Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herrar 'joKongl. Maj.ts Nådiga Skrifv. iV.-o <jg. oell Svenske Män, uppå anförde grunder, i underdånighet föreslagit åtskilliga förändringar i Lagens stadgande, angående lottning af mål i Ilofoch Rådstufvu-Rätter, samt uli Justiliae-Revisions-Expeditionen, nemligen följande tillägg: i:o I slutet af sy Cap. q Rutiegångs-Balken. ”inlagor och Besvär i andra tvistemål, så ock de brottmål, som ej arn Hof-Rätlen till skärskådande underställde, skola ock, om de till förklaring utställas, emellan Ledamöterne till föredragning lottas, sedan förklaringen inkommit. Då lottning ske skall, läte Hof-Rätten det kungöra genom anslag å dess dörr, dagen förut, och varder fattningen offentligen förrättad”; och 2:0 i slutet af 3o Capitlet i3 Rättegängs Balken: ”De saker, som nu nämnde äro, så ock andre mål , i hvilka Konungen sökes, skola emellan dem, som till föredragning satte äro, genom lott utdelas och lili föredragning beredas”, samt 3:o att i:sta punkten, i 1 af 22 Cap. 'samma Balk mätte ändras till följande lydelse: 1 Hof-Rätt och Rådstufvu-Rätt i de städer, der Kämuers-Rätt är, skall någon af" Rättens Ledamöter, på sätt i 2j Cap. g om Hof-Rätt sägeSj genom lott utses, att i Kongl. Majds 'Nådiga Skrif v. IV.-o 7,9. 11 lagvadda oell till Rätten instämda saker skriftlig berättelse om deras sammanhang uppsätta, innan de till Doms företagas. Detta ämne barJag, efter Högsta Domstolens och Stats-Rådets hörande, tagit i Nådigt öfvervägande, och, hvad först beträffar det föreslagna tillägget till 27 Gap. 9 §.
Men efter ett Ars förlopp blir det tydligt för henne, att ehuru h&amp; p&amp; detta sätt kan skaffa sig lifsuppehtille, ja kanske formögenhet, kommer hon dock icke sitt egentliga rnA1 ett steg narrnare, vinner icke ens det att lara sig spraket (hon hade ej ltitt för spriik), derför att hon viisentligen har att görs med landsman; utan tvekan slAr bon da strax om och begifver sig med tom börs, men friskt mod och ett oryggligt beslut att underkasta sig hvad det vara m&amp;, till ett vestligt universitet för att taga sin examen. Det gjorde hon, trots sprhket, SA bra, att fakulteten ber henne till utmarkelsetecken mottaga den summa hon 1Anat att studera för. Hon var tjugufyra Ar gammal, d&amp; hon 1853 lemnade sin fadernestad Berlin, der hon utbildat sig till barnmorska. Skildringen af hennes barndomsoch ungdomslif, gifven af henne sjalf i bref till eu vauinna (Life of M. Zakrzewska by Garoline Dall), ar en kvinnohistoria af sardeles stort intresse. MAnga &amp; r igenom hade hon lidit för det hon kommit till världen som en flicka, med anlag och intressen rigtade p&amp; annat tin det vanliga. " Jag a r stolt öfver dig, min dottern, skrifver hennes far, en för sin politiska radikalism afskedad preussisk officer, till henne i Amerika, " men du vAllar mig dock mera sorg $in niigot annat af mina barn. Vore du en ung man, kunde jag ej finna ord nog att uttrycka min gladje och stolthet öfver ditt handlingssatt, ty jag vet att du har dig själf att tacka för allt hvad du utrattar; men du är en kvinna, en svag kviana, och allt som jag kan göra för dig nu Zlr att sörja och grAta. O, ' min dotter, vand om frAn den olyckliga väg du betradt; tro mig, frestelsen att lefva för mfinskligheten, hur lockande den än kan synas, skall dock slutligen blott leda dig att inse att allt ä r f&amp;fanglighet, och att otack ar världens lön. "
der sådant pröfvas nödigt, i lagen utsträckas till mer än en stralfart eiler grad. I det föregående är ådagalagdl, huruledes Rikets Höglo fl. Ständer, efter att hafva väckt fråsan om allmänna lagarnes öfverseende och förbättring O O v? forl - Ii. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 Nov. 1847. 49 fortfarande egnat sin uppmärksamhet och sina omsorger ål denna vigtiga samhällsangelägenhet samt, i hvad på Dem berott, velat främja densamma; och det må icke förtigas, att för detta ändamål betydliga understöd och årliga anslag af statens medel, i följd af Rikets Höglofl. Ständers beslut, blifvit anordnade och utgått. Det är likväl tvänne tillfällen under tiden, som i synnerhet kunna bemärkas. Då frågans skick det rnedgifvit, hafva Hendigen Rikets Höglofl. Ständer ej eller tvekat att uttala sin mening angående vissa hufvudgrunder i afseende å brotlmålslagstiflningen, ”der beiiofvet af förbättring blefve med hvarje dag mera bjudande.” Så erkändes vid Riksdagen år 1815 det då föreslagna nya straffsystemet, ”såsom öfverensstämmande med rättslärans och en vis lagstiftnings grunder”, med tillåtelse till lagens utarbetning efter sådan plan. Så antogs slutligen, tretio år sednare, vid 1844 och 1845 årens riksdag samma, med vissa förändringar uppställda straffsystem, i det omsider fulländade och tili grundlagsenlig behandling öfverlemnade lagförslaget utfördt och tillämpadl; och längre kunde frågan då icke komma, när tiden ej medgaf förslagets fullständiga granskning och pröfning. Om nu, å ena sidan, medgifves, att så väsentliga förändringar i ett lands lagstiftning, som det föreslagna nya straffsystemet åsyftar, icke böra till vägabringas förr, än de blifvit med noggranhet skärskådade, samt öfvertygelsen om deras nytta och lämplighet är befäslad; bör, å den andra, icke kunna bestridas, att, i förevarande fall, dessa vilkor må anses fullkomligen uppfyllda genom de långvariga och omsorgsfulla förberedande åtgärderna samt Lagstiftande
Ett lån af 54,000 R:dr, emot vanliga vilkor, af Statens medel till en hamnbyggnad vid Haparanda beviljades, och den sednare hemställan i Memorialet lades med godkännande, till handlingarna. Och N:o 149, med förslag lill votcrings-proposition, i anledning af RiksSlåndens skiljaktiga beslut, i fråga om statsbidrag för iståndsällande af Linköpings domkyrka. Voterings-proposilionen godkändes. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 14, i anledning af väckta Motioner, angående ändring i gällande författningar, rörande ansvaret för lurendrejeri; hvilket Betänkande bifölls. S. I). Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Belänkanden: N:o 25, i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter, rörande vilkoren för afsöndring af jord och andra lägenheter å landet. Det första yttrandet, eller det, som alser Herr Ilierlas der åberopade motion, återremitterades, men i öfriga delar bifölls Betänkandet, N:o 25. N:o 26, i anledning af väckta motioner om upphörande eller förändring af Lärares vid Universiteten och Elemenlar-lärovcrken rätt till Prcslerlig tjensteårsberäkning. Återremitterades. och N:o 27, i anledning af väckt motion med förändrad klassificering af Rikets pastorater. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlets Memorial: N:o 150, i anledning af återremiss al Betänkandet, N:o 93, 628 Prot.-Utdrag den i8 Augusti i860. N:o 151^ i anledning af återremiss af Betänkandet, N:o 94.
St:rs Just.-Ombudsman utsedd. 2:o. År 1866 den 20'Januari sammanträdde Rikets Höglofl. Ständers valde Elektorer för att utse den man, som skall efterträda R. St:rs Just.-Ombudsman, ifall han innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå,samt att utöfva embetet under den tid Just.-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, rösterna hafva utfallit som följer: Expeditions-chefen, R. N. O., Arendt Dreijer 48 röster; till följd hvaraf Expeditions-chefen Dreijer blifvit till R. St:rs Just.-Ombudsmans suppleant utsedd. Uppå Hr Grins o. Landtmms framställning beslöt R. o. Ad., att Exped.-Utsk:t skulle genom prot.-utdrag underrättas om dessa vals utgång samt anmodas uppsätta och till Riks-St:n ingifva förslag till så väl förordnanden för de valde, som ock underd. skrifvelse om valen till K. M:t. Upplästes Hrr Elektorers lista vid val af 3 suppleanter i Stats-Utsk:t efter N:o 262, Frih. Klinckowström, Rudolf Mauritz; N:o 1708, Hr von Walden, fullm. Hr Rlomstedt, Garl Den 24 Januari. 157 Reinhold; och N:o 2018 Hr af Forselles, Adam Magnus Filip; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 98. Hr Stålhandske, fullm. Hr Silfverstolpe, David August Leonard. » 41. Frih. Wrangel af Lindeberg, fullm. Frih. Leijonhuf vud, Sten Erik Gabriel. » 460. Hr von Krusenstjerna, Mauritz Adolf. Vidare upplästes Hrr Fllektorers lista vid val af en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t elter N:o 775, Hr Mannerfelt, tullin.
RiddarhusOrdningen, hvilken föreskrifver Skyldemäns obehörighet att deltaga i votering, som personligen rörer en eller annan af Ridderskapets och Adelns Ledamöter; men som, enligt hvad redan sagt är, denna votering endast rörde form, och ej person, yrkar jag, alt uppå Herr Rosenqvists klander något afseende icke måtte göras. Den 10 J uli i. 7 Friherre Cederström, Jacob: Jag är en af dem, som äro i slägt med en StatsRådsLedarnot, och deltagit i voteringen. Jag har gjort det i fullkomlig öfvertygelse derom, att jag ej voterat hvarken om min slägtinge eller någon annan af StatsRådels Ledamöter, utan endast rörande den form, under hvilken målet skulle föredragas, och dertill var jag berättigad. Likväl förutseende att det kunde finnas Ledamöter af Ståndet, som torde misstaga sig om hvad sak och form vore, har jag före voteringen begärt af Herr Grefven och LandtMarskalken få veta hans tanka för att, i händelse han tvekat, göra min rättighet gällande; men då Herr LandtMarskalken instämde i den öfvertygelse, att voteringen angick form och ej sak, ansåg jag mig ej böra gifva anledning till någon discussion. Härtill vill jag nu lägga, såsom bevis att voteringen blott rörde form, och ej personer, att, ehvad utgång voteringen fick, saken likväl stod på samma ställe. Ridderskapet och Adeln har i alla fall rätt, alt punktvis återremittera ConstitutionsUtskottets Memorial, sedan Herr LandtMarskalken förklarat sig icke kunna vägra återremiss å sådana frågor, uti hvilka ConstitutionsUtskottet gjort hemställanden till beslut. Genom föredragning punktvis äger Ståndet således lika rätt att pröfva, hvilken eller hvilka frågor Ståndet vill återremittera eller låta förfalla. Detta är hvad jag ansett mig böra till Protocollet 8 Den 20 Julii. förklara. I öfrigt är jag öfvertygad, att Herr Grefven och LandtMarskalken ej lärer göra afseende å Herr Rosenqvists framställning, emedan voteringen endast angick en formfråga.
Institut för sådane ynglingars danande uti LäkareVetenskapen, hvilka ej hade råd och lägenhet att begagna sig af den Academiska undervisningen, samt derjemte en summa af 1,825 R:dr, för att med detta Institut förena ett GarnizonsSjukhus eller Lazarett; täcktes K. M:t, uti Nåd. Proposition till Rikets år 1812 församlade St:r, tillkännagifva, att LifGardets till Häst gamla Casern-byggnad på Kongsholmen blifvit till GarnizonsSjukhus provisionelt inredd, dock för ett mindre antal sjuka än der behöfde inrymmas, samt att en summa af 7 ä 8000 R:dr erfordrades, för att sätta nämnde byggnad i någorlunda stånd, intill dess en 0 4o6 Sta ts -Utskottets tjenlig nybyggnad blefve uppförd; hvarjemte K. M:t framställde angelägenheten deraf, att förberedande anstalter för denna nybyggnad, utan uppehåll, vidtogos; och förklarade, af sådan anledning, R. St:r uti underd. skrifvelse d. 29 Junii samma år, att de funnit nödigt anslå en summa af 8000 R:dr, till reparation, af de Kronan tillhöriga byggnader å Kongsholmen, hvilka tills vidare för berörde Inrättning begagnades; äfvensom R. St:r, enär dessa gamla byggnader hvarken för mångå år kunde påräknas eller ägde det föreskrifna utrymmet för 3oo sjuka, jemte Läkare, Elever, Magaziner m. rn. i underdthet anmälte den önskan, att, så vidt ske kunde, någon annan Kronan tillhörig, eller mindre kostsam men redan bebyggd Egendom måtte för Inrättningen utses; dock som R. St:r för det fall, att ingen annan utväg till en passande Iocal för ett GarnizonsSjukhus af omförmälde vidd skulle kunna erhållas, borde vara betänkte på medels anvisande att, efter hand, genom nybyggnad, kunna sådant åstadkomma, ansågo It. St:r sig böra för detta ändamål bevilja en summa af 20,000
M:t måtte i Nåder täckas bifalla, att IIofRätten Liefve med 3 Ledamöter förstärkt. 62 Stats-Utskottets Derjemte har HofRätten anmält, hurusom ökade göromål för dess ledamöter äfven folio dess Tjenste-» män och Betjening till last, hvilken följd Seex-eteraren, Fjscalerne, Actuarien och Cancellisterne närmast tingo vidkännas. HofRätten hade på Stat för sig an-» slagen allenast en Fiscal med otillräckelig lön till lika belopp som för en Cancefljst är stadgadt. Hittills hade till föredragning af brottmål och ransakningars expedierande m. m. 3 Fisca|er, nemligen en för hvarje Division, yarit nödvändige, För den ene af dem hade med Nådig tillåtelse lön blifvit beredd, på det sätt, att han uppbär lön i stället för en Notarie, hvilken åter åtnjuter lön för en CanceflistSyssla, sorn ej kunnat tillsättas.
Reste i en omnibus ut till Ottensen och besåg Klopstocks graf, som ej det minsta behagade mig. Sjelfva inscriptionen talte nästan endast om den kärlek hans hustru hyst till honom, och var affattad i en tjock och tung vanlig Tysk stil; jag tänkte skrifva af den, blott såsom ett bevis på Tysk platthet, men hade ej hjerta dertill för skaldens skull. För öfrigt var stenen fullskrifven med namn, hvarmed besökande Tyskars skrifklåda nedsmutsat den hvita marmorn. Derefter gjorde jag ett litet kort besök hos Graedeners syster, en fru Andresen, som alldeles icke behagade mig. Men Ottensen blir ändå det vackraste jag sett i Hamburg och dess omgifning. Sedan begaf jag mig åter i en omnibus till staden och steg af på Steinweg, der jag vandrade mycket omkring och betraktade Judarne. Sedan besteg jag Michaelis kyrkotorn, ända till yttersta spetsen, der i en liten kupol man hade den yppersta utsigt öfver staden och den kringliggande nejden. Märkvärdig var härifrån anblicken af staden med de röda tegelstenstaken, de trånga och krokiga gatorna, slingrande sig i alla riktningar mellan de hopträngda höga och smala husen, invid hvilka man dock här och der alltid såg en trädgård eller någon fläck gröna träd, och rundtomkring hela staden den vackra vallen med sina stora lummiga alléer; allt detta i medelpunkten af ett vidt, rikt grönskande fält, till någon del genomflutet af den breda, men smutsiga Elben. Anblicken var herrlig, dock saknades helt och hållet berg och sjö. Underlig var illusionen af de färgade fenstren, isynnerhet af det röda glaset, som visade hela staden nästan såsom i brand. Trappstegens antal dit upp var 563. Jag träffade här i sällskap med 6 Engelsmän och några Tyskar, och hade tillfälle att se huru de förre roade sig öfver det Tyska ja wohl, som man ock verkligen hör, här i Hamburg åtminstone, lika ofta och med lika varierad accent som hos oss ja så.
Ridd. och Adeln blifvit erinrat och som kan sammanfattas under den hufvudsakliga anmärkning, att en högre och tillräckligare Lönförbättring nu bordt åstadkommas, får Utskottet förklara, att det väl hade önskat att Statens tillstånd medgifvit en fullständigare reglering i detta hänseende ; men likväl, med tillfredsställelse öfver möjligheten af den föreslagna tillökningen, sökt gå Penninge löntagarens billiga väntan - T)en ,*7 Juth tari och etkända behof tili rhötes , så vidt til 1- gångarne det tnedgifvit. Öfvertygadt om rigtigheteri af de skäl Utskottet i dess Betänkande laggdt till grund för dess åtgärd, urtdet ett noga öfvervägande af omständigheterna Och med en allmän öfversigt, anser Utskottet sig härvid endast böra upplysa j att oberäknadt förhöjnings - procenteri i hvarje' klass, eil ej obetydlig tillökning å hvarje lön äfven uppkommer genom dilferencen imellan Statspiiset 4 RullTunnan å den del som skall utgå i Spannmål och hvad densamma efter Markegången för nästföregående året utgör; hvarjemte Utskottet får åberopa hvad Betänkandet innehåller ej mindre i afseende å den föreslagna beräknirigs-grunden. för tillöknings-procenten, än ock beträffande lönerna på Indragnings-Staten, för hvilka sistnämnde innehafvarne varda ersatte genom tillökningen; hvadan dem ej betages förrrionen af en så beskaffad lön , ehuru den, såsom flyttad på Indragnings Stat, till sin egenskap är sådan, att den bör upphöra förr eller sednare. Den nu änräärkningSvvS frärristältä ffåga ®rn tillökning af sune nya Protocolls-Secreterarö löner å Staten för Kongl. Justitite-Revisioös Exi peditionen kan Utskottet ej upptaga, enär densamma hvarken varit till dess åtgärd från Kongl. Majit i Nåder öfverlemnad eller blifvit det genom remiss å någon inom Motionstiden gjord framställning.
Härvid torde kaffets lukt vara det bästa rättesnöret: ett kaffe med frän, obehaglig lukt, kan svårligen gifva en god dryck. Vidare bör man förvissa sig om, att kaffet ej är färgadt, ty ett verkligt godt kaffe behöfver aldrig någon förklädnad. Tvättar man kaffebönorna i hett vatten, då upplöses färgen, om sådan finnes, hvarför detta bedrägeri är lätt att skydda sig för. Men det färdiga kaffets smak beror ofantligt mycket af tillagningen. Häraf kommer det sig, att personer, som köpa af samma kaffeslag, likväl bjuda på kaffe af så skild smak. Vi skola nu se till, huru man bäst skall kunna ehålla en kopp godt kaffe. Då kaffet vid röstningen upphettas, bortgår en större eller mindre mängd af dess värdefulla beståndsdelar. Därför bör det rostas i ett kärl, som är så tätt som möjligt, och röstningen ej fortsättas längre, än att det kan få svalna i brännaren. Det bör ej kolas, brännas svart, utan gifvas en rostbrun färg, mörkare eller ljusare allt efter kaffesorten. Efter röstningen förvaras det i om möjligt lufttätt kärl. Vid kokningen males endast så mycket, som går åt för hvarje gång. Det males till fint pulver, men ej förr än det skall användas, ty det förlorar mycket af sin arom, då det är i beröring med luften. Vattnets beskaffenhet har vid kaffekokningen större betydelse, än man i allmänhet tror. Personer, som resa mycket, göra snart den iakttagelsen, att en och annan ort utmärker sig framför andra genom sitt goda kaffe. En sådan ort är Böhmens hufvudstad, Prag, kaffekännares förlofvade land, och det är endast vattnets beskaffenhet, som skaffat nämnda stad denna ära. Godt källvatten är det bästa, men som vattnets sammansättning är olika i olika källor, bör den, som har två eller flere olika vattenställen till sin disposition, försöka dem alla, bestämma sig för det, han funnit bäst, och sedan aldrig använda vatten från något annat ställe till kaffe. Nödgas man använda regneller flodvatten, kan man genom tillsättande af en liten bit soda öka vattnets förmåga att utdraga och tillegna sig kaffets smakande beståndsdelar. Liksom vid bränningen bortgår äfven vid kokningen en stor del af kaffets arom.
IVu är det bekant, att det af hvarje BibliotlieksTjensteman anses som en oaflåtelig fordran, en conditio sine qua non, att kunna läsa gammal Skrift, den måtte nu vara af aldrig så svår beskaffenhet som hellst, och tror man oss icke kunna uppfylla denna vår hufvudsakligaste Embets-skyldighet, då tycker jag det vara vida riktigare, än att införskrifva en Utlänning, att sätta af oss alla samtliga, förse Bibliolheket med dugliga Tjenstemän och låta läsningen af Bibliolhekets Manuscripter höra till dess vårdare. Hvad mig enskilt angår, skulle jag aldrig anse mig berättigad alt kia - Den 10 Januarii. 617 ga, om elt sådant öde drabbade mig, ty jag vet ganska väl, huru mycket mig brister för att rigligt uppfylla mitt kall, och jag vet att jag har alldeles inga Pretentioner att göraj men för mina Camerater inom Verket, hvilkas skicklighet på så mångfaldigt sätt blifvit vitsordad, och hvilkas förtjenster genom en flerårig Tjenstebefattning blifvit ökade, måtte det icke kunna vara annat än lika hårdt kränkande och obilligt, att så här, fast på elt indirect sätt, inför Riksens Ständer beskyllas för att icke, som sig bör, kunna handhafva de Skatter, deras vård blifvit anförtrodd. Det torde dock komma en tid, som gör mera rättvisa åt deras nit, deras outtröttlighet och deras kunskaper. Ännu mera! För ungefärligen ett år sedan, tillförordnade lians Majit Herr Magister Liljegren, hvilken, som mig blifvit sagdt, nyligen engagerat sig vid Kongl. Bibliolheket, att en sådan IsländskTranslatorstjenst förrätta, och liar han redan öfversatt flera Sagor, samt skaffat Förläggare till deras utgifvande. Det torde således vara billigt alt han först belönas för sin möda, innan man bestämmer en sådan för någon anixan, och alt man åtminstone afvaktar tiden att se huru han förrättat sitt uppdrag, innan man inkallar en Utlänning, att göra örn hvad en Landsman redan gjort förut.
Vid ett sådant förfarande, lärer Fordringsägaren ej finna skäl till klagan öfver arbitrair behandling , då Lagens hela kraft ej förmått skaf. fa honom en bättre rätt ; men han väntar sig äfven utan tvifvel någon förmån af Lagstil tande Magtens mellankomst, och den största han kan önska sig, är i min tanka, att hastigt och utan omvägar tillgodonjuta sin fordran, på ett sätt, att den för honom blir an - Den 17 Martil, e. m. 173 vändbar i allmänna Rörelsen , hvilket för mina ögon ej visar sig kunna äga rum genom den af Utskotten föreslagna en femtedels årlig afbetalning å de Obligationer, som, efter Betänkandet, skulle komma att intaga TreprocentsSedlarnes ställe. Dessa nya Obligationer skola, efter all min öfvertygelse, icke kunna göra någon tjenst som Bytesmedel, utan endast blifva ett föremål för sådana Speculationer och för den Agiotering , som Utskotten Sid. 5 ! Betänkandet ansett böra uadanrödjas. En Obligation , af hvars belopp blott en femtedel årligen kan realiseras, medför en synbar förlust af 18 Procent för den Innehafvare, hvars vilkor skulle medgifva att i föreskrifven ordning åtnöja sig med den årliga afbetalningen; men för den, som behöfde använda ett större belopp af sin Obligation, än den årliga utdelningen , skulle förlusten blifva oändligen större, och enda fördelen möjligen tillfalla sådana Capitalister, som emot 40 å 50 Procents rabatt vore i tillfälle att tillbyta sig dessa Obligationer af dem, hvilkas ögonblickliga behof tvingade till en sådan uppoffring. Det enda Correctif, som Utskottens Betänkande synes visa emot ett sådant af mig befaradt förhållande , är den inbetalning af Skulder , som till DiscontUtredningen i sådana Obligationer kunde komma att äga rum ; men jag fruktar att denna motvigt är alltför svag för att häfva det onda, som så beskaffade Obligationer, som de föreslagna , i sjelfva sin natur innebära.
R:dr sistnämnde mynt, samt till stöd för denna framställning hufvudsakligen anfört, att denna befattning fordrade hos sin innehafvare särskilda anlag, sorn, efter livad erfarenheten visat, voro temligen sällsynta; att denne tjensteman, jemte någon skicklighet i ritning, borde ega allmän skolunderbyggnad samt någon kunskap i latin, god insigt i åtskilliga delar af naturhistorien, kännedom af osteoiogien för alt kunna preparera och sammansätta skeletter och af naturläran för att kunna gifva djuren deras naturliga utseende; att Museets förråder och de tillökningar, som ständigt inkommo, gåfvo honom daglig sysselsättning, hvadan hans biförtjenster endast kunde blifva obetydliga, helst det vore honom förbjudet att handla med inaleriolier; hvartill komme, att han dagligen mäste vistas i en luft, sorn genom arsenik-ångor vöre skadlig för helsan och att han icke kunde vänta sig någon befordran lili indrägtigare tjenst på den af honom beträdda bana, der ingen sådan vidare funnes. Då sistnämnde belopp, elier 1,500 R:dr, blifvit äskadt för konservatorn vid Universilels-museet i Upsala, med hvilken konservatorn vid Riks-museum har alldeles enahanda tjenstebefattning, men derjemte vida mer omfattande samlingar att tillse och behandla, än denne, hemställer Utskottet, pä de här ofvan anförda skäl, att aflöningen för konservatorn vid naturhistoriska Riks-museum mätte ökas til! 1,500 R:dr R:mt. 65:o. Enär del för biträden, eller s. k. clever, ä Musei stat uppförda anslag al 300 R:dr B:ko jemväl visat sig vara otillräckligt, har Kongl. Maj:l äskat, att berörda anslag mätte höjas till 800 R:dr R:mt, uti hvilket förslag professor Selander i sin motion instämt, hvaremot Herr Brinck yrkat, alt beloppet måtte bestämmas till 1,00!) R:dr nämnde mynt.