Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är på grund af denna addition, som Utsk. kommit derhän alt uppgöra voter:s-propos:r. Oaktadt R. o. Ad:* af de öfriga Stånden fullkomligt gillade mening att dess beslut förfallit, fordrar man alt R. o. Ad. skall deltaga i omröstningen öfver detsamma. Om Ståndet det medgifver, så är det fruktansvärd!, att anslaget varder förknappadt i stället för bibehållet vid dess nuvar. belopp. På hvad sätt kommer man till delta resultat? Jo derigenom att man låter R. o. Ad:s beslut alt gifva tillökning gälla i voler:spropos. 'n såsom förknappning. Jag vet således intet sätt säkrare att komma ifrån all votering i förstärkt StatsUlsk., än derigenom att R. o. Ad. fränträder ett beslut, som blott Den i3 November. 36y förtydes. Har R. o. Ad. rättighet att så göra? Jag tror att denna rättighet kunde aldrig sättas i fråga, om man rätt bedömde Ståndets beslut. Men nu, då detta icke sker, så frågas huruvida 6g §:n Reg.Ftn kan i detta fall tjena oss till ledning eller icke? Der står: ”Anser StatsUtsk. sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifna yttrande eller instämma i R. St:s eller elt särskildt Stånds tankar, utnämne då Utsk. deputerade, som uti del eller de Stånd, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhållandet. Förblifver något Stånd ändock vid den mening det förut fattat, afgöres saken efter 3 Stånds beslut.” Eftersom grundlagen sätter i fråga att ett Stånd skall kunna förblifva eller också afvika ifrån sitt beslut, så mäste också afvikelsen vara tillåten. Jag öfverlemnar till Hr Frih. o. Landtm, huruvida den ena eller andra utvägen må vidtagas. För mig är det likgiltigt, blott icke detta Stånd nödgas rösta öfver en sak, hvilken alldeles icke bort komma under omröstning och öfver hvilken propos. aldr ig bort uppsättas, om man uppfattat R. o Ad:s mening sådan hon verkligen varit.
Och ville icke låta bära honom till sig in i Davids stad; utan lät bära honom uti ObedEdoms den Gitthitens hus. Och då Herrans ark blef i tre månader uti ObedEdoms den Gitthitens hus, välsignade Herren honom, och allt hans hus. Och det vardt sagdt Konung David, att Herren hade välsignat ObedEdoms hus, och allt det han hade, för Guds arks skull. Då gick han bort, och hemtade Guds ark utur ObedEdoms hus, upp uti Davids stad, med fröjd. Och som de voro framgångne vid sex tren med Herrans ark, offrade man en oxa och ett fett får. Och David dansade med allo magt för Herranom, och hade klädt uppå sig en linnan lifkjortel. Och David samt hela Israel förde Herrans ark upp, med trummeter och basuner. Och då Herrans ark kom in uti Davids stad, såg Michal, Sauls dotter, ut genom fenstret, och såg Konung David springa och dansa för Herranom; och föraktade honom i sitt hjerta. När de nu båro Herrans ark in, satte de honom på sitt rum midt i tabernaklet, som David för honom uppslagit hade. Och David offrade bränneoffer och tackoffer för Herranom. Och då David hade utoffrat bränneoffer, och tackoffer, välsignade han folket i Herrans Zebaoths Namn; Och utskifte allo folkena och Israels menighet, både man och qvinno, hvarjom och enom ett bröd, och ett stycke kött, och ett mått vin; sedan gick allt folket sin väg, hvar och en i sitt hus. Men då David igenkom, till att välsigna sitt hus, gick Michal, Sauls dotter, ut emot honom, och sade: Huru härlig hafver Israels Konung varit i dag, som sig blottat hafver för sina tjenares tjensteqvinnor, såsom lösaktiga menniskor sig blotta! Men David sade till Michal: Jag skall spela för Herranom, den mig utvalt hafver, heldre än din fader, och heldre än allt hans hus, så att han hafver mig befallt vara en Förste öfver Herrans folk öfver Israel; ja, för Herranom vill jag spela;
M:t ansett kunna inleda och utgöra en lämplig öfvergång till den ifrågakomne lagstiftningen om förmyndare-kamrar, såsom gifvande ej mindre åt menigheterne väckelse och behörighet att halva uppmärksamhet på förroyndarne, än äfven åt den förmyndare, hviIkeu behöfver tillsyn, en anledning mera än förut alt med omsorg uppfylla sina pligter. På grund häraf har E. K. M. i Nåder föreslagit Rikets Ständer: l;o att 1 § i 23 Cap. Ärfda-Balken måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Förmyndare skall, för hvarje år, afsluta räkning öfver allt det, han omhänder häfver, att deraf skönjas må, huru han den omyndigas egendom lörvaltat. Af den räkning gifve han, vid hvart års slut, den omyndigas nästa händer del, om så fordras: begära de det ej, vare förmyndare ändå skyldig att hvart tredje år tillställa dem läkning. Äro ej fränder eller vägra de alt räkningen granska; då skall förmyndaien, hvart tredje år, sin räkning tili Rätten inlemna; och förordne Rällen god man att den genomse. Stad, socken och härad egen utse gode män, en eller flere, att hafva tillsyn öfver förvaltningen af dithörande omyndigas egendom och ege sådan god man samma granskningsrält, som närmaste fränder tillagd är. Finna fränder eller gode män, att förmyndare den omyndigas egendom ej rätteligen förvaltat, anmälen det hos Rätten; och pröfve Rätten af omständigheterna, om annan förmyndare förordtias må. Är omyndig till de år kommen, att han sjelf finna kan, det förmyndaren ej väl hans egendom förvaltar; ståude ock honom fritt, att det hos Rällen angifva.” Och 2;o att lill 7 § i 20 Cap. Ärfda-Balken göres ett så lydande tillägg: Expeditions - Utskottets Förslag till und.
Föredrogs ånyo Stals-Ulskottets Utlåtande N:o 93. angående reglerin gen al utgifterna under Riks-statens Sjunde Hufvud—titel. Härvid förekommo 4 punkten. Med ogillande af hvad Utskottet i mom. a) och b) föreslagit, beslöt PresteStåndet för sin del att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, Expeditions-ehefens i Civil-departementels Kansli-expedition aflöning må bestämmas Prot.-Utdrag deri 23 Maj 1860. '41 5 till 5,5110 Hulr samt att för livar och en af de derstädes anställde Expeditions-sekreterarne må uppföras en lön af 4,500 Hulr; hvaremot tillstyrkandena i mom. c) d) och ej biföllos. 2 punkten. Godkändes. 5 punkten. Ståndet, sorn afslog Utskottets hemställan, lemnade sitt bifall till Kongl. Majlis nådiga förslag, att Chefens för Statistiska Tabell-kommissionens Central-hyrå lön må från 4,500 Ridr höjas till 5,000 Hulr. Biföllos. 19 punkten. Ståndet, som afslog Utskottets hemställan, beslöt att, på sått Kongl. Majit i sin nådiga Proposition föreslagit, Kronolögdarnes, Häradsskrifvarnes och Länsmännens löneförmåner äfven under instundaude statsreglerings-period må förblifva provisoriskt gällande, men deremot att lönerna för öfriga vid Landtstatcn anställde tjenstemän nu på stat definitivt uppföras. 20—49 punkterna. Biföllos. 50 punkten. Utskottets hemställan bifölls, med erinran om den ändring uti denna Hufvudtitels slutsumma, som blir en följd af ofvan upptagna beslut. 51 punkten. Till Utskottets hemställan lemnade Ståndet sitt bifall, med åberopande likväl af sitt vid 19 punkten lättade beslut angående definitivt fastställande af lönerna för vissa vid Landtstaten anställde tjenstemän. 52—55 punkterna. Biföllos.
Efter Utskottets tanka skulle förbud emot förskrifningars utgifvande Z,ag-Utskottets Betänkande , N.o St. 11 till i n neli a fv arén alltför mycket inskränka den frihet, som långifvare och låntagare, för credit-rörelsens underlättande, böra ega att öfverenskommma om formen för skuldebref, på sätt dem lämpligast synes; äfvensom Utskottet ej eller gillar, hvad motionären i öfrigt föreslagit, emedan dels föreskriften att skuldförbindelser, ställde till viss man eller ordres, då de öfverlåtas, böra man från man och således ej till innehafvaren eller till onämnd transporteras, lomme att i flera afseenden blifva hinderlig för den allmänna rörelsen, dels rättigheten för en genom transport blifven innehafvare af löpande skuldsedel, att, för betalningen äfven kunna hålla sig till öfverlåtaren, bör bero på serskildt aftal, men icke ovilkorligen stadgas genom lag, hvilket ofta skulle till oreda och invecklade förhållanden föranleda. Utskottet kan derföre ej tillstyrka bifall å någotdera af ifrågavarande förslag i sin helhet; men med föranledande af den väckta motionen och enär lagens stadgande i 4 CaP4 §•
De öfrige Capital - Skulderne, så val till Banco-Disconten, som till andre Publike Verk samt Inrättningar och enskifte personer, (med undantag af Bankens fordran för Crecitivef af 200,000 R tlr) tillika med de å dess^ Skulder beräknade Interessen, enligt uti nästföljande Moment utstakade grunder, liqvideras till fulla beloppet sålunda, att utaf he'a Sutnman af Capital och Interessen, desse sis'« nämnde beräknade till den 1 October 1818, betalas en femtedel Contant och för de återstående Fyra femtedelarne utgifvas RiksgäldsContoirets Obligationer under den Första (1) October r 31 8 på Fyra år med En fjerdedel» årlig afbetalning, hvilka Obligationer kornma att bära Sex Procents Ränta emellan hvarje Eörfallo-Termin; så framt nu varande Direu. teurer af Götheborgs Discont ikläda sig förbindelse, att en för alla och alla för en ansvara 1972 Stats• ocIl Banco-Utshot tens Betänkandenl för den förlust, som Riksgälds - Contoiret, vid utredningens slut, skulle kunna komma att vidkännas på den uti Obligationerna förskrifne Ränta. g Mom. Räntan, sorn, enligt nästförestående Moment, skulle komma att sammanslås ined Capitalet, och till ^rdelarj liqvideras med Obligationer, beräknas sålunda: att den uti DiscontVerkets förbindelser förskrifne Ränta godtgöres till den i November 1817; hvaremot Capiulen, (med undantag af Rankens fordran för Creditivet af 200,000 R:dr) ifrån nyssnämnde dag, eller den Förste (1) November 1817 löpa med Sex Procents Ränta, derest icke Capitaleri skulle vara uppsagde inom d. 1 October 1817, i hvilket fall enahanda Ränta af Sex Procent beräknas ifrån förfallo-dagen. Rankens Capital-fordran för Creditivet af 200,000 R:dr liqvideras pä enahanda sätt, som Discontens öfriga Skulder; dock så, att den Ranken härå tillkommande
Den 27 Februari i. 223 prot.-utdr. af d. 11 Febr. 182g, under rubriken Representationskostnader m. in., innehåller Hr Landtm:s s. k. soire'er, kostnader härföre godtgöras enligt af Hr Landtm, godkända räkningar; men ett sådant af Hr Landtm, meddelaut godkännande saknas å den af Hrr Commissarierna insända räkning, så kunde densamma nu icke till pröfning upptagas, utan skulle altså återskickas till Hrr Commissarierna, som hade att för de till ved och kol för Landtnäs s. k. soireer utgifna förskottssummor behörigen verificerad redogörelse vederbörande affordra och till Hrr Fullmägtige ingifva. Derom utdrag af prot. skulle till Hrr Commissarierna utfärdas. Ut supra. Ex protocollo C. Sylvan. Vidimeras ex officio Gabr. Lagergren, Referendarie. Ex. Hr Gr. De Geer, Carl: Ehuru jag visserligen instämmer uti hvad en värd talare behagat yttra, att nemligen vid motionernas afgifvande R. o. Ad:s tid icke bör upptagas med besvarande af desamma, tror jag likväl, att R. o. Ad. icke skall förtänka, om jag, med anledning af det nu upplästa memorialet, lemnar några upplysningar, som kunna förekomma antingen för motionären eller mig menliga slutsatser. Jag tillstår, att jag vid sist]. Riksdag kanske icke med fullkomlig uppmärksamhet följde den detailfrågan, som rörde vedconsumtionen, hvaröfver jag icke erhöll någon uppgift under det jag var Landtm , utan var det, om jag icke missminner mig, först 2 år efter Riksdagens slut, som motionären till mig inkom med räkenskaperna öfver vedconsumtionen. Den personliga aktning, jag hyser för honom, lika med den en hvar bör hysa för den andra, gjorde, att jag icke kunde eller borde betvifla räkenskapernas riktighet; men då så lång tid efter Riksdagen var förfluten, ansåg jag det icke vara fullkomligen riktigt att under desamma teckna mitt namn, innan erforderliga upplysningar erhållits.
Vi hade framryckt endast två och 3/8 mil, då vi erforo att en större Rysk styrka, under general Alexeieff, sammandrogs vid Norroch Sörmjöle byar. Denna underrättelse föranledde general Sandels att göra halt vid Hörnefors bruk, trupperna bivuakerade, och en Svensk brigad anlände till vår förstärkning. Den 2 Juli anbefaltes öfverste Edelstam, att med Finska brigaden, som nu bestod af tre bataljoner, 2:ne 6:pundiga kanoner och 16 dragoner, drifva fienden från Sörmjöle, ¾ mil från Hörnefors, samt, om möjligt, att äfven gå till Norrmjöle. Sedan han framryckt 3/8 mil nära Sörmjöle, gjorde han halt och utsände major G. Ehrenroth med 58 man, att undersöka fiendens styrka och ställning. Ehrenroth hann blott 1/8 mil framåt, då han stötte på en Rysk fältvakt af 60 man, hvilken drifs tillbaka och förföljdes ända till Sörmjöle. I en liten skog nära denna by hade fienden utställt en betydligare trupp i bakhåll, hvilken nu framryckte och sökte afskära Ehrenroth; men medelst rådighet och köld lyckades det denne, att genom skogar och myror rädda sig, med en förlust af blott tre man. Edelstams hufvudstyrka blef straxt derpå anfallen; men efter ett par timmars träffning, hvarunder fanjunkaren Costian och tvenne soldater sårades, drogo Ryssarne sig tillbaka, och Edelstam återvände till Hörnefors. Sedan Kossacker, understödde af infanteri, den följande dagen (d. 3) visat sig nära Hörnefors, anbefaltes öfverste-löjtnant Bosin att utrycka med 200 man, och undersöka om Ryssarne ernade företaga något nytt anfall eller endast åsyftade en rekognoscering. Detta detaschement hade knappt kommit 1000 alnar framom vår fältvakt, då det blef anfallit; en liflig fäktning uppstod, och fienden tillbakadrefs omkring 1/8 mil, der han erhöll förstärkning.
Män med oro se förhållan - Den 13 September e. m. det nu vara annorlunda, ej underligt skulle det vara, nej rättvist och värdigt våra tänkesätt, säsong Sveriges första Stånd!, att vi ej allenast medgifva hvad med skäl medgifvas kan, till bestämmande af högsta möjliga summa till sådnne oumbärlige lån, då förlägenheten sådant kräfvcr, utan också sjelfmant och af betygad sann aktning och örn vänskap för det Hedervärda BondeStåndet, erbjuda dem den mildringen, att räntebetalningen för dessa nya lån måtte utgöras hädanefter som hitintills, uti samma myntsort som låne-capitalet. Herr von Heijne; J*g har lika mycken aktning och vänskap för Bonde-Ståndet, sorn någon annan; men anser det icke vara mig tillståndigt, att tillstyrka ett Stånd att göra en höflighet åt ett annat, på Nationens bekostnad. Vi böra samfelige handla såsom Riksens Ständer, och påminna oss, att vi hafva Coimnittenter, sorn vänta, att rättvisan skall vara enda rättesnöret för vårt handlingssätt. Fordomdags köpte bonden hemman af Staten; nu har jag hört yttranden, som skulle Staten köpa hem maq åt bonden. Sådant skulle förhållandet blifva, om fastighetslånen bestämdes till sådane belopp, att endast allmogen kunde begagna dem. Jag får uppriktigt bekänna, att, når jag for till Riksdagen, hyste jag det hopp, att en återgångsperiod skulle inträffa, i afseende på Statens inblandande i enskildes transactioner. Jag uiåHe haft orätt, efter jag hör till minoriteten. Fastighetslån åro en förlagshjelp. ej uteslutande nyttig för BondeStåndet, ulan äfven för andra. 684 Den 13 September e. m. Det är en sanning, att BondeStåndet af alla samhålls classer i Fäderneslandet befinner sig i den lyckligaste belägenheten. Jag talar naturligtvis icke om torpare och tjenstehjon. Bonden år icke i beroende af sitt tjenstefolk.
Ständers Slars-Utskott att förestå medlen dertill, samt de säkerhetsmått, som för Summans behöriga anwandande och redowisande, kunna pröswas nödige. Orebro d16 Junii t 812. Pä Högloft. Ridd. och AdPä H'aw. Prest-StänLedam. wägnar, dclS Ledam. wägnar, sto b. k!. 6 ^llend 0 r§. LlkskrerZ. Pä Wäl. BorgarcStäu, Pä HederwBondcStäm dets Ledam. magnar, detS Ledam.wägnar, Olok Lxösteät. ^ Ol. K. 8c!iLre. ^.lex. Uppläst hos Ridd. och Adekn den 17 Julli. , Prcst-Ständet den 17 , Borgare-Standet d. i?- -> - , - » Bonde-Ständer d. 17 « wördsamt Memorial! ^ögwördige Prest. Ståndet har til! Lag-Utskottet Remitteradt ett af Herr Pistoppen, Ledamoten af Kongl. Nordstjerna - Orden Doctor Wilh. Faxe mgitwit Memorial, deruti Herr Vistoppen förestår, utt sedan Kongl. Maj-t genom Nådigt Bref d. 2 Nov. Den 17 Junii. 697 Nov. 1791 forordnat, att tä någon will söka ändring uti Consistoriernes Utstag i de mai, som derefter oimdelbarlioen böra dragas under Kongl. Majus Eaen Nadigste pröfning, bör beswäranden icke allenast inom samma tid, som han äger sine underdåniga bcfwär til! Kongl.
Prat, IS28 och £829, 7 Stml, i Afd. s, * > tista Udell q :dra Band. ig Lagutskottets Betänkande Nio 62-' valde personen ensam egt nog förtroende för att ombesörja förvaltningen; men, enligt JRikets Ständers tanka , borgenärer i berörde afseende böra ega lika rätt, som uti den näst; följande §• blifvit Rätten tillagd, att, i de fall, som der bestämmas, utse en eller flere, hafva Rikets Ständer alltså funnit skäligt föreslå utfärdandet af den förklaring öfver 2 Cap. l §. Concurs Lagen, att, der det afträdda boet är af ringa beskaffenhet, och borgenärerne sig förena, att förvaltningen deraf blott åt en God Man anförtro, sådant må vara tillåtet,” Utskottet , sorn instämmer i detta yttrande, med endast den skiljaktighet, alf, i anseende till obestämdheten af begreppet örn to af ringa beskaffenhet, det, efter Utskottets tanka, bör bero af Rätten att gilla eller förkasta borgenärernes beslut om val af endast en God Man, samt att det föreslagna tillägget, sålunda ändradt, ej bör meddelas såsom serskild förklaring, utan i sjelfva lagparagrafen intagas, får i anledning deraf föreslå, att denna §. måtte erhålla följande* lydelse: jf/agVtskotteti Betänkande K:o 62* Ifj Borgenärer, som tillstädesk emmit, efter de kallelser af Rätten ellef Domhaf vandenj sorn i 5 Cap. 2 och 3 jjjt. sägs, skola genast inför Rätten utse eller och sig é-' mellan välja och för Rätten nämna tvänne eller flere Gode Män * helst bofaste och dem, som sjelfVe sakegare äro, att den af trädda egendomen till förvaltning emottaga. Ar boet af ringa beskaffenhet, och vilja Borgenärer förvaltningen deraf dt en God Man anförtro t vare det tillåtet, def Rätten prof va f, att det ske ma. Borgenärer egen ock, att med: dela Gode Män föreskrift om förvaltningen, der sådant nödigt an. ees. Förordnande för Gode Matt skcdl äf Rätten utfärdas. 2 Cap. 2o §.
Häraf syntes att stadgandena i förenämnde hänseende voro alltför mångfaldiga och spridda, hvarigenom stor olägenhet måste uppstå, till afhjelpande hvaraf motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla att Kongl. Majit täcktes låta genom kunnige personer och utan att afbida den åtgärd, som den s. k. Författnings-kommittéen härvid kan komma att vidtaga, granska ifrågavarande författningar och, med upphäfvande af hvad som rörande reseoch traktamentsersättningar förut blifvit stadgadt, före nästa riksdag utfärda en ny och ämnet i dess helhet omfattande, tydlig och klar författning. Utskottet har inhemtat, att, sedan Rikets Ständer, uti skrifvelse den 28 Februari 1857, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit ville genom någon eller några dertill utsedde skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af gällande administrativa, kamerala och ekonomiska författningar; så har Kongl. Majit genom nådigt Bref af den lista Oktober 1858, för utförande af detta arbete beslutat nedsättandet af en Författnings-kommission, som det jemväl skulle åligga dels att i de ämnen, der gällande författningar befunnos vara med uppenbara brister behäftade eller utgöra en sådan mängd, att deraf synnerlig svårighet eller osäkerhet vid tillämpningen uppkomme, afgifva underdånigt förslag till nya fullständiga författningar, och dels att i öfrigt uti särskildt förekommande fall inkomma med de underdåniga utlåtanden, hvilka Kongl. Majit i dylika ämnen kunde finna lör godt att från Kommissionen infordra. Då denna Kommission för närvarande är sysselsatt med det densamma uppdragna arbete och skäl ej synes vara för handen att nu föreslå nedsättande af en särskild
Ett sådant åliggande har också Riksbanken fullkomligen uppfyllt efter den välbetänkta realisationen i 30 år, äfven under svåra konjunkturer; och så länge den icke ålägges en större sedelutgifning än den närvarande, och såvida, enskilda bankers sedeiutgifning hålles inom tillbörligt trånga gränser, så kan Riksbanken alltid uppfylla denna sin vigtiga bestämmelse, äfven om enskilda hoptals såsom 1857 göra konkurs och till och med Staten, såsom 1812, afskrifver sina enskilda skulder. 3:o. Att upplåna fruktlöst liggande kapitaler. hvilket nu sker genom uppoch afskrifningssaint depositrörelse. 4:o. Att på drägliga vilkor emot fullgod, säkerhet biträda lånebehöfvande med understöd och sålunda befordra handelns och alla nyttiga näringars uppkomst och förkofran. Detta åliggande uppfyller Rikets Ständers Bank. a) Genom allmänna Diskonten biträder den lånebehöfvande i allmänhet pr billiga vilkor. ■ b) Handeln och den större industrien befordras genom Handelsoch Nälin sdiskonten. c) Nyttiga näringars uppkomst och förkofran befrämjas 1) genom Manufaktur-diskonten, hvars kreditivförslag borde, så vidt tillgångarne medgifva, ökas, om det icke motsvarar sitt ändamål; 2) brukshandteringen understödjes dels genom ett kreditiv till Jernkontoret och dels genom direkta lån mot pant af metaller; 3) jordbruksnäringen, som är den vigtigaste, och egare af mindre jordlotter, som utgöra det största antalet, hafva förut blifvit hugnade med odlingslån, sora nu upphört, och, hvad som varit af väsendtligt gagn, hittills kunnat påräkna låneunderstöd på förmånliga vilkor utur en fond i Riksbanken af nära 10 millioner. Denna lånegren hade, efter mitt förmenande, bort bibehållas och erhålla en tidsenlig utveckling samt lånerätten icke fortfarande inskränkas till hälften af jordvärdet för ett halft hundra år sedan.
— N:o g5. i anledning af återremiss å N:o 61. XB. 3g8. XI. A. 116. — N:o 96. i anledning af väckt motion, angående lösen af den Spanneraåls-ränta, som utaf Lunds Domkyrkohemman utgår. X. B. 3g8. XI. A. 116. — N:o 97. i anledning af återremiss å N:o 67. X. B. 3g8. XI. 116. XII. A. I 10. — N:o 98. i anledning af väckte motioner, angående Gästgifverioch Post-skjutsväsendet samt förvagns-inrättningar. X. B. 3g8. XI. t 16. XII. Å. 138. XIII. 18. XVI. ( 12 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Ectänkanden och Utlåtanden: N:o gg. i anledning af väckt fråga om beredande af vissa förändringar i beräkningssättet af tull å en del varor, som från Sverige till Norrige införas. X. B. 3g8. XI. A. ug. — N:o ioo. i anledning af återremiss å N.’o 79. X. B. 3g8. XI. A. 119. — N.’o 101. i anledning af återremiss å N:o 17. XT. B. 135. XII. A. t65. E. 292. — N:o ioa. i anledning af återremiss å N:o 35. XI. B. i35. XII. — N:o io3. i anledning af väckte motioner om. utskillige förändringar i Författningarne, rörande Bergsoch Jernliandteringen i Riket. XI. B. i35. XII. 167. Å. 211. XVI. U. a5o. XVII.