Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungen fäste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förljenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civile embetsmän inom Riket och till domare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Departementschef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån embeten och tjenster, vid de Verk och Stater, som under Departementet höra. §. 53. Riksens Ständer välje genast, sedan Riksdagen blifvit öppnad, de Utskott, hvilka skola ärendena bereda. Sådana vid hvarje Riksdag nödiga Utskott äro: ett Konstitutions-Utskott, att väcka och upptaga frågor rörande förändringar i Grundlagarne och yttranden deröfver till Riksens Ständer afgifva, samt att granska de i Siats-Rådet förda protokoll; ett Stats-Utskolt, att utreda och för Riksens Ständer uppgifva Stats-verkets och Riksgälds-verkets tillstånd, förvaltning och behof; ett Bevillnings-Utskott, att behandla bevilluings-frågor; ett Banko-Utskott, att öfverse Bankens styrelse och tillstånd samt föreskrifter om Banko-förvaltningen gifva; ett Lag-Utskott, att utarbeta de från Riksens Ständers Plena remitterade förslag till Civil-, Kriminaloch Kyrko-lagarnes förbättring; samt ett Allmänt Besvärsoch Ekonomiskt Utskott, att, i anledning af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushållnings-anstalterna och förändringar deruti föreslå. §. 70.
En värd Talare, en Konungens Rådgifvare, har påstått att Den 9 November f. in. ii icke några rättsfrågor förekomma till afgörande hos Konungen i StalsRådet. Jag skulle till vederläggning kunna åberopa den siste Talarens, äfven en Konungens Rådgifvares, medgifvande, att rättsfrågor verkligen ingå till Konungen i StatsRådet; men jag skall ej begagna mig af detta bevis, utan blott påminna om det märkvärdiga mål, som vid denna Riksdag varit i fråga, om de Halländske Kyrkohemmanen. Der var fråga om tusendetals personers rätt, och målet afgjordes i StatsRådet. Den förstnämnde Talaren har derjemte påstått, att icke Domstolarne döma efter ekonomiska Författningar. O w utan endast efter allmän Lag, som tillkommit i enlighet med 87 §. RegeringsFormen. Men äfven detta lär allmänna erfarenheten vederlägga. Jag vill blott påminna om den JuslitiaeDivision af CommerceCollegium , hvilken blifvit flyttad till HofRätten, och hemställa, om icke den dömer efter ekonomiska Författningar, och om icke målen derifrån fullföljas till Högste Domstolen. Jag vet ej eller, hvarföre det skulle vara så angeläget, att meddela alla Författningar till Domstolarne, om det ej vore ett åliggande för dessa Domstolar alt domina derefter. Jag kan således ej annat än förblifva vid mitt yrkande, att rättsfrågor mätte skiljas ifrån StatsRådet och gå Domslolsvägen. Jag ser väl, att tiden ej ännu torde vara inne att denna ide' kan bringas till mognad; men det kan ej dröja länge, innan 22 Deri c) November f. in. Konung oell Ständer måste inse, att det ej lian vara annorlunda. För att påskynda denna mognad, anhåller jag emellertid om återremiss, Herr Munck af RosenschöldEberhard: Det S3rnes vara en allmänt antagen mening, alt Grundlagens stadgande om Allmänna Ärendernes Beredning ej kan bokstafligen följas, och häraf måste blifva en nödvändig följd, att en ändring i den §:n måste för sig gå.
Jeannette Heerman gifte sig i början af 1850 talet med den vänsälle Fritz Rythén, som * då var protokollssekreterare och sedermera ble " f expeditionssekreterare i sjöförsvarsdepartementel. Makarne förde ett mycket gästfritt hus, där man ofta träffade den tidens förnämsta sångare och musici. 1DUN 1894 Ett finskt Vadstenn. Spetsknypplingsindustrien i Vadstena har, som bekant, ett vidigående rykte, och man vill gärna tro, att denna slöjdart har sin hemortsrätt uteslutande där, såsom ett arf från klosterhfvets dagar. Den lilla staden Raumo i Finland delar dock med Vadstena denna ära. I Raumo anlades under 1300 talet ett Birgittinerkloster, och från denna tid har knypplingsindustrien där fortgått och utvecklats ungefär som i Vadstena, ehuru den ej nått en sådan höjdpunkt. Den finske statsagronomen A. Granström, som på finska statens bekostnad vistas i Sverige för att studera vårt jordbruk, har under besök i Vadstena tagit noggrann kännedom om knyppelmönster, metoder och arbetsskicklighet, och studier ha därför gjorts såväl hos åtskilliga af de bästa knypplerskorna som i de båda större spetshandelsaffärerna. • FrisJea blommor från Rivieran sändas fortfarande liksom föregående vintrar af fru Laura Lindholm. Om man nämligen till henne, under adress Via Corsica n:r 3, Genua, sänder 1 kr. 20 öre i svenska frimärken, erhåller man sig fritt tillsänd en ask friska blommor såsom törnrosor, kamelior, violer, liljekonvaljer, nejlikor m. m. Rekvisitioner från Stockholm behöfva 7 dagar för expedieringen. Vi hänvisa för öfrigt till annonsen. med delvis ny rollbesättning. Sålunda utfördes grefvinnans parti af fröken Holmstrand, Susannas af fröken Karlsohn och Cherubins af fru Sterky. Af dessa löste fröken Karlsohn utan tvifvel bäst sin uppgift. Vi hafva sä lan sett fröken K. u t f ö a sin roll med sådant Iif och skalkaktighet som här, och sången — j a, i detta afseende är e n d i s t ett någ ' &gt;t tydligare textultal önskvärdt.
Ordförande äska behörigt protokolls-utdrag, hvilket genast eller inom högst två dagar derefter bör till klaganden utlemnas; och skall han, vid förlust af talan, sina till Konungen ställda besvär, sist inom en månad efter valförrättningens slut, ingifva till Konungens Befallningshafvande, som genom kungörelse, hvilken i allmänna tidningarna införes, utsätter viss kort tid, inom hvilken underdånig förklaring må öfver besvären till Konungens Befallningshafvande aflemnas. Sedan den tid tilländagått, har Konungens Befallningshafvande att besvärshandlingarna jemte de förklaringar, som må hafva inkommit, ofördröjligen till Konungen insända, för att i Dess Högsta Domstol skyndsamt föredragas och afgöras. § 12- Riksdagsman i första Kammaren eger ej att för denna befattning något arfvode uppbära. Yill han befattningen sig afsäga, eger han det göra vid valtillfället eller sedermera, mellan Riksdagar, hos Konungens Befallningshafvande. b) Andra Kammaren. § 13. 1. Andra Kammarens'' ledamöter väljas för en tid af tre år, räknade från och med Januari månads början, året näst efter det, under hvilket valet skett. 2. Å landet, hvartill i Dåga om Riksdagsmannaval äfven räknas de städer, som icke hafva egen jurisdiktion, och köpingar, utses för hvarje domsaga en Riksdagsman. Domsaga med större folkmängd än fyratiotusen, varde dock af Konungen, såvidt ske kati häradsvis, indelad i två valkretsar, som välja hvardera en Riksdagsman. 3. I hvarje stad, som eger en folkmängd af tiotusen eller mer, utses en Riksdagsman för hvarje fullt tal af tiotusen. Öfriga städer med egen jurisdiktion skola första gången af Konungen, och derefter hvart 10:de år af Kammaren, ordnas, Kongl. May.ts Nåd.
Mars 1847 måtte erhålla följande förändrade lydelse: »I fråga om endera klassens deltagande i afgift till sådant föremål, hvartill den andra förut ensam bidra git, ege endast ledamöter af den klass, hvilkens deltagande yrkas, att derom vid Sockenstämma besluta; och må fastighetsegare icke, på grund af skatt för löneinkomst eller rörelse, ibland icke—fast ighetsegare rösta vid fråga om öfverflyttande till större eller mindre del af onera på de sednare.» Stockholm den 20 Mars 1851. Allm. Bese.- o. Ekon.-Ulskotlels Utlåtande, M 68. 3 Häremot anmäldes följande Reservation: Af Herr Silfverstolpe, F. O.: »Emot Utskottets beslut, att tillstyrka förändring uti 7 morn. af 5 § i Kongl. Förordningen om Socknestämmor i Stockholm af den 16 Mars 1847, får jag vördsammeligen mig reservera. Jag anser nemligen hvarken de skäl, Utskottet anfört för sitt beslut, eller det slut, hvartill Utskottet kommit, vara riktiga. Enligt min öfvertygelse kan man i beskattningsfrågor, de må förekomma hos Rikets Ständer, bos deras Utskott, i Sockenstämma, å allmän Rådstuga, eller vid andra dylika tillfällen, icke vara jäfvig att yttra sig, oell afgifva sin röst, derföre att man i ett eiler annat afseende kan hafva fördel af sakens olika utgång. Då t. ex.
St ' har den finske bondell under Arhundraden diktat och sjungit sina visor, ocli dennn Iconst har gBtt i arf fi4.11 far till son. Denna folkets innelsoende clil~tnrg~.fva hnr i vkm clngar tagit sig utt~gck i en dldeles ennstkende litter&amp;i: fiireteelse: de finslm allmogefiirfatt.nrne. li ' inm nd.got nnnat land, som kan uppvisn en sHdan skola, 01x1 ~ n a n s&amp; vill kalh den, af romanoch novellslcrjfvande kloclmre, smecler, clriingar, all~nogefodda fonrskoll&amp;rare etc. soin dessa! Det iir pa det vackk finska sprhket, de diktn, och konstlBs son1 dei-as lif iiy derns diktning, men dknftir ingalun.da okonstniirlig. J&amp;rnte. donnn egendomlign art af Finlands litteratnr, finnes. en he1 rad fo~t1.5if.fiign forfattare, hvilka skl: ifra pB det unga, s i lange undertryckta, af f6rdomnr och censnrforbnd omgiirclade finska sprAket, ocll hvilkti h a h n skiinkt sitt fliderneslaiid litterih-a slzatter, som ltunna tiifla med den Biista smnticln clilrtni.ng. Rlancl skarau af dessa verlzligt 1itterii.m forfattsre, men i sin dilrtning npl ?tngmcle drag h.4.11 deli rena allinogelitteratn~~en och folkskildringen, finnn vi i friSii~sta ledet den egendoinliglt, fiirfattaretyp, hvars nalnn hiir ofvan 18ses.
I anledn. häraf upplyste fl r Gr. o. Landtm., att del prot.- utdr., ang:de pröfningen af StatsUtsk:s förevar.-de utlåt., som ankommit från PresleSt., icke sträckte sig längre än till de första 27 punkterne och icke upptog något af PresteSl. fatladt beslut i den syftning, som Hr Rosenblad omförmält. Hr Cederschjöld, Rob. Theophron: Då tredje punkten af detta betänk., ang:de grundräntornas förenkling, förevar, tillstyrkte jag bifall till K. M:s nåd. propus., dock så, alt denna förändring skulle gå i verkställighet, endast under vilkor ali de, hvilkas rätt deraf var beroende, voro villige att derpå ingå. Dä flera af de ledamöter, som dä med mig delade den äsigten, att den enskildes rätt vore under förändringen beroende, äfven nu framställt den åsigten, alt enskilda personer borde öfver förändringen böras, och man derföre deraf kunde draga den slutsatsen, att denna åsigt äfven af mig delades, så har jag ansett mig här höra förklara, att, enl. min åsigt, delta icke är behöflig!. Man har nemi. vid förslaget iakttagit den försigtigheten att tillförsäkra de nuvarande räntetagarne rättighet alt för deras del ingå på förändringen eller ej, och då ingen förändring i räntegifvarnes skyldighet är föreslagen, så inser jag icke helier alt denna förändring inverkar på någons rättighet, och linner således icke något hinder för mig att till förslaget lemna bifall. Någon annan betänklighet dervid har icke eller uppstått än den, all någon brist i räntorna kunde komma att ega rum. Men då Finansministern här förklarat, att en sådan brist icke kunde förefinuas, och då en sådan förutsägning vore alltför mycket vågad, om icke denne embetsman med säkerhet kände förhållandet, så anser jag mig icke höra betvifla tillförlitligheten af denna uppgift, och således icke eller för min del bestrida Utsk:s förslag. Deremot hyser jag betänkligheter vid alt med min röst biträda det förslag, som Frih.
Betesmarkerne äro i skogsbyggden tillräckliga, men deremot på slättmarken högst inskränkta, svaga och ovårdade. Ali mann ingar ne' begagnas dertill, och många hemmans skattläggning är, till en del, grundad å denna tillgång. Allmogens kreatur äro små och svaga, i följe af ovigtig behandling samt alltför knapp, och alltför litet omvexlande-, föda.. Hvad Hästafveln särskildt angår, har dock denna, under de sednare åren, myeket förbättrats genom de af Kongl. Majit i Nå^ der anbefallt» anstalter dertill. Vid den i Länet förlåggdä del af Kongl. Lif-Regementets Dragon-Corps äro5 Rusthålls Nummer vacante', för hvilka ägarne hålla Esqua dron s-Hi ng st a r. På Upsala Universitets rid-stall äro ock placerade några Beskällare frän Strömsholms Kongl. Stuteri, Äfven Allmogen börjar nu, att villigt begagna dessa förmånliga tillfällen till vinnande äfen förädlad och starkare Hästrace, sorn på sådant sätt årligen tillväxt med 5 o ä 60 st. Föl, För eget husbehof åtgår det mesta af Ladugärds-producter i Länet, och blott i obetydliga qvantiteter införas mjölk och smör till Städerne. Större kreatur afyttras ej till betydlig mängd, sä framt icke foderbrist dertill föranleder. Hästar inköpas ännu årligen flere, än som försäljas. Kalfvar, Får, Svin, Gäss, Kycklingar och ägg, äro således de enda väsendtliga.afsätlmngsproducter; Och dä såsom säkert kan anses, att endast |det af Jordbrukarne hafva sådane produeter att aflåta , och att de öfriga fdelar,hvaribland Ståndspersoner förnämligast räknas, oftare sjelfve köpa än försälja sådane födoämnen, torde man, approximativt, kunna antaga, att af de i Tabellen för Landet om förmälda 15,4*4 ungboskaps-kreatur eller Kalfvar, å 6| R:dr, 60,270 st.
Arrendatorer af Kronan tillhörig fast egendom erlägga ock bevillning för den inkomst de af dessa arrenden åtnjuta. § 7. Grunder för inkomsternas beräknande. l:o I fråga om den inkomst, för hvilken bevillning skall utgöras, får afdrag icke ske för den skatt skyldiges och hans familjs iefnadskostnader eller dertill hän förliga utgifter; men deremot må från sådan inkomst följande kostnader och utgifter afräknas, nemligen: a) ränta å det för rörelses bedrifvande upplånade kapital; 4 Förslag till Bevillnings-Stadga. b) arrende eller hyra för de i och för rörelsen arrenderade eller hyrda lägenheter, fabriksoch magasins-byggnader samt öfriga lokaler; c) driftoch underhälls-kostnader för gående verk eller begagnade maskiner; samt d) aflöning, föda och öfriga kostnader för de i och för rörelsens bedrifvande använda biträden och arbetare. Då till rörelses bedrifvande användes egendom, lägenhet eller åbyggnad, för hvilken fastighets-bevillning erlägges, må skäligen beräknad arrendeeller hyresafgift afdragas från den inkomst rörelsen lemnar. Näringsidkare, som under året näst föro det, för hvilket bevillning påföres, gjort sådana förluster, att någon behållning å rörelsen icke uppkommit, skall likväl erlägga bevillning, beräknad efter hvad en rörelse, jemförlig med den han drifvit, anses i allmänhet afkasta. Förluster, af hvilka kapital drabbats, afräknas från egarens kapital-förmögenhet och erlägges bevillning för den afkastning återstående kapital-beloppet anses lemna. 2:o
Rätten trodde sig icke behöfva lemna annan förklaring till rättfärdigande af den klandrade åtgärden, än att åberopa protokollerna i målet, hvilka ansågos ådagalägga att icke, på sätt Söderling velat antyda, något »slagsmål» af bråd skillnad ägt rum emellan Söderling och Langblom, utan att den förre, rusig och synbarligen med berådt mod att skada göra, gått in i Langbloms hemvist och derstädes, jemte utöfvandet af andra våldsamheter emot Langblom, äfven skuffat honom utföre en trappa, så att den ofredade dervid fått blodvite, under hvilket uppträde Langblom icke handgripligen förgått sig, utan endast med några få, möjligen mindre valda, uttryck af förtrytelse anhållit att få vara i fred. Justitie-Ombudsmannen, som fann sådana omständigheter icke hafva emot Söderling förekommit, att han kunnat med stöd af lag eller det åberopade Kongl. Brefvet den 23 Mars 1738 i häkte inmanas, och följaktligen ansåg Rådstufvurättens öfverklagade beslut lagstridigt, uppdrog, genom skrifvelse den 30 November 1860, åt Advokatfiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt att för nämnda beslut lagligen tilltala Rådstufvurätten. I memorial den 10
Att så fortfarande är förhållandet visade sig äfven nu. L. Normans » Det guddommelige Lys » och A. Södermans » Tre visor i folkton » erhöllo ett briljant utförande. Samsjungningen var ypperlig och de friska röster, öfver hvilka sällskapet förfogar, gjorde sig förträffligt gällande. Programmet utf3 ' lldes med trenne af grefvinnan Taube på ett förträffligt sätt föredragna nummer, nämligen » Spinnarian » ur » Den bergtagna » samt tvänne romanser, » Om aftonen » af Lindblad och » Vårsång » af Josephson. Programmet var således i sin helhet särdeles underhållande och utförandet hedrar alla de uppträdande. Det hela leddes af sällskapets anförare hr Hedenblad. Konserter. Kejserliga operasångaren Hjalmar Fregs konsert äger rum instundande tisdag, och påföljande torsdag gifver fröken Astri Andersen sin konsert. Till den 11 mars förberedes en konsert af den framstående operasångaren Paul Bnlss från Berlin. * T v å napp och ett bete. et var senaste^skottdagen — en bemärkelsedag för båda fröknarna Klint; ty båda firade sin födelsedag, och i anledning däraf gaf den äldre, fröken Elin Klint, supé och bal för sin umgängeskrets. Ur notisboken. Som fröken Klint tillhörde en ansedd släkt Slöjdflitensibelöning. Medaljen Literis et och dessutom var förmögen, voro hennes vänner artibus har tilldelats direktrisen för Handarbetets många, och den samling, som rörde sig i hennes salonger, ganska lysande. vänner fröken Agnes Branting. Fröken Elin Klint var endast 45 år, men såg ut att vara tio år yngre. Ståtlig, välklädd och Fröknarna Hiertas stipendium har tillbehaglig. Hennes niéce, fröken Elsa Klint, var dock den delats medicine kandidaterna Arma, Stecksén, Ellen som tycktes äga den största tjusningsförmågan, Sandelin och Anna Aldström. åtminstone i de unga kavaljerernas ögon.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 23 Juli på bordet lagda, Betänkande, angående Revisionen af 1808 och 1809 årens Krigsredoaörelse samt Riksens Sränders deltagande uti ÖfverRevisionen af sednare Kripsarens Räkenskaper, äfvensom samma Utskotts, i*anledning af återremiss af detta Betänkande, afgifna och den 1 Aug. på bordet bgda Utlåtande; och blef Betänkandet bifallet, med den förändring, i afseende på Assessoren Grundens gratificatio.n, som uti det sednare Utlåtandet finnes tillstyrkt. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 2 Augusti 1 g 15 • S. D. Biföllos följande, förlidne gårdag på bordet lagda, Handlingar från StatsUtskottet, af samma dag: \ 1:0 Om uppdrag åt StatsUtskottet att föreslå och til! Riksens Ständers granskning insända Reglemente eller Instruction för Deputerade af RiksStånden att, i likhet med hvad som skett med igo8 och 1809 arens Krigs-Pväkenskaper, äfven taga del i Revisionen inom 9° Den 3 Augusti. Kongl. KammarRätten af påföljda Krigsårens Räkenskaper; 2:o Urlåtande i anledning af anmärkningar vid Urskortets Betänkande om Renskrifningsmedel at ExpeditionsUtskotfets Cantzlister, samt kostnaden till Registers upprättande öfver Riks* Ståndens Protocoll, Ut supra. Justerades följande Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit Stormägtigste Allernådigste Konung!
P. 199. — om Förstärkta StatsUtskottets memorial, angående verkstäld votering öfver frågan om dispositionen af KronoSkogarne. P. 199. — om ExpeditionsUtskottets memorial i anledning af anmärkningar vid Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse, angående en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket. P. 200. — om ExpeditionsUtskoltets memorial, angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af en afskrift af 9 Art. uti RiksgäldsContoirets Fullmägliges Instruction. P. 200. — om vidtagande af åtgärd till RiksdagsBeslutets felfria tryckning. P. 200. — om Särskilta-Utskottets Betänkande angående aflemnande af de genom Utskottets försorg tryckte Skrifter. P. 201. —- om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OecononlieUtskottens Betänkande angående skyldigheten för Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, alt för deras jord, hus och tomter i Släderne deltaga i allmänna åligganden. P. 201. —»om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets memorial angående förklaring å Ridderskapets och Adelns beslut rörande ändring i Examina för inträde uti de Civila EmbetsYerken. P. 202. — rörande ersättningen af Directeurer och Suppleanter till LåneContoiren i Götheborg och Malmö, i 477 händelse af afgång P. 2o3. — om remiss af Kongl. Maj:ts Skrifvelse till LandtMarskalken, angående KiddarhusOrdningen.
Härhos bör tillika omnämnas, att som uti up» lätelse-brcfwet för grefwe lonnle iilflurit, akt arrenderättigheten emot ;oo R:ds ärlig afgift, skulle wara fri fran päkommande bcwillning, sä har ej mindre 1789 än 18OO arens bewillningar efter n Art. io § kom» Mit StatS-Wcrket till lasti salom följd hwaraf nu endast inflyter till Scats»Werket i behällit arrende 2§o R:d ärllgea. Nyköpings Län. 7:0 Rungs Ladugården kaflad storg Ladugariden, om 8 mantal med beteshagen Lindbacken och 14 derunder lydande smärre Skatt-Hemman, tilhopa 2^ mantal. Medelst Kongl. Majus Nädiga Skrifwelse till Kongl. KrigS' och Kammar Collegierne af den 7 Februarii iZOs är förklaradt, akt det perpetuela arrende, hwarunded denne Kungsgärd warit ägaren af Elaf» sjö Stocke Bruk uxläken, icke bör äga bestånd; och hwad tiden för arrendets uphörande angar, sä emedan Stats Frun Friherrinna» Ornrkälci och Jungfru k^-ävi§ von vsrotisner äro efterkommande af förste arrende innehaswarcn, som genom en Kongl, försäkran er, hallit det perplu lle arrendet 06) Bruket i godt ständ fart; Ty har Ko gl. M m j Räder funnit godt, att Friherrinnan O.n.-Ichlä och Frök.n von Lsrcken^r maga sä länge någon af dem lejmer och de äga Stafsjö Slycke Bni? och detsan-mma tilbörligen dufwa, wid jsrägarvarande areende bibehällas, men atl Kungsgärdet» - Den i6 December. 1219 den sedermera bör borrtarrendcras, pä sätt Kanal.
Revisorerne yttrat rörande behofvet af förslagsamlagens höjande, får Stats-kontoret destoheldre instämma, som det under sådana år, då öfverskott å statsverkets inkomster ej uppkomma, eller äro mindre betydliga, svårigheter för Stats-kontoret kunna möta att för bristerna i nämnde anslag ligga i förskott tilldess de, efter uppgjord liqvid, varda af Riksgälds-kontoret ersatta. Att, såsom Revisorerne förmodat, några förslagsanslag skulle kuuna förvandlas till reservationsanslag, betvifiar deremot Stats-kontoret och anser, att, dä utgifternas natur är sådan, att desammas belopp för året icke kan till viss siffra beräknas, Rikets Ständer välbetänkt förfarit, när de förslagsvis i riksstaten samma anslag uppfört. Den af Revisorerne uttalade mening, att Stats-kontoret endast borde befatta sig med statsverkets årliga inkomster och utgifter, icke med fonders utlånande, är efter Stats-kontorets tanka fullkomligt riktig. Denna grundsats var äfven i afseende å stats - — 286 — medelsförvaltningen fordom gällande, såsom äldre instruktioner visa, och ett återgående dertill, om sådant kunde genomföras, skulle otvifvelaktigt leda till förenkling, — ett mål, hvartill Rikets Ständer och deras Revisorer i sednare tider synas vilja komma. En någorlunda fullständig utredning af detta vigtiga ämne blefve emellertid för vidlyftig att här intaga, utan får Stats-kontoret, med hufvudsakligt ininstäinmande i Revisorernes åsigt, nu, särskildt beträffande skogsplanteringskassan, i underdånighet upplysa, att densamma tillkommit på grund af Skogsordningen den 1 Augusti 1805 och består af medel, som inflyta för försålde skogseffekter, bete å kronoi parkerne, böter för skogsåverkan o. s. v., samt att dessa inkomster påräknats till utgifter för planteringshagar med flere anstalter till parkernas vård, men ansetts såsom statens medel, hvilka, jemlikt Kongl, brefvet den 25 April 1826, borde från länsslyrelserne insändas till Stats-kontoret och såsom särskild fond bokföras och Kongl. Maj:t tillhandahållas för de dispositioner, som för berörde ändamål kunde ifrågakomma.