Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko IV: d r sk. r. R:dr sk. r. Agat, arbetad: 8 16 — oinlättad 1 skålp. — 4-0 infattad, väges med infattningen och förtulias såsom den. 1 16 — Alabaster, arbetad, ej specificerad 1 skålp. — 16 — ‘25 Alun, alia slag 17 lisp. 5 — —^ — 8 — Anis 1 skålp. — 2 — 20 — Antimonium, spiesglans och regulus 1 skålp. 6 — 7 6 Apelsiner L skålp. — 1 6 — 10 — Arsenik, till införsel af Apothekare, och, elter erhållet särskildt tillstånd af Kommers-kollegium, för Fabriks-inrättningar 1 skålp. 6 1 32 — Aska, pott-, raffinerad eller calcinerad 1 lisp. — 8 Askar och Dosor tullbehandlas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. 1 — af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. — 8 40 — Assa Foetida 1 skålp. — 3 3 Balsam, Kopaive-, Peruviansk och annan natif (Flaskornas vigt inbegripen) 1 skålp. — 6 — Aloe hänföres under Apotheksvaror. Anchovis; se Fisk. Argentan eller Nysilfver; se Metaller sammansatta. Aska, Tennoch Bly-; se Tennaska. Aska, Koppar-; se Kopparskrot. Auripigment; se Färger, andra slag, ej specificerade. Balsam, Riga-; se Rigabalsam. 316 Expeditions-Ulskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 136. e. Qvantitet för Inf. Tull. Tullberäkn. Banko R:dr sk. r. Band: ll:ilr sk. r. 15 Sammets1 skölp. 2 24 — 30 Siden1 skålp. 4 15 Halfsiden1 skålp. 2 Anm.
SÖägrar fångtfmare betta afbrag elfer bltfmcr beträbb ntcb fåbatte nits berffef eller tlflftäflnlngar, font åfpfta gälbenärenö betnnganbe t betta affeenbe, marbc patt bå, enligt IX Gap. 6 §. £>attbel3s23alfcn, attfebb lifa tncb bett, font tager pögre ränta, ätt lag bjttber. §. 34. SDfmanberörbe ftabganbc gäller oef för alla Ga fjor, pmtffa itjitta mer än fyettt för puttbrabe af beraS ntlånte mebel, få att ettapattba afbrag å räntan, l attfes ettbe till bettt, ofelbart ffaU cga ruut; bocf ttttbantagaS pärlfrån 0parsS3anfer, g-attlgsGapor famt 0taten3 ocp StlfSsSSanfcitS ©Ifcontslnrättnlngar. 45 §. 35. l:o S3emittuing utgöres mibare af ©nfftlbe Sattler meb $etit procent af ben årltga Besättning, font ict’e iifmcrfitger ®c,r för tnmbrabet, men meb femton procent af bet Belopp ^tvartitl Besättningen för året berutöfmer ttppgår, attt Bes räfnabt efter l)nxib af tecfittngåsfutnmatt etter grttttbsfenben Btifmtt contant titts ff jutet. 2:o Sif atta öfriga SlfttcsSolag, Stfjoctattoner, ©ocieteter, SBerf, .gippottjefås octj anbra allmänna ^inrättningar meb $ettt procent af ntbcfntngcn. 5:o
Departements-Chefen, Justitie-Stats-Ministern 15,000 15,000 — Departementets Expedition 22,700 22,700 — Högsta Domstolen 97,100 97,100 — Justitie-Kanslers-Expeditionen 15,900 15,900 - Justitie-Revisions-Expeditionen 91,655 50 — 91,655 50 Svea Hof-Rätt, med derunder lydande Justitie-Stat 182,389 52 2,201 89 184,591 41 Götha Hof-Rätt, ined derunder lydande Justitie-Stat 181,271 85 3,494 25 184,766 10 Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, med derunder lydande Justitie-Stat 85,237 22 207 75 85,444 97 Krigs-Hof-Rätten 12,555 50 — 12,555 50 Fångars vård och underhåll, Förslags-anslag 1,350,000 1,350,000 — Värd och underhåll af Länsoch Kronohäkten, Reservationsanslag 13,500 13,500 — Mediko-legala Besigtning ax, Förslags-anslag 10,000 10,000 Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m., Förslags-anslag 23,916 52 — 23,916 52 Reseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag 7,500 7,500 — Ersättning åt Vittnen och Parter, Förslags-anslag 7,500 7,500 — Extra Utgifter, Reservations-anslag 4,500 4,500 — Summa | 2,120,7261111 5,90318912,126,6301 — Sih. till R. St. RU. Litt. Penninga r Riksmynt. Utrikes-Departementet.
Men huru var det under den tid, då stångjernssmidet infördes, jag menar under loppet af ty:de seklet? Jag vill derpå anföra ett enda exempel. Jernverken på Tiveden i Örebro och Mariestads län äro grundlagde af Anders Henriksson Boij. Hans son Anton von Boij fortsatte och utvidgade dessa anläggningar till 6 masugnar, 9 stångjernshamrar och 18 härdar. Inköpet af grunden, som för det mesta troligen uppläts af Kronan, var icke betungande, skogarne upplätos till begagnande och roteringen eftergafs; men bruksägaren dog i fattigdom. Så iir icke händelsen nu för tiden med ägarne till 7,000 Skf?:s smide på egen blåsning. Äfven bergsmannens ställning är nu helt annorlunda än fordom. Vid införandet af det proli i bi tiva författnings-systemet voro skogarne Kronans, från hvilka man fick sina kol, och Kronan ägde makt att föreskrifva villkoren, som voro att bergsmannen skulle förblifva bergsman, icke få smida stångjern. JXu deremot är skogen bans egendom under ojäfvad besittningsrätt, och hvem kan neka hans rätt att använda sin skog äfven till smide? Hvilken princip man än må hylla för näringens förkofran, så kan den enskildes rätt deraf icke förminskas. Det är denna aktning för den enskilda äganderätten, som föranledde mig, då TJtskts betänk, första gången här förevar, att föreslå det stadgande, som nu innehålles uti litt. b); och Utsk. har godkänt milt förslag. Äfven deremot bar Hr af Uhr sökt frambringa några skäl, hvilka jag vill upptaga. Likväl vill L 4i4 Den 28 April f. m. jag först förklara, att jag hyser hufvudsakligen samma tanke som han rör:de Sveriges jernhand tering, och att det blott är af aktning för den enskildes klara, oslridiga rätt, som jag framställt mitt förslag. Hr af Uhr säger, att handteringen bör blifva friare, men att förändringen skall utföras så, att innehafvaren af smidesrätt på köpetackjern ej blir lidande. Alltså söker Hr af Uhr alt ställa en enskild rätt emot den enskilda rätt, som jag framkallat.
Hall åter tyckes med flit ha velat locka Tyskland till ett formligt angrepp på Slesvig, viss om, å sin sida, att det då skulle » möta den europeiska intervention, som det hittills lyckats utestänga » .2 Det lärer väl ej kunna nekas, att Manderströms plan var den försigtigare och klokare, och det var för den skull ej att undra på, att det förtröt Manderström, då Hall, honom alldeles oåtspord, » förryckte » den ställning som bestod med hans » kännedom och bifall ». Men oaktadt det svensk-norska kabinettet sålunda egde skäl att vara missnöjdt med det danska, synes Novemberförfattningen ej kunna vara egentliga orsaken, hvarför det slutligen drog sig tillbaka. Faktiskt var ju den ställning, Danmark intog genom Novemberförfattningen, endast en konseqvens af patentet d. 30 mars, med hvilket svensk-norska kabinettet gjort sig solidariskt. Manderström tänkte sig den redan bestående riksrådsinstitutionen såsom tills vidare gemensam för Konungariket och Slesvig. Novemberfbrfatt 1 I sin hemställan d. om författningsförslagets stadfästelse yttrade Hall till yttermera visso följande: &gt;Ministéren har tillika knutit vid det nya riksrådet det hoppet, att det skall efterhand mer eller mindre fullständigt absorbera de särskilda representationerna, och ehuruväl detta är ett aflägset hopp, som endast framtiden och gynsamma omständigheter kunna förverkliga, utgör den allmänna anslutning, som förslaget i allmänhet och denna tanke isynnerhet hafva vunnit, oss en ny borgen för att vårt hopp i hvaije händelse ej skall komma att stranda på betolkningens bristande tillmötesgående. * Anf. st. sid. 17. a Anf. st. sid. 12. Den 1 okt. beslöt Tyskland förbundsexekutlon i Holstein och Lauenburg, hvilket beslut förnyades d. med anledning af Novemberförfattningen.ningen endast reorganiserade det gamla riksrådets val^ sätt och sammansättning. I hvardera fallet erhölle Slesvig och Konungariket en gemensam författning, som icke utsträcktes äfven till Holstein. I denna omständighet låg sjelfva uppslaget till den förnyade kampen med Tyskland.
Af dessa skäl tillstyrker jag vördsamt bifall å detta betänkande. Hr Ribbing, Arvid: Jag är lill större delen förekommen af den sista värda talaren. Jag kan nemi. icke finna, alt banken äfventyra!' åtminstone några verkliga rättigheter, om detta betänk, antages ; ty 0111 några större fördelar unde!- nuvar. förhållande för banken skulle uppkomma, kunde det endast ske derigenom, att banken på ett eller annat sätt handlade orätt eller tog för mycket af sin gäldenär enl. den förskrifning, på grund hvaraf banken beviljat lån. Detta har banken visserligen icke gjort på den ränta banken har, nemi. endast 4 proc., då de öfriga 2 proc. utgöra afbetalning på capitalet. Efter Hr Rosenblads förmenande skulle det betänkliga ligga deruti, alt sedan capitalet blifvit förrninskadt lill vida mindre belopp än det först utgjorde, så fortfar banken att uppbära hela räntan å det ursprungliga capilalet; men då denna ränta tjenar att immerfort amortera första capitalet, så fortfar äfven det förhållande att banken icke uppbär mera än 4 proc. ränta, och då inteckn.lagen medger rättighet alt inteckna både capital och ränta, blott dessa äro lill bestämdt belopp uppgifna, så ser jag icke att banken på något vis kunde äfventyra den rätt, 3go Den a6 Augusti e. ni. som af inteckn.lagen och domstolen enl. densamma blifvit bestämd. Det är, på sätt Hr von Troil andragit, äfven gifvet, att jordägarne hafva fördel af att inteckningarna i intecknts-protocollet minskas till hvad de verkligen utgöra, emedan, vid meddelandet af ett gravationsbevis, domaren är nödsakad att uppgifva den summa, som vid förnyelsen blifvit upptagen.
Stånden emellan , skola utan tvifvel i hög grad försvåra öfverläggningar af så stor, men tillika i detaljerne mångfaldig omfattning och af så grannlaga beskaffenhet, sorn. de, hvilka erfordras för granskningen och det slutliga fastställandet af ett helt Lag-Verk. De förändringar i Riksdagens arbetsmethod, sorn för ett så vigtigt och stort Verks fortgång behöfvas, böra dock, om de skola blifva ändamålsenliga och tillfyllestgörande , icke omfatta endast den föregående beredning, som nu i vanliga fall åligger Utskotten ,. utan måste sträcka sig till anordningar, hvarigenom en större gemensamhet i öfverläggningar och en närmare likstämmighet i beslut hos Riks-Stånden sjelfve kunde tillvägabringas. Att, sedan lag-förslagen undergått den ytterligare granskning, som i den Kongl. Skrifvelsen af den 24 sistlidne Mars förutsättes , och Kongl. Maj:t uppå Lag-förslagen afgifvit Nådiga Propositioner, bereda de serskilda sectionerne i lagen till öfverläggning hos Stånden, synes, med alla de materialier, sorn då äro att tillgå, icke böra blifva så besvärligt, att icke Rikets Ständers Lag-Utskott, äfven med det antal Ledamöter, hvaraf Utskottet enligt Riksdags-ordningen består, bör efterhand kunna det medhinna. Men svårigheterne vidtaga med öfverläggningarne inom Stånden; emedan dessa öfverläggningar, för att blifva upplysande och inflytelserika, behöfva ledning, så väl af djup och säker kunskap i hela det beslående rätts-systemet, som äfven af en fullständig och noggrann kännedom af lag-förslagen i alla deras delar. Denna af speciel sak-kunskap beroende ledning kan tilläfventyrs ej med visshet vara att påräkna inom Riks-Stånden sjelfve,. och skulle, äfven om den der vöre för handen, förlora i betydelse,då öfverläggningarne icke voro gemensamma för samtlige Rikets Ständer, utan samtidigt egde ruin inom de serskilda Riks-Stånden hvart för sig. Om det nu i Riksdagsordningen påbudna förfaringssätt ovilkorligen skulle i detta fall följas och tillämpas, blifva svårigheterne att bringa det hela till ett godt slut nästan •öfvervinnelig».
Nådiga skifte-stadga i sådant afseende gifna föreskrifter bör kunna åstadkomma rätrelse uti nämnde förhållande; anser Utskottet statens inblandande i dessa angelägenheter, hvilket skulle förorsaka omvägar och oredor, hvarken vara af behofvet påkalladt eller för landet medföra någon fördel; i följd hvaraf Utskottet vördsamt hemställer, det motionen icke mti till någon Rikets fetänders utgärd föranleda. Stockholm den 20 Januari 1854. Af hr af Dalström, Gustaf Jacob> har blifvit afgifven följande reservation: „Anledniugen, hvarföre jag reserverar mig emot Utskottets nu fattade beslut, är att i många fall laga skiften uteblifva genom allmogens farhåga för de höga landtmäleri-arfvodenas bekostande. Jag biträder derföre motionärens förslag, att staten bör förskottera dessa dryga utgifter under en viss tid, och med vilkor, att de genomärlig afbetalning återgäldas. Dock ville jag dervid fästa ett annat vilkor för rättighet till förskotts åtnjutande, nemligen att Konungens Befallningshafvande förut bör pröfva det laga skiftets nödvändighet och skiltes-delegarnes oförmåga att förenämnda kostnader sjelfva erlägga. Det är onekligt, att, bland andra förmåner laga skiften åstadkomma, jordbrukets förkofran derigenom i hög grad befordras; hvarföre för de län, der egoblandningen är stor, såsom t. ex. i Gottlands, önskeligt vore att Rikets Ständer afsatto en viss summa till dylika förskotters meddelande. Staten förlorade endast räntan på dessa förskotter, men hvilken likväl indirekte ersattes genom jördens ©kade pio» duktivitet, och deraf följande allmännare välmåga*. Allm. Bete., o eli Ekm-Uttkotlel* Belånkmde, Xo IS. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Jan. 1854, kl. 1 e. rn.
Visserligen kunna de ändrade förhållanden och behof 140 år äfven här medfört fordra vissa jemkningar i vårt indelning?, verk, såsom t. ex. i afseende på rustningeh, synnerligen i det norra Sverige, hvilken måhända är mindre lämpelig, enär det icke är möjligt för en Cavalleritroupp med den korta Öfningstid, som den nu eger, att vinna den nu erforderliga öfningen, och hvarföre det äfven skulle synas bättre, och sannolikt kosta mindre, att blott hafva vdrfvadt Cavallbri, mea Den 18 September enu sjelfva grunden för vart Indelta försvarsverk kan troligen icke utan de mest betydande förluster i politiskt, militairiskt och financielt hänseende rubbas. Och hvilka förändringar och indragningar som än kunna komma i fråga, kuni na de likväl ej nu för ögonblicket verkställas* De anslag, hvarom nu är fråga, behöfves, för att anskaffa materielt förråd, som, när noden påtränger, skulle kosta mångdubbelt mera; de kunna således icke umbäras. Det är visserligen obehagligtatt tala föt? ökade anslag; det är angenämare och mera po" pulärt, att tala förminskning; men ehuru smickrande och tillfredsställande medborgares bifall än är, är likväl den tillfredsställelsen större, som skänkes af medvetandet att till grund för sina yttranden endast hafva ägt pligt och öfvertygelse. Friherre Cederström, Jacob: Då frågan tmi är att bestämma den summa, som, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse fordras, för att fylla Tredje HufvudTitelns behof, torde det vara nödvändigt, att först jemföra StatsUtskottets uppgifter med hvad sorn af Kongl, Maj:t blifvit reqvireradt uti den StatsUtkot* tet medeldte proposition. Deraf upplyses till en början, att egaren af Norrtelje GevärsFactori, enligt contract, eger rättighet, att årligen till Kronan leverera 3000 gevär, men att han de senare åren levererat endast 2000; hvarigenom således ett årligt öfverskott af 23,000 ihdr uppkommit.
Det är dock klart, att, om man, såsom det finnes omformäldt uti den ena. af oi vanberörde motioner, vantar sig att få å Landtbruks-Academiens experimentalfält finna "en storartad och förträfflig, förebild af ett ypperligt landtbruk, af arbetskraftens högsta möjliga produet, af, en räkenskap, sorn utvisar högre vinst, än det allmänna landtbruket;” maar skall 1 en sådan väntan blif va bedragen;, ty icke afla försök kunna lyckas, och; det ligger i sakens natur, att ett läll, sorn. begagnas endast lill försöks anställande, , ej: skall kunna vid alla tillfällen lemna, en anblick, sådan sorn en väl bäfdad åker eller äng; men att nämnde fält visade ”en modell af oreduj. vårdslöshet och platt oduglighet i jördens, häfdandesynes Utskotten vara uttryck, sorn, efter det ofvan, anförda-, icke erfordra något bemöjtaude. 22 Statssamt Allm. Bese.- och Ekon.-UlsJtoHens Utlåtande, iV.-o 30. Ulskotten återgå nu tili besvarandet af del gjorda yrkandet, att Landlbruks-Academien måtte indragas. Emot bifall till ett sådant yrkande förekommer ej allenast, att denna inrättning, elter hvad Utskotten ådagalagt, är grundad på en fond, som, enär den tillkommit derigenom, att enskilde personer afstålt, en viss del af sina fordringar hos Franska Regeringen, Rikets Ständer icke synas ega rättighet att, efter godtfinnande, disponera, ulan äfven, synnerligen med sin nuvarande organisation, är för landet nyttig och behöflig. Landtbruket i Sverige har ej på långt när uppnått den höjd, som de flesta civiliserade stater, der likväl äro inrättningar för samma ändamål, hvarför LandlbruksAcademien blifvit stiftad.
Det återstår alltså för Utskottet alt uttala sitt omdöme, huruvida någon förändring af testamentslagarne i öfrigt må' ega rum, och, i sådan händelse-, om den bör ske i den af herr Dalman eller herr Gustafsson anvisade syftning; och frågan är följaktligen örn den fria dispositionsrätten öfver af ingejord och lösören, som enligt landsrätt är medgifren, samt om testamentsrätten efter stadsrätt. Då emedlertid Utskottet ej ansett sig kunna tillstyrka upphäfvande af förbudet att bortgifva arfvejord å landet, kan Utskottet ej heller föreslå någon inskränkning i berörde, efter landsrätt existerande fria dispositionsrätt. Den har varit en följd af nämnde förbud; och öfver friheten i denna del har någon allmännare klagan lika litet förnummits, som öfver förbudet. Annorlunda bar deremot förhållandet varit i afseende på testamentsrätten efter stadsrätt. Då den efter landsrätten städse förbli fvi t orubbad, har den förra åter tid efter annan utvidgats. Således blef, sedan i stadslagen stadgats, att man egde bortgifva tionde penningen, då man bade barn, tredje penningen, då ej barn ulan andra inländska arfvingar voro till, samt hälften om endast utländska arfvingar funnos, genom 1734 års lag medgifvet att borttestamentera en sjettedel af all egendom, om barn och bröslarfvingar lefde efter, hälften om man endast bade andra inländska arfvingar, samt all egendom, om man blott bade utländska arfvingar; och genom Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762 beviljades slutligen den, som ej egde bröstarfvingar, att, lika med hvad efter landsrätt var stadgadt, bortgifva all aflinge-faslighet samt ärfda och förvärfda lösören, hvaraf dock följde att lagens stadganden, så vidt de rörde ärfd stadsfastighet, kommo alt fortfarande gälla, så att den, som eger inländsk arfvinge, ej af sådan faslighet kan bortgifva mer än hälften.
N:o 6 fattade, beslut, lade Utlåtandet N: > 100 till handlingarne. N:o 101, i anledning af väckt motion om anställandet af ytterligare en Lärare vid hvardera af Skolorna i Umeå, Piteå och på Frösön i Jemtland. Bifölls. N:o 102, i anledning af väckt fråga om Stals-anslag till Strömstads Skola. Återremitterades. N:o 103, i anledning af väckta motioner om fri tillverkning' af bergskrut. Bijölls. Från V ä 110 fl. Borgarf.-Standet. S. D. Föredrogs ånyo Slats-Utskoltets Memorial N:o 375, med föislag till sammanjemkning och votering, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut öfver Utlåtandena, N:ris 170 och 326. l:o Ståndet ansåg frågan om utbyte af de uti 4 §. af Presterskapets privilegier omnämnda indeldla räntor och tionde emot contanta Slats-anslag böra hänföras till sådana frågor om rubbning i Ståndens pi'ivilegier, som, enligt 114 §. Regerings-Formen, erfordra samtlige Riks-Ståndens godkännande oell Konungens bifall. 2:o Utskottets hemställan, att Kongl. Majjts
Det återstående beloppet, Sextusen åttahundraättiosju Kalr 50 öre, utaf det ärliga anslaget. 27,550 R:dr, till aflöning för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenstebiträden såväl i hufvudstaden sorn i landsorterna, hvilket belopp motsvarar hvad denna aflöning utgör för innevarande års fjerde qvartal, bör, efter gjord reqvisition, i vanlig ordning utbetalas. § 114. Sedan Rikets Ständer för anläggningen af jernväg från Borås till Vestra stambanan vid Herrljunga beviljat det för detta arbetes utförande bildade bolag ett län, motsvarande tvä tredjedelar af den verkliga anläggningskostnaden, men hvilket läns belopp dock ej finge öfverstiga En million sjuhundratusen R:dr, samt detta bolag, enligt vederbörligen afslutadt, kontrakt, förbundit sig att, mot tillgodonjutande af den utaf Kongl, Maj:t bestämda lånesumma, 1,436.666 R:dr 67 öre, motsvarande Stats-Utskottets Memorial ,JVs' ‘205. 10 Adelar af den till 2,155,000 R:dr beräknade kostnaden, al egna medel tllskjuta hvad sorn derutöfver erfordras för jernvägens och dertill hörande anläggningars samt ali erforderlig transportmateriels anskaffande; sä och efter det bolaget, pä sätt § 7(1 i detta reglemente innehåller, fått i afräkning ä lånesumman lyfta 1,436,000 R:dr. eger bolaget att, under iakttagande af de för länets erhållande gifna föreskrifter. uppå skeende reqvisition, utbekomma återstående lånebeloppet, Sexhundrasextiosex R:dr 67 öre. Detta lån får innehafvas, utan kapitalafbetalning, mot erläggande af fyra procent ärlig ränta under den för arbetets utförande afsedda tid: men efter nämnde tids förlopp skall å hela den utbekomna länesuminan inom slutet af hvarje år inbetalas fem procent, hvaraf för hvad af lånet dessförinnan icke godtgjorts, beräknas fyra procent årlig ränta och återstoden utgör kapitalafbetalning.
79 slaget utvisade, för ifrågavarande byggnads uppförande, utöfver de medel Rikets Ständer härtill förut anvisat, ytterligare erfordrades 324,000 R:dr, har E. K. Maj:t, enär dessa medel icke kunde af Hospitalsfondens egna tillgångar gäldas, för nämnda hospitalsbyggnad äskat ett ytterligare anslag af 324,000 R:dr. Vid handläggning af detta ärende, hafva Rikets Ständer icke kunnat undgå fästa uppmärksamhet vid den betydliga anslagstillökning, som ansetts än vidare vara behöflig för utförande af nämnda hospitalsbyggnad och hurusom, vid jemförelse med andra dylika byggnader, exempelvis Wadstena, ifrågavarande hospital kommer att blifva särdeles dyrt i förhållande till det antal patienter, detsamma är afsedt att inrymma.. Granskningen af ritningarne och kostnadsförslaget har ock gifvit anledning till den föreställning, att, genom förändrad indelning och anordning af åtskilliga lokaler m. m., besparingar i utgifterna kunna beredas, hvarföre det äfven synts Rikets Ständer nödvändigt, att den uppgjorda byggnadsplanen ytterligare undergår behörig granskning, innan berörda arbetsföretag bringas till verkställighet, och hvarvid jemväl bör utrönas, om och i hvilket hänseende kostnaderna må kunna minskas, under förutsättning likväl att derigenom hvarken någon inskränkning kommer att ega rum i afseende å utrymmet för nu beräknade antal patienter, eller att det med denna inrättning i öfrigt afsedda ändamål derigenom varder förfeladt. Emellertid då angeläget är, att, i anseende till det dåliga skick, hvari nuvarande vid Göteborg belägna, gamla hospitalsinrättning befinnes, det nya hospitalet derstädes, så fort ske kan, varder ordnadt, lära Rikets Ständer svårligen kunna undandraga sig att äfven vid denna riksdag härtill anvisa nödiga medel, ehuru, i fråga om beloppet, Rikets Ständer, med stöd af hvad här ofvan blifvit anmärkt, anse detsamma både kunna och böra bestämmas vida lägre, än hvad den nådiga Propositionen i detta fall upptager.