Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På RiddarhusUtskottets vägnar H. F. Strömfelt. W. F. Dalman. Lades på bordet. Upplästes åtskilliga från de öfriga RiksSt. ankomna prot.- ntdr., nemi. från PresteSt. af d. 3o sisth Maj samt d. 2, 5 och 9 dennes, från BorgareSt. af d. g och 12 dennes samt från BondeSt. af d. 9 och 12 dennes. Lades till handlingarna. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 8 e. m. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 20 Juni 1834. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 2tne prot.-utdr. för d. 17 dennes e. nt. Öppnades Hrr Electorers lista till återbesättande af nå - 3oa Den 20 Juni f. m. gra lediga platser i Utsk:n, och befunnos hafva blifvit uU sedde till ledamöter i BevillningsUtskottet: efter Hr Sandelhjelm, Paul, JNT:o 76 Frih. Kruse af Verchou, fullm. Hr Tham , Wolrath} BancoUtskottet: efter Frih. Reuterskjöld, Axel Didrik, och Hr von Troil, Emil, N:o 302 Frih. Franc Sparre, Bengt Erland, och N:o 215g Hr af Wingård, Joh. Didr.; Allm. Besv.- och Oecon.Utskottet: efter Hr von Wahrendorff, Martin, R:o 1939 Hr Silfverstolpe, David Ludvig; Riddar husUtskottetJ efter Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., N:o 2006 Hr Sandels, Claes Samuel, Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Expcd.Utsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelse? till K. M., nemi.:
Våra tjänstflickor blefvo dock vanligen tämligen » gamla i gården », som du vet; jag tyckte dock ibland, att det måste vara svårt för mamma att omkring sig ha människor, hvilkas lefnadsoch tänkesätt voro henne främmande och som blott tjänstgjorde som lefvande maskiner, men det tycktes dock ej bekomma henne illa, och hon talade aldrig om sitt eller andras tjänstfolk; därtill var hon för nobelt anlagd. Hade hon bara lefvat, när jag gifte Tåget hade också lyckligtvis blifvit hela tre kvart försenadt, så jag fick tid att lugna både mig själf och min skrikande ängel. Aftonmåltiden hade Natalia gjort någorlunda i ordning, så jag tilltrodde mig att kunna själf reda mig med dukningen samt koka vatten till t e e t. Vi ha fått gas i köket; det var ett af Natalias villkor, för att hon skulle låta mig ha husfred. Jag fick stark hjärtklappning, när jag hörde Hermans röst och steg i trappan; det hela lät dock helt muntert, och han hade sannerligen ej sett mycket glad ut, då han gick från mig. » Jag kan lika gärna springa som krypa f e t! » sade jag till mig själf och gick ut för att själf öppna tamburdörren för honom och vår okända — gäst. Presentationen skedde både hastigt och lustigt. Herman hade godheten att föreställa sin hustru för fröken von Adler, men jag tror ej, att hon lade märke till detta hans anstötliga fel m o t formen, ty hon sade något behagligt o m sitt hopp att kunna bli mig till hjälp och så vidare. Men jag kunde ej komma ifrån min föreställning, att vi fått en verklig dam till gäst i vårt hus, Och det ryste i mig, när jag förde henne in i pigkammaren, som ännu doftade efter Natalias opoponaxtvål. Fröken v o n Adler yttrade dock, att rummet nog kunde bli trefligt, och så slog hon upp båda fönsterna; hon luftade ut efter Natalia, så gardinerna stodo likt spända segel. V i satte oss genast till bords, och som jag visste, att vi hade gemensamma bekanta, grep jag tag i detta samtalsämne. Han är en gammal vän till min man, » började jag, huggande Hvilken börda togs ej i den stunden från min själ!
Dannemora bergslag äro derjemte brytningar företagne å den så kallade gruf-skogen i — i4 — Wahlö socken, samt Roddarne hemman i Hökhufvuds socken, äfvensom några äldre jernskärpningar vid Koxut i Börstels socken blifvit upptagne. Ännu är dock outrönt, i hvad mohn dessa företag, i anseende till de drygare brytningsoch transport-kostnaderna, kunna blifva lönande. Å Jerna sockne-allmänning i Öknebo härad har likaledes en gammal jerngrufva blifvit af ett bolag under de tre sista åren ånyo bearbetad, i ändamål att använda malmen, som skall vara af god halt, vid gjuterier i Östergöthland och Södermanland; hvilket likväl i anseende till inträffade barvintrar och grufvans aflägsenhet från laslage-platsen vid saltsjön, hittills mött hinder. Det oaktadt fortsattes brytningen driftigt med fjorton ständiga arbetare. I Wårdinge Socken af nyssnämnde härad finnes åtskillige kalkbrott med 5 ugnar, hvilkas tillverkning fyller ortens behof och skulle kunna uppdrifvas vida derutöfver, om afsättningen vore starkare och transporten till Stockholm mindre obeqväm. Af mera betydenhet är ett kalkbrott i Sorunda socken Sotholms härad, tillhörigt Öfversten och Riddaren Frih. C. H. Anckarswärd. Tretton arbetare äro der dagligen sysselsatte, och transporten bestrides genom ett af ägaren dertill inrättadt ångfartyg. Andre bruk, fabriker och näringar. Utom mjöloch såg-qvarnar för orternas behof, samt tegel-tillverkningen, hvilken derutöfver, likasom förut, har förmonligt afsättnings-tillfälle i Stockholm, äro, bland de mekaniska inrättningar och fabriker af ädlare art, som i Länet finnas, några andre icke af större och anmärkningsvärd vigt, än Gustafsbergs porcellainsoch vaxljus-fabrik, Kummelnäs fabrik för ättika, skedvatten, färger och åtskilliga syror, samt Tumba pappersbruk, belägna, de tvenne förstnämnde å Wermdön och det sednare i Svartlösa härad Botkyrka socken.
Besv.- och Ekoti.-Uskottens Utlåtande j N.-o 87. 5 tag blifvit begånget vid uträknandet af Fahlu slads medelbevillning af hus och tomter för åren 1828—1832, hvarigenom staden fått sig påfördt ett högre båtsmanshåll, än som, enligt de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer stadgade grunder, bordt staden åläggas; men härvid tillika förekommer att den nedsättning i det på staden fördeide antal båtsmän, hvartill staden tilläfventyrs vore berättigad, skulle, enär numerstyrkan för städernes båtsmanshåll är enligt äldre Författningar bestämd, medföra en rubbning i den allmänna fördelningen af ifrågavarande besvär mellan alla städer och köpingar i Riket; alltså och då den utredning, som skulle erfordras för bestämmande af såväl den minskning i båtsmanshållet, Fahlu stad må böra tillerkännas, som tillökning i mon häraf i båtmansroteringen för andra städer, är af dea invecklade beskaffenhet, att Utskotten icke dermed lära kunna taga befattning, få Utskotten hemställa, att Rikets Ständer ville i underdånig skrifvelse begära, det Kongl. Maj:t, efter undersökning om förhållandet med båtsmansroteringen för Fahlu stad, och derest staden skulle befinnas hårdare roterad, än som med de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer stadgade grunder finnes öfverensstämmande, täcktes meddela Rikets näst sammanträdande Ständer förslag till nedsättning i båtsmansroteringen för nämnde stad samt en iämplig fördelning af den dymedelst uppkommande brist i städernes båtsmanshåll genom motsvarande tillökning deruti för andra städer eller köpingar. Stockholm den 20 Mars 1845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 Mars kl. 8 e. m. Utlåtande t angående vackt fråga om lindring för egarne af ön Hanö i utgifterne till lotsars underhåll. Riksdagsfullmägtigen af Hederv. Bonde-Ståudet Ola Jeppsson från Blekinge
Detta vore det stora steget, som kunde göra Sverige gagn; det här föreslagna kati ej annat än af mig ogillas. Emedlertid, och i händelse R. o. Ad. skulle vara af motsatt tanke med mig och vilja bibehålla denna speciella lagstiftning, skall jag deltaga i öfverlaggningarna om detta förslag och yttra mig om redactionen vid hvarje §; och under sådan förutsättning måste jag instämma med Hr von Hohenhausen deruti, att ordet ”medel’’ bör utgå, e~ medan det här leder till förvillelse och tjenar till alldeles ingenting. Äfvenså instämmer jag deruti, att i en stad (leie fattigvårdsdistricter ej böra finnas; ty de olika beslut, som i de olika districten kunna fattas, komma att väcka split, omgångar och besvär, samt de största svårigheter för controllerna, hvaremot, om alla församlingar i en stad utgöra ett fattig vårdssamhälle, så faller af sig sjelft, att allt hvad dess angelägenheter angår kommer att af statsmyndigheterna afgöras och icke blifva föremål för stormande sockenstämmors stridiga beslut. För min del skulle jag önska, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos., huruvida icke, i stället för detta förslag, Ståndet ville stadga och fastställa några enkla grundsatser för fattigförsörjningen och åberopa den afhandling i detta ämne, som åtföljde återremissen Den la Mars. 365 af Utsk:ns första betänkande. Denna afhandling innehöll sparbanksinrättningar för de indirecta bidragen till fattigförsörjningen samt bestämmelser för hvilka sorn directe skulle dertill bidraga, utan att bestämma huru dessa skulle utgå, hvilket borde öfverlemnas åt communerna sjelfva att bestämma. Hr von Hartmansdorff: I afseende på Frih. Sprengtporten yttrande om nödvändigheten att bibehålla skilnad mellan fattigvården inom flera församlingar i en stad, får jag anföra, att enär förhållandet är sådant som jag nyss nämnde, och det nästan alltid måste i städer inträffa, att den ena församlingen är förmögnare och mindre besvärad af fattiga än den andra; så är fara värdt, alt den förmögnare församlingen icke vill förena sig om gemensam fattigvård med den som har flera faltiga.
Wid 7 och 8 § Z, gjorde Herr Lock samma anmärkning som wid rwenne af de föregående., S, is och ii § §. upplästes Den l4 November Zerr Lock förnyade sin anmärkning rörande Fästningsstraffet, och Herr Icham, Ichkr, önstade art vrdet Arrest mätte nytras i stället för fängelse. ^erv Lilverstolps, Gustak ^brasiam, uppläste följande: Medwetandet af den ringa skicklighet jag ager, för att wardigk underhälla den uppmärksamhet, jag af Högwalborne Herr Grefwen och LandlMarstalfcn samt Höglofl. Ridderskapct och Adeln wägar begära, ät detta mitt anförande, gör, att jag särskildt, utbeder mig dest benägenhet, i förhoppning att wigten af det till öfwerläggning företagne ämnet, stall tjeNa till ursägt för framställniugsfättet. Dek ar en obestridd sanning, att alla medlemmar i ett Samhälle böra bidraga till Lettas bestånd; men det ar ej lika afgjordt, att Tjcnstemanna Classen bör inberäknas bland de till Staten contribue randc. Det more uppenbart stridande mot all sund grundsats, att Embetsman njöte af det allmänna en högre inkomst an den, som rigtigt swarar mot dest alldeles vundgängeliga behof; under hwilka behof, man torde böra hänföra det, att nära och uppfostra en Famille. Om en Stat af desta Embetsmannens inkomster, gör något afdrag, sä är dek, m wäldfamt rubbande, af all naturlig rättighet, af ett i högsta grad billigt Contract, att den arbetande stall wara jämt ersatt för fikt arbete» Der är elt wald att gh« ra Den 14 November. 713 ra minskning i en inkomst, som ej ar, och som alldrig bör wara, större, än hwad behoswet utstakar. Men det är har egemeliga ämnet, att undersöka, huruwida det föresiagna indraget af första årets inkomster kan stä tillsammans med den i Swerige origtigt ehuru länge, stadgade billigheten af Embetsmäns pligt, akt för Mor erlägga Contributioner.
8killnaden emellan kerörde 2,661 kirdr 3^ 8k. ocl» i,3/)o K:dr 38kade8 vid 8ena8ts lliksdag med 1,821 Il:dr 3<) sk., men akslogs af Iddeets 8tander, 80m deremot, genom afkortning ä förra remonteringsoell fourageringsanslagen, läto komma 8tat8vvrket till godo n^sskerörde kssparingar ä samma anslag, tillsammans 558 K:dr. bidragas, säsom sig kör, dessa 558 ll.dr frän den föreslagna tillökningen 1,821 Kulr 3c) sk., återstå i det liela endast ^63 K:dr 2c) sk. genom regleringen nödig klitven tillökning, men som minskas, i samma mon elkeetiva eller Kiksmarkegängs-värdet ä den till dssparinA loresla^ne 8panmalen vissa än öfverstiAen 8tatsjaniset, livilket sistlidne än intnällade med 6c>^ Id:dn ' ''Vid sädant fönballande, länen det ieke kunna förmodas, att bikets 8tänder nn ^ttenli^ane skola vä»na ujl>>förands s>ä Lnonpninsens IdussaiIteeementes kersouella 8tat gf ofvanbenönde, flin en med ldeAementet vidtaZen ändamälsenli;; onASiiisation e, forde, IiAa tillökninAsIlelos,^, bvilket sä ledes llän utföres med 2,661: 3r>. — emot det att 268 tunnor 8jaanmäl in nätuna ä 8taten besparas.'' "Dessutom oell dä Dders Xon^I.
Denne herre visade sig ursinnigt svartsjuk på B. och lurade på honom och damen, utspejande dem. Nu, sedan damens dotter är fullvuxen, tycker B. att det hos henne framträder en svag likhet med den der herrn. Så fort han ser henne kan han icke låta bli att grubbla öfver frågan: är hon den mannens dotter eller icke? Damen är död, sade B. Jag undrar om historien är annat än en dikt. Och om den är sann undrar jag om den frun kan vara den så ofta omtalade första älskarinnan. Hon skulle då ha barn som lefva och som han bruka[r] se. Hvilka onaturliga och intrass[l]ade förhållanden! Han ville så gerna ha klarhet, ty det vore så belysande för denna qvinnas karaktär, men han kan icke få det. Han vet blott att hennes ord hade sanningens tonfall. I går fyllade hans mor 70 år. Jag skickade blommor. Undrar om han skall anse det för oförsigtigt, dristigt etc. och kanske vara arg. Han har varit här i qväll, tackade för blommorna till modren. ”Sender du blomster till Mor? Du kender hende jo ikke.” Han var vänlig, nedstämd och god i qväll. Jag gjorde allt det lilla jag kunde för honom, bräckte på hans fingrar och lät mina händer glida genom hans hår. Jag vill honom så väl, derför att jag älskat honom så obeskrifligt, men när han gått kände jag en sådan tomhet, icke derför att han lemnat mig, utan derför att det inte stannade något qvar efter det han varit här, ingen känsla af ömsesidighet. Han har så litet att ge, intet af innerlighet, intet af enkel lefnadsstark tillgifvenhet, bara den der lilla doften af erotik, fin, det är sant, men liksom overklig, liksom egnad bara för lampsken som skådespelares gester. Han vill inte jag skall resa, att han kommer oftare än förr bevisar det. Men jag kommer att tänka på hans egna ord. ”Man bliver let Herre over en situation, der har den uhyre Mangel at kjede.” Jag känner det nu. All den lilla lifskraft som från hans sida fans i förhållandet är nu förtärd.
Bland dem finnas flere porträtt af konungen från hans tidigare år, hvilka numera knappast torde vara bekanta, facsimiler från hans skrifter och anteckningar, en mängd vyer från hans resor i utlandet, afbildningar af praktgemaken i hans slott, medaljer från minnesvärda tilldragelser i hans lif m. m. Vidare porträtt af hans närmaste omgifning och hof, statsmän, vetenskapsmän och andra, som hafva sin plats i hans lefnadshistoria. Nästan alla illustrationer äro återgifna direkt från originalfotografier, hvaribland flere från h. m:ts enskilda samlingar. Författaren har synbarligen gått med intresse och kärlek till sitt arbete och hans framställning af konung Oscars lefnadshistoria torde säkerligen komma att läsas med intresse. Arbetet, som prydes af halftannat hundrade illustrationer, är tryckt å Iduns tryckeri och således i typografiskt hänseende förträffligt utfördt. stånd är det allra bästa. Redan i n-.r 22 för år 1892 bringade Idun deu danska landsmoderns bild och lefnadsteckuing. Prinsessan Ingeborgs hattar. Till de många eleganta rober, som beställts till prinsessan Ingeborgs utstyrsel, och hvilka vi förut beskrifvit, har den bekanta hofmodehandlerskan Hanne Davidsen i Köpenhamn levererat en mängd hattar, som säkert skola förvåna till och med den elegantaste stockholmska. Den hatt, prinsessan begagnade vid intåget i Stockholm, är hållen i de svenska färgerna: gul halmstomme med besättning rundt kring hela hatten af små, ljusblåa aurikler; midt fram öfver pannan är en vacker, gul paradisfogel placerad. En hvit kapotthatt, hvars sammetskulle är broderad med äkta pärlor, på sidorna silfvervingar, i pannan en stor, hvit fjäder-aigrette, och de hvita, smala hakbanden fasthållas af en silfveragraff. En kapotthatt af uteslutande ljusröda rosor, kullen af rosa-chiffons, öfverbroderad med ljusröda, blanka paljetter och på vänstra sidan en stor, ljusröd fågel. En ljusgrå, plissérad toque af sammet, starkt uppviken på ena sidan och försedd med en mängd ljusröda fjädrar. En marinblå stråhatt med en krans af blåklint och på sidan en blå sammetsrosett.
Sedligheten förbjuder att nämna det; men jag har den äran försäkra * att det är ganska vida 3So Ben 24 Martti, f. m. t afskiljdt ifrån det nya brott, att betala för myc* ket för Egendomar, och tvingas hetala i bättre Mynt , än man förskrilvit sig till. I min tanka står alltid fast, att i beräkningen af skäl till Bevillningsgrunders antagande, bör för ingen del ingå någon afsigt att straffa, emedan annan är omsorgen att stifta Lagar för Beskattningen; och helt annan att stifta Lagar i Brottmål. Herr Munch af Rosenschöld: Några varda Ledamöter hafva yttrat den farhåga, att Opinionen skulle vara stadgad emot 1810 års Bevillnings-grunder, och för de närvarande. Jag kan icke tro att Opinionen hos Ridderskapet och Adeln är bestämd för en orättvis principe. Då BondeStåndet redan antagit dessa grunder, är åtminstone icke dess Opinion, således icke den talrikaste MedborgareClassens Opinion, emot dem En annan Ledamot har anfört, att icke någon hörts klaga öfver nu varande Bevillnings-grunder; men detta ger endast anledning till den Anmärkning, att man ej bör bedömma Opinionen om en sak etter antalet af klagande. Såsom exempel härå får jag nämna, att vid sista Riksdag, ja g nästan var den erde, som klagade öfver Malmö Dis.' contDirections förhållande; och utgången har redan fullkomligen rättfärdigat min tanka. Ingen har hvarken här eller i Skåne klagat öfver att Malmö Disconts fordringar hos Enskil-; te med den yttersta stränghet och skyndsam.; het indrifvas, sedan denna Discont upphört att liqvidera enskilte foidringar hos den sjelf; Den 24 Martu, /. m. ingen har klagat öfver att denna Disconts fordringar indrifvas i BancoSedlar, och att den hvarken i full inbetalning eller till hypotheque, mycket mindre till omsättning, emottager sina egna Sedlar. Svenska Folket är tåligt i det längsta. Hoppet på Rikets Ständers åtgärder håller i denna Conjuncturen mångas klagan tillbaka. Måtte vi ej svika detta hopp.
Saltpeterhjelpen, Boskaps-, Skjutsfärdsoch Dagsverks-penningarne Summa Af ett Hemman, Forniroby, i Ekeby Socken: Landtogsgärden Brukshjelpen Ekckörsel och öfrige här näst ofvan upptagne persedlar Summa 20 20 ■>2 1s utgår med 4 T:r Spanmål. utgå lika som i Bro Härad. utgår lika som i Håbo Härad. utgå utan förhöjning. utgå lika som i Håbo Härad. utgår med 1| T:a Spanmål. £ \Jt Smör. J Ltt Rött. 1 U Talg. | L& Humla. iV Oxe. 1 2 Får. Gås. Höns. tjog Ägg. Sommarlass Hö. Kjerfvar Halm. utgår utan förhöjning. 1 1 x 2 I 5 5 utgå som för Olands Härad. (1*) Stockholms Län. Solloch Wallen-tuna, Lång-, Seming-, Erlingoch Sju-hundra Härader samt Danderyds och Åkers Skeppslager: Landtogsgärden 2 20 2i *5 Byggningshjelpen — 36 Saltpeter dito — 24 6 Boskapspenningar — 3 2 — Skjutsfärds dito 1 Dagsverks dito 1 Summa 6 16 H Håbo Härad, enahanda persedlar eller 6 16 n Frödsåker och Närdinghundra Hä- rader: Landtogsgärden 2 2 0 Brukshjelpen 14 Ekekörseln — 8 — utgår med 3| T:r Spanmål. {• Sommarlass el. 12 L&Hö. 5 Kjertvar Halm. eller med 1 i ut ;år allerum tautum R:dr 24 sk. vutgå utan förhöjning. {utgå med 6 Oke-Dagsverken. 12 Dränge dito. f hvil ka förvandla sig lika som i Sollentuna Härad med undantag af Bygg(ningshjelpen, sorn endast till hälften lutgår allerum tantum, eller med 1 \R:dr 6 sk. utgår med 1| T:a Spanmål. VM Smör. LU Fläsk. Y.U Kött. Talg. VM Humla. Oxe. Får. Gås. — 1 Höns _ — s tjog Ägg.
Om åter redovisning för alla Slätterne i hvarje Län vore gemensam inför Lands-Contoiret, och för hela Riket för Stats-Contoiret, skulle, som det synes, ej blott de om - uppbördsoch Redovisnings-verket gällande mångfaldiga författningar möjligen kunna till en enda sammandragas, utan ock uppbördsmännens antal betydligt inskränkas samt säkrare controll vinnas. I anledning häraf får Utskottet vördsamt hemställa, om ej Riksens Hl ög loll ige Ständer skulle finna lämpligt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder täcktes på det sätt reglera uppbördsoch redovisnings-verket , att underordnade uppbördsmäns befattningar, så vidt ske kan, må upphöra, och samtelige skatterne inom hvarje Fögderi, utom de särskilda och tillfälliga, såsom Tull-, Post-och Nummer-Lotteri-medel med flere, uppbäras af Kronofogden och levereras i Landt-Ränterietj att Lands Contoiret derefter endast finge redovisa för Stats-Contoiret, och att i öfrigt för detta sednare verk alla Kronans intrader, under hvad titel de ock må erläggas/, blifva redovisade; hvarefter de inflytande medlen derifrån kunde utassigneras till de verk och inrättningar, som enligt särskilda föreskrifter skola besörja den speciella förvaltningen; dock torde undantag härifrån jos böra ega ruin i afseende på Passevolanceoch Krigstnanshus-medlen, samt Hospitalernes inkomster. Passevolance-medlen utgå efter de med Rustoch Rotehållare derom afslutade contracter, för af t efter behof anvåndas, hvarföre de. på sätt särskildt är föreskrifvet , skola, inom 14 dagar från det de i Ränteri. * et influtit, till Krigs-Coilegium directe insändas.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af en väckt fråga om en Faddergåfva till Hans Kongl. Höghet Hertigen af östergöthland; hvilket Förslag, sådant det vid detta Protocoll finnes bilagdt, uppå SiatsRådets underdåniga tillstyrkande, af Kongl, Maj:t i Nåder gillades; och skulle, i enlighet dermed, Nådig Skrifvelse, af unJerteck - 6 Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse N;0 nåd Hof-Canceller contrasignerad, till Ri* bets Ständer på vanligt satt expedieras. Ut supra. I» fidem D. von Schulzenheim, N:o 49. KONGL. MAKTS Nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksdagens f örlängande ; Gifvet, Stockholms Slott den 11 Februarii 182g, Med afseende å de många och vigtiga ännu återstående mål, som icke möjligen hinna afslutas, inom den uti Grundlagen för Riksdagen bestämda tid af Trenne Månader, ifrån den dag eller den i5 sistlidne November,’ då Kongl. Majlis Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof blifvit lill Rikets Ständer öfverlemnad, hafva Rikets Ständer, genom underdånig Skrifvelse af den 6 i denna månad, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, alt Riksdagen må på En månad , räknad från den i5 innevarande Februarii, varda förlängd. Bil. till K. M. Nådiga Skrifvelse N.o 49• 7 Kongl, Maj:t liar, med stöd af stadgandet i 109 §. Regerings-Fortnen, till denna Rikets Ständers anhållan härmedelst velat Jemna sitt Nådiga bifall; kommande Sålunda Riksdagen att till den 17 nästkommande Mars varda förlängd. Kongl. Maj:t fÖrblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. CARL JOHAN. D. von Schulzenheim.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer till pröfning förehaft ett väckt förslag om anläggning af en väg emellan Öfveroch Neder-Calix socknar i Norrbottens Län, i hvilket afseende Rikets Ständer inhemtat, att, sedan Öfver-Calix socknemän hos E. K. M:s Befall ningshafvande i Länet gjort framställning om undersökning i och för en väg-aniäggning genom Neder-Calix socken till den allmänna landsvägen vid hafskusten, så hafva bemälde socknemän, då kostnaden för undersökningarne i och för hela den nya vägen, hvilken skall komma att sträcka sig endast 1 i mil genom deras socken, men deremot 31 mil genom Neder-Calix, borde bestridas af Öfver-Calix socknemän, oaktadt de måste med NederCalix socken dela bördan af den utmed kusten löpande landsvägs underhåll, funnit sig böra afstå från deras framställde begäran om ofvannämnde nya väg-anläggning. Och hafva Rikets 200,000: — 1024 Expedit cons-Ut.skot tets Förslag till lind. Skrifvelse jIV.o £o5. Ständer, med afseende å vigten och nyttan af det ifrågaställde företaget samt då det torde kunna antagas, att dea af socknemänner senast visade obenägenhet emot väg-anläggningen endast eger sin grund i fruktan för den kostnad, som med detta arbete är förknippad och hvilken, ehuru icke beräknad till högre belopp än 7,000 R:dr, dock för invånarne i denna fattiga och glest bebygda ort blefve ganska ansenlig, velat medgifva, att, sedan ”vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten till vägens uppbrytande lemnar bidrag, vilja för dess framtida underhållande ansvara, E. K. M. må ega att, till understöd för omförmälde väg-anläggning, disponera ett Stats-anslag af 7,000:—» 2:o Vid öfvervägande af den till Rikets Ständers pröfning öfverlemnade fråga, rörande anläggning af en Chaussee emellan "Westerås och Fahlun, i hvilket afseende E. K. M., jemte