Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva deruppå haft ett bevis vid organisationen af det Särskildta Utskottet; då man sett sig tvungen att, för denna orsak skull, inskränka dess Ledamöter till ett mindre antal ån Ridderskapet och Adeln hade åstundat. Jag tillstyrker således att man måste förkasta det förra och antaga det sednare momentet af ifrågavarande Herr Lefrén: Då jag nyss tog mig den friheten nämna, att det kunde vara vådligt antaga lörr.i delen af en (j. och icke den sednare, af det skål, att möjligen ett correctiv i den sednare kunde finnas emot missbruket af den förra, så anförde jag ej att det var bestämt lämpligt till nu ifrågavarande fall. Jag började med att med Herr Cederschjöld anse förslaget nyttigt, men af granlagenht t i afseea - Den 5 Maji f, m. 11 de på formen, tillstyrkte jag att ej ett sådant prejudicat nu skulle gifvas; jag S3(le ej att något correctiv låg uti den sednare punkten i förevarande §. Det år blott för formen skull, och på det att icke prejudiratet på etf obehagligt sått måtte blifva framdeles begagnadt, jag yrkat ett gemensamt antagande eller förkastande ttf hela §. Grefve Spens, Carl Guftaf: Också jag år i hufvudsaken af Herr Cederschjöld» tanka; men emedan hår tvenne särskildta meningar blifvit yttrade, af hvilka den sednare blifvit utmärkt väl framståld, hemställer jag om icke för att sluta striden, vi kunde förena oss i den anhållan, att genom Herr Grefvens och LnndfMarskalken* proposition inhämta Herr LandtMarskalkens tanka, hvilketdera år lagligt antingen titt proposition göres på hela förslaget eller på hvardera delen särskildt, hvarigenom ' Ståndet, så vida det icke skulle instämma i samina åsigt kan komma i tillfälle att, genom äskande af annan proposition, nf Herr Grefven och Land t Marskalken yttra sin mening, hvaröfver formen sedan fordrar, att ConsitutionsUtskottet bör yttra sig. Den debatt, som nu här föres, emellan Ståndets Ledamöter, angående propositionen, tror jag således vara mindre lämplig.
Träder aktiebolag i verksamhet, utan att hafva erhållit sådan stadfästelse, som i § 1 sägs; staude hvar, som emellertid å det bolags vägnar förbindelse ingår, derföre i personlig ansvarighet lill fordringsegaren, såsom för annan sin förbindelse efter allmän lag. § 14. Om bolag, hvilka bedrifva bankrörelse med egna tryckta eller graverade förbindelser, stadgas serskildt. §15. Denna lag skall vara till efterlefnad gällande från och med den 1 Januarii 1849. Den afser icke rättsförhållanden, som derförinnan uppkommit. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slolt den 17 December 1847. OSCAR. A. Posse. Eih. till R. St. Prot. iSfa och 1848, 1 Sami. / A/d. Utdrag af serskildt protokoll ajner Justitie-cirenden, hållet uti Kongl. Maj.ts Högsta Domstol den i8:de Oktober 18/jy. Närvarande: Justitie-råden: Stråle, Nybloeus, Backman, Grefve Snoilsky, Grefve C. Sparre, af Rolén , Schmidt. Företogs lill handläggning det i Juslitie-departementet uppgjorda förslag till lag om aktiebolag, hvilket, enligt Högsta Domstolens beslut vid föredragning deraf, den 7:de Maj innevarande år, emellan Högsta Domstolens ledamöter cirkulerat; varande berörde förslag af följande lydelse: Lag om Aktiebolag. § i De, som vilja ingå aktiebolag, bestående af lotter, ställde på innehafvaren, eller på viss man, och åstunda alt försäkra sig om tillgodonjulande af de rättigheter, som §§ 10 och 11 omförmäla, begäre Konungens stadfästelse af bolagets ordning. Finner Konungen skäl att den stadfästelse meddela, varde bolagsordningen och Konungens beslut företedde hos Rådstufvu-rätt eller Härads-rätt i den ort, hvarom § 3 förmäler.
För det skal vara allihop såna der ateister såm di två såm var hos nådi överstinna på sätraHålm män nu så har di rymt långt bårt te versens ände för di Hadde skrivet någet Åm kongen och dätt kan en se va de är olöckelit när inte fålk har någon redligejon eller någen edukasjon häller och Albärt skal ha lämnat ätter säj så många fliker såm Han har BeDragit stakare. Ak råbert grym är skilnans smärta när din elis du överger, dätt haver jag skrivett, ajös nu min sötta larson skriv några få radder och tänk i dina gjuva drömar på din I evigheten älskade lisa greta olsdåter I. G. O. D. p S min adräs är KånUngens trokänare lisa Gretta olsdåter dråninggattan.» När öfverstinnan åter kom in, fann hon Celestine sittande med brefvet i hand, och skrattande så att tårarne kommo henne i ögonen. Öfverstinnan blef lite flat öfver denna vändning af saken, tog brefven helt sakta tillbaka, och gick åter ut. Hon kunde ej för sig förklara hur en sådan lättsinnighet var möjlig, och ansåg Celestine numera såsom alldeles oförbätterlig. Redan länge hade hon varit betänkt på att ändra testamentet, hvarigenom Celestine var insatt till arfvinge jemte Nanna, och denna tanka mognade nu hos henne till beslut. Men ännu ville hon dock dröja något, för att se om det ej var möjligt att bringa Celestine från sin förvillelse, och ville blott så länge begagna hotelsen som en varning. På Tunanäs var nu kammarjunkaren Jernkrona snart sagdt en daglig gäst. Fröken Alexandra höll honom väl alltjemt temligen på distans, men i alla fall kunde man af vissa symptomer se, att en förklaring från honom ej skulle bli ovälkommen, ty Alexandra började med hvarje dag bli allt mera rädd för att stå på öfverblifna kartan, och då kammarjunkaren hade ett par vackra bruk, vore partiet således på det hela ej att förakta.
— Scats-Beredningen, som icke har ig bekant, af hwad anledning Riksens Ständer vid Lagtima Riksdagen, oaktadt fran CommerceCollegium erhällne uppgifter pa werkeliga behofwet, A sa ocillräckelig Sumuia inskränkt Manufacturanslaget, skulle ej annat tro, än att Riksens Stander, wid öfwerwägande af nödwandigheten och nytan af de pa berörde anslag Utgående utgifter, lwaraf de betydligaste, nemligen Kamullsoch Bomullsspanads - stum Lärfks, tiilwerkningS, premie erna, pa Riksens Ständers egne, i fordna rider widtagne, och genom en mangärig erfarenhet hälso'unma befunne Författningar sig grunda stola inse angelägenheten, sa wäl af ett ökadt anslag, till it a l2,02o R:dr ärligen, som af Medels utseende lill de genom det förra anslagets vtillräckelighek, adragne staldets ligviderande; Och heuiställer SkatsBcredningen alicsa 1 underdånighet, om icke Eders Kongl. Maj:t mä täckas, att om de.ta ärende göra Riksens Ständer nådig Proposition, med haustén Commerce - Collega underdäniga strlfwelse, jeiittö dörteckningarne, torde imma ätfölja. Staks^ Den iz Junk». Stats-Beredningen framhärdar med djupaste underdånig wördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernädigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts, Underdånigaste, tropliztigaste tjenare och undersätare FoU. Oust. 6. ^ckleicreutr. kr. lersruecken. Lm. Wickgren. Stockholm d. » April i8ir. l.. Till Kongl. Majit undcrdänigst angäende ärliga Manufaktur - anslaget.
Maj:t ingå med en skrifvelse, hvari endast grunderne framläggas till de förändringar i Författningen om oloflig inoch utförsel af varor, hvilka anses af behofvet påkallade, och med underdånig begäran att dessa grunder måtte vid Författningens ändring tagas i betraktande; samt Ridderskapet och Adeln, med afslag å trenne, bifallit sex punkter af det förslag, jag i sådant hänseende framställt, hemställer jag, om icke en så betydlig förändring af Utskottens Utlåtande bör meddelas de öfrige Stånden, med inbjudning att förena sig uti Ridder - Den 22 Januari i e. m. 187 skåpets och Adelns beslut, på det skrifvelsen i ämnet må, genom ett Rikets Ständers beslut, komma att lill Kongl. Maj:t afgå. Herr Crusenstolpe: Jag instämmer med Friherre Åkerhjelm, utom hvad 3:dje punkten angår; ty jag vill icke taga på mitt samvete att proponera någon menniska antagandet af ett så förderfligt förslag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af den utaf Friherre Åkerhjelm föreslagne inbjudning; hvilken proposition med Ja besvarades. Herr Crusenstolpe: Jag anhåller alt, såsom reservation till Protocollet emot det fattade beslutet, få åberopa hvad jag nyss anförde. Herr Munck af Rosenschöld: Jag reserverar mig mot andra och tredje punkterne af förslaget, vid hvilkas granskning och antagande jag icke var närvarande, och anhåller, att denna min reservation må åtfölja den beslutade inbjudningen till de öfriga Stånden. Herr Crusenstolpe: Jag har blott samma anhållan alt göra, som den siste Talaren, nemligen att min reservation äfven må åtfölja inbjudningen till de öfriga Stånden. Friherre Rantzou, Johan Albert, förenade sig uti de i afseende å 3:dje punkten gjorde reservationer. Den 22 Januarii e. m. Justerades tre ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Pleliiini den 20 dennes f. m. fattade beslut.
Under den 4 April 1789 har BondeeStändet genom krotocolls Utdrag gifwic dest UelpeLiivs Med-° Ständer tilkänna, det Bonde-Ständct astunvade at fa iz6 uti förwaltningen af Riksens Ständers Lsngus deltaga; men något ullätande deröfwer har sedermera icke bliswit Vonde-Ståndet meddcladt. Da. nu likwäl Kongl. Maj:t i Nador äskat, at derta ärende mätte komma under Riksens Ständers afgörande, har Bonde-Ståndet icke underlåta bordt at wördsamt och manligen yrka dest wid 1789 ars Riksdag yrkade åstundan. Wid akgörandet häraf förmodar Bondc-Skäudet at hos L-ipsLluvs Med-Stånden et gunstigt och benäget afseende dera göres, ac K. ongl. Maj:ts Nådiga tilstand, gifwit Riksens Ständer til at taga Laugusr» under sin förivaltning, ösrum Stockholm den 17. September 1668, ar gemensamt för samteliga Riksens Ständer utan allt undantag; at den Nådiga Försäkran Kongl. Maj:t under samma öaro gifwic Riksens Ständer pä nä, gra willtor och fördelar ti! Lang u ens basta, likaså är för alla Sländen gemensam; ak Rikets samteliga Stander under den 22. i samma månad om 8u>gusn i Stockholm utfärdat Desi Förordning och beslut, som Bonde-Ståndet med Härads-Löneren bekräftar, samt at enligt 4. H. isamma ars Riksdags Beslut Bonde-Scandet.sa mycket mera anser
Justitieråden Alexanderson och Wretman ansågo detta moment böra utgå, då bemälde Justitieråd ej kunde finna någon giltig grund för samma undantag från den allmänna rättigheten, alt genom försäkring bereda sig cn godtgörelse för möjlig förlust af ett föremål, af hvars lyckliga framkomst efter sjöresa en person är intresserad; och denna rättighet kunde Justitieråden icke finna böra upphöra derigenom att samma föremål häftar för bodmerilån, helst försäkringsbart gods enligt denna lag kan häfta för en mängd andra gravationer. § 197. Justitierådet Wretman anförde: »Då, enligt mitt förmenande, vid försäkringsaftal likasom vid andra afhandlingar, det måste öfverlemnas åt kontrahenterne sjelfve att tillse del de icke med obel; iriga personer inlåta sig i aftal; med tillämpning hvaraf jag anser det böra ankomma på en försäkringsgifvare att, då någon anmäler sig om försäkring för annans räkning, sjelf tillse, huruvida sökanden dertill eger uppdrag eller icke, innan försäkringen slutes, samt i allt fall, då §:n icke gör någon skilnad mellan skriftligt och muntligt uppdrag, svårighet ofia torde uppkomma att styrka ett gifvet uppdrag, hvaraf åter mångå tvister kunde härledas, så anser jag denna § böra inskränkas till följande: »Försäkring för annans räkning kan tagas med eller utan uppdrag al den, för hvilken försäkringen slutes. Sker det utan uppdrag, bör sådant i försäkringsbrefvet uppgifvas; och vare, i händelse den, för hvars räkning försäkringen sluten är, densamma icke godkänner, försäkringen ogiltig och försäkringsgifvaren lika väl berättigad att erlagd premie behålla.» 36 JustitierSdet Alexanderson ansåg sig, på de af Justitierådet Wretman andragna skäl, böra tillstyrka uteslutande af denna §. § 199 sista mom. Justitieråden Qviding och Cramér förmälte sig anse uttrycket: »försäkringar innehållna etc.» icke lämpligt, samt ait förslaget, som vore hemtadt från Tyska Lagen Art. 791, kunde tilläfventyrs få följande lydelse: »Särskilde försäkringsaftal äro att anse såsom samtidigt afslutade, dä de finnas vara antingen ingångna å en och samma dag eller upptagna i en och samma police.» § 213.
I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit föreslagit, lar Utskottet alltså hemställa, att Rikets Ständer, för verkställigheten af den, efter 1847 års eldsvåda, fastställda nya reglering af tomterna i Christianstad, må bevilja nämnde stad och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisa ett lån af Trettontusen trehundra trettiotre Riksdaler 10 sk., under följande vilkor och förbehåll: l:o För hela lånesumman skall Christianstads Drätselkommission, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, afgifva sin, lill Riksgälds-kontoret eller ordres ställda, skuldförbindelse, hvarigenom kommissionen, å stadens vägnar, åtager sig ansvara för lånets återbetalning jemte erläggandet af den å lånet upplupna ränta, på sätt bär nedan stadgas. 2:o Hvad sorn utaf lånesumman icke blifvit från Riksgälds-kontoret vederbörligen utreqvireradt före slutet af innevarande år 1851, kommer att icke derifrån utbetalas. 3:o Lånet får utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till'-1852 års slut; men derefter, eller från och med år 1853, samt intilldess detsamma är lill fullo godtgjordt, böra sju procent af länets ursprungliga belopp, vid slutet af hvarje år, genom Drätsel-kommissionen, till Riksgälds-kontoret 8 Sta tsUt.sko t te ts Utlåtande, N:o 143. inbetalas; skolande häraf ränta, efter Fyra för hundra, åden oguldna iånesumman fdrst beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapital-afbetalning. Stockholm den 16 ) N:o 145. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1851, kl. 11 f. m. Memorial i anledning af åter remiss å Utlåtandet N:o 105.
Men huru bestört blef jag ej att af anföraren för karavanen erfara, att Jussuf väl dagen förut hos honom noga förfrågat sig om reseplanen och de dagar man på hvarje ort hoppades inträffa, men vid afskedet endast yttrat, att han längre fram under vägen ämnade stöta till. Befälhafvaren för vakten i bergpasset kunde deremot ej meddela mig den minsta upplysning. Ett stort antal resande hade färdats ut och in genom dalen och hvilket kännetecken kunde jag uppgifva på dem jag sökte? Slutligen biträdd af en soldat, erfor jag följande: För icke mer än tvenne timmar sedan, hade trenne resande, två gamla män och en ung, här uppehållit sig, för att låta de andtrutne hästarna några ögonblick pusta. Ynglingen, hvars ansigte för öfrigt var betäckt af ett tjockt flor, syntes vara mycket trött af den häftiga ritten. Den äldste i sällskapet, hvilken talade en bruten persiska (de öfriga hade vexlat några ord sins emellan på ett för vakten obekant språk), hade noga gjort sig underrättad om vägarna. – Hvilken väg? ropade jag hastigt, troende mig i den sednare igenkänna betjenten och i de öfriga fadren och hans i mansdrägt förklädda dotter. – Men den listige tjenaren hade ej frågat om en viss väg; utan om alla, och jag var nu stadd i samma ovisshet som förut. Nu ankom den andra troppen, hvilken hållit den östra vägen. Äfven dess bemödande hade varit lika fruktlöst. Så följen mig då, raska ynglingar, ropade jag till dem: jag vill rikt betala er möda! Men anförarn för denna afdelning red fram till mig, och förklarade, att min faders ståthållardöme här slutade och att han vid deras hufvuden förbjudit dem, att framtränga ett steg längre. – Så vill jag ensam utföra mitt beslut, sade jag och framrusade utför bergpasset. Men nedanför fjällen öppnade sig för mig en omätlig slättmark, och en myckenhet af vägar spridde sig åt alla himmelsstreck. Obekymrad lät jag min häst välja hvilkendera han ville, blott han med vindens snabbhet framilade.
1 många, om ej de flesta fall, är korrespondenten nödsakad alt sjelf eller genom fullt bemyndigadt ombud, aflemna sin skrifvelse på telegraf-stationen, än för alt erhålla nödiga upplysningar, rörande skrifvelsens förfallande och fortskaffande, än för att i vissa fall styrka sin identitet, än åter för att förklara, hvad som i skrifvelsen kan förefalla otydligt o. s. v. Beträffande de s. k. förenklingar, som motionären i öfrigt föreslagit, kan anföras: att Svenska telegraf-väsendet blifvit, i formel! hänseende, helt och hållet lämpadt efter hvad allmänt i Europa är, på grund af vunnen erfarenhet, antaget. En rubbning härutinnan, långt ifrån ali komma Svenska korrespondenter lill nytta, skulle tillskynda dem förluster och uppehåll, sorn genom nuvarande likformighet i all inlernationel telegraf-skriftvexling äro i möjligaste målto undanröjda. På grund af de upplysningar, Utskottet uti denna fråga erhållit och hvilka nu blifvit Rikets Ständer meddelade, anser sig Utskottet böra hemställa, att Herr von Kraemers ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 21 September 1857. STOCKHOLM, tryckt, hos Isaac Marcus, 1857. Sammansatta Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Vt skot tets Utlåtande M 23. 1 N:o 23. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Sept. 1857, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för fortsatt ulgifvande utaf samling af författningar rörande arméen, dess styrelse och förvaltning. Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion har Riksdagsfullmäktigen C.
4 Forst arita St ats-Ut slottets Memorial N'0 2/f?. Voteringen har utfallit med 72 Ja och 47 Nej. Och som Ja sålunda vunnit, skall en årlig afgift till Veneriska smittans hotande och hämmande fortfarande utgå till och med det år, då nästa Riksdag slutar, med ett maximum af 5 skillingar för hvarje person, som betalar mantalspenningar. Hvilket Förstärkta Stals-Ulskottet skolat Rikets Ständer tillkännagifva. Stockholm den 23 Aug. 1834- STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1834- iStatjUtsAotlets Utlåtande iV:o 248» « ^ N:o 243. Ånk. till Exp. Utsi, d. 26 Au». Utlåtande, i anleda ng af Herr Grefve Posses, Arv d, motion, innefattande det alternativa för dag, att antingen ett lån af 200,000 Rdr måtte beviljas Götha Canal Bolag, eller ock att anslaget till Flottan finge ökas med 12,000 Rdr årligen, 1 ändamål att Motala Mechaniska verkstad skulle öfvertagas till begagnande för Flottans behof, (Rgs, AJ
Förordningen den 1 October 1752 är vordet stadgadt, ”att den Mätare, som, emot Förordningen, med oriktig mål och mätning beträdes, skall stå för en påle uti halsjern, med en skofvel uti handen en timma att skämmas, och för samma påle slita 30 par spö samt arbeta 2 eller 3 år vid Kronans fästning;” hvarvid, i öfverensstämmelse med ofvan antydda åsigter och enär allmänna lagen i 4 §. af förenämnde Cap. i Handels-Balken, jemte tio dalers böter och ersättnings-skyldighet för den, som i mätande eller vägande gör 0- rätt, ändå att han ratt krönt mått eller vigt dervid brukar, stadgar endast embetets förlust och dubbla böter för sådant brott af Kronans uppbördsman, med hvilka mätare i detta afseende kunna jemföras, Rikets Ständer ansett ifrågastälide Förordning af år 1752 böra helt och hållet upphäfvas, samt nyssnämnde §. erhålla ett tillägg, hvarigenom uti förevarande fall bestämmes samma ansvar för edsvuren mätare, som för Kronans Uppbördsman. I följd af sådant allt, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt för deras del besluta, att Kongl. Förordningen den 1 October 1752, angående straffets skärpande för mätare, sorn med origtigt mätande beträdes, må upphöra att vara gällande; samt att 3 och 4 §. §. i 8 Cap. Handels-Balken skola erhålla följande förändrade lydelse; Expedilions-Vtskoltets Förslag till und. Falskar den mått eller vigt, som är förordnad att dem rätta och märka; arbete å fästning i tre år. Varder annan man tillvunnen att hafva satt Kronans märke å mått eller vigt; Löte hundrade Daler. Ändrar någon krönt mått eller vigt; bote femtio Daler. I alla dessa mål varde ock den brottslige dömd att mista äran. 4 §< Gör någon i mätande eller vägande orätt, ändå att han rätt krönt mått eller vigt dervid brukar; bote tio Daler och åter skadan. Bryter Kronans Uppbördsman eller edsvuren mätare häremot; miste embetet och bote dubbelt.
a f V Som till vår kännedom kommit, att ilere firmor utfört i marknaden ett preparat, kalladt » Jästpulver », och till och med efterapat vår etikett, så fästes allmänhetens uppmärksamhet vid, att endast hos oss tillverkas H. E. Ekströms patenterade och vidtberörada äkta Jästmjöl, och att å etiketten på burkarne är anbringadt fabrikens inregistrerade ofvanstående skyddsmärke. Alla andra tillverkningar äro efterapningar eller förfalskningar samt straffbara på grund af Patentlagens 22 §. [2539] » Den, som, utom i de fall, hvilka omförmälas i 16 och 17 § §, utan patenthafvares lof inom riket till afsalu tillverkar vara eller vid tillverkning till afsalu använder tillverkningssätt, därå honom veterligen patent här åtnjutes, eller till salu här i riket håller eller till försäljning till riket inför här patenterad eller efter här patenterade tillverkningssätt frambragt vara, som honom veterligen utan patenthafvarens tillstånd åstadkommits, straffas med bö- ter. från och med tjugu till och med tvåtusen kronor; ersatte ock all skada. » Claestorpsboden Stcno Graf. 26 STOCKHOLM Botanist. Arbeten för träsnideri, Träsniderijärn oeh Mönster, Salongsbord och Stolar för BREILÅDA. montering, Af delningsskärmar och Blom» Elev ». V i antaga med nöje eder uppsats, och motse tacksamt med allra första utlofvade ställ samt lager af Svenska leksaker porträttet. från Claestorp, Gemla m. fl. A~r V. Vi h af ra nog redan förut tänkt Alexander. Amandus Rivlan. - he sosamt och bealldeles fntt fran f r forekommande ti » satserna e d ra e malt och oöfverträffligt till I enda foradjare i östra och sitt pris. » » g™ f„n; „f Q ^n)) dagar förlora sm arom. i Old Brown Sherry, Laurentia. Börje. Greta L. Rödvin. * - ^ ^ sl " uer °; &gt; ^ HEast India Sherry, ljust golV°? (ScMumberger . Kr.
O-an Heder»värda Bonde, Ständet är under den 2o.de dagsmannen Anders Danielssons fran Eilsborgs Län Memorial, deruti han ak anförde stät yrkat, delo akt Häradshöfdingars rättighet, att omedelbarligen gransta Bouppteckningar, matte uckyckeligen bestämmas, dels ock, att rättigheten för dem, att, enligt igor ärs Kongl. Bref, tillse, det endast skicklige personer »ned dylika förrättningar sig bosatta, tvdligare utwecklas, saint att ingen mä aga ratt til! Domstolen tngiswa Bouppteckning förseglad. Dä 1468 Den y Julli. Da Lag - Utskottet ei funnit anledning tik! andrina uti sitt, i följd af Riksens Högloft. Ständers Justitie-Ombudsmans Berättelse, angående de sme första Puncterne af denna Motion, »ttcrliaare hufwudsakeligen afgifne utlåtande; sa sar Utskottet, i afseende hära, nu endast åberopa berörde sikt utlåtande.
Jag vill icke i detta afseende åberopa den Förordn. om förbud mot tjensteköp inom landsstaterna, som motionären velat hafva tillämpad äfven på deras Chefer eller Landshöfdingarna; ty ehuru Regeringens berömvärda afsigt att afskaffa tjensteaccorder i allmänhet derigenom blifvit ådagalagd, innefattar likväl denna Förordning, om jag så får uttrycka mig, alltför radicala stadganden , för att vara tillämplig på Landshöfdingebeställningarna, till hvilka utnämning sker utan föregående ansökning eller upprättadt förslag. Men deremot har Regeringen för afskalfandet af Landshöfdingeaccorderna antagit samma amorteringssätt, som inom Armeen ; hvarom jag för enskild del kan åberopa det exempel, att då jag emottog Skaraborgs län, var dermed förenadt ett, efter min åsigt, icke obetydligt accord, hvilket vid min afgång, efter 7 år, hade blifvit genom K. M:s egen handkassa amorteradt, så att sysslan nu är accordsfri. Att, med kännedom om sådana förhållanden, nu ingå till Konungen med begäran om ytterligare åtgärder för de ifrågavarande accor - 20 Den 7 April. demas borttagande, skulle vara, om icke otacksamt, åtminstone olämpligt. Jag anhåller derföre om proposition till bifall å Utsk:s utlåtande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid Oecon.TJtskrs utlåtande N:o 7 gjorda anmärkningar hindra dess antagande samt utlåtandet således böra återremitteras. Ropades ja och nej. Gr. Horn, Claes Fredr.: Till de värda ledamöter, som önska återremiss, förmodligen på de skäl, llr Cederschjöld anfört, underställer jag, huruvida de icke böra taga i betraktande, att motsatsen af hvad de önska kan inträffa, örn TJtsk. i ett nvtt utlåtande linner sig föranlåtet alt i mera bestämda ordalag afstyrka motionen, under åberopande af den bär omtalade nödvändigheten att ännu tills vidare bibehålla de ifrågavarande accorderna. Hr Cederschjöld: