Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa kontroll-föreskrifter, meddelade i ändamål alt förebygga missbruk vid handelns utöfvande, hafva dock, enligt hvad erfarenheten visat, ej kunnat hindra, att grundade klagomål i detta afseende ofta förekommit. Då nu, på grund af andra stadganden, landtmän i allmänhet ega att utan hinder afyttra deras tillverkningar, skulle i Rikets Ständers tanke, en förändrad lydelse af 5 § Handels-ordningen, som mera tydligt bestämde denna rättighet, göra de nu gällande undantagsbestämmelserna i 1822 års Kungörelse obehöfliga; hvartill kommer, att de öfverklagade missbruken, som nu, till följd af vana, ofta fått ostraffadt bedrifvas vid ulöfvandel af gårdfarihandel, lättare skulle kunna förekommas om ett allmänt stadgande i afseende på sådan handel blefve meddeladt.
Allmänheten h de således funnit sina friheter förenade med sina afgifter och förmänerne och betalningen hade i en wifi proportion föut hwaranvra, somt ett öfwerfkott kunnat beredas för en möjestg brist i Bewillnrngs-SummanEn ersättning för Stäts-Werket hade åtminstone derigenom kunnat erhällas för Ve nerlagde Krono-Brännerierna igenom en ConsumtionSr clgift, wm icke wäckt nägrcs klagan Del är ej här stället att utreda förhällaudel emellan direkta tzontributloner vä) ConfumrionS-afglfter och deras inbördes företräd-6-stätt Men det torde »ä nämnas att alla Förfatlares miran som ffrikwit i Skars - Den 20 Januaris. 927 Stats-yushällningens ämnen, äfwen som Englands exempel stämmer d.ruti öfwerenö, akt när ConfumtionS-ofgllterna ej fordra för mycken omwäq wid uppbörden, arv de af alla den slags afgift som billigast reparleras och lättast utgöres. Erfarenheten hade redan b-wifat atl Bräli>vins,afgiften tädan den hittils warit Utan fwarighrk utgick, vcl) dest jemnknlng, samt kan banda förhöjning genom pannerymdens beräkning hade warit bls.t cn afgift pä en utwtdgad Cvnsumtion Efter den princip nu är antagen, tror jag det blir hufwudsak-ligr an panne afgutrn l de mindre graderna aagot iörhöjes, akt i synnerhet den progretzwa proportion mätte dufwa starkare för de pannor, som balla emellan 50 a yo kannor, och att afgjfren för de mindre Hemmans-delarne ölmen som prrsvnalet för alla andra, som wilja bränna mä te förhöjas, och delia stdaare i sonnecher t en starkare proportion. Da ^cänningsfrlheten lemnäs ät dem som äga hmarken
Sig anse lefvande får vara en olämplig ränte-persedel och en alltför oviss mätare af åliggande utskylder, enär dess värde berodde på kreaturets storlek, hull och ullrikhet, hvilka förhållanden icke genom några föreskrifter kunde bestämmas så noga, som vederborde, i fråga om beloppet af en till statsbehof utgående skatt: i följd hvaraf markegångs-priset på denna ränte-persedel alltid skulle i viss mån ankomma på ett godtycke, till men för de skattdragande eller till förlust för Stats-verket, hvilket så mjcket snarare kunde gifva anledning till tvist om det rätta, som, efter förvandling af ränte-persedlarne fläsk, lam och talg till får, beloppet af den under denna titel debiterade utskyld uti betydlig mån skulle ökas utöfver hvad som hittills under denna benämning utgjorts; äfvensom E. K. M:t ansåge skogs-effekter vara otjenliga alt såsom ränte-persediar bibehållas på Gottland, der deras med tiden stigande värde troligen skulle medföra en ej afsedd tillökning uti de skaltdragandes utskylder; och har, på grund häraf samt med afseende i öfrigt å den af deputerade framställde mening, E. K. M:t föreslagit, jemte åtskilliga andra bestämmelser, att såsom hufvudränte-persedlar för detta län måtte antagas spanmål, smör, fläsk, hö och dagsverken, samt att talg, får, lam och strömming kunde förvandlas hälften till spanmål och hälften till smör.
Jag instämmer för öfrigt till alla delar med Hrr Silfverstolpe och Sandels. Gr. af Ugglas: Som föreg:de taiare redan till hufvudsakliga delar anfört, hvad jag nu tänkt yttra, får jag endast åberopa mig på de af dem afgifna anföranden. HrR osens värd. Johan Henrik: Vid R. o. Ad:s sista plenum, hvarvid jag icke hade tillfälle att vara tillstädes, gjordes, enligt hvad jag hört, åtskilliga framställningar med anledning af K. M:ts Propos. , rörande åtskilliga delar af försvarsverket, och i sammanhang dermed mot det betänk., som afgifvits af drn s. k. Landtförsvars-komilén, af hvilken jag varit medlem. Till följd af en tillfällighet visste jag icke att något, som rörde detta komitébetänkande, skulle i afton; föredragas, och jag har nyss ankommit midt under den nu pågående diskussionen. Jag är således fullkomligt oberedd att möta de gjorda anmärkningarna, men anser mig dock böra yttra några ord med anledning af hvad vid detta tillfälle anförts. Det är klart att ett betänk, så omfattande och ingripande i så många ämnen, som det af komitén afgifna, icke kan tillfredsställa alla, och jag vill till och med icke försvara hvarje deri förekommande ord, men då några reservationer ej blifvit afgifna, följer deraf, att jag, såväl som komiténs öfriga ledamöter, bära ansvaret för belänk:ts hufvudgrunder. Komiténs hufvudtanke har varit att det vore af vigt för Sverige att hafva en alltid stridsfärdig armé, något så när tillräckligt stark för att med hopp om framgång kunna möta en fiende. Vår armé, sådan den f. n. är, består af en liten stam, visserligen god, men ej tillräckligt öfvad, samt af en talrik beväring, högst ofullständigt öfvad. Första åtgärden har derföre varit att söka, såvidt förhållandena medgifva, uppdrifva stammens nummerär och öfning; den andra att skaffa den en krigsduglig förstärkning.
I sammanhang med tillstyrkandet, att ofvanberörde Cassörsoch Contoirsskrifvare-tjenster måtte indragas, hafva Fullmägtige föreslagit, att de nuvarande innehafvarne af dessa tjenster må, när de ur Contoirets tjenst, tili följd af egen begäran, eller, med anledning af Rikets Ständers nu vidtagande beslut, afgå, få såsom pensioner uppbära de för deras tjenstebefallningar i nu gällande stat anslagne löner, med derå, vid 1828—i83o årens Riksdag, beviljad förhöjning af 20 procent; äfvensom Fullmägtige tillika hemställt, att samma förmon måtte beredas öfrige tjenstemän vid RiksgäldsContoiret, hvilka antingen, vid förestående lönereglering, icke komma i åtnjutande af lön på stat, motsvarande deras nu egande iöneförmoner , eller ock innehafva tjenster, som vid denna Riksdag varda af Rikets Ständer indragna. Vid öfvervägande af denna framställning, har det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, hurusom den af Utskottet nu föreslagna lönereglering - Stals-Utskoltets Utlåtande, iV.-o 449- 17 ring skulle komma alt för några bland Riksgälds-Contoirets tjenstemän medföra en sannolikt både opåräknad och känbar minskning i deras hitintills åtnjutna aflöning, derest de hädanefter endast fingo uppbära de för deras Ijenstebefattningar å den nja staten uppförda löner, hvilka understiga de löneinkomster, som under mer än i i års tid varit med samma tjenster förenade.
Af detta torde Ridderskapet och Adelli finna, alt skillnaden egenteligen ligger i arne omständigheter. Enligt Grefve Gyllenborgs förslag, skulle åtgå i5 år, enligt Utskottens, 12 å : 3. Enligt Grefve Gyllenborgs komme intet silfver åter till Banken; genom Utskottens, återkom det Silfver, som sedan sista Riksdag blifvit uttagit. Af dessa skäl tillstyrker jag bifall till Utskottens Betänkande, helst Riksdagen är nära sitt slut, på det Riksens Ständers beslut måtte lill Kongl. Majit kunna 6'fverlemnas. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag ber om förlåtelse, att jag anser mig böra tala lill afstyrkande af Utskottens föslag. Vi hafva så; länge dragit följderne af 1809. års sätt att liquidera, att jag ej trodde, att ett sådant sätt nu skulle komma i fråga. I den händelse, att Riksens Ständer åt Kongl. Majit lemna rättighet att genom lån ineller utrikes lipvidera dessa skulder, mot rättighet att disponera de anslagne 66,666 4i8 Den 2? November c, m, f . R:dr Bro, så, äfven om detta lån måste upptagas med de ofördelaktigaste vilkor, biefvo dock, utan inblandning af Banken, nämnde 66,6661 Rrdr tillräckliga till ränta och sucs c iv liqvid. Efter de säkra Utländska Stats papperens nuvarande cours, stå de, som äro sämst, på 80 å 85 prCrt för 5 prCrt annuileter. Man har nyligen sett en Stat, sorn nyss kommit ur en Våldsam skakning, afsluta ett betydligt lån å 5 prCrt efter 85 prCrt. Norrska annuifeterne Stå på 90 å 95. Om vi ock skulle antaga, att våra papper ej korn-» me att gälda mera än 80 prCrt, så vöre 19000 Rrdr, Hamb.
Betänk anden, E. V, Montan, ingifvet Memorial, deruti, han hemställt, om icke, enär Förberörd» stadgande endast kunde ega tillämpning i afseende på Sill, som i Norska tunnor in* föras, och des9as undermålighet i jetnförelse mot Svenska tunnor vore både tillräckligt synbar och nu mera allmänt känd, den, påbjudna inbränningen af vigten skulle kunna anses öfverflödig och således böra upp», höra, desto heldre, sorn den deraf förorsakade kostnad och besvär alltid mäste kamma att höja priset på en vara, sorn för Svenska allmänheten utgör en af dess hufvudsakligaste förnödenhets artiklar. Under öfverläggningen om detta ärende har Utskottet blifvit bibragt den upplysning, att, ehuru Norrska tunnor med Sill och annat Lakegods i allmänhet understiga de Svenska i rymd, betydlig skiljaktighet i detta fall likväl ofta skall visa sig; Och, som behofvet af det om vigtens inbrännande å Norrska Lakegods-tunn or meddeldte stadgande, hvilket från berörde förhållande otvifvelaktig! heintar sin grund, derigenom ock tillräckeligen ådagalägges, samt Utskottet i öfrigt anser nämnde stadgande vara i full öfverensstämmelse med påbudet om Svepska Köttoch Fiske tunnors justerande och krönande, innan någon försäljning deraf får ske, och åsyfta enahanda säkerhet för köpare, som genom sistbemäidte förordnande blifvit beredd; så Besv. och Ekon, TJtsk. BetXnkanden, 27 finnér Utskottet sig icke ega gilltig anledning, att tillstyrka upphäfvande af Kongl. Kammaroch GommerceGolIegiernas, i grund af Kongl. Maj:ts Nådiga Befallning, genom allmän Kungörelse den g Febr, 1821 rneddeidte ofvanberörde stadgande; hvarföre ock Utskottet till afslag får anmäla Herr Martinns derom gjorda Motion; hvilket dock Kiksens Högloll, Ständers egen pröfning vördsamt underställes, — En Ledamots yttrade särskilda tanka bifogas.
Denna qvinnofraga., heter det i Deutsche Fraurn-Zeitung, sar en mensklighetensfrSga,hvilken i sitt nuvarande stadium maste af sina målsman behandlas med största varsamhet, om ej dess naturliga lösning skall fördröjas * Och det ar sant: så snart hon kastas från sitt eget fredliga onirlde in p5 de politiska partiernas, blir hon icke langre en frigörande makt för det ädlaste hos qvinnan, utan ett blott verktyg i mannens hand for ensidiga, sjelfviska andamal och detta stundom af den mest farliga beskaffenhet. Et# resultat af Fru Guillaume.Schacks ofvan namda inissionsverksamhet, efter sedan den blifvit af myndigheterna forbjuden, framgår af ett meddelande frSn Nurnberg om huru der, * under social-demokratiskt fadderskaps, en rfruoch jungfrufor ening^ bildat sig, hvilken den 26 okt. höll sin forsta sammankomst, besökt af 40 qvinnor och 20 man, flertalet socialdemokrater. Församlingen öfvervakades af polisen och styrelsen förkunnade, att utom den föredragande för dagen en kand socialist, hvilken uttalade sig om hygienen i hemmet - ingen nian finge ordet. En arbetarinneförening, som bildats till skydd för: Frau und Jungfraudöreningens intressen, har genom polisens, af regeringen stadiästadc förbud blifvit upplöst. Så l h g t meddelandet från Nurnberg. Dessa företeelser p s tysk botten a r ~ onekligen niarkliga och torde innebära en och annan vigtig lärdom afven för oss svenskar, hvilka hittills sett qvinnofrsgan utveckla sig på ett s i lugnt och naturenligt satt. I inbjudningen till Fredrika-Bremcr-Förbundets stiftande förekommer ett uttalande, som p2 visst hall blifvit mycket klandradt, men som, genom den socialistvarfvande damens uppträdande i Tyskland, fått sin bekräftelse: ~Qvinnofrigan behöfver varnas icke blott mot reaktionens. utan ock mot revolutionens faror *. Om moded8rskapen och möjligheten af dess bekampande *. Ack, Gud s h loj? du 6eAii&amp;m M nIdng firgngwn strörlz$?
Dessa ord har jag velat bifoga motionen för att tillkännagifva, dels att frågan varit före inom sista riksdagens Lag-Utsk., dels att Utsk:ts egentliga och hufvudsakliga skäl mot antagandet af ett annat sätt för dödsstraffets verkställande var Utsk:ts förhoppning att snart få se detta straff upphäfdt, Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos. blef motionen jemte yttrandet remitterad till Lag:Utsk:t. Gr. Sparre, Erik, väckte tre motioner: N:o 108. om medgifvande af tre års räntefrihet för det åt Bolaget för Borås jernväg beviljade låneunderstöd; N:o 109, om ändring i bestämmelserna rörande Statsbidra - J 20 Den 15 November f. m. get till segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern till Stora Lee, m. m.; och N:o 110, om beviljande af ett anslag å 150,000 rdr til* uppförande af ett nytt läroverkshus i Wenersborg. Alla dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t. Hr von Mentzer, Carl Fredrik, uppläste en motion, N:o lil, om ändring i gällande förordning ang. bränvins tillverkning. Remitterades till Bevilln.-Utsk:t. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus, afgaf en motion, N:o 112, om beviljande af ett årligt anslag å 8,000 rdr, för att användas till arfvoden åt Norske och Danske universitetslärare och vetenskapsmän för föreläsningars hållande vid Akademierne i Upsala och Lund. Remitterades till Stats-Utsk:t. Upplästes två af Gr. Mörner, CarlfGöran, inlemnade motioner: N:o 113, om anslag till lön samt reseoch traktamentsersättning för en tredje Landtbruks-ingeniör; och N:o 114, om ett anslag å 2000 rdr till understöd åt personer, som hos egare af välskötta ladugårdar undervisas i boskapens skötsel m. m. Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t.
Jag var då io8 Den 26 Mars e. ro. en bland dem, som ifrade emot detta; ty jag tyckte då, att det varit oklokt, att icke bifalla Bolagets begäran, emedan man borde förutse, att om anslaget icke till det begärdta beloppet bifölls, utan derå prutades, vederbörande just deruti skulle finna en ursäkt, att kostnaden komme att öfverstiga hvad uppgifvet var. De begärde anslagen blefvo också slutligen bifallne; men något skäl fanns icke att anse de då framlagde calculer, mera tillförlitlige än dem, som förut blifvit uppgjorde. Hvad jag då fruktade, har sedermera inträffat. Men hvad jag omöjligen kunde förutse, var användandet af en del bland dessa medel till anläggandet af Motala verkstad, eller att Bolaget dertill af sine privilegier kunde åberopa rättighet. 7 §. af Privilegierna ljuder sålunda : ”Bolaget skall äga obehindrad ”rätt, att för Canalens behof, dess bygg”nad och underhåll, anlägga verkstäder, till ”förfärdigande af gjutgods, smiden, verktyg "och redskap, samt alla nödiga materia”lier &c.” Hvem hade väl kunnat tro, att, denna §. skulle användas, för att få lill anläggande af en verkstad tillgripa de medel, Staten anslog till Canalens gräfvande. Privilegierna grundade sig derpå, att Bolaget sjelf skulle lemna medel till Canal-byggnaden och hvad dermed kunde hafva gemenskap, och med förenämnde stadgande kun - Den 26 Mars e. ro. 109 de väl icke afses annat* än Bolagets egna medel. Nu hafva likväl de till Canalbyggnaden anslagne medel blifvit använda till en Inrättning, hvartill, om än den må vara nyttig, Rikets Ständer desamma icke anslagit. Detta måtte vara något, som bör väcka uppmärksamhet och farhåga, huruvida de medel, sorn hädanefter anslås, blifva rätt använda. Det står i 10 §. af Privilegierne: ”Bolaget äger rättighet att anlägga nya vägar och canaler, till comrnu”nicationens förökande med denna Hufvud”Canal.
Förlusteller kapitalförminskning på dessa vexlar är tyvärr att emotse, men storleken af denna förlust är det lika omöjligt att ännu beräkna, som den summa, hvilken, genom förväntande utdelningar af acceptan - 100 terne, kan komma att ingå i Hamburgei-Banko. Under närmaste tiden äro till fullo infriade vexlar, för hvilka, derförut, i bästa fall, påräknats allenast 50 procent och som flera sådana liqvider äro att förvänta, torde det befinnas, att åtgärden, i stället att, såsom Herrar Revisorer förmenat, vara oförenlig med stadgandet i 107 § mom. litt. h i Banko-Reglementet, är härledd af denna, den enda i samma Reglemente befintliga föreskrift, som å förevarande hänseende kunnat äga tillämplighet. Om de vexlar, hvarom nu är fråga, icke varit accepterade till betalning i Hamburg eller Altona eller om det kunnat bestämdt utredas att den å utrikes ort betalningsskyldige saknat all tillgång, hade det icke varit förenligt med de i 107 § af Banko-Reglementet intagna föreskrifter att såsom metallisk-kassa anse och beräkna nämnde vexlar; men så länge Banken äger någon gäldenär å utrikes ort och dennes oförmåga till betalning icke är vorden styrkt, kunna Fullmäktige ej, utan serskilt förordnande af Rikets Ständer, från metalliska kassan utesluta dylika fordringar. Fullmägtige torde härvid få tillägga den upplysning, att ehuru beloppet af protesterade vexlar upptagits och fortfarande upptages bland metalliska kassans tillgångar, de rapporter derom, som inlemnas till Fullmägtige, serskilja ifrågavarande beräknade tillgång från kassans öfriga behållningar, hvadan någon förvillelse vid bedömandet af Bankens ställning ej kan uppstå till skada eller förlust hvarken för det allmänna eller för Banken. Med omformälande i 25 § af de åtgärder, som vidtagits, för att bringa till verkställighet Rikets Högloft.
Kontrollörerna hafva isynnerhet att fästa sin uppmärksamhet på imkylaren, det derifrån gående afloppsrör för destillatet, graderingskammaren samt spritooh lankbehällarne, för att tillse, att inga hemliga afloppskanaler äro anbringade, hvarigenom något af det vunna destillatet kan undandragas beskattningen. Sålunda måste de tillse, att kylslangan och det från denna till behällarne gående rör, äro hela och i försvarligt skick, sämt att locken till behåjlarne sluta tätt, så att icke t. ex. någon häfvare hemligen kan nedbringas i dessa kar, liksom det, hvarje gång behållarno tömmas, måste undersökas, om der finnes spår till något anbringadt hål eller öppning. Locken till såväl behällarne som profningskammaren måste städse stå under kontrollörens lås och försegling, med undantag af den tid, då karen tömmas, eller bränneriets egare till följe af rengöring, reparation o. s. v. kunde önska fri tillgång dertill, och i detta fall måste öppningen på det från imkylaren i behällarne nedgående rör försvarligen tilltäppas och förseglas, så vida ej kontrollörerna äro tillstädes hela den tid, under hvilken behällarne af anförda skäl äro fritt upplåtna åt bränvinsbrännaren. Liksom vid mäskebeskattningen mäste äfven nu vid bränneriet finnas ett protokoll, hvilket emellertid, då kontrollören icke kan påräknas såsom varande oaflåtligen tillstädes, nemligen här flera brännerier äro under hans tillsyn, förvaras af bränvinsbrännaren, för att kunna öfverkontrollören förevisas, när han besöker bränneriet. Bränneriegaren måste vid vite vara ansvarig för att protokollet genast finnes att tillgå, samt att det ej är makuleradt, så vida han ej mottagit det försegladt, hvilket han eger rätt att fordra. Dti detta protokoll skola så väl öfversom under-kontrollören anföra hvilken tid de i bränneriet varit tillstädes, med vidfogad anmärkning om allt varit i behörigt skick. I hän - Norska Kommiss. Betänk, ang.
D:o d:o under Ecclesiastique Boställen D:o D:o Civile Boställen Husbehofs Wäder-mjölqvarnar Dito Sågqvarnar Stampverk 439 Skara: Hus och Tomter Jord Boktryckeri Hus och Tomter med jord under ägande rätt Civile Boställen Ecclesiastique Boställen Hus utan Jord • ••••••••• 5So Summa 512 Sköfde: Hus, Tomter och Jord under ägande rätt Ecclesiastique Boställen Allmänna och Fattighus samt jord tillhörig Staden gemensamt Jord tillhörig Kyrkan Dito Civile Boställen . e för Stader e tu raborgs Län. Jord. Utsäde af Medelafkastning sedan ulsädet är afdraget. Tid. 4o5 oa tel Tid. Tid. 1,077 1,68: St. T ii Tr. 5o Tr. 6 w p >■ o OoT p S• 0> cn Tr. 70 Tr. 4 0 Tr. Tr. Tr. Tr. Tr. Hjo: Hus och Tomter under ägande rätt, med jord Dito som innehafves såsom Ecclesiastique Boställen Tullqvarn som drifves af vatten Hammarsmedja. Uppskaltadt värde. Stats-Bidrag. Ständige Räntor. | (j Mariaeholm i Lands-Contoiret den 23 December x833. CARL GYLLENHAAL. F. G. L, FUKCH. gggggTE Medelafkastning sedan utsädet är a Underhållne kreatur. CARL GYLLENHAAL. F. G. t, FUNCH. Tabell lör Landet inom Skaraborgs Län. Kongsoch Kongs-Ladugårdar Derunder lydande eller eljest Kronan särskilt förbehållne och för dess räkningi utarrenderade eller disponerade Hemman , . , . , Dito andra Lägenheter, såsom Stallängar , . Ki ono-Säterier.. Frälse Säterier Säteri-Rusthåll Rå och Rörs Hemman Fräl se-Hem man Frälse Skatte-Hemman
De, till öfversigt af fondens ställning under berörde 2:ne år uppgjorda, denna berättelse åtföljande, kapitalslut utvisa, att meranämnde fond, sorn vid 1849 års ingång ägde en tillgång af — Ridr 1,297: 39. Utgifterna, bestående i ränta till Riksgäldskontoret för de å kredrtivet begagnade medel, uppgingo deremot: år 1849 till .. lt:dr 866: 35. — samt år 1850 till „ 1,022: 9. 7. „ 1,888: 44. Men då härifrån afdragas de till „ 645: 26. 10. upptagna osäkra fordringarne, belöpte sig fondens såsom säker ansedda behållning endast till R:dr 1,599: 46. 8. Räkenskaperna för åren 1849 och 1850 öfver de å rikssfatens sjette hufvudtitel anvisade manufakturmedel, äfvensom öfver de, i sammanhang dermed, redovisade extra-licent-, tulloch beslagssamt Eskilstuna fristads-medlen, hafva i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade utan anmärkning. Af det utdrag ur berörde räkenskaper, som tinnes Revisorernes berättelse bilagd, inhemtas, att behållningen af samtliga ifrågavarande medel vid 1848 års slut uppgick till R.dr 47,783: 2. 2. och inkomsterna under revisionsåren till H 30,512: 24. 11. hvarförutan å det, genom Kongl, brefvet den 29 Maj 1844, till Svenska Industriföreningen, af tulloch beslagsmedlen, anvisade anslag blifvit återlefvererad en uppkommen behållning af „ 270: Summa Kalr 78,565: 27. 1. A dessa tillgångar hafva, under ifrågavarande år, anvisats premier för tillverkningar af finare lärfter och vadmal, resebidrag och understöd åt fabriksoch slöjdidkare, anslag till inköp af lokal för en teknisk läroanstalt i Malmö, aflöning åt tjenstemän i Eskilstuna fristad, in. fl. utgifter, till ett sammanräknadt belopp af „ 34,622: 21. 3.
N:o 319. hvarvid trafikstyrelsen tillika uttryckt den åsigt, dels “att Boråsbanans trafikerande under år 1864 tillskyndat Staten minst 50,000 R:dr större inkomst än om nämnda bana icke varit för trafik öppnad“, dels att, “då det med säkerhet kan antagas, att i synnerhet godstrafiken till och ifrån Borås jernväg, hvilken begynt under särdeles ogynnsamma förhållanden för Boråstraktens egentliga industri, skall, i mån dessa förhållanden förbättras, ganska betydligt tillvexa, samt när likaledes utgifterna för Statens järnvägstrafik fortfarande komma att nedgå i förhållande till inkomsterna, så kan det ej eller förnekas, att Statens jernvägar af den tillökning i rörelsen på desamma, som genom Borås jernväg åstadkommes, skola hemta allt större fördelar, såvida ej en betydande del af godstrafiken, för att undvika den nu nödvändiga omlastningen, tager vägen öfver den snart färdiga Uddevalla—Herrljunga-banan." Då således Staten, oberäknadt den ränta af 4 procent den uppbär af Boråsbolaget för det lån detta bolag erhållit af 1,374,000 R:dr, genom ökad trafikinkomst till följd af denna banas anläggning uppbär ytterligare minst 50,000 R:dr årligen, motsvarande nära 4 procent, hvilken nettoinkomst otvifvelaktigt kommer att betydligt ökas. Då till följd häraf Staten af det lån, som lemnats detta bolag, årligen uppbär minst 8 procent ränta, så hemställes, om det är billigt, att det bolag, som tillskyndar Staten en så betydlig omedelbar vinst, behandlas strängare än något annat jernvägsbolag, och om Staten billigtvis bör af detta bolag fordra under de år, som andra bolag njuta räntefrihet, en årlig uppoffring af 36,000 R:dr. Man har invändt, att det vore ett farligt prejudikat att efterskänka något af de vilkor, under hvilka lånet beviljades. Men då man icke begär annat än att få åtnjuta samma rätt med alla andra och ådagalagdt är, att