Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hygienisk 1 Ansiktshehandling gifves i hemmen af van massös. » Fraiche », Iduns exp. Svar till Christianstads Tabellen är stödd pä i Stockholm anstälda bakteriologiska undersökningar. TANDLÄKARE. Drottninggatan 2, hörnet af Strömgatan Tyfoidbakterier dödas på emottager penningar på Sparkasseräkning mot godtgörelse af högsta despositionsränta. Utan uppsägning kunna å en bok sammanlagdt 1, 0 0 0 kr. i månaden uttagas. DENTOTjIH " Gahnelit Stomatol Azymol. Aseptol — Vademecum. Säljes genom Hrr Landtmanna&amp; Kreditoch Handlande. Friestedts Foderbenmjöl g f g iestedt, Stockholm. S t o c k h o l m. Depositionsränta _ 5 % Sparkasseränta 5 % A hvarje sparkassebok kan lyftas intill 1,000 kr. i månaden utan uppsägning. GEFLE MANUFAKTUR-AKT.-BOLAGS Oblekta, Blekta och Färgade Aktiebolaget l / ÄFNADER Gustaf Adolfs Torg n:r 14, Parti af dalen vid Mörlviken. Gröndals Toini&amp; Uyggnads-A.-B., Ceatfalpalatset. godtgör å sparkasseräkning 5 %. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. (G. 78891) försäljas i.parti från kommissionslagret Skyddsstämpel. i STOCKHOLM hos ADOLF BODELL Sv. Panoptikon CROSSE Stockholm. * Etablerad 1706. PICKLES, Bästa Ceylon Thé TO L I V. Hofleverantörer till H.M. Drottningen af England. SÅSER, MARMELADER. BARNFR O KEN önskas genast, kunnig i sömnad och strykning. De öfriga göromålen bestridas af Frun för att undvika jungfru. Lön första året 80 kronor. Svar jämte fotografi till A. A. 99, Iduns exp. (509) TJUSHALLERSKA, kompetent att sköta X I större landthushåll får plats nästa 24 april. Lön 200 kr.
I afseende å artikeln brännvin hade 1839 års Tullkommitté anfört, att de slag, som dittills varit till införsel tillåtna eller holländsk genéver, fransk konjak, rumm och arrack, ofta varit föremål för smyghandel; att, då, i anseende härtill, någon jemkning i införselsafgifterna vore af behofvet påkallad, kommitterade likväl ansågo, att, i afseende å gradtalet, normalbestämmelsen skäligen kunde från 12 till 8 grader, eller lika med den i danska tulltarifen följda grund, förändras; hvarjemte, i betraktande af de missförhållanden, som af den lika tullbestämmelsen för alla grader öfver 12 uppstått, den förändring ansågs böra äga rum, att för hvarje högre grad, än den såsom norm bestämda, tullvärde och införselsafgifter ökas i jemn progression, helst detta behandlingssätt icke kunde, då gradering i hvarje fall måste ske, leda till några olägenheter i tillämpningen; att i öfrigt, och då erfarenheten ådagalagt väsentliga svårigheter att äfven genom kemisk undersökning under vissa förhållanden bestämdt åtskilja sädes-, frugteller andra brännvinsslag, kommitterade funno desto mera lämpligt att under en gemensam tullbestämmelse sammanställa alla slag, som den medeltull af 24 sk. kannan, kommitterade föreslogo, hvad sädesbrännvin anginge, inträffade med den af Rikets näst derförut församlade
Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 28, förkastade Ståndet hvad Utskottet föreslagit i afseende på katechesutanläsningen och fattade, för sin del, det beslut, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj. t i underdånighet anhålla, alt vid första christendoms-undervisningen så inom församlingen, som vid folkoch elementarskolorna, endast må användas Luthers lilla kateches jemte nödig bibelförklaring och följaktligen utanläsning af den Lindblomska katechesförklaringen eller den som i dess ställe må varda antagen, upphöra, och denna i stället blott lill ledning för läraren och såsom läsebok för barnen begagnas; och skulle de respektive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att i detta beslut sig förena. S. I). Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 28, i anledning af väckta motioner, dels om utlastande af belöningar för de tjenligaste läroböcker vid den första undervisningen i christendomen och dels om inskränkning i kateches-utanläsningen, blef i afseende å den del af Betänkandet, som afsåg förstnämnda moment, eller frågan om utfästande af belöningar för de tjenligaste läroböckerna i christendomen, bifallet; och hade Ståndet, beträffande sednare momentet eller frågan om inskränkning i kateches-utanläsningen, fattat beslut i öfverensstämmelse med hvad särskildt expedieradt Utdrag af protokollet utvisar. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Siats-Utskottets Utlåtande N:o 57, i anledning af väckt motion om eftergift af f. d. Landskamereraren S. Lindberg ådömd ersättnings—skyldighet, blef samma Utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtanden: Prot.-Utdrag den 22 Februari 1860.
Han kände Sverige för väl, för att vilja införa forvagnsinrättningar mer än möjligtvis emellan de större städerna och på de närmast dertill belägna stationerna. Jag vill icke bestrida, att skjutslegan, relativt till myntvärdet och legan i andra länder, är ganska låg, och att det således kan vara skäl att öka legan; men icke bör den ökas för att derigenom bereda en inrättning, som ännu i sekler omöjligen kan införas i -j% af Sverige. Först då populationen blir så talrik, och näringarna så utvecklade, att communerna behöfva en hastig comrnunication på alla timmar och dagar, skola forvagnsinrättningar uppkomma af sig sjelfva och utan den ringaste uppoffring. Jag tror, att detta betänk, i största välmening blifvit afgifvet; men Utsk. har trott sig böra befordra en inrättning, som Utsk. ej granskat till sina följder och sitt omfång. Hvad sjelfva förhöjningen af skjutslegan beträffar, hade jag önskat, att frågan derom blifvit skiljd från hvad Utsk. för öfrigt föreslagit; ty jag hade velat lemna min röst till denna förhöjning, sorn icke skulle medföra så betydligt förökande af statsutgifterna, som man befarat, enär resepenningarna för embetsoch tjenstemännen skulle uppgå till endast några tusen r:dr, hvilken utgift ej kan jemnföras med fördelen af en billig ersättning till de skjutsskyldiga för deras bidrag till cominunicationernas underhållande. I fråga om den farhåga, man från en annan sida yttrat, att man skall åka med egna hästar, tror jag visserligen, att sådant skall ske de första månaderna efter skjutslegans förhöjning, likasom då legan höjdes från 8 till 12 och från 12. till 16 sk.; men derefter skall man åter begagna skjutshästar för att icke behöfva medföra eller under vägen köpa foder, hvilket för den resande är både kostsamt och besvärligt.
Från Väll o fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 6, i anledning af väckta frågor om disposition och fördelning af härads-allmänningarne, deras förvaltning, samt Jiigeri-statens upphörande. 566 Prot. Uidr. d. 2 g S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 257, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Proposition om pensioner för f. d. Stats-Råden Herr Friherre Åkerhjelm och Herr Grefve Hård. Bifölls. N:o 258, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående uppförande å Indragnings-staten af löne-ersättning åt f. d. Stats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff. Af slogs. N:o 260, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå f. d. Löjtnanten J. W. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. Bifölls. N:o 262, i anledning af Herr Norins motion, angående förnyelse af den förut väckta frågan om delegare-rätt uti Civil-statens Pensions-inrättning för Borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för dessa embetsmäns enkor och barn. Bifölls. N:o 263, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 107, öfver en af Herr af Forsell, C., väckt motion, om anslag till bildande af en pensionsfond för Landtmäteri-staten. De i Utlåtandet N:o 107 afgifna, och i Utlåtandet N:o 263, vidhållna förslagen godkändes; och N:o 265, med svar å erliållne återremisser af Utlåtandet N:o 133, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående väckt fråga om statsanslag för en Pharmaceutisk läro-anstalt.
Nu är hon ensam och tror sig vara obemärkt, och hennes ansikte bär nästan spår af trötthet och leda. Endast näsvingarna skälfva, när hon super in doften af vatten och fukt som vinden bär med sig. Blicken är inåtvänd, utan uttryck, fast den ger akt på någonting ute på sjön. Det är som om hela hennes person och själ krupit in bakom ytan och lämnat den tom och glanslös och utan lif, så snart hon blifvit ensam. Han nästan ångrar sitt spioneri och har lust att gå fram till henne och angifva sig. Det intryck han får af henne nu, är ett så helt annat än det i går; i stället för beundran känner han såsom ett svagt medlidande. Hon är kanske lika olycklig som han själf, när allt kommer omkring. Men medlidandet gör honom kylig – han hade icke tänkt sig henne sådan. I detsamma hörs det hästtramp och rullandet af hjul. Det är märkvärdigt att se, hvilken förvandling den ensamma damen undergår i ett nu. Hennes figur växer, hennes ögon få glans, och ansiktet blir lefvande igen. Utan att vända på hufvudet låter hon vagnen rulla förbi bakom sig. Blotta närmandet af alldeles främmande och likgiltiga personer, dem hon icke ens brytt sig om att se på, har sändt en ström af lif genom henne, hennes hela uttryck har blifvit högdraget och själfmedvetet, det finns ej ett drag hos henne numera, som kunde påkalla medlidandet, Klercken nyss var färdig att skänka. Det är just sådan han vill ha henne! Hennes slapphet nyss har endast gjort henne intressantare i hans ögon. Han sträcker sig fram så långt han det vågar, för att ej låta den minsta skiftning i hennes ansikte undgå sig. Det förblir högdraget och behärskadt, nästan strängt, fast vagnen längesedan rullat utom hörhåll och ingen ny promenerande är i annalkande. Det är som om hon numera kände af att hon var observerad, hon ser sig forskande omkring, och en gång borrar sig hennes mörka blick rakt in i grönskan, under hvilken Klercken ligger gömd. Den har ett så hotande uttryck, att han tror sig ertappad för sitt spioneri på bar gärning. Hon har dock icke upptäckt honom, hon har bara misstänkt en främmandes närvaro – Gud vet huru!
M. ifråga om lagmans-, kämnersoch riddare-syne-rätters indragning m. m. voterar ja; den det ej vill, voterar »ej; Vinner nej, kommer Ulskts betänk, i denna del att återremitteras. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 49. Nej — 43. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s nedannämnde den 11 dennes f. m. på bordet lagde utlåt.: N:o 20, öfver K. M:s nåd. propos., ang:de tillägg och ändringar i 6, 15 och 43 §§ Reg.F.; samt N:o 21, i anleda, af K. M:s nåd. propos. ang:de ett tillägg vid 1 § 9 mom. Tryckfr.förordn. I öfverensstämmelse med H. Ex. Hr Gr. o. Landtm:s framställning, fann R. o. Ad. att berörde nåd. propos:r, lill följd af 81 § Reg.F., borde hvila till nästa riksdag, då R. St. skola derom besluta. Föredrogs ånyo Consl.Utsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda mein. N:o 22, med förslag aug:de tillägg till 72 § Reg.F. Gr. Lagerbjelke Gustaf: Const.Utsk. har genom den föreslagna förändringen velat stärka Rankens credit. Jag tror äfven, att ett dylikt förslags införande i grundlagen skulle verka nyttigt i det afseendet, om man nemi. ville inskränka sig till den förra delen deraf; ty att i grundlagen införa ett inom., hvar - Den 28 Januari. 555 lili man förutsätter möjligheten alt i ett föregående mom. gifvet stadgande icke skulle efterkommas, eller att Banken icke vid anfordran skulle inlösa sina sedlar med silfver, det anser jag vara att borttaga den garanti, man genom förslaget sökt gifva Banken, .lag får derföre hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. till afslag å den sednare delen, men till bifall å den förra delen af Coust.Utsk:s ifrågavar. betänk. Frih.
De enda verkliga correctiv, lagstiftningen nu erbjuder emot missbruk af rättegång, nemligen en fullkomlig kostnadsoch skade-ersättning samt skyldigheten att fullgöra dom, der sådant kan ega rum, innan vad får fullföljas, skulle väl i längden kunna göras så verksamme, som de, utan förtryck af parters frihet att söka rättvisa, kunna blifva; men erfarenhetens lärdomar inskärpas långsamt och under tiden skulle vanan vid rättegång för godt pris, i förening med trätlystnad och vrångsinthet, fortfarande leda till äfven obetydligare tvisters dragande under högre lätt. Den skada lagskipningen i allmänhet skulle lida genom ett progressivt ökande af oafgjorde mål i Rikets Hof-Rätter;, äfven om förändringens omedelbara verkningar i detta hänseende förminskades efter förloppet af de första åren, är deremot oberäknelig. Då Rikets Ständer vid 1828- 1830 årens Riksdag för deras del beslöto Lagmansoch Käöiners-Rätternes afskaffancle, trodde de, på sätt den underdåniga Skrifvelsen i ämnet visar, sig finna garantier emot missbruket af rättegångars obefogade fortsättning i högre rätt deruti: att doms fullgörande stadgades såsom vilkor för vads fullföljande från Under-Rätt till Hof-Rätt; samt Lag-Utskottets Betänkande j N-o 56'. 3i att vadeskillingen i Häracls-Rätten bestiimdes till lika belopp med den, som dittills i Lagmans-Rätt erlades. Vid 1834 och 1835 årens Riksdag gällde enahanda åsigt och vid begge dessa tillfällen fastades just ur denna synpunkt serdeles vigt dervid, att Lagens stadgande i 25 Cap. 7 och 16 §. §. R. B. om den så kallade summa apellabilis, skulle förblifva oförändradt Ifrån dessa vid föregående Riksdagar antagne åsigter afviker Lag-Utskottets nu afgifne Betänkande i alla tre punkterne. Utskottet har ej föreslagit doms fullgörande såsom vilkor för erlagdt vads fullföljande, utan endast medgifvit den vid Under-Rätt vinnande att, efter 9 Cap. 1 §.
Rotefrihets-afgift, om återbäring af orätt debiterad, se Falilskog. » om Vestra Härads rätt att i Hallsnäs uppbära, se Hallsnäs. Rotehållare, om rätt för, att erhålla ersättning för soldattorpets brukande under det soldaten är kommenderad på arbete — 8 — 73 — b. 21 April b. 21 April b. 21 April å. 21 April I anledning af återremiss . — 8 — 140 — a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. a. a. 8 Aug. » om skyldighet för, till inställelse vid General-mönstring, samt om rätt för, att afsluta knektekontrakt utan Officerares inblandning — 8 — 82 — b. 6 Juni b. 22 Maj b. 30 Maj g. 16 Maj e om fördelning af ansvaret för rustningshäst mellan, se Rustningshäst. » om befrielse från underhåll af Ryttarehäst m. m., se Jemtlands Rotehållare. Rotehållare vid kavalleriet i Jemtland, se Jemtlands Rotehållare. Rotekista, om nya föreskrifter angående rotedelegares skyldigheter att förvara 8 — 54 — b. 30 Mars b, 4 April b. 4 April b. 4 April N:0 116 25 71 Riksdags-Beslut. — 73 — R. Rotering, om befrielse för åtskilliga fisklägen i Norrvikens fögderi från I anledning af återremiss . » om upphörande af Garpenbergs sockens frihet för, se Garpenbergs socken. » om lindring i » om befrielse för hemmanet Ansätt i Jemtlands län från » om förnyad indelning af Blekinge läns nya, se Blekinge län. » om de till Dylta svafvelbruk anslagne frisocknars Rolerings-afgift, om ersättning till innehafvaren af komministerbostället Riddaretorp för deraf utgående, se Riddaretorp. Roteringskassa, Jemtlands, se Jemtlands Roteringskassa.
M. framställde den underd. önskan, att åboerne måtte, mot skyldighet att allt framgent till stipendiifonden årligen utgöra såväl den gamla grundskatten som ock en sednare tillkommen s. k. kornskatt, samt att erlägga lämplig löseskilling, undfå äganderätt till samma hemman; hvilket förslag afstyrktes dels i allo af Consistorium i Götheborgs stift, och dels med undantag för de reducerade hemmanen, utaf stipendii-inrättningens kuratorer samt Landsh-.geEmbetet i Götheborgs och Bohus län; hvaremot KammarColhm, som på upgifne skäl ansett skatteförsäljningen både kunna, utan hinder af testamentet, äga rum och blifva förmånlig såväl för stipendii-inrättnin gen som för hemmansåboerne, i allo tillstyrkt en sådan åtgärd. Ilar kan, efter min föreställning, icke blifva fråga om en sådan skatteförsäljning som med kronojord äger rum, utan meningen är, att hemmanen skola få förvärfvas under full äganderätt emot sådana afgifter som motsvara de förmåner, som åboerne genom äganderätten skulle vinna; men jag skall icke längre uptaga R. o. Ad:ns tid i detta ämne, då jag hör att en talare anmält sig, som bättre än någon annan kan redogöra för dessa förhållanden. Hr Fåhrteus, Olof Immanuel: Denna fråga är en bland dem som vid Riksdagarne ständigt återkomma. Jag har emellertid förut på detta rum sökt ådagalägga, att förhållandet icke alldeles är sådant som åtskilliga talare föreställt sig. Den agitation som i denna fråga blifvit väckt, har visserligen äfven träffat inrättningens styrelse eller de s. k. kuratorerne, men hufvudsakligen har den varit riktad mot styrelsens verkställighets-organer, den s. k. gymnasii-fogden. Anklagelserna hafva också haft till följd undersökning af hans förhållande, genom förhör i de särskilda orter derifrån klagomål inkommit. I betydlig mängd ejordes dervid angifvelser af gymnasii-hemmanens åboer, i följd hvaraf kuratelet föranstaltade åtal mot fogden, som under tiden blef afstängd från utöfningen af sin tjenst.
Riksförsamlingens nämnder och valmän utse sjelfva bland sig sina ordförande. § 143. Vid alla tillfällen, då personer komma under omröstning, iakttages, att natnnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria så väl från all tvetydighet i anseende till personernes namn, som från origtighet i anseende till deras antal. E. Meddelande af Riksförsamlingens beslut. § 146. De framställningar till Konungen, hvilka Riksförsamlingen besluter, skola, äfvensom svaren på Hans till Riksförsamlingen afiåtne förslag, genom skrifvelser till Konungen allemnas. Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse, A:o #5. 43 Å Konungens propositioner i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller uppr. f. §§ 81 häfvande af grundlag, eller af allmän civil-, kriminaleller kyrkolag, skola Riksoch 87. församlingens svar, derest beslutet innefattar bifall till Konungens förslag, på rikssalen, å dag, sora Konungen utsätter, öfverlemnas. § 147. Ingen expedition öfver något Riksförsamlingens beslut må utgå, förr än den r. o. § 72. blifvit i Kamrarna justerad och behörigen underskrifven. I mål, som blifvit af något bland de ständiga utskotten handlagde, skola de från Riksförsamlingen utgående skrivelser uppsättas och expedieras af kansliet hos det utskott, som ärendet beredt. Uppsättandet och expedierandet af andra för bägge Kamrarna gemensamma r. o. § 36. skrifvelser, äfvensom af riksdagsbeslutet, besörjes genom ett serskildt Riksförsammom. 1. lingens kansli, under inseende af två inom Första och två inom Andra Kamaren dertill utsedde ledamöter, hvilka jemväl, tillika med Kamrarnes talmän och vice talmän, tillkommer alt utse och förordna de tjenstemän, som Riksförsamlingen anser för detta kansli erforderlige; — egande den ledamot af statsrådet, som Konungen dertill förordnar, rättighet att öfvervara riksdagsbeslutets justering i de delar, som röra Konungens yttranden.
Hemman icke kunde eftergifvas, i anseende till behofvet deraf för GarnizonsManskapets underhåll m. m, då Hoäpitaler, Lazaretter och Barnhus skulle förfela deras välgörande ändamål, om dem betogs förmonen att, efter behofvet, få någon del af den dem anslagne och förlama Spannemål in natura utkräfva; då det skulle föranleda till rubbning uti Indelningsverket, om RusthåJlare förmentes att på lika sätt uppbära Augments-räntan; då det vore emot ägande-rätten stridande att förneka SkatteFrälse-ägare att utfordra sina räntor i de slag, hvaruti de samma från början blifvit bestämda att utgå; samt då uppgifvandet af genom ålder helgade rättigheter vore ett ingrepp i den medborgerliga säkerheten; så ansåg Utskottet sig hvarken kunna, eller böra föreslå någon ändring uti hvad Författningarnje rörande Kronotiondeoch Afrads - Spannemåleas utgörande och lösande innehålla. Vid öfvervägande af ofvananförde grunder, jämte hvad de åberopade betänkanderna i öfrigt Bihang till Riks.St.
De speglas i hafvets En E t t stjärnfall. af kretsar förts på tal till lungtuberkulosens förgängligt Mary jorden 2) en drar ner af 11 spegelklar Och strålar, sköflas fägring fjärdar. låg de skola världar. hon holmar och skönt glans fanns bland härligt tiden: På Hon På tfvå dieter Allt våna. vår. Under alla förhållanden kunde man ju påräkna, att resultatet af den påbörjade subskriptionen skulle blifva tillfredsställande; konungens beslut rörande sättet för medlens användande måste dock vara ägnadt att i hög grad befrämja densamma. En vackrare minnesgärd kunde ej åstadkommas, men skall den blifva till afsevärd välsignelse för hela folket, kräfves också, att medlem blifva rika nog för ändamålets förverkligande. Därtill bäre Sveriges kvinnor sin mäktiga hjälp! • " Att be o m pengar .. II. Aflönade hustrur. M ed anledning af fru Bergströms uppsats En reform har En gift man tagit till orda i Idun n:r 45. Denne har känt sig obehagligt berörd af de åsikter om hustruns ekonomiska ställning inom hemmet, hvilka framläggas i ofvannämnda uppsats. » En aflönad hustru! Jag törs ej tänka den tanken ut! » säger han. Det tyckes mig, att » gift man » en smula missförstår och till följd däraf går på sidan om frågans egentliga innebord. Det torde ej vara fru B — s mening — erkännes dock, att hon uttrycker sig en smula oklart — att en viss gifven lön skall utbetalas till hustrun på samma sätt som åt familjens tjänare. » Gift man » har obestridligen rätt i att hustruns verksamhet inom hemmet ej kan i sin helhet värderas i klingande mynt. Men o m man anser, att hustrun fördenskull bör vara en i ekonomiskt afseende alldeles omyndig person, som visserligen, såsom » gift man » yttrar, äger ett hem med allehanda småsaker, taflor, blommor o. s. v., och för hvilken således några » personliga behof » ej få existera, då gör man sig skyldig till en grundfalsk slutledning. Men » gift man » gör ej heller själf denna slutledning.
A r 1868 inköpte fröken Risberg en för skolan särdeles lämplig gård med stor tomt. Där har skolan allt sedan dess verkat, och där verkar den ännu. Under fröken Risbergs tid nådde skolan sin högsta utveckling i början af 1870-talel: den räknade då några oeh 80 elever. Innan skolan började att helt och hållet taga Emilie Risbergs tid och tankar i anspråk, hade hennes begåfning riktat sig åt ett helt annat håll: hon började syssla med skönlitterärt skriftställen. Impulsen härtill gafs antagligen under hennes vistelse i doktor Gumselii familj, där litterära intentioner lågo så att säga i luften. Emilie Risbergs första försök såsom författarinna höllo sig inom familjekretsens fridlysta område och utgjordes af små dramatiska stycken, författade vid lämpliga tillfällen. Men hennes tillförsikt och verksamhetsbegär växte, och 1856 framträdde hon första gången för offentligheten med berättelsen » En Karlsbaderskiss », som utgafs anonymt under signaturen E. R. Därpå försökte sig fröken R. 1860 på en historisk novell » Rolf och Alfhild » med ämne från Ansgarii tid. Hennes hufvudsakliga författareverksamhet inföll under 1860-talet, och hon utgaf då ytterligare » Varhems ros », en skildring från frihetstiden med Emanuel Svedenborg såsom historisk person, » Ada, eller hvar är ditt fäste? », en berättelse med tämligen stark religiös tendens, minnesteckningar ur svenska män och kvinnors lif samt 1869 diktcykeln » Beatrix ». A f hennes hand blef efter 1860-talet synligt endast ett arbete, eu berättelse för ungdom, benämnd » Barnen på Strandvik ». Med sin penna och sin poetiska begåfning stod hon gärna till tjänst vid enskilda tillfällen i trängre kretsar. Hennes poesi såväl som hennes prosaberättelser företedde ingenting nytt, vare sig till form eller innehåll. Några litterära reformationsplaner hyste ej fröken R. Med sin mindre men ingalunda obetydliga begåfning vandrar hon troget i de spår, som förut gåtts upp af Kiellman-Göransson oeh Marie Sophie Schwartz. Oafsedt den vårdade formen fanns det i hennes skriftställen alltid något enkelt och flärdlöst, som tilltalade läsaren.