Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtskottets N;o 265, angående vackt fråga om anläggandet af ett Spanmåls-Magasin i Staden Fahlköping. N:o 266, om inrättande af ett dylikt Magasin i Borås. N:o 221, angående Regleringen af hushållningen vid Strömsholm. Banko-Utskottets N:o 51, rörande Låne-biträde af Banken till uppbyggande af Trivial-Skolehuset i .Landskrona. iN:o 52, i anledning af gjorde anmärkningar i frågan om inrättande af eri ny fond för Sill. fiskare. N:o 53, i anledning af väckt fråga om Låne-understöd för Skepps-Varfs egare eller Skeppsbyggerier. / 526 Prot. Uulr. d. 30 Maji 1813. N:o 54, i frågan om understöd af Banken till byggande af en Stenbro i Carlskrona. Statssämt Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottens N:o 246, i anledning af väckt fråga om det vid Höganäs i Skåne befindige Stenkols * Verk* öfvertagande af Staten. LflgUtskottets.- N:o 94, i anledning af gjordt förslag till ändring af nu gällande formulair till Borgenärs-Ed. S. D. Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne: Banko-Utskottets: N. 'o 49, öfver gjorde anmärkningar i fråga om Lånebitråde fran Banken till Uddevalla Stads kyrka ; lito 50, öfver gjorde anmärkningar i fråga om liånebiträde från Banken till uppbyggande af Lärohus i Kalmar och Skara. StatsUtskottets: lito 267, angående Båtsmans-Indelningen i Blekinge. N:o 268, angående medel till Casern åt Kongl. Andra Gardes-Regementet. Constitutions-Ut skottets:
De okunnige själasörjarne, hvilka endast för sitt underhåll vårdat sitt kall, äro nu med få undantag utbytte mot ett Presterskap, som känner sina pJigter och som säkerligen skall motsvara den väntan, det sköna hopp, hela Nationen till det samma sätter, då Folk-undervisningen uti vårt Fädernesland blifvit lemnad, nästan uteslutande, i Presterskapets händer. Då det dessutom endast är genom upplysningens spridande och framsteg, som menniskan utbildar sig till det, hvartill Skaparen hos henne nedlagt anlag och förmåga; så är det med full öfvertygelse jag tror, att Presterskapet så mycket heldre bidrager till det sköna ändamålet. Jag har trott, att då en mängd Prester årligen utgå från Universiteterna och spridas kring Landet, skulle Vexelundervisningsmethoden genom dem slutligen, och säkert, inom ett Decennium, blifva känd i alla Rikets församlingar. Jag vet visserligen, att i de flesta Socknar utgöras icke de såkallade Skolmästarne af Prester; men det är dock Presterskapet, som har uppseende öfver SockneSkolorna, och som således, om det Ben i5 Dccemlier f. m. 81 det nitiskt uppfyller sitt kall, kan inom Skolorna införa den förträffliga Vexelundervisnings-metUoden. Åtminstone bör det hädanefter för hvarje Prest vara ett oeftergifligt villkor att känna denna method. Möjligen mötes jag af det inkast, att denna min Motion bör hvila, intill dess Committeen för förbättrande af Undervisningsverken slutat och framlagt resultatet af sina arbeten. Jag svarar derpå, att äfven jag väntar med visshet stora resultater af dessa arbeten; men ehvad dessa resultater än må vara, så kunna de aldrig förändra det axiomet, att Vexelundervisningsmethoden, om den allmänligen skall kunna tillämpas, måste först vara någorlunda allmänt känd, åtminstone inom LärareStåndet.
Betinkandtn. 89 och transport, underhållandet af dem då bör fördelas emellan CanalBolaget och vederbörande Hemmans innehafvare efter Konungens Befallningshafvandes pröfning. Och som den nu föreslagne väg-reglering är en följd af Canalanläggningen, så har Utskottet ock ansett det vara billigt, att Canal-Bolaget vidkännes alla till en sådan reglering åtgående kostnader. Hvilket allt vördsammeligen hemställes Biksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm, den 21 Januari 1818. N:r 15. R. II. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Friherre Wrangels Memorial om angelägenheten att förekomma Riksdagsarendernas afgörande mellan Riksdagarna m. ni. Under den 24 innevarande månad har till R. H. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiötskott inkommit ett Utdrag af Protocollet, hållit hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den iO'de föregående dato, hvaruti till Utskottets Utlåtande remitteras ett Memorial af Herr Frihexre Wrangel, Henning, angående angelägenheten att emellan Riksdagarne förekomma afgörandet af sådana mål, hvilka tillhöra Biksens Ständers öfverläggning. Vid anställd jemförelse emellan detta Memorials innehåll och de föreskrifter, hvilka uti Regeringsformens 55dje, 89de och gode efi Besv, och Ekon, IJtsk. samt utgöra föremålet för Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets åtgärder, har Utskottet funnit, att utlåtandet öfver det remitterade Memorialet icke kan hänföras under dessa föreskrifter, såsom endast yrkande afskaffandét af ett föregifvet missbruk och dess förekommande vid Grundlagarnes verkställande i allmänhet, men icke beskaffenheten af Förslag till nya Lagar, eller de gamlas förändring, i hvad som rörer Rikets hushållning och dermed sammanhang ägande ämnen, I stöd af dessa skäl får derföre Utskottet nämnde Memorial, såsom dess befattning ej tillhörande, enligt Riksdagsordningen 44^e §. vördsammeligen återlemna. Stockholm den 26 Januari 18,18,. Riksens Högloft.
Hvad är en brudgum annat än en tjuf, fast namnet är ett annat? – Bröder, sjöng i sin ordning ynglingakören, – hvad det roar flickorna att bedraga oss med en låtsad klagan! De efterlängta i hemlighet hvad de säga sig frukta ... Hymen, gif lycka och fröjd! Hymenäos, eja, Hymenäos! Flickorna fortforo: – Älskad af alla är blomman, som vexer i den väl omgärdade trädgården, der hon hvarken hotas af det betande lammet eller den ristande plogen. Vindarne smeka solen lifvar, regnet fostrar henne. Gossar och flickor eftersträfva henne. Men plockad vissnar hon och eftersträfvas nu af ingen. Det är med flickan som med blomman. Ynglingarne svarade: – vinrankan, hvilken oförmäld lefver der hon födes, på det vilda fältet, lyfter sig aldrig mot himmelen och fostrar aldrig den milda drufvan. Hon böjer sig förtyngd till jorden. Men förmäler hon sig med den högvexta almen, så blir hon älsklig för odlaren och för sig sjelf. Det är med flickan som med rankan ... Sjungen derför med oss: Hymen, gif lycka och fröjd! Hymenäos, eja, Hymenäos! Begge körerna förenade sig nu i slutversen, hvars innehåll var detta: Lefven väl och lyckliga, brud och brudgum! Lato, ungdomsuppfostrarinnan, välsigne er med sköna barn! Kypris styrke er trogna kärlek, och Zeus förläne er varaktigt välstånd! Sofven, men glömmen icke att vakna i morgon! Vi återkomma med morgonens stjerna .. Hymen, gif lycka och fröjd! Hymenäos, eja, Hymenäos! Efter sångens slut ljödo åter de lydiska flöjterna, ackompagnerade af lyror och cittror. Bland de talrika åhörarne till den ofvan beskrifna serenaden voro äfven presbytern Eufemios och rabbinen Jonas. Begge hade de vigtiga ärenden att uträtta.
Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet hafva tift alla delar gillat oell antagit tredje puncten i Utskottets Utlåtande, hvari, med hänvisning till de i Betänkandet Utförligt upptagne föreskrifter, rörande dels Kongl. Majus och Rikets CommerceCollegii eller det Ämbetsverks, som får sig Handelsstyrelsen uppdragen, skyldighet, att, efter in* hemtade underrättelser om varu-prisen, årligen fastställa ett medelpris till grund för Tull* procentens beräkning å vissa inkommande varur, dels värdets bestämmande uti vissa upp* 4So Bevillnings■ZIcskotteté Betäniånderi. gifne fall af särskildt dertill Utsedde Värderingsman, dels desse personers val och rätt till ersättning, dels Godsegares, Tullbetjentes och FabriksTullmägtiges rättighet, att hänskjuta tvlstighefet om värderingar till en Jury9 de deruti deltagande personers edgång, och det der föreslagne Rättegångssätt, dels förfarandet vid Auctioners anställande i vissa fall, dels Spannmåls-värdering efter RiksMarkegången dels ock värdets fastställande åt utgående varor m. m. föreslås, att TullBevillningen bot bestämmas till vissa procent af värdet; äfven, som Högloft. Ridderskapet och Adeln godkänt samma punct, med tillägg, att Riksens Hög-] loft. Ständer borde till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna, att i händelse Kongl. Majit efter ett års förlopp och vederborandes hörande skulle finna andra utvägar till befor-' drande af en ökad säkerhet och controll samt Statens dermed förenade interesse erfordras,- Kongl. Majit då skulle ega vidtaga de åtgärder, han för ändamålet kunde finna vara de tjenl igaste. Hvad sålunda frenne
B>, att det mä wara öppet för hwar och en delägare uti uprättade brandstads föreningar i landsorrerne, att derifrån afsäga sig och inga i allmänna brandförsäkrings fonden, lät supra, S. DInstämde Högloft. Rldderskapet och Adeln i Wälloft. Borgareståndets och det Hedermärda Bondcständets beftut, att ät ExpedjtionsUlstottet updraga, art författa underdånig strifwelse till Kongl. Majit med anhällan, det Kongl. Majtt i näder täcktes af de till Riksdagskostnaderne anftagne.medel läka anordna hyresafgisterne för Riksståndens klubbrum. lät supra. S. D. I anledning af Wälloft. Borgare-och Hederwarda Bondeståndens beftut, rörande bestämmandet af tider till revisioners förrättande innan nästa Den 24 IM' 399 nasta Riksdag öfwer Stats-, Bancooch Riks» gäldswerken, beslöt Högloft. Ridderfkapet och Adeln, an deröfwer infordra sa wäl Statssvin BancoUtskotiens utlätsnden, med anmodan, de! mätte berörde Utskott, försiag till detza revisions - lerminer upaifwa. litt kuxra. Högloft. Ridderfkapet och Adeln älfkilldes kl. L till Z. bit tuxra. In sillem krotocolli 6. Lilverliolps. MänLagen den 27 Julii. Plenum klockan io förmiddagen. Crefwe 6^IIenbor§, ^okan Henning, som stg anmält, uprepades och anförde skrifteligen till protocollet följande: Ehuru jag trodt mig äga anledning till någre erinoringar wib HögHfl. Bewillnings Utskottets förslag till en förnyad Charta Sigillatä författning, har jag wäl icke arnat, med anmärkningar öfwer delta ärende, Högloft.
Då fråga om återremiss af denna g blifvit väckt ined ani. deraf att riksdagen skall inom 16 dagar afslutas. så betyder detta yrkande naturligtvis detsamma som afslag å förslaget. Jag anser detta vara högst olyckligt, ocb anhåller derföre, att endast sådana förändringar, som äro i hög grad af behofvet påkallade, böra här påyrkas. Den anmärkn., Gr. Sparre framstälde, att landstingets sammansättning stridde mot hans upfattning af det rätta, emedan det samband, som i Norige eger rum mellan kommunen och landstinget, eller formandskabet, icke här skulle finnas, kan jag ej gilla. Gr. Sparre har yttrat den farhåga, att de mångfaldiga beskattningar, som genom dessa särskilda lagar föranledas, skulle komma att blifva högst tyngande, och att det är omöjligt förutse 154 De n In Oktober ), m deras omfång. Jag delar icke denna farhåga, jag tror att man i allmänhet inom kommuner och de samhällen, som för närv:d ehaf va ratt att beskatta, skall finna en stor försigtighet, så snart fråga är att. uptaga bidrag genom direkta skatter. Min tro är att genom landstingsinstitutionen ganska »många anslag af B. St:r skulle undvikas. Den af Gr, Mörner föreslagna förändring skulle, såsom det synes mig, förvandla landstinget från en rådpliigande försam ling till en slags diplomatisk kongress; det skulle blifva en slags sammanjemkning af de olika anspråken från särskilda kommuner. Jag anhåller om bifall till §:n. Gr. Mörner: Det förslag, som Gr. Sparre redan framställt om ett annat sätt att utse landstingsman än Utsk:t, föreslagit, synes mig höra till efterföljande g och vara hvarken förqväfdt eller hindradt genom dt t beslut, E. o. Ad. kan komma att fatta i alside på nu föredragna irsta §. Man har i alside på mitt förslag yttra!. att afgöranderät.ten borde öfverlemnas till representanternas omdöme och att stadgandet vore nödvändigt för att framkalla en allmän anda, oell man har såsom exempel anfört, att då representanter kommit till ett landsting, försedda med instruktioner, hade landshöfdingen icke kunnat få sin vilja fram, men att sedan han skickat ombuden tillbaka, hade hans förslag gått igenom.
Till ledamoten i samma kommitté, professorn m. d:r Thomander, reseoch traktaments - m. kostnads-ersättning, enligt högslberörde Kongl. bref 117: - Summa R:di Banko. 600 2,019 37 517 3,136 37 4 Utdrag af Prötocollet öfver Justitie-Departementets Ärenden, Tjället inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet d Stockholms Slott den q November i84j. Närvarande: Mans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre. Statsråden: Friherre Staél von Holstein, Munthe j Friherre Peyron, Silfverstolpe , Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet följande ämnen, hvilka egde sammanhang med Slatsregleringen vid nu instundande Riksdag; 1:0 Aiigående Hof-Rätterna och derunder lydande Justitie-stater: A) Att, sedan Kongl.
— men så mycket kunna vi säga, att det icke är någon bok eller dylikt, utan en förströelseartikel, som helt visst kommer att hälsas med förtjusning och angenämt fördrifva många lediga stunder kring aftonlampan. Prenumerera alltså för er dotter eller er son med 3 kr. på Kamraten för 1897 och ni bereder dem ett nöje som varar hela året! illustrerad tidning för rese-, vandringsoch kurortsllf, utkommer med ett minst 8-sidigt nummer 2 gånger i månaden, innehål lande intressanta reseskildringar från inoch utlandet, meddelanden om fotvandringar, bergbestigningar, hotellväsen och kommunikationer m. m., som sammanhänger med turistlifvet. Framför allt kommer tidningen att i ord och bild lämna skildringar från alla trakter af vårt vackra land, som ju har en mängd förutsättningar att blifva ett första rangens turistland. För nående af detta mål vill Turisten arbeta, på samma gång den vill söka varda en föreningslänk mellan alla, som intressera sig för sträfvandena i denna riktning Turisten kostar för helt år fem (5) kr. Sådana yttranden äro vackra och vältaliga vittnesbörd om den makt kvinnan förmår utöfva i det tysta. Ehuru ämnet för denna uppsats egentligen är inskränkt till kvin nans verksamhet inom hemmet, torde dock en afvikelse ursäktas för att med några ord få tillfälle erinra om det välsigrielsebringande offentliga inflytande, som i vidsträckta kretsar utöfvats af åtskilliga nutidens begåfvade kvinnor, t. ex. en Elisabeth Fry, en Florence Nightingale, en H. Beécher-Stowe, en Josephine Butler, en Frances Willard m. fl., m. fl. Dessa äro lysande stjärnor, som verka lifvande och styrkande på hela kvinnokönet. Ingen må härvid tänka: De kunde vara till nytta, men hvad kan väl jag göra? Ingen är för ringa att kunna blifva til! välsignelse. Äfven den i yttre hänseende mest vanlottade kan blifva det. Eller minnes man ej den 70-åriga kvinna, som för några år sedan dog på ett af Stockholms fattighus? Hennes kista var öfversållad af blommor, sköna sånger uppstämdes - vid hennes bår, och månget tårfylldt öga vittnade om kärlek och saknad.
Sammanlägger man detta med ett ställe i det nästföregående brefyet: så tycks man kunna sluta, att Bibliothekarie-tjensten var den enda honom egentligen ålagda, och Professoratet deremot, väl ingen blott heders-titel, men ett tillägg af mera extraordinär art; med större rättighet, än skyldighet, att hålla föreläsningar, och med den rymligaste frihet i valet af deras föremål. Att han föreläste, – det veta vi; ehuru ej, i hvad mån han gjorde det regelbundet och årligen. I sina föreläsningar, likasom i sina disputationer och öfriga från Greifswald utgifna skrifter, afhandlade han ästhetiska och philosophiska ämnen. Men att han skulle enkannerligen välja sådana, – det låg i hans natur; äfven om det ej fanns uttryckligen antydt i hans fullmakt. – På hans enskilda ställning i Greifswald, mellan tvenne slags dragande krafter, af hvilka det förflutnas (ifrån Sverige) ännu någon tid upprätthöllo jemnvigt mot det närvarandes (ifrån Tyskland), kasta följande bref ett älskligt ljus. Till Tham. Greifswald den 14 October 1797. Icke allena M. N. Herres stora bref med den originala ”Resan” 95, så väl som det nyaste med upplysningen åt Thorlacius, har jag rigtigt fått; utan också ännu ett exemplar af Resan, ifrån Gjörwell. Så att den höga tanke jag alltid haft om M. N. Herres geni och ädelmod, skulle nu alldeles blifvit upplifvad; om ej Dedicationen 96 redan visat, att den aldrig kan vara annat än den lifligaste. Monumenterna finnas redan i vårt Bibliothek: och får jag en vink, till hvilken man i Tyskland eller Frankrike Herr Hof-Intendenten önskar att det andra exemplaret af Resan må sändas, skall det strax ske; ty Bibliotheket får sitt publika exemplar från Stockholm, och kostnaden för en sådan sändning (med den här farande Posten) är obetydlig. Men jag för min del är icke litet förtjust öfver detta nya galleri af ingenii et lumina et fulgura, att presentera för verlden i den allmänna underrättelse om Svenskt snille, som jag är förbunden att publicera 97. Till en äkta recension öfver
Kommerse-Kollegium öfverffytlade fordringar, samt liqviderandet af Kommissionens, utaf Kongl. Kollegium, äfvenledes öfveitagna skulder. Jemte nyss uppgifna arne poster å tillsammans R:dr 2,928: 5. 6.r bar Riksgälds-Kontoret, såsom återbetalning å ifrågavarande Kreditiv, under detta år, från Kongl. Stats-Kontoret erhållit följande, genom förauktionering af cholerasjukbuspersedlar, som för åtskilliga Garnisons-orter varit anskaffade, till Kongl. Ki igs-Kollegium influtna summor, nemligen : år 1840 . Härigenom är Riksgälds-Kontorets fordran för verkställda utbetalningar å sistnämnde Kreditiv nu mera nedsatt till 60,363 R:dr 4.1 sk, 3 r:st. Vid sistföi flutna Riksdag blef det, till (JliDiskontfondens förstärkning på Riksgälds-Kontoret anvisade Kreditiv ekadt till 3oo,ooo R:dr. Härjemte förordnade Rikets Ständer, i afseende på ränteligvidérna för detta kreditiv: att U11-Diskonlfondeu skall vara Riksgälds-Kontoret ansvarig för godtgörande* af den ranta, sorn å de af kreditiv medlenbeviljade låneunderstöd uppkommer, med afdrag likväl af de med denna lånerörelse gemenskap ägande oell med Reglementet för Diskontfondens förvaltning öfverensstämmande omkostnader; hvilket afdrag dock ej får öfverstiga en fjerdedel af dentili 4 procent fastställda räntan för de lån, dertill Kredit! vet blifvit begagnadt.
Antingen hade detta namn tillkommit af en blott nyck hos ägaren, eller syftade det måhända på de tusentals bevingade sångare, hvilka, liksom efter aftal, församlade sig i denna vackra lokal, och uppstämde sina aftonoch morgon-hymner. Trädgårdsporten stod nu öppen: en omständighet, som väckte baronens uppmärksamhet. Han stadnade derföre ett ögonblick; derefter, oemotståndligen dragen af den tjusande anblicken, och med den hastighet och den obetänksamhet, som är ett ungt, lifligt sinne så egen, sporrade han sin häst, och ilade genom porten. Här utbredde sig en lustgård, ett fullkomligt paradis framför hans syn. Betagen och förtjust red han framåt, under det hans öga flög hänryckt omkring på de skiftande föremål, som omgåfvo honom. Han gaf ingen akt på hästens rörelser, förr än denne plötsligen tvärstadnade, stegrade sig och, med vidgade näsborrar och häftiga frustningar, gaf sin otålighet tillkänna, och med detsamma sin motvilja, att lystra till sin herres uppmaningar. Denne såg sig då om, på en gång bestört och förtretad. Han befann sig vid brädden af en temligen bred kanal, hvilken inneslöt den prydligaste delen af trädgården, en labyrint af häckar och blomstersängar. Baronen besinnade sig en sekund, försökte med ömsom lock och pock, att förmå hästen vända; redan blödde djurets sidor; hvarje rörelse af dess fot lemnade ett djupt, mörkt spår efter sig, under det att sanden yrade högt upp; häftigt kastande sig hit och dit, motstod gångaren likväl ihärdigt sin herres bemödanden, att vända tillbaka öfver bron, den enda förnuftiga utväg, som förefanns; ty till venster låg kanalen, och till höger den blommande labyrintens fridlysta område. Baronen mätte med en hastig men säker blick kanalens bredd, kastade derpå en långsammare, något tvekande, åt den närmaste häcken; då i detsamma en röst bakom honom ropade: «framåt, till höger!» och som en blixt sprängde han öfver häcken.
Skatter i allmänhet ä rörelse och näring, ja till och med consumtionsafgifter, utgöras icke förskottsvis, ulan någon gång efterhand under sjelfva skatteåret, men merendels året derefter, vare sig alt de utgå till Staten eller communen; och den hittills åtnjutna förmånen att afbörda påförd bränningsafgift i lika ordning, bör ej skäligen kunna indragas, isynnerhet sorn, hvad den obemedlade eller mindre bemedlade jordbrukaren angår, han vanligen icke ännu, vid den tid mantalsskrifningen pågår, haft rådrum att genom försäljning af jordbrukets öfverskotts-produeter, eller annorledes, förskaffa sig penningar, efter det han ej långt förut måst aflöna sitt tjenstefolk och bestrida andra för skördens inbergning och tillgodogörande nödiga utgifter. Erläggandet förskottsvis af bränningsafgiften, i ändamål att förekomma förluster för statscassan, synes mig dessutom vara en obehöflig försigtighet; åtminstone bär jag mig icke bekant, att några sådana förluster af synnerlig betydenhet inträffat. Men skulle de än någon gång hafva ägt rum, anser jag dock icke äfventyret vara så stort, att man, till undvikande deraf, bör frångå de principer i allmänhet, hvilka hittills varit antagna och äfven hädanefter torde blifva gällande, med afseende på skatters afskrifvande vid bristande tillgäng. Dessutom är fara värdt, att de svårigheter, förslaget i denna del innebär, med afseende på uppbördscontrollens handhafvande, skulle, om detta antoges, komma att medföra vida större förluster på annan väg. Fastän jag, i följd af det föregående, nödgas för min del ogilla 11. Utsktns förslag och tillstyrkanden i det hufvudsakligaste, hyser dock äfven jag den mening, att allt hvad som, med moget afseende på brännvinsbränningens ursprung, utveckling och närvar, ståndpunkt, samt på folkets behof och fordringar, de der icke med ens kunna upphäfvas och afvisas, möjligen kan varda tillgjordt, för att efter hand inskränka brännvinstillverkningen och förbrukningen, också bör ske, medelst en förbättrad lagstiftning i sådant ändamål.
Beredningen inlemnat såsom grund till Utskottets tillkommande Betänkande öfver detta ämne, hvilket ogillades; hvarefter likväl af någre Ledamöter anfördes, att Skrifvelsen till Riksens Ständer väl derefter kunde uppsättas, allenast derur uteslötes, att Utskottet kunnat hafva skäl att anmärka enligt 106 eller 107 §; andre yrkade, att, så snart ingen anmärkning enligt dessa §§ ägde rum, äfven alls ingen till Riksens Ständer formligen kunde anmälas, anseende Utskottet till någon sådan anmälan icke berättigadt; vidare föreslogs, att en anmälan till Riksens Ständer så skulle ställas, att ingen särskild casus måtte nämnas, men allenast i allmänna termer, att, då man funnit det vid flera tillfällen vederbörande Embetsverk ej blifvit hörde, ville Utskottet tillstyrka Riksens Ständer, att, jemte meddelande af décharge åt Stats-Rådet och de Föredragande, man hos Kongl. Maj:t borde anhålla det täcktes Hans Maj:t anbefalla, att de i Grundlagen föreskrifne formaliteter noga måtte varda iakttagne. Häremot invändes, att det genom ett formligt Utskottets beslut redan förut vore faststäldt, att frågan om bomullsväfnadernas införsel skulle till Riksens Ständer anmälas; att det vore Föredragandes bestämda skyldighet att låta höra Embetsverk och derigenom bereda målen, till hvilken åtgärd ej Konungens särskilda befallning erfordrades m. m. Då ändteligen de fleste syntes förena sig om gillande af Beredningens förslag, med uttagande af de ställen der 106 och 107 §§ voro åberopade, och votering äskades, blef densamma anstäld öfver följande proposition: Den, som antager Beredningens förslag med de föreslagne undantagen, skrifver Ja. Den, det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej, öfverlägges om ett nytt förslag. Vid voteringens öppnande befunnos rösterne så hafva utfallit: Ridderskapet och Adeln: Ja 3 Nej 3. Preste-Ståndet: Bilaga P till Mein. Bonde-Ståndet: