Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Icke allenast i rik mans gård, äfven i fattigmans hydda stodo brinnande ljus i fönstren, ja icke ens fattighuset saknade den morgonen den sedvanliga hyllningen åt den nyfödde judakonungen. Nu hördes genom den mörka rymden kyrkklockornas vänliga helsning. I rik belysning strålade från sin höjd det åldriga templet såsom en lysande eldstod i natten, visande det på skilda vä- gar kommande kyrkfolket den gemensamma mötesplatsen och inbjudande alla till den heliga festen. Mäktigt brusade orgeln under de höga hvalfven; men ännu mäktigare skållade den gamla julsången: » Var helsad, sköna morgonstund » af hundratals röster från de hufvud vid hufvud tätt slutna skarorna, hvilka stående sjöngo den kära julpsalmen. Psalmens sista ackord hade nyss förklingat, och nu följde predikarens ord så enkla och konstlösa, men dock så inspirerade och gripande, att allas ögon oafvändt voro fastade på den vördnadsvärde, åldrige läraren. Han talade om den underbara julnatten i Betlehem med dess ljusglans, dess sköna änglasång; han förde oss in i herdarnes sällskap, för att med dem bringa Fridsfursten vår hyllning. Han ställde oss fram inför krubban och bjöd oss att se, se med trons barnablick, till dess vårt häpna öga upptäckte, huru en gloria af gudomlig klarhet kringstrålade det späda barnets hjässa. Han sade oss, att, här i denna krubba grydde själfva morgonrodnaden till en ny dag, den skönaste, som någonsin uppgått öfver jorden, en dag, som skulle skingra mörkret, okunnighetens och fördomarnes mörker, syndens och sorgens mörker, en lefnadsdag, som, ända in i aftonskymningen så rik på uppoffrande kärlek, skulle bringa jorden oberäknelig välsignelse. Han talade om julen såsom en kärlekens fest, hvars uppgift var att värma, närma till hvarandra dem, som vandra kärlekslösa och ur usla brunnar ösa.
X C E L S I O R - T Direktfr, PRODUKTIONSORTEN X CEL T 38 Regeringsgatan 38 [1699] Imjorterarlt, oförfalsMt X KINESISKT TE MED FIN AROM FÖRSÄLJES I CEL RE UTMÄRKTA O. PRISBILLIGA; s i o e F K L V E A LITETER GEN. HRR SPECERISIORT STOCKHOLM fe 75 1 kr. 25 öre, som Lager af 50 Begeri ?igsgalan 50 55 65 b o r t, EIFFELTYGET till klädningar öfverträffar alla utRed. annonserade klädningstyger både i styrka och pris. Det är nya utsökta STORA MANSVÄSTAR Innehållsförteckning. mönster och kan endast fås hos unmed ärmar till 3: 50 pr st. HANNA HIRSCH, GIFT PAULI; AF Carl Larsdertecknad till 40 öre mtr son. (MED PORTRÄTT). — LÅNGFREDAG; POEM AF Esther. — INDIREKTE; AF AVG. II: BAKOM aln. Order expedieras mot efterkraf. KULISSERNA. — SOMMARIDYLL; FÖR IDUN AF Profver endast då 20 öre bifogas. Dolly Eoon. (SLUT FR. N R 12.) — PÅSKFIRANDET Kungsholms Ekiperingsaffär, I HEMMET; PIISBEL. SVAR Å PRISFRÅGAN XV AF Stockholm. En barnavän. — I FORNA DAGAR; STRÖDDA BLAD UR MINNETS ALBUM SAMLADE AF Mathilda Lang[1718] J. Sandberg. let. RV ": LILLE PRINSEN. — EN LEKTION I KEMI FÖR DAMER; AF Esel. — IDUNS MÄNADSREVY; AF Otto Sjögren. — UNDER TOFFELN. — SANCTA THERESAS GRUNDSATSER. — JOHN ERICSSONS HUSTRU, AMALIA BYAM-ERICSSON. (MED PORTRÄTT). — TEATER OCH MUSIK.
Stad upplåten för en köpeskilling af 16,666 R:dr 32 sk. Banco; och då E. K. M:t, som, i fråga om den Kongl. Fatburens föreslagna flyttning till Commerce-Collegii tomt, inhemtat bemälde Collegii underdåniga utlåtande, vid öfvervägande af detta ärende tagit i betragtande den väsendtliga nytta, hvilken, genom fatbursegendomens användande på ofvan omförmälde sätt, skulle för det allmänna uppkomma, och derjemte funnit något hinder för fatburens förläggande å Commerce-Collegii tomt icke möta, samt enär i öfrigt den af Drätsel-Commissionen för nyssnämnde, i bristfälligt skick befintliga egendom erbjndne köpesumma icke allenast fullt betäckte kostnaden för fatbureus flyttning, utan ock, såsom ersättning för tomten, lemnade ej obetydligt öfverskott, fair E. K. M:t, med afseende jemväl derå, att Stockholms Stad till kostnaderne för dervarande läroverk årligen bidroge med en i Stat bestämd summa af 10,000 R;dr, till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida icke Diätsel-Commissionens ofvanberörde anbud må antagas, och Fatbursegendomen, i ÖfverInlendents-Embetets räkenskaper upptagen till ett värde af 10,416 R:dr 32 sk., alltså emot den uppgifne köpesumman, 16,666 R:dr 32 sk., till S adén afyllras, under villkor, att egendomen varder till utvidgad local för Stockholms Gymnasium, äfvensom till ans alter för Ångbåtstrafiken å Mälaren använd, samt med rättighet för E. K. M:t att af köpesumman disponera så Expcditions-TJIskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:0 235. 639 stor elei, som erfordras för bestridande af de med Falburens föreslagna flyttning förenade kostnader.
— Denna tid har nu tilländalupit, Uddeholmska bolagets operationer i öfre Elfdalen äro fulländade, och numera har canalfrågan således undergått den förändring att allmogens i olie Elfdalen intresse kan nytt jas såsom ett godt skäl för att få anslag till slussanläggningar! Något sådant intresse linnes likväl icke, örn ej att göra tjenstbarheler åt Uddeholms bolag, och på detta bolags godtycke beror, om det behagar att höja prisen på dagsverken och kol, hvartill ingen anledning är, då bolaget gjort sig fritt från alla medtäflare genom sagda operationer. I afseende å livad Frih. Sprengtporten isin reservation anfört rör:de anslag till jordersältningar, får jag nämna, att en sådan ersättning af 4000 rtdr icke möjligen eller lagligen, såvida man ej vill göra en speciel gunst åt en enskild person, nemi. handelshuset Dickson & comp. i Götheborg, kan komma i fråga hvarken vid Forshaga eller Dejefors, emedan dels denna ersättning är redan af nuvar. ägarne be22 H. 5o 394 Den 27 Mars f. tn. kommen och af det gamla bolaget utbetald, och dels emedan en jordersättning vid Forshaga ej skulle kunna afse annat än ersättning för tillintetgörandet af den omfönnälda railvägsanläggningen. Men dä ra i I vägen tillkommit efter sedan planen till canalen var utstakad och uppenbarligen gjord för att hindra slussarna, kan jag ej begripa att ersättning lagligen kan komma i fråga. Jag vill för öfrigt icke föreslå någonting, utan har endast anfört detta som ett svar på hvad Hr Lager hjelm yttrade. Hr Edenhjel-m, Gillis: Jag har för liten localkännedom för att kunna yttra mig öfver sjelfva ämnet, men jag vet att vid Forshaga är en railväg anlagd med ganska dryg kostnad, och att de trafikerande med obetydlig kostnad få sina saker på densamma transporterade. Jag vågar hvarken tilleller afstyrka detta anslag, men ber att få erinra, att så väl i England som Skottland och Amerika numera icke canaler utan railvägar anläggas, så alt man t. o. rn. sett mindre fartyg föras på dessa vägar.
Att för de öfriga till indragning ifrågaställa inkomsterna, med iakttagande af de utaf Kongl. Maj:t föreslagna afdrag, ersättningen nu definitivt fastställes, och sålunda å stat anvisas: för de äldre medlen 2,800: och för de nyare dito 666: 32. — med tillhopa Rdr 3,466: 32. — 4: o Att det belopp, hvartill det å rikstatens 9:de Hufvudtitel, för Wadstena Krigsmanshus-kassa förut uppförda penninge-anslag kan blif - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 5/, Litt. A. va bestämdt, förhöjes med ofvanomförmälde nya kontanta statsanslag, un der titel: Ersättning för kassans förut innehafde: Äldre Medel: Hemmans-räntor och Kronotionde, förslagsanslag . rdr Rusthålls-afgifter „ Öfrige indragne inkomster „ Nyare Medel: En-per-mille-afgift ... „ Öfrige indragne inkomster „ eller tillsammans rdr 101,566: 32. — hvaraf såväl Arméens Pensions-kassa, som Amiralitets-krigsmans-kassan böra erhålla de dem, enligt författningarne, tillkommande andelar. I afseende på Kongl. Maj:ts nådiga tillkännagifvande, att på serskildt bestämmande, efter förutgången utredning, skulle komma att bero, huruvida Arméens Pensionsoch Amiralitets-krigsmans-kassornas andelar i dessa ersättningssummor må utbrytas och serskildt för dessa kassor å Riksstaten uppföras, lärer någon åtgärd från Rikets Ständers sida för närvarande icke erfordras. 5:o
Ridderstapet och Adeln finna, at Riket bör, emot obetydlig ersättning, afhända sig tilgang til Ekewirke för kommande tider, sa får jag wördsammeligen förestå, at de Ekar, som a til den mastbjudande försäljas, mage af Jordägaren kunna - 972 Deri 2Z Mars. na för samma pris innom en korrt föreskrifwen tid inlösas, genom hwilken honom updragne lösningsrättighet, jag sä mycket haldre förmodar, at manga Ekar stola i följd af Jordägarens inköp deraf blifwa qwarstäende och orubbade, som sjelfwa inköps-summan i de flesta fall lärer blifwa gansta vbetydelig, dä wid köpet är fästad! det förbehåll, ar Ekarne stola genom rothuggning borttagas, och det är Åtminstone icke Landtmän obekant, ar rorhuggning af en hundraarig Ek, om ej omöjlig i saknad af mindre allmänna Instrumentm derril, åtminstone är sä tidspillande och kostsam, at kostnaden derwid torde stundom nära til Ekens wärde upgä. I den öfwerrygelse at man mindre borde lemna afseende pa Kronans förmän, at för ringa kostnad äga rilgäng til Ekar, än pä den allmänna nyttan, ar Ekeskog beständigt ma i Lander wara at tilgä, hade jag blott önstat den ändring i nuwarande Författningar, at jemte Jordägaren förbehällen rätt, at befrias ifrän sädane Ekar, som för upodlingar äro hinderlige, honom borde tilläggas den förmän, at genom äisgonition efter utsyning af wisse Ekar, fä en ersättning för äcagen wärd och answar för wisse yngre Ekar eller Ekeplantors tillväxt, hwilke, i en framtid duglige, skulle anses Jordägaren tilhörige, och icke utan full betalning kunna af Kronan begagnas. Slutligen och wid det uttryck i 6 §. af Betänkandet, at efter Är iZiz alle
Då Borgare-Ståndet äfven i denna del varit skiljaktigt och bibehållit den i 1826 års Taxa utförda Tull, eller 2 sk. per Skålp., så lärer häröfver kommaatt voteras efter Prop. 16. Den, som, enligt Bevillnings-Utskottets förslag, vill, att inkommande Tullen å 1 Skålp. Gummi skall bestämmas till 4 sk-» »östar Ja; den det ej vill, rostar Nej. Vinner Nej j, kommer Tullen å denna vara att utsättas till 2 sk. per Skålp. Hampa. TrenneafRiks-Stånden hafva gillat Utskottets förslag, att å all sort Harn - Beviilnings-Utskottets Memorial N.o S/f., pa borde sättas en Medel-tull af 5 R:dr per Skepp., hvaremot Vällofl, Borgare-Ståndet, utan att bifalla Utskottets förslag i denna del , ansett, att så kallad Pass-hampa borde förbjudas, samt tillika bestämt Införsel-tullen å ren Hampa till 3 R:dr per Skepp.; men då detta Riksstånd äfven förklarat sig af Ståndets beslut, att åtskilliga Varu-artiklar borde till införsel förbjudas, icke vara hindradt att ingå i pröfning af de TullBestämmelser , hvilka borde gälla , i händelse Kongl Majit icke skulle fin-* lia för godt att bifalla förbuden, samt att, hvad Utskottet angående Stora Sjötuils-bevillningen föreslagit, gilla-, des i alla de delar, som icke voro specificerade i Ståndets beslut; så och enär Utskottets förslag om en Me-, del-tull å Hampa äfven afser Pass-. Hampa, måste Utskottet antaga, att Vällofl. Borgare-Ståndet ovilkorligen bestämt en Tull af 5 R:dr per Skepp, för införandet af Pass-hampa; och får Utskottet, vid sådant förhållande, samt för det fall, att någon sammanjerokliing af de skiljaktiga besluten iöke twellankommer, föreslå . BeviUlnings-Utskoltets Memorial N;0 ^5 Prop. 17.
Hans hustru kom rusande från ett håll, gamla kokerskan från ett annat, och husan, som skulle öppna, hon kom merändels in till doktorn med en priskurant på dyra viner eller profböcker från boklådan, eller ock var det någon liten frysande parfvel,som ville sälja grönt eller tvål eller papper » för tjugufem öre ». Under tiden våndades han där inne vid sitt skrifbord och undrade, hvart i Herrans namn detta skulle bära. Deras hus var ordnadt på » stor fot », som det egnar och anstår en läkare förstås. Utgifterna voro riktigt » ståtliga », under det att inkomsterna voro nästan inga. Visserligen hade patienterna blifvit något flere, men bestodo för det mesta af fattiga släktingar, som på skämt kallade honom sin » husläkare » och ökade förrådet af soffdynor och dukar. D å de j u naturligtvis ej kunde föreslå att betala med klingande mynt till en släkting! Hvar voro nu alla kalkyler, som de älskade som förlofvade under heta smekningar uppgjort? Bortblåsta som dimmor ». » Men, Harald, skall detta vara någon sökt kvickhet, som passar in på oss, så är den just inte så lyckad. » » A h, jag har inte slutat på länge ännu, » fortfor han obarmhärtigt. » Hvar var jag nu? Jo — den unga frun var en liten lättledd, god varslse, som gärna tog råd af andra, oeh hennes vänner gjorde det klart för henne, att en läkares hustru kunde inte ha hemgjorda kläder — • hon måste uppehålla sin mans anseende. En läkare måste ha två dyrbara riktiga jungfrur m. m. Hvar se ' n mannen tog medlen till allt, det brydde de ej sina små söta hufvuden med att utfundera Han började redan, ehuru så ung, få några grå hår vid tinningarne, under det hon, vacker och strålande, skötte sina åligganden, nämligen att föra nöjets spira i de kretsar, där hon var efterlängtad. Sällan åtföljde han sin hustru, » ty han hade ej tid » hette det, men i själfva verket hade han ej råd, ty af lånet återstod nu snart endast ett par hundra kronor. » » Men Harald! Hvarför har du ej förr talat om detta för mig?
Erfarenheten har redan visat, att den undervisning, för hvilken någon afgift erlägges, mera eflersökes än den, sorn er hålles gratis. Detta har också varit orsaken, hvarföre man i fråga om folkskolorne stadgat, att de, som der njuta undervisning, böra erlägga afgifter om ock aldrig så ringa. Det är icke något nytt, att afgifter erläggas; ty de finnas redan. Skilnaden är blott att de hädanefter ingå till staten i st. f. alt hvar och en lärare vid skolorne uppbära de s. k. terminpenningar eller dylika afgifter under annat namn, hvilka alltid varit högre än den nu föreslagna afgiften. Jag anhåller alltså på det högsta, att R. o. Ad, måtte bifalla Ulsk:s betänk, sålunda, att i afgiften göres modifikationer och att ifrån densamma må kunna befrias den mindre bemedlade. Hvad åter angår bestämmandet af afgifter för dem, hvilka icke förmå alt sådana erlägga, så tror jag, att del icke medför synnerliga svårigheter. Hr von Troil har begått ett misstag då han sagt, att den pröfningsräll, som här kan blifva af nöden, skulle tillkomma cforal-styrelsen. Enligt K. M:s förslag skulle denna pröfningsräll tillkomma lokalstyrelsen och i händelse K. M. numera icke skulle bifalla dylika styrelsers inrättande, finnes alltid ett eolhm seholasticum, hvilket följaktligen äger att bestämma afgiftens belopp på samma sätt, som rektor vid hvarje skola hittills ägt att bestämma terminpenningarna. På alla dessa skäl, förnyar jag min anhållan om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Cederström: Mig synes, som om ingen af de talare hvilka här uppträdl, mäktadt ingå i besvarande af den utaf mig omförmälda synnerliga svårighet, att bestämma, hvilka äro i sådant verkligt armod, att de alldeles icke förmå afgiften erlägga, 25 ; 388 Den ö Maj f. m. i hvilket fall allt bidrag skulle dem eftergifvas, äfvensom att pröfva alla de mångfaldiga omständigheter, som till större eller mindre del gåfve anledn. lill cn partiel eftergift.
» Jag har bara sjungit den för mig själf, » svarade sångerskan, » och inte sjunger jag för hvem som helst heller, för di kanske bara skrattar åt mig. » » Åh, aldrig! » invände Hedda med indignation, och efter några förberedande harskningar började den gamla sin egen visa: Jag är så trött, ack, så trött att vandra, Men hvila aldrig ändå jag får; Jag vet, jag är inte såsom andra, Och därför ständigt jag går. Det är som något i hjärtat sitter, Ibland till plåga, ibland till tröst, Ibland så ljufligt som fågelkvitter, Ibland som stormen uti mitt bröst. Knappt hade sista tonen förklingat, förrän Anna sköt bort spolrock och nystfot, kastade det gula förklädet öfver hufvudet och började vagga fram och tillbaka samt snyfta och gråta så våldsamt, att Tinnie, alldeles förfärad, sprang öfver förstugan in till » mamma » med den något förhastade underrättelsen, att » Sjungar-Anna håller på och dör! » Prestfrun började söka efter flaskan med nervdroppar och skyndade, när hon funnit den, ängsligt ut i salen. Men nu var paroxysmen öfver, och den gamla satt, gråtögd och blek, men lugn, ehuru matt, åter vid sitt arbete. Dropparne hälldes emellertid på en sockerbit, mottogos tacksamt och gjorde visst önskad verkan, ty efter en stund var Sångare-Anna kry igen och föredrog med vanlig bravur sina gamla kända stycken, såsom: Det går en jungfru uti en hage, Till henne kommer då ung sjöman: » Och hvarför går hon här så allena? Gif mig sitt hjärta, som jag begär! » Här spelade, som man ser, rimmet just ingen stor roll, men det var då mycket mera reson i visan, ty sjömannen visade sig till sist vara jungfruns » vän », som » för sju år se ' n reste bort » från henne. En annan visa, som sjöngs på den mest jämmerliga ton man kan tänka sig, började så här: Och vore jag så fattig som fågelen är, Jag lefde dock förnöjder med vännen så kär; Lazarus han var ju fattig allt till sin död, Men änglar buro honom i Abrahams sköt.
Herr Prosten Grevillius anförde ; ”Ehuru jag i hufvudsaken instämmer i det beslut, Riksens Höglofl, Ständers Allmänna Besväraoch Ekonomi-Utskott fattat i afseende på väckte motioner, om skyldighet för Pastorer, att till Konungens Befallningshafvande samt Consistorium årligen insända afskrifter af Kyrkoböckerne, kan jag dock för ingen del bifalla det, efter mitt omdöme, öfverflödiga och obehöriga tillägg, hvarigenom Riksens Höglofl. Ständer uppmanas, att uti underdånig skrifvelse till Bcsv. och Ekon. Utsk, Ettänkctnden. 757 Kongl. Maj:t anhålla om nådigt förständigande till vederbörande visitatorer, att vid anställande visitationer noga tillse, det Kyrfeoböckerne blifva med fullkomlig noggrannhet förde m. m. Ett sådant förständigande har på intet ställe i de väckte motionerne blifvit yrkadt, äfvensom någon klagan öfver vårdslöshet i Kyrkoböckers förande icke heller der blifvit yttrad. Jag linner således ingen anledning hafva förefallit, att tillstyrka en sådan skrifvelse, heldst jag som så* dan omöjligen kan anse de lösa och på al* la skäl blottade uppgifter, som vid målets beredning uti Utskottets afdelning kunnat förekomma. Har det funnits, ellar finnes ännu någon Pastor, som vårdslösar pligten, att ordentligen fora Kyrkoböcker, sä är pligten likväl bestämdt föreskrifven; och lärer det hvarken tillhöra Utskottet eller Rikets Ständer, att beifra enskilda försummelser, hvilka uti föreskrifven Lag hafva sitt correctiv och vid laga Domstol både kunna och böra beifras. Att nu begära, det Kongl. Maj:t ville Nådigst förständiga Biskopar och öfrige Visitatores, att under visitationer noga efterse, det Kyrkoböckerne med reda och ordning föras, vore, då äfven detta är dem redan förut i Lag ålagdt, en åtminstone indirect anklagelse för i detta afseende ef - 758 Besv. o*h Ekon. Utsk.
Befallningshavanden, militära befälhavare, magistraten och kronobetjänterna är pliktiga att lämna handräckning till tullbetjäningen och verka för missbrukets hämmande, upptäckande eller beivran. Stockholm den 3 februari 1819. CARL JOHAN Förordning angående ändring i författningarna rörande dödsfall och avancements besparingar. Stockholm den 10 februari 1819. Hädanefter må inga ämbetseller tjänstemän tjäna för nådårsbesparing mer än 6 månader från det han blivit befordrad. Stockholm den 10 februari 1819 CARL JOHAN Cirkulär angående skyldighet för underdomare att meddela fullständig föreskrift till klagans fullföljd i högre rätt. Stockholm den 10 februari 1819. Åtskilliga underdomstolar åsidosätter skyldigheten, att tydligt och fullständigt framlägga den klagandes besvär, då ärendet skall vidare till högre domstol. Underdomstolen skall ställa sig till ofelbar efterrättelse vad som redan stod i Kongl Brev av den 6 december 1739 och 26 augusti 1772. Stockholm den 10 februari 1819 H A v STROKIRCH Cirkulärbrev till samtliga Konungens Befallningshavande, angående enskiften på arrendeboställen. Stockholm den 15 februari 1819. Tillstånd att begära enskifte skall gälla alla arrendatorer på boställen, om de har chefens samtycke. Tidigare var detta tillåtet endast i Skåne och Skaraborgs län. Stockholm den 15 februari 1819 SALOMON LÖFVENSKJÖLD Kungörelse om ändring i förordningen kap 53 om skogarna i riket, den 1 augusti 1805, samt behörigt iakttagande av föreskriften i 1 § av samma förordning Stockholm den 2 mars 1819. Den hemmansägare eller hans åbo som vill svedja på sådana ägor som består av sandmo, bergaktig och stenbunden mark, skall anmäla hos Vår befallningshavande. Han utser två erfarna och pålitliga män, som besiktigar stället och prövar om ansökningen kan bifallas eller ej. Dessutom är det skogsoch jägeribetjäningen förbjudet att ha något inseende över skattemannaskogen, med undantag av ekskogen Stockholm den 2 mars 1819 CARL JOHAN Kungörelse angående stämpling av husvävnader, som tillsalu utbjuds.
Meningen måste väl vara, att Utsk. äger väcka sådana frågor, som ligga inom Utslcs attributioner; och för alt i detta afseende skaffa sig en öfvertygelse, behöfver man icke gå tillbaka längre, än till 29 § i samma Riksd.- Ordn., som i 1 mom. säger, att Const.Utsk. tillkommer att upptaga 174 Den 5 December. frågor och till plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar af Rikets grundlagar, och hvars 2 morn. tillägger Const.Utsk. rättighet att granska Statsrådets prolocoll, samt i afseende å denna rättighet stadgar, att om ”Ulsk. af desse protocoll finnér, att någon Statsrådets ledamot eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den embetsman, som i commandomål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Reg.F:s tydliga föreskrift, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, och af andra Rikets gällande lagar, eller underlåtit att göra föreställningar mot sådane öfverlrädelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, då skall Const.- Ulsk. ställa en sådan under tilltal af Just.ombudsmannen inför Riksrätt;” samt vidare, att om ”Utsk. skulle anmärka, alt Statsrådets ledamöter samfäldt eller en eller (lere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förlroende-embete utöfvat, skall Utsk. då sådant för R. St. tillkännagifva”. Här har Const.Utsk. anmält, att alla Statsrådsledamöter afstyrkt de fern särskilda regeringsåtgärder, som af Const.Utsk. anmärkas, hvadan Utsk. således icke eller bär framställt några anmärkmr emot Konungens rådgifvare. Mot hvilken har då Const.Utsk. rätt att något anmärka? Const.Utsk. synes bär hafva velat kasta skugga på en afliden Konung.