hemställer jag, hvarföre man ifrar si mycket för borttagande af de qvalificerade dödsstraffen, spöstraffet och andra offentliga straff. Man har dock på andra sidan yttrat, alt man vore på vägen att borttaga alla dessa straff, att det vore högsta skäl att göra det, roen att man likväl ej bör göra det, förrän det kan ske i ett belt svsteiiie. Om man antager, att det är något afskräckande deruti, såsom Frih.
Mom. 6 Antogs, så lydandeSkulle, vid omsättning af diskontlån, någon felaktighet på det inlemnade reversalet förefinnas, för ett sådant dokument inom en månad derefter emot ett nytt fullständigt reversal utbytas, likväl under vilkor, alt den föreskrifna inbetalningen blifvit vid första dokumentets inlemmande verkställd, och att Diskont-verkets säkerhet i öfrigt är behörigen bevarad. Mom. 7. Bifölls. De öfriga Riks-Stånden inbjudas vördsamt och vänligen att i Borgare-Ståndets beslut, angående !:sta och 6.te momenten af 45:dje punkten, sig förena. Fyrationdefjerde punkten och följande punkter, till och med den femtionde* Biföllos. och femtiondeförsta punkten. Återremitterades. Särskilda anmälanden, som uti Banko-Utskottets Betänkande, N:o 25, förekommo, men hvilka ej påkalla något Ståndets yttrande, Lades till handlingarne. Prot.-Utdrag den 20 och 22 Juni 1860. 477 Frän Hederv. Bonde-Ständet. S. D. Efter skedd föredragning afslogs Banko-Utskottets Utlåtande Nio 24, i anledning af vackt motion om präglande af en skådepenning till åminnelse af Hans Majit Konung Carl XV och Hess Höga Gemåls kröning. Den 20 och 22 Juni. Frän Högloft. Ridderskapel och Adetn. S. S. I). D. Vid föredra ning af Banko-Utskottets den 15 och 16 dennes på hordet lagda Betänkande N:o 25, med förslag till reglering af Bankens låne och krediliv-rörelse samt om användande af upplupen odisponerad Bankovinst, stadnade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut: lista och 2:dra punkterna. Utskottets förslag biföllos. 3:dje punkten. Utskottets förslag bifölls, med den förändring, att de i mom. 3 förekommande orden: ”Landskrona stads kyrka, enligt beslut vid samma riksdag.. 12,000”- uteslötos. 4:de punkten.
Enkla under ii tums tjocklek 1 tolft per medi. 5 Efter att sålunda nogsamt hafva pröfvat hvad som blifvit anfördt i afseende på Gottlåndska allmogens befrielse ifrån byggnad och underhåll af de vid öns landthamnar och inloppsställeu varande boställen lör Strandbevaknings-Tjenslemännen, anser Utskottet, uppå de skäl, som föranledt dessa boställens anläggning, och hvilka skäl i väsendtlig måtto icke hafva upphört, utan fortfara ännu alt vara gällande, sig icke kunna tillstyrka någon förändring uti allmogens skyldighet i detta fall, så länge ifrågavarande Tjenstemäns stationerande på öns kuster af behofvet påkallas och befinnes mot ändamålet svarande. Utskottet har icke heller kunnat fästa afseende på de af Motionairen åberopade besvär medelst inställelser vid ofta inträffande afoch tillträdes-syner å förenämnde boställen; alldenstund dessa inställelser ostridigt åsyfta att bereda allmogen tillfälle lill bevakande af sin rätt och bästa vid sådana förrättningar; hvadan Utskottet vördsamt hemställer, alt denna motion icke må föranleda till någon åtgärd af Rikets Höglofl. Ständer. Dock varder detta Rikets Höglofl. Sländers egen upplysta pröfning härmed vördsamt underställdt. Ånkotn till Exp.-Utsk. den i5 Maji kl. 12. Betänkande, i anledning af väckt fråga, om ett förändradt användande af den | .dels procent, som af Sterbhus inom Wermlands Län erlägges. Utskottet har till handläggning fått emottaga ett till Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen ifrån Wermland, Pehr Ericsson, ingifvet memorial, hvaruti han, under framställning af obilligheten derutinnan, att då |rdels procenten af Sterbhus i alla andra provincer, utom Wermland, tillfaller Socknarnes fattige, densamma inom nämnde Län skall vara ställd till Kongl. Serapbrmer-Gillets disposition, yrkat, att Rikets Höglofl.
Skrifvelse om beviljadt ökadt anslag för Undervisnings-Verken; N:o 454, med öfverlemnande till under - $ Prot. Utdrag den i3 Mars t83o. derskrift af den för Riksgälds-Contoiret fastställda Stat. S. D. Föredrogs å nyo oell bifölls Banco-Utskottets, den g dennes, under N:o i48» aflåtna och, Samina dag e. m., pä bordet lagda Memorial, med förslag till 4:de Artikeln 5:te Afdelningen at det nya Banco-Reglementet, innehållande de föreskrifter, sorn afse Bankens Discontrörelse. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets, den 27 sistlidne Februarii, under N:o 73, aflåtna och, den 11 dennes e. in., pä bordet lagda Memorial, i anledning af återremiss å Utskottets i Memorial, N:o 66, förut meddelade Utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition, angående förändrad redaction af 63 §. Regerings-Formen; fann Ridderskåpet och Adeln, att, enär högstberörde Proposition redan blifvit, till den behandling 8 r §. Regerings-Formen föreskrifver, den 22 sistlidne Februarii f. m., af Ridderskapet och Adeln godkänd, Utskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till Handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo följande Constitutions-Utskottets, den 27 sistlidne Februarii, aflåtna och, den Ii dennes e. m., på bordet lagda Memorial: N:o 71, i anledning af återremiss å Utskottets uti Memorial, N:o 63, förut meddelade förslag till ändring och omflyttning af 2 mom, 56 §• Trot. Regeringsformen, jemkning i samma Grundlags 81 §. och tillägg vid 73 §. Riksdagsordningen ; N:o 7a, i anledning af återretriiss a Utskottets, i Memorial N:o 65, förut meddelade förslag till ändring af 68 §.
Som en blixt spred sig ryktet om den skymf, som den sköna » rosen » lidit, och ett doft mummel af förtrytelse hördes i borgerskapets leder, men vördnaden var stor, och det höll på att stanna vid denna oskyldiga opinionsyttring, då ryktet ock hann fram till smårummen, der vid ett spelbord gillets så godt som enväldige direktör, en tobaksfabrikör, som hette Suul, hvilken tjent sig upp till en högst betydande förmögen het och inom. staden åtnjöt lika stort som välförtjent anseende, i all sköns lugn satt och tog sig ett parti med några goda vänner. Gubben teg men gick upp från spelbordet och inträdde i balsalen just som en dans skulle spelas upp. Den vredgade direktören gick nu fram rakt under musikläktaren, klappade i händerna och sade till musiken » balen är slut — blås af ». Här hjelpte inga böner. Det var gillets lokal och gillets bal. Adeln hedrade den blott genom sin närvaro samt fick tiga och lida. Gästerna troppade af och knappt var det rent hus, förr än timmerkarlar uppkallades för att genast jemna den adliga upphöjningen med det andra golfvet. Nästa bal, som kom; hade blott ett golf att dansa på, och innan balen började, förklarade gubben Suul högt och tydligt: &gt;Nu ä * alla platser i den här salen lika goda ». Och så var det adliga balprivilegiet i Knutsalen afskaffadt. Men jag återvänder till rangstridema på 1600-talet. Redan 1660 fordrade adeln i sina postulater till Carl XI: s förmyndareregering, att » den rang mellan ridder-skapet och adeln måtte göras, till hvilken våra adliga privilegier oss vägen bana, så att de samtliga med de förmåner, hvilka uti Sveriges lag 23 cap.