Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Klass ..., N:o 702, Ord. 12, Inlemnadt i E–tuna den ⁴/12 1890 kl. 7 f. m. Tjensteanm. Konsul Brauner. Stockholm. Eder v. order i går ordentligt expedierad. Arnold Lindqvist. Tel. af Kba, Exp. af Lui. Eller med andra ord: det var samma telegram hvilket, såsom förut nämts, afsändts från E–tuna morgonen efter branden så fort telegrafbyrån der öppnats. Ja, Brauner hade saklöst kunnat kasta detta telegram i papperskorgen; det var ju endast ett affärstelegram af allra vanligaste slag, sådant som hvilken firma som helst expedierar flera om dagen. Men säkert är, att hade konsuln kunnat ana, att detta telegram skulle falla i händerna på Hammar, för visso hade han då bränt upp det. Detta telegram var i detektivens hand ett värdefullt bevis. Ty han läste det med helt andra ögon än de flesta skulle gjort, och just så som det ursprungligen afsedts att läsas. »Ordern» kunde ej vara annat än mordbranden, liksom »Arnold Lindqvist» ej kunde vara någon annan än ingeniör Danielsson. Denne tycktes sålunda på befallning hafva verkställt sjelfva antändningen med arbetaren Strömbergs tillhjelp. Vidare framgick det af telegrammet, att Danielsson-Lindqvist ej afvetat eller träffat Brauner i E–tuna. Konsuln måtte hafva tviflat på sin kompanjon. Han hade velat sjelf kontrollera »orderns ordentliga expedierande». Någon annan antaglig grund för hans närvaro vid eldens utbrott fans icke. Huru ofantligt vigtig eldsvådan var för honom, förstod Hammar efter upptäckten af förfalskningsbrottet. Tydligen hade Brauner i sin oro nästan instinktlikt drifvits till att åskåda brandens utbrott, och den kraft som låg i det tillämnade brottet hade öfvervunnit alla betänkligheter; ty det var ju onekligen att utsätta sig för en stor fara, att blifva sedd såsom den förste vid brandstället. Detektiven kände sig kryare af det han upptäckt, än han skulle känt sig af nattens hvila. – Det har ju varit en riktig lyckonatt! utropade han förtjust.
Land (slaten. 3:o. Sedan, i enlighet med Rikets sednast församlade Ständers beslut, den så kallade Fahlu kungsgårds hjelp blifvit, genom Kongl, brefvet den 18 Maj 1849, från och med nämnde år afskaifad emot samtidigt försvinnande af derför medgifven lindring i bevillningen, men med iakttagande att för den del af räntan, som vore Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön och till embelsrummens eldning anslagen, utgörande 462lass ved, och i staten upptagen till 635 R:dr 32 sk. 5 r:st., hvaraf 86 R:dr 32 sk., såsom värdet af 16 famnar björk och 8 famnar alved, årligen beräknats för embetsrummens uppeldning och återstoden ingått i Landshöfdingens lön med 549 R:dr 5 r:st., ersättning skulle Landshöfdingen lemnäs efter årlig markegång och, intill dess anslag dertill kunde varda å stat anvisadt, utgå af öfverskotten ä statsverkets inkomster, har E. K. M:t behagat nu föreslå Rikets Ständer, att dessa 549 R:dr 5 r:st. må, såsom kontant lönebelopp, på staten för Landshöfdinge-aflöningen upptagas, emot det att förenämnde 635 R:dr 32 sk. 5 r:st., såsom inbegripna i den indragna räntan, i stället fran staten försvunne och hvarigenom en minskning af 86 R:dr 32 sk. i titelns anslagssumma uppkomme; och hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M:t sålunda föreslagit. 412 Expeditions-Utskottcts Förslag lill undt. Skrifvelse, N:o 171. Gäslgijvares friheter. 4:o.
Hallström, Professorn m. m. Knös, Doctor Ulterström, Doctor Wallin, Professor kFahlberg, Professor Selander, Doctor Anjou, Contracts-prosten Nibelius, Domprosten Hwasser, Contracts-prosten Odelberg, Lectorn och Prosten Ljungdahl, Lectorn och Prosten Ahlstrand, Professor Reuterdahl, Contracts-prosten Thulén, Doctor Elfström, Contracts-prosten Lignell, Prot. Utdrag, den 10 December 1844. 41 [ Conlracts-prosten Helen och Contracls-proslen Uddell; samt lill Suppleanter: Lectorn oell Prosten Ekstrand, Lector Wallman, Doctor Broman, Contracts-prosten Schröder, Professor Bolmeer och Doctor Norström. S. D. Föredrogs ånyo Stats-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, IN:o 12, i anledning af väckte motioner om rättighet för Hernösands domkyrka alt komma i åtnjutande af de 124 tunnor span mål, som från Hernösands stift årligen utgå till Upsala domkyrka: Afsiegs. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Företogs val till ledamöter inom Bonde-Ståndet för förstärkning al Stats-Utskottet, på sätt 73 § Riksdags-Ordningen föresklifver; och hefunnos följande personer, efter öppnandet af voterings-sedJarne, hafva blifvit utsedde att deltaga i Förstärkta Siats-Utskottet, nemligen: Såsom Ledamöter: Jon Olsson från Gefleborgs Län, Efraim Larsson från Elfsborgs, Lars Bygdén från Westerbottens, Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus, Olof Johansson från Stockholms, Johannes Andersson från Skaraborgs, Per Mattsson från Wester-Norrlands, Johan Persson från Upsala, 412 Prot,.-Utdrag, den to December i844~ Johannes Samuelsson från Jönköpings, Joli.
Östergöthland och Wadsbo Härad i Vestergöthland, uti Nådige Skrifvelser till Dess och Rikets Kammar-Collegium af den 12 Maj 1812 samt den 18 Februarii och 4 Martil 1813 förordnat, att hvad beträffade den väganläggning och delning, som genom Kanalanlägguingen inom sagde Härader biel ve nödig, Underdåniga Skrif'velger* Kanal-Bolaget borde bekosta densamma, hvarefter desse vägar, sedan de af Kronofogden med .Stne nämndemän blifvit synte och godkände, borde öfverlemnas till Häradet att underhållas; hvarjemte Riksens Ständer funnit, att Eder Pongl. Majus förstherqrde Nådiga Skrifvelse af den ia Maj 1812 föranleder dertill, att de Hemman, som genom Kanal-anläggningen utgå böra utur Jordeboken försvinna med ränta peil alla öfrige skyldigheter; dock sorn ej allenast Allmänna Hagen i 25 Cap. 8 §• Byggninga-Balken bjnder, att alla Hemman å landet skola rödja vägar, ifrån hvilken skyldighet ej en gång Konungens gårdar och Hadugårdar äro fritagne, utan ock 52 §. uti Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 17 December 1734 ålägger förmedlade Hemman, att utan afseende på deras i öfrige ortera vundne förmedling, vaxa ansvarige för deras förra vägstycken, anse K iksens Ständer pa dessa skäl enahanda grundsatser böra få gälla äfven för de Hemman, hvilka ehuru de i och för Kanal-anläggningen upp-' liört att ega något visst Hemmantal, och jemväl af samma orsaker kunnat i vägo-området blifva förminskade, likväl derföre icke helt och hållit försvunnit eller upphört att vara till. Riksens Siäuder hafva således trott sig boxa till E. K.
Gr. Sparre har inlåtit sig i en slags filosofisk betraktelse öfver qvinnan och kommit till summa resultat som förra gången, men det må ursägtas mig, att jag icke kan godkänna hans argumentation eller dessa betraktelser, ty hans ställning i samhället tillåter honom icke att komma till det resultat, hvartill han 1 edt sig. Det må då äfven tillgifvas mig, om jag efter 20 års studium af qvinnan kommit till en med Hr Grins fullkomligt motsatt åsigt. Grin har bland annat sagt, att hvarje rättighet har en motsvarande skyldighet, hvarefter Grin ledde sig till det slut att mannens rättighet att vara qvinnans förmyndare ålade honom pligten att vara det till hennes båtnad; men om, som Grin tyckes göra, man anser som en förmån att vara myndig, så är det en rättighet att vara myndig. Slutligen har Grin sagt, att han endast följer sin öfver - 228 Den 12 December e. m. tvgelse, förslaget må hafva hvilken uphofsman som helst. Men månne icke Gr:n begått ett misstag, då han försvarar endast sina egna åsigter. Då man förebrått Utsli. ett vacklande i denna fråga, hemslä 1 ler jag om icke den omständigheten, att förslaget utgått från K. M. kunnat lägga någon tyngd i vågskålen till fördel för förslaget, serdeles som 2 Stånd bifallit det. Jag skulle hafva mycket att tillägga, men i anseende tili den långt framskridna tiden slutar jag med anhållan om afslag å Utsk:s förslag och bifall til) K. Jl:s Propos. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordhden tillkännagifvit att ytterligare 8 talare anmält sig, upskjöts fortsättningen af öfverläggningen till eftermiddagens plenum, samt åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. 2 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl AJunck. lördagen den 12 December 1857. Plenum kl. 6 e. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtnäs ställe föra ordet. Justerades ett prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Fortsattes öfverläggningen om så väl LagUtsIcs Utlåt.
Nådig pröfning upptagas. —” 2- B. 1 H. 11 i52 Stats-Utskottets Beträffande Ater sjelfva hufvud frågan om eftergiften af ersättningsbeloppet, så vill del tyckas, som de synpunkter, hvarifrån Utskottet uti sitt förra Betänkande, utgått, icke blifvit, genom aniniii kningarne, ogillade; utan är det blott yrkadt, alt, med afseende på Sökandernes medellöshet och fattigdom, den längre tid, som förflutit, sedan den emot Kamereraren Evers anmärkte försummelsen ägt rinn; och alt Evers icke ådragit sig någon balance, utan endast begått ett tjenstefel , hvaraf lian icke skördat någon fördel, Utskottet hade bordt tillstyrka ovilkorlig afskrifning eller eftergift af hela återstående ersättningsbeloppet. Men; enär, Uti sakens nu varande skick, genom ett sådant tillstyrkande, 3:dje mans rätt möjligen skulle kunna komma att förnärmas, har Utskottet, med anledning af anni arkli ingar ne, ansett sig ej kunna medgifva annan jemnkning i dess förra Betänkande, än att. Utskottet nit tillstyrker, att emot Sökanderne allt kraf, för Kronans räkning och till dess förmån, må efterskänkas. Och som Betänkandet är vordet giIfacit af Vällofh BorgareSlåndet under den 3o och af Hederv. BondeStåndet lien 26 sisth Januarii, så, och derest Utskottets förnyade Utlåtande bifalles af Högh B. o. A. samt Högv. PresteStåndet, torde de 2:ne förstnämnde BiksSlånden böra inbjudas, att uti den nu föreslagne jemkningen instämma, på det att, i enlighet härmed, underd. Svar på den K. Remissen må kunna expedieras. Betä ii kan cl en, N:o u3. 153 N:o 113.
Maj:ts Nådiga Baef den 17 Maji sisth år, deruti förklaras: alt som Kongl. Maj:t insett inrättandet af ett Statistiskt Archiv inom Academiens Statistiska Afdelning, dit ej mindre Landshöfdingarnes 5-årsBerältelser för Länen, än alla till Kongl. Majit, Dess och Rikets Collegier eller andre Ämbetsverk och tillförordnade Comittéer, inkommande officielle uppgifter och Berättelser, som bidraga lill kännedom af Landet, dess Folkmängd, Näringar, Handel m. m. i Original eller Afskrift aflemnas, och der dessa uppgifter, jemte de, som i öfrigt i ämnet infordras och erhållas ordnas och bringas i sammanhang, vara den lämpeligasle utvägen lill erhållande af en pålitlig och fullständig Statistik öfver Riket; så har Kongl. Majit ej allenast lemnat Dess Nådiga bifall lill Academiens underdåniga förslag om ett sådant Archi vs formerande utan ock i Nåder gillat den i underdånighet uppgjorde planen för arbetet i det liela. Kongl. Malit har derjemte åt den Person inom Academien, sora Stats-Utskottels Betänkan den. 8.2$ som i följd af livad sålunda Blifvit föreordnat, kommer ali ifrågavarande arbete företaga, och för hvilken Academien eger alt utfärda nödig Instruction, lem nät rättighet, att från Dess och Rikets Collegier samt andre pulkjve Verk och offentlige Auctoriteter och Sällskaper infordra och erhålla alla de upplysningar och underrättelser, som han i och för sitt uppdrag kan hafva af nöden. I öfrigt har Kongl. Majit i Nåder anbefallt Academien, alt i underdånighet föreslå så väl den af sine Ledamöter sorn Academien anser mest tjenlig och skicklig till detta vigtiga arbete, sorn äfven det årliga arfvode han derföre till en början, och intill dess arbetet blifvit i orning bragt och den Allmänna Statistiken fullbordad, ansåges böra åtnjuta.
Sedan, på sätt Utskottet under 128:de punkten af dess Utlåtande N:o 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, vidare förmält, Yetenskaps-akademien hos Kongl. Majit gjort underdånig framställning derom, att, då i den för naturhistoriska riksmusei intendenter utfärdade instruktion vore dem förbjudet att hafva egna samlingar och Palieontologise Intendenten derstädes, Professoren Nils Peter Angelin förklarat sig villig att till museum öfverlemna sina högst betydliga, till ett värde af öfver 40,000 R:dr värderade, samlingar mot det han dels erhölle för en gång 3,000 R:dr till inköp för musei räkning af sådana dyrbarare arter, som nu i samlingen saknades, dels finge från och med år 1866 årligen uppbära 2,000 R:dr; så har Kongl. Maj:t under förevarande Hufvudtitel föreslagit, att för Angelin måtte, såsom ersättning för öfverlemnande till museum af berörda samlingar, å Allmänna Indragningsstaten uppföras ett årligt belopp af 2,000 R:dr från och med innevarande år och framgent under Angelins återstående lifstid; och får Utskottet, med hänvisande till ofvanberörda punkt, deri Utskottet tillstyrkt anvisande af det begärda anslaget å 3,000 R:dr, hemställa, att, med bifall till förevarande nådiga framställning, ett årligt belopp af 2,000 R:dr må till utgående från och med innevarande år lör Professoren Angelin å Allmänna Indragningsstaten uppföras. 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74. 47:o. Enligt hvad Statsråds-protokollet öfver Ecklesiastik-årenden den 16 September nästlidna är utvisar, hade Richard Dybeck gjort underdånig framställning derom, att Kongl. Majit måtte täckas, mod afseende på
Under rubrikerne »arbets-inrättningar» och »sjukvårds-anstalter» redogöres vidare för de af Stadsnämnden vidtagne åtgärder till beredande af nödiga arbetstillfällen samt sjukvård för hufvudstadens fattige; Och må såsom en glädjande företeelse här slutligen omnämnas, att fattigbaracken, hvarest husville, mera eller mindre arbetsföra personer emottagas, under sednaste åren varit i allt ringare mån, än tillförene anlitad, så att då högsta medeltalet om dagen år 1852 uppgick till 225, utgjorde detsamma under nästlidne December månad endast 23, hvilket lyckliga förhållande, om ock till stor del föranledt af de numera yppade ökade tillfällen till arbete och erhållande af god arbetsförtjenst både i hufvudstaden och på landet, likväl äfven i 56 sin män mäste tillskrifvas deri förbättring, härvarande fattigvårdsoch arbelsanstaller under sednare tider vunnit. Under äret 1855 utgjorde Stadsnämndens Inkomster:
Om hon skulle spela, hon hade ju ej öppnat flygeln, sedan hon flyttat in i sitt nya hem. Nej, icke spela, icke spela, det kunde störa den lilla sjuklingen och säkerligen plåga föräldrarne. Men det var märkvärdigt nog det enda, hon för tillfället hade lust till, hon kände, att hon skulle spela väl i afton, ja, att hon till och med skulle sjunga väl — hon som ej sjungit på så länge. Månne hon ännu hade någon röst? Hon gick fram till stora flygeln och lade handen på locket. Inte behöfde hon ha några konsiderationer för dem? Hon behöfde ej ens veta, att deras barn var sjukt. De kunde ju skicka ner och bedja henne upphöra om de ville, det vore rätt bra, om de gjorde det, ifall hon en annan gång ville skicka upp till dem, när de allt för mycket störde henne. Hon hade väl rättighet att göra hvad hon ville i sitt eget hem. Spela klockan sex på aftonen kunde väl aldrig kallas att »störa grannarne». Inte annars, men nu, när deras barn var sjukt, kanske låg för döden. Ja, det behöfde hon icke veta, men hon visste det ju, hon visste det. Hon som själf suttit vid sitt enda barns sjukbädd, ville hon värkligen med berådt mod störa, liksom håna en annan stackars mor? O, hvad denna vecka gjort henne dålig, hårdhjärtad för att en sådan tanke ens skulle falla henne in; sorgen hade ej luttrat henne som en stor sorg, värdigt buren, bör göra. Hon började gråta häftigt och länge. Det var som om en hård isskorpa smälte kring hjärtat under det hon grät. Huru hade hon kunnat blifva sådan, hon som förr haft en god, kärleksfull natur? Sorgen hade ej luttrat henne, den kunde ej göra det, så länge hon ej värdigt bar sin olycka. Och det hade hon ej gjort denna sista tid. Hon hade önskat, att de glada ljuden däruppifrån skulle tystna — och nu hade de tystnat. O, denna tystnad, denna hemska förfärliga tystnad! Hon kunde ej längre härda ut. Hon kastade en schal om sig och sprang upp för kökstrappan, som ledde till häradshöfdingens våning. Hon knackade på och frågade jungfrun, som öppnade, hur det stod till med det lilla barnet. — Det är dåligt, mycket dåligt, herskapet är alldeles utom sig!
S. D. Föredrogs och lades lill handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 177, i anledning af erhållen remiss å en motion om utseende af Deputerade för bevistande af invigningen af en minnesvård åt Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarne. S. 1). Efter skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskotlet ett af Jöns Persson från Blekinge län ingifvet Memorial, angående skatten å bränvin, samt beräkningen af redskapens afverknings-förmåga m. ro. Den 2 i September. Frän Högv. Preste-Sldndet. S. I). Vid föredragning af meddeladt utdrag, N:o 462, ai Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll för den i!) dennes, innefattande dels bemälda Riks-Stånds beslut öfver Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161, i anledning af Kongl. Majis nådiga Skrifvelse med det al Kommilterade afgifna underdåniga Betänkande och förslag angående Kommunal-styrelser, dels inbjudning til! de öfriga Riks-Stånden att samma beslut biträda, lade Preste-Slåndet, med afslag å inbjudningen, förenämnda Protokolls-utdrag, lill handlingarne. Frän Vutlojl. Borgare-Ståndet. Sedan Borgare-Ståndet, vid pröfning af anslagen under Riks-Stalens Åttonde Hufvud—t itel, enligt Slals-Utskotlets Utlåtande, N:o 125, bifallit etthundradetredje punkten uti delta Utlåtande, hvarigenom var tillstyrkt, att, till uppförande, enligt godkänd plan, af en ny byggnad för det högre Elementar-läroverket i Örebro, mätte anvisas en summa af Sjuttio Tusende Riksdaler, alt, i mån af behof, från Riksgäldskontoret utbetalas, beslöt Borgare-Ståndet nu att vördsamt och vänligen inbjuda 742 Prot.-Uldrag den 21 och 22 September 1860.
Inled oss icke i frestelse! » En vindstöt tog honom ordet ur munnen; susande dref den en skara moln framför sig, hvilka som genom ett trolleri förökades, trängdes samman, flöto i hvar andra; knappast en flik blå himmel fanns ännu qvar; nu alls intet, rundt om grått, mörkt, hotfullt! En väldig strid började. Vännerna stodo på däck, pressade mot relingen. Våg efter våg sköljde fram öfver dem. Klas hade blifvit alldeles tyst. Sigfrid jublade för hvarje ny stöt. Vattnet rann i strömmar ned från deras kläder. » Är det inte praktfullt, » ropade han, då blixtar i zig-zag sköto fram genom mörkret. » Hvad farligt kan egentligen hända oss; vi äro inte långt från land och bägge goda simmare. » Alla de öffiga passagerarne, en mängd fruntimmer och barn, voro i kajutan; under stormens pauser hörde man jemmer, klagan och böner. Tills nu hade faran varit ringa; man kunde endast icke våga infarten under en sådan storm. Allt vildare rasade ovädret, man såg icke hand för öga. Plötsligt förnams ett dån, bedöfvande, sinnesförvirrande, ett prasslande, ett sken öfver hela fartyget, som hade eld från himmelen fallit öfver det. Blixten hade slagit ned, fartyget brann. En vansinnig förvirring uppstod. Ingen lyssnade längre till befälet; af de nedfirade båtarna öfverfyldes genast två och sjönko. Om räddningsgördlarne rasade en vild strid. Hufvudstupa kastade sig menniskorna i bränningen; framför dem, bakom dem hotade död; dockj var den i eldhafvet än fasansfullare än den i vågorna. Klas och Sigfrid simmade. Sigfrids mod växte i striden med elementen — han hoppades nå stranden; stormen saktade något af, han skönjde land, han simmade och simmade; som en fata inorgana tycktes det vika undan honom. Krafterna öfvergåfvo honom, en hemsk dödsaning kylde i hans blod. Om han måste dö, omkomma så eländigt här fjerran från hustru och barn! Det var icke möjligt, han ville, han måste lefva! Han med den lysande framtid, som låg framför honom, jemmerligen förgås, så nära, nästan i sigte af räddning!
Obligationerne skulle utfärdas serskildt för hvarje år, och förfalla den 1 October 1819, 1820, 1821 och 1822 utan afseende på den dag Liqvidationen för hvarje serskild fordran för sig går; men ej att, såsom Beredningens förslag nu innehåller, de årliga afbetalningame skulle på en för alla Fyra åren utfärdande generel Obli - 3 gS'2 Statsoch Banko-Utskottens Betänk anden. galion afskrifvas; hvarigenom de, efter min tanka, med svårighet blifva i Liqvider, enskilde emelian, an vändhare. Desse rnine serskilde tankar anhäller jag vördsamt må lietänkandet åtfölja ” Herr Biskopen m. m. Doctor Faxe och Herr Grosshandlaren Arfvidsson förenade sig,med Herr Presidenten rn. rn. Friherre Wirsén. H e r r (i rossini nd ia ren Wideberg föi klarade, sig äfven yäl instämma med Herr Presidenten m. rn. Friherre Wirsén uti all? öfrigt, utom hvad angar nya utlåuingarne af de inflytande Creditiverne, hvilka utlåningar han ansåg böra kunna göras af de administrerande, men alldeles icke till de nu varande Gälde.näier i Disconterne, utan lill andre icke skuldsatte, sorn för sine Näringar, mot redbara Hypotheker, behöfva Lån nå kortare Terminer. Ut Supra. Riksens Ileff loji. Ständers Statsoch Banko-Utskotts Memorial, angående tiden för nästa Revision af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper. Då, likmätigt 68 §. uti Riksdags * Ordningen af den 10 Februarii 1810, Riksens Ständer skola utsätta tiden till nääta Revision öfver Stats-, Banco och Riksgälds - Verkens Styrelse och Förvaltning, samt i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, förorrlna om Revisorer, så få Statsoch Banko - Utskotten här - Stats-och Banko-Utskottens Bttiinkanden.
Den kunde således utan hinder af stadgan inskränkas till ett minimum. Då man sålunda ej hade någon säkerhet att viss lid skulle användas till gymnastiken, har Herr Professor Carlson föreslagit att till Kongl. Majit aflåtes en underdånig skrifvelse med anhållan att närmare måtte bestämmas de lärotimmar, som vid offentliga läroverken borde egnas åt gymnastiken. Sedan Rikets Ständer Infallit Stats-Utskottets uti dess Utlåtande JVs 118, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 8:de hufvud-titel, gjorda hemställan, det Rikets Ständer, utan att ingå i någon närmare pröfning af den för Gymnastiska Central-institutet vid innevarande riksdag föreslagna utgifts-stat, måtte bevilja äskad tillökning uti Institutets nu varande anslag med 4,450 R:dr, eller till 12,000 R:dr R:mt, samt i följd deraf en utvidgning af Institutets verksamhet är att emotse, lärer ett hittills saknadt reglemente för Gymnastiska Central-institutet nu vara så mycket mer af behofvet påkalladt; och som de förslag till reglementanska föreskrifter, hvilka i sådant hänseende blifvit framställda och här ofvan omförmälta, synas Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ändamålsenliga, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att till Kongl. Majit aflåta un derdånig skrifvelse med anhållan: 1:0 att en sådan förändring uti nu gällande skol-stadga måtte vidtagas, att ändamålet med en utvidgad gymnastisk undervisning och öfning kan vinnas. 8 Sammans.