Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 26, önskade jag dock få fästa Utskts uppmärksamhet på några olika åsigter i ämnet, i händelse af en återremiss. Jag kan ej gilla Utskts förslag i 6:te punkten, att då en entreprenad-anstalt för en del af ett skjutslag är inrättad, skjutslegan för hela skjutslaget dock skall höjas till 24 sk. milen och entreprenören tillgodonjuta öfverskottet å skjutslegan för de hemmansägare, som sjelfve bestrida sin skjuts; må desse åtnöja sig med den nu gällande skjutlegan, såsom nästan enda medlet alt befordra entreprenad. Men att entreprenören deremot skulle hugnas med en del af de skjutspenningar, som hans granne med sina hästar förtjent, är Den 10 J u 11 i c. ra. obilligt och skulle ofelbart leda till afundsjuka, förargelse oell möjligen våldsamheter emot blifvande entreprenörer. Min önskan vore att skjutslega!) icke under något villkor höjes öfver 24 skper mil å landet samt 28 sk. per mil i staden; men i de fall, som Utsk förutsätter i g:de punkten, nemi. då af locala eller andra tillfälligheter vid något skjutslag det finnes bevislig!, alt entreprenad ej för den ofvannämnda skjntslegan kan tillvägabrigas, och då det dock vore billigt att för dessa skjutsskyldiga bereda någon lättnad, får jag föreslå, att Konungens Hef:h:de hos K. M. göra underd. hemställan, alt skjutslega!) utan entreprenad å dessa ställen må höjas lill högst 20 sk. milen; härigenom erhåller den ene parten, den skjutsande, en lättnad, ulan att den andie parten, den resande, för mycket betungas.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1S62. icke, är ock en fråga att afgöra, och fartygen skulle således blifva fregatter eller korvelter, så vida de ej helt enkelt skola kallas »Krigs-Angfartyg», såsom här efteråt sker, med tillägg af det antal kanoner, hvaraf bestyckningen utgöres» »En annan fråga af största \igt att bestämma är den förut antydda om hvad bestyckning bör å våra krigsångfartyg användas. Med afseende på pundigtalel eller tyngden af den projektil, pjesen kastar, är väl gifvet, att detta bör vara det största och verksammaste, som ombord på fartyg kan med fördel begagnas och handteras. Med hänseende deremot till antalet pjrser ombord på hvarje fartyg, så mäste detsamma bestämmas af de dimensioner å fartygen, som för våra farvatten anses mest passande, under iakttagande, att dessa med tillräckligt tjocka plåtar beklädda fartyg ovillkorligen mäste hafva egenskaperna af snabbhet och stadighet, samt att å dem få uppställas endast så många kanoner, som med lätthet och skyndsamhet kunna serveras Af dessa fordringar blir sannolikt en följd, att fartygen ej komma att föra mera än kanske 12 å 16 kanoner; men ett dylikt fartyg, i allo utrustadt såväl till personal som materiel på bästa möjliga och tidsenligaste sätt, blir en krigsmachin af vida högre värde, än som hittills plägat tilldelas nämnde kanonantal. Afven i afseende på kostnaden blir detta fallet, och Sverige bör derföre, åtminstone vid första uppsättningen, icke, så alt säga, taga för sig för mycket, helst jemväl en mindre materiel af den fullkomliga beskaffenhet, som åsyftas, blir, jemnförd med andras, ganska verksam, och kostnaderna för densamma, hvilka oundgängligen måste på kort tid bestridas, rätt betydliga. Efter ofvanuppgifna kanonantal antages nemligen, att för denna del af Sjöförsvaret skulle erfordras 6 ä 8 krigsångfartyg, antalet beroende på de ombord på desamma använda kanoners vigt och pundigtal, samt dessutom 4 st. stora Segelkorvetter, försedda med ångkraft; till exercis, längre resor under fredstid och transporttjenst under krig, jemte 2 mindre fartyg till öfning af skeppsgossar och jungmän.
N:o gi. holm, till följd af Kongl. Brefvet den 17 December i83r, ifrån Kongl. Krigs-Collegii Stat öfverflyttats på Svea Arlillerie-Regementes, blifvit vidtagen, bar General-Fälttygmästaren tillika, till uppförande å Stat, föreslagit det Tyg-Stats-Compagnie af 58 man, hvaribland 2:ne Förste och 3:ne Andre Constaplar, hvars organisation, genom Kongl. Brefvet den 3 December 1831, blifvit i Nåder beslutad. Varande det uppgifna tillökta behofvet, i följd af förändringarne med Tyg-Stateme ech tillkomsten af nämnde Tyg-Stats-Compagnie, 2,40g.- 5.— ' Tillsammans 21,16g: g. — Eller, efter afdrag af den i någre anslag uppkomna minskning, med sammanlagde 83: rg. 6. Den i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition upptagne tillökning af 2i,o85: 37,6. jemte 74 i tunnor spanmål. Då detta vapen vid sisllidne Riksdag erhöll betydliga tillökade anslag, skulle det väl å ena sidan synas billigt, att Stats-Werkets inskränkta tillgångar icke vidare ålitades för samma ändamål, men å andra sidan torde icke kunna nekas, att, vid den förändring, som med Artilleriet egde rum, då Konungens f. d. Eget värfvade Regemente upplöstes oell ArtilleriRegementena till en del erhöllo en förändrad organisation, några års erfarenhet erfordrats, innan det kunnat visa sig i hvilka delar ytterligare jemkningar äro behöflige.
Häraf följer, att efter de beslut, sorn nu af R. o. Ad. blifvit fattade, den här föreslagna åtgärden skulle i högst betydlig grad föröka vederbönde tjenstemäns göromål; och <l;i vid denna riksdag K. M:s nåd. prop., om förbättring i landlstatens lönevilkor, ej blifvit bifallen, anser jag att, enär en sådan fördel blifvit afslagen, man ej borde pä samma gång föröka göromålen för ifrågavande tjenstemän. Det är pä denna grund som jag i sakens närvande skick funnit mig ej kunna tillstyrka bifall till denna punkt. Frih. Cederström: Det är visserligen icke något nytt i Sverige, att hafva flera uppbördsstämmor. Sverige har fordom haft sin sommarskatt sin tionderäkning påräknad af spanmålen om hösten, sin uppbördsstämma senare i November för öfriga persedelräntorna och slull. sin reststämma i Mars. Nyttan af flere stämmor är otvifvelaktig — alldeles otvifvelaktig; och om så kunde inrättas, i afseende på räntornas utgörande, att de fördelades uti ,'2 på hvarje månad, så är jag öfvertygad om att allmogen för sina räntors utgörande ej skulle finna någon svårighet. Det var ej någon svårighet för allmogen att förr sommartiden erlägga en del af den ordinarie räntan, utom spanmålen, hö, smör, ost etc. och att om hösten samt vintertiden erlägga de öfriga prestationerna ; men att göra en uppbördsstämma om bosten endast för kontanta penningar och bevillningsmedlen, det bestrider jag såsom en orättvisa; hvilken egentligen drabbar embetsoch tjenslemännen hvilka skulle i November månad erlägga bevillning för sine löner, och Staten derigenom få ett alldeles opåräknadt förskott på statsinkomsten att fylla oförutsedda brister. Det går icke an, ty Staten har sedan 1809 varit sä ordnad, att ingen enda skilling af uppbörden varit att deponera under uppbördsåret. Staten skall vara reglerad för vissa liggande medel, som skola räcka från lista Maj det ena året till lista Maj det andra. Sådan var meningen 1809, och sådan bör den fortfarande vara. I afseende på Gr.
helst, hvad kommissarierne beträffade, desse, enligt Banko-reglementet, äro bestämdt förbjudne att innehafva tjenst vid annat verk, hvilket äfven för flere af tjenstemännen i de öfrige graderne vore en omöjlighet i anseende till beskaffenheten af deras befattningar och i allt Banko-V Iskotets Vt/dtandej N:o 80. 3 fall icke skulle lyckas för dem, som förut uteslutande åt bankens tjenst egnat sin båsta och kraftfullaste tid , syntes det både med rättvisa och billighet vara öfverensstämmande att banken, sorn genom tjenstemännens frivilliga åtagande att på lediga stunder besörja sedelskrifningen, under tidernas längd vunnit högst betydliga besparingar i forvaltnings-kostnader, genom möjligheten att undvara en eljest erforderlig talrikare tjenstemannapersonal med åtföljande förhöjd aflöningsoch pensionsstat, samt dessutom, i följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut om småsedlarnes indragning, ytterligare beskäres en årlig besparing af cirka 40,000 r:dr banko, åt dtss tjenstemän meddelade ersättning för ifrågavarande inkomst, hvilken de genom nämnde beslut sage sig beröfvade; i sammanhang med hvilket allt uppmärksamhet fästats derå att, efter hvad så väl denna, som föregående riksdagars för hand lingar ådagalade, Rikets Ständer städse följt den åsigt, att i de fall, der den enskilde tjenstemannens inkomster, äfven då de varit af mera tillfällig natur, fått vidkännas minskning eller afkortning, såsom följd af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vidtagna beslut i allmänna ärenden, ersättning derför borde af staten honom meddelas, och att dylika ersättningar blifvit beviljade icke allenast åt tjenstemän inom andra publika veik, såsom t. ex. åt tullverkets samt Hotoch Borgrätternes tjenstemän för förlorade sportler och således för en inkomst af helt och hållet tillfällig beskaffenhet, utan äfven åt tjenstemän inom sjelfva bankoverket, såsom exempel hvarå anförts, att medaljören G.
St. skulle besluta att kreditiv icke skall beviljas Hypotheksföreningar, utan i stället att lånefonden för publika papper blir så beskaffad, alt Hypotheksföreningarna emot obligationer kunna uptaga lån å samma fond, så anser jag, att föreskriften i 204 § i Banko-reglementet bör förändras. §:n innehåller nemi.: ”1 denna lånerörelse får ej någon häfta för mera såsom låntagare än sammanräknad! 20,000 r:dr b:co, ej eller för större belopp i borgensförbindelser än denna summa.” För Hypolheksföreningarna skulle, för det fall jag här förutsatt en summa af 20,000 r:dr b:co vara alltför ringa. Under förutsättning, att R. St. besluta alt Hypotheksföreningarnas kredilivrätl skall uphöra, anhåller jag om återremiss för vinnande af ändring i 204 § Banko-reglementet. R. o. Ad ansåg de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. Frih. Palmstjerna: Jag känner icke den grund, efter hvilken Utsk. upgjort fördelningen af de 8,000,000 r:dr, som i och för Diskontverkets utlåning blifvit anslagne. Mig synes som rörelsen inom Skåne, Halland, Blekinge, samt Götheborgs och Bohus län är jemförlig med rörelsen inom öfrige orter i riket, och Den 16 April f. m. 44» ali summan med hänsigt dertill och till folkmängden icke blifvit rigligt fördelad. Den anslagna summan borde i förhållande till folkmängden fördelas med omkring 02 proc. för Diskontverket i Stockholm, omkring 20 för lånekont. i Götheborg, och något öfver 15 för lånekont. i Malmö, samt, i händelse ett lånekontor inrättas å Gottland, något öfver en proc. Jag föreställer mig derföre, att när 5,000,000 r:dr blifvit föreslagne till Stockholms lånekontor, återstoden af hela den föreslagna summan hör fördelas emellan lånekontm i Götheborg, Malmö och det blifvande å Gottland, ungefärligen i mån af hvarje distrikts folkmängd.
H0FFMANNS P ia ia n n o ofabrik OCH Magasin, I P 5 0 Regeringsgatan 5 0. | O b s. Generalagent för verldens] första pianofabrik [032]. 0 bestående af Kaffeoch Teserviser, Brickor, Brödkorgar, Bordsliill, Ljusstakar m. m. | J Träskulptur V V V '. ' V V Målningar V '. ' V '. ' O E H TILLSÄNDES Helsingborg N I. " ^ Ö H t&amp;fir Nordisk Konstoch SJöjdutstäl ning M O R I T Z bestående af Skrifgarnilyrer, Cigarraskfat, Ljusstakar, Klockställ ta. af F E R D. P &amp; S O N S, NEWYORT. i DU N Ovilkorligen Alldeles nytt! den nyttigaste (Tlie Patent Darning Weaver) för stoppning af strumpor, duktyg ra. m. Utfaller apparaten icke till belåtenhet, taga vi honom till baka, om han portofritt återsändes. Sändes portofritt till landsorten emot insändande af Oumbärlig i hvarje hem. Sparar tid och ögon. Gör strumpstoppning till] ett nöje. Iragar duktyg och servietter utmärkt vackert. Obs.! Julklapp. Order emottagas äfven genom IDUNS UTSÄTTNING SBYB A, Stockholm. T R A D E MARK. m. viset. — 1 | U Stockholm Stnregatan F E E C Y F. Z.UCK Stockholm &amp; ö:o. 8. [659] I B_B B - • » S^. På Adolf Bonniers förlag utkommer till Julen: o i • n pii En samling råd ocli upplysningar för hemmet och hushållet. Bearbetning från tyskan af O. H. I&gt;. Ur det rika innehållet anföra vi: Våra näringsmedel oeh deras näringsvärde. Inköp af näringsmedel. De råa näringsmedlens förvaring. Inläggning och konservering. Näringsmedlens tillredning. Vattnet i hushållets tjenst. Kokkärl och husgeråd. Arten och beredningen af olika slags blandningar. Spiseln och kakelugnens skötsel. Ordningen i hushållet. Tvättens behandling.
Ständer mätte såsom byggnadshjelp för lviors uppförande anslå en summa af 100,000 R:dr Banco, att, på uppgifvet sätt, Rie-egarne tilldelas, samt under vilkor, att beloppet för ane Kior och en Loge ej; måtte öfverstiga 100 R:dr samt för ert Kia med Loge 5o Krdr, och det andra, alt den lindring i Be v i Ilning ert efter 2:dra Artikeln måtte bestämmas, att under de 10 första åren, sorn Rie-byggnaden bevisligen för sitt ändamål begagnas, jordegaren er lader endast 1 i stället för 2 R:dr i bevillning å hvarje rooorde af dess egendoms uppskattningsvärde; likväl borde denna lindring ej af en odi samma egare, eller, då flere jordegare eller en hel by förenade sig om upphyggandet äfen Kia, för deras sammanräknade egendomsvärde få till» godon jutås efter högre belopp än för 10,000 R:dr» Uti Motionen b Hägde anföranden hafva flere Ledamöter intygat dea stora nytta och fördel, sorn genom inrättande af Kior för landet skulle beredas, och motionen, på sådan grund, understöd!; dock bär Herr ver» llolmihausertj M. ansett, alt beviljandet af byggn a ds-ersät t wing, sä - 8 Siats-Utskottels Utlåtande N:0 lS3. som en utväg alt befrämja Riors uppförande, icke medför någon garantie att dessa byggnader sedermera verkligen användas till detta ändamål, hvaremot om en lindring i Bevillningen Rie-egarne tillädes, dess beviljande komme att noga pröfvas vid Beredningsoell Taxerings-Comiteerna; att i öfrigt skoglösa orter borde tillerkännas en större del af fastighets-bevillningen, samt att den föreslagne maximi-summan to.ooo R:dr af fastighetsvärdet måtte nedsättas till 6000 R:dr , enär en uppmuntran i detta hänseende egentligen borde beredas för allmogen; hvarjemte Herr Bruncrona, G. A., lillkännngifvit, att Kongl. Majit, redan år 1821, anslagit en summa af 10,000 R:dr att utgå i prcemier af 100 och 200 R:dr till dem, som, inora slutet afår 1822, på sine egendomar inrättat sädestorknings-machiner af hvad slag som helst, och skulle de mindre praemierne tillfalla dera, som kunde torka minst 6 tunnor säd om dagen, samt de större dem,som toikade en dubbel qvantitet; att inom den bestämda tiden <j5 anmält sig till erhållande af de mindre och 13a till d« större praemierne; hvarigenom, då beloppet mer än 3 gånger öfversteg den anslagne summan ,
Jag vet i sanning icke, hvarföre sådant skett, synnerligen vid detta Riksmöte, dit vi ingalunda för ett slikt ändamål blifvit kallade. Lika litet jag ser någon orsak, att 592 Den 27 Maji. upplåta (le få återstående spillrorna af våra rättigheter, lika mycket är jag öfvertygad om skäligheten, att både nu och vid kommande Riksdagar bibehålla och försvara dessa spillror, såsom ett bevis på hvad vi fordom ägt. — Hvad den föreslagne National-representation angår, så, långt ifrån att klandra det minsta af Betänkandet, har jag med mängden, med största nöje, läst och afhört så väl detsamma, som Friherre Ehrenheims särskilta yttrande, hvilket, om möjligt är, än mera ökat vår beundran för hans snille, redlighet och förträffliga hjerta. Men jag tror icke att tiden ännu är inne till antagande af detta nya representationssätt, likasom jag vågar försäkra, att, om ock Ridderskapet och Adeln skulle detsamma gilla, de öfrige RiksSlånden dock aldrig uti lika beslut iugå. Herr Manck af Rosc?ischöldj Eherhard: Jag har redan i ConstitutionsUtskoltet reserverat mig mot Dess förevarande förslag, som jag icke tror uppfylla Nationens väntan, och tidell varfvets fordringar. Jag är således icke pligtig all nu försvara detta förslag. Men det må dock tillåtas mig besvara de af Herr Friherre Boijes anmärkningar emot detsamma, i afseende på hvilka jag ej är af lika mening med honom. Herr Friherren anser bästa medlet till förminskande af den representerande Adelns talrikhet vara, att stadga en ålder af 35 år, som vilkor för inträdet på Riddarhuset. Han förmenar, alt vid a5 år äro passionorne mycket starkare, och svagheten för lycksökeri Den 27 Maji, 393 större. Men det finnes en passion, som man Lorde önska aldrig minskades, och det är den för Fäderneslandets interesse. Denna passion är merendels lifligare vid 25, än vid 35 års ålder; sedan öfvergår denna känsla ofta mera till raisonnement.
Anlednin hvarföre de icke tillämpas, är den, att borgenärerne icke påyrka det och att det i allmänhet är en viss kommiseration med gäldenären. Jag tror att om stadgandet i detta afseende med fullt allvar tillämpades, så skulle det vara tillräckligt strängt. Hvad beträffar Hr Hjertås anmärkn. att man icke bör afskräcka en person från att göra konkurs, så tror jag icke heller att man bör upmuntra dertill. Om en liten ignominia eller skam hvilar på cessionanten i opinionen och således äfven i lagstiftningen, ty denna sednare bör vara bygd på den förra, så ligger deri icke något ondt, och hvad angår den ringa olägenhet gäldenären har deraf, så får man taga i betraktande alt denna drabbar en person ensam, hvaremot han genom sin cession åstadkommer olägenhet för kanske flera hundrade personer, som äro hans borgenärer och som genom hans konkurs kunna försättas i elände. Jag tror således att någon anledn. till ändring icke förefinnes. Då härefter propos. till bifall å förevide punkt af Utslcs Betänk, framställdes, ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Frib:n o. Ordf:n förklarade, att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. De öfriga punkterne af förevide Betänk, blefvo utan discussion af R. o. Ad. bifallne. Deri 22 April. 357 Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöler, Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Elron.Utslcs d. 15 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 12, i ani. af väckte motioner derom, att kronobrefbäringen dels måtte öfvertagas af postverket och bestridas på Statens bekostnad, dels verkställas af enskilde, men kostnaden derför ersättas af Staten efter bestämmande af HäradsRätt och K. Befhide, dels att all i mantal satt jord måtte efter hemmantalet lika deltaga i kronobrefbärrngs-skyldighetens utgörande, dels ock slutligen, att ett förslagsanslag måtte anvisas och ställas till K.
Stander skulle finna nödigt, att en fullständig undersökningafwederbörande mä anställas, till utrönande af beskaffenheten utaf sä wäl wederiags som behaglig lids förlänings spannemälen, pä der Riksens Ständer mätte i en framtid komma i tillfälle att derom erhälla en tillräckelig och nödwändig kännedom. Stockholm den 17 Februarii 1810. Pä Högt. Riddoch Adelns Pä Högw. Preste-Ständ. Ledamöters wägnar LedamblcrS wägnar Llses kleming. Weideman. Pä s te Band. s dra Afd. 89- iZ42 Den 26 Zebruarii Pä Wällofl. Borgare-Ständ. Pä Hederw. Bonde,Stand. Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Ln^el. ^näers Eriston. K. kröäelius. Tranfumt af Protocollet, häsilt hos Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskott den 17 Februarii 1810. S. D. Rörande Indragning af Wederlags och Behaglig tids förlänings-Spannemäl, utlät sig Herr Biskopxen» m. m. Doctor ^Veistmsn, att som Herr Dcctorn och Biskoppen förnummit att uti det Wälloft.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Pension • örn förbättring å. Se Löneförbättring. Personliga skyddsafgifleiu om användande af dess halfva, belopp till folkskolornas understöd. Motion N:o 273. Stats-Utsk. Utlåt. Pianclievei h, om anslag till fortsatt lifgifvande af »Fordna och närvarande Sverige». Motion N:o 140. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. 34 Pöiciä; angående underdånig anhållan hos Kongl. Majit att Dess Regering må i samverkan med andra Stater, som garanterat Wiener-traktaten, i diplomatisk väg påyrka återupprättandet af Konungariket. Motion N:o 311. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Pomologien, om tryckningshjelp för lifgifvande af en handbok med plancher i Svenska. Motion ,N:o 91. Stats-Utsk. Utlåt. Ro 139 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. Porslin, angående nedsättning i skyddstullen för. Motion N:o 263. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. Ris 13 och 19. R. St. underdån. Skrifv. Prebemie-iieHiman, angående undersökning om tillkomsten af de s. k. samt jordar och boställshus, sorn äro anslagna åt vissa lärare vid äldre elementar-läroverken. Motion N:o 137. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 81 och Mern. Prest , om tillåtelse för enskild att anställa särskild prestman till upprätthållande af gudstjenst i orter, som från församlings kyrka äro mera aflägsna. Motion N;o 183. Lag-Utsk. Utlåt. N:o 44 och Mern.
Allm. Besv.- och Elon.-Utskottets Betänkande, Nio 109, Vid della förevetande, oell då Kongl. Majrt, på sålt förut Llifvit nämndt, redan tillkännagifvit Dess Nådiga åsigt i denna fråga, samt jemväl lofvat, att, efter sig företeende anledningar, deröfver i Nåder besluta, att detta förväntade tillgörande må afvagtas, utan att Rikets Ständer ega någon behöflig orsak lill digifvande af annan opinions-yKring, än den, att kol-handeln bör foga sig eftrrr nu gällande vilkor och sladganden, intilldess frågan om frihet eller fortfarande inskränkning blifvit i Nåder slutligen afgjord; i anledning hvaraf jag vördsamt tillstyrker, att motionerne i afseende på kol-handeln icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 2:o Om T ack jerns A ian del. Genom allmän • Med föranledande af hvad sålunda redan blifvit af Kongl. Majrt i Nåder föreskrifvet och vunnit verkställighet, lärer ingen ytterligare önskan vara behöflig elier ens lämpligen kunna i underdånighet framföras, i afseende ]>å obehindrad tackjerns-försäljning inom Landet, hvarföre jag, i afseende derpå, bordt afgifva det tillstyrkande, > att de delar af motionärernes framställningar, som angå förevarande ämne, måtte lemnäs utan tillgörande.
Men nu hoppas författarinnan att, sedan dessa profstycken gjort så mycken lycka, inom kort få gifva ut arbetet i dess helhet. För öfrigt har hon förut offentliggjort åtskilliga poemer, mest sonetter, hvilka införts i tidskriften » Dagny » under åren 1886 — 1888, och hvilka redan låtit ana en mer än vanlig poetisk begåfning. Numer skrifver hon dock ej i rimmad form. Men vi hafva satts i tillfälle att46 DEN NYA FÖRFATTARINNAN. meddela en dikt af henne i en egendomlig halft bunden, halft obunden form, hvars originelt stämningsfulla innehåll vi hoppas skola bidraga att ytterligare öka våra läsares intresse för denna nya författarinna. Det finnes för visso hos henne en konstnärlig kraft, värd att för den svenska vitterheten taga vara på. Måtte ej de yttre förhållandena i ett litet och fattigt land neka henne tillfälle till den utbildning, som måhända af henne kan göra något i sin art stort, och må hon själf aldrig glömma att vårda den fädernepietet, den bygdekärlek, den sinnets renhet, som redan gjort henne till en god författare. Red. Moderna moralteorier. Ch. Letourneau: Moralens Udviklingshistorie. Forelæsninger holdte i vinteren 1885 — 1886. Oversat af Vilhelm Boye. — Kjöbenhavn 1889. Schubothe. Så väl ämnet som boken ha för någon tid sedan varit föremål för en i Stockholm hållen föreläsning, hvilken äfven refererats i tidningarna. Af dessa referat framgår, att föreläsaren anbefallde boken såsom gifvande » många nya och vidsträckta synpunkter Öfver detta forskningsfält, ehuru säkerligen mer än en stött sig på hans (författarens) i vissa afseenden brutala och öfverdrifna åskådning. » Äfven vi skulle vilja anbefalla intresserade läsare att taga kännedom om denna bok såsom ett repertorium af allt hvad för närvarande den materialistisk-evolutionistiska åskådningen uppkonstruerat om förhållanden, hvilkas historiska ursprung ännu är höljdt i mörker och därför i själfva verket endast gifver ganska få säkra utgångspunkter för verkligt vetenskapliga slutsatser.