Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Försummas hvad sålunda föreskrifvet är, vinner beslutet laga kraft, såvida det icke angår ämnen, hvaröfver Nämnden icke är befogad besluta. § 22. Härads-nämnd utser inom sig genom allmän omröstning, vid hvarje ordinarie sammankomst, ledamöter att ingå i Läns-nämnd. Dessa väljas för ett år. För att ersätta dessa personer inom Härads-nämnden, anmodas Socken-nämnder och församlingar, hvarifrån dessa representanter utgått, att i den ordning, som tirsta Artikeln och 2:dra § momenterne b. c. d. stadga och sednast 14 dagar efter Härads-nämnds tillkännagifvande härom, nya ledamöter till Härads-nämnden invälja. Ordföranden föredrager ärendena, leder öfverläggningen, framställer, efter slutad diskussion, proposition till bifall eller afslag, samt vakar öfver ordningen vid för - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskotlets Betänkande, M 110. SS handlingarne och att inga andra ärender företagas, än de som, enligt denna stadga, tillhöra Ilärads-nämndens handläggning. § 24. Hvarje ledamot yttrar sig efter upprop af ordföranden, i den ordning han dertill anmält sig, och eger att göra förslag och framställningar i ämnen, som ligga inom Nämndens befogenhet. § 23. Yppa sig vid beslut olika meningar, galle den mening, hvarom de flesta sig förena. Äro rösterne på begge sidor lika, afgöre ordförandens röst. § 26. Vid hvarje ordinarie sammankomst skola först föredragas de expeditioner, som sedan sist förflutna sammankomst till Härads-nämnd ankommit. Sedermera efter ärendenas vigt och angelägenhet, mål, som blifvit uppskjutna från sist förflutna sammankomst, samt meddelanden från myndigheter, embetsoch tjenstemän. ' § 27. Sammankomst må icke fortfarande hållas längre än 3 dagar, hvarefter ordföranden förordnar om sammankomstens upplösning. § 28. Alla till Härads-nämnden, emellan dess sammankomster, ankommande bref och handlingar emottagas af ordföranden, som dem vid nästa sammankomst anmäler. För öfrigt fördele Nämnden sig emellan de olika göromål och bestämmer sjelf om arbetsordning och arbetssätt. § 29. Rösträtt inom Nämnden räknas per capita. § 30.
Seraphi uter-Q'rdens-Gi llet tillskjuter, varit till. räcklig för iståndsättande af Lazarettet och anskaffande af inventarier och andra förnödenheter för 30 sjuksängar, hvarutaf 20 stycken kostnadsfritt begagnas af med venerisk sjukdom bé. häftade personer, Denna Inrättning styres af en Direction, bestående af Landshöfdingen och fyra Ledamö. ter, som en gång i hvarje vecka" sammanträda och af hvilka en hvarje dag besöker Lazarettet, hvars betjening utgöres af en Läkare, som njuter-300 R:dr i Contant lön, 4 tunnor spannemål jemte fria -rum och ved; en Lazaretts.Bokhållare och en Waktmästare, hvardera med 66 R:dr 3 2 sk. lön. Till efterrättelse för Direq. tionen och betjeningen samt de sjuka är ett Reg - Den 29 Maj. 599 P.eglemente upprälfadt ; och uti Juni manad hvarje år sammanträda en fullmägtig från hvarje Härad i Länet, för att granska räkenskaperna oell taga underrättelse om tillståndet vid Lazarettet: varande till besparing af betjening och undvikande af vidlyftiga räkenskaper, mathållningen ställd på entreprenad, med skyldighet för éntrepreneuren, att äfven besörja renhållning, städning och tvätt samt sjukskötseln.
Utskottets tillstyrkande i denria del, som det är kändt, icke allenast, att det Svenska Tabellverket, under en förtjent Styrelse, vunnit en fullkomlighet, som äfven utom landet förvärfvat detsamma ett rättvist anseende, utan äfven, alt dess göromål under de senare åren betydligt tilltagit, i följd af folkmängdens tillväxt, och ökadt behof af Statistiska upplysningar”; hvarmed Herrar Grefve v. Platen^ Tersmeden} C. B., Biskop Hedrénj Prostarne Stenhammar, Björkman, Agrell, Östberg och Åstrand samt Professor Thomander sig förenat. Stats-Uhkotlels Utlåtandej Tabell öfver Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. o '-'t - o **< Civileoch Landt-Staterne. Rikets Högsta Embeten: Stats-Ministrarne Stats-Råden Justitiee-Råden Rikets Allmänna Ärenders Beredning Nedre Justitite-Revisionen Svea Hof-Rätt med derunder lydande JustitiaeStat Götha d:o med d:o Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge med d:o Kongl. Maj:ts Canzli (öfverflyttning till 5:te H.'1'it.) Minister-Staten Post-Verket Kammar-Collegium Stats-Gontoret med Chartae-Sigillatse-Verket, Krono-Magasinen, Vågstaterne i Avesta och Fahlun, samt numera äfven Myntoch Controll-Verken, som blifvit från Bergscollegium öfverllyttadt med 17,183: 16 Bergs-Coliegium med Bergslags-Staterne, (My ntoch Controll-Verken härifrån till Stats-Con toret öfverflyttadt) Commerce-Collegium Kammar-Rätten Sundhets-Collegium med Medicinal-Verk och Veterinair-Inrättningen (öfverflyttning från 10:de H.Tit. netto 400 R:dr) ÖfverStåthållare-Embetet Öfver-lntendents d:o (öfverflyttning till 5:te H.Tit.) Tabell-Commissionen Transport Penningar enl. R. St. Stat för 1835 och följande åren.
Tiden går från större till mindre, från mindre till större omvexlingar, menniskan går – ifrån vaggan till grafven, solen går, månen går, jorden går, allt går, och intet står, mer än ett – och det är Han som drifver allt. Sålunda kunna säkert alla de, som gjort sig den mödan att ögna igenom dessa anspråkslösa anteckningar öfver en torpar-familjs öden, och som i inbillningen dröjt någon stund af den långa julhelgen och kalla vintern i deras enkla, låga stuga, nu ganska lätt föreställa sig denna samma välkända stuga, med sitt gräsgröna torftak och hvitmenade skorsten, stå bland blommande kersbärsträd, under en herrligt strålande Maj-sol, speglande sig och de omgifvande gröna kullarne med deras mörkgröna höga barrskog och ljusgröna löfskog i den alldeles spegelklart lugna sjön, som låg der så ljusblå och klar, utan att något rörde sig deruti, mer än ett och annat lätt, hvitt sommarmoln, som sakta sväfvade öfver den blå himmeln och i förbifarten speglade sig litet i den lika blå sjön. Omkring stugan var så putsadt, så sopadt, städadt, sandadt och granrisadt. Utanför Elins kammarfönster nickade inom sin lilla omhägnad två eller tre stora ljusgula vårfriska påskliljor, samt flera halföppna, ännu icke rätt utslagna dylika, och i det höggröna narciss-gräset gömde sig redan svällande knoppar. Men en underbar tystnad rådde öfver allt: det var söndag, och äfven söndag i hela naturen. Kersbärsblommen vågade icke snöga ned, äppleblommen knappast att slå ut, och ingen vind, intet djur, intet menskligt ljud störde tystnaden och den fullkomligaste söndags-frid, med undantag likväl af de evigt flitiga bien, som sakta och ostörda surrade omkring de blommande, doftande krusbärsbuskarne, och en och annan hymn uppe i höjden af luftens förbitågande och bevingade sångare.
Under sednare femårs-perioden har tillkommit en fullständig navigalions-skola på statens bekostnad med undantag af en prydlig och rymlig lokal, den staden, understödd af en enskilt mans betydliga tillskott, anskaffat. Försedd med förtjenstfull lärare, lemnar skolan de mäst grundade förhoppningar att uppfylla sin bestämmelse, att vetenskapligt bilda öfver-och under-befäl för handelsflottan. Tvenne läs-år äro endast förflutne sedan undervisningen tog sin början och synes omfattas med allmänt förtroende samt hafva gifvit mera håg för sjömanna-yrket i en vetenskaplig riktning. Genom allmän välgörenhet har under sistföi flutna året en småbarns - 22 skola blifvit bildad, der omkring 100 barn från 3 till 7 års ålder njuta vård och undervisning. Fattigvårdens lokaler och anstalter hafva icke undergått någon förändring och få samhällen i Länet hafva gjort större uppoffringar för sina fattige än denna stad. Utgifterne, som drabba hvar och en i förhållande till förmögenhet, uttaxeras årligen af dertill utsedd kommitté oell uppgår denna summa vanligen till 5 å 6,000 R:dr B:ko. Tiggeriet är också i detta samhälle mera liämmadt och inskränkt. Bland välgörande stiftelser inom staden må äfven nämnas sparbanken, som bildades år 1824. Då sista femårs-berättelsen afgafs, uppgick insältningsfonden till 104,376 R:dr 45 sk. och bankens egen fond till 2,496 R:dr 25 sk. 1 r:st, hvaremot insättningsfonden, oaktadt de sislförflutna missgynnande åren, under hvilka ungefär 50,000 Rdr B:ko årligen blifvit uLtagne, nu mera, enligt sista bokslutet uppgår till 159,100 R:dr 20 sk., utom sin egen besparade fond af 5,886 R:dr 39 sk. 11 r:st, af hvilken sednare fond, under de sista åren, banken lemnat bidrag till sådane undervisningsanstalter, hvilka ensamt äro beroende af enskildes bidrag och omvårdnad, såsom Jcsephinas, slöjde-, borgareoch småbarns skolorne.
Å landet förordna jemväl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande erforderligt antal försäljningsman, hvilka ovilkorligen böra vid de ting, der sådant ej, enligt särskildt åtagande, ombesörjes af domaren, allmänheten stämpelpapper tillhandahålla; åliggande det derförutan, hädanefter som hittills, häradsskrifvare eller den som mantalsskrifningen förrättar, att vid nyssnämnde tillfälle, under samma redovisnings-skyldighet och med enahanda rättigheter, som andre slämpelpappers-försäljningsmän, vara försedd med stämpelpapper till erforderligt belopp. 2:o Hvar och en, som på kredit emottager slämpelpapper, bör för det sålunda undfångna beloppet ställa behörigen pröfvad och godkänd borgen af en eller flera, såsom för egen skuld, af hvilken borgens-skrift bestyrkt afskrift till Stats-kontoret insändes. På reqvisition hos Lands-kontoret skola försäljningsmannen, genom Kongl. Majds Befallningshafvandes försorg, kostnadsfritt och skyndsamt erhålla sig tillsändt erforderligt stämpelpapper, för hvilket dem åligger att i ränteriet insätta eller till Kronofogden i orten aflemna den inflytande betalningen, månadtligen eller hvar tredje månad, allt efter försäljningens större eller mindre belopp; och må under året mera stämpelpapper dem icke tilldelas, än som svarar mot beloppet af de efter band aflemnade försäljnings-medlen. Expeditions-Ulskottels Färsing till underd. Skrifvelse N:o 127. 387 Den 31 December hvarje år bör allt osåldt stämpelpapper hos dessa försäljningsman inventeras; Kongl. Maj:ls Befallningshafvande likväl obetaget att, när sorn helst, af förekommande skäl och omständigheter, inventering anställa och redovisning affordra, hvarvid tillses, att behållningen, sammanlagd af osåldt, stämpelpapper och kontanta medel, icke öfverstiger summan af försäljningsmannens uppbördsborgen. Till verkställande af inventering kunna, genom af Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande skriftligen meddeladt förordnande, som vid inventerings-tillfället uppvisas och derefter räkenskaperna bilägges, en eller tvänne i orten boende män utses, hvilka då skola uppräkna och bestyrka huru mycket papper är i behåll.
Att minnas något och att tänka derpå och förstå det kan väl icke utesluta hvartannat, och det vill derföre synas, som skulle den tanklöshet, hvilken motionärerna anse vidlåda katekesens utanläsning, icke stå i något omedelbart samband dermed, helst innanläsningen likaledes kan lida och alltför ofta lider af samma fel. Men ehuru utanläsningen således icke i och för sig nödvändigt måste vara behäftad med detta fel, så vill dock Utskottet ingalunda bestrida, att den kan drifvas för långt och på ett förvändt sätt samt derigenom blifva skadlig, och det synes vara farhågan för ett sådant missbruk, som föranledt önskan att den i afseende på kristendoms-undervisningen blefve inskränkt till Luthers lilla katekes. En sådan farhåga lör minnets öfveransträngning genom utanläsning af deH nu antagna läroboken synes dock vara i hög grad opåkallad, ty så däng och svår denna än anses vara, inläres den dock på temligen kort tid af hvarje barn, som kan läsa väl innantill, och kan dessutom på intet sätt komma i någon jemförelse med de minneslexor, som så väl i elementar-läroverken som i enskilda uadervisnings-anstalter, vare sig för gossar eller flickor, föreläggas barnen i språk och i en mängd andra läroämnen. Det kan väl icke gerna anses vara ett allt för stort förråd af kristendomens sanningar, som innehållas i denna lärobok, helst den icke blott är ämnad att vara en barnalära, utan också skall tjena till grundläggning för den mognare åldrens mera utvecklade kristendoms-kunskap. Och om än läraren kpnde undvara denna ledtråd lör sin utläggning och förklaring, är den dock nödvändig för barnet, om det skall kunna följa honom vid denna förklaring, som snarare skulle förvilla än vägleda detsamma, derest det icke hade något annat att hålla sig till än lilla katekesen, som, till följd af sin korthet, måste lemna flera behöfliga läropunkter outvecklade, vid hvilkas afhanölande alltså all förmedling skulle komma att saknas emellan läraren och barnet.
Vid tagen kännedom om uppställningen och innehållet af omförmälda bilagor och deras jemförande med de från trycket utgifna räkenskapsutdragen för samma år, har Utskottet funnit sig böra instämma uti Revisorernes yttrande, hvadan Utskottet alltså hemställer, att samma yttrande jemväl må af Rikets Ständer godkännas samt Utskottet få sig uppdraget alt Fullmäktige härom underrätta. 5:o. Angående de af Fullmäktiges Sekreterare förda anteckningsböcker öfver Riksgäldskontorets utgifter. (Sid. 48 i Revisionsberättelsen.) Beträffande dessa anteckningsböcker, deruti alla, enligt gällande Reglemente, Riksgäldskontoret ålagda utgifter finnas upptagna, samt hufvudsakliga innehållet 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, M 61. af de, angående samma utgifter och deras verkställighet, till Fullmäktige ankomna Kongl. Bref, äfvensom hvarje serskild af Fullmäktige beslutad utbetalning antecknas, så har Utskottet ansett sig böra anmäla, att Utskottet, under läsningen af Fullmäktiges protokoll, jemväl genomgått och granskat den, på grund [af Riksgäldskontorets nuvarande Reglemente, upprättade anteckningsboken och, lika med Revisorerne, funnit densamma både ändamålsenlig och fullständig, samt att Utskottet, i sammanhang med de under denna riksdag ifrågakommande förändringar och tillägg uti tjenstgöringsordningen vid Riksgäldskontoret, vill taga i öfvervägande, huruvida icke för framtiden bestämda stadganden böra meddelas angående upprättandet och förandet af sådana anteckningsböcker, ej allenast öfver de i Riksgäldskontorets Reglemente föreskrifna utgifter, utan äfven öfver detta verks i samma Reglemente upptagna inkomster. 4:o. Angående den Fullmäktiges Sekreterare tillerkända förmån af fria boningsrum. (Sid. 49 i Revisionsberättelsen.)
Revisorerne för den af dem förutsatta händelse ifrågastält, utan hemställer Utskottet deremot, att frågan härom må förfalla. 2 i:o Angående den aj Revisorerne tillstyrkta decharge för Fullmäktige. (i 84 * år Revisions-Berättelse, sid. 26 och 1843 års Revisions-Berättelse, sid. 67.) Utskottet, som anser decharg-yttrandet böra omfatta Fullmäktiges förvaltningsåtgärder till innevarande Riksdags början, har, för afgifvandet af detta yttrande, redan genomläst Fullmägtiges protocoll efter den lid, hvartill Revisorernes granskning sträckt sig; och skall Utskottet, sedan här ofvan åberopade serskilda Utlåtanden hunnit afgifvas, samt några under prolocollsläsnineen förekomna frågor blifvit af Utskottet pröfvade, afgifva serskildt betänkande, angående dechargen för Riksgälds-Contorets styrelse och förvaltning samt dermed gemenskap egande åtgärder, under den sedan början af sista Riksdag förflutna tiderymd. Emedlertid tror sig dock Utskottet vid detta tillfälle böra förklara, att Utskottet till alla delar förenar sig uti de sammanstämmande vitsord, begge Stats-Utskottcts Utlåtandej N:o 22. 15 Revisions -Berättelserne (f84r års berättelse, sid. ia, och 1843 års berättelse sig 42) innehålla, angående det sätt, hvarpå Fullmägtige uppfyllt sitt vid nämnde Riksdag erhållna vigtiga och ansvarsfulla uppdrag att förränta och tillhandahålla allmänna rörelsen Riksgälds-Contorets innestående contanta behållning; hvarjemte Utskottet likaledes får förklara, att Utskottet äfven instämmer uti »843 års Revisorers yttrande, angående Fullmägtiges beslut i fråga om det serskilda lån å 600,000 R:dr, som Rikets Ständers Bank år 1842 af samma behållning erhöll. Stockholm den 20 September 1844* M %% Ank. till Exp. Uisk. d. 22 Sept. kl. 0 e. m.
Uppä härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. , biföll R. o. Ad., att Exp.Ulsk:s ifrågavar. under N:o 37 afgifna förslag lill und. skrifvelse, ang:de ytterligare conlroller öfver vissa föreskrifters efterlefnad inom Catholska församlingen i Riket, skulle ä föredragningslistan sist uppföras. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s d. 23 och 27 sisth Nov. på bordet lagda betänk. N:o 11, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. 42:dra punkten, ang:de öfverjlyttande of prat färingen vid Taxeringscomiléernes sammanträden ifrån häradsskrifvärne pä kronofogdarne. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Bevilln.förordn. har i dessa §§ ålagt kronofogdarne ett besvär, hvilket i min tanke icke hade bort dem påläggas. Jag har redan i min reservation yrkat bibehållande af den gamla författningen, der ifrågavar. åliggande tillhör häradsskrifvaren. Jag tror kronofogdarne redan förut vara nog belastade med göromål och alt man idre bör pälägga deni ökadt ansvar. Deras tid är ändock nog upptagen och deras åligganden flere än deras lid medgifver dem att uträtta. Pä denna grund får jag anhålla, att det i nu gällande författning varande stadgande måtte få qvarstå och att häradsskrifvarne få bibehålla de åligganden de hittills haft. Det är sant, alt äfven uti den gamla författningen var det kronofogdarne ålagdt att föra prot. vid taxeringscomiteerna; men dessa voro då ordnade på annat sätt. Landshöfdingen, eller den han dertill förordnade, var då ordför., och det kunde således då vara lämpligt att en honom underordnad Den 2 December. tjensteman förde [irol.; men dä numera icke sä tillgår, så anser jag detta vara ännu ett skäl, hvarföre kronofogden icke bör föra prot. Jag yrkar bibehållande af det gamla förhållandet. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Emot Rådstufvurätten i Umeå hade Justitie-Ombudsmannen förordnat, åtal för det att Rådstufvurätten, dels längre än skäligt varit, dröjt med utgifvande af domar uti sju särskilda konkursoch urarfva-mål, dels ock, så vidt Rådstufvurättens Protokoll visade, uraktlåtit att i föreskrifven ordning hålla andra och tredje uppropen uti sex af de omnämnda målen; och genom Utslag, som meddelats den 22 Februari innevarande år, har Kongl. Svea Hofrätt, enär en tillförordnad
Fåfängt utvecklade K. colltm i sitt und. betänk, af den 22 Juli 1811, att denna tolkning var i strid med R. St:s beslut, Konungens påbud, med 60 §:n Reg.F:o, utredde tydligt, att skråinrättningen aldrig bevisligen tillskyndat eller möjligen kan tillskynda det allmänna någon fördel, utun tvertom, genom utestängande af en fri täflan, fjettrar idogheten och motverkar möjligheten att erhålla bättre tillverkningar tu. m., som innehålles i detta tänkvärda betänk. Fåfängt har R. o. Ad. och de andra Stånden, vid nästan hvarje påföljande riksdag, synnerligen vid 1823 års, yrkat iakttagandet af Ständers beslut och Konungs befallning. Regeringen lyssnade till fördomarnas rop och vidtog den åtgärd, som i vårt kära fädernesland alltid är till hands, då man vill kringgå eller uppskjuta en sak. Den tillsatte en comité', — och allt blef vid det gamla. — Följderna! häraf äro för väl kända, för att här behöfva utvecklas; men de äro ock för djupt kända, för högt öfverklagade inom liela nationen, med få undantag af några, som ännu i upplysningens tidehvarf qvarhänga vid medeltidens föråldrade begrepp och institutioner, för att det ej skulle vara representantens ovillkorliga pligt, atti sin mån söka att göra ett slut på den öfveigångsperiod, som alltför länge för landets vä! fått äga rum. 2 11. 6/[ 5o6 Den 29 Februari e. m. Jag föreslår derföre, att RiksStrn må åt sitt Ekon. ochBesvärsUtsk. uppdraga alt fullständigt utveckla, huru med denna för hela landet så vigtiga sak tillgått; hvad sorn af Styrelsen hittills blifvit tillgjordt, för att bereda ett derpå önskadt sint, samt att föreslå R. St. de oeftergiflig» grunder, hvarefter denna hufvudsakligaste del af den ekonomiska lagstiftningen måste en gång bestämdt regleras. — Om R. St. sedan öppet uttala dessa grunder för Konungen, som äger denna lagstiftning i sin makt, och tillika uttrycka sin und. önskan, att ett snart slut måtte blifva på det hittills varande.
Domstolar utsöka vår rätt, ofelbart stad^ nar i en långt drygare Fenninge - ersättning , än det vi nu äskat i Jord, för att slippa genomlöpa Rikets Rättegångsverk och undgå dermed förenade kostnader, nödgas jag likväl, å egna och CancellieRådet af Wetterstedts vägnar, till bibehållande af vår talan , äfven Motionsvis anhålla hos Rikets Högloflige Ständer, att det bifall förenämnde 77 §. i RegeringsFormen påkallar, må oss förunnas, så att hinder icke må möta för Kongl. Maj:t eller Kongl. KammarCollegium, att pröfva våra anspråk och tillägga oss Vederlag i Kungsgård. Och funnos vid detta Memorial i Afskrift bilagda följande Handlingar; l:o En till Kongl. Maj:t ställd underdånig Ansökning , hvaruti CancellieRådet Niclas af Wetterstedt och Assessoren Thure Adlerhrandt anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta afgå Nådig Proposition till RiketsHöglofl. Ständer^ angå - 232 Den 5 cyanuarii. ende bestämmandet af sättet, huru dels Qveckfeldtska Familjens underdåniga Pretention på ersättning lör Skatterätten af Rötteleds Israels Qvarn och dels 18 Riksdaler 13 Skilling 11-’- Runstycke Specie Skatterätts-fordran från Tullgarns-godset, hvaraf CancellieRådet af Wetterstedt och Assessoren Adlerbrandt äro Innehafvare , må godtgöras.
Att svara på denna fråga anser jag kunna blifva upplysande både i afseende på hufvudsaken och jemväl till bedötnmande af den omständigheten, huruvida de, sorn äro för eller emot en combes nedsättande, aro verkliga vänner af en representationsreform eller icke. Jag tror, att man på båda sidor kunde komma närmare tiil hvarandra, om man ville först skingra det missförstånd, som råder i afseende på det ändamål, hvilket sökes med en representationsförändring. Det är omöjligt att bedomina denna sak, utan att gå tillbaka lill grunden, och då måste först utredas hvad det är man söker genom representationsförändringen. Hvilka brister skall man undanrödja? Dessa bestå ingalunda deruti, att R. o. Adis Stånd vid våra riksdagar är för litet representeradt, icke heller deruti, att Presteeller BorgareSCn äro för litet representerade. Det är onekligt, och vi måste komma öfverens derom, att de petitioner, sorn ingått ronde representationsförändring, och det allmänna mouvement, som i afseende derå ägt ruin, hvilket varit så starkt, att personer af de mest conservativa tänkesätt medgifvit förändringens nödvändighet, betyder intet annat, än att majoriteten af Svenska folket icke är representerad. Komma vi öfverens om denna hufvudsak, så skola vi snart öfverenskomma derom, att ingen representationsförändring kan hafva utsigt till framgång, sorn icke förutsätter en concession af de privilegierade classerna till förmån för de öfriga; man må nu antaga concessionerna att vara större eller mindre, man må närma eller aflägsna sig ifrån de grunder Gonst.Utsk. lagt för sitt betänk. På delta sätt kan man få en basis för bedömmandet af det, hvarom så mycket blifvit taladt, nemi. huruvida man är en verklig van till representationsförändring, då man vill hafva en comité' eller icke vill hafva den.