Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då man vet, att kärleken, ehuru vid den åldern lifligast, dock är blindast. tror jag att det är bäst, att vid sådant förhållande föräldrarne med sin erfarenhet och omtanka få leda henne i det längsta. Frih. Alströmer, Jonas: Jag vill icke inlåta mig i något yttrande öfver Friherre Creutz’ motion, hvilken jag anser nära nog så galen, att jag önskade, det den aldrig blifvit väckt. Men då jag har ordet, anhåller jag hos den värde motionären, att han ville litet bättre läsa sin bibel, så att han icke må framkomma med ett sådant påstående, som att hans motion står i sammanhang med densamma. Jag vill blott anföra tvenne omständigheter, i hvilka det ifrågav:de förslaget står i strid med bibelns ord. Frih. Creutz säger nemi. å ena sidan, att det icke är möjligt, att ur -f:de budordet härleda en faders giftomannarätt öfver sin dotter, ty lydnaden emot föräldrar kan hos en menniska icke sträcka sig utöfver barnaåldern, hvilken hos qvinnan uphör, då hon är »manvuxen». Nu står det likväl skrifvet: »Lyd din fader, som dig föd t häfver, och förakta icke din moder, om hon också gammal varder» Har då fadren uphört att hafva födt sin dotter, derföre att hon är manväxt, eller modren, derföre att hon blifvit gammal? Jag frågar blott: Uphör verkligen detta förhållande, då har Frih. Creutz rätt. Vidare, i fäll Apostelen Pauli ord få anses ega någon betydelse i denna fråga, kunna, utom andra ställen i Bibeln, 36, 37 o. H. I. 15 226 Oen 19 November f. m. 38 v. af första episteln till Corinthierna bevisa Frih. Creutz, att han har uppenbart orätt. Paulus säger nemi.: »Men om någon låter sig tycka, att det icke viii skickar sig med hans jungfru, sedan hon väl manväxt är, och det vill icke annars vara, så gore som han vill, han syndar intet; han late henne gifta sig.
Bibehålles åter förbudet emot klädens införsel, då blir förhållandet annorlunda; och under sådan förutsättning, föreslår jag en tullafgift af i sk. på den grofva eller corn - 478 Den 3o October e. m. missullen och 4 s^- P°> den fina och finare. Att göra någon skillnad emellan rnedelfin och den aldrafinaste ullen, skulle under närvarande förhållanden endast leda till en onödig omgång; och kanske ej inbringa till Staten mer än någre få Riksdaler om året. Uppå derefter gjord framställning, blef Utskottets förslag till lull å ull af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Cederschjöld: Jag reserverar mig emot beslutet, på de grunder jag tillförene anfört. Angående speciella Tullbestämmelser i Taxan för särskilta slag af Trädvaror, nemligen: för Bjelkar, platta , af 11 tums bredd, 5 tums tjocklekj 5 h 8 alnars längd, per stycke 2: 6. (,utgörande hälften af tullen för bjelkar om 8 tums fyrkant, till och med i5 alnars läng £) — B j elkar, platta, af g tums bredd och 5 tums tjocklek, per stycke 1: 6. (fika tull, som för spar rar, längre eller kortare af y tums fyrkantig — Bjelkar, platta, af i3 tums bredd, g tums tjocklek, 5 ci 8 alnars längd, per stycke 3: 6. ('lika med hälften af Taxans stad - Den 3o October e. m. 479 gande för bjelka/' om 11 tums fyrkant till och med i5 alnars längd.) för B räder, af högst tums tjocklek och y alnars längd, per tolft 2: 6. ( endast half tull mot hvad Taxan för enkla bräder af samma längd utsätter — Bräder, af 1 tums tjocklek och y alnars längd, med högst y tums bredd, per tolft 2: 6. (hälften af den tull, som för bräder af samma längd erlägges f Friherre Åkerhjelm: Jag anhåller, att få göra en anmärkning vid de 5 trädvarudimensionerne.
Jag minnes, i anledn. häraf, huruledes ett embetsverk ingick till Konungen med anhållan om påminnelse till ett annat verk derom, att det måtte handlägga ungefärligen en dylik balance, sorn denna ; följden blef, att det sednare embetsverket inkom till Konungen med ett svar, deruti tydligen ådagalades, att det förra i sin framställning alldeles misstagit sig, så att påminnelsen återföll på den påminnande. 11. o. Ad. afslog 69 §. 70 §. Bifölls. 71 §• Hr Printzenskjöld: Under åberopande af de skäl, som jan anfört vid § 69, tager jag mig friheten anhålla, att äfven R. o. Ad. afslog 68 §. 09 §• della Den 27 Novemlier e. m. 313 della förslag malte afslås. Efter hvad jag har mig med visshet bekant, äro redan lagliga åtgärder vidtagne emot den omförmälda personen, och hvad angar frågan om ausvarstalans anställande mot vederb. tjensteman inom Fångvårdsstyrelsen, så torde del vara ett ämne, hvarmed Sländerne ieke hafva att sig befatta. Sådant beror på rättegång mot sjelfva uppbördsmannen och på de tillgångar, hvarmed han må kunna balancen gälda, och det kan derföre ej på förhand sägas, huruvida åtal mot dennes controllant eller Fångstvreisen kan äga rum eller icke. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan ej undgå fä sta R. o. Ad:s uppmärksamhet på det betänkliga förhållande, som i denna § omnämnes, att en tjensteman under mänga år kunnat uraktlåta alt afgifva den redogörelse honom åligger och likväl fortfara i ulöfningen af sin befattning. Det synes af betänk. alt så lärer passerat under 6 å 7
Jordägares farhåga i det fallet är således grundad — men hvar finna orsaken alt Landtmälarne ej så skyndsamt som det möjligt vore, handlägga och afsluta ett påbörjadt laga skifte? jag för min del är öfvertygad det förnämsta skälet dertill får sökas i nu stadgade be - Si Den 22 December e. m. lalningssätt till Landtmätaren vid laga skiften, som stadgar det Landtmätaren, vid skiftets afslutande af jordegarne skall upbära betalningen för sitt arbete, men högst sällan erhåller han då mera än en del deraf, utan nödgas låta delågarne få vänta med liqvidens erläggande och sedan nöja sig med att i smärre summor erhålla afbetalningar, så att ibland flere år kan förflyta innan han erhåller full liqvid. K. M.-s Nåd. Taxa för Laudtmäteri-arfvoden af år 1834 stadgar visserligen i 23 § ”Tredskas jordägare att Landtmäteriarfvode betala, njute Landtmätaren hos vår Deflude skyndsam handräckning till dess utbekommande.” Men huru ogerna vidlager ej Landtmätaren denna utväg, han har ej någon lön af Staten utan skall lefva helt och hållet af inkomsterne för de förrättningar, som jordägare, i följd af det förtroende de för honom hysa, anmoda honom verkställa, — skulle derföre Landtmätaren vidtaga förutnämnde strängare åtgärd för utbekommande af sitt arfvode, riskerar han, det jordegarne ej begära honom till några förrättningar, och i följd deraf, alt ej erhålla några inkomster att lefva utaf. Deremot stadgar äfven förut åberopade 1834 års taxa, det Landtmätaren för hvarje år äger upbära jj:delar af arfvodet för det under året vid en förrättning verkställde arbete.
Desse kunna väl ej sjelfva personligen vårda sina angelägenheter, men de kunna dertill förordna andra, de kunna sjelfva anmälasig för erhållande af för myndare, hvilket andra, t. ex. vanvettige, ej kunna, och det är först sedan sig visat att fästningsfånge ej vidtagit någon åtgärd för vårdandet af sitt gods, som förmyndare för honom kan begäras. Föreställande mig emellertid ätt praxis lättast skall lösa frågan, anhåller jag om afslag å Betänkandet. Hr Nordenfelt, Enar-: För min del kan jag ej, i likhet med den föreg:de värde talaren, anse, att denna fråga, som har afseende på en persons hela välfärd och framtid, lättast kan genom praxis lösas. Jag tror, att det är Statens skyldighet, att, då den försatt en person ur tillfälle att kunna sköta sina angelägenheter, äfven tillse, att dessa blifva på ett eller annat sätt skötta. Att Utsk:t ej har gått in på hvad motionären i detta syfte begärt eller att, K. M:t måtte förordna en Lagkomité, som skulle åläggas att till nästa Riksdag inkomma med förslag tili afhjelpande af detta förhållande, gillar jag fullkomligt, enär redan i vår lag finnes bestämdt, att uden för vanvett, slöseri eller andra orsaker ej kan vårda gods sitt, varder under förmyndare ståhl.» Men, som i detta lagstadgande ej finnes föreskrifvet, hvilken det åligger att om förordnandet göra anmälan, sä anser jag Utslet på riktigt siitt gått till väga, då det hänskjutit ärendet till K. M;t.s pröfning, i sä måtto, att K. M. skulle i nåder bestämma hvilken kommunalmyndighet K. M. för updraget lämpligast funne. Jag anhåller om bifall till Utsk;s hemställan. Hr Adelborg, Anders Otto: Till hvad den föreg:de värde talaren anfört, ber jag endast att få lägga några ord. Att vår nu gällande lag i förev:de fall företer en bristfällighet, derom är jag förvissad, ty annars hade den värde motionären aldrig framkommit med sitt förslag.
Hall måtte vara en mäkta lärd man, ty så mycket papper kan väl aldrig behöfvas, bara för att han skall få sin solklara rätt. Det är något till lärda saker i de där papperen. Tänk på det Hallska muséet! – Tror syster, att blommorna kunna trifvas i den förfärliga tobaksröken därinne? – Det blir väl smått med det. Men det få vi tåla oss med. Den stackars herrn har numera ej så många förströelser och har väl så vant sig vid tobaksrökningen, att man inte kan ha hjärta att bedja honom upphöra därmed, hvarken för vår eller blommornas skull. Man vänjer sig väl därvid hvad det lider. Herre Gud, att han därinne är rike Hallen! Vid måltiderna visade sig John ibland språksam, men oftast satt han tyst och lät de båda systrarna tala med sig om Götheborg. De berättade för honom allt hvad folk brukade prata om det Hallska huset och dess rikedomar, och John måste småle åt deras försäkran, att hvarje barn i Götheborg visste, att gångarne på Gunnebo voro täckta med idel guldsand, och att man eldade i kakelugnarne med kanelbark. – Nej, detta är icke sant, men däremot är Gunnebo mycket vackrare än mina hyggliga vänner någonsin hört berättas. Nu är det förfallet och nu står det öde, ty min mor dog i år, fast jag ej går sorgklädd efter henne, jag skall göra det, när jag får min rätt af Högsta Domstolen. Och då, när jag blir rik igen, skall jag reparera Gunnebo och låta det bli sådant, som det var under min salige faders tid och under Och John beskref trädgården och parken och utsikten från kullarne och blicken mot horisonten med de blånande bergen. Hans båda värdinnor sutto med öppen mun och slukade hvarje hans ord. – Och när herr Hall får sin rätt, hvad gör herr Hall då? – Då skall jag hvila ut på mitt Gunnebo. – Mol allena? frågade jungfru Inga sakta. – Nej, jag skall laga att jag får min dotter till mig. Hon är femton år nu, och jag har hört sägas, att hon är mycket vacker. När jag får min rätt och blir rik igen, skall jag uppsöka henne och säga henne – Herr Hall skall inte tänka på något sorgligt.
Inbjudningar till Med-Stånden från Ridderskapet och Adeln: — att förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslut om tillsättande af ett särskildt Utskott, bestående af fyra ledamöter från hvarje Stånd, för att handlägga Kongl. Majis Nådiga Propositioner, dels angående förändring i grunderna för Beväringsinrättningen samt om bildande af en Landstorm, dels ock angående grunderna för Infanteriets och Kavalleriets organisation, om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked samt om Arméens vapenöfningar och Under-officersbildningen: I. 177, A. 178. — att förena sig i Ridderskapets och Adelns beslut i afseende å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22 Litt. A., i anledning af väckt motion om tackjerns-tiondes upphörande inom bergslag: II. 215, 325, A. 553. Inbjudningar till Med-Stånden från Ridderskapet och Adeln: — att biträda Ridderskapets och Adelns beslut i afseende å Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets hemställan i sista punkten af Betänkandet N:o 36, i anledning af väckta motioner rörande ej mindre Norrmäns och Danskars, än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken:
Diskonter som emot hvart och ett annat Bolag, står det också hvarje Fordringsägare öppet att i laglig ordning utsöka sin betalning; så att det beror på Fordringsegarnes godtfinnande att genom krafs anställande förr eller sednare bringa desse Diskonter uti ett ordentligt Konkurstillstånd. Inträder åter ett sådant tillstånd, kunna följderna häraf ganska lätt inses och beräknas Diskontpapperen, hvilka för en betydlig del ingått uti kringlöpande penningestocken, skulle ifrån samma stund icke vidare kunna göra någon tjenst såsom bytesmedel utan endast blifva ett föremål, för Spekulationer och Agiotering; Och en sådan hastig förminskning af Rörelse-Kapitalet skulle på Näringarne åstadkomma en menlig inflytelse. Icke blott den klass af Fordringsegare, som i brist af andre penningetillgångar nödgades till ytterligt vanvärde bortsälja sine Fordringar, skul-’ le härigenom försättas i det kännbaraste lidande, utan äfven de öfrigp Borgenärerne, hvilka kunde afvakta en ordentlig utredning af Diskont-Mas* sorne, skulle se sine förluster ytterligare ökade genom en på tiden utdragen Diqvid. Diskon - Unde fti ani ga Skrifvelter ternes Gäldenärer skulle komma att underkastas den stränga, ehuru lagliga, behandling, som, vid fordringars indrifvande för en Konkurs-Massas räkning, alltid blir oundviklig,1 meli hvarigenom ganska inånga Låntagare i Diskonterne skulle ifran välstånd och trefnad försattas i fattigdom och uselhet. Om derför i Statens Inträde skulle kunna göras verkande till det ändamål, sorn åsyftas, är oundgängligen nödvändigt, att den utredning af Filial-Diskonterne, som Staten sig åtager, blir alldeles oberoende al Diskont-Boigenärernes profning och godtfinnande. Ehuru motbjudande det visserligen för Riksens Ständer varit att eris väcka fråga, det Allmänna Lagen, under hvars helgd Eersonliga och Egendoms-säkerheten är stahl, för något visst tillfälle skulle förändras, anse Riksens Ständer likväl såsom första vilkoret för Statens befattning med
I detta ämne hafva motioner blifvit väckta dels hos Ridderskapet och Adeln af Friherre Hermelin, C. A. (motion N:o 36), som hemställt, att Rikets Ständer måtte anvisa ett anslag af 50,000 R:dr att ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för att användas till ersättning åt egare af de djur, hvilka på vederbörande auktoriteters befallning blifvit nedslagtade till förekommande af boskapspestens spridande inom landet, och dels hos Preste-Ståndet at Kyrkoherden Wennerström (motion N:o 78) samt inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfulltnägtigen L. M. Carlsson från Stockholms län (motion N-.o 134), hvilka i enahanda syftning, som förstnämnde motionär, föreslagit anvisande af ett statsanslag å 100,000 Ralr, hvilket Kyrkoherden Wennerström ansett böra såsom förslagsanslag uppföras. Såsom stöd för dessa framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen anfört, hurusom i Ryssland redan under flera år rasat en kreaturspest, som jemväl visat sig i andra länder, såsom i Holland, England och Skottland, i hvilka tvänne sistnämnda länder sjukdomen anställt stora förödelser, synnerligast ibland hornboskapen. Tusentals kreatur hade dels dukat under för sjukdomen, dels, då man ännu icke lyckats upptäcka något säkert botemedel, blifvit nedslagtade, på det att den ytterst smittosamma sjukdomen ej vidare skulle spridas. Då Sverige är beläget emellan det Ryska riket och Storbritannien, kunde med skål befaras, att sjukdomen lätt kunde i vårt land inkomma vare sig genom de djur, som ifrån England införas, eller genom de kreatur, som ifrån Finland afyttras till icke obetydligt antal i hufvudstaden och till jordbrukarne i dess grannskap. Infunne sig boskapspesten i Sverige, så saknades annan utväg för dess hämmande, än att samtliga kreatur Bih. till JR. St.
Prot. 1862 &. 1860. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 10 Häft. 2 10 Stats-lJtshottets Memorial M 200. äfvensom de obligationer, hvilka hädanefter varda af detta verk ulgifna, böra, så till kapital som upplupna räntor, enligt desammas ordalydelse infrias. § 3 1 afseende på de genom Riksgälds—kontoret, under den 30 Juni i 835, utgifna fonderade stats-obligationer för de medel, som, till följd af Rikets Ständers vid 1853 och 1854 års riksdag fattade beslut, blifvit upplånta [or jernväg sanläggningars bekostande eller understödjande, komma nedanstående, vid nämnde riksdag meddelade och af Kongl. Majit, enligt Dess nådiga Kungörelse den 3 Februari samma år, gillade och fastställda föreskrifter att fortfarande tjena till efterrättelse: l:o. Dessa obligationer, hvilka å innehafva/ ens sida icke är o tippsägbara, må af Riksgälds-kontoret uppsägas till inlösen efter Sex månaders förlopp, såvida icke Fullmäktige vid utgifningen af de obligationer, för hvilka Riksgälds-kontoret mottagit bela det förskrifna kapitalbeloppet, afstått från uppsägningsrättens begagnande under en tid af Tio år. Obligationernas uppsägning sker medelst derom i rikets officiela tidning införd kungörelse. Den till dels Fyra, dels Tre och en half procent årligen bestämda räntan för de i dessa obligationer förskrifna lånesummor tillhandahålles ovilkorligen obligations-innehafvaren hvarje halft år, emot återställande af den å samma ränta utfärdade kupon. Hvarje obligation skall, intilldess den varder inlöst, hvart tionde år förses med nya halfårs-räntekuponer för en liderymd af Tio år. 3:o. Till ränteliqvider för omförmälda obligationer och kapitalets amortering hafva Rikets Ständer anvisat ett, i öfverensstämmelse med Regeringsformens 66 § utgående, årligt anslag, svarande mot
Frågan om förändring af mynt-enheten måste således, som saken nu står, förfalla, hvarföre jag hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhåller om propos. på afslag af den föreslagna voter:s-propos. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är förekommen af de bägge sista talarne och afstår således från någon annan anmärkn. än den, alt som frågan lagligen förfallit, så är omröstningen olaglig. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då, på sätt flere talare framställt, frågan om myntoch räkne-enhetens bestämmande till enahanda värde redan förfallit, R. o. Ad. torde finna den af Utsk. i denna fråga gjorde inbjudning ej kunna föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades Ja; hvarefter jemväl den i sammanhang härmed föreslagna vo!er:s-propos. af R. o. Ad. afslogs. 3:dje punkten, ang:de ifrågaslälld förklaring öfver hvad med benämningen Riksdaler utan tillägg skall förstås; och 4:de punkten, ang:de räkne-enhetens fördelning. Lades till handlingarne. Gr. Lagerbjelke: Utsk. har här inbjudit R. o. Ad. alt frångå sitt förra gången fattade beslut, hvilket likväl blifvit af R. o. Ad. fattadt efter mogen och grundlig pröfning. Jag hemställer derföre, att R. o. Ad. måtte detsamma vidblifva, och, med afslag af den gjorda inbjudningen, antaga den framställda voter:s-propos. y R. o. Ad. fann för godt, att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, afslå Utsk:s inbjudning, samt godkänna den föreslagna voler:s-propos:n. Den 27 September e. m. 365 6:le punkten. ang:de utmyntning af \-öreslycken. Frih. Tersmeden: Till en början får jag taga mig friheten upmana R. o. Ad., alt antaga den af Utsk. gjorda inbjudningen i denna fråga.
Utskottet icke kunnat afgifwa ett dylikt förslag förr än Riksens Ständer fastställt wilkoren för Brännwins-tiliwerkning, m. in. tillförsäg sig Prest-Ständer ö andra sidan att Utskottet nu, sedan berörde fräsa af R.ks, Ständen bliswit i det hufwudsokligaste afgjord icke lärer underlåta, att med möjligaste skyndsamhet, nämde Strafflag förestå. vt supra. klx krotocoilo, vAlmHUlSt ,628 Den rz Julli. Utdrag afprotscollet, hället H-S HSgwZrd. l)r^ Ständer wid Urtima Riksdagen i Orebro den i; Julik rzl2. SD. ^'cats-Ucstottets förnyade Betänkande rörande ersättning af kostnaden till Capottcr för Extra Noterings Manskapet, föredrogs a nyo och biföllS. Ut 8Uprs. Lx krotocollo, U. /Almguist. Utdrag af prstscollet, hället hss -;ZgwZkd. Prest-Ständet wid Urtima Riksdagen Z Orebro den iz Julli 1812. S. D. ^ftex fulländad granstning af Allmänna Beswärsoch Ecsnomi, Utskottets förnyade Betänkande, angående wilkoren för tillwerkningen af Bränvin har Prest-Stänbet för fin del bestutil, alt antaqa berörde rättelser, nemligen: i:o Uti » momentet borde orden: i Städer se!) — utgå. 2:0 För minnande af mera tydlighet böra §.:de och 5-te momenten uti UlstottelS förslag salunda redigeras, nemligen: ' Ägare eller Brukare as Hemman eller Hemruansdelar a landet under och till och med eva R-drs wärde, fä begagna erbinPanner:d 20 > Kannor. 75"> R drs 2;/ , nos zoi maximum 2,0 c, Zs till ^c> z 002 — . 40!
Militärdito 201: — Balans till år 1860: Skuld Summa Credit. Balans från år 1858: Skuld Utgifter: Löner och arfvoden 3,840: — Krigsarkivet 4,922: 61. Balans till år 1860: Samma 41,762: 54. - 85 — Elektriska Telegraf-verket. Dess räkenskaper, hvilkas granskning i Kongl. Kammar-rätten ännu icke blifvit afslutad, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: l:o Anläggningsmedel. Debet. Balans från år 1858: Credit. Utgifter: För telegrafledning mellan Umeå och Rathan 1,215: 73. » telegrafstolpars omsättning och inpregnering 73,886: 28. » telegrafledning mellan Gottland och fasta landet 186,728: 42. » fullbordande af Dalarö telegrafbyggnad 1,680: 22. » materialier •_ 5,622: 29. 269,132: 94. Balans till år 1860: Debet. Uppbörd: Sveriges andel i nettobehållningen af korrespondensen å den Sverige och Danmark gemensamt tillhöriga Öresunds telegrafledning 38,559: 94. Af ägaren till Åtvidabergs kopparverk, på grund af Kongl, brefvet den 3 December 1858, levereradt bidrag till telegrafstationens underhållande derstädes 600: — - Grosshandels-societetens i Stockholm bidrag, jemlikt Kongl, brefvet den 8 April 1859 500: — Hyresbidrag af Köping—-Hults jernvägsbolag för sta tionslokalen i Örebro 200: Balans till år 1860: Credit. Balans från år 1858: Utgifter: Reseoch traktamentskostnader 9,652: 19. Telegraflednii.garnes tillsyn och underhåll 30,377: 6. Yed och lyshållning 16,547: 85. Inventariers inköp och underhåll m. 54,411: 57.
Läkler, huggne eller täljde 1 tolft 50 Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 turn midtpå .. 1 stycke 20 Anm. Sparrar af furu och gran kunna utföras bade liksidiga och platta. Dimensionen af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras total-omfang midtpå, så att t. ex. en Sparre, som på två motsatta sidor iunehåller 10 tums tjocklek och på de öfriga endast 6 tums, kommer att vid tullklareringen behandlas lika med eu, hvars, alla fyra sidor tvärtbfver innehålla hvardera 8 tura. Arträd eller ämnen till åror •1 pär 15 Alla andra varor än de i denna Tarif upptagne Fria. Tarif Förstäf) tilt Tull-tnxa. 49 Tar if för MirvtliS-apitiayrl ocft Tramilo-afyiflen. tfinimi-qvantitet Qvantitet för Transito-afgift. för Kredit* upplaget. Transito-afgiftens beräkning. Riksmynt. 15 centner Anis 1 centner R:dr. öre. 15 150 kannor lini ur in: Cochenille 1 skålp. Indigo ... 1 skålp. 5 i centner Garn, bomulls-: ofärgad t I centner _ 80 1} centner färgadt, Turkiskt rödt St. Brot. Minimi-qvantitet (Qvantitet för Transito-afgift. för KreditTransito-afgit— upplaget. tens beräkning. Riksmynt. 20 centner Gryn, utom af spanmul 1 centner. R:dr öre. Mascovad, eller brunt och gult, ordinärt Terresoch Tetessamt hvitt Pudersocker 1 centner 15 12 centner Krossadt Lumpoch Havanna-Terres1 centner — 25 \\ centner Thé 1 centner 2 — 12 centner Tobak: