Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pension å Allmänna lndragnings-Staten, angående sådan för KrigsUådet m. m. Samuel Conrad Nisser: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Nionde Hufvud-Titel. — —, angående sådan för Qvartermästaren vid Krigs-Akndemien, Majoren m. rn. J. G. Lyström: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Nionde Hufvud-Titel. _ p — 133 Pension å Allmänna Indragnirigs-Staten, angående sådan för Regeinents-Stallinästaren vid Lil-Regementets Husar-korps, Ryttmästaren i Arméen m. m. Mathias Leijon: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen al utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — —, angående sådan för f. d. Kapitenen vid Göta ArtilleriRegementet, Nicolas Christiernin von Hess: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — —, angående sådan för Förste Bataljons-Läkaren vid Skaraborgs Regemente, Doktor Thure Fredrik Lundberger: se StatsUtskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel.
Men betraktar man saken närmare och utan att låta dåra sig hvarken af ziffror eller ord, så utgöra dessa, för de sistnämnda produeterna föreslagna, tullafgifter i sjelfva verket nästan detsamma som inf örsehförbud, när man, som sig bör, tager i beräkning ej mindre den höga frakten och de dryga omkostnaderna å dessa varor, än den nära till omöjlighet gränsande svårigheten att i tullförsnillningsväg införa den; Utskottet har med få ord befriat den inhemska producenten af spannemål, bränvin och jern in. m. från all farhåga för utländsk medtäflan. Helt annat åter är förhållandet med och verkan af de a5 till 3o och 33| procents höga avgifter, som Utskottet föreslagit å väfnadsmanufacturartiklarne. Den stora retelsen, att tulIförsnilla dessa artiklar, som de höga tullafgifterna innebära, och den, om möjligt ännu större, lättheten, att i tul 1- försnillningsväg verkligen inpraktisera dem, hvilken såväl varans stora v«irde inom en Den 19 Junii e. m. ringa voluni, som värt Tullverks, vår lokals samt bevakningsanstalternas och conti ollernas egenheter innehålla; dessa omständigheter i förening måste ovilkorligt föranleda en så i stort drifven tullförsnillning, att de höga tullafgiflerna blott bli nominella, och ett gäckeri, utaf absolut samma verkan, sorn en införsels tillåtelse, nästan utan all afgift. Det är min innerliga öfvertygelse, grundad på den,kännedom och erfarenhet jag och hvar och en annan fabriksidkare kunnat inhemta, att resultatet så skulle utfalla med deraf följande oundviklig undergång för de inhemska förädlingsyrkena, i fall Ständer och Regering skulle bifalla BevillningsUtskottets förslag.
Jag hyste ej vidare några betänkligheter vid att efter mina krafter verka mot förslaget. Men, säger Frih. J)e Geer, huru kan någon, som så ogillar mitt förslag, önska, att jag skall bibehålla min plats och framlägga ett annat förslag? Detta är likväl alldeles klart. Der finnes mellan Hr Frih:n och mig vissa principiella olikheter i åsigter. Vi tänka olika om det rättaste och bästa sättet att genomföra en reform. 1 förevarande fall äro också våra åsigter olika om bristerna i det, som skall förändras, om de ändamålsenligaste medlen att afhjelpa dem, och om hvad, som är det välgrundade och allmänna tänkesättet inom landet. Mina åsigter i dessa hänseenden torde dock vara föråldrade. Hr Frih:n har väsendtligen bättre än jag följt med sin tid i frågan om vilkoren för statens bestånd och samhällets fria och lugna utveckling, — hvilket kan vara naturligt, då han är betydligt yngre än jag. Då jag således vet, att jag och de, som härutinnan tänka lika med mig, äro i minoriteten, är det ju ganska naturligt, att jag kan önska att i Konungens råd se män, som hylla den åsigt, hvilken slutligen skall göra sig gällande, och att jag företrädesvis önskar der se den man, om hvars fosterlandskärlek och redbarhet i vilja och sträfvande jag hyser så höga tankar. Detta är den enkla och naturliga förklaringen, hvarföre jag måste önska, alt det beslut, som R. o. Ad. kan fatta i representations-frågan, äfven om detta skulle blifva i öfverensstämmelse med min åsigt om det för fäderneslandet lyckligaste, icke måtte förorsaka någon förändring i Just.-Stats-Ministerns och hans kollegers ställning. En talare ställde till mig och till dem, som dela mina åsigter, en varning, att vi moget borde betänka följderna af ett afslag. Jag har betänkt dem, och trott mig se dem klart i alla afseenden, utom i ett, nemligen i fråga om den ställning rege ringen skulle intaga till representations-frågan, i händelse det hvilande förslaget faller; och, besynnerligt nog, oaktadt flera af Konungens rådgifvare derom yttrat sig, är denna fråga ännu icke för mig fullt klar.
St. underdån. Skrifv. Feilitzen, Johan August Carl von, Motion N:o 12, om ändring af 12:te § i Jagtstadgan, för så vidt den rörer ejderskytte. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Ferlin, angående pension åt tre döttrar efter aflidne Kammarrättsrådet Paul Roland. Motion N:o 50. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Fitinghoff, Conrad Bleckert, Motion N:o 97, om beviljande af ett anslag å 76,250 R:dr för väganläggning från Ramsele socken till Tåsjö kyrka. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdånSkrifv. N:o 83. Motion N:o 98, om anslag till ett nytt lägre elementarläroverk i Sol lefteå. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 99, om ändring i 1 § 15 Kap. Rättegångs-Balken. Lag Utsk. Betänk. N:o 19. R. St. underdån. Skrifv. Folkskolorna, om anslag till undervisning i modellritning vid. Motion N:o 34. Stats-Utsk. Utlåt. Francken, August Alfred von, Motion N:o 15, angående löneförbättring åt lärarne vid rikets navigationsskolor. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. Motion N:o 72, om ett anslag å Etthundra Tusen R:dr till uppförande af en fyrbyggnad på Svenska Högarnes håkland i Stockholms skärgård. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 52. R. St, underdån. Skrifv-i K: o 68, 12 Francken, Georg Wolfgang von, Motion N:o 150, om tobakstullens förhöjning. Bevilln. Utsk. Betänk. N:o 8, Mern. N:o 12 och 15. R. St. underdån.
Vidare har man anmärkt, att den giundsattsen, att spannmål bör uppköpas till låga priser, äfven förut blifvit yrkad, och legat till grund för förra beslut , att detta låter val, men leder till högre pris på undsättningsspannmålen, än om den skulle uppköpas för tillfället , dåden behöfves. Jag har, som Revisor, deltagit i granskningen af Allmänna MagazinsDirectionen, och tror mig äga kännedom örn verkliga förhållandet, och orsaken till de höga prisen i undsättningsväg , hvarmed Landet betungades. De berodde dels derutaf, alt varorne vore dyrt uppköpte, dels ock af de långa transporterna. Ingendera omständigheten behöfver nödvändigt bär inträffa, ty jag föréställer mig meningen vara, att använda dessa penningar, då säden gäller 34r Den 27 Öcloher Jm. minst: och när i orsakerne en sadan skilnad fö;- refinnes, så bör den ock synas i efFecterne» Man, bär anmärkt, att det ej vöre möjligt, att åstadkomma jemnhet i spannmålsprisen. Denna anmärkning synes mig öfverflödig, emedan ingen yrkat, att fonden skulle användas till detta ändamål. Man, har länge yrkat, att icke Styrelsen, skall blanda alg. ufi dqn enskilda handeln. Man, sager, att det är emot naturen att vidtaga åtgärder i detta hänseende, när den enskilta friheten är tillräcklig att göra allt. Jag skulle önska, att man dermed kunde uträtta allt hvad man i en lekande phantasie tror den kunn? verka. Jag har dock haft anledning att lära mig skilja emellan föreställning och verklighet. Jag bär med. vördnad emottagit den hufvudsakliga upplysningen, att i Kyrkostaten Regeringens MagazirisInrättning qvarhållit invånarne uti okunnighet, samt att svält och nöd äro de yätta yäckelserne till omtanka; och skall alltid med uppmärksamhet afhöra lärdomar. Jag skulle likväl önska Höglofl. Ridderskapet och Adeln samma tålamod, sorn jag , att njuta denna fördel af upplysningen.. Hans Excellence Herr Grefve Mörner
Hernösands Stift. 57:o Hernösands Hospital. Som på Kronans bekostnad år 1674 är af Trä uppbygdt, skall ingen annan viss inkomst hafva haft, än då Kongl. Maj:t år 1686 det gaf 300 D :r S:mt, som nu årligen betalas af Gärdehöets förhöjning i Ångermanland. Är 1695 skall en Spisordning för 8 Per* söner vara upprättad, och deribland räknad en Piga. Consistorium uti sin ingifne berättelse anförer, hurusom sedan sista Kriget dyrheten på andre persedlar tilltagit i Orten, så att inkomsten var alldeles otillräckelig och Hospitalet råkade i Skuld, hvilket har föranlåtit KospitalsPåJet att inskränka de Fattigas antal till 5, med Pigan inberäknad, sedan 3:ne rum blifvit ledige. En sådan hushållning skall varit så mycket nödigare, som Hospitalet derigenom, och att Utgifterne emot den lilla inkomsten blifvit lämpelige, kommit utur sin Skuld, och har nu vid 1754 års slut haft, utom Inventarie - persedlar, en Penninge-Eehållning af igg Daler 29 ör S:mt. Sådant bevises utaf ett af Sysslomannen ingifvit och af Lands-Contoiret verificeradt Me* morial. Vidare förmäler Consistorium, att Hospitals-huset skall vara så alldeles bofälligt, att ingen reparation mera kan hjelpa, utan tarfva® Nybyggnad. Och som detta Hospital med dess lilla Fond, är det endaste rum och tillgäng uti ett Stats-Vtslottets Betänkanden. 166^ så vidt beläget Stift, hvarest Fattige kunna hjelpas och underhållas, så föreslår Consistorium till denna Byggnads befordran den utväg, att j:ne Collecter samt Stambok öfver hela Piket må förunnas Hospitalet, jemväl ock, på det inkomsten må kunna blifva något tillräckeliga. re icke allenast för de uti Spisordningen uppförde g Personer, utan ock att flere torftige ma kunna hjelpas, att Hospitalet äfven kunde beviljas g:ne årlige Collecter inom Stiftet. Ytterligare anförer
N+r rp-/rr?i» 15 2 * SlatsUtskottets Betänkandenl inga andra grunder syne* böra gälla, än dem som för Staten är förmånligast; och di erfaren» heten ofta visat, att intet vist upphandlingssätt är uteslutande fördelagtigt framför ett annat, och att ett bestämt stadgande i denna del hindrar och försvårar sjelfva verkställigheten, synes efter Stats Utskottets tanka med det Allmännas nytta förenligt, att sa beskaffade upp, handlingar som ifrågavarande, må bero på Magazins Directionens pröfning, då valet på hvad sätt och i hvilken ordning de med största förmån kunna verkställas, lämpas efter omständigheterne, likväl med bibehå lande af alla de Confroller sorn verificera förhalandet, och att Directionen i dess Protocoll ovilkorligen och till undvikande af ansvar, bör ornständeligen intaga alla de skäl och orsaker som föranledt och grundlagt besluten om sättet att med dyliIce upphandlingar tillväga gå. Vid detta tillfälle och såsom stöd för hvad yttradt blifvit, har Stats-Utskottet ej velat lemna oanmäldt, att upphandlingen af den riade Råg utgörande omkring 18,300 Tunnor som i S:t. Pettersburg sistlidet år för Allmänna Magazins Inrättningens räkning verkställdes, så förmånligt utslagit, att med aila omkostnader inberäknade, Bå. gen lefvererad i Kronans Magazin här, i Carlscrona och Götheborg, endast Uppgår till Nio Riksdaler* Sjutton Skillingar Banco Tunnan. Om Forssel Skyldigheten af Kronans Afrad och Tionde. iitoSrats-Utskottet som tagit en noga kännedom om förhållandet med Forssel Skyldigheten Stats-Utskottets Bet link andenl i 5 af Kronans Afrad och Tionde Spannmål, förenat Sig i Revisorfernes införande och hemställes fördenskull nm icke Riksens HögloftStänder Skulle finna för godt att hos Kongl. Majit, göra Underdånig anhållan, det de i ämfiet utkom* lie Författningar måtté förklaras
Min mening är detta oaktadt ingalunda, att hos Ridderskapet och Adeln söka verka en återremiss af Betänkandet, men att uti våra Protocoll dervid förena mina anmärkningar, är hvad jag anser sorn rättighet och pligt, Genom de ConstitutionsUtskottets Protocoller, som ändtligen blifvit tryckte, finna vi gn Ledamot hafva yttrat, det han trott sig finna en StatsRåds Ledamot vid flere tillfällen hafva sine Embeten på ett obehörigt sätt utöfvat; en annan Ledamot anmärker tryckfrihetsfrågans föredragande i Handelsoch FinanceExpedition; ett Rättegångsmåls föredragning i samma Expedition, och hvad som värre är, StatsRådets uteblifvande yttrande till protocollet i nästan alla mål, der nu varande Konungen ej sjelf uppmanat dem dertill, förbi - 45$ Den 27 Maji. gående efter godtycke) af Allmänna Beredningen oell Publique Verk m. ni _ och detta oaktadt har Constitutions-Utskouet öfver hufi vud i råddagen om Regerings-ärenderne tydligen röjt det upplysta nitet, och den oaflätna omtankan för Statens gagn. Jag finner lätreli-, gen, huru Utskottets pluralitet förmått åstadkomma det ots förelagde Betänkande, Jag finnér äfven, att det afen annan pluralitet möj» ligen kan godkännas} men mig må det tillåtas, att ej d liaga i detta godkännande, då jag derigenom skulle brista uti förtroende till de tvänne detta Ståndets värde medlemmar afConstitutions-Ufskottet, hvars å facta stödda meningar äro i så stor motsägelse med den grund, hvarpå decharge för Stats-Rådet ensamt bör och kan få hvila. Slutligen kan jag ej undgå, att yttra min förundran deröfver, att ConstituticnsUtskottet sorn vårdare och tolk af Grund-lagen, kan inträda på andra än, för det samma ut* stakade områden; och jag förstår ej, hura Utskotset ens kunnat komma på den tankan, att tillstyrka Riksens Ständer önskningar i economisk väg.
Ben 17 Juli. skulle snart förorsaka undergång för Borås och Ulricashamns Städers Borgerskap j oell hvad angar Allmogen i de Sju Häraderna omkring Borås, liar han af anförda skäl påstått, att deras rättighet till Gårdfari-handel mätte alldeles upphöra. 10:0 Herr Rådmannen Kjellander, att, med upphäfvande af Gårdfavi-handeln, Westgötha Ali * O mogens handel måtte inskränkas till endast besökande af frUmarknader i Städerna , genom hvil’ ken utväg den skulle försättas till någon jemnlikhet med den af Utskottet föreslagna större inskränkning för Borås och Ulricehamns Städers Gårdfari-handel, som visst icke vore så skadlig som den förra, varandes till ådagaläggande af den skada, Gårdfarå-handeln i flera delar medför , åberopad en af Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs Län den 11 Mars innevarande år utfärdad Kungörelse, angående i synnerhet oskick som af dessa handlande skulle pläga utöfvas, medelst utprångling af Arsenik , hvilken Kungörelse äfven blifvit till Utskottet aflemnad ; 11:0 Herr Stads-Majoren och Riddaren.
Friherre Iäljenorant2 - Kokärr föreslog såsom den kortaste utwögen att Stats-Mffoktets betänkande matte äterförwisas. Ropades Nej blandadt med Ja. En lika proposition af Herr Landt-Marskalken klef ä nyo pä enahanda fäkt befwarad. Dea 24 Julli. -Herr Landt Narffalken erindrade att blott nägra fa Ja blifwit hörva och hcmstälte VM meningen more au begära votering. Friherre Ltgel von hollstein, Lorstts jftuclvi^, och Zerr Iliam, ?eftr, förklarade deras mening wara javan i händelse ej äterremisi blrfws bestulen. Zerr Landt »Narstalken frägade derefter, vm Rioderfkapet och Adeln ansäge Grefwe 6yIIen° ftor^8 anmärkning wara af bestaffenhet att böra åstadkomma älerremist. Ropades starka Aa blandade med rop as Nej och Votering. I följe häraf upsattes och justerades följande Voterings provosition.' Dn som bifaller Stats-Utstottets betänkande om Riksgälds.Conkoirels enstilte samt dest och Slgts-wer eks samfälte penninge behof till grund för bewillningens bestämmande m. m., ffrifwer. Ia Den det ej null, stnfwer Nej Winner Nej, återremitteras herörde betänkande till Srats-Utstotker, ätföljdl af de derwid gjorde anmärkningar. Voteringen företogs genast klockan Z till rs och stutades ^ kill r dä rösterne befunnvs hafwa ulfaait som följer: Ja — yr. Nej — 49- I anledning hwaraf Herr Landt-Marstalken förklarade, alt Ridderstaper och Adeln bifallit Stars - Den 24 Julii. 377 Stats-Utskottets betänkande, i sammanhang med hmil et bifall det fölle af sig sielf, akt Banco-Utftotteis Utlakande äfwen wore godkändt.
Institutet eger nemligen, såsom af den ofvan anförda staten synes, för närvarande ej mer än 300 R:dr Runt årligen att använda till laboratoriets underhäll, anskaffande af materialier för iaborationsöfningarne, drogoch bok-samlingarnes kompletterande, samt till inköp aF för undervisningen nödvändiga physikaliska instrumenter m. m. Men inom kort, då hyran för Institutets nya lokal högst sannolikt kommer att utgå med åtminstone 3,000 R;dr R:mt (således minst 1,000 R:dr R;mt utöfver hvad som nu betalas), mäste likväl äfven dessa 300 R:dr Runt tagas i anspråk att (till en del) fylla tillökningen i hyresbeloppet; och alldenstund de ej eller förslå härtill, kommer, utom det att alldeles inga medel blifva disponibla tili anskaffande af för undervisningen nödvändig materiel, dessutom en brist af minst 700 R:dr R:mt att uppslå. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. För pharmaceutiska Institutet är (let för öfrigt af största vigt att vid detsamma ina fästas skicklige och nitiske lärare; ty af lärarnes skicklighet och nit beror läroverkets framtid. Med de ringa löner, sorn för närvarande äro bestämda af lärarne vid Institutet, kan man likväl ej hoppas att der la längre tid behålla någon lärare af iner framstående duglighet, luiru stor oegennytta nian hos honom än må förutsätta. Tvärtom mäste motses ett lätt ombyte af lärare, eller ock att Institutet får åtnöja sig’ med lärare af mindre duglighet, såväl det ena som det andra, til! stor skada för läroverket. I sammanhang härmed bör äfven tagas i betraktande, att Kongl. Majit i nådiga brefvet till Kongl. Sundhets-kollegium af den 26 April 1861 anbefallt Kollegium ”att inkomma med underdånigt förslag till ett sådant ordnande af det pharmaceutiska Institutet att det deltagande i Apothekare-examen, som tills vidare mäst tillhöra det Carolinska Institutet mätte upphöra” och till pharmaceutiska Institutet öfverflytta?.
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 14, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets StänderLmed förslag till förnyad förordning angående jords eller lägenhets afstående för allmänt . behof. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Jemlikt Ståndets förut fattade beslut företogs nu val till de Elektorer jemte deras Suppleanter, hvilka, i enlighet med 97 och 98 §§ Regeringsformen samt 63 § Riksdagsordningen, skola tillika med Elektorer från öfriga Riks-Stånden utse Rikets Ständers Justitie-ombudsman och den person, som i de fall, nyss åberopade §§ omförmäla, skall i Justitie-ombudsmans-embetets utöfning inträda eller insättas. Sedan Ståndets ledamöter i behörig ordning blifvit uppropade och aflemnat voteringssedlar, befunnos vid deras öppnande följande hafva blifvit utsedde: Till Elektorer. Carl Ifvarsson Pehr Olof Hörnfeldt Johan Bergström Carl Anders Larsson Erik Ersson Per Eriksson Carl Johan Svensén Johan Persson Sven Nilsson Josef Holm Olof Nilsson Johan johansson fran Hallands Wester-Norrlands Kopparbergs Ostergötlands Gefleborgs Wermlands Calmar Upsala Christianstads Stockholms Westerbottens Nerikes med 80 röster, 72 69 68 66 63 63 63 61 61 39 36 » » » » » » » » » » » och samt Bih. till R. St. Till Suppleanter: J. V. Lundqvist från Skaraborgs län med 67 röster, Erik Ersson » Jemtlands » » 63 » O. B. Olsson » Christianstads » » 62 » Jonas Jonasson » Kronobergs » » 61 » hvarom protokoll genast blef uppsatt och justeradt; och skulle detsamma i vanlig ordning expedieras. S D.
Långsamt): Om jag ändå kunde utfundera något sätt att göra intryck på er! LEONORA. Ni kunde ju för omväxlings skull en gång försöka att enlevera mig. MAX. Jag tackar er för den vänliga vinken, min nådiga. Men det vore just likt er att strax slå allarm, det första jag gläntade på fönstret. LEONORA. Jag tror också, det vore likt mig. Men det är ledsamt för mig själf ... Vet ni för resten, hvad som är det mest spännande motivet i hela kärlekssymfonien? MAX. Nej LEONORA. Det är preludierna till att rymma sin väg. Men efter dessa kommer ett så ohyggligt, högtidligt Niebelungentjut, att den, som har en smula öra, stannar vid preludierna. MAX. Ni har visst mycket – öra? LEONORA. Det har den bildade kvinnan i allmänhet, lille Max, det lärde jag i skolan. Och anständigt klavérspel à quatre mains befordrar sedan ens gehör. MAX. Anständigt klavérspel à quatre mains? – Är det tillåtet att öfversätta det med äktenskapligt samlif? LEONORA. Alla öfversättningar, till och med de friaste, äro tillåtna. MAX går litet fram och tillbaka på golfvet med tummarna i armhålen. Lenora håller ännu på med sina blommor. Han stannar framför henne och betraktar henne). Vet ni, hvad jag tror, fru Leonora? (Leonora skakar på hufvudet utan att se upp.) MAX. Att ni är kär i er egen valkandidat. LEONORA (ser upp, och därpå med en stämma, som om en stor sanning plötsligt gick upp för henne). Vet ni hvad – det tror jag egentligen själf också. På mitt sätt. MAX. Men orsaken – fru Leonora, orsaken? Hans är icke ett dugg bättre än jag, och han har till på köpet den dåliga chancen att redan vara er man. LEONORA (ser på honom och skrattar). Men Max »Vet ni, att ni talar lättsinnigt»? Jo, ni vet det, och det är just det pikanta med er. MAX (utan att höra på henne, ironiskt):
Om jmifö- Beträffande vidare postföringens bestridande genom vissa dertill an ringens bcslagna hemman, så är denna anstalt, om än tjenlig för den tid, då den un/n" vtsm' inrättades, likväl nu mera olämplig ej mindre derföre, att den icke lcmnar hemman, utväg till posternas förskaffande ens halfva det miltal, som af dessa tillryggalägges, utan äfven derföre, att den motverkar de förändringar i sättet för posternas befordran, hvilka för beredande af önsklig säkerhet dervid och ökadt tillfälle till paket-försändning äro af behofvet påkallade, samt dessutom förhindrar ett ändamålsenligt ordnande af posternas gång och deras förbindelse sins emellan. De äfventyr af lifsfarlig beskaffenhet och de, mången gång oersättliga förluster, som ofta förekommande poströfverier medföra, torde böra föranleda väsendtliga förändringar af ett postföringssätt, som i sig sjelf innebär lockelser för måhända eljelst för samhället oskadliga personer, att beträda brottets bana. Att postföringen jemväl är för posthemmanen i flera orter tryckande, lärer genom de ofta upprepade klagomålen öfver detta besvär fä anses ådagalagdt. Visserligen synes detsamma, enligt de i ämnet afgifhe yttranden af posthemmansinnehafvarne, vara af några bland dessa betraktadt såsom en förmån; men sådant torde vara föranledt deraf, att de mera fästat afseende å den kontanta inkomsten af postskjutsen och å de öfrige fördelar, som postföringsskyldigheten för dertill anslagne hemman medförer, än efter verkliga förhållandet uppskattat de olägenheter, hvilka äro med postskjutsningsbestyret förknippade. Visst är åtminstone att posternas tyngd, så väl som antal, i högst betydlig grad tilltagit, äfvensom att skjutsersättningen för den postföring, som för posthemmanen utgöres, ehuru samma ersättning tid efter annan och sed - 23 nast vid slutet af nästlidna år blifvit förhöjd, ännu är, i jemförelse med entreprenad-skjutslegan på landet, så ringa, att ifrågavarande ersättning, som utgår olika för olika slags poster, öfver hufvud taget icke uppgår till mycket mer, än hälften af nämnde lega.
Majrts disposition, en summa stor 176,000 Rrdr årligen, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, enligt ett af Kongl, Krigs-Collegium afgifvet Utlåtande, detta anslag val fullt motsvarade de tillgångar, 22 Stals-Utskollets Utlåtande, IV.-o 462. som för Armeens underhåll under möten och mönstringar af Rustoch Rote-' hållare hittills blifvit lemnade, enär den effectiva numerstyrkan, uppgående tillsammans till 24,854 numer, efter 7 R:dr per numer, icke erfordrade mera än 173,978 R:dr, men deremot icke motsvarade behofvet, om den af Rikets Ständer åsyftade lindring för jordbruket skulle komma att utsträckas jemväl till sådane numer, hvilka för närvarande hållas vacante till serskilde ändamål, mot praeslationer, vid hvilkas bestämmande beloppet af den årliga Mötes-passevolancen blifvit i beräkning tagen; i följd hvaraf och enär Kongl. Maj:t ansåg en slik utsträckning äfven till dessa numer vara af rättvisa och behof påkallad, Kongl.