Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den foreslagne dagspenningen ansågs också öfverdrifven, att man vid Callen sökte nedsätta deu> och lyckades äfven deri 55® , Den 15 October f rn. til! ao sk. Rlgd medelst införande af en ny eller betingsmetod. Om man nu reducerar 1,600,000 dagsverken efter proportionen af förhållandet mellan 8 och 20 sk. så följer endast deraf, att man förvandlar 1,600,00o R-.dr till 4 millioner. Om man sedan tillägger de vid 1B15 utredde omständigheter af oväntade krigskostnader, stegrade priser å Spannmål och öfrige effecter, förbättrade vilkor för trouppen m m. hvilket allt blifvit här undersökt och godkänt, torde man finna, att i ett arbete af denna omfattning, hvarpå hitintills ej kan uppvisas exempel inom detta Land, och sorn på en gång måste företagas var ej missräkningen så oerhörd. Jag frågar hvilken sorn haft med vidsträckta arbeten att göra, om ej vanligen omkostnaderna tre gånger öfverstiga förslaget Detta förslag af 1815 hade dock mot sig, att den man, hvilken ifrån 1810 till 1815 som första Mechanicus ledde Bolagets affairer, och som borde utföra förslaget, omkom, samt med honom räkenskaper, cajcyler och flere af hans biträdare. Detta skedde Sommaren 1814, under det följande årets arbeten med ett nytt förslags upprättande nalkades. Det skulle då mottagas af personer, som förut icke till den grad haft tillfälle att befatta sig med verket. Hagström hade som andre Mechanicus biträdt, och måste nu tillträda Hufvudmannens plats utan råd och knappt försedd med ett enda papper. Han erhöll till biträde trenne unga män, som nyss hemkommit från en utländsk resa, men icke ännu voro i detta ämne fullkomligen bevandrade eller voro bekante med localen. Jag frågar då Den 15 October f. m. •?53 dl, med hvad billighet man kunde fordra, att desse skulle på en utsträckning af 2 1 mil, med dea ytterst tänkbara ja oerhörda noggranhet, då för-; slag aldrig på ziffran slå in, bedrifva detta ömtåliga arbete?
1890 », pöste restante, Mariedam. \ 1602] " C^n anspråk^, ord. flicka kan nu gen. - * - r ' få pl. på landet, om bon är kun. uti finbakning och handarbete. Svar: » Vestergötland », Iduns byrå. Hvar ock en vet, hur lätt knifvar skadas därigenom, att de vid diskningen af vårdslösa eller okunniga köksor slängas uti hett diskvatten och kanske af en eller annan orsak få blifva kvarliggande, så att skaften lossna. Deita undvikes, om de ställas i en bleckflaska, kanna eller dylikt och varmt vatten påbälles så högt, att blott bladen komma att stå i vattnet. Silfverknifvar tåla än mindre att läggas i varmt vatten, bladen liksom krypa då fram ur skaften. Frida N. JV. En för mindre hushåll i mitt tycke nästan oumbärlig sak i köket, då man ej har diskbord, är en s. k. disklåJa, i hvilken disken hvälfves och hvarigenom man mycket sparar sina handdukar. Man låter förfärdiga en trä- låda, längd och bredd efter behof, med ett par tums höga kanter samt i midten på botten efter längden en liten urhålkning, i hvilken från sidorna utmynna små reflor. Lådan måste intaga en lutande ställning, (hvilken å- stadkommes därigenom, att den står j å två högre och två lägre fötter), så att vattnet rinner bort genom ett hål anbragt midt för den långa urhålkningen och hvarunder man sätter en tallrik, innan disken börjas. Disklådan bör vara oljemålad för att lättat e kunna hållas ren. Frida N. N. PLATSSÖKANDE. E tt bild. dugligt, anspråksl. fruntim. önsk. mot fr. vivre som hushållshjålp pl. hos äldre pers. eller fam. Kan underv. barnimusik. Sv. till » K. Z. » Iduns b. (1604) E n u n g flicka önsk. helst i närbeten af Stockh. en pi. att gå frun tillh. mot fr. vivre, men kan äfven b. 15 kr, pr m. Biträder med skrifning och bokföring. Svar till » H.
ordspråket är bara förtal, och att kärleken En annan resebeskrifvare säger: » Det är icke flyr med äktenskapets början. — Så sällsynt, att man å gatorna i Bangkok och Koär det då inte hos oss, har jag hört. si-chang får se vackra kvinnoansikten, men Hvad beträffar deras öfriga dräkt, torde som småflickor se de ej så oäfna ut. Åtden vara läsarinnorna bekant förut. minstone ha de som sådana ännu ej komI den japanska landsorten finnas liksom mit på den gräsliga idén att svärta sina — • tänder. » Om de siamesiska skådespelerskorhär pittoreska nationaldräkter, men med hvilkas beskrifning nu måste anstå. Så na skrifver samme skildrare: mycket kan dock sägas, att öfver hela Ja» De uppträda i lysande, tygknappa kostypan brukas samma slags plagg året om med mer, med det rika, svarta håret hopfästadt den enda skilnad att dessa äro vadderade i nacken med granna band och nålar; röra under vintermånaderna. graciöst sina armar och fötter, sjunga med Om » håret är kvinnans vackraste pryddämpad röst sina röler och uppträda icke n a d », då ha Japans döttrar ingen brist därså sällan som — änglar. » på. Och hon känner detta sitt värde och Sålunda stå de, beträffande det änglalivårdar sitt hår som en verklig skatt och är ka, j u inte alls efter europeiskorna, eller mycket mångkunnig i att arrangera sina hur? rika, svarta hårmassor på konstnärligaste vis. Cochin-Kinas kvinnor lära se bättre ut När en japanska skulle gifta sig, var det än siamesiskorna. fordom brukligt att hon rakade af sig ögonI Cambodja finnas de vackraste » saffransbrynen och — svärtade sina tänder. I färgade » skönheterna alltid » på lager » vid stället för att svärta tänderna lät man stunkonungens hof, säger en engelsk författare dom — förgylla dem. Detta sätt att framoch fortsätter: » De hafva tjocka läppar, hålla sitt äkta stånd har dess bättre för starka okben samt små kinesiska sneda ögon skönhetsbegreppen nu kommit ur mod.
Företager någon mäskberedning för bränvinstiilverkning före fem dagar innan dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början, böle för hvar dag sådant sker, eli belopp, motsvarande till verkniivgsalgift för en dag. Olverträder brån vinstillverkare det förbud, sorn i 4 inom. af § 2 gifvet är mot mäskberedning samt bränvinstiilverkning från klockan tio om altonen näst före söneller helgedag till klockan tio om aftonen å sådan dag; gälde, för hvarje gång sådant sker, den tillverkningsafgift, som mot en dag svarar, och böle afgiftens dubbla belopp. Verkställes annat lill bränneri hörande arbete emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om altonen å söneller helgedag, eller öfverträdes förbud, som i § 16 gifvet är; böle bränvinstillverkare eller distilleringsidkare från och med 5 till och med 50 R:dr. Vid de förbrytelser, som nu sagde äro, vare så väl bränvinslillverkaren eller disfilleringsidkaren, som de arbetare, hvilka honom biträd!, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allmän lag. § 49. För öfverträdelse af hvad i § 32, mom. 2 och 3 samt § 34, angående bränvinstillverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 till och med 200 R:dr; för underlåtenhet alt iakttaga föreskriften i § 70 botes från och med 5 till och med 50 R:dr. § 50. Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde lill rum eller byggnad, der, enligt § 64, undersökning ske må; böle från och med 75 till och med 1,500 R:dr. § 51. När förbrytelse mot denna författning åtalas, ansvare bränvinstillverkare eller distilleringsidkare för hustrus, barns, tjenslefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i läll hötes-ansvar eller förlust af redskap eller tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakomma!-, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan hans vetskap och vilja.
Reservationer vid Lag-Utskottets Betänkande, N:o 38. 99 Af Herr Prosten Cnattingius: Då jag i medlet af förl. April månad blef ledamot af Lag-utskottet, var dess första granskning af strafflag-förslaget nära fulländad, och som jag kort derefter måste begagna den mig af högv. Presteståndet redan förut beviljade permisson på 3:ne veckor samt vid återkomsten fann Utskottets ifrågavarande arbete redan slutadt, så har jag egentligen icke vidare än vid den förnyade granskningen eller justeringen deltagit deruti, hviket jag ansett mig böra tillkännagifva, emedan jag lika litet vill tillegna mig någon del i förtjensterna af den omarbetning, lagförslaget undergått, sorn jag kan ikläda mig ansvaret för de brister, hvilka deri torde upptäckas. Yid nämnda justering hafva flera ändringar skett, och i öfverläggningarne derom har jag deltagit; men då några bland dessa ändringar strida mot min öfvertygelse bar jag nödgats att deremot, äfvensom emot hvad till försvar derföre i betänkandet förekommer, reservera mig. Dessa ställen äro isynnerhet följande: l:o 2 kap. 7 §, som jag anser alltför mycket utsträcka den godtyckliga makt, hvilken detta lagförslag i öfrigt tillägger domaren. 2:o 9 kap. om religionsbrott: Yid justeringen uteslötos, efter votering med en rösts öfvervigt, de förut antagna, i enlighet med M. B. 1: 3, 4 redigerade <§§, som i Herr Prosten Oclelbergs reservation finnas anförda.
Uppsök, när ni det kan, i Bergen den person jag nämnt, och hvars adress ni vidare finner på detta papper; säg honom att jag i min sista stund uppdragit er att handla i mitt ställe, – spara icke penningar om de behöfvas, lofva, hota, – men utforska hvar min systerson befinner sig! Och sedan – gå till honom; bär till honom fram min sista kärleksfulla helsning; lemna honom detta; – det är mitt testamente, och det skall sätta honom i besittning af allt hvad jag äger, hvilket egentligen är hans mors förmögenhet, ty min egen är nästan förstörd. Säg honom att sorgen öfver honom har tärt mitt lif, bed honom, om han har mitt minne kärt, att . Min Gud! Hvad gör ni? hvarföre fattar ni så min hand ni gråter!« «Säg mig«... framstammade Harald, med en röst nästan qväfd af sinnesrörelse, bar detta barn på ett band kring sin hals, ett litet kors af jern ett vingadt cherubims-hufvud i dess midt?«... «Från hans moders bröst flyttade jag detta kors på hans!« «Och här ... här hvilar det ännu!« utropade Harald i det han lät fru Astrids hand fatta det lilla, vid hans hals hängande korset. Hvilka minnen vakna nu! Ja, det måste vara så! Jag kan ej tveka ni är mina barnaårs första vårdarinna, min mors syster!«... Ett rop af obeskriflig rörelse afbröt Harald. «Gode Gud!« utropade fru Astrid, «ni skulle vara!« «Er systers son, det barn ni sörjt. I denna stund känner jag igen mig sjelf och er!« «Och jag er röst, Harald har ofta förefallit mig underligt bekant. I denna stund tycker jag mig igenkänna er faders stämma. Ack, tala, tala! för Guds skull, upplys mig, gör mig viss ni ger mig då mer än lifvet!« «Hvad skall jag säga?« – fortfor Harald, i häftig spänning och oro; – mycket är mig sjelf oklart ... obegripligt. Men er berättelse har i denna stund uppkallat hos mig minnen, intryck, som göra mig viss att jag ej bedrager er och mig.
Skulle man åter i följd af praxis anse Suppleantens befartning existera äfven sedan Riksdag börjat, och deraf söka anledning för Fullmägtige, att inkalla efterträdarn, så utber jag mig att få åberopa 26 §. i Instructionen, hvilken Fullmägtige citerat. Der står, att om Justitieombudsmannen dör innan nästa Riksdag, Fullmägtige genast skola sammanträda och i Ernbetet insätta den man, som Ständerne valt lill hans efterträdare. Då hemställer jag, huruvida, i fall Ombudsmannen dör under Riksdag, Fullmägtige hafva rätt att inkalla Suppleanten. IS Den 3 Octoler f. m. Det är således ordalydelsen i samma §■ som förbjuder dem att vidtaga denna åtgärd, sedan Riksdag begynt. Jag har således, som jag tror, utan någon tydning, blott med en klar citation bevisat, att Fuilmagtige icke haft någon rätt att inkalla Suppleanten till Justitieombudsman ifrån den 15 Januarii och åtminstone till det nya valet skedde. När således under denna tid de icke agde en sådan rättighet, och man icke gerna kan göra någon skillnad mellan Riksens Ständers nya och gardia Fullmägtige, tror jag ingen annan utväg återstår, än att förklara Grundlagen i stället att följa dess bokstaf, för att tillegna Fullxnägtige egenskspen af epermanent Corporation, med beständig rättighet till Suppleantens insättande i JustitiaäOmbudsmanBEmbetet. När det nu är bevist, att Fullmägtige nödgas anlita en tydning af §lns anda, emedan bokstafven icke så klart medger denna magt, såsom Grefve von Schwerin, samt Herrarne Hjerta och Ullberg velat anföra, så tror jag Ständerne vara lika cbetaget som Fullmägtige, att tyda Grundlagen. När jag nu slår upp 66 §•
Arosenius och Herr Kontraktsprosten Althar, sorn förenat sig med Herr Hofpredikanten Wensjoe; af Herr Kontraktsprosten Melander, hvilken, jemte det han instämt i Herr Hofpredikanten Wensjoes mening, anmält reservation emot Utskottens i tredje punktens sjette moment anmärkta beslut; samt af Herr Henschen, med förklarande, ”att äfven han ville, att i pastoral-examen skulle, så praktiskt, som med ämnenas natur vore förenligt, anställas förhör och meddelas betyg i theologisk encyclopaedie och exegetik, samt systematisk, historisk och praktisk theologi; dock så, att i hvarje af desse vetenskapens delar fordras betydligt högre kunskapsmåtl, än i motsvarande vid prest-examen.” STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1854. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott ens Memorial, N:o 27. i N:o 27. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Oktober 1854, kl. 11 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga dels om upphäfvande af all stängsel-skyldighet, dels ock om ändring i nu gällande stadganden rörande samma skyldighet, deröfver Utskotten uti dess under N:o 24 afgifna Betänkande sig utlåtit. Genom erliållne Protokolls-utdrag hafva Utskotten inhemtat, att, vid behandling af Utskottens ofvannämnde Betänkande, detsamma blifvit i sin helhet af Hederv. Bonde-Ståndet godkändt, men att Höglofl, Ridderskapet och Adeln icke funnit för godt bifalla Utskottens i första punkten af berörda Betänkande gjorda hemställan, att frågan om stängsel-skyldighetens upphörande icke måtte till någon åtgärd föranleda, utan beslutat, att Rikets Ständer skulle hos Konungen i underdånighet anhålla om utfärdande af ny stängsel-förordning, byggd på den grundsats, att hvarje jordegare
Söderman (sjungna vid sällskapets första uppträdanden för tio år sedan), dels af den äldre musikens två störste mästare Orlando di Lasso och Palestrina, för att bringa en enkel gärd åt åminnelsen af dessa märkesmän, hvilkas död timade för jämnt 300 år sedan. Operasångaren C. F. Lundqvist gaf i tisdag sin s. k. afskedskonsert i Musikaliska akademien inför en talrik publik. Och att denna ej gärna ville veta af något afsked, åtminstone för någon längre tid, därom vittnade nogsamt de entusiastiska applåder, som beledsagade hvarje af den aktade och framstående konsertgifvaren utfördt nummer. För träffligt biträde lämnades af fru Edling, fröken Sidner och hr Aulin, hvarjämte en ung pianist hr Roth, som vi tro för första gången, lät höra sig offentligt. Fru Margarete Stern gifver i afton (fredag) sin första konsert efter ett förträffligt program. Frö- ken Ester Sidner, vår unga från Paris nu hemkomna sångerska, biträder. Studentskan. (» Bilder aus dem " Universitätsleben » von einem Orenzboten.) ofversättning för Idun af Julius K. sen alltså, mina herrar », sade professor Knorre häftigt, i det han lutade sig tillbaka i sin stol och hastigt kastade en vredgad sidoblick på studentskornas bänk, » åsikterna om det vidt berömda » evigt-kvinnliga » skilja sig hos olika folkslag vida från hvarandra. Att fullfölja detta ämne är en mycket lockande och tacksam Marsala 331 uppgift för en litteraturhistoriker; vi finna i alla litteraturer bredvid de Sinnligt öfverretade, försmäktande lyrikerna, som äro outtömliga i de löjligaste lofprisningar öfver kvinnan, äfven förnuftigt tänkande andar, som icke låtit bedraga sig angående det sanna värdet och det i grunden sorgliga inne hållet hos det täcka könet. Jag framlade i min förra föreläsning ett rikt urval af tankar hos så- dana diktare och filosofer ur den grekiska, romerska, italienska, franska och engelska litteraturen.
Då enligt här ofvan intagna beräkningar Statsverkets inkomster uppgå till Runt R:dr 36,563,735: och Ordinarie statsreglering en innefattar följande anslagssummor: Första hufvudtiteln Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Sjette d:o Sjunde d:o Åttonde d:o Nionde d:o » » » » » » 2,434,950: — 479,200: — 9,388,691: 46. » » 6,086,200: — » » 4,488,564: 73. » » 1,288,494: 31. 33,318,100: visar sig ett årligt öfverskott af Runt R:dr 3,245,635: — att till Rikets Ständers Riksgäldskontor öfverlemnas såsom bidrag till bestridande af de på detta kontor anvisade utgifter, bland hvilka förekomma här ofvan omförmälda, för tillfälliga behof erforderliga anslag, tillhörande Extra statsreglering en, till följande belopp, nemligen: under första hufvudtiteln R:dr 161,645 andra d:o 110,000 fjerde d:o 3,582,568: 38. femte d:o 1,260,500 sjette d:o 1,379,800 sjunde d:o 182,700 åttonde d:o 527,661 Summa R:mt R:dr 7,204,874 38. Härtill kommer dels att enligt en af Statskontoret aflemnad förteckning öfver de utgifter till oförutsedda behof, hvilka blifvit af nämnda kontor under förskottstitel anordnade för att hos Rikets Ständer till ersättande anmälas, vid sistlidna Juli månads början utgjort 244,631 R:dr 16 öre, dels ock att
Skulle han blotta för denne främling alla dessa hemliga, tysta tankar, som frätt och tärt på hans unga sinne, sedan han knappt var mer än ett barn, som gifvit honom, i hvilken lifslusten och begäret att njuta friskt och skönt glödde och lefde, en prägel af missmod och sorgbundenhet, som var långt öfver hans år, som gjorde hans nätter sömnlösa och honom själf till en grubblande vekling, hvilken till och med i glädjens ögonblick aldrig vågade släppa sig lös, utan altid kände som ett hugg i hjärtat vid tanken på, att han aldrig ägde sinnesro, aldrig var säker på sig själf? Skulle han föra honom in i sitt allra heligaste, för att han skulle stå som en domare öfver hans hjärtas innersta, granska hvarje vrå, bestämma, hvad som där inne var godt, och hvad som icke var det, säga honom, hvad han borde göra och icke göra, hvad som af hans hjärtas tankar skulle kastas bort, och hvad som borde tagas vara på? Han hade kommit upp på sitt rum, tagit af sina öfverplagg och satt nu som vanligt i gungstolen, gungande fram och åter, så att golftiljorna knarrade. Om han ändå vågade något helt! Om han vore så säker på sig själf, att det ej föll honom in att vända sig till en annan! Hvad kunde en annan gifva honom? Ord, tankar, och åter ord och tankar. Men kunde han ens för ett ögonblick sätta sig in i hans lif, kunde denne man lefva för honom, upplefva i hans ställe, det som fordrades för att blifva en man? Kunde han det? Och var det egentligen något annat, han begärde, nu när han gick till en annan för att finna det lugn och den ro, som lifvet skänker, men som icke kan förvärfvas genom några tankar i verlden? Han tyckte sig vara feg, svag och omanlig, och ett ögonblick föll det honom in att skrifva några rader för att ursäkta sig. Ja, skrifva. Det var altid lättare än att tala. Hitta på en förevändning och sedan aldrig komma. Han reste sig upp och gick fram mot skrifbordet. Men så föll hans blick på moderns porträtt, som stod där. Om han nu kunde vinna något med detta besök, om han kunde komma till någon uppfattning, som förenade dem båda närmare med hvarandra!
Och han kunde allt låta höra, han hade ljud i sig med, när han trodde, ingen hörde’t, och se, spela klarinett, det tror jag då, han skulle godt dugat till; för när drickatunnan var tom, så var han god för att tuta så miskundeligt i hänne, så det låtte mycket värre, än när Gudmund i Krogsered var i de likaste tagen på håbojan. Men det bästa af allt, det är, att han alltid har varit så påpasseliger emot mig; för har han kunnat sett på mina ögon, hur jag har velat haft ’et, så har han gjort så med. Och han var la och är, han som hina pojkarna, vajen om sig, fast de sågo bara på sitt; men Svän tänkte alltid på husets bästa och när han fick en styfver, så lade han den alltid tillhopa med mina i galbänken. Och så när det behöfdes något, så hade en det med. Och därför så har jag, gud hjälpe mig, tyckt mer om honom än om de andre pojkarna; och han ska’ ha hemmanet här hemma, för han ska’ bli min ålderdomströst. Så till slut kom Lilla, och det tyckte jag då var så illa roligt, att jag fick mig en däka. Hänne lät jag moren kalla, hvad hon ville, och så fick jag ändå ett barn, som heter efter gamle Ola i Holmelia, för Anna kallte hänne Olena; men jag kallar ’na aldrig för annat än Lilla, och det så länge jag lefver. Hänne bar hingårdsmor55. Må tro, nu fick Anna snart en god stötta i huset; för däkekrypet var inte mer än fyra år, innan hon kunde göra alla slags handräckningar. Och det stod hällor inte långt om, innan hon var lika god som moren i all handtering; för hon hade sådana kvicka nyper både till att spinna och väfva och sy, och mat rustade hon så goder, så goder så; och renlig var hon la med, för hon hade en bra gudmor att brås på. Hon ska’ nu vara hemma hos Svän, de kunna vara ihop om att sköta hemmanet; jag tycker, det är lika godt, att de dra in hvarken man eller kvinna, för de ä’ vajna om sig och de bärga sig godt.
Ståndet framställd anmärkning emot en ledamots behörighet att vara —: B. III. 273, 306, 373. A. 395. —, angående vilkoret] för valbarhet till—: se Riksdags-Ordningeus, 16:de och 22:dra §§. 220 — K — Riksdagsmannaval, angående Mosaiska trosbekiinnares rättighet att deruti deltaga: se Riksdags-Ordningens 18:de §. Riksdags-Ordningen: — 80de §:n och i09:de §:n Regerings-Formen, om förslag till tillägg i, angående uppskof i Riksdag: B. I. 456, 462; II. 250, 314, A. 327. — 13:de, 16:de, 19:de och 22:dra g§:na, om förslag till ändring i, angående representations-rätt för Lärarne vid Elementar-Läroverken: B. I. 456, 462; II. 250, 333, A. 341. — 15:de §:n, om förslag til! ändring uti, angående hemmansegares representationsrätt: B. I. 456, 462; II. 250, 341, A. 348- — 27:de §:n Rata mom. och 28:de §:n, samt 53:dje §:n Regerings-Formen, om förslag till ändring uti, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val: B. 1. 456, 462; II. 250, 348, A 348. — 41:sta §:n, om förslag till tillägg i, angående rätt för StatsRådets ledamöter att deltaga i Riks-Ståndens gemensamma öfverläggningar: B. I. 456, 462; II. 250, 318, A. 348.
KronoUppbörds medel och Brottmålsransakningar; om Postafgiften för Utrikes bref; om eftergift af allmänna utskylder för Barnhusbarn; om föreslagen ändring i tiden tili Capitations-, Brännvinsconsumtionsoch Pannrymds-afgifternas uppbärande; om Tull å trädvirke som utskeppas; om lönförbättring för Häradskrifvar - 78 Den 2 Augusti. ne i och för Mantalsskrifningen; om yrkad frihet för löntagare att tjena för begrafningshjelp och erlägga bevillning för deras löner; Angående läggande ad acta af StatsUtskottets' ytterligare Utlåtande: 1:0 om tillökning i de Kongl, och Furstliga Hofvens Statssummor, 2:0 om Krono UppbördsBetjeningens i Stockholm aflöning på Kronans stat; om anslag för fria Konsternas ÄCademie; om medel för utgifvandet af skriften Svensk Botanik, och om båtsmans* indelningen i Blekinge; om eftergift af en yp« pad brist uti Qvarntulleh ellet Mantalspennirt* garne för Stockholms stad; om sökt befrielse från ansvarighet för aflidne LandtRentmästaren von Sydows baliance; om begrafningshjelp för Sterbhus efter Embetsoch Tjenstiriätt vid Civilstaten med indelt lön; om anslag af medel till Allmänna Arbetsoch Corrections hus; om anslag af löner för tillökt antal Ledamö* ter i Götha Hot-Rätt; om aflöning för Gene* ral AssistanceContoiret t om aflöning för RiksgäldsContoiret, och om RiksgäldsContoirets Fullmägtiges honorarium; om återremiss af StatsUtskottets Utlåtande angående revisionen af ISOg och 1809 årens Krigsredogöfelse m. m.j om Banco •