Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häruti instämde Herrar Kjellbergs Valley, Lindström och Nordvall, samt Riksdagsfullmägtige Petter Persson, Anders Nilsson, Jonas Johansson, David Andersson, Gezelius, Sandstedt och Jöns Månsson. Af Måns Månsson från Calmare Län; ”Höglofl. Stats-Utskottet har lill uppförandet af ett Riks-Museum tillstyrkt 5oo,ooo Riksdaler, ulan att veta hvarest nämnde Museum skall uppföras, eller att någon fullständig ritning eller kostnadsförslag blifvit i Utskottet företedt, och då dertill kommer, att tillgångarne för närvarande icke medgifva ett så kostsamt företag, tror jag det varit rättast att uppskjuta företaget, tills fullständig ritning och kostnadsförslag till Riks-Stånden inkommit. Det Förslag jag uti Utskottet haft äran bese, att uppföra ett snedt och oformligt hus på Carl den XIILdes Torg, hvarest hela det föreslagna anslaget troligen kommer att gräfvas ner under jorden, vill jag icke lemna en vitten till. De der döda varelserne, som skola uppställas uti det föreslagna RiksMuseum, taga sig för närvarande bra ut, der de linnas — de klaga icke öfver hvarken hunger eller svält. Jag afhörde uti Utskottets Afdelning en alldeles förträfflig föreläsning, deruti nitet, för att icke säga det blinda nitet, gick så långt, att den, som vågade neka det föreslagna anslaget, borde förlora sin rätt uti Representa tionen. Hvilka eller hvem, som först förlora en sådan rätt kan jag icke döma öfver, men att denna Riksdag gifvit Folket ett säkert bevis, alt en 3å sammansatt Representation, som denna, icke länge kan bestå. Ty de medborgare, som endast representera för sin egen person, betala litet eller snart sagdt intet till Staten, äro de, som yrka och bevilja anslag på anslag, utgift på utgift, af alla möjliga slag. 12 Stals-Ulskottels Utlåtande, N:o 203. Hvarje Bonde, hvilken representerar för 3, | a 5 hundrade Skatta hemman, får endast vara vittne till huru de medel frikostigt utdelas, soia från den öfverbeskattade skattejorden blifvit utpressade och utprejade.” N:o 203.
K u n g l i g Otto Gillbergs E t u i - &amp; P c r t f ö l j f a b r i k, Specialaffär för alla finare arbeten i lä- der, plysch, sammet och siden etc. 36 &amp; 38 Hamngatan 36 &amp; 38. Rekommenderar sina tillverkningar af alla slags Etuier, Portmonnäer, Plånböcker, Portföljer, Damväskor, Sy&amp; Smyckeskrin m. m., i vackra mönster. Montering af Tapesseriarbeten. Obs. Goda varor. Egen tillverkning. Billiga priser. värde. Allm. nytt [2170] BRYGGERI-AKTIEBOLAGET B Bell telefon Rådgifvare [myggor! " är ' ett u t r o p, s o m man under denna årstid ofta får h ö r a, och de bett dessa åstadk o m m a äro verkligen obehagliga. LUDV. AXELSONS Guld-, fl J Silfver&amp; Nysilfvermagasin. St. | U J] 1 {J 1 sort. p r i s. af b r u k l. storl. p å R lager. K e p. o. utf. mönster. Söndagslektioner från b ö r j a n Dugliga biträden erhållas 16. A l l m. ä m n e n samt lefvande språk. af oktober. från skolan. Revisioner Anmälningstid cch bokföringar verkställas. Obs.! A bref anhålles om fullständig adress. personer b e p r ö f v a d t [2217] medel mot liktornar, vårtor, hudhårdnad och nagreltrång-. O b s. alltid DENNA INREGISTRERADE ETIKETT som GA ' RANTI FÖR VARANS ÄKTHET. detaljaflärer. utställning tvål är med 27 Möblerings-affär, tvålar. Hvarje den M. Sondén. R ä t t utdraget betygas Säljes i STOCKHOLM hos C. X&gt;UFVA Drottningg. 41, LOUISE BLOMBERG, Vesterlångg. 39, JSLIN EDLUND, Drottningg.
För Filar och Raspar, å hvilka införselstullen nu utgör 12 öre skålpundet, bar Utskottet föreslagit, att de måtte uppföras med hänvisning att förtullas såsom verktyg, eller med 5 procent af värdet. Härtill hafva tre Stånd lemnat bifall, men Preste-Ståndet, med afslag derå, beslutat, att nuvarande tullbestämmelse skall förblifva oförändrad. Då Filar och Raspar äro såväl hvartdera slaget för sig som de begge sinsemellan af väsendtligt skiljaktiga värden, kan väl icke med någon tillförlitlighet utrönas huruvida olikhet i tullafgifter genom de beslutade olika förtullningssätten uppkommer; men då sådant emellertid är möjligt och äfven sannolikt, anser Utskottet, som inbjuder Preste-Ståndet att frångå sin mening och instämma med de öfriga Stånden, att, om denna hemställan icke bifalles, frågan bör afgöras genom omröstning, sålunda: 55:o. Den som godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade, förslag, att “Filar och Raspar11 böra hänföras till verktyg, att såsom dessa förtullas vid införsel med 5 procent af varuvärdet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Preste-Ståndets beslut, tull bestämmelsen för denna artikel i en nu gällande taxa, nemligen 12 öres införselsafgift skålpundet, att förblifva oförändrad. Utskottets förslag att ifrågaställd afgiftsfrihet för den under rubriken “Fisk1* förekommande artikeln saltad Sill icke måtte medgifvas, har blifvit godkändt af tre Stånd, hvilka äfven gillat Utskottets hemställan, att, med förändring af förtullningssättet från tunna till det nya rymdmåttet, införselsafgiften måtte bestämmas till 12 öre kub.-foten; men då Bonde-Ståndet beslutat att denna vara skall tullfritt få införas, hemställer Utskottet att Bonde-Ståndet ville detta beslut frånträda, samt föreslår, för motsatt fall, följande voteringsproposition för frågans afgörande : 56:o.
Benedicks/’ ”Af Hans Excellence, StatsRåd, General Amiral, ”GeneralAdjutant för Flottorne, Riddaren och Corn"mendeuren af K. M:ts Orden m. m. Högvälborne ”Hr Grefve O. R. Cederström hafva undertecknade "denna dag emottagit Ett Tusende (£ 1000) Pund Sterling, såsom af Hans Excellence oss tillerkänd Provision på det i dag afslutade Contract å Fregatten "Chapman sorn försäkras. Stockholm den 19 April ”1825.” ”Michaelson & Benedicks.” * 478 Stats-Utslottets Hvilka Qvittenccr, tillika med åIskiIlige andre af Friherre Cederström, till upplysning i mälet, företedde handlingar, varit under försegling deponerade i Förvaltningen af Sjöärenderne och nu blifvit Utskottet i Afskrift meddelade; hvarjemte, genom Constit.Utskottet, uti dess förutnämnde Memorial, N:o 29, är vordet upplyst, att i normal eller ConceptContraetet örn Linieskeppet Tafipcrlietcn köpesumman linnes utsatt tili 171,000 R:dr Hauib. B:co och att jemlikt StalsRådsProtoeollet den 19 April 1825, köpesumman för Fregatten af Chapman blifvit bestämd till 19,000 Pund Sterb Vid pröfning häraf anser Utskottet sig skyldigt, till en början, upplysa att i frågor af detina beskaffenhet, det tillhör den allmänna Åklagare, åt hvilken K. M:t, uppdrager målets utförande, å K. Mits och K10- naus vägnar, vid behörig Domstol, att, efter den ledning handlingarna i målet lemnar, eller de nya anledningar under rättegångens lopp sig förete, vända talan emot den eller deni, som vederbör3 utan alt något af R. St:r förut fattadt Beslut härvid må ligga Åklagaren i vägen, genom hvilken inskränkning i bans kall det med åtgärden åsyftade ändamål till och med ej sällan skulle kunna förfelas.
M måtte rättas och således återremitteras. i5 § Reg.F. R. o. Ad. biföll Utsk:s hemställan, att Ståndet måtte i) Den i December. godkänna BorgareSi:s redaction af denna § i irsta punkten, eller t. o. m. orden ”ärendet hörer”, samt godkände voterrsproposm Ii t. N. 24 § Reg.F. Utskrs hemställan, att benämningen ”Konungens Nedra Justitie-Re vision” måtte i denna § oförändrad qvarstå, bifölls af R. o. Ad. 26 och 34 §§ Reg.F. Voterrsproposma litt. O, P, Q och R godkändes. 35 § Reg.F. Då II. Ex. Hr Gr. o. L a n d t m. började framställa propos. till godkännande af hvad Utsk. rörrde denna § yttrat, anmälde sig Hr von Hartmansdorff och yttrade: Jag finner icke någon annan åtgärd att här besluta, än att R. o. Ad. vidblifver dess förut i ämnet fattade beslut; ty det är till de öfriga Stånden, sora inbjudn. är ställd. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till godkännande af Utskrs yttrande, rörrde denna §. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att qvarblifva vid sitt i ämnet fattade beslut samt godkändevotertsproposm lit. S. 38 § Reg.F. Utskrs tillstyrkan om antagande af PresteStrs redaction af denna § blef af R. o. Ad. bifallen, och voterrsproposm lit. T godkänd. 43 § Reg.F. Det af Utsk. framställda jemnkningsförslag bifölls och voterrsproposm lit. U godkändes. 99 § Reg.F. Hvad Utsk. rörrde denna § yttrat, fann R. o. Ad. för det närvar, ej erfordra någon åtgärd af Ståndet. 106 § R e g. F. Voterrspropos. lit.
Orsaken härtill är lätt insedd; ty, om en anordning utfärdas i Stockholm sista dagen af året, kan samma anordning omöjligen framkomma till Carlskrona och Götheborg förr än påföljande år; och som de slutliqvider, hvilka med Stalionerne årligen i Förvaltningen uppgöras, äro af mera vidlyftig och svårredd beskaffenhet, än att de kunna vid årets skit vara uppgjorde, hvarföre ock Eder Kongl. Maj:t i Reglementet för Styrelsen och Ekonomien vid Flottans Stationer täckts stadga 2:ne månaders tid, hvarinom Stationerne efter redogörelse-årets utgång skola hafva sina årsliqvider till Förvaltningen insände, följer häraf klart, att, då liqviderne kunna slutas — 45 — antingen med fordringar å Stalionernes sida, hvilket är vanliga förhållandet, eller ock med skuld, hvilka bägge slags balancer skola, efter nu följda redovisningssätt, blifva i räkenskapen för det år-, hvartill de rätteligen höra, afliqviderade, anordningar måste för sista dagarne af December af Förvaltningen dateras, hvilka redan förskottsvis betalte ej förr än flera månader derefter komma Stationerne tillhanda och då mot interims-qvitlencerne utbytas. Då nu, detta oaktadt, allt hvad i Förvaltningens Cassa-räkning för ett år afföres såsom till Stationerne utgifvet, i Stationernas Cassa-räkningar debiteras för samma år, synes liufvudändamålet vara uppfyldt, och Revisorernes, på all bevisning blottade, påstående, att Förvaltningens Cassa-räkning med Stationernas icke öfverensstämmer, gerna kunna lemnäs ulan allt afseende. I sammanhang med nyss afhandlade ämne hafva Revisorerne funnit lämpligt yttra, att, ehvad räkenskapssält, än må begagnas, alla förekommande uppgifter böra vara med sanna förhållandet öfverensstämmande, för tillämpningen af hvilken grundsats endast erfordrades, att de från Förvaltningen anordnade medlen genast uti dess räkenskaper afföras, samt då tillika, utan vidare inveckling genast uppdebiteras uti Stationernas räkenskaper. Halten af delta resonnement torde tarfva någon närmare undersökning.
O» ti v^eu imil sistnämnde lid får fortfara, allenast Riks» IdiscoMLNs Onegäon sa rerra n gerar, at 0M Riksens Ständer för godt finna, at da genast göra en eller annan ändring eller tou>l indragning, nen derpå mätte wara beredd» Friherre dlecierström, ^acob, liprepas de hwad han rörande detta ämne förut anfört, tillaggandes, ac et beslut nu, om hwad som ; ar hars etter borde göras, ej wore lämpeligr, emedan wi ej nu kunna känna i hwad ställning sakerne dä kunna wara, Friherre 8tae! von lckollstein förklarade, ac endast man kunde wara säker, det ingen ny OQi-oy viLLonten tildelades innan nasta Riksdag, wore han tilfredöställd, och wille ej widare yrka sin anmärkning, Företogs lil pröfning Allmänna Beswärsoch OeconomiW-Utssyltets den 8 Mars pä bordet lagda - Den ZQ Mars. 1419 da Betänkande, rörande wiha uti Indelningsoch Rorerings-Werket pästadda miftbruk, jemte upgifna förslag lii deras ashielpande. Grefwe Lilienborg, flobgn bl en NINA, uplaste til ?!0t0L0llct följande:
Hans genialiske, men mindre betänksamme efterföljare, De la Gardie, gaf saken på sitt sätt en annan riktning genom inrättande af ett särskildt Antiqvitetskollegium, men vidhöll dock hufvudsaken. Sedan har den nästan gått förlorad, som mycket annat från den tiden. Och desse män voro samtida med dem, som först rätt genomgripande sökte i ljuset framdraga vår forntid, (en Messenius, Hadorph o. a.). Deras bemödanden rigtades mest till medeltiden. Hvad de börjat, fullföljdes af Carl XII:s samtida, (Peringsköld och Rudbeck), af Gustaf IIl:s (Dalin och Lagerbring); och denna del af våra häfder har från och med Carl Johans tid börjat att bearbetas på ett sätt, som i reda och fullständighet ej lemnar något öfrigt att önska, så långt som arbetet med ringa tillgångar af medel och arbetskraft hittills hunnit att fullföljas. Annat är förhållandet med de tre sista århundradena af vår historia. Till deras uppdagande har den s. k. frihetstiden varit särdeles verksam; roen just här gäller hvad ijag från början talat om ensidighet och om bristande sammanhang. Det finnes visserligen 2:ne officiela samlingar, (Stjernmans och Modees) af riksdagsbeslut och andra publika handlingar, resultaterna af de särskildta tidernas politiska förhandlingar. Men dessa förhandlingar sjelfva framstå deremot i högst stympadt skick i de många enskildta samlingarne af Troil, Loenbom och andra. Vår tid har slutligen fortgått i ungefär samma rigtning, med många enskildta, förljenstfulla, men ej med hvarandra sammanhängande bemödanden. Mycket har dermed vunnits, men ringa mot hvad som återstår att vinna. Ett försök att bilda en medelpunkt för dessa slräfvanden är sedan mera än 30 år gjordt med det s. k. ”Samfundet för utgifvande af Handlingar lill Skandinaviens Historia.” Under H. M. Konungens enskildta beskydd, under ledning af rikets högste embetsmän och förnämste vetenskapsmän, men dock utan något understöd af Staten, bar detta samfund utgifvit redan 28 delar af värderika handlingar.
Det är vaf sant, att särskilda Låne-inrattningar finnas, hvilkas pligt det är att uteslutande understödja nagon viss Näring, t. ex. Jern Contoiret, Manufactur-Disconten, q. s. v. Afven har man sökt al£ upprätthålla Bruksrörelsen, genom det Brukägare) beviljade tillstånd, att, på Hypothek af sina tilla verkningar, i Banken upptaga Lån, och hvilket blifvit begagnaöt, till ett årligt belopp af omkring 2 ä 3 millioner li:d. Meri det är deremot lika sant, att alla öfriga inhemska Näringar, och framfor alla andra Jordbruket, saknat annan Lanetillgång, än den de Allmänna Disconterna kurtt iiat erbjuda. Att denna äfven för dera blifvit föga tillgängelig, ligger, efter min tanka, dels i det felaktiga i sjelfva dessa Stiftelsers inrättning, dels ock i den allmänna ställningen under de sidst förflutna åren, hvilken verkat derhän, att den lönande import-handeln bemägtigat sig alla Landets penninge tillgångar. Man hehöfver blott påminna sig, att jord i Disconterna icke kart belänas, men att deremot utlåningar på kända Mans borgen få ske till bestämda, och på varor till obestämda summor; och man är frestad att tro, det nfsigten med Discont-inrättningärna varit att afhjelpa endast de högre Folk klassernas, och t synnerhet Köpmannens hastigt öfvergående, mea icke Jordbrukarens eller Närings-idkarens länge fortfarande behof. Också lärer före den period, hvarunder den allmänna förlägenheten efter mia parika blifvit beredd, knappt något exempel kun na, Den 20 Juni. n: yppvisaa, alf en jordbrukande Bonde i Riks33 sy.onten anmält sig till erhållande af lån. Dä d< q tilltagande nöden för menigheten, och den V Itagande båtnaden af penningars användande fix Handeln, sedan beredde ett större antal Dåre sökande, ån att allas behof kunde fyllas, blef ideraif en naturlig följd, att den mindre kände och jnera behöfvande fick stå tillbaka för den mera kände och ofta mindre behöfvande.
Bemälda Komité afgaf den 28 Juni 1856 underdånigt ”Betänkande och förslag angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning”, deruti, efter meddelande af upplysningar från Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande rörande tillståndet med skogarne i rikets särskilda landskap samt framställning af hufvuddragen af såväl den in hemska som utländska skogslagstiftningen i äldre och nyare tider, Komitéen, i enlighet med derför angifna grunder, uppställt förslag till ny förordning om skogarne i riket, samt till nya eller förändrade föreskrifter i vissa delar af Skiftesstadgan och flera andra med skogshushållningen sammanhang egande ämnen; hvarjemte Komitéen föreslog inrättandet af en särskild Skogs-styrelse i hufvudstaden, äfvensom ny organisation af Skogs-staten i landsorterne samt inrättande af åtskilliga Skogs-skolor; allt på sätt närmare inhemtas af Komitéens omförmälda arbete, hvilket jemte tillhörande bilagor, samt de särskilda ledamöternes i vissa delar afgifna reservationer, blifvit till trycket befordradt. Efter det Kongl. Maj:t öfver omförmälda förslag till ny Skogs-förordning samt till ändringar i Skiftes-stad - 4 Sammans. Stafs-, Lagsamt Allm. Bes v.- och Ekon.- Utsi;- Betänkande N:o 50. gan inhemtat Högste Domstolens underdåniga yttrande, öfve riem mide Kongl. Majit medelst nådig Skrifvelse den 30 Maj 1857 ärendet till Rikets då församlade Ständers pröfning med tillkännagifvande, att Kongl. Maj:t, sorn ansett den spcciela granskningen af de framställda förslagen lämpligen kunna tillsvidare anstå, för sin del funnit vissa uppgifna, i elfva punkter sammanfattade, allmänna bestämmelser böra läggas till grund för ny lagstiftning uti ifrågavarande ämnen, hvarjemte Kongl. Maj:t fästade Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att derest de angifna grunderna för nya stadganden i fråga om skogshushållningen skulle antagas, det, på sätt Komitéen anfört, blefve oundgängligt, att den föreslagna nya Skogs-styrelsen i hufvudstaden organiserades.
För öfrigt hafva Rikets Ständer härvid under öfvervägande tagit frågan om bestämmande af godtgörelse för utarbetande i sammanhang med Krigs-kollegii bokslut, af statistiska uppgifter öfver samtlige kostriaderne till de särskilda föremål, som tillhöra Krigs-kollegii förvaltning; och sedan Rikets Ständer hos Eders Kongl. Maj:t under den 22 sistlidne April i underdånighet anhållit om nådig befallning lill vederbörande alt föranstalta om dylika uppgifters meddelande i sammanhang med de årliga boksluten, hafva Rikets Ständer, enär Krigs-kollegium förklarat, att för dessa uppgifters ut - 6 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o i94. arbetande ett särskildt arfvode oundvikligen erfordras, beviljat för nu ingångna statsreglerings-period en summa af 2,000 R:dr R:ml att af Eders Kongl. Maj:t lör det uppgifna ändamålet användas ; kommande beloppet, såsom icke till de ständiga behofven hänförligt, att bland de till extra stals-regleringen hörande utgifter upplagas. På grund af hvad Rikets Ständer nu anfört såväl i afseende å löne-regleringen för Krigs-kollegium och Utrednings-förråden, som angående de under Kollegii förvaltning ställda kassors och fonders befrielse från bidragen till Kollegii aflöning, och då, med iakttagande af omförmälda förändringar utaf en del aflönings-belopp, den erforderliga tillökningen i nuvarande anslags-summa för Krigs-kollegium, jemlikt hosföljande tabell N:o 2, utgör 74,361 R:dr, hafva Rdrets Ständer å det i nu gällande Riks—stat uppförda anslag för Krigs-kollegium beviljat en förhöjning med 74,361 R:dr R:mt, att utgå på sätt tabellen utvisar, och under förbehåll att särskild ersättning för förvaltningen af ofvannämnde kassor och fonder, så länge de stå under Krigs-kollegii vård, icke må ega rum. 4:o.
Behof* verne på kläder och föda, de ursäktligaste bevekelsegrunder till Stöld, och de all* LägVtskotiett BtiänJcnndtH. toj?5 Ynaririästé* der ickö vattärteii iiirötat äig} inträffa Och kosta hästån lika öfver allt. Med Skogstjufnad skulle likväl härida; att i Sa nitria märi behöfvet vore stört; och frestelsen således förlåtligare; i sahriha mån öka Och jeirinförfelsér, sbrii hav sig deri hya BrotthiålsLagstiftnirigen xippdragein Utskotten anse sig derföre af of» van anförde anledningar; icke böra ti 11 Värå lika triVsVar underkastad liar Lagutskottet nied bifall till Nils Pehrssoris förslag diisett Sig böra tillstyrka deli ändring uti 63 §; af t8oS års Körigl: Skogsordning; att i stället för det; ätt åverkan å Allmänning elier ähnailä enskilde egoläf Ek; Bok; Appel; Ösel; Maäteträd, Mastspiror eller Storverks» träd; ehvad någon sådäne träd faller; sy» Xo86 T ayl] t skottets Betdnkanden'. ner, bläder, skadar eller förderfva!’, hittills varit belagd med hälften af de uti 6a för dylik åverkan å Kronans Parker, Gehäg och Djurgårdar stadgade böter, samt annan åverkan å Allmänning eller å andras enskilde egor endast till fjerdedelen af hvad 62 §. i ty fall i afseende på Kronans Parker, Gehäg och Djurgårdar stadgar, Bötesansvaret hädanefter i bägge fallen måtte blifva lika med hvad 62 §. utsätter.
Nå väl, låtom oss se till, om det, enligt instruktionen, ändå ej skulle låta sig göra, och Justitiä-Ombudsmannen kunna befrias från den obehagliga skyldigheten att förklara sin uppfattning af det rätta i ett mål vara bättre, än Högsta Domstolens, äfven då denna ej får förklara sig öfver Justitiä-Ombudsmannens påståenden 3). Enligt 8 § i instruktionen äger Justitiä-Ombudsmannen tillträde till så väl Högsta Domstolens som alla andra domstolars och embetsverks sessioner och handlingar; enligt 13 §,åligger honom att, när han så nödigt finner, genom resor i landsorterna förskaffa sig upplysningar om lagskipningens tillstånd; eldigt 9 § kan han vinna sådana genom de klagomål öfver domares åtgärder, som till honom inlemnas, och enligt 17 § likaledes genom besök i fängelserna4). Finner han nu härvid, att olika eiler oriktiga tillämpningar af lagarne förekomma, antingen i följd af deras otydlighet, 'eller domares skiljaktiga begrepp orri deras ändamål, bör han, enligt 15 §, i sin berättelse till Rikets Ständer yrka en till enhet och sammanhang i lagskipningen ledande förklaring af sådana lagar, och uppgifva förslag till deras förbättring. Finner han något mot lag stridande rättegångsbruk vara gängse, bör han, enligt 16 §, i sin berättelse anmärka det oriktiga deri5). Hafva domare eller andra embetsmän befunnits hafva handlat af egennytta och väld, eller med försumlighet, och de derför af Justitiä-Ombudsmannen blifvit ställda under åtal, eller af sina rätta domare sakfäilda, så kan ock det blifva föremål löshet; men man skulle försöka att upptaga, hvad jag derpå svarat i 1851 års berättelse; och härom hade Talaren kanhända icke bordt vara okunnig, då denna berättelse var en bland dem, som just nu undergått Lagutskottets granskning. 2) Att sådant skulle vara meningen, kan icke utan oförrätt mot mig sättas i fråga, så framt man känner, hvad Jag om Opinionsnämnden yttrat i 1849 års berättelse. Jag tror således, att denna berättelses innehåll varit Talaren obekant.
Med anledning af flicksliolekomit6ris betankande anordnade föreningen för ' Gift Kvinnas Eganderiit t " e tt diskussionsmöte i Hôtcl Continentals stora sal, der iimnet flickors u, ". ?- fostran behandlades. Det mycket talrikt besökta mötet inleddes sf lektor Linder. Götebo ?-gs Kwinnoföreni~egs nu utgifna ffrsber~ttelse för nov. 1886 - dec. 1887 meddelar att föreningens verksamhetsgrenar under Aret utgjorts af 1) Diskussionssammantriiden, 9) Ltinebibliotekct, 3) Lgsesamkvarnen för unga flickor; 4) Arbetsbyrdn; 3) Serveringastiillet " Föreningen; ' 6) Skollofskolonierna; 7) Barnbespisningen; Sj Kvinnornas s,i3fhjälpskassa; 3) ' Myrorna "; * 10) Kvinliga gymnastilisiillskapet. Lanebiblioteket omfattade vid 1887 iirs slut 400 verk, de flesta alster af den nyare literaturen. 9 Förening för tillvaratagande af sadant affall? som eljest icke p: &amp; gar komma till nytta. Idun Stockholm. Gcrnandts N:r 44 (254) Prenumerationspris pr ä r: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr. 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. Byrå: Klara 7. Prenumer. sker i landsorten ä postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Redaktör och FRITHIOF Träffas &amp; byrån kl. 12 — 1. A l l m. Telef. Elise illJXm några dagar — » J l w den första november — firar Dramatiska teatern sitt fyllda femtionde år. Det är ett osökt tillfälle, som nu erbjuder sig för oss, att i vårt porträttgalleri införa bilden af den konstnärinna, som under det förflutna balfseklet utgjort bufvudstadens dramatiska sceners främsta prydnad. Det är nu fyra år, sedan fru Hwasser lämnade den kungliga scenen, där hon då varit anställd i mera än fyrtio år.