Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj;t3 Nådiga Kungörelse derom af deri 3 December 1810 innehåller, vid en sådan Auftion bör iakttagas, att hvarje Jagbacke först utbjudes hel och hallen, och sedermera i serskildt? lotter af 10 och minst 2 Tunneland per lott, hvarvid dea stenbundna Marken utbjudes i största och deri odlingsbara i minsta lotterne; börande vid Auftionen kungöras, att StaisUtskottets Betänkanden. 359 lim högsta anbudet sker för hela Jagbacken sam, manlagd, kommer det att antagas, men om de anbud tillhopalagde, som göras å hvarje lott serskildt, öfverstiga hvad å det hela erbjudes, antagas de å lotterne gjorde serskildte anbuden; och böra de, hvilkas anbud blifva antagne, uppå den inropade Lägenheten erhålla ordenteligt Skattebref utaf Kongl. Majits och Rikets JtarnmarCol legium, Kongl. Majits Nådiga Proposition omförmäler val, att Kongl. Maj:t, för att vinna säker kännedom om ifrågavarande Jagbackars serskildta beskaffenhet, under den i5tde April förledet år, anbefallt Dess Befallningshafvande, att, der jådant icke redan skedt, genom Landtmätare låta uti vederbörandes närvaro och i behörig ordning på Charta lägga alla dessa Jagbackar; men på det att detta ändamål mätte rned ali möjlig skyndsamhet vinnas och dessa Lägenheter varda både med noggrannhet afrnätte och till sin beskaffenhet beskrifne, anser StatsUtskottet, att de med Jjöner på Stat bestådde Landtmätare borde anbefallas, eller ock, derest de af laglige skäl voro derifrån hindrade, andre Landtmätare förordnas, att detta arbete genast företaga och derunder förbjudas, att under tiden med andre göromål sig befatta, då StatsUtskottet förmodar, att detta arbete under innevarande år bör kun na fullbordas.
Stals-Ulskoltets Utlåtande N.-o '■'att Utskottets tills ty! k,-nide i detta fall vore anmärkningsvärdi"; af Herr Hessle, rn. Jl„ ali löntagarne å Expectance-Slaten borde lill tjenstgöring’ användas; samt af Herr Langenberg, att om äfven Advocal-Fiscalen samt en Kammarskrifvare vore nödvändiga, de öfriga Embetsoell Tjeusleuuinua-befattAingarne voro öfver flöd i ga; ocb bos Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund, sorn ansett Kongl. Stats-Contorets reglering hafva blifvit underlättad derigenom, att Kammnr-Collegii Afrähniilgs-Contor, reed tillhörande aflöningsanslag, fått af Kongl. Slats-Contoret emottagas och användas; alt de från Kammar-Collegium till Slats-Contoret öfverflyttade göromälen icke vore af någon så stor betydenhet, samt skötandet af Charlse-SigillalaeVerket icke förenadt med synnerligt besvär, och alt rätteligen Kongl. Kammar-Collegium bort Jlill sin disposition erhålla någon andel af den aflöningssumma , sorn förut utgick lill det indragna Ali äknings-Contoret; samt slutligen af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson, att, ehuru lian icke ville bestrida hehofvel af den ifi ågastäilde personal-tillökningen, lian dock trodde, att de å Expectanee-Siat uppförde personerne kunde inkallas lill tjenstgöring.
Den somsock wunnit sit Stånds förtroende, at såsom Oöpursrgä eller kvoviior granska desta Riksens Ständers Penningewerk, tror sig med skal icke heller wara förbunden at dölja allt hwad han om bestå werks tilstand kunnat inhämta; häldst den gangna tjbeg hiort ålägger honom, at hjalia hec förtegadt, 6- fom kunde förorsaka Werkek någon skada och witz-credit. Hemligheten mindskas ock dermed efterhand, ak hwart tredje är Tjugufyra Lovitorer samlas til LLncjusns och Femton til Rikögalds-werketö öfverseende. De förleden höst sammanträdde Revisorer wid Riksgälds-Lontorer haswa uri sik Betänkande tilstyrkt Riksens Höglofliga Ständers vepursraäL, atfHerrar Fullniägtige förbundoö hädanefter utgifwa en aunivcrtsire berättelse omWerketö tllstaud, och om de skedda afbetaluingar. Om det är hwar Medborgares skyldighet, at efter yttersta förmåga biträda Staten, sä ar det ock en billig genfordran, at blisiva underrättad vin den goda werkan, som de gemensamma sammanskotten och upoffringarna förmatt åstadkomma. Den underrättelsen bör icke heller medföra en ringa jtilfredöställelse, ak ifrån 1792 ars Riksdag ti! 1799 artz början, dels genom werkliga afbetalnmgar, dels genom lagliga asskrifningar, Riksgälden blifwic mtndskad med 2,480,079 Riksdal. 14 skill, n runsk., hwarwld likwäl anmärkes, ät Riködalern Holl. Omram räknas, såsom ifrån början, til 44 skill., och at äfwen sidsta årets förlust icke blifwit asdragen. Om nu en publicitet wid de flesta wärf är nyttig och kan förekomma mänga listiga och förderfliga anläggningar, same ä annan sida kraftigast gwäfwer falska rykten om redliga Systlomanö förwaltning, sa tala dock de aldrabasta grundsartser icke at öfwerdriswas.
Handla då, hvilket icke är utan exempel, bägge parternes ombud, i detta afseende, efter inbördes öfverenskommelse, till främjande af ömsesidig båtnad, så finner man lätt att icke något medel lemnäs oförsökt, att, så vidt på parter kan bero, förlänga rättegången. *) Men *) För att visa till hvilken höjd nyssomförmälda missbruk stigit, vill jag här korteligen redovisa för gången af ett mål vid en af Stockholms Rådstufvurätts afdelningar, hvarom jag förskaffat omig kännedom. En Akare hade instämt en Traktör, för det den sednare skall, på grund af föregifvet köp om en skjutskärra, den Käranden aldrig afhämtat, låtit i K:dens namn skrifva och med dennes bomärke underteckna en revers å 15 B,:dr K:mt, för hvilken Svaranden lagsökt K:den hos Ofverståthållare-embetets kansli, som dömt till utmätning, hvarefter Kongl. Hofrätten förklarat målet tvistigt. den 12 April 1861 förevar målet första gången vid R.K. K:den instälde sig personligen Sv:den genom ett ombud, till yrket Fabrikör. Kden hade icke med sig K. Hof.-R:s. ofvannämnda utslag, emedan han3 113 Men det kan å en annan sida ej nekas, att domstolarne hafva icke oväsentlig del i lagskipningens långsamhet. Att verkande orsakerna dertill äro bristande arbetsflit eller begär att åtkomma den ökade inkomst, som genom domstols-förhandlingarnes uttänjande i många och långa protokoller, för hvilka lösen tillika i städerna Advokat, en Materialförvaltare, vore sjuk. Sv. omb. invände, att samma sak förut varit före hos R.R., och nu berodde på K. Hof.-R:s' pröfning. För att få det af K:den åberopade K. Hof.-R:s utslag, uppskjöts målet till den 13 Maj: K. omb. ingaf K. Hof.-R:s utslag och begärde uppskof för att förete den revers, som skulle hafva blifvit förfalskad.
I sammanhang med de härvid gjorde anmärkningar, har Utskottet tagit i öfvervägande den af Herr Hainmar vid förra Betänkandets handläggning i Borgare-Ståndet väckta motion, angående utförsels-tull å (lenna vara; och får Utskottet, som icke af hvad anfördt blifvit funnit skäl att föreslå nedsättning i de införsels-afgifter, som i förra Betänkandet finnas åsatte, fäsla Rikets Ständers uppmärksamhet deruppå, att, då Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition, angående stadigvarande tull å spanmål, bestämdt förklarat, alt de lull-afgifter, som af Rikets Ständer nu föreslås, skulle få under 5 års tid förblifva oförändrade, med det vilkor, dels att införsels-afgifter ne ej komme att öfverstiga de belopp, som förra Betänkandet upptager och dels att utförseln blefve fri, ser Utskottet, som anser fördelarne af en fix tull så obestridliga och öfvervägande, att ernåendet deraf bör i denna fråga utgöra hufvudföre uålet för Rikets Ständers önskningar, sig, endast af denna anledning, förhindradt att föreslå,' vare sig ytterligare höjning i införsels-tullen eller någon afgift vid utförseln; och då härtill kommer, att Utskottet för dess del icke tror hvarken det ena eller andra vara af behofvel påkallad t, hemställer Utskottet, att dess förra förslag i denna punkt må oförändradt af Piikets Ständer antagas. Speglar och Lanipeller: torde, vid deras specifika införande i Tariffen, böra åsättas de för dem i gällande Taxa antagne bestämmelser. Strumpor och andra pd Strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten : Den här förekommande rubriken andra slag, har Utskottet, till förebyggande af underslef, trott böra, vid införsel åsältas i R:dr 16 sk. i stället för 36 sk. tull W. Supa: Då värdet härå rätteligen icke lärer utgöra mera än a R:dr \M, hemställer Utskottet att det må dertill rättas, samt införsels-tullen i förhållande derefter jemkas till 36 sk.
Barthelemy rörande förhållanden, uppräknat colonialgratificationerna till Statsrådets ledamöter och endast lösligen omnämnt Justitierådens, Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig böra med klubbslaget hejda uppläsningens fortsättning. Hr Frih. o. Landtm, befann sig troligen vid detta tillfälle i lika åskådning med skepparen, hvilken, seende i den lägre borizonten en liten molntapp stiga tipp, deraf befarar en annalkande storm. Förhållandet var likväl här, att då man trodde stormen vara i annalkande, var det nästan redan förbi. Den var således egentligen en ringa bouvrasyne, en väderhvirfvel, om annars en lugn recit af eli historiskt factum ens kan förtjena en sådan benämning. A en annan sida har jag försport något mot mig riktadt stickord för mildhet eller för stor eftergifvenhet att ej fullfölja min uppläsningsrätt. Att göra anspråk på att någon skall handla precist så, som man sjelf skulle hafva handlat, är ensidighet. Liksom Hr Frih. o. Landtm, med all erforderlig hofsamhet framställde sin hejd - 4 Den 17 Mars f. m. ningsåtgärd, vill jag ock hoppas att Hr Frih. o. Landtm, funnit mig utan ringaste harm eller förtrytelse hafva afstått från -uppläsningen och i stället endast tyst för mig sjelf uppläst hvad jag kunde utesluta, och hvilket uteslutande jag äfvenväl derföre sjelf fann så mycket lämpligare, som denna period i sin slutmening utgjorde ettslags inledning till en annan coionial-framställning, som jag ej ämnade den dagen andraga. — Emedlertid finnas nu i slutmeningen af mitt inprotocollerade anförande orden : ’’ursägta denna långa liksom digressionoch för att göra skäl för benämningen digression, kunde och borde detsamma väl varit några ord längre. Till protocollet aflemnade jag mitt anförande helt, sådant det var skrifvet, i afsigt alt Hr Frih. o. Landtm, mätte kunna, om hans tid så medgaf, äga tillfälle att sjelf se att det af mig tyst förbilästa ej innehöll något stormsint.
Rättegångsoch andra Skrifter, sotn af Rätter, Ämbetsverk eller offentliga Myndigheter till Parter eller Sökande utfärdas, skola ovilkorligen skrifvas på stämpladt papper, med undantag allenast af Fastebref, Fullmagter, Constitutorialer, Geometriska Chartor, PergarnentsBref, Gesälloch MästareBref, Pass och Bevis, som meddelas å Handlingar, författade på förut ej stämpladt papper, hvilka måge med vederbörliga Chartor beläggas. 2:0 De Skrifter och Handlingar åter, som till nämnde ställen af enskilde personer ingifvas, företes, uppvisas eller insändas, må, med iakttagande af hvad här nedan stadgas, antingen skrifvas på eller ock beläggas med stämpladt papper till här utsatt belopp, med mindre än att ej annorledes förordnadt finnes. 3:0 Enär till en Handling , som med ChartaSigillata skall förses, fordras ett högre belopp deraf, än en stämpel innehåller, må till dess fulla utgörande, tvänne eller flere Chartor begagnas, likväl i Stockholm alltid och i Landsorterne heldst det minsta antal, sorn med de faststälde stämplarne är förenligt. 4:0 Om flere Documenter eller Bilagor skrifvas på samma ark, lörses det med så stor 5a4 Bevillnings-Uisiottets Betänkande)!* ' - ' \ ■ , ' ChartaSigillata som sig belöpa skulle, i häflidelse hvarje handling vöre å särskildt ark skrifven. 5:0 I>å Sakegave tillåtas, att, jemnlikt i| Cap. 4 §.
Dessa egenskaper skola gifva hos oss dock äro allt för sällsynta; men att hemmet karaktär och stämning, som sedan kan vi sakna dem, därom vittnar det hos oss öfskifta i oäudlighet, beroende på familjens lefliga bruket att uppblanda våra moderna hem Hvarifrån nadsställning, förmögenhetsvillkor, vanor, smak med » antika » möbler och dylikt. de för öfrigt härstamma, sakna de dock det o. s. v. kanske viktigaste för den nedärfda möbeln: vår förhistoria. Det materiela hemmet har en stor uppfostrande betydelse, och de, som i dag äro husets värdfolk, hafva härvid ett icke ringa ansvar inför framtiden, ty de intryck, som vi från barndomen erhållit i hemmet, äro af stor varaktighet och såsom sådana betydelsefulla. Den omedvetna smakbildning, som ett harmoniskt och väl ordnadt hem måste meddela det uppväxande släktet, är ett arf, som icke blott tillfaller individen, utan tillika blir ett plus i den nationalförmögenhet, som ett utbildadt skönhetssinne alltid måste medföra. Den franska nationen är ett talande exempel på, huru ett folk med odlad smak kan låta denna nationalförmögenhet vidmakthållas och förräntas i klingande mynt. Den producerande smaken kunna vi emellertid ännu räkna till våra » slumrande millioner ». Men den skall väckas, och i detta arbete böra särskildt kvinnorna deltaga såsom hemmens och barnens vårdarinnor. De hafva dessutom det företrädet, att de direkt med sina händers verk kunna bidraga till hemmets prydande och trefnad samt föregå med goda exempel. Må de lägga detta på hjärtat, ty utan stöd i hemmen kan ej vår konstslöjd uppblomstra och utveckla sig i nationel anda. é S m å kulturbilder. Af A v e. da in till senaste tiden har i folk-, föreställningen häftat något af skam vid de familjer, inom hvilka en eller flere medlemmar visade sig hafva otyglade sinnen eller ock vara behäftade med vanvett. Orsaken till denna känsla af skam låg förnämligast däri, att man härledde alla dylika yttringar antingen från ett i barndomen ohäjdadt själfsvåld eller också från någon last eller ett begånget brott.
Län, i anledning at Stats-Utskoti ets memorial, N:o 168, med Kungl. Bergs-Collegii berättelse, angående Löläs silfververks drift, samt de, i afseende derå vidtagne åtgärder från och med 1840 till och med år 1843, väckt motion, om, antingen detta verks privilegiers indragning och dess föryttrande till enskild man, eller att ”uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, Rikets Ständer ville anhålla, det Kongl. Maj:t i Nåder måtte anbefalla undersökning om rätta förhållandet med grufvans tillstånd samt sedermera till näst sammanträdande Ständer Nådig Proposition derom a lia ta. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogos och lades lili handlingarne Siats-Utskottets följande memorial: N:o t85, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 1 2; N:o 18y, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, AVo tsS; och N:o 188, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, AVo i3i, S. D. Föredrogs BeviUnings-Uiskottets på bordet liv ilande utlåtande, AVo 2g, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, AVo at, med förslag till sammanjemkniug af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskri!ler ina för tillämpningen deraf, hvarvid de af Utskottet föreslagne voteringspropositionerne vid §§ 50, 76 och 112 al' memorialet, N:o 21, godkändes; hvaremot Utskottets anmälanden, dels i afseende å §§ 25 och 147, dels rövande öfriga delar af berörde memorial, lades lill luindlin ganne. Prol.-Utdrag, den 22 Februari >845. 659 S. D. Föredrogs Allmänna Besvärsteli Ekonomi-Utskottets j«å bordet h\ ilande utlåtande:
Grefvinnan Mathilda Taube ' s soaré sistlidne tisdag h a d e naturligen s å godt s o m till sista plats fyllt Musikaliska akademiens stora s a l. Ett en utsökt afdelningsskärm af imiterad gobelin synnerligen värdefullt biträde l ä m n a d e s af k. hof utaf fru A n n a Boberg, en praktfull altarbeklädnad kapellet under anförande af förste hofkapellmä- i romansk stil från elfvahundratalet, komponerad af staren Conrad Nordqcist, hvilken ett par gånger fröken Agnes Branting och med tillhörande altarunder aftonens lopp blef föremål för publikens duk — ett verkligt klosterarbete; en större glasmålning, särskilda och ganska oförlydbara ovationer. Hr föreställande den heliga Birgitta och med götisk orLemon utförde därjämte bättre än vanligt ett par namentik, af fröken Cecilia B o k l u n d; en af fru visor. Bland konsertgifvarinnans n u m m e r voro Pettersson, född Böös, ypperligt etsad pokal af glas, särskildt en aria u r E n n a s opera » H e x a n » och » Damkomiténs pokal », med drottningens och D a m - L a g o s stämningsfulla ballad af intresse. Konserkomiténs medlemmars namnchiffer; en prakttextten är i sin helhet att betrakta s o m ett af musikning på pergament af fröken Sofie Gisberg, samt s ä s o n g e n s evenemanger. — sist men icke minst — en charmant utställning af fru Lea Ahlborns medaljer, elegant exponerade och med den skickliga gravörens porträtt. Innehållsförteckning. Kvinnointressena vid riksdagen. Bland de vid pågående riksdag väckta motioner anteckna vi, att den kvinnliga slöjdundervisningen äfven i år är ihågkommen af hr Hammarlund med en motion om 5 0, 0 0 0 kronors statsanslag; nitton medlemmar af andra kammaren ha instämt i motionens syfte; samt att gift kvinnas äganderätt äfven i år har bragts på tal af grefve Hamilton. Olivia Swahn-Bertetti; af II. G. S. (Med porträtt.)
På denna grund yrkar jag afslag å Betänk. Hr Fåhra;us: Gr. Mörner tyckes hafva upfattat mitt förra yttrande såsom skulle jag hafva ansett den föreslagna kontrollen icke kunna verkställas. Något sådant har jag icke yttrat, ty jag inser, att det är ganska lätt att fästa en förteckning vid ett pass, men hvad jag sagt är alt jag anser denna kontroll icke leda till något ändamål och denna min öfvertygelse har icke blifvit rubbad af de anföranden, hvilka bär till försvar för Betänk, blifvit afgifna. En talare, som gillat Utsk:s förslag, har frågat hvartill pass i allmänhet tjena. Vid denna frågas besvarande är det nödigt alt skilja emellan pass för person och pass för varor eller en sådan förteckning, hvarom här är fråga. Underlåter en resande att förse sig med pass för sin person, utsätter han sig för en påföljd, som vi alla känna. Bien hvilken påföljd skulle uraktlåtenheten att förskaffa sig den ifrågasatta förteckningen medföra? Utsk:s förslag innehåller ingenting härom och vid sådant förhållande torde det korrektiv för handelsrättighets missbrukande som skulle ligga i skyldigheten att vara försedd med varuförteckning, blifva af intet värde, ty en lagbestämmelse, hvars öfverträdande ej medför någon påföljd, lärer hafva föga utsigt för sig att blifva efterlefd. En annan talare har anmärkt, att Handels-Ordn:s 5 § talar om landtmanna-produkters föryttrande partivis men icke i minut. Jag får fusta den värde ledamotens upmärksamhet derpå, att sedan nämnde § i 1 Blom. lemnat hvar och en fritt att på landet uphandla och afyttra inhemska landtmannaprodukler partivis, så medgifves det i §:ns 2:dra Blom. alla landtmän att dylika varor, med undantag af bränvin, äfven i minut till salu hålla.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående ytterligare understöd för Nybyggarne i de Norra Provincerne. Från Lag-Utskottet: Af den 3o sistledne October: N:o i\f\. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, om ändring af 17 Capitlet 8 §. Handels-Balken, inrättande af Förmyndare-Kammare i alia Rikets Provincer oell förslag tili en förändrad llypotheks-Lag 111. 111. Den 10 November f m. 379 Företogs till pröfning Stats-Utskottets ej mindre den 20 sistledne September under N:o 477 afgifne, samt den a5 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, - angående General-Assistance-Contoiret; än ock den 1 dennes; under. N:o 577 meddeldtc, samt den 3 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. Herr Rosenblad, Bernhard: Ehuru de öfrige 3:ne Riks-Stånden redan lära bifallit Stats-Utskottets ifrågavarande Utlåtanden, anser jag detta dock hvarken böra eller kunna verka på Ridderskapets och Adelns beslut, samt hemställer derföre, på grund af hvad förra gången , då detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förevar, omständeligen blifvit utredt, att Ridderskapet och Adeln täcktes, med förkastande af Stats-Utskottets Utlåtanden, godkänna det förslag, sorn innefattas i Herr af Uhrs, Gustaf, vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade särskildta mening. Herr Grefven och Landt - Marskalken giorde proposition till bifall af Stats-Utskottets förevarande Utlåtanden. Ropades Ja och Nej.
De helsosamma verkningarne häraf visa sig uti de NordAmerikanska fristaternes erfarenhet, som äfven bär blifvit offentligen vitsordad och väl förtjenar att behjertas. Lagstiftningen derstädes har nemligen uti den åt serskilda dislrict medgifna rättigheten alt hvar för sig reglera bränvinshandeln, funnit det verksammaste medel att befordra nykterhet, välmåga och sedlighet. Sammalunda håller jag före, alt alla communal-åtgärder, som åsyfla att antingen låta all bräll vinsförtäring upphöra, eller göra den så oskadlig som möjligt, borde af Rikets Ständer med välvilja omfattas och understödjas. Men så har icke den i Utskotten segrande meningen varit. Utaf de tvänne i Betänkandet föreslagne stadganden att förekomma det ambulatoriska krogväsendet, är det första temligen menlöst, såsom endast innehållande den åt communer medgifna rättigheten, att om de icke vilja bränna eller nyttja bränvin, de äfven skola få plikta, om de sjelfve så vilja. Det andra correctivet skulle finnas deruti, alt i5 kannor vore den minsta qvantitet bränvin , som under kringforsling finge på en gång afyttras; men utom det att stadgandet är obestämdt , enär oiden på en gäng kunna tolkas olika, t. ex. på en gård, eller i ett portlider, eller åt en person, o. s. v., så blir det svårt alt controllera hvad, som tilldrager Bcvilln.- , Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskollens Betänkande, No 7. 17 si" emellan en gårdsegare och en hränvinsbandlande, sorn kommer på besök till den (örre, så framt icke spioneri grannar emellan skall eg«t rum. Jag anser derföre detta stadgande ingalunda tillfyllestgörande.
23 manneligen gå och gälla; dömes till straffarbete från och med fyra till och med tio år. Lag samma vare, der man rigtig sådan sedel förändrar, så att derigenom åt densamma gifves sken af högre värde, eller å dylik sedel, som upphört att gölla, utplånar tecken, hvarigenom sådant ulmärkes, eller eljest dermed vidtager åtgärd, hvarigenom sken af giltig sedel deråt beredes. Har den, som sedel eftergjort eller, på sätt nu sngdt är, förändrat, sedeln ej utgifvit eller begagnat, må tiden för straffarbetet nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. 13 g. Har man eftergjort mynt eller penningesedel, eller sådan sedel, på sätt i 14 § sägs, förändrat, och kan af omständigheterna pröfvas, att det ej i bedräglig afsigt skett; straffes ändå, der han ej af egen drift det eftergjorda eller förändrade förstört eller all skadlig verkan deraf förebyggt, med böter, högst etthundra Riksdaler. 16 §. Utprånglar någon veterligen falskt mynt eller falsk penningesedel, straffes så, som hade han förfalskningen sjelf gjort. Varder bedrägeriet yppadt innan skada skett; må tiden för straffarbetet nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. 17 g. Har någon blifvit med falskt mynt eller falsk penningesedel bedragen och, ändå att han sådant märkt, sedan det mynt eller den sedel till annan utgifvit eller sökt utgifva; dömes till fängelse eller straffarbete i högst två år. 18 g. Har någon, antingen i uppsåt att begå förfalskning eller missbruk af stämplar eller märken, som i 7 eller 9 g omförmälas, eller att eftergöra eller förfalska mynt eller penningesedel, eller, med vetskap om annans uppsåt till sådant brott, förfärdigat eller anskaffat stamp, märkjern, form eller annat verktyg, hvarmed förfalskningen verkställas skulle, och kommer ej brottet till fullbordan; varde ändock dömd till straffarbete i högst två år eller fängelse i högst sex månader.