Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva en socken, Nafverstad, som ligger på gränsen mot Norrige. Der äro stora skogar, hvarest Zigenare inköpt 3 å 4 tunni., ty enl. nuvar. författning anses de besuttne, så snart de äga 4 tunni. jord. Der hafva de byggt en stuga och bott der några dagar, sedan de fått stugan färdig; men derefter hafva de satt lås för dörren och ej på flera år sett si(t hem. Jag kan ej säga, att dessa svarta menniskor göra trakten mycket ondt, men de göra mycket ondt i landet. Jag har sett olägenheterna deraf, och önskar, att så mycken stränghet som möjligt måtte i delta afseende iakttagas. Gr. Mörner, Carl: Denna fråga har visserligen redan blifvit så pass disciiterad, att jag ej borde ytterligare för - igo Den 5 September e. m. länga öfverläggniogen derom; men då 2:ne principer här stiida om att göra sig gällande, den ena för en alldeles oinskränkt hemmansklyfning, och den andra för en meia inskränkt: så får jag för min del förklara, att jag visserligen förenar mig med deni, som yrkat den sednare. Hvar och en, som något vistats på Jandet, kunner ganska väl huru den ene efter den andra gifter sig och bosätter sig, endast i förhoppning att kunna berga sig med sin arbetskraft. Det kan visserligen vara rätt att göra detta i hopp och förmodan att kunna förtjena sin föda, och alt genom understöd på lofligt sätt kunna berga sig; men, såsom en talare nyss anmärkt, industrien i vårt land har icke ännu hunnit den ståndpunkt, att man möjligen kan förtjena så mycket, som behöfves för att kunna lefva deraf. Att hvar och en endast skulle behöfva tak öfver hufvudet för att hafva sin utkomst, tror jag ej är enligt med verkliga förhållandet. Mine herrar! i missväxtår får man bäst erfara, huru svårt det ar för socknen och för corn milner i allmänhet, att förse alla dessa fattiga hushåll med derus nödtorft; och missvext inträffar i alla länder och på alla orter, både i skogsbygden och på slättlandet.
Till efterkommande af delta grundlagsstadeande har Sammansatta Rankooch Lag-Utsk:t, vid det lörhållande att Riks-Stånden stannat i skiljaktiga meningar rörande innehållet af lista §:n i det forevide lagförslaget, för dessa meningars sammanjemkning inbjudit R. o. Ad. samt Presle-St., hvilka Riks-Stånd fatlat definitiva, från Utsk:ts förslag afvikande beslut, att samma beslut frånträda samt antaga Utsk:ls af de två öfriga Riks-Stånden godkända förslag till §:ns lydelse. Då nu frågan sålunda återkommit till R. o. Ad:s behandling, kan Ståndet, som redan deri fattat ett bestämdt beslut, väl frångå detsamma lör alt antaga hvad Utsk:t, jemlikt den af mig nyss upplästa §:n, för meningarnes sammanjemkning föreslagit, men R. o. Ad. kan deremot icke, till följd af en enskild ledamots yrkande, upprifva det förra beslutet för att antaga ett tredje, Den 20 Oktober. 73 alldeles nytt förslag, ty i sådant fall blefve Grundlagens bud, att det åligger Utsk:t att de skiljaktiga meningarne sammanjemka, h. o. b. tillintetgjordt, och följden af ett dylikt förfarande kunde blifva, att om vid en frågas första behandling två Stånd stannat emot två, samt alla Stånden sedermera, med ogillande af vederbörande Utsk:s sammanjemkningsförslag, på grund af enskilda ledamöters yrkanden fattade från de förra besluten afvikande och sins emellan jemväl skiljaktiga beslut, fyra olika meningar framkomme i stället för de två, som skulle sammanjemkas, hvilket uppenbarligen stöde i strid mot Grundlagens föreskrift. Så vidt jag kan erinra mig, har ett slikt förfaringssätt icke heller hos R. o. Ad. någonsin egt rum, utan det har alltid i sådana fall som det förev:de så tillgått, att Ståndet antingen frånträdt sitt förra beslut och antagit Utsk:ts inbjudning, eller ock vidblifva det förut fattade beslutet och afslagit inbjudningen. På grund af hvad jag nu anfört, anser jag mig vara af Grundlagens bud förhindrad att framställa propos. på det af Frih.
Generalförslag öfver Arméens och Flottans samtliga förråder, om utverkande af nådig befallning till vederbörande embetsverk att meddela Stats-Utskottet. XI. B. 4. A. 5. Geologiska undersökningar öfver hela riket, samt utgifvande af derpå grandade geognostiska kartor, oa anslag till. I. 179. R. 183. XI. B. 7, 18. A. 20. E. 136. Georgii, Carl Evert af, yttrande. XI. 45. Getters utsläppande till betning å skog, om förbud mot. I. 226. 11. 227. U. 476 482- VII. E. 386. — 2 Kap. 3 §• angående utfärdande af en förklaring huruvida denna fortfarande är gällande, då fråga är om jäf emot vittnen. X. B 205, 248. A. 318. — 10 Kap. 2 g, om förändring af. Gode mäns eller så kallade skiljomäns verksamhet, om föreskrifter för, samt om inrättande af förliknings-komitér. II. E. 156. XI. B. 428, 436- A. 438. Gotlands Natioual-Beväring, om förslag till förändringar af den för densamma af Kongl. Maj:t äskade stat. I. 485. R. 488. Se vidare Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. Gottska Sandön, om en fyranläggning på; med flera förbättringar i Fyr-, Båkoch Lotsväsendet. VII. A. lil, H3 Å. 113.
Utskottet anser sig således nu endast, i fråga om anslaget till Technologiska Institutet, behöfva åberopa Utskottets, i Utlåtandet angående regleringen af Riks-Stateus Nionde liufvud-Titel, på anförde skäl, gjorde hemställan, att det utaf Manufactur-Disconlens vinstmedel till nämnde Institut anslagna belopp af 14,000 ikdr årligen må för framtiden å denna Hufvud-Titel uppföras. §. 2. Angående prof ningen af Säle er lietshandlingar för sökta lån af Mannfactur-Disconten. (i83q års RevBerpag. 5. Kongl. Commerce-Collegii Utlåtande pag. 43—440 Af en, efter dertill utaf KonglMajit i Nåder meddelad tillåtelse» år 183- verkställd afskrifning af åtskilliga, sedan längre tid tillbaka uti Manufactur-Discontem räkenskaper balancerade , osäkra fordringar, lill ett sammanlagdt belopp af 2i,38o R:dr 18 sk. 1 rst., hafvasistlidet års Revisorer hemlat anledning till den förmodan, att förluster för ManufacturDiscont-fonden, genom låntagares, reversutgifvares och löftesmäns obestånd, mera sällan skulle inträffa, om pröfningen af de, för erhållande af lån utur densamma, inlemnade säkerhefcshaudlingar med mindre undseende verkstäldes, än som nu stundom syntes hafva egt rura, och derest vid disconteringen ti 1 Isåges , att det nu icke sällan inträffade förhållande, alt mindre kände låntagare ömsesidigt belånade hvarandras ulgifna reverser» så vidt ske kunde, för framtiden förekommes. Jemte det Kongl. Commerce-Collegium, uti sitt underdåniga utlåtande öfver bemälde Revisorers berättelse, omständligt redogjort lör de grunder, som, i öfverensstämmelse med dels 4 och 5 §§. af 1817 års Kongl..
Ja, männen ha då en bra besynnerlig stolthet, det skulle aldrig hända en kvinna, hon skulle under liknande förhållande gå bort med knifven i hjärtat, göra sig vacker, kokettera, roa sig vildt för att ingen skulle ana eller märka något. Nåja, det gjorde ju också somliga män, men inte sådana som Säfve, de där djupa intensiva karaktärerna Stackars gosse! Klockan var fem nu, då satt han väl ensam där hemma i sitt arbetsrum, som så väl behöfde en kvinlig ordnande hand för att bli lite poetiskt — hon hade varit där engång på ett kafferep, han stält till för några af sitt intima umgänge. Han satt väl i gungstolen och läste. Hon undrade just, hvad han skulle säga, om hon sakta öppnade dörren till hans rum, smög sig bakom honom, lade händerna öfver hans ögon och hviskade ett »gissa hvem det är». Han skulle nog rusa upp och sluta henne i sin famn och kyssa henne. Hon rodnade under det dessa tankar flögo genom hennes hufvud. Hvad var det för dumma fantasier? Hon kunde väl inte gifta sig med alla dem, som friat till henne och livad behöfde hon mer tänka på Säfve än på de andra! Var det därför, att hon ändå höll af honom? Hvad alla dessa stridiga tankar och känslor plågade henne, hvad hon var nervös, inte kom hon ner till Kristianstad i sommar nej, hon fick allt fara till någon badort och stärka sig, hon hade ju både blifvit blek och mager. I alla moster Hannas bref talades det om Säfve. »Han kom sällan upp till dem nu. I onsdags hade han varit hemma, morbror Lars hade råkat honom och tagit honom med sig, men det var inte något roligt besök. Han hade suttit och sett åt pianot och inte sagt många ord. Jo, när han skulle gå, hade han frågat, om borgmästarinnan nyligen haft några underrättelser från Göteborg och bedt få veta, hur fröken Sköld mådde.» — Jag sade som sanningen var, att du mådde bra och att du varit mycket med dessa månader. Han bad mig hälsa dig. Jag tyckte, att han hostade styggt. Lars sade, att han ej så snart skulle öfvertala Säfve att komma hem till oss igen, han hade blifvit så förbaskadt tråkig.
Jag gillar äfven den 21 §., emedan nya redactionen deraf återför till sin princip, hvad grundlagen hittills i afseende å lagförklaringar saknat, oell fråntager Högsta Domstolen, hvad den otillbörligen fått, nemi. magten att genom en lagförklaring kunna stifta lag, som emot Konungens vilja blir gällande, om den af R. St. gillas. Det veto, som i all annan lagstiftning blifvit Konungen tilldeladt, är honom här fråntaget och ersättes icke genom hans arne röster i Högsta Domstolen. Jag anser således denna förändring ej blott för nyttig, utan såsom alldeles nödvändig. Hvad slutligen 88 §. beträffar, öfverensstämmer den här föreslagna förändringen med principerna för R. St:s granskningsrätt af alla öfriga styrelseåtgärder. Här har vul blifvit yttradt, att R. St:s rättighet att gilla eller ogilla utfärdade lagförklaringar härigenom skulle inskränkas; men R. o Ad. torde finna, att när R. St. vid hvarje riksdags början få fullständig kännedom om alla sedan föregående riksdag utfärdade lagförklaringar, åligger Den 20 Mars. det R. St. att deröfver vid samma riksdag yttra sig, på det icke lagstiftningen under en längre tid må förblifva i ett ofullständigt skick. Jag begär på dessa skäl propos. till bifall å de ifrågavar. 3:ne §§. Hr Stråle, Nils Wilh : Jag ämnar för min del hvarken afeller tillstyrka de grundlagsförändringar, sorn nu Uro i fråga (sådant tillkommer icke mig, såsom ledamot af Högsta Domstolen); men det torde likväl tillåtas mig att lemna några upplysningar, som kunna tjena R. o. Ad. till ledning vid beslutet. I första §., eller den ig, har det blifvit föreslaget, att Högsta Domstolen skulle äga att, utan inkomna förfrågningar, gifva lagförklaringar; och i afseende härpå har man hyst betänkligheter, som kanske ej äro alldeles ogrundade. Det händer emedlertid ofta, att Högsta
Att nu granska redactionerna af ett förslag, som lill en del, nemligen borgen, öfverensstämmer med Ridderskapets och Adelns beslut, men till en annan, nemligen domstols-be - Den 27 Januari i e. m. 107 fattningen, är stridande deremot, kan ej annat än föranleda tidspillan utan ändamål. Men om vi ändock måste deran, ehuru obehagligt det är, så anhåller jag att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes gifva Ståndet, ju förr dess heldre, sin mening tillkänna. Friherre Cederström: När ConstitutionsUtskottet förelägger RiksStånden ett förslag till ändring i Grundlagarne, skall detsamma, enligt Birsta §. och jemväl 56 §. 2 mom. Regeringsformen, hvila till afgörande vid nästa Riksdag. Då förslaget första gången förekommer, kunna likväl anmärkningar mot detaljerna göras, bland hvilka de, som förklaras utgöra något RiksStånds gemensamma tanka, skola remitteras till Utskottet, hvilket äger försöka att sammanjemka de olika meningarne. I händelse detta misslyckas, skall saken hänskjutas till förstärkt ConstilutionsUtskott. Men nu har ett Stånd bifallit ConstitutionsUtskottets förslag, och de öfrige tre Stånden dervid gjort anmärkningar, som förklarats utgöra deras gemensamma tanka. Frågan kommer således troligen att hänskjutas till förstärkt ConstitutionsTJtskott, der detsamma kan inträffa, som nyligen hände i förstärkta Statsutskottet, hvarest en fråga, uti hvilken två Stånd stadnat emot två, afgjordes med 117 röster emot 1, det vill säga, att frågan iförstärkta ConstitutionsUtskottet möjligtvis kan io8 Den 27 Jannarii e. m. komma att afgöras med p4 röster mot en, till ett motsatt resultat mot det heslut Riddcrskapel oell Adeln nyss fattat; och jag hemställer, om det icke då är af nöden att Ridderskapet och Ådeln för denna händelse på förhand yttrar sig öfver detaljerne i Utskottets förslag, så framt de befinnas sådane, att pluraliteten dermed icke är belåten.
Paykull äfven gjort, har man velat rubricera denna Statens mellankomst såsom ett inträdande i finans-lärans irrgångar, hvarmed motståndarne dertill icke vilja befatta sig. Mig synes dock behöfligt att erinra dessa motståndare om åtskilligt som tillhör finans-lärans abed, och hvilket de tyckas hafva förbisett. Gr. Löwenhjelm har redan vederlagt Frih. Pavkulls inkast derom, att det belyder intet om en mängd sågverk och fabriker komma att ligga nere, men icke destomindre hör man personer understundom föra samma språk. Det må då tillåtas mig att få tillägga några erinringar om beskaffenheten af den lära som drifves. Jag måste exempelvis erinra om den sensation det skulle väcka, om en person, som gått på svag is, är stadd i sjönöd, och en annan som kan rädda honom, i stället börjar moralisera bonom sägande: »Du skulle icke gått på den svaga isen.» Häromdagen Den 23 December. hörde jag omtalas, att en ledamot af BankoUtsk., en ganska lärd man hade, för att öfvertyga sig otn hvad som i denna stund borde göras, till någon af sina bekanta framställt den frågan, om icke bäst vore att låta alla stupa, som dertill kunde komma i fråga, och om det icke derigenom skulle bli bättre sedan? Då enahanda åsigter yttras icke blott i samtal utan äfven i tidningar, anhåller jag att få framhålla följderna af dessa åsigter, om de kunna göra sig gällande. Kan man väl beräkna huru många som skola stupa? Det finnes ganska många, som ulan eget förvållande i n drag i ts i den penningekris som nu pågår. Mängden af dem som måst vidkännas förluster, hafva icke dragit in blanco. Flertalet utgöres af sådana, som, för att betala sina införskrifna varor, köpt vexlar af andra, hvilka vexlar, derigenom att handelshus i London och Hamburg ramlat, blifvit oduglige, och till följd deraf måste desse personer, om de ej vilja göra konkurs, köpa nya vexlar och sålunda betala sina varor tvenne gånger. Detta är en fullkomligt oförskyld olycka, som redan bragt många i ruin.
Utskottet har tagit i öfvervägande hvad Friherre Silfversköld sålunda anfört, men bar deraf icke funnit skäl alt. frångå sitt förra tillstyrkande : alt Rikets Ständer må bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en inom Armeen under fredstid vunnen högre grad , icke må anses berättiga lill erhållande af det lör sådan grad bestämde högre Expectance-ai fvode. 2010 Som Ulskoltet under Nio 91 afgifvit serskildt Betänkande i frågan om någre Kronan tillhörige Krigs-skepp m. m., anser Utskottet något yttrande icke erfordras i anledning af livad bos Ridderskapet och Adeln blifvit anfördt vid föredragningen af 67 §, i Utskottets förra Betänkande. 2110 Uti 71 §. hade Utskottet tillstyrkt dels underdånig anhållan bos Kongl. Majit, ”det Nådig befallning lill Kongl. Krigs-Collegiuin må aflåtas ”om upprättande af sammandrag öfver Kronans Krut-förråd, för all Räken”skapen biläggas,” samt dels ”att Revisorernes anmälan” i frågan om förlust å Krulförsäljuingen ”må lemnäs ulan åtgärd.” I förra hänseendet har denna $. blifvit återremitterad ifrån Ridderskapet och Adeln, till följd af de anmärkningar som dervid blifvit framställde af II. Exc. Herr Grefve Brahej M.j Friherre Silfversköld_, C.j och Grefve
Tybelis dagtractamente samt provision af varuförsäljningen . 6,583: ?5, to, Åtskillige kostnader i de utländske hamnarne , såsom Magaziivshyra, Arbetsbiträden m. tn. äfven som uppköpet å S:t Barthelemy af åtskilliga varor för 5,655: to. 1. utgörande tillsamts 9,326: 19. 7. Auctions provision härstädes 1,978:35.— Hyror för Magazin här i Staden, m. m. 687: 24.— ' samt några smärre ytterligare omkostnader 166: ... 5.,3 , ,, ^ hvadan behållningen utgör 42,273: 18. 8, 428 Stats-Utskottets eller ett försäljningspris af 21 R:dr 6 sk. 7 r. för hvarje Centner Krut. Af berörde behållning 42,273; 18. 8. hafva ingått till K. Hvad åter angår den år 1822 till föryttring i någon af Medelhafvets hamnar för Statens räkning verkställda Krut-expedition, så har Utskottet derom inhemtat följande förhållande: I början af år 1822 gjordes af Grosshandlaren J. P. Walle'n det anbud, att, till utförsel ur Riket, från Kronans förråder upphandla ett partie af i5oo Centner Bergsoch Stycke-krut samt en del fint Defcnsionskrut på följande vilkor: att för hvarje Centner skulle erläggas 20 R:dr B:co med betalningstid till årets slut emot vederhäftig borgen: att, som förrberörde qvantum
I denna § äro de delar uteslutne, som afse rörelse med creditsedlai, till följe hvaraf mom. hj och dJ samt sista puncten, ifrån och med ordet: ”äfvensom” och till §:s slut, borde utgå. Jior till Bancooch Lo q-Utskottens Memori /, N.-o< 3, 7 l orgare-Slåndet. l ondt-Ståndel. BifaMer» (med rättelse af ett tryckfel) Ändrad lill följande lydelse : ’Såsom säkerhet för den del af grundfonden, hvilken ej ovillkorligen skall beslå af contant» medel, må begagnas icke endast Rikeis gällande mynt, samt controlleradt guld och silfver, utan äfven fastighets-inteckningar, »elier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, hvilka Bolaget godkandt och öfver hvilkas säkerhet Konungens Befallningshafvande sig utlåtit. Ej må lill grundfond räknas, hvad ejKonungens Befallningshafvande såsom fullgod säkerhet antagit, utan det är inteckning i fast egendom å landel, inom tre fjerdedel»!- af taxeringsvärdet, ined bifogad vederhäftig borgen för det fall, att intecknkrgsgdvare häftar för sådant gods, som före inteckning bar förmånsrätt. Den del af grundfond, hvarom i denna §. sägs, skall i Landt-Ränteriell eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas uti Cassakista, med sers kilde lås, dertill Directionen samt ett af Konungens Befallningshafvande u Isede allmänt Ombud hafva hvar sin nyckel; Bolaget dock obelaget att, om reda penningar sålunda nedsatta blifvit, dem återtagai utbyte emot annan säkerhet, som af Bolaget och Konungens Befallningshafvande godkänd blifvit. Bankens egne och andre enskilde Bankers actiebref få aldrig ibland hypothek för grundfond antagas. Ej må insatt grundfond, genom utdelning, minskas, så länge Bankens rörelse fortfar," Ogillad och förändrad till följande lydelse : "Förr än Banken &c. — styrkas J aj att inför Rådslutvu-Rätten &c. (fika med'
Densamme, rörande syners hållande å Soldat-Torp endast hvart 6:te år. 6:0 Anders Anderssons i Fogelsrum, Östergöthlands Län Memorial, om förändring i Tull-afgiftan lör Sagar, »7:0 Casper IVijhnans från Upsala Län Memoria!, 01x1 grunden för floteningens utgörande samt om jemkning deri. itil Fröt, Utdr. d. ii —19 Dre. ilag. g:o Densamme, om förändring vid utkröningar af Skogs-Effecter på Allmänningar. t):o Nils Håkanssons från Kronobergs Läa Memorial, om förökadt ansvar för dem, som i deras tjenst skattskrifva flere personer än de verkligen behöfva. 10:0 Lars Larssons från Calmare Län Memorial, om sådant utbyte af andelar i Rotar, att de, som underhålla samma Soldat, blefvo i samma trakt förlagda. Den ig December 1828* Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Bevillnings - V[skottet: Herr von Backers, Carl Johan, anförande i anledning af Herr aj Billberghs, Joli. Petter, d. 11 dennes e, tn, till Bevillnings-Utskottet Prol. TJtdr. d. 19 Dec. lin. sGj remitterade Motion,angående ett nvtt sätt för Brännvinr-brännings-rättighetens utöfvande, samt förslag till Bevillning derå. S. D. Remmifterade* till Stats - Utskottet: j:o Herr Atickarsvärds, August, den 4 dennes e. m. på bordet lagda Motion, om indragning af ali mathållning vid den så .kallade Handt Marskalks Klubben, jemte de af Herr Tham, Vollr. Grefve Hern, Claes Fredrik, Herr Printzenskjöld, Axel, samt Herr Anckarsvärd rörande samma ämne denna dag a/gifne yttranden.
» Doktorn » friar och får ja — » karlarne äro ju så svaga för kvinnliga läkare » — men måste för några försnillningars skull fly med sin älskade i luftballong till — månen! » Finansministern », som samtidigt mister sin portfölj, får trösta sig med en öfverdomarepost på Sandwichöarna. Det roliga stycket, som fick ett mycket lyckadt utförande, väckte stor munterhet och applåderades lifligt. Efter hvad vi tro oss veta, är det meningen att på en större lokal bereda en vidsträcktare publik tillfälle att taga del af det spirituella lilla skämtet, hvilket — som våra läsarinnor kunnat finna redan af dessa korta antydningar — är fullt af lustiga snärtar och anspelningar på dagens » kvinnofrågor. » *. Litet om frösådd i boningsrum. För Idun af S — m. K är det blir så jämn värme i luften, att man ej behöfver frukta för att » små drifbänkar » i kammarfönstret skola afkylas om nätterna, då är det tid att börja » vårsådden ». Då framplockas gamla cigarrlådor och lerburkar från i fjor. Tämligen djupa och breda cigarrlådor ägna sig ganska väl för frösådd — den skarpa cigarrlukten måste dock först vara borta. De lerburkar, hvilka användas för sådden, böra ej vara nya, ty, huru väl brända de än äro, draga dock nya burkar vid vattningen åt sig en hel del af vattnet. Så kunna icke heller de späda plantor, hvilka utvecklas ur fröna, tjocka om den lerlukt, som mer eller mindre stark, alltid följer med nytt lergods. Förstode man sig rätt på krukmargodset, så köpte man naturligtvis endast verkligt god och lagom bränd vara, hvilket blommorna troligen skulle vara mycket tacksamma för. Då man nu emellertid ej är man af facket, måste man på något sätt försöka att förebygga de olyckliga följder, som ens okunnighet vis å vis krukorna möjligen skulle kunna få för de små älsklingarne, blommorna. Af denna orsak bruka somliga personer, då de måste sätta blommor i nya krukor, först låta dessa stå i vatten flere timmar, under det andra endast doppa dem i vatten före planterandet. Jag tror att det är klokt att efter vattendoppet låta krukorna blifva riktigt torra, innan man använder dem.
Räkenskaperna utvisa icke hvarest behållningen finnes; och anse Revisorerne, att densamma bordt vara uti Rikets Ständers Bank insatt samt behörigt bevis deröfver företedt. Kongl. Hlottcts i Slockholm Polig-, Lysoch Renhållning. Dess räkenskaper för år 1840 äro granskade i Kongl. KammarRälten med anmärkningar. Bulans från föregående året: Behållning . 79: a5. 11. Uppbörd: Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgift: Slottsbonares aflöning 5oo: Vedbärares och Vedsågares aflöning . 3,000: Begrafningshjelp 53: 23. 6. Expenser 85: i3. —- Benhållning, Fönsterkitlning, Snöskottning m. rn. i,634: n. 4‘ Pumpars, Brandredskaps och Golf boningens underhållande 511: 27. 8. Revisorerne hafva ej funnit något att anmärka vid berörde redogörelser. Då Rikets sednast församlade Ständer öfverlemnat anslaget för polis, lysoch renhållningen inom Kongl, Slottet. 1 Stockholm lill Hans Kongl. Majrts Egen höga disposition, så har, efter år 1840, granskningen af dessa räkenskaper i Kongl. Kammar-Rätten och af Rikets Ständers Revisorer upphört. Kongl. Mof»Stallets XSeparationsmedel. Dessa räkenskaper äro i Kongl. Kammar-Ratten granskade utan anmärkningar för båda åren , och hafva ej heller föranledt lill någon erinran af Revisorerne. — 291 — I® el» :'t. år 1810. år *841. nalalis fran föregående Uppbörd: Statsanslag 000: 2,000: Balans till påföljande året: skulJ • • • . • — 663: ri. 2.