Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndet bifallet, har, i sammanhang dermed och under åberopande af Riksdags-Ordningens 5G §, Riksdagsfullmäktigen Nils Larsson frän Jemtlands län uti ett till samma Riks-Stånd ingifvet memorial, — med afseende ä den inkonseqvens, sorn skulle i lagstiftningen uppstå, om Rikets Ständer, med bibehållande af det i förberörde kapitels 6 §, sådan äfven den lydde i Kongl. Förordningen den 10 April 1810, förekommande förbud för personer. som till hvarandra stöde i ett aflågsnare svägerskaps-förhållande, att med hvarandra ingå äktenskap, skulle förklara det närmare svågerlag, som i 5 5^ omtalas, icke utgöra hinder för äktenskaps ingående äfven utan Konungens tillstånd. — föreslagit, det Rikets Ständer mätte i fråga om förbudet i G g af 2 kaj) Giftermålsbalken fatta enahanda beslut, sorn Utskottet genom förenämnda Betänkande tillstyrkt i afseende ä förbudet i 5 £ af samma kapitel och balk. 1 följd af erhållen remiss åligger det Lag-Utskottet, att meddela yttrande öfver detta förslag: och sorn detsamma blifvit väckt ondast under förutsättning att Utskottets i Betänkandet N:o IG gjorda hemställan skulle blifva Rikets Ständers beslut, men det sålunda förutsatta fall icke inträffat, utan berörde Betänkande blifvit af höglofl. Ridderskapet och Adeln samt hogv. Preste-Ståndet afslaget. och den deri vidrörda fråga således, jemlikt 87 g Rego rings-Formen och 75 § Riksdags-Ordningen. förfallit, torde Rikets Ständer finna ifrågavarande motion icke Lill någon lagstiftnings-åtgärd föranleda. Stockholm den 19 April 1860. STOCKHOLM, tryckt hos A. L. NORMAN, 1S6: Lag-TJtskottets Betänkande N:o 25. 1 J«:o 25. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 April *1860, kl. 2 e. in. Betänkande, i anledning af väckta motioner om förändring i Kongl.
Dessa fonder antagas böra i allmänhet, i afseende på diskont-rörelsen för de särskilda låne-distrikten, sålunda fördelas, att derutaf tillhandahållas: af fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv ål enskilda personer: Banko-Diskontverket. 2,850,000 hvaraf till kassa-kreditiv 1,000,000 Låne-kontoret i Götheborg 1,300,000 hvaraf till kassa-kreditiv 500,000 56 Banko-Utskotlels Betänkande, N:o 3i. tagas, är fonden bestämd till 500,000 R:dr B:ko. I afseende på dispositionen af denna fond gäller såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för hufvud-kontoret i Stockholm, ^:del för Låne-kontoret i Götheborg och -j^tdel för Låne-kontoret i Malmö; Fullmäktige dock förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna dessa proportioner förändra.» samt §. 201. Se ofvan. Låne-kontoret i Malmö 700,000: hvaraf till . kassa-kreditiv 400,000: d:o i Wisby 150,000: hvaraf till . kassa-kreditiv 100,000: (Se punkt 55:o ofvan.) Af fonden till utlåning mot hypothek af aktier och publikapapper: Banko-Diskont verket 200,000: Låne-kontoret i Götheborg 250,000: d:o i Malmö. Af fonden för utlåning med oin - Banko-Diskont verket Låne-kontoret i Götheborg 2,000,000: d:o i Malmö . 1,000,000: d:o i Wisby . 100,000 Fullmäktige dock öppet lemnadt att, efter sig företeende omständigheter, förordna om annan fördelning, de särskilde Diskontverken emellan, af hvardera fondens belopp, än den sålunda i allmänhet antagna. Af fonden till diskontering m. m. 5,000,000
I anledning bäraf får Utskottet anföra: alt Utskottet vid bedömandet af denna fråga följt den sålunda under discussionen inom Riks-Slånden äfven uttryckte åsigt, att bevärings-manskapets beklädnad, tili så väl det allmännas som de bevärings-skyldiges fördel, måtte kunna allt mera ställas på passevolans, så att, i sammanhang med de af Rikets Ständer i underdånighet föreslagne förändringar i försvarsverkets organisation, tillfälle äfven skulle komma att beredas för bevärings-ynglingarne, att, antingen emot contant ersättning, sjelfve ombesörja hela sin beklädnad, efter viss fastställd enkel modell eller ock att staten för dem, som saknade tillgångar att sjelfve derom gå i författning, bekostade beklädnads-behofvet, hvarefter bevärings-ynglingen borde vara förbunden att under den tid, bevärings-skyldigheten fortfar, vårda och ansvara för beklädnads-persedlarne; genom hvilken åtgärds vidtagande, äfven om någon större kostnad för staten skulle blifva dermed förenad, än sorn under nuvarande förhållanden eger rum, samtlige bevärings-classernas beklädnad alltid skulle förblifva complett, och uti förråden endast erfordras hvad, som tillhör utredningen. På grund häraf liar ock Utskottet icke tillstyrkt något anslag för tillökning af beklädnads-förrådet, men deremot, då ordalydelsen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition föranled t Utskottet antaga, att anskaffningen af klädesbyxor för den dass af beväringen, som årligen skall exerceras, vore afsedd för bevärings-ynglingarnes begagnande under mötes-tiden, funnit sig böra tillstyrka ett anslag för berörde ändamål.
Detta sednare morn. är således uteslutet, hvaremot Utskottet, för alt omfatta alla casus, då Hufvudman, som utgifvit Fullmagt, eger inlaga Fullmägtigs plats, tillagt den, då den sednare sin rätt förlorat. Likaledes har Utskottet bibehållit det stadgande, att om Fullmägtig, som är Elector, Utskotts -eller Nämnds-Ledamot, blir, under Riksdag, Hufvudman för egen Ätt, han likväl icke bör från sina berörde befattningar skiljas; äfvensom Utskottet tillagt ena - ( <4 ) handa stadgande förden, som, under påstående Riksmöte, blir Hufvudman för en Alt af högre värdighet. Utskottet har härvid tagit i öfvervägande den af Herr Wirgin, Arvid, uti dess till Utskottet remitterade yttrande, framstälda betänklighet, att genom ett slikt stadgande, jemfördt med 2 r §. i nu gällande Riddarhusordning, tilläfventyrs skulle kunna inträffa, att en Ledamot i Utskott blefve dess Ordförande, ehuru denne sednare ej afgått; men då en person, som erhållit förtroendet alt vara Ledamot i Utskott, icke nied något skäl må anses kunna det samma förverka, ur den anledning, att han förändrar säte på Riddarhuset, samt i öfrigt en annan ordning för säte i Utskott, än den för säte inora Ridderskapet och Adeln, icke, i Utskottets tanka, utan åtskillige olägenheter, för närvarande torde kunna införas, har RiddarhusUtskottet icke funnit de uti ifrågavarande afseenden befintlige stadganden böra förändras. Uti §. 16., den i/\ i nuvarande Riddarhusordning, som angår de händelser, då oriktiga betyg vid anteckning företes eller Pollet utlemnats pd grund af origtig Genealogi, har det stadgande blifvit uteslutet, hvilket utsätter äfventyret af Riksdagsmannarättens förlust ”i händelse inlemnadt betyg befinnes falskt.”
Angående angelägenheten af serskildte anstalter till förekommande af stegring i priset på det grofva brödet; Gifven Stockholms Slott den 17 December 1817- ^.o Angående Götha-Canal-Arbetets fortgång och befrämjande; Gifven Stockholms Slott den t7 December 18-17- Ridderskapet och Adeln ansåg ej nödigt att de vid hvarje Proposition bilagde utdrag af Stats-Rådets Protocoll nu upplästes. Den $ 3 December. 445 Upplästes och iades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: 1:0 Stats-Utskottets Memorial af den 19 dennes, deruti tillkännagifves, att som vid de föregående Riksdagarne Stats-Utskottet, för att kunna skyndsamt och i sin ordning besörja dess mångfalldiga göromål, varit föranlåtet begagna, utom Secreteravne, äfven Camererare, tvänne Protocolls-förande eller Notarier samt minst Fem Cancellister; alltså och då med ett mindre antal Betjening Utskottet, i anseende till de vid denna Riksdag förekommande Ärenders mängd och vidlyftighet, funnit sig ej vara belåtet, derest allt skulle kunna skötas obehindradt och såsom ändamålet fordrade, har Utskottet, med stöd af 24 §. i Riksdags-Ordningen, sådant till Riksens Ständers bifall vördsamt anmält. 2:0 Stats-Utskottets Memorial af den 20 dennes, innehållande, att sedan jemte det Statsutskottet funnit nödigt, att för de till dess handläggning hörande Räkenskaps-göromål, i afseende på Stats-RegleringensJ serskildte delar antaga en till Kongl. Stats-Contoirets Räkenskaps-Verk hörande Tjensteman som Camererare, Utskottet jemväl ansett behöfligt, att då Herr Stats-Commissarien och Riddaren Widegren, som uppgifvit den af Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdag gillade nya method för Räkenskapernes afslutande och en derp§ grundad Riks-Hufvud-Bok öfver Stats-Verkets 446
Ridderskapec och Adeln uplyst ftnua nödwändighetcn af ak denna räntan oförryckt och endast lil ofwannamnda behof mätte anwändas. I anledning häraf får jag i ödmjukhet hemställa, om icke^ ifrån och med detta årets början, och sedan allt framgent, vesta Adeliga Dssteik > Seholans mede! matre befriaö ifrån allt deltagande nki Riddarhus-Laslam är - 1094 liga utgifter, of hmad nomn de wara mä; dock med undanlag af Riddarhus. Kamrrerarens örliga arfwode, lii et belopp af zg R:Vr. i6 H Lane., §^cis, för dest befattning med denna ianäens räkenskapers wärd och förwaikriing. Grefwe la Lareis, -Xxel. Sam Riddarhus-!. l:,kotrct ef kunde inga „ki någon öfwerlägqning härom, inna, d-st afglfna törsta., af Högloft. Rldderstapcr och Ad in blinvik anta-.?.', har denna'ragn icke Uli bech afgilna iVIem r>a! kunnok instöta. Der faller as sig fjells, at Ridderffapet och Adeln kan afgöra denna sak utan RiddarhusUtskotters widare hörande. Hans klxce! I e n ee Herr Grefman och Län dr. M arsta l ke n gjorde kropolrckon til bifall pä Herr (kanela! lckstrdnrnr anförande, hwllken af Ridoerstapet och Adeln med Ja befwarades. UplösteS ytterligare Ridda>h,is-U stektets d-n s. ^nnn pä bordet laggda IVlemariai af den ZOkde föregående lVIaji, hwilker nunkrwis, uppå derom af Herr Grrfwsn och Lalidr. Ma-stucken sarstriidl gjwda kroxoltrimier, til alia delar bifölls.
På sådant sätt bedrefs tillverkningen af Salpeter för Kronans räkning, genom eget fnanskap under serskildt befäl, intill år 1800, då Rikets Ständer vid samma års Riksdag, till undanrödjande af de olägenheter, som med Salpeter-sjudningens verkställande genom Kronans manskap voro förknippade, och deribland serdeles den, att Sjudarne egde upprifva golf ur stall och uthus och uttaga Salpeter-jorden, fattade det beslut, att af hvarje Mantal borde utgöras en gärd af ett halft Lispund inrikes tillverkad oluttrad Salpeter in natura , hvarföre Kronan skulle betala tillverknings-värdet med 1 R:dr 24 sk., hvaremot Kronan afstod egande-räRen af den i landet befintliga Salpeter-jorden. Af den anledning, att Salpeter-näringen i Österbotten kommit til! en betydlig höjd, och att Kronan då kunde derifrån erhålla betydliga partier Salpeter, blef det hem - Kongl. Maj.-ts Näiliga Skri/v. N:o So. a5 mans-egarne tillåtet, att med penningar lösa Salpeter-gärden; men hvaraf den följd inträffade, att, när Finland sedermera afträddes till Ryssland, S;'peter-näringen i Sve-r rige så aftagit, att den årligen knappt uppgick till 5ooo Lispund, hvarjemte bristen på skicklige Salpeter-sjudare var nästan allmän. Ett sådant förhållande påkallade kraftiga åtgärder för att åter upplifva tillverkningen af en vara, som för försvars-verket är af högsta nödvändighet.
Det var hon ensam som talade; från ett ämne till ett annat. Och så mjuknade hennes röst – det var om Axel. Hur hon liksom hvilat vid tanken på hans sista farväl från henne. Och hennes röst fick öfvergångar, liksom en känslig melodi. Det är någonting så helt och harmoniskt att vara mor. Det är icke för mig. Men jag förstår det. ”Adjö – mor,” upprepade hon sakta, som om hon sagt det hundra gånger för sig sjelf förut och som om örat hunnit vänja sig vid ordens allra finaste välljud, så att ingen ton kunnat sänka sig en enda ljudvåg, utan att hennes gehör skulle sårats. Det var icke till mig hon talade; det var till sitt eget minne. Hon satte blott text till en kär melodi, att sjunga sig till ro med. ”Adjö – mor. — Han böjde sig ner och smög sin mun intill min, jag kände det bara som ett mjukt fjun. – Många, många dagar derefter, hvar gång jag tänkte på att han var rest, så kände jag det. Och jag hörde honom säga det: adjö – mor. Och hvar gång jag hörde det, grät jag.” Hvilken enkel, gripande naturlighet ligger det ej i dessa få ord! Det slog mig medan hon talade och hvarje ord tryckte sig in i mitt minne som i mjuknadt vax. Hvem lärde denna obildade gumma, att hon skulle säga att han ”smög” sin mun intill hennes? Liksom om hon visste att just detta skulle ge intrycket af en finkänslighetens skygghet. Och hvem sade henne att uttrycket ”mjukt fjun” genom sitt blotta ordljud framkallar tanken på en fågelunge, tryckande sig in mot det varma näste, som en gång fostrat honom och som han nu skall lemna? Hörby d. 10 Juni 86. Från hotellfönstret i Lund kunde man se ut öfver staden, långt bort öfver den vida, sommargröna slätten.336 Jag ville bo högt, kunna se långt. Det är som om det gåfve själen friare andetag. Jag bor så lågt här. Det trycker mig. Jag kan inte andas. Och fönstren sitta lågt. När jag reser mig i hela min längd äro mina ögon au niveau med fönstrets öfversta ruta. Då ser jag ingen himmel och af träden endast deras nedre partier. Och så sitter taket ned på hufvudet.
Friherre ltlannerbeim, b,krr8 ^UAUst, trodde, att, dä frägan här egentligast wore om arbetslo - 1Z4 Den Z September. betslöner, hwilka lätt moro underkastade billiga förändringar, och icke syntes kunna uppgä till rätt betydliga summor, detta ämne kunde med fullt förtroende öfwerlemnas Banco-Fullmägtiges egen ompröfning, och ej behöfwa bliswa ett Lfwerläggningsämne för Riksens Ständer. Friherre Lellerstr«m, ^cob, erinrade, att alla frägor om penninge-utgiftcr, i afseende pä Banquens Stat, borde enligt Banco-Utskottets Instruktion, af Utffottet underställas Riksens Ständers egen ompröfning, samt att dessutom De nu foreflägne utgifter, i anseende till Personernas antal, icke wore sä obetydliga; i anledning hwaraf han ansägRidderffapet och Adeln Dcröfwer böra besluta. Sedan Friherre ^lsnnerkeim förklarat, dst han, efter de upplysningar Friherre 6ec!er5tröm lemnat, afstode frän sina betänkligheter, gjorde Herr Baron och Landt-Marskalken Proposition till bifall ä Banco-Utskottets hemställan om lönesamt weckooch dagspenningars förhöjning för arbetarne wid Tumba Pappersbruk, hwilken Proposition med Ja beswarades. Anmältes och emottogs Hos-Canzleren Friherre st WettLrstellt, hwilken ,ä Kongl. Maj-.ts rvägnar, öfwerlemnade twänne Dess Nädiga Propositioner, hwilka sedermera i detta plenum upplästes. Hos-Canzleren afträdde beledsagad, säsom wid ankomsten. Herr Baron och Lantzt-Marskalken tillkännagaf, att, i sista plenum, blifwit uppläst och pä bordet lagdt ett Memorial frän Banco. Utffottet, rörande sammanjemnkning af wissa stridig.
Att hwarkcn sädana drag af en möjligtvis starkare och frimodigare skrifart, som kunna höra till riägon nyttig sannings kraftigare framställande, när ingen förgriplig afsigt är dermed tydligen förbunden, rnä säsom skälig anledning till ätal och yrkande afLagcnS näpst förrbäras; eller ännu mindre nägon sädan ringa owarsamhct i uttryck, som kunde af brist pä no, gare eftersinnande, lätteligen hafwa undfallit en Författare, ware sig i allwarlig eller skämtande Skrif-art: att sälcdcs fbremälen för anklagares ätal och LagenS bestraffning, icke böra wara förseelser af ingen eller föga menlig verkan, utan förbrytelser af oskicklig och märkbar stada för Samhället eller cnstilta; att sädana äklagade Tryckfrihets, brott böra till fullo uppgä emot de bestämningar, som derä i detta förordnande utsättas, och i synnerhet ber blott en ei/da grad af straff och straffbarhet utsätles, ingen ting under samma rubrik dragas, som e) till förbrytelsens storhet eller pätaglighct, fullkomligen swarar deremot; att brottslighetens bcwis böra hämtas af den äklagade SkrifTredje Band. N:o 159. 160. tens !248 Den L (dctober. tens egen klara lydelse, och icke genom tolkning och tydning ledas derur; ändteligen, att sä ofta falletS natur tilläter, mindre afseende mä hafwas pä nägot enda särskilt uttryck eller ställe, än pä hela Skriftens allmänna runehäll och beskaffenhet. Af samma grund erinras widare, akt hwab i 7:de Momentet af z.
S. D. Föredrogs Konstitutions-utskottets sedan den 8 dennes på bordet hvilande memorial N:o 21 _, med förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ regerings-formen, samt 1 mom. 49 § och '73 § riksdags-ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i grundlagarne. Ståndet återremitterade både de af Utskottet i memorialet framställda alternativa förslagen till grundlags-förändringar och hänvisade till Utskottets behandling ett af Bengt Gudmunsson från Hallands län i sammanhang härmed ingifvet skriftligt anförande, under förklarande, att det uti berörde anförande framställda förslag till ändring af ifrågavarande grundlags-paragrafer utgjorde Ståndets gemensamma tanka i ämnet. S. D. Konstitutions-utskottets den 8 dennes bordlagda memorial N:o 22, i anledning af ett Stånds återremiss å memorialet N:o 14, rörande representations-rättigheten för Fahlu bergslag, blef vid nu skedd för - 534 Prot.-utdrag den 42 Juli 484-8. nyad föredragning, lagdt till liandlingarne, efter det Ståndet godkändt Utskottets i memorialet gjorda hemställan. S. D. Föredrogos Stats-utskottets, sedan den 8 dennes på hordet h vilande: Utlåtande N:o 22gj i anledning af väckt motion om inrättande af ett archiv i Rikets Ständers hus. Bifölls; Memorial N:o z3o_, angående den vid nordöstra sidan af Riksgälds-kontorets hus befintliga gårdsplats. Af slogs; Dito N:o n33j angående verkställd omröstning i anledning af Riks-ståndens olika beslut rörande grunderna för den blifvande allmänna beviiiningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. Ansågs ej föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne; Dito N:o z34j, med förslag till sammanjemkning eller voteringsproposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut angående arrendet för kronosäteriet Boda.
Ytterligare anmäldes reservation af: herr Billström, herr Sundler, f. d. talman Anders Eriksson, v. laiman Nils Persson, f. d. v. talman Pehr Eriksson, och riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring och ‘till lägg i 3G och 43 §§ R. O., rörande sammansatta Ut skott. Bland de till uppehåll och långsamhet i ärendenas gång ledande olägenheter, som vidlåda det nu i Grundlagarna föreskrifna arbetsättet vid riksdagarna, torde ingen med förhållandena förtrogen riksdagsman kunna undgå att medgifva, det äfven de så kallade sammansatta Utskotten böra upptagas. Det är väl för närvarande, enligt 43 § R. O., alternativt medgifvet, att två eller flera Utskott, antingen in plenis, eller fast hellre genom deputerade, på sätt Utskotten öfverenskomma, må sammanträda. Men, oaktadt den anvisning, som ligger i orden, »fast hellre» hafva dock plena-sammanträden emellan Utskotten vanligen egt rum, sedan öfverläggningar genom deputerade; eller s. k. Utskotts-afdelningar, föregått. Sålunda Konslitutions-Ulskottets Memorial, N:o IS. 13 behandlades under sednaste riksdag frågan om förändring af uppbördstiderna uti sammansatt StatsBevillningsoch Ekonomi-Utskott, diet är af 132 personer. Frågan om bränvins-bränningen utgör ock vanligen föremål för öfverläggningar uti sammansatt BevillningsLagoch Ekonomi-Utskott, det är af 112 personer. Att diskussioner och omröstningar inom en så talrik personal erfordra mycket mer tid, än der personernas antal är mindre, ligger för öppen dag. Men icke följer deraf, att öfverläggningarne måste blifva desto grundligare, utredningarne säkrare och besluten ändamålsenligare. Icke mängden, utan sakkunskaper hos de öfverläggande, åstadkommer detta.
R:dr 10 öre utaf det för verkställande af åtskilliga förbättringar och tillbyggnader vid hospitalet i Wexiö beviljade anslag, 30,269 R:dr 10‘öre. § 126. * Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag medgifvit, att de lärare, som under längre tid än fem år före verkställigheten af den vid 1856—1858 års riksdag beslutade reglering af rikets elementarläroverk varit anställde såsom vikarier, vare sig i lektors-, adjunktseller kollega-befattning, och hvilkas tjenstgöring blifvit väl vitsordad, må berättigas att fran och med år 1861 såsom grund för högre lönetur beräkna sig till godo jemväl det antal afslutade läspår öfver fem, som de på sådant sätt tjenstgjort, samt för detta ändamål utöfver det årliga belopp, som blifvit läroverksanslaget tillagdt, anvisat ett särskildt anslag för en gång af 15,500 R:dr; så kommer den ännu icke lyftade återstoden, Två tusen R:dr, af detta anslag att för det dermed afsedda ändamål* tillhandahållas och i vederbörlig ordning från Riksgälds-kontoret utbetalas. § 127. Återstoden, Elfva tusen sjuhundraniotio R:dr utaf det anslag, 25,000 R:dr, Rikets Ständer anvisat för bestridande af kostnader för Sveriges deltagande i utförandet af en medel-europeisk gradmätning bör, uppå vederbörlig reqvisition, i vanlig ordning utbetalas. § 128. Likaså skall återstoden, Ett tusen sexhundrasextiosex R:dr 67 öre utaf det anslag, 4,000 R:dr, som beviljats till tryckningshjelp för utgifvandet af en handbok i Svenska pomologien med planscher, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas och uppå vederbörlig reqvisition utbetalas. 24 Stats-Utskottets Memorial JVJ 130. § 129.
Ager man tillika kännedom om de betydliga biförtjenster — och hvilken reser genom orten utan att höra talas derom — hvartill de sednare åren lemnat tillfälle, utan att på samma gång underrättas om mängden af de lyxoch öfverflöds-artiklar, som under samma tid blifvit konsumerade, är man fullt berättigad till det omdöme, att inom orten finnas betydliga kapitaler förvarade. Likväl är jag öfvertygad, att ett eller annat års svårare missväxter skola vara tillräckliga att åter försätta orten i förlägenhet. Det är väl sannt, att de föregående årens skördar i allmänhet varit ganska förmånliga, äfvensom att, enligt vederbörandes uppgifter, under ifrågavarande fem åren från orten exporterats 147,220 lispund smör, 78,070 tunnor tjära, 184,419 st. sparrar och bjelkar, 150,374 tolfter plankor och bräder, 2,218 stycken spiror, hvarför värdet efter gångbara medelpriset uträknadt gör 2,043,355 U:dr 16 sk., förutom värdet af exporterade artiklarne lax, renshudar, salpeter, renhorn och lim, pottaska, splitved, ved och andre smärre trävarueffekter 292,524 R:dr 16 sk., eller tillsammans 2,535,879 It:dr. 32 sk. banko. Allmogen har ock af de flesta och största jernoch sågverken, för sitt deråt lemnade arbete, blifvit ersatt icke med hvarjehanda varor, utan med kontanta penningar; men vid det förhållande, att några spannmålsförråder icke finnas besparade, samt att värdet af blotta artiklarne bränvin, kaffe, socker och sirap, förutom alla öfriga lyxoch öfverflödsvaror, som under tiden till länet införts och konsumerats, motsvarar de ofvannämnda biförtjensterna, så lärer ingen tveka att dela min öfvertygelse. Otvifvelaktigt är det dock, att för närvarande inom länet råder ett visst välstånd, hvilket bland annat omisskänneligen visar sig 15 äfven deraf, att utsökningsmål år efter annat aftagit i mängd.