Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ledsnad måste här anföras, att de bemödanden, som inom Jemtland och Medelpad blifvit gjorda, att genom aktieteckning bilda ett sådant bolag, icke rönt önskad framgång samt att affärsförhållandena inom dessa orter icke äro sådana, att man ännu under många år har att hoppas, det denna jernväg kan komma till stånd, derest kostnaden skall till £:dol inom orten anskaffas. Här hotar sålunda det beklagliga förhållande att inträffa, att, en sträcka af 2,41 mil vid östra ändan af den 42,36 mil långa kommunikationsled, som skulle sammanbinda Vesterhafvet med Östersjön, d. v. s. knappt mer än ^ydel af hela leden, kommer att lemnäs ofullbordad till en måhända aflägsen framtid. Rikets Ständer hafva redan anvisat och torde under innevarande riksdag komma att ytterligare anvisa medel till fortsättning af den stora jernvägsanläggning, som öfver Wermland har till ändamål att såsom unionsväg närma de båda brödrafolken hvarandra och främja samfärdseln dem emellan. Kommunikationsleden öfver Jemtland, ehuru till art och beskaffenhet vida ofullkomligare, men derföre ock så mycket mindre kostsam än den förra, skall för visso tjena till enahanda ändamål. Hå denna led redan blifvit af Kongl. Majit och Rikets Ständer betraktad såsom en statslinie, för hvars anläggning ända från riksgränsen till Hemgrafven kostnaden bestridts af allmänna medel, så synes Rikets Ständers mellankomst med fog'kunna påräknas för fullbordandet af jemväl den återstående delen, äfven om densamma skulle befinnas kräfva en jemförelsevis drygare omkostnad. Öppnandet af en transitoled mellan Westeroch Österhafven torde med liba skäl i norra som i södra Sverige böra anses såsom ett företag af för stor betydelse, att detsamma skulle lemnäs åt euskild företagsamhet. DA nu ifrågavarande jernväg just genom sin egenskap att ingå i en transitoled bor i viss mån kunna jemföra® med en Statens stambana, så lärer väl den omständigheten, att den skulle blifva kort och sålunda fordrar en jemförelsevis mindre kostnad, icke böra föranleda dertill, att densamma anses förtjena mindre afseende.
Jag hade väl icke behöft gifva detta ånyo tillkänna, då jag redan på förhand uti motionen yttrat så väl detta, som, enl. mitt förmenande, snart sagdt, om icke allt, så åtminstone till större delen hvad som af mig lärer erfordras att bemöta uti det ämne, förevar. motion behandlar. För att likväl ytterligare visa min oväld, har jag, med föranledande af Hr Frih. Cederströms d. 28:de Dec. afgifna, nu justerade yttrande, sökt reda på de af H. R. o. Ad:s prot:r, som afhandla denna fråga under riksdagarna 1840 och 1847; och jag tager mig friheten att, med åberopande af samtlige Hrr Riddarhusledamöters deruti intagna yttranden jtro et contra, med särskild hänvisning*) på desamma, nämnde åtta delar af H. Ståndets prot., härmed öfverlemna, för att åtfölja Hr Frih. Cederströms nu justerade, äfvensom mitt förevar, anförande till II. Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Jemte ursägt för milt myckna ordande uti denna fråga, beder jag få sluta diskussionen för närvar, med dessa ord, hvilka en, ej mindre af min värde motståndare, Hr Frih. Cederström, än af mig aktad auctoritet: Hr von Hartmansdorff, August, yttrade d. 21 sisth Dec. vid diskussionen öfver Hr Gr. af Ugglas motion om länsnämnders införande: ”ogerna förlänger jag en öfverläggning, ”sorn, innan förslaget blifvit till vederbörligt Utsk. hänvisad), fått ”en alltför stor vidlyftighet. Jag befarar dessutom att, när försla”get från Utsk. till Ståndet återkommer, så nödgas vi ånyo än ”utförligare tala derom.” Remitterades till Allra. Besv.- o. Ekon.Utsk. Anmäldes och emottogs på vanligt sätt, Statsrådet m. m. Hr Johan Fredrik Fåhraeus, som å K. M:s höga vägnar aflemnade 14 Dess nåd. propos:r och skrifvelser till R. St.
Bifölls. 3o:o Ersättningar. Hvad Utskoltet i dess första Betänkande, i afseende å denna Titel, föreslagit, bifölls af Ridderskapet och Adeln; likväl under iakttagande deraf, att Titeln hädanefter borde benämnas Danska Fyringsmedel och Ersättningar. 31 :o ObservationsMedel; 3a:o Extra medel och Uppbörd. Stats-Utskottets rörande dessa Titlar framstälde förslag antogos. 33:o InteresseMedel. Hvad StatsUtskottet i afseende å denna Titel i dess sednare Utlåtande hemstält, blef, uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framstäld proposition, af Ridderskapet och Adeln gilladt. 94 Den 3o April f. m. Extra Ordinarie eller BevillningsInkomster : 3 4-'o SjöTulls-Medel. Herr Skogman_, Carl David: I afseende på beräkningen af Tullinkomsterne, får jag vördsamt upplysa, att de, efter medeltal, de feni sista åren, med afdrag af den betydliga summan för spannemål åren 1826 och 1827, uppgått till 2,232,000 R:dr brutto årligen, och alt den föreslagna nya TullTaxan, som nu beror på Pukets Ständers pröfning, genom åtskilliga jemkningar och förbättringar i sättet för tullafgifternes beräknande bör bereda en tillökt inkomst, mer än motsvarande hvad Tullverkets aflönings och omkostnads stat kan erfordra utöfver de 400,000 R:dr om året, som dertill i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition förslagsvis upptagas, helst denna Stat bör hädanefter snarare minskas än ökas, genom åtskilige Exspectanters afgång eller förflyttning till andra tjenster. I alla fall tillhör bestämmandet af TullVerkets omkostnader regleringen af RiksStatens 2:dra Hufvudtitel, och verkar icke på beräkningen af bruttoinkomsten. Under de sistförflutna åren har tullinkomsten varit i ständigt stigande, i följd af större handelsfrihet och ökad consumtion.
Skyddstält, hvilka, under marche, i särskilda delar upplösta, bäras af soldaten, besparing framdeles skulle kunna åstadkommas i kostnaderna för transporten af regementenas vanliga fälttross, och Kollegium, dels af sådan anledning, dels med hänsigt till den nytta dessa tält medförde för soldaten, som under bivuakering derigenom egde något skydd mot köld och väta, hemställt, huruvida icke det belopp af 10,000 R:dr, som erfordrades till anskaffning af 325 st. dylika tält för en truppstyrka af omkring 1,300 man, kunde anvisas, har Kongl. Majrt, enär skyddstält i andra arméer befunnits särdeles ändamålsenliga och derföre mer och mer blifvit använda samt då sådana tält borde, i sanitärt hänseende, äfven för Svenska arméen blifva nyttiga och derjemte möjligen kunna föranleda till besparing i vissa utgifter, begärt, att för lörsöks anställande härmed, Rikets Ständer måtte, för en gång, bevilja ett extra anslag af 10,000 R:dr. Utskottet har tagit denna framställning i öfvervägande och får, med afseende å de till stöd för berörda förslag anförda skäl, tillstyrka, att den af Kongl. Majit för ifrågavarande ändamål äskade summa, 40,000 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas. 42:o. Stats-Utskollets Utlåtande M 66. S7 42:o. Under erinran, hurusom, sedan Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers begäran, förordnat om meddelande, i sammanhang med Krigs-koilegii bokslut af sådana uppgifter, hvarigenom bufvudboken, förutom den redovisning densamma vanligen innehåller, jemväl på ett ställe skulle redogöra för samtliga kostnaderna till de särskilda föremål, som tillhöra Kollegii förvaltning, Rikets sednast församlade Ständer, i likhet med hvad äfven vid 1856 —1858 årens riksdag egt rum, till Kongl.
Och så telegraferar du väl till mig, med hvilket tåg ni konra a hit, så jag får möta er vid stationen och befria dig från ditt besvärliga lefvande bagage? » » Ja visst — åh, det der skall nog gå bra, faster behöfver inte vara rädd. Jag skall nog hjelpa flickungen med biljetter och pollettering och skaffa henne rum i Åtvidaberg; hon kan få hyra sig in hos en bagarefru, som jag brukar ta in hos, då jag far der igenom; hon har en liten kammare till öfverlopps; jag kan ju bo på hotellet. » » Ja, tack, det blir bra. När reser du härifrån? » » På kurirtåget i qväll. » Det drog en skugga öfver fröken Berners ansigte. » Dä får jag inte träffa dig vidare under den här Stockholmssejouren? » » Nej, och inte den nästa heller, ty då far jag som en blixt härigenom. Men det blir väl andra tider en gång — när jag har bygt så många af de nya patenterade rostugnarna, att jag kan slå mig i ro och gifta mig och lefva på pengar — då ska vi vara zuzaback faster! » Han skrattade godmodigt och visade två blänkande hvita tandrader, klappade henne på kinden med tillgjord klumpighet och med alla fem fingrarna rakt utspärrade, alldeles som han giort, då han var liten pys, och såg så vänligt på henne med sina skälmaktiga ögon, men det djupa vecket mellan hennes ögonbryn ville icke slätas ut. Hon skakade på hufvudet och mumlade: » Då har jag i många år legat på Nya kyrkogården. Och det står i Guds hand, om vi träffas sedan.-a » Sedan? » Han förstod icke först, men så gick det upp ett ljus för honom, och han blef litet generad, ty han hade alltid med flit undvikit att tala med sin faster i andliga ämnen. Han såg på kloekan, steg hastigt upp och tog sin hatt. » » Nej, nu är väl min tysk snart på mötesplatsen. Ja, som sagdt, jag skall nog ta lilla Ingrid under mina breda vingar. Det skall inte gå någon nöd på henne.
Om han läser i tidningarne skall han se, att det ena fartyget värderades till 120,000 pund st. och det andra till 80,000 pund st. vid den värdering, som Engelska kronan lät verkställa å ifrågav:de fartyg, när fråga var att för samma kronas behof inlösa dem, och anledningen till det mindre priset på det sednare fartyget, var att detsamma icke var färdigt. 1 afseende å Frih. Stjernstedts anmärkning att jag skulle hafva låtit förstå att fråga vore att bygga vår nya flotta på 6 i st. f. 9 år, ber jag, om någon skulle tycka att man dervid icke gått tillväga med tillräcklig skyndsamhet, endast att få fästa uppmärksamheten på det ord, som begagnas i den K. Skrilvelsen, »så vidt sådant finnes öfverensstämmande med god hushållning.» De effekter, som vinnas vid den gamla flottans slopning, måste försäljas, och hvar och en finner, att om jag öfversvämmar marknaden med en vara, kan jag icke påräkna det pris, som man annars kunde fordra. För öfrigt tror jag icke att jag skall göra mig skyldig till den förseelse att icke verkställa K. Hr vori Francken, Georg Wolfgang: Inom Utsk:t har jag reserverat mig mot punkten d. af detta Betänk., samt önskat att den begärda summan måtte ställas till K. M:s disposition. Jag gör det så mycket hellre nu, när jag hört Gr. von Plåtens yttrande, hvari han sagt, att regeringen icke borde begagna sig af ett ögonblick, sådant som detta, för att begära ett stort anslag. Det tyckes mig nemi. som vid dylikt förhållande en lika grannlagenhet af R. St:r skulle fordra, att denna summa ställdes till K. M:s disposition, och får jag på grund häraf anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa propos. på ett dylikt beslut Hvad kostnaden af dessa fartyg angår, kan 378 Den 3 December. jag icke inlåta mig i någon diskussion derom, utan inskränker mig till att anhålla att den i motionen begärda summan måtte af R. o. Ad. beviljas. Hr af Kléen, Johan:
Län eller District, uppsägning till leverering in natura af räntegifvare får ega rum; men då sådan uppsägning ej sker, skola räntepersedlarne lösas efter medium af sistföi fiutne 10 årens markegång;” bj ”att då berörde årspris understiger medium af senaste 10 årens markegångspris inom samma Län eller District, är det väl räntegifvare öppet, alt före Thomae lag, på sätt hittills egt runi, tillsäga, om han vill utgöra praestationeu in natura; men i det fallet åligger det honom alt, vid levereringen, contant till räntetagare!! betala skilnaden emellan löpande årets lägre pris och det stadgade io års markegångspriset c) ”att, då leverering in natura icke sker, forsel-lön, på sätt hittills egt rum, af räntegifvare erlägges, samt alt, då räntegifvare uppsagt till leverance in natura, han jemväl för hvarje lunna råg eller korn betalar 16 sk. samt för hvarje tunna hafre 12 sk, allt Banco, till räntetagare!!, såsom ersättning derför, att denna uppsagningsrätt, i följd af föregående bestämmanden, hädanefter upphör. — För de räntor, som äro Kronan behållne, erlägges icke någon forsel-lön;” dj ”att, vid tillfälle af leverering in natura, gäller, i afseende på 3 Siats-Utshollets Memorial N.-o 4^7• Jevereringsställe och ort, hvad nuvarande Författningar derom bestämma, med det tillägg, att en räntegifvare icke må anvisas, att för samma år verkställa leverering lill flera ställen;” samt ”förenämnde stadganden böra likväl icke lägga hinder i vägen för träffandet af serskilda öfverenskommelse!- emellan räntegifvare och räntetagare, då de derom ömsesidigt åtnöjas.” Sedan Ridderskapet och Adeln antagit Bonde-Ståndets uti detta mål den i3 April gjorda inbjudning, äro mom. a, c. och e af 5:te punkten antagne såsom gillade utaf 3:ne Riks-Stånd, nemi. Ridd. och Adeln, Borgareoch Bonde-Stånden.
Summa 41»119: 7* 4- Utskottet liar icke funnit något vid förrberorde Räkenskaper att anmärka. Stockholm den 4 No v. i83|. - STOCKHOLM, u834, hos J. A. W n.iu(n. Sluts-Utskottets Berättelse N.o 334- i N:o 334. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 November. Berättelse, angående verkställd granskning af Armdens Pensions-Cassa. CL A.) i83i års Räkenskaper hafva undergått granskning i Kongl. KammarRätten utan anmärkning. Enligt desamma hafva, i afseende på förvaltningen af Statsbidragen till nämnde Cassa, för pensioneringen utaf afskedade pensionsberättigade militaire och civile Embetsoch Tjenstemän från Armeen, Inkomsterne dertill utgjort: Tre femtedelar af Wadstena Krigsmanshus-Cassas äldre inkomster R:dr 61,871: 17. 1. Hvaremot Vtgifterne för pensionsutdelningen medtagit _ 119,026: 32. «— så att Pensions-Fonden, tillkommen genom delegar nes enskilda bidrag, tillskjutit, utöfver anslagen —° 3o,956: 5. 8. Redogörelsen för de till militaire enkors och barns pensionerande anslagne Statsmedel, upptager: Såsom Inkomster: Balance från år i83o R:dr 7,369: 18. 8. samt det från Kongl. Stats-Contoret utanordnade årsanslaget ■— 23,000: •—. — Summa — 30,369: 18. 8. Bihang till R. St. Centonal, levererad till Kongl. Stats-Contoret R:dr ao3: 8.
Den 4 December f. m. 315 het blifvit möjlig, så väl genom statsoch kommunala bidrag, som i synnerhet genom frikostiga gåfvor af ensk i Idta; att inrättningens kapitalfond, vid sista redogörelseårets slut, utgjorde icke mindre än omkring 400,000 R:dr b:ko, och att de årliga inkomsterna intill de tvenne sednaste åren motsvarat utgifterna; men å en annan sida ådagalägga redogörelserna för åren 1854 och 1855 det bekymmersamma förhållande alt, oaktadt den strängaste hushållning, som möjligen varit förenlig med upfyllandet af inrättningens bestämmelse, och änskönt styrelsens omtanka lyckats att erhålla de flesta leveranser verkställda till icke obetydligt lägre priser, än de i allmänhet gällande, likväl utgifterna, under dessa 2:ne år, öfverstigit inkomsterna, år 1854 med omkring 4,400 Il:dr och år 1855 med omkring 4,200 It'.dr b:ko, till följd hvaraf inrättningens kapitalfond måst vidkännas motsvarande minskning; och, hvad ännu bekymmersammare är, det sålunda inträdda missförhållandet mellan inkomster och utgifter blifver under innev:de år än större, då enl. aproximativ beräkning en brist af omkring 12,000 R:dr b:ko är att motse, så att inrättningen, endast på dessa 3:ne år, arbetat under sig med omkring 30,000 R:dr r:mt, hvarifrån likväl afgår en förut samlad, nu anlitad reservfond af 3000 R:dr s. m., så att den hittills upkomna positiva bristen utgör omkring 27,000 R:dr r:mt Då den ökade underhållskostnad, som gifvit anledning till detta betänkliga missförhållande, icke kan anses beroende endast af tillfälliga och snart öfvergående omständigheter, måste följaktligen, så vida den ifrågav:de vackra inrättningens bestånd icke ohjelpligen skall undergräfvas, verksamma åtgärder snart vidtagas för dess uprättbållande.
Fäderneslandets fördelar deraf, och förlusten blir alltid ökad, så ofta och så vidt capital dertill hämtas från i gång val ande inhemska näringar, hvilket längre ner blir anledning att visa; likaså blir följden, om de arbetare och de capital, sorn sakna utvägar i en Vanlig inhemsk näring, kunna användas till någon ny, elier att vidga en som redan är i gång. Det blir alltid de Länder, hvars varuafsättning befordras, som egentligen vinna på Nederlags»* handeln, och de öfverlemna den således ger* na åt andra, så länge de kunna använda sina capital och sin arbetskraft uti inhemska tillverkningar, m. m. s., hvilket hos ett idog£ Folk och i ett sådant land aldrig bör uteblifva, som äger vidsträckt odlingsbar jord, och derjemte tillgångar på rudimaterier och tili* verkningsmedel för åtskilliga näringar. Före» nämnde bandelsgrenar förtjena, enligt min tan* ka, aldrig i en sådan Stat att gynnäs och befordras framför inhemsk industri. Mången Ridd, 0. Ad. Prot. Den 27 April. gång, och må hända alltid, hade varit mycfket bättre, att med förlust af ett års summa, af den procent, som genom Nederlagsrörelsen uppburits, söka inom landet sprida en mindre summa uti inhemska näringar. Den förtjenst man tror sig hämta af Nederlagshandeln bör aldrig betraktas ensam och för sig sjelf, utan i jemförelse med andra näringar, likasom en privat bör betrakta det han vinner på ett yrke, under jemförelse med hvad han kunnat vinna på ett försummadt; det har ock kunnat hända, att man af inhemska näringar ibland gynnat den ena på den andras bekostnad, hvilket äfven är skadligt.
Elter det Kongl. Kammar-Collegium, uti infordradt utlåtande öfver dessa besvär, bland annat, i underdånighet upplyst, dels att mulbetesrättigheten på Mösseberg väl blifvit beräknad vid skattevärderingarne, men någon ränta derför icke vid hemmanens skattläggning blifvit dem åsatt, dels ock att hemmanen förut endast haft betes-rättighet å Krono-parken, hvaremot de nu erhållit sina andelar deraf, att under full eganderätt innehafva och förvalta, har Kongl. Majrt, under den i) Juni iSSs, med alsing å de anförda besvären, Kongl. Iiammar-Collegii ofvanberörde utslag i Nåder gillat och fastställt. Då således den af motionären nu ytterligare öfverklagade beskattning å de hemmanen omkring Krono-parken Mösseberg anslagna andelar deraf, grundar sig på 1826 års Ständers, genom bifall till Kongl. Majrts härom aflålna Nådiga Proposition, fattade beslut, enligt hvilket lör de hemman, vid skattläggningen hvaraf betesrättigheter å Kronoparker voro bestämdt beräknade, nödigt och efter dessa betesrättigheter lämpadt anslag af Parle erne borde under eganderätt afsättas och lämplig ränta i spanmål hemmanen åläggas, derest icke denna eganderätt förut i skattläggningen ingått; så och enär förevarande fråga, redan varit Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning i stadgad ordning underställd samt, efter nu anförde grunder, blifvit i Nåder afgjord, anser Utskottet sig föranlåtet afstyrka någon åtgärd af Rikets. Ständer, i anledning af Sven Andecssdns. ofvanberörde motion. Stockholm den n April iS/jo* N:q 3(j. Änke. till Expi Utsk. d*en 4 April, kl. io f. m, Utlåtande•„ angående ifrägaställd rättighet för innehafvarne af arrenden å Kungsgårdar ock Boställen vid f. d. Adelsfane-Regement et, att öfvertaga devid nita arrende auetioner skeende högsta anbud. (Rgs-Afd.) Uti en till Stats-Utskottets
För min del finner jag således icke betänkligt, att till dess hufvud-grunder antaga ett BevillningsFörslag, som, lämpadt efter hvarje Medborgares behållna Inkomst i förhållande till dess Förmögenhet och Rörebe, i möjligaste måtto förenar de Skattdragandes väl med Statens rätt. Det är, efter mitt begrepp, endast under detta villkor, som ett Folk, utan att vara tryckt, kan äfven med frikostighet lemna hvad Stats inrättningen för sitt bestånd behöfver. För öfrigt skall jag, tillfredsställd att hafva uppfyllt min medborgerliga pligt, då jag från detta rum talat den egna öfvertygelsens språk, med lugn, fastän ej med trygghet, hvila vid det beslut, som tidens tillfälliga fordringar medgifva, i det hopp, att med förbättrade grunder i den allmänna hushållningen och en Den 24 Martil, /. m. 359 fullkomligare statistisk kännedom af vårt Land, skall, i förening med en gemensam välmåga, en jemnare, mera rättvist fördelad och den närande Folkhopen mindre tryckande Beskattning, i framtiden vinnas. Emedlertid må denna framtid oväldigt och fördomsfritt pröfva, hvilketdera af ifrågavarande Förslag till B; villningsgrunder varit det rättvisaste och mäst förenliga med Folkets sanna fö'delar, antingen det, so n har till föremål Beskattning af den inkomst, hvarje Medborgare under Samhällsmagtens skydd åtnjuter, och således står i det närmaste förhållande till de Skattdragandes verkliga förmåga att bära Statsbördorna, eller det, som, i motsats med det förra, under ett ihärdigt hyllande af en gång antagna grundsatser, gifver en laglig rätt åt den orättvisan, att utpressa en tung och tryckande Bevillning af den ena Medborgaren för en förmögenhet, som icke är hans, under det den andra, gäckande rättvisans och Samhällsordningens fordringar, ostörd och utan deltagande i Statsbördan, njuter frugterne af sina skatter. Med fullkomlig tillförsigt vädjar jag till denna Domstol. Med de hufvud-egenskaper sanningen äger: en vigtighet, so/n uthärdar all pröfning, och en kraft till nytta, som tiden stärker, i stället får att försvaga, skall hon omsider dit framtränga och blifva hörd.
Det gifves uti alla constitutionella stater 2tne ytterligheter, dea ena, som tror, att fribetssinnet icke kan yttra sig titan genom klander af de styrandes åtgärder, genom antagandet af allt, hvad missnöjet och begäret att ogilla framkasta såsom tadelvärdt; som söker att skapa sig ett rykte för att bereda sig anseende, och som smickrar passionerna för att vinna bifall och begagnar den ofullkomlighet, som är oskiljaktig från alla menskliga ärender, eller denna obelåtenhet, som felslagna förhoppningar eller öfverdrifna fordringar någon gång ingifva för att inbilla menigheten, att den är verkligen lidande och att det är de styrandes fel. Hafva då motgångar genom möjliga naturhändelser eller andra tillfälligheter inträffat, blir ropet så mycket högljuddare, och den, som uppdragit den mörkaste taflan, blir ansedd för den största frihelshjelten, i mån som han varit mera sträng eller till och med orättvis i sitt omdöme. Under tider af verkliga vådor är det från detta håll, som samhällets splittring, ja, t. o. m. upplösning småningom beredes och som enskilda uppstiga, medan nationernas bestånd undergräfves och sväfvar på branten af sin undergång. Denna väg till lycka och anseende är emedlertid ofta, äfven under lugnare tider, vinstgifvande och på sitt sätt lysande. Den andra ytterligheten har samma ändamål, men på en annan väg; den har denna hos somliga personer, snart sagdt, medfödda vördnad för högheten, som gör, att man beundrar allt, hvad de magtägande göra. Den söker att genom en blind undergifvenhet, genom smicker, genom beställsam tjenstaktighet tillvinna sig förtroende, och deras nit är ofta ett sätt att ersätta bristen på förtjenst. De arbeta merendels för dagen och äro lyckliga, om de deraf skörda någon frukt för frarn9 H. 9 fiö Den i Juli e. m. tiden. Emellan dessa linnés den lugne och fredlige medborgaren, som utgör den mest sansade delen af nationen.
Ständer hafwa ansett det wara rätt. wist, att hela den progreHiva Bewillnings-Summan som sädane Egendoms, innehafware erläg. ga, mä wid bestämmandet af berörde bidrag till beräkning fördelas pä hwarje Egendom i förhällande till den behällna inkomst som hwae och en wid Taxeringen funnitS lemna; men som Z,8 Den 17 October. de härtill nödige uppgifter och uträkningar icke al-tid senast kunna erhällas, och nödwändlghe. ten kunde fordra, att ifrägarvarande bidrag med all skyndsamhet utgu.ge, hafwa Riksens Stäm der bestulit, att de i sätrane fall mä beräknas efter den behällna inkomst, hwartill hwar och en Egendom sirstillt blifwit ansedd, men att sedermera den progrestiva förhöjningen, mä efter sörenämde grund fördelas och wederbörande till godo komma. Riksens Ständer framhärda rc. UxpItS ocl, xoäktllä !io5 5-mtI. ttilck-Srlnäen 6. 17 Octob. l8>0- Stormäktigfte Allernädigste Konung. 9?iksens Ständer hafwa beflutit, att för arbetet wid i.u lyckligen fulländade Riksmöte ät sina Utstötts betjening bewilja följande arfwoden, nemligen: R:dr. st. För Hemliga-Utskottets Secreterare 150: 2 CanccMster hwardera eg: zs. För ConstitutionS-Utskottets Secre, terare 200: 2 Cancellister hwardera -> iLo: För Stals-Utskottets Secreterare zoo: Secreteraren wid Riksgälds afvelningen af Stars. Utskottet 2vo: 4 Cancellister hwardera ion: