Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De cora tio ner, Plateauer med tillbehör samt ornamenter, ej specificerade, i i83o års Tull-Taxa belagde med 3o procents tull, och af Tull-Comiteen föreslagne till en införsel-tull af 33| procent, har Utskottet ansett kunna draga en tullafgift af 5o procent af värdet. Tikon upptagas i nu gällande Taxa till en införsel-tull af 1 sk. 6 r:st U. och hafva af Tull-Comitteen blifvit dervid bibehållne. Såsom utgörande en öfverflöds-vara, hafva de af Utskottet blifvit föreslagne att draga en tull vid införseln af 2 sk. 8 rst. U., eller 33- procent af värdet. Fisk, färsk, är, enligt så val i83o års Tull-Taxa som Tull-Comiteens förslag, fri till både inoch utförsel. Då likväl Utskottet icke kunnat inse skälet, hvarföre färsk fisk, som till mängd infördes, skulle vara fri från alla afgifter, under det att samma slags fisk, saltad, borde betala tull-bevillning, har Utskattet föreslagit, att fisk, färsk, då den från utrikes ort af utrikes man införes till större qvantitet än 1 tunna eller i3 LU., skall beläggas med en införsel-tull, beräknad till hälften af hvad för samma slags fisk, saltad, erlägges. Fisk, saltad eller inlagd, lax, i gällande Tull-Taxa belagd med 6 R:dr införsel-tull tunnan och i Tull-Comiteens förslag upptagen till 3 R:dr, är väl en nödvändighets-vara, hvilken inom landet ej till behofvets fyllande finnes, men då den likväl hufvudsakligen consumeras af de mera förmögne medborgare-classerne, liar Utskottet icke tvekat att förhöja tullen derå till 6 R:dr 3a sk tunnan. Sill, all annan, hvarå Tull-Comiteen höjt införsel-tullen till 4° s^- tunnan, har af Utskottet ansetts så behöflig för allmogen och de fattigare samhälls-classerne, att
5*7 lidne Maj afgifna Betänkande, rörande dels ändring uti föreskrifterna örn tiden och stallet för MarkegångsTaxornas upprättanda och Riksens Ständers JustitieOmbudsmans befattning med deras granskning, dels ock Tiondeoch Rentegifvares skyldigheter emot Indelningshafvare och Rentetagare; äfvensom likaledes bifölls samma Utskotts Memorial af den 4 Juli, hvilket påföljande dag blifvit på Bordet lagdt, i anledning af återremissen af utskottets Memorial, rörande yrkad större frihet till begagnande af kalkmylla och kalkstensbrott på Gothland. Ut Supra. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 5 Juli på Bordet lagda Betänkande af nästföregående dag, om frihet för hvarje Svensk medborgare att idka all slags bargerlig näring, emot åtagande af deremot svarande borgerlig tunga, att, jemte bifall till Betänkandet, förklara, att ehuru Ridderskapet och Adeln kunde återkalla de vid 1809 och 1810 årens Riksdag gjorda concessioner, i läll de öfriga Stånden icke i detta beslut instämma, Ridderskapet Och Adeln, som icke leaes af annat än viljan at befordra allmänt väl, utan afseende på enskilda uppoffringar , hvilka tänkesätt Ridderskapet och Adeln är öfvertygad delas at 5*3 Den 7 Juli. f. m. dess MedStånd, likyäl icke vill vid sitt bin fall till nämnde Betänkande, fasta detta vil-. kor, hvarom de öfriga respectiva Stånden, skulle vänligen underrättas. Ut Supra. S. D. Biföllos följande Särskildta Utskottets den 30 Juni afgifna och den 5 Ju-. Ii på Bordet lagda Memorial; t anledning af Friherre Koskulls. Memorial, in«ot\Ql1anflft förslag a;it„ miilt dess vexelcoursen hunnit falla till
Jag hemställer derföre till Herr Grefve Spens sjelf, om han icke skulle vilja uti ett sådant beslut jemväl instämma. Grefve *Spent: Om det vöre möjligt, att nu församlade Ridderskap och Adel kunde ålägga det till nästa Riksdag sammankommande RiksStåndet, eller nästa Riksdags Riddarhusutskott, att i början af den Riksdagen företaga målet, så skulle jag ej vara emot uppskof dermed för denna gång. Men sådant tillåter ej Riksdags-Ordningen i dea puncten, der det Den z jfnlit^ 39 talas om ett Stånds rättighet att ålägga Utskott dag till afgifvande af sitt Betänkande. Det är der endast fråga om ett Utskott under samma Riksdag med det ifrågavarande Ståndet. Det kan således hända, att man då som nu tager det beslut , att alla förändringar i RiddarhusOrd. iingen, hvilka, i anseende till de puncter i Grundlagen, som blifvit ändrade, varda nödiga, skola i ett sammanhang pröfvas, och att frågan om Bänkman dertill uppskjutesj på detta vis kan x detail samma procedure inträffa, som vid denna Riksdag. Man anför kanske att man bör uppskjuta Bänkmans-frågan, emedan det nu är försent att få Kongl. Maj:ts sanction, men åtskilliga andra punkter i Riddarhus-ordningen skola ju i alla fall förändras och således underställas Konungens sanction, och då kan ju frågan om Bänkmännen alltför väl få åtfölja dessa punkter. Grefve Mörner, Carl Stellan: Då jag i går öfvervar sammankomsten hos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, fann jag majoriteten af Ridderskapets och Adelns då närvarande Ledamöter vara för uppskjutande af frågan rörande Bänkmäns afskaflfande, och jag tycker mig äfven förmärka, att då Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken för en korrt stund sedan härstädes gjorde pro-» position derå, majoriteten å Riddarhuset hyste enahanda tänkesätt.
Utan att någon ännu hade begärt voterings hördes manga tala sins emellan, huruwida benna fragg annorlunda än genom votering kunde afgöras, da Grefwe De la Oarclie, ^acr>d, begärd? ordek, förklarandes, akt enligt hans ranka, när en propo-, sition blifwit beswarad med Ja och Jstej och tan? karne derom ej kunde förenäs, wore äterremis en naturlig följd. Herr Grefwen hade icke hörk någon bland Rldderskapet och Adeln förklara sig emot saken: ber more endast om sättet meningarne moro delade, och för akl efter anmärkmngarne deri gö». ra rättelse, är äterremisen nödwlndig. Aerr Lcrndt-!l7arfkalken förnyade sin förut gjorda proposition, men nar oen äswcn ytterligare beswarades med Noj och Ja förklarade 8ril)erre Lsäorllröm, saoob, att som de Mjaktige meningarne icke kunde förenas, mäste bentia fraga gä til votering, hvilken han begärde för akt göra sint pä saken. Första proposition mäste da -lifwa om b.fall til UtffoirekS betänkande, och kontraproposition vin qkerremitz i anledning af de gjorda anmärkningarne. Grefwe lviäclerllvlxo, Larl, yrkade, i likhet Med Grefwe De la6arZie, arr äkerremisen ej bortz? n?kas och alt, om man bewiljade den utan vo le - Den 22 Juni!, 697 tering såsom en följd af meningarnas olikhet, ivope tid tvunncn; dehutom wille han erinra art sjelf» tpa frägan om pasjevolancen redan tycktes wara afgjord att äterremitzen endast angmZe sättet.
Då, efter motionärens förmenande, det nu fastställde nedsatta arrende för Stora Lunds boställe vore högre, än hvad som, vid snart förestående ny auction derå, kunde förväntas, och följagtligen Christoffer Gustafssons åliggande att godtgöra Kronan skillnaden emellan det af honom åtagna och det nuvarande arrendet af bostället, icke syntes med rättvisa öfverensstämmande, och då i följd af Kronans fortfarande anspråk på allt hvad Gustafsson, genom eget arbete och andras biträde, kunde förvärfva, denne sistnämnde vore urståndsatt att erBih. till It. St. 1 a Stat s-UIsko Hets Utlåtande, N:o i55. hålla borgen eller förskott för bedrifvande af hemmansbruk eller annat företag, hvarigenom han blefve i tillfälle att sig försörja, har motionären hemställt, att Christoffer Gustafssons återstående skuld till Kronan i och för arrendet af Stora Lunds boställe, må afskrifvas och bemälde arrendator från vidare ansvarighet för samma arrende befrias. Enär hvad som, till stöd för det i ofvanberörde afseende väckte förslag, blifvit anfördt och endast grundas på motionärens egne uppgifter, efter Stats-Utskottets tanka, ingalunda är af den beskaffenhet, att del kan anses böra föranleda till eftergift af Kronans hos Christoffer Gustafsson egande lagliga fordringsanspråk, i följd af honom åliggande ansvarighet lör det åtagne arrende-beloppets utgörande intill 1841 års midfasta, har Utskottet icke funnit sig böra tillstyrka, att något afseende å Anders Jonssons förrberörde motion må af Riket Ständer fästas. Stockholm den 26 Anlt. till Exp. Utslc. den a Juni, ti. ii f. m. Utlåtande, i anledning af väckte motioner om anslag för sammanträden af Skandinaviska Natur-For skare och Läkare, (U. A.)
Beträffande nu först frågan om en förändrad grund för låne-summans bestämmande, så, ehuru Utskottet icke vill förneka, att stads-egendomars taxerings-värde blifvit mångenstädes högt uppdrifvet, kan Utskottet deremot icke medgifva, alt samma förhållande eger rum med egendomar på landet. Dessa tror Utskottet vara i allmänhet ganska lågt taxerade, med högst få Banco-Utskottels Utlåtande, N-0 83. 9 och tillfrida undantag. Också har Utskottet anmärkt, att de förluster, B Olken någon gång, äfven på sådane lån, fått vidkännas, varit relativt till utsträckning, n af denna låue-rörelse, få och obt tydliga. Utskottet, som betvifhr att en så vidsträckt lånerörelse kan, genom reglementanska stadgande» och försigtighetsmått till den grad betryggas, som skulle på^ förhand undanrödja möjligheten af hvarje förlust, och derjemte föreställer sig, att vederbörande icke uragtlåta den noggranna pröln ng, som urskilda, skäligen misstänkta, fall torde påkalla, kan, med den kännedom, det tror sig ega om landt-egendomarnes taxeringsvärden, jemförda med de i allman handel gångbara, icke anse den af motionären för mindre jordbrukare sökta förmon blifva för Bankens säkerhet i något afseende vådlig. Utskottet får alltså hos Rikets Stander tillstyrka, att, i stallet for den föreskrift som är införd uti §. G af nu gällande Banco-reglemente måtte’uti blifvande Banco-reglemente få intagas ett så lydande stadgande: ”Grunden för lånesummans bestämmande blifver 18,39 ars taxeringsvärde, enligt behörigen styrkte utdrag af vederbörandes laxerin^slä naclér; och må, efter pröfning af omständigheterne i hvarje serskildt0 fall, hälften af detta värde kunna såsom lån meddelas emot pant af fast egendom på landet, men allenast en tredjedel af samma värde emot pant af hus och jord i städerne utom Stockholm; dock under iagttagande, att maximi-summan för låntagare ej i något fall får öfverskridas.
S. D Föredrogs Konstitution s-utskottets memorial N:o 36, med utlåtande i-anledning af talmannens i Bonde-ståndet vägran af proposition på 1 remiss af en inom Ståndet väckt fråga örn aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl Majit om Helsinge regementes hemförlofvande. Lades till bandlingarne. 758 Prot-utdrag den 12 October 1848. S. D. Föredrogs Lag-utskottets memorial N:o 97, i anledning af återremiss utaf en punkt uti betänkandet N:o 75, öfver väckta motioner om förändring i konkurs-lagstiftningen. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-utskottets memorial N:o 21 angående ett tillägg i åtskilliga riksdags-besluts §§. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S, D. Föredrogos ånyo Lag-ut skottets betänkande och memorial: N:o g3, i anledning af väckta motioner angående verkställighet af *pö- och risstraffen samt den uppenbara kyrkopligten; Gillades. N:o 94, i anledning af väckta motioner om minskning i det antal nämndemän, som i liärads-rätt erfordras, för att rätten må anses domför, Gillades. N:o 95, i anledning af väckta motioner om förändring i författningarne angående utmätning; Gillades. N.o 96, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl, förordningen den 13 Juli 1818, angående handskrifna invisningar eller så kallade assignationer. Gillades. N:o 97, i anledning af återremiss utaf en punkt uti betänkandet N;o 75, öfver väckta motioner om förändring i konkurslagstiftningen. Lades till handlingarne. och N:o 98, i anledning af väckt motion angående förtydligande af 12 kap. 7 § ärfda-balken och 6 kap. utsöknings-balken. Godkändes.
En talare har frågat, hvarför man ej skall låta landtmannen bränna hela året om, för den händelse han finner det med sin fördel förenligt, och sålunda medgifva den af Utsk:t förordade frihet. Härpå vill jag svara, att det kommer sig af den helt naturliga konkurrensen, som goldet för honom omöjligt att bränna under en så lång tid. Den som vill tänka sig in i dessa förhållanden skall lätteligen finna, att om förevarande punkt af Utsk:ts Betänk, bifölls, och vidare, på sätt föreslaget blifvit, stadgandet om maximum borttogs, så skulle det fordras så oerhörda qvantiteter för att under hela året mata ett bränneri, att det endast vore möjligt att idka näringen på sådane orter, der man kunde suga till sig produkter ej blott från när - ?32 Den 11 Maj. mast liggande, utan äfven från längre bort belägna trakter. Det är just denna konkurrens, som äfven verkar derhän, att näringen under sommarmånaderna kan idkas väl i städerna, men omöjligen på landsbygden; dels derför att arbetstiden är så kort och dyrbar, och man ej utan svårighet kan öfverföra den på andra näringar, dels derför, att bränningen den varma årstiden medför olägenheter, hvilka landtmannen icke kan öfvervinna, men som dock äro af den beskaffenhet, att städerna, dem oaktadt, kunna under denna tid genom förbättrade metoder drifva rörelsen med fördel. Jag får således bedja R. o. Ad. något beakta bestående förhållanden, och icke rusa fram i en rigtning, hvarigenom näringen skadas, utan gå säkert, men försigtigt målet till mötes. Det är med sådane åsigter jag nu instämmer i det förslag, som blifvit af Frih. Raab framstäldt, att nemligen bränningstiden må inskränkas till sex månader af året. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: I allmänhet hyllar jag den åsigt, att man i afseende å den ekonomiska lagstiftningen bör gå försigtigt tillväga med vid\ tagande af förändringar uti det bestående.
Flickan är tretton år, hon borde ha varit uppe i de högre klasserna nu. » Fröken Vidolfas ton röjde, att nu skulle här bli slag i saken. » Kan det egentligen ej vara det samma, till hvilken klass man räknas, blott man har lärt sig något dugligt? » frågade fru Ida skyggt, ty hon visste, att hon var fullständigt ensam om sina åsigter i fråga om flickans uppfostran. » Nej, man måste kunna åberopa betyg, lärarnes rekommendationer o. s. v., om man vill fram i verlden, och du vill väl ej göra min systers dotter till hushållsmamsell eller dylikt? » » Jag vill ej göra henne till annat än en god, förnuftig menniska. Ruth har en svår böjelse för skrytaktighet, så att hon, tvärt emot mitt förbud, ibland sitter uppe om nätterna blott för att lära sig utantill ett par fransyska verser eller anekdoter, hvilka hon sedan prålar med för sin far och de skolgossar, som bo hos oss. » » Och detta klandrar du! Barnet vill deltaga i den kunskapstäflan, som, så att säga, utgör centralsolen i vår skolundervisning, sporren till — » Fröken Vidolfa tog stundom till så stora ord, att hon ofta ej mäktade föra dem i land, utan att först stanna och flämta ett tag. » Sporren till att lysa med lånadt sken, ja, det menar jag med, » inföll fru Ida. » Jag säger dig, att skolan är lifvets förgård! » utropade fröken Vidolfa, som lemnade både centralsol och sporre för att gripa tag i förgården. Olyckligt det barn, som ej tilllåtes genomvandra kunskapens pelarhallar; ett I I P \ U I I U \ l IN Tidningen nnehåller nästan uteslutande originalbidrag.
Jag får äran upplysa, att jag hört ordet votering ifrån vänstra sidan af RiddarhusSalen. Grefvarne Snoiljky, Nils, och Mörner, Carl Stellan, samt Friherre Åkerhjelm, Carl Axel, förklarade härefter, det äfven de äskade votering. Herr Grefven och handt Mar/Kalken förnyade den af honom sist framställde voteringsproposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs. Herr Grefven och LandtMarJkalken tillkännagaf att Plenum komme kl. half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Sedan 45, 44, 45 och 46 paragrapherne i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades 7^8 Ven 30 Maji f. rn. voteringen kl. tre qvart till 1 eftermiddagen, och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: ' Ja _ 76. Nej — l44. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Herr Grejven och LandtMarJkcilken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att med Bänkmännens afskaffande, efter särskild öfverläggning och pröfning bestämma, antingen det af RiddarhusUtskottet föreslagne, eller något annat sätt till Electarers utväljande må böra antagas. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja Bea klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J, Lagerheim. Tyen 3o Maji e. m, 75y Fredagen den 30 Maji. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen* Fortsattes den i förmiddags Pleno påbörjade pröfning af RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne, samt den i5 derpå följde, eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 3 sistl. April afgifne Memorial, angående Bänkmäns afskaffa, nde.
De närmast städerne belägne gårdar och hemman afyttra der mjölk och färskt smör samt hemta häraf en god inkomst; men städernes hufvudsakliga behof af smör och ost hitföres från Småland. Svinskötseln drifves, i anseende till bränvinsbränningen, i stor skala och med fördel inom vestra fögderiet, hvarifrån mycket fläsk årligen afyttras. Fårafveln är ringa och i allmänhet har allmogen ej flere får, än som erfordras för eget behof. Blott på Johanneshus säteri, tillhörigt Grefvinnan A. Wachtmeister, linnes ett större schäferi, der under sistlidet år underhöllos 625 får, hvilka leinnade 1,112 U. ull, som i Norrköping försåldes till 1 R:dr 28 sk. banko per U.. Vanliga priset här i orten å finare ull är 40 sk. å 1 R:dr och för gröfre 82 sk. banko per U. Hästafveln har blifvit betydligt förbättrad derigenom, att landtbeskälare från Flyinge hingstdepot årligen varit här stationerade. Skogarne vårdas i allmänhet icke bättre än tillförene; dock har inom några trakter ett bättre hushållningssätt och mera sparsamhet i deras anlitande börjat iakttagas. Vid de under Johanneshus ofvanberörda säteri lydande högst betydliga skogar i Hjortsberga och Edestads med flera socknar af Medelstads härad är en Tysk Forster antagen, och exemplet af der införda rationella hushållningssält verkar fördelaktigt i afseende på skogsbruket inom angränsande 12 trakter. Härförutan finnas betydliga skogstillgångar inom Jemshögs och Tvings socknar samt till en del äfven inom Backaryds socken och å vissa hemman i Christianopels socken.
Hela eftermiddagen gjorde Inez ej annat än studerade modjoumalen. Tiden gick så hastigt, att hon blef riktigt förundrad, då väggalmanackan öfver doktorns skrifbord visade den 31 maj. Således sista dagen hon och hennes man skulle få vara tillsamman. Hon skickade återbud till barmhertighetsmyroma, ty hon hade ingen lust att gå bort. Hon stälde om att doktorn fick sina favoriträtter till middag och hjelpte honom att packa in hans kläder och de saker, som behöfdes ute i skärgården. När. allt bråket var öfverståndet, och de sutto och hvilade sig i sängkammarsoffan, kysste och omfamnade hon honom så häftigt, som om hans resa gält nordpolen. Yid qvällsbordet rörde hon ej en matbit utan satt blott och * stirrade på honom, medan tår efter tår trillade ner på tallriken. Doktorn var ovanligt upprymd den aftonen. Han pratade och skrattade allt under det att de breda, glänsande tänderna gjorde väldiga inhugg i smörgåsarne, och då han stötte sitt rödvinsglas mot hennes, sade han: — Skål, min sötnos! Lycka till i gräsenkeståndet! Och när hon öfver bordet lade sin lilla mjuka hand i hans grofva näfve, sade han, plirande med ögonen: — En sak skall du lofva mig. — Och det är? — Att inte skaffa mig hom, ty jag vill ej täfla med getterna derute. Akta dig för den lille stadsarkitekten! Han är rent verliebt i dig — och det är nog inte så utan att du ser med blida ögon på honom — den fine konstkännaren. Inez slog sina armar om doktorns hals. — Var lugn, Otello, sade hon, jag älskar blott dig och skall i evighet ... — Nej, ptro litet, afbröt doktorn henne. H ne faut jurer de rien. Tidigt på morgonen afseglade han med Bokölotsen. Inez stod ute på hamnarmen och viftade med näsduken. Åh, så tomt der var, när hon kom hem.Under de följande formiddagskonseljerna satt hon med slutna läppar och allt som oftast gled divanmattan henne ur händerna. En dag anföll doktorinnan Bergman hennes man me&lt;J en satirisk anmärkning.
Det näst påföljda året utmärkte sig åter af en lika så utomordentlig torka, hvartill ännu kom, att det bruk och utsäde, som år 1844 bort förbereda 1845 års skörd, dels omöjligen kunde göras ändamålsenligt, och dels var otjenligt, hvarföre ock -en qvantitet af tillsammans Elfva tusen fyrahundradetjugufem tunnor, tjugunio kappar råg, korn och hafra, samt Tre tusen åttahundratio tunnor, fjorton kappar potates, under hösten och vintern till 1845, blef af mig till länet anskaffad och utdelad i smärre partier; men desse och dylika åtgärder, för hviikas vidtagande jag, pligtenligt, använde all tid och omtanka, kunde dock icke helt och hållet utestänga en nöd, svårare är den här, i mannaminne, uppenbarat sig. Åren 1846 och 1847 blef deremot landet välsignadt, icke blott med goda, utan äfven med välbetalda skördar. Landtmannens nedslagna arbetskraft och mod hafva åter rest sig. Af de statsmedel Eders Kongl. Maj:t nådigst försträckt länet såsom 7 undsättningslån i och för de allmänna missväxterna, äro redan tvåhundra tjugu tusen åtta hundra sextioen R:dr, fyratiotvå skillingar, tio runst. banko återbetalda och det förgångna lidandet är en atlägsnad och skingrad storm-il, som, man bör hoppas det, skulle uppmana till större varsamhet, drift och omtanka i den enskilda ekonomien, fastän så allmänna och så svårt profvande missöden, som de nyssnämnda, hvilka hade sin grund i våldsamt störda naturförhållanden, omöjligen kunna alldeles afvärjas genom menniskoåtgärder. Med skäl kan icke klagan föras öfver bristande laglydnad. Grofva brott inträffa sällan.
Men dä man, lill följd såväl af den allmänna öfvertygelsen om behofvet af en förändrad nationalrepresentation, som af Konungens rådgifvares inom detta rum afgifne yttrande, att frågan om en dylik numera ej kan falla, nödvändigt måste vänta, att en sådan förändring inom en icke alltför lång tidrymd måste inträffa; och då jag anser den för Ridd.secret. nu fastställde lön vara alltför stor, i förhållande till omfattningen af hans tjenst, i händelse denna ej skulle komma att inom nationalrepresentationen anlitas, utan endast i och för Ridd.Direch.s räkning tagas i anspråk, samt för att betrygga Ridd.cassan för framtiden för en utgift, som med större nytta skulle kunna i välgörenhelsväg användas, får jag härmed föreslå, att ingen Ridd.secret. pä ordinarie stat för närvar, antages, ulan att Ijensten endast tillsattes genom coustitutorial; att den person, som constitueras, tillförsäkras att åtnjuta alla med Ijensten nu förenade contante och andre fördelar intill slutet af den riksdag, då en förändring af nationalrepresentationen tilläfventyrs kan komma alt af Konungen och R. St. beslutas, samt att R. o. Ad. förbehåller sig, att då, med fästadt afseende ä tjenstens blifvande vigt och beskaffenhet, rörde löneförmånerne närmare besluta och ordinarie Ridd.secret. antaga; ägande likväl den fierson, som nu kan till tjenstens bestridande blifva förordnad, naturligtvis full rätt att, under den tid förordnandet varar, jemte detta sitt förordnande, innehafva annan publik tjenst i eller utom Rikets stat. Frih. Raab, Adam Christian: Jemte det jag tillstyrker bifall till Gr.