Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad för öfrigt beträffar jernbelåningen, så kan derigenom förorsakas icke en inskränkt export, men en uppskjuten export, nemi. uppskof intill dess exportören finnér rätta tidpunkten vara inne att verkställa densamma, och jag vågar till hvar och en, som något tänkt sig in i de statsekonomiska förhållandena, hemställa om det för samhället är nyttigt eller om det för detsamma är skadligt, att exporten verkställes vid den för densamma förmånligaste tidpunkten, om del för hela folket mer än för den enskildte kan vara fördelaktigt, att nödgas i nödens stund sälja sina varor lill vanpris, eller om det är bättre att bibehålla dem intilldess fördelaktigare vilkor kunna erhållas. Man har anfört, att det kan hända vid ifrågavar. jernbelåuing att den deruti intresserade spekulanten någon gårig spekulerar orätt och förlorar eller, såsom Olvon Hartmansdorff uppgifvit, t. o. m. genom den fördröjda försäljningen kommer på fall. Detta kan visserligen inträffa hädan efter såsom hittills, dock torde någon säkrare ledning för bestäm - Den 1!) April f. m. 189 mande af rälla försäljningstiden icke kunna erhållas, än den som lemnäs af det egna intresset och den egna spekulationen. Hr von Hartmansdorff har i öfrigt, till bestyrkande af den åsigt, han hyser, framställt 2:ne historiska fakta. Det ena välförhållandet med våra fordna provins-diskonters papper, hvilket jag icke tror här vara på något sätt tillämpligt, enär dessa papper voro inlösbara å vista. Jag kommer väl icke ihåg, om de alla voro det de jure, men i sjelfva verket behandlades de alltid såsom sådana; och alt banken skulle utgifva sådana sedlar, betalbara å vista, men dock räntebärande, det vore visserligen stridande emot alla sunda bank-grundsatser och skulle, om det vore i fråga, af mig på det högsta bestridas; men detta är icke förhållandet. Den andra historiska tilldragelsen, som af Hr von Hartmansdorff anfördes, tror jag deremot här vara af särdeles stor tillämplighet. Hr von Hartmansdorff har nemi. talat om den nuvar. Franska bankens svåra ställning. Hvarigenom bar den väl uppkommit?
I förbigide torde jag få nämna, hurusom den första ordinarie postgång i Europa var den, sorn Frans von Taxis, med kejsare Maximilians tillstånd år 1516 öpnade emellan Wien och Briissel. Att dessa postinrättningar hufvudsakligen varit betraktade som beskatlningsanslalter, torde man äfven få deraf sluta, ali de belt och hållet utgjort regeringsmonopoler, kronoregaler. Dessa monopoler drogo Regeringarne på sä sätt fördel af, att de antingen sjelfva genom sina embetsman läto posiinrättningarne förvaltas, som det nu för tiden sker, eller öfverlemnade dem till enskildt man, emot en ersällningssumma å hans sida; eller också hugnade någon Furste en enskild med detta monopol som gåfva, hvilket förhållandet var i Tyska kejsareriket, der Thurn-und-Taxiska furstehuset egde detta monopol. Numera har Regeringarne lärt sig inse betydelsen af dessa inrättningar, och söka de derföre att i deras förvaltning införa alla möjliga förbättringar. Poslförvallningen har tagit denna riktning i de länder, der nationen öfvergifvit den fordna åsigten att betrakta Statens postverk endast som en inkomstkälla; och der nationen gör anspråk på en högre kulturgrad. Ingen må derföre tro, att jag här vill förorda, det postverket skall utan understöd å Statsverkets sida bära sig; jag anser det tvärtom ganska riktigt, att Den 5 April. 257 att den eDskilde ersätter posten de utgifter, som denna Stats-anstalt kan vidkännas för den tjenst, för det biträde, som den derigenom lemnar den enskilde, d. v. s. för transporten af hans bref eller paket, och att äfven så mycket bör tilläggas lill denna ersältningssumma, som erfordras för alt vid årets slut hela posladmiDistralionen blir fullkomligen betald; men deremot icke någon betydlig afgift derutöfver, ty denna afgift blir alltid en beskattning. Att detta öfverskott är en beskattning, torde säkerligen ingen förneka.
I afseende å utgifterna för den nya hospitals-inrättningens första ordnande, har Sundliets-kollegium viii icke tilltrott sig att granska General-direktörens ofvanberörde förslag, än mindre alt afgöra, hvilkendera beräkningen, Öfver-Ståthållareembetets eiler General-direktörens, må komma det verkliga behofvet närmast, men ansett sig dock, med hänseende till det svåra om ej omöjliga deri, att genom någon kalkyl komma till ett noggrann! eller osvikligt kostnadsförslag, sorn ock föränderligheten i varupriser, samt isynnerhet angelägenheten deraf, att ingenting väsendtligt \id Törsta uppsättningen måtte komma att saknas, för sin del helst vilja förorda det af Öfver-Ståthäliare-embetet föreslagna högre beloppet, emot hvilket icke heller hos Serafimer-Ordens-gillet någon anmärkning förekommit. livad åter beträffar den nya hospitals-inrättningens årliga utgifter, har Sundhets-kollegium dels uppgjort ett särskildt förslag lill allönings—stat, utgörande en , Kongl. Maj:ts Kail. Proposition A:o 92. 3 medelväg mellan de af General-direktören och Öfver-Ståthållare-embetet föreslagne, dels ock för utspisnings-kostnadens beräkning antagit en särskild grund, till följd hvaraf denna utgiftspost skulle blifva ej obetydligt högre än hvad General-direktören, men lägre, än Ofver-Ståthållare-embetet antagit, upptagande Sundhels-kollegium, pä grund häraf det nya hospitalets hela ärliga utgift till 51,635 R:dr R:mt, hvilken beräkning Serafimer-Ordens-gillet jemväl ansett vara närmast öfverensstämmande med verkliga förhällandet, så vidt sådant nu kan bedömas. Den brist, som härvid skulle uppstå, och hvilken måste genom särskildt anslag fyllas, har åter, genom en från Ofver-Slåthållare-embetets skiljaktig beräkning af patienternes afgifter blifvit antagen af Sundhets-kollegium till 6,000 och af Serafimer-Ordens-gillet till omkring 7,000 R:dr lUmt.
- löi 319 is nsathaeaiv fiabnijrl Hb labfiisllådiöl III måst inställa byggnadsarbetena, och detta är Af Georges de Peyrebrune. äfven fallet i Passy, där bangården på den i - BB iBTfiö » ris^ilby,) nam tejllr / d Jod Janne ioj ena sidan kransas af villor. Störda i sin ro Ofvers. for Idun. abylad sjsmnigi .na auad * s; foi vbo uarf Jejbyw e fröso förfärligt i sin vindskammare i sjätte våningen, som låg så nära under ^ *] _ taket, att snön på takpannorna liksom tryckte på deras skuldror. Mannen sade: » Om vi skulle gä ut? » Hans hustru, som åren och kölden gjort loj, svarade: » Hvarför det? Vi ha det inte bättre på gatan. » i i i iöl iiåmioi Men den gamle mannen, som ännu var lefnadskry, envisades: » Man kunde i alla fall gå in på järnvägsstationen för att värma sig af dessa arbeten, ha beboarne för en tid lämnat sina lägenheter. De äro väl stängda, men genom trädgårdarne lätt tillgängliga. Kort före midnatt ströko två skuggor omkring ett af dessa öfvergifna hus. De gingo så långsamt, så utmattade af hunger och köld, de båda gamla, att de knappast syntes röra sig. Nu knarrade en dörr, som, utan tvifvel murken, gifvit efter för en lätt stöt, och djup tystnad låg åter öfver det tjocka snötäcket. De olyckliga befunno sig på eu gård, och mannen, som kände vägen, gick fram emot 30 byggningen, följd af sin hustru, som hotade att kväfvas af hostan. Så klirrade en krossad ruta, det var allt. Mannen, som stigit in genom fönstret, syntes åter på tröskeln till en dörr, där hustrun väntade honom. Båda stego in och bommade för ingången. De smögo sig till köket, tände en lampa och sågo sig omkring. De sökte hvarken skafferiet eller källaren, men väl platsen för veden. Kvinnan rafsade samman kolen i Bin söndertrasade kjol, mannen belastade sig med ved, och ända till randen fyllde de spiseln i matsalen därmed.
L. torde vara första gången en kvinnlig medlem af studentkåren hedrats med något förtroendeuppdrag af sin nation, ett uppdrag så mycket mera hedrande, som det gifvits åt en studentska efter endast en termins vistelse vid universitetet. Är isen en gång bruten, kan man hoppas, att de kvinnliga studerande i allmänhet vid våra universitet mera än hittills vilja ägna sina krafter åt studentkårens och dess afdelningars förtroendeuppdrag. Cordula. En allmän svensk kvinnoförening. Ett antal damer i Helsingborg har på sammanträde i söndags afton beslutit bilda en allmän svensk kvinnoförening. Föreningens ändamål kan i korthet angifvas vara att arbeta för kvinnans höjande till likställighet med mannen i intellektuelt, socialt och ekonomiskt afseende. Kvinnoföreningen, som kommer att ledas af en centralstyrelse, skall bestå af kretsar i landets olika delar, hvilka kretsar skola hafva minst ett allmänt öfverläggningsämne årligen. I den vackra minnesteckningen öfver Hilda Blanche uti Iduns sista nummer förekommer ett misstag, bestående däruti, att bland politiska gäster hos August Blanche på 1860-talet namnes: S. A. Hedin, hvilket namn säkerligen bör utbytas mot S. A. Hedlund, enär S. A. Hedin vid den ifrågavarande tiden ännu icke framträdt såsom politisk personlighet. Ledamot af 1867 års andra kammare. Kvinnlig verkställande direktör i aktiebolag. Fru Vilhelmina Skogh, f. Vahlgren, har sålt sina båda välbekanta hotell och restauranter vid Storviks och Bollnäs järnvägsstationer till ett aktiebolag, med ett aktiekapital af 400,000 kr. Bolaget, hvars namn är Aktiebolaget » Vilhelmina Vahlgren », träder i verksamhet den 1 mars. Som medlem i styrelsen och verkställande direktör kommer fru Skogh att handhafva bolagets affärer. * Ett dödskors ha vi i dag den sorgliga plikten att rista för namnet på en vår värderade medarbetare, den framstående skriftställaren Johannes Sundblad, känd särskildt för sina kulturhistoriska skildringar, hvilken afled i Herrljunga i måndags morse i en ålder af 70 år. För Iduns läsarinnor var den bortgångne författaren särskildt bekant genom de friska kustbilder » I Österskär », hvilka för ett par år sedan voro införda i vår romanbilaga. Han besatt en fängslande och målande stil, en liflig iakttagelseförmåga och omfattande kunskaper.
S. D. Till ConstitiUions-Utskoitet remitterades: l:o Stats-Ulskottets memorial, N.x> 14, med tillkännagifvande, att anledning vore till anmärkning mot föredragande Stats-Rådet och Chefen för Finance-Departementet; 2:o Samma Utskotts memorial, N:o 16, med tillkännagifvande, alt anledning vore till anmärkning emot föredragande Stats-Rådet och Chefen för Finance-Departementet; 3:o Samma Utskotts memorial, N:o 17, med tillkännagifvande, all anledning vore lill anmärkning emot f. d. föredraganden och Chefen för Handelsoch Finance-ärenden samt föredragande Stats-Rådet och Chefen för Finance-Departementet; 4:o Samma Utskotts memorial, N:o 18, med tillkännagifvande, att anledning vore lill anmärkning emot föredragande Stats-Rådet och Chefen för Sjöfors vars-Depa rtementeL. S. 1). Förekom Slals-Ulskollets memorial, N:o 15, med ålerlemnande af en till bemäldte Utskott från IlöglofL Ridderskapet och Adeln remitterad motion, af Herr Klingstedt, O. F., om insättning i Rikets Ständers Bank af del silfver, enskilda personer anse sig kunna umbära, lill bildande af fond för en ny sedelstock af räntebärande obligationer, samt om indragning af Priyat-Bankerna, när deras oclroy går till ända: Ståndet ansåg denna motion böra öfverlemnas till Bancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten. S. D. A id ytterligare föredragning al Stals-Uiskoltels utlåtande, N:o 11, i anledning af erhållen ålerremiss å Utskottets memorial, N:o 2, innefattande anmälan att irenne Landshöfdingar blifvit till Ledamöter uti Prot.-Utdrag, den 11 Sepdtember i844‘ 151 Ulskoltet invalde, fann Ståndet för godt att, med förkastande af della utlåtande, bifalla den af Norin emot detsamma afgifna reservation; i följd hvaraf Högiofl.
Tanken att kunna leda Riksdagens ärenden genom Ordfider i Utskin har för längesedan utplånats, och den Ordfide hvars egenskaper icke äro en produkt af tidens högre insigter, den eger numera inget inflytande vare sig inom Stånden, Utslcn eller någon annan församling. Den som inbillar sig något sådant är verkligen slagen med partisinnets blindhet, Vi hafva sett huru partierna inom Representation vid Riksdagarne tillsatt Utslcn och så länge nuvarande grundlag bl ifver till hela sin kraft och verkan gällande, kommer detta också att på samma sätt fortfara. De försumma icke den taktik hvilken ligger till grund för deras ofosterländska siräfvanden, nemi. att sutta 2:ne Stånd i harnesk mot dc 2:no andra, och dymodelst framkalla den brytning inom representationen, som sedan varit orsaken till så många söndringar inom vårt fosterland. De som så handla, synas hafva ställt 11 11. ‘ 43 674 Den 13 December e. m. sig till efterrättelse den gamla absolutestiska satsen: »divide et impera;» söndra och herrska. Efter min upfattningaf fosterländsk anda och Adelns betydelse finnes ett helt annat sätt att gå tillväga vid val af på personernas partiställning, endast med hänseende till deras skicklighet och förtjenst om det allmänna tillsätta dem. Derhän skulle vi komma genom ifrågav:de förslag, ty om det blefve gällande till hela dess vidd, måste vi, håde för vårt Stånds anseende och dess intresse utse våra förnämsta medlemmar till Ordf:de i Utsk:n, för att genom öfverlägsenhet i egenskaper och fosterlandskärlek vinna ett företräde som nu är upburet endast genom börden och som framkallat afund och ovilja inom de öfriga Stånden. Vi behöfva derföre icke frukta att förlora vårt inflytande inom Utsk:n, rika som vi äro på skickliga män i alla brancher, hvilka plöja den allmänna bildningens väg och inom Utsk:n kunna representera duglighet och förtjenst. Jag frågar eder, mine Hrr, om vi kunna sägas befordra det slatsrättsliga förlirdet inom vårt land, i den händelse vi afslå detta förslag.
Directionen, genom dess vidtagne åtgärder, hafva handlat emot de föreskrifter, som, med en rigtig tillämpning af samma Nådiga Resolution, bordt af Directionen följas, hvadan och då Commerce-Rådet dessutom hos Directionen särskildt yrkat nedsättning uti Allmänna Magazins-Inrättningens hos honom efter liqvid egande fordran, samt, efter hvad nu förekomne anledningar gifva vid handen, något slut i denna mångåriga tvist ej, utan Domarens mellankomst, lärer kunna vinnas, Riksens Ständer trott sig böra, jemte anmälan af detta förhållande, hos E. K. M. i underd. anhålla, att den af Allmänna Magazins-Direetionen med Commerce-Rådet Björnberg träffade öfverenskommelse,så vida Direclionen lärer af E. K, M. i Nåder anses oberättigad, att en slik afhandling ingå, måtte på sådan grund i Nåder förklaras ogiltig, samt Allmänna Magazins-Inrättningens samtlige fordringsanspråk hos Commerce-Rådet Björnberg, utan tidsutdrägt, vid vederbörlig Domstol göras gällande; Och torde Directionen, i händelse någon förlust, i följd af det med Couunerc-Eådet Björnberg på förenarna - TJnderdåniga Skrifve! scr. c!e sätt ingångtie aftal, skulle drabba MagazinaInräitningen, böra förpliktas, att för en sadan förlust ansvara. 6m Vid det förskott af 4ooo R:<!r Banco, sorn !irtgs-liådet Salomon, i egenskap af Redare för det år 1820 af Allmänna Magaains-L/irectio nen för transporterande af en Last Hafra från Ystad till Neapel, befragtade Skeppet Hopp t, enligt Directionens .Beslut den >20
"8edsn eontsnts snslsAet kör indeldts 6svs11erioelr Inksnteri-keeAementens, 211,428 Idde 45 sk. 6 rst., medelst ksstställds 8tater, blikvit disponersdt, lrsr derutökver mäst snvisss: enligt l>lLdiAs Lrekvet den 19 Oetolrer 1839, kör Oalrl-kleAementets 24 Lorporsler, sä - ddansport 9,383: 16. M. 2 ritt /ro-r-t Mcr/tts Mck. ?roxos. M k. St. 1844. 4 26 1raN8HlOl't 80M emättning för 8lOl1naden i II a 15- oell Irelrägadt mill il5 deras Xrono-tionde sjlanmäl, i eoniaiit ärligen 110 k:dr jemlik lXädiga 11 refve t lien 22 sistlidne Oedluail, 011 11 e lii el »Nlle afen uti nämnde I>l'nemeill.e8 8tat8-an8läg forefunnen drist vtterligare urliven . 124: 16. 6. Iivilka delo^ dlifvit, i saknad af annan tillgäng, päförda anslaget ä 4:c1e Ilufvudliteln 011 oförutsedda dellof; samt, enligt iXädiga 11 refvel. al den 1 lovern der 1834, ät demtlands läll-lägareHegemente till ersättning för viel löneregleringen deräknad, men saknad tillgäng r lremkall, ärli»eli 372: 31. 2. 80m nnmeril destrides :>f nämnde llufvudlitels i> lin lii il u i> Iies^aringar.
Ligger det mycken vigt på de förhållanden hvaruti vi oss nu befinna, på den inre friheten i våra öfverläggningar, och den yttre trygghet hvarunder dessa fortgå, så måste Herr Grefve Adlercreutz’s namn vara oskiljaktigt förbundet med hvad inom detta Hus finnes mäst minnesvärdt: och äro föremålen för vår närvarande sysselsättning af den betydenhet, att framtidens bifall intager något rum i beräkningen, då måtte det ock interessera oss att genom handlingar bevisa att vi icke sjelfva så hastigt glömma den nästförflutna. Bredevid angelägen. beten af ordning och sparsamhet i penningeförvaltningen , står utan tvifvel jemngod den angelägenhet, att, utan förminskning, till en annan tid öfverlåta en urgammal reel fond af Ven 5 Augusti f. m, 59 nationlig! värde; och under sysselsättningen med aflijelpandet af oeconomisk förlägenhet och brist, må inan se till, under mer än ett förhållande, att grund icke lägges till en annan, af än vådligare art. Åf innerligaste bjerta hade jag önskat att, Iråga om ett allmänt bidrag af denna beskaffenhet icke behöft väckas; att Herr Grefve Adlercreutz’s förtjenster, rätteligen tillhörande en annan tids utveckling, utan all uppsummering mot penningebidrag, för det närvarande ostörda, fått hvila vid hans stoft; men då nödvändigheten påkallat en erinran derom, i bredd med anmälan om ett behof, då mine Herrar, vågar jag tro, att ett Svenskt sinne skulle lyfta sig öfver all undersökning huru detta behof tillkommit, eller huruvida redan blifvit uppfyldt hvad fordras bordt, eller all annan detaille af ämnet, för att blott sysselsätta sig med undersökningen, huru en Fäderneslandets sak af denna angelägenhet måtte befordras. Det heter uti Riksens Stånders skrifvelse af den 28 Dec. 1809 i fråga om dispositionen af Låckö, att Nationen , vid en tryckande Riksskuld, icke fullkomligen kunnat följa sin böjelse, utan måste inskränka sig att erbjuda General Adlercreutz någon ersättning för hvad han, genom Finlands afsöndrande, såsom der förut bosatt och tjenstgörande af sin enskilta egendom förlorat.
HofRätten, med afseende på de af AdvocatFiscalen andragne orSaker, på hvilka AdvocatFiscalen från talan om ansvar å Kleman i förevarande mål afstått, skäligt låta vid berörde förklarande bero. Betänka n den, N:o 368. 299 Af Styrelsen för Allm. MagazinsÄrendernes utredning är anmäldt, atta Niimans ofvanberörde balance, sorn ursprungligen utgjort 8,409 R:dr 9 sk. 1 r.‘st., blifvit belaldt til Isammans 5129 R:dr 4^ sk. 4 r:st. B:co, så att återstoden, hvarföre den sökte afskrifningen borde ifrågakomma, således endast utgjorde 3279: 11. g hvartill likväl komme ränta 696: 12. 1. eller tillhopa 3gy5: 23. io. B:co. Ej mindre K. M:ts Befrlide än K. KammarRälten hafva ansett det ömmande att dessa medel, såsom en gång utgifna å nyo skola betalas af Dahlgren, som^ efter hvad K. Mits Befdide andragit, i det ögonblick Kronans kraf till fullo utgår måste med många barn befinna sig i en utblottad belägenhet; dock har i öfrigt K. M:ts Beflhde bestridt Dahlgrens obetyrkta föregifvande, att Kleman skall af K. M:ts Bef:hde haft uppdrag alt medel af ifrågavarande beskaffenhet uppbära, destoheldre som hvarken Numan eller Dahlgren varit i okunnighet alt, enligt bestämda föreskrifter, MngazinsMedlen, som för lemnad undsättningssäd indrefvos, skulle af KronoFogdarne directe lefvereras till LandtRänteriet och icke till K. M:ts Beflhde ingå. Och sora något annat än Landi Räntmästarens i LandsContoiret annoterade qvittence icke vore gällande för bevis om inbetalning af slike medel, har äfven Styrelsen för Magazins-Imättningens Utredning funnit
Dito för fattige resandes hemförskaffande 552 4 — Dito för klädespersedlar åt barackhjon 40 32 — Anslag till Spisinrättningar utan spirituosa 700 Aflöning till Stadsnämndens tjenstemän och betjening 1,975 Uppbördsarfvoden 2,736 18 4 Räntor för upplånta medel • 2,068 45 1 Diverse utgifter 1,935 29 8 Afskrifning: å bokförda reparationer och inredningar vid Allmänna Arbetshuset 5,078 26 å bokförda kostnader för vattenuppfordrings-anstalten derstädes 661 14 8 Tillsammans B:ko R:dr 111,015| 42 — Stadsnämndens tillgångar vid 1850 ars slut i fastigheter, fordringar, inventarier, m. m. upptagas i räkenskaperna till 121,247 R:dr 28 sk. 9 rst.; hvaremot Stadsnämnden hade att ansvara för skulder till ett belopp af 57,450 R:dr 11 sk. 2 rst. Fattigoch Försörjningshusen i stadens åtta territorial-församlingar ägde år 1850 tillgångar i kapitaler och fastigheter tillsammans till 386,305 R:dr 29 sk. 3 rst. Samma år utgjorde deras inkomster, inberäknade Stadsnämndens bidrag, 97,838 R:dr 13 sk. 5 rst. samt utgifter en lika stor summa. Under loppet af år 1850 var högsta antalet af fattighushjon 1,103 och det minsta 1,021; af försörjningshjon högsta antalet 558 och minsta 286, samt af personer, som utom hus åtnjöto fattigvård, högsta antalet 1,312 och minsta 326. 37 Angående nedannämude Militärcorpsers och församlingars särskilda nnderstödsfonder och fattigvårdsanstalter år 1850 äro följande uppgifter meddelade: Kapitalbehållning yid 1850 års slut. Inkomster år 1850. Utg Pensioner eller underhåll in natura. fter. Af andra slag.
I Bebet, på Kongl. Majus och Kronans räkning, öfverlefvereringar saint insättningar i Kongl. Ränte-IIammaren, Convoj Commissariatet och RiRsgälds-Contoiret. 2:0 I Credit på samma räkning utestående oinflutne medel; Influtne Tulloch andre Inkomster under året samt 3:0 Balancerne som utgöras af oinflutne medel eller möjligen gjorde öfverlefvereringar; i följd hvaraf blott en räkning skulle föras öf. ver totala inkomsten och utgiften med Balancerne, Reversalerne, sorn Räkningen biläggas» komma att upplysa, af hvilke medel lefvereringarne bestå. Och hemställer Utskottet, att Riksens Höglofl. SLänder hos Kongl. Maj:t i underdånighet Slats-Utskottens Betänk anden. a 6 g 9 anhålla, att Tull Räkenskaperne måtte å sådant sätt varda inrättade. Angående slutligen Revisorernes framställning derom, alt, då, likmätigt 60 §. i RegeringsFormen af d. f: Juni i 1809, Tull medlen äro •en Bevillning Samt utgöra en bland Statens betydligaste intrader, Tull - Verkets Räkenskaper och Förvaltning måga, lika sorn Stats - Verkets öfrige och på samma gäng, af Riksens Ständer 'elier deras Revisorer ordentligen granskas; så har Stats-Utskottet uti det gemensamt nied Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet den 1 sisth Maji afgifne yttrande, angående åtskillige Tull-Verket i andre delar rörande frågor tillstyrkt, att sådant hädanefter må iakttagas. I öfrigt har Stats - Utskottet under handläggningen häraf funnit, huruledes de i Tulluppbörden ingående Vexlar endast upptagas till deras belopp i Svenskt Banco, men, enär de öfverstiga behofvet af Statens utgift i utländskt mynt och alltså till den delén Varda försålde, Upptagas i serskild räkning under benämning af Cours-förhöjnings-medel, hvilka ej finnas påräknade bland Stats - Verkets inkomster.
S D. 3 anseende till swarigheten alt i ett RiksStänds Plenum justera Handlingar, hwilka inga i sa fina detailler, som de, hwilka anga Bewillningen, bestöt Högloflige Ridderstapet och Adeln att till granskning af de nya Redactionerna af alla till Bewillmngens bestämmande hörande Acier, Ridderstapet och Adeln wille utse Twenne Ledamöter att detza Handlingar gemensamt med Vewillnings, Utstottek justera; anseendes Ridderstapet och Adeln, för ekfi del. någon widare justering deraf icke behöswas. lät supra. kx krotocollo, ^e. 6. silverstolpe. Utdrag af prstocollot, hällct hos -gäglofl. Ridderst.f?. t Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den ,4 Aug. r8>2. S. D. Etter uppläsning af Constitutions-Uiffotteko denna dag ingifne Memorial, rörande ett tillägg i Riksens Ständers Justitie-Ombudsmans Jnstruction, och sedan anmärkt blifwit, att cm denna stoga nu ffulle afgöras, saken dock wore utan all werkan förr än ivid nästkommande Riksdag, och det Ntcd särstaget asyftade ändamål lika wal kunde winvas, om detsamma genast wid början as nästa Riks, dag till afgörande söretoges och wunne Konungens Nådiga sanction, ansäg Ridderffapet och Adeln sig ej köra bidraga till ett möjligt uppskof af inncwarande Riksmöte genom målets afgörande, utan beslöt att detta mål afwen ffulle till nästa Riksdag warda hwilande. vt supra. Lx krotocollo, 6. Lil ver stolpe. Utdrag af protocrilet, hällit bos Hoglaft. Ridderskaper ^ set) Adeln, wrd Urrrma Riksdagen i Orebro den iq-Avg. i8«2.