Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af jordens afkastning eller afgäld utgår till rådhus och publika byggnaders underhåll ... ^10: samt för personer: Kurhusmedel .. 646: 42. — Spinnhusmedel .. 13: Kontrollstämpelmedel 79: 25. io. Riddarhusafgift .. 65: Afgift till stadspastoratet 3,237 : 36. a. D:o till Arniralitetskyrkan .. 180: 4. — Öre talsa fgift ... 1,620: 8. — D:o till handtverksföreningens kassa 80: 12. — Extra folkskoleafgift 383: 30. — Brandvaktsinrättningen 1,671: För ungdomens undervisning finnas jemte en lägre lärdomsskola med en apologistklass, i hvilken skola under sistlidet år 128 lärjungar begagnat undervisning och högsta antalet samtidigt varit 110, samt vid Kong!. Maj:ts flotta artilleri-, styrmans-, konstruktions-, skeppsgosseoch barnhus-skolorna, dels en med fattigvårdsinrättningen förenad skola för omkring 105 barn af begge könen, dels ock en under loppet af för lidet och innevarande år inom stadsförsamlingen inrättad folkskola, der omkring 150 barn af båda könen undervisas, de af qvinkönet jemväl uti hvarjehanda fruntimmersarbeten. Faltigvårdsinrättningens skola är tillika så kallad söndagsskola, hvarest tillfälle är lemnädt till undervisning för handtverkslärlingar och andra, under vissa timmar på söndagseftermiddagar ne. Å härvarande kopvaerdi-varf finnes ett särskilt skeppsbyggeri-institut, som med statsmedel underhalles. Två lärare öro der stationerade, och elevernas antal är för närvarande 12. Sjukvården. För kronans manskap är flottans sjukhus. Staden aflönar eu särskild stadsläkare, men äger icke någon sjukhusinrättning.
Jag hemställer emedlertid, om icke just de af honom anförda skäl, hvarför denna näring ej befinuer sig på den ståndpunkt, den på grund af våra naturliga förhållanden borde innehafva, leda till ett resultat, motsatt det hvartill han kommit. Han har förklarat, att insigt och kapital vore de två faktorer, genom hvilka denna näringsgren skulle upphjelpas. Detta är ock fullkomligt öfverensstämmande med min åsigt. Jag anser, att fiskerinäringen skulle erhålla en hastig utveckling, om personer, hvilka egde att förfoga öfver tillräckliga kapitaler och dessutom hade insigt uti de lämpligaste methoderna lör denna näring, ställde sig i spetsen för densamma och bedrefve den i större skala. Men dervid skulle enligt min tanke tullfrihet med afseende å salt utöfva ett högst väsendtligt inflytande. Man har äfven anfört, att en lindring i priset på salt ej skulle komma den fattigare befolkningen synnerligen till godo, emedan denna klass konsumerar så obetydligt af denna vara. Denna anmärkning har redan af föregående talare blifvit besvarad, och jag ber att dertill få lägga, att i den mån priset på salt blir billigare, ökas äfven konsumtionen, dock utan att H. IV. 31 482 Den 25 April f. m. man behöfver befara, att den skall stiga till öfverflöd, ty ingen lär vilja fråssa på denna artikel, huru nödvändig den än är. I detta hänseende ber jag att få lenina några upplysningar, hvilka äro hemtade ur en berömd Engelsk nationalekonoms arbete. Efter 1817, då tullen på salt i England nedsattes, tilltog konsumtionen deraf så, att då i medeltal i 10 år före nämnde år 1817 till England införts 2,000,000 buschel, infördes år 1827 9,219,000 » 1830 10,833,000 1833 11,504,286 » Tullen på salt har visserligen den fördelen att uteslutande vara en finanstull. Den kan ej åsyfta något försök att reglera eller dereglera inhemsk näring, enär salt ej produceras i vårt land.
Yid pröfningen af det vid Utskottets Betänkande N:o 4, angående grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen sami föreskrifterna för deras tillämpning, fogade förslag till Bevillnings-Sladga. hade Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterat, bland annat, dels 29 §, med anledning af ett yttrande af Herr Ekenman, att, då i förra delen af tredje momentet talades om klassfördelning, det vore af nöden att återremittera samma moment, emedan, i händelse klassfördelningen komme att försvinna, allt hvad derom i momentet förekomme blefve öfverflödigt; dels ock 32 §, till följd af erinran af Herr Ekholm, att, då med denna § inträffade samma förhållande som med flera föregående punkter, hvilka af Ståndet blifvit återremitterade, eller att bevillningen beräknades efter 5 procent af inkomsten, konseqvensen fordrade, att jemväl 32 § återremitterades. Uti sitt Utlåtande N:o 21 underlät Utskottet att till särskildt besvarande upptaga nämnde ålerremisser af 29 och 32 §§, emedan, hvad den förra angår, hvarken bos Borgare-Ståndet eller hos de öfriga Riks-Stånden något yrkande förekommit om upphörande af de i 25, 27 och 28 §§ befintliga klassbestämmelser, på hvilka 29 § 3 mom. likväl endast har afseende, och hvad åter beträffar 32 §, densamma icke stadgar någon viss afgifts-procent, utan endast bestämmer de grunder, sorn vid uppskattningen höra följas, hvadan lydelsen af sistnämnde stadgande är oberoende af den bevillnings-procent, som må bestämmas. Nu har emellertid Borgare-Ståndet, under behandlingen af Utskottets Utlåtande, uppmanat Utskottet att jemväl i nyssberörda hänseenden sig yttra; och får Utskottet vid sådant förhållande, och på de grunder sorn här ofvan blifvit antydda, anmäla sin åsigt, att omförmälde ålerremisser icke böra föranleda lill någon förändring uti de af Utskottet föreslägne 29 och 32 g§ af Bevill nings-Sladgan.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att hos honom Frih. Stjerncrona, David, som varit utsedd till ledamot i Bev:s-Utsk., och nu var hindrad att infinna sig å Riddarhuset, anmält sin anhållan, att få med bibehållande af Riksdagsmanna-rätt afsäga sig sin plats i Utsk. R. o. Ad. biföll denna anhållan; hvarefter Hr Gro. Landtm, med tillkännagifvande, att Frih. Hjerta, såsom ledamot af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. begärt och erhållit 14 dagars ledighet, anmodade Hrr Elektorer, att utse en ledamot i BevillmsUtsk., i st. f. Frih. Stjerncrona, samt en ledamot att inträda i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk., under den Frih. Hjerta beviljade ledighet. Företog H. R. o. Ad. val af Bänkman inom 8:de Bänkm:s-Afdeln:n: efter N:o 369. Frih. Lagerstråle, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel; N:o 373. Frih. Skjöldebrand, Fullm. Frih. Manderström, Carl; ben 28 Juni. 451 inom 9:de Bänkm: s-Af dellim: eiler N:o 393. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg; inom iO:de Bänkm:s-Afdeln:n: Hr Falkenberg till Bålby, Fnllm. Gr. Falken berg, Carl Adam; inom 1%:le Bänkm:s-Afdeln:n: N:o 456. Hr Aminoff, Johan Fredrik; inom 13:de Bänkm:s-Af dellim: N:o 645. Hr Möllersvärd, Carl Henrik; N:o 702. Hr Prytz, Lars Adolf; inom 22:dra Bänkmrs-Afdclnm: C. Hr Toll, Fnllm.
Utskottet, sorn tagit detta ärende i behörig pröfning, har låtit sig föreläsas de stadganden och fi fattningar, sorn till det sammas närmare kännedom och upplys ing höra, och deraf inhemtat, att denna segiationsfrihet är en rättighet, Som ftån ålder tillbaka varit Vesterbottens Almoge, gemensamt nied Sveriges i ai mänhet, förunnad, och sedermera genom flere Kongl. R solutioner för Vest rbotten sei kildt bekräftad. I hvilket afseende Utskottet anser sig böra åberopa, utom flera författningar på 1600 talet, 1:0 Kongl. Kungörelsen den 20 November 1766, så lydande ; att Landtmannen bör öga rätt or.li frihet ti l seg'ations idkande på alla orter inom Riket, att der afsätta sina varor och LandtbruksaJ kastningar, pä hvad ort och ställe honom lägligast faller, utan att denna frihet må vara inskränkt inom någon viss tid af äret. 2:0 Kongl. Brefvet till Kammaroch CommerceCollegierne af den 5 October 1786, deruti allmogen\ i Osteroch Vesterbotten förunnas att till större beqvämlighet och säkerhet vid dess seg'ations idkande, samt de meahafvancle laddningarnes bättre conservation, betjena sig af dä ekade fartyg, likväl till högst 50 lästers drägt. 5:0 Kongl. Försäkran på Allmogens fri• och rättigheter, dat. den 4 Aprill 1789. Och sluteligen 4’° Kungl. Maj.ts Nådiga skrifvelse den 4- September J8tl till Q02, Be sv och Ekon. Utsk. Eetänkanden. Kongl CommerceCollegium i anledning af vice' Landshöfdingens i Norrbottens Län underdåniga hemställan om inskränkning i Vcsterbottniske Allmogens seglationsfriket, af innehåll: att, då den af ålder Vesterbottnisk& Allmogen beviljade
Betänkanden, 455 ej matte anses tillräcklig. 4:0 Ytterligare anförande af Herr Liljehorn, deruti han anser öfverflödigt att vederlägga Herr Pipers och Friherre Koshulls yttianlen, samt dessa Herrars oriktiga beräkning, och vädjar till föräldrars o.h deras vederlikars sanna kännedom om den kostsamma prydnaden, för deras söner eller myndlingar; förnyande för öfrigt sin hemställan, om icke nödig inskränkning så val i det öfverklagade, sorn i mycket annat är högst angelägen oh bör kunna förväntas. 5:0 Anförande af Herr von Heyne, deruti, med anledning af hvad i detta ämne blifvit anfördt, hsmställes, om icke de Militaira och Civila uniformerne äro, i jemförelse med enskilda och allmänna tillgångar, med Rikets dåliga mynt och påkallade löneförhöjningar, alltför dyrbara och lysande. Memorialets författare framställer vidare till hvarje fars bedömande och hvarje Sons eftersinna de, om icke den för omma föräldrar sälla .te tidepunkten, då deras son, efter fulländade studier, inträder på ärans bana, skall af dem motses med en blandad smärta, dä de måste taga den nu så betydliga summan till sin sons beklädnad, antingen ifrån deras nödtorftiga bergning, eller från öfriga barnsunderhåll, eller, värst af allt, skuldsätta sig derföre. Herr von Heyne anförer vidare, att qvantiteten af guldet på de civila uniformerna väl kan anses obetydlig, och att Svenska händer tillverka broderiet; men han anser dessa kunna nyttigare sysselsättas. Eesv. Och Ekon. Utsk. Bctiuikanclen.
Underlåter något Universitet, Prosteri, E/cmrn/ar-lärorerksdistrikt, Stad, Bruks-distrikt eller Härad att ställa Fullmäktig, vare förfallet till det vite, Sltindet pröfvar skäligt utsätta, och som svara kan mot den omkostnad, som ett annat och jemlikt Universitet, Prosteri, jElementar-färoverks-distrikt, Stad, Bruksdistrikt eller Härad på sin Riksdagsman göra måste; skolande — tillfallande Ståndets Kassa. § 19. Förmenar någon väljande, eller som under omröstning kommit, olagligheler vid ett Riksdagsmanna-val vara begångna, och vill deröfver klagomål anföra, äske då af Valförrättare!) behörigt Protokolls-Utdrag, hvilket sist inom nästa dags förlopp bör till Klaganden utlemnas. Den Klagande blifvit förrältadt. Kla gomål öfver val till Riksdagsmän af Preste-Ståndet ingifves, för Stiften och Elementar-läroverken hos det Konsistorium, sorn valet förrättat, samt för Universiteten och Vetenskaps-Akademien hos Konungen; och följes dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som bär ofvanföre finnas utstakade. § 22. Fullmakterna böra, för att vara gällande,dyda sålunda : "Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i skall hållas och tager sin början den befullmäkligas härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet ifrån N. N. Stift, Universitet, Akademi eller Allmänna Elementar-läroverken inom Konstitutions-Ulsko Hets Memorial N:o 31. 7 N. N. valdistrikt): (för Borgare-Ståndet Grundlagar.0
Direktör uppdragne befattning, att hafva tillsyn öfver vården af de kronan tillhörige stam-schäferier och jemväl tillhandagå enskilde schäferi-egare med upplysningar och råd rörande fårafvelns förädling samt ull-kulturen, hafva, enligt de revisions-berättelserne bilagde räkenskaps-utdrag, utom det för denna befattning bestämda årliga arfvode af 1000 R:dr, följande belopp, såsom reseoch traluaments-penningar till honom utbetalts, nemligen: under år 1849 B:co R:dr 969: 38, 1 1. 1850 „ 824: 8, 3. 1851 „ 803: 4, 6. och „ 1852 „ 832: 27, 1. varande Hofman Bang, enligt det af Kongl. Landtbruks-Akademiens Förvaltniugs-kommitté, på grund af Kongl. Brefvet den 25 näsllidue Februari med honom för innevarande år afslutade kontrakt, om hvars innehåll Utskottet förskaffat sig kännedom, berättigad att, utöfver ofvanberörde arfvode, åtnjuta traktamente af 2 R:dr för hvarje reseoch förrättningsdag jemte ersättning för skjuts efter 3 hästar under den tid, han för nämnde befattning är sysselsatt; och innehåller samma kontrakt för öfrigt, att resorne och förrättuingarue skola verkställas efter den af förvaltnings-kommittén uppgjorda plan, samt att Hofman Bang vid resornas början, eger utbekomma ett mot deras omfång svarande förskott å den honora tillerkände traktamentsoch rese-kostnads ersättning, hvaremot han, efter förrättningarnes slut, bör till samma kommitté afgifva omständlig berättelse om sin verksamhet under årets lopp. Då de utgifter, gamla ull-diskont-fonden årligen måste vidkännas för Direktören Hofman Bångs aflöning samt reseoch traktaments-kostnader, medtager en betydlig del af denna fonds årliga inkomster, och då, enligt Utskottets åsigt, de schäferi-ägare, som framgent begagna sig af hans råd och upplysningar till förbättrandet eller förökandet af deras ull-produktion böra skäligen kunna förklaras skyldige att åtminstone godtgöra kostnaderne för bemälde
LÄKAREN. men om hans närvaro plågar Er, så ska vi låsa in honom i källaren. DEN OKÄNDE. Hvarför tar man inte lifvet af sådana der stackare? LÄKAREN. Man vet ju aldrig om de äro mogna... Dåren? Ja, han går lös i trädgården och ordnar om skapelsen, - DEN OKÄNDE. För hvad? LÄKAREN. För det kommande! DEN OKÄNDE. Inte fins det något sånt! (Paus). LÄKAREN. Hvem vet! DEN OKÄNDE. lik också? Jag vet icke, men det är hemskt här i gården; kanske Ni har TILL DAMASKUS LÄKAREN. skicka upp till styrelsen... (Ta'r fram ett ben och en arm). Se här! DEN OKÄNDE. Nej, det här är ju som hos Riddar Blåskägg. LÄKAREN (hvasst). Ni kanske att jag mördar mina fruar, jag? DEN OKÄNDE. spökar väl här i huset också? Åh nej, bevars, det syns nog att Ni icke gör. Men det Hvad menar Ni med det! (Ger en skarp blick åt damen). Tror Ja då! Här i islåren har jag några stumpar, som jag skall - LÄKAREN. han år osynlig för Damen och Den Okände). Om det spökar! Fråga frun? (har dragit sig bakom vedtrafven, så att AUGUST STRINDBERG DAMEN (till Den Okände). munnen, hvad man säger! Ni kan gerna tala högt, ty min man hör illa, men han ser på DEN OKÄNDE. timme har jag aldrig upplefvat. Här stå vi och prata det mest Då skall jag begagna tillfallet och säga, att pinsammare half dumma skräp, endast derför att ingen har mod säga ut sina tankar. Jag led nyss så att jag tänkte ta fram min knif och öppna pulsådrorna för att svalka mig, men nu skulle jag ha lust att tala rent språk och spränga honom i luften. Ska vi säga honom midt i an sigtet, att vi ämna rymma, och att Ni har nog af hans fånigheter? DAMEN. under alla förhållanden uppföra sig anständigt. DEN OKÄNDE. Så väl uppfostrad Ni är!
Det vöre obilligt, och svenska folket ovärdigt, althar antaga någon cours-beräkning. Den betänklighet, som här blifvit yttrad rörande potentater som skulle komma, eller vara, i besittning af en mängd Svenska Banco-Sedlar, synes ej förtjena det afseende, man derpå velat fästa. En i Sverige högt ansedd man, ehuru ej ea potentat, har väl, såsom enskild innehafvare af Bankens sedlar, stämt densamme, för att åläggas infria dem efter hvad de lyda på, men utan framgång. Några fiendtligheter af främmande potentater, för det våra .sedlar ej betalas lika, eller efter pari, läfa icke heller vara alt befara. Jag tycker att man gerna kunde underlåta dylika, mindre saker icke egenleligen beträffande anmärkningar, och hålla sig till Utskottets Betänkande, hvarå jag vågar tillstyr - Den 29 November em. 453 ia bifall. Genom ett sådant beslut stall man visa, att Svenska folket vill göra livar man rätt, och upprätthålla ett billigt system. Herr von Heyne, Georg: Jag skulle medgifva Herr Ceder skölds tanka, tit pra»-' judicatet vore vådligt, att inlöss cn äldre skuld efter det cours-förh(dlande, som var då skulden gjordes, örn ej eli olika förhållande vore emellan f. d. Kongl. Familjens fordran, som ej kunnat disponeras, innan Konung och Ständer besluta, att den utbetala, och andra Utlänningars, 'hvilket frivilligt emottagit Svenska Banco-Sediar. Vid sådant förhållande kan jag ej annat, än bestrida ali minskning af det värde, hvartill f. d. Kongl. Familiens förmögenhet bestämdes år i8otp Då Revolutionen på ett så värdigt sätt, med moderation och utan ali hemdkänsla, utfördes, tror jag att det ej skulle vara Nationens Representanter värdigt, alt nu inskränka en förmögenhet, som då bestämdes ler en Familia; hvaraf en medlem var orsak tili det öde, som med rättvisa borde drabba deni alla. Jag tillstyrker ovillkorligt bifall å Betänkandet.
Det hade dock lyckats Styrelsen att inrätta ytterligare två holländerier, äfvensom den hade för afsigt att nnder innevarande år inköpa två nya sådana. Men genom dessa åtgärder uttömdes i det närmaste stamholländeri-fondens tillgångar, så att, då med nu befintliga medel holländeriernas antal icke kunde uppbringas till mera än tolf, hälften af rikets län skulle än vidare komma att sakna fördelen af en ädel boskaps-stam inom sina gränser, derest Styrelsen icke försattes i tillfälle att fortskynda uppnåendet af det först afsedda målet, att förse hvarje län med ett Staten tillhörigt stamholländeri, hvilket icke utan alltför stor tidsutdi-ägt kunde ske på annat sätt ån att erforderliga medel beviljades för att från utlandet och hufvudsakligen från England inköpa ädla djur, hvilket syntes lämpligen böra ske nu, medan lielsotillståndet bland djuren derstädes vore i det närmaste godt. Om äfven den tid af omkring 13 år, som förflutit sedan stamholländerier för Statens räkning här i riket först började inrättas, anses icke vara tillräcklig för att det dermed afsedda ändamål, att inom landet bilda en konstant boskapsrace af ädlare stam, ännu kunde vara ernådt, kan likväl med skäl ifrågasättas, 40 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. huruvida de genom nämnde åtgärd hittills vunna resultat i någon väsendtlig mån motsvarat de uppoffringar Staten derför fått vidkännas; — och, såvidt Utskottet kunnat inhemta, torde det böra antagas, att kostnaderna för detta ändamål hittills i allmänhet vida öfvervägt fördelarne. Då emellertid detta förhållande kan till någon del hafva härrört af tillfälliga missgynnande omständigheter, såsom sjukdomar bland boskapen m. m., och det icke synes vara osannolikt, att holländeriernas inverkan på jordbruket och särskildt på boskapsskötseln, sedan större erfarenhet numera vunnits, hvilka bosliaps-racer kunna med största fördel användas för kroasering, skall framdeles mera motsvara hvad man deraf förväntat, har Utskottet väl trott det vara lämpligt, att
Allt var jag öfver ... dessa plågsamma känslor ... taga afsked än engång!!! Dock du vill det! Axel till Anna. Hvarföre skrifver du ej? Timmarne äro så långa. Jag lider mycket, men det gör mig ändå godt att tänka: du har velat det. Axel till Anna. Intet ord från dig! Hvad vill det betyda? Det är afton re’n, ... en hemsk och stormig afton Anna, i min själ är det hemskare ännu. Skrif mig till ett lugnande ord! Axel till Anna. Min själ är så olycklig, – så retlig – jag har så mycket lidit, jag lider så mycket än. Alla vilda plågo-andar äro än så nära mig, o frukta att reta opp dem! Anna, säg mig ett ord! Axel till Anna. Och likväl vill jag hvila, måste jag hvila vid dig. Du kan ej bedraga mig. Ja, jag känner det, du kunde mörda mig – jag skulle kyssa dolken, och tro på dig ändå. Axel till Anna. Löjtnant Papperto är hos dig! – Huru kan han så ofta få komma dit, der jag omöjligt kunnat få inträde? och det så sent till! Hvarföre är han hos dig? Är det han, som skall betala mina skulder, ... eller kanske du och han tillsammans? Jag är verkligen högst rörd! Axel till Anna. Anna, jag tror dig ja, jag tror dig än ... fastän ... men jag är olycklig, förtviflad ... säg mig, hvad gör du, hvad vill du? Axel till Anna. Jag hör berättas, att Löjtnant Papperto, till din förmån afsagt sig en betydlig förmögenhet, som blifvit honom testamenterad af en slägtinge till er båda – en slägtinge, Gud vet hvem ... hin håle, för min del alltför gerna. Jag hör berättas, att du omfamnat Löjtnant Papperto hvilat i hans armar, vid hans bröst! Jag hör berättas, att ni äro förlofvade. En beställsam vän har skyndat att hugna mig med dessa nyheter Är detta sannt, Anna? Död och helvete, är det sannt? Axel till Anna.
Om någon del af Riket behöfver hjelp i detta afseende, är det väl en sådan, som saknar styrka att ensam företaga ett så beskalfadt arbete; och jag hemställer, om den del af Riket, der rörelsen går till 5 millioner, behöfver biträde för att sättas i stånd att underhålla sin transportled. Alt deremot StatsUtskoltet, såsom en talare yrkat, skulle ingå i uppgörande af en plan för den möjliga dispositionen af medel i den vägen hädanefter, anser jag ligga vida öfver mina kunskaper och den utsträckning, som Rikets Ständer ej böra öfverskrida under sina öfverläggningar; ej eller tror jag, att tiden skulle medgifva uppgörande af en sådan plan, om än nödige upplysningar voro tillgänglige. Endast de män, som tillhöra administrationen, kunna uppgöra en sådan plan, och besörja tillämpningen efter de grunder, som af Rikets Ständer varda bestämde. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag skall ej ingå i undersökning af de egentliga detaljpunkterne, emedan jag ej äger tillgång till handlingarne, såsom icke varande Ledamot af StatsUtskottet; men $f några all - Den 5 Mars f. ra. manna grundsatser, sora under discussionen blifvit tillämpade, vill jag undersöka riktigheten, och framställa de allmänna åsigter jag har af dessa ämnen. En värd Ledamot har trott sig i den riktning StatsUtskottet haft, se ett försök att medverka till inskränkning i Rikets Ständers rätt, och utvidgning i de ansvarslöse embetsmännens välde. Jag får bekänna, att jag genom de försök jag här märkt, fattat en annan farhåga, nemligen att man vore böjd att skapa en magt, som skulle öfverstiga lagarnes, på sätt som efter år 1720, då man raisonnerade sig till de mest godtyckliga tolkningar af lagar och beslut, hvarigenom resultater uppkommo, lika förderfliga för alla landets dyrbaraste intressen. Det har blifvit sagt, såsom ett allmänt yttrande i anledning af Revisorernes Berättelser, att man funnit det anmärkningarne hufvudsakligen afsett smärre summor; att detta visar, att man ej vågat öfverskrida föreskrifterne i större saker, men utmärker så mycket mera förakt för Ständernes beslut.
Riddrrskapet och Adelns re, wist instämma, men för alt undanrödja widare inledning till dröjsmål i afseende pä den > alla öfriga delar med wista reservationer och förbehåll amagna Riks, dagS-Ordningens kungörande, trodde Siandet sig böra wördsamt och wäniigeu föreslå, om icke Dest Rcspeciive Med-Sländer behagade tvid 28 § af Riksdags Ord, ningen medgiswa införandet af ett ladam stadgande, som lämnade Vonde-Scändet öpen rättighet au antitia gen per Lapiin eller genom Electorer wäija sine Le, damöter i Riksens Ständers Urskog, hwilketdera SläN« det wid hwarje särskild Riksdag funno godt att för sig besluta, hwarester a Bonde-SrandelS siva något hinder för Riksdags-Ordnmgens äswrrlämnande till Expeditions Utskottets ätgärd icke skulle möka. Härom skulle de öfrige Rcspeclive Ständen wörö, samt och wänligen underrättas. Or Supra. Lx ?rokocol>o. 8. L. 'kräZnrclk. Grefwe Vs Ig Onrclis. Bonde-Ständetö ledamöter af Jämknings-Urskortct, haswa därstädes anmält samma anmärkning som i det nu uplästä H)rotöcolI6-i.ildraget innefattas. Man sökte förgäswcs förniä dem alc derisrän «fstä. Jör min del tyckeö jaS Deri 29 December. 1645 jäst äswen att saken är sä likgiltig, akt de andra Skänken läte kunna medgilma Bonde - Scändeis önffan, och alt den soln en reservation wid Rtksdagö-Oldnin» sten mä kunna uptagc.s. Herr Greswen och Laud t - Mar ska l ken gjorde propofllwn i enlighet med Gcejwe Ds 1» 6 ar6 ies tillstyrkande.