Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dagblad, der dylika tillkännagifvanden funnes i sammandrag meddelade, oftast ofullständigt och stundom felaktigt, har motionären föreslagit: ”att det Dagblad, Kongl. Maj:t behagar begagna ”till officiela meddelanden och hvaruti äfven legala annonser och fatalier ”för beställningars tillsättande och hvarjehanda rättegångs-ärenden böra ”kungöras, må varda å vissa bestämda orter för embetsmän och rättsökande ”tillgängligt på allmän bekostnad, nemligen; a) uti Statens Embetsverk, enligt den fördelning, Kongl. Majit finner ärendenas gång erfordra; b) i Städernas Magistraters expeditioner; cj i hvarje Häradshöfdingeoch Kronofogde-expedition; d) i Regementernes Chefs-expeditioner; samt e) i Domkapitlens och Kontraktsprostarnes expeditioner.” Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ansett nödigt behandla förenämnde motion gemensamt med Stats-Utskottet, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; och då Svensk Författnings-samling, innehållande påbud och författningar, som utkomma, redan på Statens bekostnad utdelas till hvarje församling i Riket; då stämningar i allmänhet böra särskildt kungöras dem, hvilkas rätt är deraf beroende; samt då den Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 16. 3 af motionären föreslagna åtgärd destomindre kan anses uppfylla den dermed åsyftade fördel, som äfven om den i motionen antydda tidningen skulle utdelas till hvarje socken i riket, i allt fall jemförelsevis ganska få personer koinme att blifva i tillfälle att deraf taga kännedom; få Utskotten, med afseende jemväl å den betydliga kostnad förslagets verkställande skulle medföra, tillstyrka, att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 18 September 1854. Herr Friherre Rekbinder afgaf följande skriftliga reservation: ”Lika med motionären, inser jag nödvändigheten af ett officielt blad eller en tidning, som innehåller Regeringens lagstiftnings-beslut, utnämningar och förordnanden till offentliga tjénsters bestridande, legala annonser m. m. dylikt.
Ståndet genom sitt yttrade förbehåll* åfveri * fast ej nog bestämdt* velat inskränka det stadgande endra piincteri innehåller, otti Statens uteslutande från all befattning med uppköp af Säd * utan äiisåg Riksdagsmannen Vållofl. Börgäre-Stådets beslut häri iitihhart böra så förklaras * att Vållofh Ståtidet, utah hinder af hvad nyssåberopade 2:da punct utaf Betänkandet innehåller,- till Kongl* Majits Nådigä pröfning hånskutif Vidtagandet af sådane åtgärder, hvarigenom tillgång på Undsåttnings-Såd * déf 84 Stats-Utskottets 11 e t än ka n elen. den oundgångeligen erfordras, i nodens stund må kunna beredas. Är och dag som ofvan. In Fidem fehr Klint. Ankom den 20 Nov. 1823. Rikets Högloft. Stånders StatsBancooch Lag -Utskottets Betänkande, i anledning af väckte frågor, om stadgande af liqvidations grund vid gäldande af skulder i Bancomynt. XXd ett dll Statsoch Banco-Utskotten från Hoglofl. Ridderskapet och Adeln remitteradt Memorial, innehållande för öfrigt anmårkningar och förslag, rörande de till Rikets allmänna penningevåsende hörande ämnen, hvaröfver Utskotten förut sig utlåtit, har Herr Strähle, N. IV., äfvenledes föreslagit, att såsom en förklaring af g:de Capitlet 2 §. Handels-Balken, måtte, till iakttagande för framtiden, stadgas följande. Stats-Utskottets Betänkanden. 85 År försträckning lemnad uti allmänt i Riket gångbara Sedlar , lydande å Banco Specie, bSr fSrsträckningen till Hufvudstol och ränta gäldas till det belopp, uti Silfver eller deremot svarande Sedlar, som Sedlar ne egde den lid länet utgafs.
I afseende på uppförande af föreslagen fyr på klippan Bonden, har Lotsdirektören uti sitt förberörde afgifna betänkande med förslag till ett utvidgadt fyrsystem yttrat: att delta 57 fot höga, tvärstolpiga och branta skär, med bråddjup strand omgifvet, dock på något afstånd med flere farliga grund, såsom Lördagshällan, Tufvan, Sydvestoch Sydost-brotten, vore beläget på vid pass två mils afstånd ifrån fasta landet, att en kustfyr onekligen skulle på denna klippa, ehuru med oländig mark och af ringa omfång, vara af särdeles, ja utmärkt nytta för sjöfarten; att dock för landningen vid klippan stora svårigheter förekomme, i följd af den nästan alltid oroliga sjöns häfning omkring densamma, så att denna fyr-anläggning säkerligen blefve högst kostsam, och om den en gång skulle blifva färdig måste fyrbetjeningen der befinna sig liksom ombord på ett fartyg och vara provianterad för hela Ivsningsliden, emedan kommunikationen med land icke kunde påräknas med någon skymt af säkerhet, samt slutligen, oaktadt de stora och ovanliga svårigheter, som med ifrågavarande fyr-anläggning vore förenade, bade dock Lots-direktören, för den händelse Staten skulle vilja dertill anslå medel, i sitt första vidtomfattande förslag upptagit densamma. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, anser Utskottet sig böra för närvarande afstyrka den föreslagne fyr-anläggningen på klippan Bonden. Angående föreslagen fvr-inrättning på Brämön, har, på sätt ofvan blifvit omförmäldt, Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett en sådan icke vara ibland de nödvändigaste, som först borde ifrågakomma, utan att dermed kunde tillsvidare anstå, och varder berörde fyr-anläggning jemväl utaf Utskottet lör närvarande alstyrkt.
Deremot har Utskottet efter det desssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 15 sistlidne September gemensamt afgifne Utlåtande i anledning af gjorde 'Motioner om upphörande af bötesansvar for de skattskyldige , sorn fran KronoTJppbördsstämmor förfallolöst uteblifva, vunnit trenne af de respective BiksStåndens bifall, i enlighet dermed rättat för detta Jrdje nu mera 4:de Momentet. §• 2. Det i 2 Momentets 2 Punct influtne stadi? gande, att Beredningsoch TäxeringsComiteeme alltid böra hafva utlåtit sig, huruvida afkortning må beviljas dem^ som ej mäkta de dem påförde Kronoutskylder erlägga , har Utskottet ansett lika ändamålslöst, som föranledande till onödiga omvägar, enär IironoBetjeningens betyg öfver bristande tillgångar i alla fall måste afkortnirjgslängden bifogas och desamma dessutom behörig granskping undergå. §• 3*
Ad. samt Borgareoch BondeStm bifallit t. ex. tredje punkten af Ulsk:s förslag, men PresteSt. afslagit densamma, så uppkommer derigenom samma förhållande, nemi. att hela punkten är bifallen genom tre Stånds beslut, men att dessa trenne Stånds beslut likväl icke får verka på den del af punkten, som angår PresteSt:s privilegier, i hvilken fråga PresteSt. har veto. Det är således gifvet att pä samma sätt som Den 3 Oktober. 553 PresleSt:s rätt till bibehållande och åtnjutande af sina privilegier icke får förnärmas derigenom alt de tre öfriga Stånden fatta beslut i den frågan, så får icke eller dessas rätt att få sitt beslut i öfriga delar verkstäldt, förnärmas af PresteSt:s privilegier, och detta Stånds veto får naturligtvis icke sträcka sig längre än till de delar af punkten, som omfatta PresteShs privilegier. Följden af detta förhållande skulle naturligtvis hafva blifvit, alt i sådant fall StatsUtsk. fått ingå till de tre Stånden med en hemställan, att som dessa tre Stånd bifallit frågan i sin helhet, men en del af frågan är beroende af tre Stånds beslut, dessa Stånd ville anse sitt beslut gällande såsom R. St:s, endast för de delar af frågan, som icke laederade PresteSt:s prejudikat, hvilka delar då voro genom R. St:s beslut afgjorda. På samma sätt har StatsUtsk. äfven nu gjordt. Då tre Stånd icke kunnat förena sig har grundlagen nemi. framställt det experiment, att anställa votering uti förstärkt StatsUtsk. Nu är det gifvet att till det förstärkta StatsUtsk. eller till denna nämnds afgörande icke kan komma mera och ej heller får komma färre ämnen än de som kunna afgöras genom 3 Stånds beslut. På samma sätt som StatsUtsk. här skulle hafva gjort, ifall trenne Stånd varit i sina beslut ense; har Utsk. nu, och det rätteligen då två Stånd eller Borgare och BondeSt:n bifallit frågan i sin helhet, hemställt att detta bifall icke må anses gälla frågans slutliga afgörande i förstärkt
Desslikes dem som för manspersoner räknade vordo, tre åra gamle, och derutöfver, ibland alla dem som uti Herrans hus gingo, hvar på sin dag till sitt ämbete, och i sine vakt efter sitt skifte; Sammalunda dem som för Prester räknade vordo, i deras fäders hus, och Leviterna, ifrå tjugu år och derutöfver, i deras vakt efter deras skifte; Dertill dem som räknade vordo ibland deras barn, hustrur, söner och döttrar, i hela menighetene; förty de helgade på sina tro det helgada. Voro också män vid namn nämnde ibland Aarons barn, Presterna uppå förstädernes mark, i alla städer, att de skulle del gifva alla manspersoner ibland Presterna, och allom dem som ibland Leviterna räknade vordo. Alltså gjorde Jehiskia i hela Juda, och gjorde det godt, rätt och sant var för Herranom sinom Gud. Och i all handel, som han tog sig före med Guds hus tjenste, efter lagen och buden, till att söka sin Gud, det gjorde han af allt hjerta; derföre gick han det ock väl igenom. Efter denna handel och trohet kom Sanherib, Konungen i Assur, och drog in i Juda, och lägrade sig för de fasta städer, och hade i sinnet, att han ville taga det in. Då Jehiskia såg, att Sanherib kom, och hans ansigte stod till att strida emot Jerusalem, Vardt han till råds med sina öfversta och väldiga, att de skulle öfvertäcka vattnen af källorna, som utanför staden voro; och de hulpo honom. Och sig församlade mycket folk, och öfvertäckte alla källor och bäcker midt i landena, och sade, att de Konungar af Assur icke skola mycket vatten finna, när de komma. Och han tog styrko till sig, och byggde igen alla murar, som förfallne voro, och gjorde torn deruppå; och byggde ändå derutanföre en annan mur. Och Millo gjorde han fast i Davids stad, och lät göra många värjor och sköldar;
Ständers eget närmare bepriif» jvande. Ridd. och Rå Högvördig» Prest* Adelns .Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar A. Lantingshauseni På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar And,. Fredinl Vägnät Bryn. Hesselgren. På Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänssotu Mt M.. Rosbecb> Uppläst Lös sämteliga Riks-Stånden d. 28 juni. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkande angående Stats* Summa för Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle innan nästa Riksdag sig förmäla» (jenom Protocolls-Utdrag af den 27 sistl. April' har Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Stats* 'Ut* Sfén 28 Junh Utskottets åtgärd remitterat ett Memorial af Elers förste Archiatern m. m. von Schulzenheim, eira anslående af Stat för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle sig förmäla innan nästa Riksdags hvilket Memorial är af följande innehåll: ”Sorn alla göra sig det glada hopp att Sverige ej må nödgas deltaga uti de nya fiendtligheter, sorn synas hota fasta Landet, och att icke heller andra olyckshändelser för Riket må timma, söm ej en vis Regering kunde förekomma och afhjelpa, så torde ändteligen så täta och kostsamma Urtima Riksmöten kunna undvikas, som förevarande omständigheter sedan år 1809 gjort nödvändiga. Efter 5 års njutet lugn må Rikets Ständer vid ett lyckligt Lagtima möte få den glädjen och välsignelsen, att träffa sin Nådiga och välgörande Konung samt hela det vördade Konungahuset i välmåga och sällhet. Vår hoppfulle Arf-Förste, Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, bör då hafva upphunnit
Ja, när mörkret kommit, och porten stängts, och det tändts ljus, och unga Margret hängde öfver boken inne i hans kammare, medan gamla mor Bengta med brillor på näsan och med sömnigt bister min skötte sin strumpa på andra sidan bordet, – då kunde Truls ibland sitta och se på den långa tjocka flätan och det yfviga pannhåret och det bruna, fina, friska ansigtet och den barnsligt späda gestalten, och fråga sig, om icke det törhända vore lifvets innehåll och sanna mening, att låta denna unga flicka växa sig mogen till kvinna och så göra sig älskad af henne och framlefva med henne och de starka och friska barn, som hon skulle skänka honom, ända till sina dagars ända, fjerran från den verld, hvilken dock icke anginge honom, samt i den enkla naturlighet, hvari hans och hennes fäder på denna samma fläck af jorden lefvat och dött, och om icke just i henne denna natur, till hvilken han trådde men till hvilken han icke kunde komma, tagit kropp och läte sig fångas och kunde blifva hans. Och när han sådana långa, mörka vinteraftnar satt hemma hos sig vid toddybordet och spelade trekarl samman med fader Per och den hedervärde «mäster», och det bullrade muntert och hemtrefligt inne i jernugnen, och mor Bengta rumsterade vid spiseln ute i köket, och unga Margret gick i hvitt förkläde och dukade aftonbordet, – då kunde han helt och hållet förlora sig i den illusionen, att detta lilla hem vore hans, och att det ljus, som lyste ut genom dessa rutor, sade de vägfarande, att här sute ock stilla och lyckliga menniskor godt samman, och att detta hem vore såsom alla dessa många andra hem, hvilka vänligt vinkade med sina löften om ro och värme ut till alla dem, som hemlösa vanka kring i den svarta, oändliga natten. Ut. «Att inte fröken Schrader kommer!» sade höjesteretssagförer Dönnergaard och såg på sitt ur. «Det hör till Louises egenheter, att hon aldrig kan beräkna timslaget,» upplyste unga fru Dönnergaard skrattande för Truls. De suto samman, de tre, i höjesteretssagförerens salong.
Det ligger så klart för menniskans tanke, att det slutligen icke linnes någon, ej en gång dess värsta fiender, som rent ut säga: vi äro fiender lill dem; men det förhåller sig med näringsfriheten som med pressens frihet. Hvar och en säger: jag är vän af tryck friheten; men den ene alser en oinskränkt tryckfrihet, och den andre ställer den inom de trångaste gränser. Så är äfven förhållandet med näi ingsfriheten. Den ene vill, att hvar oell en, oberoende af alla band och föreskrifter, skall få egna sig åt hvilken näring som helst. Andra åter vilja hafva denna frihet så omhunden af föreskrifter, att det blir nästan omöjligt att bibehålla namnet näringsfrihet. Det är i detta afseende jag finner Ulsk:s betänk, ofullständigt. Min mening är likväl icke, alt IJtsk. vid en ålerremiss skulle föreslå Stånden att pröfva och i detalj reglementera något ang:de mästerskap och gesällskap m. m.; ty jag tror, alt Regeringen i detta fall har til Ira Is. lig ledning uti de utlåtanden, sorn blifvit leinnade af föregående Ständer, och att den oordning och cliaoljska förbistring, som ägt rum bland näringarna under förflutna åren, hafva visat sig så stora och af så stort mehn, att det icke är möjligt, alt ej något deraf skall blifva afhulpet, så snart vi få en regering, inom hvilken icke en lika stor chaotisk förbistring existerar, så att den ene af Konungens rådgifvare är vän af näringsfriheten och den andre af skråtvånget Jag tror ej, att frågan om näringsfrihet får så inskränkt behandlas, som Utsk. har gjort det, hvilket äfven visar sig af ingressen till betänk., der Frih. Hamiltons och Hr Oxehufvuds motioner finnas resu inerade. Vi mäste bemärka, mine herrar! att under näringsfriheten innefattas icke allenast den frågan om frihet inom borgerskapet, emellan gesäller och mästare, eller huruvida jag får försörja mig med mina händers arbete, utan afven frihet alt egna sig åt modernäringarna, jordbruket, skogshushållningen, bergsrörelsen, qvarnanläggningar m. 111., som ingriper i lagstiftningen för sjelfva landet.
Hvad sålunda förekommit har Utskottet i öfvervägande tagit: och då Hedling, enligt hvad Kongl. Majits Befallningshafvande och Kronofogden i orten vitsordat, till följd af det alltför högt uppdrifna arrendet, numera befinner sig med hustru och 2:ne minderåriga barn uti en högst utblottad belägenhet, samt fredling derjemte med behörigt läkarebetyg styrkt sig vara, till följd af försvagad helsa, i saknad af arbetsförmåga för sin och de sinas bergning, har Utskottet, med afseende så väl härå, som å öfriga i detta ärende förekomna bevekande omständigheter, funnit sig ega skäl tillstyrka, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva den af förre arrendatoren af Berga boställe, Johan fVedling, sökta efter gift af honom ådömd arrendeskillnads-ersättning, 243 tunnor 23 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn. Stockholm den 27 Mars 1851. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. i Stats-Utskottets Utlåtande, N:o i O i. Ank. till Ejp. Utsk. d. 28 Ulars 1851, kl. 3 c. m. Utlåtandeangående behof vandes undsättning under inträffande missväxt-år. (Rgs. Afd.)
9Jtaj:ts nåbtga fproyofttiön om aitflag till förföf för utrönattbe af bele f. f. yattfarylåtarS af fiveitfft jern förmåga att cmotftå flott odj belS lämyligaftc fonftruftionen af refflabe gjutna jcrnfattoiter till fartygs beftycfittitg ttt. m.; ll:o af fantttta bag, angåenbe begagttanbe af yoftremifHoeylar för öftocrfätt* battbe af penningar från ocl) till 9lifSgälbS 9Jtaj:tö ttåbiga 9)ropofitiott, angå* cubé utbyte af fomminiftcröboftället ©mcttöbol;l t 9tubffoga focfett emot fcrgeatttö* boftällct åpöjbebråtcn i Otyfuitbö focfett; 16:o af fatttttta bag, i aitlebttiitg af kongl. 93taj:tS ttåbiga jpropofitton, angå* cttbe befrielfe för ^ältfamrerarett nt. ttt. fpi;. 31. 3lrel(S enfa, 3llbcrtiua heimberger, från utgifmanbe af obferoattonSyroceitt odj atttnärfitiitgömebel, Jjtvilfa btifmit IjetutcS man i lifStibcn till gälbattbe åbömba; 44 3iifSbagå*33eflut 1863. 17:o af fmitma bag, i anlebning af fottgl. SJtajrtö
Län samt afvittringen i Vester Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens Län, i fråga om löpe-förhöjning för år 1857 åt de dervid anställda Landtmätare: lil. 13, R. 12; B. X. 248, 233, A. 283; E. XI. 115. Straff-arbete, angående förklaring af föreskrifterna rörande verkställighet af —: B. III. 14, 48, A. 48, E. 274. Straff-arterna prygel och dagg, angående upphäfvande deraf samt om inrättande, i stället derför, af straff-klasser inom alla Regementen : B. VI. 36, 429, 523. A. 553; E. VII. 226. Straff-bestämmelse, angående väckta motioner om att antingen till 53:tlje §:n af nu gällande Kongl. Stadga för Elementar-läroverken i Riket en särskild sådan må tilläggas för lärare, som kroppslig aga obehörigen utdelar, eller ock att dess användande vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas: B. III. 525, 637, A. 640; U. IV. 472, A. 493. Straff-bestämmelser, angående förslag till ändring af de i Tryckfrihets-Förordningen genom hänvisning till 8:de kapitlet Missgernings-Balken fastställda —: se Tryckfrihets-Förordningen. Straffet för sabbats-brott, angående skärpning deri: B. XI. 198, 253, A. 253. Straff-klasser, angående inrättande af sådane inom alla Regementen å stället för straff arterna prygel och dagg: B. VI. 36, 429. 523, A. 553; E. VII. 226. Strokirch, Johan Paul Fredrik Otto, dess yttrande: VII. 3. Stråle, Wilhelm, dess yttranden: II. 387; IV. 361. Ström, Carl Johan, Ofverste, angående pension på Rikets Allmänna Indragnings-Stat åt hans enka; motion af Herr Samuel Gustaf von Troil: se Motioner.
Nu har någon, utan att hafva sådan del i brott, som förr sagdt är, se dan brottet timat, med vetskap derom gått den brottslige tilhanda, såsom att han hulpit att honom dölja, eller varit behjelplig till hans flykt eller till döljande af gerningen eller till undanrödjande af bevis derom, eller emottagit, dolt, köpt eller föryttrat gods, som genom brottet åtkommet var, eller besörjt omarbetning eller förändring deraf; straffes, efter som brottet var lill, med fängelse i högst sex månader eller böter: har det skett för egen vinning, och är brottet med straffarbete öfver åtta år el ler svårare straff belagdt; då må till straffarbete i högst två år dömas. 10 §. Har någon, utan vetskap om brott, som annan föröfvat, honom tillhandagått, på sätt i 9 § sägs, ändå att han haft skäl att honom misstänka; straffes med böter. 1 I §. Make, syskon, skyldeman i rätt uppeller nedstigande led, den som med den brottslige i första svågerlag lika nära förenad är, eller fosterbarn, skall ej till straff fällas efter 10 §; ej heller efter 9 § för den brottsliges döljande, eller för befordrande af hans flykt. 12 §. Vissa fall af delaktighet straffas efter ty derom i lagen särskildt stadgadt finnes. 13 §. Har någon, efter 4, 7 eller 8 §, gjort sig skyldig till straffarbete för delaktighet i brott, hvarå förlust af medborgerligt förtroende för alltid, såsom påföljd, 6 stadgad är; varde då ock den påföljd eller förlust af medborgerligt förtroende på viss tid honom ådömd, efter ty bans brottslighet är till. i Kap. Om sammanträffande af brott och om förening eller förändring af straff; så ock om återfall i brott. \ §. Innefattar en handling flera brott, och är straffet å ettdera svårare, än å annat; då skall det svåraste straffet ådömas: är hvartdera brottet belagdt med samma straff; varde det straff ådömdt. I båda dessa fall skall brott, för hvilket särskildt straff ej ådömes, betraktas såsom försvårande omständighet.
Svar jämte fotografi adresseras till Herrar Seelig &amp; C:o, Sthlm f. v. b. (85) En u n g flicka, SLÖJDLÄRARINNEPLATS. Slöjdlärarinneplatsen vid Skolhemmet för blinda döfstumma i Venersborg är ledig, att tillträdas vid nästkommande hösttermins början. Lön 300 kr. för år och allt fritt, utom tvätt. Ansökningar ställda till skolhemmets styrelse insändas till undertecknad, skolhemmets föreståndarinna före juli månads utgång. Venersborg d. E N FR. 7 KL. ELEMENTARL. med mycket goda betyg utexaminerad flicka, önskar i höst komma i god familj, där hon kan erhålla, undervisning i musik mot att hon undervisar mindre barn i vanl. skolämnen o. språk. Lön begäres icke. Reflekterande vände sig till kyrkoherden O. Martinsson, Brattfors &amp; Filipstad. (61) Elisabeth Anrep Nordin. F LICKA, som tagit s. k. studentexamen, erhåller elevplats å apoteket i Högsby. Lön 300 kr. allt fritt. (72) Pregrada bei Robitsch-Sauerbrann. Centraldepdt för Skandinavien: Fabriken Farma, Campagnestraed34, Köpenhamn Ö. RÄSTDOTTER önskar till hösten plats, att mot fritt vivre deltaga uti alla hushållsgöromål. Svar till » 19 år », Berg. (81) LÄRÅRE (G. 85186) Jag varnar mot inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » SCHUTZENGEL-APOTHSKE DES A. THIERRY IN PREGRADA » vara inbrändt. OBS.! 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber, i) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider.
Hr Gr. o. Landtm, lillkannagaf, att som, dels genom valet till Electorer, dels genom nu gjorde afsägelser, ätskillige ledigheter bland Hrr Bankmän uppstått, komme i morgon val att företagas till återbesättande af dessa ledigheter. Gr. Frölich, Gust. Erik: Jag vågar hemställa i afseeeudc pä den propos., sorn Hr Gr. o. Landtm, nyss gjorde, örn icke bänkmansvalet kunde få något anstånd, dä af de Bänkman sorn tiu blifvit valde till Electorer, och hvilka såsom sådane böra från Bankmannen afgå, likväl ganska sannolikt åtskilliga blifva i Utsk. invalde, och i sådant fäll kunna såsom Bankmän qvarstå. I anfedn. af denna Gr. Fröliehs framställning upplyste II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att 20 § Ridd.Ordn. antydde, att Bänkmän derjemte kunde vara Utsk.-siedamöter, men att den Bänkman, sorn blifvit vald till Elector, och derefter valdes till Utskisledamot, icke kunde utöfva bänkmansbefatlningen, utan att han dertill ånyo utsågs. H. R. o. Ad. åtskildes kl. J lill 12 f. m. In (Idem protocolli, Alberl Munck. Onsdagen den 24 Juli 1844. Plenum kl. 10 f. m. H. Ex, Hr Gr. De Geer, Carl: Då jag är öfvertygad, alt del är Svenska folkets enhälliga önskan, ali den krona, hvilken Sveriges Konung genom en vårdande Försyns beslut blifvit utsedd alt bära, måtto, i enlighet med urgammalt Svenskt bruk, blifva till H. M. öfvcrlemnad; så får jag lili ti. o. Ad. vördsamt hemställa, att R. o. Ad. behagade inbjuda sina resp, Medstäuder att sig med R. o. Ad. förena i det beslut, att B. St. genom en stor Deputation hos K. SI. i and. anhålla, det K.