Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o7$ saltning i Regementets dittills varande numerstyrka, tooo rotar till 8oo, äfvensom ny. hemmanens deltagande i roleringsbesVäret, i Nåder afsedt varit, så väl en lindring för Rotehållarne, som en nödig förbättring i Jä'- garnes vilkor, Kongl. Ma:j< täckts anbefalla Dess Befallningshafvande att, gemensamt med Regements-Chefen, företaga en noggrann granskning af de nu emellan Rotehållarne och Jägarne gällande Contract, samt, der de tilläfventyrs icke finnas motsvarande Jägarne-s billiga fordringar, söka emellan Rotehållaren och Jägaren tillvägabringa en sådan öfverenskommelse i detta afseende, att likhet i förmoner och ömsesidig belåtenhet deraf uppkommer; att, då Kongl. Maj:ts Nådiga afsigt varit, att samtlige Rotehållarne vid Regementet, genom denar lernnade tillåtelsen, att 300 numer finge, intilldess Roteregleringen hun. ne verkställas, blifva otillsatte, skulle vinna någon fördel, Kougl. Maj:t i Nåder anbefallt Commissionen att inkomma med underdånigt yttrande, om och huruvida de, sedan nämnde år, successive tillkomne 200 vacante Rotar böra, utom hvad de hittills erlagt ifrån den lid de blifvit vacante och till 3827 ars utgång, erlägga någon serskild lämplig afgift för den sålunda åtnjutna förmonen, och att, i händelse Commissionen anser en sådan afgift böra ega rum, i underdånighet föreslå Statssamt Allm.
Enär likväl förenämnde Betänkanden och Utlåtande redan vunnit bifall af Sine Riks-Stånd, anser Utskottet, på grund af ^5 § i Riksdags-Ordningen, de erhållne åtterremisserne icke kunna föranleda till någon vidare åtgärd från Utskottets sida. Stockholm den 20 Augusti 1840. Ank. till Exp. Utsk. ilen 21 Augusti, kl. 12 mtdd. Utlåtande öfver väckt förslag att belåna redan intecknade och pä Banken transporterade skuldebref. Till Utskottet bar Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterat en af Herr Tornerhjelm, Rudolph, väckt motion, af innehåll, att, då reglementet Bih. till IL St. 0 Sami. 1 Aftl. 22 Häftet, % 1 ~ 2 Bcinco-Utslcottets Utlåtande, JY:o 68. för Banken medgåfve, det Banken finge utlåna penningar emot inteckning i faslighet inom en tredjedel af taxeringsvärdet, då skuldebrefvet vore stäldt lill Banken, ville motionären föreslå, att redan intecknade skuldebref inom en tredjedel af taxeringsvärdet måtte der få belånas, sedan de blifvit behörigen transporterade och i transporten intagna de serskilda företrädesrättigheter, sorn Banken skall ega och hvarigenom, på sätt motionären förment, skulle vinnas en betydlig lättnad for lånsökande, utan minskning af Bankens säkerhet. Vid pröfning af denna motion, har Utskottet jemväl förebåd ett af Banco-fullmäglige Utskottet understäldt förslag lill reglemeritariska föreskrifter för Bankens fastighets-låne-rörelse, i afseende å belåning af så beskaffade skuldförbindelser, som icke specielt blifvit till Banken utgifne och för dess räkuing, intecknade; innefattande detta förslag: ”1:0 alt, i sådant fall, må såsom hypothek antagas en lil! vissman eller ordres, på bestämd summa och viss uppsägningstid utgifven och i vederbörlig ordning intecknad, samt på Rikets Ständers
Det är detta jag tror mig hafva bevisat och således icke torde behöfva upprepa, Det var då oväntadt att få höra ordas så mycket om nyttan af, att den produclion, som skall äga rum, äfven bör ske till bästa möjliga pris. Jag tror icke, att någon af R. o. Ad:s ledamöter är så litet bevandrad i statsekonomiens a, b, c, att de icke fatta detta. Det enda, som blifvit framstäldt sora vederläggning emot den af mig uppställda grund, är det, som Frill. Gederström yttrat, då han förmenade alt det lägre priset på brännvin icke vållat ökad consumtion och fann anledn. deruti att fyllerilasten icke linder de sednare åren tilltagit, utan i det stället a f lagi t. Det är väl, om förhållandet är sådant, och öfverensstämmer med hvad jag trott mig förmärka; men i sådant fall torde också anledningen dertill böra sökas i de moraliska krafter, som blifvit satta i verksamhet för alt minska supandet. De resultater, man i denna väg förnummit, äro sällan följden af en enkel orsak, utan oftast af flera, som dertill bidragit, då på andra sidan krafter blifvit salta i rörelse för att motverka de be - i6 H. 3o u34 Den g Novemi)er f. m. mödanden, som blifvit gjorda; men alt det lägre priset n"i brännvin verkar förökadt supande, öfverensstämrner icke blott med allmänna iakttagelser och det enklaste begreppet i statsekonomien, som alltid varit erkändt, utan äfven med alla de iakttagelser jag bort af sakkunniga personer, både af deni, sorn fört befäl i garnisonsorter, samt af presterskapet och andra aktningsvärda personer i landet. Alla hafva vitsordat, säger jag, alt när biännvinsprisen stigit, så har supandet förminskats, och tverlom, att en ökad tillgång, ett förminskadt pris verkat ett ökadt fvlleri och detta ett förökadt fysiskt och moraliskt ondt.
R:dr sistnämnda mynt. eller med 7,557: 50. 6:o för Kammar-Rätten från 54,284 R:dr Banko eller 81,426 R:dr R:mt till 123,650 R:dr sistnämnda mynt eller med . 42,224: — Transport 124,842: 50. 94 Kongl. !Uaj:ls Nåd. Prog. N-.o 1, om Statsverket 1836. Transport 124,842: 50. 7:o för Ofver-1utendeuts-embetet frän 12,347 R:dr B:ko eller 18,520 R:dr 50 öre R:mt till 30,550 R:dr sistnämnde mynt, således med 12,029:50. 8:o för Tullverket från 800,000 R:dr B:ko eller 1,200,000 R:dr R:mt, som i nuvarande Riks-stat finnas uppförde i egenskap af förslags-anslag att af Tull-medlen direkte utgå, till 1,800,000 R:dr Riksmynt, hvilket belopp, med afseende å de jemte tull-uppbörden, stigande afkortningar, restitutioner och omkostnader samt aflöningar, bör enligt Kongl. Maj:ts åsigt, afsättas för verkets årliga behof; blifvande tillökningen å detta förslagsanslag sålunda 600,000: - De nu i nåder föreslagna tillökningar utgöra tillhopa Riksmynt R:dr . 736,872: hvaraf likväl den sistnämnda och ojemförligt största, nemligen för tullverket, icke medför någon utgift, utan blott innefattar ett afdrag å statens här. ofvan beräknade inkomst af tullmedel. Deremot anser Kongl.
Den 22 Juni. del skulle jag gerna bifalla betänk., så vida här vore fråga om endast skatte-beloppet; men då man vill betrakta saken ur billighetens synpunkt, och dertill lägga en rätt, som icke finnes, kan jag åtminstone icke med min röst bidraga lill sakens framgång. Lika gerna skulle Ständerna t. ex. kunna borttaga den s. k. landtågsgärden. Denna skatt har tillkommit under kriget mot konungariket Pohlen; men detta krig är längesedan förbi, och Pohlen har uphört alt vara en sjelfständig stat: och likväl utgår skatten ännu, ehuru den icke mera behöfves i och för krigets utförande. Här säger man ej: ”tåg bort denna skatt!” ty man förbiser ej, att Ständerna förklarat, att den fortfarande skall utgå. På samina sätt bör det förhålla sig med helgonskyldep; och det är derföre, som jag icke kan rösta för dess uphörande, huru mycket jag än ömmar för Skåningarne. Man har vidare sagt, att här icke vore fråga om, att borttaga denna utskyld från församlingarne. Men jag hemställer, om det icke vore att borttaga den, dä man tilläte, att den finge användas till komraunal-afgifter, hvilka i alla fall skola utgå, och då ersätt ningar i sista hauden af Svenska stats-verket och Sveriges öfriga innevånare finge betalas? Frih. Raab, Adam Christian: Ehuru jag icke så synnerligen mycket ömmar för Skåne, kan jag likväl icke underlåta, att för rättvisans och billighetens skuld, understödja Hr von Troil. Man har såsom ett hufvud-argument mot Hr von Troil velat anföra, att han icke förut varit för helgonskyldens afskaffande. Jag vill uptaga detta inkast till besvarande. Jag vet nemi. icke hvad som bättre talar för denna sak, än att en ledamot af delta Stånd, som tillförene hyst samma åsigt som Hr Bildt och Frih. Cederström, sedan han kommit ned till provinsen, och på nära håll lärt känna förhållandena, att han då, när han såg huru hårda och tryckande de vilkor voro, under hvilka ifrågavar:de skatt utgick, fann, att han förut haft orätt, och derföre öfvergick till en rikligare mening.
Strumpstickningen hade sjunkit ned i hennes knä, och de bruna ögonen blickade tankfullt ut i rymden. Jag skg in i hennes vissnade, gamla ansigte och försökte tanka mig henne som en ung fästmö. Hvad hon matte varit alsklig med sina fina, mjuka drag och sina annu sh strklande ögon! n Jag var 24 hr den tidenn, började gumman långsamt. " Strax efter julen blef jag bjuden på nhgra veckors besök till en god vän, och som assessorn och barnen just samtidigt. skulle fara och helsa p&amp; slagtingar i Stockholm, sk fick jag resa; assessorskan hade då redan varit död niigrti år. Det gick gladt till i det Relanderska hemmet, dit jag kom. En hel flock ungdom hade samlats der under helgen, och det ena nöjet följde på det andra; kälkbacksakning och slädpartier om dagen och dans och jullekar om kvällen. Du må tro, att gumman den tiden var känd som den gladaste bland de glada. Och så yr och sjiilfsv&amp;ldig som de veckorna har jag aldrig varit hvarken förr eller senare. Bland gästerna var en kusin till Edith Belander, en iing häradshöfding Bremer. Han skiljde sig från oss alla andra. genom sitt allvarliga och lugna viisen; det fanns d g o t s$. viordigt och pålitligt hos honom, tyckte jag frh första stunden. Han höll sig nästan alltid utanför v&amp;ra lekar och upptåg, men jag märkte dock snart, att hans ögon följde mig, hvar jag gick, och en morgon, nar jungfrun kom in till mig med kaffe pk sangen, &amp; som det brukades d&amp; för tiden, små- log hon s&amp; underligt, och nar jag såg efter, s&amp; l %g det ett bref på brickan. Brefvet var från Bremer förstås; han skref, att han hållit af mig från första stunden han s&amp;g mig, och s&amp; fragade han, om jag ville bli hans hustru. " " Tant, stod der riktigt " Jag aIskar dign? " afbröt jag med en adertonårings hela nyfikna intresse för forskningar i det erotiska. " Ja visst, kära barn.
Hvarjehanda i qvinnofragan. Sverige. Donntioncr. I enlighet med aflidna fröken Sara Lundgrens testamente, har Göteborgs handelsförenings fullmäktige till förvaltning fått emottaga 90,940 kr. och 20 öre. Haraf utdelas lifrantor till vissa uppgifna personer, men efter dessas död användes rantan % kapitalet till fördelning mellan medellösa personer inom Göteborgs samhälle. Fru Andriette Nobel, enka efter den utniarkte ingeniören Emanuel Nobel, boende i Stockholm och kand för sitt nienniskovanliga hjertelag, har till diakonissanstaltens sjukhus öfverlemnnt 10,oco kr. för beredande af kostnadsfri vård At sjuka medellösa barii. Till Örebro fattigvårdsstyrelses förvaltning har enkefru A. C. Qvarnström öfverlemnat ~, o o o kr. hvaraf arliga räntan skall tillfalla en obemedlad enka eller en ogift äldre qvinna. GYteBopgs pvi~z; tzof&amp;-ening har beslutat följa det i utlandet ganska vanliga bruket att för välgörande ä n d a d l försälja tillvaratagna förbrukade saker sanit hvarjehanda affall. Inkomsterna häraf komma att användas för fattiga barn i samhället. Qvi / ~l&amp; Zizhm-e. Till notisen i Dagnys aug.-sept.-häfte om fröken Julia Brinck kunna vi bifoga, att hon nyligen ocksa i Bern disputerat för doktorsgraden. Rese~rjrderstih? För att taga kännedom om undervisningen vid rikets seminarier har en af lärarinnorna vid seminariet i Kalmar erhallit ett reseunderstöd af zoo kr. Qz~i~znn statioizsthef. Den nyligen öppnade stationen Horsaryd p % Vestra Blekinges järnväg förestås af en qvinna. Q " ~ ' ljlim tilltme~ztran. Smålands.Posten omtalar hurusom en flicka, Albertina Johansdotter fr %n Lidhults förs., sjelf i skogen huggit timmer och kubbar för uppsättning af boningshus och ladugård 3. den mark hon sedan n %gra år eger.
Inom Skåne vore åter sädesproduktionen högst betydlig, så att ensamt under loppet af nästlidne är, fastän skörden der då var ganska medelmåttig, omkring 300,000 tunnor spanmål hade utskeppats från hamnarne i Malmöhus län. Det vore derföre synnerligen vigtigt, att, då missväxt i Småland och den öfriga medlersta delen af landet inträffade, en lätt och hastig kommunikation med detta bördiga och sädesrika landskap funnes att tillgå. Härtill komme dessutom, att, i fall så olyckligt skulle inträffa, att, under ett utbrutet krig, di Sveriges kuster vore blockerade, hungersnöd uppstode inom Rikets norra provinser, blefve det, i anseende till saknaden af kommunikations-linie inom landet, omöjligt att understödja de nödlidande med de södra landskapernas öfverflödiga spanmåls-tillgångar. Med hänseende till kommunikations-väsendet inom Skåne, borde jemväl tagas i betraktande beskaffenheten af detta landskaps vägar, de der, till följd af bristande tillgång på grus samt den ofantliga trafiken, med största svårighet och alldeles icke på ett tillfredsställande sätt kunde underhållas. Dessa förhållanden åstadkomma ock större hinder för kommunikationerna i Skåne, än inom någon annan provins af Riket. En annan omständighet, sorn äfvenledes borde tagas i öfvervägande, vore de af Rikets nu församlade Ständer redan beslutade förändringar i lagstiftningen för bränvins-lillverkningen, hvilka förändringar för allmogen i Skåne och en stor del af Småland, som hittills i ganska vidsträckt skala idkat denna handtering, komma att medföra stora olägerdieter och förluster, i anseende till svårigheten att i oförvandlad form utföra jordens produkter. Vid be dömandet af jernvägs-frågans ekonomiska sida, borde slutligen tagas i beräkning sannolikheten deraf, att de föreslagna jernvägarne skulle kunna bära sig. Härvid förekom således i afseende på den nu ifrågavarande jernvägs-anläggningen, att Skåne vore den tätast befolkade provins i Sverige; att allmogen derstädes, till stor del, vore välmående, hvadan kunde antagas, att den komme att mera allmänt än i andra orter begagna sig af jernvägen.
Lagen och säkerheten är rubbad genom en sådan omoralisk lära; jag önskar af h jer tat ^ att äfven de oförsigtige måLte kunna hjelpas; men hellre, än en oskyldig skall bli olycklig, må de lemnäs till sitt öde, Staten har aldrig förr befattat sig med enskildas pecuniaira afFairer, derom vittnar erfarenheten; hvarföre skall det ändå ske? Det af Baron Boye anförda exempel att ett Hemman , som för några år Sedan såldes för 15,000 Pv.dr, nu blifvit såldt för 4000, vittnar mindre om Penninge-nöd, än bevisar att man för par år sedan köpte Egendomar som afvita menniskor. Men nu sedan förnuftet återkommit, och öfversvämningar af Disconterna afrunnit, frågar man vid Egendoms-Handel hvad Egendomen kastar af sig, och derefter rättar man sitt bud. Friherre Boye, Ludvig: Om de premisser voro rigtiga, som Friherre Stael anfört till grund för sitt omdöme; det vill säga om uti mitt denna förmiddag upplästa anförande någon stroph fanns, som ägde den mening Herr Friherre Staél nu lagt mig till last , skulle jag vara den första att sjelf gifva mig all den orätt som en sådan mening förtjent. Till vederläggning behöfver jag icke mera än hänvisa till 4*8 Den 7 Juli e. nt. yttrandet, der någon sådan mening fåfängt skall sökas.
Hufvudtiteln hörande räkenskapers fullständiga granskning inora Armée-förvaltningen, afgifna yttrande, hvaraf hufvudsakligen in hein tas: att ehuru Kollegium ansett detta förslag vara till grundsatsen rigtigt, om en dubbel revision vore nödvändig, så, och då det, på andragna skäl, vore omöjligt för Krigs-kollegium att under nuvarande förhållanden öfvertaga den ökade revision, Komiterade ifrågaställa måste sådant vara än mer ogörligt för den nya Armée-förvaltningen Huruvida den af Landtförsvars-komitéen föreslagna indragning af nuvarande Boksluls-konlor och detta kontors ersättande med en Hufvudbokhållare må anses lämpligt eller med bibehållande af nödig kontroll öfver Krigskassören förenligt, vore svårt att på förhand afgöra, men synes i hög grad betänkligt, om Hufvudbokhållaren skulle sjukna eller få annat laga förfall; vid hvilka tillfällen någon utväg till platsens fyllande, såsom nu (innes uti den Presidenten i Krigs-kollegium medgifna rättighet att förflytta tjenstemän af lista och !2:dra graderna, icke är de nya embetena bevarad. I allt fall kan förändringen icke vidtagas, om del för Kollegium föreslagna nya hufvudboks/ormulär varder af Kongl. Majit gilladt; emedan detta formulärs begagnande ej medgifver någon förminskning i Kollegii kontorspersonal, utan deremot påkallar, om ej tillökning i densamma, åtminstone särskildt medelsanslag till arfvoden Äfven med bibehållande af nuvarande hufvudboksformulär, visa sig stora svårigheter, huru den nye Hufvudbokhållaren skulle kunna utöfva någon kontroll öfver Krigskassören, samt i öfrigt medhinna det egentliga bokslutet. Om, mot förmodan, Komitéen afsett någon förändring i Embetseiler Afdelnings-kammar-kontorens förberedande arbeten i och för bokslutets uppgörande, i den syftning att hvarje Kontor borde sitt bokslut sjelf upprätta så medgåfve icke den nuvarande eller blifvande kontorspersonalens tid en sådan opåräknad tillökning i dess vanliga, trägna göromål
SkrifvelscN.o a53. mon och vinst inoch utskeppas än i en stad, der berörde afgifter utgingo till högre belopp; att, under det en så väsendtlig skilnad i beloppet af tolags-afgifterne egde rum, det icke gerna lät sig göra , att uppsätta en allmän Tulltaxa, grundad på säkra beräkningar af de afgifter, hvarmed varorne skäligen borde och kunde beläggas; att tolagen till lättnad för trafikerande kunde uppbäras i förening med tullen och ej, sorn nu, serskilde Tjenstemän dertill behöfdes; alt det ej läte sig förena med rättvisa i beskattnings väg, att, i följd af höga tolags-afgifter, som ej drabbade borgerskapet ensamt, utan alla consuraenler i och utom staden, den ena stapelstadens borgerskap vidkändes vida mindre bidrag till staden, än borgare i en annan stad; att med god ordning instämde, att ett stadgande funnes, som bestämde, hvartill tolags-afgilterne finge användas, på det ej, såsom nu skedde, denna afgift i en stad må ingå i Stads-Cassan för bestridande af hvarje slags behof, eller användas till föremål, som villejsynas för samma afgift alldeles fremmande, såsom för fattigvård, kyrkobyggnad, aflöningar vid Läroverk o. s. v., hvaraf största delen endast rörde städernes invånare och ej landets, hvilka likväl indirecte i högst betydlig mon vidkändes tolags-afgifterne; och att med skäl kunde sägas, att, då tolag vore en allmän beskattning, Staten borde ega att controllera, huru den af städernas borgerskap förvaltades och användes.
Om jag ansåge, det jag ej gör, att praxis någonsin borde gälla såsom grundregel, så skulle jag, till stöd för hvad jag nu haft den äran anföra, åberopa, att det är genom femstämmiga beslut, sorn Grundlags-förslagen redan vid de bägge sistförflutna Riksdagarna blifvit förklarade hvilande. Således, då jag anför detta factum, är det ej derföre, att jag tillägger detsamma någon egen bevisnings - kraft, utan för att dervid påkalla bevittnandet af de Riksdagsmän, som bi vistade berörde Riksdagar, att inom de kretsar-, der inan öfvervägde sättet att göra constitutions-frågorna lagligen hvilande, var det alltid i synnerhet 1810, då fråga första gången härom uppstod, de här framställda grundsattser, sorn åberopades och motiverade besluten, ehuru de, såsom då icke - Den 3 Junii 119 lee bestridde, icke lära hafva j något Anförande eller Betänkande behöft formligen utredas. För öfrigt mäste det medgifva?, att, ehuru sanna jag tror ofvangjorde framställningar vara, är det en, i afseende pa en så vigtig och djup fråga sorn denna, beklaglig ofullkomlighet i en Dag, om den saknar en särskildt bokstaflig föreskrift deröfver, sorn gör ett vidiöfrigt slutledande nödvändigt: och att förhållandet här verkligen är sådant, lärer ingen kunna bestrida. Det är således under fullt erkännande af den utaf Kongl. Maj:t, i Dess Riksens Ständer i går meddelta Nådiga proposition, oell redan förut af Riksens Ständer gjorda enahanda anmärkning, som jag äfven för min enskildta del understöder Kongl. Majus Förslag, att en tilläggning härom i Grundlagarna mätte af Constitutions - Utskottet vid denna Riksdag beredas, för att vid den nästkommande kunna af dem och Konungen godkännas: Och jag slutar detta mitt för Höglofl.
_ Landtmätares delaktighet i Civil-statens Peusions-kassa pensioner, förhöjning i Svar pä återrerniss Landtmäteristaten, anslaget för Landtränterier, om bördeskillingars nedsättande derstädes, se Bftrdeskillingar. Lappmarken, Svenska befolkningens derstädes skyldighet att deltaga i allmänna beväringen Lax och smör från Norrbottens och Westerbottens fain, upphörande af föreskrifven kontroll vid aflastning deraf . Laxfisket i Mörrum, eftergift i arrendet för, se Arrendet. Lax-taxan i Norroch Westerbottens Län, upphörande afl . Laxar etts-fisket, optionsrätt för Umeå stad till Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. Underdånig Skrifvelse. llidd. 0. Adeln. PresteSlåudet. Borgareståndet. BondeSlåudet. N:o N:o Sid. 8 Mars b. 8 Mars L. Leckö Slolt och Kungsgård, dess ställande till II. M. Konungens disposition Legostadgan, om ändringar deruti, se Husaga. Lekvattnets liapelliörsäniliug, inköp af boställe ål pastor , Svar pä återreniiss 0111 liiks-Stnndens beslut i frågan „ se vidare Kapellpredikant. lön lör Klock iren oell Kyrkovaktaren i Svar på återreniiss Voterings-proposition Voterings-resuilat Lidköping, anslag för hamnbyggnaden vid se Hamnbyggnad. Lifgardet lill hast, tillökning i anslaget för Lifmundering, indelta Infanteriets, anslaget till . Lif-Regemenlets Ilusar-corps, om remunteringen och anskallaude al inuiiderings-persedlar för Liggetidsoch Nådårs-besparingar, upphörande af Svar på återreniiss Likstol, om upphörande deraf, se Presterskapets aflönings-sätl. Lilla Djurgårdens öfverlålande till Ultuna Institut Linköping, anslag för hamnen vid, se Hamnbyggnad. „ lån för reparation af Domkyrkan i . Svar pä återreniiss Voterings-proposition
Casper Wijkman har ansett för en underlåtenhet, att Chartae-Sigillatae-Förordningen icke uppdrager någon skillnad i chartering af Contracler, dä icke någon löseskilling för upplåten jord erlägges_, eller då den återbetalas vid upplåtelse-tidens slut; men enär Utskottet föreslagit, huru Förpantnings-bref skola charteras, anser Utskottet någon ytterligare bestämmelse i detta afseende endast medföra otydlighet och leda till stridiga begrepp vid verkställigheten. Utan att kunna instämma i ett annat påstående af Casper Wijkman ^ att Fördelseller Undantags-Contracter endast borde charteras såsom Bilaga eller Köpebref, tror Utskottet, att del bibehållna stadgandet om »8 Bevillning Ut sko Hels Utlåtande No deras beläggande med stämpladt papper till en tredjedel emot andra Contraeter är billigt och ingalunda innefattar en för hög beskattning. Föranledt dertill af Herr Hjertås, till följd af Eric Norbergs i förra Betänkan*' det besvarade Motion i ämnet, gjorda an^ märkning, har väl Utskottet ansett det kunna leda till någon än ytterligare tydlighet, om ordet ”Landtbönder” införes näst efter Hälftenbrukare; men att der, på sätt äfven föreslogs, intaga ”Förvaltare och Arrendatorer, ” är, i Utskottets tanka, icke rigtigt, da Contraoter med Förvaltare icke upptagas bland dem, som skola charteras, och de således äro frie; men deremot ut* tryck I i "en bestämmes, att Arrende-Contracter skola, efter uppgifven grund, förses med stämpladt papper; äfvensom Utskottet funnit det af Casper Wijkman begärda förmenta förtydligande, alt införa ordet "Jordegare’' i stället för Husbonde, hvarken vara behöfligt eller lämpligt, helst en origtig tillämpning vid Arrende-Contracter derigenom kunde uppkomma. Till besvarande af Herr Winbergs hemställan, att stadgandet, det contrahenter böra till hälften hvardera betala Char* tan till Köpeoch Bytesbref, hvilket nu PcvillningsUtskottets Utlåtande JY.o %cj.