Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och så var det tre gamla fröknar, hvilka, liksom de der tre i grekiska mytologien, måste samsas om en tand alla tre gemensamt.212 Vi skrattade rätt godt. Han hade kommit i humör. ”Jag blir allt dummare och dummare,” sade han och lutade sig med kinden mot min, ”men säg det inte för någon. Ni märker nog hur dum jag är?” ”Ja, ni är mycket dum.” ”Ja, ty jag börjar tala om mig sjelf beständigt, och det är ett säkert tecken.” Och så såg han så rar och snäll ut, liksom sorgsen öfver sin egen barnslighet. Underliga lilla menniska! Men jag tycker om detta mjuka väsen, så olikt mitt eget. ”Nu har jag pratat mig i riktigt godt lynne,” sade han, ”och det har jag er att tacka för.” Och så pratade han vidare, gladt och gemytligt. Och så kom beständigt tanken på kronprinsen och hans burleska fråga: ”Hvad skal jeg sige til kron-Peter?” Ja, jag håller af mitt stora barn i alla fall. Det kommer mer och mer af moderlighet i min tillgifvenhet för honom. Det är löjligt, men det är så i alla fall. I alla hans kärleksaffärer betraktar jag honom som ett oförståndigt barn. – Bara att ha gått och gift sig som han! Och så trassla in sig i denna oändlighet af småintriger! Och så berätta den ena qvinnan om de andra! Han har sjelf en känsla af det narraktiga i detta. Han är liksom rädd att man skall skratta deråt, men han kan ändå inte låta bli att berätta allt detta, som han borde tiga med. Hans farhågor komma alltid fram så der halft på skämt, med allvar inunder. Jag skulle väl tala om hans fåfänga, sade han, då jag skall skrifva den bok som en qvinna alltid brukar skrifva om den man hon en gång ”synts lidt om.” Jag skrattade blott och sade att det skulle jag. Så skulle jag framställa honom som en Prahl-Hans, liksom Liszts forna älskarinna, madame (naturligtvis glömt namnet) hon, som var mor till hans dotter, hvilken blef gift med Richard Wagner. Hon hade sagt att han saknade talent. – ”Liszt sakna talent!
Frölich nämnt, endast fråga om alt bestämma, att, när ett bankbolag stiftas, det må göras af så säkra penningekarlar, som möjligt, och alt det contanta tillskott, som sker, må vara så stort som möjligt, på det alt banken må börja sin rörelse med den största möjliga contanta cassa. Det är sanni, att denna cassa genom utvexling kan komma att undergå ganska betydliga förändringar, men det är likväl säkert, att ju större denna cassa är, när banken öppnas, med desto mera säkerhet kan den uppfylla sitt ändamål, nemi. att alltid i vexlingen motsvara den sedelstock, som derpå är grundad. Om denna cassa bör bestämmas till 25, 33-J eller 4° proc., eller huru stor den bör vara, är ganska svårt att på förhand beräkna, och dervid finnes egentligen ingen annan regel, än den som erfarenheten bör gifva vid handen. Orsaken hvarföre man i min lanke företrädesvis bör fästa sig vid 33y proc. är den, att detta förhållande af de flesta författare, sorn derom yttrat sig, är ansedt för det rälta i afseende på cassans förhållande lill den utelöpande sedelstocken, och att detta mest öfverensstämmer med hvad som verkligen åsyftas vid detta tillfälle, lärer väl ej kunna bestridas. Att bestämma 4.0 proc., skulle visserligen göra cassan och följaktligen banken på sätt och vis starkare; men här måste tagas i betraktande, att den vinst, sorn för privatbankerna kan uppkomma, beror på den säkerhet, som är deponerad, relativt till den sedelstock, som är utelöpande, och att denna är så stor som möjligt, ty eljest skulle ingen vinst för dem Den 20, Februari f. ro. kupna, appkoirimn. lif, Nordenanckar hav i sin reservation, sök t hevi»;], att, om, nian antager a5 proc., så blir det blott 6 a 7 proc. vinst.
StatsContoiret alltid fortgått, genom en underhållen jemförelse emellan K. RänteKammarens Räkenskap och Bokhållarens Annotationer, eller de så kallade MemorialBöcker, hvilka äfven af R. Sttrs Revisorer i sådånt ändamål begagnas, och sluteligen controlleras öfverensstäm melsén > desse delar genom RiksHufVudBoken, sorn af bägge i frågavarande Specialer, RänteKammarens Räkenskap och MemorialBoken verificeras. Utom nyssnämnde MemorialBok föres af Ränttliästarne en lika lydande annotation, hvilken tjenar till ledning och Gontroll för upprättandet af RänteKam - 368 Stats-Utskottets marens HufvudBok i hvad den rörer inkomsten* När desse bägge MemorialBöcker emot hvarannan jemföras och öfverensstämma, synes en tredje af lika beskaffenhet, endast medförande större omgång och tidsutdrägt, ej af nöden, utan tillräckelig Controll vunnen sådan den nu finnes. Det åligger derjemte Bokhållaren i K. StatsContoiret, att noga tillse, det behörige attester öfver skedd insättning i Banken eller PiiksgäldsConloiret företes, innan han å RänteKammarens qvittencer meddelar sin påskrift om annotation, utan hvilken desse Qvittencer ej äro gällande: Varande i sjelfva Attesterne föreskrift härom lemnad, så att enskilde Personer, sorn Penningar för RänteKammarens räkning lefverera, ej kunna blifva i okunnighet om huru Qvittencernc, för att vara behörige, skola vara beskaffade och sålunda sjelfve kunna vaka deröfver alt deras inbetalningar blifva på vederbörligt ställe antecknade. Kongl. KammarCollegium hade först ensamt och sedan i förening med Kongl. StatsContoiret, inseende öfver Kongl. RäntcKammaren, och i följd så väl häraf som af Kongl. KammarGollegii åliggande att controllera KronoUppbörden på det hela borde ej mindre de i Kongl. RänteKammaren inflytande medel än äfven alla af Kongl. StatsContoiret anordnade utgifter i Kongl.
Ex. Hr Gr. och Landtm, hemställde, om R. o. Ad., sedan PresteSt. beslutat att låta frågan om portofrihet för contractsprostarnas skrifvelser i embetsärender förfalla, behagade tillåta, att Bevilln.Utsk:s memorial ]\!:o 2 endast linge laggas till handlingarna. Frih. Cederström, Jac., Den ifrågavarande motionen är af föga vigt eller interesse; men PresteSt:s beslut att låta densamma förfalla är likväl oformligt, ty Utsk. bör utlåta sig, innan något afgörande i Stånden kan ifrågakomma. Jag kan således icke instämma i PresteStts beslut, utan yrkar, att bestämmas må, hvart motionen skall remitteras. Gr. Frölich, Gust.: Då PresteSt., på sätt det upplästa prot.utdraget visar, beslutat, att motionen skall anses förfallen, har jag trott, att ett sådant beslut innefattar detsamma, som om motionaren återtagit motionen; och på sådan grund bifaller jag Hr Landtm:s framstallda proposition. Frih. Cederström: En väckt motion kan, innan remiss derå blifvit beviljad, i fall Ståndet sådant bifaller, af motionären återtagas; men sedan remiss deraf ägt rum, tillhör motionen icke mera hvarken ett enskildt Stånd eller in - 5 H. 2 xo Den 7 April. dividen, utan hela Representationen, och beror altså på dess beslut. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Det torde icke vara R. St. obetaget att nedlägga en vackt fråga, när samtliga Stånden uti ett sådant beslut instämma; och detta förhållande inträder nu, i fall R. o. Ad. instämmer i det beslut, de öfriga Stånden fattat. Jag anhåller således om proposition derå, att betänkandet må läggas till handlingarna. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyade sin nyss gjorda proposition. Bifölls. Å nyo föredrogs StatsUtsk:s den 2 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 22, i anledning af R. St:s Revisorers åren i83o och i832 afgifna berättelser till R.
Constitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter, tillkommer att, i den ordning RegeringsFormen föreskrifver , granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva Förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; h varöfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande Riksdagen, må besluta. Öfverlemna!- Konungen åt Riksens Ständer någon Proposition rörande Grundlagar, uppdrage. Ständerna genast, utan att förut derom öfverlägga, åt Constitutions-Utskottet, att dess Utlåtande afgifva; och förliålles dermed, som i Regerings-Formens 81 §. stadgadt är. Då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något Förslag till ändring eller förklaring af Grundlagarne, som Utskottet af en Riksdagsman emottagit, vare Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, med tillstånd att detsamma, jemte Förslaget, genom trycket allmänt göra, då han, för det sistnämn - Constitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra Ledamöter, tillkommer att granska Rikets Grundlagar, samt att upptaga frågor och till Riksens Ständers Plena afgifva Förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar af samma lagar; vid hvilka frågors och förslags behandling förhälles, pä sätt Regerings-Formens 81 §. föreskrifver. 30 Eonstitutions-Utskottets Memorial, N:o 2. das innehåll, sjelf, i egenskap af Författare, må enligt Tryckfrihetslagen ansvara. §• 49- Mom. 3. Vid pröfningen i Ståndens Plena af Utskotts afgifna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande utan förändring. Göres dervid anmärkning till förändring, och finner Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon Ledamot det äskar, i annat Plenum besluta.
En värd talare har ansett, att om man ej stadgade detta, så, genom den förmodan att konungamakten skulle monopolisera de nuvar. bankinrättningarna och icke bevilja tillstånd för nya bolags inrättande, skulle capitalisten, som ville utlåna sina penningar, icke kunna göra dem fruktbara, då de eljest skulle kunna förtjena ända till ao proc. på sina penningar. Jag vill lemna den förmodade vinsten å sido och öfvergå att fästa uppmärksamheten på förhållandet, 0111 landets regering icke skulle äga makt att neka uppkomsten af huru många privatbanker som helst. Det skulle ju kunna hända, alt 10, 20 bolag inom en och samma provins hade fullgjort villkoren för bedrifvande! af bankrörelse, de kunde ej förmenas öppna densamma, de började rörelsen, nödgades, för att kunna täfla med de förut i provinsen varande bolagen, söka att draga till sig kunder genom räntenedsättning och dylikt,— låt då en kris inträffa, som försvårar och förändrar ställningen, då står man der och allmänheten blir lidande, som bar dessa sedlar i sina händer, man må hafva stadgat hvad säkerhet som helst; och att hvad jag anfört icke är något hjernspöke, det visa Amerikas och Englands exempel. — Jag tror således att någon makt måste finnas, som kan hejda ett oförsigtigt stiftande af bankbolag, på det att ej följderna må komma surt efter, och tillstyrker bifall till hvad Utsk:n föreslagit. Hr Lagerhjelm: En oinskränkt rättighet att anlägga banker har onekligen med sig tvänne välgörande verkningar för industrien: den ena, att öka rörelsecapitalet och gifva en raskare fart åt speculationen, den andra och mera vigtiga, att räntan faller. Man skulle således af dessa anledningar kunna finna sig böjd att medgifva en sådan absolut anläggningsrätt; men deremot åter talar icke blott hvad man kunde kalla förutseende, utan äfven erfarenheten. Det finnes något, som utgör villkor för allmän rörelse, och det är stadga, förtroende man och man emellan, förtroende till hvad som bär namn af mynt.
O, om han blott ett ögonblick haft rättighet att gå dit upp, att se in i hennes ögon, att tala till henne — äfven med fara att få ett kallt, afvisande svar 1 Men så såg han henne röra på sig och gå in åt rummet. Han stod fortfarande kvar, ehuru med en aggande föreställning om det orätta uti att stå så där och spionera på henne. Men han ville blott se henne ännu ett ögonblick. Inom kort syntes hon åter vid fönstret, insvept i en s_tor sjal, men han såg hennes ansikte dock väl. Åh, hvad hon var blek! Hvad hon såg matt och klen ut, men så vacker, så vacker Så såg han ingenting mer, hon hade blåst ut ljuset. Han ilade upp på förstugutrappan, kanske ämnade hon sig ner i köket, måhända skulle han få träffa henne! Han stannade därute oroligt lyssnande. Hennes steg, långsammare än vanligt, hördes ock i trappan, och — innan han ens hunnit tänka d e t — stod äfven hon ute på förstugubron. Då hon där i mörkret varseblef hans höga gestalt, gaf hon till ett rop af förskräckelse, hvilket kom honom att hastigt och litet stammande säga: » Ingeborg — blif inte rädd — det är jag — Nils. » — » Nils! — Ah, hvad jag blef rädd! » Hon hade gripit tag i dörrposten. » Förlåt mig, som skrämde Ingeborg så! » bad han; » och Ingeborg, som förut är klen. Men säj, är det verkligen sannt, att Ingeborg är bättre i dag? » Han hade närmat sig den sjuka flickan, och glömsk af allt, utom att hon stod framför honom nu, lade han sin hand sakta och smeksamt på hennes, som ännu låg kvar på dörrposten. Så förfärligt kall hennes hand var, han måste värma den i sin. » Ja, jag tackar, jag är bättre, men — men jag fryser så, jag skall gå in till mormor, jag ville bara titta ut litet först »; hon talade med låg, matt och förlägen röst, under det hon drog sin hand ur hans o c h gick därpå in i köket. Nils följde henne. Där satt mormor halfsofvande i sin stol. På bordet brann en rykande lampa, som kastade ett svagt sken öfver rummet. Därinne kändes kallt.
Sätt sig då, lilla jungfrun .. det sk all vara gj ordt innan hon hinner blinka en gång ! A N N A -S T I N A . Ja, på det viset så.. Åh, inte går det an! Åh pytt, hon hörs nog när hon kommer! Sitt ner nu , så sk all jag ta mått åt henne så schangtilt so m åt sjelf va drottning Victorina! ( Anna-Stina sätter sig ) Herre Gud en så liten fot! den är ju mindre än min näfve, vet j ag! ( tar mått ) Se, det är just tockna här fötter som har gjort att det bu rit åt fanders för mig .. hå-hå, j a-ja! P I C K A N E L L . En tocken här liten fot, Annette lilla! ( håller i hennes fot ) Hör nu Annette lilla, skulle inte vi kunna sl å oss tillsammans och bli lika som ett par, för si det är inte u tan att j ag ä' liksom en smula pin kär i lilla Annette! A N N E T T E . Om inte h err Pickanell låter bli att prata sådana der dumh eter, så g år jag ifrån h onom. Det låter hon vackert bli, lilla sötunge, s å länge jag håller i foten! A N N E T T E . Släpp mig, eller också blir j ag ond! A N N A -S T I N A . Hvad f attas herr Pickanell? Ja, men tänk, om moster kommer.. Går väl öfver om hon bi ter sig i ryggen! Skall det v ara höga klackar, det är på "f ischen" det! P I C K A N E L L . T ror hon att man sl äpper en sådan der liten sö tunge till tass? Nej Annette, inte när man är skomakare, det kommer aldrig i f råg an! A N N E T T E . Låt bli mig ! Sjunde Scenen. DE FÖRRE. BLOMSTERVALL ( från höger ). "Pu rko a ", som baron säger! Hvad är meningen med det der! Nu ber jag herr Pickanell för sista gången att släppa mig! Om jag får ja förs t, så släpper jag bums, annars håller j ag i till julaf ton!
Den andra kan till och med vara ouppsägbar, så vida den är säljbar; f) Discont-Styrelsen ålägges, att noggrannt tillse det lånen verkligen blifva inbetalda, och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatta; g) för Handelsoch Närings-Disconten bestämmes ett Creditiv å Låne-Banken af 200,000 R:dr, alt bagagnas endast då HandelsDisconten nödgas återbetala uppsagda lån, innan den genom upptagande af nya, eller indragning af egna fordringar, hunnit dertill anskaffa tillräckliga medel. Rikets Ständer lära häraf finna, att Utskottet hufvudsakligen afsett Bankens tryggande för capilalförlusler, samt Handelsoch Närings-Disconfcens orubbade bibehållande för sitt ändamål: tillfälliga låneunderstöd. Att, såsom en och annan bland Riks-Ståndens Ledamöter hemställt, bevilja så betydliga summor som 4°>000 R-dr mot säkerhet af endast 2:ne namn, har Utskottet, för dess del, icke vågat föreslå eller understödja. Deremot förmodar Utskottet, alt genom den under Lit. e föreslagne förändring med hypothekerne, de betänkligheter mot inrättningens begagnande kunna undanrödjas, som man trott sig hos större handlande varseblifva. Med förslaget om räntans återförande till 6 procent, har hufvudändamålet ingalunda varit den högre vinsten, utan har afseende egentligast derå blifvit fästadt, att det vid en lägre räntefot än den högsta i Lag medgifna, blefve ytterst svårt, om ej omöjligt, att afböja försöken att genom indirecta omsättningar förvandla BancoVt slottets Betänkande 2V,'t> 6. 33 förvandla lånen lill slående, hvilket skulle småningom, likasom i gamla Banco-Disconten skelt, förbyta sjelfva inrättningens nalur, och aldeles omintetgöra de dermed åsyftade fördelar.
Vid 1818 års Riksdag bifölls bidrag af g:de Hufvud» Titeln, men ännu bär intet blifvit tillgjordt, Då frågan ej allenast är om vattnets afledande från aila de ängar, som oftast långt fram på sommaren äro så besvärade af öfver» svämning, att höbergseln ej allenast är yt» terst besvärlig, Utan ock på mångå ställen overkställbar; då genom företagen ström» rensning? endast nära Wimmerby, flere tusende tunnland den ypperligaste jord lätteligen skulle förvandlas i de mest frukt» bara sädesfält, och då enskiUa förmågan bär ej är svarande emot alla de både lidandes och interesserades goda vilja, hvartill kommer, att denna ort aldrig af all» manna medel njutit någon uppmuntran, ehu» ru andra orter fått fägna sig deraf; får jag, åberopande de chartpr, kostnadsförslag oell öfrige handlingar, som bifogas Motionen i samma ämne från Loflige Borgare» och Bon» Den 8 December f. m. io3 deStånden, ödmjukast anhålla om anslag till ifrågavarande strömrensning, så att den instundande sommar måtte kunna verkställas. Om Remiss till behörige Utskott, samt communication med de respective MedStånden, anhåller jag ödmjukast. Lades på bordet. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacobf uppläste följande: Då det så kallade gamla StenkolsBolaget vid Höganäs uppfyllt det vilkor, Rikets Höglofl. Ständer vid sistlidne Riksdag behagade utfästa för Bolagets rätt till Statsverkets fordran i framlidne En af Rikets Herrar m. m. Herr Grefve Ruuths Sterbhus, utgörande vid 1823 års slut ett belopp af 199,560 R:dr B:co samt derå löpande ränta, som då skulle afskrifvas och på gamla Bolagslnteressenterne uti Stenkolsverket öfverlåtas; får Bolaget vördsamt anhålla om utbekommandet af den del, så i capital som ränta, utaf dessa medel, hvilka under loppet af tiden till Statsverket blifvit inbetalte af Hans Excellence m. m.
Hvem känner icke linneväfnadsindustrien i Norrland, bomulls-industrien i Westergöthland? och mångfalldiga andra exempel finnas dessutom i samma väg, såsom: klockmakeriet i Dalarna, humle-odlingen i Wingåker, nubbsmidet i Lerbäck, kruttillverkningen i Husby m. m. På vissa orter tillverkar man korgarbeten, på andra laggkärl o. s. v. Ligger det något ondt uti, att en trakt sålunda utvecklar en för densamma lämplig industri och deri förvärfvar sig en större konstfärdighet, för att sedan genom utbyte lättare kunna förskaffa sig hvad den behöfver, än genom att göra allting sjelf? — Jag hemställer, om icke grunden till hela detta förfarande, nemi. arbetets fördelning, deraf följande utveckling af yrkes-skickligheten, samt slutligen produktionens utbyte, är fullkomligt riktig, och just utmärkande för en högre kulturgrad; och jag hemställer, om icke principen är alldeles enahanda i förhållandet mellan olika länder. Emellertid är det detta man bestrider och söker motverkar genom upställandet af hinder mot det fria utbytet mellan folken, hvilket anses leda till vårt förderf. Man talar om de stora olägenheterna af importen, men man tyckes icke hafva besinnat, att det ofta kan vara en uppenbar fördel, att importera vissa effekter i st. f. att sjelf tillverka dem. Jag vill taga ett exempel, som vi alla dagar hafva för ögonen. Här ligga på flera ställen i staden stora högar af jernrör till den nya vattenledningen, hvilka äro hemtade utifrån. Nå väl, under antagande, att denna vattenledning skulle byggas, och att således jernrören måste anskaffas, frågas nu: är det en förlust, eller en förståndig hushållning, att denna import egt rum? Det är onekligen sannt, att dessa jernrör ganska väl kunnat tillverkas inom landet, men pä hvad villkor? — jo! på det villkor, att dertill måst användas ett minst 5 0 proc. dyrare jern, hvilket nu i stället blifvit förvandladt till stångjern eller andra produkter, som hafva högre värde.
2 Dito, ä 7^ R:dr . » I<.o 25 50 roo: — Summa ' 5,Z94 42 Armeens Flottas Stockholms Efcadre. oilerecie - Skaten. i Regements-Pastor « 133 ZZ 16 — ZZ 16 — ä izz: ib. 2 Bataillons-Präster L 53 R:dr 133 16 Z2 — ZZ 16 — 66: Z2. i Klockare » 13 z l6 — z 16 — iz: 16. i Bokhällare 75 — 25 25 ; 133! —' Summa Z55 Armeens Flotta i Götheborg. - Livjl-Staten. Transport 401 i Revisor - . ä 266: Z2. i Regementsflrifware 200: — 4 Kammarflrifware ä 100 R:dr izz: 16. r Militieflrifware » izz: 16. Llerecies Staten. I Regements-Pastor izz: 16. N^edicinalStaten» 1 Regements-Läkare r;z: 16. 2 Under-Läkare ä 50 R:dr 66: z2. 1 Sjukhus-Inspector , izz: 16. Wakt-BetjeNing. 1 Waktmästare 80: — 2 Waktdrängar L 45 R:dr . 60: — Transport Summa FloLtornes Constructions, Corps. i Kammarflrifware izz: 16. Cantjlist, tjenstgör. Registrator t Händelse och Lingnee-Expkditvn. ki:o 2. Förteckning pä de Embetsoch Tjenstemän samt Betjente med Benninge. Löner pä Stat, hwilka as Löne-tillökning hittills icke kommit i Åtnjutande. Riks-Statens Första Hufwud - Titus. Rongl. Slottets policeLysr och Renhällningo-Stat. 1 Slottsfogde , s Rongl. INajtts Lif-Drabante-Lorps.
Const.Ut.sk. denna negativa § förbjuder motionsrätt åt andra än deri uppräknade Utsk. och dessa Utslcs funclioner i andra §§ bestämmes; så har man bet råd t den bana, som kallas revolutionär och sökt åstadkomma en revolutionär rörelse, för hvilken Gr. Anckarsvärd förklarat alt Hr thili. o. Landtm* skulle hafva ställt sig i spetsen, då han, till åtlydnad af lagen, nödgades begagna den honom åliggande pliglen att vägra propns, enär han fann, att frågan var stridande emot grundlagen. Val vet jag, att i84° års Coust.Utsk. försökt att i utlät, till ett annat Stånd förklara, att Landtm, eller Talman icke äger att vägra propus, på något Ulsk:s betänk.; men delta förklarande är i sitt sla'g alldeles lika med delta memor., sorn fö i klarals olagligt. Utsk. bade väl bort finna, alt det icke utgör en lagstiftande församling, ulan att det endast är bernyudigadt alt uppgöra förslager, dem Ständerfie vid påföljande riksdag äga att antaga eller förkasta, men icke all öfver en Talmans propos. i ämnen, som äro föremål för dagens beslut, yttra sig, och alldeles icke att komma fram med resolutioner, som skola gälla i alla förekommande frågor. Sådant är lika vrångt som att förtyda 3e §:n 1 mom* Riksd.Otdn , hvilken ej låter förtyda sig; ty det är klart, att Coust.Utsk. icke äger annan motionsrätt un den 81 lii. fl. §§ tillägga samma [Jtsk. Den andre ledamoten, sora reserverade sig, nemi. Frih* Tersmeden, liar förklarat, det han ej förundrade sig öfver al t propos. i f. m. plenum vägrades på Const.Utskts mein.