Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 7, i anledning af väckt motion om utvidgad näringsfrihet: B. I. 416, 464, 487, A. 489. — N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om antagande af en författning, angående giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare: B. I. 464, 490, 494, A. 519; U, 11. 321, 372, A. 372, E. 57, 200. — N:o 9, i anledning af väckt motion om ett tillägg till 17:de kapitlet 16:de §:n Rättegångs-Balken, samt om ändring i föreskrifterna rörande embetsmanna-ed och läkare-attester: B. 1. 491, 557; II. 3, A. 4. — N:o 10, med återlenmande af väckt motion om ändring i föreskrifterna angående aflöningen åt folkskolelärare och deras tjenste-åligganden: B. I. 521, 572, A. 572. — N:o 11, med återlenmande af väckt motion om efterskänkande af Kronans rätt till ekeskog: B. I. 556, 573, A. 573. — N:o 12, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om antagande af en författning, angående förnyande af Svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat: B. I. 556, 573, A. 573; E. II. 57, 199. — N:o 13, med återlenmande af väckt motion om förändring i stadgandena angående ed-gång: B. I. 573; II. 4, A. 4.
Men då erfarenheten visat, att, oaktadt hvad högstberörde Reglemente innehåller om formen och lydelsen af de skuldebref, som pantsättas i ManufacturDisconten, och, oansedt den anvisning, deras sålunda föreskrifne innehåll ej otydligt lemnar Utgifvaren om deras blifvande egenskap af hypothek derstädes, händelser af sådan art, som den anförde kunnat inträffa; hafva Utskotten, på det ali anledning till slike klagomål och föréburen okunnighet om den skedda belåningen må för framtiden förekommas, trott ändamå. let lämpligast och säkrast vinnas dymedelst, att ManufacturDiscontens Ombudsman bör uti anmaningsbrefvet äfven underrätta vederbör Lag. samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. TJil. N:o26. j t rande om påföljderna , i händelse betalning å förfa]lotiden icke erlägges; varande detta det enda tillägg, som Utskotten funnit sig böra uti 1817 års Reglemente för ManufaclurDisconten tillstyrka. Oell i händelse detta Förslag af Rikets Höglolhge Ständer godkännes , lärer , medelst underdånig Skrifvelse, anhållan hos Kongl. May.t böra i underdånighet framställas, att det föreslagna tillägget må varda i Författningen intaget och till allmän efterrättelse kungjordt. o Atskillige Ledamöters Reservation i ämnet bifogas. Stockholm den a5 April 182g, Reservation: Af Herr Berg von Lindel Enär i Penninge-Transactioner icke någon kan åläggas andra eller vidsträcktare förbindelser, än allman Lag bjuder eller han uttryckligen sig åtagit, samt ManufacturDiscont-Fondens rätt till öfverränta och 2 pro; 22 Bil.t.Lagls Allm.Besv.o. Oec.Utsk.Utl.K'.o26f cents Utsöknings-provision, i händelse af uteblifven betalning å förJällodagen, utgör undantag från Allmänna Lagens stadgande i berörde afseende, synes det vara oundvikligen nödigt, att den, hvars löpande skuldebref blifvit i nämnde
Stat livija* således med lugn vid den Lagstiftand© magt®»® 5 6 ISivillningg^Utsiöttets Bettin)anden. beslut; Och i allmen Medborgerlig frihet, och deraf väckt n ed borgerlig atula ligger hvarje Simhalls. medlems säkerhet förvarad; i detta St tens inre helga lif, sorn ingen ostraffad förnärmar I händelse Hbglofl. Urskottets plurdtet skulle stanna i motsatt öfvertygelse med mits, linh..lier jag vördsamt, att detta mitt yttrande ma till Riksens Högloft. Stander åtf.lja Utskottets Betänkande i ämnet. Eric Svenson, uthät sig: Jag Ilar i forsta Afdelningen reserverat mig mot bihr haltandet af nu varande Beviilningsgrunder, och deremot ansi tt de år 1S10 antagne, för tic lämpligaste, såsom med rättvisa och billighet mest f renligt, och till stud fbr denna mitt tanka forrtedt itt Utdsag af Stockholms Stads Taxeringslängd*-!-, so-n upplyser, att en person, hvilken efter sistnämnde Bevillningsgrunder erlagt 95 Rulf, snltrmeri ef. *er i8n års och sednare B-villnincs Förordningar erul ist utgjort 1 R:dr 2? sk. De tta h r stadgat min öfvertygelse, örn 'företrädet af tHio års JSeviUningS grunder; och jag forenar mig de rföre till alla delar med He"t Uggla G. G., oi h anhåller att mitt anförande till Protomllet, på Forsta afdelningen den alide nästlidne Martti måtte jemte närvarande utdrag af Taxeringslängd dente biläggas Utskottets Betänkande:! till Standerue. * Herr von Ehrenheim förenade sig med Herr TXgglfcl G» Htvillningt TJtdottets Titiilr.ianden. 57 1 en 1 gide Apiil.
Summa R:dr 36,000. På grund häraf hade Styresmannen, under förmälan tillika, att årliga kostnaden för kartornas gravering och tryckning, som nu medtoge en utgift af omkring 12,500 R:dr, icke kunde med visshet beräknas, enär densamma måhända innan kort blefve betydligt förminskad genom tillämpning af en annan method för kartornas mångfaldigande, grundad på användande af fotografi och öfvertryck från lilho - 14 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o t, om Statsverket 1862. grafisk touch; men att deremot Styresmannen icke kunnat förbise, det kartografernes aflöningsvilkor borde efter vissa års med flit och skicklighet ådagalagd tjenstgöring förbättras, samt att dagtraktamente, så väl under resorna, som under hela den tid af året, då arbetena pågå ute på marken, borde dessa tjenstemän tillgodokomma, i underdånighet föreslagit, att Kongl. Maj:t måtte täckas af Rikets Ständer äska, för ekonomiska karleverkets fortsatta bearbetande, en rund summa af 50,000 Riksdaler årligen under nästkommande statsregleringsperiod; anmärkande Styresmannen härvid att, ehuru del icke med anspråk på fullkomlig säkerhet kunde beräknas, vid hvilken tidpunkt karte-arbetena, derest de härtill föreslagna medel blefve att tillgå, kunde hinna fullbordas, Styresmannen likväl ansåge antagligt, att kartor och beiskrifningar öfver ett helt län skulle kunna hvarlannat år hinna fullbordas och rån trycket utgifvas.
Boettbe t (f»är gtfloeä Boftaben .. ©efällcn 91. 91. b:o b:o b:o $ är f o r u t an tipp g i f te c §: OO Ä:rS SrätttoinBfjanna, enfel OO bito mcb ©läfftoärmare OO bito ntcb 91cctincatton8 Bo fotfanbc, font afs giftoa ferffilbte ueegtftcr: ' 91. 91. 91. 91. DbfertteraS: Dm någon af be jbattflptbiges barit, lttimblittgar etter I)itéfoIE eger fabana (Egenbomar orf) Sägenbeter, S33erf od) inrättningar, broarför afgift, enligt 2 3(rt., erläggas bor, utmärfeS fäbant brebtriö namnet; od), om någon af bent är gift, upptages öttfirtttt näjt efter SÖlatttten. (6) itittfjör 95eroiUn.:5örorbningen $ o t* m tt i a 11* c. Uppgift till £apmng0*€omnmte’eit i H. 17. ©oclren fou åv 18 HT Sffiärbe. Snfomjt. Itnbcrtccfnab eger uti oftuannåutnbc Sörfelt: fyvå(fc(;cmmaitct 28anåö i 3,000 Dito 7orp i 7 3,000 ®fattc Oro, mcb 3 par [tenar, font går uicfta beten af året — 10,000 Sågqvarnen SÖittfjö mcb ti: ite ramar, font går önner 4 ntånaber af året Crbutartc Sött 120: (5'rtra Trbittarie iuFoiitfter 640: 1,060 —- — <£ammcit(icg beit
Utskottet vill visserligen ej bestrida, att sättet för obligationernas uppsägning endast genom kungörelse i officiela tidningen törhända icke kommer att at alla, som kunde vara sinnade att genom obligationsköp förränta kontanta behållningar anses fullt betryggande med hänseende till vissheten att erhålla kunskap om skeende uppsägningar, eller för obligations-innehafvaren innefatta all önskvärd beqvämlighet; dock föreställer sig Utskottet, att de kungörelser om dylika uppsägningar, som i den officiela tidningen blifva införde, skola komma att, i likhet med andra tillkännagifvanden af allmännare intresse, återgifvas af do tidningar, som inom länen utgifvas, samt de befarade olägenheterna derigenom i hufvudsaklig mån undanrödjas. Skulle likväl, i motsats till hvad Utskottet på grund häraf antagit, någon ytterligare åtgärd å Statens sida för bringande äf de på förenämnde sätt verkställde uppsägningar till allmänhetens kunskap, befinnas af nöden, kan ett stadgande i denna syftning lätteligen varda i administrativ väg meddeladt, sedan upplåningen kommit i gång och erfarenhet i berörda afseende hunnit förvärfvas. I anseende härtill och enär dessutom Utskottets förslag i förevarande moment, emot hvilket för öfrigt någon anmärkning inom Bonde-Ståndet ej förekommit, blifvit af 2:ne Riks-Stånd i sin helhet godkändt, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att detsamma måtte oförändradt godkännas.
Bonden icke rätt inser hela fördelen af sådane anläggningar, framför den skadeliga bortförpantningen af små jordlägenheter på längre tid; ty af slike förpantade lägenheter har antalet blifvit ökadt ända till ia5 procent; De voro vid 1826 års slut 81 stycken och sistlidet år i85. — Genom desse Lägenheters tillkomst, vanligen utan någon motsvarande årlig afgäld till hemmansägaren, anses jordbruket icke vinna förkofran, helst som lägenheterne ofta bestå af redan odlad jord och förpantningsinnehafvarne merendels äro dålige jordbrukare. Jordens skiftning emellan hemman och hemmansdelar, samt äfven inom hvarje hemmans område uti serskilte enstaka lotter, fortgår ock, företrädesvis uti nämnde Fögderi, med stor verkan på Landtculturen; så att man ser skogsmarker, kärr och ljungbackar, ofta med en förvånande hastighet, förvandlade till fruktbärande åkrar och ängar med bebjrgde gårdar. Den åbo som bibehålies orubbad vid odaljorden blifver vanligen bäst belåten och bergad, oaktadt han erhåller inskränktare jordrymd och måste utgifva en kännbar utflyttningsoch odiings-hjelp; men han får genast, eller i oafbruten ordning, skörda jordens afkastning, då deremot den utflyttande åbon mäste uti tvänne år och stundom längre, under påstående nyodling, vidkännas en bristande eller förminskad skörd och inrätta hela sin hus - 33 hushållning efter ett honom dittils obekant, elen nya jordens, läge. Värdet af den bättre häfden å förut innehafd jord, får denne sednare väl lyfta uti ersättningar och understöd, för att nedläggas på de nya ägorna: just denne disposition är dock för mängden äfventyrlig och medförer ej sällan den följd, att medlen användas till ändamål främmande för jordbruket. Olägenheten i allmänhet af desse förhållanden synes, lör öfrigt, ej vara annan än den, alt bonden som qvarblifver vid odaljorden går framför den utflyttande i förkofran och välstånd. Sådan är den ljusare sidan af taflan.
Leijonancker, hvilken utomlands gjort sig bekant med en mängd äldre och nyare vattenledningar och nu leder utförandet af en sådan anstalt här i hufvudstaden, för att på stället inhemta närmare kännedom rörande alla de omständigheter och lokala förhållanden, hvilka kunde inverka vid här ifrågavarande vattenlednings anläggande och ej vore genom de äldre planerna fullt utredda och åskådliggjorda, har numera Styrelsen afgifvit det infordrade underdåniga utlåtandet och dervid anmält, hurusom den verkställda lokal-undersökningen i förening med den erfaren o n het i afseende på vattenledningars anläggande, som under sednare tid vunnits i andra länder, föranledt åtskilliga ändringar uti den eljest förtjenstfullt utarbetade och af ytterst noggranna detalj-beräkningar åtföljda äldre planen för vattenledning till Carlskrona; hvadan Styrelsen funnit ändamålsenligast, såsom ledande till nödig tydlighet och reda, att låta Qfverste-löjtnanten Leijonancker upprätta ett nytt, jemväl insändt förslag med ritningar, deri dock flera delar af den äldre planen och kostnads-beräkningarne kunnat oförändrade bibehållas och således endast summariskt upptagits. »De väsendtligaste tillägg och ändringar i den äldre planen, som ansetts böra föreslås, äro: a) anläggning vid Lyckeby af en bassin för att medelst filtrering från åvattnct afskilja deri befintliga slam och vextämnen, och hvilken bassin, hvars storlek skulle bestämmas efter det i äldre planen för dagliga behofvet beräknade och äfven nu tillräckligt ansedda qvantum af 150,000 kannor vatten, föreslagits alt anläggas så mycket lägre än ån, att vattnet egde nog presskraft, för att ulan pumpning inkomma på filtrum; b) uppförande af ångpump-maskin för vattnets utpressning till staden, i stället för att, såsom äldre planen afser, drifva ledningen medelst vattenkraften vid Lyckeby—fallet, hvilken befarats icke blifva tillräcklig för drifvande af både det tillämnade pumpverket och den förut befintliga krono-mjölqvarnen; c) den Bil. M 3 till Kongl. Maj:ls Nåd.
MED MITT HELA LIFS ALLTJÄMT VÄXANDE VÄNSKAP. FÖRETAL. Med afseende å dessa essayer vill jag meddela att Två människor icke är samma studie, som jag 1879-80 offentliggjorde1 med titeln Elisabeth Barrett Browning, århundradets skaldinna, en studie af hvilken här endast ett tiotal sidor äro medtagna. Skildringen Från Goethes Värld är nu dubbelt större än den ursprungliga – 1895 i Ord och Bild – meddelade. Genom titeln har jag angifvit att min synpunkt icke varit den litteraturhistoriska. Om verken har jag talat endast så mycket, som varit nödvändigt i samband med människorna. Och dessa har jag – så vidt möjligt – sökt känneteckna med deras egna ord, hvilket synes mig vara rätta sättet att skildra den personlighet, man vill lära andra älska med sin egen kärlek. Det är som stora typer för några individuella lifsformer jag sammanfört dessa människor, hvilka såsom sådana i betydelse vida öfverträffa sina betydande verk – göra det genom att ha sett lifvet på ett för deras tid nytt sätt och genom att hafva lefvat det i en för alla tider skön gestalt. Stockholm i november 1899. Ellen Key. Elisabeth Barrett. O, lyric love, half-angel and half-bird R. Browning. Elisabeth Barrett var dotter af en rik västindisk godsägare, som bosatt sig på landet i England. Hon föddes den 6 mars 1809 på Coxhoe Hall, där föräldrarna voro på besök, men hennes barndom och första ungdom förflöto på faderns egendom, Hope End nära Ledbury i Herefordshire. Inom barnaskaran, hvilken slutligen utgjordes af åtta söner och ännu två döttrar, förblef Elisabeth faderns gunstling. Modern var en mild och svag, af fadern helt och hållet kufvad natur, hvilken ej ägde stort inflytande på dottern och hennes död tyckes ej heller hafva lämnat djupare spår i den då nittonåriga flickans känslolif. Fadern däremot betydde mycket för hennes utveckling. Själf begåfvad och mångsidigt bildad, ägnade han sin äldsta dotter all den ömhet, hans hårda natur var mäktig af, men detta hindrade ej att hon som hela familjen stod under det ständiga trycket af hans despotism. Elisabeth Barrett skildrar sig själf i barndomen som våldsamt häftig och »hufvudstupa» i alla sina företag.
Ridderstapet och Adelns upomärksamhet pä detta stadgande, sä att det swarar emot ändamäket. Hans Ercell c nce Herr Grefwe n och Ordföranden gjorde derefter Proposition pä den 18 § i förslaget, med Constitutions - Utstottets förändring, och den tilläggning, att wal - rätt stullr tillkomma alla af hwad Religion som helst, som annars dertill rättighet äga. Bifölls. Iy. §. Friherre Lecisrktröm, facob: Som benna § rörer blott de andra Ständen, sä torde ej nägon öfwerläggning derom behbflvas. SanS Exceklence Herr Grefwe krake: Om jag »j orätt fattat Hbglvfl. Ridderstapet Den i3 October. 4373 och Adeln? i förmiddag stadgade bcflut, sä kan öfwer denna § ingen ventilation uvpstä, utan anst? den fäson, af Ridöerskapet och Adeln gillad. Grefwe O e 1 a 6 n r 6 i e erinrade att detta gillande wore' willkorligt, i fall sädana af de ständ hwilka de angingo blifwit antagna. Medgafs. Friherre cedarström, facod, hem, stälde huruwida man wid sädana M behdfdc borttaga tiden med uppläsningen af de i Ständen gjorda an märkningar. Åtskilligt fbrklarade att denna uppläsning were bfwerflbdig. 2O § Bifblls med de af Utskottet förcflagn» fdrändringar. 21 Z. Grefwe ln Qnrstie: som de anmärkningar jag härivld gjort rdra blott de andra Ständen, torde de ej bchöfwa uppläsas.
Emellertid uppstå åtskilliga svårigheter, t. ex. genom stadgandet om uppmätning för hvarje termin, och, för att afhjelpa dessa, har Hr Lemchen gjort sin reservation, som dock äfven innehåller utsträckning af tiden. En sådan utsträckning tror jag icke kunna vinnas, men för att häfva svårigheterna, tror jag det bästa vara att bibehålla lista mom:t af § 2 i 1860 års författn., och tillägga ett mom. af följ:de lydelse: Rränvinstillverkare ege att under alla ofvannämnda terminer eller under en, en och en half, två, två och en half, tre eller fyra terminer handteringen utöfva, dock icke under kortare tid än en termin; och må bränvinstlllverkning jemväl börjas den 1 November kl. 12 på dagen samt fortsättas till den 1 eller 15 December vid samma timma. Derigenom vunnes det åsyftade målet, att man kunde börja den 15 September och bränna till di n 15 December. Aterremiss tror jag deremot icke leder lill något, då ingen motion blifvit väckt om utsträckning af tiden. På dessa grunder an - Den fi M»j f. m. 73 håller jag örn propos. på bibehållande af lista mom:t, med ett sådant tillägg sorn innefattas i Hr Lemchens reservation. Hr von Mentzer: Jag tror icke den föreslagna §:n är tjenlig eller ledande till ändamålet. Då man i alla fall måste anmäla sig för två terminer på en gång, så blir det nästan lika sorn förut. Att uppmäta brärivinet 2 gånger i månaden, i stället för en, är blott en ny olägenhet för tillverkaren. I afseende å tiden tror jag också att bestämmelserna i den gamla författnm äro riktiga. Rättast gör man enligt min tanka genom att bibehålla de stadgande!), vid hvilka man redan är van, och det är i detta syfte jag också instämmer i begäran om återremiss. Frih. Alströmer: Jag har visserligen icke någon förkärlek för Utsk:ts förslag om förändrade bränvinsterminer, men då det yrkats, att man skulle kunna hörja den lista eller den 15:de i månaden och då detta har goda skäl för sig, tror jag att man icke borde förkasta förslaget.
Detta 1868 vidtagna arrangement medförde dock icke någon förändring i värdighet eller benämning för dem, som redan före förordnandet afgått från något af de embeten, som nu äro nämnda, eller blifvit till serafi-merriddare utnämnde. Alla f. d. statsråd, som afgått före den 10 Januari 1868 eller före den dagen blifvit till sera-fimerriddare utnämnde taga sålunda efter utnämningens datum rang lika med de i tjenst varande statsråden. Att detta endast var en halfmesyr, för så vidt man afsåg att genom förändrade rangbestämmelser göra det lättare att rekrytera konseljen och att göra återgången till en mindre bemärkt ställning lättare är klart. Den stora Ur dragens krönika. V. 7 — 78.ministerkrisen 1871 företedde ett egendomligt skådespel och alla bemödanden af konungen att bilda en ny konselj # misslyckades helt och hållet. Tvifvelsutan kommo nog rangfrågorna att då göra sig gällande i viss mån och ganska märkvärdiga saker skulle verkligen hafva visat sig, om hela den dåvarande konseljen afgått, utan att man genast fått lämpliga reträtter åt de afgående statsråden. Vi hade då möjligen kunnat få se en assess&lt;|r, som i rang gått före sin president, och en lektor, som lemnat läroverkets eforus långt efter sig på rangskalan. Imellertid blef det ingenting af med hela saken, och man slapp se sådana anomalier som de nyss nämnda. Månadsdagen af Posttidningens förkunnande, att hela konseljen ingifvit sin afskedsansökan, firades med en högtidlig handling, och den 3 November såg följande bref till riksmarskalken dagen: » Carl etc. Wår synnerliga ynnest etc.: Wi gifva Eder härigenom tillkänna, att Wi funnit godt i nåder stadga, att de, hvilka hädanefter afgå från statsministerseller statsrådsembete, icke till följd deraf, att de bekläd t sådant embete, skola efter afgången åtnjuta värdighet utöfver dem, som på annan grund kan dem tillkomma ». Härmed var all rang för f. d. statsråd upphäfd och.
Väl ser man en och annan större jordegendoms innehafvare, som har skog att vårda, på ett mera rationelt sätt behandla skogsskötseln; men i allmänhet förgätes omtankan på framtiden i detta hänseende, då skogsskötseln på ganska få ställen är grundad på någon återväxt. Priset på skogseffekter är också betydligen i stigande. Väl äro dessa produkters värde i beroende äfven af jordvärdet i allmänhet; men då konsumtionen deraf årligen ökas, på samma gång som tillgångarne minskas, ligger häruti hufvudsakliga skälet till den stigande dyrheten; hvilken utgör ett stort bekymmer i de mindre bemedlades hushållning. Torfmåssarne, som fordom ersatte vedbristen, undergå på liera orter samma öde som skogarne, i följd af den större konsumtionen. Redan har stenkol måst begagnas på de orter, der den kan erhållas, och är det att förutse att denna artikel kommer framdeles att allt mer och mer blifva en betydande handelsvara. Men den kan endast till en del ersätta vedbristen. Byggnadsmaterialier äro också ett behof, som för framliden ej kan fyllas af egna tillgångar. Svnnerligast har eketimmer blifvit allt mer och mer svårt att få och återstår föga deraf, med undantag på en och annan af de större egendomarne, der man ännu ej medhunnit att förstöra och utrota detta trädslag. Hästafveln har så förbättrats att de inom länet förlaggda Indelta KavalleriRegementerne till större delen nu kunna remontera af inhemsk afvel. Får-racens förädling fortgår väl på några vissa egendomar, men i en mindre skala och bibehålies för öfrigt i allmänhet den äldre grofulliga landtracen, af hvilken ullen på stället är afsättligare, då inga större klädesfabriker finnas inom orten, som till några större qvantiteter begagna den finare ullen. Bergsrörelsen är inskränkt inom Andrarums alunbruk. Tillverkningen uppgifves vara årligen i medeltal under dessa 4 åren 1,888 tunnor alun, med ett medelpris beräknadt till 12 R:dr 56 sk. pr tunna. Verket sysselsätter omkring 150 personer.
Danmark, blifva af de båda ländernas national-representationer antagna, vill Kongl. Majit tillse, att vid den konvention, som kommer att emellan Regeringarne afslutas, åt hvartdera riket förbehålles rätt alt den antagna författningen till kraft och verkan efter viss tid uppsäga; äfvensom det blifver nödigt alt sedermera i en särskild författning stadgas, att och på hvad sätt en Svensk myndighets beslut, som, enligt de i Danmark gällande lagar, der förlorat sin exekutiva kraft, må kunna inför Svensk myndighet förnyas. Ehuru riksdagen nu långt framskridit, har Kongl. Majit likväl, vid det förhållande att Kongl. Danska Regeringen yttrat önskan att redan vid den riksdag, som i Danmark under innevarande år sammanträder, underställa representationen pröfningen af det för nämnde rike upprättade lagförslag, destomindre tvekat att för Rikets Ständer framlägga det motsvarande Svenska lagförslaget, sorn de hufvudsakliga grunderna för detsamma, hvilka öfverensstämma med det mera omfattande förslag, som af Svenska och Norska Kommitlerade blifvit utarbetadt, redan en gång äro vordne af Rikets Ständer pröfvade och godkände; och vill Kongl. Majit alltså, med bifogande äfven af Högsta Domstolens i ämnet förda protokoll, härmed jemlikt 87 § Regerings-Formen tili Rikets Ständers antagande öfverlemna följande förslag till Förordning om verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af Domstol i Konungariket Danmark. s *• Domar och Utslag (Kjendelser), meddelade af Domstol inom Konungariket Danmark, må, så vidt de stadga annat än straff, i Sverige bringas lill verkställig het genom utmätning, på sätt här nedan sägs. Lika med Dansk rätts dom anses förlikning, afslutad inför Förliknings Commission eller Domstol i Konungariket Danmark, så ock beslut, meddeladt derstädes antingen af Amtman eller af Ofver-Presidenlen i Köpenhamn, angående skyldighet att bidraga till underhåll för frånskiljd eller öfvergifven hustru eller till underhåll och uppfostran för äkta eller oäkta barn. § 2.
Till ådagaläggande af behofvet af kyrkolokal för de ifrågavarande församlingarne, har motionären ej mindre anfört att dessa församlingars personal, uppgående till närmare 4,000 själar, för närvarande icke har annan lokal att för sin gudstjenst tillgå, än en hyrd läktare i Hedvig Eleonore kyrka, med platser för högst ett pär hundra personer, samt att således en till garnisons-församlingarne hörande person ej mer än tre å fyra gånger om året kunde få tillträde till den Söndagliga Högmesso-guds tjensten, än äfven åberopat följande, uti skrifvelse till Hof-Konsistorium af Gar nisons-Regementenas Pastorer i ämnet andragne skäl, nemligen: att, utom det Hedvig Eleonore församling, innefattande en folkmängd af ej mindre än 12,000 (numera öfverstigande 15,000) personer, sjelf hade behof af allt det utrymme, dess kyrka kunde lemna, samt denna församlings religiösa vård ingalunda kunde anses be - 12 Ålim. Besn. och Elton.-Utslc. Betänkande N:o 8. fordrad genom den omvexlande verksamheten af ett talrikt främmande presterskap, de åt