Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående fördelningen af det belopp, hvilket för närvarande är anvisadt såsom försträckningar till Filialbanker eller 8,566,400 R:dr, innefattar 14 § här ofvan nödiga upplysningar. Som Filialbanken i Hudiksvall, hvars oktroj i denna månad går till ända, och som mrinnehar försträckning å 300,000 R:dr, fått sig, under ny oktroj, beviljadt kreditiv till belopp af 500,000 R:dr, kommer sålunda försträckningssumman till Filialbanker på det hela att utgöra R:dr 8,766,400: — Minskningen „ 1,233,600: — i det, enligt 46 § 2 mom. anvisade anslag af R:dr 10,000,000: — har uppkommit sålunda: Återbetalda medel: af Filialbanken i Gefle R:dr 250,000 „ d:o i Christianstad 250,000 „ d:o i Blekinge (Carlskrona) 130,000 „ d:o i Skaraborgs län 175,000 „ d:o i Sundsvall 250.000 „ d:o i Lund 750,000 8:gr 1,805,000 — Anvisade medel: till Filialbanken i Skellefteå R:dr 156,400: — „ d:o i Carlskrona 110,000: - , d:o i Wisby 105,000: — „ d:o i Hudiksvall 200,000: — 571,400: — Minskning, se ofvan R:dr 1,233,600: som öfvergått till Bankens reservfond. Banko-Utskottets Memorial N:o 1. 29 Af de Filialbanker, som enligt 3 mom af näståberopade § berättigades till erhållande af förhöjd försträckning, komma Filialbankerna i Hernösand, Nyköping och Örebro län icke att begagna denna rätt, i följd hvaraf och som försträckningar hädanefter ej utgifvas till Filialbanker, nuvarande, för berörda ändamål anvisade, summa icke kommer att öfverskridas. § 18.
Är du för pryd att låta henne egna ringaste tanke åt hvad som tilldragit sig under natten? Jag tror att det skulle kunna antydas utan att det precist blefve stötande. Men man nöjer sig icke med mindre än man får en förklaring härutinnan – det ligger ju så nära till hands att fråga: Hur hade hon fattat det? Och på denna grund skulle ju dessutom allt det följande byggas.» Jag vill besvara ditt anförande punkt för punkt, men min sanningskärlek tvingar mig att först och främst högt och ljudligt förklara, att du har rätt. Hon tänkte verkligen mer än hvad jag talat om, och jag har just genom att sönderstycka kapitlet i tvenne afdelningar velat antyda, att jag här lemnat en lucka. Pryd är jag icke, då jag anser att jag bör tala, det vet du bäst. Men om jag skulle taga verklighetens mörka färger nu, så skulle jag försvaga slutets verkan, der hon sjelf talar om sitt samlif med honom. Här vill jag vara så lätt på handen som jag kan. Ty om jag här skulle tala, så ville jag kunna slå ett slag af helt annan art än något af dem jag måttat i »Penningar», och om jag icke kan slå det hårdt, så vill jag icke ens höja min hand. Om mitt namn får klang, så att det ljuder vida omkring, då må slaget falla, och det skall heta »Moderskärlek». Jag ville slå konventionalismen i ansigtet med denna himmelsskriande lögn: den lifegnes våldsamma hat sjuder i hvarje pulsslag, bara jag tänker derpå! Det fins mången före mig som lärt sig konsten att tiga, utan att derför glömma konsten att slå till. Hade Penningar burit ditt namn det hade varit annat, dig ger jag sanningen, så länge – så länge – ja hur länge vet ju inte jag! så länge jag känner mig kunna göra det så fritt som nu. »Hur hon uppfattat det?» Jag tänkte att det låg något af hennes uppfattning i sjelfva den kalla, ruskiga morgonstämningen, i hennes rysning när hon önskar att der vore eldadt, i hennes suck när hon ser på slöjan, som var så vacker »i går».
N;Q 1258 U?>r Iserhjelm, Henric Wilhelm, Vice Fr-side nt. No 273 Friherre de Geer Cerl. Ryttmästare. N-O S75 Friherre Sprengtporten . Fuilin. Friher re Adelsvärd . Ene Reinhuld} OtVer* ste KammarJunkare N:0 305 Friherre von Lingni, Fulltn Friherre Cederström , Jacob, Landshöldinge. N:0 319 Friherre af Nordin, Carl Johan, Öf versteLieutenant, N:0 501 Herr Pahlman, Otto Fredric, Öfver ste Lieutenant. No 792 Herr Jegerhjelm, Pehr, Assessor. NiO i 94a B. Herr 'Persmeden, Fulltn. Herr Tersmeda», Pehr Reinhold Öfverste. NiO 1984 Herr Schilt zercrantz , Johan liermany Conne - Amiral, N:0 2QO4 Herr von Schulzenheim, David, Pre* sicient, 1 Banco-Utskottet. N.O 42 Grefve Gyllenborg, Johan Henning$ Lagman. Den 2 December* 73 N:o 123 Friherre Palmqvist. Magnus, Vice-A iniral. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig, Capitaine, N 0 332 Friherre Sandels, Fullm. Herr Heykensköldj Cor/ Fredric, Hof - Rätts-Råd. N:0 347 Friherre Wirsén, Gustaf Fredric, Stats Seereterare. N:o 862 Herr Gyllenkrok, Jöran, Major. JLo 1033 Herr Hammarhjelm. Cari Fredric , Pro* tocollsSecreterare. N:0 2023 Herr Kjerrmanskötd, Fullm. Herr Reutersköld, Axel, Major. N:0 2182 Herr Mannerstnm, iohan, Lagman. Friherre
15 ega rum, samma ordning då måtte iakttagas, som vid Rikets Ständers alla Utskott följes, eller att Ridderskapet och Adeln voterar först och Bondeståndet sist; 3:o af riksdagsfullmägtigen Nils Jepsson från Skåne, angående upphörande af Kongl. Kammar-kollegii rättighet att göra ändring uti markegångs-sättningarne; och 4:o af Sone Persson från Skåne, angående enahanda yrkande. Vidkommande de uti motionerna gjorda framställningar, angående upphörande af Kongl. Kammar-kollegii pröfningsrätt uti markegångsärenden, 40:o åberopar Utskottet sitt i detta ämne här ofvan afgifna yttrande. Beträffande åter det af en del utaf motionärerne väckta förslag, att deputerade måtte inom sig sjelfva få välja ordförande, så och då det enligt gällande författningar åligger landshöfdingarne att, hvar i sitt län, vid markegångs-sättningarne föra ordet, utan rättighet likväl att i besluten deltaga , och landshöfdingarne, i följd af sin embetsbefattning, måste anses hafva den mäst vidsträckta kännedom om de inom länet gängse varupriserna, samt dessutom af detta stadgande någon olägenhet icke följt, hemställer Utskottet, 41 :o att berörde förslag icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Rörande slutligen äskad förändring i omröstningssättet vid markegångsförrättningarne, hänvisar Utskottet till sitt i detta ämne här ofvan meddelade utlåtande. G) Angående Jordeboken.
Det lilla häftet utmärker sig för en gedigen utstyrsel, till hvilken hufvudsakligast bidraga de vackra teckningarne af fru NyströmStoopendahl. Nero, drama af Oscar Bensow. Den unge författaren har icke förmått afvinna det lockande tragiska ämnet något nytt eller originelt: behandlingen är skäligen färglös och framför allt konventionel. Oss synes det långt vanskligare för en nybörjare att taga upp ett ofta och väl behandladt motiv än att söka finna ett mindre exploiteradt ämne: jemförelserna skulle i det senare fallet ej ligga så förargligt nära. V i vilja härmed ingalunda ha sagt, att icke hr Bensow möjligen med träget arbete och dermed vunnen mognad så väl i den dramatiska som i den rent versformela behandlingen samt med den större innerlighet i uppfattning, som studier och lif kunna gifva, framdeles med mera gifven framgång kan komma att skiljas från en liknande uppgift — men vägen derhän torde förvisso vara lång och mödosam. Minne af konung Oskar ll:s 60-års jubileum. Med denna titel har bokförläggaren P. B. Eklund i dessa dagar utsändt ett synnerligen gediget och ståtligt festblad. Fru Jenny Nyström-Stoopendabl har med sitt eleganta ritstift åstadkommit en verkligt imposant omslagsteckning, hvilken gör sig utmärkt, tryckt i blått och guld som den är. Från samma artist förskrifver sig den den delikata vignetten till Fdvard Evers dikt. Häftet innehåller dessutom präktiga porträttplanscher af konungen, drottningen och prinsessan Eugenie samt ett notblad; » Tankar på hemmet », ord af Oskar Fredrik, musik af Ivar Hallström. Med Iduns expedition är förenad Iduns uträttningsbyrå, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter i landsorten samt för öfrigt Teater och musik. Knngl. operans {estföreställning sistlidne måndag utgjorde en värdig länk i raden af de festligheter, som under denna vecka gått af stapeln med anledning af h. m:t konungens 60-års jubileum. Föreställningen började kl. half två på middagen. Men redan en god stund före denna tid var teatern från golf till tak fullsatt af en högtidslädd publik.
Den plan, som rörande ifrågavarande kanaliserings-arbete blifvit upprättad och enligt hvilken kostnaden för samma arbete beräknats till 1,208,367 R:dr, blef af Eders Kongl. Maj:t i nåder gillad den 9 December 1864, hvarefter kontrakt den 31 i samma månad afslutades om arbetets utförande. Enligt nämnda plan skulle kanaliseringens sträckning från Wenern leda genom sjöarne Akelången, Rogvarpen, Laxsjön, Svärdlången, Vestra Silen och Lelången till Stora Lee, med afbrott vid Håfveruds bruk, hvarest omlastningar skulle ske och jernväg anläggas för varornas transport. Derefter företagna förnyade undersökningar föranledde emellertid förslag till tvänne hufvudsakliga ändringar i denna plan, nemligen dels att kanalen ifrån Laxsjön, utan att passera sjöarne Svärdlången och Vestra Silen, borde ledas direkte till sjön Lelången, hvilken genom en bikanal skulle förenas med Vestra Silen, dels ock att, i stället för jernvägen öfver Håfverud, en aqvedukt med slussar derstädes borde åvägabringas. Vid pröfning af dessa ändringsförslag fann Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. 17 fann Eders Kongl. Majit skäligt desamma bifalla; och emedan anläggningen af kanal, slussar och aquedukt vid Håfverud komme att erfordra en ytterligare kostnad af 180,000 Ridr, blef, till understöd för detta arbete, från handelsoch sjöfartsfondens tillgångar af Eders Kongl. Majit anvisadt ett extra bidrag, att utgå med 37,000 Ridr såsom anslag och 120,000 Ridr såsom lån. Enligt ofvan åberopade kontrakt skulle samtliga dessa kanaliserings-arbeten varda fullbordade inom 1868 års utgång, men uti underdånig ansökning har det bolag, som förbundit sig att fullborda ifrågavarande kanalanläggning, anhållit, att Eders Kongl.
Ett vigtigt hinder hotar likväl nu att stäl la sig i vägen för detta giftermål , och det är endast ni madam Nyman, som k an häfva det. Var så god och sjung rent ut herr general, jag förstår mig intet på några halfqvädna visor. P e c k l i n . Nå, som ni vill då. Det berättas att en hög person, som ni särdeles värderar, har, er ovetande, lyckats innästl a sig i er fosterdotters hjerta, och 45 att han har de lägsta, de nedrigas te afsigter på henne. Ni förs tår v äl, att om ett s ådant ryk te vann bekräftelse, mås te Mau ritz u ppsäg a sin förbindelse. ( Madam Nyman stirrar på honom med yttersta förvåning ). Jag tillstår, att mig förefaller det fullkomligt otroligt, att denne person så sk ulle löna er tillgifvenh et, men... Jag f år tacka Herr Generaln så mycket för underrättelsen, ifall den skulle vara välmenad, men för öfrigt kan Herr Generaln häl sa den, som bu rit fram den der historien och s äga honom, att han är en fräck lög nare, som borde befordras till laglig näps t, så vida h an icke hade tillräckli gt straff genom att s e sin nedri ga plan misslyck ad. Hvad är på färde? mormo r s er så upprörd ut! P e c k l i n . Jag delar ful lkomligt er förtrytelse, Madam Nyman och beklagar rätt mycket, att jag skulle vara den som... Det är bra Herr General, hvar och en har si tt samvete här i verlden och derefter h andlar han. Kom Gertrud! ( De gå åt venster .) TREDJE SCENEN. PECKLIN (allena). P e c k l i n . Hon ville inte tro mig, men misstankan är likväl en g ång inkastad i hennes själ, och den skall nog f rodas och tillvexa der. Mau ritz' gissningar må vara grundade eller ej , så kunna de likväl vara goda att beg agna sig utaf.
Jag vill ingalunda förmena en yngling alt på egen hand förtjena sitt bröd, derföre alt han ej känner naturläran, eller saknar insigt i kyrkosång och hvad mera Utsktn anse så nödvändigt; jag ifrar för, att man icke måtte frångå eller förstöra det patriarkalisk» i våra samhällsförhållanden och genom tvångsmakt förbjuda en far eller mor att gifva sitt barn den uppfostran och undervisning de sjelfva kunna åstadkomma, och att skolan må vara till för dem, som äga tillfälle att deraf sig begagna. Den vanliga undervisningen tror jag höra inskränkas till alt kunna vä! läsa i bok och skrifva stil, äfvensom ali k unna skrifva samt känna Luthers eatechcs och qvatuor species. 164 Den aa Jul i'f. m. Det stur i den mig tillagda reservation, att jag ansåge, alt det icke ålåge communerna att bekosta folkundervisningsanstalter, utan att detta omedelbart tillhörde Staten. Sådan är icke min mening; jag har i de göromål, som varit mig anförtrodda, der undervisningsväsendet kommit i fråga, sammanfogat detta med uppfostran och fattigförsörjning, m. e. o. samhällslifvets innersta förhållanden; jag har trott, att en väl ordnad formation i detta fall icke kan vara exclusiv. Man kan lika lätt tänka sig en verksam folkbildnings-anstalt, om det öfverlåtes åt communen att organisera densamma, som om Staten dermed befattar sig; men jag anser att Staten icke bör inblanda sig i dessa inre förhållanden annorlunda, än som ett medel, der den enskilda kraften icke räcker till, och att hvarje gång communen ej förmår att ordna sin skola, skall 'Staten stå till hands med undsättning oell bidrag. Att säga, att den församling, som är så fattig, att hon ej kan bygga skolhus, skall få lån, är orimligt: för att få lån af Staten fordras att derföre ställa borgen; den församling, som är så fattig att den ej kan bygga ett skolhus, kan ej få antaglig borgen, och om lånet beviljas derförutan, komme det troligen aldrig att återbetalas. Hvarföre ej så gerna skänka hvad som för ändamålet erfordras?
En talare har yttrat att, i händelse af eldsvådor, släckningen icke skulle lättas, utan tvertom försvåras genom afträdande af denna del utaf tomten i anseende till den mängd af båtar, gubbar och gummor, som derigenom skulle komma att vara i vägen för eldsläckningen. Jag ber endast få fästa uppmärksamheten derpå att den polis, som skall bålla ordning vid sådana tillfällen, måtte utan någon slags svårighet kunna aflägsna dessa båtar, gubbar och gummor. Således tror jag ali man icke deraf kan finna något skäl att afslå stadens begäran. Deremot torde något hvar finna att just för släckning af en möjligen inträffande eldsvåda skulle det vara särdeles fördelaktigt om den ifrågavar. stranden vore försedd med en kaj så att man kunde gå ända ut till vattnet. Vid en kaj är naturligtvis äfven vattnet något djupare, än vid den nuvar. gyttjiga stranden, och man kan der lättare sätta en tillbringare. Jag instämmer således med Frih. Cederström i den åsigten, att äfven ur denna synpunkt är det af högsta vigt att den ifrågavar. tomten må blifva till staden afträdd, emedan man då vid inträffande eldsvåda ovilkorligen kan hjelpa sig lättare än nu. Den 13 Juli. 55 Dessutom torde jag fä fästa uppmärksamheten derpå, att man gjort afseende på huruvida lokalen vore lämplig att bygga på eller icke. Säkert är att den ifrågavar. delen af lokalen består dels af berg, dels af utfylld mark. En hvar torde medgifva att ingenting är svårare än att bygga på sluttande berghäll och kommer äfven pålning i fråga, så vet man alt det är vida svårare alt skaffa tillbörlig varaktighet åt en byggnad, som är byggd till en del pä berghäll och lill eu del på pålar, än åt den som är byggd ensamt pä pålar. Man har talat om att den byggnad, som nu är inköpt för riks-arkivet, lutar till undergång, och jag befarar att en byggnad, uppförd pä denna lokal, skulle ganska snart komma att få samma öde.
Nemorial, Mkcl föl'8lr>A 8ä väl lill I^ormulairs för cls försltrisllili">ir, kvillca enIiAk k. 8l:rs 1>68lttk Itömma ull 3f1IiIiL^ätä8Lolil.otreli ulZtf - 533 Ltatsoeb Lanco-IItskottens v.i8 L 8tat8VkrItet8 till betalninA ätel-Ztäencle OpitsI-8>iuIä till Lanlren 8vm oelc till uppförande ak i-änte-lic^vicleri emellan 8tat8VerIret oell Landen för 8amma fär8llrifnilr§ar. lill k. 8t:rs pröfning, fä Utskotten bärmedelst vördsamt öfverlemna följande örs / -rg kr// /o/v-m/-rr>e /o> cls /ors^rr^irngar^ /rvi/^-r en/rgt K. »5tt,r /la grund a/ kktsiottens uti betänkandet ^f-o gr/ns trdst^r^an fattade äeL/ut^ äomnra att <r/bk/i^gä/drflontorret lttgi/va§ /or t5kattl^er^ett nr» <r// b/rnd återstående fla/>rta/-s^idd trd banden /or t(bo§ ars ^rfgs^ostnader. Lom enligt Lveriges Rikets Ltänders under sistl. Liksdag fattade oeb sk X. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den il Juli. 999 På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan, h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Uppläst den u Juli Stormägtigste Allernådigste Konung! I anledning af hos Biksens Ständer gjordt förslag : 1:0
1857 finna slutligen Rikets Ständer att den vid Institutet »meddelade undervisning måste anses icke allenast motsvarande, »utan ock i flera delar fullständigare, än den som vid universitetens medicinska fa»kulleter kan åstadkommas», och begära på grund deraf full kompelensrätt för Institutets utexaminerade elever; och 1859 gifver Kongl. Sundhets-kollegium, landets högsta medicinska myndighet, ofvanintagna vackra vitsord om Institutets ställning och verksamhet samt föreslår, att detsamma måtte blifva ett sjelfständigt läroverk vid sidan af de andra. En syftning af helt annat slag framträder i Regeringens beslut, af den 26 April 1861, om den medicinska undervisningens ordnande, på hvilket grunda sig stadgarne för Karolinska Institutet af samma dag. Detta beslut går uti en helt annan riktning än alla föregående åtgöranden från statsmakternas sida och afviker, så vidt jag kunnat finna, från alla de förslag till medicinska undervisningens ordnande, hvilka blifvit gjorda. Före denna Kongl. Förordning var Institutet ett fritt och sjelfständigt läroverk 102 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 40. med rätt till att meddela en fullständig sä väl teoretisk som praktisk medicinsk lärokurs och att genom motsvarande examina pröfva lärjuhgarne. I anseende till inskränkt kompetensrätt genomgingo visserligen ganska fä fullständig kurs vid Institutet, men ä andra sidan undervisades vid detta läroverk fakulteternas alla lärjungar, Åtminstone pä nAgot, liera pA alla stadier af sin studiibana. I)A den Kongl. Förordningen utgafs hade Institutet, sAsom det ännu har, de största resurserna af alla Svenska medicinska läroverk, såväl med afseende på materiel som ock i lärare-antal. Om man jemför de tre läroverkens lärare-personal vid 1860 Ars slut, så tinner man: Upsala medicinska fakultet:
Derföre och då den, som för ärekränkning tilltalas, ofta är i okunnighet om åtalet, hvilket till och med kan vara anstäldt efter det den förmenta ärekränkningen skett, torde den omständighet, att frikännelsebeslutei fallit, ej försätta frågan om sanningsbevisningen i målet om åtal lör ärekränkning i annat skick, än den skolat hafva, om åtal för brottet icke ägt rum Lagkomitténs förslag i denna del innehåller ej eller den ifrågavarande inskränkningen och, om nyssnämnde förslag i öfrigt återupptages, ser jag ej skäl att härutinnan frångå det.» 16 §. linder åberopande af de skäl, som blifvit af Lagberedningen anförda för uteslutande ur dess förslag till Straffbalk af det mot nu ifrågavarande § svarande i Lagkomitténs förslag till allmän Kriminal-lag förekommande stadgande af enahanda syftning, hemställde Högste Domstolens fleste Ledamöter, att berörde § måtte utgå. Justitierådet Berg deltog ej i denna anmärkning. 17 Kap. 3 §• Vid granskning af Lagberedningens förslag till Straffbalk, hvarifrån stadgandet i förevarande § vore hämtadt, hade af Högste Domstolens dåvarande Ledamöter blifvit, beträftande rättigheten att horsbrott tili bestraffning åtala, anmärkt, att, så snart den förnärmade maken hos Domstol väckt påstående om äktenskapsskillnad på grund af horsbrottet, 41 hvilket således derigenom och getiöm den dermed följande undersökning kommit till offentlighet, borde rättigheten att föra talan om den kriminella påföljden äfven ovilkorligen inträda, och, när brottet vore bevisadt, brottmålsansvar kunna ådömas utan omvägen af ny rättegång för detta ändamål.
Lags. Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskott. Betänkande N:o 5. blifva kändt, samt att dessutom äfven genom ett sådant medgifvande fullkomlig trygghet icke vunnes, enär, enligt 13 §, pröfnings-komités beslut kan af hushållningssällskap, magistrat, sockenoch kommunalnämnd öfverklagas. På dessa grunder har Utskottet ansett annan förändring i anledning af ofvanberörda motioner icke böra ifrågakomma, än att, på sätt bilagda förslag utvisar, ur nu gällande 8 §:s 1 mom. orden: före den 15 Juni må uteslutas, samt den uti 2 mom. bränvinsförsäljare i stad medgifna uppsägningstid må utsträckas till fjorton dagar från det taxerings-komitéens förrättning blifvit alslutad; hvilket till Rikets Ständers bifall hemställes. 1 sammanhang härmed har Utskottet funnit nödigt, att förändring vidtages uti den i 10 § tili Juli månads utgång bestämda termin för försäljningsrättigheters i städerna utbjudande på auktion; och har, i betraktande deraf att, jemlikt Bevillnings-stadgan, taxerings-komités förrättning icke beböfver vara afslutad före Juli månads slut, samt att, enligt hvad här ofvan föreslagits, bränvinsförsäljare i stad skulle ega rätt till uppsägning 11 dagar derefter, Utskottet ansett ifrågavarande termin böra fastställas till Augusti månads utgång; hvilket jemväl torde af Rikets Ständer godkännas. Yid § 12 mom. 1 har Kongl.
De stolte måste beröfvade varda, och afsomna; och alle krigare måste låta händerna falla. För ditt näpsande, Jacobs Gud, faller i sömn både vagn och häst. Du äst förskräckelig; ho kan för dig stå, då du vred äst? När du låter höra domen af himmelen, så förskräckes jorden, och varder stilla; När Gud uppstår till att döma, på det han skall hjelpa alla elända på jordene. Sela. När du ena mennisko straffar, så måste man bekänna dig, att du redo äst till att straffa andra flera. Lofver, och håller det Herranom edrom Gud, alle I som omkring honom ären. Bärer fram skänker dem förskräckeliga; Den der Förstomen borttager modet, och förskräckelig är ibland Konungarna på jordene. En Psalm Assaphs, för Jeduthun, till att föresjunga. Jag ropar med mine röst till Gud; till Gud ropar jag, och han hörer mig. Uti mine nöds tid söker jag Herran; min hand är om nattena uträckt, och håller intet upp; ty min själ vill sig icke trösta låta. När jag bedröfvad är, så tänker jag uppå Gud; när mitt hjerta i ångest är, så talar jag. Sela. Min ögon håller du, att de vaka. Jag är så vanmägtig, att jag icke tala kan. Jag tänker uppå den gamla tiden, på de förra år. Jag tänker om nattena på mitt strängaspel, och talar med mino hjerta; min ande ransakar. Månn då Herren förkasta evinnerliga; och ingen nåd mer bevisa? Är det så alldeles ute med hans godhet; och hafver tillsägelsen en ända? Hafver då Gud förgätit att vara nådelig; och tillyckt sina barmhertighet för vredes skull? Sela. Men dock sade jag: Dermed qväl jag mig sjelf; den Högstas högra hand kan all ting förvandla. Derföre tänker jag uppå Herrans gerningar; ja, jag tänker uppå din förra under; Och talar om all din verk, och säger om din anslag: Gud, din väg är helig; hvar är en så mägtig Gud, såsom du, Gud, äst?
Då jag således icke för min del kan understödja Utskottens förslag, anhåller jag att få fästa Ridd. och Adelns uppmärksamhet på Hr Hjertås reservation ; med hvilken jag förenar mig, med undantag endast af den öppnade möjlighet för 2:ne års Credit med Städjans er - Den 6 November. 95 läggande, hvilket jag anser böra 6ke genast, eller sist inom 3:ne Månader. Med denna förändring önskar jag att Herr Hjertås reservation måtte återkomma, såsom Utskottens Betänkande. Friherre Björnstjerna, Magnus: Ifrågavarande ämne bör, för att behandlas logiskt, delas i 2:ne delar. Först bör undersökas cjuestio an, eller huruvida , med afseende å Boställs-innehafvarnes fördel å ena , samt Jordens häfd ä andra sidan , Militiae-Boställen böra utarrenderas , eller icke, och sedan undersökas questio quo modo eller sättet att verkställa denna utarrendering , i fall den skall äga rum. Hvad nu först questio an beträffar, anser jag års Författning, enligt hvilken det äldre Befälet bibehålies vid sine Boställen, då åter Subaltern-Officerarnes utarrenderas , vara grundad på den rättaste principen, ty, dels äro Regements-Officerare och Capitainer ofta gifte och lefva då med famille för lindrigare pris på ett Boställe, än om de nödgades vara i en Småstad , eller ock tvungos köpa eller arrendera en egendom ; dels kunna de vid mognare ålder förstå att skjöta Jordbruk , dels qvarstadna de en längre tid vid samma Indelning , och dels kunna de då tillhållas att bo på sina boställen och således inom deras tjenste-befattoings-district , hvilket, om de icke äga sådane , genom ofta inträffande considerationer, skulle uraktlåtas.