Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var då icke hämd, bara den döendes sjelfförsvar! Med öfverklassen. Privatläroverket hade uppstått såsom en opposition mot de offentliga läroverkens skräckregering. Som dess tillvaro berodde på lärjungarnes bevågenhet hade man beviljat stora friheter och infört en ytterst human anda. Kroppsstraff voro förbjudna, och lärjungarne voro vana, att få yttra sig, interpellera, försvara sig mot anklagelser, med ett ord, de behandlades som tänkande varelser. Här kände Johan först att han hade menskliga rättigheter. Om läraren misstagit sig i en faktisk uppgift, var det icke lönt att bara gå på och hålla på sin auktoritet; han korrigerades och lynchades okroppsligen af klassen, som öfverbevisade honom om hans misstag. Rationella metoder voro äfven införda i undervisningen. Litet lexor. Kursiva explikationer i språken gåfvo lärjungarne ett begrepp om meningen med den undervisningen, nemligen att kunna öfversätta. Dertill hade man anstälda infödingar för de lefvande språken, så att örat vande sig vid en riktig accent och något begrepp om språkets talande inhemtades. Hit hade nu en mängd ungdom flytt från statens läroverk, och Johan träffade här många gamla kamrater från Klara. Men han återfann äfven lärare från både Klara och Jakob. Dessa gjorde en helt annan uppsyn här och antogo ett annat sätt. Han förstod nu att de varit i samma fördömelse som deras offer, ty de hade haft rektor och skolråd öfver sig. Ändtligen tycktes då trycket uppifrån börja minskas, hans vilja och tankar få frihet, och han förnam en känsla af lycka och välbefinnande. I hemmet berömde han skolan, tackade föräldrarne för befrielsen och förklarade att han aldrig hade så roligt som i skolan. Han glömde gamla orättvisor, blef mera mjuk i sitt väsen och mera frimodig. Modern började beundra hans lärdom. Han läste fem språk utom modersmålet och hade bara ett år qvar till gymnasiiafdelningen. Äldsta bror var nu ute i verlden på ett kontor, den andra brodern var i Paris. Johan liksom flyttades upp i en högre ålderklass i hemmet och stiftade personlig bekantskap med modern. Han talade om för henne ur böckerna om naturen och historien, och hon, som aldrig fått kunskaper, lyssnade med andakt.
LerZenliräleg lön, som först med hans afgång , ommer Skaten till godo, och 2:0 Att Presidenrs-löncn, som som pa inncMarande ars Stat endast är upragcn med 500 R:dr emedan Presidents - E»,beret förwal, tårs af Hans Excellence Herr Riks-Drotset, numera och sedan i följd af nya Regerings-Formen Riks-Drotz-Embetet uphört, är pa nästa ars projeclerade Skal upförd till fulla beloppet eller manlig Presidents-lön i,666 N:dr. Lagmännen under Swea Hos-Ratt 1809 ars Ordinarie Stat »pläger 1,400 Extra Ordinarie d:o . 400 Rdr i,800 18 is ärs projekterade Stat uprager 1,400 . Skillnaden består deruti art vä Allmänna Indragnings-Skaten aro upförde: Förre Lagmannen i Nerikes Lagsaga Landshöfdingen von Lckantr, hwilken i flere är hast afsked med lönenS behällande 200 — Nuwarande Lagmannen i samma Lagsaga L-. Kl. klenicken undfeck wid desi befordran till detta Embete TrauSp. 200 . Den 22 November iröz Tranöp. 222 — enligt Kongl. Brefwet af ven 19 April iZoZ en extra lön af 400 Ror; men som han nu genom Landshöfdingen von Lckantr'» flyttning pä Allmänna IndragningsSlaten undfär Ordinarie Lagmanslönen, sä har han blifwit upförd för fyllnaden i 400 Rdr pä nyhnämnde Stat med 2»o — Rdr 400 — HäradShöfdingarne under Swea äof-Rätt. 1809 ärs Ordinarie Stat »pläger 1,820 1812 ars projecterade Stat uptager 1,822 Harwid har icke warit något att anmärka.
»Fy fan, så mycket hyckleri och skoj det finns nu för tiden,» sade en annan. »Han är full och vill bli nykter,» sade en tredje. »Hur kan man vilja bli nykter, när man är full,» sade en fjärde. Uppasserskan kom med mitt te. Jag betalade strax och gaf henne en krona i drickspengar för att hon inte skulle tro, att jag drack te därför att jag icke hade råd att dricka punsch. Men jag kom aldrig i tillfälle att dricka ur detta te. Jag satt helt tyst och fredligt och rörde i det och försökte genom hela mitt uppförande göra klart för mina grannar, att jag icke ville dem något ondt – då en gammal uppsalakamrat, som jag icke hade sett på femton år, med ens stod framför mig och stirrade med stela ögon på mig och min tekopp. »Är det verkligen du?» sade han upprörd. »Och du tänker dricka den där smörjan?» »Ja,» svarade jag blygt. »Jaså, dit har det alltså gått med dig till sist. Det var ruskigt!» Jag trodde att han skämtade och försökte svara något i samma ton. »Jag tror du försöker göra dig kvick,» svarade min gamle kamrat. Och nu först märkte jag, att han var full som en katt. Utan omsvep anförtrodde han mig därefter, att han ända från första stunden af vår bekantskap aldrig hade kunnat tåla mig. Han hade strax insett att jag var en humbug, eller, om jag ville att han skulle uttrycka sig tydligare, en fähund. Han hade alltid längtat efter ett passande tillfälle att få säga mig det; och nu var det sagdt! Min gamle kamrat hade talat upp sig mer och mer; till slut skrek han så att det hördes öfver hela salen. Alla lyssnade förtjusta, och källarmästaren kom fram i dörren. Det var en stor, rödbrusig karl. »Hvad är det fråga om?» sade han med ett visst hot i rösten och såg sig omkring i församlingen. Då pekade alla på mig och sade i korus: »Det är den där herrn, som sitter och är oförskämd! I nästa ögonblick befann jag mig på gatan, och hvad min roman beträffar, så ämnar jag skrifva den färdig i dag. KRONÄRTSKOCKAN JAG fick en gång en ny vän. En dag åto vi middag tillsammans på en af sommarrestauranterna.
Inforselstull. Banko. R:dr sk. rst. Kläder: Andra slag F ör b. (Se vidare förteckningen å vid införsel tullfria varor.) Knallhattar 1 skålp. 20 Knapergall och Ekollon, malen eller omalen 3 Knappar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. 32 v Knif var: Rak1 stycke 16 Penn1 stycke 8 Andra slag samt Gafflar, ej specificerade 1 skålp. Rå- I Skit. stäp. v. 5 Gårad Smidd, valsad eller gjuten: 1 Skit. stäp. v. 20 Plåtar och andra ämnen för ytterligare bearbetning 1 Skit. stäp. v. 33 16 Bläck och Spik till fartygs förhydning 1 Skit. stäp. v. 1 32 Andra helfärdiga arbeten 1 lisp. 3 6 Kopparnickel 1 skålp. 1 Kopparskrot eller gammal och brukad Koppar samt Kopparaska 1 skeppul 16 32 Kopparstick, Estamper och Lithograf er 1 skålp. (Se vidare förteckningen öfver vid införsel tullfria varor.) Knytningar; se Gulddragareoch Snörmakarc-arbeten. Kolsyradt Natron eller renad Soda; se Soda. Kopparrök; se Vitriol. Kopparsticks-svärta; se Boksvärta. Koppartråd; se Tråd. Korf; se Metvurst. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skri/velse, N:o 197. 557 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. PS t. borgar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 100 R:dr v. 33 16 horgmakare-arbeten, ej specificerade 100 R:dr v. 33 16 Korkar, sturne 1 skålp. 6 Kort, spelF ör b. Kreatur:
För ed r ag a n d e, tillstädes äro, Stats-Ministrarne och samtlige icke F ö r e d r a g a n d e S t a t s - R å d, der. de icke laga förfall äga, - med flera af dylik beskaffenhet, 9 §• Uti alia mål, som Uti alla mål, som hos Konungen i Statshos Konungen i StatsRådet förekomma,skall Rådet föi ekomma.skall Consilia tions Utskottets Betänkande jN: 3. i3 Protocoil föras. De tillstädes varandeS ta IsMinistrar, Stats - Råd, Tiof-CaneelleYen och Stats-Secreterare, eller de, sorn dessa sistnämndes tjenster förrätte, vare ovilkorligen förbundne såsom i io(! §. derom vidare stadgas. Protocoil föras. J)e tillstädes varande StatsRådets Ledam oter vare ovilkorligen förbundne —- såsom i 106 §. derom vidare stadgas. Till föredragning hos Konungen uti Stats-Rådet skola Ärenderna, sedan nödiga upplysningar dexöfver ifrån vederbörande Collegier och Embetsman blifvit infordrade och inkommit i beredas af den föredragande Slats-Secreteraren, eller den hans tjenst fönättai', samt Åtta skicklige och oväldige Män, Fyra af Frelse och Fv - Innan 'A re liderna hos Konungen uti Stats-Råd et föredragas, skola de, g e n 0 m 11 ö d i g a u p p1 y sr.ingars in h emt a 11 d e i fr ån vederbörande lim hetsverk, a f d e n F ö r e - d i' a g a 11 d e b erod a s. j4 Constitutions Utsliottels Betänkande N:o 3. ra af Ofrelse Stånd. Dem förordne Konungen att utgöra Rikets Allmänna Ärenders Beredning; bibehållande dervid de, som. i tjenst äro, sina innehafvande Embeten och Beställningar.
Skulle någon af Iduns läsare vilja upplysa mig om, huru begagnade frimärken, afsedda for Eugeniahemmets räkning, skola iordninggöras? Är det nödvändigt att medels vatten aflägsna papperet från frimärkets baksida? En samlare af begagnade frimärken. Önskas veta, af hvem dikten » Guds trädgård » är, och om enaktsbagatellen » Små- flickor » af Lundqvist ej kan erhållas eller lånas af någon, ehuru den ej är tryckt. Prenumerant. Hvar kan man i Stockholm köpa extra godt och färskt, ringa saltadt smör — liknande det som serveras äde bästa restauranter i Paris? Sixela. Vill någon godhetsfullt i Idun underrätta X. Y. Z. hvar den hushållsskola i Stockholm är belägen, hvars föreståndarinna fröken Cronius är, samt tillika uppgifva hennes adress. Hvart skall man vända sig för att kunna erhålla en grundlig och fullständig kurs i hokhålleri? Skulle någon af Iduns ärade läsarinnor vilja gifva mig beskrifning på huru man inlägger s. k. graf-sill? Zuleima. Huru skall man göra för att med » bayerskt öl » få fönsterrutor att likna » is »? Äro de sedan lätt rengjorda och huru? Erika. Kan man få rekvirera » staty ett en&gt; » Mammas älskling » — i terra cotta? Hvad är dess pris och huru stor är den? Erika. Kan någon erfaren husmoder uppgifva några varma maträtter passande till kvällsmåltider? Vi utgöra ett hushåll af 4 herrar, fru och 3 barn. Matmor. En prenumerant, som är bosatt utrikes, frågar Iduns läsarinnor, huru man skulle kunna få afsättning på korallsaker samt andra lyxartiklar till Sverige? Svar till » Tacksam Svenska ». En ung musikalisk dam beder någon af Iduns ärade läsarinnor upplysa henne om, hvilka fordringarna äro för inträde i musikaliska akademien? Martha. 1) Vill någon af Iduns ärade lä- sarinnor säga mig bästa sättet att konservera blomkål? 2) Likaledes vore jag mycket glad få veta, hvart man skall hänvända sig för att bli intagen som medlem i djurskyddsföleningen? Amalia.
I Sverige har man hittills ' icke mycket lyssnat på dessa härrop från den unga literaturcns män på andra sidan Kölen och Sundet. — Det vågsvall deras skrifter framkallat i hemlanden bar temligen ' tyst och obemärkt snuddat mot våra kuster och rullat tillbaka ohördt. Oberörda deraf hafva vi bakom våra förskansningar lefvat i frid med verlden och med oss sjelfva i synnerhet; och om någon gång en skärfva af de spegelglas som diktarne derute ställa fram för sina medmenniskors ögon hittat vägen till oss, så ha vi kastat den ifrån oss med en axelryckning och en fras om det osköna och det osanna. Den vittra alstringen inom våra egna landamären har under de senaste åren, hvad qvantiteten beträffar, ingalunda gifvit oss orsak att klaga öfver ett tynande tillstånd. Tvärtom hafva år för år, särdeles vid literaturens stora marknadstid, julen, nya författare uppträdt till icke ringa antal såväl inom poesiens som prosadiktens områden, och till och med på det dramatiska fältet hafva vi alt anteckna icke så få som sökt förtjena sig sina epauletter. — De som ha till uppgift att mindre se till qvantiteten än till qvaliteten — literaturoch konstbedömarne — ha haft mycket att göra, men huru hafva de fylt sitt värf? De ha underlättat de första stegen för de unga viljorna och derom är ju intet annat än godt att säga, men de ha i allmänhet gjort detta på ett sätt som lätt kunnat ingifva farhågor för att det dugliga och verkliga literaturbedömandet hos oss försvunnit i sammanhang med den aftagande literära produktionen af verkligt värde. Att den nästan totala frånvaron inom vår press af en verklig och genomgående kritik verkat i högsta grad nedslående, är min öfvertygelse, liksom det är min tro att de välvilliga och stereotypa fraser, som svepas kring hvarje foster som epigonernas stora skara släpper fram^ i verlden — och som finner nåd derför att det är så ” oskyldigt ” —, verkat uppmuntrande till en ökad produktion af sådana alster.
Lönförhöjning för en från 34 till yg R:dr iGsk., med derunder bcgripne 8 Tunnor Spannmål; 2 från 3o R:dr till 7o R:dr med 7 T:nr I — 28: 16. — 66: 5. 4. — 7 Dito. G Dito. i3 _ 24 Men hvad angår sättet för dessa förhöjningars och anslags bestridande, så enär en betydlig del af Post-verkets utgifter, såsom de för Tyska Correspondancen öfver Danmark med flera, hvilka, likasom de fleste af ifrågavarande, grundade sig på Kongl. Maj:ts till Öfver-Post-Directeuren aflåtne förordnanden, bestridas utom Stat medelst afskrifning å intradörne, samt endast inom Columnen i Staten voro observerade, har Kongl. Maj:t i Nåder förordnat, att på lika sätt äfven skulle förhållas med ofvanberörde tillökningar, intill dess genom enny Statsreglering vid nästa Riksdag, Post-verkets alla intrader, så väl som dess utgifter, kunde k3ii6 Ståts-Utskottets Betånkandm... komma alt å Stat i sill ordning uppföras:; likväl Loide förhöjningen a den Post-Inspe*- ctoren i Hernösand med i3 Ihdr 16 sk. å allmänna Indragnings-Staten bestådde Skrif yare-hjelp, uppå samma Stat uppföras. Enär Kongl. Majit genom Kådigt 15ref den 3q April 1817 beviljat Postjör val tarén i Götheborg,.Öfyerste-Lieittenanten Cederfelt,^ ali för sin tid behålla de af , honom inneliafde till indragning stahle i5o Ridr, har Kongl. Majit i Nåder förordnal, att detta belopp skulle å Staten rj vars tå till bestridande medelst, afdrag å PosUiritraderne intill dess detsamma kunde blifva på allmänna Indragen1 gs-S ta ten uppförd t.
Spanmålen utgöres af l:o 10 tunnor af kyrkotiondens öfvermål, anslagne genom Kongl. Brefvet den 4 Juni 1663, och ytterligare 10 tunnor, enligt Kongl. Brefvet den 15 Januari 1684, hvilka 20 tunnor nu utgå med 18 tunnor 28 *Ja kappar lullrågadt mål; samt 2:o den genom Kongl. Brefvet den 4 Juni 1663 åt “skolmästaren anslagna kronotionde af de vretar och nya åkertäppor, som af församlingens innebyggare häfdas och brukas14, hvilken tionde för närvarande utgår med 6 tunnor 8 kappar, som direkt till skolmästaren levereras. De egor, som utgöra denna tionde, bestå af 2:ne soldat-rotar, hvilka ej äro intagne i den allmänna tiondesättningen för Grytnäs socken, som uppgjordes år 1753. Skolan egde tillförene en Kollega, hvars lön numera är anslagen för folkskolans räkning. Dessutom har genom frivilliga bidrag bildats en kassa af 600 R:dr R:mt, som är gemensam för pedagogien och folkskolan. Denna sednare har sedan 1851 utgjorts af den fordna kollega-klassen, och Kollegan, hvars tjenst alltsedan 1660-talet varit förenad med klockare-beställningen inom församlingen, fortfar att uppbära 6 T:nor 64b/b7 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, från Hubbo, Svedvi och Sura församlingar samt 210dilim kappar korn, Rättviks gratial. Pedagogiens lokal utgöres af ett rum med egen ingång och förstuga i Organistens bostad. Lärjungarnes antal har i medeltal för åren 1853—1857 utgjort 26, samt uppgick höst-terminen 1858 till 22, och vårterminen '1859 till 37. Närmast belägna läroverk ligger i Sala, på ett afstånd af 4 mil. På sätt ofvan är anmärkt, hafva vid Pedagogierna i Köping, Arboga, Nora, Hedemora, och Linde tillförene varit anställda tvänne lärare, Rektor och en Kollega.
Sedan den år 1717 faststälde method för räntornas utgörande sålunda lörfallit, dröjde det likväl icke längre än till 1731 års Riksdag, förr än Irågan åter väcktes, då Rikets Ständer, genom underdånig skrifvelse af den 17 Juni samma år, förmälde sig hafva funnit, att till förkortning af Kronans räkenskaper icke gålves bättre utväg, än att alla, af Kronans immediate behållne hemman utgående Jordeboksoch Mantals-räntor, som voro förvandling underkastade, sammanslogos till en viss penuingeränta, undantagande hufvudräntan, som måste lemnäs orörd, så att, der den bestode af spanmål, jern, ved eller kol, som dels för magaziners upprättande, dels för bergslager, voro oundgänglige, densamma kunde in natura utgöras, men eljest derå ett ständigt pris sättas, likasom på de orter, der hufvudräntan bestode af smör, fläsk eller hö, den kunde, tillika med ökeoch hjelpe-dagsverken, der 29 de nödvändigt in natura behöfdes och förut voro så utgjorde, antingen så utgå, eller ock derå sättas ett ständigt pris; men för alla öfriga små persedlarne, som förut undergått förvandling, kunde stadgas en viss markegång, hvarefter de alla år kommo att med penningar betalas, dock att under detta räntornas sammanslående icke begrepos Indelnings utan endast Kronan behållne hemman; och borde sammanslagningen verkställas efter medium af markegången, antingen för de 33 åren 1690—1712 och 1719—1730, eller för 3 ymniga, 3 medelmåttiga och 3 magra år. Allt detta jemte åtskilliga andra af Rikets Ständer beslutade förändringar uti 1729 års här ofvan omlörmälde Circulair gillades af Kongl Maj:t den 22 September 1731.
Enär likväl, vid pröfning af de i berörde hänseenden förekommande tvistefrågor, Domstolen, i enlighet med gällande rättegångsordning, måste grunda sitt beslut på tillgänglige handlingar samt de skäl och bevis, hvilka deraf kunna hemtas till stöd för Kronans eller kyrkornas anspråk, kan härvid onekligen inträffa, att Domarens ntslag, ehuru juridiskt rigtigt, likväl i ett eller annat fall förnärmar den ena eller andra partens verkliga, men numera icke bevisliga, rätt. Härjemte bör erinras, ali, i anseende till meranämnde kyrkohemmans belägenhet i olika delar af Länet, frågorne om dispositionsoch jordegande-rättcn dertill komma att vid serskilda Domstolar anhängig-göras, hvadan icke med säkerhet kan antagas, alt, vid målens handläggning, enahanda grunder städse Liefve tillämpade. Det synes dessutom icke tvifvel underkastadt, att ju, i följd af de, för ärendenas fullständiga utredning erforderliga, vidlyftiga kamerala undersökningar, frågornas slutliga afgörande först efter en längre tids förlopp kan vara att emotse, hvartill kommer, alt de kostnader, hvilka Kronan, i och för utförandet af sin talan, måste vidkännas, sannolikt skulle uppgå till ganska ansenligt belopp. För nuvarande åboer och arrendatorer å berörde kyrkohemman skulle den af Mikels Ständer begärde undensökning i rättegångsväg äfven i de händelser, då Kronans anspråk blefve af domaremagten godkände, icke komma att medföra den ovillkorliga fördel, som Mikels Ständer synas hafva förutsatt.
Att vi taga till orda mot ett par punkter i den lilla broschyr, som fröken Key i dagarne utgifvit, och som behandlar en vigtig frAga för dagen, beror icke p i n8gon som helst lust att misskanna det goda som deri innehhlles och som gör att skriften kan betecknas som ett beaktansvhrdt bidrag till diskussionen af hmnet i frAga. Det ar med gladje vi se dagens frbgor behandlade s i lugnt och med s i djup öfoertygelse som har ar fallet. Vi &amp; ro författarinnan tack skyldige för de rnhnga adla tankar hon uttalat, ofta kladda i ett högstamdt., ja, stuudom i ett rent af poetiskt sprlik. Vi underskrifva sbledes mhnga af hennes satser. Det &amp; r icke mer an den enklaste rattvisa att erkanna detta, Men hela den tankegilng som genomgtir uppsatsen ar enligt vhrt förmenande behaftad med ett fel, en grundbrist, som At hela fram-. stallningen ger en pragel af skefhet för att icke saga af advokatyr, Författarinnan stiger oss (sid. 32): " i mitt föredrag finnes intet försvar hvarken for vissa personer eller vissa Asigter ", hon vill siledes att man skall anse henne fullkomligt opartisk. Men d i man laser hennes gruppering af det s. k. reaktionara partiet och de motiv hon tillagger detta parti, kan vi1 ingen fördomsfri lasare annat an inse, att hon lagger alla skuggor &amp; t detta biil1 och alla dagrar I t det motsatta. Fröken Key vill derriast leda i bevis, att den opposition, det starka ogillande som tagit sig uttryck mot vissa man ur " reforrnpariiet " ar en ren slcuggr&amp;ddsla, för hvilkeu ingen verklighet ligger till grund. Hon har ratt deruti, att veropen mot det nyas xnhlsman varit blandade med misstydning af mycket lofvardt i deras strafvanden. Hon har ratt uti, att denna strid mot vissa idber stundom kunnat föras p i ett personligen mindre krankande satt, och att lian mot personer a r ett dbligt anfallsvapen nar det gsller att bemöta tankar.
Majus derpä grundade Privilegium erhällit, säsom ock, att den af flere orsaker wällade tillökning i kostnaden utöfwer första beräkningen ej kunnat af Actieägmme förutses eller förekonnnas, samt att en särskild i Privileginm deni bcwiljad förmän, genom tillfällige omständigheter gatt förlorad; dels fästat uppmärksamheten dcrä, att Canal-Bolagct, som efter bästa förinäga hade uppfyllt sine äligganden, för dest del ej kunde under första tiden efter Canalcns färdigblifwande, än mindre under byggnadsären, päläkna nägon motswarande inkomst, samt ä den allmänna wigtcn deraf att ett sadant Capital, sorn Actieägarne i Canalwerket nedlagt, uti wärde bibehälles och ej utur rörelsen försvinner, dels äfwcn säsom ytterligare bewekande skäl, r underdänighet anfört, att Bolaget nied den under sednare arén af färdiga Canalen influtne inkomst befrämjat en för Canal-Werkct oumbärlig och jcmwäl för det allmänna nottig inrättning, i det Bolaget lemnat den Actieägarne tillkommande utdelningen, säsom län titt Mekaniska werk - Betänk anden, N:o 2Z. V staden wid Motala, hwilken anläggning nu wore nära sin fullbordan; att Trollhätte gamla Bolag, ester mera än 80 ars förlopp, ännu hugnades med en högst betydlig ränta af 12 procent, samt att Södertelje och Hjelmare Canalwcrk i sednare tider, genom bidrag af Allmänna medel blifvit jatke i tillfälle att ärligen werkställa utdelningar; att Directionen i förening härmed hade pä Bolagets wägnar i underdänighet anhällit om Kongl. Majus Nådiga framställning till Rikets Ständer, att Actieägarne mätte bibehällas wid den under siflförflutne
Det kändes varmt omkring hjärtat, och något liknande tårar skymde ögonen. Nej, nej, han skulle gå. Hade han sagt A, fick han också säga B. Och innerst inom honom fans, honom själf ovetande, ett slags vidskeplig tro på, att den mannen kanske ändå ägde en kraft, som var mer än andra människors, som var underbar, öfvernaturlig och med ett blixtlikt varde skapande ljus i kaos. Den stora dagen kom, och precis klockan half sju stod Erik Grane i professorns förstuga och ringde på en liten klocksträng, som hängde ned öfver ett fönster, inifrån beklädt med hvita muslinsjalusier. Professorn kom själf och öppnade, och efter ett ögonblick befann sig Grane i hans rum sittande på hörnet af en chaiselongue, medan professorn själf tagit plats i gungstolen midt emot honom. Det var skumt i rummet, och nästan som i en dröm såg han de stora bokhyllorna, som sträckte sig rundt omkring rummet, skrifbordet, på hvilket en afbildning af Thorvaldsens Kristus glänste fram i mörkret, och professorns ögon, som han instinktlikt kände hvila på sig. Det föll en underlig stillhet öfver rummet, tills professorn yttrade: – Ni måste säga mig något om er själf, om jag skall kunna säga er något. Grane kände sig plötsligt, som om han setat ensam i ett stort öde rum, och på långt håll hört en röst, som var honom främmande. Alt hvad han tänkt säga – och han hade gång på gång tänkt sig, hur han skulle börja, hur han skulle berätta, hur han skulle framställa saken, varmt, vältaligt, utförligt – men alt detta liksom dunstade bort, och han sade endast: – Jag har i flere år tänkt att bli prest. – Nå. – Jag tror icke, att jag kan det nu mera. – Ni har tvifvel. – Jag vet ej, om jag kan kalla det för tvifvel. Jag är öfvertygad om helt andra saker, än vår kyrka lär. Professorn log med ett mildt, starkt, strålande leende. Men Grane tyckte sig se något medlidsamt däri, och det pinade honom.