Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vår tid är specialstudiets tid, och då fordringarna till f ö l j d däraf ställas så högt på den enskilde, bör också hvarje fader oeh moder söka låta barnet ägna sig åt ett särskildt, med dess naturliga anlag öfverensstämmande fack och drifva det att däri uppnå den möjligast största framgång. Den unge bör tidigt v ä D J a s att ställa målet högt och lära sig att på sitt område söka blifva den bäste och främste. Det klagas öfver arbetsbrist, oeh ändå ä r det så svårt att få dugliga arbetare, isynnerhet om någon större yrkesskicklighet är af nöden. Detta visar sig på alla områden, till och med på den lärda vägen, där ju förberedelesn i allmänhet dock är mera grundlig. Sök till exempel en spåklärare eller lärarinna, som fullständigt behärskar ett språk, både hvad dess grammatik, skrifning, konversation och literatur beträffar, och du kan vara öfvertygad att finna blott få, men detta fåtal äfven öfverhopadt af arbete. Att samtidigt kunna fullt behärska tre, fyra språk är hardt när omöjligt, och den beträffande skall alltid öfverflyglas af någon annan, som gjort ett språk till sitt speciabtudium. Vidare kan man vara öfvertygad, att skickliga, i sitt fack grundligt bildade köpmän heller aldrig sakna plats, att dugliga, yrkesskiekliga handtverkare alltid få arbete. Skomakare, skräddäréi sömmerskor måste påtingas i veckor, t. o. m. månader på förhand, och vi hafva själfva sett, att detta varit fallet äfven med arbetsamma dugliga hjälphustrur. Men hvar finnes då hela denna rad af arbetslösa, hvarför anmäla de sig ej? De finnas där nog och anmäla sig äfven, men de kunna ej användas-. De hafva ej lärt sig att arbeta, de bstfvä ej helt ägnat sig åt något oeh kuitha därför ej heller grundligt och på eget ansvar fullgöra ett uppdrag.
Stånden ej ännu till Utskottet inkommit, vore härigenom den Afdelning af Utskottet, som fått sig uppdragen behandlingen af alla till Tryckfriheten hörande eller dermed gemenskap ägande frågor, numera hindrad, att med detta ämne taga befattning, och deröfver ingå i några öfverläggningar förr, än Beredningen i ett sammanhang och i hela dess vidd kan komma i tillfälle att börja dess förrättning. Herr Assessor Arosenius tillkännagaf, att desse anmärkningar med visshet nästföljande dag från Stånden kunde inväntas. Herr Grefven och Ordf. proponerade Utskottet at skilja sig på Fördelningar, hvarefter På Andra fördelningen, sedan Herr Kammarh. Silfverstolpe uppkommit, läsningen fortsattes af Protocollen öfver Justitia: Ärender, hällne i Stats Rådet, hvaribland nu genomgingos protocollen för den 5 Sept. 1811, 12, 19, 26 s. m., 4 Oct., 10 s. m. Fördelningen åtskiljdes kl. 3/4 till 1. In fidem Leonh. Palmblad. 1 Tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 422 ff. 2 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven etc. t. o. m. orden kunde inväntas återfinnes ibid., sid. 333. 166 Den 10 Juni 1812 36. Justerat d. 23 Junii 1812. A. G. Mörner. Onsdagen den 10 Junii 1812, kl. 1/2 10 föremiddagen sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskott in Pleno, då alla dess Ledamöter [voro närvarande], utom Herr Assessor Arosenius och Riksdagsmannen Anders Israelsson [som] voro frånvarande, den förre i Conscript. Utskottet. Vallöf!. Borgare Ståndets Talman Direeteuren och Riddaren Schivan kom äfven tillstädes. Justerades Protocollen för den 4, 5 och 8 dennes.
Besv. och Ekon.-Utskotlets Utlåtande, Jtä 77. 5 Skrift hemtade språk äro till olika vidd intagne, en normalupplaga af Katechesen måtte föranstaltas, liar uti omförmälde Betänkande blifvit tillstyrkt, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det förordnas måtte, att vid elementarläroverken och folkskolorne endast sådane Katecheser må begagnas, i hvilka språken, antingen de voro hemtade ur allmänna Kyrkobibeln eller ur den af Erkebiskop Lindblom begagnade öfversättning, voro införde till samma vidd och omfattning, som i den år 1810 utgifna Katechesen; och hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgareståndet återremitterat detta betänkande, hvaremot detsamma blifvit afslaget af Högvördiga Presteståndet samt bifallet af Hedervärda Bondeståndet. De anmärkningar, hvilka inom förenämnda två Riksstånd föranledt återremissen, innehålla hufvudsakligen: dels att Utskottets förslag borde ändras sålunda, att den tillstyrkta underdåniga skrifvelsen inskränktes till en anhållan, att de i Katechesen förekommande Bibelspråk, hvilka i den Lindblomska voro införde efter en proföfversättning af Bibeln, måtte hemtas endast från den allmänna Kyrkobibeln oeh således blott en enda Kateches fä begagnas, hvilket äfven med motionen åsyftats; dels att frågan borde anstå, intilldess ett inom Högvördiga Presteståndet framstäldt förslag om en komittés nedsättning för utarbetande af ny Kateches hunne blifva afgjordt; dels ock att förevarande fråga icke lämpligen borde utgöra föremål för Rikets Ständers behandling.
Att tillgång på forkörare i hög grad aftagit i vår ort, är en lika beklaglig som afgjord sak, hvartill jag trott mig finna orsaken i åtskilliga omständigheter, nemi. dels i det nu så högt stegrade priset å dugliga norrska hästar, dels i skjutsens ställande på entreprenad, hvilket i andra afseenden torde vara en särdeles välgörande inrättning; — men dä hemmansägaren är befriad ifrån skyldigheten att hålla häst, så försvinner äfven derigenom behofvet af forningsförtjenst. Och äfvenledes har den på sednare åren upplifvade trädvaruhandeln beredt sådana, som ännu hafva hästar i behåll, ett lättare sätt, att på närmare håll göra deras arbetskraft sig till godo. Af de stora svårigheter, man kunde säga understundom in - 518 Den 1 ti Februari i. ui. träffande omöjligheter, som möta utförseln af alla jerneffekter ifrån bergslagen, ledes tankan på nödvändigheten att bereda jerntransporterne lättade communicationer medelst jemnade vägar och båtleder. Då detta skett utan för dryg kostnad för bergsmannen, kan tiden vara inne för en återgång, till den gamla tionde-beräkningen, men innan dess tror jag icke att det vore öfverensstämmande med en riktig statsekonomisk åsigt, om R. St. återigen lade tunga händer på en handtering, hvilken någorlunda jemnar förhållandet ä rikets handelsvåg och sålunda förekommer silfrets utströmmande ur banken. Till följe af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag vördsamt om återremiss af 8:de punkten i förevar, utlåt., och förenar mig med reservanterne i Utsk., Hr von Troil och Pehr Pehrson. Frih. von Kraemer: Den vid 1844 års riksdag medgifna nedsättning till halfva beloppet af tionde-tackjernet föranleddes af en då högst ofördelaktig konjunktur för jerntillverkningen i allmänhet, dock med uttryckligt vilkor, att nedsättningen endast skulle till nästa riksdag få tillgodonjutas.
Den föreslagna tullen af 1 R:dr pr skeppund st. v., eller motsvarande 1 födr 20 sk.] pr skeppund tackj. v., och med tillägg af afgiften till handelsoch sjöfarts-fönden samt tolag belöpande till 1 R:dr 32 sk. pr skeppund tackj. v., är visserligen för närvarande, då jernet i England står jemt dubbelt högre i pris än för 3 år sedan och till lika pris med jernet i Sverige, tillräckligt betryggande mot införsel; men förhållandet kan lätt ändra sig. För prisets fall till hälften ser jag ingen omöjlighet, och mot tullsatsens sänkning vid nästa och följande riksdagar, sedan förbudet väl är borta, linnes ingen garanti. Tvertom, det ingår just alltid i beräkningen vid ett förbuds borttagande att, sednare, nedsätta den först antagna tullsatsen. Dä vi ej lia behof af utländskt tackjern och det, efter mitt förmenande, ej skulle leda till annat än att, om det kunde med fördel importeras, misskreditera den Svenska jerntillverkningen, så linner jag allt skäl vara för förbudets qvarstående i taxan, lika gerna som att der står en tullsats, hvilken, för närvarande, tyckes motsvara förbud. Sorn likväl det bör beredas tillfälle för gjuterier och mekaniska verkstäder alt förse sig ined engelskt tackjern, hvilket tili deras behof är isynnerhet användbart, så, och då de hittills kunnat mot 5 procent af värdet detsamma med Kommcrs-kollegii tillstånd införa, men den åsätta tullen af 1 R:dr pr skeppund st. v. för dem icke bör blifva tillämplig, anser jag att under rubriken tackoch barlast-jern bör införas: »Tackjern för mekaniska verksladsgjuteriers behof må, efter vederbörandes för tillfället hos Kommers-kollegium gjorda ansökningar och med bemälde kollegii tillåtelse, eller Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:o 3. 113 efter pröfning af behofvet, införas emot lull, beräknad till 16 sk. b:ko pr skeppund tackjernsvigt om 26 lispund bergsvigt.» Mot pirbudets borttagande å kläder, gång-, andra slag.
Hinner! h*r Riksdagsmannen Lars Jansson från Westerås Län sig förenat, hvaremot RiksdagsFullmågti^e Anders Sandsten, från Jönköpings Lån, Jihan Longbng, frän Gefleborgs Lut och Erie Påhlsson, från Elfborgs Lm, livar lör sig förkhrat, v t i deras hemorter vägdelningar skett, med hvilka de är o nöjde, och art dt således icke äska någon förändring i hvad lörlatttiiugarne härom stadga. 3:0 Af RiisdagsFuiimägtigen, från Cal - aos Lagutskottett Bttånkandttu mare Lån, Anders Andersson, som yrkar, att enår hvarken Kongl. Förordningen , den 13 September 1790, angående allmänna vägarnes underhållande vintertiden eller någon annan Lag skall utstaka ansvar för underlåten snöplogning, en bestämd ansvars-lag måtte i detta hänseende Stadgas.
Att motionären åsyftat inrättandet af en alldeles ny förvaltningsgren för nämnde angelägenhet, med den utsträckning lokala förhållanden skulle kräfva, kan Utskottet näppeligen föreställa sig äfven ur det af motionären sjelf antydda skäl, Statens i alla riktningar oafbrutet stigande utgifter. Det torde nemligen kunna med visshet antagas att arrendet för nämnde egendomar icke genom en sådan åtgärd skulle uppdrifvas med så stort belopp, som erfordrades för organiserandet och underhållet af en ny förvaltningsgren för en angelägenhet af icke vidsträcktare omfattning ån ifrågavarande och att Statens nettobehållning af berörde arrendemedel således skulle derigenom undergå en förminskning, i stället för att desamma hittills varit i väsendtligt stigande. Arrendebeloppens storlek torde icke så mycket bero på den af motionären antydda omständighet, att den som verkställer utarrenderingen af nämnde egendomar, bör ega noggranna insigter och erfarenhet i jordbruksväsendet för att kunna bedöma en jordegendoms rätta skötsel och sannolika afkastning, utan fastmer deraf att arrende-spekulanter finnas, som besitta dessa egenskaper och att arrendebeloppet bestämmes genom fri täflan emellan dem. Förnyas en sådan täflan inom en icke för aflägsen tidpunkt, hvilket nu blir fallet, sedan Rikets Ständer bifallit Kongl. Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga framställning om arrendetidens förkortande till 20 år; så synes det Utskottet som skulle, åtminstone för närvarande, innan erfarenheten gifvit vid handen hvilka verk - Stats-Utskottets Memorial N:o 182. 5 verkningar den så nyligen beslutade förändringen må medföra, några vidare åtgärder i berörda hänseende icke vara af behofvet påkallade; och får Utskottet fördenskull hemställa, att motionärens framställning må lemnäs utan afseende." i\:o 18». Ank. lill Exp.-lJtsk. den 45 Sepl. 4860, kl. ä e. m. Memorial, med votering.•i-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om förändrade grunder för - och såg-qvarnars beskattning. (I. A.)
Utskottets förslag i afseende på Bomullsväfnader, tillämpadt på de i gällande Bomullstaxa befintliga rubriker för till införsel lofgifna slag deraf, innefattar nedsättning i införselstullen: a) å Bomullsväfnader, hvita, »Cambrik, blekt och glättadt samt alla andra lika beskaffade Bomullstyger, i finhet öfver 76 trådar på tummen i ränningen och af minst 6 qvarters bredd», från 1 R:dr till 36 sk. skålpundet; b) å Bomullsväfnader, hvita och färgade: »Corderoy, Sammet och Manchester, samt Satin, Jean och Parkum», från 32 till 28 sk. skålpundet; c) å Bomullsväfnader, hvita och färgade: »Gaze, Halflinon, Musslin eller Nättelduk och Moll», »Sticktyg eller Piqué», från 1 R:dr till 40 sk. skålpundet; d) å Bomullsväfnader, hvita eller färgade: »Alla, ej specificerade, genom sjelfva väfnadssättet fasonerade», från 1 R:dr 12 sk. till 40 sk. skålpundet; e) å Bomullsväfnader, tryckta eller pressade: »Öfriga nyss uppräknade, sådana färgade, sorn tullbehandlas lika med hvita af samma slag, samt i allmänhet alla tyger i finhet öfver 80 trådar på tummen i ränningen», från 1 R:dr 4 sk. till 42 sk. skålpundet; samt h) å Shawlar, Shawletter och andra dukar, »fasonerade, större eller mindre, samt tryckta af 7 qvarters fyrkant och deröfver, fratisarne oberäknade», från 1 R:dr 4 sk. till 1 R:dr skålpundet. I den mån Borgare-Ståndet, som, på' sätt ofvan nämndt är, ensamt godkänt Utskottets förslag rörande Bomullsväfnader, icke vill frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, måste omröstningar ega rum, och Utskottet föreslår i sådant hänseende följande propositioner: 133:o.
Stockholm den 19 Juni 1848 ; JW 3^ Statsoch Lag-Utsk:ns Utlåtande, N:o 37. 5 JW ut. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Juni, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring af stadgandet uti 11 kap. io ,5‘ Rättegängs-balken. Mos Bonde-ståndet har uti afgifvet memorial, som blifvit till Lagutskottet remitterad), Petter Gabrielsson från Kronobergs län uppgifvit att följande uti t i kap. io § Rättegängs-balken intagne stadgande: ’i brottmål bör den, som käres till, genast å Rättens bud till svars komma; gör lian det ej, då må lian genom kronans eller rättens beljente lill rätten bernias:” skall bos en af rikets Mofrätter blifvit sålunda förklaradt, alt svarande part ansetts böra, äfven i ringaste brottmål, icke åläggas inställelse vid vite, utan, då lian ej kommer, bernias, samt, såsom olägenheter af en sådan tydning, anfört att svarande parter, som saknade utväg att betala hemtningskostnaden, icke sällan uteblefve för all genom tredskande bereda sig förmånen alt gratis forslas lill tinget, eller ock bolle sig undan, hvarigenom målens afgörande fördröjdes
Den tredje hufvudgrunden är den, hvarefter jag uträknat, hvad Banquen bör betala för Götha Canals Bolagsägares Discont rättighet till den samfälta massan af Actieoch Fordringsägare. Jag kallar här denna massa samfält; det är klart, att de efter lag äro skilda deri, att, sedan Borgenären fått fullt ut, får Gäldenären det sorn återstår. 18i5 års Ständer, i sina beräkningar af GöthaCanals ställning, bestämde sjelfva 120,000 R;dr ärligen, att vara den sannolika Discont vinsten, då Greditiv.et är 1,500,000; det är härifrån, som jag utgått. CanalDiscontens Privilegier innehålla, att det nu varande Creditivet skall minskas från 1825 till 1831 till 8eo,o(?o; och derefter till 1835 års slut helt och hållet indragas. Jag har antagit denna minskning af Creditiv-rätt fördelt till 100,000 på hvatt och ett af de första 7 åren, och sedan till 200,000 på de sista 4; och, i följe deraf, allt ifrån 1825 års slut, Disc®nt.vinsten i proportionerligt aftagande. I Den 1 7 Martil, /. m. ioi stället för den successiva utbetalningen af dessa Discont-vinster i 18 år, har jag föreslagfi en betalning på en gång af en deremot svarand Summa , som, med iakttagande al Ränta på Ränta, i Bilagan Litt. F är bevist utgöra något mer än den föreslagna 1,333,333 R:dr Banco För att göra mitt förslag användbart till den händelsen, som jag hoppas ofelbart skall inträffa, att Canal byggnadens fulländande beslutes, har jag låtit denna köpesumma af Discont-rättigheten blifva lemnad till Discont-utredningens Gassa, hvaremot alla ArbetsCassans skulder upphöra, och dess nuvarande lösa egendom undgår att försäljas. Att Cana.’ len sedan kan färdigbyggas för Actie-insättningar och Byggnadsbiträden, sådana som i 1815 års 'Riksdagsbeslut fastställdes, utvisar Bilagan Litt. E.
Deputerade till BondeSt. återföra försäkringarna örn R. o. Ad:s medverkan till allt hvad som kan befordra fäderneslandets gagn och bästa, samt betygandet af R. o. Ad:s vänskapsfull förtroende för det Hederv. BondeSt. Sedan Deputationen, på vanligt sätt utbeledsagad, afträdt, uppropades Den a3 Jann a r i. 55 Hr von Troil, som yttrade: 1 fullkomlig motsats mot Frih. Boye, anser jag R. o. Ad:s sednaste voter ing hafva varit en af de vigtigaste, som ägt ruin; enär den ådagalade Ståndets fasta beslut att förblifva trogen grundlagen ulan alla considerationer. Skulle den hafva varit föranledd afen tillfällighet, på satt Frih. velat antyda, vore det beklagligt för Husets ansende; men jag vågar hoppas, alt det så icke är. Hvad åter det formella af saken angår, så har resultatet, som vid voteringen söktes, redan vunnits. Att nu gå till fr amdeles blifvande Const.Utsk. och af detta Utsk. begära e 11 åläggande för Talmannen att framställa propos., huru vid ett visst tillfälle skall tillgå, hvilket tillfälle redan är för I i del, och vid hvilket utgången varit sådan man önskat; det kan jag ej finna vara rätt. Jag tror dessutom, att den värde talare misstagit sig, som sagt, att Ståndet genom sin votering förklarat, att frågan skall förblifva lrvilande, infil dess Const.Utsk. utlåtit sig deröfver. Ståndet har endast afgjord, att det fordrar propos.; det var sedermera Hr Landtm., sorn, då han icke, oaktadt Ståndets fordran, ville framställa propos., förklarade alt frågan skulle blifva hvilande. Atl en sådan hvila icke vore möjlig , visar sig bäst deraf, att frågan måste vara löst, innan Utsk:n kunde sättas; och den kunde icke lösas på annat sätt, än som nu skett, eller också på det sätt, att propos. blifvit framställd före bänkm:s-valet, antingen af Hr Landtm, eller någon annan.
Men det måste äfven erkännas, att hennes oder, ja hjeltesånger äga i betydlig grad, hvad man hos sådana, i den tiden (liksom hennes loftalare Fischerström), kallade ”uppfinning, dristighet, höjd och målning”. Både hon och Dalin äro öfvergångs-länkar från det Carolinska tidehvarfvet till det Gustavianska. Men han grep genast emellan det Gamla och det Nya en medelton, hvilken han sedan, alltigenom, bibehöll med nästan ingen förändring. Hos henne deremot finnas stycken, så gammalmodiga i anda, språk, vers, som om de tillhörde Spegel, Runius eller Fru Brenner; äfvenså andra, i hvilka den Dalinska mellanstylen är påtaglig; men tillika dock andra, så nyvulna, att de skulle kunna förekomma hos hvilken som helst af Skalderne från Gustaf III:s tidsålder. Så t. ex. skiljer sig det träto-samtal mellan Momus och Cupido, som utgör en af hennes brudskrifter, föga ifrån ett dylikt hos Runius, der Momus uppträder såsom Asmodeus; men större är sannerligen icke heller skillnaden emellan hennes ode öfver ett Godt Hjerta, och Kellgrens öfver en Stadig Man; och hvem kan läsa hennes föregående öfver Guds Varelse och Försyn, utan att igenkänna ett äldre syskontycke af Leopolds moraliska oder? Likaså är, från hennes öfversättning af Horatii ode till Grosphus, ett ganska måttligt afstånd till de Kellgrenska och Wallinska öfversättningarne af samme romarskald. Härtill kommer ännu en omständighet, som ej må förtigas.
När jag jemför denna föreskrift med den af mig nyss påpekade olyckliga föreskriften i den 23 §:n, så mäste jag deraf draga den slutföljd, att der jordägaren salt en hägnad, der är han frikallad fiån sitt åliggande att hålla vård om kreaturen, eller just från den skyldighet, som är det första och hufvudsakliga vilkoret för en lycklig lösning af stängselfrågan. Jag har ansett mig böra afgifva denna förklaring, på det att icke Utsk. möjligen mätte missförstå hvad jag i mitt förra anförande i detta afseende yttrat. Slutligen anhåller jag, att Utsk. behagade i sammanhang med den K. Proposrn taga i öfvervägande den motion i stängselfrågan, som jag vid Riksdagens början afgaf, med bestämdt uttryckt önskan att densamma icke måtte till behandling företagas, förr än det visat sig huruvida vi finge en K. Propos. i ämnet eller icke. Remitterades till LagUtsk. Föredrogs ånyo och lades till bandlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. -19 och 20 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 105, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Betänk. N:o 87, beträffande Universitetens rätt att med Stadsstyrelsen deltaga i handläggningen af ekonomioch politiemål. 174 D en 31 Augnst!. Föredrogs ånyo oell bifölls Allm. Besv.-o. Ekon.Utskis d. 19 och 22 dennes på bordet lagda Betänk. N:ol06, i ani. af väckte motioner om åtgärder för beredande af s. k. transito-rält emellan konungarikena Sverige och Norrige. Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.UtsIcs d. 22 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 29, i ani. af väckt motion om ändring af K. KammarColki Cirkulär d. 5 Maj 1843, rörande klyfning af kronoparker, som blifvit till enskilde under skattemanna-rätt försålde.
För öfrigt och ehuru inga anmärkningar Iros FiksStånden blifvit gjorde, i fråga om de af Utskottet föreslagne förändrade grunder för beiäningsbeloppets bestämmande å hus i staderne utom Stockholm, har Utskottet vid närmare öfvervägande ansett, att något äfven borde stadgas i afseende på beläning af de hus, sorn under perioden intill nästa Riksdag skulle kunna blifva uppbyggde, och för hvilk* således den uppgifna grunden af 1823 ars taxeringsvärde ej är tillämplig. För dessa anser Utskottet i slikt fall beläning böra få ega rum till * idel äf derå sednast asatte taxeringsvärde; lånet dock aldrig öfverst jgands jjidel af HBrandförskkringssuJtfman. Hvilket, i lika måtto, såsom ett béhöfligt tillägg vid punkten om beläningsgrunderne, må till Kongl. Majit i underdånighet anmälas. 4) Uti de från JKiksStå.oden comtnuijuce* rande anföranden, är vidare yrkadt: Hets Högloft. Ridder skåpet och Adeln 1 Att enligt den grundsatts, att ett vidsträckt lånesystem, hvarigenom personer lockås i onödiga skuld transactioner, icke är nyttigt,’ det stadgande borde vidtagas: att personer, som förut hafva intecknade skulder, matte i första rummet berättigas till Bancolån, för att Ethan# till Riis. $t, Pcpt, jgas, 6-.te Stral, N;o S? 4i8 Ranco-Utskotfets Retänhahden. dermed liqvidera sådana inteckningar* och hvarigenom vunnes: 1) Att icke enskilda personer uppmuntrades till ökad skuldsättning. 2) Att verkliga låijebehöfvande linge bé; gagna dessa lån, framföre sådana, som förut skuldfrie, åstundade lån blott för att mot dry> gare vilkor medlen åter utlåna, och 3) Att fordringsegare kunde utan lagsökning och tidsspillan utbekomma sina fordringar.
Om bidrag af Allmänna medel till Linförädlingens befrämjande inom Hallands med flere Län. N:o 219, Om de reducerade CavalleriBegementerr. es skildte löneanslag för Befälet vid Smålands InfanteriBataillon. N Rörande Institutet för Blinda och Döfstumma. Om anslag till väganläggning emellan hemmanen Åstrand och Sölje i Wermland. Om en Fyrbåks anläggande på den sä kallade Björnklippan. Fran Lagutskottet: Af den 9 sistledne Maj: Angående förändring i straffet för Hållkarl, som fordrar Drickspenningar, eller med otidighet bemöter resande. Ut Supra. 4a6 Den 14 Junii /. m. s. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, StatsUtskottets den 26 sistiedne Maj under N:o 2 x t afgifne samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga proposition om reglering af Remisslaget för Kongl. Räntmästar. ne och LandtRäntmiistarne. Ut Supra. SD. Då nu å nyo föredrogs Statsutskottets den 26 sistiedne Maj under N:o 212 afgifne samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 10 sistiedne April nneddeldte yttrande, om anslag af medel till inköp af Astronomiska Instrumenter åt Observa* torium i S*ockhoim; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med ogillande af Utskottets Utlåtande, instämma i PresteStåndets, uti ankommit ProtocollsUtdrag af den u dennes eftermiddagen meddeidte beslut, det borde till nyssberörde ändamål en summa af 5,000 R:dr Banco utgå af Statsmedlen i frenne år på det sätt, att en tredjedel deraf årligen erlägges. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 3 dennes under N:o 179 afgifne och samma dag på bordet lagde Utlåtande och förslag till sammanjemkahde af RiksStåndens