Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad mig angår vill jag tillkännagifva, att jag anser Skärgårdsvapnet böra ega bestånd, böra utvecklas,- men vill dock ej att denna utveckling skall ske på LinieFlottans bekostnad, ty, på sätt Hr Lilljehöök redan yttrat, utan LinieFlötta kan man ej få ett dugligt sjömanskap och utan sjömanskap ej någon duglig bemanning icke ens för SkärgårdsFloltan. Lika litet som en annan värd talare ämnar jag vidröra den, om jag så får uttrycka mig, politiska delen af Gr. Anckarsvärds anförande. Hvad han deruti yttrat har tillförene ofta blifvit framkastadt och lika ofta vederlagt. Jag öfvergår i stället till StatsUtsk:s Utlåt. Uti den plan för Flottans nybyggnad som Depart:sChefen upgjort, hade han föreslagit, att R. St:r vid denna Riksdag skulle anslå medel till byggandet af ett ång-linieskepp. Utsk. har icke tillstyrkt ett sådant anslags beviljande utan i stället föreslagit, att medel skulle anvisas för byggandet af en ång-fregatt. Hå Utsk. härigenom icke kan anses hafva uttalat något ogillande af den plan Depart:sChefen framställt och K. M. godkänt, utan endast föreslagit en förändring af planen i så måtto, att den fregatt, med hvars byggande Uepart:sChefen ansett det kunna anstå till nästa Statsrcgleringsperiod, blifvit framflyttad till den. nu vidtagande, så vill jag icke motsätta mig ett bifall till denna del af Utsk:s förslag. Jag beklagar, att Utsk. icke ansett sig böra tillstyrka bifall till beviljandet af hela den anslags-summa K. M. begärt för byggandet af 8 ångkanonslupar, men äfven i detta afseende vill jag icke framställa någon anmärkn. emot Utsk. då det öfverhufvud gatt K. M:s önskningar med så mycken beredvillighet till mötes, att det tillstyrkt beviljandet af anslag till ett belopp, som t. o. m. öfverskrider det af K.
portierer, Profver utlämnas till landsorten. Husmödrar! i Fysiologiska skodon | Spara är lösen för hvarje !§ för damer, herrar och barn husmoder med en q tillverkas hos undertecknad jjä begränsad hus4 till moderata prissr. if hål spenning! g W_F~ Personer, som hafva ömtåliga &amp; Huru göra en f " verkligt stor bespas eller förstörda fötter, kunna hos mig B ring? Jo, använfå skodon, som passa väl och äro beden i Edra hushål g " kväma att gå med. q {Pel erlns Margarin, Göteborg, som är S * * * vo vso Sv. Panoptikon Stockholm. (- * Största sevärdhet. * J. &amp; F. MARTELI / s II! Agenter sökas III för försäljning af Elektriska bälten. Prof, nettopriser och cirkulär sändas gratis och franko. Adr. Jean Thonérfelth, Burseryd. bäst, drygast och ÖRÄLDRAR, hvilka önska sända sina billigast 1 döttrar till en ansedd pension i England F Drottningg.lOOg (Brighton), få medio september tillfälle att N FRISK, verkligt rar, mörk gosse, 4 under resan anförtro dem åt en af skolans mån., frågar om en barnlös, barnkär E lärarinnor, som f. t. vistas i Helsingborg. s P barn mot en mindre summa penningar i ett enius, Helsingborg. Referenser lämnas för allt. Svar motses med stor tacksamhet Wilhelm II både ej varit kejSveriges största och mest mångsidiga, praktiska läroanstalt, d t e ssutom genom Konsul Brun, Kristiania„ märkt » S. M. », Hernösand p. r. (370) sare^ om hans fader, kejsar Fredrik, lycoeh Fru Spörck, Trondhjem. (439) för män och kvinnor, börjar i höst sitt 22:dra läsår. kats få ett verksamt medel mot den halsåkomma, som slutligen ändade hans lif.
Bifölls; N:o 6, angående ersättning för Herr Landt-Marskalkens och Herrar Talmännens Riksdagskostnader: Bifölls; Prat-Utdra", den ty Augusti i8'44' 53 N:o 7, angående förskott å aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställde betjening, i sammanhang hvarmed upplästes ett från Ilederv. Bonde-Ståndet denna dag meddeladt protocolls-utdrag, med lillkännagilvalide, alt nämnde Stånd förevarande memorial återremitterat, på grund af vunnen upplysning derom, att i den från Herr Landl-Marskalkeri och Herrar Talmän till Utskottet aflålna skrifvelse, angående förskott å ofvannamnde aflöning, förelupit det skriffel, att, i stället för de af BondeSlåndet för dess Can/di beslutade och begärda 12 Canzlist-arfvoden, förskott å endast 8 sådana arfvoden blifvit för Bonde-Ståndets räkning requirerade, .samt att Utskottet af sådan anledning icke föreslagit förskott å mera än 8 Canzlistarfvoden för Bonde-Ståndets Canzli; yrkande Ståndet, att rättelse häri måtte verkställas. Memorialet blef med den af Bonde-Slåndet gjorda anmärkning till Stats-Utskottet återremitterad t. S. D. Efter derom gjord anhållan beviljades Prosten Arborelius 3:ne veckors permission, räknad från den 22 dennes, för att i enskilda angelägenheter företaga en resa till hemorten; och som Comminister Janzon blifvit af Ståndets Electorer utsedd lill suppleant i Bevillnings-Utskottet, skulle han genom protocolls-utdrag legitimeras att i sådan egenskap i nämnde Utskott inträda och fungera under den Prosten Arborelius beviljade permission. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Remitterades nedannämnde motioner: Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottetr l;o Herr Åkessons, i fråga om förändring af Kongl.
Hvad grundskatten beträffar, måste hufvudsakligen tillses, att den må motsvara det belopp, hvartill den bland Statens ordinarie inkomster är beräknad, men deremot icke bestämmas högre, än som för detta ändamål oundvikligen erfordras, helst en på förhand bestämd hög beskattning alltid måste verka menligt på yrkets förkofran, och svårigheten att genom den årliga beviilningen jemna olikheterne blifver större i samma mon, som den stående skatten är hög. Denna beskattning torde böra utgå med en viss andel af tillverkningen, i enlighet med hvad hittills varit iagttaget, dock gifvas intet skäl, hvarföre denna andel må, på sätt nu sker, bestämmas olika för serskildta Bruk, Ej eller kunna de olika tillverkningsmethoderna dervid ta - Expeditions-ZJtskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 35j'. gas i beräkning enär den större eller mindre fördelen deraf icke med säkerhet kan på förhand bedömas och denna fördel således lämpligast bör utgöra föremål för Bevillnings-taxeringen, hvarvid den högre beskattningen icke kommer i fråga vidare, än i den mon, vinsten är gifven. Om deremot grundskatten lämpades efter tiliverkningsmetboden, skulle tilläfventyrs mången afhållas från bemödandet om förbättringar deruti af farhåga för den genom skatten ökade förlusten, i händelse försöket misslyckades. Då nu, för alla Bruk, som äro privilegierade före år 1803, hammarskatten är bestämd till endast en procent af tillverkningen, och en stegring af skatten för dessa Bruk skulle leda till rubbning af de dem meddelda privilegier, lärer redan deri linnas en anledning, att hammarskatten i allmänhet hör inskränkas tili det sålunda bestämda beloppet, då den af rättvisan påkallade likheten i beskattningen icke derförutan kan åstadkommas. Efter en sådan beräkning, skulle hammarskatten för intill sistlidne års slut heviljadt smide, med afdrag för frälsefriheten , utgöra omkring 5,950
Skrifvelse, iV;0 16'4. 25 1:0 om fartyget är i godt stånd eller icke; om lastens beskaffenhet; om tiden då lastning eller lossning börjar och slutar; om förrättade arbeten, så i hamn som till sjös; om fartygets djupgående för och akter, då del lemnar hamn; 2:o om fartygets afgång från och ankomst till hamn; om de kurser, som blifvit styrda, och den väg fartyget tillryggalägger; om vind, väderlek, ström, observerade ortbestämningar och lödningar; om skada, som timat och dermed sammanhang egande omständigheter, så oek om allt annat, som under resan förefaller och hvars kännedom kan dels vara af nytta enskildt för redare, aflastare, försäkringsgifvare och försäkringstagare, dels lända till allmänt gagn, såsom upptäckt af obekanta länder, grund, strömdrag, observerade naturfenomener m. m.; 3:o om besättningens antal och helsotillstånd; om någon af skeppsfolket bestraffas eller skiljes från tjensten och om orsaken dertill, så ock om någon i stället blifver antagen; om de beslut, som i särskilda fall, i samråd med besättningen fattas, så ock om andra omständigheter, på grund hvaraf fartygets befälhafvare vill göra egen eller rederiets rättsfordran gällande eller mot annans anspråk sig eller rederiet värja. De ämnen, som i skeppsdagboken böra antecknas, skola der, såvidt omständigheterna det icke hindra, efter hvarje vakt införas. Skulle vid dagbokens förande skriffel inflyta, må det ej genom radering rättas eller på annat sätt göras oläsligt, utan anmärkes felet i den särskilda kolumn för anmärkningar, som dagboken innehåller. § 34. Blifver under resa den från vederbörande sjömanshus erhållna blankett till dagbok fullskrifven, eller af annan orsak icke mera användbar, vare befälhafvare, om fartyget är i Svensk hamn, skyldig att, till erhållande af ny blankett, sig hos ombudsmannen vid dervarande eller närmaste sjömanshus anmäla.
» De stora jordegendom-arae » (och dit räknar Toubeau egentligen alla, som ej kunna af egaren och ett antal biträden personligen odlas), » hvilka nu ligga oproduktiva, äro fritagna från skatt under förevändning att de icke hafva något värde; och de förblifva oproduktiva, emedan de icke betala någon skatt » — ty det nuvarande be-skattningssattet värkar som en premie på oproduktivitet och försumlighet och som böter på produktiv företagsamhet, då det ju borde vara alldeles tvärt om Och botemedlet mot detta onda ligger just i den metriska beskattning, som gör det ruinerande för stora jordegare att låta sin jord ligga i trade eller vanskött, men som däremot kännes minst för den, hvilken af en gifven liten areal förstår draga ymniga skördar, utan att låta jordyta eller tid på något sätt förfaras. » Ju mer den metriska beskattningen stegras, dess mer skall jordens gifvande förmåga utvecklas. » » Den franska befolkningens numeriska tillbakagång tillskrifves subsistensmedlens otillräcklighet; men Bobsistensmedlen äro blott otillräckliga, emedan de stora jord-egarne äro frikallade från att produoera dem, tack vare de oproduktiva egendomarnas fritagande från 9katt. » » Under ett metriskt bcskattningssystem skall jordbruksafkastningen utveckla sig direkt proportionelt mot odlingarnes antal och indirekt proportionelt mot deras omfång. » — Till stöd för dessa idéer framdrar Toubeau talrika sakförhållanden, hvilka äro lika öfver-tjgande som slående och omotsägliga — vid hvilka utrymmet dock ty värr ej här tilistädjer mig dröja. Ej det sämsta stödet för Toubeaus ståndpunkt är en liten, förträfflig bok » La cité chinoise » af Eug. Simon. Simon hade i många år varit fransk konsul i Kina samt i värklig-heten studerat det kinesiska jordbruket och samhället i öfrigt.
Z. ej omnämnde afgiftsr, hwilkas föremal aro inrättningar till enMdaS gemcnjamnia nytta och bcqwämlighet, såsom Bäk BroFärg-och andrs afgitter as dylik beskaffenhet. rörande pabjudande, upbärande eller fordrande af nya palagor, utffnsningar as manskap , penningar eller waror, ulan Ständers samtycke; rtti 66. 6^. och 72. rörande Riksens Ständers befattning med Bancooch Riksgälds Werten, sam: uri 78 §- att någon del af Riket icke mä kunna derifrån afsönvras, eller underlåter han akt emot sädant lagstridigt steg göra föreställning, eller dct wallar och befrämjar genom npjateligk sch bewistigt fördöljande as någon uplysning, miste Embeket och warde ej widare nyttjad i Rikets tjenst. §-4. Stats-Rads Ledamor eller dcn i Csmmando-Mal Konungen rädgifwande, hwilken tilstyrker emot werkställigheken af den, af Konung och Ständer faststälda Tryckfrihets Lag, stridande steg, eller underlåter att deremot göra föreställning, miste Emberer. §. 5- Underläter Stats,Räds Ledamot eller Ksnnnaens Råd, m8 Dcii 16 Deceinber.
Bet. IV.-o 27. i35 I detailerna ansel' jag mig bora serdeles anmärka olämpligheten af den å Ullen satta medeltull af 4 sk. Banco per #, såsom både stridande mot den afUtskottet högt uttalade principen, alt alla rå-ämnen för inhemska fabricater och tillverkningar skola beläggas med möjligaste minsta Tull, äfvensom mot den af Kongl. Maj:t i Nåder afgifna Propositionen om Får-afvelns förbättrande i Riket. Stödjande mig på Utskottets förberörde princip, anser jag det icke eller vara rigtigt, att Tullen å Bomull och Socker blifvit så mycket ökad, helst dessa effeCter utgöra rå-ämnen för våra fabriker. Den förhöjda Tullen å Saltet kan jag icke eller godkänna, helst denna artikel utgör en af våra nödvändigaste varor, och således bör vara pålagd den lägsta Tull. Uti den af Utskottet medgifna rättigheten, att emot tull få införa Krut och Salpeter, kan jag icke eller ingå, såsom, efter min tanka, högst vådlig. 10:0 Hr Pelersson j P. : Ehuru frågan om Handelsoch Näringsfriheten, i löin tanka , icke egentligen hörer till Beyillnings-Utskottet; likväl, och då den, i I '6 Bil. till Bevillnings~Utsköuets Bet, N.o 0.7, förening med principerna för Prohibibysystemets npphäfvande, genom hit remitterade Motioner och Anföranden , kommit att vidiöras, kail jag ej återhålla mina enskilda å si g ter i dessa ämnen, enär grunderna för Tnll-Taxan äfvenväl tyckas utgå från samma synpunkter.
Jag besvarade hennes nick med en slängkyss och hoppades att alltid kunna bibehålla hennes välbildade profil och hennes himmelsblå ögon i mitt minne. Ändtligen en dag kom jag på den idén att hälsa på bror Robert, som emottog mig med all vänskap och bad mig sitta ned för att språka, tills hans hustru hade gjort sin toilett, hvarefter hon ville infinna sig för att helsa på barndomsvännen. Jag efterkom hans önskan, men jag bör likväl ej förtänkas, om jag fruktade att förlora mina hufvudsakligaste vapen vid erinringen att nu möjligen komma att betraktas och behandlas som en fremling af den, med hvilken jag delat så mången barnslig fröjd. Men om man i framtiden skall utverka sig ett erkännande af en verklig samhällsmedlem och medborgare, bör man icke leka med den heliga elden. Genom min oaktsamhet kunde jag tända ett bål, på hvilket jag sjelf slutligen kunde bli förtärd. Kom nu min leksyster, jag är beredd på allt! Men mina läsare huru förvånad blef jag ej, då min fordna Johanna, nu Roberts hustru, inträdde och var till den grad lik den fattiga flickan, jag omtalat, att jag ej trodde mina egna ögon. Jag blef som slagen af åskan och kom ifrån den ena bestörtningen i den andra. Johanna kom mig vänligt till möte och räckte mig förtroligt handen, påminnande mig bland annat, att då vi sednast voro tillsammans, det var på en dans hos häradshöfding A... och då hon nämnde om valsen, återkom jag snart till mig sjelf och kände mig åter lycklig, ty den gången hade jag verkeligen valsat och med Johanna ehuru jag aldrig deremellan nötte tiljan med min fot. De begge vännerna ville att jag skulle stanna qvar hos dem den dagen; men i en dylik sinnesstämning, som jag då befann mig, var det imellertid bäst att lemna sällskapet. Vi skiljdes åt och jag lofvade att med görligaste första hälsa på dem på deras egendom Hannula. Trettonde Kapitlet. Ensam jag skrider fram på min bana, Längre och längre sträcker sig vägen. Ack! uti fjerran döljes mitt mål! Följande dagen, då jag gick ut för att hemta frisk luft, möter mig komminister Mannert och hofrättsnotarien Snabbstedt.
Jag anser folket härutinnan icke hafva annat att göra, än att betala och betala till det belopp, som K. Bef:h:de eger att bestämma, emedan honom tillkommer, att bestämma fjerdingsmännens antal och att göra befattningen nästan omöjlig att fullgöra. På dessa grunder yrkar jag återremiss af betänk, och attUtsk. vid frågans förnyade pröfning måtte taga i öfvervägande icke endast hvad motionärerne yttrat, utan äfven hvad Konung och R. St. vid flere föreg:de riksdagar i ämnet uttalat, nemi. att fjerdingsmansbefaltningen må återföras till hvad den förut varit och bör vara eller ett kommunalbestyr, och med detta vilkor anser jag, att alla, sorn i kommunen bygga och bo, böra i bestyret deltaga. Om ett sådant förslag till R. St. återkommer, så förklarar jag mig såsom säteriegare villig alt antaga detsamma, men att vara tjenstedräng åt Länsmannen, det bestrider jag. Det nu anmärkta utgör icke den enda prineiplösheten i Utsk:s betänk. Hvad princip ligger väl till grund för förslaget, då Utsk. förklarar fjerdingsmans-befaltningen vara elt kommunalbestyr, men det oaktadt icke ålägger alla, som bo inom socknen, att taga del deri? hvarföre har då Utsk. föreslagit, att endast egare af säteri, rå och rörs samt insockne frälsehemman äfvensom boställen, skattlagda torp eller bebyggda lägenheter samt fabriker, verk och inrättningar skola i bestyret deltaga; hvarföre har Utsk. icke ansett nödigt att genom sitt förslag söka göra gällande den grundsats, som blifvit nedlagd i sockenstämmo-förordningen, att alla de, som deltaga i sockenstämma - Den Mars f. m. 337 kenstämma, jemväl böra deltaga i kommunala afgifter. Jag yrkar ålerremis af betänk. Hr af Dalström, Gust. Jac.: Fjerdingsmans-befattningen är en af de vigtigaste på landet, emedan genom den i första hand beredes möjligheten att bibehålla ordning inom kommunen.
Jag tror nemi. att, om den nya Franska traktaten vinner tillämpning, det blir nära nog omöjligt att tillverka bränvin i Sverige eller att i denna näring kunna konkurrera med främmande länder, helst det i Frankrike blifver lätt, och säkert kommer att försökas, att nemi. försätta drnfbränvinet med vissa proc. alkohol och ändock exportera det under benämningen fruktbränvin. Då bränvinsbränuingen, en handtering, som jag för min del hatar, likväl otvifvelaktigt medför fördelar för en mängd landtbrukare, icke blott för dem, som sjelfva tillverka bränvin, utan äfven för dem, som behöfva afsättning för sin potatis, synes det mig icke vara skäl att omstöpa lagstiftningen i detta ämne på det sätt, att man drager bränvinsfabrikationen frän landet till städerna, likasom man ej heller bör genom borttagande af maximum uppmuntra personer till anläggning af fabriker, som sannolikt icke komma att bära sig. Såväl derför som ock emedan en ny representation vid pass ett år härefter sam - 76 Den 13 Januari. manträder, skulle jag önska, att Bevilln.-Utsk:t vidtoge sä få förändringar som möjligt i det bestående och aldra minst nedsatte minimum, då sådant skulle bidraga att öka konsumtionen och återinföra husbehofsbränningen, hvilken vår lagstiftningallt sedan 1855 sökt förvandla till fabriksnäring. Alltså ber jag att få fästa Utsk:ts uppmärksamhet såväl på de värderika upplysningar, Frill. Klinckowström lemnat, som ock derpå, att löga skäl finnes för tillfället att göra några förändringar i bränvinslagstiltningen, ty, då vårt bränvin ej kan afsältas på den utländska marknaden, måste allt hvad som produceras inom landet supas upp af vårt fattiga folk. Hr von Koch: Diskussionen har nu kastat sig in på en fråga för dagen, som i någon mån bar sammanhang med den Kongl. Proposm, och tillåter jag mig i afseende derpå yttra några få ord.
Utlåtandcti Ntimmer och Moment. Carlsborgs fästningsbyggnad, anslag till 66: 31, 32, Carlskrona d:o, d;o 66: 33. fängelsebyggnad 39: 21. —Södra stambanan, jernväg mellan 88: it. Carolinska institutet, anslag till 139: 22. Christianstad—Hessleholm, jernväg mellan 88: 5- öfverlåtelse af jord till 61. Christinehamn—Arvika, jernväg mellan 87: 17. Cimbrishamn, hamnbyggnad i 8. Constantinopel, Svenska Beskickningens hus i 202. Cronstrands enka, d:o 183: 75. D. Dahls enka, pension åt 183: 97. Dalmans enka, pension åt 183: 89. Dtgebergs landtbruksskola, anslag till 99: 20. Djurläkare, aflöning åt 139: 79. Domkapitlens expeditioner, anslag till. 139: 9. Duben, von, lönefyllnad åt 183: 39, E. Eda—Norska gränsen, jernväg mellan 87: 15. Ekman, Protokolls-sekreterare, pension åt 183: 62. Ekskog, efterskänkande af Kronans rätt till 162, Ekvall, Kronofogde, pension åt 183: 30. Elementarläroverk, utvidgning af åtskilliga 139: 29—40. , nybyggnader vid 139: 104—121. Ellmin, Provincialläkare, pension åt 183: 45. Enkedrottning Desidel ias hofstat, pensionering af i i lool Ennes, Major, pension åt 183: 20. Ericson, Statspension åt 41. Eskilstuna kanalbolag, upplåtelse af jord till 16. 4 ** fA Utlåtandets Nummer och Moment. Eskilstuna kungsladugård, afsöndring af jord från 203. Eslöf—Ystad, jernväg mellan 82: 2. Expositio„erna i London och Hamburg, kostnaden för Sveriges deltagande i 173.
Det matte väl i alla tider, för folkets helsa och underhåll, vara lika angeläget, att det med goda, färska och vål tillredda fö. doåmnen förses; och någon eftergift af Författnin* garnes kraf i detta fall, kan jag för mia del omöjligen medgifva. 6:0 Hvad deremot beträffar den nya Författningen om Gerningsmäns antagande på Landet, är jag val i det hela af samma tanka i detta ämne som LxgUtskottits Bttånkandett. ix. sorn Herrar Committerade; likväl med den skillnad/ att ordentlige Handtverkare på Garfverie, Krukoch Kakelugnsmakeri, icke må såsom Gerningsmän få på Landet anses och bosåttas, utan att sådan® Handtverkare, ora de uti Städerna vilja sina Handtverk drifva, böra underkastas de skyldigheter, sona hår ofvan för Landtborgare äro föreslagne. För öfrigt lårer den noggrannaste uppsigt deröfver böra ega rum, att en antagen Gerningsman icke må för någon person, utom den Socken eller district* hvartill han är antagen, få något arbete förrätta eller emottaga. 7:0 Slutligen och hvad Allmogens rättighet till försäljning af egna handarbeten beträffar , måste den efter min öfvertygelse ovillkorligen Stföl» jas af skyldigheten att förse varorna med vederbör» lig Controll eller Stämpel, innan de till salu ut* bjudas, så vida man vill förekomma tusentals underslef och Lurendrejar-företag, hvilka i vidrigt fall otvifvelagtigt skulle försökas} och bör ej allmogens rättighet till försäljning af egen production sträckås derhän, att få försälja färskt kött, dricka och bröd i Städerne, så vida Slagtare, Ba_ gare och Bryggare hädanefter skola kunna ansea och taxeras som Borgare; utan bör, efter min tanka, i händelse sådant beviljas, Salu-acciceu, sora hittills varit fördelad på desse 3'.ne Näringsidkare, blifva förlagd på allmogen, hvilken kommer att Lagutskottet* Betänkanden. A|. *, Lagutskottet! Bttankonien, borttaga dessa Näringsgrenar.
Afgår Ordf:de utur Direkt., inträde då den af R. o. Ad. för honom utsedde Suppleant, och, om ledamot afgår, den bland de utaf R. o. Ad. valde Suppleanter, som enl. erhållet röslantal är närmast i ordningen. Hafva alla dessa Suppleanter såsom ständige ledamöter i Direkt, inlrädt, må de rum i Direkt., som än ytterligare kunna blifva lediga, tillsättas genom val, som, med slutna sedlar och iakttagande af 37 § Ridd.Ordn., af Direkt, anställes. Om vid dessa val tvenne eller flera erhålla lika många röster, anställer Direkt, genast dem emellan lottning. Skulle den sålunda genom lottning utsedde afsäga sig befattningen, anställes nytt val. § 3. Vid Direktms sammankomster skola minst Fyra Direktörer vara närvarande. Direktörerne kunna begagna sig af trenne månaders tjenstledighet årligen, i den ordning, de derom göra anmälan inför Direkt., dock ej flere än högst tvenne pä en gång. Skulle så många Direktörer af laga förfall vara hindrade, att fyra icke kunna vara närvarande vid sammankomsterne, inträde då af Suppleanlerne den, som närmast är i ordningen. Derest alle sådane inlrädt, fylles den för tillfället lediga platsen genom val, enl. föregående §, af en adjungerad ledamot. Den inträdande åtnjuter, under den tid han förrättar tjensten, den borlovarandes honorarium. I händelse icke någon ledamot i den borlovarandes ställe inträder, besparas hans honorarium under tiden, för RiddarhusKassan. Försummar bortrest Direktör, utan anmäldt laga förfall, alt inställa sig till tjenstgöring inom utsatt tid, varde hans plats i Direkt, såsom ledig ansedd. § 4. Jemte ett noggranat iakttagande af hvad likets gällande Den 17 Maj. 61 grundlagar och Ridd.Ordn. kunna i serskilda fall Ridd.Direkt, ålägga, har Direkt, ej allenast att bevaka H. R. o. Ad:s rätt och fördelar ulan ock att verkställa R. o. Ad:s fattade beslut. § 5.