Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa, min bäste professor, äro mina personliga känslor. Men jag tror mig böra meddela Er äfven följande: Professor W., efter hvad han kan döma om förhållandena i Sverige, tror det icke vara möjligt att Stockholms universitet någonsin skulle antaga en kvinna bland sina lärare och, hvad som betyder ännu mer, fruktar att om Ni allt för mycket insisterar på att införa sådana nyheter, detta kunde skada er egen ställning. — Det skulle vara allt för egoistiskt af mig att icke meddela Er dessa uttalanden af vår afhållne lärare, och Ni kan lätt tänka Er hur förtviflad jag skulle vara, om jag till slut ej uppnådde annat än att skada Er, Ni som alltid visat mig så mycket intresse och tjänstvillighet och för hvilken jag hyser en så uppriktig vänskap. Jag tror därför att det kanske är klokare att för ögonblicket ej vidtaga någon åtgärd och att i alla händelser invänta afslutandet af de arbeten, som för närvarande upptaga mig. Om jag lyckas fullborda dem så väl som jag önskar och hoppas, skall det i alla händelser bli en stor hjälp vid det mål, jag har i sikte.» De därpå följande dramatiska händelserna i Sonjas lif, skilsmässan från mannen, romanen med polacken, mannens död och Sonjas långa sjukdom, fördröjde fullbordandet af de omtalade arbetena, så att först i aug. 1883 kunde hon underrätta Mittag-Leffler om afslutandet af det ena. Hon skrifver från Odessa den 28 aug.: »Jag har ändtligen lyckats sluta det ena af de tvenne arbeten, hvarmed jag varit sysselsatt dessa sista två åren. Min första önskan, så fort jag fann mig ha nått ett tillfredsställande resultat, var att delgifva Er det. Men herr W. har med sin vanliga godhet åtagit sig att själf meddela Er resultatet af mina undersökningar. Jag har just fått ett bref från honom, som säger mig att han redan skrifvit till Er härom, och att Ni å er sida har svarat honom och med Er vanliga välvilja för mig uppmanat mig att begifva mig så fort som möjligt till Stockholm för att där begynna en privatkurs. Jag kan icke säga Er, hur mycket jag är Er tacksam för den vänskap, Ni alltid visat mig, och hur lycklig jag är att kunna inträda på en bana, som alltid varit föremålet för mina käraste önskningar.
Majits nådiga Remiss, angående Minister - Residenten i Francfurt Hjorts underdåniga Ansökning, om utbekom» mande af allidne Abbé Voglers Pension; Hvaremot nämnde Utskotts N:o 17, i anledning af Kgl. Maj;ts nådiga proposition, angående framtida dispositionen af Wendtholms Hofstalläng, och N:o 19, i anledning af Kgl. Majits nådiga remiss uppå Kyrkorådets i Calmar gjorde underdåniga ansökning, om medels anslående för reparation af Kyrkobyggnaden derstädes, i anseende till de emot dessa Betänkanden gjorda anmärkningar, återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statsutskottets Uciatanden; N:o 22, i anledning af Kgl. Majits Nådiga Remiss på Landshöfdingens i Skaraborgs Län underdåniga hemställan, om Vakt rid LandsCancelliet och LandsContoiret, till säkerhet för Contanta Med:l och angelägna Handlingar. N:o 24, om inköpande och inredande af Byggnad till SamlingsRum för Hederv. BondeStandet samt Riksens Ständers Utskott och deras Cancellier, m, m. Fran Hederv. BondeSt dndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskottets den 2^ nasti. Febr. på bordet lag. de Utlåtande N:o 22, i anledning af Kgl. I Fröt. TJtir. rl. 5 Mars 1823, ?vfaj:ts Nådiga Remiss på Landshöfdingens i Skaraborgs Län underdåniga hemställan, om Vakt vid LandsCancelliet och LandsContoiret till säkerhet för Contanta Medel och handlingar. d. 5 Mardi 1823. 'Fran Högloft.
Med anledning af de större eldsvådor, som i sednare tider öfvergått åtskilliga bland Rikets städer, hafva särskilda bidrag af allmänna medel, dels med och dels utan återbetalnings-skyldighet, beviljats för utförande af föreslagna nya tomt-regleringar inom de dervid ödelagda stads-delarne; och då likaledes förslag till en förändrad reglering af tomterna inom den del af staden Eksjö, som någon tid efter innevarande riksdags början afbrunnit, blifvit uppgjordt och af Kongl. Majit i nåder gilladt, samt verkställigheten af denna tomtreglering, hvarigenom den återuppbvgda stadsdelens invånare komma att betryggas mot så vidsträckt ödeläggelse vid framdeles inträffande eldsvådor, sorn vid den der sednast inträffade, och det nu betryckta samhällets framtida förkofran samt utvidgade och för det allmänna gagnande verksamhet befrämjas, enligt hvad Kongl. Majits Befallningshafvande i länet jemväl vitsordat, är förenad med ganska betydliga kostnader, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka beviljandet af de för sagde ändamål utaf Kongl. Majit i nåder föreslagna stats-bidrag; hvadan Utskottet, som lika med Kongl. Majit anser de vid beviljandet af låne-understöden för tomt-reglenngarne inom de afbrända delarne af städerna Lidköping, Örebro och Jönköping under sednaste 2:ne riksdagar stadgade vilkor äfven böra iakttagas för det tomt-regleringslån, hvarom nu är fråga, får hemställa, 4.0 att Rikets Ständer, för åstadkommande af en sådan reglering af gatorna och tomterna inom den i November månad sistlidet år albrända delen af staden Eksjö, som öfverensstämmer med den af ongl.
Herr Grrfwen och Landt-Ma rsk alken hemställde hos Ridderskapet och Adeln, om icke i anseende till swärigheterna och tidsutdrägten wid tryckningen, det wore nog att KUmmieller Skydd Tabellen i flere afskrifter läge pä bordet att tillgä, fdr att i Canttliet kunna läsaS och pröfwas. BifbllS. Hant Excellence Herr Grefwe kuut K önskade att nägon tid, icke alt för korrt, mätte utsättas, när Bevillning-»prvjectet till gransk» ning stall företagas, sä att man pä verificationen der, öfwer mä kunna wara beredd. / Nägon hördes äfwen yttra den kustan, att se, dan Ninimi-Tabellen nu icke blifwer tryckt, den sam» ma mätte inför Ridderstapet och Adela fä upläsaS. I anledning häraf proponeradr Herr Grefwm och Landt-Marstakken, att BewillningS-projectet skulle till afgörande företagas 8 dagar efter den dagen, dä Minimi - Tabellen uppläses , eller om klenum ej pre» cist dä skulle infalla, nästa kienum derefter. BifbllS. Ridderstapet och Adeln hördehärefter önsta, att af Skydd, Tabellen 4 afstrstter giorde, hwaraf twä lemnadeS pä bordet i Cantzliet och twä pä Klubben, hwarefter Herr Land,-Marskalken hemställde, om icke, dä Cantzlie-Betjeningen wore gansta sytzelsatt med löpande göromäl, extra Afstrifware till be begärda af, skrifterna kunde nyttjas, hwilkaS betalning af Riddar» huS»Cassan finge bestrida-. Biföll-. Friherre klxxls, Lric Lonr^st, hade inlemnat följande Diclamen, hvilket uplästesä lp» bande:
Förordet kan endast göras om makarnes giftorätt i boet eller om förvaltningen af hustruns enskilda egendom. Det måste dock uttryckligen stå i förordet, att hon själf förbehåller sig rätt att äfven råda öfver den egendom, som finns nämnd i förordet, annars anses mannen få rätt att förvalta äfven sin hustrus enskilda tillhörigheter. Äfven anses att allt, hvad som efter giftermålet tillfaller hustrun, blir gemensam egendom, så- vida det ej genom testamente eller genom gåfva gifves åt henne enskildt och med förbehåll, att hon själf skall råda däröfver. Förordet skyddar dock blott egendomen, så länge den bibehålies i oförändradt skick. Om hustrun t. ex. för pengar, som enligt förordet äro hennes, köper vare sig fast eller lös egendom, så anses denna blifva gemensam. Eller om hon har aktier och obligationer och säljer eller utbyter dessa mot andra, så torde hvarken pengarna eller de öfriga valutorna längre vara hennes, och ifall tvist om eganderätten skulle uppstå med » tredje man », så är det antagligt, att hustrun förlorade sin rätt öfver den egendomen. Om hon däremot före vigseln har en egendom och denna står upptagen i förordet, så är och förblir egendomen hennes egen och hon får själf taga afkastningen af den, ifall hon förbehållit sig denna rätt. Likaså om hon har ett kapital placeradt i en bank eller på annat sätt gjort det räntebärande, så får hon lyfta räntan och äfven använda själfva kapitalet, huru hon vill och behagar, men skulle det falla henne in att köpa något för detta sitt kapital, så blefve antagligen detta gemensam egendom. Och sålunda inskränkes hon ånyo till att använda pengarna uteslutande till helt personliga utgifter, såsom nö- jen, resor o. d., likasom när det gällde hennes egen arbetsförtjänst. (Slut i nästa n:r.) 107 » Det är hälsosamt. » Klädedräkten. Det är hälsosamt att lämpa klädedräkten efter årstiden, d. v. s. att om sommaren välja en lättare, om vintern en tyngre och varmare beklädnad. Det är hälsosamt att härda kroppen. Att man det kan, bevisa händer och ansikte, som från spä- daste år utsättas för luften och all yttre åverkan. Hvad de uthärda, det kan också i allmänhet den öfriga kroppen efter någon härdning tåla vid.
Kathedral-skolans fond Kniggeska donations-fonden Gymnastiska Central-institutets material-anslag Stockholms Gymnasii fonder Clara högre lärdoms-skolas dito Maria dito dito dito Åleniska donations-fonden 6,449: 29. 4. 39,466: 46. Balans till år 1858: Skulder: Stockholms stads undervisningsverks fond 1,357: 29. Balans från år 1856: Skulder Utgifter: Stoekholms^stads undervisningsverks fond: Tillgångar: Stockholms stads undervisningsverks fond 52,622: 9. 2. f. d. Clara högre lärdoms-skolas dito 1,092: 31. Någon erinran från Revisorernes sida har vid dessa räkenskaper icke ifrågakommit: och befunnös, vid anställd inventering, säkerhetshandlingarne i god ordning. Vexel-niidenisningeiis Normalskola. Af Direktionen i Sällskapet för vexelundervisningens befrämjande lemnäs redogörelse för ej mindre normal-skolans egna tillgångar och det till densamma utgående stats-anslag, än äfven för de medel, hvilka blifvit anvisade för Stockholms folkskolelärare-seminarium samt till stipendier åt elever derstädes; och äro räkenskaperna öfver dessa statsmedel för revisionsåret utan anmärkning i Kongl. Kammar-rätten granskade: Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: 24 —. IM Debet: Balans från år 1856: Tillgångar 30,263. — 7. Doneradt kapital, 8,000 R:dr, föres inom linien. Uppbörd: Stats-anslag till norm al-skolan 2,00C Dito till folkskole-lärare-seminarium Dito till folkskole-lärare-elever Ränte-medel ••••••• Års-afgifter af ledamöter Credit. Utgifter: Ved, ljus och renhållnings-kostnader 1,111: 26. — Stipendier åt folkskole-lärare-elever 800: För inköp af böcker och kartor samt trycknings och bokbindnings-kostnader m. m 3,355: 30. 3. Balans till år 1858: — Utlånta medel 26,165: 40.
Riket åstad-* kommes, år i både tillverkarens och köpmannens band , att anse som lofliga handelsvaror, med hvilka köpenskap drifvas må; i följe hvaraf det skall vara burskaps-egande handtverkare 88 IagUtskotttts Bet/lnkntiden, obetaget , att utan binder'och omgång få i hvad stad som heldst inom Riket så i som utom marknader i öppna salubodar eller vid hamnar och på torg samt åfven vid piarknader å landet i parti och minut, likväl ej genom kringvandrandrande personer, så framt de ej dertill vunnit särskildt tillstånd, föryttra egna tillverkningar; äfvensom handlande skola ega frihet, att slika inhemska handtverksarbeten uppköpa och dem till salu hålla, utan afseende på den inrikes ort» hvarifrån de kommit; och må den idkare , som, efter vunnet burskap i stad , drifver handtverk på landet, vara berättigad att sine egne tillverkningar åfyen på stället försälja utan att författningarne angående förbud emot landthandel skola dervid ligga i vågen. §• 17* Tillitas handtverkare, att i annan stad eller ort, ån der han år bosatt, verkställa sådana arbeten som måste förfärdigas eller fullkomnas på det ställe der de skola nyttjas och användas, må honom ej vägras, att i hvad stad och på hvad ort som heldst inom riket# genom egne arbetare slika tillverkningar företaga och fullborda. §• *8. För vinnande af Mästerskap, särskildt å Murmästare — och serskildt å Timmerman*- handtverketj Lagutskottet!
Bå Riksens Ständer genom Nämnd redan tagit det beslut, att beskattning å öfverflöd skulle äga rum, kan väl någon ändring deri ej vidare eke» Men sedan den omständighet inträffat, att Riksens Ständer funnit för godt besluta, att en nedsättning af Bevillningssumroan skulle äga rum, med 250,000 Riksdaler, och fråga uppstått, att denna nedsättning skulle ske å den af Utskottet till inbringande génomf öfverflöds-afgift beräknade summan af 416,000 R:dr, så att det endast återstode en brist af 166,000 Riksdaler, som genom Bevillning måste fyllas} så tror jag att det är billigast och mest instämmande med allmänna önskan, att Bevillningen förblifver vid hvad 1815 års BevilleingsFörordning i denna del innehåller, och att den deri bestämda lyllnads-afgift ej rubbas, samt att endast de återstående 166,000 Riksdaler läggas på öfverflödet. jag tillstyrker derföre, att Ridderskapet och Adeln må bifalla det andra alternativet af Utskottets Me» Den 20 Junit. naomi, hälst, då Utskottet kunnat på särskilta Öfverflöds-artiklar fördela en summa af 416,000 Riksdaler, det måste vara ännu lättare att göra det med 166,000 Riksdaler. Friherre Cederström, Jacob: Det synes mig ej riktigt om Ridderskapet och Adeln nu skulle frångå hvad en gång genom Nämnd blifvit definitift beslutadt. Jag kan ej instämma i det förslag, att fyllnadsafgiften skall bibehållas, och hela nedsättningen af de 250,000 Riksdaler ske pä öfverflöds-afgiften. Dä sådant en gång förut blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit, anser jag Ridderskapet och Adeln äfven böra vid enahanda beslut förblifva. Jag tror att Utskottet icke haft anledning att med en så beskaffad framställning som den nu ifrågavarande till RiksStånden inkomma, utan i stället bordt ovilkorligen tillämpa det Förj Stärkta StatsUtskottets fattade beslut.
IL Ständers Allmänna Besvärs och EkonomiUtskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 20 December 1817. Hök yttrade: ”Att då Kongl. Spannemåls och MagazinsDirectionen hos Kongl. Maj:t ansett sig böra tillstyrka inställning i BränvinsBränningen, grundad på de från Landshöfdingarne i Länen inkomna berättelser om detta å.rs Skörd och Spannemålstillgången, ansåg han sig dertill böra sätta större förtroende, än hvad enskilte personer, hvar och en för sig, kunna linna förhållandet. Han yrkar således för sin del, det måtte all BränvinsBränning för de trenne första månaderne af instundandande år så mycket heldre inställas, sorn mycken anledning till Spannemålsbrist nästa Vår och Sommar, åtminstone i flere Landsorter, vore att befaraj men då pluralitetens mening nog tydeligen visar sig för en fortfarande BränvinsBränning, afstår han gerna från Votering, och ätnöjes dermed, att dess särskilta tanka får i rrotocollet inflyta'’. Härmed instämde till alla delar Herr Ebel. Be sv t och Ekon. TJtsk. Beiänkandeti, N:t 3. Riksens Högt. Ständers Allmänna Bé■> svärs och EkonomiUtskotts Utlåtande, i anledning af hoS Högh Ridderskåpet och Adeln samt Väll o fl. BorgareStändet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 nästlidne December afgifne Betänkande i den frän samtliga RiksStåndfn till Utskottets handläggning öf verl enni a de fr äg a, om fortfarande eller inställning af den frid HusbehofS Bränvins Bränningen, 13e med återRemissen af Utskottets förenäinda Betänkande följaktige handlingar innefattas uti: 1:0 Utdrag af Högh Ridderskapets och Adelns Protocoller för den 27 och 30 sistlidne
Godt eller ondt allt ligger i framtidens hand. KAMRERN pekar på brefvet. Der fans läkemedlet, som jag inte kunde ge. LOUISE. Är kamrern ledsen på mig? KAMRERN. Ack – nej. LOUISE. Jag rår ju inte för det. Det är som hade jag gått ensam i långa år, med natt på alla sidor och så plötsligt hört en röst som ropat mitt namn ur mörkret långt borta. KAMRERN. Måtte den rösten inte leda vilse, det önskar jag så innerligt. – En smula bittert. – Jag ropade också jag, men det hörde fröken Louise aldrig. LOUISE. Förlåt mig. Jag är så tacksam så riktigt af hjertat tacksam KAMRERN. Om jag kunde – på något sätt vara till minsta tjenst. LOUISE räcker honom sin hand. Tack, det vet jag nog, och jag litar på, att kamrern fortfarande vill ha mina affärer om hand. KAMRERN. Det är ju ingenting annat än min skyldighet som tjensteman i banken. Penningarne äro ju disponibla, och LOUISE. Låt oss icke tala om affärer nu. Jag måste tänka mig om, och sedan kommer jag till kamrern och rådgör – innan jag reser KAMRERN. När reser fröken Louise? Och hvart? LOUISE. Jag vet inte när ... i morgon ... eller om några dar. — Till Paris. KAMRERN. Gud gifve lycka på färden. Farväl. Går. LOUISE öppnar dörren till köket och ropar. Botilda. BOTILDA. Jesses så glad hon ser ut! Nu har han friat. LOUISE. Nej, Botilda, det har han inte. BOTILDA. Inte? Men hvad i Herrans namn är det då? Hon är ju alldeles förändrad. LOUISE. Är middagen färdig? BOTILDA. Ja, men hvad i Guds namn går åt henne? LOUISE. Jag är hungrig. Har du något godt till mig? BOTILDA. Jag har inte gjort annat, se’n hon kom hem, än laga ihop mat, som hon skulle tycka om – och hon har knappt rört den. LOUISE. I dag ska’ du få se på annat. BOTILDA. När gick kamrern?
Utförandet var mönslergilt. Särskildt torde dock böra framhållas hrr Fredrikson o c h Hillberg samt fru DorschBosin som resp. generaldirektör Riis, gamle ingeniör Kämpe och fru Kamma Riis. Deras prestationer kunna som bekant räknas till det bästa svensk skådespelarkonst har att uppvisa. Den talrika publiken skänkte utförandet det lifligasle bifall. En mera roande och angenäm föreställning än den, k. dramatiska teatern gaf sistlidne tisdag, torde man näppeligen kunna bevista. Till förpjes gafs den qvicka och roliga interiören » Mellan fyra ögon », i hvilken de båda hufvudrollerna pä det allra förträffligaste sätt utföras af direktör Fredrikson och fru Rundberg, ypperligt sekunderade af hrr Norrbg och Törnqvist. Men var stämningen under denna pjes animerad, så blef den rent af uppsluppen under den ytterst komiska slutpjesen » Herr Duvals skilsmessa ». Detta stycke, ett af de roligaste på dramatiska teaterns repertoar, synes fortfarande ega oförminskad förmåga att fängsla och roa. Också torde man få leta efter ett på alla händer mera jemt spel. Främst bland de spelande torde böra n ä m n a s / r ö / c m Ahlander som f. d. dansösen, äfvensom hrr Hedin och Personne, hvilka likaledes con amore utföra sina resp. roller. Som sagdt, en dylik afton å dramatiska teatern kan säkerligen räknas till en af de allra angenä- maste. Svenska teatern. Under detta namn öppnades f. d. Nya teatern sistlidne lördag och med ett äkta svenskt skådespel, nämligen Bernhard v o n Beskows » Birger och hans ätt ». Detta skådespel lär, märkligt nog, aldrig förr uppförts å scenen, o c h Svenska teaterns direktion förtjenar derför allmänhetens tacksamhet för dess framdragande i ljuset. Stycket har både fel och förtjenster. Som dess förnämsta fel torde få anses den brist på följdriktigt och nära sammanhang mellan de olika akterna o c h som dess största förtjenst står utan tvifvel författarens nä- stan allt igenom sköna språk. Utförandet var på det hela taget godt, o m ock ej alltid förmågan hos de uppträdande svarade mot det goda bemö- dandet.
Hr von Heland, Isak Fredr., upläste en så lydande motion: De framsteg elektriska Telegrafer gjort i andra länder, hafva varit så hastiga, att. kunskapen derom knappast hunnit sprida sig till oss, förr än under innevar. år, då dels resande, dels nyligen utkomne arbeten derom leninat närmare uplysning, hvaraf vi finna 214 Den 28 December f. m. alt elektriska telegrafer spela en stor röle uti politiskt, kommercielt och flere andra afseenden. Uti Amerika, der nyttiga företag vanligen fortgå med en nästan obegriplig skyndsamhet, anlades i Maj månad 1844 den första electriska telegrafi inea, af 40 Eng. mils längd. Nyttan och fördelarne deraf befunnos vara så stora, att 5 är och 3 mån. derefter, voro dylika telegraflinier af icke mindre än 11,039 eng. mil anlagda. I England anlades år 1844, 44 eng. mil; år 1848 voro 2300 mil anlagde. I Preussen voro 1819, 1200 eng. (300) Tyska mil anlagde, och i Frankrike är ett telegrafnät från Paris till rikets gränsor under utarbetande. Det är väl icke troligt att electriska telegrafer så hastigt vinna insteg i Sverige, dä jernvägar ännu icke härstädes blifvit anlagda; men dä optiska telegrafer i andra länder, småningom utbytas emot elektriska, och elektriska telegraflinier numera anläggas der inga jernvägar finnes, så är det möjligt att sådant äfven kan inträffa här, och det är derföre angeläget att på förhand undanrödja de hinder, som för en sådan anläggning möjligen kunna upsla. Man brukar i andra länder att på 2:ne sätt utlägga elektriska ledningstrådar: 1 :o öfver jorden då de för att fredas för åverkan, upliängas 15 ä 20 fot i luften, på stolpar, träd, hus eller andra höga föremål, 2:o i jorden då de nedläggas 2 å 3 fot djupt, hvarefter jorden jernnäs lör att åter af egaren begagnas.
Braunerhjelm, å Kommitterades för organisation af stamholländerier vägnar, tillhandahållas; och blef den 30 i samma månad, uppå Herr Braunerhjelms reqvisition, hela beloppet, efter det medlen från Riksgälds-kontoret levererats, af Stats-kontoret till hans disposition anordnadt. Hen första redovisningen för dessa 70.000 R:dr, eller 1848 års till Kongl. Kammarrätten ingifna redogörelse, utvisade, att för ändamålet ej åtgått större belopp, än 48,873 R:dr 3 sk. 3 rst.; hvadan en behållning af21,126R:dr 44 sk. 9 rst. i redogörelsen utbalanserades, hvilken, såsom det vill Transport: 28,845: 8. 7. 888: 16. — 5,272: 24. « 1 1849 års redogörelse balanserades en behållning af kapital i räntebärande obligationer, 21,000 R:dr, samt kontant 1,565 R;dr 8 sk., eller tillhopa 22,565 R:dr 8 sk.; och följande årens redogörelser visa icke heller behofvet af hela anslagets lyftning på en gång, enär räntebärande obligationer derunder ytterligare blifvit inköpta, hvilkas värde, tillsammans med de förut nämnde obligationernas, vid 1853 års slut utgjorde 28,750 R:dr; hvarförutom, vid samma tid, en kontant behållning fanns af 95 R:dr 8 sk. 7 rst.
Sjelfva konsten uti de flesta Mechaniska yrken kari inom ganska kort tid förvärf vas., ehuru till handens färdighet längre öfning fordras, ynglingens bemödande att vinna denna färdighet. Dm 5 Juli. 68x dighet måste ofelbart blifva större dä han efter* sträfvar det målet, att på egen hand och till egen fördel få utöfva den, än då han tvungen måste arbeta vissa år för andras räkning. Kostnaden till långvarigt och dyrt underhåll af lärlingar ökar äfven tillverknings-priset af handtverks-varor. Ibland Mechaqiska konster bör otvifvelaktigt Jordbruket räknas till de svårare, och likväl äro icke några läroår utsatta för rät* tigheten att idka det. Att inskränka rättigheten till handtverkériers idkande inom Städerna, är äfven af flera ofvan nämnde orsaker för landet skadligt. I många af Kikets vidsträckta provinser finnas blott en eller få obetydliga Städer.- Att landets invånare skola resa en längre väg för att köpa en handtverks vara, som till lindrigare pris kunde finnas inom des? ort, är lika obilligt, som att en handtverkare, hvilken bosatt sig uti en Stad, der han icke finner nog arbetsförtjenst, skall vara hindrad att utflytta på landet, der han uti en från Stad aflägsen trakt kunde bättre vinna utkomst och mera gagna Ortens invånare. Hen enskilfa nyttan uträknar i sådana fall bäst, hvarest tjenligäste orten för bosättning finnes. Dessutom är ett skäl af högsta vigt talande för en oinskränkt frihet att äfven på landet idka handtverk och slöjder. Jordbruket inom vårt land kan endast inom en inskränkt tid af året skötas. Det är i allmänhet genom luftstreckets hårdhet och andra naturhinder förenadt med så manga svårigheter och jordens afkastning så liten i förhållande till arbetarens möda, att Jordbrukaren ‘ måste i •' ■ 68* J&en 5 Juli. måste vara försedd med en större arbetsstyrka, än uti de länder der dessa hinder icke eller uti mindre mån möta honom. För Bonden och arbetaren på landsbygden är då en längre tid af året, då Jordbruket icke gifver dem full syssloSättning.