Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En föregifven Gäldenärs försummelse att besvära sig öfver intekning för en ogiltig fordran kan således ej medföra den påföljd, att han anses oberättigad att få dess jäf emot den inteknade fordran lagligen piöfvade; och, om de finnas grundade, bör inteknings-rätten förfalla, emedan intekning för en fordran, som ej är verklig, är i sig sjelf en nullitet. Af dessa anledningar har Committéen föreslagit, att, utan hinder af skedd intekning, de jäf, Gäldenären sedan gör emot den inteknade fordran, må pröfvas, likväl med tillägg af de inskränkande vilkor: att en Gäldenär ej må kunna rygga sitt inför Rätta gjorde erkännande af sin skuld, eller erhålla ny pröfning af de jäf sorn förut pröfvade varit. Då någon Borgenär för en och samma fordran vunnit intekning i flera f-stigheter. utan i!46 Konungens Nåd, Propositioner. att bestämdt varit, för huru stor del en hvar häfta skulle, och andre Borgenärer å samma tid eller sedermera erhållit intekmng i någondera af dessa fastigheter, har ofta emellan inteckningshafvaren uppkommit en collision i rättigheter, för hvars slitande Domaren eller Exekutorn saknat bestämd ledning af Lag. Denna brist har Conmiiltén sökt afhjelpa genom reglor för en billig medling emellan allas rättigheter. Protocol1 hållet uti Kongl. Maj:ts Högste Domstoly Fredagen den z Januarii 1818. Närvarande: Justitiae-Råden: Torén'. Grefve Hamilton. Friherre Kurck. Noréus Petersson Ekorn. Tillförordnade föredraganden, förste Expeditions-Secreteraren Forelius anmälte i underdånighet att. Xiag-Committéen, på Kongl. Majus Nådiga befallning utarbetat förslag till ConcursLag och öfverlemnat till Kongl. Majrt samma förslag jemte underdånig Skrifvelse af den 27 nästlidne
Jag anhåller om bifall till Utskrs förslag, och tror det nuvarrde aflöningssättet vara hvarken klokt eller Staten värdigt. Flere gånger bar jag fästat upmärksamheten på det oriktiga sätt, hvarpå Staten lemna:- aflöning, ty denne är så ringa, att jag tryggt påstår, att tjenstemännen uptnanas att vara tjufvar och isynnerhet dessa redogörare, ty det är klart, att desse måste lefva likaväl som alla andra, men icke destomindre iiro deras löner fullkomligt otillräckliga för att tillfredsställa de oundgängligaste lefnadsbehofven. Jag frågar ännu en gång: är detta klokt, är det Staten värdigt. Hr Printzensköld: Jag ber om ursägt, för det jag så ofta besvärar R. o. Ad. med yttranden i denna fråga, men jag har här blifvit missförstådd af Hr Liljehöök, enär han talat om sådana förråder der någon afskrifningsproc. alldeles icke är medgifven såsom t. ex. dem, hvari förvaras munderingar och kanoner m. m.; hvilket allt icke har med förevar:de fråga det ringaste samband, ty här afses endast uplagsförråder af sådane persedlar, å hvilka afskrifningsproc. uti 1812 års regkte är medgifven. Deremot har Gr. Lagerbjelke rigtigt upfattat den mening jag sökt göra gällande, men icke destomindre kommit till samma slut som StatsUtsk. Jag vill icke bestrida, att ju icke vederb:de Ekon. Administration bör pröfva öfverskottens laglighet, men deremot bestrider jag på det högsta, att man beröfvar redogörare rättigheten att disponera öfver afskrifningsproc:n, som blifvit dem tillerkänd. Detta förorsakar i flera fall dryga kostnader för kronan många gånger vida större än afskrifningsproc:n. Jag har förut sagt, att det linnes magasiner, der flere 1000 T:r spannmål inoch utgå, och att vid årets slut flere 1000 T:r äro i behåll.
— Diverse Inkomster - * - 108:21. 4- Summa Inkomster R:d. 692,094? i3> 5. Om nu härifrån afdrages de Capital Räkningen graverande utgifter 5io,3i4: 22. 10. Så visar sig för 1820 en minskning i Riksgälden af R:d. 181,77g: 3g, Hvarigenom det året Riksgäldens totala belopp blifvit ytterligare nedsatt till - _ - 6,163,462: 1, 7, År 1822. Capital-Råkningen graverande utgifter : Aflöning och omkostnader 67,406:3o. 1. Interessen påförde Contoiret utöfver de godtgjorde 12g,286: 26. 4" 3 Creditivet ytterligare ut tagne n4,ooo: 1. — Affkrifven förluft å Lom barden år 1821 n,5gg:4o* 3. D:o Betalnings-Fond för en utlottad Partial-Obligation, hörande till förra Lånen i Holland 385: — —, Summa Utgifter R:d. 322,678: — S. Fonder härtill; Behållning af Bevillningen, sedan fastställde Anslag blifvit bestridde i85,88S: 32. 11. L5noch Betalnings-afgift samt Krigsgård 8: 4°- 9> Xicent-Medel 4^>ooo: Skatterätts d:o 3,Sto: 18. 1* Observations d:o 2,240:27. Så att år 1822 Riksgälden åter blifvit okad med R:d. 85,563: 19. 7. Samt utgjorde således den sista December 1822, efter afdrag af Fordringar och tillgångar - 6,249,025:21. 2. Afdrages nu härifrån Riksgäldens belopp den sista December 1817 - - 6,022,571: 3. —• Så har Riksgälden på desse 5 år i det hela okat sig med 226, 454: 18. 2.
Enligt hvad Statskontoret, uti dess algifna berättelse om Statsverkets förvaltning och tillstånd, särskildt uppgifvit, rörande de från Landtränterierne inlevererade deposi tionsmedel, hafva, af den summa, stor 10,795 rdr 31 sk. 11 rst., hvartill behållningen af dylika medel vid sista Riksdag uppgick, 10,000 rdr blifvit, till följd af Rikets Ständers beslut, samt Kongl. Maj:ts under den 7 Juni 1848 meddelade Nådiga föreskrift, från Statskontoret till Riksgäldskontoret öfverlemnade, så att af nämnde behållning derefter endast återstode rdr 795: 31. 11. och då härtill lägges hvad som af dylika medel ytterligare, ingått nämligen: efter den 1 Juli 1847 459: — 8. 805: 3-5. 5. 1,032: 39. 7. 305: 21. 1- år 1848 „ 1849 „ 1850 till den 1 Juli 2,603: — 9. Kongl. Maj:ts Nåd. 4. hvaraf efter hvad Stats-kontoret tillika upplyst, voro förräntade emot 44 procent 3,000: och på Bancoräkning innestående - 1,009: 30. 4. Med anledning häraf har Kongl Maj:t velat föreslå Rikets Ständer, att icke alle. nast den nu befintliga behållningen måtte till Riksgäldskontoret öfverlemmas, utan ock på enahanda sätt fårfaras med den vid hvarje ars slut uti Statskontoret befintliga behållning af ytterligare inflytande dylika medel, under vilkor likväl, att den föreskrift varder meddelad, att Statskontoret eger att, på skeende reqvisitioner, ifrån Riksgäldskontoret återbekomma hvad som till äfventyrs kan erfordras för sådane återbetalningar af omförmälde medel, som i behörig ordning varda beviljade.
Af berörde Anmärkningar finnas de* soln! uti Högvördiga Prest - Ståndet och af några Ledamöter uti Hedervärda Bonde - Ståndet blifvit framställde, egentligen hafva till föremål, att visa det straffets skärpande för itererade tjufnader skul-' le till förekommande af dessa brott vara nödvändigt: att Domare ej borde betagas, att med särskild bestraffning belägga de brottslingar, sein då de till Ransakning äro inställde, vanvördeligen sig uppföra: och att p väsm ier borde utsättas för dem hvilka gripa missdådare; hvaremot de anmärkningar, sorn skedt hos Höglofl. Riddevskapet och Adeln, uti Vällofl. Borgare - Ståndet och af de flesta Ledamöter uti Hedervärda BbndeStåndet äro endast ställde emot det Förslag, hvil. kret af Utskottet, utt ofvanberörde Betänkande blifvit gjort för en säkrare bevakning af fångar, vid det de till undergående af ransakning eller straff skola ifrån den ena orten och stället till ert annan forslas, hvarvid blifvit invändt, att kostnaden till särskildta GeValdiger-kärlars lönande och till traktamente för dem under det de åtfölja fångarns, skulle för Statsverket blifva känbar: att enligt nu gällande Författningar, det ålåge KronoBetjeningen, att Under forssel bevaka gröfre brottslingar, och att, örn de nu varande KronöBetjentes antal i afseende härå någorstädes skulle vara för ringa, flera efter beliofvet der kunde antagas: att för fångarnes vård militaire bevakning \ kunde 6?o jDen 19 JunH lcundc användas: att säkerhet vid brottslingarnBs förvarande borde kunna vinnas, genom det att tillfälle för dem till rymning förekommes medelst dem åsatté starkare fängsel, och att de fångskjutsskyldige
Utskottet, som tagit denna framställning i öfvervägande, får vördsamt anföra, att då ig § i omförmälde Instruction innehåller, att, om i Bill, till R. St, Prot, l8fo, 7 Sami, 1 Afd, 34 Haft, 1 o Lag-Utskottets Utlåtandej N:o 138, ärenden, rörande allmänna hushållningen eller eljest af allmän beskaffenhet, Jusliliae-Ombudsmannen förmärker någon anstalt nödig till befrämjande af Konungens och Rikets bästa och trefnad, han då må hos Kongl. Majit göra underdånig anmälan derom, till den uppmärksamhet Kongl. Majit i Nåder finner sådant förtjena; då Justilias-Ombudsmannen måste anses derigenom redan hafva erhållit uppdrag och bemyndigande att vidtaga åtgärder jemväl i afseende på den ekouomiska lagstiftningen och hehandlingen af Rikets Ständers önskningsmål; och då slutligen motionärens förslag synes åsyfta, att åt Justitiae-Ombudsmannens embetsverksamhet gifva en utsträckning och rigtning, som icke skulle vara förenlige med samma embetsman* bestämmelse, sådan denna i 96 § Regeringsformen finnes beskrifven; så anser sig Utskottet böra vördsami hemställa, alt motionen icke må till någon åtgärd föranleda. Ank. till Exp. Utsk. d. % Oct., kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser utaf Utskottets Betänkande N:o 81, öfver vuckla motioner, dels angående Förmyndare-Kamrars inrättande i stiiderne och pä landet, dels ock om ändring af lagens sladganden, rörande de tysta för/nonsrätterne. Detta, af samtlige Riks-Stånden till Lag-Utskottet återförvisade Betänkande, är lemnadt utan anmärkning, i hvad det innefattar hemställan om afslag å de af åtskilige motionärer gjorde yrkanden, om
På halfva vägen fick han en deputation ifrån dem, att de sou-metterade sig; men han fortsatte marchen och tågade omkring med sina kanoner på gatorna i Schwerin för at visa, hvad han kunde göra, och vände sedan om til Ludvigslust. Den 2 Nov., då de viste, at Hofvet var sysselsatt med andra saker, då militairen och kanonerna nyttjades i Ludvigslust, bryter upro-ret åter ut. Härtigen var orolig och sade mig sjelf, at han stode som på glödande kol. Han gaf strax ordres at arrestera och sätta de brottsligaste i kälrarne på slottet i Schwerin samt skjuta med cartoucher. Andra dagen var alt stilla. » En annan karakteristisk episod om samme hertig berättar ock vår förf. 1 bref till Reuterholm. Hertigen hade under en resa i Hamburg inlåtit sig i spel med en obekant person och till honom förlorat 1,000 Ld ' or. Då han icke kunde betala denna summa förnöjde han sin motspelare med att utnämna honom till kammarherre. Denna utnämning tvangs emellertid hertigen sedan af öfrige kammarherrar att återtaga. » Sänder i denna afsigt Kamarherrn von Plessen till Hamburg. Han upsöker sin nya Camarade, som i början ej ville återlemna sin brevet, och ej förrän Plessen med pistolen på bröstet hotade at skjuta ihjäl honom. Sedan fullmagten sålunda blifvit återställd, betalades de 1,000 Ld ' or. » En annan gång hade hertigen sagt några förolämpande ord om en af sina officerare, Kettenburg; denne begär i vredesmod sitt afsked och låter icke480 LITERÄRA NOTISER. beveka sig genom hertigens ursäkter. Då är det hertigens tur att vredgas. » Om aftonen går Härtigen till Kettenburgs logis, försedd med värja och skjutgevär. Denne senare hade låst inne sig. Härtigen gör mycket buller på dörren; men då den icke öpnas, går han bort ond, och slår in fönstren med stenar. » Att den sedligt allvarlige och i konvenansen så stränge Gustaf IV Adolf icke skulle finna sig rätt väl med en sådan svärfader, är lätt att förstå.
Hvad åter det mindre Creditivet angår, hvilket i nyssnämnde Utlåtande blifvit föreslagit att ställas å Biksg:sContoiret, så enär dels, genom den af Stalsoch Banco-Utskotten tillstyrkta inskränkning i delta Verks hittills tillåtne Creditiv-rätt, på Banken, dess tillgångar hädanefter komma att minskas dels oek för iståndsätlandet af Rikets Försvarsanstallter, ett serskildt betydligt anslag blifvit tillstyrkt, hvarigenom anledning är att förmoda, att behofvet af detta Creditivs begagnande för Rikets forsvar mindre skall ifrågakomma, har, i betraktande tillika af den omständighet, alt ett Creditiv, för upphandling af Spanmål i den olyckliga händelse, att vissväxt något år innan B: Sttrs nästa Sammankomst inträffar, torde, såsom K. M:t i Dess Nåd. Proposition till R. St:r, ang:de f. d. Allm, Magazinslnrättningens sluteliga utredning, framställt, serskildt böra anvisas, Utskottet ansett en nedsättning i det belopp, hvartill ifrågavarande Creditiv sedan år i8i5 varit beviljadt, kunna äga ruin, och Utskottet föreslår derföre: att det mindre Creditivet, intill nästa Riksdag, ina bestämmas till En Million R:dr B:co, hvaiaf två tredjedelar, eller 666,666 R:dr 32 sk. böra Vara alt tillgå för oundvikligen nödiga anstallter till Rikets Försvar, och en tredjedel, eller 333,333 R:dr 16 sk. för andre högst vigtiga och angelägna ändamål, sedan, i öfverensstämmelse med innehållet af Reg.- Formens ofvanberörde 63 §. hela StatsRådets tankar 368 Sta t s -[Utskottets. blifvit öfver lyftningen inhemtade; att Öfverskotta!* på StatsVerkets Ordinarie och. Extraordinarie inkomster måga användas till de utbetalningar, som å detta Creditiv kunna äskas; och att RiksgtsContoiret, i saknad af sådane eller andra, tillgångar dertill, bör anskaffa erforderlige medel genom upplåning.
Efter gjord uppgift , skall genom svårigheten att, under den i detta aflägsna Landskap ganska korta Sommaren förtjena några penningar till KronoutskyIderrtas liqviderande, och förr än vid vintrens slut föryttra Landets producter, förorsakas, att vid den i November månad vanligen hållna första Uppbördss'ämman, äfvensom vid den andra i slutet af Februarii eller början af Mars , få af landets innevånare kunna afbörda sine förbindelser, utan måste vanligen hälften af Uppbörden genom restlängder inkräfvas. Till hämmande af vienna olägenhet är nu föteslagit, det höra utskylderne ej förr än vid sluiet af Fe~ bruarii Månad affordras de skattskyldige, och andra Uppbördsstämman i förhållande derefter längre fram utsättas. Vid denna framställning har Riksdagsmannen Eric Ericsson från Orebro Län fogat den anmärkning, att, om än en sådan föreskrift vore för Jemtland lämplig och nyttig, Sfi åsyftades likväl derigenom ett upphäfvandc 306 BeviUningsUtsk, Betänkandm. af nu gällande Uppdördsförfattningar ^ hvilket at Eric Ericsson ansägs vara mindre af noden. Vid föréhafd granskning af detta ämne har Utskottet sa inycket häldre instämt i Eric Ericssons mening, som en flyttning af Uppbördstiden skulle, ej blott föranleda ändring i härom gifne stadganden, utan ock medföra rubbning och skiljaktighet i afseende på redogöielseiiden för Uppbördsmännen. 8:0 Med anledning af serskildte Remisser under den 24 sistlidne December har Bevill* nings Utskottet låtit hos sig i öfvervägande korn* ma , ej allenast Riksdagsmannen Jacob Ericsson från Örebro Län af flere bland Hedervärda Bon* de-Ståndets Ledamöter understödda och redan vid förra Riksdagen gjorda hemställan om befrielse från Bevillning för fattige backstuguhjon, torpare och fördelstagare , hvilke ej äga vissa tunnor Spannemål i afkastning, eller dt t visst antal Kreatur , utan äfven Riksdagsmannen cinders Christopherssons frän Kronobergs
Skrifvelse N:o 183. 35 Förslag tili Lag om enskilda banker, med rätt att utgifva egna banksedlar. orfahfcbrb» ihm ^mrn^ § 1- Enskilde, som vilja ingå bolag, i åndamål att genom en vald styrelse drifva bankrörelse med ratt att utgifva egna banksedlar, skola hos Kongl. Majit om nådig tillåtelse dertill sig anmäla, och dervid inlemna de af bolaget antagna bolagsreglor. Befinnas dessa öfverensstämma med denna lag samt. lag och förordningar i öfrigt, och finner KonglMajit den bankinråttning vara för landet nyttig, meddelas tillåtelse till bankrörelsens drifvande under en tid af högst tio år, räknade från bankens öppnande. Önskar bankbolag förlängning af oktroj en erhålla, gore i den ordning, som nu år sagd, ansökan derom aderton månader innan den löpande oktroj en tillån dag år § 2- Delegarne i sådant bankbolag böra vara Svenske medborgare, till antalet minst tretio, och svare de, en för alla och alla för en, för uppfyllandet af alla bankbolagets förbindelser. De kallas solidariske bolagsmän. u, , § 3. De solidariske bolagsmännen stånde öppet att, till förstärkande af bankens grundfond, med sig förena lottegare, hvilkas ansvarighet för bolagets förbindelser begränsas af deras lotters fulla belopp. De kallas kommandit-delegare; och må sådane icke i bolaget inrymmas för mer ån högst hälften af det belopp, de solidariske bolagsmännen uti grundfonden insatt. § 4. Kommandit-delegare må ej tillerkännas rättighet att deltaga i andra beslut å bolagsstämma, ån val af revisorer, till hvilket uppdrag jemväl de må kunna utses. § 5. Mom. 1. Solidarisk bolagsman, dess arfvinge eller sterbhusdelegare vare ej berättigad att under oktroj tiden ifrån bolaget afgå, eller någon af sina lotter å annan person öfverlåta, med mindre bolaget dertill samtyckt. Begäran derom änmåles skriftligen hos styrelsen och pröfvas å den ordinarie bolagsstämma, som hålles under nästföljande räkenskapsår.
2lrfba*$5alfen göreö ett få IpDanDe tillägg: SlfträDeS förntpnDarcé egenDont till fonfurö, och uppgifmeö för Stätten, att han förmpnDerjfap innchafmcr; åligge Stätten att tillfe, Det np formpnDare för» orDnaD marDcr, od) namne, Der förorDnanDet af annan Stätt gifmaö (fall, goD man att Den ompnDigaS rätt cnteDlertiD bernada, ©ör formpnDare; maren Ijan3 arfmingar eller attDre, font boet i måvD fjafma, pligtige att DöDSfallet utan Dröjsmål l)oS Stätten anmäla; od) mårDen De Den ompnDigaS cgenDom ocf> rätt, till Defj annan formpnDare tillfatt marDer. §. 42. Vitt Den l Slugttjli jtflliDet år till Djj aflåten nåDig propofition f>ar Äongl. 2Diaj:t täcftS föreflå, att, — meD änDring af 4 § i 4 fap. SorDa^alfen, f>maD angår flaDganDct, att, i l)änDelfe någon faijer jorD, l)ttS eller tomt, Den l>an förr till annan fålt bafmer, Det föp (Fall mara gilDt, forn förft gjorDcS; 'gör# orDningen angåenDe lagfart od) börD Den 13 ^uni 1800, i fråga otti rättighet för förra ägarens borgenär att taga intecfning, Dereft ej anmälan till uppbuDS erl)ållattDe jfer inom mifj tiD, från Det föpct flutaDt blef, famt görorDningen af npjjnämnDe
Med den undergifvenhet jag alltid ägt för E. K. M:s Wåd. vilja och välbehag, har jag, tålig, fast lidande, härmed åtnöjt mig; men då penningen beständigt förlorat i värde, relativt till de behöfliga varuartiklarna, och E. K. M., med skäl deraf, täckts i samma mån öka löntagarens vilkor, utan att jag af denna förmån blifvit delaktig, så värdes E. K. M. icke med onåd anse, det jag underdånigst anhåller att få komma i åtnjutande af den verkliga lön, som mig, i egenskap af Kamererare, på Förvaltn:s af S.-Ä. stat bestås och årligen utgår. Att en lång och oafbruten verksamhet i E. K. M:s och Kronans tjenst, hvaraf 20 år såsom Kamererare i Förvaltn. specielt må nämnas, hvilket allt min underdånigst vidfogade tjensteförteckning närmare utreder, något förslöat de förmögenheter, som, för denna trägna tjenst, äro oundgängligen nödvändiga, och således tjenstfrihet nådigst blifvit mig för - Den 4 Mars f. m. ii unnad, bör väl icke nedsätta eller minska den rättighet, som E. K. M. JMådigst mig tillagt, nemligen: att Kamererarelönen på stat åtnjuta, sådan den i och för tjensten nådigst blifvit fastställd och utgår, helst då E. K. M. så uttryckligen förordnat, att den, som tjensten bestrider, bör af besparingsmedlen åtnjuta arfvode, som motsvarar den lön, som jag på staten innehar, oell detta allt af så mycket större skäl, som lönen, redan innan jag tjenstfrihet erhöll, af E. K. M. nådigst var bestämd och fastställd till det belopp, som den nu utgår och allt sedan år 1826 utgått.
Af Herr Tham, Wollrath: ’’Jag ar öfver* tygad, att, så länge Minimi-Tariffen bibehålles och den författning tages, att det värde, som vid första, efter Riksdag, infallande Pröfnings* Comité fastställes för Egendom^, skall i allmänhet gälla till nästa Riksdag, man gerna kunde inskränka Berednings-Comitéerne att hållas endast en gång, eller första året efter hvarje Riks - Bil.l Bevilln.-Vtskottets Betänkande N'o i y. 19 dag; men om årliga Berednings-Comitéer bibe* hållas, torde böra iakttagas, att sådant, i glest bebygda orter och vidlyftiga Församlingar, kan medföra mycket större tyngd genom långa resor för Ledarnöterne, än motsvarande nytta af sjelfva Inrättningen. I händelse, som jag förmodar, ett sådant Local-förhållande verkligen finnes i Jemtland och Herjeådalen, tillstyrker jag, att det måtte medgifvas dessa orters innevånare, att, sedan, vid första Berednings-Comité efter denna Riksdag, grunden blifvit lagd för Hemmans-taxeringen till nästa Riksdag, då, om innevånarne för sig ansågo nyttigt, genom Länestyrelsen, hos Konungen anhålla, att slippa ytterligare Berednings.Comitéer, och att således Bevillnings-Taxeringen finge, för de öfrige åren, innan en ny blifvande Riksdag, i första instan.; ten uppgöras af Taxerings-Cotnitéer, dem Konungens Befallningshafvande då egde att så indela, att minst 2;ne Ledamöter från hvarje Församling der vore närvarande.” Herr Rothlieb, Axel, instämde i den del af detta yttrande, som hade afseende å de för Herjeådalen och Jemtland förekommande serskilde omständigheter. Herr af Billbergh , J. P. ”Uppoffring af tid för det Allmännas gagn är äfven en gärd, Som, besynnerligen för Närings*Classen, ofta är st o Bil. t,Bevilln-TJtskotteis Betänkande N:o i i: lika betungande med en contant utlaga.
Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hwile detsamma till slutligt antagande eller förkastande wid nästa Riksdag, på sätt ofwan föreskrifwet är, derest icke samma utlåtande innehåller, att förslaget bör förkastas, i hwilken händelse det genast förfalle. Blifwa åter något Stånds tankar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; warde Konstitutions-Utskottet, genom wal af Riks-Ståndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af tjugu personer af hwarje Stånd, hwilka, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hwile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofwan sagdt är, derest icke utlåtandet innehåller förkastande af förslaget, som då genast förfalle. Blifwa å nästa Riksdag alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfwerlemne de förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen wille Sitt bifall dertill gifwa. Konungen inhemte hela Stats-Rådets tankar deröfwer, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hwilka Han icke samtycker till deras åstundan. Will Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Rådet och öfwerlemne sedan sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfwer, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfwerlägga, uppdrage Konstitutions-Utskottet, att sitt utlåtande derom afgifwa till Riksens Ständer, hwilka då kunna derom öfwerlägga. Tillstyrker Utskottet hwad Konungen föreslagit, hwile förslaget till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, till Slats-Ulskoltet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen Erik Körberg från Westmanlands Län afgifvet memorial, hvaruti, sedan Myntoch Controll-verken, som tillförne lydt under Kongl. Bergs-Collegii öfverstyrelse, blifvit, likmätigt Kongl. Maj;ts Nådiga Bref af den io Au g. iS38, förflyttade under Kongl. Stals-Conloir-ets inseende, och dervid åt Öfver-Directeuren för berörde Verk leranats en af Stats-Contoiret oberoende fri disposilions-rält öfver Yerkens alla tillgångar, motionären, som vid sådant förhållande ansåg controllen vid Mynt-verkets administration vara högst otillräcklig, enär Kongl. Stals-Conloirets tillsj-n deröfver inskränkte sig lill den åtgärd, alt låta dess Advocat-Fiscal tvänne gånger om året inventera de vid Myntet befintliga tillgångar, men icke sträckte sig till att conlrollera utmyntningen och andra arbetens verkställande, -— alltså föreslagit, det måtte Rikets Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, ej mindre alt Mynloch Controll-verkcn måtte ånj'o ställas under öfverinseende af Kongl. Bergs-Collegium, som, i motionärens tanka, vore mest egnadt att öfver nämnde Verk utöfva nödig tillsyn, än ock att det år i836 för Myntoch Controll-verken utfärdade Reglemente rflåtte, på sätt Rikets Sländers senast församlade Revisorer begärt, få underkastas granskning och omarbetning; uti hvilken af Erik Norberg sålunda Väckte motion flere af Bonde-Ståndets Ledamöter förklarat sig instämma.