Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen yttrar Utsk., att en förändring deslomindre erfordras, som, derest R. o. Ad. vore mindre tillfreds med någon af dess tjenstemäns sätt att sine åligganden fullgöra, R. o. Ad. är oförhindradi att en sådan tjensteman från dess befattning genast skilja. Delta låter mycket allvarsamt och mycket strängt; men jag hemställer, om det väl är att vänta det ett så beskaffad! stadgande verkligen blifver tillämpad!, eller om det icke fastmera just genom sin stora stränghet förbi i fver för alltid obegagnadt. Att skilja en person från dess innehafvande tjenst innefattar nemi. något serdeles sårande, och jag tror, att man betänker sig icke endast en ulan flere gånger innan man vidtager en sådan åtgärd. Man öfverser heldre med mycket, som eljest aldrig bade behöft komma i fråga. Månne väl R. St:s Utsk. skulle finna sig serdeles belåtne, om, i full konseqvens med det föreslagna stadgandet, man skänkte dem från riksdagens begynnelse en fulltalig, för Utsk. alldeles obekant arbetspersonal, under förutsättning att den kunde förafskedas, i händelse af inträffande tjensleförsummelse? Svaret härpå lärer icke utfalla tveksamt. Förmedelst denna jemförelse torde det vara tydliggjordt huruledes man förunnat R. Sl:s Utsk. en förmån, som man, af enahanda skäl, lika gerna borde tilldela detta Stånd. Jag anser således mina anmärkn:r fullkomligt befogade, och att Utsk:s svar derå deremot saknar allt anspråk på en försökt vederläggning deraf; äfvensom de medel Utsk. till afhjelpande af de utaf mig omförmälda olägenheter, äro oantagliga, hvarföre jag vördsamt tillstyrker, att det H. Ståndet ville uti ifrågavar:de § besluta den förändring, jag, då frågan förra gången förevar, tog mig friheten föreslå. Hr von Kraemer, Anders Robert: Frih. Cederström har sagt, att den hjelp Riddarhus-kansliet före riksdagens början erhåller af e. o. kanslisterne, vore öfverflödig och att arbetet kunde verkställas af de ordinarie tjenstemännen.
Under denna synpunkt har jag sökt att uppställa en redaktion, som jag anhåller att få uppläsa, så lydande: ”Till fullbordande af redan påbegynle efter cellsystemet inrättade fängelsebyggnader och uppförande af sådane nya häkten, som med anslagne tillgångar kunna fullbordas, och som K. M. pröfvar nödig, bevilja R. St., utöfver förut härtill anslagne medel, en summa af 6 (eller 3) hundratusen r:dr, att utgå med högst ^ hvarje år från och med år 1849 räknadt”. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Det är för R. o. Ad. nogsamt kändt, att vid 1840 års riksd. beviljades för detta ändamål 1,300,000 r:dr, hvaraf 300,000 r:dr till stadsfängelser, 100,000 r:dr till häradsfängelser och 900,000 r:dr till länsfängelser. Sedermera har i anledn. af K. M:s nåd. propos., som afgafs vid början af denna riksd., R. St. medgifvit, att de reservationer, som funnos på dessa olika anslag, skulle få, oberoende af hvad de först varit ämnade till, användas till hvilkeldera slaget som helst af dessa fängelser. När ett sådant medgifvande lemuades af RiksStm, så var det med den förutsättning, att häradsoch stadsfängelser icke skulle gå miste om det löfte, som gafs dera vid 1840 års riksd. Jag skulle således tro, att vid be viljande af ett nytt anslag, sora nu är i fråga, det år nödvändigt att hålla detta löfte heligt. StatsUtsk. har äfven sett det under denna synpunkt. Då StatsUtsk. föreslagit alt vid beviljande af ifrågavar.
Ståndet hemställa, om icke JustititeRåden, såsom rättvisans högste Skipare, böra erhålla löneförhöjning i samma proportion , som Konungens Rådgifvare redan er - Den a3 September e. m. hållit, i synnerhet som de sednare, åtminstone de Militaira, kunna hafva andra löneinkomster tillika, hvilket är JuslitiaaRåden helt och hållit betaget. Då StatsUtskottets förslag blifvit förhöjd t för Konungens Rådgifvare, kan jag ej inse, hvarföre icke samma välvilja skulle visas JustitiaeRåden. Hvad en Ledamot yttrat, att löneförhöjningen för JustiticeRäden borde bestämmas blott för framtiden , kan icke vara framstäldt på alfvar, och följagtligen icke nu upptagas till besvarande. Jag yrkar derföre proposition till bifall å JustitiaeRåds-lönernes bestämmande till 5ooo R:dr, och tager inig friheten ytterligare erindra om svårigheten, att få skicklige personer till JuslitiaeRåd, då knappast någon Häradshöfding finnes, som vill emottaga en dylik plats, emedan den medför uppoffring af lönefördelar, och det väl icke alltid kan lyckas, att ur Rådstufvuoch KämnärsRätterne fylla Justi tieeRådsplatserne. Jag tror åtminstone icke, att NatioualRepresentationen utan verklig ledsnad bör kunna se JustitiasRåderne tvingas att för sin utkomst emottaga binäringar, såsom Sterbhus-utredningar etc. eller söka befordringar till andra mer lönande beställningar. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition lill bifall å Utskottets Utlåtande i denna punkt. Ropades starka Ja, blandade med Nej. j58 Den 23 September e. m. Herr von Hartmansdorff': Som jag, vid återremissen af Utskottets första Betänkande, var af samma tanka som Herr Cederschjöld, och anförde samma skäl, som han håde då och nu utvecklat, vill jag ej trötta Ridderskapet och Adeln med upprepandet deraf; utan endast erindra, att då det högsta
— Enligt den sednast fastställda - Den i5 Februari e. m, ställda löningsstaten, införd i Dagligt Allehanda för den i3 Fehr. i838, kan en Professor i det minsta påräkna i,653 r:dr igsk. b:co., samt dessutom till hushyra 200 r:dr — eller tillsammans 1,83 3 r:dr igsk. b:co. — Jag tvekar ej att utsäga, det jag anser Professorernes tjenstgöring vida mindre trägen och besvärlig, än ledamöternes i Ilofrätterna. Professorerne äga dessutom tillfälle till extra inkomster, genom privata collegier genom presidium för disputationer, o. s. v. Efter den nya aflöningsstat, som blifvit fastställd för Magistraten i Götheborg åtnjuter: 1 Rådman af Justit.-classen: ordinarie lön i,5oo. ersättning för extra inkomster 900. Sta r:dr b:co a,400. 1 Rådman af Handelsclassen: ordinarie lön i,5oo. ersättning för provision af auctioner 100. Sta rtdr btco 1,600. Jag öfverlernnar till hvarje oväldig att bedömma, huruvida, efter anställd jemförelse mellan dessa lönebelopp, den tjenstgöring, som åtföljer dessa rådmanstjenster och den omständigheten, att befordran till desamma inträffar långt tidigare, det icke må anses högst billigt, att 1 Hofr.råd undfår rtdr btco'2,000. 1 Hofns-assessor , „ 1,600. Det kan ej vara lämpligt eller rätt, alt en ledamot i Rikets Hofrätter har mindre lön än en rådman i någon af Rikets städer. Att aflöningsstaten för Tullverkets tjenstemän ingalunda är njuggt tilltagen, lärer vara allmänt kändt. — För jernförelsen med lönerna inom Rikets Hofrätter må mig tillåtas anföra ett talande exempel. D i s t r i c t-ch efen för inre tullbevaknings-districtet åtnjuter, efter den uppgift, mig blifvit meddelad: årlig lön l,5oo. respenningar 5oo.
Det har likväl hittills visat sig, att allmänheten, med en ganska fin urskilning, oftast riktigt bedömt hvilka artiklar, som flutit ur redaktionens egen penna, och hvilka, som blifvit officiöst meddelade; och om det behöfdes, vore det i alla fall en lätt sak, att så tydligt utmärka skilnaden emellan dessa artiklar, att något misstag i sådant afseende icke blefve möjligt. Att Post-tidningens utdelning, som i öfrigt vore nyttig, skulle blifva i och för sig skadlig, endast derföre, att den jemväl har denna tredje, icke offfciela eller officiösa afdelning, torde väl knappt påstås; men man fruktar, att den genom det understöd Statsverket lemnar, skulle undertrycka andra tidningar, som utan sådant understöd icke kunde bestå i täflan med Post-tidningen. Detta torde dock vara en alldeles öfverflödig farhåga. Ingen tidning kan ensam tillfredsställa den allmänna vettgirigheten och nyfikenheten, och minst ett oflicielt blad. Det menskliga frihetssinnet åtnöjer sig icke med att erfara endast hvad de maktegande tänka; man vill också se sakerna betraktade från folkets synpunkt; och en tidning, som icke kan ingå i klander af Regeringens handlingar, om det än aldrig så mycket vore påkalladt, kan icke uttömma den politiska diskussionen. Det ligger dessutom i sakens natur, att en officiel tidning, som måste någorlunda fullständigt och nogsamt redogöra för vidlyftiga förhandlingar i förvaltningens alla grenar, icke kan blifva så begärlig för allmänheten, som de tidningar, hvilka ega friare händer att göra sitt innehåll mera underhållande. Man kan visserligen tänka sig en så stor spridning af den offfciela tidningen, att det ej skulle löna sig för andra tidningar att aftrycka, hvad som varit infördt i den offfciela. Men detta synes mig vara en ren vinst för dessa tidningar, som då kunde antingen minska sitt format och i följd deraf sina kostnader samt tillhandahålla sina tidningar för bättre pris, eller ock fylla sitt stora 518 Den 28 Maj. format med ett för den stora allmänbeten mera lockande innehåll. Erfarenheten i andra länder visar ock, att en officiel tidning icke gerna kan hära sig utan statsanslag, och att ett sådant icke länder andra tidningar till förfång genom minskadt antal prenumeranter.
Jag måste säga, att lagningen redan i sig sjelf är ett undantag, en förmån för den förmögne, sou) del är otill ständigt för detta Stånd att medgifva, och som också detta Ständ icke medgifvit, ulan grundar sig på de öfriga Ståndens beslut. Mine herra)'! det är klart, att detta då medgafs endast så, att den som med penningar ville friköpa sig från skyldigheten att för fäderneslandets försvar sjelf möta fienden, lian skulle också vara skyldig att för sina penningar, så ofta det fordrades, skaffa annan karl i stället för deni, som afgingo eller blefvo skjutne i fält. Jag kan icke annat än yrka afslag ä Utsktns betänkande. Hr von Hohenhausen, Carl: Jag tillstyrker äfven afslag å betänk., på skäl, som dels reservanterne, dels åtskilige af härvarande ledamöter anfört. Jag tror icke, att man bär något slags godt skiil alt underlätta legningen för den sorn vill lega. I sjelfva legningen ligger verkligen en olikhet inför lagen. Den fattige kan icke lega, oell för den rike är det en ganska ringa uppoffring att gifva några r:dr, hvartill legan uppgår under fredstid, f öfrigt får jag vitsorda hvad Hr von Rosen sagt, åtminstone i afseende på de 6 regementen, som jag sett, nemi. Uplands, Westmanlands, Helsinge, Dahls, Jemtlands och Westerbottens, ty der åtminstone inträffar oftast, alt de s. k. van fröjdade af beväringen utgöras just af de legda. Det är mycket mera sällan, att det är de verkligen beväringsskyldig^, som äro vanliäjdade; och på de nu anförda skälen får jag tillstyrka afslag å betänkandet. Hr von Rosen, Georg: Hr Westfelt har missförstått mitt förra anförande, ty jag bar aldrig yttrat alt någon får legas till beväringskarl, som är hvad lagen kallar vanfräjdad; men hvad deremot opinionen om honom ar, tillhör hvarken landshöfdingen eller reg:ts-chefen att pröfva, och jag liar talat om de i opinionen vanfräjdade.
Björkön är som vi veta en lång och smal ö, och om också flottning icke utan svårighet kan ske på den sidan som ligger åt Alandshaf, så bör likväl flott ning kunna ske på den andra sidan, som ligger åt fasta landet. För öfrigt år det väl endast undantagsvis som man transporterar skeppsvirke sommartiden, den största transporten sker väl om vintern, och då bereder naturen sjelf vägar utan statsanslag. Jag förenar mig således med dem, som afstyrkt bifall till StalsUtsk:s Betänk. Gr. Hamilton: Jag vill blott erinra, att utom vägen till Oja kapell mellan Osteroch Yester-Dalarne och vägen mellan Pajala och Ofver-Torneå, är denna väg den enda i detta Betänk, till hvilken Utsk. tillstyrkt B. St:r bevilja särskildt anslag. Sr liliväl alldeles icke sä nödvändig som de bäda förstnämnda, ty de orter der dessa vägar skulle läggas äro sä afskiljda från den öfriga verlden, att man endast kan komma dit genom att rida eller gä. Efter först till bifall å förev:de punkt framställd propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, blef propos. lill afslag derå framställd Och sedan härvid svaren utfallit med starka Ja jemte några Nej, förklarade Hr Frih. o Ordf:den att han funnit Ja öfvervägande. 4:de punkten ang.-dc anslag till cn våganläggning på Söderön; 5:le punkten, ang;de anslag för cn väganläggning från Oxelösund till Stjernholm m m.; 6:le punkten, ang:de ctl särskildt anslag för innevarande års vägarbeten; och 7:de punkten, a«gide anslag för omläggning af allmänna landsvägen [rån Sludslorps förbi Sundslill Ramsmåla Gästgifvaregård. Dessa punkter biföllos. 8:de punlden, angule vid sednastc Riksdag beviljade anslags användande äfven för vägbyggnadsarbelen, sam åro eller blifva påbörjade under loppet af innevlde år.
— N:o 13. i anledning af ltiksdags-fullmäktigen Paul Fritz Mengels motion, angående särskilda föreskrifter rörande tullbehandlingen af utländskt bränvin. XI. B. 269, 288. A. 303. Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 1. i anledning af väckt motion om tillåtelse för vissa personer att tillverka bränvin från den 14 Februari till den 14 Mars innevarande år. III. B. 251- A. 345 — N:o 2. angående villkoren för bränvins-tillverkning. Vin. A. 44. U. 142, 174. F. 279. — B — 35 Bevillning-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 3. i anledning af väckt motion om förändringar uti Kongl, Maj:ts nådiga Ordningsrstadga för större brännerier den 1 Juni 1855. VI. B. 40, 336. A.' 392. •— N:o 4. i anledning af väckta motioner om förändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855. angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Vin. A. 44. U. 142, 174. E. 279. — N:o 6. i anledning af lliks-Ståndens olika beslut, angående vilkoren för briinvins tillverkning. VII. B. 537, 538. VIII. A. 44. U. 142, 174. E. 279- ■— N:o 7- i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock lliks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 4, innefattande Utskottets yttranden öfver väckta motioner om förändringar i Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller dist i lierade spirituösa drycker.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, S. W. NAUCKHOFF. J. A. KANTZOU. F. DORCHIMONT. F. O. STURNEGK. P. O. LILJEVALCH. A. W. TOTTIE. Stockholm den 12 December 1860. Aug. Grandinson. Chefs-embetets för Telegrafverket underdåniga utlåtande, i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anfört vid granskning af Elektriska Telegrafverkets räkenskaper för år 1858, Underdånigste Memorial. Sedan Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifvit underdånig berättelse om den af dem verkställda granskning af stats-verkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, samt dervid, beträffande Elektriska Telegraf-verket, dels ansett att, enär de flesta städer, uti hvilka telegraf-stationer finnas inrättade, dertill kostnadsfritt upplåtit lokal, jemväl de öfriga, hvarest för närvarande hyror till större eller mindre belopp måste för dylikt ändamål erläggas, borde genom öfverenskommelse eller på annan väg likaledes tillförbindas upplåtandet af kostnadsfria lokaler för stationerna, dels ock, i anledning af det mindre gynnsamma förhållandet emellan Telegrafverkets inkomster och utgifter under ofvannämnda år, funnit — 317 - sig böra fästa uppmärksamheten på angelägenheten af besparing i de dryga förvaltningskostnaderna förVerket, hvilken synts Revisorerne kunna vinnas genom minskning i tjenstemanna-personalen, genom användande af de förbättrade metlioder för telegraf-stolpars konservering, som af sednare tiders uppfinningar erbjudas, och i öfrigt genom de administrativa och ekonomiska reformer, som alltid stå en omtänksam förvaltning till buds; så har, med öfverlemnande af ett transsumt i denna del af Revisorernes berättelse, Eders Kongl. Maj:t, genom nådig remiss af den 26 nästlidne Oktober, anbefallt Telegraf-styrelsen att med underdånigt utlåtande i ämnet till Eders Kongl. Maj:t inkomma.
Voteringen har utfallit med 24 Ja och 94 Nej, samt en sedel kasserad, i följd hvaraf och som Nej vunnit, inföiselstullen å Hvete blifvit bestämd till 3 R:dr tunnan. tvära Voteringen (3:o) Den, som bifaller Utskottets, af Presteoch Bonde-Stånden godkände, Förslager, att Alabaster, arbetad, ej specificerad, skall förtullas efter vigt med 1 R:dr 24 sk. värde och lö sk. införselstull skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, att, med godkännande af Utskottets förslag till förtullning efter vigt, och till 1 R:dr 24 sk. värde skålpundet, införselstullen å Alabaster, arbetad, ej specificerad, skall bestämmas till 12 sk. per skålpund. Bih. till R. St. Prot. t845, 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 27 Haft. I 2 Förstärkta Stals-Utskottets Memorial, N.-o 274- Vid voteringssed [arnes öppnande hafva befunnits 84 Ja och 35 Nej, och som Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, i enlighet med Bevillnings-Utskottets förslag. 3:dje Voteringen, (7:o). Den, som bifaller Utskottets, af Preste-., Borgareoch Bonde-Stånden godkände, förslag till bestämmelser angående Apotheksvaror, nemligen: ”Apotheksvaror i denna taxa ej specificerade:” ”enkla medicinalier 100 R:dr värde 10 R:dr införselstull”; ”sammansätta 100 R:dr, 20 R:dr införselstull” röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner
Upplästes ett Protocolls-Utdrag från PrestStåndet af denna dag, innehållande Ståndets beslut, att, i likhet med hvad Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition om uppskof till nästa Riksdag med afgörande Den 11 Maj e. mi 445 af de hvilande Grundlags-frågorna föreslagit, alla vid föregående Riksdagar väckta och beredda Gruudlags-frågor, som icke redan blifvit afgjorda, skola hvila till nästa Riksdag. Vidare upplästes ett ProtocollsUtdrag från BorgareStåndet af denna dag, med tillkänna!» il vande, att Ståndet, i anledning af Constitutions-Utskottets den io sistlidne April afgifna utlåtande, angående de hvilande Grundlags-frågorna, beslutit, att vid innevarande Riksdag borde till afgörande förekomma de af Utskottet föreslagne oo och 70 Saf RegeringsFormen, samt 58 och 56 §• §■ af Riksdagsordningen, de af samma Utskott alternativt nämnde 74 och 100 §. §. af FegeringsFormen, samt 54 §. af Riksdags-Ordningen, äfvensom de tillförene beredda frågor om förändring uti Regerings-Formens 55, 8l och 105 5. $., samt Riksdags-Ordningens 14 och dermed gemenskap ägande 21 $■ " * ' < - 1 r Upplästes ett ProtocollsUtdrag från det Högvördiga PrestStåndet, af den 27 April, hvaruti, i anledning af från BondeStåndet till PrestStåndet gjord inbjudning, att uti aflöningen för Presterskapet föreslå en sådan jemkning, som med tidehvarfvets upplysning och Församlingarnas tillfredsställelse öfverensstämmer, meddelas ett af Prosten Doctor Stenhammar uppläst anförande, innefattande hufvudsakligen det förslag, att Den 11 Maj e. m. Presterskapet skulle till Kongl Majrt och Kronan, emot en bestämd löne-inkomst i spannmål, penningar och andra persedlar, efter hvarje Gälls särskildta beskaffenhet, förpakta sina så kallade rättigheter, dem Kronan ifrån den stunden, genom sina betjenter, hade att af Socknarna uppbära.
Valrätt. § S. Valrätt tillkommer, med nedan stadgade undantag, hvarje svensk man, som uppnått 23 års ålder och antingen: a) eger, eller med stadgad åborätt eller såsom fideikommiss innehafver läst egendom, till visst mantal salt, eller annan fust egendom eller bergsbruk, som för bevillnings erläggande är uppskattad till minst 300 R:dr på landsbygden eller minst 430 R:dr i stad; eller ock b) efter kontrakt, som icke kan af jordegaren godtyckligt uppsägas, lör lifstid eller minst tre är arrenderar eller brukar och minst ett år löre valet sålunda innehaft läst egendom på landet till visst mantal satt, eller för bevillnings erläg gande uppskattad till minst 300 R:dr; eller ock c) idkar handel, lähriksrörelse, handtverk eller annat yrke, derför bevillning till staten blifvit honom under nästföregående året påförd; eller ock d) är embetseller tjensteman med ordinarie syssla eller ständig aflöning, eller från sådan beställning med pensionsrätt algått; eller ock e) såsom ledamot tillhörer någon af de i hufvudstaden inrättade Kongl, akademier, eller vid universitets-fakultet förvärfvat doktorseller magister-grad. § 6. Delegare i bolag, som är grundadt på aktier, ställda till innehafvaren, äro i denna egenskap ej valberättigade. Andra bolagsdelegare må, i förhållande till hvarderas styrkta andel i bolagets fasta egendom eller uppskattade årliga inkomst, utöfva valrätt under de vilkor och i den ordning, som för annan fastighetsegare eller näringsidkare äro föreskrifna.
till Tistel-ön, medan jag, ännu en gång, med böner Ett elegant rum hos Haraldsons. FJERDE SCEN. ERIKA, GABRIELLA (inkomma under samtal). Gabriella. ningar, Erika? Och hvarmed skall jag kunna bevisa dig, hela vidden af min tacksamhet? Du, på en gång, min syster, ... min mor, ... är jag dig inte skyldig min väninna, ... mitt allt O, huru mycket Erika. gjort för dig, och kanske äfven, för mången annan, har blott varit min pligt som menniska, och derföre är ju din kärlek min ljufvaste belöning. Gabriella (sjunker tacksamt i hennes famn). Erika. huru vi skulle kunna bereda dig några förströelser, erbjuda. Du är ung, och behöfver se verlden från Redan ofta tillförene, ha jag och Birger omtalat, Tala inte så, min lilla Gabriella hvad jag Huru kan du så väl gissa till mina minsta önsk O, hvad jag älskar dig dem vår skärgårds enformiga lif inte är mäktigt att dess glada, lefvande sida; Vi ska' derföre betje 48 na oss af tillfället, och följa med Birger till Götheborg, då han i natt återreser till sitt fartyg. Gabriella (gladt). Erika, vi komma ju inte hem på några da'r, åtminstone Erika. ta af det trefliga marknadslifvet, som nyss börjadt. Gabriella. ga allt i ordning för afresan. (skyndar ut.) Så mycket bättre Jag skyndar genast att laJa min vän meningen är, att vi ska' nju Ack, hvad det skall bli roligt Men, säg FEMTE SCEN. Erika (ensam). skönaste drömmar, ännu inte vaknat till lifvets bitterhet. (eftersinnande.) Skall hon alltid förblifva lika säll? nej hon står redan vid brädLyckliga oskuld som, insöfd i ungdomens den till en afgrund, ... ehuru okunnig om faran. Glädjande sig åt Götheborgsfärden, anar hon inte, att det endast är den unge Arnmans farliga grannskap, som hon i tid, och för alltid, måste undanryckas. Stackars Gabriella måtte det blott
Nya skolor och undervisningsverk för slöjder hafva icke blifvit anlagde, likasom någon förändring ej skett i fråga om helsö våld, fattigförsörjning, gästgifveri-ordningar och anstalter till rotdjurs utödande, m. in. För Landet med . och lör Städerne med 12,759: 29. ii. Städer. Götheborg. Enligt Mantalslängden™ utgjorde folkmängden i Staden och dess förstäder år 1832, 17,051 personer och år 1836, 16,564 personer. För folkets hildning finnas tillräckliga både allmänna och enskilta löne-anstalter, och hvad sedligheten angår, så är den ej i tillväxt hos den lägre folkklassen, såsom motarbetad af begäret och öfvérflödiga tillgångar till bränvin. På arbetare är icke brist, men dagspenniugarne ärö höga. Af de handlande har, såsom vanligt, blifvit exporteradt, hufvudsakligen jern och träd varor. Exporten af jern har utgjort år 1832, 135,511 Skepprcl, år 1833, 145,128 Skepp:d, år 1834, 133,056 Skepp:d, år 1835, 194,096 Skepp:d och år 1836, 165,509 Skepprcl, hvaraf de största partierna afgått till Amerika och England. Man väntade sigj en betydlig höjning i jernpriserna genom de vidlyftiga anläggningar af jernvägar i andra länder, men erfarenheten har visat, att det Engelska jernet är, i anseende till sitt lägre pris, för sådant ändamål begärligare, än vårt. Jern-afsättningen på Continenten har varit ringa, hvartill brist på efterfrågade dimensioner hufvudsakligen föranled t. Då jernexporten från Götheborg till det mesta sker till Förenade Nord-Amerikanska Staterne, anmärkes här, att tullen derstädes förut utgjort, eirlig taxa af den 14 Juli 1832, förr Stångjern, tillverkadt medelst valsning (eller Engelskt jern) 30 Piaster pr Ton.