Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex Protocollo, A. Ekman. Ank. till Evp.-Utsk. d. 22 Dec. 1KSG, kl. 2 e. m. Kongl. Maj.is Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående lösen får den åt Korporalerne vid indelta Arméen och Soldaterne vid Södermanlands Regemente anslagna Aflånings-spanmål; Gifven Stockholms Slott den 21 November 1856. Sedan Chefen för Södermanlands regemente, uti ett genom General-BefälhafVaren i 2:dra Militär-distriktet ingifvet underdånigt memorial, dels underställt Kongl. Majrts Nådiga pröfning, huruvida, i likhet med hvad om Embetsoch Tjenstemän i Kongl. Cirkulär-Brefvet den 41 Maj 1855 föreskrifvits, Korporalerne och Soldaterne vid nämnda regemente borde höras, om de ville underkasta sig den genom Kongl. Kungörelsen af samma dag beslutade förändring i sättet för utgörande af dem anslagen Kronotionde-spanmål, dels ock hemställt, att för de Korporaler och Soldater vid regementet, som ett eller annat år kunde önska att få in natura emottaga sin atlönings-spanmål, utgörande för Korporalerne 5 tunnor och för Soldaterne 1 tunna hvardera årligen, sådan måtte på Kronans bekostnad för året uppköpas och dem tillhandahållas, har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning häraf, i öfverensstämmelse med den af Regements-chefen yttrade åsigt, funnit de så kallade knekte-lunnorna vid Södermanlands regemente, såsom ursprungligen gifna till rotarnes lindring uti den dem pålagda roteringstunga, vara att hänföra till sådan, såsom ersättning för vissa hemman och lägenheter åtföljande besvär, lernnad tiondespanmål, hvilken, enligt 1 § uti ofvannämnda Nådiga Kungörelse, genast är underkastad - Kongl Maj:ts Nåd. Prof. M 31.
(Qenerai_stabs-Elever 8 — Summa 45 personer .36 hästar. Aflöning. per dag. Af de Kommenderade och Disponible Officerarne äro: 3:ne beräknade som Adjutanter i Departements-Chefens Expedition, 5 som Adjulanter hos General-Befälhafvarne i Militär-Distrikten, 1 som Adjutant bos Inspektören för Kavalleriet, 1 som Förste Brigad-Adjutant å Gardes-Brigaden, 14 som Förste Brigad-Adjutanter å Infanteri-Brigaderne samt 2 som Förste Brigad-Adjutanter å Kavalleri-Brigaderne. 2:o. Under den tid General-Stabs-Elev tjenstgör å Kavalleriet erhåller han ration för En Häst jemte Hemonteringsetc. ersättning. Ta b. N:o 3. Gardes-Brigadens sammansättning till Personal, Hästar och Kanoner. Infanteri. Kavalleri. Artilleri. Sammansättning af Sammansättning Sammansättning af Summa Sammansättning af Brigaden. Grader och Befattningar. K, CB BJ | S B af Bataljon. En Sqvadron. \ Bataljon (1 Sq. Gendarmer, 4 Sq. Dragoner.) Ett Batteri. Division. (2:ne Batterier.) 03 Ti PS o B S ►ti cd a Gendarmer. Dragoner. Gendarmer.
Der flere Käromål, efter en stämning utföras, måste de med hvarandra äga något sammanhang ock således något kunna anses för hufvudsak, det öfriga såsom deraf härflytande. Fjerde §:ns innehåll finner jag icke nog bestämdt. Dess tillämpning skulle komma i fråga, när t. ex. en kärande part vid första instancen vunnit hvad svaranden medgifvit, men mindre än han sjelf yrkat; han1 söker då en högre instance och vinner allt hvad han påstått; men svaranden går ännu längre, och får i tredje instancen den första Domstolens beslut faststäldt. Hvem har då uppehållit 6aken? käranden, som gått till andra instancen och vunnit, eller svaranden, som gått till den tredje och vunnit. Om det anses vara käranden, så bör han, efter det föreslagne stadgandet, godtgöra svaranden de kostnader, som denne tillskyndats vid de två sista instancerne, och detta kan icke anses öfverenstämmande med rättvisa. Dt!t rätta i detta fall vöre, att käranden finge sin kostnad vid första instancen ersatt, och att den öfriga qvittades. Hvad som i 21 Cap. RättegångsBalken af vår nu gällande Lag kunnat anses felaktigt och gifvit anledning till rättvisans eluderande är 4 §. deraf, men hvad som oftast föranhdt till klagan och kanske af allmänheten fötts la. gen till last, har varit ett hos Domstolar nog Den i y Maji /, m. allmänt vedertagit bruk, att efter behag jemka rättegångskostnaderne. För min del tror jag, att lagen 1 detta hänseende skulle bäst uppfylla rättvisans fordringar, om deni allmänhet stadgade; att den, som flutligen vinner i kufvudfaken, skall njuta ersättning lör de kostnader, han oundgängligen mast derföre använda; samt medgåfve undantag, der saken varit mörk Och tvifvelagtig, så att Domstolens Utlåtande af ovissheten påkallats, och der half bevisning förekommit, sorn fått fyllas eller häfvas genom edgång. Då blir också lagen enklare och mindre underkastad förtydning. Något måste vara lemnadt at
Stånd till och med anslog erforderliga medel; så måste jag, pä alla dessa grunder samt med hufvudsakligt afseende å hvad första afdelningen uti Kongl. Maj:ts sednast e Proposition i ämnet innehåller och vitsordar, jemte hvad reservanterna, herrar Bennich, Hazelius och Taube, emot sednaste Kommittéens betänkande andragit, vördsammast yrka och föreslå, i likhet med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer vid 1856 års riksdag, att antingen det af Kongl. Maj:t nu föreslagna belopp, 5,850,000 R:dr Runt eller en något högre summa mätte vid denna riksdag anslås och anvisas till påbörjande af norra stambanans anläggning, i enlighet med ofvannämnde äldre förslag, öster om Sigtunafjerden direkt till Upsala samt derifrån uti utstakad rät rigtning tili Sala, hvarifrån denna bana sedermera utgrenas dels till Westerås, dels till Storviks station vid DalaGefle jernväg, allt pä sätt kan finnas lämpligast för ett rättvist tillgodoseende af Uplands, Westmanlands, Dalarnas och Norrlands befogade anspråk och behof i detta hänseende. Anhålles vördsamt om remiss häraf till Höglofligä Stats-Utskottet. Stockholm den 29 November 1862. J. Sundvallson. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JV# 232. 439 JW 232, Al Herr Cygnaeus ■' Om anslag föi' vidtagande af åtgärder till förekommande af utskärningar i Ume eif. Redan från äldre tider har Ume eif åstadkommit utskärningar å de ställen af de höga stränderna, der jordmånen varit mera lös. Förödelsen har dock pä intet ställe af Ume elfs stränder varit så stor och de derigenom uppkommande förluster för de derinvid boende jordegare så hardt drabbande, som för Ytterhiske byamän inom Ume socken.
som en sagoprinsessa, om ni vore inhöljd i gaze och siden och spetsar. Vet ni af, att ni kommit att se så ung ut? Och så glad. LOUISE. har verlden synts mig så grann som nu. Jag Det är som om jag varit blind; aldrig förr gläds åt allt på ett helt annat sätt än förr: åt sol, åt blommor, åt den stora vackra staden, åt de gråa broarne och åt lyktorna, som spegla sig i floden. Åh, det är så, att jag tycker andedrägten kan förgå mig. ALLAND. Vet ni också af, att ni blifvit vacker? LOUISE. Nej. Men jag önskar, jag vore det. ALLAND. Aha! Ni är fåfäng! LOUISE. om dem, som äro vackra. Inte fåfäng, men ja ni tycker ju 63 - ALLAND. vacker eller ful. Er skulle jag tycka om, antingen ni vore LOUISE lägger sin hand i hans. kallar mig vacker. Tack. Det tycker jag mer om, än att ni ALLAND. som setat i bur och släpat på vingen, men som hennes skuldror och för henne fram till en spegel. En sådan underlig varelse ni är! En fågel, nu blifvit fri och börjat kvittra. Lägger armen kring Tycker ni, att ni är samma menniska, som när ni kom? Se sjelf! LOUISE. ung. Alla mina bekanta säga också, att jag blifvit ALLAND. vara er kammarjungfru. Hon sätter sig på stolen framför spegeln och han löser upp hennes hår. Ser ni det! Sätt er nu der och låt mig kam? Så vackert krusigt hår ni har. Se hur Hvar har ni er det faller öfver pannan, lätt och fint. Och det håret pinar ni tillbaka. Så här skall det sättas Klär det? upp och så här och så här! Nå? LOUISE reser sig och ser i spegeln. Ja. 64 - ALLAND. frisyren? Får jag nu slippa se den otäcka kloster LOUISE. Ja. ALLAND. baka och kysser henne. Så här tycker jag Om er. Han böjer henne tillNi är inte heller skygg för mig nu längre som ni var den första tiden. LOUISE. så vänlig. Jag känner förtroende för er. Och jag är lycklig. Nej.
Likaledes saknas i räkenskaperna all upplysning, hvarpå följande, der förekommande, utgiftsposter sig stödja, nemligen: ersättning för 2:ne särskilda resor till Stockholm åt 5 Professorer, t. f. Akademisekreteraren och en Vaktmästare samt för den ena resan derjemte åt Akademiräntmästare!!, tillhopa 504 Hdr 11 sk. 6 rst., till Akademivaktmästaren, dels ”för en resa från Upsala till As Bärby och Uallbyboda för kallelsen till jury den 14 September”, dels ock ”för återkallandet af nämnde jury”, tillsammans lt) Hdr 22 sk., till Akademifogden P. O. Åkernian, för ”besvär och kostnader i och för en till Upsala företagen resa till upplysningars meddelande i åtskilliga akademiska angelägenheter,” 75 Hdr; samt extra utgifter tor ridskolan i Upsala, tillsammans för båda revisionsåren 1,055 Hdr 27 sk. 11 rst.; varande, i afseende a utgiften till Akademifogde!! Åkerman, hvarken resans längd eller grunden för ersättningens beräknande uppgifven. §. 4. Bland Akademifogdarnes redogörelser förekomma förteckningar å s. k. nådegäfvor, hvilka Akademien utgifvit till gamla hemmansåboer. Dervid äro, såsom verifikationer, fogade prestbevis, att åboerne då ännu leffle, men deremot finnes det icke vara styrkt, att de verkligen erhållit gåfvorna, hvilka sammanlagda uppgå till ganska betydliga belopp. Exempelvis må nämnas, att de för ett enda fögderi, under år 1850, uppgått till 1,553 Hdr 22 sk. 2 rst., och för ett annat, år 1851, utförts med 112 T:r 14, 36 kappar spannmål, 71 .V ökesamt 151 dräng-dagsverken. §. 5.
Så sof allt omkring oss, när vi i skymningen gingo ut och från den gamla förfallna terrassen, hvilken låg nedanför den plats, där nu Skansen blifvit byggd, sista gången vände våra blickar tillbaka till det gula huset. Ljus brunno i ett par af fönstren, de blänkte emot oss som två ögon, två underliga talande ögon, hvilka på sitt stumma språk sade oss allt, hvad vi genomlefvat under de två år, som vi bott här. Dessa ögon tycktes hafva sett allt och förstått allt. De sade kanske icke detsamma till oss båda. Säkert var det en stor skillnad på det språk, som de talade till Olga och det, som jag tyckte dem tala till mig. Men hur fjärran hennes tankar än i detta ögonblick voro från mina, så fanns det dock i dessa stumma ljus, hvilka lyste ut från det hem, hvars dörrar snart skulle stängas efter oss båda, ett föreningsband, som drog oss till hvarandra och verkade som minnen, hvilka fånga tankar och öppna hjärtan. Och när vi till sist vände oss om och sakta gingo vidare, trampande torra grenar, som bräcktes under våra steg, då märkte jag, att min hustru böjde sitt hufvud ned, och jag förstod, att hon grät. Så främmande hade vi länge varit inför hvarandra, att jag med förvåning märkte, att hon inför mig gaf sina känslor luft. Utan att tala gingo vi vidare under de gamla träden, hvilkas grenar flätats ihop till ett hvalf öfver våra hufvuden. Därinunder var mörkt, men när vi kommo fram till barrieren, strålade emot oss de tusentals ljusen från Stockholm, som i en fantastisk båge bredde sig under våra fötter. Jag hade ej vågat fråga Olga, hvad hon tänkte. Jag hade ingenting sagt, som kunnat framkalla ett svar eller tolkas som nyfikenhet. Under ett halft år, hade vi lefvat som främlingar för hvarandra, och jag hade gräft mig in i den tanken, att ingenting skulle blifva annorlunda. Men här i ljuset, som slog oss till möte från den stora stadens nattliga festskrud, såg jag åter, hur tårarna föllo från hennes ögon, jag såg en darrning i hennes ansikte, hvilken jag kände från den tid, då den minsta rörelse i dessa drag gaf genljud inom mig själf, och jag greps af medlidande.
Taxer:s-comite'erna skola årligen öfver hela Riket så tidigt sammankallas, att deras förrättningar inom Juni månads utgång äro fullbordade. § 100. Deras åliggande är att bestämma den bevillning, som af hvarje skattskyldig utgöras bör. §101. fr. § 99 Bev:s-förordn. En hvar skall taxeras i öfverensstämmelse med uppgifterna till mantalsskrifningen; för sin person, der han embete, tjenst eller hufvudnäring idkar; för egendom och lägenhet, der den är belägen, samt för rörelse, der den med Jaglig rätt eller enligt privilegier drifves; tjenstehjon, alltid vid den egendom, der de äro skattskrifna och tjena. Om Taxerings-comite' på landet. § 102. fr. § 87 Bev.‘s-förordn. Med skäligt afseende på local-förhållandena, bestämme Konungens Bef:li:de antalet af de för länet erforderliga Taxens-comitéer, indelar på dem sockneberedningarne, samt utsätter dagar, tider och lämpliga ställen för deras sammanträden, och utfärdar derom allmän kungörelse. § io3. fr. § 89 Bevts-förordn. I dessa comite'er är Landshöfdingen, eller den, han i sitt ställe förordnar, ordfor., med rätt att i öfverläggningarna, ej i besluten, deltaga. § 104. fr. § 90 Bev:s-förordn. Taxerts-comite på landet skall utgöras af nio ledamöter utom ordform, nemi. två af R. o. Ad., två af PresteSt., tre af BondeSt., samt två Ståndspersoner. § io5. fr. § 91 Bevts-förordn.
I den afhandling skall uppgifvas såväl försträckningens belopp och dess egenskap af förlag för viss uppgifven rörelse samt vilkoren för återbetalningen, som ock stället för rörelsens drifvande eller, om förlaget åt fiskare lemnats, dennes hemvist; och må inteckning icke fastställas, utan att förlagstagaren i handlingen sådant uttryckligen medgifvit. §2. Förlagsgifvare ege att åtnjuta så stor vinst af förlaget som han betingat, ändå att den öfver sex för hundrade om året stiga skulle. § 3.' Räkning öfver intecknadt förlag skall för hvarje år inom tre månader efter dess utgång förlagstagaren af förlagsmannén bevisligen tillställas. Är räkningen förlagstagaren vederbörligen tillställd, och har han ej, inom tre månader sedan han den mottog, antingen tillsagt förlagsmannén, att räkningen ej godkännes, eller ock klander derå instämt, vare då räkningen lika utmätningsgild som förfallet skuldebref. §4- Afhandling om förlag inteeknas Iros den Rätt, inom hvars domvärjo den rörelse drifves, lör hvilken förlaget är gifvet, eller hskare har sitt hemvist, och intages i protokollet angående bouppteckningar, morgongåfvobref samt afhandlingar om lösöreköp. I öfrigt skall angående förlagsintepkning tillämpas, hvad om inteckning i läst egendom stadgadt är. § 5. Inteckning, hvarom i 4 § sägs, skall för att vara gällande förnyas inom två år sedan den beviljades, sä ock ytterligare inom två år efler hvarje förnyelse. Förnyelsen sker vid Rätten i den ort, der jordbruket, bergsbruket, fabriken eller handtverket då drifves eller fiskaren då har sitt hemvist; och förfares dermed på sätt om förnyelse af inteckning i fast egendom är stadgadt. Denna förordning träder i verksamhet från och med den 1 Januari 1867. Förut meddelade förlagsinteckniugar bedömas elter dittills gällande föreskrifter, men böra inom nämnda års utgång samt deruppå vidare, efter hvad i 5 § stadgadt är, förnyas för att bibehålla sin förmånsrätt. “ dels att, med upphäfvande af sista punkten i 7 § af 17 kap.
I fråga åter om Felb och Plys, lärer, enär dessa artiklar sällan, om ens någonsin, i handeln förekomma enbart af helsiden, vid tullsatsens bestämmande hufvudsakligen böra afses endast dylik vara af silke blandadt med annat ämne; och då införselsafgiften redan i 1863 års taxa icke utgör mera än hälften af tullen å öfriga halfsidenväfnader hafva Komiterade ej funnit någon betänklighet vid att tillstyrka dess nedsättande på en gång för Felb och Plys, af så väl helsom halfsiden, äfvensom Filtar till halfsidentullens blifvande lägsta belopp, eller 1 rdr pr skålpund; hvilken tullsats äfven blifvit genom Traktaten med Frankrike antagen. I hvad angår redaktionen af denna rubrikafdelning bör ock omförmälas, att, sedan artikeln Sammet blifvit såsom specificerad ur taxan afförd, den under nämnda artikel förut förekommande Anmärkning blifvit nedflyttad under afdelningen för »andra slag», i hvilken artikeln, såsom redan omförmälts, numera ingår. Beträffande väfnader af Bomull och de bland dessa specificerade slagen, har för Bokbindarecloth och Segelduk, med en afgift af respektive 20 och 6 öre pr skålpund, icke någon tullnedsättning ansetts böra ifrågakomma, då, i hvad den förra angår, priset i medeltal beräknats till 2 rdr 70 öre pr skålpund, samt den senare icke finnes åsatt högre tull, än som för den garnsort, hvilken till dess förfärdigande användes, blifvit föreslagen. Felb och Plys äfvensom Filtar, åter, hafva synts ej böra draga högre afgift än filtar af ylle, hvadan den för dem nu bestämda tullen af 40 öre pr skålpund nedsatts till samma belopp, som för yllefiltar finnes föreslaget, eller 25 öre pr skålpund. 153
Begäres af en eller flera votering, och han, ekler de, ej willja derifrån alsta, dä skall Vorsrings?-.c>pulIri»n genast författas och af Riddersbapet och A nin jullerss samt vorerin^en stramt derefter för sig gä; och mä kro^ostrion ej göras, om det skall voteras, heller votering derom tillätas. §° 2 8- Hwar Ledamot af Ridverssapek och Adeln äger rätt at i plsno fritt yttra sig öfwer alla mål, som rik öfwerläggning komma, 06) om lagligheren af allt, söm inom Riddarhuset sig kildrager. Vlen inge andre äiscourler uptagas til ?rr>rocoIlek än de, som hällas af de Ledamöter, hmilke pä sina Bankar upsiigik, i afsigt at yttra sina rankar. Ingen tilläte sig personliga försmädelser och ohöfwiska ord. Ups stär fräga, om någon med stikå försmädelser och ord »iler pä annat sätt sig förgätt, pröfwe Ridderffapet. scb Adeln, om han bör af Landt-Marskalken, enligt rz. Mom. af 1626 ars Riddarhus-Ordning, näp. sas; hwarest med ordet »äpst icke annat än warning inför Riddcrffapetö och Adelns krorocoll kan första-; eller om saken bör kil er Utskott förwisaö, eller ock alldeles sörfalla, Fönvises saken ti! et Utskott, sa bör der bestå af (Aer Ledamöter af Stander, twänne af hwarje Clas, dem Landt Marskalken utnämner, och Sex Ledamöter, äfwen kwanne af hwarje Dast, dem den anklagade wäljcr. Detta Urskort pröfwar malek, lemnar dcröfwek sit Betänkande til Ridderskapers och Adelns plenum, och förestår befrielse eller straff; men högre straff för et yttrande kan af Ridderskapet och Adeli, ej äläggaS, än ak blifwa frän Riddarhuset för korrcare eller längre tid utestulen.
De pipor, sora till ångornas afkylning begagnas, vare från försegling fria. Hvarje år, inom den tid, Kongl. Majit utsätterege Dess Befallningshafvande att om försegling å landet antyda de dertill förordnade perso - *) Motsvaras fUtskottens förslag af §, 21, hvars senare moment här utgått, såsom icke öfverensstämmande med den. antagna friheten i valet af paunornes rymd. **)Lika med §, 22 i Utskottens förslag, hvars §. 23 bortgått, enär icke någon visslid är för bränvins-brännings utöfvande bestämd, ]***) Motsvarar §§. 24 och. 25 i Utskottens förslag, Bevilt/angssunil Allni. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, Nio 5. 3B ner, hvilka det åligge att, med ledning af de lill dem frän mantalsskrifvarne insända förteckningar, och, i serskilda fall, Kongl. Majrls Befallnings* hafvandes delgifna lillståndsbeslut, samt äfven utan föregången anmälan af pnnne-innehafvarne, ofördröjligen efter det bränningsrättigheten för någon öppliört, försegling af bränvinsredskapen på innehafvarens bekostnad verkställa. Tid och ert dertill inom hvarje district eger förseglaren genom kungörelse bestämma, likväl så, att försegling af inmurade pannor med bröst och dithörande redskap, alltid sker der, de är o uppgifne att finnas, I städerna vare förseglingen alltid Magistratens åliggande. Förseglingen skall ske med messingstråd, som trades genom borrade eller stampade fina hål, och sedan hopknytes, medelst en linnelapp, samt förseglas på båda ändarne med dens sigill, åt hvilken förrättningen blifvit uppdragen.
Universitetsutvidgningen tillämpades i vårt land först på Hvilan 1893, 2 4 — 2 9 juli, o c h tanken att för skolans elever eller en större allmänhet akademiska lärare o c h andra därtill kompetenta måtte hålla enskilda föredrag eller föredragsserier hade redan under skolans första 25 år varit så förverkligad, att lärare från Lunds universitet och Alnarps landtbruksinstitut där hade hållit 216 sådana föredrag o c h andra personer 345, alla utan ersättning. A f dessa 561 föredrag hade 347 haft åhörareskaror, uppgående till flere hundra personer. E n af skolans forne lärare, d:r A. U. Bååth, har i sin dikt » H v i l a n » (krog o c h folkhögskola) skildrat, hur vinterkvällen lyktades i den kvafva, rökuppfyllda kroglokalen o c h hur den slutades i den ljusa, luftiga skolsalen. Han säger: » D u stanne en stund. D u stige s o m förr att rasta ut inom stugudörr. Här lyser det klart. M e d friska tag man lyktar en leende arbetsdag. Här möter din blick friskkindad släkt m e d öppna drag o c h m e d öga käckt. Snart ljuder en visa, varm o c h fri, o c h unga hjärtan jubla däri. » I dessa ord har skalden gifvit oss resultatet af det f e m månaders långa arbetet under nordens mörka vinterdagar, o c h öfverraskade, nästan tviflande på riktigheten af hans uppfattning, fråga vi, hur har detta tillgått? D e n svenska folkhögskolan kan lämna gedigna kunskaper, o c h dock är det icke hennes närmaste uppgift att undervisa, utan att dana karaktärer, o c h hon använder för den skull ett sätt olikt andra skolors.
St. för vissa ärender, utan att derföre belasta landet med kostnaden för årslånga riksdagar. Men vid en särskild del af Utsk:s förslag har jag en anmärkning att göra. Svenska Folket är i behof af väsendtliga grundlagsförändringar i frågan om ny organisation af såväl Styrelsen som Representationen. I nu gällande grundlag har man också sörjt derför, att inga grundlagsförändringar kunna ske utan den långsamhet och tröghet, som erfordras för behörigt öfvervägande; men dessa hinder för grundlagsförändringar böra ej heller vara större, än denna omtanka påkallar, och sådant skulle blifva följden af Utskrs förslag, då det alltid skulle fordras en liggetid af 5 är för hvarje grundlagsförändrings antagande, i stället att den nu kan antagas inom kortare tid, då urtima riksdag inträffar. Jag hemställer således, att orden: men hvilka ej må sträckas till grundlagsändringars föreslående eller afgörande, böra alldeles utgå ur den föreslagna nya redactionen af 49 § Reg-Foch 2 § Riksd.Ordn., så att Konungen vid urtima riksdag äfven må kunna föreslå bordläggning af nya grundlagsförslag eller afgörandet af redan bordlagda. Det är väl sannt, att hvarje grundlagsförändrings antagande inom en kortare tid, än Utsk. föreslagit, då i allt fall kommer att bero derpå, huruvida en K. propos. derom framställes; men jag får förklara, att, efter min öfvertygelse, någon grundlagsförändring i de vigtiga frågorna ang:de ny organisation af Styrelsen och Representationen aldrig kan tillvägabringas utan ledning af Regeringen, och om man således alltid skulle vänta i 5 år med antagande af ett i detta afseende framstäldt förslag, Den ii September e. m. kunde det luinda, att den styrelsepersonal, som framställt förslaget, under tiden afgått oell alt allt hopp om förändringen derigenom tillintetgjordes. Jag yrkar på grund häraf, att It. o. Ali. må såsom gemensam tanka antaga den af mig gjorda anmärkning. Frih. Boye, Ludv.: