Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emellertid, å ena sidan, det fullkomligt rigtigt bör ligga i planen för en klok bränvinslagstiftning, att genom verksamma och lämpliga stadganden för utminuteringen söka att minska konsumtionen af bränvin i landet, men deremot det å andra sidan icke kan vara hvarken med allmän eller enskild fördel, särdeles med afseende å jordbruket, öfverensstämmande att sjelfva fabriks-industrien genom förvänd lagstiftning blir nedsatt, förtryckt och omöjliggjord, så att den ej förmår, att prestera, hvad som utgör nationens konsumtionsbehof, hvilket sålunda måste importeras, än mindre förmår, att förvandla de alster af jordbruket, som öfverstiga landets eget behof, till en säljbarare, mera transportabel vara för export, föranlåtes jag deraf att hos Rikets nu församlade Ständer vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade ålägga Bevillnings-Utkottet, att uti ett sammanhang behandla och företaga frågorna om beskattning af bränvin och tullen å sådan vara, så att dessa frågor likaledes i ett sammanhang Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 283 sedan må af Rikets Ständer kunna pröfvas, och en beskattning å bränvinsfabrikationen icke af dem blifva medgifven och åtagen, utan att den dermed i besagda sammanhang stående tull å varan äfven blir af Kongl. Maj :t stadfästad. Jag anhåller vördsamt, att denna min motion måtte delgifvas Med-Stånden, samt att densamma, om den måste utgöra föremål för förberedande behandling i Utskott, må blifva till vederbörligt Utskott remitterad. Stockholm den 15 November 1865. ti. Cederström, N:o 140. Af Herr Ulfsax, Adolf Fredrik, om de så kallade döda språkens uteslutande från läroämnena vid elementarläroverken, m. m. Att man i våra dagar har i många fall öfverdrifna kunskapsfordringar på dem, scm skola inträda i embetsverken såsom tjenstemän eller blifva läkare, prester, m. m., är en sanning, som alltmer gör sig gällande. Vi böra derföre inskränka det otidiga examensläsandet.
I kyrkbyn finnes lyckligtvis en mycket god gästgifvnrgSnl, hvars v.ïrdfolk risade oss mycket tillmötesgHende i alla skeenden. Stirskildt förtjenar deras prisbillighet mot turister att beaktas. Vi skola alltid i tacksamt minne bevara deras vtinlighet. Följande dag skulle vi bevisa oss som zsanna och verkliga turister:. Vara dagsmarscher hade dittills varit mycket spaka. I l. '. eller z mil hade I dag gS 3 mil: varit det högsta vi Sstadkommit. Nu skulle vi fr5n kyrkbyn till asen och tillbaka igen. En uhäg hade ju alltid varit att taga skjuts, men rara kassor och \, ar turisttira manade oss att förakta ett dylikt hjelpmedel. P9 middagen mro si lyckligen i &amp; ens Iiy, dcr Hlfdalens storartade, vilda natur möter i all sin prakt. Aterviigen var stritram. De musikaliska af siillsknpet tröttnade dock aldrig att genom iniiiitra sanger lifva &amp; a domnande krafter. Bare detta sagdt till deras stora heder och berömmelse! Kl. g 115 aftonen voro vi iter i sara trefliga rum i kyrkbyn, och nu fattades intet i var turistYra. Under fabod \ ~anclringen Iinile vi rarit genomv8ta och under h w v a n d r i n g e n hade vi lifnirt oss iued litet cakes och choklad. (I inaterielt afseende lenin.de h e n mycket ja allt öfrigt att önska.) Vi hade s9lunda ej dukat under hvarken för regn, hunger eller trötthet, turisternas iieialer. Inga menliga följder visade sig efter den stringa marschen, om jag iin (lantager de plager, som alltid maste utst5s af den, som 118 en vandring ej har Iimpliga skodon. PS sön-. (lagen \ .oro vi i Elfdalens kyrka och viinde der115 ater söderut.
Kocks dito j deles liqvid ) AfLåntagareijfverlevcrerade medel vid de till Disc.Cont. i Malmö skedde inbetalningar Deponerade Auctions-medel för f. d. Corn mercc-Rådet Nordlinds försålde Lösören Discont-Utredningens utelöpande Assignationer på Banken Utelöpande Attester å medel, insatte å DiscontC tredningens Räkning i Vexel Banken. Dito å dito uti Riksgälds-Contoirets Depositions-Contoir å insatte Credit-Sedlar, beräknade i Banco Af Kamcreraren förskjutne medel till Expenser .. 3 proCents Reverser, med dera beräknad ränta Bancö-Attester af lika egenskap med 3 proCents Reverserne Allmänna Brandförsäkrings-Verket Committcrade till Allmänna medels förvaltn. Statsverkets Räntefordran Förra Directionens utelöpande Assignatione på Banken, med inberäkning af dem,hvilka, såsom tillhörande Cassa-behållningen, blif-j vit från Interims-Directionen levererade Actie-Capitalet Innestående utdelning derå . T ill gå n gar. TJtlånings-Sumraan Commerce-Ridet C. M. Lundgrens särskil da Skuld Hof-Marskalken, Friherre A. C. von Pia tens dito , Handlanden J. B. Schermans dito Björkmans, Kocks , Ståhles och Malmros't så kallade Cassa-Skulder Värdet af Egendomen Rönneholm Förskott till Lagsöknings och Contoirs, Expenser, att redovisas af Ombuds mannen . Dito lill Contoirs-Expenser, att redovisa af Utrednings-Contoirct i Malmö Rese-Förskott till Ombudsmannen Förra Discont-Directionens Assignaiioner på Banken, (ärsättning för ofver-Assig noring) På Intcrims-Directionens räkning i Banken innestående Cassabehållning, bestående uti Contant samt Assignationer, levererad af Interims-Directioncn - 1,248,38415 1 II 448,701 .
Sundhets-nämnden tili betäckande af kostnaderne i anledning af den nu i hufvudstaden gängse cholera-epidemi, nödgats emot ränta upptaga lån till högst betydligt belopp, hvilkas återbetalande komme att blifva serdeles känbart, i synnerhet för den mindre förmögna delen af stadens frinevånare, Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra Nådig framställning, att, till lindring i dessa kostnader, ett räntefritt lån af allmänna medel kunde varda hufvudstaden béviljadt. Beträffande det belopp, som i sådant afseende vore erforderligt, bar Sundhets-nämnden anfört, att, ehuru, vid det förhållande, att sjukvårdsanstalterne till någon del ännu fortforé, samt räkenskaperne i följd häraf ännu icke kunnat afslutas, Nämnden icke vore i tillfälle att bestämdt uppgifva snmmart af ifrågavarande utgifter, dock med Säkerhet kunde antagas, att, efter afräkning af den andel, som enligt åberopade kungörelse bör af allmänna medel bekostas, de kontanta utgifterna sedan farsotens början komme att uppgå till minst 150,OOR R:dr; hvadan och då de medel, som till samtlige kostnadernes 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 30. betäckande erfordras, icke, utan att alltför mycket betunga stadens innevånare, ansåges kunna på mindre än fem år uttaxeras, Sundhets-nämnden anhållit, att ett räntefritt lån till nämnde belopp måtte hufvudstaden beviljas, med skyldighet att under loppet af fem år från och med år 1855 med en femtedel årligen detsamma återbetala. Efter öfvervägande af hvad sålunda anfördt blifvit, har Kongl. Maj:t, med afseende å den längre tid, hvarunder hufvudstaden nu varit af cholera-farsoten hemsökt, samt de betydliga kostnader, stadens innevånare till följd deraf måst för sjukvårdsanstalter vidkännas, härmed velat för Rikets Ständer föreslå, att ett räntefritt lån af Etthundratusen Riksdaler må Stockholms stad af allmänna medel beviljas, mot förbindelse för staden att samma lån, på sätt föreslaget blifvit, återbetala.
Frågan var nemi. om en fyrbåks anläggande i Bottniska viken. Utsk:ts förslag godkändes af 2:ne Stånd och återremitterades af de 2:ne andra. Utsk:t frånträdde sin första mening och antog i ett sednare Betänk, den af de återremitterande St:n föreslagna. Samma förhållande har för öfrigt egt rum inom LagUtsk:t. Möjligen kan Hr Hjärne misstaga sig om det behandlingssätt, Utsk:t vid en skeende återremiss beslutar sig för, och, i förhoppning derpå, yrkar jag fortfarande att 8:de §:n måtte återremitteras. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Som enligt mitt för menande detta ärende ej blifvit i Utsk:t fullkomligen utredt, får jag förena mig med Gr. Sparre i den af honom begärda återremissen. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att i afs:de å den förev:de 8:de §:n följande yrkanden blifvit framstälde, nemi. bifall till Utsk:ts förslag i dess helhet; återremiss af samma förslag; bifall till l:sta morn:t, men afslag å det 2:dra; bifall till l:sta mom:t enligt Utsk:ts förslag och antagande af Komiterades förslag till lydelse af 2:dra morat; samt slutligen att till 2:dra mom:t, sådant det lydde i Komiterades förslag, skulle fogas det tillägg, att rösträtt i kommunalstämma ej skulle tillkomma: a) gemenskapen vid rikets landtoch sjöförsvar; b) allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjening eller andra, som med desse jemförlige eller ringare äro; c) dem som äro i annans tjenst eller ständiga arbete anstälda, eiler daglönare, eller andra dylika, som försörja sig med tillfälligt arbete; och skulle, på sätt jemväl yrkadt blifvit, så väl §:ns båda mom:r, som ock de tre afdelningarne af tillägget, göras till föremål för särskilda propos:r. Härefter framstälde H. Exc. propos. på bifall till 1 :sta mom:t
Men vid dessa förhållanden är ock den formalitet, som gällande lag uppställer för myndighetens inträdande, redan förkastlig ur teoretisk synpunkt, och då den derjemte, såsom motionärerna anmärkt, stundom kan vara förenad med jemförelsevis känbara kostnader, synes den böra försvinna, så mycket heldre som redan vid lagens antagande erkändes inom representationen, att »den innefattade en lämplig öfvergång från det dåvarande absoluta förbudet till den ovilkorliga frihet, som det Kongl, förslaget sökte införa.» Men det är ock en annan omständighet, som, måhända med än större kraft, talar för det resultat, hvartill Utskottet kommit. För den myndighet, som 1858 års Lag-Utskottets Betänkande N:o ‘28. 3 förordning vilkorligt tillerkänner qvinnan, fordras nemligen att den der föreskrifna anmälan af henne skett »vid den domstol, hvarunder hon i förmyndaremål lyder.» Sker nu, hvilket lätt kan inträffa, en sådan anmälan vid obehörigt forum, — och domaren, som emottager densamma, eger dervid ej pröfva sin kompetens, utan hans förfarande inskränker sig till den notarial-åtgärden att i sitt protokoll inregistrera qvinnans anmälan, — så är qvinnan i sjelfva verket fortfarande omyndig, men kan, måhända sjelf bedragen på betydelsen af det protokolls-utdrag, hon erhållit, dermed jemväl bedraga andra till transaktioner, de der icke ega juridisk giltighet. Och har en sådan transaktion rört fast egendom, är vådan så mycket större, enär verkningarna deraf kunna sträcka sig till och med till en långt aflägsen framtid och sedan egendomen gått genom flera händer.
I fråga om saken instämmer jag fullkomligt med Utsk., och anser Nummer-lotteriet böra upphöra. Jemväl anser jag, att all försäljning af utländska lottsedlar här i Riket bör förbjudas, såsom förorsakande betydliga penningesummors utförande nr landet utan motsvarande gagn. — Hvad åter angår sjelfva .principen, harjväl Utsk:s ordför. här benäget förklarat, alt Utsk:s mening icke varit att vilja undandraga afgörande! Konungens sanclion; men a:ne andre ledamöter af StatsUtsk. hafva sedermera yttrat den åsigt, att 57 §:n Reg.Fm skall så förstås, som om det vöre Svenska folkets rätt att, utan afseende på K. sanction, taga bort både denna och andra ordin, skatter. 1 denna principfråga instämmer jag med reservanterna. Redan är så länge disculeradt, och de grundlags-§§:r, som handla derom, äro så mångfalldiga gånger åberopade, att jag ej vill uppehålla med ytterligare citationer; men jag tillåter mig framställa en fråga: Månne det vore gagneligt eller önskvärd! för Svenska folket, att den ena Statsmakten ägde att oberoende af den andra borttaga våra kionoskatler? Jag tager för afgjordt, att om man tillåter sig ulöfningen af den - D e ii 8 April f. m. na princip i fråga om en af de ordin, inkomsterna, skulle den äfven kunna gälla de öfriga, hemmantalsräntan, ordin, räntan o. s. v.; kunde val sådant vara gagnelig!? Jag utgår från den synpunkt, alt om R. St. ägde rätt alt borttaga eller minska alla dessa skatter, skulle de äfven vara berättigade alt öka detn. Det kunde hända i en framtid hvad som handt fordom, att Ständer med egennyttiga afsigter sammanträdde. Då skulle deraf att majoriteten af RiksSt:n vore ägare af privilegierad eller också oprivilegierad jord, hero, huruvida skatterna ökades eller minskades, och sålunda vid hvarje riksdag ändring kunna ske samt flucluationer äga rum till stort intrång i äganderätten.
A-fd. r4> sm Dm 6 April» wande wördsammast underställas. Stockholm den 4 April rsro Pä Högloft. Ridderskapets och Adelns Le» damöters magnar Llses Elemin §. Pä Högwördige Preste-Ständetö Ledamöters magnar 1 i n g 8 t s c! i u s. Pä Wällofl. Borgare-StäNdes Ledamöters magnar LnZei. Pä Hedcmärda Bondt»Ständcts Ledamöters magnar § 0 k. Lri c § 5 0 n. jdis. kröäellus. Följande Handlingar uplästeS och lades pä bordet: Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besmärs r och O ekonomie« Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Rpttmästarrn Grefwe ^xel blsmiltnns frän Högloft. Ridderskapet och Adeln remitterade Mes rnorial, innehällande Förflag: r:o Att alla FLrpantningar mätte förklaras för Laga köp, och Fasta derä meddelas: 2:0 Att en Jord» ägare, inom hwars rägäng eller bolstadde skäl nägon, ett annat Hemman tillhörig, Urfjäll ligger, mätte fä ten samma utbyta eller efter mätesmanna ordom in, lösa: z:o Att för hwad Jord som häldst mätte upp» häfwas de öfwcrenskommelser, hwarigenom uti en Park, en Dy blifwit ägare af marken och betet, men en Dett 6 April. LIL kn annan By af Ständ - skogen , eller till och med Betes-rättigheten men icke marken: 4:0 Att alla Häs rads» och Sockne-AlmänniNgar mätte delas. Mid öfwerläggning I detta ämne, har Utstottet,hwad ben i i:sta punctcn uptagne omständighet beträffar, ansett fig icke kunna densamma säsom under denna Riksdag förut wäckt och i fräga kommen men till ett annat Utskotts handläggning hörande, till pröfning och beswgs rande uptaga. Widkommande dernäst det !
För Hof-Rätten öfver Skäne och Blekinge. 1 Sekreterare B:ko R:dr 1,000: — 1 Advokat-Fiskal » » 1,200: — 1 Fiskal » » 600: — 1 D:o » » 600: — 1 Förste Notarie , « » 800: — 1 D:o » » 700: — 1 Notarie » » 600: 3 D:o ä 600 R:dr » » 1,800: — 1 Aktuarie » » 700: — 1 Arkivarie » » 700: i1 e. o. Notarie, arfvode » » 200: 1 D:o d:o » » 200: — arfvode till biträde åt Sekreteraren, Fiskalerne, Advokat-Fiskalen, Aktuarien och Arkivarien , , » » 1,000: — Transport B:ko R:dr 10,100: — Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsverket 1853. 17 Transport B:ko R:dr 10,100 arfvode lill adjungerade Ledamöter . » 100 gratifikationer till e. o. tjenstemän och betjente » » 100 1 Vaktmästare . » » 300 1 Hof-Rälts-Post * » »> 250 1 l);o » » 250 Summa B:ko R:dr 11,700: Då behofvet för alla tre Hof-Rätlerna tillsammans skulle blifva: för Svea Hof-Rätt för Götha Hof-Rätt och för IIof-Rätten öfver Skåne och Blekinge » » 11,70Q: — 59,800: men nuvarande anslag på Stat utgör: för Svea Hof-Rätt för Götha Hof-Rätt och för Hof-Rällen öfver Skåne och Blekinge hvartill komma de under nu gällande Statsreglering utgående . så och då ljuspenningar uppgingo: för Svea Hof-Rätt, till för Götha Hof-Rätt och för Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge och anslaget till e. o. tjenstemän och betjente utgjorde Iför: Svea Hof-Rätt
För att befästa detta förhållande, och göra det ännu varmare, har han begärt af sin gamle vän Julies hand för Waldemar; och öfvertygad att detta äfven fullkomligt instämmer med dennes egen önskan, är det för att välsigna deras förening innan sin bortgång, som han åstundar att de här skola mötas.” ”Evige Gud!” pustade Lindman, ”hvilken hustru åt min ädle, redlige Waldemar! Ett sådant kokett stycke, och högmodig och tillgjord sen! – aj – aj – aj!” ”Nå, nå, kära inspektor, hon är ingen engel; men besinna, att pappa tror det Waldemar länge älskat henne; och dessutom är hon skön, ovanligt skön och rik, det känner ni.” ”Det må hon vara, och tyvärr är det just deraf hon blifvit förhexad; men jag säger förut, det blir en stor olycka.” ”Ser ni,” återtog Lina, ”pappa anser, att det blir en stor lycka för mig. Hvar skulle väl jag taga vägen? Ni vet väl, att jag och gamla tant icke kunna bo ensamma här.” ”Det behöfver ni ej heller, mamsell Lina! Ni har en säker tillflykt när ni vill. Väl är kyrkoherden en man till åren; men det är dock icke ett parti att förakta; och nog satte jag hellre fötterna under eget bord, än under en sådan svägerskas.” ”O, tala ej derom! Jag vill hellre tjena, än gifta mig blott för att blifva försörjd.” Inspektoren skakade på hufvudet. ”Det skälet, menar jag, kan vara vigtigt nog; men menniskans vilja är hennes himmelrike! Emellertid torde den dag komma, då ni ångrar er.” ”Aldrig, herr Lindman! Den gode kyrkoherden förtjenar varmare känslor för tillbudet af sin hand och sitt hjerta, än jag kan skänka honom; således kan jag ej komma att ångra, det jag ej velat bedraga honom. Men,” tillade hon och afbröt ämnet, ”jag fruktar, att pappa kan hafva misstagit sig på Waldemars känslor. – Tyst, skäller ej gårdshunden?” Inspektoren tände hastigt en vaxstapel och gick ut. Carolina knäföll i en stilla bön vid sängen. Efter en stund hörde hon, att personer närmade sig dörren.
Det kan j u aldrig glömmas; men du kämpade så tappert, du började se så lycklig och nöjd ut, men med ens blef du förändrad — sedan blef du riktigt sjuk, och nu tycks du hvarken kunna eller vilja bli frisk igen! Annie, är det, är det inte doktorn? » Borgmästarinnans lilla rörliga hufvud låg aldeles på sned, och hon såg bevekande på Annie. » Tant menar, att jag håller på att dö af kärlek till doktor Ljung? A h nej, så romantiskt är det inte. Jag har öfveransträngt mig allt sedan — pappa dog; jag trodde arbetet skulle döfva all sorg, och det lyckades ju till en del, men det kostade min helsa, och nu — ja, kanske vill jag inte bli frisk! » Borgmästarinnan klappade henne sakta på | i — v | | K I I LJ \ J IN Annonser mottagas enaast mot kontant llqvld 1 förskott af 2 5 öre pr 4- spalt, petltrad ( Ingen annons Införes under I krona. kinden, suckade och lade hufvudet åt andra sidan. » Ah, tant, » sade Annie plötsligt med ett ovanligt utbrott af lidelse, » det går ändå inte — jag menar, att en qvinna, sådan som jag, kan inte lefva bara för att arbeta och försaka, att ställa det som mål, som förut varit en alldeles främmande — hjertat tar ut sin rätt, det ropar och ber om lycka, och man kan nedtysta rösten, men inte döda sjelfva längtan. Tant, jag är bara en flicka som alla de andra, inte så fysiskt stark som de flesta — jag var ämnad för kärlek och hemmets lycka — små mjuka barnaarmar skulle ha slingrat sig om min hals, mina egna små — jag kan inte hålla af alla dessa främmande barn i grofva kläder, med fula ansigten och simpla ord — j a g längtar, längtar som förr och drömmer om något helt annat! » Annie grät häftigt, och borgmästarinnan torkade ifrigt sina ögon. Denna flicka med sitt varma begär efter kärlek, sin veka qvinlighet och sin unga längtan var helt olik den inbundna Annie med den fast tillslutna munnen pch sitt afvisande af all förtrolighet, allt deltagande.
Detta förslag, hvilket syntes mig nog lipgt, lät jag enskildt granska af ÖfversteLieutenanten Lidströmer, sorn nedsatte detsamma till ii.3,ooo R:dr, Balustraden oberäknad, hvartill materialier, efter hvad han trodde, serskildt skulle finnas alt tillgå; och i anledning häraf uppgafs kostnaden vid sista Riksdag till omkring 120,000 R:dr. — Om, såsom Stats Utskottet föreslagit, det begärdte anslaget af 120,000 R:dr, nu beviljas, t vi fia r jag icke, att utvägar skola finnas till bestridande af de öfrige kostnaderne, utan vidare anslag; serdeles som det sista kostnadsförslaget blifvit granskadt af ÖfverlntendentsEmbetet, ocb ingen anledning är att detsamma skall öfverskridas. Friherre Sprengtporten s Jacob Wilhelm: I samma mån, som Statens tillgån gar äro knappa, är det angeläget att så använda desatnma, att de blifva t il I rack I i ge till ändamålens vinnande, och dertill fordras, att man anförtror företagens ledning och utförande åt skicklige personer; men skickligheten bör belönas, och det är ej att förmoda, att personer allt framgent skola finnas, hvilka med egen uppoffring åtaga Den 2a Maji. 45 sig så ansvarsfulla befattningar, som en StuteriChéls. Jag förenar inig derföre med. Herr Hjerta i anhållan om tillökning i det anslag StatsUtskotlet tillstyrkt för Stuteri O t «/ Clieferne vid Strömsholm och Dahlby. Likaledes är jag ense med Herr Hjerta i hvad han anfört om en Stulgiilnrätlning vid Ottenby. Friherre Klingspor: I anledning af hvad någre Talare här nyss anfört rörande anslaget till Lejonbackens ombyggnad, får jag ytterligare förklara, att från det Embetsverk, hvars Chef jag har den äran alt vara, har icke något annat kostnadsförslag öfver denna byggnad aflåtits till Kongl.
Lagens och Författningarnes granskning kan ske af enskilda sä wäl som af en Corps, och statistiska kunskaper kunna äfwen as deni samlaS, men den enskildas ätgärd kau aldrig möjligen äga det inflytande eller säledes missbrukas som de framställningar, hwilka kunde göras af en igenom Riksens Ständers wal tillsatt Conunittee. Det är i anledning af allt detta som jag anhäller att dessa mina, ehuru i hast uppgifna, twifwelsmäl mätte tillika med Betänkandet fä underkastas Allmänhetens granskning." Herr Biskopen Doctor von Rosenstein anförde : "Dä hos Högloft. Utskottet till öfwerläggning förekom, huruwida något stadgande borde i Grundlagen införas om den af Herr Riddarhus-Secreteraren Silverstolpe föreslagne Lagoch HushällningsBeredningcn, trodde jag mig icke böra tillstyrka densamma. De betänkligheter, som dä ledde min öfwertygelse, hafwa ännu icke blifwit fullkomligen undanröjde. Jag fruktar ännu, att en Beredning, wald af Riksens Ständer, skall, oaktadt alla de förstansningar genom hwilka man skulle wilja förekomma dess sträfwaude till en emot Grundlagens esprit stridande inflytelse, likwäl antingen steg för steg winna den, eller ock förfalla till wanmagt och owcrksamhet. Blir föremälet för dess bemödande, att blott skaffa uppgifter eller ämnen för blifwande Ständers rädplägning öfwer Juridiska eller Oeeonomiska frägor, sä torde man bora hoppas, att denna angelägenhet, under en wis Regering, besörjes och wärdas genom de Embetsmän, hwilka omsorgen om sädanc ärender äligger; och att den enskilda omtaukan i alla fall, under det hos oss nu 476 Expcditiouer till Riks-SlSnden. antagna Regerings-sättet, skall harwid lemna troget och nitiskt biträde.
På ett ställe gjorde vägen en tvär krökning, och denna försvarades af en parapet. elden från musköterna var mördande, och allt efter som divisionen närmade sig, ökades nödvändigheten att se sig om efter hvarje möjlighet af skydd. Detta oaktadt banade Grant sig likväl väg ensam tvärs öfver den sträcka, som mest blottstäldes för elden, och upptäckte ett ställe, der parapeten kunde angripas. Skyndande tillbaka till sina män, som ej voro flera än tjugu eller trettio, ropade han till dem, att han funnit en utväg att kringgå fienden, och uppmanade dem, som hade lust såsom frivilliga, att följa honom. Tio eller kanske ett dussin soldater sprungo genast upp och voro snart, krypande på händer och fotter med honom bakom en mur: häT sammanstötte de plötsligt med ett helt kompani under då kapten, nu general Horace Brooks, som försigtigt sökt sig en väg genom att gå nere i ett dike. Grant ropade genast: » Kapten, jag har funnit ett sätt att angripa fienden-, hvarpå Brooks svarade: » Välan, ni vet vägen. Gå på. vi följa med ». Löjtnanten tog så befälet, och den lilla styrkan, som nu uppgick till ett antal af femtio man, anföll parapeten från ena sidan, intog den med storm och tog fienden i ryggen. Mexikanerna flydde med ens från sin ställning, som ej längre var hallbar, och parapeten var intagen.Truppafdelningen befann sig nu på den väg, som för direkte till Garita San Cosme, en af de starkast befastade punkterna, som leda in i staden Mexiko, hvars spiror och tom nu kunde tydligt urskiljas. Snart stötte de på en annan parapet, denna försvarades af en kanon. Grant ryckte åter fram i spetsen för sin lilla kolonn, som mi var ett hundra femtio man stark, äfven den andra parapeten intogs. Nu voro de dock alldeles midt under stadens kanoner, och Brooks, som i kraft af sin högre tjenstegrad hade tagit befälet, förklarade, att han ej kunde bibehålla ställningen, såvida han ej kunde erhålla förstärkning.