Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emedlertid Utskottet befann sig i saknad af de materialier, som förut ansetts och ännu ansågos oundgängligen nödiga för ett härutinnan på säkra grunder byggdt förslag, framstälde Utskottet, i betänkande af d. io Juli, till Riksens Ständer angelägenheten af en förutgående anstalt till samlande af allmänna Statistiska underrättelser örn Sverige, särdeles dem, som med utarbetandet af förslaget lill en ny representation kunde äga gemenskap. Med gillande häraf, förnyade jemväl Riksens Ständer, i en under den 25 i samma månad aflåten, och i 26 g. af Riksdagsbeslutet den derpåföljande Augusti, åberopad skrifvelse, deras vid sednast förflutna Riksdagar hos Kongl. Majit gjorda underdåniga anhållan om fogandet af förrberörde anstalt, hvarvid Riksens Ständer yttrade den önskan att, för ändamålets ernående , noggranna undersökningar måtte anbefallas, med hänsigt till Rikets befolkning och öfriga förhållanden, Orternes vidd och hufvudnäringar , samt invånarnes stånd, förmögenhet, beskattning och privilegier. Omedelbarligen efter det nuvarande Con - Cons t i Ut sk. Betänkanden. stitutions-Utskott trädt i verksamhet, har Utskottet sjelfmant varit omtänkt, att i möjligaste måtto bereda sig utväg till erhållande af sådana uppgifter, hvilka, efter dess begrepp, kunde stå i någon, äfven aflägsen, förbindelse med frågan om representations-förbättringen, och deröfver sprida ett fullkomligare ljus.
Oaktadt denna och andra från Ståndets härvarande sammansättning oskiljaktiga svårigheter, påstår jag dock och har velat ådagalägga, att den medgifver, för alt ej säga befordrar, goda och till fäderneslandets väl ledande beslut. Ar det skål, är det rätt, att förkasta, att utan visshet om något bättre öfvergifva densamma? ”Det behöfves atti ett arfrike hafva ärftliga värdighetern. Finnes ärftlig värdighet blott inom Konungaätten: så står ärftligheten äfven derinom på föga säker grund. Vi ha sett, huru i Frankrike, sedan Adelns inflytande bröts, den ena dynastien följt på den andra. Della är icke en tillfällighet; det är en i sakens natur grundad företeelse. Skall vi önska oss något liknande? Adeln, särdeles då den representera^ genom dertill sjelfskrifne medlemmar, bidrager att i samhällslifvet befordra en så nödig, som välgörande kontinuitet. Vi vete alla och en bedröflig erfarenhet har i den sista tiden på det mest otvetydiga sätt ådagalagt, huru opinioner vexla och Staten derigenom skakas i sina grundvalar, om de ej alldeles stöta tillsammans. I viss mån ligger en sådan skiftning utan tvifvel i Försynens plan, såsom årstider och väderskiften omvexla i den fysiska verlden. AltiStatslifvet, inom den politiska verlden, under alla skiften bibehålla och befordra samhällets jemna utveckling, i hvad möjligt är, fö - rekomma hastiga och oöfverlagda åtgärder, dertill behöfves en ärftlig korporation, med traditionella, af icke blott dagens, utan till och med tidehvarfvets meningar i någon män oberoende vanor och tänkesätt. Man kalle den Adel eller hvad man vill, den behöfves. Och Adeln utgör, hos oss, den korporation, som bäst motsvarar denna fordran, bäst fyller en sådan kallelse, och detta i följd förnämligast af sjelfskrifvenhelen. Adeln, med sjelfskrifven rätt till deltagande i riksmötenas förhandlingar, är äfven en plantskola för statsmän.
Utskottet har också föreslagit, att utlåningen skall besörjas vid BancoDisconten i Stockholm, på sätt alt dervid icke bör komma i fråga någon slags fördelning af fonden, hvilken blir tillgänglig för en hvar i Sve« rige bosatt, och lydande under Svenska Lagarne; men ansökningar från personer, boende inom Götheborgs cch Malmö LåneContors Districter, anmälas vid hvardera LåneContoret, och bitsändas med omgående post, genom dervarande Direction. Jag ber alt få erinra om olämpligheten af denna åtgärd. Jag kan väl inse, att Utskottet trott en ökad Säkerhet, skola beredas genom lånens underkastande den på orten varande Directionens pröfning och närmare kännedom af personerna, men om en ansökning skall gå från Halmstad till Götheborg, derifrån hit, sedan tillbaka till 35 H. 9* i3a Den 27 Julli e. m. Götheborg och äter till Halmstad, sä ätgär för en köpman i Halmstad, som behöfver t. ex. 10,000 R:dr, en så betydlig del af lånetiden, att det för honom icke blir af någon fördel, att begagna ett dylikt lån, som är utsatt på kort tid. Dessutom är köpmännens credit äfven i småstäderne så noga känd, att om jag ser ett sådant namn på föredragningslistan, kan jag gå på Beursen och hafva ganska säkra underrättelser om hans stallning inom dagens slut. Fyra personer ' landsorten af olika Stånd skulle icke kunna ge mig några säkrare upplysningar, jag erhåller af Handelscorpsen härstädes. Du nu hela min Motion, angående 3-proCenlsbelåningeti, icke lär komma i fråga, förr än i sammanhang med det stora Betänkandet, så anhåller jag, att Utskottet ville vid återremissen upptaga den Motion, jag vid Riksdagens början väckte, angående upplåning å 4 procent på 6 månaders uppsägning till utlåning på Fastigheter, och hvilken jag aldrig annorlunda inhiberat, än att jag, med anledning af dröjsmålet med remissen, begärt, att Utskottet måtte genast företaga aprocentsbelåniugen. Herr Tham, Wolrath:
Jag får endast förena mig i den anhållan , att frågan må till Utsk. återremitteras ; och jag hoppas, att detsamma, efter förnyadt öfvervägande af ämnet och de skäl som för beviljande af anslaget blifvit anförda , skall linna sig föranlåtet att å stat uppföra de ifrågavar. lönerna; men för det fall, att jag skulle misstaga mig, önskar jag dock, att Utsk. måtte på stat uppföra, om ej löneförhöjningen, åtminstone löner till den ökade personalen, emedan det är ådagalagdt, att ärendena ej utan dessa tjenstemän kunna skötas. Frih. Cederström, Jaeob: Det är i anledn. af Gr. Horns sista yttrande jag begärt ordet. Ilan har ansett StatsUtsk. berättigadt lill motioners väckande, derföre att Konungens' propos. om statsverkets tillstånd och behof blifvit till StatsUtsk. öfverlemnad. Detta är riktigt efter ordalydelsen 88 Den 2 Maj e. m. af 2 mom. i 37 §:n Riksd.Ordn. i och för omfanget af statsregler:n, efter den K. proposm ; mea icke lärer någon af detta mom. kunna draga den betydelse, att StatsUtsk. fått motionsrätt utöfver hvad Konungens propos. innefattar, och hvad dertill hör. Denna propos. är i öfrigt lemnad till Stånden vid samma tillfälle som till StatsUtsk.', och kan således leda lill motioner inom alla Stånden pä samma tid , som öfriga motioner. Skulle i annan händelse StatsUtsk. laga sig sjelft motionsrätt i hvad ämne som helst, derföre alt proposm om statsverkets tillstånd och behof icke blifvit på Rikssalen, utan till Utsk. aflemnäd; hvar vore då gränsen för Utsk:s bestämmelse?
Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till detta Utskott remitteradt memoriai, har Riksdags-fullmägtigen Jon Olsson från Gefleborgs Län föreslagit Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Gar des-regementena hädanefter måge bestrida vakthållningen vid den å Långholmen varande Corrections-inrättning och de indeldta Regementena derifrån befrias. Såsom anledning till detta förslag, har motionären åberopat det missnöje, som skall blifvit yttradt deröfver, att den indeldta soldaten ryckes från sitt hem och från odlingen af sitt torp för att bestrida den ifrågavarande vakthållningen, underdel gardisten permitteras att kringvandra i landet; förmenande motionären, att Gardes-regementenas styrka skall vara nog stor för att deraf må kunna afsättas de 100 man, som för bestridande af vakten å Långholmen erfordras, och att således, jemte befrielsen för de indeldte regementena, kan beredas betydlig besparing af kostnad genom undvikande af de ofta långväga marcherna, hvaremot besparingen af gaget för de permitterade gardisterne förmodas endast komma Compagnie-cheferne till godo; och hafva med motionären sig förenat Riksdagsmännen Hans Persson, Olof Persson och Eric Persson från Gefleborgs Län, Nils Persson från Södermanland, Nils Persson från Örebro Län, Jan Persson från Upsala, Didric Weström från Stora Kopparbergs och Eric Jansson från Stockholms Län. Enligt de upplysningar, Utskottet inhemtat, utgöra de här i Stockholm förlagda 2:ne Gardes-regementén tillsammans 1,600 man, deri äro inbegripne 48 man spel, och genom Passevolans-contract med Compagnie-cheferne den 9 Mars 1833, skalle af denna styrka 752 man få permitteras på 10 månader af året, derunder gaget likväl för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning besparas. — För den vakthållning, som berörde regementen hittills bestridt, erfordras minst 684 man utom spelet, hvilken styrka likväl under vissa årstider ökas till 827 man.
Ad. redan ansett bestämmelser om garantier att bolaget upfyller sina förbindelser i andra afseenden vara af den vigt att de, i stället att såsom detaljbeslämmelser anses subsumerade under nästföljande punkt, borde i sjelfva Ständernas beslut införas. Och dessa bestämmelser torde svårligeu kunna påstås vara af mer principal natur än den nu föreslagna bestämmelsen, hvarigenom bolagets rättigheter göras beroende af upfyllandet af dess skyldigheter. Beträffande åter den uplysning som Frih. Cederström önskat få, huruvida något bolag finnes, som har sig föreskrifvet så stränga bestämmelser, kan jag tjena honom med den underrättelse, att Riksg:skont:s reglemente innehåller vida strängare bestämmelser för bolag lill hvilka Slaten lemnar bidrag. Der stadgas nemi. (och jag skulle tro att Gr. Mörner skall vitsorda hvad jag nu ämnar säga) att säkerhet skall ställas för kontraktets fullgörande. Om nu R. o. Ad. beslutar att säkerhet skall ställas för kontraktets fullgörande torde en sådan bestämmelse vara vida strängare än den jag föreslagit. Sluteligen har Gr. Mörner ansett att då det icke stöde ett ord i mitt förslag om expropriationslagen så kunde det icke komma i fråga alt den skulle efter detsamma tillämpas. För min del hade jag deremot hittills föreställt mig ali då förslaget innehåller en rättighet för Staten att anlägga en jernväg, så vore dermed icke bestämmelserna i allmän lag om expropriation uphäfda. Icke mätte det behöfva stå i hvart och eli beslut att 36* 564 Den 29 Augusti f. m. allmän lag äfven skall efterlefva?. Jag anhåller fortfarande vördsamt om bifall till mitt förslag. Gr. Sparre, Erik:
U«- \ l 1 c i v » RI c i extra god, tjock vara, utan appretur, 80 cm bred, till 50 öre pr meter. f) "] 1 I " ^ ^ U - väfdt af blekt garn, extra god kvalilé till Iakam 75 cm bred, 45 öre pr meter. A L. | Profver sändas gratis, på det hvar och en må kunna öfvertyga sig l / Uo .. varornas godhel. [2920 [och v a r o r: RAYÉS, e FABRIKSPRIS. GRATIS. fi [2941] Liljekonvalje rötter. 1,000 st kr. 28: — 100 » » 3: 50 Stora, starka, präktiga Lilium auratum inkomma i nästa månad och är priset: ^ " Ä ^^^as-^ KjJ ~ L. ^ « a; f - V ^SeS^^i^ ?^ T ^•V-:- &gt; -: ' " f 100 st. 1 100 ••.&lt -. 1 n r: II &gt; &gt; » n:r I - » kr. 50: — » —: 60 » - 75: — • 1: Svensons Fröhandel. Lilla Nyqatan 17, Stockholm. Magnusson KLADNINGSTYGER. Försäljningslokaler å nedra bot en, 1,2 o. 3 tr. upp. Största. nOlianClS, llOliariClo, DOlllllllSiarib, a Hvarjehanda. Handsvett. Detta onda, som är högst obehagligt vid finare handarbeten, pianospelning, ritning e t c, måste behandlas dels lokalt, dels genom något allmänt hudstärkande medel. Till de förstnämnda medlen höra tvättningar af händerna flere gånger om dagen i ekbarksdekokt eller alunlösning. Innan man går till sängs, beströr man händerna med följande pulver: salicylsyra 3,0, stärkelse och zinkhvitl hvardera 10,0, preparerad talcium 90,0, hvarpå händerna omlindas med bindlar.
O lj efärgen frestar henne iit på stigar, där hon förlorar s i t t mål ur sikte och i r r a r än hit, än dit, lyssnande till röster, som höras i snåren: » kom hit », » se på mig^, » gör som jag » - i stallet för ' a t t lita på sin egen sgn p i tingen, Iivilket man tryckt ' borde kunna göra, nar inan a r så begåfvacl som frii Rredberg obvifvelaktigt ar. Mina BredI. berg hade en g %ng betradt en god st&amp; ined sitt vackra sjiilfportriitt i knäfigur, som, om jag ej missminner mig, utställdes på salongen för några år sedan, men som man tyviirr ej fick återse har p&amp; ntställningen. Från samma Parisperiod hade man likral ett godt prof P det statliga, litet i Riberas silfvertoner liållna portrattet af en nng ryska. Men fru Bredberg står ej stilla, hon hör till de, sökande - hvarom afven hennes med goda ansatser priiglade första försök i historieniålning, ~Enkedrottning Maria Eleoriora och Kristina rid Gustaf Adolfs lik », bar vittne - och sakert skall Iion ha något nytt att saga oss nästa g h g hon trader inför offentligheten. A t t Ellen Jolin blifvit en favorit hos publiken och i synnerhet den publik, som sett sig om litet i ~arlden, ar icke underligt. Hvem följer icke med intresse och tacksamhet en sk bevandrad och s&amp; iilskvärd ciceron som fröken Jolin på hennes ströftig i frauimande land? Först halsa vi på i Italien, dar vart besök denna gång liufviidsakligast giiller Verona och Venedig. I Romeo och Julias stad visar hon oss folklifvet på gatoriia och torgen, stannar inför de ståtliga Scaligergrafvarna, föioss in J. kyrkorna och vandrar ut med oss till Giardino Giiisti, dar springbrunnarna plaska, omramade af en bliiiidande blomsterprakt och daï cypresserna, st % Iiöga och allvarliga.
Visserligen är det sannt, att Tierpsslätten är en af våra större slätter; den sträcker sig ungefär till Upsala och går 4 mil norr derom fram emot Gefle; men förhållandet är likväl det, såsom hvar och en som har den minsta kännedom om dessa orter vet, att Tierp icke har Upsala till afsättningsort utan Gefle, till följd deraf att priserna der äro högre, Den enda kommunikation sorn denna trakt liar med Upsala, är för att upköpa produkter derstädes, hvilka sedermera forslas till Gefle, der, såsom jag nyss nämnde, priserna äro något högre än i Upsala. Vid sådant förhållande kan jag icke finna annat än att man, vid beräkningen af folkmängden vid denna väg, gått alltför långt i öster, likasom man gått alltför långt i söder i afseende på vägen genom Södermanland. Söker jag nu att göra mig reda för huru denna trafik öfver Upsala skulle blifva, så afdrager jag först från all beräkning den märmsta biten från Stockholm, emedan det är gifvet, att när man icke är långt aflägsen från afsättningsorten, så tager man icke Den 10 Juni f. m. 123 krokvägen att först resa till jernvägen och sedermera med sina få tunnor spanmål fara till denna afsättningsort, utan man far direkt dit. Jag undantager således den närmsta biten på ömse sidor om jernvägen. Men när jag kommer till Byhus så möter der en ås, som fortsattes upåt, går ned till Mälaren förbi Hysingen och Wallstanäs, går vidare vesterut i höjd med Flottsund samt fortsätter sin skogstrakt \ mil på andra sidan om Alsike. Emellan denna ås och Mälaren ligger en sträcka af högst mils bredd och minst 1£ mil. För denna sträcka är det naturligtvis en fördel att jernvägen går derigenom; hvaremot den öster om nämnde ås är till föga gagn. Dels är nemi. trakten mera kuperad, och dels är det omöjligt att de som bo norr om denna dalgång, som sluter sig intill åsen, kunna finna någon fördel vid att färdas 6^ mil för att lassa af sina varor på jernvägen, i st. f. att på kortare väg kunna afyttra dem. Det är således hufvudsakligen Upsalaslätten som skulle finna en jernväg fördelaktig. Men huru stor är denna slätt?
Hufvudtitel till ersättning för jordförluster genom eanal-anläggningar, som utgår till Första LifGrenadier-Regementet med 245 R:dr 14 sk., lill Andra Lif-Grenadier-Regementet med 509 R:dr och till Skaraborgs Regemente med 1,414 Rjir 27 sk. 2 rst, eller tillsammans 2,168 R:dr 41 sk. 2 rst, 9:o Likaledes hafva Rikets Ständer bifallit, atl, på sätt E. .K. M. äskat, öfverskottet af de indelningsräutor, som förut ingått ensamt lill rusthållarne vid Rohus-Läns Regementes Södra Bataljon, må fortfarande ställas till E, K. M:s disposition, till betäckande af de för Statsverket uppkomna kostnader genom nämnde Bataljons förändring tills vidare till likhet med roteradt Infanteri, äfvensom att reservationerne å det för durchmarseh-kostnader vid sista Riksdagen beviljade reservationsoch förslags-anslag, 20,000 R:dr må fortfarande anlitas till vidmagthållande af Gardes-Regementenas matinrättningar; hvarjemte Rikets Ständer, enär egenskapen af förslags-anslag, eller det af Rikets Ständer lemnade medgifvande, att den brist, som uti ett sådant, till beloppet icke på förhand beräkneligt, men till viss summa å stat uppfördt, anslag kan uppstå, skall af Riksgäids-Contoret vid hvarje års slut Statsverket ersättas, emot det att, i fall besparing uppkommer, sådan likaledes för hvarje år Riksgäids-Contoret godtgöres, icke är förenlig med den af ett reservations-anslag, hvars enda ski I jakti gliet från öfrige i Riksstaten anvisade bestämda anslag består deruti, att hvad, som af ett sådant for ett år icke utgår, kommer att, utan sammanblandning med Titelns öfriga besparingar, för ett följande år disponeras endast för det föremål, hvartill anslaget Elif - Expedilions-Vtskotlets Forslag till und. Skrifvelse
Teater och musik. Kungl. K. K. 107 glad ocb älskvärd, och hade aldrig tänkt en tanke ditåt. » Känner ni hans hustru? » » Ja! » » Berätta mig något om henne. » » Hon ser bra ut och är ansedd för att ha godt hufvud. » » Det är bisaker! Gör hon honom lycklig? Älskar hon honom sä som han bör älskas? » » Det tror jag. Det ser ut, som om de hölle mycket af hvarandra. » » Här ligger jag och försöker föreställa mig deras lif och huru de ha det hemma hos sig — fast jag aldrig sett något däraf, » fortsatte den sjuka matt. » Deras hem är väl mycket vackert, uppfylldt af blommor, vackra möbler, konstsaker, böcker, taflor och allt sådant? » » Ja! Det är både smakfullt och hemtrefligt. » » Det visste jag! » Den sjuka vred sig på sitt läger liksom i plågor. Efter en stunds tystnad fortsatte hoD: » A r det inte underligt, att en så omätlig lycka kan komma på en människas del och stort intet på en annans. Hvad det måtte vara underbart att känna sig lycklig! Riktigt lycklig! » » Har Elin aldrig varit det? » » Jo! Den där sommarn; men det var så mycket bekymmer på samma gång, och så visste jag att det aldrig kunde bli något af. Vi togo afsked för lifvet. Jag har tänkt pä honom allt sedan dess; ty något behöfver hjärtat att fästa sig vid, och nu förebrår jag mig att jag glömt honom för en annan, som inte har en tauke på mig annat än som en stackars tröttsam patient. » Tårarna runno sakta utför hennes kinder. » Gud välsigne honom för hvad han varit mig! » ^jn^liusiiiteriörep. (Forts, o. slut.) Största delen af sitt lif hade hon ätit nådebröd ooh det ger ej känsla af frihet och lycka. Under mellantider, medan hon sökte e n ny plats, vistades hon än här än där — fick klä- der af en, matdagar hos och så gingo åren - — det ena tyngre än det andra. Sedan hon lämnade sin plats, ute vid hafsbrynet, hade hon haft tvänne andra, » som ej heller passat henne », samt därefter bott hos en tvätterska och slitit rent af ondt.
Sedermera, år 1637, ändrade testator, då erkebiskop, sitt förordnande, och anslog såväl nämnde hemman som kapitalet till den studerande ungdomens hjelp och understöd vid Upsala universitet; men det första testamentet, som redan förut vunnit Kongl, stadfästelse, blef gällande genom Kongl. Reduktions-kollegii resolution den 7 Juli 1683, och Kongl. Maj:ts Reduktions-deputations resolution den 24 November 1698. Det till ”scholemästaren” anslagna hemman disponeras enligt nu gällande stat af f. d. Rektor vid Strengnäs lärdomsoch apologistskola, i hvars lön årliga afkomsten deraf, upptagen till Etthundra Åttatioen Riksdaler Tjugu öre, är inberäknad. Sedan förbemälde Biskop af Konung Gustaf II Adolph den 29 Mars 1629 utverkat tillstånd att få bebygga en tomt, som ansågs tillhöra Strengnäs gymnasium, erhöll han år 1645 af Drottning Christina everldelig besittningsrätt ä nämnde tomt. Efter 1720 väckte Konsistorium anspråk pä tomten, såsom redan 1626 tillhörande gymnasium, och rättegång fördes derom med arfvingarne, tills dessa omkring 1736 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse .M 77, 11 skänkte såväl tomten sorn det derå befintliga stenhus till gymnasium. Sedan 1808 är nämnde gärd. jemlikt Kongl. Brefvet den 5 Februari, anslagen till boställe för tvänne Lektorer. Enligt testamente al Hauptmannen ./. von Westphal den 1 Februari, 1710 och Friherrinnan Fleetwood den 15 Maj 1745, skulle räntan af säteriet Lida i Akers socken af Nyköpings län, utgörande
Det är otvifvelaktig!, att så snart allmänheten lärer känna nyttan af benmjöl, så skulle man snart söka att förekomma utförsel deraf, men som denna icke kan blifva allmän, så framt icke priset sättes ned, så önskar jag, att åtminstons f. n. tullen icke måtte höjas, utan tvertom, att sjelfva benen måtte nedsättas i värde, hvarigenom troligen alla sidor skulle tillfredsställas. Utan att detta sker är intet ändamål vunnet. Hr Aminoff: Det är yttradt af en föregående talare, att det funnits flera lager af benmjöl, hvilka man icke kunnat försälja utan all svårighet. Och detta bevisar ej annat, än att man icke rätt lärt känna nyttan och fördelen af detta förträffliga gödningsämne; men det torde tillåtas mig göra den anmärkn., att förhållandet numera blifvit tvärtom, d. v. s. svårigheten att få köpa benmjöl, åtminstone har jag deraf haft egen erfarenhet. 270 Den 2 Juni f. ni. Benmjöl, använd på tjenlig jordmån, verkar till dess förbättring ända till 10 år, då deremot annan gödsel icke verkar så lång lid. Men innan jag fortsätter, får jag anhålla att Ridd.- secret. täcktes upplysa, om prot.utdr. i detta ämne redan ankommit från de andra RiksSt:n, och att jag derefter måtte få ordet. I anledn. häraf tillkännagaf undert Ridd.sekr eterare, att någon underrättelse om de öfrige RiksStms i afseende på Bevilln.- Utsk:s förevar, betänk, fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad. Hr Aminoff: Af hvad som nu blifvit anfördt kan ingen slutsats dragas, hvarföre jag endast bör inskränka mig till den upplysnings meddelande, alt nästan samtlige Ulsk:s-ledamöterne, yttrade sig för bifall till den i betänk, bestämda utförseltull af 5 sk. pr Lispundet, för benmjöl. Hr Ribbing: Det är endast i afseende på den der längre nyttan af benmjölet, som jag vill yttra några ord.
Län dto, angående upphörande af fiälsemans lättighet att till IIof-Rätt ingifva concursoch urarfvaansökningar, hvarjemte densamme, såsom rörande en privilegii-fråga, skulle med de öfrige Riks-Stånden communiceras. 12:o Petter Pehrssons från Calmar Län dto, angående sättet att tillsätta nämndemän, jemte dervid afgifne yttranden. 13:o Densammes dto, angående bestämmanden och föreskrifter, i afseende å förvandling af böter i tjufnadsmål, som i tveböte ligga. 22 Trot. Utdr. d. 8 Februari 1840. 14:o Densammes d:o, angående förhöjning i nu stadgade böter för förfallolöst uteblifvande från domstol. 15:o Densammes d:o, angående fördelning af böter för försummad lagfart å köp om fast egendom. 16:o Densammes d:o, angående tillägg i Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1805 rörande lagfart å köp om fast egendom. 17:o Petter Pehrssons i Ädelfors från Jönköpings Län d:o, angående domfördt antal Nämnd i Häradsoch Lagmans-rätt. 18:o Nils Strindlunds från Wester-Norrlands Län d:o, angående de å Corrections-inrättningarne förvarade fångars ställande under krigslagarna. 19:e Olof Pehrssons från Gefleborgs Län d:o med förslag till förändrade stadganden, i afseende å inteckning och panträtt. 20:o Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län d:o, angående utfärdandet af en författning, hvarigenom bestämmes, efter hvilken evalvationsgrund frälseräntor böra utgå, då de finnas utfäste i daler silfvermynt; och skulle den vid von Zweigbergks i detta ämne afgifne memorial fogade bilaga lill Utskottet åtfölja. Till B evillnings-Uts kottet: 21:o Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län d:o, angående upphörande af expeditions-lösen och stämplade pappers-afgiften samt ersättning derföre genom rättegångs-bevillning.