Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se här tabellen, med hvars tillhjelp det sker. De tre rot-konsonanterna i ordet Mizra(el) motsvaras i planeten Mars’ kolumn af tre andra, som gifva namnet ... uttalom det tyst, framhviskom det endast, ty det är namnet på den sökte demonen ... Summan af bokstäfvernes talvärde i detta namn är 488. Ett märkvärdigt tal, i hvarje siffra påminnande om den mystiska fyran, om elementerna och alla deras korrespondenser! Det är en af de mägtigaste, en af de förfärligaste demonerna, med hvilken vi få att skaffa! På denna i en jernram infogade vaxtafla skrifver jag nu demonens namn, bifogande hans tal 488 och dessa besynnerliga streck, som utgöra hans signatur. Efter hvilka reglor signaturen utdrages ur namnet tillåter mig tiden icke att meddela er42. Förberedelserna äro nu slutade. Det återstår blott att ordna apparaten och städa oss sjelfva. Sedan vi lagt besvärjelsesakerna i ordning, invigt rummet, samt badat, iklädt oss den hvita drägten, kastat en röd mantel öfver densamma (ty rödt är Mars’ färg), spännt den martiska gördeln om våra lif, påtagit diademen, bröstsköldarne och ringarne, så tänder jag mina magiska ljus och elden jemte rökverket på altaret, samt drager trollkretsen. Derefter en djup och kraftig bön om Guds beskydd. Derefter besvärjelsen. Här är besvärjelseboken, den s. k. helvetesbetvingaren. Jag uppslår den sida, på hvilken de martiska besvärjelserna börja. Denna bok nedlägges innanför trollkretsen. Jag fattar den, när så behöfs med venstra handen; stafven håller jag i högra. Den götiska kammare, i hvilken besvärjelsen skulle ega rum, erbjöd en egen, på samma gång högtidlig och hemsk anblick. Magiern hade nu med konsterfaren hand ordnat alla de ting, som ofvanför omtalats.
I sammanhang med föredragning af artikeln Brunsten förekom ett från Hederv. Bonde Ståndet ankommet protocolls-utdrag, deri meddelades, att Ståndet, med frånträdande af sitt förra beslut i fråga om utförsellull å nämnde artikel funnit för godt antaga det beslut, Ridderskapet och Adeln i ämnet fattat, hvarjemte Hederv. Ståndet inbjudit Preste-Ståndel att i berörde beslut sig förena; och blef samma inbjudning af Preste-Ståndet antagen. 766 Prot.-Utdrag, den 2 April 1845. I afseende på artikeln Filar, antog Preste-Ståndet Utskottets inbjudning och förenade sig uti Vällofl. Borgare-Ståndets och Hederv. BondeStåndets, rörande tullbestämmelsen för denna artikel, fattade beslut; Beträffande vidare art. Ull, okammad eller kammad etc. antog Preste-Ståndet Utskottets inbjudning och förenade sig med Borgare-Ståndet i dess beslut i fråga om tullbestämmelsen för nämnde artikel, och kommer alltså 40 voterings-propositionen, i följd häraf, att förfalla ; Ridare antog Preste-Ståudet Utskottets inbjudning och förenade sig 1 Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, i afsende på tullbestämmelsen för artikeln Glas, andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade, i följd hvaraf 54 voterings-propositionen kommer att förfalla; äfvensom Ståndet, i afseende på art.
Föredrogs å nyo Gretve Gyllenborgs, Johan Henning den i5 dennes på bordet lagde Memorial , angående anmodan till ConstitutionsUtskottet att antingen in Pleno verkställa läsningen af Stats Rådets Protocoll. eller ock hos Riksens Ständer, på grund af 56 Riksdags-Ordningen begära en sådan förstärkning, att läsningen i alla fall må kunna ske i närvaro kl' tjugofyra ledamöter. A Friherre Boije, Ludvig' Då jag hördo detta Grefve Gyllenborgs Memorial uppläsas,’ och derefter hörde Grefve von Platen tala deremot, försattes jag, för ett ögonblick i villrådighet på hvilkendera sidan det rätta låg. Jag har nu öfvertänkt ämnet och går att yttra min mening. Af de skyldigheter Ständerne äga till nationen, gifves ingen angelägnare än den, att vårda de garantier, som Constitutionen ger för Svenska Folkets frihet: och af desse garantier består den egentligaste i granskningen af Statsllådets Protocoller. Huru denna granskningen skall verkställas, derom bjuder Grundlagen; $om nemligen stadgar, att Protocolleme skala 6*4 Den 18 Februarii. af Constitutions-Utskottet läsas; och att ConstitutionsUtskottet består af 24 personer , det veta vi alla. Vid eftersinnande häraf, blir det, i min tanka, tämmeligen klart, att då Utskottet fördelar sig i 3 Divisioner, hvaraf följer att Pro. tocollerne blott läsas af åtta, i stället för af 24; så Ur också den af Constitntionen påbudne granskningskraften, till två tredjedelar, förminskad , oell följaktligen försvagad.
Jag tänkte i min ångest, Herren hafver förskjutit mig, hans öga hvilar icke på hedningarnas stad och han hafver lemnat mig i mörkret, men se då uppehöll han mig med sin högra hand och förde mig till ljus och klara källor, och då jag tänkte: stormen varder mig förstörande, se, då bjöd han stormvinden, att den tog mig på sina vingar och förde mig till ljufligare ängder. Och då jag bäfvade att jag skulle försmäkta af törst, se, då beredde han mig lefvande vatten och ljuflig svalka i sina gårdar, att jag hos Herrans folk må lefva och i mina fäders land få dö; och han hafver upptagit minom herra och min förstfödde i sino lande". "Nå så sluta då en gång", skrek argt en hvass röst och, paff, small locket opp af den tillslutna dosan, och en underlig liten gubbe tittade opp och stod och vickade deruti. Alla tego, endast en melodiskt susande sång den jag hört hela tiden fortfor ännu. "Hvem galar och skriker här!" sade åter gubben, "kan man då aldrig få vara i fred? jaså, är det ni snäckor der, som hålla oväsendet. Hvad skriken j efter?" "Vi äro sändebud från det mäktiga Söderhafvets konung", svarade den ena af snäckorna. "Han har sändt oss hit, för att få höra budskap från sina anförvandter i dessa trakter. Det är, som man vet, ej stort att lita på sjömäns berättelser, och han vill veta säkrare genom oss huru de lefva här". "Ack", sade den hufvudlösa damen, "hvem är den potentaten? Jag mins ej att det någonsin kom sändebud från honom till vårt hof". "Han är den mäktigaste af hafskonungarne. Ett präktigt hof, ett rikt och folkrikt vatten". "Folkrikt land?" frågade en röst. "Nej vatten. Försök att räkna söderhafvets vågor, då får ni veta hur talrikt hans folk är. Visserligen är vattnets folk olika jordens. Ord talas der aldrig, allt är sång. Har ni hört stormen fara öfver hafvet, ni har då hört vågornas sång.
Bevillningsutskottet tillstyrkt en lämplig afgift för consumtionen af denna Artikel, förmodar Ekonomiutskottet, att en betydelig förminskning i Cafle-consumtionen skall genom detta medel ernås på samma gång, som för Staten derigenom beredes en betydlig inkomst; och har Utskottet på dessa skäl ansett sig böra frångå sin härom gjorda hemställning. På det en säkrare controll matte kunna iakttagas vid utförseln af confiscerade förbjudna utländska varor, har Utskottet tillstyrkt, att de endast skulle få utföras från Stockholm och Götheborg, men, då flere olägenheter genom den längre transport, som härvid blefve oundviklig, skulle uppkomma, får Utskottet, med ändring af sin förut yttrade tanka, nu föreslå, att utförseln af förbrutna utländska varor må ifrån de större stapelstäderna i Riket få verkställas. Då Utskottet fästat sig vid Gårdfari - g<5o Besil, och Ekon. Utsh. Eetänkandcn. handelns skadlighet, har detta endast skett vid den allmänna framställningen af de orsaker, sorn Utskottet ansett bidraga till Öfverflödets kringspridande; och, enär Gårdfarihandel , enligt Utskottets tanka, står i ganska nära samband med frågan om öfverflödet, har Utskottet ansett sig med fullt skäl kun* na deröfver i allmänhet meddela sina tankar, ehuru någon serskild motion ej derom blifvit väckt; och har Utskottet ej heller nu funnit anledning att förändra sitt häröfver afgifna yttrande. Sluteligen får Utskottet vördsamt tillkännagifva, att dess ifrågavarande Betänkande blifvit af Vällofl. BorgareStåndet bifallet. Stockholm den 22 Maj 1818. Päksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid återremitterade Betänkandet rörande Exclusiva Privilegiers meddelande.
För de genom anställda auktioner utarrenderade kungsgårdar eller kronolägenheter besörjde statsverket förmögenhelsafgiftens liqviderande. livar och en person, som egde penningar, aktier, utlånta kapitaler eller andra utestående fordringar, äfvensom hvarje frälseränteegure, vore skyldig att redligen, pä ära och tro, uppgifva sådan tillhörighet, på det densamma måtto kunna beräknas för afgiftens utgörande. Enahanda föreskrift gällde äfven för näringsidkares förlag och tillverkningar samt handlandes varulager och skeppsparter, dock behöfde dessa icke särskildt upptecknas och uppskattas. Fast egendom skulle uppgifvas der den vore belägen; men uppgiften å okända tillgångar äfvensom å skulder borde aflemna» till uppskaltningskomitén i den ort, hvarest egaren vore mantalsskrifven. Mod undantag af Banken, skolor, hospitaler, lasaretter, barnhus och fattighus, borde alla inrättningar, verk och kassor för sina kapitaler och fordringar samt andra tillgångar utgöra ifrågavarande afgift efter samma beräkningsgrund, som enskilde. Uppgifterna skulle meddelas af vederbörande inrättningars och bolags styrelser eller direktioner; men för afgiftens utgörande vore inrättningarna eller bolagen sjelfva ansvariga. Gäldenär egde frihet erlägga formögenhetsafgiften för sm borgenärs fordran, med rättighet för den förre att af den sednare få den betalda afgiften ersatt. Gäldenär vore likaledes berättigad att få sm uppgifna skuld afdragen vid beräknandet af värdet å hans egendom. Då skuld specifikt och bevishgt uppgåfves, koni me don derför belöpande afgiften att påföras borgenärerne. Banken och Riksgäldskontoret samt alla andra publika verk, som innehade upplånta medel, skulle uppgifva summariska beloppet af dessa medel samt erlägga afgiften för deni, med rättighet tili ovilkorlig godlgörelse vid räntelicjviderna. För löner, öfverstigande 200 rdr, skulle lika procent utgöras, som för enskilda tillgångar. Besvär öfver uppskatlningskomitéernas åtgärder och beslut finge anföras hos Kongl. Majit; dock komme sådana besvär icke att uppehålla verkställigheten af de öfverklagade åtgärderna.
Taxerings-komitéen pröfve beräkningen och beståmme det kannetal, för hvilket afgift skall erläggas. Gästgifvare, som icke, inom en månad från det taxerings-komitéens förrättning blifvit afslutad, hos kommunal-nåmnden uppsagt den rått till brånvinsutskånkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, som bör under det nästföljande försåljningsåret utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt. Der gåstgifverihållning år mellan flere åboer fördelad, må utskånkningsråttighet af dem icke samtidigt utöfvas, utan af hvardera endast under den tid, han gåstgifverihållningen besörjer. Den, som vill sin andel i utskånkningsråttigheten uppsåga, vare dertill berättigad, der uppsägning sker inom den tid, som i 3 mom. år bestämd. Har uppsägning skett, gånge afgift ut endast för den eller de åboers andel, hvilka vilja utskänkning fortfarande idka, och deltage i afgiften hvardera Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o lid. 27 i förhållande till den tid, han utskånkningsråtten i förening med gåstgifverihållningen utöfvar. § 13.
Äfvenledes upplästes samma Electorers vid valet af R, Stssjust.- ombudsmans suppleant hållna prot. af följande innehåll: Ar 1848 d. 1 Mars sammanträdde R. H. St:s valde Electorer, för att utse den man, som skall efterträda R. St:s just.-ombudsman, ifall han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå; och befnnnos, efter valsedlarnes öppnande, rösterne hafva utfallit som följer: Hofrättsrådet och Ridd. Gr. Carl Göran Detlof Mörner, 26 röster, Hofrättsrådet och advokat-fiskalen Carl Henrik Pfeffer, . 21 , Hofrättsrådet Carl Göran Heijkenskjöld 1 „ varande alltså till R. St:s just.ombudsmans efterträdare utsedd Hofrättsrädet och Ridd. Gr. Carl Göran Detlof Mörner. Ut Supra. A. F. N. Gyldenstolpe. Aug. Joli. Jak. Hedrén. AM. Brinck. Olaus Ericsson. Uppå Hr Gr. o. Landtm» i anledn. häraf gjorda hemställan, beslöt R. o. Ad. anmoda Exped.Utsk., att uppsätta och till RiksSt:n inkomma med förslag till de förordnanden, som för de sålunda utsedde personerne borde utfärdas samt till den und. skrifvelse, hvilken ronde ifrågavar. val borde till K. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i SlatsUtsk. efter N:o 1620. Hr Lagerborg, Samuel Wilhelm; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2051. Hr Furuhjelm, Elis. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Bevilln.-Utsk. efter N:o 2309. Hr af Dalström, Gustaf Jakob; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: INT:o 2231. Hr af Burén, fullm. Gr. Ronde, Gustaf. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista vid val af en ledamot
De stadganden, som gällande lagstiftning innefattar i afseende å testamentsoch gåfvo-rätten af arfvejord samt rättigheten att börda sådan jord, hafva dock en gemensam grund samt utgöra de egentliga uttrycken af det från vår äldre lagstiftning bibehållna så kallade arfvejords-systemet. Detta sammanhang har ej eller blifvit förbisedt vid frågornas behandling inom de Riksstånd, öfver hvilkas anmärkningar det åligger Utskottet att sig yttra; och om än dessa frågor kunna och böra hvar för sig bedömas, synes likväl en sammanhängande behandling deraf leda till en större klarhet i uppfattningen och mera Bih. lill R. St. Det är af sådan anledning, som detta Utlåtande upptager de ämnen, som, behandlade i ofvanberörda Betänkanden, blifvit af Riks-Stånden till Utskottets förnyade pröfning hänskjutna. Med afseende å sakens väsende och de förhållanden, om hvilka fråga nu är, anser sig emellertid Utskottet ej böra afvika från den ordning, hvari ämnena blifvit af Utskottet skärskådade i förenämnda Betänkanden; i följd hvaraf Utskottet till en början till pröfning upptager de anmärkningar, som blifvit rigtade emot Utskottets lifver Kongl.
Men innan jag flyttar, måste jag bedja om förlåtelse, om jag - Andra Sapellnikoff-konserten med — såsom det hette i programmet — biträde af fru Softe Menter ägde m m sistl. fredag inför en ganska talrik publik, hvars förtjusning öfver de båda framstående konstnärernas preslationer tog sig uttryck i - de mest entusiastiska applåder, särskildt efter fru Menters oöfverträfiliga utförande af Schuberts » Erlkönig » och hr Sapellnikoffs af Litzts spanska rhapsodie. — De båda högt skattade konstnärerna skulle som i onsdags gifva ytterligare en konsert, denna gång å k. operan och i förening med hofkapellet. Fru Hwasser-Engelbrechts matiné i söndags hade naturligtvis, såsom man på förhand kunde förutse, fyllt k. Dramatiska teaterns salong till sista plats. I Kiellands bekanta proverb » På hemvä- gen » hade matinegifvarinnan ett ypperligt tillfälle att visa sin eminenta förmåga som skådespelerska, och vi kunna ej annat än beklaga, att hennes talang på sista tiden så nästan helt och hållet undandragits scenen. Att vi ej äro ensamma om denna mening, därom vittnade det lifliga bifall, som efter styckets slut kom fru H.-E. till del. — Öfriga biträdande vid matinéen voro alla gamla bekanta, hvilka hvar på sitt håll bidrogo att hela tiden hålla den synnerligen animerade stämningen i salongen uppe. Hr Ragnar Grevillius gifver om söndag med biträ- de af talrika förmågor och efter ett omväxlande program matiné i Berns ' salong. Om fru Louise Pyks konsert nästkommande tisdag i Musikaliska akademien erinra vi ännu en gång. Idun Med detta n:r följer Iduns Modeoch Mönstertidning N:r 2 (108) Byrå: Drottninggatan 48, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Utländska annonser 50 öre raden. Fredagen den 10 januari 1890. Tidningen kostar endast I kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning I kr. 65 öre; postarvodet inberäknadt. Agathe yj / dun ville gärna en &lt;k| gång inom sitt porträttgalleri inrymma bilden af en fram stående personlighet äfven från broderlandet Norge.
Hvad serskildt beträffar det nu ifrågavarande, af BancoUtskottet uppgjorde, förslag, om BancoFullmägliges, autorisation att upptaga ett utländskt lån om a millioner Riksdaler Hamburger Banco, för alt seder - Den ii Fe broar ii t-, na. a5g mera utlåna motsvarande belopp i papper åt fastighetsegare, så låter det ganska väl, att Bankens fond consolideras med det i Bankens hvalf införda Silfver; men man' besinnar icke den kursskillnad och myntfluctuation som säkert dervid inträffar. Man besinnar icke, att när detta Låne-silfver skall dragas in, kursen, såsom en naturlig följd af indragningen, nedsättes (helst örn det sker genom Vexel-operationerö till rao skilling örn icke derunder, men deremot, då det skall återbäras, den lika säkert stiger, allt som handels-conjuncturen då blifver mer eller mindre fördelaktig, och törhända till en höjd, som under närvarande lyckligare förhållanden vi icke ens vilja föreställa oss. Banken blir således, och det just under en period, då den derjemte behöfver anskaffa Silfver för Realisationen, den, som häftigast kommer alt verka en skadlig fortsatt vexling i kursen. Om Realisationen, sådant oaktadt, bör ovilkorligen verkställas, blir den ju endast signalen till en ny Riksdag och nya oredor. Och otn hon, i följd af dylika anstalter, ej verkställes, hvem har då vunnit, utom de, hvilka önskade myntets försämring, och hvad allvar skulle man väl då tillräkna dem, i nitet för myntväsendets reglering?? BancoUtskoltet synes ganska ledigt hafva, som man säger, svängt sig ifrån den betänkligheten vid ifrågavarande förslag, Gi II. 17* a6o Ben ii Febx’uarii e. m. att Bankens credit skulle lida vid dessa operationer.
Uhr från Örebro län, såsom egen motion, upptagen, men då Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit ifrågavarande punkt och tabell samt Utskottet icke finner sådane skäl anförde, som kunna föranleda till ändring deri, får Utskottet sitt afgifne utlåtande vidblifva. 2'r.de punkten, deruti Utskottet hemställt, att Rikets Ständers godkännande af denna hufvudtitel med bifogade tabell icke måtte lägga binder i vägen för verkställandet af de beslut, som kunde fattas i fråga om allmän förenkling af indelta räntorne och tionden, eller deras i mera eller mindre mån skeende indragning till statsverket, är af Borgare-ståndet återremitterad, men af de öfriga 3:ne Riksstånden bifallen; och då, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Stockholm den 24 Maj 1851. Reservation. Vid 6:/e punkten, angående bildandet af en serskild ingeniörtrupp, af herr Rappe, G. F. ”livar och en, som tagit någon kännedom om krigshistorien, vet huru nödvändiga, ja oumbärlige, ingeniörtrupper äro under ett fälttåg. Han vet ock huru mångsidiga dessa truppers åligganden äro och hvilken långvarig öfning följaktligen erfordras att för yrket göra dem skicklige. Också finnes ingen krigshär i Europa, med undantag af den Svenska, som icke har ingeniörtrupper. Frankrike t. ex. har 3:ne regementen, hvardera af 1,800 man under fredstid, men af 2,600 inan på krigsfot; dessa öfvas årligen från början af April till slutet af September; dessutom finnes der en Pontonnier-korps, införlifvad med artilleriet. Med Stuts-Uts ko (tets Memorial, N.-o 150.
Detta besvärsmål hafva Wi i nåder låtit Oss föredragas; Beträffande slutligen de klagomål, som Hof-stallmästaren Ehrengranat anfört i afseende på honom ålagd skyldighet att, jemlikt Kammar-rättens utslag, ersätta Oss och Kronan 29 R:dr 28 sk. ! 1 rst., utgörande det belopp, som han i egenskap af redogörare ansetts hafva bort beräkna såsom rabatt å de utaf Apothekarne, efter räkning, un - — 302 — der loppet af åren 1827 till och med 1832 till stuteriet levererade medikamenter, så hafva Wi, då de till stöd för Kammar-rättens utslag åberopade författningar ej äro i förevarande fall tillämplige, pvöfvat rättvist att, med upphiifvande i denna del af Kammar-rättens ofvanberördeöfverklagade utslag, befria klaganden från den honom ålagda ersättningsskyldigheten. Meddelande eder detta befalle Wi eder Gud allsmäktig nådeligen. Stockholms slott den 28 April 1837. CAHL .IOHAN. Gust. Fredr. Bohm. Stuteri-öfverstyrelsen, angående Chefen för Flyinge stuteri-inrättning, Hofstallmästare» C. A. Ehrengranats underdåniga besvär, rörande åtskilliga anmärkningar vid 1832 års redogörelse för nämnde inrättning. Rätteligen transsumeradt intygar, Ex otflcio: J. A. Lundström, Sekreterare vid Stuteri-öfverstyrelsen. Med original-transsumtet likalydande, intyga: O. O. Tullberg. Aug. Tullberg. Kongl. Kern v oy-kom missar iatets underdåniga utlåtande, i anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af detta Verks för år 1861 upprättade räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Sedan Eders Kongl.
Jag finner således icke något skäl att afstyrka Betänk:t, utan tvertom att 124 Den i April e. m. bifalla detsamma; men hela landet har hittills haft en mindre tillfredsställande erfarenhet af komitéers tillsättande, alldenstund endast kostnaderna varit för det allmännas räkning, men resultaterna blifvit för allmänheten undangömda, utan att någon fördelaktig verkan visat sig. Jag skulle således önska, att R. o. Ad. ville förena sig i den af Utsk. föreslagna anhållan, det K. M. täcktes vara betänkt på att taga ämnet i närmare skärskådande, för att, om möjligt, kunna vid nästa Riksdag framlägga förslag derom; — utan att R. St:r ingå med någon begäran om tillsättande af en Komité, emedan det torde böra helt och hållet lemnäs åt K. Mits Regering att i detta afseende förfara som den godt och bäst synes. DepitsChefme äro dessutom i tillfälle att bättre än hvar och en annan bedöma förhållandet och se huru sakerna böra anordnas. Jag anhåller således om bifall till Utskis Betänk., med undantag af det deri inryckta förslag, att R. St:r skulle begära tillsättande af en komité; hvilket jag icke anser vara till ändamålet ledande. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Äfven jag får tillstyrka bifall till ifrågavide Betänk. Jag skulle derföre icke hafva begärt ordet, om icke en föregide talare framställt åtskilliga satser, dem jag icke anser mig kunna biträda. Hr Akerman har nemi. yttrat, att den af Utsk. föreslagna hemställan föga torde leda till något resultat, då Utsk. icke föreslagit införande här i landet af MinisterStyrelse. Om Utsk. gjort ett sådant förslag, hade det icke hållit sig inom den behöriga gränsen af sin befogenhet. Införande af MinisterStyrelse skulle förutsätta förändring af grundlagarne, och sådan tillhör icke Ekon.Utsk. att föreslå, utan Constit.Utsk. Del förra har således icke kunnat gå längre 8n det gjort. Om man anser 1840 års
Riddarens första inträde på Teatern förmärkes mycken rörelse ibland de sammansvurne vid högen, och under hans förklaring till Emoina skönjes att högen är öppnad och att vapen utbäres derifrån. Joukavainen, som af några sammansvurne blifvit förd till öppningen, synes villrådig vid deras uppmaningar, men då någre af den smyga sig bakom Riddaren, i synbar afsigt att mörda honom i detsamma han faller på knä för Emoina, utbrister) JOUKAVAINEN, i det han framrusar. Håll! EMOINA, med anskri. Hjelp! (Riddarn reser sig lifligt och drar sitt svärd.) JOUKAVAINEN (hetsigt till de sammansvurne. Till Riddaren). Hämden den är min. Brudröfvare, nu kommer stunden. Försvara dig. RIDDAR CARL. Mot hvem? JOUKAVAINEN. Mot mig. RIDDAR CARL. Din arm är bunden. JOUKAVAINEN. Min arm? RIDDAR CARL. Ja, fånge, din. JOUKAVAINEN, utom sig, i begrepp att angripa. Ha! EMOINA, som kastat sig emellan Riddaren och Joukavainen, återhåller Joukavainens arm. Ifren öfvervinn. EN AF DE SAMMANSVURNE. Hvar stund är dyrbar nu, fort, frie männer, hasten. (De nalkas Riddaren.) WÄINÄMÖINEN, som trängt sig fram, myndigt. Jag afskyr detta svek. Folk! vapnen från Er kasten. (Rop bakom Teatern, larmtrumman höres.) RIDDAR CARL, blixtrande. Nej, de behålle dem, sin frihet äge de, Som svekfulle förrädare. Gudlöse, kommen, jag trotsar Er alla. RÖSTER af gubbar, qvinnor, ynglingar och barn, som tränga sig fram emellan de på scenen varande och omgifva Riddaren. I fara vår Höfding, vår skyddsgud, vår vän! Kring honom, kring honom, vi lefva, vi falla. (De bilda en groupp omkring Riddaren.)