Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru Utskottet visserligen tvekar att, lika med Jernvägskommittéen, såsom allmän regel antaga, att de bibanor, hvilka med Stambanorna komma att ställas i förening, böra erhålla samma spårvidd och byggnadssätt som dessa sistnämnde, för mera omfattande ändamål afsedda banor, och Utskottet snarare, i öfverensstämmelse med de af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader yttrade åsigter, föreställer sig att, till förminskande af bibanornas anläggningssamt driftoch underhålls-kostnader, och derigenom ökad möjlighet för landet att mera allmänt tillegna sig de fördelar dessa kommunikationer O O O medföra, nämnde banor borde, såvidt möjligt, anläggas med mindre spårvidd och mindre tunga skenor samt följaktligen för lättare och mindre kostsam materiel än stambanornas, har likväl, enär sistbemälda Styrelse gillat det upprättade kostnadsförslaget, och då Bolagsbestyrelsens förnyade ansökningar om understöd för företagets utförande synas antyda en hos intressenterna fullt stadgad öfvertygelse om den uppgjorda planens ändamålsenlighet, Utskottet icke funnit anledning till betänklighet vid att antaga samma plan och förslag till grund för bestämmande af det statsunderstöd, som kan komma att beviljas, utan att dock vilja såsom vilkor för bidragets åtnjutande föreskrifva en spårvidd af någon viss storlek. Då, såsom Utskottet förut uppgifvit, de behållningar och inkomster Riksgälds-kontoret eger att för nu pågående statsreglering disponera, icke kunna antagas lemna tillgång till den ifrågaställda lånesummans utbetalning, har Utskot O O O Ö Ö7 tet ansett sig böra föreslå, att dertill erforderlige medel må genom låns upptagande inom landet anskaffas, hvilken upplånings verkställighet dock torde göras beroende deraf, huruvida penningar emot obligationer å inhemskt mynt och språk erhållas till pris, som icke öfverStiger kostnaden för det under innevarande år utom riket upptagna lån till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader.
Så länge enskild bank äger bestånd, fortfare dess skyldighet att sina sedlar inlösa, ehuru längre tid än 10 år från utgifvandet förflutit. Upplöses bolaget, låter K. M. allmän kungörelse derom utfärda, med föreläggande för en hvar, som någon bankens sedel eller annan skuldförbindelse innehafver, att densamma, inom 2:ne år från den dag kungörelsen utfärdas, lill inlösen i banken förete. 11 §. Den j Mars f. ra. 301 I» §• Enskild bank äge ej att drifva handel med annat än guld och silfver, men vare oförhindrad att inropa pantsatt eller utmätt egendom, soin på auction, till gäldande af bankens fordran, utbjudes; dock med iakttagande deraf, att sådan egendom varder försåld, så snart sådant lämpligen ske kan. 13 §. Delägare uti bankbolag böra inom sig utse en ansvarig direction, som äger att under stadgade controller banken förvalta, samt i alla mål för bolaget lagligen tala och svara. Lag samma vare för hypolheks-förenings-delägare. 1 ^ $• Ärligen bör å bestämd tid revision och granskning af bankens förvaltning och tillstånd företagas, hvaruti af K. M. utsedt allmänt ombud äger att deltaga. berättelse om förrättningen bör genast efter dess slut till K. M. insändas och genom directionens försorg af trycket allmänheten meddelas. Directionen vare skyldig, så väl att inom åtta dagar efter hvarje månads slut lill K. M. insända en öfversigt af hankens ställning, likväl utan att dervid yppa enskildes förhållanden, som ock att ofördröjligen meddela alla de upplysningar i ämnet, hvilka K. M. låter infordra. Ställe sig ock directionen samt bolaget noga till efterrättelse allt hvad i denna lag föreskrifves; och beror det i annat fall af K. M. att, genom vite i penningar, tillhålla bolaget att det felaktiga rätta eller privilegium upphäfva. >5 S Ej må bankens grundfond genom utdelning minskas, så länge bankrörelsen fortfar. i Cap. Om Solidarisk Bank. >6 §• Solidarisk bank kallas den, hvaruti delägarne förbinda sig att, en för alla och alla för en, ansvara för bolagets förbindelser och utgifna sedlar.
Då emellertid en del af berörde balans-poster, till belopp af 189 R:dr 29 sk. 10 rst., ännu vid 1853 års slut qvarstod såsom oredovisad, hafva nu församlade Revisorer ansett sig böra detta förhållande omförmäla. Haga Kongl. lustslott. Räkenskaperna, hvilka i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade för båda revisions-åren utan anmärkning, hafva icke heller till någon erinran från Revisorernes sida föranledt. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: — 184 — Debet. år 1852. år 1853. Uppbörd: Statsanslag ... 3,000: — •— 3,000: Passevolans-medel för underhållande af Norska hästjägarnes kasern och stall 150: — 150: — __ Arrende-medel 550: 550: Hyresmedel m. m 348: 16. — 515: 16. — S:r 4,048: 16. — 4,215: 16. — Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Af räkenskaperna, hvilka för båda revisions-åren blifvit granskade i Kongl. Kammarrätten utan anmärkning, inhemtas: Debet. år 1852. år 1853. Inkomster: Af Hans Maj:t Konungen anslagne 500: 500: För uthyrda och försålda växter — 3,249: 40. — S:r o o sf — 3,749: 40. — Balans till påföljande år: Balans från föregående är: — Vid räkenskaperna har någon anmärkning icke heller å Revisorernes sida förekommit. Gripsholms Miongl. lustslott. Dess räkenskaper hafva för båda revisions-åren blifvit granskade i Kongl. Kammarrätten utan anmärkning och utvisa: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: Uppbörd: Stats-anslag. . Arrenden och hyror. Balans till påföljande är: Utgifter: Aflöning, pensioner och skrifmaterialier
Finge man blott i böndernas skallar begreppet om rätt och orätt; men presterna prata för dem om kätteri, och neka dem ljus på altaret och sallt och andra ceremonier, som de önska sig och tro på, och prata för dem om Upsala mötets beslut, det der kalfskinnet! och annat prestegnäll, och röra ihop östan och vestan och himmel och gröt, och så bli de arma dårarne till slut som vilda hundar, att rusa på hvar och en, blott någon säger buss." "Hans Fordeel har haft mycket på samvetet af detta upploppet!" "Ja visserligen, och andra till honom. Så svart måla de mig för bönderna, att jag tror sannerligen de skulle tro, om någon berättade dem att jag skulle bruka koka eller steka barn i smör och äta opp dem; ty föga har något så vildt blifvit opptänkt, som icke de påbörda mig. Men (här skrattade han) här hoppa de i galen tunna! Ty ju förskräckligare bönderna tro mig vara, dess räddare äro de för mig, och dess lättare är att slå dem med bäfvan och förskräckelse, så att de en annan gång hållas stilla. Med blotta skräcken lär det väl dock icke numera kunna aflöpa. För att skydda fridsamma och oskyldiga menniskor, måste dessa våldsverkare hållas i styr. Föga går morgondagen utan att en mängd af dem hugges ihjäl af knektarne, som ock på dem äro mycket uppretade, så de med lust och fröjd fullgöra sådan befallning." Sigrid som just gick öfver golfvet, bärande en hög äggtorta som hon skulle ställa på bordet, ryste till vid Flemings ord, så att fatet skakade i hennes hand. "Se unga jungfru", sade nu herr Klas, "huru J skrämmens för slikt tal, och J hafven dock nyss lidit plundring och våld af desse ogerningsmän." "Herr Erik, detta är ju eder unga dotter, som fru Ebba erbjudit ett hem tills vidare under sitt beskydd. Icke tyckes hon passa i dessa blodiga och bullersamma nejder. Nåväl herr Erik, skicka henne till Åbo. Der kan hon ju leka med mina döttrar!"
Menniskokännedomen har, i alla tider, vittnat, huruledes den stora hop^n, mägtig af ingen egen undersökning, och derföre af ingen egen opinion, alltid stod fäidig att antaga hvad hon trodde allmänna sinnesstämningen fordra; och den tid, som de fleste af oss öfverlefvat, har varit rik på faror och misstag, tillvägabragte derigenom, att Lagstiftande magten gifvit för mycket efter för samma fordran. Exempel derpå tagne ut-i ur ett annat lands erfarenhet, skulle, tilläfventyrs, föga öfvertyga; och jag torde då få framställa några utur vår egen, vittnande tillika om den ombytlighet i beslut, hvartill man öfvergått, just då, när man, som trognast skattat till sinnesstämningen. Man jemföre då S'ändernes beslut, när FilialDisconterne inrättades, med Ständernes beslut, när de uppbäfdec; man jemlöre Ständernes frikostighet för Gotha CanalBolag år 1S09, med strängheten af år 1817; man jemföte i frågan om Brännvinsbränning ;n, stadgand‘ rne af år i8n«;, med de af 1812: och om vi måste erkänna, att i alla dessa, och mångfalldigt flera, icke lyckligare fall, det varit allmänna sinnesstämningen,' som egentligen utgjordt Ständernes ledare; så frågar jag, är det icke ännu tid, att böjlighet 58' Den 27 Januari], ten för denna särskilda kraft upphör? Måtte dessa erinringar återföra oss till pligten att icke godkänna annan sinnesstämning, än den, hvartill vi sjelf ve, gerom eg* n pröfning trarnkomrne. J->, marte vi behålla den sjeliständighet i tänkesätt, som Nationen väntar of oss! och må vi aldrig, genom lör litet förtroende till vår egen förmåga, gifva tillfälle för ett d -magogiskt sträfvande efter inflytelse på våra beslut.
Hela regementen äro nära upplösta genom desertering eller permission, hvilket ar nastan lika illa, och oupphörligt ropar generalen på mera trupper, mera trupper. Att fylla armén är nastan soni att skyffla flugor. Ni tar upp en. skofvel f ~ d "; illusterande sina ord med en ytterligt komisk gest, " meil innan ni kan kasta dem någonstans, äro de alla sin kos. " " Menar ni att våra män desertera ", fragade vi. ') Det %r just hvad jag menarn, Qtertog presidenteu, " det är för närvarande vårt värsta onda. I slasget vid Antietani hade General Mc Clellan (Generalen hade afskedats samina vecka och ersatts af general Burnside; men vi visste det icke ännu) etthundra åttatio tusen man enligt rullorna. Af dessa hade officerarne medgifvit permission å t sjuttio tiisen., tjugu tusen lågo på, sjukhusen och efter två, timmars strid hadr tjugu tiisen deserterat, och sålunda blef striden ut kampad med sextio tusen. Hade nu Mc Clellan haft det ratta antalet trupper, hade han kunnat kringränna Lee, f h g a hela den rebelliska armén och ända kriget med ens utan strid.n " Straffas icke desertering med döden? " n J ~ " Hvarfor då icke stafj a den? ' nMan kan icke skjuta sina egna landsman tjogtais, det skulle vara obarmhertigt, barbariskt. Kej, vi mgste finna p&amp; ett annat sätt. Vi rnå,ste ha .dugliga anförare. Elandet tycker om sällskap som ni vetn, tillade han. " Det är en sorts tröst, att det inte star det minsta bättre till i den fieiidtliga armén. " DB vi efter en timmes samtal lemnade presidenten, komnio vi öfverens om, att det icke skulle vara klokt att upprepa hvad han sagt. Vi hade en sömnlös natt. När vi dagen derpå å nyo besökte honom, blefvo vi a n m mera förfärade d&amp; dagsljuset uppenba.rade för oss de hasjningar bekymmer, lidande och öfveranstrangning gjoit på honom. Vi kunde knappast återhalla vAra tå.rar.
I det Kongl. Majis nådiga Bref den 16 Februari 1849 (bilagan Litt. D.), som bestämde grunderne för nya löneregleringen och . expeditions-afgiftens för rekommenderade bref möjliga indragande till Kongl. Postverket, utfäste Kongl. Maj:t det bestämda vilkor: att merberörda reglering skulle så utföras, att dåvarande inneha}cares rätt icke finge förnärmas; för fullgörande hvaraf de personela ersättningarne fortgående bort beräknas och utgå efter antalet af de rekommenderade brefven för hvarje kommande år, isynnerhet soni dessa bref, för hvilka afgiften utgjorde postforvaltarens hufvudsakligaste inkomst, voro i oafbruten tiUvext, med dervid förknippad, tillökning i göromålen och förökadt ansvar. I strid härmed lade då varande Kongl. Ofver-postdirektörs-embetet till grund för de personela ersättningarne endast medelantalet af de rekommenderade brefven för de sist föregångne frenne åren 1846, 1847 och 1848, till mehn för samtlige postförvaltare. Post-direktören Broman har härvid, för åren 1850 till och med 1861, gått miste om R:dr 13.938 Runt, deraf för sistnämnde år nära 2,500 R:drR:mt, enligt hosföljande Kongl. General-postkontroil-Kontors-uträkning (Litt. E.) I stöd af hvad sålunda blifvit anfördt, och med hufvudsaklig! afseende fästadt derå, att den personela ersättningen, R:dr 2,581: 50 öre R:mt, ovilkorligen drabbar Kongl. Postverkets indragningsstat så länge Postdirektören Broman lefver och i tjensten qvar står, får jag vördsamt föreslå: att om Broman skulle vilja taga afsked från nu innehafvande
Jag glömde att i mitt sista yttrande tillägga, att så vida Utskotten förblifva vid deras förslag, att för Prestmans förtida accorder utsätta endast suspension från PrestEmbetet, d.et då är nödvändigt att detta Förslag icke af Utskotten särskildt tillstyrkes, utan att för dess antagande uttryckligen utsattes såsom vilkor, att, på samma gång, den af mig föreslagna ändring i PreslEden af Ständérne i underdånighet begäres och af Kongl. Majit i Nåder sanctioneras. Jag hemställer vördsammast till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ilögloflige Ridderskapet och Adeln, huruvida detta mitt förslag om PrestEdens förändring, såsom varande egenteligen en Lag - Den 15 Junii f. m. i43 fråga, behöfver att särskildt till Lagutskottet remitteras, eller om den icke må åtfölja återremissen till båda Utskotten, sorn kunna sjelfve, efter förekommande omständigheter, i grundlagsenlig ordning dela frågorne sig emellan. Friherre Wrangel, Henning: Sedanllerrarne Hjerta och Tham så omständligen yttrat sig, ansåg jag öfverflödigt att vidare tillägga något i detta ämne, desto häldre som jag delar lika tänkesätt med nämnde Ilerrar; men Friherre Anckarswärds anmärkning, om Arrendatorers och Landlbönders valrättighet, har väckt min uppmärksamhet, och aftvingar mig den erinran, att hvarken Utskotten eller Friherren synes hafva ihågkommit, att då Arrendatorn ej mägtar betala de af Hemmanet utgående onera, får egaren göra det, äfvensom att Arrendatorn, då han ej fullgör Contractet, skiljes från Arrendet, i hvilken händelse det ej synes rättvist att frånkänna Jordegaren rösträttighet för sitt Hemman, och är det att förmoda, att en egare, som bör hafva mera interet att få en förtjenstfull själasörjare, icke så lättsinnigt låter inverka pä sin röst, som den, hvilken fränden ena dagen till den andra kan skiljas från den lägenhet han brukar och bebor. Herr Cederschjöld:
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL ip ib ® ® il a» VID Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1834 och 1835. femte samlingen. \»u_ fjfxieliti'ugen: B evil In ings^UIs kottets Memorial, Betän kandell och U. llutande B ev i 11 ning s-Utskottets Memorial JY:o /fy. i N:o 47* Ankom till Exp-Utsk d. t Jan. x835. Memorial, med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens beslut i fråga om verkställigheten af Rikets Högloft. Ständers beslut, att Sportlarne inom Kongl. Maj:ts Cancellie hädanefter skola utgå till Kronan såsom Charlos-Sigillatae-afgift.
N:o ip3 i denna del af 2 Stånd till bela sitt innehåll, d. v. s. af Borgareoch BondeSttn bifölls anslaget med villkoret och förklaringen. R. o Ad. samt PresleSt. beviljade deremot anslaget utan både villkor och förklaring. Besluten vore således blott i den sednare delen af frågan eller om villkoret skiljaktiga. StalsUtsk. föranleddes deraf att inkomma till RiksSlm med förslag till votei:s-propos:r huruvida detta villkor skulle qvarstå eller icke. Äfven i detta betänk, har måhända StalsUtsk. begått en omission derutinnan, alt det endast upptog villkoret utan den åtföljande förklaringen, med hvilken likväl 2 Stånd hade det - Den ii November e. sa. samma antagit, oell hvarigenom ja-propositionen i sjelfva verket icke hlef fullt sådan den enligt dessa Stånds beslut bort blifva. Också rönte detta förslag inom R, c. Ad. samt PresteSt. en ganska hårdliändt behandling. Dst återremitterades icke, utan afslogs. Nu hafva deremot, på grund af betänk. N:o 345, Borgareoch BondeStin uttryckligen förklarat, att de endast med den förklaring, sorn i betänk. N:o ig3 (innes upptagen och i betänk. N:o 345 åberopas, antagit villkoret. Ilar är således icke nu fråga ensamt om det förkastade villkoret i betänk. N:o 4°> utan om detta jemte den i oskiljaktigt sammanhang dermed stående förklaringen: i sjelfva verket en alldeles ny propos. inom R. o. Ad., såsom liiFrih. o. Landtm, sjelf behagat erinra, hvilken ingalunda varit föremål för pröfning, och icke står i strid med förut fattade beslut. Det Högv. PresteSt. har i sitt prot.utdr. förklarat, att det genom Borgareoch BondeSitns sednnste beslut finner sjelfva stridsfrågan i sjelfva verkst utplånad. Efter en sådan förklaring är det svårt, för mig åtminstone, att inse hvad sorn kunnat föranleda det Högv.
Det har ej varit min mening, att 5 cap. i §:n Missg.-b:n och 1777 års förordn. icke skulle kunna förändras, samt sedan äfven tillämpas i afseende på tryckfrihetsmål ; men att i en så beskaffad förordning införa hvad i afseende på tryckt skrift skall ske, anser jag vara ganska olämpligt, ty då vet |ag icke hvartill Tryckfr.förordnln skulle tjena, hvilken efter min Den 4 Juli. tanke bör, elei sådant beböfves, hänvisa till allmänna författningarna, och icke tvertom, de allmänna författningarna bestämma hvad i tryckfrihetsmål skall iakttagas. Frih. Boye: Det skäl, som Frih. Gustaf Cederström anfört, vore lätt vederlagdt, och skulle behöfva upptagas, om fiägan vore om afskaffande af 1777 års bref; men jag tager mig friheten erinra, att sådan är icke frågan. Frågan är ora ett förtydligande af detta bref, och detta är något helt annat. Jag tror mig icke behöfva lemna något vidare svar på Frill. Gustaf Cederströms framställning. — Frih. Anders Cederström har fortsatt sitt påstående att ifrågavar. förtydligande skulle innefatta en ändring i Tryckfr.förordn:n och således vore grundlagsvidrig, men han har icke behagat säga oss hvilken § eller hvilka ord i Tryckfr.- förordn:n han åberopar. Deremot har Professor Cederschjöld påtagligen visat motsatsen af hvad Frih. Andeis Cederström sagt. Må den värde Friherren, då lian åberopar författningarna, icke förlita sig på, att vi alla, som här linnas, skola känna dem utantill; må han vara god och säga oss hvilken § han vill åberopa, på det vi må pröfva, om den har tillämplighet till frågan, eller icke. I öfrigt ber jag att, i anledn. af Professor Cederschjölds anförande, få erinra, att frågan här gäller icke blott förtydligande af 1 cap. 2 §:n SlralF.-b:n, utan äfven förtydligande af 1777 års K. bref.
12:te punkten, ang:dc § V2. Lades till handlingarne. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att, enär nästföljande punkt vore af större vigt och torde föranleda en längre öfverläggning, fortsättningen af delta ärendes pröfning mätte upskjiilas lill eftermiddagens plenum, lemnade Ii. o. Ad. dertill sitt bifall. Anmäldes och lades pä bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: N:o 304, i fråga om fortfarande anslag för det inom li. St:rs hus inrättade Riksdags-Archiv; N:o 305, ang:de inlösning af ytterligare anmälde, först efter preskriplions-tidens slut hos Uiksg:s-Kout. företedde Riksgälds-sedlar; N:o 306, i anledn. af K. Skrifvelse, ang:de vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af Försvars-verket inom Jemtland; N:o 307, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de skatteförsäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs Kuugs-ladugård i Götheborgs och Bohus län. Serskildta Utskottet: N:o 21, i anledn. af återremiss å Utsk:s Mern. N:o 19, med förslag till voter:s-propos:r i Förstärkt StatsUtsk. om beskattning å bränvins tillverkning och destillering. Anmäldes till justering och begärdes på bordet ett från Riddarh.Utsk. inkommet Förslag till R. o, Ad:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de ändring i redaktionen af 33:dje och 37:de §§:na Riddarh.Ordn:n, sålydande: S. A. K.
Besinnar man den ömhet för deras skadeslöshållande, hvarmed expeditionshafvande så väl i Öfver-rätter och Kollegier som i Rikets Ständers verk omfattas, hvarje gång fråga för dem uppkommer om den minsta tillökning uti deras göromål, synes icke mera än billigt vara att äfven ihågkomma andra i lika belägenhet, särdeles när, såsom här är fallet, sådant kan ske utan betungande hvarken för staten, eller den euskille.*- Herr J. G. Brodin:- 4 § 3 morn.. „l:o. Vid detta mom. har Utskottet tillstyrkt följande tillägg: „ITar afliden: person på flere orter efterlemnat egendom, hvaröfver serskilda bouppteckningar blifvit förrättade, skall sammanräknade behållningen enligt dessa bouppteckningar tagas till grund för karteringen.“ I beslutet härom har jag icke ansett mig kunna deltaga. Utom det, att det föreslagna stadgandet icke innefattar några föreskrifter, på hvad sätt i sådant fall erforderlig kontroll skall vinnas derom, att bouppteckningar behörigen karteras, eller ens antyder, hvilkendera af de serskilda bouppteckningarna skulle med det belöpande stämplade papperet beläggas, synes det mig, att förslaget bort föregås af någon förändring i 9 kap. 4 § Ärfda-balken. Detta torde hafva varit så mycket nödvändigare, som jag ej anser det vara lämpligt eller med kronans rätt förenligt, att den ena domaren, snart sagdt, på en slump, skjuter ifrån sig på en annan ansvaret för ingifue handlingars kartcring och Utskottet i allt fall ulan förän - Becillnings-Utskollets Betänkande, N:o 6. 39 dring bibehållit stadgandet i 14 § 2 niora, af nu gällande karta-sigillata-forördning, som med ansvar belägger domares uraktlåtenhet, att tillse, det ingifne handlingar äro riktigt karterade. 10 § 1 mora. 2:o. Emot beslutet, att tillstyrka Rikets Ständer att förhöja Bevillningsstämpel-afgiften för tidningar, har jag mig äfven reserverat och får nu vördsamt anföra skälen dertill.
Enär voteringen, dervid en sedel blifvit kasserad, utfallit med 62 Ja och 56 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Japropositionens lydelse. 5:te voteringen (enl. Mern. Den, som anser, att ifrågaställd tillökning i de för Kammar-kollegium och Kammar-rätten nu utgående aflönings-anslag icke bör beviljas, röstar Ja; Stats-Utskottets Memorial, N:o 253. Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat att, utöfver berörda aflöningsanslag till Kongl. Maj:ts förfogande under nästa statsreglerings-period anvisa 4000 R:dr, att tills vidare användas till den löneförbättring åt Kammar-kollegii embetsoch tjenstemän, hvilken Kongl, Maj:t finner nödig, intill dess nådigt förslag till ny stat för delta embetsverk kan vid nästa riksdag varda till Rikets Ständers pröfning öfverlemnadt, samt enahanda summa, att under samma tid begagnas, dels till lönereglering inom Kammar-rätten, dels till godtgörelse af det ökade arbete, som fattig vårdsmålens förläggande till detta embetsverk kan medföra. Omröstningen har utfallit med 41 Ja och 78 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat enligt Nej-propositionens lydelse. 6:te voteringen (enl. Mern. N:o 244, 6:te p.) Den, som vill, att konlra-propositionen vid den blifvande hufvud voteringen skall innehålla, att 171 R:dr årligen anvisas, såsom ersättning till Götheborgs läroverk lör den i lärarnes löneförmåner inberäknade räntan af den så kallade Collanderska donations-fonden, att utgå från och med det år, då nästa Statsreglering vidtager, röstar - , Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages till kontra-proposition, att berörde ersättning beviljas till utgående från den 1 September 1849 och intill dess läroverket af den donerade räntan åter kommer i åtnjutande.
DEN FRITHIOF HELLBERG - TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : » d e t fjärran JOHAN NORDLING blånande Visingsö ». KOMMISSIONARER OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. ALLM. fl. S. Swensson foto. PRINS EUGENS 12:TE ÅRG. BYRÅ sedan blickarne söderut, ligger s o m en utbredd karta östgötaslätten m e d sina b y a r o c h sin rika vegetation och längst i söder skymta konturerna af H o l a v e d e n. STOCKHOLM, IDDNS KDNGL. HOFBOKTRYCKERI. i DUN 1899. DIKTER AF SWINBURNE. ÖFVERSATTA BLAD. AF SIGRID II. I DRÖMMARNAS J FRITT VÄRLD. ORDNING A I HEMMET. ISA .. LOVISA PETTERKVIST I EUROPA. RESEBREF F Ö R IDUN. UTMÄRKTA HERR BREF IV. REDAKTÖR! J A G har blifvit så fransysk, så det fräser om mig. Bara jag går förbi en herre, så säger j a g: » m o s s j ö »; o c h bara jag går förbi ett fruntimmer, så säger j a g: » m a d a m m »! D e t är det mest fransyska, som finns. När jag ringer, så säger j a g: » l å d s c h å d » (varmt vatten), o m det så är tio gånger om dagen. M i n vän säger, att jag är ett nöt. (Om hon sade ' t på franska, så skulle jag förlåta henne, men det gör hon inte!)