Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län om upphörande af .skyldigheten för till Städerne Calmar, Carlskrona, Carlshamn, Christianstad, Malmö, Landskrona och Jönköping med vedlass ankommande Bönder, att lemna vissa träd för Comrriendanternes derstädes behof. -3:0 Ett Dito af samma Nils Månsson angående yrkadt upphäfvande af den, visse Häraders KronoAllmoge i Skåne påbördade Dagsverksskyldighet vid Flyinge och Dalby Kungsgårdar m. m. 4:0 Ett Dito af Per Bengtsson från Halland om inlösande af de den 27 October 165a till Kammaroch OeconomieRådet Daniel Schlegel upplåtne KronoGods i Hallands J,än. — och 5:0 Ett Dito af Olof Ohlsson från T,ermeland, beträffande KlarElfvens afledande öfver det så kallade Näset m. m Till Stats samt Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskotten. Riksdagsmännen Anders Nilssons och Leonhardi 7 Romans från Carlstads Ivan Memorial om Sjön [Venerns sänkande tillen sådan medelhöjd, som [vid Götha jCanals grundläggande blifvit påräknad» m. m. Till Protokolls Utdrag d. 27 Dec, 1817, 465 Till BevillningUtskottet s 1:0 Nils Nilssons från Wermeland Memorial angående befrielse från Bevillning tor Gäsigif® verier å mindre besökte vägar» 2:0 Pehr Ohlssons från SödermanlandMemo* rial om förmögenhetsafgiftens införande i stal* let för fyllnads-afgiften. 3:0 Anders Nilssons från Carlstads Län Me* morial i sistberörde amne. 4to And rs Christojferssons från Kronobergs Län Memorial rörande bef ielse för Inhyses" kjon från Kronoutskyld» rS erläggande. 5:° Jacob Erikssons från Orebro Län Mej morial, angående lindring i Bevilluingen för fattige Arbetare. —- Till BancoUtskoWet '• 1:0 Ett Memorial af Peter Andersson från Halland om Odlings-Låns begagnande af Frab se, Krono och Kronoskatte Hemmansägare* m. m. och 2:0 Ett
St., som nitälska för skalteförenkling, hvilken man i dagligt tal, och meningen närmare, kallar skattejämkning, eller hufvudmedlet dertill, räntepersedlars förvandling till penningeskatt: så låtom oss tillse, hvart den leder, och om rikets allmänna, eller något stånds serskildta, bästa kan derigenom befrämjas. Månne icke blotta underlåtandet alt kalla saken vid sitt rätta namn, uttrycker, ett medvetande deraf, all hvad, som skulle gagna mångå enskilda personer, torde skada det allmänna? Jag ämnar icke försvara sådana förhållanden, i vårt gamla skatteväsen, hvilka icke längre äro tidsenliga, eller onödigtvis betunga jordegaren. Men, för att vederbörligen utreda hvad i dem bör bibehållas, eller rättas, hade, såsom mig synes, både Konungens rådgifvare och R. St. beliöft en närmare undersökning, än den, som föregått, rörande detta ämne, hvilket den nådiga propos. sjelf förklarar vara inveckladt. Hade denna utredning skett af vederbör, sä hade troligen hvarken jag, eller någon annan, behöft att serskildt befatta oss dermed, och då hade R. St. fått bättre uplysningar i ämnet, än som nu kunna af enskild hand meddelas. De vederbönde, jag menar, äro af tvåfaldigt slag: dels sådana embetsverk, d. v. s. Landshöfd:r, Militär-chefer, Löningsdirekl:r, Consistoriel-, Universitets-slyrelser och de Collegiér, som hafva med saken att skaffa, dels enskilda räntegifvare och räntetagare, t. ex. bland de sednare, egare af augmentsoch frälselänior, m. fl. II. F:s 10 § föreskrifrifver i allmänhet, och således äfven för detta mål, att vederbör, embetsverk skola höras, innan ärendena hos Konungen i Statsrådet föredragas. Likväl skedde det icke med denna sak, utan Skaltejemknings-komite'ns betänk, framlades helt naket för R. St., vid sisth riksdag.
Riddersfeapet och Adeln, i anledning af deremot gjorde anmärkningar, behagat till Utskotten detsamma återremittera; Men, som Högvördig^ Preste-Ståndet under den 23, Vällofl. Borgare-Standet under den 30 och Hedervärda Bonde-Ståndet under den ^23 i berörde månad derth! lenuiat sitt bifall; så a.nse Utskotten sig icke kunna ärendet till någon vidare handläggning upptaga ; hvilket Utskotten emedlertid skolat hafva äran vördsam!igen anmäla. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande3 angående Recogni ti ons-Skogarne. T-1 ill Stats-Utskottet har ifiån Höglofl. Ridderskapet och Adeln , Högvördig© Präste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolis Utdrag af den 27 och 29 sisth Maji, blifvit återrernitteradt Utskottets under den 20 i samma månad afgifne Betänkande, angående Recognitions-Skogarne, tillika med de dervid gjorde anmärkningar. Utaf Handlingarne liar Stats-TJtskottet inhämtat, att de gjorde anmärkningarne sammanstämma uti följande omständigheter t 1:0 Att, som Recognitions-Sitogarne äro en Statens Egendom, deröfver Staten äger fri dispositionsrätt: Och den uti Kongl. Kungörelsen af den 4 Februarii 1811 för Bruksägare till Skatteköps erhållande utsatte prescriptionstid af 6 år redan med den 4 Februaris 1817 är tillända lupen; Så är det Riksens Ständers ovilkorliga rättighet, att nu vidtaga de författningar de nödige pröfva, med alla de RecognitionsSkogar, hvarå inom prescriptions-tiden Bruksägare till Skatteköp sig icke anmält. 2:0
Drätsei-Commissionen besörja fångförtäringens anskaffande, på sätt nu skedde i Stadens häkten, med rättighet, att, efter afgifvande redovisning, utbekomma den ersättning, som Eders Kongl. Maj:t och Kronan Elef skyldig gälda: varande kostnaden för Fängelse-byggnaden endast på Hyrkusk-gården uppgifven till 76,663 R:dr 24 sk., och för en Fängelse-byggnad, utsträckt äfven å Kronans på norra sidan angränsande egendom, Lilla Mynthuset kallad, för det hela beräknad till 132,176 R:dr 24 sk. R:co. Magistraten har häröfver sig utlåtit, att berörde Förslag vittnade visserligen om en högst berömvärd omtanka hos Drätsei-Commissionen för en ibland Stadens vigtigaste angelägenheter, och förtjenade således i hög grad ali den uppmärksamhet, som deråt kunde egnas, helst erfarenheten både 1 Sverige och andra länder redan länge bekräftat ändamålsenligheten och nyttan deraf, att skilja tilltalade brottslingar ifrån hvarandra, och att före - 71 komma samtal dem emellan; men Magistraten antog, att för realiserandet af denna stora idee, kommo troligen flera hinder att möta, utom den betydliga kostnad dermed förknippades; och säkert blefve detta realiserande åtminstone förenadt med en mångårig tidsutdrägt. Denna omständighet borde likväl icke blifva hinderlig för genomförandet af domstols-förändi ingea och centralisationen af Stadens häkten, enär dessa sednare, i deras närvarande skick, kunde i följd af lerritorial-jurisdictionernes upphörande anses tillräckliga, till dess en annan bättre fånglocal kunde beredas; och om Di ätsel-Commissionens nyssberörde förslag förr eller sednare realiserades, borde på intet sätt någon rubbning derigenom kunna ske uti Domstolarnes localisering i Rådhuset.
Ridr äro beräknade för sjelfva läroverks-byggnaden samt 18,000 R:dr för nödige ekonomi-byggnader, uthus, inredning m. m. Till betäckande af dessa kostnader eger nu Fahlu stad 44,000 R:dr R:mt i stats-anslag beviljadt vid förra riksdagen samt 44,000 R:dr s. in. hvilka, genom ett Kongl. Majits utslag, Domkapitlet i Westerås förständigats tillhandahålla från stiftets byggnads-kassa; derjemte har kommunen sjelf, under lilligt erkännande af sin pligt, att för det uppvexande slägtets väl vidkännas alla de uppoffringar hvaraf den är mägtig, af egne medel tillskjutit 42,000 R:dr s. m, men för anskaffande af de ännu återstående 41,000 R:dr eger detta mindre bemedlade samhälle ej annan utväg än att ånyo anlita Rikets Ständers mellankomst. Rikets Ständer, som vid förra riksdagen anslogo det behöfliga fyllnads-beloppet i då tillgänglige medel för läroverks-byggnaden, torde äfven, sedan uppdagadt blifvit, att detta fyllnads-belopp ej motsvarar den verkliga bristen, finnas så mycket villigare, att bevilja hvad nu ytterligare behöfves, som kommunen sjelf denna gång ikläder sig Rih. till R. St. N:o 37. ett, med afseende på sina tillgångar, icke obetydligt tillskott för det goda åndamålets vinnande. På grund häraf vågar jag föreslå, det täcktes Rikets Ständer vid denna riksdag anslå 41,000 R:dr R:mt såsom bidrag till uppförande af nytt läroverkshus i Fahlun i enlighet med af Kongl. Öfver-Intendenls-embetet uppgjord och af Kongl. Maj:t i nåder gillad och fastställd ritning och kostnads-förslag, och anhåller jag vördsamt om remiss af denna motion till Höglolliga Stats-Utskottet. Stockholm den 19 November 1862. C. E. Törnebladh. K:» ;s<r. Af Friherre läl('l(‘rcilt/,< Jaeol) Daniel» angående öfverlåtelse af f. d.
Man kan säga, att det är den kringliggande allmogen, som derpå förljenar i forsellön; men det är blott en del af allmogen, som deltager i väghållningsbesväret, och forslor föras äfven från främmande socknar till bruken, ehuru det är communen, der vägen ligger, som ensam får underhålla den. Man har sagt, alt detta förslag skulle leda till invecklade förhållanden. Till undvikande af dessa invecklade förhållanden, dem Utsk:n förutsåg, vidtogs den utväg, alt bruksägarne blott med en contant afgift skulle bidraga till underhållet af broar och vägar. Man har sagt, att en stor del af dessa verks effecler transporteras vintertiden; men månne icke äfven vintertiden väghållningsbesväret är högst tryckande? Man har tvekat att ålägga bergverken ett nytt onus, men jag skulle tro att jordbruket i värt land är så tungt och så tryckt, att det väl lönade mödan att underlätta dess besvär. Såsom jag redan sagt, ämnar jag icke envist vidhålla Utskms förslag i händelse R. o. Ad. detsamma ogillar, men jag får förklara, att jag finner det vara grundadt på billighelsskäl. Mänga ledamöter ropade pä propos. Hr von Troil: Jag vill endast yttra några ord till svar på livad Gr. Sparre anfört, och ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att för den jordegendom, som dessa verks innehafvare besitta, få de deltaga i väghållningsbesväret lika med andra jordägare. Hvad åter väghållningsbesväret vintertiden beträffar, sä gifvas en mängd vintervägar, hvilka icke hållas öppna af communen , och det är just på sådana, som brukens effecler hufvudsakligen transporteras. Hr Lagerhjelm: Till hvad jag nyss nämnde, vill jag endast lägga en fråga: Huru skulle sådana bruk beskattas, hvilka äro belägna vid sjö, der allt tackjern föres på vatten och kolen komma vintertiden? Vintervägarne underhållas nemi. af hyttorna sjelfva. — Jag finner de starkaste skäl alt afslä betänk. Ropen på propos. förnyades.
Förordningen den 14 Maj 1805, rörande lagens rätta förstånd oell tillämpning i mål, som röra klander å fast egendom; 6:0 Contracts-prosten Odelbergs, om förändring i vissa delar af 1843 års Kongl. Förordning om prestval, i hvilken motion Domprosten Hwasser instämt; och 7:o Comminister Hardins, om kungörelsers uppläsande i sockenstugan i stället för i kyrkan; i hvilken motion Biskop Agardh instämt. S. D. Till Lagoch Ekonomi-Utskotten remitterades en af Lector Wallman väckt motion, om Grufve-egares åläggande att deltaga i fattigvården. S. D. Sedan, med anledning af de ökade göromålen, behofvet äf en ökad personal i Ståndets Canzli inträdt och af Ståndet erkändes, blefvo, efter af H. H. Erkebiskopen och Talmannen gjord proposition, följande till extra ordinarie Canzlister af Ståndet antagne, nemligen: Consistorii-Amanuensen, Secreteraren i Preste-Ståndets Canzli-Direction, magister A. Lindberg, E. O. Consistorii-Amanuensen F. W. Öfverström samt E. O. Canzlisten i Eccles.-Departementets Expedition, Juridico Philosophiae Candidaten E. Heurlin på det sätt och med det villkor, dock likväl, att de till - Vih. till R St, ProU 1844, 9 Sami. 1 Band. 11 82 Prot.-Utdrag, den 24 Augusti 1844• sammans till lika fördelning aflönas med tvänne vanliga Canzlist-arfvoden, sådana de till beloppet komma att af Rikets Ständer bestämmas. Från Yällofl. Borgare-Ståndet.
Utskottet har inhemtat, att vilkoren för inträde i teknologiska institutet innefattas uti 12 § i Kongl. Stadgan den 19 November 1858, som har följande lydelse: »För att antagas till elev erfordras att hafva fyllt 16 år, att ega god frejd samt hafva, om den sökande bekänner sig till den kristna läran, första gången begått Herrans heliga nattvard, att innehafva så stort kunskapsmått i mathematik, som vid rikets allmänna högre elementarläroverk meddelas; att känna hufvuddragen af historien och geografien, särdeles fäderneslandets; att hafva inhemtat svenska språkets grammatik, samt kunna ledigt öfversätta lättare tyska författare. För inträdessökande, som visat prof på ovanliga anlag, må dock på styrelsens pröfning ankomma, huruvida undantag från sagda vilkor må kunna medgifvas.» Utskottet har tillika vunnit upplysning, ej mindre att styrelsen för teknologiska institutet, i utfärdad kungörelse om ny lärokurs begynnande nästkommande höst, närmare bestämt kunskapsfordringarne för inträde på följande sätt: att sökande skall 14 Allm. lieseoch Ekon.-Utskottets Betänkande !S:o tiO. ega grundlig insigt och färdighet i allmän arithmetik efter Zweigbergks lärobok eller annan af lika omfattning, i algebra tvänne grader, i geometri till ett omfång, motsvarande de sex första samt 11:te och 12:te böckerna i Euklides jemte tillämpning deraf å så väl plana sorn solida figurers mätning t. ex. efter 5:te och 8:de böckerna af Alreiks lärobok i geometri, i läran om progressioner och logarithmer samt plan trigonometri, känna hufvuddragen af såväl allmänna som isynnerhet svenska historien och geografien, hafva inhemtat svenska språkets grammatik, samt kunna ledigt öfversätta lättare tyska författare; än äfven att, sedan nämnda styrelse, med anledning af väckt fråga om revision af stadgarne för institutet, den 10 April 1865 till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat ett af styrelsen uppgjordt förslag till nya stadgar för institutet, Kongl.
Förordningen, angående lagfart och börd af jord på landet den i3 Juni 1800, i fråga om företrädesrätt emellan köpare och säljarens borgenär, som efter försäljningen söker inteckning, samt Kongl. Förordningen af sistnämnde dag, rörande städsel och tego af jord på landet, 3:dje mom. hvad angår viss tid för intecknande af arrende-contract, . och med upphäfvande af i3 i Kongl. Förordningen den i3 Juli 1818, om inteckning i fast egendom, förordnas måtte sorn föijer:: 1:0 Öfverläder någon sin eganderätt till fast egendom åt två, stånde den öfverlåtelse fast, derå lagfart först sökes; dock att, om två söka lagfart ä samma dag i staden eller vid samma Ting å landet, den öfverlåtelse är gällande, som först skedde. Sökes inteckning, till säkerhet för njttjande-rätt till fastighet å landet, 12 Lag-Utskottets Betänkande, N.o 80. den egaren åt två upplåtit, vare om dessas inbördes rätt Lag samina. 2:0 Har, innan lagfart sökes eif den, som egande rätt till fast egendom förvärfvat, förre egarens borgenär, eller, om fastigheten är å landet, den, åt hvilken nyttjande-rätten är af förre egaren upplåten, i egendomen sökt inteckning; då skall ej nye egarens anspråk ligga i vägen för inteckningen, utan må han, för hvad han förlorar, hålla sig till sin fångesman. Sökes å samma dag i staden eller vid samma Ting ä landet, både inteckning och lagfart, vike intecknings-sökanden f ör den, som eganderätten förvärfvat. 3:o Söker någon lagfart, i grund af företedd handling, som hans egen åtkomst visar, men kan ej genast så slyrka förre ega-' rens åtkomst, att lagfarten beviljas må; varde hans ansökning ej dess mindre i lagfarts-protocollet tecknad.
Men värst af allt var den all hjärtats nöd, all fattigdom, all kvidan, gnagande tanken på Lindgrens bal. man söker hjälp och man alltmer oss lär, Teater och. musik. att hjälpen komma bör från kvinnosidan. » De dansa kanske ännu som bäst. » Ja, kvinnan, kvinnan, hon skall vara allt, » Tala inte om det. » Fröken Tora Hwass ' första musiksoirée för sä- skall vara jordens märg och must och salt ». songen gafs i måndags kväll å Vetenskapsakade» Jag undrar just, hvem Sven dansat Efter prologen följde violinnummer af fröken miens hörsal och bevistades af en talrik och kotiljongen med. » Rut såg ut som en martyr. Edgren och pianonummer af fröken Valborg intresserad publik, bland hvilken främst märk» Jag skulle inte vilja vara i Göstas klä- Aulin. Så sjöng fröken Gustafson några sånger tes hertiginnan af Dalarne, af gammaltkonsertgifaf Peterson-Berger, och slutligen uppfördes ett varinnans speciella beskyddarinna och — elev. Proder, o m han dansat en enda polka. » Disas af en klubbmedlem, professorskan M. Asp, förgrammets hufvudnummer utgjordes af J. Brahms ton ljöd hotfull. fattadt dramatiskt skämt, Clio. Historiens gudinna pianokvartett g-moll, vid hvars utförande proFlickorna falsade en stund med feberframförde hälsningar från de nio musernas klubb, fessor Neruda, konsertmästaren Zetterqvist och aktig brådska. en nunna från Vadstena kloster talade som reprehr A. Bergström lämnade sin värdefulla medver» Men hvem stampar och lefver där ute i sentant för medeltidens kvinnoföreningar, och kan. Det klassiska verket gjorde ett mäktigt intill sist uppenbarade sig en » astral-kvinna » och tryck, särdeles det undersköna intermezzot. tamburen? » Fru Lisen bjöd tystnad m e d förkunnade, hur det en gång kommer att gå till I öfrigt utfyllde fröken Hwass själf programsitt höjda falsben. i framtidens kvinnoklubbar. Det hela väckte met med solonummer för piano.
Ett misstag torde således vara begånget af den värde talare, som här yttrat, att jag å nyo framställt samma förslag. Men delta förhållande borde icke på nu förevarande ämne hafva något inflytande, enär jag icke har begärt, att mina i reservationen nedlagda tankar skola inom Const.Utsk. tagas under pröfning, utan endast framställt dem, för att exempelvis ådagalägga möjligheten af en förmedling, en sammanjemkning, genom hvars uraktlåtande Utsk. begått ett formfel. Sedermera vill jag, i anledn. af det beslut rörde föredragningen, som R. o. Ad. nu fattat, utbedja mig att få göra en liten ändring i mitt förslag, och ber att, med iakttagande af denna ändring, åter få uppläsa det: ”R. o. Ad. anser Const.Utsk. hafva bort försöka att, i öfverensstämmelse med 56 § Reg.F., till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka icke blott tvenne, utan samtlige RiksSt:ns i anledn. af utlåt. N:o 26, rörde representationssättets ombildning, afgifna gemensamma tankar; hvarföre, och till vinnande af sådan frågans ytterligare handläggning, R. o. Ad. anser ingen annan åtgärd för närvarande äga rum, än att utlåt. N:o 36 till Utsk. återremitteras, åtföljdt af de vid utlåt:s föredragning hos R. o. Ad. afgifne yttranden.” Jag går nu att på det aldrakortaste upplaga några få af 10 H. 75 450 Den 9 Maj. de anroärkmr, som blifvit emot mig gjorda. Fiirst har man sagt, att mitt yrkande innefattar ett förldädt afslag. Detta inkast har af Gr. Hamilton blifvit så klart vederlagdt, att jag endast åberopar hans yttrande. Svaret ligger nemi. deruti, att man kan förutse, att om äfven något af de nu uppgifna förslagen skulle genom votering i förstärkt Ulsk. vid denna riksdag godkännas, så skulle det likväl icke vid nästa riksdag blifva antaget, och alt således frågan derigenom konime att stanna in statu qvo.
Häremot anmärker Utsk., eller rättare telegrafstyrelsen: »Vid telegrafverkets i Sverige samtliga stationer finnas och begagnas telegraf-taxor från alla stater i Europa. Deraf inhemtas, att ett lika medelporto för telegraf-skrifvelser icke finnes infördt någorstädes, äfven der brefposten betalas efter ett sådant medelporto.» Häraf skulle således tyckas, som om jag i min motion gjort mig skyldig till en Osanning, ehuru jag är i tillfälle att med officiella handlingar styrka mina upgifter, men lyckligtvis tillägger Utsk.: »Såsom undantag i visst afs. kan anföras Schweitz. Detta land, till vidden föga större än Skåne, lärer antagit ett porto för telegraf-skrifvelser inom landet; men alla transito-depescher betalas efter 2:ne sinsemellan olika taxor.». Orsaken hvarföre medelporto icke blifvit infördt för depescher, kommande från Tyskland, är förmodligen den, att reciprocitet icke kunnat vinnas, och Schweitz icke velat medgifva en dylik förmån för depescher från Tyskland, då dess egna icke skulle åtnjuta samma förmån i-Tyskland. Hvad åter Frankrike angår, så får der en enkel depesch ej innehålla mer än 16 ord, och från detta håll kommande transito-depescher debiteras derför äfven efter denna betalningsgrund. Så förhåller det sig med de af Utsk. omnämnda två banorna för transito-depescher i Schweitz. Detta förhållande har således intet inflytande på mitt resonnement, som baserade sig på förhållandet inom Schweitz.
S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch JEÅoftomz-Ulskotlets ytterligare Betänkande K:o 140, angående Stångjerns-smidet och den gröfle jernhandleringen samt kol-handeln i Riket, hvarvid Ståndet beslöt att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om följande stadgande!!, rörande jemföra llingen i Riket (pag. 20). i:o a) Ståndet beslöt att detta moment borde erhålla följande förändrade lydelse: ”smidesrä'tigheten vid alla nu befintliga härdar, så inom som utom Bergslag, ökas med y5 procent af ursprungligen privilegierade smidet, deruti inberäknad den tillökning, som erhölls genom Kongl. Kungörelsen den 26 Oktober i838.’’ b) med ogillande af detta moment antog Ståndet den för samma mom. af Hedervärda Bonde-Ståndet beslutade redaction, hvilken MedSlånden blifvit inbjudna att biträda, enligt meddeladt Protocolls-utdrag af sistlidne gårdag, med den förändring, att de å 3:je raden förekommande orden ”oinskränkt smidesrätt," utbytas mot ”600 skeppund smide sr ät t.” c) Gillades, med följande förändringar, att i stället för '^oinskränkt smidesrätt” införes "med samma smide srättighet, som är andra härdar i föregående littera beviljad,” samt att det å andra raden förekommande ordeL; "ofvannämnde” utgår. 2:0 a) gillades med utgående af ordet ’’of vannämnde.” b} godkändes., med uteslutande af ordet *'of vannämnde” å första raden. 3:o gillades, med uteslutande af orden å i;sta raden ”de of vannämnde.
Sålunda uppgifvas såsom dels under arbete dels under förberedelser i Södra Möre efter redan fullbordade sjösänkningar 1500 tunnland, en kärrtrakt på gränsen af Blekinge till 6 å 8000 t:d, Mören i Ljungby 664 t:d, Emmabodalen i Wissefjärda, Fänet i Thorsås 2865 t:d, i Madesjö 1430 t:d, Svartebäcksdalen 1260 t:d; inom Norra Möre, i Bäckebo socken, 11 Hemryds mossar; inom Handbörds och Aspelands härader Emmådalen 10,000 t:d; samt inom Tjust betydliga vidder i de flesta socknar, hvaribland på gränsen af Kinds härad flere tusen tunnland. Hästar införas till de flesta delar af länets fastland från Skåne och i synnerhet från Oland, som deraf uppföder vida öfver sitt behof. Boskapsskötsel är en hufvudnäring för hela det inre landet särdeles, i Södra Möre och gränssocknarne mot Kronobergs och Jönköpings län, hvarifrån betydliga drifter af dragare och slagtkreatur försäljas till andra delar af riket. Ladugårdsprodukter åstadkommas föga öfver länets behof: dock afyttras sådane från kusten, men ersättas genom uppköp från det inre landet. Kronobergs Län. Med undantag af vestra delen af Sunnerbo härad samt gränstrakterne mot Skåne, Blekinge och Kalmar län, producerar länet spannmål öfver sin konsumtion. Sunnerbo härad vester om sjön Bolmen och Lagaån utgör en del af den sterila och ofruktbara trakt, som sträcker sig ifrån Norra Åsbo och Vestra Göinge härader i Skåne emellan åsarne på Lagaåns vestra sida och det Halländska höglandet upp emot Borås och Ulricehamn samt gränsen af Jönköpings och Skaraborgs län. Jordmånen härstädes består i allmänhet af sand, grus och sten emellan de flacka bergen och mossarne, med få och inskränkta undantag af bättre jord. Lagaåns dalgång och trakten öster derom äro till större delen betäckta med sand, understundom med svartmylla, sällan på lerbotten.