Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af samma orsak, jag straxt uti början af detta anförande framstälde, anser jag mig hvarken, behöfva eller böra framlägga skälen härför. Jag vill endast nämna, att då jag så lägger min röst, oaktadt jag för min del icke har någonting emot alt uti detta fall gå Noriges önskan till mötes, sker det derföre att, enligt min innerliga öfvertygelse, ett bifall till Noriges framställning skulle, under nuvarande sinnesstämning i Sverige, der framkalla en bitterhet, som skulle göra ett nytt och bättre ordnande af föreningen särdeles svårt. Må Konungen pröfva hvad som för unionen är fördelaktigast. Vi skola vörda hans utslag, huru det än må utfalla. Men skulle äfven Han anse den väg af idel eftergifter, hittills varit beträdd, ej längre för föreningen nyttig, må då icke liepresentationen förhålla honom stödet af dess mening. Många ledamöter yttrade härtill bifall. Gr. Sparre, Erik: Jag anser mig böra tillbakavisa de tillvitelser, hvilka blifvit gjorda mot dem, som kunna dela Utsk:ts mening, och sålunda rentvå K. o. Ad:s medlemmar från någon otillbörlig afsigt. Man har här ännu en gång talat om ett sträfvande af Sverige efter supremati öfver Norige. Detta är en osanning; I>en 17 Mars f. ra. 203 osanning ; Noriges sjelfständighet, har i Sverige ingen fiende. Föreningens stiftare måste derigenom hafva ådagalagt att han kände Svenska nationens karakter, då han icke ville underkufva ett riedtryekt Norige. Jag hoppas derföre att man icke vidare här kommer fram med några beskyllningar, hvilka jag hade önskat aldrig blifvit framkastade, och som vi böra med allvar och kraft bekämpa. Jag har sagt att Noriges sjelfständighet icke här har någon fiende, tvärtom är den föremål för vår stolthet; men öfver både Noriges och Sveriges sjelfständighet slår unionen. Om Sverige för unionens skull låter sin Reg.Form hvila, om flera g:r i denna af sådan orsak blifva en död bokstaf, så har Sverige samma anspråk på att Norige i förändringen af sin Grundlag vill akta på unioue, n och höra de önskningar, som i detta afseende framställas från Svenska sidan.
Orden witz laga tid torde wara öfwerflödige, om den föreslagna förändringen i z § bifalles. §- 7- Grefwe Norner, ^Zolxb Loran, hwad i denna Z stadgas, att den hwilken wid Riksdagens början suttit för Fullnngt, men under desi lopp genom Hufwudmannens död sjelf blifwer Hufwudman, och säsom Den ri November. 623 sk sadan intager säte för sin eaen Ätt, derigenom ? en siiljes frän den befallning af Bänkman, etor etter tttstotksL-damot som han i egenskap af ;'mägttg förut kunnat innehaflva, synes mig wara ' witt. Jag kan ej se hwarfdre detta förtroende sk fl upphöra derföre atr en person siyttar rum pä Riddarhuset dä det ef Ständer warit wfwiej ät Alten, utan ät den person som förer Ättens talan. Herr d^oräenlkolpe. Om det blifwer afgjordt att ponuvt någon G .sive eller F iherre stall wara Ordförande utt Utstollen, huru stall förhällas om tiil exempel en Adelsman som sitter för en af de äldsta Familier b isiver wald till ett Utskott, stall ban dä frängä. Ordförande rättighe en och afsiä den ti l en yngre Ätt. I min tanka kunde wid walen Elettvrerne namna Ordförande af äldre eller yngre Ätt. § 8- §- V« Herr d^oräenllolpe, i detta och flera fall somt anga personer hwilka gjordt Concours, anser jag simplast att endast äberopa ConeoursFörordningen af ar 1798. För öfrigt hemställer jag om icke en som ett helt är eller längre lid före Riksdagen warit by. satt, eller under Riksdagen sätt intaga pä sig för fluld äfwen borde uteslutas.
I följd af enskilda eller särskilda undantagslagar befann jag mig utom den allmänna rätten. Var det rättvist? Allt hvad jag såg omkring mig skulle en gång blifva min brors, och jag jagas bort som sparfven från axet. Jag frågade mig, om samma förhållande gälde för alla föräldrahem och barn som jag såg omkring. Jag erfor att det icke var så. Min lilla Jakobs-stege växte oupphörligt. Hvarföre skulle mitt föräldrahem vara annorlunda än andra gossars? Och hvarföre skulle andra gossar stå till sina föräldrahem i ett mycket med hvarandra likställigare förhållande än jag och min bror stodo? Det drog ganska långt ut, innan jag kunde begripa detta. Allt efter som jag likväl vann upplysning, tyckte jag att jag befann mig i en ganska besynnerlig ställning. Slutligen visste jag knappt, på hvad pinne jag stod till mina föräldrar. Till min lycka och glädje kan jag dock säga, just då jag nu kastar blicken tillbaka, att jag likväl aldrig kände mig egentligen nedslagen eller missbelåten med hvad jag erfor; tvertom har jag, framförallt på senare åren, derför ganska ofta tackat Gud. Under de förhållanden som jag befann mig i, började jag vakna upp till ett visst sjelfmedvetande. Den ena frågan ledde icke blott till en annan, utan det ena svaret ledde ock till ett annat. Reflexionen började att skjuta grodd och rötter. Många gånger tänkte jag på fågeln, som också måste lemna hela sitt hem bakom sig, då den flyger ur ägget utan att ega något mera än sina vingar, men också egande mer än tillräckligt i dem. Jag tänkte äfven på fjäriln som – ehuru han lemnar puppan bakom sig – icke dess mindre är och förblir en lefvande och flygande blomma. Ganska tidigt blef jag på sådant sätt min egne, ensamme och enslige lekkamrat. Jag byggde fästningar i sanden, i ändamål att dermed försvara naturligtvis hela riket mot ryssarne, om hvilka man ännu fortfarande talade. Jag byggde fideikommisser i skyarne, mycket vackrare än Riddersholm, och var alldeles förtjust öfver, att ingen kunde bestrida mig eganderätten till dem. Kort och godt, jag blef något för mig sjelf, så obetydligt det än kunde vara. Hvem kan väl egentligen säga sig ega någonting här i tiden!
Ville man påstå, att de från Stats-Revisorernes granskning undandragna Cassör borde så förblifva, för dét att deras inkomster inflyta från vissa medborgare-classer, eller gå till vissa ändamål allena; så hade man lika orätt, Ty med samma; skäl, som man påstår att de medel, som erläggas, för att betala åt de barbariska magterne deras gard, icke böra räknas till Statsverket, emedan de handlande ensamt erlägga dem, eller vara underkastade granskning af StatsVerkets Revisorer, emedan tvänne Handlande sitta såsom Ledamöter i Commissariatet; med samma skäl kunde man påstå, att de utskylder, sorn erläggas af Bruksidkare borde särskilt uppbäras, förvaltas och redovisas för RergStatens räkning, utan sammanhang med Samhällets öfriga Drätselförvaltning, o, s, v. Hvarje del af Staten skulle då Den o Martil. 263 utgöra ett strå för sig, och det hela icke vara någorstädes i ett samband att finna. Likadant är förhållandet med uppbörden och förvaltningen af Tullmedels, Passevolance-, Krigsmanshus-, Boställs-, Ecclesiastique-, Hospitalsoch Lazarettsm, fl. medel. Antingen de betalas, enligt skattläggning, bevillning, öfverenskommelse med Kronan, eller till frivilligt belopp, efter råd och lägenhet, så erläggas de naturligtvis under den betalandes önskan och förutsättning, att de måtte komma det allmänna till nytta, och att de myndigheter, som skola v aka öfver Statens förvaltning och bästa i andra afseenden, äfven skola gora så i detta. En dylik önskan och förutsättning å den skattdragan* des, eller frivilligt betalandes, sida, bör icke gäckas; och enda säkra medlet dertill, synes vara att framlägga redogörelsen för Folkets granskande Ombud. Om Tullverkets förvaltning icke fått grani skås af Ständernas ombud, i anseende till den nära gemenskap, hon i flera delar äger med Rikets oeconomiska styrelse, så borde samma skäl hafva gällt, till att förmena Revisorerne granska Allmänna Magazins-Inrättningens tillstånd. Skulle vi väl då, hafva så väl som nu, genom deras berättelser kunnat inse dess brister, och varnas för deras följder?
Inrättningen tillhöriga skärgårdslägenheter och den uti samma Kongl. Bref fastställda skjutsfardsbefrielse-afgiften af strandsittare, och dels uti de afgifter, som för skattlagda torp och andra intägter blifvit för sådana lägenheter, efter deras beskaffenhet, då skattläggningen bifallits, särskilt bestämda; att de stipendier, hvilka till Studerande af Götheborgs Stift så väl vid Gymnasium härstädes som vid Universiteterna i Upsala och Lund, i öfverensstämmelse med KongL Brefven den 5 Januari 1780, den 12 April 1815 och den 8 Juni 1804, årligen utdelas, bestämmas efter det förslag, som af Ephorus, i samråd med Rektor Gymnasii oell öfriga Lärarne vid Gymnasium, hvarje år till Kuratorerne aflemnas; att förvaltningskostnaderna bestå, utom aflöningsstaten, som upptager dels anslagen af markegångsvärdet å 90 Tunnor korn, såsom lön och boställsvederlag åt GymnasieFogden, och af 666 R:dr 32 sk., lön åt Gymnasie-Bokhållaren, som indrifver räntorna å utlånta medel samt upprättar bokslutet och tillika är Kuratels-Sekreterare, i hvilken egenskap han har åliggande, att emottaga och i journalen anteckna alla till Kuratorerne ankommande skrifvelser och ansökningar, föra protokollet i alla hos Kuratorerne förekommande mål samt författa och expediera alla doras beslut, — 456 anordningar, utlåtanden och andra skrifvelser; hvilka anslag, såsom af behofvet påkallade och föranledda af den förändring och utvidgning af Stipendie-Inrättningens verksamhet, Inrättningen, enligt Kongl. Brefvet den 8 Mars 1815, undergått, blifvit, efter underdånigt tillstyrkande af Kongl. Kammar-Rätten, som ansett desamma icke för högt beräknade, genom Kongl. Brefvet den 11 Oktober 1836 fastställda, och dels lön åt en Budbärare, 33 R:dr 16 sk., enligt Kongl.
Återremitterades, till följd af gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets den 14 dennes f. in. på bordet lagda utlåtande, N:o 94, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga remiss å allidne Provincial-läkaren, Assessoicn /. D. Rudolphis stei bhusdelegares underdåniga ansökning om utbekommande af 173 R:dr 34 sk. 4 rist, utgörande aflöningsmedel, hvilka ej inom stadgad prsescriptionstid requirerats. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Ulskottets den 14 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 95, i anledning af er - 460 Prot.-Utdragj den 21 December 1844• hållen återremiss å Utskottets memorial, N:o 61, med uppgift å de vid innevarande Riksdag för tillfälliga stats-utgifler disponibla tillgångar. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskoltets den 14 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande, N:o 97, i anledning af gjorda framställningar, rörande utbetalningen af de till Em-åns upprensande beviljade statsbidrag. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Proposition till Rikets Ständer om anvisande af medel till arfvoden, m. m., för Lagberedningen; Gifven Stockholms Slott den 19 December 1844. S. D. Föredrogs ånyo och lades lill handlingarne Banco-Utskottets den 14 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 30, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets utlåtande, N:q 21. S. D.
Hon qvaistannar i sitt äktenskap och bistår sitt arma folk. ' Det är hunger och nöd på gatorna ", der eger hon en uppgift, och hon känneiliksom en ny kraft, ett nytt lif genomströmma sig. " Hon hade ined all sin energi kastat sig på att försaka. " l) Efter att hafva sett sin ädle gudfader på schavotten, stelnar hon i sin sorg, önskar att dö och flyr ur staden. Uppskakad och förtviflad kastar hon sig i en fiskarbiit och drifves af vind och våg till en liten dal, der pesten rasar. Här griper hon sig an nied ett det rikaste barmhertighetsverk. Helsan vänder tillbaka, när hon visar sig hos de lidande, och folket jublar gladt: ' det är madonnan, är Guds moder! ' ') Här lyckas hon alldeles att tillintetgöra egoismen, och här vidgar hon området för sin mäktiga sympati. Förut hade de förbindelser., hvari hon stått till sina medmänniskor, sammanväfts med andra band, hvilka fästat hennes person - " de af äktenskap, af medborgarskap, af religiöst lärjungeskap. " Nu hade de utvidgats till att omfatta hela mänskligheten, särskildt alla dem, soni kräfva hjälp, tröst och skydd, ty " vi kunna nå den högsta lycka blott genom att älska hela verlden så- som oss själfva ', och ' om allt annat ar tvifvelaktigt, så är dock detta lidande, som jag kan hjälpa, en verklighet; om korsets ära är en illusion, så är sorgen så niycket vissare ", tänker hon för sig själf. Och hon aflägger detta sköna, en Romola värdiga löfte: ' Så länge min arm har någon styrka, skall jag sträcka ut den mot de svage; så länge mina ögon kunna se, skola de speja efter de öfvergifna! " Dina Morris är blott en ny, på samma oändliga kärlek bygd typ, arbeterska och qväkerska, som gjort korset till en kärleksbörda.
Annars brukar det ligga flera spridda blad här på förmaksborden. Så samla hop dem, de ä' numrerade, som du kan se. Jag har mina små distraktioner. ARON (för sig sjelf, i det han går ut). ÖFVERSTEN. ARON. ÖFVERSTEN (förnöjd). Väl beräknade för verldens ögon, ja. (hemtar några ark frår borden och går ut.) En ung person, som väntar derute, önskar att få tala med herr öfversten. Hvem är han? ÖFVERSTEN. BETJENTEN. BETJENTEN. Jag har aldrig sett honom förr, men han ser ut så der (drar på orden). Hvarför släpper portvakten in sådana der? Han begär ingen hjelp, säger han. Han har endast något vigtigt, att berätta öfversten. BETJENTEN. ÖFVERSTEN. 132 ÖFVERSTEN (hastigt). Han har väl iinte sjömanskläder? BETJENTEN. Nej, han är klädd i en snygg blus. Låt honom komma hit in. (betjenten vill gå) Vänta litet; är allt i ordning till balen i morgon afton? Ja, herr öfverste. BETJENTEN. ÖFVERSTEN. Ge mig fracken derborta. Femtio buteljer af champagnen tas upp ur källaren och ställas på salsborden, men inte mer än tie få slås upp. Var till hands derute du, och någon annan, om jag ringer. (Betjenten går, sedan han hjelpt öfversten på med fracken.) ÖFVERSTEN. TREDJE SCENEN. Det är bäst, att vara försigtig. Sådana der herrar supplikanter bli alltid missbelåtna, när man inte har råd att hjelpa dem, och säkert har också den här någon önskan. Fan kan inte ha pengar, att bistå hela verlden. Balen ska bli briljant, och jag har anordnat, att den Preussiska ordensdekorationen, som i går med posten anjände, tillställes mig i alla gästernas närvaro. Jag får lof att spela lite öfverraskad, det är hela affären. ÖFVERSTEN (allena). FJERDE SCENEN. HERMAN.
N:o 2 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1856. Underdånigt Memorial, angående Utrikes Departementets Utgifts-Stat. De summor, som för närvarande äro uppförda å Sveriges och Norriges Riks-stater, för bestridande af kostnaderne i och för ombesörjandet af de Förenade Rikenas Utrikes Angelägenheter utgöras, oberäknadt hvad som utgår ifrån den under Konvoj-Kommissariatet hörande gemensamma fonden* af: 1) Anslaget å Svenska Riksstatens Salje Hufvudtitel (Utrikes Departementet) B: ko R:dr 225,650. 2) Norrska Statsverkets bidrag till Minister-kassan 40,000 Spd., motsvarande efter pari kurs R:ko R:dr 106,666: 52. Sistnämnde anslag, som ingår till Departementet qvartalsvis, användes på sätt Eders Kongl. Maj-.t pröfvar lämpligt; hvaremot det å Svenska Statsverket upp förda anslag enligt Riksstaten är iördeladt sålunda: a) Departements-Chefen, Lön 4,500. Taffelpenningar 6,500. qqq. b) Departementets Expedition 13,026: 16. c) Minister-Staten 200,000. — d) Skrifmaterialier och Expenser samt ved och ljus (förslags anslag) 1,623: 32. Ranko R:dr 225,650. — Det under litt. d. upptagna förslags-anslag har likväl icke på långt när motsvarat behofvet; och som det ansetts vara i sin ordning att Departementets utgifter för skrifmaterialier och expenser icke uteslutande drabbade det Svenska utan jemväl Norrska Statsverket, har detta sédnares bidrag till Kabinetts-kassan tagits i anspråk för gäldande af en del utaf det belopp, hvarmed dessa utgifter öfverskjutit nämnde anslag. För hvad som derefter återstått har Departementet af Stats-Kontoret erhållit godtgörelse, och hafva de under denna rubrik förekommande, af Svenska Statsverket bestridda, utgifter uppgått: Bil.
Ej heller kan man, på saft Hr Printzensköld gjort, förebrå Utsk:t derföre, att det framställt förslaget härom på orätt ställe, ty Utsk:t hade, när allm. bevillmn förekom, förbehållit sig rättighet att, vid afgifvandet af sitt förslag om kartans borttagande, äfven få framställa förslag om testaments-bevilliim. Det är på grund deraf jag föreslår, att R. o. Ad. nu, i öfverensstämmelse med sitt förut fattade beslut, måtte besluta att procenten förhöjes från 1 till 2 °/0, hvarigenom statens inkomster icke skulle förminskas, utom tvärtom förökas. Hr Printzensköld: Anledn:n . till mitt förra yttrande hade sin grund deri, att jag uppfattade Gr. Lagerbjelkes första yttrande såsom skulle den värde Gr:n åsyftat att helt och hållet borttaga stämpel-karte-afgiften å testamenten och fideikommiss-bref, utan att söka åstadkomma någon ersättning åt stats - 4-tt Den 25 Maj verket tillbaka. Det yar till följe deraf jag yttrade att, ehuru jag under andra förhållanden gerna skulle hafva röstat för stämpel-pappers-afgiftens borttagande, jag dock ej nu kunde med min röst biträda ett sådant förslag, alldenstund K. o. Ad. redan så betydligt nedsatt procm af dylika handlingar. Men som jag af ett sednare yttrande hört, att den värde Grin föreslagit, att den redan beslutade procm skulle förhöjas till 2 °/0, hvarigenom chartEe-sigillatse-afgiften, som förut utgick af testamenten, skulle blifva ersatt med ett t. o. m. högre belopp, än som nu utgöres, kan jag ej annat än erkänna riktigheten af en sådan åtgärd. Jag får på dessa skäl förklara, det jag förenar mig i den anhållan, Gr. Lagerbjelke nyss framställt. Hr Ribbing, Arvid: Som Gr. Lagerbjelke så tydligen ådagalagt, att ingen minskning i statens inkomster kommer genom den föreslagna förändringen att ega rum, ber jag äfven att få förena mig med honom om bifall till hans nyss framställda förslag. Sedan öfverläggir.n ansetts afslutad, yttrade H.
Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets den 29 sistlidne Januari e. m. på bordet lagda memorial, N:o 38, angående revisionen af Låne-Contorens i Götheborg och Malmö samt Banco-Discontverkets räkenskaper och förvaltning för nästlidet år m. m., stannade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut: l:o, uppdrog Ridderskapet och Adeln åt Riddarlius-directionen att utse en revisor och en suppleant för granskning af hvartdera utaf ofvannämnde Låne-conlors räkenskaper och förvaltning för nästlidet år och att skyndsamligen lemna Banco-Utskotlet del af Directionens beslut, på det de personer, som derigenom varda utsedde, måtte genom Utskottets försorg derom erhålla underrättelse; 2:o, bifölls Utskottets hemställan, det Utskottet, om så erfordras, malte berättigas att bland sina ledamöter utse tvänne af hvardtera RiksStåndet, för att i egenskap af revisorer aflsluta revisionen af Banco-Discontverkets räkenskaper samt f. d. Riks-Discontens utredning för nästlidet år; 3;o, lade Pudderskapet och Adeln lill handlinga rne Utskottets yttrande om revisorer af Vällofl. Borgare-Ståndet vid blifvande revisioner före nästa Riksdag; 4:o, fann Ridderskapet och Adeln, som genom den för Riddarhus - 608 Prot-Utdrag, den 1 Februari 1845. direclionen utfärdade inslruclion uppdragit åt nämnde dircction att emellan Riksdagarna hvarje år välja 2:ne af Ridderskapet och Adeln lill revisorer uti Rikets Ständers Banco-discontverk, äfvensom en revisor och en suppleant vid hvartdera af Låne-conloren i Götheborg och Malmö, att Utskottets till Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden gjorda framställning, i fråga 0111 utseende af revisorer och suppleanter för 1846 och följande åren intill nästa Riksdag, icke påkallade någon Ridderskapet och Adelns åtgärd.
Dock — bortsedt från det farliga här vid lag, så kan man väl icke se något osmakligare än en sådan, i fåfängans martyrredskap utstyrd och insnörd dam, och j a g kan icke afhålla mig ifrån att citera hvad j a g i ett sällskap för icke länge sedan hörde en herre anmärka vid anblicken af en dylik uppenbarelse: » Ack, se en sådan söt och älsklig flicka med rosenkinder och med ögon blå! H o n vet sig också riktigt stiligt skicka, men h u! hvad ser jag, snörlif har hon p å! » ' J a, tro mig, kära flickor! N i vinna visst icke männens beundran, långt mndre kärlek genom att på sådant sätt förskaffa er ens. k. vacker figur, nej tvärt om. J a g skulle kunna anföra mångfaldiga bevis derpå, om blott utrymmet det tilläte och j a g ej af granlagenhet för mitt eget kön ansåge det bäst att tiga. N å, sedan ha vi luggarne! V o r e jag kung, skulle j a g sannerligen förbjuda en sådan galenskap — att skyla en ofta vacker och höghvälfd panna! T a g bort dem med det första, n i förlora visst icke derpå, utan komma endast att se mera okonstlade och många till och med intelligenta ut. Red. I fl I U I I \ l U IN Annonser mottagas endast mot kontant liqvid i förskott af 2 5 öre pr 4 - spalt, petitrad ( Ingen annons införes under I krona. och en osande fotogenlampa för att krusa och bränna medels en tång det här, som vår Herre vid hennes skapelse ville göra slätt och rakt; samt hur många gifta män finnas väl icke, som skulle jubla öfver att slippa se sina unga hustrur med dessa tillkrånglade lockar. — Att vår sällskapston äfven lemnar mycket öfrigt att önska har visserligen redan blifvit omnämdt i Iduns första profnummer; men j a g kan dock ej låta bli att särskildt uttrycka min ledsnad öfver att se nutidens skolpojkar och skolflickor öfva sig i kurtis och koketteri. J a, det händer i sanning ganska ofta, att en 12- ä 14-årig fröken gent emot äldre personer tar sig ton och friheter, som äro allt annat än passande.
Expeditions-Utskottet. H. R o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 8 på aftonen. In (idem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 9 f. m. Hr Rå fel t, Anlon: Som jag i anseende till egna angelägenheter måste afresa från hufvudstaden nästa Onsdag, får jag från den dagen afsäga mig förtroendet att vara ledamot i BankoUtsk. och förstärkta StatsUtsk. samt Bänkman i 16:de afdeln., och anhåller jag alt fortfarande vid min riksdagsmanna-rätt blifva bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Justerades 2:ne prot.-utdr. för gårdagen, deraf det ena innehöll beslutet om målning af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm:s portrait, i anledn. hvaraf H. Ex. yttrade: ”Detta af H. R. o. Ad. i går fattade och nu justerade beslut påkallar uttrycken af min vördnadsfulla och hjerlliga erkänsla för det utmärkta bevis af ynnest, välvilja och förtroende, hvarmed H. R. o. Ad. genom delta beslut behagat hedra mig. Jag har ingen högre önskan, än att kunna städse göra mig deraf förtjent, och innesluter mig i H. R. o. Ad:s fortfarande välvilja och bevågenhet”. Uplästes till justering och godkändes ett från Exped.Utsk. inkommet förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M. N:o 146, ang:de förändrad beräkning af resekostnads-ersättning och dagtraktamente för R. St:rs Revisorer. Till justering anmäldes, men bordlädes, på begäran af Hr Brakel, Mauritz Gust., Exped.Utsk:s under N:o__ 147 afgifna förslag till R. St:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de Öresundska tullafgiften för Svenska fartyg. Uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde förslag till R. St:rs underd. skrifvelse-förslag till K.