Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu först beträffar den Commerce-Rådet Wennbergs sterbhusdelegare medgifna godtgörelse för det belopp af 38 R:dr, som han för längre tid sedan till lagsökningskostnader utgifvit, och hvilket nuvarande Advocat-Fiscalen uti sin, i anledning af Revisorernes anmärkning infordrade förklaring, erbjudit sig att, om sådant skulle fordras, till Manufactur^Discontfonden inbetala; så enär, jemlikt Kongl. Collegii yttrande, denna summa kunnat anses såsom ett fortgående förskott, samt sislbemälde tjensteman funnit desto mindre anledning bestrida ifrågavarande godtgörelse, som han hade sig bekant, att ett vida större, oersatt, belopp för enahanda kostnader utbetalts af Wennberg under dennes sednare tjenstetid, anser sig Utskottet böra hemställa, att anmärkningen, rörande meranämnde förskottsbelopp, raå förfalla. Beträffande härefter den jemväl anmärkte afskrifningen af de öfriga i omförmälda redovisning upptagna lagsökningskostnader, så synes någon anledning icke hafva förefunnits att vid besagde tillfälle serskildt påföra de lagsökte gäldenärerne berörde kostnader, enär ett sådant bokföringssätt el jest, enligt hvad Kongl. Collegium upplyst, icke iagttages i afseende på dylika utbetalningar. Utskottet får alltså tillstyrka, att äfven vid denna afskrifning må få bero. 2 ra. Angående befordrandet till afskrifning af den förlast t som uppkommit på ett till England, f r Nja Ull-Discontfondens räkning, exporteradt parti ull. (1841 års Revisorers Berättelse, sid. 9, 10, Kongl. Commerce-Colkgii Utlåtande, sid. 40.)
Att en iåneförsträckning inom denna Afdelning af Extra Anslagsmedel lill de Ordinarie, bokförde under namn af anticipation, ägt rum år 1834 med 96,691 R:dr 43 sk. 6 r:st. och år 1835 med 72,691 R:dr 18 sk. 6 r:st., som vid i835 års slut ännu icke voro återbetalde, hvilken åtgärd synts oförenlig dels med de gällande föreskrifter, som innebära det Extra Stats-anslaget icke må med det Ordinarie sammanblandas utan fastmera bör serskildt bokföras, dels med stadgandet om Extra Anslagets förräntande så länge och till så stor del, som icke beliöfdes, för att jemväl komma Försvars-Verket till godo. Till bemötande af dessa erinringar, har Krigs-Collegium skolat inför Eders Kongl. Maj:t i underdånighet upplysa, att, då, enligt hvad i834 och 1835 årens Hufvud-Böcker för Utrednings-Afdelningens Ordinarie Statsmedel utvisa, lefvereringarne från Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Conlor af de lill Ordinarie Utgiflernes betäckande erforderliga och uppå de årliga Staterne i Nåder anvisade medel i den fördröjda ordning blifvit verkställde, att Utrednings-Afdelningens fordran bos Stats-Contoret utgjorde vid 1834 års utgång 343,026 R:dr 12 sk. g r:st., och vid 1835 års slut 210,624 R:dr 35 sk. 11 r:st., täckes Eders Kongl. Maj:t i detta förhållande linna en nöjaktig förklaring, hvarföre Ivrigs-Collegium, hvars utbetalningar äro ovilkorliga och på bestämda terminer måste till Regementerne verkställas, i saknad af de Ordinarie Statsmedel, hvilka först under det följande årets lopp fått af Collegium emottagas, sett sig föranlåtet att, genom anticipation af under bänder ägande och för tillfället icke till afsedda ändamål behöflige Extra Statsmedel, betacka de för handen varande oundvikliga ordinarie behofven.
För upprensning af Söderhamns skärgård i5,ooo: „ Warbergs hamn-anläggning 20,000: „ Ystads d:o d:o 5o,ooo: „ Åhus d:'o d:o 20,000: Ronneby d:o d:o 10,000: „ Storoch Iiöns-myrans odling 2,000: „ Em-åns upprensning 45>°o°: „ Himble och Tollareds åars d:o . 10,000: „ Goltländska myrornes aftappning 5o,ooo: ' Summa 222,000: Och utgör således hvad Utskottet föreslagit, att, dels såsom anslag till vissa kostnaders bestridande, dels såsom låne-understöd användas, en summa af F,gc)4>447 h:dr 8 sk. 8 r., hvadan af den beräknade disponibla tillgången återstå i,o3i,56i R:dr 35 sk, 8 r., som af Utskottet kommer att tagas i betragtande vid afgifvandet af det serskilda utlåtandet, angående ifrågaställde anslag lill Fängelse-byggnader. Slutligen hemställer Utskottet, att Rikets Ständer , jemte de serskilda stadganden, som, efter anslagens beskaffenhet, uti de olika utlåtandena, föreslås, såsom allmänna vilkor för de extra Stats-anslag, hvilka komma att anvisas, måtte bestämma: 1:0 att, der ej annorlunda finnes serskildt föreskrifvet, de anvisade beloppen komma att utgå under de tre nästföljande åren, med en tredjedel hvarje år, dock att de medel, som ett år reserveras, må kunna under ett följande år disponeras; 2:0 att medlen må endast reqvireras i raon af behof, hvarom Kongl.
Snart öfwergeck, utan wäldsamma brytningarstormen til lugn, och det nyfödda hoppet lofwade mognande frukter. Riksens Stander - dessa samma Stander , som af fritt wal ät Eder Kongl. Maju helgat sin lydnåd och sin trohet, frambära inför Eder KonglMaj:t i alla Swensta Medborgares namn, deras underdäniga tacksägelser för de omsorger, den försakelse och det bestydd, hwarigenom Eder Kongl^ Masit redan såsom Riksföreståndare, men i synnerhet pä den oförgätliga dagen af Regementsförändringen, försäkrat Sweriges sjelfbeständ och sin odödllghetMätte Himlen, Med en lika förtjena!) och ärofull framgång kröna Eder KonglMajus ouphörliga bemödanden för Folkets wäl, denna Lag, som Eder Kongl. Maju atetstallt och följer! Dä Riksens Stander efter fulländade öfwer-, läggningar ätstiljas, stola de föra med sig den ljustra hogkomsten af Eder Kongl. Majus Nåd och tvihheten om Fosterjordens sällhet. Nätlwist delade stola Starsbördorne bäras med uppoffringens mod, Med öfwerrygelfen öm deras nödwändighet och med kansta;!, at man ej wagar för mycket för er Land som lyder Eder Kongl. Majus älstade Spira. Under wälsignelser öfwer Eder Kongl. Maju innesluta sig underdanigst Riksens Ständer i den Konungs hagn, wid hwars Thron de lemna qwar sina hjertam Riksens Ständer framhärda rc, Den rz Mars. 5Z7 ^usterLäeg klem - krotocöllerne för deN Z Mars famt 6 Mars förmiddagm. I anledning af hwad i rienum den 6 Mars i afseende pä Herr 6yllen8VLan sig tildragit, yttrade sig wid ^usterinZell Herr Lrunäelgtjernr, ^lbin.
Jag anhåller om ursäkt för det jag något förlänger denna redan alltför långa discussiou; men jag arnar icke att ingå hvarken i fråga om detaljer eller vidlyftiga principer. Jag anser mig endast böra till milt eget fredande öppet gifva tillkänna den åsigt jag hyser i hufvudfrägan. Jag ogillar nemi. det vacklande och det strängt prohibLtiva tullsystemet. Med denna åsigt är det, som jag önskar, att öfvcrläggningarne måtte inskränkas till så få ämnen, som möjligt, och instämmeroderföre uti Gr. Cronhjelms förslag, med de tillägg, som Frih. Åkerhjelm gjort. Dessa förslag innefatta redan ett stort antal förändringar, och kanske flere, än jag nit Den 11 Januari e. m. 207 Anser nödvändiga. Dertill kan väl hända, att en och annan förbigången artikel kunde behöfva att tilläggas; men jag vill icke framkomma med något nytt förslag i detta afseende, för all icke i minsta män söndra den kraft, som jag hoppas linnes inom detta Hus, tillräcklig för alt besvärja den strängt prohihiliva andan. Jag nyltjar med flit ordet besvärja och har dertill full anledning, då jag nyss hört talas om alt spöken deltaga i denna öfverläggning. I den stad, uti hvars granskap jag bor, har jag förgäfves mången gång sökt göra gällande den satsen, alt concurrensen alltid är lättare med en förtullad, än med en förbuden vara; mender ett monopolium af betydenhet gör prohibitivsystemet åtminstone i det fallet till de tlestas åsigt, har jag alltid blifvit bemött med det yttrande, att större frihet uti införseln kunde låta sig göra, om tullbevakningen vore fullkomligare. Delta inkast ar visserligen svårt att vederlägga, men jag tror, att om en billig tull pålägges, alla artiklar tillåtas till införsel och förbuden således försvinna; så vinner Staten derigenom mycket, och denna vinst hör kunna användas till förstärkning af tullbevakningen. Visst är smuglaren lagligt brottslig; men så länge varor finnas, som äro förbjudna och dock utgöra nödvändighetsvaror, som för allas ögon begagnas, anser jag lagstiftaren vara moraliskt brottslig, om han icke upphäfver dessa förbud.
Att contanta insatsen borde utgöra 33 |adels procent af grundfonden ; 3o:o att Directeurernes antal icke behöfde bestämmas; 31:0 alt den ej borde kunna till Directeur väljas, som pantsatt sitt Iottbref; 32:o att enskild delegare, så väl som Konungens Befallningshafvande, borde ega rättighet erhålla kallelse å öfrige delegarne till extra Bolagsstämma ; 33:o alt någon förändring i en Banks Bolags-reglor ej borde få ega rum, så länge den för Banken beviljade oclroy fortfar. 7 §• 34:o Att i afseende på säkerhelshandlingarnes pröfning borde be stämmas : a) hvilka åtgärder böra vidtagas till Bankernes betryggande för förluster genom de tysta förmons-rätterne; b) inom hvilket belopp af taxeringsvärdet inteckning må antagas; c) att offentlig myndighet bör i granskningen af har.dlingarne deltaga; 35:o att säkerhetshandlingarne, sedan de sålunda blifvit pröfvade, borde förvaras ej allenast af Directionen, utan äfven af något allmänt Ombud ; 36:a att föreskrifterne om grundfonden tjenade till intet, då någon säkerhet för densammas förskingring icke funnes. Alt denna §. är öfverflödig, då de deruti befintlige föreskrifter dels igenfinnas i i5 Capitlet Handels-Ralkeii, och dels äro af sådan beskaffenhet att lotl-egarne ej kunna undvara dem i Reglementet; 38:o att
Utskottet har emellertid inhemtat, att sammansatta Stats-, Lagoch Ekonomi-Utskottet, som, i sammanhang med frågan om inrättningen af allmänna beväringsmanskapet, förehaft motioner om militäröfningar i skolorna, uti sitt Betänkande J\fs. 7 yttrat, att, ehuru lång lång tid torde åtgå innan man kunde hoppas att af ungdomens tidiga öfvande i militäriska sysselsättningar vinna resultat, som kunde verka till lindring i bevärings-skyldigheten, och ehuru i de af Utskottet behandlade motioner, som rörde denna fråga, icke funnes framlagdt något närmare utveckladl förslag, som Utskottet ansett sig kunna förorda, förtjenade dock principen någon uppmärksamhet, desto hellre, som öfningar i marscher, gymnastik och vapenkonst i sig sjelfva egde uti fysiskt hänseende ett högst välgörande inflytande på det uppvexande slägtet, hvilket erfarenheten äfven ådagalagt vid de skolor, der sådana öfningar redan voro införda; af hvilken anledning Utskottet äfven tillstyrkt Rikets Ständer att hos Kongl. Majit göra underdånig framställning derom, att Kongl. Majit täcktes tillse på hvad sätt undervisning i militäriska öfningar redan i skolorna måtte kunna mera allmänt bibringas den uppvexande ungdomen. Då sålunda frågan om krigsöfningar i skolorna är behandlad af annat Utskott, som deruti afgifvit yttrande, hvarigenom densamma redan blifvit vid denna riksdag till Rikets Ständers slutliga pröfning öfverlemnad, anser sig Ekonomi-Utskottet icke böra i anledning af ifrågavarande motioner något yttrande i ämnet afgifva. Stockholm den 8 Maj 1860.
Denna nådiga proposition är af samtliga Riks-stånden remitterad till StatsUtskottet. som derjemte från Ridderskapet och Adeln fått emoitaga ett af Herr Palmcrantz i ämnet afgifvet yttrande, innefattande anmärkningar emot den Kongl. 20 Stats-Utskottets Utlåtande M 121. Propositionen, dels på den grund att den föreslagna nya länsmans-befattningen i Gudhems härad icke skulle vara behöflig, enär häradet hitintills utgjort ett enda länsmans-distrikt, och dels emedan det föreslagna bostället, såsom tillhörande militiestaten, kunde framdeles blifva för Westgötha regemente erforderligt; — men då behofvet af den nya länsmans-tjensten är ej mindre af Läns-styrelsen än af vederbörande embetsverk erkändt och vitsordadt, vid hvilket förhållande Utskottet ock uti sitt denna dag angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 6:te Hufvudtitel afgifna Utlåtande M 122 tillstyrkt beviljandet af lön för denna befattning, samt den Kongl. Propositionen jemväl innehåller förbehåll derom att boställs-hemmanet, i händelse det framdeles skulle för regementet blifva behöfligt, bör till dess disposition återgå, anser Utskottet dessa anmärkningar icke förtjena afseende, utan hemställer, att hvad Kongl. Maj:t i berörde hänseende behagat föreslå, måtte vinna Rikets Ständers bifall. Stockholm den 25 Augusti 1857. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1857. Stals-Utsliottets Utlåtande J)i 122. I N:o 122. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Aug. 1857, kl. 6 e. m. Utlåtande, angående regleringen a/ utgifterna under Rilcs-statens tfijctttf Hufvud-titel. (U. A.)
Beträffande helsovårds-ärenden har af motionären blifvit yttradt, att erforderligheten af ett Sundhels-hollegium, som redan funnes i 2:a instansen för dessa ärenden, vore af erfarenheten tillräckligen ådagalagd; men att motionären an-mg sig böra visa huru detta embetsverk lämpligen kunde dels ersätta Serafimer-ordensgillct och dels sammansmälta med det nya Ecklesiastik-kollegium. ITelsovården hade, ännu mer än fattigvården, blifvit splittrad genom Serafimerorden. I statuterna för densamma af år 1748 hade riddarnc blifvit förpligtade, att åtaga sig öfverinseende! öfver sjukhus och på allt sätt vårda sig om deras bästa. År 1751 hade Lasar cl (s-inrättningen i Stockholm ställts under en Kongl, direktion, bestående af två Riksens Råd och Serafimer-riddare. Enligt beslut vid 1762 års riksdag skulle uppbörden och dispositionen af Lasaretts-medlen, samt styrelsen af det hela. förvaltas genom en direktion al Rikets Ständer. Men då man vid 1765 års riksdag förmärkt, att lasarettet i hufvudstadcn icke kunde uppfylla ett af sina ändamål, nemligen att vara ett gemensamt sjukhus för personer äfven från aflägsnare delar af riket, så hade genom Kongl, brefvet den 10 Oktober samma år tillåtits, att under landshöldingaines och biskoparnes gemensamma ledning upprätta lasaretter i länen; den 17 Juli 1776 förordnades att de begge Serafimer-riddarne, som hade hufvudstadens lasarett under sin vård, skulle i samråd med landshöfdingarne föra Öfverstyrelsen öfver dessa lasaretter, men derjemte utnämndes tillika en Generaldirektion lifver sjukskötseln vid lasaretterna i riket. Sådan hade styrelsen förblifvit, intilldess Scrafimer-ordens-gillet stiftades, hvarefter detta 1791 fått öfverinseende jemväl öfver lasaretten, hvilka, der det sig göra lät, borde sammanfogas med hospitalen.
Mollusker, landoch sötvattens-, vid Port Clarence 2: 241. ― vid Konyam-bay 2: 246. ― i Japan 2: 363, 372. ― nordligaste fynd af 2: 246 n. Mollusker, subfossila, i Sibirien 1: 365. Morgonrodnaden (fartyg), se: Utrennaja Saria. Müller, J. B. 1: 390. Münster, Sebastian 2: 159 n. Murmanski nos 1: 208 n. Myggor i polartrakterna 1: 140 n. Myskoxe, fynd af lemningar af 1: 395. 2: 229 n. ― förment förekomst på Wrangels land 1: 433 n. Mäklin, F. W. 1: 141. Nagasaki, ankomst till 2: 390. Njatskaj, Brusewitz’ utflygt till 2: 7. ― Boves utflygt till 2: 22. Napoli, vistelse i 2: 446. Nedisning, fartygs 1: 435 n. Nedrevaag, A. O. 1: 284. Nierop, Dick Rembrantsz. van 1: 194. Nieu Walcheren (ö) 1: 230. Nischni Kamtschatskoj Nordkap, första kringsegling af 1: 44. ― erhåller sitt namn 1: 208. Nordostpassagen, anledning hvarför man sökt den 1: 55, 219. ― pris för dess finnande 1: 233. Nordpolen säges hafva blifvit uppnådd 1: 251. Northbrook, earl of 2: 454.
Mig förekommer det ock förmånligare för riket, alt Svenska hemman pantförskrifvas för lån i Svenska Banken, än att de genom Hypotheks-föreningarne medelbarligen sättas i pant hos utländska kapitalister, hvilka derigenom suga till sig alkastningen af den Svenska jorden. Den stora olägenheten för Riks-banken att bibehålla denna lånerörelse skall ligga deruti, att dess kapitaler, som böra vara rörliga, härigenom fastläsas uti 21l/2 år. Men Bankens grundfond skall ju utgöra 15 millioner R:dr. Och någon mera betryggad egendom i vårt land kan väl icke finnas, än dessa låne - 78 Banko-Utskottets Betänkande M 25. dokumenter, för hvilka en osviklig säkerhet är grundad på första inteckning i Svenska jorden till endast hälften af dess låga taxeringsvärde. — Och dessa säkra papper gifva Riks-banken derjemte en ränte-inkomst af 4 procent, som också forsenar att tagas i betraktande. Dessutom är det ett misstag att dessa lån äro mera än andra under 21 års tid ouppsägbara. Uti skuldsedeln förbinder sig låntagaren uttryckligen, att »om Hanken så fordrar, efter ett halft års förlopp återbetala hela skulden». Att sådant icke bör komma i fråga, utan i det aldrastörsta nödfall, ligger i sakens natur, ehuru jag tror, alt för de hemmansegare, som icke hafva andra skulder än dessa små inteckningar, återbetalningen ingalunda skulle blifva så äfventyrlig, som man förespeglar. Men Riks-banken bör väl icke afhända sig sina bästa och säkraste tillgångar, så länge han har något annat att använda Fördenskull torde mig tillåtas, både i Riks-bankens och allmänhetens intresse, få vördsamt föreslå, att fonden för utlåning emot pant af fast egendom på landet må intill nästa riksdag bibehållas vid 7,500,000 R:dr.
Efter den hästen stod hvarenda kustbondes håg, men strömkarl’n skrattade i sin nya hud, kråmade sig och tänkte: ’J kan försöka att ta mej!’ Nå, omsider hittade en karl i Huseby-gård på medel att fånga honom. Lille-mamsell har väl, ja det slår aldrig felt, hört talas om signerier – det är mäkta kraft i sådana. Huseby-bonden skaffade sig en signad grimma, passade på i en knapp vändning att kasta den öfver nosen på hästen, och nu var det slut med strömkarl’ns makt. Bonden gjorde hela vårarbetet med honom och plågade honom på allt upptänkligt sätt. Men vår Herre är inte god för att tycka om sådan syndalek som signerier. En dag, då bonden spänt hästen för harfven, föll helgelsegrimman tvärt af, då den stackars strömkarl’n i fullt sträck lade i väg från Huseby nedåt stranden till Gullberget och se’n öfver Skaftölandet rätt ned i hafvet, släpande harfven efter sig. Och än den dag, som i dag är, syns spår hela vägen efter harfven, men strömkarl’n förspordes aldrig vidare. Han höll sig väl efter den betan hemma i insjöarna – som det bäst passar sig för en sådan – der han i rolighet kan spela på gullharpan och kransa sig med näckrosor, som lille-mamsell skall veta ha det namnet för den orsaks skull att strömkarl’n också kallas Näcken. Men det,” tillade gubben upplysningsvis, ”håller jag för måtte vara något slags skällsord, eftersom en säger näcken i mej såsom svordom.” Ändtligen hade jag framför mig den del af Orousts vestra kust, som innefattar Morlanda pastorat, med en så vidsträckt skärgård att dess bebyggare lära utgöra omkring 4,000 personer. Morlanda herregods, stamsätet för bildtska ätten sedan århundraden tillbaka, ligger vid Morlanda-dalen. Boningshuset, fordom en präktig stenbyggnad, hade – efter hvad gamle Ödmann berättar i sin för hundra år sedan utgifna historia – redan då varit förstördt och en stor vacker träbyggnad i stället uppförd, omgifven, såsom det heter, af de berömdaste trädgårdar.
M:t sålunda i Nåder förklarat, anser ock Utskottet frågan om Skatteköp af 3g6 Stats-Utskottets ifrågasatte hemman afse en rubbning af Presterskapets privilegier, på grund hvaraf Utskottet finner sig Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bötesmedels ingående till Statsverket, hvilka förut uppburits af Allmänna BarnhusDire - I anledning af Anders Danielssons från Elfsborgs Län hos Hederv. BondeStåndet väckta, till StatsUtskottet remitterade motion, att, sedan K. KammarRätten genom Utslag känt Allmänna BarnhusDirectionen skyldig till Statsverket återbära hvad bemälda Direction under de senaste 10 åren uppburit af de i K. PoiiceKammaren fallne böter, förhållandet härmed måtte närmare utredas, så att StatsVerket, utan all för lång tidsutdrägt, må komma i åtnjutande af dess tillständiga rätt, får Utskottet anmäla, att, då K. KammarRättens i detta ämne den 6 Junii förlidet år gifna Utslag af Allmänna BarnhusDirectionen blifvit hos K. M:t i underd:het öfverklagadt och frågan således i rättsväg nu är under pröfning, Utskottet anser någon åtgärd i ämnet å R. St:rs sida för närvarande icke kunna vidtagas. Den 28 Februarii 182g. nied den väckta ofvanberörde motionen icke kunna taga befattning. N:o 71 ctionen. Utlåtande, i anledning af väckt motion om npphäfvande af förbudet mot de å Öland befintliga Kronohemmans försäljande till Skatte. (I.-A.) Uti Memorial, å hvilket StatsUtskottet erhållit re-' miss, hafva RiksdagsFullmägtige från Öland Samuel Jönsson och Pehr Jönsson anhållit att, sedan de på Ön varande Kronans Tjenstemän och Betjente, i det närmaste blifvit med Boställen försedde, tillåtelse att till Skatte lösa der befintlige Kronohemman måtte äfven för barnlöse
M:ts den 15 Mars 1856 fattade Nådiga beslut blifvit bestämd för den nya fängelse-byggnaden, utan äfven den mark, som å kartan finnes utmärkt under qvadraten N:o 9; 2:o att Kronan erhölle ersättning af staden för hvad som mäste betalas för den mark, hvilken lill redan bestämd areal komme att för fängelse-byggnadens räkning från enskild person inköpas, och hvilket ersiiltnings-bclopp borde tillgodokomma den fond, som köpeskillingen tillsvidare förskjutit; 100 Éxpcditions-Ftskottcls Forsing lill underd. 3:o alt å fäslnings-området ytterligare förbeliölles Kronan lämplig plats för en span måls-magasins-byggnad, i släilet för deri förut befintliga, sä framt, efter den nuvarande magasins-byggnadejts borttagande, annan sädan skulle finnas at nöden, neli likaledes plats för en byggnad att tjena till Landtmäleri-kontor och Läns-arkiv, derest icke nödiga rum dertill kunde pä annat sätt beredas; 4:n all, med afseende ä den föreslagna jernvägens sträckning lil! Jönköping, nödigt utrymme för den blifvande bangården Kronan löibehölles, så vidt densamma komme att inom fäslnings-området förläggas; 5:o att de Kronan tillhöriga byggnader, som nu pä fiistnings-området finnas, borde, innan deras borttagande medgålves, efter skäligt värde Kronan ersättas; 6:o alt staden derjemte förklarades skyldig att bålla vederbörande löntagare skadeslöse för den minskning i aflönings-inkomster, de kunde komma all vidkännas i följd af upplåtande lill staden af sådant fäslnings-omräde, hvaraf dylika inkomster bär flutit; samt 7:o att den till redan beslutade eller möjligen snart förestående byggnader för Kronans räkning bcliöfliga sten skulle vid fästningsmurarnes rasering undantagas och särskildt uppläggas, lill de qvantilcler, som af vederbörande myndigheter komme alt bestäm mas.
St. vid sednasle riksdag, då pensionerna beviljades, bestämde, att de voro afsedda för inne hafvar ne af de 9 generalslöner i penningar, sorn anslogos vid samma riksmöte, när generalerna från tjensten ville afgå, och Ständerna då dessutom stadgade, att hela contanla generalsanslaget, 36,ooo r:dr, skulle användas till indelta armeens lönereglering i det hela, intilldess chefslönerna, som af generalitetet innehafvas, genom afgång blifva för löneregleringen disponibla, så hafva hvarken de nyligen utnämnda Generalbefälhafvarne kunnat förses med contanta löner, ej heller hafva 48 Den i Juni e. m. arne distinguerade gcneralspersoner, sorn äga indelt Ion, oaktadt de, med åsidosättande af enskild fördel, anmält sig att ingå på indragningsstat, kunnat komma i åtnjutande af de arne pensionerna. Detta är orsaken, att oftanämnde pensioner äro obegagnade, ett hinder, som beror på R. St. att nu afhjelpa. Jag hoppas likväl, att sådant måtte ske i förening med tillökning i pensionernas antal, likmätigt den nåd. propositionens innehåll; ty denna förmån är verkeligen för generalitetet, som ej kan beröfvas ägande löner, af mindre vigt än för det öfriga befälet af indelta armeen , enär ännu finnas i3 Generaler, som åtnjuta de fordna chefslönerna. Innan dessa löner ingå till löneregleringsfonden, kommer icke det öfriga befälet i åtnjutande af full löningsstat, på sätt K. M. och R. St. så välvilligt afsett; och ej kan man begära, att den i statens tjenst åldrade krigaren, isynnerhet om han saknar enskild förmögenhet, skall godvilligt afstå från all Ion, utan att erhålla ersättning.