Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vi f&amp; &amp; r - ' la femelle. " Och naturligtvis p&amp; det enda satt., som nu ltlr ftingsla eu intelligent publik - d. v. s. under inflytande af " dekadanskynne " med dess tilldragande slapphet och nervositet. Fröken Brandt synes en smula kritiklöst hafva läst " Faedra " och nBert.a Funcke ", hvilka hjälpt henne att finna sitt intressanta jag. Fröken Brandt borde knappast hafva sökt slikt biträde. Stella Kleves flirtations-noveller plaga som bekant just ej sk ildra den ursprungliga, naiva passionen, hvilken i sin sunda styrka, sin helleniska nakenhet &amp; r naturlig och skön, utan detta marglösa, förkelade, hyperraffinerade st&amp;mningsfr&amp;sseri, som rent ut sagdt &amp; r vidrigt. Alice .Brandt deremot krafver tillika " lidelse " och lyckas harmed, s&amp; som Iörf. skildrar henne, att tillika franistii vulggr. Boken har emelleytid vackra skildringar och psykologiskt .lyckade drag. Sarskildt är Felix Danners gestalt bide fin och synipatisk, .och teckningen af en förtrolig flickbjudning sthr mycket högt. Men i allminhet eger berättelsen alltför litet verklig halt för att ej dess rniinga bagateller skola trötta och synas djupt tornma. Liksom i alla dessa ateistiskt-naturalistiska böcker, g&amp;r naturligtvis en underström af förkelad och omhuldad pessimism fram genom arbetet, hvilken just skänker detsamma dess egendomliga atmosfer, lases mellan raderna, höres i tonen. M-rkligt nog, ar det dock först p&amp; sidan 247 som Alice f&amp;r röna " tillvarons dofva, Bngestfulla, omätliga .smartan, hvar: efter J. P. Jacobsen uthgges p&amp; sidd. InnehAllets anda speglas i stilens nervösa staccatomané~. Flere. danismer bidraga p&amp; sitt satt till likheteii med Herman Bang, all dylik. stils mönster.
Jag skulle icke drömma bort ungdomsåren, jag skulle sätta skuldran till genast från det rätta hållet och stämma emot af alla lifskrafter på en enda gifven punkt — och så skulle jag väl lyckas. » » Hvad så? » sporde rösten ur dunklet. » Hvad! Om jag kunde blicka tillbaka på ett harmoniskt lifslopp m e d framgång på framgång i stället för på en bana af grusade förhoppningar, felslagna beräkningar och vanmäktig begränsning — • då vore j u min sträfvan ej förgäfves, då skulle jag j u äga lyckan! » » Hvad så? » ljöd åter den hemlighetsfulla rösten. » Hvem spörjer! — Ä g d e jag lyckan, så vore 3 — IDUN - jag j u vid målet, min längtans mål! Mitt hela lif har jag satt in på att jaå fullkomligheten, men det ville icke lyckas. För att nå den, skulle jag vilja börja på nytt, icke en men många gånger — • allt ville jag gifva för att få börja på nytt. » » Det vare dig beviljadt! » sade m e d högtidligt allvar samma röst ur dunklet. » D u skall få börja på nytt. Tro dock icke, att du når målet på en gång! Därför skall du ock få börja på nytt i hundra — i tusen år — o m och om igen, till dess du kommer och tigger som om en nåd: låt mig nu få dö — låt mig nu få hvila. » I samma stund ljusnade natten och i stället för den gamle mannen stod ett litet barn och blickade mot soluppgången med leende läppar ... Hvarje år står samme gamle man i vinternatten på samma öde plats och spejar ut i rymden. Då spörjer rösten åter: » Har det gått dig bättre n u? » » Nej, » svarar mannen fast. » Har du fått n o g? » » Nej, låt mig försöka än en gång! » » Det vare dig beviljadt! » lyder svaret. Då går ett stjärnskott genom rymden, och åter står det leende barnet där, belyst af morgonrodnaden. Årtusen efter årtusen upprepas detta, men det förefaller, som blefve mannens anlete mer och mer förgrämdt, hans tal mindre käckt.
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Henschen, JW 240, om utarbetande af lagar, i afseende å religionsfriheten, fullt öfverensstämmande med grundlagarnes stadganden angående religiösa förhållanden; af samme ledamot, M 241, angående dels Häradsrätternes organiserande enligt vissa Lagberedningens förslag, dels förberedelser lill ändringar i dorastolarnes organisation och verksamhet; af Herr Ljungberg, M 246, angående införande af s. k. tjensfehjonsböcker och andra bestämmelser i afseende å förhållandet mellan husbönder och tjenare; af Herr Wallenberg, M 253, angående inskränkning i befogenheten alt göra sådan fordran gällande, som grundas på förskrifning eller invisning, ställd till viss mau eller ordres; af samme ledamot, JV° 254, angående det stadgande att lagtima häradsting skall i hvarje härad eiler tingslag hållas tre gånger om året; af Herr Lundberg, JV2 270, angående utsträckning af tiden för anmälan af vad mot Underrätts dom eller utslag; af samme ledamot, 271, angående upphäfvande af Kongl. Brefvet den 2 November 1759 och förklaring eller ändring af 16 Kap. 4 <§ Rättegångs-Balken, i fråga om anmälan af missnöje mot de i samma lagrum omförmälda beslut; och af Herr Brun, M 295, angående ändring af 23 § 2 mora i Kongl. Förordningen den 7 September 1858 om förfalskning, så ock om bedrägeri och annan oredlighet. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Prot.-Utdrag den 3 December 1862. 97 af Herr Ljungberg, M 244, om afskaffande af pastoralexamen och meddelande af den föreskrift, att prester skola fullgöra sin studiikurs, innan de inträda i utöfning af sitt kall; of samme ledamot, Ns 248, angående vissa förändringar i gällande föreskrifter om expeditionslösen; af Herr Wallenberg, M 255, angående åtgärder till åvägabringande af ett gemensamt mått-, vigtoch myntsystem för de förenade rikena samt konungariket
Uppå härefter framställd propos. antogs Utsk:s ifrågav:de inbjudning, men blefvo dock för den händelse att den jemväl till BorgareStit ställde inbjudning ej blefve antagen, begge de förevide voter:s-propos:ne godkände. 21:o Voler:s-propos:ne N:is 80 och 81, ang:de införselstullen & »Ylleväfnader, andra slag», i sammanhang hvarmed inbjudning lill R. o. Ad. blifvit framställd. Hr Printzensköld: I afs:de å denna punkt finnes vid Betänk, fogad en reservation, som jag anhåller att få upläsa: »Då tullsatsen å »Ylleväfnader, andra slag», blifvit af ett Riksstånd, nemi. R. o. Ad., bestämd till 1 Rdr 50 öre skålp., att gälla under åren 1858 och 1859, men att derefter utgå med blott 1 Rdr 25 öre skålp., oell Presteoch BorgareStm bestämt tullsatsen till 1 Rdr 50 öre skålp., utan något vilkor, samt alltså tre Stånd varit ense om en lika tullsats för de tvänne första åren; kar jag ansett att BondeSt:t, som ensamt bifallit Utskrs förslag om en tullsats af 1 Rdr 25 öre skålp., rätteligen hade bordt inbjudas att förena sig i R. o. Ad:s beslut om 1 Rdr 50 öre skålp. i tull för åren 1858 och 1859, hvilken tullsats för dessa åren öfverensstämmer med Presteoch BorgareSt.:ns — alltså tre Stånds beslut, och att, om inbjudningen icke af BondeSi :t antages, voter:s-propos:na komma att blifva sådana, sora de nu af Utsk. blifvit upgjorda; toen 24 Oktober. 245 hvaremot om inbjudningen af BondeSt:t antages, blott en enda votering om denna artikel behöfver ega liim.
Det skulle må hända kunna anmärkas, alt de Soldater, hvilka, pä de skäl Betänkandet innehåller, blifvit afskedade och ej f’å återsändas till deras Hemort, ej derföre fått sig anvist hvar de skola vara, och att detta är en hufvudsaklig omständighet, som behöfver nogare utredas. Men det är likväl icke härvid jag egenteligen ernat fästa uppmärksamheten, utan dervid , att det nu ifrågavarande ämnet har ett omedelbart sammanhang med ett annat af vida större omfattning och betydenhet; jag menar det som angår enskildte Personers rättigheter till försvar och till inflyttning ur den ena församlingen i en annan. Dessa förhållanden, som lill en del i’öra Den i\ Februarii, 635 den personliga friheten, men sorn också å en {innan sida angå Församlingarnes rätt att icke helastas med en alltför vidlyftig och tryckande Fattigvård, äro med de Författningar, som angå denna senare uti en så nära gemenskap, att ämnet icke kan med någon fullständighet, utan j ett sådant sammanhang afhandlas, Det är likväl af vigt att något mera bestämdt i detta afseende stadgas, som kan vara Jämpadt efter sakernas närvarande ställning; ty det har nu för tiden handt, att personer, som varit infödde Svenskar och aldrig vistats utom Fäderneslandet, likväl genom åtsk ill i ge flyttningar Orter emellan, sluteligen funnit sig i den belägenhet, att de saknat en tillflyktsort, och det har händt, att Församlingarne fordrat af dem, sorn velat emottaga dylika personer, sådana villkor till säkerhet för framtida förluster, att detta ännu mera försvårat dessa personers underhåll och satt dem i fara att icke få vistas någorstädes.
Credit. Ofvan anförde Statsbristsumnia för år i835 . , . 1,945,190. Extra anslagen 160,000. Ränta till Hans Maj:t Konungen 200,000. Ränta och amortissement till Banken 264,000. Räntor å ouppsägbara Capital 14,000. Ränta å upptagne lån af Allmänheten 100,000. - — Rotehållarne vid Westerbottens Regemente 1,600. 2,751,790 — Anni. Amorlissements-procenten å lånet af Allmänbeten, äfvensom ränta och amortissement å de i Calculen Lit. A. uti Debet uppförde öfrige Capital-utbetalningar torde ej ifrågakomma förr än året efter det, då lån till deras gäldande är upptaget, hvadan någon Contoret drabbande utbetalning ej förr än i836 derföre torde kunna ifrågakomma. Debet. Allmänna Bevillniugen i likhet med år i833 med afdrag af den till Stats-Verket nu mera ingående Rotefrihets-afgifter 2,331,104. Riksgälds-Contorets egna oberoende inkomster, enligt Stats-Utskoltets Betänkande N:o 204, nied tillägg af, enligt Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 56, Kortoch Tidningsstämpel-afgift 51,300. 2,421,404 330,386 Brist — Summa R:dr B:co | 2,751,790 | -| STOCKHOLM, 1835. Tryckt hos P. A. Nobstedt & Sök kr, Kongl. Boktryckare. Bcvillnings-Ut skottets Utlåtande N.-o 61. I Ank. till Exp.-Utsk. den 16 April kl. 7 e. ra. Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 5y, med Förslag till usta och 2: dr a Artiklarne af BevillningsFörordningen.
Iso. förekommer i författningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller skrifter af hvad slag, som helst, hvilka hädanefter utfärdas eller uppgöras, benämningen Riksdaler, utan tillägg af orden Specie eller Banco, förstås dermed alltid Riksdaler Riksgälds, hvaraf en är lika med en fjerdedel» Riksdaler Silfver-Specie, efter 1830 års myntfot. 2:o förekommer i författningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller skrifter af hvad slag, som helst, hvilka hädanefter utfärdas eller uppgöras, benämningen Species, förstås alltid dermed Riksdaler Silfver-Specie, enligt 1830 års myntfot; 3:o Riksdalern indelas (se nedan]); 4:o alla Kronans Embets-Verk, Rikets Ständers Bank och RiksgäldsContor och alla Bolag, som drifva rörelse på grund af Privilegier eller Reglementen, som af Kongl. Maj:t äro fastställde, skola från och med år 1846 ej i annat Svenskt myntslag, än den i l:sta punkten bestämda Riksdaler med dess underafdelningar föra bok och räkning, utfärda förbindelser eller aftal ingå, så vida ej serskildt förbehåll om betalning i silfver eller guld gjordt är, eller rörelsens beskaffenhet erfordrar redovisning af serskilda myntslag; 5:o samma föreskrift vare ock från och med bésagde tid gällande för alla skuldförbindelser och aftal om penningar enskilde personer emellan, så vida inteckning eller annan fastställelse af offentlig myndighet derå skall kunna erhållas. Något hinder för laga utsökning af fordringar, ställde i annat myntslag, må dock ej häraf hemta». I afseende på myntenhetens underafdelningar, har Herr von Troil föreslagit, att ofvanberörde 3:dje punkt måtte antingen lyda sålunda: Riksdalern indelas i 48 skillingar och skillingen i 4 styfver; kommande således En Riksdaler att motsvara 192 styfver och en Species att [motsvara 192 skillingar, eller 768 styfver; eller ock med antagande af decimalsystemet:
Det är mycken liklighet uti at Amorkistements-länet af i-r Riksd. om äret skulle til en stor del fyllas af Jord-äqarne kjelfwe, hwilka böra äga en tid af ätminstone tre mänader at begagna sin options - och företrädesrätt, i synnerhet som narwarande höga pris pä landets producter sätta dem i ständ at, med en mindre portion deraf, köpa sit Hemman fritt nu, än längre fram, da en nödig indragning af den öfwerdrifna^ numerairen äterger penningen en del al sit förlorade wärde Troligen stola desto och Statens fordrings ägare lemna icke sä stor del qwar af den förestagna Summan ät Capitalisten. Det har warit alt för liten tid, för et sä wigtigt ämne som det nu förewarande, at deruti upgifwa det nödwändiga: hwad nu är sagdt, innefattar imedlertid bäde en wördsam anmärkning och ek alternativ i ämnet, bäda af den natur at böra underkastas wederbörlig pröfning. Jag anhäller derför ödmjukast, at det anförda Den 21 AuguM L11Z mä, i fall dct anses förtjena upmärksamhet, warda remitteradt til Högloft. Stats-Utskottet, som är närmast i ständ at bedömma hwad afseende derä mä kunna göras. Herr Le 6 ers te ci:, )on, detta Memoria! synes böra tryckas. Herr 8ckut2ericrLn!l2, ^obzi, IksrmLN, anförde til Protocollet följande: Wid Riksens Ständers Stats-Utskotts Protocolls-Utdrag af den 14 innewarande, torde mig tillätas, fä aflemna mina tankar i der förekommande ämnen. Hwad först angär Statens fordrings-ägares förnöjande, sä inhemtaö af Kongl. Majlis allmänna Nädiga proposition til Stats-Utskottet och Tabellen D, det krigsffulden den so Maij utgorde til Leveranteurer z,Lis,439 Rd. si st. 3 rst.
Det är ej ett rigtigt argument att derföre, att missväxt inträffat i en ort, prisen skulle blifva höga. Det kan ofta vara god tillgång i de öfrige Provincerne. Sålunda kan det hända att i norra Orterne det är brist, och i Skåne öfverflöd, och alt der uppköp kan ska till lindriga priser af handlande, då de erhålla till låns det capital, som fattas, hvarigenom Säden kan, utan betydlig stegring, lemnäs till da behöfvande, hvilket ej kunde ske, om ej ett Räntefritt Lån iemnades till de Handlande mot fast - 3}6 Den sy Oetober / m. ställda villkor, och i allmän coneurrence. Jag tror således, att de af Utskotten föreslagne villkor öfverensstämma med behofvet och med ali-s män nytta. Friherre Björnstjerna: Jag hade icke trott att, då en värd Ledamot gjorde Proposition, att Betänkandet punktvis skulle genomgås, beslutet vid en af de föregående punkterne möjligen kunde binda händerne på Ridderskapet och Adeln i afseende på en annan punkt. I öfrigt kan jag ej tro, att Siåndet bundit händerne pi sig, genom beslutet om andra punkten. Den innehål - ler, att MagazinsDirecfionen skall upplösas, och utredningen lemnäs till Stats Contoirer, hvilket kommer att hafva befattning med de 6o,OOo och de 25,000 tunnorne. Således kan jag ej finna att, genom den förändring i Redactionert, jag föreslagit, den af Utskotten följde principe, att Styrelsen ej får befatta sig med Spannmålshandeln, skulle rubbas, då jag nämligen blott yrkat, att uppköp måtte ske, när tillgång finnes, i stället för när brist uppkommit. Jag får derföre ytterligare anhålla, såsom en sak af högsta’vigt för Landets välstånd och trefnad, att Ridderskapet och Adeln ej bifaller Utskottens förslag, sådant det är, utan creditivet må få användas efter de af Revisorerne år i 8-o uppgjorde grunder.
6ig 'tagande anstalter för att a nh alla o c li tilltala s ä d an e personer hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Cjfenom Nådig Proposition af den 21 i denna M anad, har Kongl. Maj:t gifvit Riksens Högloft. Ständer tillkänna, att dä förhållandet emellan de under Kongl. .Majits Spira förenade Konungariken Sverige ochi Norrige synes påkalla åtskillige föreskrifter, hvarigenom, till ömsesidig säkerhet för begge Rikenas undersåtare, bestämmes, huruledes brott, hvilka af undersåtare i det ena Riket kunde i det andra begås, borde beifras och bestraffas, sedan förbrytaren, efter detsarnmas föröfvande, till sitt fädernesland sig åter begifvit, Kongl. Maj:t varit betänkt att låta uppgöra förslag till en för Rikena passande gemensam Lag, deruti ofvannämnda och dermed sammanhang ägande ämnen afhandlades; i följd hvaraf Kongl. Majit, jemte förmälan, det Kongl. Majit låter framlägga berörde förslag för det i Norrige församlade Stor-Ting, i Nåder till Riksens Högloft. Ständer detsamma öfverlemnat. Efter dertill från samtlige Riks-Stånden erhållen Remiss har Lag-Utskottet till granskning företagit omförmälte Lagförslag, så lydande: (Den åberopade Nådiga Propositionen, förut tryckt under N:r 25 i Bihangets usta Samling, sid. 324, blifver ha'r utesluten. ) 6*0 Lag-Utskottets Betänianden.
Jute börjat mera allmänt i Garn. handeln förekomma, och hittills blifvit förtulladt såsom segeloch bindgarn, med hvilka det ansetts lika i värde, samt derföre af Tullkomiterade i samma rubrik upptagits till den af dem för dessa garnsorter från 10 till 5 öre per skålpund nedsatta tull, har Utskottet, som icke finner skäl till en sådan tullnedsättning å segeloch bindgarn, men väl anser jutegarn, såsom icke utgörande föremål för inhemsk tillverkning, böra få mot sistberörda tull införas, skolat hemställa, att näst efter segeloch bindgarn må under särkild rubrik upptagas Jutegarn med 5 öres tull skålpundet. v Äfvensom Utskottet i sammanhang härmed, lika med komiterade, tillstyrker, Jute. att råämnet Jute må i taxan vid artikeln Hampa, till hvilken det är närmast hänförligt, till tullfri behandling införas. Då kamfer hufvudsakligen användes inom medicinen, och sålunda icke mera än Kamfer. apoteksvaror i allmänhet bör genom införselsafgift fördyras, har, med afseende äfven å den ringa inkomst denna artikel i tull inbringat, uppgående för år 1864 till endast 3,330 R:dr, Utskottet skolat hemställa, att kamfer, oraffinerad och raffinerad, må tullfritt kunna till riket införas. Genom 1857 års tulltaxa nedsattes tullen å karkasser och karkassband från Karkasser 1 R:dr till 50 öre skålpundet, hvarvid den sedermera förblifvit. Införseln, som år 1855 och utgjorde blott 384 skålpund och ännu förstnämnda år var inskränkt till 590 skålpund, K^kasshar på sednare tiden så ökats, att den i medeltal under åren 1856—1864 uppgått till 27,400 skålpund och ensamt år 1864 ända till 73,215 skålpund; och då det synes Utskottet att någon tillökning i statsinkomsterna skäligen kunde genom en lämplig förhöjning i införselstullen å denna artikel beredas, föreslås, att' sagda tull må bestämmas till 75 öre skålpundet.
Måhända skall hon säga, att man blott föresatt sig att till hvad pris som helst få en Statsskuld, och att de skuldsatte fastighetsägarne blott varit en förevändning. För att visa, det jag ej fordrar mera, än hvad oundgängligen är nödvändigt, skall jag begifva mig derhän, att lånet ej må upptagas under p5 procent, och får jag anhålla ora proposition derå. Grefve Björnstjerna: De trenne sista talarne hafva nyttjat det argument, att detta lån, uppg jordt såsom StatsUtskottet föreslagit, skulle inveckla Staten i förluster, och återverka på de skattdragande. Jag mäste bestrida detta; Friherre Sprengtporten har deruti äfven till en del förekommit mig. Jag hemställer, om ej, då Ban-r kens silfverfond genom detta lån blifvit förstärkt, det till silfverköp bestämda anslag af 333,ooo R:dr om året skulle kunna besparas, hvilket endast på 3:ne år gör en million R:dr. Jag vill ej upptaga liden med att åter upprepa en calcul, sorn skulle visa, att om <)5 procent bestämdes till den minsta summa, som för lånet lick emottagas, den högsta vinst då för långivaren skulle blifva 2 procent, och jag tror visserligen icke, att någon Banquier skulle för >9® Den 3 Alars e. 10. 3 procent vilja ingå i ett sådant län. Jag vet, att ett annat Stånd vidtagit ett sådant beslut, men detta gifver blott styrka åt den öfvertygelse jag långe hyst, att denna Representation, äfven utan att betraktas under en högre synpunkt, men endast såsom verktyg eller lill verknings-machin af Lagar oell Författningar, icke kan åstadkomma något i sy sterne , och således icke något godt, ty hvad som ej är i sy sterne , duger vanligen ganska litet. Herr Rosenblad: Jag skall icke åter upprepa de gamla tvisterna med Herr von Troil. Jag underkastar mig gerna deras omdöme, som en gång läsa våra Prolocoller, och är öfvertygad, alt ingen motsägelse skall finnas i mitt yttrande nu, och det jag i frågan om slagskatten afgaf. Jag skall nu öfvergå till den egentliga saken.
Proposition, N:o 32. 5 ' utgifter; alt genom den staden öfvergnngna eldsvådan flera af dess innevånare blifvit medellösa och satte ur stånd att hjelpa sig sjelfva; samt att, då jemte kyrkan nästan alla församlingens allmänna byggnader, såsom skolhus samt komministersoeh klockare-boställen, genom eldsvådan gått förlorade, församlingen icke utan det nu sökta låneunderstödet skulle kunna förmå bestrida dc kostnader, som af dessa förenade förluster blifvit en följd; Och hafva Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Skaraborgs län och konsistorium i Skara stift, uti afgifna underdåniga yttranden, uppå dc af sökanderne anförda skäl, till deras ifrågavarande anhållan tillstyrkt nådigt bifall. I anledning af hvad sålunda förekommit och då begärda länet finnes vara af behof pakalladt, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer att nämnda lån på de af sökanderne uppgifna vilkor meddela. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCA R. P. Genberg. 6 Kongl. Majlis Nåd. Proposition, JV.o 32. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden , hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-rädet A Stockholms Slott den 28 December i85o. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Hr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Hr Friherre Stjerneld, Statsråden: Fåhreeus, Sandströmer, vmi Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen. Chefen för Ecklesiastik-deparlementet, Stats-rådeL Genberg uppläste till justering underdåniga förslag till följande af Kongl. Maj:t förut beslutade nådiga propositioner till Rikets Ständer, nemligen: 4:o angående låne-understöd för återuppbyggande af Lidköpings Stads nedbrunna kyrka. Kongl.
Då § 63 Regerings-Formen uttryckligen föreskrifver, att ifrågavarande medel icke skola vara tillgängliga i annat fall, än då de pröfvas vara ”oundvikligen nödiga”, 70 Konstitutions-Utskottets Memoria! A: o 11. hvarom ock Sfats-Rådet Gripenstedt antvdt, förefaller det anmärkningsvärd!, alt han icke u'af någon af Siats-Rådets Ledamöter funnit understöd ens i sin sednare gjorda underdåniga hemställan '"huruvida pir någon kortare tid det kunde få anstå med de ifrågaställa anskafliiingarne, enär det utan tvifvel snart lärer visa sig, om de nu inledda fredsunderhandlingarna komma alt medföra något resultat eller icke”; — Och denna uraktlåtenhet blir så mycket mer i ögonen fallande, då flans Excellens Herr Siats-Ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Stierneld, som i öfrigt tillstyrkt de ifrågaställa medlens lyftande, \id föredragning af Finans-ärendena den 12 Januari 1856, yttrat, alt "våra förhållanden till Ryssland, icke undergått någon synbar förändring och fortfarande äro vänskapliga”, samt all "denna makt ännu icke, i anledning ”af det med dess fiender afslutade fördrag, yttrat betänkligheter, sorn kunna gifva anledning att för det närvarande från dess sida befara några hotande rörelser, hvilka ”skulle ålägga Sverige att genast företaga motsvarande rustningar." De Herrar Stats-Räd, som öfvervarit de (vänne ofvanbemälda föredragningarna, äro, utom Reservanten, Hans Excellens Justilie-Stats-Ministeru Herr Grefve Sparre, Hans Excellens Stafs-Ministern för utrikes ärendena Herr Friherre Stierneld, Friherre Palmstjerna, Fåhrwvs, IVallensteen, Grefve Mumier, Ulner, Grefve Gyldenstolpe och Anjou." Häruti hafva instämt Herrar Rinman, Brinck, Billström, och 1Vedberg, samt Riksdags-fullmäktige Pehr Sahlström, Johan Persson, Tobias Lind, Lars Magnus Knutsson och PU. Mengel.