Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon ändring i det Banko-fullmägtige sålunda gifna uppdrag att ombesörja de utländska liqvid erna ni länet synes hvarken hafva varit åsyftad eller blifva nödig i följd af Rikets Ständers vid innevarande riksdag fattade beslut, att det temporära Statslånets återstod skall gäldas af de medel, som utom riket komma att upplands emot det nya jernvägslänet tillhörande och i utländskt mynt ställda Svenska stats-obligationer; hvaremot, äf sistnämnde beslut följer, att Riksgälds-kontoret bor å de i kontraktet bestämda 4 Banko-Utskottets Memorial N:o 18. förfall oterminer tillhandahålla Banken nödig valuta för de utländska Jiqvidernas verkställande. Enligt Rikets sednast församlade Ständers i 2 morn. af Banko-reglementets 30 § intagna beslut skall för försträckningar från Stats-lånefonden erläggas ränta och provision, sorn med tillsammans 2 procent för året må öfverstiga hvad som i ränta och provision för det utländska lånet, efter är räknadt, betalas; på grund hvaraf räntan och provisionen vid utlåning från denna fond ursprungligen blifvit af Fullmägtige bestämd tili 9 och, efter deri verkställd nedsättning, ännu utgör 8 procent. Sorn Rikets Ständers beslut om skyldighet för läntagare i Stats-lånefonden att. jemte ränta erlägga särskild provision tillkommit endast för att skydda Staten mot förlust på de med det temporära utländska länets upptagande, indragning och liqviderande förenade kostnader, sä kommer detta skäl för provisionens beräknande följaktligen att helt och hållet förfalla så snart ifrågavarande län blifvit till fullo betaldt. Vid sådant förhållande, och då meningen med provisionens bestämmande, enligt hvad forhandtingarne vid sednast^ riksdag äfven ådagalägga, aldrig varit att derigenom betacka säd ane. förluster, som på sjelfva utlåningen kunde uppstå, eller med andra ord, att den säkre och vederhäftige låntagaren i fonden skulle godtgöra hvad den osäkre ej mägtade betala, finnér Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Kongl.
Uplästes följande af Frih. Lejonhufvud, Carl Knutsson inlemnade mern. Nödsakad att i enskilta angelägenheter afresa från riksdags-orten, får jag afsäga mig min Iedamots-plats i Ridd.Ulsk., under tillika framställd vördsam anhållan, att vid min riksdagsmanna-rätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade till denna anhållan sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Ridd.Utsk. i st. f. Frih. Lejonhufvud. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 46, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för utsockne frälse-hemmanen i Halland från skyldigheten alt erlägga rofevakans-afgift. Dea 22 Februari. ■Ilr Bildt, Didrik Gillis: Ehuru jag har reserverat mig emot detta utlåt., så har jag dock icke upsatt mina åsigter i ämnet skriftligen af det skäl, att frågan liar varit af en serdeles vidlyftig och omfattande beskaffenhet, så att den lid, söta för reservanterne inom Ulsk. varit tilläten att upsätla och skriftligen afgifva sina reservationer, icke varit tillräcklig. Af denna anledn. anhåller jag att nu få framlägga de skäl, som i min tanka tala emot det resultat hvartill Utsk. kommit. Frågan bör enl. min upfattning betraktas ur 2:ne synpunkter, nemi. först ur den, huruvida någon orättvisa har skett emot de Halländska utsocke frälsehemmanen genom det beslut, som fattades vid förra riksdagen och som blef af K. M. stadfästadt, och sedan ur den, huruvida en sådan orättvisa emot dem bör kunna rättas. För alt bevisa, att orättvisa, verkligen skett emot utsockne frälsehemmanen i Halland torde vara nödigt att kasta en historisk blick öfver dessa utsockne frälsehemmans beskattning. Boteringen började 1720 i Halland, och d. 9
Försök emellertid de medel, som tillrådts » Tyne » i n:r 2 och » Mary » i n:r 3! Ingnid dessutom alltid ansigtet tunt med vaselin, innan ni vintertiden går ut i fria luften. 1) Orsaken till, att edert hår faller utaf, är nog den ni antar, och derför bör ni i första rummet söka bot för eder bleksot. Hvad skötseln af ert hår i öfrigt beträffar, så förefaller det oss, som om de medel, ni användt, uttorkat edert hår, och beröfvat det samma dess naturliga fetthalt. V i vilja derför råda eder att i stället helt enkelt använda en god olja, t. ex. mandelolja, till ingnidning en gång dagligen. Klipp dessutom utaf hårspetsarna en gång i veckan. 2) Enklaste sättet ati » soignera » händerna är att tvätta dem i boraxlösning (1:20). Dessutom kan ni försöka det gamla medlet att om qvällarna inpudra dem med mycket fint hafremjöl samt ligga i handskar om nätterna. 3) Medel att borttaga fräknar finnas nog, men som principen derför består i en aflösning af yttersta hudlagret, och för detta måls vinnande ganska starka och med biverkningar (inflammationer etc.) förbundna medel användas, så vilja vi afråda eder från att på egen hand och utan läkares öfvervakande experimentera med dessa säkert verkande. Alla andra mildare verkande medel äro mindre tillförlitliga och fordra i alla händelser lång tid för att verka. Ni kan försöka daglig ingnidning af såpsprit (1 del såpa löst i 2 delar sprit med tillsats, efter filtrering, af några droppar lavendelolja). När huden deraf börjar bli starkare rodnande och fjällande, måste ni pudra flitigt, och vänta några dagar, innan ni på nytt börjar med ingnidningarna. Ch. H. Det onda, hvaröfver ni klagar, kan hafva olika orsaker, och hvilken i detta fall föreligger är omöjligt att utan undersökning afgöra. Ni kan emellertid försöka att två gånger dagligen indrypa 2 — 3 droppar af: 5 centigram svafvelsyrad zinkoxid löst i 15 gram rosenvatten, samt att morgon och qväll tvätta ögonen med en mjuk, ren linnelapp, doppad i en ljum 4 % borsyrelösning.
Ständer i förevarande ämne’ framställa någon underdånig önskan till Kongl. Majit. Anledningen till den motion, som sedermera föranledt ifrågavarande Betänkande, är just hämtad från en händelse, som tilldrog sig förlidet år. Några förbudna varor anträffades på ett fartyg, och inbragtes till Landscrona. På manifestet stod, att vaiorne Den 2 g Maji. 543 voro destinerade till en Köpman i Stockholm,; men efter närmare undersökning kom man un4 der fund dermed, alt samma Köpman endast var Commissionair, och att rätta Godsägaren var ett Handelshus i Helsingör. Vederbörande ursäktade sig då dermed, att anteckningen ä manifestet innefattade en miss-skrifning, men för min del kan jag icke anse en så beskaffad miss-skrifning trolig. Manifestet bör efter mitt omdöme vara lika heligt och trovärdigt, sorn andra skepps-documenter. Då den af ÉconomieUtskottet föresiagne förändring af Seglations-ordningen icke synes mig medföra någon allmän fördel, hemställer jag, att Utskottets Betänkande måtte afslås. Herr Pereswetoff Morath, Wilhelm: Då jag nu å nyo anhåller om Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, är ej min mening, att ingå i vederläggning om de grunder Utskottet framställt, icke ens att vidröra dem. Jag vill endast framlägga för Ridderskapet och Aden en upplysning, som möjligen skulle kunna bereda afslag å Betänkandet i hela dess vidd. Efter hvad jag känner har en tillförordnad Comité utarbetat Förslag till en ny Segla» tions ordning och en ny författning till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, hvilka förslag jemväl i Högsta Domstolen, i afseende på StraffLagen, till grankning förevarit, och nu lära bero på föredragning hos Konungen i StatsRådet, genom FinanceExi 544 Den 29 Maji. pedition.
53 (ill nådigt afgörande anmälas, ligger deruti att den Komité, som den 16 Juli nästlidne år blifvit af Eders Kongl. Majit nedsatt för utarbetande af underdånigt betänkande uti åtskilliga landtförsvaret rörande frågor, dervid fått sig förclagdt att afgifva utlåtande om bästa sättet för ordnandet af den militära sjukvården, samt alt, förr än utlåtande i detta ämne inkommit och deraf inhemtats, huruvida denna Komité delar den äldres åsigter om ändamålsenligheten deraf alt i vårt land den civila och militära sjukvården från hvarandra skiljas, Eders Kongl. Majit icke lärer finna liden inne att till pröfning företaga förslaget till förändrad organisation af Sundhets-Kollegium. Då emellertid, efter hvad jag har allt skäl antaga, Landlförsvars-Komitén under riksdagens lopp inkommer med sitt underdåniga betänkande rörande den militära sjukvårdens ordnande, torde det i nåder vara mig tillåtet att framdeles få göra den hemställan om aflåtande af nådig proposition till Rikets Ständer om anslag till Mcdicinal-Styrelsen, hvartill omständigheterna må finnas föranleda. I det underdåniga förslag lill ordnande al den civila helsovården i riket, som Sundhets-Kollegium, på nådig befallning, under den 11 April 1659 afgaf och hvilket förslag blef af Eders Kongl.
Kyrkooch Tryckfrihetslagar härifrån undantagne 3 dock börJuStitias-Ministeros utlåtande i dessa sednare ämnen vara vederbörande Förvaltnings-chefs föredragning bifogade. Frågor om collisioner emellan Domstolsoch Förvaltnings-myndigbeter, och om urskiljning af befälsoch civil-mål; dock att Högsta Domstolen och vederbörande Förvaltnings-chef deröfver förut höras. Frågor om vinnande af Svensk medborgare-rätt eller naturalisation. Uppsigt öfver Lagarnes handhafvande genom Domstolarne, granskning af deras arbetsförteckningar, och åtal af deras ämbetsfel eller försummelser. Åtal , genom dertill anställde fiscaler och åklagare, af förbrytelser mot det allmänna i alla sådane afseenden, som ej af da öfrige förvaltningarne böra beifras, eller, då de underlåta det; och af sådane Domstolarnes elier Ämbetsverkens tilltag mot enskild man, 124 hvilka det ej är honom tillåtet, att sjelf åklaga. Vederbörandes tilltalande inför Riks-Rätt, när det icke sker på Riksens Ständers vägnar. Inseende öfver vården och behandlingen af alla personer, som befinna sig under rättvisans händer, i fängelser, förbättringseller tvångs-arbetshus, militaira så väl som civila. Landsoch Stads-Fiscaler böra förnämligast höra under Justitiae-Ministerrtj såsom hittills under Justitiae-Cancelleren, roen vara gemensamma åtalare för alla förbrytelser inom sina district, utom hvad tjenstgöring beträffar, så framt de ej, i sådana fall, finge särskildta uppdrag. Vid tillsättandet af Auditeurer, KrigsJustitiarier, samt Krigsoch Advocat-Fiscaler under de öfrige förvaitningarne, bör, utan afseende på förslags-rätten, Justitiae-Ministerns yttrande öfver förslaget inhemtas och åtfölja detsamma till Kongl. Maj:t.
Jag tycker icke om undantagslagar, aldraminst i detta fall; ty då fastighetslån med den ränta, sorn derå erlägges, egentligen äro ämnade att favorisera fastighetsägare, så vet jag ej hvarför man med ena handen lager igen hvad man gifvetmed den andra; och då capitalet är till betalning förfallet, derest icke räntan och amortissements-procenlen i rättan tid inbetalas, så anser jag det vara obilligt att taga ränta på ränta. BancoUtskts utlåt. N:o 69 återremitterades. Lades på bordet Coost.Utsk:s memorialer: N:o 3g, i anledn. af nterremisser på mern. N:o a4; N:o 4°, ang:de två Stånds ålerremisser på mern. N:o25; N:o 41, ang:de en af Hr Roos, C. U., anmäld anledn. till anmärkn. emot Statsrådet och f. d. Statssecrettn Grip. Upplästes ankomna prol.utdr. från de öfriga RiksSUn, nemi. från PresteSt. af den 2, 4* ^ och g dennes; från 13 H. 4g 386 Den 12 September e. m. BorgareSt. af den 4> 5 och 9 dennes, samt från BondeSt. af den 2 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen. lil fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 16 September 1840. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 6 prot.Utdr. för den 12 dennes e. m. Justerades pleni-prot. för den 2 dennes e. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, nemi. i Allm. Besvärsoch Ekon.'Utskottet: N:o 14■ 3. Hr Råfelt, Anton, efter N:o 1284. Hr Rappe, Joli.
Motion, remitt. till StatsUtskottét; II s 1284. »43 Utskottets Utlåtande, IV 2, s 1434 — i436, bif. af BorgareStåndet, IX s 4'3, af PresteStåndet, IX s 423, af BoodfcStåndet, ix s 436, af Adeln, IX s 437. Inqvarteringsskyldigheten, om Städernes befrielse från. Se Troupper, om underhåll för tågande..-, obn 00UnU Inrikes Förvaltningen. Särsk. Utskottets Betänkande, xi s i5r—-170, 270—375. Institutet för blinda och döfstumma, om nödiga anstalter i afseende på; Motion, rernitt. till Stats* och Ekon. Utskotten, II s 125;). Utskottens Betänkande, IV 2. s 1188 — 1191, bif. af Adeln, ix s 320, afPresteStåndefc, IX s 331, af BorgareStåndet, IX s 332, af BondeStåndet, IX s 357. Ins true tion för BancoUtskottet vid nästa Riksdag. BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 346 — 358, bif. af Adeln, ix 3. s 264, af PresteStåndet, ix 3. s 267, af BondeStåndet, IX 3. s 276. — angående förändringar och tillägg!, för Riksens Ständers Revisorer öfver Bancooch Riksgäld.sVerk en. Underd. Skrifvelse med öfverlemöande af förändring och tillägg etc., X 2. 2. s 3 — 8. — förslag till ny, för Riksens Ständers Revisorer, i afseende på Statsverket. SfatsUtskottets Memorial, IV 5.
Detta förhållande fortfor, med några tiri efter annan gjorde, mindre väsendtliga förändringar, intill slutet af år 1818, då K. M:t, med upplösande af den sedau år 1810 existerande af RiksMarskalken eller ÖfversteMarskalken , ÖfverStåtliållaren och öfverlntendenten bestående StottsbyggnadsDireetionen , under den i5 December nämnde år förordnade, att de byggnadsgöromål, hvilka dittills tillhört SlottsbyggnadsDirectionen, borde sålunda fördelas att, ifrån och med 1819, RiksMarskalken skulle besörja gården om K. Slottet och Öfverlntendenten om alla de öfrige publika byggnaderne i HufvudStaden, med hvilkas under - Betänkande!!, N:o 3o5. 531 Läll Slotlsbyggnads-Direction förut ägde befattning. För ÖfverlntendentsEmbelet fastställdes derjemte en ordinarie AflöningsStat, hvilken är uppförd å 2tdra IJufvudTiteln och utgöres af i Öfver-Intendénl. 1 Ilof-Intendent. 4 Conducteurer. i Secreterare och i Kamrerare, i Canzlist, nödig Vaktbetjening jemte serskildte Handtverkare med en sammanräknad aflöningssumma utgörande för innevarande år 8,5i3 R:dr 42 sh8 r. Då sålunda redan fipnes en authoritet. som uteslutande har till föremål, att hålla vård om en del af Kronans byggnader och hvilken uppbär och redovisar det årliga StatsAnslag som å 8:de HufvudTiteln är uppförd t för Publike Husens underhåll i Hufvudstaden, anser Utskottet det äfven vara lämpligt och ledande till enhet så väl i målens behandling som vid redovisningen för reparationsoch nybyggnads-anslagen, att samma Anthoritet jemväl tager befattning med vården af alla öfriga Kronan tillhörige fastigheter, de till landtoch sjöförsvaret hörande byggnader likväl undantagne, helst efter hvad Utskottet inhemtat, K.
Det ligger i sakens natur, att, utom lörenämnda omkostnader, ej obetydliga utgifter erfordras till uppköp af böcker och anskaffande af modeller, instrumentalier, samt chemiska och fysiska apparater, m. m. d., som för undervisningen vid institutet är behöfligt. Af hvad sålunda förekommer, föranledes otvunget angelägenheten af närmare granskning och pröfning, huruvida institutet på Degeberg må, efter tilländalupen bestämd tid för dess tillvaro, anses böra alldeles upphöra, eller om den-, na inrättning borde bibehållas för framtiden, äfven i det fäll, att det ej kan ske, utan att, med afvikande från förut stadgade grunder och villkor i flere eller färre delar, sådana ytterligare åtgärder vidtagas, hvilka finnas vara nödiga och tjenliga för befrämjande af ändamålet. Under mitt vistande på Degeberg, begagnade jag det tillfälle sig erbjöd, till öfverläggningar i ämnet med styrelsens i orten pä stället varande ordför. och ena ledamot, så väl som med Hr Nonnen. Under resan från Degeberg hade jag tillfälle att i Jönköping derom rådpläga med den andre ledamoten i styrelsen, Presidenten oell Commend. Gyllenhaal, samt inhemta hans tankar. Meningarne voro öfverensstämmande deri, alt hvad Hr Nonnen anfört ang:de otillräckligheten af det nuvar. anslaget för institutets bibehållande, på grunder och villkor, som nu äro gällande, ej kunde bestridas. Hr Nonnen har sedermera till mig afgifvit en skriftligen författad uppsats, den jag nu i und. får bilägga, och som innehåller, bland annat, en mera detaljerad framställning, så väl om de villkor Hr Nonnen anser sig befogad att åt sig betinga, som ock angtde de åtgärder och förändringar, hvilka med ledning af en redan vunnen erfarenhet, syntes tjenliga och ändamålsenliga att vidtaga, i fall att institutet på Degeberg borde fortfar, äga bestånd. För min del kan jag ej annat än godkänna de grunder i allmänhet, som Hr Nonnen åberopat, till stöd för sina åsigler.De närmare detaljerna måste likväl bero mer eller mindre af omständigheterna, om och när fråga blir om närmare reglementariska föreskrifter i afseende på verkställigheten och de controller, som dervid blifva nödiga.
April på bordet lagda betänkanden: N:o 27, i anledn. af väckta motioner om skärpning i stralfen för andra, tredje och fjerde resan stöld; N:o 28, i anledn. af vackt fråga om förändrade föreskrifter i afseende på kungörelsers publicerande i kyrkorna; N:o 37, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. förordnm den 16 Juli 1776, ang:de straff för enskilde tjenare, bönder eller torpare, som försåtligt våldföra husbondefolket. Hr von Hartmansdorff, A u g.: I anledn. af det nyss föredragna betänk., ang:de förändrade föreskrifter i afseende på kungörelsers uppläsande i kyrkorna, anhåller jag att få göra en ny motion. Våra författningar stadga ingenting derom, huruvida en kungörelse skall anses allmänt gälla nde från den dag, hennes uppläsning börjades eller slutades. Doll 16 Maj f, ra. Det gifves exempel på, att statsverket, i fråga om sådana kungörelsers gilltighet från den förra eller den sednare Söndagen, gjort betydliga förluster, t. ex. i fråga om förtullningen af socker. Det blir således nödvändigt, att Lageller Ekon.TJtsk. afgifver ett förslag till bestämmande af den dag, från hvilken en författning skall anses gällande. Lämpligast torde det böra vara från den dag, uppläsningen börjats; hvilket jag föreslår. Skulle åter författningens kraft af lag räknas från den dag, uppläsningen slutals, torde äfven böra stadgas viss tid, inom hvilken presterskapet bör, efter uppläsningens början, hafva henne fulländat, hvilket blifver svårare. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: T anseende tili hvad den siste värde talaren föreslagit, skulle jag önska, alt R. St. deciderade sig för sednare alternativet. Många kungörelser uppläsas 3:ne Söndagar å rad; och jag skulle då vilja föreslå, att de skola vara gällande från sista uppläsningen. Hr Ribbing, Arvid:
Att genom sillrets spridande bibringa allmänbeten riktig föreställning om myntets verkliga värde är ett ändamål, hvars vigt Utskottet ingalunda underskattar, men detta ändamål torde, genom deri redan verkställda indragningen af skillings-sedlarne och det i deras ställe i omlopp satta silfvermyntet, kunna anses vara åtminstone till någon del vunnet. Dessutom är det påtagligt att genom upphörande af riksdalers-sedlarnes utgifning, en högst väsendtlig minskning i beqvämlighet vid alla mindre liqvider och vexlingar, remisser med posterne o. s v. skulle liir allmänheten uppstå, isynnerhet som den minsta sedelvalören klefve så hög som 5 rdr, hvarigenom man försattes i nödvändighet att för sin dagliga kassa i allmänhet medföra ett större belopp i silfver, hvilket blefve besvärligt och obeqvämt. Enligt Utskottets öfvertygelse skulle riksdalers-sedlarnes indragning framkalla ganska allmän missbelåtenhet, och om än förlust någon gång tillskyndas enskilde derigenom, att sedlar, hvilka, i följd af nötning, blifvit obrukbara, icke kunna till inlösen godkännas, hvilket dock tillskyndar Ranken motsvarande vinst, så bör å andra sidan ej heller förbises, att allt det silfvermynt, som på ett eller annat sätt går förloradt, medför en oersättlig förlust icke blott för individen, utan äfven för Staten, hvilken jemväl drabbas af deri förlust, som genom silfvermyntets nötning uppkommer. I betraktande af dessa skäl och hvad sednaste riksdagsförhandlingar i förevarande fråga för öfrigt innehålla, anser Utskottet sig böra vördsamt 3:o afstyrka bifall å Herr Friherre Tersmcdens motion. Stockholm den 3 Februari 1857. Reservationer: Emot Utskottets framställning i 1:sta punkten: Af Herr Doktor Sandberg: »En Norsk, Dansk eller Holsteinsk specie-riksdaler innehåller 528,22 ass finsilfver och är alldeles lika med den allmännaste värdemätaren 3 mark eller En Riksdaler Hamburger Banko.
Hon sjönk nu utmattad ned i en soffa samt utbrast, strålande af glädje: » Jag vet pappa, livad jag skall köpa — det der gudomliga briljantgarnityret i Hallbergs fönster, som jag så länge gått och sett på, äh, så förtjusande det skall bli! » » Bestäm dig ej genast för något, barnet mitt, » invände den praktiska modern och fortsatte efter en stund, sedan man något hemtat sig efter den stora nyheten: » Nils ville då, att bröllopet skulle stå fjorton dagar tidigare? » » Ja, affärerna tvinga honom att vara tillbaka i Messina den l:ste. » » Sä, vi måste då först och främst skaffa ännu en sömmerska hit. Min sann, om jag vet, huru vi skola få dig färdig, barn. » » Kommer du ihåg, mamma, att syflickorna talade om en ung flicka, hvilken bedt dem rekommendera sig; hon hade visst ej kunnat arbeta på en tid, emedan modern varit sjuk? » » Ja, det mins jag, och vi skola med det första skicka bud på henne. » Det ringde nu på tamburklockan, och Signe gick att öppna för sin fästman, en ståtlig artillerilöjtnant, med ett godt, vinnande utseende, och sedan blef det ett tisslande och ett tasslande, ett prat och ett skratt hos de lyckliga unga menniskorna der inne i salongen, så att sjelfva den argsinta papegojan i buren glömde bort att ropa sitt vanliga. » Gå din väg, stygga! Blef du stött, lilla vän? » Då den unga fästmön följande dag inträdde i arbetsrummet, fann hon der den nya sömmerskan, en blek, mörklagd flicka, hvilken vid hennes inträde blygt reste sig upp oeh helsade. Sedan Signe fått veta hennes namn, Eva Berg, samt lyckats förmå henne att sätta sig i den stora länstolen, med de våta fötterna utsträckta framför brasan, försvann så små- ningom blygheten, och på Signes fråga, angå- ende moderns tillstånd, svarade hon, att det fortfarande vore klent.
St:rs vägnar, utfärda förbindelse till Banken under samma dag, lyftningen derstädes skett, löpande med Fem proctts årlig ränta, och berättigande Barken, att för Capital och ränta undfå betalning af först inflytande Tullmedel, på sätt, att dessa medel då genast skola i LäneBanken insättas och å Skulden afföras, i den mån, de inflyta. §. 62. Det så kallade Lilla Creditivet intill nästa Riksdag, eller den summa, som, enligt 63 §. Reg.Formen, bör vara tillgänglig, då Konungen, sedan hela StatsRådets tankar ( 47 ) deröfver blifvit inhämtade, finner den vara oundvikligen nödig till Rikets försvar, eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, har blifvit bestämd till En Million R.:dr och skall af RiksgäldsContoiret utbetalas. Af denna Summa bör hälften eller Femhundra Tusen (5oo,ooo) It:dr vara att tillgå för Rikets försvar och hälften för andra högst vigtiga och angelägna ändamål. Till de utbetalningar, hvilka å detta Creditiv kunna äskås, böra de till RiksgäldsContoiret influtne, odisponerade Öfverskott på StatsVerkets ordinarie och extraordinarie Inkomster användas. I saknad af sådane, eller andra tillgångar dertill, bör RiksgäldsContoiret anskaffa erforderlige medel genom upplåning. §. 63. R. Stlr hafva beslutat, att, på sådane grunder och med de förbehåll, som till K. M:t blifvit i underdånighet uppgifne, på RiksgäldsContoiret anvisa ett Creditiv af En Million R:dr till K. Mits Nåd. Disposition, för att, genom detta anslag, bereda utvägar till anskaffande af Säd för nödlidandes understöd, i den olyckliga händelse, att en strängare missväxt skulle inträffa, och enskildta bemödanden blifva otillräckliga att fylla behofven. Berörde Creditiv får utgå, så snart K. M:t finner för godt, alt detsamma, i enlighet med R. Stirs Beslut, till större eller mindre de! disponera.