Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har mig nemi. bekant, att sockenstämmor i detta hänseende anse sin befogenhet gå ganska långt och vanligen öfverskrida densamma. Dessutom finner jag alldeles ingen förbättring i Utsk:ts föreslagna redaktion, att K. M:ts Befhde skall pröfva dessa vitén, enär föreskrift derom redan finnes i § 75. För öfrigt anser jag det af komiterade i detta mom. begagnade ordet »föreslå» bättre, än »bestämma», som i sig innefattar ett beslut. Jag anhåller derföre om bifall till komiterades förslag, med den förändring, som Hr Tersmeden påyrkat. Hr Hjärne: De fyra olika förslag, som här blifvit fram stälda, gå likväl ut på samma sak, och skilja sig från hvarandra blott i afs:de på redaktionen. Då flere af de ledamöter, som yttrat sig, förklarat, det de ansett Utsk:t hafva förfarit orätt, då det framlagt detta förslag till E. Str:s pröfning, finner jag det besynnerligt, att samma ledamöter nu framkomma med mindre vigtiga förslag till redaktiousförändringar. Jag tror derföre, att det är bäst att antaga det förslag, som förorsakar minsta tidsutdrägten, och anhåller derföre, att R. o. Ad. ville bifalla §:n, sådan den här lyder, på det att ioke något sammanjemkningsförslag måtte behöfva upgöras. Hr von Koch: Beträffande beloppet af de vitén, som kom - munalstämman sknlle ega föreslå, så bero sådana bestämmelser på Den 9 Ok t ober. 19 tycke och sma'k. Jag skulle gerna instämma med de Hrr, som vilja nedsätta det till 10 rdr, om icke det högre beloppet af 20 rdr redan vore bifallet af 2 Stånd. Då torde det vara bäst att stanna dervid. Jag begärde emellertid egentligen ordet, för att motsätta mig Hr Tersmedens förslag, hvilket sedermera blifvit understödt af Gr. Sparre, och gick derpå ut att man skulle utesluta orden: »Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enligt särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade.»
— ProtoliollsUtdrag d. 30 Dec, 1817. 467 Och skulle Respective Medstånden härom Vördsamt och vänligen underrättas. _ Den 30 December 1817* Frän Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Remitterades till StatsUtskottet. ilo Ett Memorial af Grefve Ankarsvärd, Michael, innehållande det förslag att vid de kommande Riksdagar Talemäns-Tafflarne måtte afskaffas samt endast Talemäns-Klubbarne bibehållas, jemte de af Friherre Cederström, Rudolph, vid berörde Memorial gjorde anmärkningar. 2:0 E t Memorial af Herr Silfverstolpe, Gustuf Abraham, angående Svenska Ministern Lagersvärds fordran hos Statsverket. 3:0 Ett Memoria! af Grefve von Rosent Robert, angående Eön för Secreteraren vid Öfver Hof jägmästareEmbetet. 4:0 Frenne serskildte Memorialer af Herr Schutzer er antz , Johan Herrman , angående dels tillökning i contant inqvartering för Flottornes OfficersCorpser jemte de Civile personer, hvilka inquarterings förmån tillkomma, dels en förhöjd beklädnadshjelp för Under-Officerare vid Örlogsoch Arméns Flottor, m. m., samt dels några jemnkningar uti Aflönings-förmånerne för en del af de uti Förvaltningen af Sjöärenderne befintelige Tjenstemän, Till Stats och Banco-Utskotfen: I;o Ett anförande af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, af den 27 dennes, innefarande anmärkningar vid Herr Munck af Rosenschöld$ 468 ProtokollsZJtdrag, d. 30 Dec. 1817* Eberhard , den 23 dennes angående Financerrte förut afgifne Memorial ; Äfvensom Herr Munck af Rosensclwlds svar på Herr Cederschijlds berörde anmärkningar, jemte de af Herrar Sijernschantz, Johan Abraham, von Fieandt, Daniel Vilhelm, och Cederschjöld, i dag rörande samma ämna afgifne yttranden. 2:0
Jag har gjort det, emedan jag anser, att Staten vid denna riksdag ej bör afbryta den bana, den en gång beträdt, nemligen att i mån af sina tillgångar gifva bidrag till sådane företag, hvilka hafva till ändamål att förbättra våra kommunikationsmedel. Det torde väl ej finnas någon, sorn kan bestrida, att underlättade transporter numera äro ett oundgängligt vilkor för våra näringars framåtskridande; och att ifrågav:de företag i väsendtlig mån bidrager till detta ändamål, inser hvar och en. Det är klart, att det måste vara af allra största vigt för en rik gruftrakt ;itt komma i tillfälle att till andra orter afsätta den malm, som ej kan på stället bearbetas, liksom ock att med lätthet kunna erhålla sådane produkter, hvaraf den för närv:de är i saknad, men som den för sin näring behöfver. Man har emot den ifrågavule banan anmärkt, att den ej mynnar ut vid någon annan bana, enär sjön Möckeln skiljer den från stambanan. Den är emedlertid i detta hänseende ej den enda i sitt slag; och i öfrigt är kommunikationen på sjön Möckeln förenad med så ringa svårighet, att detta hinder ingalunda kan förminska trafiken på ifrågav:de bana. Jag tror således, att i tekniskt hänseende ingen grundad anmärkning är mot denna bana att göra. Det enda skäl till afslag skulle således kunna vara motiveradt af vår närv:de finansiella ställning. I Den 17 Maj e. m. detta hänseende tillåter jag mig emedlertid att protestera mot den åsigt, som blifvit af en ledamot uttalad, att nemligen Stats-Utsk:t vid denna riksdag iakttagit den grundsats att ej lemna bidrag till enskildta jern vägsföretag. Jag har åtminstone icke hört denna grundsats uttalas inom Utsk:t, och jag tror ej heller, att den der blifvit iakttagen. Tvertom har Utsk:t, enligt min tanke, sökt göra så mycket som möjligt för att uppmuntra våra näringar. Att i detta hänseende olika meningar gjort sig gällande beträffande hvarest denna möjlighet kan ligga, är väl sannt; men att säga, att man ej bör understödja något företag, derför att man ej kan understödja alla, tror jag ej vara rätt.
Samma afton stod jag ute på balkongen (samma balkong som ännu finnes i det påbyggda husets första våning) och, liksom den aftonen då Almqvists olycka upptäcktes, såg efter om min man snart skulle komma hem. Jag anade att han nog hört omtalas i fall någon notabel resande anländt. Men som jag länge väntade förgäfves, beslöt jag att lägga mig, hvad jag också gjorde. Men icke blott det, jag somnade äfven, och icke heller blott det, ty jag vaknade också vid något så ovanligt att jag hade kunnat tro mig drömma, om ej saken varit så tydlig. Det ljöd nemligen från salongen en liflig konversation, hvari en hel del utrop af husets herre tillkännagaf, att han denna gång måtte hemfört en gäst af de rätta »prima lotterivinsterna». Men hvem var det då som skulle mottagas midt i natten? Och nu öppnades glasdörrarne till balkongen, jag hörde stolar och det vanliga lilla bordet utflyttas. Man ärnade således ordentligt etablera sig derute, och den andra rösten af de talande tillkännagaf belåtenhet med effekten af ljusskenet från rotundan – Drottning Christinas för detta mjölkkammare – hvilket sken poetiskt strömmade ut i egenskap af flaxande lyktgubbar, medan skenet från månen lade breda månvägar öfver och under de gamla lindarnes kronor. »Det här är då verkligen fantastiskt», sade jag för mig sjelf, och så trängde ett fint cigarrdoft in, som ytterligare bevisade att jag ej drömde. Men nu hördes min mans steg från salongen komma in åt hans arbetsrum, och derifrån till kabinettet, mitt arbetsrum, i hvars inre dörr han stack fram hufvudet mellan dörrdraperiet. »Du har säkert hört oss», hviskade han med tydligt förtjust och glädjefull röst. »Kan du gissa hvem som är här?» »Nej, det kan jag visst icke, men jag tycker» ... »Det är någon som jag denna afton råkat vara i sällskap med ... Det är Runeberg.» »Omöjligt, vid denna tid.» »Jo, jo, det är säkert. Låt mig veta om jag behöfver väcka mamsell för att få punsch och glas.» »Så här dags?» »Ja, vi skola sitta på balkongen, men hvar får jag det behöfliga?»
Magistrat blifvit på det sätt afgjord, att de serskilda stadsdelarne ansågos uti frågor af sådan natur som denna, vara från hvarandra afskiljda, så att den nya staden förklarades icke vara pligtig att uti kostnaderna deltaga, annorlunda, än så vidt de kunde belöpa på sådana allmänna byggnader, liggande inom den gamla staden som det kunde tillhöra båda stadsdelarne att gemensamt underhålla, såsom kyrkan och kyrkoherde-bostället. Denna fråga är visserligen i besvärsväg underställd Landsh.-Emb:s pröfning, men ännu icke afgjord, och man kan med visshet förutse, att, hurudan utgången der än må blifva, så kommer dock tvisten att fullföljas till K. M., hvarigenom otvifvelaktig! en längre tid kommer att til 1- ändalöpa innan densamma slutligen blifver afgjord. Det är dock af största vigt att det med ifrågavande lånet afsedda understöd för stadens tomt-reglering snarligen kan erhållas, och det torde under ofvannämnde förhållanden icke vara att förvänta, att den nya stadens innevånare, som f. n. äro befriade från allt deltagande i kostnaderne, nu skulle mera än förut, vilja ikläda sig ansvarigheten för ett lån, som just skulle afse bestridandet af dessa kostnader. Jag anser mig således böra hemställa, att R. o. Ad. ville återremittera StalsUtsk:s Retänk. i afseende å Irsta och 2:dra punkten, ochanser mig derjemte böra uplysa att dessa punkter på enahanda skäl redan blifvit af Borgareoch BondeStrn återremitterade. Hvad beträffar sista delen af Betänk., eller den som rörer Hr Fridstedis motion, alt staden för tomtregleringen måtte erhålla ett serskildt understöd utan återbetalningsskyldighet, så förekommer visserligen att enahanda fråga redan vid sista Riksdag förevarit och R. St. då icke funnit skäl alt bevilja detta understöd, ehuru ganska ömmande omständigheter talade för staden, enär kostnaderne voro högst betydliga och upgingo till öfver 30,000
Tillförordnade StalsSecreleraren, Friherre Ehrenborgh, föredrog i underdånighet: 6:0 Riksens Ständers underdåniga hemställan Den 15 April. 441 om inrättande af PassContoir, der Landlboer lunde erhålla Rese-Pass, af Landshöfdingen underskrifne och från LandsCancelliet utfärdade, uti alla de Län der sådaue icke redan voro inrättade. Kongl. Majit, som, genom nådigt Bref, den 5 November 1812, tillåtit samtelige Dess Befallningshafvande, alt, efter eget val och urskiljning, samt på eget ansvar i händelse missbruk skulle föröfvas, utse och förordna 4 till 5 pålitlige, förståndige och bofaste män inom hvarje Län, en hvar boende på tjenligt ställe ifrån Resirlencet, åt hvilka de ägde meddela tryckta blanquetter af Pass med Sigill och underskrift försedde, hvilka de sålunda utsedde Personer ägde att tilldela dem, som, i behof deraf, sig derom anmälte, och dertill voro berättigade, fann i nåder för godt, att, i anledning af Riksens Ständers nu gjorde underdåniga hemställan, från samtelige Kongl. Majits Befallningshafvande infordra underdåniga Utlåtanden om den åtgärd hvar och en vidtagit, i följe af detta Kongl. Majits nådiga Förordnande, hvarefter, och sedan Kongl. Majit erfarit hvad anstalter i detta afseende blifvit vidtagne, Kongl. Majit ville öfver Riksens Ständers underdåniga hemställan fatta Dess nådiga Beslut. Ex protocollo E. von Stockenström. 442 Den i5 April. Enliglieten med det i Kongl. ITofCancellers-Expeditioneu förvarade Oiiginal intygar: Olof Sahlgrerij Canccllist. Lades på bordet. Upplästes och lades på bordet följande StatsUtskollets den 6 dennes afgifne Utlåtanden : 1:0
Re» vlsorcrnes och Banco Fullmägtiges Prvtocoller i hela fin Drdd, som werkställigheten af Riksgäldssedlarnes Realisation uti en eller annan mätko kunna sngä. I afseende pä Herr Grefwe k4-,m!ltc»ns i ben delen gjorde hemställan, som angör tryckning af Herrar Banco - Fullmägtigcs Protocoll för ben rz sistl. Martil, fann Banco . Utskottet sig ej böra obemäldk lämna, det wore huswuvsakeliga innehället af samma Protokoll redan uppgifwik, utk.den af Hanö Kongl. Höghet Hertigen, tills widare Riks - Föreständaren, Wär nuwarande Allei nädigste Konung, afgifne, och pä Riks - Sclcn d. y sistl. Maji inför Riksens - Ständer uppläste Berättelse; men atk i händelse Riksens Högloft. Ständer skulle ästunda fullständig kännedom af jämwäl de mindre omständigheter, wid detta för BancoHistoriett märkeliga tillfälle, samma Protocoll ej innefattade nägot, som inom Banquen hemligt hällas bör; och att följaktligen nägot hinder sig ej företedde, för detsammatryckning, i fall Rikssens Högloft. Ständer skulle finna för godt, att sädant förordna» Ott öfriga af Herr Grefwe ttnmiltons anförande fann Banco - Utskottet wara af rnahanbck beskaffenhet med det ämne, som Herr Majoren Friherre Lesteräröm, uti dest till Banco - Utskottet remitterade Diktamen omfbrmäler, och som följakteligen, Uti Banco - Utskottets dcröswrr afgifne wbrdsamma yttrande är innebegripet. Hwaröfwer Utdrag af Protokollet, IZ46 Den 4 October. till de Respective Ständen expedieras skulle. Är och dag som förr strifwet stör Efter Befallning, » kkeilrngius.
Constitutions-Utskottets Utlåtande, N.-o 3t. i N:o 3x. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Mars, kl. i e. m Utlåtande till Riksens Ständer, angående z:ne Stånds återremisser å Memorialet JY:o 22. Constitutions-Utskottets uti memorialet N:o 22 afgifna förslag, angående tillägg till 72 §. Regerings-Formen, hafva Presteoch Borgare-Stånden, enligt Protocolls-utdrag af den 17 och 29 nästlidne Januari, antagit att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Rikdag, hvaremot Ridderskapet och Adeln, under den 28 i nämnde månad, till Utskottet hänvisat, såsom sin gemensamma tanke, den anmärkning, att ”de af Utskottet föreslagna tillägg vid herörde §. icke äro nödige eller nyttige,” — samt Bonde-Ståndet, under den a5 i samma månad, jemväl återremitterat memorialet, med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, att ”det för sin del icke ansåge de af Utskottet föreslagna tillägg till 72 §. Regerings-Formen erfordras.” Enligt 2 mom. 56 §. Regerings-Formen, åligger Constitutions-Utskottet, då det i afseende på något af Utskottet afgifvet förslag till grundlagsändring emottagit anmärkningar från ett eller flere Riksstånd, att ”samtlige Riksståndens tankar till ett helt utlåtande sammanjemka och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte sill samllige Riks-Ståndens behandlande anmäla.” Det är uppenbart, att berörde sa minan jemknings-rföreskrift endast afser det förhållande, då Riks-Stånden äro i hufvudsaken ense och blott skilja sig i detalj-frågor, så att hufvudfrågan efter sammanjemkning, eller, efter antagande af den ena eller andra redactionen, kan, i alla händelser, hvila till nästa Riksdag, att då slutligen afgöras. Men i förevarande fall hafva tvänne Stånd godkännt och tvänne förkastat förslaget.
Vid genomgåendet af de olika kronomagasinens räkenskaper för år 1860 hafva nu församlade Revisorer inhemtat, att enahanda förhållande, sorn af nästlidne års Revisorer anmärktes, beträffande span måls-upphand lingen vid härvarande sJottsproviantmagasin, äfven eger rum vid de flesta kronomagasirier, der spanmål för statens räkning uppköpes, hvadan Revisorerne, med instämmande i den åsigt, som vid förra statsrevisionen härutinnan uttalats, funnit sig ega anledning hemställa, att då större leveranser af uppköpt spanmål för Kronans magasiner sker, tvenne sakkunnige män må tillkallas för att besigtiga den levererade spanmålen; anseende Revisorerne för sin del, att kostnaden för dylika besigtningar lämpligast kan utgå af 7:de hufvudtitelns anslag till reseoch traktamentspenningar. 2:o ludsättuings-fondeii. Fondens hufvudbok, som blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, har ej heller föranledt till någon erinran hos Revisorerne. Den redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 185!): Tillgångar Balans till år 1861: Skuld ..pöfcj; Credit. Balans från år 1859 Skuld Utgifter: Omkostnader Afskrifning i 59: 45. Balans till år 1861: Jemlikt Kongl. Maj:ts särskilda nådiga bref, hafva under revisionsåret undsättningsmedel till följande belopp blifvit utanordnade, nemligen: Utan återbetalnings-' skyldighet. Uäntefria län Summa. — Deremot hafva nedanstående belopp utaf de till undsättningär mot återbetalningsskyldighet beviljade medel blifvit under revisionsåret af vederbörande återbetalda: Gefleborgs d o 898: 88. Jönköpings d:o 3,750: — Kopparbergs d:o 1,247: 58. Räkenskapen, som blifvit utvisar följande förhållande: C) atvesta S£r mm-Inspektion^ i Kongl. Kammar-rätten granskad ulan anmärkning, — 24 — rDebet. oppar. Riksmynt.. Centn. skalp. ort.
Yexelinnehafvare, som ätergångstalan väcker, ege, i det fall, sorn i 32 § sägs, rätt alt, der betalningstiden ej är inne, af den, mot hvilken han sin talan vänder, straxt, då han honom derom underrättar, fordra såväl nöjaktig säkerhet för vexelns riktiga betalning vid förfallotid en, som godtgörelse för protest-omkostnader och postporto. Är betallningstiden redan inne, eller är vexel återkommen för uteblifven accept eller bristande betalning, då skall innehafvare!! straxt fordra betalning af sin man. Är vexel ej återkommen utan endast protesten inskickad; ställe utgifvare eller öfverlåtare, om och när sådant äskas, säkerhet eller godkänd borgen för den protesterade vexelns belopp. Gifves ej fullgiltig säkerhet eller följer ej betalning; då skall innehafva ren deremot protest upptaga låta. 544 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 213. 52 §. Nu är i laga ordning proteste rad t; då bör vexelinnehafvare å utgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor, uttaga stämning lill dea i 61 § omförmälda domstol inom följande tid, nemligen: inom sex månader från rälta betalningstiden, derest vexelns betalningsort är inom Europa; inom ett år från nyssnämnde tid, om sådan ort är utom Europa, med undantag af de å andra sidan Godahoppsudden eller Kaphorn belägna orter; samt inom aderton månader, om betalningsorten är någon af de sistnämnda. 53 §. Försummar innehafvare af vexel hvad honom, enligt 50, 51 och 52 §§ åligger; bafve sin vexelrätt emot utgifvare eller öfverlåtare försuttit. 54 §•
Jag anhåller, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t. Sedan R. o. Ad, härtill lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon. Utsk:t efter Hr Uggla. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Direktionen för Svenska Slöjd-föreningens Söndagsoch Aftonskola inbjudit B. o. Ad. att nästa måndag den 21 dennes, å den tid Ståndet behagade utsätta, taga i betraktande den utställning af skolans elevers arbeten under nyss tilländalupna läseår, som i skolans lokal N:o 39 Mäster-Samuels-gatan vore föranstaltad; och hemställde H. Exc., att då riksdagsgöromälen icke torde medgifva att någon del af nämnde dags f. m. användes till ifrågavarande utställnings beskådande, till svar finge meddelas, att de af Ståndets ledamöter, hvilka önskade begagna sig af inbjudningen, skulle infinna sig efter kl. 6 e. m; hvilket bifölls. Föredrogs ett från Högvörd. Preste-Ståndet ankommet prot.-utdr. N:o 263, innefattande dels bemälde Riks-Stånds beslut ang:de förändrad lydelse af Exped.-Utsk:ts förslag N:o 12 till § i Riksdags-beslutet ronde Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden, dels ock inbjudning till MedStånden att uti samma beslut instämma. Begärdes på bordet. Fortsattes pröfningen af Bev:s-Utsk:ts Bet:de N:o 20, ang:de Allm. Bevillningen. § 81. Bifölls. § 82. 246 Den 18 Maj e. in. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Vid denna § har jag tvenne anmärkningar att framställa, den ena i afs:de å litt. b., som säger, att debetsedeln bör uptaga ”bev:s-afgiften för den skattskyldiges inkomst af kapital eller arbete.”
Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 3 dennes under N:o i3i afgifne, och den 12 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om undanrödjande af hinder för enskildte Tbeatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfriga Städer. Grefve Pukej Johan Carlj anförde skrifteligen: Den 3o Jun i i e. ro. 169 Då jag i Plenum den 22 dennes begärde detta mål hvilande på bordet, var det allsicke min mening att opponera mig emot återremiss af Betänkandet, i fall Ridderskapet och Adeln önskar den; jag ville endast, att denna återremiss skulle åtföljas af svar på de anmärkningar, som redan voro gjorda, samt af de upplysningar rörande Kongl. Theatern, hvilka jag trodde mig böra afgifva, på det Utskottet måtte hafva saken framstäld för sig icke endast från den ena sidan; men, enär discussionen hade varat en längre stund, då jag ankom bit, kunde jag ej genast svara på ofvannämde anmärkningar. Jag får lof att bekänna, att jag icke rätt kunnat fatta hvad Friherre Boijes motion åsyftar. Att Kongl. Maj:t en eller flera gånger afslagit ansökningar, att i Hufvudstaden få anlägga privata Theatrar, bevisar ju ej, att icke Kongl, tylajit, nästa gång en dylik ansökan inkommer, kan densamma bifalla, i fall Kongl. Majit dertill finner skäl. Icke måtte Friherre Boijes mening vara, att Kongl. Majit ovillkorligen, utan att få pröfva den persons skicklighet och öfriga omständigheter, som sig anmäler, skall lemna tillstånd åt en och hvar att få inrätta Thea ter.
Droposition i ämnet, k vartill en sadan granskning trommer akt föranleda. Det torde emedlertid Irunna antagas, att flere af de föreslagna n^a Dagstadganden, som äro skiljagtige frän dem, som nu gälla, framför dessa senare ega ett afgjordt företräde, vaskan det n^a Dag-körslaget ioke i sin kelket nn Iran Iromma under pröfning, är det lilrväl önslrligt, att, sa m^oket, som tiden medgifver, n,L tillgöras för införande af de Dagkorkättringar, som samma Dag-Korslag innelräller. Ned afseende kärpä ville jag för min deli underdänigket kemställa, om ielre Kongl. Naj:t i ljäder slrulle täelras vid nu pägäende Diksmöte läka afgä serslrildekropositioner i de delar af M^a Imagen, der Kongl. Naj:t knnersädant lämpligen lrunna sire, utan rukkning i den nu gällande Irgens liukvudprinoiper. Derigenom slrnlle till stor del de missförkällanden oelr olägenketer undvilras, som möjligen äro att kelara, om den gamla Dagen pä en gäng kelt oelr kället afslrallas, i utk^te mot den n^a. körändringarne slrulle smäningom inträda ock man lromme att med den M^a
M:s tillstånd att anlägga en sådan telegraflinea icke satt i fråga något annat i sin ansökning, än alt, med begagnande af expropriationslagen, fä jord mot ersättning, och den K. resolutionen, hvilken med bifall härtill meddelades sistlidet år, innehåller också att berörde lag skall användas der så nödigt finnes. Hr v. Heland, Isak Fredr.: Den siste värde talaren tyckes se saken från en mörk synpunkt. Jag skulle föreställa mig, alt om en telegraf kommer att anläggas, så är det icke förenligt med anläggarens intresse att föra linean genom någon trådgård eller gårdsplan, ty ersättningen till jordegaren blefve för stor, hvarföre också linean komme alt föras öfver oländig mark, ty del är klart alt icke kunna grafvar gräfvas för telegraftrådens nedläggande, eller stolpar nedslås i den bördigare jorden, utan deremot svarande ersättning till egaren. Den föreg:de talaren har yttrat sig om lagstiftningen i detta fall utomlands; men vi skola påmiuna oss ali der finnes ett vida större antal innevånare på qvadratmilen än hos oss, hvarigenom kostnaderna för dylika anläggningar betäckas i följd af den betalning som erlägges för de underrättelser som genom telegraferne spridas. Här är det nödvändigt att företaget göres med minsta möjliga kostnad, ty skulle anläggningen ske med vilkor att behöllig jord derför inlöses, sä fruktar jag alt aldrig någon telegraf-inrättning i Sverige skall komma lill Stånd. Man har talat om alt tillstånd för anläggningen af en sådan blifvit meddelad: har den väl blifvit utaf? —Ingalunda, och sannolikt emedan kostnaderne äro för stora att inlösa erforderlig jord. ■lag vill icke vidare uppehålla R. o. Ad. med att uprepa de bevis för tel egra fl i n iers nytta som förra gången ärendet förevar, bär framställdes. Hvar och en känner huru de utgrenat sig öfver bela Frankrike och Tyskland, ända derhän alt en fabrik i Berlin Den 30 Juli. 39 är ensamt sysselsatt med att tillverka trådar lill tusendetals alnar dagligen. Jag anhåller om bifall till betänk.