Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito dito, 20,666 R:dr 32 sk., för bestyckning af strandverket Gustafsborg vid Carlstens fästning (Slutbetaldes i April och Augusti 1857.) » 1854 års anslag, 66,666 R:dr 32 sk., för nya gevärs anskaffning (Utbetaldes i Februari 1855.) 1854 års anslag för anskaffning af fänghålstappar jemte verktyg för slagkruts-antänd ning (Utbetaldes i Januari 1856 samt för 1855 och 1856 i April sistnämnde år.) 1854—1856 .årens anslag, 3,333 R:dr 16 sk. årligen för anskaffning af slagkrutshufvar 1854 års anslag för anskaffning af nya pistoler Transport: (Utbetaldes äfvensom för 1855 och 1856 i September 1856.) 1854 års dito för dito af en fältbrygge-utred ning , (Utbetaldes, likasom enahanda belopp för är 1855, i Februari sistnämnda år samt för år 1856 i Januari sistnämnde år.) Af 1856 års anslag, 238,666 R:dr 32 sk., för dito af erforderligt antal beklädnadsoch utredningspersedlar åt beväringsmanskapet 1855 och 1856 arens dito, 27,333 R:dr 16 sk. årligen, för underhållande af beväringsmanskapets omförmälda persedlar (Utbetaldes i April och Augusti 1857.) 1854 års anslag lör återstående iständsättning af Kongl. Flottan tillhöriga fartyg, jemte ctablissementerna (Utbetaldes i Februari 1855.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 87 redan 1805 vunnit en tillökning som påkallade vidgadt utrymme, och sådant erhölls för tillfället genom ombyggnad af den stora bibliothekssalens öfversta afdelning. Sedermera, då till följd dels af det tid efter annan förhöjda statsanslaget till bokinköp, dels af de inhemska tryck-alstrens mångdubblade tillväxt, och dels af betydliga gåfvor till bibliotheket, dess förråder fått ett allt större omfång, och derigenom nödvändigheten att bereda dem ytterligare utrymme gjort sig allt mera gällande, har man för sådant ändamål småningom nödgats tillgripa utvägar, hvilka icke blott såsom oundvikligen stridande mot byggnadens och inredningens plan betagit lokalen dess ursprungligen så prydliga utseende, utan äfven genom inskränkning af det behöfliga ljuset och gångrummet, med flera olägenheter, försvårat samlingarnes tillgänglighet och vård samt gjort deras strängt vetenskapliga anordning omöjlig. Sådana nödfallsåtgärder hafva varit: att anbringa midtelhyllor längst efter de tre smala gallerierna; att tvärs öfver den stora salen uppsätta höga golfhyllor, hvilka dock snart, i anledning af väckt farhåga för hvalfvens bestånd under denna opåräknade tyngd, måst borttagas och utbytas mot lägre skåp; att i fönsternischer, mellan dubbeldörrar, i förstuga och magasiner samt eljest på högst otjenliga platser inrätta hyllor eller skåp; att, der andra utvägar icke funnits, uppställa böckerna i dubbla rader, sammanlägga dem hoptals på golf, utsprång, taklister m. m., eller ock förvara dem i kistor och packlårar. Olämpligheten af ifrågavarande lokal föranledde Eders Kongl. Maj:t att, då fråga uppstod om planen för den beslutade National-Museibyggnadens utförande, inbegripa Kongl. Biblotheket ibland de samlingar som voro afsedda att inrymmas i denna byggnad.
Utskottet får alltså afgifva det yttrande, att Utskottet anser omförmälde anmärkning ej böra till ändring af denna § föranleda. Kongl. Förordningen den a* October 1818- I sammanhang med de förslag till ändringar i ConcursLagen , som i Rikets Ständers oftaberörde Skrifvelse blifvit framställde, hade Rikets Ständer fästat uppmärksamhet dervid, att det i nu gällandeformulaireför borgenärs-eden upptagne bestyrkande, att gäldenär j ätttillg o donjut a beoillningsaf drag ä räntan, icke är lämpligt i afseende pä fordringar, för hvilka ränta hvarken blif vit förskrifven, räknad eller fordrad. Då likväl enda möjliga utvägen att vinna tillförlitlig visshet derom, att gäldenär verkligen, i de fall Författningarne bestämma, fått tillgodonjuta detta afdrag, vore, att borgenär 54 LagUtskottets Betänkande N:a 62. siri uppgift derom edeligen bekräftar, helst erfarenheten visat, huruledes gälderiärer, för att få behålla lån, ofta qvuterat bevillningsafdraget, utan att detsamma i sjelfva verket deni tillgodokorrimit, funno väl ltikets Ständer denna edsförpligtelse bora uti formulairet bibehållas, men ansågo sig dock böra föreslå,’ att genom allmän författning stadgas mätte , att borgenär, som icke vill eller kan fullgöra ifrågavarande edsförpligtelse, md ega att, vid borgenärs.edens afläggande, densamma utesluta ; under påf öljd likväl, att, derest den anmälda fordran är af den beskaffenhet, att bevillningsafdrag d räntan bordt gäldenär tillgodokonnna , detsamma ehvad det af gäldenär är qvitteradt eller icke, ovilkorligen skall för hela den tid det borde ega rum, gäldenären eller concursmassan, vid slutliga utdelningen af de bevakade och fastställda fordringarne, godt± göras.
Jag yrkar afslag å morn., samt att afbetalningarna å fastighetslån, uppgående till 200,000 r:dr, årligen må anslås till cassacreditiv för hypotheksföreningar. Hr Skogman, Carl Da v.: Äfven jag anhåller att få instämma i de yttranden, flera talare nu afgifvit. Gr. Cronhjelm: Jag delar i detta ämne öfvertygelse med föregående talare och tror det vara olämpligt för Banken att drifva en lånerörelse på jord. Jag yrkar altså afslag å mom. samt hoppas, att R. o. Ad. icke låta afskräcka sig derifrån genom de öfriga Ståndens beslut. Hr Tham: Ehuru utan allt hopp att kunna verka emot de talare, som principenligt behandlat frågan, och fastän jag ingalunda bestlider grundsatsen, ber jag likväl att få uttala min öfvertygelse, som är den, att fastighetsutlaningen icke bör upphöra, förrän hypotheksföreningar hunnit bilda sig. I annat fall skulle alla jordägare lida, som genom föregående motsatta beslut blifvit inlockade till lån. Förrän något surrogat för dessa blifvit upprättadt, kan jag icke tillstyrka den närvar, fastighets-lånerörelsens afskaffande. Mycket återstår ännu, innan hypotheksföreningar kunna komma till stånd, och deribland först och främst de tysta förmånsrätternas afskalfande. Skulle likväl R. o. Ad. nu vilja besluta ett ovilkorligt afslag å detta morn., skall jag reservera mig deremot, såsom ett skadligt beslut. Frih. Ehrenborgh: Då jag sist yttrade mig, gaf jag min åsigt tillkänna endast i egenskap af reservation; jag hyste då intet hopp, att så mångå skulle dela min mening. Då jag likväl halt tillfredsställelsen öfvertyga mig, att de flesta synas tänka lika med mig i denna Iraga, anhaller jag nu, att R. o. Ad. må fatta beslut i öfverensstämmelse dermed. Jag har under discussionen öfver detta betänk, aldrig upphört att göra Utsk. rättvisa för den medelväg, det velat gå.
Cederström samt hvar och en, som intresserar sig för fängelsernas förbättrande, såsom ett medel till brottslighetens hämmande, att å stället taga kännedom om verkliga förhållandet. Beträffande slutligen Frih. Cederström? yttrande om de olika systemer, som vid särskilda utländska corrcct.inräftningar följas, så vill det af detta yttrande synas, som hade Hr Frih:n ej tagit riklig kännedom om hvad som utgjorde föremålet för min motion. Den innehåller nemi. ej förslag till Den 33 Februari e. m. förbättring nf correct.inrättn:na, utan af läns-, häradsoch stads-fängelser na. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Jag erkänner den välmening, som finnes i Hr Cederschjöld? motion, och att man bör vara betänkt på medel till förbättrande af våra länsoch andra fängelser; men jag tror ej den utväg han föreslagit lill medlens erhållande vara den rälta. Jag tror, att det beskattningssätt han föreslagit ej ar riktigt, nemi. alt man skulle betala skatt för att begagna något, som inom Riket finnes och är tillåtet till bruk. Ända lill 1823 års riksdag följdes ett sådant systeme; man betalte för alt dricka vin och the, samt nyttja sidentyger; men detta afskaffades, och jag tror ej alt Bevilln.Ulsk. lär söka förmå Ständerna att åter beträda den banan. Jag ser ej något rätt deruti, att man skall betala för begagnandet af något, som får införas eller som finnes i Riket. Hr Cederschjöld föreslår, att den, som ej vill afsäga sig bruket af vissa varor, skall betala en viss afgift. Om man vill skaffa sig medlen genom förbrukningsafgift, matte det vara rättare att lagga afgiften på varan, hvarigenom skatten drabbar jemnare; ty icke är det rätt att bestämma, alt den, som en eller annan gång kommer att begagna sig af en vara, skall betala samma skatt som den, hvilken begagnar sig deraf dagligen och många gångor om dagen.
I afseende på förmedling af räntan för hemman af ifrågavarande beskaffenhet har Kongl. Maj:t bifallit Rikets Ständers derom gjorde hemställan; men beträffande sökt förmedling i Kronotionde!!, äfvensom jemkning i väghållningsskyldigheten för sådane hemman, har Kongl. Maj:t ansett, att dermed bör, på sätt för förmedlade hemman i allmänhet stadgadt är, förhållas; Om hvilket Kongl. Maj:ts beslut vederbörande genom Nådigt Bref den 20 Januari 1837 till efterrättelse undfått del. 41.0 Rättighet att utan föregången Syn få anlägga Husbehofs-Mjölqvarnar å Skatteoch Kronojord. Under den 14 Juli 1839 har Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets Ständers anhållan, härom utfärdat Nådig Kungörelse. 42:0 Granskning af Fång-Styrelsens Redogörelse för år 1831. Genom Nådigt Bref den 24 Januari 1835 har Fångstyrelsen blifvit anbefalld draga försorg om verkställighet af hvad Rikets Ständer i förevarande ämne begärt och hemställt. 43:o Väckt fråga om handtlangningsunderstöd för Nybyggare i Norra orterne. Genom Nådigt Bref den 19 Mars i836 har Kongl. Maj:t Rikets Ständers härutinnan gjorde hemställan i så måtto bifallit, att Kongl. Majit förklarat, det kostnaden till handtlangning vid afmätning af nybyggen, som upplåtas vid afvittringar, utan att det sker i följd af optionsrätt, eller af sådane, som redan äro upplåtne men oafvittrade, och som ej i skatt ingått, och således äfven dem som njuta förlängning i frihetsåren, skall af Kronan allena bestridas. 44:o Revision af Öfver-Intendents Embetets Räkenskaper för 1831. Bil. till R. St. Jlist, Ombudsm. Emb.
Sedan under de sistförflutne åren Nockeby bro, särdeles vestra delen deraf, befunnits vara så bristfällig, att Kongl. Maj:t ansett sig föranlåten, genom nådigt blef den 15 Maj 1852, anbefalla Styrelsen för allmänna vägoch vatten-byggnader, att tills vidare låta frenne gånger om året, under våren, sommaren och hösten, å berörde bro anställa besigtning och förhållandet med samma bro derefter till Kongl. Majit inberätta, samt derjemte anbefallt förbemälde styrelse att, under innevarande år, med iakttagande af största möjliga hushållning, ombesörja nödiga reparationer för Nockeby brons hållande i farbart skick, har, i följd häraf, Styrelsen, uti underdånigt memorial den 9 sistlidne Augusti, anmält, att, å den otillförlitligaste eller vestra delen af bren, karet n:o 2 sjunkit och dervid afbrutits på midten; att styrelsen låtit, jemte åtskilliga smärre, oundgängliga lagningar å körbanan m. m., provisionel! afhjelpa förenämnde opåräkuade skada, hvilken synes härleda sig icke blott från bottnens lösa beskaffenhet, utan ock deraf, att brokarens sammanhuggning numera befinnes vara i hög grad opålitlig; att af de öfriga brokaren, sedan vårbesigtningen, endast n:o 24 och n:o 26 märkbart rubbat sig; samt att, som brons vestra del emellan rullbron och stranden nu endast uppbäres af tvenne osäkra brokar och för öfrigt af provisionel stöd , hvilka successivt måst' anbringas i följd af att der förut varande flere brokar rasat, vestra brodelen icke kan anses vara säkert farbar, och således larfvar att med möjligaste första ombyggas; för hvilket ändamål jemväl blifvit föreslaget, att denna del af bron måtte förändras till chaussée på fascinbäddar, i enlighet med af synförrättaren, kapitenen F. W. Leijonancker, upprättad arbetsplan med ritning och kostnads-törslag, slutande sig å en summa af 27,000 r:dr banko, hvilken arbetsplan blifvit af Kongl. Majit den 4 sist).
Angående frihet för Löntagare att tjena för Begrafningshjelp, och erlägga Bevillning för deras Löner. 4 :o Beträffande Fribrefsrättighet för Städernas Magistrater vid uppbördens remitterande och Brottmålsransakningars öf* Versändande. 5:0 Om befrielse från Export-Tull å Trävirke, som utskeppas. 6:0 Om ändring i tiden till Capitations-, BränvinsConsumtionsoch Pannerymdsafgifterna» uppbärande. Den 27 Juli /. nu 7:0 Rörande nedsättning af Fustaf giften for alla till och i ifrån nerikes orter afgående neli ankommande bref. ö:o Om Ovainlullens elier Mantals penningnrnes beräkning och erläggande af Stockholms Stad, ni. 111. 9:0 Beträffande förhöjning i Lots och Båkafgifterna, samt SjöTull^n. Ut Supra. S. D. Återremitterades StatsUtskottets den 25 dennes på Bordet lagda Be tänkande af den 24 nästföregående, angående Skrifvarhjelp ät ExpeditionsUtskotlets Betjening, arlvode för tryckningen af hillänget till RiksStåndens Protocoll m. ni. Ut Supra. S. D. Föredro gS å nyo och bifölls StatsUtskottets den 19, 21, 25 och 24 i denna månad aflåtna och den 22 och 25 sistlidne på Bordet lagde Betänkanden: 1:0 Om förhöjning i Remisslaget för LandtRentmästaie. 2:0 Angående lönförhöjning för Riksens Höglofl. Ständers Justitieombudsman och tjenstgörande vid hans Expedition, samt TryckfrihetsCommittéen. 3:0 V. 2. Rörande anslag af löner för ti 11- nkt antal Ledamöter och Betjening i Kongl. Götha Ho (Rätt. 4:0 I anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om tillökt anslag för de Fria Konsternas Academie. 5:0
Utan tillgångar till inrättande af Undervisnings-anstalter, oumbärliga i ett land der inga ens medelmåttigt goda Provins.Teatrar finnas, har Styrelsen varit föranlåten att icke alltför långt drifva sina anspråk på en högre grad af konst.odling hos Skådespelarne sjelfva, ibland hvil* Ben 16 Maj. 539 ka billigheten dock kräfveterkännandet af vissa hedrande undantag. Verkan häraf har ej kunnat uteblifva. Ännu finnas väl någre i det sistförflutna konsternas tidehvarf bildade stora Snillen; men deras sånger hafi va upphört med hoppet att se Skaldkon. stens och Vältalighetens mästerstycken värdigt framställda på skådeplatsen. Dit synes i stället vilja intränga gastar och spöken, banditer och stråtröfvare, förföljare och offer, med vanligt tillbehör af mörka hvalf, djupa kulor, höga fångtorn och ödsliga kyrkogårdar. Med den i vårt tidehvarf alltmer tilltagande öfvergången ifrån moralisk syftning till blott sinnlighet, med den alltmer rådande böjelsen att lättare hänföras af öfverdrifvit starka intryck, än af de enkelt naturliga, snarare af ideala, utsväfvande föreställningar, än af sådana sorn inskränkas inom rimlighetens krets, — lär Melodramen i all sin löjliga ryslighet snart blifva ensamt herrskande på vår NationalTeater, så framt den ej någon gång uttränges af den låga Farcen, eller af den föga grannlaga Burlesken. Men, i båda fallen, hvilka måste följderna, förr eiler sednare, blifva? Förvillelser, döljom det ej, i allmänna begreppen om rätt, om sant, om skönt, förenade med hårdhet i lynnen, ytterlighet i begär, och råhet i seder. Den Upplyste, bildade mannen, som önskar förena en redbar nytta med förståndets valda nöjen, finner redan, och med hvad saknad!
Till förbättrande af lands-kommunikationerne har inom Nordmarks härad under 3:ne af de ifrågavarande fem åren 12 mils väg blifvit dels omlagd, dels såsom ny upparbetad, tilt hvilket kostsamma och nyttiga företag häradets invånare endast åtnjutit ett statsbidrag af 3,000 R:dr. Äfvenledes tiv den väganiägguing af nära 3 mils längd emellan Sysselbäck och Höljes i Elfdahls härad, som 1837 blifvit på allmän bekostnad påbörjad för att bereda de då nödlidande arbetsförtjenst i hemorten, sedermera fulländad; 24 och utgör denna väg en fortsättning norrut mot Norrska gränsen af allmänna vägen, som utefter Clarelfven löper genom Elfvedahls härad. Dessutom äro smärre vägförbättringar på åskilliga ställen i provinsen utförda. Politisk Författning, Kammarverk. Genom skattläggning af rekognitions-skogar hafva under sista qvinqvennium mantal inom Länet tillkommit; men några hem man äro icke derunder af öde upptagne eller i ödesmål förfallne. Sju tullmjölqvarnar med 11 par stenar hafva under nämnde tidrymd blifvit med behörig tillåtelse anlagde. Hemmansklyfningen, såsom en oundviklig följd af folkökningen, fortgår oafbrutet, dock icke i bredd med den eller med lika hastiga steg, som den senare, emedan en del af Länets folkmängd tillhör eller upptages af andra näringar än jordbruket. Ej sällan går hemmansklyfningen i åtskilliga orter längre än författningen derom medgifver, men der fråga icke uppstår om besutenhet eller lösen af sådan utklufven hemmansdel, hvarå åbo ej är besuten, der saknar författningen sin tillämpning. Af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äro under de sista fern åren förordnanden utfärdade för landtmätare till 541 laga skiften samt 178 andra förrättningar. Krono-hemmanen i Länet utgöra endast 3 mantal, och äro derförutan åtta militias-boställen, bestående af tillsammans IL mantal till Stats-verket indragne; men för öfrigt finnas icke i provinsen några hemman, lägenheter eller verk tillhörige kronan, läroverk eller fromma stiftelser. Statsbidrag.
Strt lil. §. 5. 78—81. 57 b 78- Sdrabéffrifmaren ffafl , om ban ej dr lagligen binbrab, i 23erebning$* €ommitteen mara tiQfläbed, men t bdnbelfe af laga förfall, forn bod dfonungenS 23efaHning6bafmanbe tibigt anmdlad bor, dger konungens 23efa(lntngébafmanbe, efter £ärabdjfrifmaren8 förflag, en fficflig man t ban$ jldfie förorbna. Unberldter Jpäratéffrifmaren, att i rdtter tib för# foa anmäla, eller uteblifmer ban, utan laga förfäa, längre dn tmd tim# mar utöfmer ben tib, forn tia förrättningen utfatt dr, mare förfallen tia tjugu 9?:br bfiter tia ©ocfnend fattige, od; 4ge €omnutfeen$ Sebamöter i fdban bånbelfe att ätffiljaS. §• 79- Sdrabdffrifmaren anfmare för ^rDtocottet famt antecfningar ocb Idngber öfmer btoab 23erebningé*€ommitteené befattning tiabörer, utan anfprdf pd ndgot arfmobe af ©ocfnen. £an mare ocf förpligtab, mib pdföljb, forn för anbra fel i tjenflen, att, endr ban, antingen mib mdr# bering af Remman ocb fidgenbeter, eder annard, anfer kronans rdtt mara förndrmab, fdbant, jemte ffdien för (In tanfe, i ^rotocoaet an* mdrfa. ©folanbe 23erebningd*€ommitteen mara förbunben, att be gjorbe anmärfningarne granjfa, ocb utldtante beröfmer i S^rotocoOet mebbela. 80.
Att en exporttull af ett så orimligt upp drifvet belopp, eller lill ?:delar af verkliga värdet (d. v. s. 87^ procent), skall ovilkorligen motsvara ett exportförbud och leda lill fullkomligen samma följd, lärer väl ej blifva tvifvel underkastadl för den, som närmare tager ifrågavarande förhållanden i öfvervägande; ty om ytterligare lill lackjernets värde läggas koslnaderne för delsammas beredande lill stångjern, hvilka, med afseende å de kostbarare inrättningar, som dervid i brist af våra vattenverk vanligen erfordras, äfvensom å de derstädes högre arbetslöner, sannolikt ej kunna blifva mindre än bär, och således böra upptagas till åtminstone 4 R‘dr B:co, följer deraf, alt ett Skepp, stapelstadsvigt stångjern, det högsta belopp, som med någon visshet kan beräknas bör, efter afdrag af den vid beredningsprocessen vanliga afbränningen, kunna erhållas af ett Skepp, tackjern uti tackjernsvigt, skulle i England eller Frankrike, i händelse dertill användes Svenskt tackjern och denna vara derslä - Bil. lill Bevillnings-Ulskollets Betänkande, N.-o 21. 43 des lillgodonjöt fullkomlig imporlfrihel, komma alt kosta 24 R:dr Svenskt Banco, samt icke deslomindre sakna en af de lnifvudsakliga egenskaper, som anses gifva det Svenska stångjernet ett afgjordt företräde framför de fleste af nämnde länders jernsorter, nemligen den alt vid färskningsoch räckningsprocessen vara beredt med trädkol, hvilken omständighet olvifvelagligt skulle med minst 3 å 4 R:dr höja värdet af det Svenska stångjernet, jemnfördt med sådan vara, beredd i England eller Frankrike af Svenskt tackjern; och följaglligen skulle, med beräkning af 5 R:dr 16 sk.
Då man öfverlefvat ifrågavarande period, kan man lätt påminna sig, att det, jemte tidningen om fredsslutet i paris, utspridda ryktet om möjligheten att under hand bibehålla handelsförbindelserna med England., var det, som, vida mera än Pommerns återfående, väckte allmän glädje och gjorde fredsslutet välkommet, och att farhågan, att se våra hamnar alldeles stängas, var nästan enda motvigten emot den rådande böjelsen, att sluta närmare förbindelser med fasta landets då varande beherrskare. Nationens önskan, grundad på känslan äf dess under då varande omständigheter enda möjliga fördel, öfverensstämde således med dess Representanters förut yttrade tankar, med den af då vararide omständigheter uppkomna nödvändighet , och med det förhål ande som Statsklokheten under samina tid böd att iakttaga. Har man då skäl att förundra sig eller att ogilla att samm system bief oatbrutet följdt? Hade icke en Regering, som satt sig deremot, och noggrannt låtit verkställa den hamnsiängning, hvilken man ej kunnat undgå att såsom ett vilkor för lugnets bibehållande efter utseende underkasta sig, derigenom med skäl utsatt sig för förebråelsen att misskänna sitt lands interesse och att försumma ögonblickets fördelar? Annu vid 1S12 års Riksdag voro Rikets Ständers tänkesätt i dessa ämnen ej heller förändrade. Den vid Riksdagen i Stockholm inställde visilations rättig - Den 28 Juni. heten i öppna bodar och magaziner samt på landsvägen blef väl åter medgifven, men uti det härom afgifna Betänkande yttrar sig Utskottet : "Den sanning har icke undf allit Ut skottet, såsom af Nationers e rf arenhet bestyrkt, att ett allmännare Fabriks-system icke velat lyckas, förr än detsamma redan genom åkerbruk eller sjöfart, eller bäggedera, vunnit den tillväxt i viii måga, att capital er emot lag renta kunnat i Fabriksrörelsen användas.
För länets behof lönas en djurläkare, hvilken tillika är hofslagare vid Lif-Regementets Hussar-Corps; och hafva de trakter utaf länet, der denna Corps är förlagd, att i öfrigt påräkna djurläkarebiträde af de vid sqvadronerne anställde hofslagare. Fattigförsörjning. Den af Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Joban år 1813 grundlagde anstalt för allmän fattigförsörjning inom länet har blifvit förvaltad fortfarande på samma sätt, som omförmäles uti den sist afgifua underdåniga Femårs-Berättelsen; och utgjorde fonden vid 1841 års slut 14,175 R:dr 40 sk. 2 rsl. Banko. Till beredande af mera speciel fattigförsörjning grundlädes igenom subskription år 1814 å Högstsalig H. Maj:l Konungens födelsedag den 26 Januari en Krigsmans-Kassa för Örebro Län, hvars under Kongl. Krigs-Collegii inseende - * 17 seende ställde fond, piimilift utgörande 1,500 R;dr och genom tillagd ränta ökad till 1,600 Rulr, vid 1841 års slut hade en räntebehållning af 113 R:dr 17 sk. 1 rst., sedan under året 13 pensioner utgått, de flesta beräknade till 8 R:dr hvardera. Den egentliga fattigförsörjningen bestrides vanligen socknevis och i vissa församlingar inom Bergslagen rotevis. I en socken, Göthlunda, är fattigvården åter delad, särskild å frälseoch särskild ä skattehemman. Också skilja sig en eller annan grofveeller bruks-inrältning ifrån församlingarnes fattigvårds anstalter. Såsom ett väsendtligt bidrag till fattigförsörjningen inom Jernboås socken hafva Bergs-sexmannen Eric Ersson i Wässland och hans hustru år 1841 anslagit årliga räntan af 200 tunnor spannmål, som de skänkt för att genom sockne-magasinet utlånas.