Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUlskotlets Betänkande, IY 2. s ligi—i5o4, återremitt. af Adeln, IX /p9» hif. med undantag af 2:dra Puncten af PresteStandet, IX s 442, bif. af BorgareStåndet, IX s 4^3, af BondeStåndet, ix s Ytterligare Utlåtande, IV 3. s 548 — 555, bif. af PresteStandet, IX s 717, af BorgareStåndet, ix s 722, af BondeStåndet, IX s 738, af Adeln, IX s 798. Underd. Skrifvelse X 1. s 677 — 685. om utgifvande på trycket af; Statsutskottets Betänkande, IV 6. s 8, g, bif. af Adeln, IX 3. s 160, af BondeStåndet, IX 3. s ,7I* Underd. Indragning, om, af ämbeten. Ekon. Utskottets Memorial, VIII s 112, hänvisadt till Särsk. Utskottet, af Adeln, IX s 157, af PresteStåndet, IX s 170, lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 173. Särskildta Utskottets Utlåtande, X i. s 293 —2.95, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s q56. Infanteriet, om beklädnad för indelade; Motioner, remitt. till Statsoch Ekon. Utskotten, II s 128g, jago. Utskottens Betänkande, IV 2, s 1444 *4* — i45a, bif. af BondeStåndet, IX s 195, af PresteStåndet, IX s 201, af BorgareStåndet, ix s 207. Underd. Ingenieur-Fördelningen. Se KrigsCollegium. Inkomst-Titlarne, om, I 1. 83a. Inkomsternas beräkning, angående några vid förslaget om, förekommande frågor.
» » Anser ni också det höra till hennes ' herrligheter '? » » Den ohämmade naturkraften väcker alltid min beundran, och inte betyder det någonting för mig, att en qvinna haft en ' fortid '. » Annie hade velat fråga honom, om han menade, att han kunde gifta sig med en qvinna, som haft en ' fortid ', men någonting band hennes tunga. Hon hade j u också sitt förflutna — fast ej genom eget brott — men han kunde ändå tro, att hon frågade med tanken på sig sjelf — hon, som var sin faders dotter! » Hvad jag kan förstå, » sade hon sakta, i det hon böjde sig ner öfver sitt arbete, » är, att när två, som älska hvar andra, ej kunna lefva till sammans, då är det skönt att dö till sammans. » » Det kan också jag förstå, » inföll han hastigt men sakta, liksom hon talat. » Men, » fortfor hon, » så var det inte här — Rosmer och Rebecka kunde ha lefvat till samman, men mig förefaller det, som de rent af ej orkade, med lifvet eller kärleken. Rosmer hade mist sin handlingskraft, tron på sig sjelf och sitt lifsmål — men en qvinnas kärlek, hennes stora, uppoffrande kärlek kan återge honom den men inte nu genom att egna honom ett lif af kärlek utan genom att dö! Och när Rebecka är stor nog för att fatta det, när hon vill ge honom detta bevis på kärlek för att återge honom tron på sig sjelf, henne och lifsmålet — när hon i ett ögonblick af hänförelse blir stor och sant qvinlig icke ens då förmår hon Rosmer att vakna ur sin förslappning han finner, att han ändå inte har kraft att lefva, utan att det är beqvämare att hoppa ner i forsen till sammans med Rebecka! » » Nå ja, han måtte gerna försvinna; svaga stackare, som han, har jorden godt om — men det fins inte en Rebecka på hundra qvinnor — hon måtte gerna få lefva! » » Och jag säger tvärt om, » utbrast Annie ifrigt och med glödande kinder, » låt henne dö, låt henne bringa sitt sonoffer, men må Bostaden. Frisk luft. Man kan icke nog ofta framhålla nödvändigheten af frisk luft i boningsrummen. Det spares af mången på frisk luft, som kostade den tio kr.
Men att nu med ens aflysa alla, hittills hos oss tillåtna söndagsnöjen, fruktar jag icke skulle verka förmånligt på allmänhetens tänkesätt eller vända dess håg mägtigare till flitiga andaktsöfningar. Om likväl någonting i dessa hänseenden låter sig med utsigt till god framgång påbjudas, lärer vid den undersökning, hvarom här är en underd. anhållan föreslagen, vederbörande icke underlåta att dervid fästa behörig nitälskan, samt egna deråt en sorgfällig pröfning. I sådan form må med skäl berörde vigtiga omständighet tagas i betraktande; såsom varande af vida större betydenhet än de 8 punkter, pä hvilka Den 9 April. 309 CJtsk. velat ”företrädesvis” rigta den föreslagna undersökningens upmärksamhet. De anmärkmr, hvartill Utsk:s betänk, gifvit anledning, torde för ögonblicket vara tillräckliga att, lill beredande af tjenliga rättelser, föranleda en återreraiss, hvarom jag vördsamt anhåller, under tillönskan, alt Utsk., vid dess förnyade behandlig af frågan, ville egna henne en fullständigare och grundligare pröfning, hvarigenom, vid ärendets återkomst, det torde blifva oss en tillfredsställelse, att bifalla åtskilligt, hvilket, nu i anseende lill bristande utredning, och mindre tjenlig upställning af detaljerne, m. m., det icke synes rådligt alt genast antaga. Gr. Liljencrantz, Gust. Fred.: Det är icke första gången under denna riksdag jag, såsom ledamot af Ekon.Utsk. erfarit, att, då Utsk. mest vinlagt sig om grundlig behandling af ett ämne, det får röna minsta tillfredsställelsen, och sä är äfven förhållandet med denna fråga. Då ämnet förekom inora Utsk. till behandling, öfverlemnades frågan i det hufvudsakligaste till afgörande af PresleSt:s ledamöter inom Utsk. Öfrige ledamöter af Utsk. ansågo, att i en så vigtig och PresteSt. närmast rör:de fråga, man borde inhemta presterskapets inom Stockholm tankar, huru tillståndet inom hufvudstaden vore, och om de åtgärder, som i anledn. deraf kunde finnas vara af nöden.
I detsamma syntes kaptenen på trappan. Jag måste säga, att jag dervid blef litet häpen. Icke så Clinton, som gladt utropade: Ser farbror, att det lyckades. Här står min flicka nu, så ljuft förlägen. Hon är liksom rädd för pappa. Behöfs icke, mitt barn, behöfs icke. På den der vackra synen var pappa icke så alldeles oförberedd. Kom in, mina barn; ni måste få styrka er med litet vin. Clinton kom således mina tvifvelsmål fullkomligen på skam. Och icke nog härmed! Han hade redan förut kommunicerat med Annas far och erhållit dennes bifall och välsignelse. Clinton har betett sig som en duktig gosse och som en klok general. Han skaffade sig vänner i fästningen, innan han intog den. Fast nej; jag är glad, att min liknelse haltar, Clinton har icke tagit sveket till bundsförvandt. Om söndag skall firas en förlofningsfest. Den skall bli storståtelig, menade kaptenen. Dit skola komma gäster tillochmed ifrån Tavastehus. Huru mycket jag deltar i Clintons och Annas lycka! Det är lika så ljuft att delta i andras glädje, som att sjelf vara lycklig. Och denna lycka är icke uppblandad med någon oro, den är fullkomligen oegennyttig och derföre så tillfredsställande. Derföre bort ifrån mig, du orons album! Jag flyr åter till dig, du fridens anspråkslösa bok. Redan hade jag nästan glömt bort att en portfölj, sådan som denna, finnes till. Nu måste jag åter fly till dig, du nattens vän och orons album. Jag har återsett en person, hvilken tvingat fram många af de minnen, hvilka tycktes förgätna. Jag har återsett honom, jag vet icke, om med smärta eller med fröjd. Clinton hade tillbragt hela hösten i Helsingfors, sysselsatt med tankar på sin doktorsgrad. Anna hade visst stundom rätt ledsamt, men fann sig ändå snart, såsom en klok flicka egnar och anstår. De täta bref, hon erhöll från sitt hjertas vän, bidrogo icke så litet härtill. I ett bref, dateradt sjelfva nyårsdagen, underrättade Clinton Anna om, att han snart skulle infinna sig på Mainola.
Af hvad jag nu anfört , synes tydligen att tvänne stridiga Intressen kämpa mot hvar. andra , Capitalisternas ä ena sidan och Massan af Nationen å den andia. Jag skall öju* da till , utan fruktan för de förras mägtiga inflytande och utan att missledas af partiskhet, enligt min öfvertygelse föra Sanningens språk. Tidpuncten är nu inne, då det skall afgöras, om hundrade tusendetals Medborgare skola uppoffras för en liten, men mägtig Glass Detta ankommer nu på Riksens Ständer, hvilkas beslut 2 Millioner människor hittills förgäfves väntat öfver trenne månaders tid. Då de stridiga tänkesätten uti det sammansatta Utskottet näpplige.n ännu öfverenskommit om den enkla fråga: skall Nationen få betalt sina DiscontPapper eller icke, än mindre något Finan - Dm 17 Martn, }. m. cielt Project till Penningenödens afhjelpande, sorn jag för min del och ganska mångå med mig ansett borde på en gång lemnats oss till granskning: »len i stället hafva vi fått ett Betänkande , som än mera hastigt skulle påskynda vår undergång, i stället att afhjelpa den, om dess antagande vore möjligt att genomdrifva. Under mitt Riksdagsvistande eller rättare sagdt väntningstid härstädes, på det Höglnfl, Utskottets utarbetande af en antaglig Plan till allmänna nödens afhjelpande, har iag hört Capitalisten vanligen yttra: Det är blott Vinglare och Speculanter, som klaga öfver Penningebrist, och de hafva förtjent sitt öde -} ingen bör tillåta sig köpa Egendom, utan den, som har minst tre fjerdedelar af köpesumman. Agiot på Banquens Sedlar fälles, och dennes säkerhet vårdas på allt sätt: Sedelstocken småningom indrages: Inga Disconter i Landsorterna existera, såsom endast tjenande till missbruk för Vinglare, och så vidare.
Också hafva dessa åsigter beredt sig allt mer och mer terräng inom Europa; detta bevisas äfven deraf, att vid förra riksdagen en ganska väsendtlig förändring egde rum i vår lagstiftning genom en utsträckt rätt till hemmansklyfning och jordafsöndring. För öfrigt har Grin med mycken emfasis påstått, att det allmänna tänkesättet alldeles icke ogillar bördsrättens bibehållande, och såsom bevis härför citerat BondeSits votering. Jag ber om ursäkt, att jag icke kan hafva denna respekt för en 8 ä 9 röster inom BondeSit, att jag anser deni representera det allmänna tänkesättet. Om vi deremot gå till hvad som vid de allra flesta tillfällen anses representera allmänna tänkesättet i alside på theorier och lagfrågor, så är det de offentliga tidningarne, och då vet jag icke någon allmän tidning som försvarar bördsrätten. Inom PresteSt:t har man äfven hört tillkäunagifvas mycket delade åsigter. Förra gången frågan iiär förevar, var det icke mer än 7 ledamöter af 48 som voterade för bördsrättens bibehållande. Att BorgareSt:t utan vote - m Deri 15 September e. m. ring alskaffat densamma, bör väl också ihågkommas. Jag kan således icke annat finna, än att om man äfven vill blott efter aritmetiska grunder bedöma det allmänna tänkesättet, det är för börrlslätteus afskaffande. För öfrigt vore högst besynnerligt, om icke någon annan än Gr. Sparre haft tillfälle att erfara, hvad som dels i landsorten, dels härstädes blifvit yttradt om bördsrätten. Jag har också haft tillfälle att, dels i landsorten dels här i Stockholm, tala med en mängd personer både inom och utom representationen, och jag bekänner upriktigt, att jag icke hört-, det man är missnöjd med bördsrättens afskaffande, ehuru jag icke derföre vill motsäga att någon riksdagsman från Dalarne eller Helsingland hyser en annan åsigt; men jag tror icke att representanterne från nämnde provinser utgöra en så respektabel majoritet, att man kan säga att de representera det allmänna tänkesättet. Gr.
Enligt hvad uti 63 punkten af Utlåtandet N:o 123 vidare förmäles, hade Utskottet uti mom. litt. g) — i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga begäran, att hvad af den personliga skyddsafgiftens halfva belopp icke blifvit för vissa behof anvisadt, äfvensom de på de särskilda anslagen uppkomna besparingar, måtte få af Kongl. Maj:t för tolkundervisningen tillhörande föremål disponeras — tillstyrkt - Stats-Utskottets Memorial N:o 195. 9 styrkt, att högstberörde nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas endast i hvad densamma afser uppkommande besparingar å de medel, som varda af Rikets Ständer för nästa statsreglerings-period till folkundervisningens befrämjande anvisade; hvarjemte Utskottet i följande mom. litt. b) •—■ i anledning af väckt fråga derom, att 100,000 R:dr af de nu befintliga besparingarne å ofvanberörda medel måtte få användas till folkskolelärares pensionering —- hemställt att denna sednare framställning ej måtte till vidare åtgärd föranleda. Dessa Utskottets yttranden äro af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet godkända; och bar jemväl Preste-Ståndet bifallit Utskottets i mom. g) gjorda hemställan, men med den inskränkning att, såsom det Högvördiga Ståndet vid behandling af mom. h) för sin del beslutat, utål do å sistlidna riksdags anslag till folkundervisningens befrämjande uppkomna besparingar borde anvisas ett belopp af 100,000 R:dr till förstärkande af den för beredande af tillgång till afskedade folkskolelärares pensionerande i Riksgälds-kontoret afsatta summa.
M:ts begäran, att utaf den vid 1844—1845 årens riksdag framlidne Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern Törnehladhs numera aflidna enkefru å Allmänna Indragningsstaten tillagda pension, 200 R:dr, må, under förenämnde vilkor, pä Herr Justilie-Stalsministern Törnehladhs oförsörjda dotter, Sofia Emeli Törnebladh öfverflyttas. 20:o. Rikets Ständer hafva jemväl medgifvit, att det vid 1840 års riksdag åt aflidne Hof-Kapellmästaren Haeffners enka Anna Magdalena Schylander å Allmänna Indragningsstaten anvisade pensionsunderstöd af 200 R:dr må, sedan bemälde enka år 1848 med döden afgått, öfverflyttas på Heffners oförsörjda dotter Annette Haeffner, som nu, vid 45 års ålder, är, enligt läkarebetyg, af sjuklighet och allmän svaghet oförmögen att genom arbete förskaffa sig nödtorftig bergning ock utkomst. 21 :o. Vid 1844 och 1845 årens riksdag beviljade Rikets Ständer åt framlidne Statsrådet Grefve Hårds enka en årlig pension af 1,000 ll:dr, att under Expeditions-Utskottels Förslag tilt und. Skrifvelse, N:o 174. 455 hennes återstående lifstid utgå5 och har E. K. M:t äskat, att hälften af förenämnde pensions-understöd, eller 500 R:dr, måtte, vid Grefvinnan Hårds frånfälle, fa öfverflyttas på hennes trenne oförsörjda döttrar och af dem åtnjutas under enahanda vilkor, som för Öfverste-löjtnanten Nordencreutz^ döttrar blifvit föreslagnej men enär, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, Statsrådet Grefve
Hr Cederschiöld: Det torde måhända vara flere af R. o. Ad:s ledamöter, som med mig förundra sig deröfver, att Const.- Utsk:s ordfide, hvilken med mycken talang försvarat Utsk:s öfrige redan afgjorde förslag, i denna fråga iakttager den djupaste tystnad. Som en stor del af Ståndet ulan tvifvel fäster mycken vigt vid att få erfara Gr. Lagerbjelkes tanke i såväl denna som i de andra frågorna, kan jag icke annat än finna mig föranlåten att hos den värde Gr:n anhålla, «det han behagade inför R. o. Ad. tillkännagifva sin åsigt i saken. 154 Den 8 Mars e. m. Till hvad jag förut yttrat ber jag endast att få tillägga, att då man i allmänhet på detta rum och i synnerhet från Grefvebänkarne får höra yttras, att R. o. Ad. bör vara redo att, när det allmännas väl sådant fordrar, göra upoffring af Ståndet enskildt tillkommande fördelar, och jag för min del anser ifrågavar:de förslag medföra en icke obetydlig vinst för det allmänna, skulle jag föreställa mig att ögonblicket vore inne att visa, det R. o. Ad. hade allvar med sina ofta uprepade försäkringar om dess beredvillighet i berörde hänseende, hvarföre jag ånyo anhåller om förslagets bifallande. Hr Printzensköld: Jag anser det vara mindre passande, att upmana en ledamot af detta Stånd, hvilken f. n. innehar ordför:de-platsen inom ett af R. St:rs Utsk. och ett af R. St:rs verk, att yttra sig i denna fråga, deruti han, enl. mitt förmenande, i viss grad måste anses vara jäfvig. Jag skulle derföre önska, att utmaningen ej antoges och att den värde ledamoten bibehölle samma tystnad som hittills. Hr Cederschiöld har sagt, att det skulle vara R. o. Ad. värdigt att göra den ifrågasatta eftergiften. Häruppå kan jag för min del alldeles icke ingå. Att göra en eftergift i detta fall vore, enl. min åsigt, detsamma som att erkänna att, ehuru R. o.
Pm undersökning på Allmän bekostnad till utrönande af möjligheten att genom sänkning förekomma pfversväronjngar ai Sjön WenernUt supig, S, Q. Vid förnyad föredragning af Stafs* Utskottets onder N:o J43 aigifne, dea Den 18 April. 87 il dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående väckte Motioner, om Kongl. Nummer-Lotteriets indragning; fann Högloflige Ridderskapet och Adeln för godt, för sin del bifalla det i berörde Betänkande framställde första Alternativ, eller att Nummer-Lotteriet må upphäfvas samt den derutaf nu påräknade inkomst ersättas genom Allmännaj Bevillnin» gens tillökande. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats* Utskottets under N:o 144 afgifue, samt den il dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 16 sistledne Februarii meddeldte Betänkande, om Låne-rättighet i Manufactur-Disconten för SkeppsVarfs-Ägare eller Skepps-Byggerier; fann Ridd.»rskapet och Adeln, sorn den 3 sistledne Martii redan bifallit sistnämnde Betänkande, för godt att vid samma beslut förblifva, Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets under N:o 145: aflåtne, samt den It dennes eftermiddagen på bordet lagde Svar, uppå gjorde Anmärkningar vid Utskottets dea H sistledne Februarii meddeldte Utlåtande, angående Fond till godtgörande af framlidne Herr Riks-Rådet Friherre Adler Salwii Arfvingars underdåniga Krono-fordran; fann Ridderskapet och Adeln att, enär Utskottets sist* nämnde Utlåtande redan blifvit den 24 sistledne Februarii af Ridderskapet och Adeln giUadt„ 88 Den ig April, Utskottets ifrågavarande Svar nu endast borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D.
Län, om uppbäfvaude af Konungens Befallningshafvandes och Kammar-Rättens pröfningsrätt af BeredningsTaxeringsoch Pröfnings-Comiteernes beslut, samt Kammar-Coltegii rätt att göra ändringar i Länens Makegångs-taxor; 7:o af Anders Andersson från Östergöthlands Län, i sistnämnde ämnen; samt 8:0 af Anders Nilsson från Östergöthlands Län, alt någre besvär öfver Bill. lill R. St. Prot. 1840. 9 Sami. 1 Band. 3 Prot. ZJtdr. d 8 Februari i§4°• de af Rikets Ständers Deputerade fastställde Markegångspriser hädanefter ej må få anföras. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten Pehr Sahlströms från Stockholms Län, motion om folkundervisningen, samt Sone Pehrssons från Malmöhus Län, i sammanhang dermed, framsta Ide förslag, att den så kallade Helgonskylden i Skåne måtte användas, till understöd för allmogens och icke, såsom nu sker, för Städernes skolor. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Öppnades Höglofl.
: STOCKHOLMS HOG^KOI AC> Stockholms stad.- ^ och nattbevakning. 17 Till den reorganiserade Polisens underhåll i öfrigt samt till aflöning åt Poliskammarens Einbetsoch Tjenstemän anslogos medel från Statsverket, Stadskassa^ och af de för rättigheten att i minut försälja bränvin till Drätsel kommissionen inflytande inkomster, äfvensom andel i de uti Poliskammaren ådömde böter, till ett sammanlagdt belopp af 66,200 R:dr B:ko; och täcktes Eders Kongl. Majit, i sammanhang härmed, förklara, att, derest efter den bestämda terminen af tre år, husägarnes och Brandförsäkrings-kontorets bidrag skulle upphöra och nattbevakningen sålunda genom husägarnes förfogande på annat sätt bestridas, Polisen likväl Ange, oberoende deraf, hvad dagbevakningen samt ordningens och säkerhetens upprätthållande i allmänhet anginge, fortfarande förblifva ordnad efter de af Eders Kongl. Majit då i Nåder gillade grunder, så vida icke under tiden inträffande omständigheter till annat förordnande föranledde. I afseende på pensioneringen af befälet vid den för nattbevakningen förut afsedda afdelningen af stadens Militärkorps förordnades, att ett emot detta befäls löner svarande belopp af 1,966 Ridr 32 sk. B:ko skulle af det anslag, som från den till stadskassan inflytande bränvinsminuterings-afgift till Polisens och nattbevakningens förändrade organisation var bestämd att utgå, till nämnde befäl såsom pensioner årligen under förenämnde tre år utbetalas, dervid det vilkor fästades, att, derest anslaget från Brandvaktskassan icke vidare komme att till Polisen utgå, frågan om fortfarande pensionering borde underkastas Eders Kongl. Majits särskilda Nådiga pröfning, sedan stadens husägare blifvit i ämnet hörde.
fiiig6 sig tilliniitta fem iiiiniiter livgrdera att yttra sig p&amp;, och danierna inr " t ' ste liilla sig till en iiniiii kortare tid. Somliga Iierrai. öfverskredo likviil för blotta inlednii ?gen till sitt tal den dem tillrniitta tiden; under det att daniiieriia styrde sina tiiiigoi. sk val, att de p i tre iniiiiiter liiinno till piiiikt och pricka Saga hirad soiii lag dem 11 % lijiiïtat i iippgifvet iiinne, somliga slogo t. o. ni. liiifsudet spiken pb inindre ä n t r e iniiiiiter. Ja, w.Sorosis~ - frurna och fi-öknavrna talade s$ ledigt, r#ttf raiiit, kvickt, och trefligt, att jag foriuligeii pöste af stolthet b iiiiila medsystrnia viipar. Till och ined Iieïrarne erkande öppet, att » Sorosis » - damerna i sk hög grad liade ordet i sin nialtt, att tiifliiig ined deni var filfBiig. I förtroende sa@ t ~ c k t e jag, att det var litet oriittvist ' mot de nianliga gasterna att a1111inodj dem att tala under s&amp; ogypnsainina forlikllmden som en niidclcig iitaii den iipplifvaiide tillsatsen af goda viner och. den stAiiiningsviickande eftersliingeii af i tobak sr öl^, livarrid de iiro varia. vid herriiliddagar. ~inelfertid ror6 det sjiiii att siigs, att ej äfven nibiig-n af de manliga tallariie det oalttadt redde sig utiiiiirkt. ~Profeternb ocli la ge ii^, (l. v. s. jurister ocli präster, stodo u1111 och stiillde sig 11 % kviiiiioim~s sida i iiiitidsriktiiiiigeii.
Ständers Herrar Deputerade om deras förrättning afgifwit, emot Fullmägtige sinnes wara erindradt,^ anledning af Fullmägtiges msddeldte utlätande öfwer bemältc Herrar Revisorers gjorde anmärkning derwid, att 1825 ärs Revisions lämnade föreskrifter, i afseende pä Kammererarens Ikr. lingber^s wid samma Revision ukr ett befordringsmål anförde beswär, samt Commissarie» - 1094 Den l8 November. rien ^r. gjorde ansökning, icke blifwit till werkställighet befordrade: warande uti sädant afseende, ett bewittnadk Transumt af 1807 ars RevisionsBerckttelfe, Protocolls-Utdraget widfogadt. Till fullgörande af hwad Högloft. Utstottet sälunda astar, haswa Fullmägtige, jemte äberopande af alt hwad Fullmägtige uti förewarande fräga anfört och som ej allenast i 1825 och 1807 ärcnS Protocvll, utan och jemwäl till det mästa uli det meddeldte Transumtet innefattas, endast ansett sig bö. ra följande tillägga. Hela frägan synes hwila derpå, huruwida Full. mägtige rätteligen tillämpat stutet af iz §. uti ,799 ärs Revisions - Reglemente, som lyder: Dock synes wid tillämpningen ett undantag böra göras, i anseende till Cancelliets Betjening och de högre Sysilorne uti Boksiuts - Contoiret, hwartill särstildte insigter och Spräkkänncdom fordras. Med de högre Sysilor hafwa Fullmagtige förstått Kammererarne och dem som närmast borde dem i' tjensten biträda, i annar fall, om dermed endast förstätts Departements-Cheferne, sörmene Fullmägkige sadant bäst waritj utrrykt med det ordet högsta Sysilor i stället för högre. Dä Fullmägtige är älagdt, att för Rikets Högloft.