Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. afskaffade den s. k. eliart.sigill.recognitionen, hvilken utgjorde en tillökning å den charta sigillata, hvarmed vissa handlingar liorde förses. Den crlades contant och särskild redovisning aflades för densamma. Genom antagandet af Frih. Oxenstjernas förslag, skulle nu återigen komma att införas en dylik särskild upphörd, den der väl skulle hära namn af ch.sig.afgift, men i verkligheten icke vore någon sådan, enär något slämpladt papper för de erlagde medlen aldrig blifvit anskaflädt. — Vid sådant förhållande och då man visste, att chartoe-sigillalae-recognitionen blifvit borttagen, just derföre att det var i hög grad olämpligt alt under namn af charta-sigillata hafva en afgift, som alldeles saknade denna egenskap, ansåg man sig böra bibehålla det sätt för stämplade pappersafgiftens erläggande, som nu äger rum, dymedelst att till hvarje handling erforderlige chartor köpas och annuleras. Sedermera uppstod fråga, huru conlrollerna öfver det stämplade papperets behöriga användande skulle kunna göras mera »fullständiga och verksamma, än de som hittills varit föreskrifne. Hvad Utsk. för vinnande af detta ändamål föreslagit, är, i afseende på chartans skiljande från originalhandlingen, ingenting annat, än hvad som för conlrollen å chartering af lysningssedlar till äktenskap redan är föreskrifvet; och när ett sådant undantag från det eljest vanliga charteringssätlet redan för ett slags handling äger rum, utan alt några olägenheter deraf försports; så trodde Utsk. sig icke fela emot formen, då Utsk. hemställde, alt enahanda åtgärd äfven måtte utsträckas till andra sådana handlingar, för hvilkas chartering en skärpt controll ovillkorligen var af behofvel påkallad. Lika litet som jag tror, alt någon skada härigenom kan uppkomma, lika litet kan jag dela åsigt med den ledamot, hvilken förklarat, alt hofrätterna skulle, genom antagande af Utsk:s första alternativ, få ett bestyr, som icke tillhör naturen af deras verksamhet.
Maj:ts pröfning, enahanda förhållande bör iakttagas, så att Konsistorium åligger i hänvisningen till besvärs anförande, som å utslaget tydligen bör utsättas, äfven införa, att den missnöjde, inom samma tid, som han eger sina besvär, efter hvad i hvarje ort är föreskrifvet, till Hofiätten ingifva, skall hos Konsistorium anmäla, att han ämnar öfver utslaget besvär anföra och derefter, inom trettionde dagen fiån sista inställelsedagen i Hofrätten, med bevis derifrån inför Konsistorium styrka, alt han sina besvär ingifvit, så vida desamma skola komma under pröfning; äfvensom att Hofrätten bör, jemte meddelande af hänvisning, i hvad ordning dess utslag i dylika mål dragas under Kongl. Maj:ts pröfning, föreskrifva klaganden att, inom den tid, som han sina besvär hos Kongl. Maj:t i underdånighet bör inlemna, hos Konsistorium anmäla sitt tillämnade ändringssökande och derefter, inom trettionde dagen från den dag, då de underdåniga besvären sednast skola vara ingifna, hos Konsistorium med bevis styrka, att han sin klagan verkligen fullföljt, vid äfventyr att, om något häraf underlåtes, vara all vidare talan i målet förlustig.” — Under förmenande, att den skyldighet, som sålunda är ålagd part, hvilken vill klaga öfver beslut i de mål, berörda författning afser, att nemligen hos Konsistorium dels inom viss tid tillkännagifva sin föresats i nyssnämnde hänseende, dels ock, inom ytterligare bestämd tid, efter det klagan bör vara fullföljd, med behörigt bevis styrka, att sådant verkligen skett, är både olämplig och öfverflödig, emedan Bih. till R. St.
— Potatismjöls beredning sker nog öfverallt efter ungefär samma metod; under september och oktober månad lär potatisen innehålla det finaste mjölet. Man väljer dessutom stora, stärkelserika potatisar för ändamålet. Under torkningen vänder man mjölet ofta, för att skydda det från att surna. — V i d inköp af ljusförråd bör man ungefärligen beräkna åtgången för vintern, emedan gamla stearinljus upplösas hastigare och rinna. •T » Husmoderlig almanack. Lamporna och deras skötsel. långa mörka höstkvällarne äro redan WgJ öfver oss, o c h lampan tändes med hvarje dag allt tidigare i fars studierum, v i d Innan årstiden blir för ruskig och kall, undanmors sybord eller för lexläsningen i barnakretstökar husmodern de sedvanliga höstgöromålen, beD e t kan j u därför i dag vara skäl att stående i byk, bak, radikalrengöring, bergning af posen. tatis, kål, rötter och frukt, inläggning af surkål m. m., tala några ord o m våra lampors utstyrsel o c h framtar den nedlagda pälsoch vintergarderoben; vård, o c h börja vi då m e d att litet orda om bereder potatismjöl, insätter innanfönster m. m. d. — lampskärmarne. För mindre hushåll, där brygghus äro svårare tillE n vacker lampskärm på en stilfull lampa gängliga för bykning, rekommenderas anskaffande af Huskvarna tvättmaskin, som ' visserligen kan anses kan nästan jämföras m e d en dyrbar o c h vacvara dyr (50 krono /), men som dock snart gör sig ker möbel. Den är dessutom ett a f de förebetald, emedan man aldrig behöfver någon främmande hjälp; naturligtvis bör man då äfven äga en mål, s o m väcker mesta uppmärksamheten i ett vridmaskin. Angående den sistnämnda påstås allmänt, rum, o c h som oftast beskådas, måhända p å att gummivalsarna blifva förderfvade af, att man grund a f sin ljusa färg. Enhvar, som tycker låter kläderna gå heta igenom dem. V i d användande om att se sina rum prydliga, offrar därför af Huskvarna tvättmaskin kan likväl det sistnämnda knappt undvikas, och kan jag försäkra, att det ej gärna litet på denna utgiftspost.
Jag frågar nu, om en Province, hvarest tillståndet är sådant, befinner sig i lyckliga omständigheter, och om välmåga der verkligen existerar, då land Imannen för en sådan skuldmassa måste betala 6 procents ränta, under det hans jordbruk icke gifver kanske mer än 2 procent, kanske ock ingen, när missväxt inträffar? Jag frågar, om icke välmågan då kan sägas flygtad, om icke nöd är för. handen? För min del ser jag icke någon annan möjlighet att förekomma ett ytterligare aftynande, än att bereda, i goda år, Den 4 December f. m. en tryggail afsättning, om ock till oändligt pris, af jordens prodijct, spanmål, för att, i svåra är, kunna få köpa den, utan lösen af en blodspenning. Jag tror för öfrigt, att Staten har lika stor förbindelse, att skydda individen emot hunger, som emot fiendtligt infall. Man kan fly för fiende och svärdsägg, men hvar skall man gömma sig för naturbehofvet? Staten är skyldig skydd, rättvisa och bröd åt sina medlemmar; hvilken af dessa nödvändigheter de sakna, äro de i ett högst olyckligt förhållande. När nu den enskilda kraften tryter, är det Statens pligt och bestämmelse, att hjelpa. Att detta kan ske, utan förlust för Staten, synes tydeligen hevisadt i min motion. Hvad angår det, sorn en värd Talare anfört om Konung Pharao, och hans spanmålslager, så vill jag för ingen del förbyta denna discussion, till en tvist cm Bibeln, hvari den värde Ledamoten säkert är mera bevandrad än jag. Jag vill blott göra honom den frågan, eller för att icke framkalla ett onödigt och obetydligt svar, blott till styrka för min sats erinra honom, ätt andra, tredje och följande årens spanmålsköp aldrig kommit i fråga, om ej magaziner funnits, emedan de hungrande undersåtarne, sådane förutan, redan det första året svultit ihjäl. Man capitulerar, så länge man kan. Man köper först för si - Den 4 December f. in. '99 na penningar; man afyttrar sedan sina lösören; derefter sin faslighet; och när man icke annorlunda kan uppehålla sitt lif, lemnar man i Egypten, hvad som är dyrbarare än detta, nemligen sin frihet.
D å de började i skolan, var det hon som förhörde deras läxor; att hon var ovanligt bildbar o c h hade ett godt hufvud, synes däraf, att hon med så liten underbyggnad dock kunde gå i land därmed, o c h säkert tillväxte hennes vetande i samma mån som barnens. T. o. m. latinska läxor förhördes af henne. Katekesen inlärdes ofta på det sätt, att hon läste den högt för barnen: de lärde sig då lättare. P å den tiden fick man plugga katekesen vid sju års ålder. H o n var äfven i alla andra afseenden en cxemplarisk tjänarinna. Skicklighet i sina sysslor förvärfvade hon med lätthet, både till följd af sin goda vilja o c h sitt goda förstånd. Särskildt i gardinuppsättning var hon m y c k e t framstående o c h gjorde detta bättre o c h fortare än mången tapetserare; det var som hade det legat i fingrarne. Så hade hon den ovanliga förmågan att vid storstädning ordna allt, så att det kom på sin rätta plats, b ö c k e r, papper m. m. Därför blef det o c k så, att intet kunde ske utan henne, o c h hela familjen blef allt mer beroende af hennes hjälp. Hennes husbonde gaf henne äfven det b e r ö m, att hon var som en » durkdrifven vaktmästare » att gå ärenden, då han en tid hade en befattning som gjorde en mängd sådana af nöden. Sålunda tjänade hon ett fjärdedels sekel till hennes husbondes död o c h kvarstannade sedan hos hans änka o c h söner. ' Blott en af dessa bildade eget h e m, o c h m o t hans hustru och barn visade hon städse samma tillgifvenhet o c h tillmötesgående, som hon visat h o n o m alltsedan hans späda år, o c h barnen återgäldade hennes tillgifvenhet i rikt mått o c h vande sig o c k som alla andra att städse vända sig till » F i a », hvilken alltid lika blid o c h vänlig aldrig kunde afslå en begäran. P å lediga stunder sysselsatte sig Sofi med läsning o c h läste med urskillning o c h intresse både resebeskrifningar, skönlitteratur o. d. o c h hade reda på allt.
Utsk. måtte taga frågan i förnyadt öfvervägande och förklarade att Utrikes departementet utan extra anslag lill den förevar, bristens betäckande ovillkorligen skulle förlamas i sin verksamhet och urståndsättas att vederbörligen bevaka hvad dess omvårdnad ålåge. Då det likväl förljöds att StatsUtsk. icke ämnade vid återremissens besvarande upptaga berörde framställning, än mindre göra något afseende derå : så afgaf K. M. den 3i Dec. 1840 en skrifvelse till StatsUtsk. , i hvilken, efter åberopande af de upplysningar Frih. Stjerneld under den y Mars 1840 meddelat Utsk. och med hänseende till hvad i ämnet sig ytterligare tilldragit, K. M. fästade Utskts uppmärksamhet på nödvändigheten att vid extra-statsregleringen taga förevar, anslagsfråga i öfvervägande; för hvilket ändamål t. f. Statsministern vore anbefalld att till Utsk. aflemna alla de ytterligare upplysningar, hvilka derutinnan kunde afgifvas. Den 11 Januari detta år utredde Just.ombudsmannens åtal inför Riksrätten, att den Barthelemyfondens skuld, för hvilken cabinettscassan borgat, utgjorde 60,000 r:dr Hamb. b:co, och tilltalades med afse - Den 27 Februari f. m. ende derå Frill. Stjerneld samt Hrr Ihre och Skogman. Under den 2g sistl. Jan. upplyste StatsUtsk., medelst nu lorevar, utlåt.
Mars inkomma med anbud till lefverering af Silfver vid medlet af September månad samma år, i poster af minst 5,000 R:dr, och ytterligare den 7 April beslutat, att Concurrencen om Silfvers anskaffande äfven linge utsträckas till Utländske Orter, och derom låtit utfärda annonce så väl i Inländska sorn ett af de allmännast kringspridde Utländska Tidningsblad, samt anbud tid efter annan inkommit å 20,000 Ducater i Guld, och inalles något öfver 240,000 R:dr Silfver; så hafva Banco-Fullmägtige af anbuden å Silfver, hvilka, med undantag af ett å i5o,ooo R:dr, voro å mindre betydeliga summor, under det Vexel-Coursen denna tid varierat från i36 till 14^ skill, per R:dr Hamburger Banco, antagit de flesta till ett pris af 136 k i4o skill, och sålunda erhållit den summa af R:dr 208,235: 24 skill. 11 r:st. sorn här ofvan blifvit uppgifven. Då desse åtgärder alltså icke befunnits tillräcklige för att ernå det önskade resultatet, hafva Banco-Fullmäglige under den 18 Augusti 183r beslutat samt genast gått i; författning oin införande ej mindre i Stockholms allmännast läste Tidningar, än äfven uti Abend-Zeitung der Beursen-Halle af en annönce att Banken till den 20 October 183 r emottoge anbud för Lefverance af Silfver motsvarande 700,000 R:dr Svenska Silfver-Specie, efter 1664 års myntfot, mot vilkor: Att Lefverancen skedde under loppet af år i832, 3 månader efter det tiden dertill blifvit af Banco-Fullmägtige uppgifven.
I lega, ehvad skjutsning utgöres från stad eller station å landet, erlägges i allmänhet pr mil 1 R:dr för hvarje häst, ersättning för åkdon af det i orten brukliga slag, äfvensom för seldon, häruti inbegripen. För den händelse, att sådana åkdon af bättre slag, som, enligt hvad ofvan är sagdt, böra vid postvägarne vara att tillgå, skulle af entreprenör vid bipostväg resande, på begäran, tillhandahållas, betalas för samma åkdon lega till lika belopp, som vid poststationerna. § 32. Vid befordring af resande eller post få, efter hvarje häst, två personer, postiljonen ibland dem beräknad, färdas, och en tyngd af 480 skålpund medföras. Denna tyngd beräknas sålunda, att en hvar åkande anses väga 180 skålpund med undantag af barn under tolf år, som beräknas till blott 90 skålpund. I afseende åter å medföljande skjutsdrängar, körningstiden, väntningspenningar, minsta väglängd, hvarför lega erlägges, och legans beräkning för öfrigt efter hvarje tillryggalagd full åttondedels mil, skola för befordringen å bipostvägarne gälia samma bestämmelser, som förut äro i fråga om befordringen å postvägarne upptagna. § 33. Vid station, der befordring till sjös, antingen utan, eller tillika med skjutsning till lands, förekommer, skall entreprenören fortskaffa post och resande sjöledes på det sätt och emot den lega, som vid entreprenadens ingående gällande taxa bestämmer. § 34. Vid hvarje station eger resande erhålla herberge och för öfrigt alla sådana förnödenheter, som, enligt nu för gästgifverierna gällande föreskrifter, skola derstädes vara för resande att tillgå; och skall den person, som har gästgifverieller skjutshållningsbestyr sig uppdraget, vara föx^sedd med de för hvartdera af dessa bestyr nödiga byggnader. § 35. Entreprenör vid bipostväg är berättigad att, jemte skjutsningen, öfvertaga gästgifverikållningeu, om Kongl. Maj:ts Befallningshafvande Anner honom dertill tjenlig. I motsatt fall uppdrages gästgifverikållningen åt annan person. 20 Sammans.
Departementen blifvit indragne samt de på Ordinarie Staten derstädes tjenstgörande personer placerade till tjenstgöring vid de återstående Departementen; och, genom hvilken reglering, Löner för de sista sex Månaderne af detta år, blifvit till ett sammanräknadt belopp af 3,o43 R:dr 22 sk. besparade. Verkställd Revisorerne hafva granskat de öfver General Assistence Contoirels granskning Lånerörelse uprättade och afslutade Hufvudböcker för åren i83o och sistMnce Cari!83i, hvilka befunnits ordentliga och hvaraf Revisorerne inhämtat förhållandet med denna Inrättnings Inkomster och Utgifter. ^liren^sio Inkomster. Serskilde afgifter för löste Aflöning och Pensioner 2Ö,o56: i. 7. 27,642:20.11. 4 Vid jemförelse emellan Inkomster och Utgifter åren i83o och i83i, visar sig att Utgifterne Öfverstigit Inkomsterne: år i83o med Summa R:dr 19,792: 16.— Provisoriska utbytet af den för General Assistance Contoiret begagnade Egendom mot den Stockholms Stad tillhörige Egendom eller f. d. så kallade Hessensteinska Huset. Sedan Secreteraren vid Öfverståthållare Embetet, G. A. Stridsberg, Provisoriskt uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, i underdånighet förklarat sig vilutbyte af deri lig, att i General Assistance Contoirets ställe, öfvertaga och bedrifva eUJörAssistanPant-Lån-Inrättning här i Hufvudstaden, samt, i bland annat dervid fästat det förbehåll, att den Egendom, som af General Assistance ConloiEgendom ret begagnas, skulle med alla tillhörande Byggnader till honom för ifrå- mot den gavarande ändamål uplåtas; Och Kongl. Maj:t, i anledning häraf, i Nåder Stockholms godtfunuit infordra Stockholms Stads Drätsel Commissions utlåtande:
Förfallne betalning f eller till örfallande. Summa Capital. Capitalafbetalningar Räntor. Banco. 6,000 Contre-Amiralen Wirgin, med 4 proC. ränta 6,000 38o — 6,38o — 6,000 " f. d. Landshöfdingen A. Adlers Ryttmästaren Reuterskölds ar procent ränta »arre, nu mera vingar, med 5 1,000 3oo i,3oo 7,5oo Örebro Läns Hushållnings-Sällskap, tills vidare räntefritt . 5oo 5oo . 5oo Upsala Läns CorrectionsArbets hus-inrättning, med 4 procent samt Invalidränta 333 16 36 44 5 37o 12 5 3,ooo 'Röksmarks Telgstensbrotts-Interessenter, räntefritt tjOOO — - . 1 1,000 — 15,ooo Malmö Hamnbyggnads-Direction, räntefritt Ar i833 begynna afbetalningarne å detta Län. 5,ooo Brukspatron Eckerman, med 4 procent ränta. 5oo 200 700 4,ooo — Dito Dito med 3 procent ränta. 1,000 120 1,120 1,000 Cornetten Mannerhjerta, räntefritt 1,000 1,000 45o Hallands Hushålls-Sällskap, med 4 procent ränta 3oo 3o 33o 2,000 - — Fabriksidkaren Hummel med 3 procent ränta. 1,000 60 1,060 1,000 Manufacturisten Wallin, räntefritt 800 —■ 800 5,ooo — ÖfverDirecteuren Strömstedt, med 3 procent ränta i5o i5o 56,45o| -1 — Summa | i3,433j i6| -1 i,276|44| 5I l4,7I°| l2| 5 Betan kanden, N:s aÖ2 , i5j. 241 gar å FörsIagsSurnmorne, ersättas af nästa års anslag under nämnde Titel.
Jag föreställer mig nemi. att det är ungefär samma förhållande med hufvudgrunderne eller principerne för upskaltningen af de hemman som skulle roteras och berustas för 150 år sedan, som det troligen blir om 150 år härefter med grunderne för den upställning af indel ta armeens befäls-boställen hvilka tillämpades i och för lönregleringen år 1833. Det blir troligen omöjligt att då utreda orsaken hvarföre denna upskattning skedde utan alt något tecken till någon allmänt gällande ledande princip, deri återfinnes. Vi veta att upskaltningen Den 5 Augusti. 89 af dessa boställen skedde af olika komite'er vid olika regementen, och att hvarje komité sjelf bestämde de åsigter af reg:tets intresse, hvarpå upskattningsprincipen grundades. Delta gjorde att, alltefter principens olikhet, upskattningsvärdena blefvo än för låga, än för högt uptagne i förhållande till boställenas verkliga värde. Della veta vi nu, ty det är icke mer än 20 år sedan, men efter 150 år sedan skulle jag tro att dessa förhållanden äro glömda, ty traditionerna fortplanta sällan sådane tillfälliga biomständigheter som beröra en vigtig fråga endast ögonblickligt. Ett ungefär dylikt uphof hade säkerligen äfven, till stor del, de principer, som upskattningskommisionen lade lill grund för sitt handlingssätt då den bedömde huru mycket ett hemman skulle erhålla i ersättning för den rustning som det skulle utgöra för 150 år sedan. Jag vill derföre icke ens försöka en utredning af dessa grunder, som synas hafva varit ganska vacklande, ehuru Gr. Mörner hufvudsakligen grundat sin reservation på det tvetydiga resultatet af ett dylikt, i min tanke misslyckadt, ehuru förtjenst fullt, försök. På den sidan jag står i denna fråga finnes dock ett ovedersägligt faktum, nemi. Carl XI:s bestämda löfte om ”sonlogement”, att detta löfte är ett faktum måste å andra sidan medgifvas. Men hvar finnes väl något bestämdt faktum på den andra sidan, som utvisar alt detta löfte någonsin blifvit upfyldt?
Fourage-Passevolance, angående befrielse för Rusthållare från erläggande af, samt motsvarande anslag af Stals-medel för hästarnes öfning under fredstid. 1. R. 190. Se vidare Stals-Ulskottets Betänkande N:o 73. Fredin, t. f. Stats-Commissarie, angående uppdrag ål honom att upprätta förslag till en rikshufvudbok efter ny, förbättrad plan. Se Stats-Utskottets Betänkande, N:o 206. Freese, skeppsombudsmannen vid Stockholms sjömanshus, J. S., angående ersättning åt honom för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks kronoutskylder. Se Skeppsombudsman. Freidenfelt, Fredrik Daniel, yttrande. I. 312. Fridened-Brogården, angående upplåtelse af en förre skogvaktarebostället tillhörande jordrymd till plats för skolhus åt Frideneds församling inom Skaraborgs Län. V. B. 139. A. 159. VI. E. 73. ( 61 ) Fromma stiftelser oell faltiginrältningar, angående förvaltningen af. I. 384. R. 385. VII. B. 189. A. 226. Fryxell, Professor Anders, angående prägling af Riddarhusets stora medalj i guld för att honom tillställas. Se Medalj. Frälsehemmanen i Halland, de utsockne, angående utredning af förhållandet med deras roteringsskyldighet m. m. Se utredning. Frälseman, om upphörande af dess serskilda forum. V. B. 168, 191. A. 469. — angående förmyndares förordnande för dess harn och arfvingar. Se Rättegångs-Balken 8 Capiilet 2 § 8 mom. Fullmakt, angående beskaffenheten af länsmän. Se länsmännen. Funck, Friherre Fredrik Alexander, yttranden. VI. 516. Furubacka kronopark, angående upplåtelse af densamma åt Marums, Vinköls och Härlunda socknar. Se kronoparken Furubacken. Fylleri, angående förändring i Kongl, förordningen derom af den 16 November 1841. II. B. 206. A. 219.
Dä eniedlerid 3N8laget8 lieliökliglist, ätniin8tone till 83N1N13 lielojifi, 80111 liltilia, vöre al' erfarenlieten 8t^rli, mon det livar^en liorde Ujif>för38 fiä 8t3t eller linnde till 8itt erforderliga lielojiji lie8tänima8 förr, än n^ 8tadga oin Fattigvården lilikvit ak Kongl. Nagt f:>8t8tälld, liein8tällde D6f>artement8-Llieten, att 8amnia summ» af 10,000 Il:dr ärligen matte för ändamäleb fä äskas ak Diliets 8tänder, att till nästa Kilisdag ntgä f>ä samma villior, 80111 1iittiil8 varit gällande; till livillien af 8tat8-Kädet8 öfrige Dedamöter understödde liemställan Kongl. Naft lieliagade lemna 8itt fälliga liitall. 2^:0. Vid 1835 ärs reglering med lonerne af alla grader inom Kongl. IVlafts (lanoellie, tiade en ärlig sfiortel-ersättning, 8tor 61 Il:dr 22 8li., ldifvit tillerliänd Laneelli-Dosten vid Kongl. Dililiotlieliet F livillien er8ättning liittids legat emlietsoell tjenstemännen vid sagde Lililiotlieli till 1a8t. Dä liliväl delilia sfiortel-ersättningar, tillerliände andr» Valitlietjente vid Kongl, (laneelliet, lilitvit vid 8i8t förflutna Ililisdag ä Vllmänna Indragnings8 ta ten ujijilörde, liar Libliotlielraiien vid Kongl. Di liliotlieliet x/. >/. F/'ivv>/vM/r i underdänigliet anliällit, att Kongl. Naj:t mätte till Ililiet8 8tänder afläta Nådig
Jag greps af en hjelplös förfäran. En olycka! – Jag hade icke en tanke på att jag ens kunde få veta af hvad art. Jag böjde ansigtet ned i mina händer utan att yttra ett ljud. Jag stod ju utanför; jag var ju främmande för honom. ”Tag dem det dog ikke saa nær.” Icke? När det hvarken fans tröst eller förtroende! Endast att tiga tiga. Han kunde icke säga hvad det var. (Naturligtvis, det visste jag ju.) ”Nej, nej!” – Jag gjorde ju heller inga frågor. Jag ville ingenting veta. Men det gjorde mig så ondt. Han bad mig berätta något, som kunde slå bort hans egna tankar. Hur skulle jag kunna sätta mig till att berätta just då! Sammansnörd som min strupe var af ångest. Men han började berätta sjelf. Om gamla saker, för att slippa tänka på det nya. ”Er det ikke mærkværdigt med hvilken Ubesindighed man kan give sig i et andet Menneskes Hænder!”175 ”Jo, det är märkvärdigt.” ”Men det gamla hänger i en, trots allt. Man tänker i grunden alltid att man skall gifta sig, man anser det nödvändigt.” Och så fortfor han att berätta. Som helt ung hade han, trots det att han höll så mycket af sin älskarinna, alltid den tanken att han framdeles skulle gifta sig med någon blid och blond ung dansk flicka. ”Vist skal du gifte dig,” sade älskarinnan. Det var en dansk fröken. Hon var blond och såg rätt bra ut. De blefvo visst bekanta i Rom under hans rekonvalescens. Han hade legat i typhus. Var då 29 år. Han hade en gång frågat henne – fröken Stjern eller Stern eller Sterne, hvad det nu var, hur gammal hon var, och hon hade svarat 18 år. Han fick sedan veta att hon var 21, och han tyckte illa om henne för det hon ljugit. Han tyckte icke 21 år vara en så hög ålder att hon behöfde blygas derför. Under tiden han låg sjuk i Rom var det som om han fått andra ögon att se älskarinnan med. Han blef kall och kritisk gent emot henne, han kände nästan vämjelse för hennes ömma bref, ty hos honom sjelf var all könsdrift liksom utsläckt.