Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror allenast, att desse exempel här icke äro användbare, emedan Riksens Ständer alltid vid sådana uppskofs-beslut fästat vilkor, och fråga här endast varit, huruvida Riksens Ständer kunde enligt Grundlagen besluta något Riksdagsmåls rent af livilande till nästa Riksdag. Hvad åter beträffar det af Herr Biskop Rosenstein nyttjade ordalag, att ett Riksstånd skulle kunna aftruga de öfriga något slags beslut, tror jag, att detta ordalag icke varit det rätta, utan att det här är lagen, som skulle aftruga detsamma, och jag hoppas, att något Riks-Stånd hvarken skulle kunna hafva det i afsigt, eller vara dertill berättigadt. Sluteligen utheder jag mig att få uppläsa följande skrifteliga yttrande, hvari jag sökt närmare utveckla de grunder, jag förut haft äran framställa. Herr Silverstolpe uppläste derefter följande: (Se ofvan sid. 819.) Herr Biskop Rosenstein: Jag kan för min del icke se saken så mörkt som Herr Silverstolpe, i afseende på Bilaga C till Mern. N:o 5. 825 hvilken jag finner mig skyldig att göra samma förklaring, som han gjort i afseende på mig. Om vid detta tillfälle något bestämdt vore stadgadt, skulle jag anse ganska vådligt att nu göra en lag in casu. Den närvarande frågan är icke hvarken Constitutionseller Privilegii-fråga. Det är endast för sådane,-som fyra Stånds enstämmighet fordras, och ett Stånds afvikelse utgör ett tillfyllestgörande veto. För alla andra frågor gäller tre Stånds pluralitet. Denna föreskrift anser jag tydlig, och skulle jag befara någon våda för Grundlagen, vore det den att icke följa detta stadgande, utan låta ett Stånds beslut imponera på de öfriga Ståndens. Ehvad beslut Riksens Ständer nu må taga, vill jag dock förklara, att jag ej fruktar för någon fara, men nog lärer det ligga klart för alla, att, om alla hvilande förslag till förändringar i Grundlagen nu skulle till afgörande upptagas, deraf en tidsutdrägt skulle uppkomma, hvilken borttoge Riksens Ständers uppmärksamhet ifrån en mängd återstående vigtiga göromål, och för våra hemmavarande ej vore behaglig.
Såsom förut antydt blifvit, äro tänkesätten angående fördelarne af sistberörde brobyggnad icke delade, hvaremot, beträffande verkslällbarheten deraf, utan att förorsaka hinder i den flottning af ganska betydliga partier bjelkar och bräder, som efter lndahls-elfven äger rum, olika åsigter ännu söka att göra sig gällande, hvarföre» och i ändamål af ett närmare ut - 6 redande af denna omständighet, Eders Kongl. Maj:t, på min derom gjorda underdåniga hemställan, täckts anbefalla, att en, af Eders Kongl. Majrts StorAmiralitets-Embete utsedd, dertill skicklig person finge å Statens bekostnad verkställa den undersökning som erfordrades; resultatet af denna undersökning, som företogs i Augusti månad 1837, lemnade väl visshet derom, att några oöf ver vinnerliga svårigheter icke vore att emotse vid anläggning af bro öfver Jndahls-elfven, antingen vid Bergeforssen eller längre upp i elfven vid Swedje bj, äfvensom att denna byggnad kunde, med förutsättning att behöriga försigtighetsmått och möjligaste noggrannhet vid arbetets utförande varda iagttagne, utan hinder för den flottningsrörelse, hvilken å elfven idkas, der utföras, dock uppkastade de dermed förenade betydligare kostnader några betänkligheter öfver möjligheten af företagets verkställande utan bidrag af allmänna medel. Skolande jag dock, så snart totala kostnadsbeloppet hinner blifva närmare bestämdt, såsom beroende derpå, huruvida från ortens invånare äro att påräkna dagsverken och materialier, om de finnas villiga, att utan ersättning afstå den för vägarne erforderliga jord, m. m., icke underlåta att, i livad på mig ankommer, bereda den fortgåag af företaget, som dess vigt synes förtjena, i afseende hvarå jag äfven bar anledning förmoda, att inom orten skall kunna bilda sig ett Bolag, som öfvertager brobyggnaden emot åtnjutande af en utgående färjtull och skäliga bropenningar.
Om det å ena sidan ej utan grund skulle kunna sägas, att genom medgifvandet af dylike. understöd en anledning för framtiden är gifven till mångfalldige för sådane behof förekommande Ansökningar, hvilka svårligen kunna afslås , sedan vägen dertill en gång blifvit öppnad; förekommer det likväl å en annan sida Banko-Utskottet oemotsägeligt, att de allmänna Läroanstalterne böra, i anseende till det vigtiga ändamål sotn derigenom befrämjas , stå främst , vid fråga om understöd ad jmblicos usus , i synnerhet, enär tillika tillrackeiige anslag för näringarne blifvit anviste; hvarförutan härvid ej bör lemnäs obemäldt, att några vidare Ansökningar i denna väg, troligen ej böra förväntas derest det förslag till Scholteoch Gymnasii-Husens vidmagthållande, som af Uppfostrings-Coramitéen blifvit upprättadt, kommer att antagas. BankoUtskottet har, vid betragtande af omförmälde omständigheter, funnit skälig anledning hos Rikets Höglofl. Ständer tillstyrka att ett Lånebiträde af Banken må för Trivial-Scholse husets uppbyggande i Landskrona anslås, till belopp af Tiotusende B:d mot vilkor af den för Bankens Fastig-, hets-Lån föreskrifn,e inbetalning till Sex för Hundrade å primitiva Capitalet årligen , hvaraf 4 Procent Ränta beräknas och det öfrige afföres på Capital-Skulden; samt att, till säkerhet för fullgörande häraf, icke allenast Stadens Borgerskap bör åtaga sig gemensamt ansvar, en för alla och alla för en; utan ock sjelfva Huset för BanBi hang till Ri^t-St, Prat. l$i7—1818 6:te Sami, N:r 77, 7S 6o2 Banko-Utskottets Be tank anden. kens räkning behörigen inteckna*. Hvilket underställas Riksens Höglofb Ständers upplysta arnpröfning.
Prot, 1840. 7 Sand. 1 Afd. 33 Haft. 1 2 La^-Utskottcts Betänkande, N\o 124. ders samtycke, eller Ständerne utan Konungens må någon ny lag göra eller gammal afskaffar så hade Ständernes bifall till det Kongl. Förbudet ovilkorligen bordt vid 1815 års Riksdag lemnäs, så vida Förbudet skulle erhålla kraft af lag; samt att förhållandet ej förändrades, i fall man ville betragla Förbudet såsom en förklaring öfver 12 § i 1810 års Riksdagsbeslut, , emedan Regeringsformens 88 § stadgade, att med förklaring öfver Civil-, Criminaloch Kyrko-lag skall förhållas såsom med sådan lags stiftande;, och ansåg motionären den sålunda antydda oformlighet, att Svenske medborgare kunde ådömas ofvannämnde stränga straff, på grund af en lag, sorn, i saknad af Rikets Ständers i Grundlagen föreskrifne medverkan och samtycke, aldrig bordt vinna tillämpning, böra föranleda Rikets Ständer att begagna sin delagtighet i lagstiftningen, för att, genom Författningens upphäfva lide, söka godtgöra föregående Ständers försummelse i denna del. Herr Friherre Cederström, som i ett serskildt anförande närmare utvecklat grunderna för den af honom väckte motion, hav förklarat, att lian utgått från den synpunkt, att ett lagstadgande, som ej tillkommit på det sätt, Grundlagen bjuder, ej borde eller kunde vara för domaremaglen bindande. Om således en domare vöre öfverlygad, att ifrågavarande Kongl. Förbud tillkommit på ett emot 87 § Regerings-Formen slridande sätt, måste lian, enligt sin ed, sorn ålägger honom att döma endast efter Sveriges lag och låga stadgar, frikänna den, som emot det Kongl. Förbudet sig förbrutit.
Jag vet att i bada finnas mångfalldiga försäkringar om motsatsen; men jag har för* klarat, att jag fäster mig icke vid språket, utan vid saken, det vill säga, vid naturen af de resultater , hvartill Betänkandet, så vidt jag är mägtig att begripa, också möjeligen kan föra Oss. Enligt den uppgift, som finnes dels i Kongl. Majrts Nådiga Propositon, och dels i Friherre Jacob Cederström», serskildta votum, har, ifrån år 181 — » utur Rörelsen blifvit indragne omkring 5* million ; och oagta it Betänkandernes alla Försäkringar, kart dock resultatet af des a båda Betänkander blifva, att vi i Discont-papper, och i Banco-Sedlar, dels nu genast förlora, dels kunna vidare intill nästa Lagtima Riksdag, förlora genom in* dragning, omkring andra 5 a 6 millioner; och detta kallar Utskotten, afl afhjelpa allmänna förlägenheten och förbättra Myntet/ Min öfver* tygelse är deremot, att, i rak följd af dessa Messurer, skall Allmänna förlägenheten snart öfvergå till allmänt elände ; och myntet rkall för Utlänningen sorn liar det, blifva Arithme* tiskt godt; men Sveriges Moder-näring, Jord* bruket blir ruineradt; productionen blir hämmad, och i följe deraf kommer Myntet också att blott för en ganska korrt tid vara godt, för att derefter snart åter blifva sämre, än det nu är. Sedan jag nu frimodigt sagt mitt omdöme, om det hela af Finance-planen, skall jag blott vid några af dess delar anmärkas iso
Till reserv-fonden skola frän och med 1860 års början öfverföras: 1 'o inbetalningarnc ä det vid 1856—1858 årens riksdag Kongl. Myntverket beviljade räntefria lån, stort 50,000 Rrdr, hvaraf T'(T skall årligen erläggas från och med år 1860 räknadt; 2:o inbetalningarne å utestående lån till skiften och odlingar till städer och korporationer, samt pä äldre Låne-banko-obligationer; 3:o af fonden till beläning af fast egendom ä landet 125,000 Rrdr för hvartdera året 1860, 1861, 1862 och 1863 4:o af fonden till beläning af fast egendom i städerne 50.000 Rrdr för år 1863 5:o af kreditivet till inanulakturernes och fabri kernes understöd för år 1860 6:o af Allmänna Diskont-fonden 300,000 Rrdr för år 1860, och 200,000 Rrdr för hvartdera året 1861, 1862 och 1863 samt Tro ali redan influten och vidare inflytande vinst pä Bankens rörelse; Oell berättigas Fullmägtige derjemte att, om och när någon del af fastighets-lånefonden, Handelsoch Näringsdiskont-fonden eller Allmänna Diskont-fonden befinnes obegagnad, öfverflytta de icke använda medlen till reserv-fonders, med förbindelse för Fullmägtige att dessa medel återställa, dä de varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga.
Jordgräfning, hvaraf omkring 5,000 kub.-f:r uppläggas omkring södra bangården och resten, 9,900 kub.-f:r, transporteras till Liljeholmen eller dess närhet, kub.-f:r 14,924, å 9 R:dr Bergsprängning på denna sträcka, kub.-f:r 864, å 55 R:dr Uppläggning af stödjemurar mot jorden å båda sidor om den djupa skärningen åtgå icke allenast ofvan upptagna 864 kub.-f:r berg, utan äfven en del af 134,316 30,240 Transport R:dr Runt 164,556 79,782 - 52 liilaga till Stats-Utskottes Utlåtande N:o 87, R:dr öre R:dr ö r - Transport R:dr R:mt sprängningen från tunnelns södra ända, kub.-f:r 3 400 å 10 R-dr . ... 164,556 34,000 5,250 4,500 79,782 För vägöfvergång vid Björngårdsgatan med stenanskaffning, kallmur, kub.-i:r 105, å 50 R.dr Öfverbyggnad af jernplåt, 52 fots spännvidd, Midt för nuvarande södra bangården bör en trappa eiler ett afstigningsstalle för trafiken inom staden be— redas, för hvilket 2:ne sidomurar och en platform med en trappa af trä upptages med Stenmur som stängsel å båda sidor om jernvägen från Tantogatan till tunneln, löp. famnar 920, å 3 R:dr 1,800 2,760 212,866 Under Södermalm öppnas en tunnel af 1,400 fots längd, 52 fots bredd för dubbel bana, sidornas höjd 8 fot och hvalfvet derutöfver Ii fot :
Navigationsskolorna. åren 1844 och 1845. ”Jemväl anmärkes, att en del utgifter vid Stockholms och ”Carlshamns Navigationsskolor icke äro verificerade.” Till skyldigt svar härå, får Direktionen äran meddela, att SkolDirektionens samtlige nuvarande Ledamöter blifvit af Borgerskapet invalde under förflutna året, och äga derföre ingen kännedom af Skolstyrelsens förvaltning under åren 1844 och 1845; och att, hvad Stockholms skola beträffar, de utgifter, för hvilka verifikationer saknas, icke äro specificerade, hvarföre det är fcr Direktionen omöjligt att häröfver förklaring afgifva. Likväl, vid granskning af skolans handlingar för den tid anmärkningen omfattar, har emedlertid Direktionen erfarit, att Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, under den 8 Oktober 1845, förklarat sig nöjd med den förklaring, redogöraren afgifvit öfver då gjorda anmärkningar, samt att Kongl. Kommers-Kollegii Statistiska Kontor tvifvelsutan jemväl godkännt den förklaring af den 24 November, samme redogörare afgifvit på af bemälte Kontor, den 17 i samma månad, gjord anmärkning för felande verifikationer; hvilket Direktionen slutar deraf, att anmärkningarne förblifvit utan påföljd, Vidare upplysningar i detta ämne är Direktionen ej i tillfälle att meddela. Stockholm den 19 Januari 1848. P. Gf. Hjelin. R. kV. Bieckborg. PM. Lowén. A. M. Brinck. S. Huldt. — 392 Till Kongl. Majrts och Rikets Kommers-Kollegium. Såsom svar å Rikets Ständers Revisorers år 1847 gjorda anmärkning vid Carlshamns Navigations-skolas räkenskaper för åren 1844 och 1845, bestående deri, att en del utgifter icke skulle vara verificerade, får Direktionen ödmjukligen anföra, att Direktionen icke kan erkänna sig skyldig till en sådan försummelse, så framt icke Herrar Revisorer ansett räkenskaperna böra åtföljas af qvittenser af städerskan för renhållningen, af de bönder, som till skolan försålt ved, eller af personer, som levererat sand och ris m. m..
Ilin* der i vägen för dess pröfning i det förändrade skick, hvari det nu befinner sig, tvärtom lika såsom uttrycker en benägenhet hos Ståndet, att, under nu föreslagna vilkor, bifalla offentliga hetens införande* Kerr Printzensköld, Axel: Lika mfed den siste värde Talaren får jag förklara, att jag an. ser frågan nU varå i ett helt annat skick, än då den första gången här behandlades; ty nu angar hon én gemensam publicitet för samtlige RiksStånden, hvilken Ridderskapet och Adeln, enligt min tanka, utan hinder af sitt förra beslut, kan bifalla; enär för verkställigheten deraf, genom Kongl. Majjts Nådiga Skrifvelse, är fästadt det vilkor, att de öfrige Stånden derom på enahanda sätt besluta. Den 30 September e. m, 501 I öfrigt anser jag mig böra vederlägga Friherre Cederström, som bestämdt uppgifvit att Herr Cederschjöld citerat en Grundlags §. hvilken ej skall bört »ill ämnet, utan att Herr Friherren likväl visat, hvaruti den anmärkta origtigheten bestått eller sjelf anfört någon mera tillämplig §. såsom stöd för sitt yttrande. Jag kan nemligen ej annat finna , än att §. Riksdagsordningen uttryckligen förbjuder qpprifvande af fattade beslut, de må vara å allmän eller enskild beskaffenhet emedan det heter! ”Vid justering af Protocoll eller Proto”collsUtdrag kan ett beslut ingalunda ändras, ?1men väl sådana tillägg göras, hvarigenom iri"gen ändring i beslutet uppkommerOm detta galler vid justering af ett mål, matte det än mer gulla i afseende å ett justeradt beslut. Om beslutet åter angår Ridderskapet och, Adeln ensamt, måtte val 41 §. RiddarhusOrdningen vara tillämplig, öen stadgar äfven, att sedan en proposition blifvit ined Ja besvarad må ingen försöka, att beslutet genom ny öfverläggning upprifva. Jag Inser således ej, huru ett beslut, allmänt eller enskildt, kan, vare sig genom Kongl.; Majus Nådiga Skrifvelse, eiler Riksdagsman? Motion, ater upprifva».
Med anledn. af den reservation, som nu är uppläst, och med anledn. af den underrättelse jag tror mig med säkerhet hafva erhållit derom, att ägaren till Ortala bruk icke är obenägen alt i afseende på kolräntorna, hvilka förorsakat den egentliga svårigheten, begifva sig till accord, som kan vara lämpligt och billigt å ömse sidor, och då jag äfven vet alt BondeSt. idag återremitterat detta utlåt. så yrkar jag att R. o. Ad. måtte vidtaga samma åtgärd. Det lärer icke vara möjligt, sedan K. M. och Kro nan år 1757 ingått i ett så beskaffadt contraet med ägaren af Ortala bruk, som det nu befintliga, alt kunna komma derifrån, utan alt derför bevilja behörig ersättning. Frih. Cederström, Jacob: Efter den upplysning, som Hr Lefre'11 lemnat, att ägaren till Ortala, Hr Arfvedson, skulle vara hugad att medgifva någon modification uti sina påståenden, har jag intet att invända emot den begärda åter - Deu i Juni. »9 remissen. Dervid ber jag likväl att få fasin StalsUtsk:s uppmärksamhet derpå, att den utväg, som Frih. Sprengtporten föreslagit, nemi. att inköpa dispositionsrätten af dessa kolräntor emot det obetydliga lösningspriset, skulle leda till en alltför stor förlust för statsverket, utkastad för ålerbekoroinandet af hvad Staten aldrig ifrån sig abalienerat, utan anvisat i och för gevärstillverkning. Dessa kolräntor äro också till Ortala bruk anslagne, i och för brukets skyldighet att tillhandahålla factoriet tjenligt ämnesjern. Sålunda då bruket icke fullgör leveransen af ämnesjern för gevärstillverkningen och då den som innehafver factoriet önskar att slippa ifrån skyldigheten, af gevärstillverkningen, måste han äfven såsom ägare af Ortala bruk afstå dessa kolräntor, hvilka äro anslagna till factoriets drift. Frih S pr e n g t por ten , Jac. Wilh.: Till svar å Fril). Cederströms yttrande får jag endast anmärka, att jag icke tillstyrkt det, som Frih.
Professoren vid Fältmatnings-Corpsen , Akademiens Observator Cronstrand , Stats-Secreteraren , Chefen för Kongl. Majits ock Rikets CommerceCollegium, Riddaren af K. N. O. af Klinteberg, Presidenten i Kongl, Stats-Contoiret , Cummen - 270 Betänkande om Milit, Mai och Vigt. deuren af K. N. 0. Friherre Virsén, samt åt Akademiens Secreterare uppdragit att af detta grannlaga ämne taga en noggrann kännedom , ofch får Vetenskaps-Akademien , efter inhemtande af ofvannätnnde Ledamöters ■yttrande, till Fders Kongl. Majus högst upplysta pröfning i underdånighet häröfver afgifva följande betänkande : Aflägsenheten emellan de folkrikare Provincerna i Sverige och deras, i äldre tider, helt passiva handelsrelationer med olika främmande länder, hafva åstadkommit en mängd särskildta Mått, Mål och Vigter, nyttjade i olika delar af landet, och vid dessas förening till en enda rigtig sammanhängande stat, alla lika gällande. Gustaf Wäsa stadgade derföre i Regeringsformen för Vestergöt hland af <1. 9 Apr. 1540 och i denne Konungs Artiklar af den 30 Maji 1555, attén lika Vigt, så väl som Aln och Mått, skulle öfver allt brukas och hållas , utan att likväl tyngden af vigten eller längden af alnen närmare bestämdes. Af Konung Johan lil» Förordning af ri. 22 April 1583, att vigtutlagörna i Helsingeland skulle in vägas'med Stockholms betsman, hållande 3 marker öfver pundet, ser man att detta stadgade af Gustaf Wasa ej kommit till noggrann efterlefnad, och Carl IX:s förordnande afd.7 Maji 1 605 att, hvad vigten angick, vågen uti alla Sjöstäder öfver hela Riket skulle vara lika med Stockholms j men att deremot i alla städer inuti landet skulle den vara ett lispund drygare, samt att vid Kopparoch Jernbergslagerne vågen skulle vara ännu ett lispund svårare än i Uppstäderna, hvarigenom således trenne slags vigt Betänkande om Matt, Mai och Vigt.
~ e n o m direkta förbindelser med iii och ntlandets förnariista fabrikanter kali jag erbjiida - ofvaniiiimda artiklar bättre och billigare iln någon anliana ocli torde en livar genom besök i mina lok+ler eller genoiii reqvisi tion af profyer och varor lätt blifva öfvertygad oiii fördelen att 110s mig fylla sina.beliof af dessa artiklar. ' Profver på begaranN,kv~e~~t~n6261 - le \ ~ \ Ql " kostnadsfritt. h \ \ ma ATELIER Drottninggatan 10. 3 trTeZe f o n 68 I @. l: sta klassens Fotografi-affar! AMALIA LUNDBERGS Gamoch ~apisserihaddel, '. rekommenderar s k val sorterade lager. Par as.iticida I Desinfektionsoch Mattrengöringsansta / t Tel. 87 99. RengBr mattor efter föregliende desinfektion frlin damm och smuts enligt n y metod; Rengör niöbler; sängoch g&amp;nglcl&amp;der fr&amp;n mal och andra parasiter; Redep tagel och renar fjäder medelst nylionstruerade mnskiiier. Hämtning och hemsändning inom Stockholm kostnadsfritt. lämnar åt kvinnor råd och upplysningar i. juridiska och ekonomiska angelägenheter, Träffas å förbundets byrå 54 Drottninggatan, 1 tr, Qnedagccr och Zördagar I d. 10-111 f. m. Tvätta med .luft? Nutidens mest sensationelia o. praktiska uppfinning! Pneumatiska handtvättmaskinen UNDINE. Patenterad i alla landep. Enklaste, basta ooh billigaste tvattmaskin i va~lden. Rengör tviitten fiirviiinnsviirdt Iiitt; slio~inr tviitten slsom ingen anni4iz metod; iii~dniitr~iiger blixtsnabbt alls andra tv&amp;ttmaakiner. Spnr: w arbete, sperar tid, sparar ~miiiiiirgar! Generalagentur för Sverige: JOSEFH LRJA, I h t yl. IIIoflevawmt&amp;. Underagenter antagas fi alla platser.
23 fullständigt utredd, att något yttrande deröfver af Utskotten Iean meddelas, samt härtill kommer, att pröfning af Regeringsoch Domare-magternes beslut, likasom frågor om verkställighet af dessa Autoriteters meddelade Författningar äro fran Rikets Ständers befattning undantagne, finna Utskotten Hudiksvalls Stads Borgerskap böra i administrativ väg begära ej mindre verkställighet af Kongl, Maj:ts ofvan högstberörde Nädiga Resolution af den 17 Junii 18*8, än den restitution af Staden, efter Herr lVallströmf uppgift, uppå origtiga grunder affordrad Vacanceafgift, hvartill Staden kan finnas berättigad. Hvad slutligen rörer den af Herr Borgmästaren Landegren gjorda hemställan om nedsättning i det antal Båtsmän, som af Södertelje Stad nu underhålles, torde densainmä få anses besvarad genom det förslag till provisorisk reglering af Båtsmanshållet intill nästa Riksdag, som af Utskotten nu blifvit till Rikets Högloflige Ständers pröfning framlagdt, och deruti Södertelje, såsom en af de genom nu gällande fördelning hårdast betungade Städer, blifvit uppförd att erhålla den lindring, som för närvarande ansetts böra tillstyrkas. Flera Ledamöters afgifna serskilda yttranden varda härhos bifogade. Stockholm den 25 Februarii 1830. ?4 Bil, t. ‘Statssamt Oec.-Utsh. Uti. N:0 i32„ Reservationer: af Herr Friherre Sprengtporten, F. IF. Att föreslå grunder till förändringar i Indelnings-verket, tillhörer onekligen Rikets Ständer, men att tillämpa dessa grunder, måste vara en administrativ åtgärd, som svårligen med rättvisa låter sig verkställa annorlunda, än genom de förvaltande Verken och Local-aiitoriteterna, och utan att vederbörande, hvars rätt derpå heror, må ega tillfälle att sig deröfver förklara. Jäg , anser Utskotten sålunda hafva öfverslcridit gränsen för deras befattning, dl de föreslagit til provisionel reglering af Båtsrnansbållet, till ilen grad i Specialiteterne utförd, att den upptager antalet af de Båtsmän hvarje Stad bör underhålla.
Och er svägerska? Råder ni mig också till att tala öppet med henne? KATRINE (i det hon öppnar dörren till matsalen). Nej – jag råder er till att handla så öppet, att hon måste förstå er. Hon och alla – »andra». Andra scenen. MAX. Strax därefter LEONORA. (Max går långsamt fram och tillbaka, hvisslar tankfullt, går fram till kaminen, tager på hyllan en solfjäder, som han slår upp och ihop. Leonora i middagsdräkt kommer obemärkt in från sitt kabinett.) LEONORA (står litet och ser på honom. Han bugar sig med solfjädern i handen, som han därpå lägger ifrån sig). Hvad tänker ni på, Max? MAX. Tänker? – Å ... (Söker efter en undanflykt, möter hennes blick och går så plötsligt fram emot henne.) Men ni vet ju, hvad jag nästan alltid tänker på: på er, Leonora. LEONORA. Å, tyst Max! Inte ens, när ni förbättrar det med »nästan», vill jag höra det mera. MAX. Leonora – ni vet, att det nu mer än någonsin är allvar. LEONORA. Just därför ... för det, det är allvar ... Nej, nu skall jag vara ärlig – det är icke precis bara därför. Så länge endast ni själf sade det – både på skämt och allvar – så hade jag egentligen inte något vidare emot att höra det. Ni hör jag är upprörande, ohyggligt ärlig, och hvad som är värre, jag rodnar icke en gång öfver det. Men nu, då alla begynner att säga det ... Jag antar, det är det ideliga upprepandet på alla kanter, som irriterar mig. MAX (hetsig). »Det?» – »det?» Hvad är det då man har sagt er? Hvad har man beskyllt er för? Jag måste veta det. LEONORA (trött). Ah, jag gitter inte att upprepa alla de dumheter, man på det högtidligaste sätt i världen har serverat mig. Allt det man öppet har sagt mig, och allt det jag har gissat mig till. Men det otroliga är ... (Bittert) Kan ni tänka er, Max ... Hans – Hans tror inte på mig mera. MAX (tiger litet).