Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. af Ugglas: Inför Utsk:t hafva blifvit företedda handlingar, som utvisade att den ifrågav:de reparationen och ny - Den det ej vill, röstar den det ej vill, röstar Ja j Nej; Den 24 Augusti. 117 byggnaden icke kunde verkställas för den summa, sorn blifvit i den K. Propos:n begärd. Dessa handlingar gåfvo vid hadden att för reparation af läroverkshuset behöfves 42,000 rdr samt för ändring och inlösen för statens räkning af ett domkyrkan tillhörigt stenhus 30,000 rdr, eller tillsammans 72,000 rdr. Den verkliga kostnaden öfverstiger således den af K. M. beräknade med 20,000 rdr; det är äfven utredt att stiftets byggnadskassa saknar medel att bidraga till uppförande af ifrågav:de läroverkshus. Vid sådant förhållande har Utsk:t ansett sig böra tillstyrka anvisande af hela den erforderliga summan, efter afdrag af 10.000 rdr, hvilket belopp Ftsk:t förmenat skulle kunna genom lån anskaffas samt inom en icke aflägsen framtid amorteras med den tillgång, som den af R. o. Ad. nyss beslutade förhöjning i terminsafgiften lemnar. Hr Fahnehjelm: Enligt den utredning den siste värde talaren lemnat, ingå uti den af IJtskit begärda anslagssumma 20.000 rdr, som skulle användas såsom lösen för ett stenhus tillhörande domkyrkan. K. M. har likväl förklarat, att med inlösandet af detta hus kunde anstå. I den förhoppning att R. St:r skola, äfven i detta afseende, gå K. M:s framställning till mötes, anhåller jag således att R. o. Ad., med afslag å den nu föredragua punkten, ville bifalla K. M:s i ämnet afgilna Nåd. Propos.
V. 4(- — angående upphäfvande af spärrningsanstalterna emot Choleran. XIII. 38. ■— vid Riksdagens slut. XXII. 2g6. Djeknegången inom Westeroch Norrbottens Län, om upphörande af, XV. B. 63. A. 264. Diligence-communicalion emellan Stockholm och Götheborg, angående. Se Postvagns-communication. Diplomatarium, Svenskt, angående förtydligande af Rikets Ständers skrifvelse angående utgifvande af. XXII. B. 83. A. g6. Directeurer vid LåneContoren i Götheborg och Malmö, val af. XIII. 27, 3o. Diskonterne och deras Revisorer, om utarbetande af instructioner för. III. 81. R. 285. XVIII. B. 49- A. 70. XIX. E. 3. Diskont-rörelsen på namn och reverser, om reglementariska föreskrifter angående. XXI, B. i5g. A. 238. XXII. U. 295. A. 297. ... Diskon tVerken, om anstånd med inbetalningar samt lagsökningar för deras räkning, för de orter, der Cholera-far - < 68 ) soten liärjat. XIII. 96. R. 181. XV. B. 62. A. 262, 3io. XVI. U. 249. XVII. DiskontVerken, om temporair förhöjning af deras fonder för beläning af publika papper och för handeln samt den större rörelsen. XIII. R. 238. XVI. B. 249. XVII. A. 87. DiskontVerket. Se BankoDiskontVerket, Docenter inom medicinska och juridiska faculteterne, om rättighet för, att beräkna akademisk tjenstgöring vid fråga om befordringar utom akademien. Se Adjuncter. Domares skyldighet att vid extra förrättningar på stället utlemna Protocoll och Utslag, om ändring i stadgandet angående. III. 112.
M. täcktes i nåder dels anbefalla, att prygelstraffet hädanefter skall få tillämpas endast å de individer af arméen, flottan och beväringen, hvilka efter undergångna varningsgrader blifvit nedflyttade i s. k. straffclass, och dels i öfrigt vidtaga de åt - 316 Den 11 December f. m. gärder, hvarigenom användandet af delta bestraffningssätt i möjligaste måtto skall kunna inskränkas, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. hvad Lag-samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:n i 2:dra och 3:dje punkterne af deras betänk. N:o 13 föreslagit, med förklarande, att då R. o. Ad. inhemtat, att Styrelsen redan till ärendets behandling nedsatt en comité', inom hvilken de mildare åsigterne lyckats göra sig gällande, men att dess arbeten måst afbrytas, i anseende till fördröjandet af nya criminallagens pröfning; så finnér R. o. Ad. för närvar, öfverflödigt att till K. M. ingå med underd. skrifvelse i detta ämne. Vid voteringens slut befunnos rösternj hafva utfallit, som följer: Ja — 25. Nej — 92. Frih. Hamilton, Hugo: Jag anhåller att få reservera mig mot detta beslut. Jag beklagar att R. o. Ad:s majoritet icke, genom att ingå på det modifierade förslag, som Hr Mannerskantz framställt, visat sig vela på något sätt instämma uti den opinion, som blifvit uttalad af de öfrige Stånden om lämpligheten af nya bestämmelser i detta hänseende. Jag måste erkänna, att jag icke inser något annat sätt, hvarigenom bildningens och civilisationens fordringar äfven i detta fall må kunna göra sig gällande. Detta är orsaken, hvarföre jag önskat att saken fått någon framgång, men då så icke skett, nödgas jag reservera mig emot det beslut, som Ståndet nu fattat. Uti denna reservation instämde Hr Löwenström, Joli. Jacob, och Gr. von Seth, Bror.
Prot.-Utdrag, den 14 Augusti 18 44' S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet : Herr Ehren hoffs, Gustaf Herrman, denna dag väckta motion om anslags .beviljande lill en ny räddnings-anstalt för vanvårdade barn eller lill utvidgande af för sådant ändamål redan föranstaltade inrättningar; Herr Klingstedts, Gustaf Fredric, denna dag väckta motion, om eft eigil t af Kammar-Rälts-Radet Jac. kV in roth ådömd ersättning i Finérska Tullbalance-målet; Friherre Hamiltons, Hugo, denna dag väckta motion, om ett stats-' anslag å Carolinska Institutets stat till en professorslön åt Öfver-läkaren vid Stockholms Stads och Läns Curtius; tillika med ett i anledning deraf afgifvet yttrande; Statsoch Lag-Utskotten: Herr af Grubbens, Nils IVilhelm, denna dag väckta motion om inrättande af en advoeal-corps på stal; B evilln ings-Utskottet : Grefve Anckar svår ds, Carl Henric, denna dag väckta motion angående Bevillnings-afgiften för inspectorer; Densammes denna dag väckta motion om lindring i Krono-Ulskylderna för tjenstehjon, som eger fyra eller flere minderåriga barn; Herr af Donners, Gustaf Willielm, denna dag väckta motion örn befrielse för Statens embetsoch tjenstemän från utgörande af bevillning å deras löner; Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-TJtskotten: Grefve Anckarsvärds, Carl Henric, denna dag väckta motion om befrielse från båkafgifter för de ifrån orter, som ligga innanför alla båkar eller fyrnings-anstaller, ankommande farkoster; Banco-Utskottet:
Det vore således bardt, 0111 Theatern skulle beröfvas ett understöd, som egentligen icke är annat än en ersättning för livad den i evärdliga tider ägt. I afseende på anmärkningen, att efter Dramatiska Theaterns brand allt be45 H. 3 34 Den 12 October f. m. hof af understöd för Dramatiska Theatern upphört, får jag äran erindra, att jiast Dramatiska Scenens inrymmande pä en större Theater, eller som nu skedt i Operasalongen , förorsakat ännu större behof af bidrag, än då Dramatiska Scenen hade sin egen Skådeplats. Af dessa anledningar vågar jag hoppas bifall till Utskottets tillstyrkande i denna del, och att Dramatiska Theatern ej af Ridderskapet och Adeln behandlas som stjufbarn på en tid, då Ridderskapet och Adeln med välvilja och gifmildliet omfattat åtskilliga andra inrättningar. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde proposition till bifall å denna punkt. Ropades Ja. Nionde punkten. Vedoch Ljuspenningar för Vitterhets Akademien_, Vria Konsternes akademie ^Bildthuggare Anelien vid Rcinn ar elian an., och Dramatiska Spektaklet. Bifölls. Hans Excellence Herr Grefven och LändtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att en Deputation, bestående af åtta Ledamöter, utom Ordföranden, finge från Ridderskapet och Adeln afgå, för att, å Ståndets vägnar, inhämta underrättelse om Hans Majit Konungens hälsotillstånd. Bifölls. Den 12 Octo b er f. m. 35 I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefvert och Lan dt Mar skalken anmodade Grefve af Ugglas, Gustaf, alt anföra den Deputation, som i berörde ändamål komme att afgå. Hvarefter Deputationen genast afgick under Grefve af Ugglas’s anförande.
Att åter begagna det andra medlet, att indraga en del Directeurers arfvoden, synes obilligt, enär de nödsakas vistas i hufvudstaden året om, och ej hafva större vedergällning derför än 200 R:dr hvardera. Men frågan är, om ej Secreterareoch Fiscalstjensternes förening hos en person ulan olägenhet kan verkställas, och löneinkomsten sålunda ökas. En hvar vet, att RiddarhusSecreterarebefattningcn mellan Riksdagarne är en af de lugnaste tjenster i Riket, och att Secreteraren då har tillräcklig tid till Fiscalsgöromålens förrättande. Under Riksdagarne hinner han deremot kanske icke dermed; men då kan utan svårighet en Fiscal tillförordnas, lika väl som det RevisionsSecreterareEmbete, som nuvarande RiddarhusSecreteraren innehar, af annan person förvaltas. Hvad uppsigten öfver Embetsmännen inom Riddarhuset angår, så invändes, att om Fiscalens 63 H. 10 i46 Den 24 Februari! e. m. befattning förenas med Secreterarens, liar innehafvaren deraf ingen uppsyningsman öfver sig; men denna invändning mäste förfalla, då man ihogkommer, att Directionen bar denna uppsigt öfver alla Tjenstemännen. Kamereraren är i alla fall controllerad af Secreteraren, oell dessutom genom revisionen af räkenskaperne, jemte inventeringar. I manga andra Verk, t. ex. JernContoret, äro också Secreterareoch Ombudsmannasysslorne förenade, utan att någon olägenhet deraf försports. Att fordringarnes bevakning besörjes genom en serskild RiddarhusFiscal, bevisar just icke erfarenheten. För öfrigt får jag upplysa, att det icke är Fiscalen, utan Kamereraren, som controllerar, att inteckningar behörigen förnyas. Af alla dessa skäl anser jag Utskottets förslag kunna och böra bifallas. Herr Cederschjöld:
»Och du skall inte gå och tro, att jag kan bli sådan jag har varit. Det blir jag aldrig mer. Jag har varit dum och godtrogen. Jag har varit en narr, som hvem som helst kunnat draga vid näsan. Derför blef frestelsen dig för stor.» »Jag är nöjd med sådan du kan vara.» »Och så skall du inte känna dig för säker på, att ditt tålamod kan hjelpa, och sedan tycka du är olycklig, derför att så icke sker. Det har kommit upp något i mig, som jag sjelf knappt kände till. Jag har litat så blindt på dig, – jag har hållit honom så kär. Sådant sätter märke i en, och ingen kan bestämma hvad det blir till. Jag är tjuguåtta år bara, jag har långt igen att vandra.» »Jag gör mig inga illusioner.» »Det är att börja från början igen, Marianne, – börja som två sammanlänkade fångar.» »Det kan inte ändras.» »Och det stannar oss emellan?» »Alltid.» Börje hade talat sant: det var att begynna på nytt. De voro förvandlade båda, och lifvet på Tomtö fick sin prägel deraf. Börjes mor kom icke till barndopet. Det var fru Björk, som blef gudmor åt den lille. Det låg en stel högtidlighet öfver det hela, och Mariannes förändring kunde icke annat än falla hennes anhöriga i ögonen. Hon såg nöjd ut, men det hade kommit en allvarlig fasthet i hela hennes uppträdande, som förr varit henne främmande. »Det följer med fruvärdigheten», sade Walter. Börje var lugn och artig, kanske mer en smula gentleman är förr, men också mera reserverad. Mot Haqvin var han vänlig, men den godmodiga skämtsamheten var borta. Sedan barndopet var förbi, föllo Börje och Marianne in i det hvardagslif, som nu skulle bli deras. Det fans ingen skygghet emellan dem; snarare ett slags ovänlig ärlighet. Börje hade gjort Marianne alla tänkbara frågor, på kors och på tvärs, angående hennes förhållande till Pål, och hon svarade honom alltid med ett slags hänsynslös, känslolös uppriktighet. Han frågade henne om allt; om hvar Pål stod och hvar hon stod, om hvad han sagt och hvad hon hade svarat på det.
Att trots social-demokraternas förnekande det inlagg, som den tyska kvinnan gjort i sitt .lands samhiil1sarbete vore ganska betydande, visades af de inånga r.epresentanter för föreningar af allmännyttigt syfte; * som uppträdde. under denna kongressdag, liksom under de föregiiende. Ofver fattigviirden och dess rätta väsen höll fru Schwerin ett vältaligt anförande., Hon frmhöll därvid, hvillren vikt för samhället lrvinnans deltagande i det offentliga fattigvårdsarbetet vore, då &amp; £ven den klokaste man däri ej kunde inlägga just det kvinliga element, som här vore af nöden. Qfven i fråga om Irvinnans rättsliga ställning gjordes ganska märliiliga inlägg. M: me Vincent från Paris sade många ampra saker om » le code Napolkon~, denna lag, hvars järnhand håller den franska kvinnan bunden. Kvinnan vore likaväl som inannen född. » une crésture 1ibl: e et pensante, och hade följaktligen kraf på samma frihet, samma rättigheter som han. På denna högeligen ansträngande dag - ej mindre an 16 talare uppträdde - förekom för öfrigt anfö- randen öfver levinnans r&amp;ttsligx ställning i olika .liinder, lagstiftningsf r k o r, rösträttsfrågor m. m., m. m. &amp; !an hade därvid tillfälle att höra så frainstående kvinliga jurister soin M: lle Popelin från Bryssel, j ' röken ~Mccrie RascAke från Berlin och fröken Anita Augspurg från Miinchen. JiGs Belvn Loc7cu !ood, den för några &amp; r sedan i Amerika riitt mycket odalade kandidaten till sjalfva presidentvärdigheten, fungerade äfven pii programmet med ett föredrag öfver » Kvinnans politiska rättigheter i Förenta staterna)). Så randades kongressens sista dag. Efter allt det solida i föredragningsväg, man under veckans lopp fått till lifs, serverade programmet till sist soin dessert de mer saftiga, ämnena: » lcvinnan inom konsten och litteraturen)), och slutligen som en läskedryck ofvanpå alltsammans, fredsfrågan.
N:ris 81 & 196.) S. A. K. Sedan Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer hos E. K. M. i underd. anhållit, att vid nästpåföljande Riksdag en utredning öfver det då varande förhållandet med indelta Infanterie-Regementenas beklädnadsmedel måtte Rikets Ständer meddelas, och förslag i anledning deraf blifvit från samtlige Beklädnads-Direclionerne vid de indelta roterade InfanterieRegementena infordrade öfver de af Directionerne i och för manskapets beklädande uppburne och utbetalde medel åren i83o, iS3r, i832 ochi833, eller de fyra år, under hvilka, till följd af E. K. M:s och Rikets Ständers beslut, årliga beklädnadsbidraget, så väl från Stats-Verkets som från Rotéhållarnes och Soldaternes sida, blifvit från en sjettedel till en åttondedel af en munderings värde nedsatt; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer af den 8 nästlidne Mars, på grund af hvad, genom de inkomna förslagen, blifvit utredt, tillkännagifva att behållningen i Beklädnads-Directionernes Cassör den 1 Januarii i83o utgjort 399,935 R:dr rysk. 1 r:st., naen deremot vid i833 års slut endast 294.650 R:dr 40 sk. 11 r:st., så att sammanlagda behållningen hos Directionerne under loppet af förutnämnde fyra år, hufvudsakligen, i följd af de årliga anslagens nedsättning, förminskats med i o5,284 R:dr 24 sk. 2 r:st., eller något mer än en fjerdedel af det belopp, hvartill denna behållning den 3i December 1829 varit i räkenskaperne balancerad; alt denna minskning i tillgångar varit betydligast vid \ Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.-o i34.
c. att alla hos Banken eller Låne-Contoret nu befintliga eller framdeles ingifvande våg-attester Öfver effecler, liggande ä Stockholms eller Götheborgs Yågar, skola, så vidt de deremot utgifne lån icke under tiden varda inbetaide, inom Tolf månader från deras utgifningsdag på det sätt förnyas, berörde föreskrift iagttaga; Moni. d. att Directionen öfver Låne-Contoret i Götheborg befrias från skyldigheten att lill Banken insända sådane förteckningar, redogörelser och extract, som uti 5 och 7 §§ af 1823 års reglementariska stadganden för jernbelåningen derslädes blifvit föreskrifne; att den åtgärd, som Bankens Låne-Afdelning, enligt förstnämnde §, tillhört, likaledes upphör; alt deremot till Directionens disposition, för nämnde belåning, anvisas och å räkning i Depositions-Afdelningen insättas ett creditiv af En million R;dr Banko; att förstärkning af detta creditiv får, uppå Direclionens derom afgifvande reqvisition, meddelas i mån af behof, så vidt det för ifrågavarande belåning på det hela anvisade förlag dertill lemnar tillgång, samt under villkor tillika, att det belopp, sorn sålunda utöfver den bestämda creditivsumman från Banken utgifvits, lill densamma ofördröjligen och då lånerörelsen det medgif ver, af Låne-Contoret återgäldas; samt alt — närmare föreskrifter. l3;o. Bankens förlag för lån emot pant af Silfver och Guld, Jern, Koppar Baneo-VIskof, els Memorial, N.-o 64• 5 och andra vågförde effecter samt tackjern bestämmes till ett sammanräkuadt belopp af 3,500,000 R:dr Banko. l4:o.
Af dessa äro å 18 mindre boställen, utgörande 4,552 tunnland 19,5 kappland, skogarne indelade till trakthuggning, hvarigenom från en skogsbördig areal af 3,489 tunnland 19,4 kappland årliga skogsafverkningsbeloppet uppgår till 144,488 kubikfot, som åter, med afseende derå att hushållningen med skogen hufvudsakligast afser frambringande af i orten behöflig grof skog, kan värderas till minst 4,093 R:dr R:mt. Endast ett jtygsandsfält finnes inom länet i Ljungby socken af Sunnerbo härad och innehåller 92 tunnland 8,7 kappland. Det står under Hushållnings-Sällskapets vård och inseende samt är nu öfvervuxet med ungskog. Med undantag af de ofvannämnde af länets Hushållnings-Sällskap föranstaltade skogsplanteringarne, Landsh.-Emb. uli Kronobergs län undt. ber. för åren 1856—1800. 2 10 Kronobergs län. Rofdjur. Bruksoch fabriksnäring. Binäringar. Brännerier. förekommer skogsodling i öfrigt blott hos några få enskilde, men endast till så obetydligt omfång, att den endast på detta sätt kan omnämnas. Ta'i. N:o 5. Under loppet af ifrågavarande period hafva inom länet belöningar för rofdjurs fångande eller dödande i medeltal blifvit utbetalde med 270 till 300 R:dr R:mt, synnerligast i Konga, Uppvidinge och Norrvidinge härader, hvartill först användts häradets enskilda andel i sakören och sedermera efter öfverenskommelse för fem år i sender mellan de bofaste innevånarne en afgift af 35 öre för hvarje 1,500 R:dr af taxeringsvärdet. För rofdjur, dödade utom skallgång, betalas vanligen: för gammal varg 25 R:dr, för ung varg under tiden före midsommar 10 R:dr samt under tiden mellan midsommar och Oktober månad 15 R:dr, för gammal räf 1 R:dr och för lodjur 7 R:dr 50 öre.
'På grund af hvad jag sålunda i underdånighet anfört, hemställer jag lika underdånigt, det täcktes Eders Majit godkänna och i nådig proposition till Rikets Ständer fram ställa de grunder för en reglering af presterskapets aflöning, som äro upptagna i det förslag till nådig proposition i ämnet, hvilket jag jämväl nu torde få underställa Eders Kongl. Majits nådiga pröfning. Härefter uppläste Herr Departements-chefen till justering nämnde förslag; och behagade Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkan, detsamma gilla, och förordna att nådig proposition, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo F. A. Dahlgren. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 4 859 Msmgt. Majis Nåd. Proposition N:o ij. i 1^:0 -II. Ank. till Exp.-ITtsk. den 51 Nov. 18.59, kl 11 f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående utbyte af f. d. Förare-bostället trid Södermanlands liegemen le. % mantal IVreta, emot kronoskatte-hemmanen Fröberga, IVesterg arden V2 och Östergården % mantal, i Nyköpings Län; Gifven Stockholms Slott den 8 November 1859. Genom Kongl.
Den som bifaller, att till bankbolags stiftande erfordras minst 20 namngifne delägare, voterar ja den del ej vill, voterar nej i Vinner nej, beslutar R. o. Ad, att till bankbolags stiftande endast erfordras 5 namngifne delägare. Frih. Cederström: Mot den till votering nu upplästa proposition får jag till protocollet anmäla min protest. Det var jag, som begärde votering, och det var således jag, som var berättigad att föreslå contraproposition. Jag ville hafva 50 ledamöter och Frih. Palmstjerna 5. Det var således hans skyldighet att begära votering mot min contrapropos., men i det stället blef hans mening af Hr Landtm, framställd och af Ståndet anlagen utan särskild votering. Jag reserverar mig emot ett sådant förfarande och förklarar, att jag genom den framställda propositionen är hindrad att i voteringen deltaga. Den nyss uppläste voter.propos. blef härefter af IL o. Ad. godkänd, hvarpå voteringen försiggick och vid dess slut rösterne befunnos hafva utfallit som följer. Ja — 21. Nej — 1. Hr von Axelson, Carl: Då Frih. Cederström begärde denna votering, så anser jag honom hafva varit berättigad att få till contrapropos. sitt yrkande om bifall lill Utsk:s betänkande. Jag får derföre reservera mig emot contrapropos. i denna votering. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., efter alt nu hafva beslutat förändringar i Utskuis, i afseende pä Den 23 April e. m. 87 teckningssnmman och delägarnes antal afgifna förslag, behagade i allt öfrigt bifalla 2 §. Hopades ja. § 18. Frih. Cederström: I denna § förekomma tvenne olika prescriplionslidér, den ena efter årsstämning och den andra efter kungörelse inom 2 ar, för bevakande af fordringar hos bolaget.
Huset var snyggt och nytt med balkonger och krumelurer, och när vi ringde på, kom en ung näpen tjänstflicka i nystryken bomullsklädning och hvitt förkläde, och öppnade. Jag vet inte riktigt hvarför, men jag hade föreställt mig, att en barsk gammal piga skulle släppa in oss, och när jag fick se salongen, som jag hade haft klart för mig skulle vara mörk och slarfvig, blef jag lika förvånad. Rummet var mycket ljust med stora blomstergrupper vid fönstren, byster och svaga men klara färger. Hvad som mest förvånade mig var att allting såg så nytt och fint ut, fast jag nog af möblerna förstod, att jag befann mig inför ett äldre bo. Luften var ovanligt ren och luktade blommor. »Moster kommer strax», sa i detsamma Ester, som gått in i ett inre rum. »Jag har leksjon och måste gå, men tant Lova behöfver inte vara rädd», tillade hon med ett skälmaktigt leende, »moster slukar inte människor den här tiden på da’n.» Det fick jag det! Därpå nickade den otäcka ungen vänligt och lämnade mig ensam med mina pangseer. Kort därefter hördes snabba, lätta steg; så veks dörrdraperiet undan och en ung flicka – tyckte jag först – visade sig i öppningen. Hon kom emot mig med utsträckt hand. »Jag är så glad få göra er bekantskap», sa hon med ett vänligt leende. »Esters vänner är mina vänner.» Nu såg jag, att i det täta, vågiga, blonda håret fanns en och annan grå strimma, samt att hon hade djupare skuggor under ögonen än ungdomen vanligen består sig. Men märkvärdigt skär och ung såg hon ut ändå – men – så ömtålig! Nu förstod jag, hvarför Esters läppar så ofta darrade, när hon talade om mostern! »Kom och sätt er här i min egen stol!» Därmed drog hon mig fram till en bekväm länstol, mjuk som ett försåt, och så innan jag visste ordet af, hade jag en pall under fötterna och en den raraste lilla sidenputa skjuten under hufvudet. »Så», sa hon belåtet, »nu har ni det skönt, inte sannt?» »Alldeles för skönt», sa jag smått skamsen. »Man kan alldrig ha det för skönt», smålog hon, »åtminstone är det min åsikt.