Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det sätt hvarpå en Privat-bank nyligen redt sig ur en ögonblicklig förlägenhet bevisar, all så väl denne som de öfrige Privalbank-styrelserne äro angelägna om, all icke framkalla farhågor hos allmänheten. Privalbankernes sedelutgifning har åstadkommit precist samma resultat, som Riksg:skont:s sedelutgifning åren 1788, 8!) och 90. Denna falska myntning, om jag så må säga, utgjorde den första anlednm till Svenska jord 16* - L 2U Den 17 Juni f. m. brukets upkomst och förbättrande. Den stora sedelmassa, som då spriddes inom landet, gaf anledn. till företag, som under andra förförhållanden varit omöjliga alt åstadkomma. Dermed vill jag dock icke på något sätt hafva tillstyrkt, all efterfölja exemplet af en falsk myntning, utan jag anför del såsom ett bevis derpå, att tillgång pä kapitaler skapar industri och utvecklar samliällsförhållanderne i alla riktningar, och när delta kan ske utan alt oreda eller skada åstadkommes, synes mig olämpligt att motsätta sig ett kredit-system, som under 30 är har visat sig kunna med fördel utföras. Deremot anser jag det högst origtigt att äfventyra Riksbankens ställning hvars hofvudsakliga bestämmelse är att uprälthålla myntvärdet. Det vore dock önskvärdt om dess lånerörelse kunde förenklas och icke intrasslas i så mänga små enskilda lånetransaktioner, som nu är förhållandet. Pä grund af dessa skäl får jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. täcktes bifalla LJlsk:s ifrågavar:de förslag. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att nu, dä ingen talare vidare anmält sig och innan öfverläggningen förklarades fulländad, först torde höra förekomma den af Hr Hjerta väckta fråga om upskof med pröfuingen af förevande del af Betänk. tills Lagoch RankoUtskm inkommit med förslag till lag för Privatbanker, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle ett sådant upskof. Denna propos. besvarades med starka Nej jemte några Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit
Den ville derföre föreslå, at i dessa §.§. af Utskottet utarbetades de nödiga tilläggen, hvilka Utskottet i laglig form nu skulle til Riksens Ständer öfverlemna för at vid nästa Riksdag kunna afgöras. I följe häraf ville beredningen föreslå i 53. §. Reg. formen et så lydande tillägg efter orden förda Protocoll: äfvensom Riksens Ständers Iustitice Ombudsmans sedan sista Riksdag förda diarier, och til Riksens Ständer med utlåtande öfver dess ämbets förvaltning inkomma. Vidare til 96. §. Reg. formen vid slutet. »Äfvenledes bör Iustitia? Ombudsmannen vid hvarje Riksdag sina, sedan den sist förflutna förda diarier til Constitutions Utskottet för att granskas inlemna.» Vidare vid slutet af 29. §. Riksdags Ordningen. »Constitutions Utskottet äge äfven at infordra och granska de af Riksens Ständers lastitia? Ombudsman, sedan sista Riksdag förda diarier, och med utlåtande öfver dess ämbets förvaltning til Riksens Ständer inkomma.» Til 63 §. af Riksdagsordningen, i 2 :dra mom. efter ordet väljes af Riksens Ständer, »sedan Constitutions Utskottets utlåtande öfver dess ämbetsförvaltning inkommit.» Beredningen åtskiljdes. tokoll. Ordandet om tvenne memorial har möjligen sin förklaring i den omständigheten, att W. först väckte frågan om onera i bondeståndet, som ju remitterade ärendet till konstitutionsutskottet (jfr ovan sid. 606), och därpå, då utskottet ej kunde lagligen handlägga en sålunda väckt fråga, ingav ett memorial direkt till utskottet, som sålunda faktiskt fått mottaga två memorial av Wessing, ehuru det förra av dem ej kunde föranleda yttrande. 1 Jfr ovan sid. 610., noten! Justerat Rudolp Cederström. 1815. den 7. Junii Plenum då alla Utskottets Ledamöter, utom Herr Bergs Rådet Rothoff och Riksdags mannen Anders Danielsson voro närvarande. Protocollerne för den 2. och 6. i denna Månad justerades.
Sågra vackra, ihkliga frqser om dygd, etc., skulle bestamdt gi.fvit mera verklighetsintryck &amp; n generalindens bitande, skarpa repliker. En dam så comme-il-faut som generalinden, bör äfven vara commeil-faut i sin etik. Elisabeth, hufvudpersonen i pj asen, är naturligtvis den, kring hvilken det lifligaste intresset samlas. Förf. har skildrat henne som en af dessa entusiastiska idealister, hvilkas blinda tro på den man de älska drifvc dem fiain till en afgrund, som de ej se förrän de stö~ta. ned deri. Pråusedt missteckningen i Roberts karakter, ilr det psykologiskt sant att den visserligen intelligenta, men annu mera svärmiska och lidelsefulla flickan tror p&amp; honom och offrar honom sin heder, för att slutligen en dag vakna u r drömmen till en förfarande verklighet. Dden mot slutet kommer det något sväfvande i teckningen af Elisabeths karakter. Innan hon dör säger hon åt en ungdomsvän att hon ej velat förkorta sitt lif, emedan hon först ville komma " på det rene med livetn, veta " om der vardu så på det rene? " ' ~ " om frågar vännen. n Jan, svarar Elisabeth, - " jeg vi1 snart have utstridt min strid. " Detta sttille tir dunkelt; Elisabeth säger. strax derefter, att hon nzc vet, att ett lyckligt manniskolif aromöjligt i " denne verden i nöd. " en hvad ar det d&amp; förlifsåskådning hon kampat sig till? Att lyckan ar omöjlig? E n så dyster, negativ slutsats kan dock icke ge en tillfredsställande förklaring åt en sökande människosjäl. Nej, man. skymtar något annat bakom hennes ord, ett mera positivt innehåll, en friare, mera storslagen blick öfver lifvet an den som framgår, ur den pessimistiska trosartikeln att lyckan ar. omöjlig. Men författarinnan har ej talat ut,; man vet ej om. den förherrskande känslan i Elisabeths sjalslif ar smarta öfver. lifvets ve eller hopp om en kommande förklaring derpå. Man vet ej om hon i rätt och full bemärkelse har kommit. på " det rene med livet. "
Dervid anse sig Utskotten först böra anmäla, att, med anledning af vid sistlörtlutne Riksdag i samma ämne väckta motioner, Rikets Ständer, uti skrifvelse al den 9 Juni 1841, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, bland annat, att, då postföringsskyldigheten i sednare tider betydligen ökats samt förhöjd betalning i mon derefter syntes böra postförarne tillkomma, Kongl. Maj:t måtte täckas, sedan undersökning rörande posthemmanens olika behof af lättnad i postföringsskyldigheten, med möjligaste skyndsamhet blifvit verkställd, efter sig företeende omständigheter, i Nåder tilldela de hemman, som mest funnos tryckte af postförings-besväret, en förhöjning i Statssamt Allm. Bcsv. och Ekon. Utsk. Uti., N:o 129. 15 poslskjutslegan från 2 å 4 skillingar till och med 50 procent för milen samt att, till förekommande för framtiden af de tvister, hvilka kunde uppkomma, rörande den tyngd, sorn vid postföring finge medhafvas, Kongl. Majit ville, efter Ofver Post-DirecteursEmbetets hörande, såsom tillägg till Kongl. Brefvet den 19 Februari 1812, utfärda Nådig föreskrift, att samma stadganden, hvilka, i afseende å beloppet af den tyngd, som finge lastas efter en häst, vid gästgifvare-skjuts vore gällande, äfven måtte utsträckas till och vinna tillämpning vid postföringcn.
Sl:s pröfning, och hvarom motioner äfven nu blifvit väckta, måste föregå pröfningen af motionärens förslag, såvida det sednare skall kunna leda till något resultat. Jag har således just framhållit nödvändigheten deraf, att icke genom en sammanblandning af dessa frågor båda göras omöjliga atl lösa. Det är ock lätt funnet, alt frågan om en reglering af skatterne måste föregå den jemnare fördelning deraf som motionären åsyftat. Han har nemi. sagt, att hvarje hemman efter den nya regleringen skulle fa en viss proc. af skatten i förhållande till hemmansvärdet, och såsom en följd häraf måste denne proc. beräknas till ett visst penningebelopp. Antagom t. ex., att 50 r:dr skulle motsvara ett visst värde på hvarje hemman. Huru vill man då åstadkomma denna nya beskattning med mindre, än att antingen skatten fastställes lill det sålunda uträknade beloppet i penningar, eller att det finnes en allmän grund, som bestämmer hvilka persedlar och qvantiteten deraf, som motsvara En r:drs skatt. Med nuvar. beskattningssystem, med sina mångfaldiga väntetitlar, trotsar jag någon att upgifva den skal t, som borde motsvara viss proc. af ett hemmans värde. Det torde således, som förr är sagdt, vara klart, alt skatteförenklingsfrågan måste föregå hvarje förslag i den syftning, som nu är i fråga. Hr von Hartmansdorff: Då jag senast hade ordet, glömde jag, att yttra mig om amorteringen af de ifrågavar. obligationerna. Hvarifrån skola medel härtill tagas? Vore det sä, som Gr. Liljencrantz förutsatt, alt alla egare af kronoskattehemman ville betala, för att få dem uphöjda till frälse och dermed godtgöra säteri-egarne, för det att deras hemman nedsättes till det allmänna frälse!, så blefve härigenom tillgångar för ändamålet att påräkna. Men med större skäl kan förutsättas, att egarne af skattehemman icke ingå pä ett dylikt förslag. Då finnes ingen annan utväg, än alt lill amorteringen anslå de besparingar och öfverskott, som R. St. kunna ega.
I dag riktigt lyste han upp rummet när han kom in – och så god han såg ut se’n! Jag hade inte träfiat honom sedan kalaset och kände mig just litet förlägen, men det hade jag kunnat bespara mig. Gud vet, om han ens kom i håg att Lovisa Petterkvist fanns till i världen. Men det gjorde han ändå, ty plötsligt kom hela Verdandisthistorien i ljuset, fast berättad så, som om jag, fattiga mask, skulle ha tagit mig för att ge damerna en läxa för deras ofördragsamhet. Du min je, hvar lurar inte försåtet och frästelsen i denna världen för en stackars syndig människa! Och jag föll, jag, sjönk som en gråsten på ett djup. Ja, den gången fick du dig allt ett riktigt streck på svarta taflan däruppe, Lovisa! Men också, att från löjlig bli förvandlad till kvick, från dumdristig till klok, och så att veta, att de där två alldrig skulle skratta åt saken sedan! – Ja, alltnog jag teg och höll till godo, fast jag invärtes kände mig svartare än det svartaste bläckhorn. Nog går det an att vara hygglig, så länge man inte blifvit frästad öfver förmågan, men låt en bara få en frästelse större än ens motståndskraft, och man får väl se! Emellertid – för att litet blanda bort korten – så sa jag: »Annat humör i dag, hva? Sist var det bara, hugg stick, stick hugg!» »Ja», skrattade Krycke, »egentligen är det dumt att spärra ut taggarna så där, men så snart min natur berörs af något osympatiskt, så sker det, utan att jag vet af det. Middagspoeten anförtrodde mig, strax jag kom, festens ändamål, och adjö då mång pläsir! — Människohandel kan jag nu en gång för alla inte med.» »Hon kan tycka om honom», sa jag. »Kan hon? Nå ja, på det hela taget bör det vara mig alldeles likgiltigt. Det finns bara en människa man har rättighet att fordra det högsta af och det är af sig själf.» »Ni har alltid fordrat det högsta af mig», log Ester. »Nå, bevisar inte det bara min satts?» Så han sa de orden!
IX. B. 816. X. 77. A. 129. XI. E. 1(6 — N:o 165- i fråga om löneförbättring för Krigs-Hofrättens civile embetsoch tjensteman m. fl. IX. B. 8(6. X. 78, 130. A. 133. U. 250, 260. A. 261. XI. U. 4, 6. U. 120, 129- E. 21. — N:o 166. angående föreslagen pension för t. f. kamereraren vid f. d. General-assistans-kontoret, G. Se äfven sammansatta Stats-, Bevillnings sami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial !M:is 20 och 34. — N:o 168. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående pension för Ofver-Jägmästaren A. H. Kasten. X. B. 39. A. 78. E. 395. — N:o 169. med förslag till stadganden, angående de i kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för allmänna rörelsen. — N:o 170. i anledning af erhållen flterremiss å åtskilliga i Memorialet N:o 149 föreslagna voterings-propositioner. IX. B. 816. X. 78. U. 205, 248- XI. E. 21, 43, 116. — N:o 171. i anledning af erhållna återremisser ä Betänkandet N:o 122, angående reglering af utgifterna under ltiks-Statens Sjette Hufvud-Titel. Se äfven Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 61.
Föredrogos å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkanden och memorial: N:o 28, i anledning af väckt motion om ändring uti Kongl, kammar-koliegii cirkulär-bref den 4 October 1746 och den 18 Juni 1779, i fråga om skyldighet för den med under-rätts utslag missnöjde att lösa flere än ett diarii-bevis. Återremitterades. N:o 29, i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 17. Med ogillande af betänkandet N:o 17, lades detta och memorialet N:o 29, till handlingarna. N:o 30, i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 18; Betänkandet N:o 18, och memorialet N:o 30, lades till handlingarna. N:o 31, i anledning af väckt fråga om upphörande tills vidare af uppläsning ifrån predikstolarne af 1814 års sammandrag af författningar, eller ock om ett nytt revideradt sammandrag deraf; Bifölls. N:o 32, i anledning af väckta frågor, dels om bestämmande af hvad med ”matlag” bör förstås, dels ock om ändring uti Kongl, kammar - Prot.-utdrag den 9 Augusti 4868 631 kollegii kungörelse den 20 Juli 1830, om sammanläggande af hemmansdelar under olika nummer i samma skifteslag. Aterremitterades. N:o 33, i anledning af serskilda motioner om förändrade bestämmelser, rörande anläggande eller ändring af mjöloch såg-qvarnar, med flera i sammanhang härmed väckta frågor. 1, 2 och 3 punkterna biföllos äfvensom 4:de punkten, eller den gjorda hemställan pag. 13, gillades med uteslutande af orden å tredje raden uti berörde hemställan: eller såg; Och N:o 34, om sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af betänkandet N:o 12. Inbjudningen antogs, och i öfrigt lades memorialet N:o 34, till handlingarna. Från Hederv. Bonde-ståndet.
Uppgift på antalet och tillståndet af Eders Kongl. Maj:ts Flottas fartyg, såsom de efter fullbordad arbetsplan vid 1854 års utgång äro bestämde att blifva. 5:o. Uppgift på ytterligare erforderliga medel för iståndsättandel af den återstående delen af såväl Eders Kongl. Maj:fs Flottas furtyg, som etablissementerna samt förrådernes kompletterande. 6:o. Specifikation af föregående sammandragna förslag öfver kostnaderna för Eders Kongl. Maj:ts Flottas fartyg, hus och byggnader samt förr ådernas komplettering. 7:o Arbetsplan för åren 1855, 56 och 57, under antagande, att Rikets Ständer bevilja extra stats-anslag till det belopp, som äskas. 8:o. Uppgift på antalet och tillståndet af Eders Kongl. Maj:fs Flottas fartyg, såsom de, efter fullbordad arbetsplan vid 1857 års utgång, anses kunna blifva, såvida det extra stats-anslag, som föreslagits att af Rikets Ständer begäras, blifver beviljadt, upplagande jemväl det antal år, som dessa fartyg anses tjenslbara och innan någon vusendlligare reparation bör ifrågakomma. I sammanhang med Eders Kongl. Maj:ts till Rikets senast församlade Ständer afgifne Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blef äfven utredt och framlagdt det mindre goda och sig årligen försämrande tillstånd, hvaruti det vigtiga sjöförsvaret befann sig, — ett tillstånd, härledt till största delen från anslagens ådagalagda otillräcklighet och omöjligheten att flottan dermed vederbörligen underliålla* men äfven från de opinions-strider och vacklande principer, hvilka under en längre tidföljd sökt göra sig gällande, angående det system, som borde ligga till grund för sjöförsvaret och hvilka ofta haft ett menligt inflytande. Rikets sednast församlade
Herr Lur! ^xel, yrkade sam ma tillägg, emedan eljest Ständerne skulle wara Constitutions-Utffottct underdäniga, och det just borde wara twärtom. Herrkäfilmsn: Hwad ben frägan beträffar, att en Riksdagsman, hwarS Proposition Con« stitutions-Utskottet afflagit, borde äga rättighet att densamma HoS sitt Ständ anmäla, finner jag derwid ingen swärighet, när det skär honom fritt att utgifwa den pä trycket. Det är ätminstone en skags Controll, att icke Majoriteten i Utssottet mä kunna hindra ett nyttigt förslag att framtränga. Herr Silverstolpe, Lustrk ^drslmm: Jag är för min dek öfwerkygad, att ben g!fna rättigheten att pä trycket utgifwa sä wäl det gjorda Förslaget, som Constitutions-Ulssottcts utlätande deröfwcr, är den starkaste Controll som kan bchbfwas, och med bibehällanbe af Ordning och Lagens ändamäl kan fin, naS. Jag finner ocksä icke hwarföre den föreslagna Författningen i Riksdags - Ordningen bör göras, när det alldrig kan wägras nägon Ledamot af Riksens Ständer att inför sitt Ständ anmäla och wäcka hwad motion han behagar, hwarigenom ändamälct fullkomligen winne-, om en Författare just är angelägen att 43ZO Den 18 October. pä sitt afflagna fö,sicig wäcka sitt Ständs uppinZrk, samhet. Grefwe O e In Garciis: Jag päminner mig akt Regerings - Formen föieffrjfwcr, att wi§a frä» gor ej fa I Riksens StändcrS stiena wäckaS.
Den i Martii, 75 oell törnen, att få derpå skola vilja försöka att smyga sig fram, vid åtankan och saknaden af den förra så blomsterbeströdda beqväma banan. För ett lån på ooo R:dr i tre månader med säker borgen nöjer sig procentaren sällan utan afdrag af 5o R:dr af summan, och ändå löper sedeln med 6 procent, hvilket, när man 4 gånger om året kan röra sig med samma capital, renderar i38 R:dr eller nära 4o procent ett ocker, som, ehuru groft det tyckes vara, likväl ändå ej är det värsta, och hvarpå man, att förtiga allt annat, äfven finner en talande tafla framställd uti Anmärkaren för den 7 sistlidne December; der en utpekad Erkeprocentare på Norr — af en gammal i £ förlägenhet stadd bekant, varit i stånd, att för ett lån på 5o R:dr i åtta dagar taga 25 R:dr utomLagsökningskostnaden, hvarigenom om manövren, med lika framgång kan fortsättas blott 2 gånger i månaden, han på året kunde vinna 290 R:dr aom gör nära 1000 procent. I sitt så grofva och samvetslösa procenteri hade likväl den föraktliga mannen aldrig kommit fort, örn en sådan Lag existerat, som den ofvanberörde projecterade, ehuru ofullständig den ock må vara. En klokare må förbättra densamma. Jag är nöjd och min afsigt är vunnen, om jag derigenom kunnat väcka andras ljusare omtanka och verkningsförmåga. Emellertid ansvarar jag, att en sådan Lag, innan nya oförutsedda missbruk hinna upptänkas (ty r6 Den i Martil, inventa tege inve nitur etjam /raus') skulle göra tillfyllest för att jaga bloden åt hufvudet på bela Proeentareskrået. Måtte derföre Haglöf!, Ridderskapet och Adeln samt öfrige Rikets Ständer vid detta ämne fästa ett uppmärksamt öga, så att vid den nu påstående Riksdagen någon ny god Lag i denna väg blifver utarbetad och utfärdad en Lag, som hvarken hemligen eller uppenbarligen kan motverkas af någon, som vill anses för rättsinnig och god patriot.
Fran Högh Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco* Utskottets den 4 dennes afgifna och den 12 derpå följde, förmiddagen, på Bordet lagde Memorial, angående Revision af Banco Dis cont-Verket under nu påstående Riksdag, fann Ridderskapet och Adeln, att samma memorial endast borde läggas till handlingarne. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos och bi föl los Stats Utskot* tets, sedan sista Plenidag, på Bordet hvilande Utlåtande N:o 5, i anledning af Kgl. Majtts nådiga Proposition, om fortfarande af den utaf Kgl. Maj t inrättade provisoriska Länsstyrelsen på Öland. N:o 6, angående de fleste LandsKamrerares underdåniga ansökningar, om tillökning i Expenser och Skrifvarelön. N'.o 7, om inrättande af ett nytt fögderi uti Wermeland* Län; och Trot. XJtdr. å. xf Fehr. i8®5- 57 N:o Ri rörande trycknings kostnadan för Rid» derskapefs och Adelns samt PresteStåndets Protocoll vid innevarande Riksdag samt utdelning af sistnämnda Stånds Protocoll för nastföiflutna Riksdag. Från VällofL. BorgareStåndct. S. D. Återremitterades StatsUfskotfets utlåtande N:o 5, om Provisoriska LäncStyrelsen på Öland. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos StatsUtskottets utlåtanden: No 6, angående de fleste LandsKimererares underdåniga ansökning, om tillökning i Expenser och SkrifvareLön j N:o 7, om inrättande af ett nytt Fögderi i Wermlands Län: N.o 8 , om tryckningskostnaden för Höglofl. Ridderskapets och Adelns sämt Högvördige PresteStåndets Piotokollvid innevarande samt utdelning af sistnämnde Stånds Protokoll vid nästförflutna Riksdag. Från Hederv. BondeStåndst.
Framfor allt genom undvikandet af alltför varma och alltför kalla födoämnen och drycker. Förtärandet af iskallt vatten, is, mycket varmt kaffe och varma soppor äro angrepp mot tändernas friskhet. Af ännu sksdligare verkan är det om man exempelvis så- som ofta sker, dricker mycket kallt vatten omedelbart efter varmt kaffe eller annan varm mat. Derigenom uppMellan Filippa och fjorden var icke fast mark. Det klara vattnet stod mellan tufvorna och sjelfva dessa gungade som flytande plankor, när man steg på dem, och underlagret var qvicksand. Han viste detta, han viste, att en häst under vanliga förhållanden icke kunde komma igenom här, oeh nu såg han henne flyga framåt midt in i faran, som hon ej anade. Ännu var det tid, ännu kunde hon vända, om blott hans röst kunde nå henne. Han samlade hela sin kraft, ropade med förtviflans styrka — dä hörde hon honom. I det samma såg hon, hvad som låg framför henne, grep i tyglarne och sökte vända hästen. Men detta var nu omöjligt, den kunde icke hejdas. står i emaljen likasom i glas som behandlas på sådant sätt, små sprickor och rispor som blifva första början till ländernas förderf. En annan ofta förekommande orsak till tandemaljens förstöring är, att många menniskor lättsinnigt använda sina tänder till saker, hvartill de ingalunda äro afsedda, såsom till exempel att knäcka nötter eller sönderskära och afbita andra hvassa eller hårda föremål. Äfven tandpetaren är skadlig för tänderna om den är af dåligt material eller användes hänsynslöst. Tandpetare böra helst vara af trä eller ben. Det är mycket skadligt att i brist på rigtiga tandpetare använda nålar eller dylikt. Det händer icke sällan att just de medel som användas till tändernas vård skada desamma i stället för att gagna dem. Sådana medel äro en del tandpulver som nog hafva den egenskapen att på kort tid göra tänderna hvita och rena men som dock i längden skada dem. Ett tandreningsmedel bör aldrig vara hårdare än sjelfva emaljen. Vissa tandtinkturer som utgifvas såsom välgörande medel för tänderna kunna genom sitt innehåll af syror så att säga upplösa emaljen och sålunda skada tänderna.
Äfvenledes bafve Vi beslutit och åt Kongl. Majrt i underdånighet öfverlemna!, att af de, genom vår särskilta skrifvelse af den 8 Augusti , anvisade medel, utbetala den förra Kongl. Famillens hos Svenska Staten mnestående énslcilta förmögenhet, stor 681,419 Rrd. 13 sk. 11 r., samt derjemte yttrat den underdåniga önskan , att Kongl. Majrt äfven matte använda dess Nådiga åtgärd , till hvad som kan erfordras, för att afbörda Svenska Stats-Verket all förbindelse, att, tili fyllande af förra Kongl. Famillens Underhålls-summa, 'årligen utbetala 3°j497 Erd. 4_3 sk. 3 r., hvarigenom sålunda Svenska Stats-Verket hädanefter mätte varpa skilldt ifrån all utbetalning till den förra Kongl. Famiilen. 10. §. 48o Den 9 Augusti 10.§. Sedan Kongl. Majit täckts 1 Nader tillkännagifva , att för afträdande!, af Hertigdöme! Pommern och Furstendömet Rugen, Sverige nu i skadestånd för de Krigskostnader, hvilka, genom' elen uteblifuä verkställigheten afKielerFreden uppkommit , erhåller en Summa af 3,500,000 Rid. Preussiskt Courant , hvaraf ICongl. Majit till Riksens Ständers Disposition velat Öfverlemna Två Millioner Rid. samma mynt, sedan' Öfverskottet afgått till de i Tractaten hestämda utgifter ; hafvaRiksens Ständer beslutit att dessa medel skola användas; no Till utbetalning af det Arf, som tillfallit f. d. Kongl, lyamillen, efter Högstsalig Hennes Majit Erike-?