Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Leot. vid Linköpings Gymnasium, Kyrkoh. i Landeryd. L. S. Sv. M. Liedzen, Contracts-Prost och Kyrkoh. i Larfs Pastorat af Skara Stift. L. S. J. Källgren, Lector vid Skara 6ymnasium. Prost och Kyrkoh. i Winköl. L. S. Georg Helen, Contracts-Prost i SöderTörn och Kyrkoh, i Ösmo Församling af Strengnäs Stift. L. S. G. Hvasser, Th. Doct, Prost och Kyrkoh. i St. Schedvie af Westerås Stift; L. Ni O. L. S. Sam. Elmgren, Th. Doct., Domprost i Wexiö. L. S. 121 J. J. Öhrnberg, Contracts-Prost och Kyrkoh. i Wernamo Pastorat af Wexiö Stift, L. N. O. L. S. Carl Eman. Bexell, Prost och Kyrkoh, i Rydaholm af Wexiö Stift. L. S. Joli. Henr. Thomander, Kyrkoh, i Husie af Lunds Stift. L. S. Carl Hallbeck, Kongl. Hofpredikant, Contracts-Prost och Kyrkoh, i Helsingborg, L. N. O. L. S. 13. M. Bolmeer, L. L. O. O. Professor vid Universitetet i Lund, R. N. O. L. S. S. P. Bexell, Tk. Doct., Professor, Kongl. Ho fp red., Prost i Warbergs Contract, Pastor i Grimethon af Götheborgs Stift, JL.
Att emedlertid och intilldess erfarenheten närmare anvist de förbättringar, sorn vid den blifvande Corrections - Inrättningen i Stockholm möjligen kunna vara nödiga, Carlskrona Arbets-Inrättning matte bibehållas i sitt närvarande skick, men att, sedan en tillräcklig erfarenhet blifvit vunnen, en ytterligare Corrections - Inräitning, derest Corrections-hjonens antal skulle sådant fordra, måtte förläggas i Götheborg, der industrien näst Stockholm är mest concentrerad, hvilken äfvensom Arbets-Inrättningen i Carlskrona sedermera borde organiseras efter enahanda grunder, sona vid Stockholms Corrections-anstalt funnits vara de mest ändamålsenlige. 3m Att såsom ett af de kraftigaste medel till fångvårdens förbättrande, ett sällskap för fattige fångars understöd, måtte, i likhet med de i England och Frankrike redan befintlige , bildas af redliga och för medborgerlig dygd kände personer öfver hela Riket, samt ställas under Eder Kongl. Maj:ts Eget Höga beskydd och under ledning af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen. Detta sällskap, hvars Central-Committé borde vara i Stockholm, och som tillika borde ega mindre Committéer i Rikets öfrige Städer, skulle endast al menni - r 18 dngAnr.af en/film. Ari. och Corrtctionth. m. m. skokärlek och nit för det goda åtaga sig uppsigten öfver fångarnes behandling i aila fängelser, dock utan att genom en sadan uppsigt göra något ingrepp i de af Staten förordnade Ämbetsmännens administrativa myndighet, den Sällskapet endast borde controllera. 4:0
De för egna Manufacrurier eller Fabriks - inrättningars behof anlagde Stampoch Walk, Qwarnar. Sadane Qwarnar, som i egenskap af TullQwarnar höra under Gårdens staltlaganmg och således uti de derwid förut bestämda afgifter äro iuberäknade. Arbetsfolk och Tjenstedrängar wid Qwarnar anses lika med hwad för sadant Folk uppföre är i Städerne och pa Landet. Arrendatorer af KronoQwarnar anses efter tredje §. i denna Artikel. Mjölnare erlägga följande Bewillning: De som äro Arrendatorer af Privates Qwarnar eller njuta witz andel af Qwarn-Tullen, erlägga i Bewillning en sjettedel emot hwad ägaren för samma lagenhet betalar. De som njuta witz Lön och stöta Qwarnar af tre a fyra par Stenar samt deröfwer, erlägges Bewillning som Frälse - Inspektörer, i den Clatz som efter Taxeringsmännens pröfning finnes lämpelig. De som stöta Qwarnar af ett och twa par Stenar erlägga lika Bewillning som R Ätare, Innehafware under Arrende, Qwarnar af den egenskap att de icke blifwit särskildt wärdcrade, bör en sadan Qwarn för sig uppskatta och Arrende-afgiften derefter tillämpas efter förut fastställde grunder. §. 8. Om Bewillning af Capitaler, Winst-medel samt af åtskilliga Svcieteler, Catzor och Werk med mera. Da -ls6 Den za Julik. Dä alla Private Läne. Capitaler, såsom knstuckne dels uti Fastigheter i Städcrne och pä Landet med eller utan inteckning, dels uti Händelö-och Fabriks-rörelser i och med Fastigheternas marderingar och Näringarnes afkomst» beräknande blifvit träffade, sa föijer deraf att Staten af Capitalisten icke kan erhålla någon ytterligare Bewillning.
Förordning att “i Sverige eller Norge alstrade eller tillverkade varor, skola vid införseln landvägen från ena till andra riket, vara från tullafgifter fria,* i Sverige respekterades och efterleldes, gjordes detsamma i Norge betydelselöst genom en af dervarande Tulldepartement (ill tullkamrarne utfärdad föreskrift, att “varer maae ikke uden tolds erleggelse föres sövserts i Norge (herfraa stang-, bottog bandjerns samt af bräkstenger, lier, spader söm og spiger, 3 tömmer og derover undlagne);" hvarvid dock uti instruktionen för tullkammaren i Fredrikshall det tillägg blifvit gjordt, att det *ikke betragtes som sövaertsförsel, om varerne ber i riget bringes över fjerde, hvor disse afbryde den almindelige landevei, som for ex. fra Moss till Horten.* Det vore från år 1838, som det första förbud härledde sig för landvägen till Norge utförda Svenska varors förskaffande utan tull. Före denna tid, likasom före den politiska föreningens tillkomst, kunde Svenska, olver Iand förda varor i Norge passera fritt hvar som helst, och i mer än 20 år efter unionens ingående fortgick denna praxis. Sedan Norska Regeringen gifvit ofvannämnda tolkning af mellanrikslagens stadgande om 40 ExpeditionsUtskottets Förs tua till underd. Skrifvelse. N:o 54. tullfrihet, hade afsättningen af Svenska varor i hög grad försvårats i Norge, jemte det icke så litet obehag och hinder uppstått för trafiken, äfven med rent Norska varor, hvilkas ursprung icke alltid kunde styrkas, ett förhållande, sorn äfven inom Norge erkändes.
Honom åligge, vid ansvar att Honom godt synes.” ” ”röste Ja;” ”Den det ej vill, roste Nej.” ”Vinner Nej, anställes votering öfver denna proposition:” ”Den,sorn vill, att 15 §. Regerings-Formen skall erhålla följande lydelse:” ””Commandomål, hvarmed förstås sådane, som Konungen, i egenskap af Högste Befälhafvare öfver Krigsmagten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer, må Konungen afgöra, i närvaro af den Embetsman, åt hvilken Konungen allmän befattning dermed uppdragit. Honom åligge, vid ansvar, alt Honom godt synes.”” ”röste Ja;” ”Den det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, godkännes denna redaction:” Bihang till R. St. ” ”Commandomål, hvarmed förstås såulane s som Konungen , i egenskap af Högste Befälhaf vare öfver Krigsmagten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer j må Kouungen, då Han sjelf förer Puks-Styrelsen, afgöra i närvaro af den bland Krigs-Departementens Chefer, till hvars Departement ärendet hörer. Uppehåller sig Konungen å annan ort j än der Konungen har sitt säte j eller går Han i fältj, vare den Konungens Rådgifvare i dessa, måls sorn Konungen, genom Departementets Chef j dertill förordnar. Honom åligge vid ansvar, att — Honom godt synes,” Voteringen utföll med Femtioåtta Ja och Tjuguen Nej; hvadan sednare propositionen förföll. Fjortonde Föterings-Pr opositionen. ”Den, som bifaller, att, enligt Constitutions-Utskottets förslag, Juslitiae-Cancelleren må öfvervara Justitiae-ärendens föredragning i Stats-Rådet, röste Ja;”• ”Den det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, anses Justitiae-Cancelleren utesluten från. Stats-Rådets öfverläggningar.”
Dä KungsgärdenS ägor till nägon del bestär af Skog, sä böra Arrén - Den 2g September. 17 Arrende - Lotterne af Landtmätaren sä lägga-, att, om möjelighet är, icke nägon hel ArrendeLott endast kommer att bestä af Skog; men där isä oundwikeligen hända skulle, kunde en sädan Arrendator, som fädt mer eller mindre Skog pä sin Arrende.lott, bewilljas en sädan tillökning ä Arrende tiden, som, i nägon wist förut bestämd och wid Arrende Auctionen kun. gjord proportion, swarar emot det Tunneland-, tal af wärdad Skog, den han wid Arrende ti. denS flut uppwisar, eller med rothuggning m. m. har till Äker förwandlat. Som det mycket bidrager till Arrendets uppdrifwande ä Arrende Auctionen, att, genom antagande af en enkel beräkningsgrund för Ar. rende wilkoren, speculanterne slippa att under bjudningen hafwa flerehanda omständigheter un. der beräkning; Sä more det i sädant afseende bäst, om sädane Jordlotter befriades frän alla tttskyllder, sä att utom de utskyllder, hwilka skulle komma att ätfölja en Arrendator och hanS folk i allmänhet för deras personer, han ej hade andra utskyllder att bestrida, än det ätagna Arrendet. För samma orsak blir det nyttigt, dels att Arrendet bestämmes i Spannemäl, belock att det kommer att bestä af 2:ne högst zme stag, lämpade till deras namn och till propor. tionen dem emellan, dels efter den jördens inre productions förmäga, som man kan wänta af den kringliggande odlade markenbeskaffenhet, och af den beskaffenhet som, wid anställd gräf. ning, Bihang. H. V, k?:, Z, 4- 18 Den 2Z September. ning, jorden finnes äga i sig sjelf, och dels lämpade efter den jordens yttre productions. förmåga, som för ögat wisar sig, dä jorden bär gröda af ett eller annat stag, af gräs eller säd.
St. må till befordrande af gemensamma arbetsinrättningars uppkomst i enlighet med föreskrifterna i 2 § 3 mom. af 112 Den 2 December. K. förordningen angående fattigvården i riket och af deras fortfarande verksamhet hos K. M. i tind. anhålla: 1:0 Att Direktionen för dessa arbetsinrättningar må äga påräkna biträde af statens embetsoch tjenstemän för uppgörande af arbetsplaner till väganläggningar och dylikt, hvarvid dessa personers godtgörelse må bestämmas efter en af K. M. faststäld taxa, så väl hvad resesom traklamenlskostnaderna beträffar. 2:o Att K. M. mätte, om omständigheterna för öfrigt det medgifva, bevilja permission ål militärer af högre och lägre grader samt civila tjenstemän, med hvilka direktionen möjligen kan träffa öfverenskommelse, att mot lämplig ersättning biträda vid arbetenas speciella ledning och uppsigten öfver arbetsmänskapet. Och anhåller jag, att denna motion må till H. Ekon.Ulsk. remitteras. 2. Att direktionen för de gemensamma arbetsinrättningar, hvarom liera fattigvårdssamhällen kunna öfverenskomma och hvilkas reglemente af K. M. blifvit faststäldt, må äga rätt att pä billiga ränteoch afbetalningsvillkor m. m. samt ä kommunernas vägnar upplaga lån i R. St:s bank lill förlag för större arbeten; för hvilket ändamål en summa af 250,000 r:dr b:co må afsättas, alt intill nästa riksdag utgå till dylika försträckningar. Anhållande jag om remiss af denna motion till II. BankoUisk. Slutligen anhåller jag, att lill stöd för dessa motioner och till ytterligare utveckling af dylika arbetsinrättningars behöflighet oell ändamålsenligaste beskaffenhet, få anföra följande: K. förordn. d. 25 sistI. Maj om fattigvården i riket, stadgar i 6 § 5 och G morn., alt fattigvårdsstyrelserne, under svårare är och då vidsträcktare behof till följd af allmännare olycka blifva att befara, skola dels genom beredande af arbetsförtjenst ät arbetsföre fattige personer och dels genom att föreslå större arbetsförelag, söka tidigt afhjelpa behofven och derigenom hindra deras utsträckning.
IVlsn, med snkönsnde sk de slisl, som I snsett tsls denkön, stt lilis ^iktonstt oell lilis srksstt 8tsdAss kön pensonen sk lrsAZe linnen, till Nili ^nökninA ökverlemnst ett i sädsut skseende usl^^jondt veis sk Hillen Zodlisndt körslsA till ätsliiltiZs sudninAsn i Oiktermsls-, .^nkdsoeil donds-Lsllisnne. Os sndnin^sr oell könllgttnin^an, som kondnss uti nu Asllsnde Os»sn oni ^iktonstt oell snksnstt, susen dsA 5öns t»önss, i ssmmsnllsnA mscl inkönsnde sk elen n^s Livil-OsA, lrvsns utsnbetsnde ls^liunniAe män sedsn lsnAie ticl Ilgkt si^ snlontnodt. IsA önslrsn stt, i ett system, lsttksttlizt kön iläde Oomsne oell nsttsölisnds, 86 knsmstsllds cle sersliildts liit llönsnde stsd^sndens unden 8ins Lsllisn, Ls^itel oell OsnsAnsken. ?ä ^nund llsnsk, linnen dsA l>liA kön nsnvsrsnde llörs vsAns Nitt l>iksll till iknäAsvsnsnlle konslsA.
Den emellan tomterna N:ris 5 och 6 belägna gränd samt den vester om N:o 5 belägna tomt med gränd innehades af Staden, som dem uthyrt till Stenhuggaren Dubois intill den 1 October 1845; varande slutligen upplyst, att alla dessa tomter voro belägna å så kallad ofri eller Stadens grund. Stals-Utskotlets Utlåtandej N.o 220. De vilkor, på hvilka Staden, enligt Magistratens Protocoll för den 29 September 1S43, ville till Kongl. Maj:t och Kronan upplåta nödigt utrymme för Casern-byggnaden på denna Staden sålunda tillhöriga grund, voro: att Kongl. Maj:t och Kronan, på sätt med de enskilde tomt-innehafvarne bäst kunde öfverenskommas, inlöste dispositions-rät ten till tomterna N:ris 5, 7 och 8; att Casernbyggnaden ej utsträcktes längre i söder, än till en rät linea från sydvestra hörnet af Qvarteret Sjömannen, paraleil med Riddaregatan, samt att Kongl. Majit och Kronan af de sålunda inlösta tomterna N:iis 5, 7 och 8 till staden aflemnade 5,g33 qvadratalnar och af tomten Nio 6 1998, eller tillsammans 7,981 qvadratalnar, hvaremot Staden till Kongl. Majit och Kronan afträdde, såsom fri och egen grund, de af de inköpte tomterne återstående 2431 qvadratalnar samt af Staden tillhörige gator och öppna platser 11,277 eller tillsammans 13,708 qvadrat-alnar. Kongl.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till mom:t oförändradt, dels ock bifall till detsamma med den förändring, att orden: ang:de förening eller sammanläggning utbyttes emot orden: ang:de sammanläggning; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till mom:t utan förändring och, då dertill svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 2:dra—9:de mom:n. Biföllos. §§ 12-15. Biföllos. § 16. i:sta—6:te mom:n. Biföllos. 7:de mom:t Hr Olivecrona: Det upplästa mom:t är ordagrannt af skrifvet efter 52:dra kap. 2:dra §:n Missgernings-balken uti 1734 års lag. Då likväl uti sistnämnde lagrum förekommer benämningen häradsfogde, hvilken term numera alldeles kommit ur bruk och i hvars ställe numera nyttjas benämningen kronofogde, som äfven blifvit använd i en af de följande §§:na i detta lagförslag, hemställer jag, om det icke vore skäl att äfven på J detta ställe utbyta ordet häradsfogde mot kronofogde. H. Exc. Hr Frih. De Geert I denna § äro nämnda de stadganden af Missgernings-balken, som äfven efter nya strafflagens införande borde bibehållas; och som ordet kronofogde icke Den 18 Juli. 541 förekommer i Missgernings-balken, kan det icke heller deraf bibehållas. Då det således vore en oegentlighet att sälla in detta ordet i denna §, hvilken endast utgör en afskrift af några stadganden i Missgerningsbalken, och någon otydlighet af det begagnade ordet ej kan uppstå, hemställer jag om bifall til! detta mom.
Och jag tyckte, att broder Olof reste sig upp och gick med honom in i kyrkan. »En stund därefter kom helge Olof åter ut. Han gick fram till dig, broder, och bad dig följa honom; men då syntes han ej så blid som nyss. Sedan gingen I tillsammans in i tämplet. Då väntade jag, att han åter skulle träda ut och komma fram till mig, men han kom icke. Och jag öfverväldigades af stor rädsla och vanmakt. Så vaknade jag.» Konung Östen svarade: »Så tyder jag drömmen, herre. Högsätet, hvari vi sutto, betecknar vårt samfälda rike. Enär du såg konung Olof först komma med blidt anlete emot vår broder Olof, torde denne lefva en kortare tid än vi och hafva godt att vänta efter döden, ty han är ung och vänsäll; han hafver ej mycket försyndat sig, och den helige konungen torde bistå honom hos Gud. »Enär han sedan, ehuru icke lika blid, trädde fram till mig, torde jag komma att lefva några vintrar längre utan att dock varda gammal. Väl väntar jag, att hans omsorg äfven skall hvila öfver mig; men ej skall den hvila där med samma blomstring som öfver vår broder Olof, ty jag hafver syndat mycket och brutit emot budorden. »Att han ej kom ut till dig, betyder ingalunda din död. Ty det är min tro, att du varder äldst af oss bröder och skall längst härska öfver detta rike. »Måhända kommer du att drabbas af något tungt lidande, eftersom du tyckte, att vanmakt föll öfver dig.» Svenska folk-sagor och äfventyr SVENSKA FOLK-SAGOR OCH ÄFVENTYR. SVENSKA FOLK-SAGOR OCH ÄFVENTYR. EFTER MUNTLIG ÖFVERLEMNING SAMLADE OCH UTGIFNA AF GUNNAR OLOF HYLTÉN-CAVALLIUS OCH GEORGE STEPHENS. FÖRSTA DELEN. Illustration STOCKHOLM, PÅ A. BOHLINS FÖRLAG. STOCKHOLM, TRYCKT HOS L. J. BRÖDERNA FÖRORD. Närvarande samling är i sin art den första, som i fäderneslandet blifvit utgifven.
— N:o 67. i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 44. V. B. 162. A. 222. — N:o 68. i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Förordningen om Sockenstämmor i Stockholms Stad, af den 16 Mars 1847. — N:o 69. i anledning af väckta motioner om ändringar och förklaring af Kongl. Förordningen om sockenstämmor i Riket af den 29 Augusti 1843. V. B. 250. A. 290. VII. U. 134. VIII. A. 32. — N:o 70. i anledning af väckt motion, om åtgärder för eu för-r bättrad själavård i hufvudstaden. V. B. 284, 291. A. 314. VII. E. 125. — N:o 71. i anledning af återremiss af Utlåtandet N:o 56. V. B. 284. A. 314. — N:o 72. i anledning af väckt förslag om inrättande af Länsnämnder. V. B. 284, 314. A. 474. VI. U. 410. VII. 48. A. 82. — N:o 73. i anledning af väckt motion, om tillägg till Kongl. Förordningen den 8 Maj 1849, angående sättet för Kungörelsers uppläsande i Kyrkorna. V. B. 350. A. 481. — N:o 74. i anledning af vackt motion, om tillsättande af en distriktläkare i Åsele Lappmark. V. B. 351. A. 481. — N:o 7 5, i anledniug af väckt motion, om utgörande af Kronoskjuts utom länet. V. B. 351. A. 481. — N:o 76. i anledning af erhållne återremisser utaf Betänkandet N:o 14 angående beredande af tillgång på duglig vaccin. V. B. 351. A. 481. VI. E. 125.
Jag får emedlertid, i anledning af Friherre Anckarswärds anmärkning, yttra min enskilda öfvertygelse, att i3 §. i Tractaten gifver full anledning till den tolkning, att Ryska Regeringen förhundit sig till ersättning af de förlorade räntorna, genom deras capitalisering, och i de afgifne Noterne har ersättningen ock blifvit till Capital utförd efter en beräkning af 5 procent, samt detta beräkningssätt af Ryska Regeringen godkändt och medgifvet. Friherre Anckarsvärd har vidare anmärkt, att de på grund af i3 §. i FredricshamnsTractaten från Svenska sidan anmälde fordringsanspråk öfverslego en Million; och jag vill tro, att de uppgingo ända till närmare två Millioner. Men de contrafordringar, som med stöd af samma §. å andra sidan uppgjordes, drefvos så högt, alt enligt första resultatet Svenska Staten skulle hafva slädnät i skuld, och det var endast, genom fortsatta Notvexlingar, samt på grund af den framställning, att bland Svenska fordringarne afseende förnämligast borde göras på dem, som tillhörde barmhertig lie ts-iu - Den 19 Augusti. 27 rättningar, bland hvilka Barnhusets fordran stod i främsta rummet, som Ryska Regeringen slutligen medgaf alt betala en rund summa af i5o,ooo R:dr. Detta allt lärer af Utskottet redan vara kändt, och kan ytterligare af handlingarne inhemtas; men jag utbeder mig att framdeles få till Utskottet öfverlemna den tryckta Tractaten, tillika med 1637 års Gåfvobref, hvilket visar, att den ifrågavarande Kronotionden blifvit under eganderätt till Barnhuset anslagen, så att det, vid alla sedermera företagne indragningar, äfven i Carl den XI:s tid, aldrig blifvit satt i fråga, alt skilja den från Barnhuset.
Plocka då upp fyra tjog och välj ut de vackraste, medan hon väntar pä kaffet. » Det lysle till i gommans ögon vid tanken pä det sköna kaffet, och hon glömde för ögonblicket, att hon var både trött, frusen och genomvåt. Doktorinnan stod kvar, medan äggen räknades upp. Inte för hon tviflade på gummans ärlighet — men mau kunde ju aldrig veta — och det var rent af en skyldighet att se på sitt eget bästa. Så stodo de sida vid sida — doktorinnan i sin varma, präktiga ylleklädning med gröna sammetsuppslag och gumman i sliten svart kjortel, kängor genom hviJka vattnet silade ut och in, ullsjalen knuten öfver den trådslitna koftan o c h en rödrutig bomullsduk öfver det hvita håret. Lika stor som skillnaden var i dräkt, var den äfven i utseende. » Doktorinnan Berger har konserverat sig ovanligt väl, » det var den allmänna åsikten, och hon var ej heller så lite stolt öfver att vid sina år se så väl ut som hon gjorde. Hon hade aldrig varit vacker, men nu på ålderdomen trodde man, att så varit fallet. Det var liksom en ersättning för den saknade ungdomsfägringen, och hon tog ingen ur sin villfarelse. Hvad Redigeras af Sophie Lint / e. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Kanske när nu du hör mitt namn ibland, Du ler ett riktigt öfverlägset löje; Men förr jag dock ditt bjärta satt i brand, Och af din tjusta blick jag sågs med nöje. Du gjorde gärna, hvad man bad dig om, När jag dig lofvades som lön för mödan; Du ansåg mig — jag vet det säkert — som Af mera vikt än kläderna och födan. I hvad 6lags olycksfall du råkade, Blef jag den bästa balsamen för såren; I sorgens stund jag ock mig visade Som utmärkt medid till att torka tåren. Hvem helst som kom och skänkte mig åt dig Vann strax din vänskap till sin stora lycka; Men hvem som helst förklarade du krig, Som ville mig ifrån din ömhet rycka.
Med handen hårdt knuten emot bröstet, liksom för att hejda hjertats alltför hårda slag, vände han sina steg emot sängkammardörren och inträdde hastigt till det öfverraskade paret. Agatha sprang bestört upp, och vicomten såg ett ögonblick litet förbluffad ut, men också blott ett ögonblick. – Lugna er, jag kommer blott att säga er farväl, vackra Agatha, – sade Edvard med fullkomligt väl lyckadt lugn och munterhet i tonen; – jag lemnar i morgon Köpenhamn, och ser med förtjusning att ni icke lär komma att sakna mig mycket. Och er, herr grefve, – fortfor han, vändande sig leende till fransmannen, – är jag verkligen förbunden, som ersätter min plats hos den förtjusande Agatha. – Och bugande sig lätt, försvann Edvard ur den förbryllade aktrisens åsyn. – Den pojken tycker jag om, – sade fransmannen lifligt; – ma foi! han har begagnat sin onkels lärdomar, och kommer att bli en verldsman med tiden. Edvard tryckte hatten djupt ned i pannan och störtade utför trapporna; nedkommen på gatan ropade han till sig en förbifarande hyrkusk, kastade sig upp i vagnen och, helt och hållet återtagande sin barnsliga natur, brast han ut i gråt af harm, förakt och kanske sorg, ty ingenting verkar så smärtsamt på oss, då vi ännu äro unga och ömsinta, som förnedringen af hvad vi tänkt oss heligast och ljufvast på jorden. Denna sköna och lättsinniga qvinna var hans lifs första vidriga erfarenhet. Men bland männernas många företrädesrättigheter är icke det den minsta, som tillåter dem att på andra ställen, under andra förhållanden, söka glömma de smärtsamma slag, som hjertat eller stoltheten rönt; då qvinnorna deremot, af fördomar, samhällsförhållanden och husliga pligter ständigt bundna vid hemmets torfva, icke ega ringaste undflygt, eller minsta skydd för minnets obevekliga grymhet, som tusen gånger dagligen, under deras enformiga sysselsättning och instängda lif, låter dem åter upplefva samma smärta. Dagen derpå sände Didrik i sitt sinne en särskild tacksägelseadress till St. Hieronymus, då han med Edvard välbehållen – ehuru ansenligt plundrad – lemnade Köpenhamn.