Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deutsch, anställa noggrann undersökning till utrönande ej mindre af verkliga förhållandet med de lagsökningsoch rättegångsärender, sorn varit på Stenbergs handläggning beroende, än äfven huru berörde balans kunnat uppslå och under en längre tid döljas, så hade ej mindre bemälde ombud, uti den redogörelse, han för det honom lemnade uppdrag aflemnat, än ock Rikets Ständers år 1847 församlade revisorer öfver låne-kontoret, uti deras afgifne berättelse, fästat uppmärksamhet derå, att, om en kanslist varit anställd vid ombudsmans-expeditionen och med ombudsmannen deltagit i göromålen, det svårligen skulle lyckats Stenberg att, såsom nu sketl, genom falska anteckningar, undandölja sanningen samt missleda direktionen och revisorer, hvarförutan revisorerne dels förklarat sig halva, ”efter noggrant inherntad kännedom om ombudsmans-befattningen, funnit densamma vara förenad med så många serskilda göromål och iakttagelser, att deras tillbörliga utöfvande omöjligen kan medhinnas utan hjelp och biträden, icke blott för de juridiska omsorgerna, eller handläggningen med lagsökningsmålen och anteckningar uti deröfver upprättade diarier, konkursbevakningar, uppstådda rättegångar, förandetaf proklamaboken samt den förefallande brefvexlingen, utan ock lör den icke obetydliga räkenskapsföring, hvilken måste ega rum, såväl rörande de nästan stundligen inkommande penningeremisser och inbetalningar eller liqvider för lagsökta, eller Bih. till R. St. Prot. 1847 1848, G Sami. 1 Afd. 27 Haft. 2 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 76. i konkurser bevakade fordringar, som ock i afseende på redovisningen af ultagna försko!
S. D. Vid föredragning af Lag-utskottets memorial N;o 18, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 13 öfver väckt motion, angående införande af ett stadgande i 5 kap. utsöknings-balken, i afseende på lid för verkställande af utmätning i sterbhus, äfvensom at samma Ulskotts memorial N:o 19, beslöt ståndet, alt dessa memorial, såsom icke tarfvande någon åtgärd, skulle läggas till handlingarne. S. D. Då till vidare åtgärd föredrogs Lag-utskottets betänkande N:o 21, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för utmätt fastighets försäljning, blef berörde betänkande af Ståndet bifallet. Bih. till B. St. S. D. Vid föredragning af Lag-utskottets memorial N:o 22, med anmälan, att, sedan ståndet till Lag-utskottets behandling remitterat en af Peter Pehrsson från Jönköpings län i ståndet väckt motion^ deri blifvit yrkadt, det stadgas måtte, att för alla länsmän skola utfärdas sådana fullmakter, att de icke utan laga ransakning och dom kunna afsättas, men Utskottet, enligt dess utlåtande N:o 4, ansett denna fråga icke kunna hänföras till de ämnen, som ligga inom Utskottets i grundlagarne utstakade verkningskrets, samt derföre återlemna! Peter Pehrssons memorial; så och efter det ståndet, vid föredragning af Utskottets berörde utlåtande, vidblifvit sitt vid remissen fattade beslut, men öfriga riks-stånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag, funnit ifrågavarande motion böra af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet handläggas, hade Utskottet, med anledning häraf, beslutat att till ståndet ånyo återlemna ifrågavarande motion; och blef nu Peter Pehrssons berörde motion, som vid Utskottets memorial fanns fogadt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitteradt.
Jag vet också, att democratiska principer kunna sägas hysas och efteilefvas af en hvar i en Monarkisk Stat, och jag delar i detta fall samma åsigt, som Herr Lefre'n; men jag hemställer till dem, sorn voro närvarande, då Friherre Boije häromdagen uppstod mot mig, om icke meningen i hans yttrande innefattade detsamma, sorn om han Dci; 28 November f. ra. sagt: der står en demagog; en sorn talar för mobben. En sådan är jag dock icke: för att vara en sådan vill jag icke heller blifva beskyld. En värd Ledamot, Herr Tham, bar för alt vederlägga mig, begynt •citera mina ord. Det är ganska lätt, att vederlägga hvad yttrande och hvad språk som hälst, om man får begynna med att citera orätt. Den värde Talaren bar sagt, det jag skulle yttrat, att Ridderskapet och Adeln bortskänkt en rättighet. Jag hemställer, om hela detta ord finnes i mitt anförande? Ilan har äfven framställt såsom min grundsatts, att vi skulle äga, att vägra lydnad åt en Kongl. Maj:ts befallning, som kommit till ossi laga väg. Der hafva vi en ny position af Herr Tham! Det var den värde Ledamotens egna ord, så vidt jag i hast kunnat anteckna dem på denna plåna. Jag vågar äfven bestrida, att jag någonstädes sagt något sådant. Huruvida en enskild bland Ridderskapet och Adeln, man för man, måste lyda eller ej, äfvensom om Ridderskapet och Adeln tillsammanstagna, i egenskap af en Lagstiftande Församling, har rätt att vägra lydnad till en laglig befallning, derom har jag ej yttrat mig; men jag har sagt, att de ej äro skyldige lyda, och följaktligen kunna vägra lydnad till en befallning, som tillkommit i olaga väg. Der är mitt svar och den vederläggning, som jag har att gifva på Herr Thams yttrande.
Åf det öfver Manufactur-Discont-fonden för år i83a upprättade och härjemte under Litt. A. bilagde capitalslnt inhemlas, att Fondens vid berörde års slut egande fordringar uppgingo till ett belopp af 1,774,148: — 5. samt dess skulder vid samma lid till '„ ■» , . , 984,991: 19. 7. hvadan alltså Fondens egen behållning, inberäknade de lill en summa af 143,5.09: 1 1. 1. upptagne osäkra fordringar, belöpte Lill ... 789,156: 28. iö. och då Fondens under årets lopp bestridda utgifter uppgått lill 75,128: 11. 10. samt inkomsterne af ordinarie och förfallo-räntor till 66,131: 20. 4’ synes alltså, som skulle Fonden under år i832 förminskats med en summa af ... 8,996: 3g. 6. Härvid får likväl
S. D. I ett sammanhang företogos ej mindre Stats-Utskottets f Utlåtande N:o 88 angående regleringen af utgifterne under Biks-Statens Tionde Hufvud-Titel, än ock samma Utskotts den 3o sistlidne Julii e. m. på bordet lagda Utlåtande Bibo 221, i anledning af gjorda anmärkningar vid nyssnämnde Utlåtande, och stannade Bidderskapet och Adeln dervid i följande beslut: issta punkten i Utlåtandet N:o 88 bifölls med vilkor, att de i samma punkt anslagna medel blifva använda till de bestämda behof ven^ och att dessa medel skola, efter upprättande Stater, insändas tili LandtBänterien samt derifrån utdelas; 2:dra och 3:dje punkterne 1 Utlåtandet N:o 88 biföllos; 4:de punkten afslogs, hvaremot Bidderskapet och Adeln beslöt, att till den i Stockholm varande Normalskola för Vexelundervisningens befrämjande skall, utom det förut beviljade anslaget af 2,00c Bdr. årligen, ytterligare anslås 2000 Bdr årligen; 5:te punkten i Utlåtandet N:o 88, G:te punkten i Utlåtandet ]\:o 221 samt 7:de, 8;de, ():de, lotdeoch 1 i:te punkterne i Utlåtandet N:o 83 biföllos^ J2:te punkten i Utlåtandet N;o 88 bifölls med det tillägg, att ingen’ rubbning må ske med collectmedlen, hvilka hädanefter, som hittills, må uppbäras och till Consistorium i Hernösand insändas; i3;de punkten afslogs, hvaremot Bidderskapet och Adeln beslöt, att Fröt.'
— Jo, endast för att åstad - 348 Den 12 April f. ni. komma någon beqvämlighet, som man säger, för lånlagarne, likasom vore Statens åliggande att åstadkomma beqvämlighet för uptagande af lån. Vid hvarje riksdag har man förordat nya förmåner för dem, som uptaga fastighetslån, beslående dels i ökade fonder för desamma, och dels, såsom nu, uti att göra Statens tjenstemän till Komissionärer för enskifta personer. Detta strider mot de grundsatser, som jag bekänner. Afven är uteglömd en liten omständighet, den nemi., alt det fordras K. M:s sanktion på ett sådant beslut, som det, att ålägga tjenstemännen nya göromål. Ehuru uti mom. 6 stadgas, ”att Fullmäktige berättigas alt vidtaga alla de åtgärder och meddela de serskilda bestämmelser, som i och för verkställighet kunna erfordras,” belvillar jag likväl att Fullmäktige kunna berättigas att gifva föreskrifter ål K. Beflude, St Kronofogdar, Räntmästare, och Fjerdingsman. På alla dessa skäl förenar jag mig med dem, som yrkat afslag å denna punkt. Hvad man för öfrigt nämnt om att det skulle gå an att insätta fastighets-låne-afbetalningarne i ränterierne, derifrån de sedan skulle sändas lill Ranken, så gör det mycket besvär i ränterierna i de län, der lånen upgå till större belopp. Jag skulle tro att i Skaraborgs län upgå dessa lån till ett antal af 1500. Det vore ingen obetydlig redogörelse för en Räntmästare, ty Räntmäslaren eraottager denna upbörd af Kronofogdarne och skulle vara helt och hållet upbördsman för de enskildes räkning, och detta strider mot all rimlighet. Jag bestrider äfven detta förslag. Hr Prin tzensköld: Frih. Palmstjerna har så fullständigt visat olägenheterna af Gr. Mörners förslag, ang:de räntebetalningarnas inlefverering till Landtränteriet, att jag endast anser mig böra åberopa hans yttrande, ehuru jag hade ämnat framställa några omständigheter, till vederläggning af hvad Hr Gr:n föreslagit.
Jag har tänkt mera på skvaller och sådant än på dig och på att vilja göra det så lätt för dig som möjligt, i stället för att du skall gå och ledas och pinas, som du säger att du gör, af att se, hur tre år till skola gå på samma sätt, kanske Jag vet inte, om du förstår riktigt, hvad jag menar » » D u menar — att du är min och att du är glad i mig, du sötaste lilla fästmö som finns. Det kunde icke ha gått längre som det gick, hu, alla förlofvade, som gå och släpa år efter år och bara bli ledsna på hvarandra. Nu skola vi ha en liten värld för oss själfva, du och j a g och känna hvarandra mer än någon vet » Eva gaf sig blott hän åt lyckan att se honom varm och stormande som förr. Hon tänkte på alla de varningar, som hon många gånger hört moderns väninnor ge hennes mor, mot att låta de två » ungdomarne » vara för mycket allena, men hon ryste vid minnet af dem, som då man ser något kallt, oförstående och fult. Ingenting skulle följa af detta annat än solsken för honom igen, han, som aldrig skulle vilja göra henne något ondt, icke med en tanke eller ett ord. Hon log, när hon en timme därefter lade sig i sin svala bädd. Hon log, när hon vaknade nästa morgon. » Ä n n u kan det komma många trista stunder, » tänkte hon, » men nu skall jag lära mig botemedlet emot dem, jag är människa n u, » tillade hon med ännu ett leende öfver, hur ovant och kanske litet väl affekteradt det ordet skulle låta för en främling. ; Och när Rikard kom nästa dag, lyste blicken med n y glans, han sade hastigt, innan de skulle sätta sig till bords: » O m söndag måste du komma, min lilla Eva. Tänk, att ingen vet » Eva tystade honom med en höjning på ögonbrynen — och vid bordet var det ingen, som förstod, att de två, som sedermera skulle lefva ett lif tillsammans, nu började vilja vara något för hvarandra, något djupare och förmer, än hvad den konventionella förlofningsumgängelsen plägar vilja tillstädja under långa väntanstider. ACK, D MINA NERVER!
Iliand dessa, Den 7 Juli f, m. 595 grundeliga Yttranden lärer väl icke inbegripas Flerr Förste Archiatern von Schulzenheims , hvilket såsom i det hufvudsakligaste instämmande med StatsUtskottets, rakt strider emot hvad ÉancoUtskottet föreslår, Då återstå Herr CommerceRadet Santessons, Herr Assessor Arosenii och Herr CommerceRadet Nordlindhs. Det sistnämnda som för en kort stund sedan här blifvit uppläst, torde Ridderskapet och Adeln påminna sig. Det innefattar inga detailler, utan Författaren yttrar blott generelt sin farhåga vid StatsUtskottets Förslag. Det kan således icke vara detta sorn RancoFullmägtige räkna till de grundeliga. Då återstå endast GommerceRådet Santessons och Assessor Arosenii särkildta Yttranden, hvilka BancoUtskottet Säger sig med full öfvertygelse kunna åberopa , och hvilka förmodeligen äro de Sorn enligt BancoFoUmägtigesj enhälliga vitsord egenteligen böra som grundeliga anses. — Mången skall säkert anse förmätet att jag icke kunnat blifva öfvertygad om detta förhållande, då samtelige BancoFullniägtige, som en längre tid bort sysselsätta sig med dylika ämnen, så bestämdt häruti förklarat sin tanka. Men orsaken till mitt tvillande det oaktadt, är den, att s alla sådana fall der jag kan erhålla en Mathematisk visshet för mitt. eget omdö - 394 D«u 7 Juli. /. m. me, litar jag mer derpå än på andras* hvartill jag icke kan inse skälen. Redan linner jag mig hafva alltför länge uppehållit Eder, mine Herrar, hvarföre jag ganska kort skall framställa hvad jag ytterligare vill säga. Till svar på Commerce-Rådet Santessons första anförande åberopar jag det som jag i sammanhang med hans Anmärkningar låtit trycka, och som åtföljt StatsUtskotrets Betnnkand» till RiksSiånden; hvad Tit.
Att se lamm, betyder tröst; smeka dem: hopp; ser man lamm beta, sofwa eller dö: sorg; bär man ett på hufwudet: lycka; höra ett lamm bräka: förlust. #Lampa.# Är den påtänd: paßioner och lidanden; är den släckt: förtidig ålderdom. #Landsflykt.# Se någon gå i: förolämpning, bedröfwelse; gå sjelf: lycka, oaktadt flera hinder möta. #Landsbygd.# Resa; bo på en: förluster. #Landsförwisning.# Sorger af kort waraktighet. #Lans.# Kasta en: trötthet; blifwa genomborrad af en: lycka i en inwecklad affär. #Larm.# Åstadkomma: dåligt uppförande; höra: begångna fel eller förtal. #Le.# Tårar. #Lefwer.# Sjuk, förtorkad eller inflammerad: egendom och lif i fara; finna en owäns lefwer, bebådar honom lycka; finna lefwern af hornboskap: stora rikedomar och arf efter höga personer. #Lejon.# Se ett, betyder audiens hos en konung eller hög person; slåß med ett, bebådar strid med en fruktanswärd fiende; jagar man det: war wiß om seger; blifwa förd på ett lejons rygg: mäktiga gynnare; är man rädd för ett: frukta konungens onåd; äta lejonkött: höga embeten; huden af ett lejon, bebådar öfwerflöd; se ett lejon springa: galenskap. #Lejoninna.# Huslig lycka. #Lekatt.# Se Wessla. #Leksak.# Barnsligheter, som medföra ondt. #Leopard.# Fara; olycka och lycka följa hwarandra i spåren; onyttigt swek. #Ligga.#
Riksdagsordningen böra erhålla denna lydelse: Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 55. 5 § 13. !'!; l:o Jemte Erke-Biskopen, Biskoparne och Pastor Primarius i Stockholm, hvilka af Konungen till riksdagen kallas, välje hvarje Stifts Kyrkoherdar samt de ordinarie Lärare vid Stiftets Elementar-låroverk, hvilka för sina befattningar ega presterlig befordringsrätt, gemensamt och inom sig, på sätt de öfverenskomma, följande antal Ledamöter i Preste-S tande t, nemligen för: Upsala stift Sex, Stockholms stad Lyra, Linköpings stift Sex, Skara Fem, Strengnäs Fem, Westerås Fem, Wexiö Fyra, Lunds Sex, Göteborgs Fyra, Calmar Tvä, Carlstads Två, Hernösands Lyra och Gottlands Två. Komministrarne — Fullmägtig. 2:o Universiteten — riksdagsmanna-underhåll. § 16. Underlåter något Stift, Universitet, Stad — den omkostnad, som ett annat och jemlikt Stift, Universitet, Stad Ståndets kassa. Pr este-Ståndet har sammanfattat sin gemensamma tanke uti följande förslag till ändring uti Riksdags-Ordningen. § 13. l:o Jemte Erke-Biskopen — och Gottlands Två. Öfrige Prester uti hvarje Stift, äfvensom i Stockholm, så vidt de ordinarie beställning innehafva, vare berättigade, om de det åstunda, att, inom sig, välja en Fullmägtig. 2:o Universiteten — riksdagsmanna-underhåll. 3:o De vid rikets allmänna Elementar-låroverk på ordinarie Stat anställde Lärare, som i och för sina befattningar ega presterlig befordring s-rått, men icke innehafva pastorat, skola utse Fem Riksdagsmän i Preste-Ståndet, sålunda, att Lårarne inom hvarje af här nedan bestämda valdistrikt ibland sig, på sätt de inom distriktet öfverenskomma, välja en Fullmägtig. Valdistrikten är o, det första: Upsala och Hernösands stift; det andra: Stockholms stad och Westerås stift; det tredje: Linköpings, Strengnäs och Gottlands stift; det fjerde:
Angående Riks-Ståndens olika beslut i afseende på sättet för slutliga behandlingen af frågan om inlösen af f. d. Filial-Disconternes utelöpande skul dförbindelser. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: I anledning af väckt fråga om öfverseende af de angående Markegångs-sättningarne utfärdade författningar. JDen 21 December e. m. 33? Lag-Utskottets : Angående uteslutande af alla andra mål, än de, sorn angå ägande rätt till Fast Egendom, eller ock ägoskilnad, eller delning af jord eller annan fastighet, från det renskrifna exemplaret af Under-Rätts Allmänna SakProtocoll, som till Öfver-Rätt bör insändas; och om ändring i 17 Cap. 8 §. Handels-Balken, inrättande af FörmyndareKammare i alla Rikets Provincer, och Förslag till en förändrad Hypotheks-Lag, m. m. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: Om ändring i nu gällande föreskrifter, angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter och medel, samt granskningen af redogörelsen derföre; och angående afskaffande af Bergs-Tings-Rätler och Bergmästare-Embeten. 6:0 Vägran att instämma uti nedannämnde, genom inbjudning, Preste-Ståndet meddelte beslut af Höglojl. Ridderskapet och Adeln: Att, i anledning af StatsBancooch LagUtskottens Betänkande, enskilde personers invisningar må till ett minimi-belopp af 66 R:dr 3a sk.
Själfva språket har upplysningar att g i f v a; — de harmonierande färgerna, den goda snitdet påpekai grader p å den ekonomiska skaten och rena stilen smeka ögat mången gång lan: så hafva vi orden förstånd, omtänksammera. D e n svenska fattigdomen är en urgammal het, sparsamhet samt under nollpunkten njugghet, snålhet, snikenhet och än värre ord. klagovisa; de stora fallissementen utgöra en Låtom oss icke förvillas däraf, att många förstående afdelning af dagens krönika. D e t blanda begrepp, som äro skilda, att man kalskall förblifva så, så länge vi hålla oss vid lar oss för snåla, då vi i själfva verket tänvåra yfviga vanor, vid olater, sådana vi här ka på en kommande dag. V i veta nog bäst antydt, vid en uppblåst och ihålig storhet, själfva, hvar skon klämmer, och om vi neka korteligen, så länge vi ej lärt oss ekonomiskt A l l t osant faller förr eller senare för att till exempel deltaga i ett slädparti eller vett. en festmiddag, är det kanske därför, att vi sin egen osannfärdighets s k u l l; därför ock evalvera kostnaderna för nöjet i dem för våra den öfverförfining som är byggd på en missbarns skodon, ja, för bröd under den kombrukad kredits falska grundvalar. Ärlighet varar längst, och Geijer säger till mande veckan. V i skola nog få stå vårt eget kast, och de, som äro angelägna om vårt och m e d: det är ingenting annat som varar. Kvinnoklubben sammanträdde till års möte torsdagen d e n 25 oktober i dess lokal, Mästersatnuelsgatan 1 3, h ä r s t ä d e s. Till styrelseledamöter v a l d e s: fru S. E r h a r d t, M. A s p, fröknarna S. Gumiclius, H. H e y m a n och A. Till revisorer vald e s: fruarna A. Grafström och A. * Dödsfall. E n hjiirtegod och a l l m ä n t afhållen k v i n n a, änkefru Catharina Margaretha Ama blad, född Yckenbcrg, atted härstädes i söndags t o n.
JN:o 45 blifvit genomgånget, det stöde livar och en öppet att anmäla de rättelser, han önskade uti sådana punkter, hvilka ej i sistnämnde utlåt, finnas upptagna. Gr. von Fersen: Vid uppställningen af det sednare utlåt, insåg man väl i Utsk., alt några artiklar, emot hvilka ingen anmärkn. blifvit gjord, här skulle komma att förbigås; men då frågan endast var att besvara gjorda anmärkn. T, ansåg Utsk. det vara tillräckligt, att RiksStln sattes i tillfälle att erfara alla ifrågasatta och af Utsk. föreslagna förändringar. Jag har ansett mig skyldig att redogöra för denna Ulskfs åsigt, såsom motiv för betänkts uppställning; men hvad föredragningen angår, instämmer jag med Gr. Posse, helst jag från början varit öfvertygad, att, sedan utlåt. N:o 45 blifvit genomgånget, de öfriga artiklarna skulle företagas till slutligt afgörande. Hr Hjerta, Lars Joli.: Jag anhåller att få instämma med Gr. Posse, och får dervid nämna, att ehuru speciella anmärkntr icke blifvit gjorda vid de i Utskts sednare utlåt, förbigångna artiklar, gjordes dock förra gången af mig generella anmärkntr, som äfven innefattade åtskilliga af dessa artiklar. Jern, Frih. Rantzou uppläste följande: Svårligen lärer man kunna motsäga den grundsats, att de produeter af ett lands konstflit, som utgöra öfverskott af dess egna behof och äro föremål för export, böla vara fria från tull eller åtminstone draga den sä låg som möjligt. Exporten bör ju alltid uppmuntras, och i andra länder erhållas t. o. m. premier derför. Uti Sverige deremot draga t. ex. våra förnämsta exportartikiar en, jemnförejsevis till deras värde på den utländska handelsmarknaden, ganska dryg tull. Häremot har jag i Utsk. reserverat, mig och önskar äfven rum i R, o. Ad:s prot. för denna tankeyttring, den jag önskade se göras gällande i några speciella fall. Frih. Rantzou tilläde derefter muntligen:
Det är således synnerligen angeläget alt företrädesvis ät dessa samlingar i museum be redes - Exp e ditt'finsUtsko t tets Förslag tilt underd. Skrifvelse, N:o i 89. 41 redes nödigt utrymme, äfvensom att de der ändamålsenligt uppställas, hvilket dock svårligen kan ske om byggnaden skall emottaga ett ansenligt bokförråd, hvartill dessutom kommer att, i fall Bibliotheket inflyttas i museum, det blir omöjligt att derstädes inrymma en större och konsthistoriskt ordnad samling gipsafgjutningar. Afven dessa omständigheter äro af vigt, och böra i Rikets Ständers tanke utgöra väsendtligt skäl för den åsigten alt Irån museum utesluta Kongl. Biblioteket, hvilket, ehuru dyrbart, likväl, såsom komilerade äfven anmärkt, icke i museum kan anses vara på sin rätta plats, och sorn dessutom, med afseende på den genomgripande förändring, hvilken dermed förr eller sednare måste vidtagas, i anledning af den starka tillökning, som i dess samlingar är alt påräkna, lämpligast bör förläggas lill ett ställe, som för en längre framtid lemnar både utrymme ål dess tillhörigheter och tillfälle för erforderlig utvidgning. Då Rikets Ständer derjemte föreställa sig all, genom ofvanomlörmälda konstalsters och samlingars förflyttning (ill museibvggnaden, tillfälle icke bör saknas att, åtminstone för närmaste framtid, i några af de lokaler, som på sådant sätt blifva lediga, tillsvidare inrymma Biblioteket, hafva Rikets Ständer gillat komiterades sednare alternativförslag och lagt detsamma till grund för sina beräkningar. Hvad derefter angår frågan om de arbeten och föremal, för hvilka E. K. Maj:t, i öfverensstämmelse med komiterades nyssberörda förslag, ansett medel al Rikets Ständer böra beviljas, och vidkommande försl del ifrågnslällda anslaget för Nalional-museibyggnadens inredning och för omgifningarnes ordnande, så torde, hvad beträffar inredningen, ej behöfva erinras, alt dermed icke afses sådan inredning, sorn i sammanhang med det egentliga byggnads-arbetet bort utföras och hvartill medel vid förra riksdagen äfven anvisades.
Betänkanden. detta fall upplysa, att underhjelpa det egna bemödandet, att genom allmänna tänkesättets ledning och tjenliga, men framför allt säkra och genast verkställbara strafflagar, bereda tankan till eftersinnande af handlingens påföljder, bör väl vara Lagstiftarens förnämsta syftemål, men icke att genom fåfänga förbud reta lystnaden, eller genom uppgjord brist på ämne, sorn ändå aldrig kan uteblifva, söka aflägsna en epok, hvilken likväl sloteligen skall inträffa i hvarje Folkslags Historia, under dess framskridande genom tidehvarfven. Hvad de remitterade Memorialen för öfrigt innehålla och här ofvanföre till besvarande icke är upptaget, har Utskottet ansett hufvudsakligen innefattas uti dess utlåtande vid hvarje dithörande punct af de granskade Författningarna, och vågar således med deras ytterligare 'serskildta upptagande icke öka vidlyftigheten af ett Betänkande, hvaraf ej mera återstår, än dess vördsamma öfverlemnande, jemts några Ledamöters i ämnet serskildt yttrade tankar, till Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning och mogna Beslut. Stockholm den 21 Februari 1818. Transumt af Protocollerna, haline uti Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs. oell EconorniUtskotk vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 21 och 2 2 Februari 1818- - —• — Såsom icke instämmande i Utskottets tillstyrkan af Bränvinsbränningens inställning under någon tid af året, reserve - Besv. och Ekon. Utsh. Betänkanden. 253 räfle sig RiksdagsFullmägtige af Hedervärda BondeStånflet Nils Månsson, Olof Håkansson, Carl Fredric Berg, Lars Andersson, Olof Månsson, Jacob Oisson, Gustaf Lär sson, Eric Johansson, från Stora Kopparbergs