Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Summa B:ko R:dr 289,510: 28. 1. i följd hvaraf inbetalningarne utgöra 100,727: 12. 1. mera än ullåningarne. Den 30 Juni innevarande år uppgick utestående kapital-beloppet af: Revisorerne hafva vid anstäld inventering af lånehandlingarne icke funnit något att erinra. §. 39. 33 §. 39. Bankens Fiskals-Erubete har bevakat: uti Konkurser: Lån å Landt-egendomar 26. „ å Slads-egendomar >f Q, „ å Bruks-egendomar 3. 35 st Efter årsstämninsar: Lån å Landt-egendomar st. 17. „ ä Stads-egendotnar 2. jq st Den 1 Juli sistlidet år voro af anställda lagsökningar för lån, hvilka från Banken utgifvits emot inteckning i fast egendom, oafgjorda 47. Under den sedermera förflutna tiden hafva tillkommit 80. ^27 st Af dessa lagsökningar äro inställde 26. förfallne, i följd af inträffade konkurser, uti hvilka Bankens fordrings-auspråk måst bevakas 2. A (slutade, dels genom fullgjord inbetalning, dels genom omsättning 50. 7g hvadan återstå såsom på handräckning af vederbörande Exe kutorer beroende 49. st § 40. Sorn till följd af den vid sednaste
De olägenheter, som äro förenade med den hittills begagnade sorlräkningen, härleda sig förnämligast från de skiljaktiga underafdelningarna af de särskilda myntoch penningésorterna och komma att väsendtligen undanrödjas genom den räkneenhet Utsk. nu föreslagit för sä väl det klingande myntet sorn pappersmyniet, nemi. 1 r:dr r:gds, med 2Zne underafdelningar och aine innltipler. — I afseende på Hr von Qvantens anmärkn., röride mynlenhetens bestämmande till 32 sk. rigds, förekommer äfven deremot den betänkligheten, alt man jemväl i sådant fall mäste gifva en ny benämning åt denna enhet. Vill man ej bibehålla den, genom allmänna bruket af folkets vanor sanclioneiade, lakneoch egentliga mynlenheten, så skallutan tvifvel stor skiljaktighet förekomma i begreppen om den enhet, som i sådant fall är mest lämplig. — Hr Cederschjöld har fästat sig vid den del af betänk., som angår silfvermyntuingen. I denna del är Utsk:s betänk, öfverensstämmande med livad R. St. vid sista riksdag beslöto, och hvad royntordningen innehåller. Utsk. har icke fått emottaga någon motion, åsyftande afskaffande af hittills stadgadt sätt för beräkningen af s. k. remedia, hvarföre Utsk. icke ansett sig äga anleda, föreslå någon förändring uti hvad som i delta afseende sedan längre tid tillbaka varit iakttaget, helst de upplysningar Utsk. i öfrigt fått emottaga, ang:de utmyntningen, icke inneburit tillräckligt skäl för Utsk. att fästa så stor vigt vid olägenheterna af att beräkna remedium per skålpund, som Hr Cederschjöld ansett dessa olägenheter förtjena. Jag vill icke längre uppehålla tiden, utan anhåller om bifall till betänk., emedan jag förmodar, alt en återremiss icke kommer att leda lill någon väsendtlig förändring i Ulskts framställda förslag. Hr af Uhr, Gustaf:
Må man blott skona de föräldrar, som ega döttrar, hvilka, ehuru välartade och välupfostrade de än må vara, likväl kunna och, i de flesta fall, måste sakna djupare menniskokännedom och verldserfarenhet, från den olyckan och grämelsen att se dessa, mot föräldrarnes vilja, slitas ur deras armar, måhända af äfventyrare eller bedragare, som för sina brudar endast hycklat kärlek och tillgifvenhet, som de icke känt. Det korrektiv till förekommande af giftermål mot föräldrars samtycke, som Frih. Armfelt, medelst åberopande af 6 Kap. 2 § Giftermålsbalken, erbjuder, är en bedröflig utväg, den nemligen, att göra dottren arflös, och inskränker sig dessutom, att hon gifter sig root föräldrars vilja, medan hon bröd deras äter eller i deras hu3 vistas, samt, att det derjemte sker af förakt och sidvördnad eller med den som ej häfver godt namn och rykte. Hr Lagerbjelke säger i sin reservation, »att qvinnan troligen skulle, vid ett så vigtigt steg, icke försumma att inhemta föräldrars eller andra välviljande franders råd, och i de flesta fall icke lemna det utan afseende.» Befaras måste dock, att dessas råd antingen alldeles icke begärdes eller ock lemnados utan afseende, just i de fall, der sådant vore mest af nöden. Det innebär icke något »misskännande af qvinnans värde» att anse bättre ooh lyckligare för henne, såväl som för hennes anhöriga och blifvande make, att, vid valet deraf, känslan hos henne må vara förherrskande — medan hon till sina auförvandters omdöme och månhet om hennes väl lemnar pröfningen af de öfriga förhållanden, som på antagligheten af ett giftermålsanbud kunna inverka. — De missbruk af giftomannarätten, som med skäl kunde anföras, torde vara jemförelsevis ganska få; — och ännu aldrig har jag förnummit, att något äktenskap blifvit lyckligt, som ingåtts mot giftomans vägran.
Man torde häraf kunna hoppas, att de värde Stånden, som tillförene satt sig emot ett förhöjdt straff för tillgrepp af växande skog, under ytterligare förändrade omständigheter, då det onda, eller skogarnes förminskning, är i Bländigt tilltagande, nu mera också kunde 3go Den i5 December e. m. skåda saken annorlunda än för fem år sedan, och under sådan förhoppning har jag äran på nytt framställa den Motion, att olofligt tillgrepp af växande skog måtte af Lagarne anses och bestraffas såsom tjufnad. Om meddelande häraf till de öfrige Stånden och Remiss till behörigt Utskott får jag äran anhålla. Lades på bordet. Herr von Wahrendorff\ Martinj hade inlemnat ett så lydande Memorial; Med anledning af de upplysningar, som blifvit mig meddelade genom en för det allmänna nitälskande person, i anseende till inträffande missbruk vid bedrifvandet af Laxfisket i Riket utaf vissa för fisket i stort privilegierade districter och personer, oftast vid sjelfva utloppen af Strömmar och Floder, till följd hvaraf de vidsträckta trakter, som längre in i Landet gränsa till dessa vattens lopp, äro i fullkomlig afsaknad af allt fiske af någon betydenhet; och då denna omständighet synes hafva sitt ursprung från närvarande, för fiskets rättmätiga fördelande, införde lagars mindre fullständighet, får jag äran vördsamt fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta förhållande; anhållande tillika, alt Rikets Höglofl. Ständer behagade anbefalla vederbörande Utskott: Den i5 December e. m. 1:0 Att öfverse hittills varande författningar i ämnet och föreslå ny bekräftelse å alla de Lagar, som leda till allmän nytta, med hänsyn tillika å Laxfiskets bibehållande för framtiden; och 2:0 Att uppgifva sådana ytterligare tillägg och förbättringar, som, utan kränkning af någons bättre rätt, kunna vara möjliga. Så snart frågan kommit till Utskottet, skall jag till detsamma hafva äran uppgifva alla de detailler i ämnet, hvarvid jag fästat mig, och som vid detta tillfälle, utan nödvändighet, skulle upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns tid. Lades på bordet. Herr af Grubbensj Nils Wilhelm, anförde skriftligen:
Sätt till skyndsamt afgörande af vederbörandes anspråk å dels ägandedels nyttjande * rätten till en del af ifrågavarande Jagbackar, anföra, att, då, såsom tillförordnade Stats-Secreteraren Herr Friherre Ehrenborgh, vid framställningen af dess anmärkningar, upplyst,’ Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref till Dess Befallningshafvande i Nyköpings Län, af den i5 April nastlidet år, redan täckts föreskrifva, hur ru så beskaffade anspråk böra väckas och pröfvas, anser Utskottet hvad i denne del blifvit föreslaget, af sig sjelft förfalla. Hvad dernäst angar åtskillige Ledamöters påstående, att de under Kungsgård eller ändra Kronans Lägenheter samt Boställen hörande Jagbackar, hvilka inom dessas Rågångar äro belägne, icke böra serskildt försäljas, utan mot Viss afgift upplåtas Vederbörande Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll, Innehållande de Handlingar, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar, samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm 18*3.- • Fjerde Samlingen. Stats-Utskottets Betänkanden. 2:dra Bandet. SVl4-O C K H 0 L M, Tryckt hos Elmin och Granberg, J.P. Lindks Enka, F. B. Nestius, Z. Haeggström, A.,E. Ortman, .samt å Ecksteinska och Marcjuardska Boktryckericrne, 1023 och 1824 Bihang lill samtliga Riks - Ståndens Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm år 1823, innehållande Stats-Utskottets Betänkanden. Fjerde Samlingen. Sednare Bandet. STOCKHOLM, Tryckt hoj J. P. Lindus Enka, i8v.3. Stats-Utskottets Tietänkanden, gaS N:0 162.
Nio 378, i anledning af väckt motion, rörande åtskilliga föreslagna afskrifningar i Riksgälds-Contoirets Räkenskaper; N:o 37g, i anledning af väckta motioner, rörande granskningen och approbationen af Riksgälds-Contoirets smärre Credit-sedlar 7 8 Prot-'Utdrag deri 8 Februarii i83rt - N:o 380, i fråga om, genom Afräkning?* Contoirets indragning, mindre Control på Kongl. Räntekammaren uppkommit* S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillnings-Utskottets, ej mindre den 14 sistlidne December, under N:o 57, afgifna och, den 21 1 samma månad é, m., på bordet lagda Betänkande, med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen, samt till en blifvande Bevillnings-Förordning, än ock, den 28 sistl. Januarii, under N:o 66, meddelade och, den 1 dennes e. m.-, på bordet lagda Utlåtande öfver de vid berörda Betänkande gjorda anmärkningar, fann Ridderskapet oell Adeln för godt gilla samma Betänkande, tillika med de förändringar Sistnämnda Utlåtande innehåller, likväl med Undantag af nedannäfnnde punkter, i afseende hvarå Ridderskapet och Adeln stannade i följande beslut: 2 Art. 2 §. pag. 6, Uttrycket i af alla löner från och med. 200 R:dr, skulle förändras till: af alla länet frän 200 R:dr. 2 Art. 25 §* pag. 26. Skulle erhålla följande förändrade ly* delse: Hemman och hemmansdelar eller jord Prot.-Utdrag den 8 Februarii 1830. 7 g af Krono-, Skatteoch Frälse-natur, som ännu ej kommit att vidkännas rotering, utan att något motsvarande dem ålagdt är, skola, Utan afseende derpå, antingen de tillhöra land eller stad, för en sådan Rotefriliet, så länge de den åtnjuta, årligen betala Tolf R:dr för helt hemman, och i lika förhållande för mindre delar eller jordlotterScc* 9 Art. 37 §. pag37.
Beträffande frågan om pensionsrätt för lärare vid rikets elementarläroverk, har Utskottet, genom remiss från Presteoch Borgare-stånden, fått emottaga följande tvänne motioner: a) af Professor Carlsson, som, i sammanhang med de af denne motionär gjorda framställningar, åsyftande en förbättrad löne-reglering för lärarne vid eleméntar-läroverken, hvaröfver Utskottet vid behandlingen af 8:de hufvudtiteln afgifvit yttrande, jemväl, med afseende å angelägenheten deraf, att skolläraren icke allenast under sin verksamma ålder komme i åtnjutande af en någorlunda tillräcklig inkomst, utan ock tillförsäkrades om att icke på ålderdomen blifva utsatt för nöd och bekymmer, föreslagit, att lärare, som vid elementar-läroverket oförvitligen tjenstgjort i 30 år och uppnått 60 års ålder, må vara berättigad att uppföras på allmänna indragnings-staten med sin fulla lön såsom pension; — och b) af Herr Wetterberg. S. G., som hufvudsakligen fästat uppmärksamheten på innehållet af 78 § af Kongl. Majits den 14 Augusti nästlidne år utfärdade nådiga stadga för rikets elementar-läroverk, deruti förordnas, att lärare vid fyllda 60 lefnadsår, sedan han 35 år varit i allmän tjenst och deraf minst 30 år vid elementarläroverk anställd, skall vara berättigad till afsked med åtnjutande af emeriti-lön eller, Stats-Utskottets Utlåtande JW 1G7. 19 om tillgång till sådan lön saknas, att behålla j af den lön, han vid afskedstagande innehade, dock med det vilkor, att, om lärare, som erhållit afsked med pension eller emeriti-lön, ingår i presterlig eller annan befattning med åtföljande löneförmåner, så stort belopp, som motsvarar dessa, skall å pensionen eller emeriti-lönen afräknas.
Då, med den föreslagna fördelningen af göroinålen, all emottagning och utgifning af penningar från Banken, som icke utgöres af vexling, (hvilken af särskilde kassor besörjdes), i Kommitterades tanke skulle, under vanliga förhållanden och med undantag måhända af den kortare tid vid början af hvarje år, då krono-utskyldernas insättning påginge, hvarför särskild anstalt i sådant fall måste, för tillfället, tillvägabringas, kunna medhinnas af tre kassörer, med biträde likväl af nödigt antal kassaskrifvare, tillstyrka Kommitterade således inrättandet i den nya lokalen af två kassor för insättning, med en kassör och två kassa-skrifvare i hvarje, samt en kassa uteslutande för utbetalningar, med en kassör och en kassa-skrifvare. Kostnaden för förändrad inredning af depositions-afdelningens nuvarande lokal samt för öfriga erforderliga förändringar skulle, enligt uppgjorda och af Kommitterade öfverlemnade kostnadsförslag, uppgå till 23,000 B:dr B:ko, hvartill komme anbringande af en värm-apparat uti dim nya lokalen, beräknad att kosta omkring 6,000 R:dr samma mynt. Under-styrelsen yttrar sin öfvertygelse vara, att det ändamål, att å ena sidan i förening med större enkelhet i förvaltningen åstadkomma ökad beqvämlighet för allmänheten vid dess beröring med Banken, utan alt å den andra nödiga kontroller Banko-Utskottets Betänkande, M 61. 5 åsidosättas, eller den för Bankens eget betryggande mot svek och förluster erforderliga säkerhet förringas, icke stöde alt på ett möjligast fullständigt och tillfredsställande sätt uppnås, med mindre än att tillgång bereddes på en så beskaffad, tillräckligt rymlig, ljus och beqväm lokal, alt pä nedra bolten deraf kunde inrymmas åtminstone de verkets afdelningar, med hvilka allmänheten hade den tätaste beröringen, således icke blott kassaoch deposilions-afdelningarne, ulan ock låne-afdelningen, tillika med de under kassa-afdelningen hörande större förvaringsrummen, nemligen magasiner och generalkassor för ädla metaller och sedlar m. m.
1 följd häraf'blelvo sedermera den till koppympnings-inrättning å Ladugårdslandet begagnade byggnad och plats, äfvensom den vid saltsjön belägna delen af samma tomt, upplåtna och ölverlemnade åt den nya veterinär-inrättningen, som, provisoriskt ordnad mot en till 29,000 R:dr inskränkt kostnad och lill en början ställd under Kommitterades för garnisons-sjukhuset öfverinseende, år 1821 öppnades till allmänhetens begagnande. Nådigt Reglemente fastställdes den 28 Maj 1824, och Styrelsen öfver inrättningen uppdrogs nu åt Kongl. Majlis Sundhels-kollegium, pä hvars stat de för densamma anslagna medel uppfördes; och uppläts åt samma inrättning år 1830 jemväl Ladugårdslands f. d. kronobränneri under vissa dervid fästade förbehåll. Efter det allt sedermera denna stiftelse under närmaste ledning af Öfver-direklören m. m. Norling, i egenskap af t. f. Föreståndare och Professor vid densamma, Bill. till Ii. 8t. Prat. 1856 & 1857. 1 Samt. 1 AJd. 19 Hafi. 1 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:0 119. fortgått uti gagnelig verksamhet uti den riktning och omfattning, stiftelsens tillgångar och provisoriska ordnande medgifvit, hemställde hos Kongl. Majit den 12 September 1850 Sundhets-kollegium om nedsättande af en särskild kommittén för utarbetande af förslag i afseende å en ändamålsenligare reglering af veterinär-undervisningen i Riket m. m., hvilken i nåder t. f. kommittée den 8 Maj 1854 afgaf underdånigt betänkande i ämnet.
De kronosk jntssky Idige hafva för omkring några och 20 år sedan blifvit nära nog befriade från deras skjutsningsbesvär genom upphörande af de förr ofta inträffande durchmai schema, som voro mycket besvärligare och älventyrligare än reserv-skjutsen; och erhölls ej den tiden för kionskjuts, om jag rätt minnes, mer än 8 sk. milen, då nu belommes lika lega med hvad för gästgifvarskjuts erlägges. Reserv-skjutsskyldige fiafva deremot blifvit allt mera betungade med skjutsnings-besväret, dels genom den liflfgare rörelse, som nya inrättningar och företag, såsom bruksanläggningar och andra dylika, förorsaka, dels derigenom, att till åtskilliga skjutsningar, som förr utgjordes genom kronoskjuts, nu användes gästgifvarskjuts, och dels derigenom alt endel innehafvare af reservhemman funnit utväg att, på de öfriges bekostnad, från skjutsnings-skyIdighet erhålla befrielse. I afseende på den frågan, huruvida minoritetens bland skjutsskyldige vägran att ingå på entreprenad borde underkastas majoritetens beslut, tror jag, att en sådan minoritet ej är att befara, såvida det villkor, som jag föreslog, då ärendet sist här förevar, stadgades, nemi. att förhöjningen i s k j u t s Vid öfvervägande af den reservation, som åtföljer den K. propostn, så, förbigående hvad sorn om sädesutfodrin - Den ag Februari f. m. gen m. m. der omförmäles — får jag vid framställningen om skjutsnings-besvärels ingående i calcul vid köp af hemman, göra den anmärkning, att sådant Ii vilar på en alldeles oriktig grund, emedan många innehafvare af skjnlsskyldiga hemman köpt dessa, dels då de varit mindre hardt betungade med skjuts, dels då de ännu ej blifvit ålagde ett sådant besvär, men hvilket sedan tillkommit, antingen genom nya gästgilvaregårdars anläggande eller reservernas tillökning. Grundlagen stadgar, att ingen ny beskattning kan utan bifall af R.
„ Majoren, Carl af Geijerstam', och „ Kammarherren, Adam Magnus Philip af Forselles. S. D. Företogs val af sex revisorer, för att å Ridderskapet och Adelns vägpar deltaga uti 1853 års revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och blefvo dertill utsedde: Hr Kammarherren, Friherre Johan Carl Åkerhjelm', „ Friherre Carl Emanuel Cederström', „ Öfversten, Friherre Carl Gustaf Adlercreutz; „ Kammarjunkaren, Leonard Fredrik Rääf', „ Kommendör-kapitenen, Folke Magnus af Puke', och „ Kammarherren, Johan Magnus Björnstjerna. ' S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets den 26 och 29 sistlidne Mars på bordet lagda Utlåtande N:o 21, öfver gjorda ansökningar om ersättning för förlorad inkomst i följd af de s. k. småsedlarnes upphörande. Prot.-Utdrag den 2 April 1851. 217 S. D. Remitterades till Expeditions—Utskottet, Grefve Lagerbjelkes, Gustaf, den 29 sistlidne Mars f. m. på hordet lagda, motion, angående bestämmande af den dag, då nästa lagtima riksdag skall sammankomma, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; hvarjemte denna motion kommunicerades de öfrige Riks-stånden. Från Högv. Preste-Ståndet. S. T). Föredrogs ånyo och bifiills Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskottens betänkande, Nto 2, i anledning af väckte motioner om bestämmande af medelporto samt införande, i sammanhang dermed, af åtskillige andra förändringar i afseende å inrikes brefvexlingen.
13 vekudagsgodsen, som förblef Bidderskapet och Adelil i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Ian tillförsäkrad, innefattande frihet för tionde-afgift, utskrifningar, cnroulleringar och voteringar, kronokörslor, skjutsningar, durchtågsoch andre gärder, ingr arter ingar, kyrkoprestegårdstingsoch gustgifcarehusbyggnad, kontributioncr och alla andra krono-utlagor och besvär, hvilken frihet dock för insockne eller vekudagsgodsen så vida var inskränktare, att den icke sträckte sig lill tionde, prest-utlagor, vägrödjning, brobyggnad, kyrkooch prestegårds-byggnad i de orter så af ålder varit vanligt. Den betydliga skiljaktighet, som egde runi emellan insockne och utsockne frälsets friheter, bevittnas bäst af det bifogade tillägget, att ”der några af deras nuvarande utsockne hemman skulle med orätta hafva mist insockne rättigheten — —■ — så tillätes Bidderskapet och Adeln en sådan dem ifrångången insocknc-rättighet återvinna.” Af privilegiernas 27 § ådagalägges, att Adelns säterier, ladugårdar och rå- och rörseller vekudagshemman utgjorde det egentliga för Adeln allena privilegierade godset, sorn af ingen ofrälse man fick egas och besittas. Till denna egentligen privilegierade jord hörde således icke det utsockne frälset, som motsvarade Adelns Landtbönder i det öfriga riket eller det allmänna frälset. 1 privilegiernas 9 § handlas också derföre serskildt om de besvär, från Indika Adelns Landtbönder och utsockne frälse skulle fortfarande njuta befrielse, och dessa utgöras af kronodagsverke!!, körslor, skjutsresor och gästning, undantagande de tillfällen, då tåg och större marscher ske genom landet, eiler proviant, ammunition och beklädningar till arméen, fästningar och magasiner skola framföras; då böra så väl frälse med utsockne frälse, sorn kronooch skattebönder både med skjutsresor, gärder och andra pålagor för betalning dertill hjelpa.
Vidare är af Revisorerne, uti 4 §, efter en redogörelse för förhållandet med de å statsanslagen uppkommande besparingar, hemstäldt, bland annat, att anslagen å riksstatens 5:te hufvudtitel till Flottans underhåll, till dess nybyggnad, till båtsmännens förseende med kojer och täcken, till beklädnad åt mariner m. fl., till exercis af Flottans bemanning samt till spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader, måtte, i öfverensstämmelse med de föreskrifter om reserverande för ändamålet af derå inträffande besparingar, som, jemlikt ett nådigt bref till Förvaltningen af sjöärendena utaf den 17 April 1860, blifvit nämnde embetsverk meddelade, upptagas i riksstaten såsom reservationsanslag; att jemväl anslagen å 7:de liufvudtiteln till Myntets drift och till Post-verket, hvilka likaledes, till följd af särskilda bestämmelser, vore att anse såsom reservationsanslag, måtte i riksstaten erhålla denna benämning, samt att följande kassor och fonder, nemligen Militieboställs-kassan, Trosspassevolans-fönden, Salpeter-fonden, Skogsplanteringskassan, Wadstena krigsmaushus-kassa och Invalidhus-fonden, måtte icke, såsom för närvarande egde rum, ingå i statsregleringsfonden, hvarigenom deras behållningar, ehuru ej för statens allmänna utgifter disponibla, blefve upptagna bland hufvudtitlarnes reserverade medel, utan deremot, i likhet med andra af allmänna medel bestående kassors tillgångar, från statsregleringsfonden uteslutas, så att hufvudtitlarnes reservationer komme att allenast omfatta bssparingarne dels å jeservationsanslagen, dels å de allmänna anslagen. Jemte erinran, att samtlige ifrågavarande anslagsbehållningar äro bokförda i öf - — 285 — verensstämmelse med riksstaten och det för rikshufvudbokens upprättande fastställda for - mulär, får Stats-kontoret, delande Revisorernes i ämnet uttryckta åsigt, instämma uti deras ofvannämnda hemställan så i ena som i andra afseendet.
De värde talarne, hvilka yttrat denna åsigt hafva likväl förbigått att bevisa det grundlagens stadgande i denna § endast afser den statsreglering, som vid pågående riksdag skall uppgöras. Jag anhåller äfven, att i desse Hrr:s minnen få återföra, huruledes vid sistl. riksdag, genom votering i förstärkt StatsUtsk., beviljades till uppbyggande af ett national-museum ett anslag af 500,000 r:dr att utgå under 10 år och således under 3 statsregleringar. Men om man äfven medgifver, hvad jag likväl nu icke gör, att 69 § inskränker sig endast till den statsreglering, som nu är under pröfning, sä kommer delta förslag, i händelse det antages och vinner Konungens sanction, att inverka pä denna statsreglering, ty Utsk:s förslag innehåller, att räntorna skola förvandlas pä det eller det sältet, och denna förvandling af räntorna kan träda i verksamhet från och med början af år 1850, och således under den statsreglering, som denna riksdag uppgöres, ulan ali panlförenklingen behöfver uppskjutas för att invänta fullbordandet af den jemväl föreslagna nya jordeboksliggaren, emedan de icke med hvarandra stå i annat sammanhang än att ränteförvandlingsuträkningarne blifva rättade sedan den nya jordeboksliggaren blifvit färdig, ehvad den nuvande jordeboken, efter hvilka uträkningen upprättats, befunnes felaktig. Om StatsUtskrs förslag af R. St. antages, måste Ständerne tillse, att om Konungen deråt lemnar sin sanction, beslutet kan komma till verkställighet, och följaktligen måste statsregleringen derefter rättas, hvaraf följer att för det fallet K. M. icke under riksdagens lopp lemnar svar å 11. St:s skrifvelse i ämnet, statsregleringen uppgöres på det sättet alternativt, att en beräkning af inkomsterne göres efter den gamla statsregleringen för den händelse, att K.