Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan Konungen förekomma riksdagarnes permanence, då statsbrist deraf blefve en följd! — 180g års Const.Utsk. har vidare sökt att rikta Statsmakterna till inbördes bevakning, till inbördes återhåll, utan att dem sammanblanda, utan att lemna den återhållande något af den återhållnas verknings-förmåga. På dessa hufvudgrunder af slatskrafternas särskilda bestämmelse och ömsesidiga motvigt skulle den statsförfattning hvila, som Utsk. föreslagit. — Nå väl! Det steg, som för närv. är i fråga, är visserligen icke af någon vigt i och för sigsjelft; men det framkallar en bevakning, ett återhåll för att ej lemna något åt den återhållande Statsmakten af den återhållnas verkningsförmåga. Ty hvad är naturligare, än att man föreställer sig ett conseqvent fortskridande i samma riktning att utvidga Ständers makt? Man behöfver icke förutsätta en plan att börja i smått, såsom Utsk. nu gjort, då det föreslagit upphörandet af en förhatlig inkomst-titel; ty en annan riksdag sitter nu varande personal icke i StatsUtsk. och kan icke, med bästa vilja, hejda den fart, som möjligen gifvev sig tillkänna, stödjande sig på nuvar. Utskrs beslut. Så väl folkens som despolernes inkräktningar på rättens område, äfvensom rubbning i Statsmakternas jemnvigt, börjas i smått. Må man besinna det; och man skall icke tveka att anse den princip riktig, som uttalat sig inom StatsUtskotlel! 1 sjelfva saken instämmer jag med dem, som yrkat att Nummer-lotteriet måtte afskaffas. Jag önskar det, men i sammanhang med förbud mot alla andra spelsätt på lös och fast egendom inom detta land, på det icke, då It. St. beröfva Staten en inkomstkälla, private personer må äga en rättighet, som Staten saknar. Frih. Gederström, Thure:
4. thurn, vid jemförelse af de i 3 §:s 1 och 2 morn. förekommande stadganden, någon tvekan icke bör kunna uppstå derom, att alla sådana rättegångssamt andra skrifter och handlingar, som i 4 §. 1 morn. afses och hvilka böra antingen skrifvas på i beläggas med stamphult papper, skola karteras efter arktalet, helst den alternativa rät!- beten alt nyttja biläggnings-kartor icke kan anses vara medgifven såsom en utväg att undgå någon del af den afgift, som vid skrifkartors begagnande skulle blifva oun vildig, har likväl, enligt hvad Rikets Ständer inhemtal, saknaden af bestämd f< : I rift angående karteringén efter arktal vållat olika tillämpning af författningen. Till förekommande häraf har i rubriken öfver den uti 4 §. 1 mom. intagne tarif blifvit tillagdt bestämdt stadgande, all de i tarifen utförda afgifter skola för hvarje ark beräknas. Det under rubriken Pass till inrikes orter eller Norrige, i 2 punkten af 4 §. befintliga stadgande i fråga om dy lika pass för korporaler af infanteriet hafva Rikets Ständer ansett lämpligen böra omfatta jemväl dessas vederlikar, eller korporaler i allmänhet, hvadan denna punkt erhållit don förändrade redaktion, bifogade förslag utvisar. 1 fråga om kartering af Fastebref innehåller nu gällande författning, alt desamma skola förses med stämpladt papper till en fjerdedel emot hvad för köpeoch bytesbref är stadgadt.
Jag ville derföre hafva vördsamt tillstyrkt en underdånig hemställan af Rikets Ständer, att Kongl. Maj:t värdigades i Nåder förordna en undersökning, hvarigenom måtte utredas, hvilka hemman vid utmarkens fördelning och skattläggning verkligen eihållit odlingsbar jord, då den ålagda skatten för dessa borde bibehållas, men skatten för den sämre jorden lindras, i nion af de ringare förmoner, som med eganderätten af densamma kunna anses förenade.” Af Herr Professor Doctor Thomander, som, med afseende derå, att dels i samma nion, de gjorda uppgifterne om Ölands iråkade förlägenhet och nöd äro grundade, äfven serskilda anstalter blifva nödiga, för att densamma för framtiden afböja, dels ock denna provins icke tillhörer antalet af de mest vanlottade i Riket, hvadan olägenheterna torde kunna i framtiden upphöra eller blifva mindre kännbara, tillstyrkte, att hälften af Ölands utmarksskatt må tills vidare och ifrån och med skatteåret 1841 efterskänkas, samt den återstående hälften äfvenledes tills vidare anslås till bestridande af utgifter för provinsens skolinrättningar, landthushållning, så ock ordningens och serskildt fattigpolisens vidmagthåilande. Och borde i sådant fall medlen ställas under Länets Hushålls-Sällskaps eller möjligen blifvande Allmän Municipal-myndighets förvaltning. Biltill Stall-Utskottets Utlåtande> N;0 64• Lit. F. Utlåtandes om tillökning uti skatte-Jrihets-djrgnen vid masugnar. (I. A.)
Uppbröts Listan öfwer Herrar Bänkmätiuens hällne wal tillElectorer, i fyra afgångnes ställe, och befunnos dertill wara utwalde: N:o 264 Friherre Wenner8te6t, 6u8tat, General-Major, R. S. O. ^ — 875 Herr 6lipenvsl6t, 6örsn, Ofwerste Lieutenant. — 1662 —dlorcierckelt, Jobsn XiclLS, LieUtkN. — 1768 — 8climitterlörv, kkenninZ Ltirisr.,Of werste-Lieutenant. Anmälte l^err Baron scb Landt, Marskalken, att frän Riddarhus-Utskottet blifwit inlemnadt Friherre-Brefwet för Generalen af Infanteriet och Commendeuren med stora Korset af Kongl. Swärds-Orden, <^rl dlatKanLLl Lt tillkännagifwande af Utffottet, att alla prestanda, för introductions winnande, blifwit fullgjorda, i anledning hwaraf, Herr Baron och Landt-Marskalken gjorde proposition, att Friherre af klercker, mätte i sin ordning erhälla introduction under N:o 334 bland Frihsrrarne pä Riddarhuset. Bifölls. Före - Företogs ival till Bankmän för sgide och Zi:sta afdelningarne, hwilket sä utföll, att för den förra äterwaldes Friherre tMumsrUeim, tZasi-rf, och för den sednare utföllo rösterna lika för Herr OMc ^lalcom, och Herr Koos, 6u8k2k, i anledning hwaraf, lottning dem imellan skulle anställas. ' ^err Larou och Landt-Marskalken tillkännagaf, att Herr LlMläsdranll, Lart^idk-ic, anmält sin afsägelse frän att wara Ledamot i Allmänna Beswärsoch Oeconomi^Msk.lltet. Högloflige
Pommerste Kammaren, som allena ombe, sörjt dessa circulations län och för dem bör wisa redo, kan ock allena pröfwa och godkänna de räkningar, som ä dem nu blifwit till Konungen inqifne och wid Dess Nädiga proposition äro bifogade. Pommerska Stats Werkets oförmögenhet att betula denna krigsstuld är af Committerade till Pommerska Stats, regleringen fullkomligen utredd. Och dä Arrende, inkomsten af Domainerne, som egenlelrgen war den, hwaraf de 240,000 Den »7 September. 281 240,000 R:dr stulle successivt afbördas, för hwilka Landt Ständerne är iWv erbödo deras garantie, och hwilken inkomst utajärde nära hälften af Pommerska Stars-Wermls däwarande revensier, nu är bortgifwen till Franste Gene. aler och Embetsmän, samt desse gäfwor genom Freds-Traclaren fastställde; sä lärer annan utwäa icke älerstä till meranämde Banquierers förnöjande för deras pä god tro gjorde försträckningar, än att Swensta Folket, som för andra, d.ss fordna Konungs olyckliga företag gjort sä stora och känbara uppvfringar, äfwen ätager Riket denna skuld. D<n fordran stor 96,870 mark. Hamburger Banco, som Banquiererne Luis L Jen cguei uppgifwit sig äga pä en serskilt är 1M1 för Hofmarstalken von Platen utfärdad Pommerste Kammarens förbindelse till aniwarighet för 60,000 R-dr Hamburger Banco, är, sä wäl för Swensta Stats Werket, som mig enskild, alldeles okänd. Med fullkomligaste högaktning har jag ä rån framhärda Högwälborne Herr Baron, Ofwerste Kammar. JunkarenS och Riddarens ödmjuke tjenare 6. L. I.»zsrbeim.
Då första skörden af rosor är slut, Idons byrå, Stockholm. [318] vattnas de med hönsgödselvatten. Och slutligen — önskar du dina rosor att skönt dofta, så vill jag äfven upplysa dig derom. A. Mot sär i hufvudet på barn remed godt lynne, ej allt för ung, kunkommenderas färsk märg, såren lossna redan nig att förestå och på egen hand sköta efter första insmörjningen och kunna sedan med lätthet bortkammas. såväl finare som enklare matlagning, bakning, slagt etc. samt villig att biträda med sömnad och andra inom hus förekommande göromål, kan den Lo. För sent för i år, men få vi behålla 34 nästk. oktober erhålla plats i landtuppsatsen till nästa, skola vi använda den. hushåll i närheten af Linköping. Goda Vivo. Poemet grumligt. Vi förstå det ej. rekommendationer erfordras. Svar med Gerda. Tack. Välkommen åter! Ove. Användes med nöje. Skulle ni ej uppgift om ålder, lönepretentioner samt åter vilja komma ihåg oss? fotografi, om det finnes, sändes till » OrA. Finnes något fel, är detta insändadentlig », Bankeberg. Vi kunna derför tyvärr Breflåda. ej göra något deråt. Eva, 10 år. Det torde bli af allt för lokalt intresse. S — d. Dylika illustrationer ingå ännu ej i Iduns program. FredericJc. Detta blir för vidlyftigt att vi skulle kunna åtaga oss det. Bäst att personligen korrespondera med någon större Stockholmsförläggare. Sigrid har bref att afhemta å byrån. Rid. Innehål sförteckning:: Damerna och glasmåleriet. — Ogräset; poem, belönadt med hedersamt omnämnande vid Iduns sjette pristafling. — Makar och omaka makar; tecknade efter lefvande modeller af Hugin. (Slut.fr. förg. n:r.) — Floras barn. I I; Liljan. Öfvers. från italienskan af Gudrun. — Barnen på sommarnöje; af — er. — Jag eller du? Berättelse af Marie von Olfers. (Forts.) Hushållet. — Matlagning. — Efterrätter. — Tvätten. — Brygd. — Toaletten. — Huskurer.
Dit vore att hänföra: huru de olägenheter, som uppkomma af fiskrättigheternas allmänlighet, lämpligast kunde förekommas; huru de svårigheter, som uppstå genom de lagligen afskiljda lägenheternas efter eganderätten till stränderna bestämda, men ofta nog mindre lämpliga begränsningar bäst kunde undanrödjas; om icke i nu gällande fredningslagar nödiga förbättringar kunde vidtagas; och om icke den åt Konungens Befallningshafvande upplåtna vidsträckta magt i vissa dessSdelar lämpligen kunde öfverllvttas på menigheterna sjelfva, med vägledning af sakkunnigt biträde &c. Under åberopande af dessa förhållanden och landets derpå grundade behof af en administration öfver fiskerierna, hvilken såväl genom sin sammansättning, som genom rigtningen af sin verksamhet kunde blifva i tillfälle att på ett tillfredsställande sätt bevaka ifrågavarande närings intressen och verka till densammas förkofran och lyftning, föreslår Herr Friherre Cederström: »att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla om revision af den nu gällande Fiskeri-stadgan, och att Kongl. Maj:t i samband dermed täcktes låta uppgöra förslag till undanrödjande af de hinder, som nu förefinnas i denna näringsgrens förkofran, för att, när omständigheterna medgifva, öfverlemnas till Rikets Ständers bedömande.» Bland de brister, med hvilka, på sätt nu omförmäldt blifvit, motionären anser gällande Fiskeri-stadga behäftad, synes han såsom den väsendtligaste betrakta, att i densamma endast blifvit antaget det s. k. passiva skyddssystemet utan att tillbörlig uppmärksamhet blifvit egnad åt de af motionären benämnda odlingsoch fångningssystemen. Men utom det att ett meddelande, såsom motionären tyckes afse, i en allmän lag af detaljerade föreskrifter efter tre olika system, lämpade efter fiskevattnens olika beskaffenhet och andra förhållanden, skulle medföra nästan oöfvervinneliga svårigheter, finner Utskottet det ligga utom lagstiftningens område att reglementera och påbjuda, huru enskilde skola på bästa sätt och med största fördel tillgodogöra sig sin egendom. En sådan lag, som nu ifrågavarande, kan endast hafva till ändamål att förhindra vidtagande af åtgärder, som kunna förnärma annans rätt, eller blifva för det allmänna skadliga.
1061 sig tvänne månaders anstånd med betalningen, hade försäljnings - åtgärden blifvit instäld, och då, efter sex månaders förlopp, ingen anstalt å gäldenärernes sida blifvit vidtagen tili skuldens liqviderande hos Disconten, som emedlertid blifvit öfverlemnad till Herrar Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret förvaltning, hafva, på förnyade anmaningar till Konungens Befallningshafvande, utsöknings-åtgärderne i så måtto blifvit fortsatte, att Krono-Fogden Lieberath, efter af Konungens Befallningshafvande lill honom ytterligare aflåtne ordres , den 12 Februarii 181g åter belagt gäldenärens lösa och fasta egendom med qvarstad , samt den 28 December samma år äfven verkställt utmätning å fastiglieten Säteriet stora Herrestad.
A l l m. Telef. Se glad ut i medgång, ty då har du skäl, och grubbla ej därlikt på kommande öden Se glad ut i motgång, då höfves det väl; e l:sta årg. Fredagen den 2 november 1888. Sista numret i hvarje månad innehåller en fullständig modeo. mönstertidning. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större boklådorna samt a tidningskontoren. förtröstan och mod skola pröfvas i nöden. Och plundrar dig ödet på allt hvad du har, se glad ut, så eger du dock något qvar. &lt;G.L. Silfverstolpe. Fru Haraldsons andra föredrag. menniskokärlekens mantel, under det hon nit föremålet för denna barbariska välgörenplundrar de fattiga på en del af de medel, het smygande sig till för att se, om » huset Upptecknadt af A ve. som kunde ha kommit dem till del. Detta är fullt », och undrande » om det blir många an har förelagt mig två frågor, slags välgörenhet har dertill alltid förefallit afbränningar » på tillställningens bruttoineller rättare, man har anfört två mig lika demoraliserande för dem, som öfva komst. Detta är värre, än om man fått se ett den, och för dem, som äro föremål för klagomål mot mig med anhållan, den samma. sådant olyckans offer i tårar, ty det visar, att jag måtte förklara mig offentJag kan nämligen knapt tänka mig ett hur känslolösheten uppifrån har alstrat förligen öfver dem båda.
IX. B. 43g. X. A. 109. — N:o 43. med tillstyrkan, att Commissarierne i Banken A. P. Qvistberg, P. B. Sandels, C. N. Kolmodin, L. G. Wiblingen och L. O. Ekman, må retroactivt få tillgodoräkna den för Bankens yngre commissarier föreslagna lön af 1600 R:dr B:ko. IX. B. 439- X. A. 10g. — N:o 44. med förslag till ny aflöningsstat för Bankoverkets embetsoch tjenstemän, konstidkare samt vaktbetjening. U. 259. XIX. A. 328. XXV. U. 87. A. 139. — N:o 43. med hemställan om preglandet af en medalj öfver aflidne Bankosecreteraren G. M. Helsingius. IX. B. 387. X. A. 82. — N:o 46. med hemställan, dels om ersättning till Öfversten och Riddaren C. J. Hjärne för den tid han bestridt de bankoornbudsmans-befattningen vid Götheborgs Lånecontor tillhöriga göromål, dels ock om bestämmande för framtiden, huru, i händelse af förfall för banko-ombuden vid Lånecontoren, deras befattningar må bestridas. X. B. 124. A. 253.
Sig icke kunna, emot innehållet af Kongl. Brefvet den 7 December 1796, i nåder bevilja den af Jerla hemmans dåvarande s>tadgeoch besittningsrättsinnehafvare, Grosshandlaren Hedberg, sökta skatteköpsrättighet. Beträffande sistnämnde fråga och den tillämpning af Kongl. Maj:ts derå gifna nådiga resolution, hvilken Serafimer-ordens-gillet och Kongl. Kammar-Kollegium sökt i denna sak göra gällande, hade det af Grosshandlaren Hedberg yrkade skatteköpet, fastän Kammar-Kollegium den 8 Mars 1825 derå i underdånighet tillstyrkt bifall, desto mindre kunnat af Kongl. Maj:t beviljas, som detsamma blifvit alldeles bestridt och förvägradt af Danviks Hospitals-direktion, hvilken var stadd i utöfning och förvaltning af Hospitalets egande-rätt. Då detta enda skäl varit fullt gällande för Kongl. Maj:ts nådiga beslut till afslag, borde något serskildt afseende nu icke fästas dervid, att Kongl. Brefvet af den 7 December 1796 blifvit åberopadt, emedan Kongl. Maj:t, uti nådigt Bref af den 12 Mars 1823, till Hospitals-direktionen angående delning af Sickla-öns samfälliga skog oclr mark förklarat Sig hafva funnit, att den allmänna föreskriften uti Kongl. Brefvet den 7 December 1796 icke vore uti då för hand varande fall tillämplig för de på Sickla-ön belägne hemman, sorn under ständigt arrende blifvit upplåtne. För öfrigt och i allt fall stöde det fast, att sistnämnde författning blifvit endast angående de i Skåne belägna Hospitals-, Barnhusoch Domkyrkohemman vidtagen och genom Kongl. Maj:ts reskript till vederbörande utfärdad.
Ja, detta skildrande medför till och med en stor nytta: ty man bör på alla sätt uppväcka menniskornas tankar att rigta sig på honom; och ögat (det inre liksom det yttre) fattar hastigare, fattar mer på engång, än örat, som hör blott ordas om hans majestät. Otillåtligt är blott, att framställa Gud i ofullkomligare gestalter; t. ex. (såsom vissa folkslag gjort) i djurskapnader: ty derigenom fråntages honom den väsendtliga egenskapen, att vara skön; och den första känsla för Gud, som bör uppväckas hos menniskan, är behaget. Men denna känsla af behag är tillika en djup känsla af vördnad: ju mindre fullkomlig mängden af menniskor är, desto mera vördnadsbjudande inverka de menniskogestalter, som bära fullkomlighetens stämpel; och desto mera omedelbart synes denna vara en Gudomlighetens liknelse. En hemlig känsla för fullkomlighet ligger i hvar menniska: hon har en aning derom, att den fullkomligaste form uttrycker inneboendet af det fullkomligaste väsende; hvadan ock Naturens ursprungliga mening är, att den vackraste kropp och den vackraste själ alltid skulle finnas i oskiljaktigt samband. Obehörig vore således äfven farhågan, att genom en dylik värdig bild af Gud föranleda en ringare vördnad, än den man borde känna vid en skildrad Guds anblick; obehörig så mycket mera, som, i fall möjligt vore att i stället sätta någonting hvaraf menniskonaturen öfverginges, inga rediga känslor skulle derigenom kunna åstadkommas. Våra organer äro nämligen ej inrättade för andra känslor, än dem, som åtfölja vårt begrepp; och i detta förekommer ingen förträffligare form, än den i sin fullkomlighet fattade menniskans. Häraf följer, att om konstfärdigheter gifvas, genom hvilka en fri mensklig afsigt kan frambringa Skönhet; och om dessa färdigheter sammanbindas till ett helt af en för dem alla gemensam skapelsekraft, som i dem alla är det Skönas Konst, ehuru med olika medel: så kan all denna konstverksamhets högsta syftning och bestämmelse ej vara någon annan, än att i värdiga sinnebilder meddela en klar åskådning af Guds egenskaper.
Stats-Ridels öfrige ledamöter, som delade Departements-Chefens åsigt om vigten och angelägenheten af en förbättrad skogshushållnings införande i Riket, men trodde att för närvarande, innan dels de grunder, hvaruppå lagstiftningen i detta ämne bör byggas, blifvit närmare bestämde, dels ock sig visat huruvida nödiga medel kunde anvisas för aflöning åt den skogspersonal, som erfordras för de ifrågasatta föreskrifternas efterlefnad och verkställighet, den slutliga granskningen hos Kongl, Majit af de uppgjorda förslagens bestämmelser i alla deras särskilda delar lämpligen kunde anstå, hemställde i underdånighet, att Kongl. Majit måtte, ulan att nu till pröfning företaga de speciela stadgandena i de af kommittéen uppgjorda förslag, desamma till Rikets Ständers pröfning öfverlemna, med nådigt tillkännagivande att Kongl. Majit för sin del funnit följande bestämmelser böra läggas till grund för ny lagstiftning uti ifrågavarande ämne, nemligen! att kronoparker samt andre kronans skogar och planteringar böra, derest särskilde omständigheter ej annat föranleda, bibehållas oförminskade och ställas under vård och förvaltning af en i hufvudstaden inrättad särskild styrelse med underlydande tjenstemän och betjente i landsorterne, i ändamål att behandlas efter sådan, på vetenskapliga reglor grundad, hushållningsplan, som betryggar deras framlida bestånd och tillvext; att Kongl. Mnj: Is Nåd. Skrifvelse
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: i:o Herr Hjertås, Lars, den 22 dennes på hordet lagda motion, att fruntimmer företrädesvis måtte komma i åtanka till bestridande af undervisningen i folkskolor; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden; 2:o Grefve Björnsljernas, Carl Magnus, den 22 dennes på bordet lagda motion med förslag till en kommunal-lag; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden. 54 Prot.-Utdrag den 26 November 1856. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 22 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 2, i anledning af väckt motion, angående utarbetande af ett sammandrag utaf gällande lagar och författningar, lades detta Utlåtande till handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg den ifrågavarande motionen höra behandlas af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. D. Remitterades till Stats-Utskoltet: l:o H.
Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Presteståndet, s. 386. af Bondeståndet, s. 395- hif. af Adeln, s, 397. förkast, af Borgareståndet, s» 4t2. Memorial om jemnkning af JtiksStåndens beslut, bif. af Presteståndet, lil. s» 80. af Bondeståndet, lil» s. 91. lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, III. s. io4. af Adeln, lil» s. 115. FrälseBondes befrielse, om, att tourvis bestrida Fjerdingsmansbefattningen; Ekonomioch .BesvärsUtskottens betänkandebif. af Presteståndet, s»io2. återrem. af Borgareståndet, s. 105. bif. af Adeln, s. 115. Ytterligare Utlåtande, förkast, under vidtagande af särskildt beslut, af Bondeståndet, s. 43i. förkast, likaledes af Borgareståndet, s. 457- 53 FrälseHemman, angående åliggande för, att deltaga i KzonoHålloch ReserveSkjutsen; Ekonomi. Utskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 337, af Presteståndet, s. i48. af -Bondeståndet, s. 154. af Borgareståndet, s. 172. Fylleri och Dryckenskap, angående yrkad ändring i Kgl. Förordningen d, 24 Aug. 1813 emot; .LagUtskottets betänkande, återrem, af Presteståndet, s, 386. bif. af Bondeståndet, s, 392. återrem. af Adeln, s. 403. af Borgareståndet, s. 4i2. ytterligare Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 998. af Borgareståndet, s. 1001. af Adeln, s. 1013. Fullmagters och LysningsSedlars förseende med stämpladt Papper, BevillningsUtskottets förslag till
Starka rop på propos. hördes åter. Frih. Cederström, Rudolf: Ehuru personligen medelbart intresserad i jerntjllyerkniogsrörelsen och ehuru jag således torde utsätta mig för mindre hlida omdömen af dera, som yrka hela Den 22 l^lars e. m. 411 elen ifrågasatta betydliga lindringen i skatteböydoyna å denna sin handtering, hvilken lindring likväl efter ntjn tanke ej bör utsträckas utöfver livad bruksrörelsens ställning ovilkorligen eller ens billigtvis krafvel’, torde jag alltså böra öppet uttala niin öfvertygelse i detta hänseende, i det jag af »lin upfattuing utaf, ä ena sidan det allmännas rättvisa fordran på nödiga skalteintrader, och, å den andra, en vigtig näringsgrens inträffade lindringshehof i sin beskattning, finner mig upmanad, alt, i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Gr. Mörner derom yttrat, anhålla om bifall till lista punkten i Utsk:s Betänk., hvilken innefattar en tillstyrkan å K. M:s Nåd. Propos. i ämnet, eller hvad sorn rörer nedsättning i tionde-tackjernsskatten. Jag anser denna lindring desloheldre böra med tacksamhet antagas, som den synes vara af billighet påkallad, och med sannolikhet kunna vinnas. 1 det öfriga instämmer jag med Hr Bildt, sorn likaledes på ett både kraftigt och värdigt sätt fört det allmännas talan; och önskar jag således i denna riktning återremiss af Utlåtis sednare punkter. Frih. af Ugglas: Då jag sista gången hade ordet, yrkade jag återremiss af Betänk., derför att jag hoppades det StatsUtsk. niiijligen skulle taga l|r Wserps motion i betraktande; men då jag befarar att, derigenom att man begär för mycket, man pipjligen förlorar allt, afstår jag från mitt förra yrkande och förenar mig med dem, som begära bifall till Utsk:s Betänk.