Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De skall ha inkommit i landet inom två år före den dag de förpassas. Förpassning får inte ske förrän Sjötullkammaren meddelat att varorna är förtullade. § 13 Skall utländska varor under förpassning sändas av annan än den som förtullat varorna, skall hos Tullkammaren den förra ägarens kvitterade försäljningsräkning visas. § 15 Skall varor fraktas till marknad eller annat ställe på landet, skall förpassningen ställas på den sista i vägen liggande tullkammare. § 16 Har någon kontroll blivit uraktlåten av tullkammaren på avsändningsorten, må varans ägare eller mottagare disponera varan utan dröjsmål. Tullkammaren i lossningsorten skall med nästa post anmäla sådan felaktig förpassning till Generaltullstyrelsen. Förs varor med falsk förpassning eller med falskt förtullningsbevis är de förbrutna. Den som verkställt eller hjälpt till vid sådan förfalskning straffas efter allmän lag och har för alltid förlorat sin tjänst. § 17 Utfärdade förpassningar skall genast antecknas i journalen och för säkrare kontroll skall tullkamrarna sända avskrift till den tullkammare dit förpassningen är ställd och till Generaltullstyrelsen. Artikel III Bevakning på inrikes segelfart vid varutransporter i saltsjön § 18 Skeppare som kommer från en inrikes ort till en annan i saltsjön, bör innan gods intas anmäla sig hos tullkammaren på stället. De ombesörjer visitation och bevakar ilastningen. Börjar man inlastningen innan tullbetjänten anlänt bötas 10 riksdaler och lossas lasten på egen bekostnad. § 19 Förpassat fartyg bör genom tullkammarens försorg bevakas och när det är segelfärdigt utvisiteras. Då intygas på huvudpasset att varorna avgått. Avseglar skeppare utan visitation och bevis bötas 20 riksdaler men godset får utan hinder föras till sin ägare. Även barlastade fartyg skall visiteras. § 20 Skeppare som under resans gång ändrar sin bestämmelseort har rätt att lossa hela lasten. Dock skall underrättelse sändas till Tullkammaren i lossningsorten, till den Tullkammare som utfärdat skepparens pass och till Tullkammaren dit lasten blivit förpassad. Förpassad skeppare har rätt att under resan anlöpa tullplats och lossa större eller mindre del av lasten samt inta fyllnadslast. Tullkammaren skall ha kontroll på lossningen och lastningen.
Afven har jag föreställt mig, att sedan denna nyttiga och nödvändiga förändring i R. o. Ad:s representations-rätt blifvit väckt, skulle ett vidblifvande af nu gällande obegränsade sjelfskrifvenhet, deraf stora olägenheter äro en obestridlig följd, kunna tydas, såsom kallsinnighet af Ståndet för dess värdighet inom sig, och anseende utom detsamma, samt då vi hafva hedren att benämnas rikets första Stånd, vi borde äfven föregå med exempel att erkänna företrädet ligga i representantens skicklighet, anseende och erfarenhet, utan att likväl utesluta besutenhetens ratt. Jag vågar derföre härmedelst vördsamt underställa H. R. o. Ad. milt förslag till modifikation i Frih. Palmsfjernas motion, att införas såsom 9:de mom. uti 7 § af Ridd.-Ordn. så lydande: ”Adelsman, som hvarken vid universitet aflagt gradual-examen inom någon fakultet, eller slutligt kunskapsprof vid högre militärundervisningsverk ; ”eller de 3 före riksdagen sist förflutne åren erlagt skatt för ägande fastighet i stad eller på landet taxerad till minst femtusen (5000) r:dr b:co; ”eller å stat innehar, eller minst tjugo (20) år innehaft tjenst, vare sig på grund af K. fullmakt, eller såsom tjensteman uti Konungens cancelli ett rikets colhm eller R. St:s verk”. Som jag äger skäl förmoda, att den värde motionären medgifver denna modifikation, så lärer intet hinder möta för H. Ståndet, om det skulle så för godt finna, att antaga denna för att vara dess mening, hvarföre jag vördsamt anhåller om Högvälborne Hr Gr. o. Landtm:s propos. derå, men i hvilket annat fall som helst, får jag ödmjukast yrka återremiss af betänkandet. G. E. Frölich. Häruti instämma: Knut Phil. Bonde. Rob. Montgomery Cederhjelm. O. M. Björnstjerna. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 10 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 78 Den 8 Mars f. m. Onsdagen den 8 Mars 1848.
Ständers Förstärkta StatsUtsliotts "deri beslut här 1 tfofrä 1 7 nrn ■ ni ef k 16 Morn. af denna §. utstakats livad ätfséieride -tftä .vid uppskatttiing af brand försäkrade hus i , Stärierne fästas å tiel dervid asatte värdet, i likhet hvarmed äfven * 1 Morin li 'a . cf denria Art; rättad t .blifvit, si vidt densamma angår Brandförsäkring - af.. Hus å mindre lägenheter och Eirstställen på landet; lärande det för öfrigt ej undfalla Riksens Höglofl. Ständers .'Uppmärksamhet', att -den genom det här ofvanomförmält!tet.förhållande i afseende på egendomars försäljningspris 'och dess inflytande vid Be vi i luings Taxeringfe n uppkommande förändring , äfvenledes blifvit, hvad stari segendamar . angår istkttagrie• äfvensom särskilde grunder för värdering af genom eldsvådor skadade fastigheter blifvit intagne.
Almlöf, som också i sitt konstnärsnaturel har något af bitter, drastisk skärpa, har fattat Ibsens framställning och gjort sin Hejre derefter. Men Brun, som hade både Ibsens text och modellen att tillgå, har sett på menniskan med sin naiva, hjertevarma uppfattning, och han har lyckats att taga bort gallan ur replikerna och gifva en annan bild, lika helgjuten som Almlöfs, och som på ett alldeles exceptionelt sätt är hans egen. Kanske man vill påstå, att ett sådant tillvägagående är oberättigadt, och att Brun var misslyckad, derför att Almlöf var lyckad, och derför att de båda voro så olika? Nej, konsten är icke ett matematiskt problem, der alla för att finna det rätta nödvändigt måste komma till samma resultat. Den är en paradisets lustgård, der man får äta efter smak och der inga träd äro förbjudna. När man då en tid ätit af samma slags frukter, försöka menaiskorna visserligen att bygga stängsel omkring de andra och skrifva med stora bokstäfver: » Oå inte i gräset » eller » frukterotj enliga att äta ». Då gäller det bara att rifva ned stängslen och skaffa undan plakaten. * Somliga menniskor tycka om renetter och astrakaner. Andra föredraga lingon, och andra åter hålla sig helst till drufvor och persikor. Men att plocka dem sjelf är det roliga, och det är inte fritt, att inte nöjet förhöjes, om man får klättra öfver plank för att komma åt dem och sedan narra andra att äta.Till Redaktionen af “ Dagens Krönika “. I edert nysa utkomna Mars — April häfte förekommer en anonym uppsats, med märket G. och med titel En akademisk prisfråga (Bref frän en jägare och fogelvän) och dagtecknad Örebro i Mars 1885. Här häcklas den af Kongl.
Det ni köper i Paris — ty där skall ni naturligtvis ekipera er — det låter ni emballera där och skicka hem öfver Havre sjövägen, så slipper ni allt besvär med förtullningar och dylikt. ser för det praktiska lifvet. V i hafva emellertid vid den nu förestående täflingen velat lemna plats äfven åt dessa båda slag. A n - gående prisen och prisämnena hafva vi bestämt följande: 1) &lt;jför den lästa novell eller roman om minst femton oktavark vanligt romanformat betala vi ett t u s e n 2) (l,OOQ) k r o n o r. den hasta novell om ungefär fyr-~ tio J-dunspalter erlialles ett pris af fem hundra (500) kronor. 3) &amp; ör den iästa utredning af frågan: » Kwru skall kvinnan häst kunna hi Var det något mera? Jag ser ni börjar | i 4) &lt;ffi&gt;r den hasta uppsats om 3 ä 5 spal ters utrymme i något ämne rörande Jo, det är sannt, linnekläder behöfver ni kvinnan eller Jiemmet erlialles ett pris inte ha med er mer än för tre veckor. Hvar af vecka får ni tvättadt i Paris — på fem dagar har ni kläderna igen. ning tar ni naturligtvis inte med er i kappO c h slutligen bestämmes säcken, utan den har ni på er. Den bör vara ny och stark — om elegansen behöfver 5) för den hasta skiss eller berättelse om jag ingenting säga — och helst grå. I egen3 ä 5 spalter likaledes ett pris af skap af turist kan ni gå med den öfver allt ett h u n d r a (lOO) k r o n o r. i Paris, på teatrar och på visiter — - fast inte precis till madame Carnot, men hon har ju Täflingstiden utgår för de trenne första inte den äran att känna er — inte sannt? afdelningarna den 1 nästkommande augusti Det vore ju löjligt att anse, att ni inte vore och för de båda sista den 15 instundande presentabel i den dräkt, ni bär! K o m ihåg, juni. att ju mindre packning ni har, dess mindre A t t hvad som inlemnas till täflingen skall besvärad är ni, och dess roligare har ni.
Nti står väl detta uti ansvarighetslagen; men uti ioö § Reg.F. finnes icke uttryckt, att Constit.Utsk., sorn är den enda auetoritet, hvilken kan ställa Konungens rådgifvare inför Riksrätt, äger rätt att ställa den Konungens rådgifvare inför Riksrätt, som väl funnit ett Konungens beslut stridande mot grundlag eller allmän lag och inför prot. i Statsrådet tillkännagifvit sin åsigt derom, men likväl contrasignerat beslutet. Det synes mig dock vara af vigt, att detta stadgande i ansvarighetslagen äfven uttryekes i grundlagen, som endast genom Konungens med alla 4 Ståndens under 2:ne riksdagar sammanstämmande beslut kan ändras, då deremot ansvarighetslagen kan af Konungen och 3:ne Stånd på en riksdag ändras. Jag får således föreslå R. o. Ad. att för sin gemensamma tanke förklara, att efter ordet Den 9 Octobcr c. m. upplysning uti förevar. 106 § af Reg F. bör införas: ”eller har den föredrägande underlåtit att, i de fall 38 § Reg.F. förutsätter, sin contrasignation vägra å ett Konungens beslut,” då skall etc. I §:n står ordet: äge; ordet: skall torde likväl, såsom mera imperativt, vara lampligare. Gr. Horn: Jag finner, att den redactionsförändring, Hr Dalman uppställt, i det närmaste öfverensstämmer med hvad lagarna velat uttrycka. Jag kan således icke annat än i allo förena mig med Hr Dalman uti den önskan, att Hr Gr. o. Landtm, till R. o. Ad ville framställa propos., huruvida R. o. Ad. vill såsom dess gemensamma tanka vid denna § antaga Hr Dalmans redaclionsförslag. Frih. Ehrenborgh: Om R. o. Ad. skulle vilja förklara för dess gemensamma tanke den anmärkning mot Utsk:s rnemor., sorn Hr Dalman framställt och Gr. Horn understödt, skall jag icke lägga mig deremot.
Sprengtporten och Hr von Hohenhausen blifvit framställda, på intet vis äro stridande emot andemeningen af betänk., utan utgöra fulländningen deraf i sådana fall, som icke äro af Ulskm förutsatta, oell förtydliga de föresk i fl er, som i detta ämne blifva nödiga, så kan jag icke annat än för min del tillstyrka, alt R. o. Ad. måtte förena sig i de framställningar, som af Frih. Sprengtporten, i afseende på Stockholms stad, och af Ilr von Hohenhausen, i afseende på redogörelsen, blifvit gjorda; hvarjemte, för den händelse, att R. o. Ad. dertill lemnar sitt bifall, jag hemställer, om icke de andra Stånden kunde inbjudas att instämma i samma beslut, hvilket icke bör möta någon svårighet, då det på intet vis vore i strid mot sjelfva förslaget. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då, såsom anmärkt är, tre Stånd redan bifallit detta betänk, utan förändring, så skulle det vara högst ändamålslöst att vilja här tillvägabringa ett från deras afvikande beslut. Det var också icke min afsigt att motsätta mig beviljandet af betydliga anslog, äfven om de voro ännu betydligare, till folkundervisningen, tvifvelsutan ett af de ädlaste föremål, som statens omtanka kan omfatta; men deremot kan jag för min del på intet sätt instämma i de åsigter, som ledt Utsk:n, dä de sammanblandat nedsättning i skyddsafgiften med dessa anslag till folkundervisningen i hvarje församling Jag vill nu icke uppehålla R. o. Ad. med att närmare utveckla denna anmärkning i hela sitt sammanhang, i de särskilda förhållanden, hvari delta ämne står till det hela af statens organisation och samhällets grunder. Del skulle kunna föra lill en ganska vidlyftig betraktelse, från hvilken jag vill afhålla mig.
Då nu emellertid 3:ne Stånd biträdt Utskrs åsigt, af hvilka 3:ne Stånd 2:ne vid förra Riksdagen lika med R. o, Ad. b iföl lo den ifrågasatta reformen, så är det visserligen en sanning, att ingenting praktiskt kan åstadkommas, men jag hemställer dock, om icke R. o. Ad., detta l)en U Maj. 561 detta oaktadt, skulle vilja för sin del härvid ådagalägga, att de iakttaga en konseqvens, som saknas på andra håll, hvarföre jag tillstyrker bifall till IIr Ribbings förslag. Öfverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Estenberg förklarade att han förenade sig med Hr Ribbing, och sedan Hr Gr. o. Landtm, framställt hurusom i afseende på förev:de Betänk, blifvit yrkadt dels bifall, dels ock af Hr Ribbing, att R. o. Ad. måtte besluta en underd. skrifvelse med anhållan, att K. M. vid den allmänna reorganisation af Förvaltningsoch StyrelseVerken, som R. St:r vid denna Riksdag begärt, täcktes taga i öfvervägande deras vid förra ltiksdagen framställda underd. anhållan om de ecklesiastika ärendernes ordnande under en Centralstyrelse, blefvo de först till bifall å Utsk:s Betänk, och derefter till bifall å Hr Ribbings förslag framställda propos:ne besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla (Jtsk:s Betänk, samt sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Ribbing begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande volerrs-propos.: Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs Betänk. N:o 82, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. en underd. skrifvelse med anhållan, att K.
Nämndemän skäligen höra vid sådana boställsoch torp-syner samt andra extra förrättningar, för hvilka de efter nu gällande författningar icke vore berättigade till någon godtgörelse, få, enligt bestämmelserna i gällande rese-reglemenle, tillgodonjuta dagtraktamente, och sådant i allmänhet lika med hvad för Magistrats-personer och Borgare redan blifvit beviljadt, jemväl i det fall att kortare tid än en hel dag till förrättningen, ätginge; men deremot, då Nämndemän, hvilka i och för dessa sina befattningar vore i åtnjutande af skjutsningsfrihet och vissa andra fördelar, på sådan grund syntes böra utan särskild skjuts-ersättning inställa sig vid förrättningar, som hölles inom kortare afstånd från deras hem, funnit rättighet till den i rese-reglementet stadgade skjuts-ersättning för ifrågavarande syner och förrättningar höra, i likhet med hvad i vissa fall vore för vittnens godtgörande af allmänna medel bestämdt, Nämndeman tillerkännas endast så vida afståndet emellan hans hemvist och förrättningsstället öfverstege tre mil, i Nåder öfverlemnat detta ärende till Rikets nu församlade Ständers pröfning och derjemte föreslagit, att de Nämndemän tillkommande skjutsoch traktaments-penningar matte uti alla de fall, då de skola af allmänna medel gäldas, få utgå af allmänna reseoch traklaments-kostnads-anslaget å den Riks-Statens Hufvudlitel eller för det StatsDepartement, hvars rätt kunde af den vid hvarje tillfälle hållna synen eller förrättningen anses hafva varit beroende. Vid ärendets afgörande hafva Rikets Ständer, lika med E. K. M:t, ansett Nämndemän böra tillkomma förmånen att, vid sådana boställsoch torp-syner samt andra extra förrättningar, för hvilka de efter nu gällande författningar icke äro berättigade till någon godtgörelse, få, enligt bestämmelserna i gällande rese-reglemente, tillgodonjuta dagtraktamente, jemväl i det fall, att kortare tid än en hel dag till förrättningen åtgår.
Frih. von Knorring, Wolrath; — 1976. Hr von Knorring, 0. Banko-Utskottet: efter JYS 1871. Hr Ehrenpohl, Fullm. Gr. Posse, Knut; — 2090. „ Adelborg, A. 0. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet: efter JYS' 226. Frih. Gyllengranat, Fullm. Hr Silfverstolpe, Fredrik Otto, M 227. Frih. Rudensköld, Fullm. Hr Adlercreutz, Axel Gustaf, samt JU 1671. D. Hr Lilliehorn, Fullm. Frih. Raab, Carl Adam; JYS 302. Frih. Alströmer, 0. J. — 1606. Hr Flach, J. F. — 1884. Hummelhjelm, Fullm. Hr Ribbing, A Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Const.Utsk. efter JYS 2024. Hr Stjernstam, Fullm. Gr. von Rosen, Carl Pontus; och befans dertill hafva blifvit utsedd: Hr Blomstedt, C. R. 1) en 10 Maj f. m. 85 Fortsattes pröfningen af Bevilin:s-Utsk:s Betänk. N:o 3, ang:de Tullbevillningen; och förekommo härvid nedannämnde artiklar. Spanmål. I fråga om denna artikel yrkades dels bifall lill Utsk:s förslag, dels att införsels-tullen måtte till hälften af dess nuvar:de belopp nedsättas å spanmål alla slag, med undantag af Hvete, hvarå tullsatsen ansågs höra förblifva oförändrad; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om B. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag och, efter denna propos:s besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Sedan härvid votering blifvit begärd, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.:
Hvar och en af dessa omständigheter för sig, och således än mer alla tillsammans, visa, att offentlighetens införande, såsom ett correctiv emot möjliga missbruk i lag - a54 Den 7 Mars e. m. skipningen , är, om möjligt, ännu mer påkalladt för poliskamrar, än för andra under-domstolar; och jag föreslår derföre vördsamt, att R. St., för deras del, besluta och anhålla om K. M:s sanction å ett stadgande af följ. innehåll: Vid alla under-rätter och poliskamrar skall rättegång offentligen hållas, och vare förty, så långt utrymmet tilllåter, ej någon förment att inne vara, medan rätten sitter. Öfverläggning må rätten inom lyckta dörrar hålla, äfvensom ransakning uti mai, som röra brott mot sedligheten, der sådana omständigheter förekomma, hvilka enligt Tryckfrihetslagen ej må kungöras. Ahörarne böra då afträda på tillsägelse af ordform, som äfven i öfrigt äger meddela nödiga föreskrifter till bibehållande af skick och ordning. 5. Uti ett land, der, såsom * hos oss, en del af lagstiftningsrätten tillhör Konung och Ständer gemensamt, en annan del åter Regeringsmakten allena, och der under den sednare afdelningen alla s. k. polisförfattningar, genom ett slags häfd och tyst bifall å Sländernes sida, kommit att inbegripas, måste det ofta blifva en ömtålig sak att bestämma den rät* ta gränsen emellan de båda Statsmakternas befogenhet i nyssnämnda afseende. En sådan gräns måste emedlertid finnas; och det är, i min tanka, ett af de angelägnaste villkoren för det lagbundna samhällsskickets bestånd, att Styrelsen och Representationen med ömsesidigt förtroende öfverenskomma om dess bestämmande. Hade man att befara ett motsatt förhållande, så vore samhället utsatt för de största vådor.
Frih. Wvede till Elimä, Casimir, med 71 röster. — 293. » Falkengren Fullm. Gr. Hamilton, Malcolm, med 74 röster. — 373. » Sköldebrand, Knut Erik, med 74 röster. — 494. Hr. Croneborg, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Gust. Georg Knut. med 74 röster. — 1560. C. » Celsing, Lars Gustaf med 74 röster. — 1600. » Braunerhjelm, Ferdinand med 67 röster. — 1675. » Adlerbjelke, Fullm. Hr Bogeman, Carl med 67 röster. — 1939. » Silfverstolpe, David Ludvig med 74 röster. — 2195. » Edelstam, Fabian med 74 röster. Suppleanter: Hr. Carlheim Gyllensköld, Henrik Adolf Oskar, med 62 röster. — 2006. » Sandels, Pehr Benjamin, med 62 röster. -— 7. » Sparre af Rossvik, Sigge, med 58 röster. —- 1992. » Lagerstråle, Carl Erik, med 55 röster. Efter anställd lottning emellan Hr Carlheim Gyllensköld och Hr Sandels till bestämmande af den ordning i hvilken de borde såsom Suppleanter ingå. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 11 och 14 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 33, i anledn. af väckt motion om inskränkning i antalet af edgångar, som ej af domstol åläggas. Hr von Koch, Nils Sam., anförde skriftligen Af det föredragna Betänk:t synes att ifrågavar:de ärende f. n. beror på min handläggning. Då jag dröjt längre än jag har för vana med fullgörandet af mig i nåder lemnade updrag, utbeder jag mig att här få yttra några ord om anledmn dertill.
Resultatet, såvidt hittills är kändt, visar sig sålunda: Vestra Stambanan från Götebor g: 7,377 passagerare, för hvilka inkomsterna, jemte de, som influtit för öfvervigt å bagage, postbefordring, paketer m. m., uppgått till . R:dr R:mt 12,271: — 73,775 centner gods m. m „ „ 26,429: - Summa R:dr R:mt 38,700: — Södra Stambanan från Malmö: 15,123 passagerare m. m R:dr R:mt 8,857: — 87,430 centner gods m. m , , 9,390: — Summa R:dr R:mt 18,247: — Stockholm den 7 Mars 1860. Enligt Utskottet numera tillhandakomne uppgifter har den approximativa driftkostnaden under Februari månad utgjort, för Vestra stambanan från Göteborg 31,757 R:dr 84 öre, samt för Södra stambanan från Malmö 18,247 R:dr 17 öre. Den approximativa driftkostnaden för Januari och Februari månader utgör således för Yestra stambanan 62,709 R:dr 69 öre, och för den Södra 34,118 R:dr 9 öre, och hafva trafik-inkomsterna under Mars månad varit följande Vid Vestra stambanan från Göteborg R:mt R:dr 43,775. Vid Södra stambanan från Malmö „ „ 20,832. Stockholm den 13 April 1860. 16 Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. (Transsumt.) På derom framställd begäran får jag härmed öfverlemna: l:o) Uppgift å tjenstemän vid Statens jernvägar och deras arfvoden, såväl vid de under byggnad varande sorn do för trafik öppnade delar af samma jernvägar.
N:o 13. 19 Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 1 November 11162. Olof Nilsson, från Westerbottens lån. Af Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag till utvidgande af Läroverksbyggnaden i Umeå. Att förbättringen i undervisningsväsendet vid rikets Elementarläroverk är en af de vigtigaste förbättringar, som på sednare tider kommit till stånd, det torde vara en lika allmänt erkänd sanning, som del är bekant, alt möjligheten till denna förbättring är beredd genom Rikets Ständers frikostiga anslag. Det är denna frikostighet man har att tacka ej mindre för lärarnes förbättrade lönevilkor, för nya lärareplatsers inrättande, för anläggandet af nya och utvidgandet af förut befintliga läroverk, än ock för uppförande af nya läroverkshus. Dock måste man, synnerligen i sistnämnda afseende, med tacksamhet erkänna, alt åtskilliga kommuner på ett hedrande sätt ansträngt sig för att icke behöfva anlita Statens tillgångar. Till dessa kommuner hör Umeå stad, som, då för några år sedan ett nytt läroverkshus blef af nöden, af egna medel tillsköt den icke obetydliga summa, sorn brast i bidraget från stiftets byggnadskassa, och för närvarande ensam bekostar husets slutliga fullbordande medelst brädfodring och målning. Detta läroverkshus var dock egentligen endast afsedt till lokal för en femklassig skola, och det bör derföre icke förefalla underligt, att lokalen befanns vara för inskränkt, då läroverket kort derefter utvidgades till högre elementarläroverk. Olägenheten af denna lokalens inskränkthet bar synnerligen trädt i dagen, sedan läroverkets samtliga klasser nu blifvit bildade och lärjungarnes antal årligen tillvext till den grad, att det redan öfverstiger etthundra sextio (bil. A). Ty utom det att nödiga rum saknas icke blott för bibliothekets och de naturhistoriska samlingarnes förvarande, utan ock för kollegii sammanträden och för vaktmästaren, måste ock de ursprungligen endast till genomgång afsedda fyra 20 'Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 13. tamburerna dagligen användas till lärorum endast de timmar, då humanister och realister särskildt undervisas — en, särdeles under den kalla årstiden, högst menlig olägenhet för håde lärare och lärjungar.