Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne hafva nemligen mot verificationerne jemnfört såväl BancoVerkets Hufvud-Böcker, som äfven Tumba Bruks räkenskaper för omförmäldte 2:ne år; läst och under öfvervägande tagit alla de uti ofvannämnde Berättelser förekommande ämnen, samt genomgått Banco-Fullmägtiges allmänna Protocoll ifrån sistlidet års början till och med den 14 September innevarande år; de hos Banco-Fullmägtige, under samma tid, förde särskilde Protocoll i frågor, rörande den reella fondens vidmagthållande; samt Under-Styrelsens Protocoll öfver de allmänna ärenderna och Commissariernes i Låne-Cancelliet Protocoll öfver de med fastighetsoch odlings-iånen gemenskap egande beslut och åtgärder, från och med början af år 1840 till och med den 14 nästlidne September; hvarvid åberopade handlingar blifvit rådfrågade i de delar, som funnits påkalla någon uppmärksamhet. Sedan Revisorerne jemväl inventerat Bankens Cassör och förvaringsrummen för ädla metaller, färdigskrifne sedlar, låneoch säkerhets-handlingur, inlemnade Deposita in. m., besett Myntoch Medalj-Cabinettet, Bankens 5 Stereotyperings-verkstad och Tryckeri samt Brandanstalterne, och besökt ej mindre de egentliga Expeditions-Contoren, än ock Bankens Pappers-Bruk Tumba, få Revisorerne härmed inför Rikets Ständer anmäla resultatet af den sålunda fulländade Revisionen af Banco-Verket i alla dess delar. § I Angående Bankens Ofver-Styrelse, samt den samma Styrelse åliggande närmare tillsyn inom Banco-Verket. Inom Öfver-Styrelsens af Rikets sednast församlade Ständer valda personal har någon förändring icke egt rum.
I löje vänd, Min ära fläckad I landsflykt sänd, Från Nord vi vädje Till Spanien väll Senatorns glädje Farväl, farväl !Yår katol8kt-romanti8ke skald. Några synpunkter af Nils Erdmann. I sitt poem, » Sångarn », tecknar Wirsén skalden såsom en from pilgrim, bärande tempelriddarens pansar under sin hvita drägt, med cittran i hand och svärdet vid sidan, på väg till den heliga grafven. När han, dit anländ, stiger ned i kryptan, mötes han af madonnan med barnet, hvilket » signar sångarns hufvud med sin arm ». Denna teckning är ett sjelfporträtt. Den är Wirséns egen bild, en skald, som gjort sin diktning till en färd mot Kristi graf, till en jemn, oafbruten vandring mot en orto-doxt-religiös himmel, hvars lof han sjunger och hvars spår han söker, medan han öfver pilgrimsskruden drager tempelriddarens pansar, för att skydda sig mot de hugg, han sjelf framkallar, då han, djerf och förtröstansfull, låter svärdet flyga ur skidan, till kamp mot de otrogne. Som skald är han pilgrim, som kritiker tempelriddare. Hans kritiska författareskap vill jag här lägga å sido, for att granska hans pilgrimsfärd mot Edens blomsterdalar. I » Islossning », ett poem, som inleder hans första diktsamling, ger han följande löfte: » Tag mitt löfte! Jag vill lindra Hvar jag mägtar, till mitt sista, Med min sång mitt slägtes nöd, Jag vill sjunga Edens stränder, Jag vill ge den fallne vingar, Lif åt den, som synes död. » Detta löfte har sedermera betydligt reducerats. Jag tror ej, att hans poemböcker ha lindrat » slägtets nöd »; om han » skänkt den fallne vingar », vet jag ej; att han besjungit » Edens stränder », derom är intet tvifvel, ty detta synes hafva blifvit hans förnämsta lifsuppgift.
För öfrigt hafva följande ledamöter af Hedervärda Bonde-Ståndet yttrat sig dels för postskjutsens upplåtande på entreprenad, dels för förhöjning i postskjutslegan, och dels för Riksdagsmannen Daniel Danielssons, under Litt. E, här ofvan upptagne förslag, nemligen: E. M. Falk, Anders Jonsson och Anders Andersson från Skaraborgs Län, Petter Jönsson och Anders Johan Sandstedt från Jönköpings Län, Anders Andersson från Östergöthlands Län, Petter Claesson från Elfsborgs Län, Erik Johan Rudberg från Calmar Län, Erik Jansson från Stora Kopparbergs Län, Jöns Erik Eriksson från Örebro Län, Anders Andersson från Wermlands Län, Mauritz Sahlén från Wester-Norrlands Län, Ola Pehrsson och Håkan Pettersson från Blekinge Län, David Andersson från Hallands Län, Olaas Eriksson, Tobias Lind och Olaus Börjesson frän Götheborgs och Bohus Län. Sedan Utskottet sålunda redogjort för de i frågan väckte förslagen, går Utskottet att öfver desamma sig yttra, följande dervid samma ordning, i hvilken förslagen här ofvan äro upptagne. l:o. Hvad först angår frågan om posthemmanens befrielse från postföringsbesväret, sä har den samma under en lång följd af Riksdagar varit föremål tor Rikets Ständers bedömande.
Län , om minskning i Bevillningen för Lima Socken; af Petter Pehrsson» från Caimare Län, om ändring i % Artiklen 6 §. af BevillningsFörordningen; af Daniel Nordqvists från Carlstads Län , angående nedsättning i Bevillningen för innevånarna i Elfvedahlen; af Eric Mårtenssons från Jemtland anförande i anledning af Eric Bångs Motion, rörande lindring i Bevillningen för vissa trakter i nämnde Provins; af f\[ils Pehrssons från Malmöhus Län Memorial , rörande rättighet för Strandsittare, att frakta gods mellan Sverige och Norrige eller i motsatt händelse njuta lindring i utskylderne; af Anders 1’aulssons från Jönköpings Län, om nedsättning i Bevillningen; af Måns Mattssons från Christianstads Län, rörande nedsättning af Kronoutskylderne för en del Fiskare på Skånska kusten, jemte Johan Långbergs och Nils Månssons yttranden i ämnet; af Eric Paulssons från Elfsborgs Län, angående bestämmandet af andra grunder för Bevillning af fastighet, än sista köpesumman; af Eric Qhlgrens från samma Läni rörande ändring i grunderne för Taxering af fastigheter; af Eric Brobergs från Södermanlands Län, om afskaffande af fylloads—afgift i stället för Landttulls-bevillning; af samma Ledamots, om ändring i grunderne för Bevillningen; af Johannes Anderssons från Skaraborgs Län, om befrielse från Kronoutskylder för de brandlidande i Madängs by af nämnde Län; af Anders Nilssons och Anders Mårtenssons från Jemtland, angående nedsättning i Bevillningen; af Lars Ericssons från Gefleborgs Län, i samma Den i4 Jitnii /, m. ämne; af Gustsf Ericssons från Upsala Län, om bevillning för Titlar; af Anders DanielsgonsTrån Elfsborgs
Befallningshafvande i hvarje län har att, uppå anmälan, reglera kronobrefbärings-besväret emellan vederbörande brefbärings-skyldige så, att den ene icke mera än den andre deraf betungas, och Utskottet för öfrigt i frågans outredda skick icke är i tillfälle att ingå i någon sådan pröfning af ärendet, som mäste vara af lokala förhållanden beroende; hemställer Utskottet att denna motion mätte anses icke utgöra föremål för någon Rikets Ständers åtgärd. Stockkolm den 20 Januari 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Jan. 1860, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning a\ väckt motion om förändrade stadgunden rörande Krono-bref-bäringeh inom Gerts härad. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägligen Håkan Olsson från Christianstads län väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, motion är af motionären anfördt, hurusom bland de många skatter och onera, som hvila på jordbruket, kronobref-bäringen, sådan den inom motionärens hemort för närvarande utgöres, isynnerhet vore tryckande. Enligt hvad motionären förmält, blefvo auktioner för kronobref-bäringens utbjudande på entreprenad på hvarje half mils afstånd utlyste, dervid infunno sig ganska få och stundom endast en spekulant, i anseende dertill att vilkoren voro af Kronofogden så försvårade och så höga böter utsattes, att ingen mindre bemedlad person kunde anskaffa borgen för skyldighetens fullgörande. Då entreprenören således måste vara en förmögen man, vore klart, att denne icke åtog sig ifrågavarande besvär, under kronobetjeningens alltför dryga anspråk, ulan en utomordentligt hög betalning, så att brefbäringen på hvarje station kostade till och med Tvåhundra Riksdaler och derutöfver; och hvad kunde föröfrigt hindra en Fogde eller Länsman att bortauktionera brefbäringen mot 1000 Riksdaler årligen för hvarje mil, som brefven bäras? Allm. Besvoch Ekon.-Utskotlels Betänkande N:o 24. 9 bäras?
Be. fallningshafvande nödige föreskrifter; förmenande Utskottet, att den olägenhet och Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden 71 tidspillan, som nu öfverklagas, skall således i betydlig nion förekommas. Hvad sluteligen vidkommer den af Riksdagsmannen Carl Henriksson Bergman yrkade jemkning uti Kronoskjutsningsbesväret, så anser Utskottet något allmänt stadgande härom icke kunna lämpeligen uppgöras och tror Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bäst vara i tillfälle, att härom efter ömstäqdigheterne, och med iakttagande af all möjlig billighet och rättvisa, förordna; och anser Utskottet dermed förenligt, att de på längre afstånd boende kronoskjutsskyldige på ett lämpligt sätt bidraga till utgörande af det skjutsningsbesvär, som de närmare större farvägar bosatte vida oftare få vidkännas: Hvarvid Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i öfrigt ej lära underlåta att göra behörigt afseende på da betungande omständigheter, som i Memorialet omnämnas. Dock varder detta till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 24 Mars 1823. •ä^ooooO O O OOOOQ "Cg? 72 Besv. och Ekon. Utsk. Betånkanäen• Ankom den i April »8S3- Betänkande, i anledning af väckt fråga om en Frimarknad vid Svanesund. ■tlederv.
I följd häraf och då, genom den föreslagna utvidgningen af Allmänna Institutets afdel - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 67 ning för blinda, det angelägnaste behofvet i detta hänseende torde kunna anses nöjaktigt afbjelpt, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må å Åttonde Bufvudtiteln uppföra ett anslag af 20,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn, med vilkor, att högre anslagsbelopp ej må någon anstalt tilläggas, än som motsvarar 100 R:dr för hvarje å anstalten intaget barn. 93:o. Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet jemväl erhållit remiss å en af Herr Bråkenhjelm, P. R., väckt motion (N:o 33), deruti är föreslaget, att Rikets Ständer måtte anvisa ett årligt belopp af 10,000 R:dr till aflöning åt tio lärare för döfstumma, hvilka lärare skulle fördelas på orterna till ambulatorisk tjenstgöring, i enlighet med särskilda af motionären föreslagna bestämmelser; men då Utskottet anser det åsyftade ändamålet att bereda tillfälle till undervisning åt döfstumma barn i landsorterna vida kraftigare befordras genom vidta gande af åtgärder i den uti nästföregående punkt af Utskottet förordade syftning, föranlåtes Utskottet hemställa, a) att Herr Bråkenbjelms berörda framställning må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Beträffande åter motionärens jemväl framställda yrkande, att, om StatsUtskottet funne skäl att afstyrka nyssberörda förslag, frågan då måtte ölverlemnas till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet för behandling af en utaf motionären för sådan händelse särskildt gjord hemställan, torde Rikets Ständer finna samma yrkande h) ej böra till någon åtgärd föranleda. Kyrkors underhåll. 94:o.
Alt nu, oaktadt det vid beviljandet af ofvannämnda ersättnings-bidrag fästade förbehåll, anvisa ytterligare medel för ifrågavarande ändamål, på det att nyssnämnde Hulvud-titcls besparingar skulle från berörde utgift befrias, synes vara desto mindre behöflig!, som, i betraktande deraf, att vid innevarande riksdag betydliga dels nya, dels ökade anslag å Fjerde Hufvud-titeln blifvit beviljade, samt, genom uppförandet ai ett förslags-anslag till bekostande af mathållningen för garnisons-regementenas manskap, besparings-medlen icke vidare, såsom förut skett, behöfva till detta föremål anlitas, det mäste antagas, att denna Hufvud-tilels besparingar, hvaraf ifrågavarande ersättningsbelopp hittills kunnat bestridas, hädanefter skola dertill lemna en större tillgång; och då för öfrigt något giltigt skäl ej synes vara för handen, hvarföre Fjerde Hufvud-titelns besparingar mera, än de andra Hufvud-titlarnes, skulle från en så beskaffad ersättning, som den ifrågavarande, fritagas, hafva Rikets Ständer ej funnit sig böra lemna bifall till E. K. M:ts förevarande nådiga framställning. d) Uti underdånig skrifvelse den 14 December sistlidna år hafva Rikets Ständer anmält sitt beslut, att det å 9:de Hufvud titeln uppförda ersältnings-anslag till Wadstena krigsmanshus-kassa för de lill stats-verket indragna rusthållssamt en per mille-afgifler, utgörande nu 144,706 R:dr 32 sk. Banko eller i Riksmynt 217,150 R:dr, må förhöjas lill 246,100 R:dr sistnämnde mynt, hvilket nu blifvit vid regleringen af denna Hulvud litels utgifls-summor iakttaget. e) Likaledes har det å Hufvud-titeln uppförda enahanda ersältnings-anslag till Amiralitets-krigsmans-kassan 21,366 R:dr 32 sk.
I öfrigt bör ej obemält lemnäs , att ett Häfte af Herr Assessor Bodells Utkast till Reglemente för TullVerket, redan 1815, genom trycket utkommit, hvarföre han af StatsMcdlen bekommit 4yo Riri och som berörde Utkast i flera tryckta Den 2 janrmii. 115 Skrifter blifvit af kunnige Embetsman med bifall gilladt; vöre angeläget, att författaren anmodas fortsätta samma arbete. Redan år 18 11 är en Skrift från Wennersborgs Tryckeri utkommen , under Titel: dm O* väldige Granskaren, hvaruti med starka tärgor afmälas flera missbruk, som förefalla vid både Sjö- och GränseTuliarna samt Tullverket i gemen: Obekant är, om någon åtgärd emot det onda blifvit, till Statens förmon, i anledning deraf vidtagen. Flere käude stora Statsmäns tänkesätt om Tullverkens behandling utt många af de större Europeiska länder, hvilka med tulla skäl kunna tagas till eftersyn, äro i samma Tidning nämnde och åberopade. Jag anhåller vördsammast, att med de öfrige Respective RiksStånden detta mitt anförande må bli communiceradt. Lades på Bordet. Grefve von Schwerin, Fredric Bogishnt, ha« de inlemnat följande , som upplästes; Jag anhåller att Högloft. Besvärs och OeconomieUtskottet måtte anmodas att före. slå de grunder, som kunna bereda möjlighet för innehafvare af Boställsjord , att låta d< n å Boställsjorden befintliga Åbyggnaden försäkras i allmänna BrandtörsäkringsAnstalten. Enligt det för husägare i allmänhet gällande Reglementet, är inbetalningen de första åren betydlig och minskas sedan småningom. För Boställs innehafvare synes förhållandet böra vara tvärtom. Ingen Boställs-innehafvare torde tveka att med uppoffring af en obetydlig årlig utgift bereda en säkerhet, som han sjelf möjligen kan äga gagn utaf. Ett stadgande, att Efterträdaren må ersätta den af Företrädarne förskjutna Assurance praemien, torde ej med lika säkerhet kunna befordra det sökta ändamålet. Lades på Bordet.
Ståts-Ministern för Utrikes Ärenderne, Stals-Råden, Presidenterne i Collegierne, Öfver-Slålh ål laren, TJnder-Ståthållaren och Politie-Mäslare i Hufvudstaden, Hof-Canzleren, Justilias-Canzleren, Stats-Secreterare, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla grader, GeneralAdjutanter, Öfver-Adjutanter, StabsAdjutanter, Commendanter i Fästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Officerare vid Lif-Drabanterne, Öfverstar för Regementerne, SecondCheferne för Gardes-Regementerne till Häst och Fot samt ÖfversteLieutenanter vid Lif-Regements-Brigaden, Cheferne för Artilleriet, Fortifications-, Fältmätningsoch Sjö— mätnings-väsendet, Ministrar, Sändebud ooh Agenter för Handeln hos fremmande Magter, samt de Embetsoch Tjenstemän, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefväxlingen och vid Beskickningarne nyttjas, hafva Förtroendesysslor, hvarifrån Konungen må dem entlediga, när Han pröfvar Rikets tjenst det fordra.
Banco-Utffottet grundad anledning sig förete, det mä följande undantag ifrän de för Banquens utläning pä Jern och andra epportable Effeeter, meddeldte Förordnanden, fä uti innewarande är äga rum. i:o At äterbetalningstiden för de pä jern och epportable effeeter, till den sista Maji utgängne Län, blifwit förlängd, till den första Junii i8io under derwid häftadt förbehåll, det all, till den sista nästkommande Augusti, a samma län upiöpande ränta, blifwer innom sistnamde tid Den 8 I-!L-. 127 till Banguen inbetald; men att den Läntagare, som sädant uluraktläter, icke af den bewiljade prolongation får sig begagna. L:o At den utläning a ofwanberorde effecter, som enligt Forfattningarne är tilläten, ifrän den första Nowember hwarje Är till Maji mänads utgång följande äret, fär uti innewarande är efter förut faststäldt beläningS wärde fortfara till den sista nästkommande Öctober: börande jämwäl alla de Län, som hädanefter intill sistnämde dag, komma at utgä wara innom den första Junii 1810 till Capital och uplupen ränta äterbetalte. Uti alt öfrigt, jämwäl hwad Länens upsäguing ä Banquens sida beträffar, komma de, om Banco-Län pä Jern och andra epportabla effecter utfärdade Förordnanden, at till kraft och werkan förblifwa orubbade. Hwilket genom Utdrag af Protocollet hos de respective Ständen ffulle wördsammeligen hemställas;' förmodande Banco-Utffottet, at, i anseende til Bruksag arnes kända förlägenhet, fä med gjörligaste sörsta häröfwer, dest respective Principalers gunstbenägna godtfinnande införwänta. Är och dag som förr ffrifwit stär Pä befallning kk. blelsinZius. Be, 128 Den L Julik. Begärdes xa bordet.
För fortgången af dessa underhandlingar redogjordes vid Fullmägtiges sammanträde den 28 Januari. Vid denna tidpunkt hade likväl Fullmägtige fått någon anledning antaga att ett mera förmånligt anbud inom kort vore från annat håll att förvänta, på grund hvaraf och då för öfrigt vid denna sammankomst beslut blifvit af Fullmägtige fattadt att i lånefrågan öfverlägga med Konungens enligt Regeringsformen utsedda ombud i Riksgälds-kontoret, Fullmägtige, som ville tillgodogöra sig de upplysningar bemälde ombud kunde hafva att i ämnet meddela, ansågo sig rörande Heinemanns anbud icke böra fatta annat beslut, än att deputerade fortfarande skulle ega att med honom underhandla. Mot detta beslut reserverade sig Grosshandlaren Berg, under förklarande att, då Rikets Ständer bestämdt ålagt Fullmägtige, att till fortsättande af Statens stambanor och till understöd för bibanors anläggning anskaffa behöfliga medel genom upplåning af högst 35,000,000 R:dr på så förmånliga vilkor, som kunna erhållas, Fullmägtige icke vidare borde på obestämd tid undanskjuta det gjorda anbudet, utan framställa ett kontraförslag med sådana modifikationer, som hade sannolikheten för sig att kunna antagas. Likaledes anmälde Komministern Beckman och Justitie-borgmästaren Gråå sina reservationer mot Fullmägtiges beslut att med Konungens ombud öfverlägga, enär, enligt deras åsigt, en sådan öfverläggning icke skulle kunna leda till Stats■ Utskottets Utlåtande J\s 29. 9 till något tillfredsställande resultat; och förklarade såväl Grosshandlaren Berg som Grosshandlaren Rinman sig endast under den förutsättning hafva biträdt ifrågavarande beslut, att afgörandet af frågan om lånets afslutande icke komme att genom berörda öfverläggning förhindras.
516,742 47 1,690,200 S:r|6,466,8001 Restantier eller för föregående åren inflytande Statsmedel . 180,000 Summa 18,571,9501 — | — 1516,7421471 1| 1,090,200 j — | — S 1> a n m å I. Indelt pä förelag. Oindelt. Summa. Summa llanko. Mätt. 1 1 Värde k 6 R:dr Tunnan. Mätt. ! 1 Värde förslagsvis ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. Kongl. MoT-Slats. Anslagen. Kongl. Maj:ts Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hofhållning Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans Handpenningar För Deras Kongl, llögheter Arffurslarne Hennes Maj:l Enhe-Drotlningens Hofhållning Möblers underhållande å Kongl. Slotten Kongl. Hofslallels Utfodring Polis-, Lysoch Renhållning vid Kongl. Slottet samt Prins Gustafs Palats Rosersbergs Slott Ved och Kol för de Kongl. Hofven . * . Kongl. Slotten. Reparationer å Stockholms Slolt med flere för Kongl. Hofven upplålne Byggnader Brandväsendet och yttre Lyshällningen å Kongl. Slottet Drottningholms och Svartsjö Slolt Gripsholms Slott Ulriksdahls Slott Haga Lust-Slott och Park Strömsholms Slolt vud-Titeln u Litt. B. Penningar. Departements-Chefen, Justilie-Stats-Ministern, Lön Taffelpenningar Departementets Expedition: Expeditions-Chefen Öfrige Embetsoch Tjenstemän ’ Högsta Domstolen: Justitie-RSden Vaktmästare Justittc-Canzlers-Expeditionen Justitie-Revisions-Expeditionen Svea Hof-Rätt med derunder lydande Justitie-Stat . Götha Hof-Rätt med derunder lydande Justitie-Stat Skåne och Blekinge llof-Rätt med derunder lydande Justitie-Stat
Majit, som med välbehag erfor det förnyade vedermäle af Rikets Ständers vördnad och tillgifvenhet för deras Konungahus, som de vid detta tillfälle ådagalagt, medelst ökade och nya anslag för Hans Majit, samt D. D. K. K. H. H. Kronprinsens och Kronprinsessans hofhållning, befallte i Nåder, att Stats-Contoret skulle till efterrättelse förständigas om Rikets Ständers, angående Regleringen af usta Hufvud-titeln, meddelade Beslut; dock skulle frågan om underhållssummorne för Haga, Gripsholms och Strömsholms Kongl. Lust-Slott öfverlemnas till Kammar-Expeditionens underdåniga föredragning, hvarjemte Kammar-Collegium och Stats-Contoret anbefalldes, att inkomma med Bil. t. R. St. Just. Omb:ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. II förslag till den fo rsel-ersällning, som Räntegifvarne af liö och halm till Hof-stallet, borde, vid den nu medgiliia lösen af räntorne, till stals-verket erlägga Denna forsel-ersättning bestämdes, genom beslut den 12 Januarii 1825; till 1 skill. 4 rst. per LU. till nästa Riksdag, då handlingarne borde till Stats-utskotlet öfverlemnas. 26. Om Gårdfari-handelns upphörande. Anmäld den 6 Aug. 1823, och tills vidare uppskjuten. Sedermera hafva åtskilliga förn jade föreskrifter blifvit meddelade, till förekommande af missbruk vid denna handel, hvarvid frågan om dess upphörande anses böra hvila, såsom egande sammanhang med den jemväl uppskjutna frågan om en Allmännare Närings-frihet. 27. Om Nämndemäns Arfvode för biträde vid Afvittrings och Skattläggnings förrättningar. Aflemnad den 11 Aug. till KammarExpeditionen. 12 Bil. t. R. St. Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. 28. Angående upphörandet af den så kallade Tuilveds-Intraden i Halmstad.
Missgcrnings-Balken måtte ändras till likhet med, Cap. i Lag-Comitéens förslag till Straff-Balk. Under den discussion, som hos Ridderskapet och Adeln i ämnet uppstått, är dels af Herr Stråle, N. kV., erinradt, att omförmälde Kongl. Förordning redan vore genom Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 till all kraft och verkan upphäfven, dels af Herr af Dahlström, Gustaf Jacob, yrkadt, att, enär i8o5 års Förordning innefattade en behöflig förklaring öfver 6 Cap. g. §. i Krigs-Artiklarne, samt Militär-person, klädd i sin embetsdrägt, egde att för förolämpningar påräkna skydd af strängare straff-bestämmelser, än de för sådane brott i allmänhet stadgade, så borde antingen ifrågavarande Förordning bibehållas, eller, om den ansåges upphäfven, hvilket skulle utredas, Utskottet inkomma med förslag, huru den skall straffas, som öfverfaller en militär, stadd i tjenste-utöfning eller klädd i uniform med sido-gevär. Utskottet bör, i anledning häraf, upplysa; att Lag-Utskottets Betänkande„