Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag säger detta, för att du skall få skratta en smula, men i grund och botten är jag mycket sorgsen, och det är ingen glädje i huset, sedan du brutit med mamma. Jag vill icke gifva dig några moralkakor, ty jag är blott en liten enfaldig landtflicka och så — oss emellan sagdt — begriper jag inte, hvarför man anklagar dig. För att du försummar dina religiösa plikter? Men jag får tillstå för dig, att högmässan är bra långtråkig, och jag sitter ofta i kyrkan och tänker på annat. Du skrifver vers. Men det är ju ganska vackert. Det är sant, att herr prosten och vår gamle vän herr Mathieu anett pris af femtio kronor. klaga dig för att vara revolutionärt sinnad, » röd », som man säger i Auray; men jag känner ej det Vi hoppas nu på ett lifligt och intresseradt ringaste till politiken. Det betyder ingenting, du måste i alla fall ha burit dig bra illa åt, efterdeltagande. Ingen som har några goda och som mamma gråter. kära erfarenheter — och hvem har väl ej det Ah, om du bara ville, min käre bror, min egen i ett sådant kapitel! — bör känna sig afskrämd snälle bror Albert, så skulle du blott behöfva af fruktan för den litterära formen, ty på den återvända, och allt skulle vara godt igen. Ännu kommer det ju i grunden härvidlag mindre an. en gång, jag vill icke plåga dig och jag skulle vara tröstlös, om jag visste, att du tänkte på Hufvudsaken år något trefligt och nyttigt om din lilla syster som på en moralpredikant — men svensk jul i svenska hem! Redaktionens adress: Stockholm känna alla våra vänner. Tecknen så på er skrifvelse orden: » 77 / / jultäfUngen », och våren hjärtligen välkomna! Stockholm 10 okt. Ringar, Broscher, Armband, Kedjearmband, Kedjor, Nålar,; Bref besvaras omgående. * Tvänne romanark åtfölja, som våra läsarinnor finna, detta nummer — det ena som ersättning för det förra veckan uteblifna. Silfverarbeten, Bordsilfver. Modernastl Solidast! Billigast! IDUN 1895 Skyldigheten att vara vaeker. Dialog. » Ni ser på mig.
HANNA. I morgon, eller också aldrig. THORIN. i fall hopen får läsa det, innan den vet af nå'nHANNA. Det frågar jag inte efter. THORIN. Och så ä' det kanske inte riktigt grannlaga. HANNA. Ja, ser du, det ä' just därför, jag gör det. THORIN. Ja men... HANNA. känna det som ett slag. Hvarför skulle jag så'n, som de tror. THORIN. Om du efteråt... Men du skulle i alla fall tänka litet förut. Jag vill, att de ska känna det. De ska Det blir ett så'nt väsen och kolifej, ser du, Det där i tidningarna. Tycker du inte, det Jo, jag ville resonnera med dig litet till ting. Man kunde tro, du ä' förlofvad på två håll. annars göra det? De ska se, att jag inte ä' en ­ 122 ­ HANNA. För mig finns inte något »efteråt». THORIN. Kanske inte i dag, men i morgon. HANNA. mig under deras kommando, utan vill ut i luft och solsken, så tror de, att jag ä' en så'n, som arbeta. Men jag ska visa dem, att jag tycker går och drifver, en som säljer sig för att slippa mera om att arbeta för mitt bröd från sex på Jag hatar dem! För att jag inte låter tvinga morgonen till tolf på natten än att »roa mig» hela dagen hos dem. Hvad jag än gör, så här sälja mig, det kan jag inte. stannar jag inte. Jag kan kasta bort mig, men THORIN. att kasta bort sig i. Det ä' då bra, att mina armar duger till HANNA. det var det ekonomiska, förstår du. Här i huset skulle det ju blifvit så lysande. THORIN. Tänk, om du blir ångerköpt en vacker dag! HANNA. Nej då! De skulle kväfva mig, stänga in mig som i en mörk källare. THORIN. Men Walter? (Paus.) Ä' det alldeles weg, det? Åh, Wille lilla, det var inte så, jag menade, ­ 123 ­ HANNA. Han skulle tro det igen. Med honom har jag ingenting mer att göra. THORIN. kunna tro något så'nt om dig.
Den ifrågavarande Embetsmannen bar, såsom Riksmarskalk, så betydlig lön, att den fyller den summa, som kan anses nödvändig för KammarRättens President; och då varupriserne icke blifvit förhöjde, utan tvärtom lägre, kan jag ej biträda den meningen, att taffelpenningar skola åt honom anslås, enär de förut icke ägt rum. Jag tror, att vid ombytte förhållanden utvägar kunna finnas, att förhjelpa Presidenten till högre inkomster, om han skulle råka vara i behof deraf. Jag anhåller om afslag å Utskottets tillstyrkande. Herr af Billbergh, Johan Petter: Med det begrepp jag gör mig om den. i detta Hus rådande upplysning och rättskänsla, skulle jag anse öfverflödigt, att öka motiverne för tillstyrkande af StatsUtskottets Betänkande; men då anmärkningar dervid blifvit gjorde, hvilka åsyfta motsatsen, anhåller jag alt få yttra några ord. Friherre Anckarsvärd har trott, att Presidenterne icke till - Den 28 September f, ni. 5 förene haft taffelpenningar. Jag får upplysa, att den nuvarande Presidentens företrädare hade sådane, äfvensom denne haft dem, men genom särskilta årliga anslag, och icke på stat. Orsaken, hvarföre de icke varit på Stat uppförde, känner jag icke; men jag hemställer om det är rättvist mot det Verk, hvilket visserligen icke i andra afseenden är väl lottadt, att dess President skall vara i saknad af en förmån, som alla andra vederlikar hafva, och om, med det ringa löneanslag af 2800 R:dr, han bör vara den enda, som ej skall få tillgodonjuta hvad han hittills haft, och hvad hans vederlikar hafva. Man har sagt, att man borde taga i betraktande de personliga förhållanderne; men, om så skulle vara, bör man äfven taga i betraktande, att den nuvarande Presidenten ej har det ringaste på Kronans Stat, utöfver ofvannämnde 2800 R:dr. Hvad han möjligen kan uppbära af Konungens enskilta anslag, förmodar jag ej höra till vår forskning, än mindre lill vår beräkning.
Hr Brakel har icke begärt, så vidt jag har fattat, att Utsk. skulle komma in med något utlåt., som skulle hafva afseende på någon grundlagsförändring. Deremot har 41 § 1 mom. blifvit åberopadt af Frih. Raab och der står: ”Väckes fråga om ändring uti denna Ridd.Ordn., bör en sådan alltid remitteras till Ridd.Utsk.” Jag kan således icke begripa, huru det kan sättas i fråga, att icke remiss skall ske af motionen, sådan som den är. Jag tager mig friheten påminna derom, att motionären har åberopat Hr Rosenstjernas och Frih. Palmstjernas motioner, och detta innefattar en bestämd upgift om hvad Hr Brakel åsyftar. Jag skulle vilja åberopa en fråga, som varit å färde vid 1844 års riksdag, nemi. R. o. Ad:s rätt att vara ordf. i Utsk:n, hvilken fråga, såsom jag tror, afgjordes genom en votering. Jag vill minnas att Hr Lagerheim hade väckt denna fråga. Den var remitterad till Ridd.Utsk. Sådan har alltid proceduren varit och jag får för min del förena mig med Hr Weidenhjelm och yttra den åsiglen, att Utsk. tillstyrker hvad det anser sig kunna tillstyrka och hvad som icke kan bifallas uti motionen, det afslås. Således anhåller jag att motionen mätte remitteras. Hr Adelborg: Jag vet icke något som hindrar Ridd.Utsk. att i alla händelser under riksdagens fortgång, oberoende af någons 2* 20 Den 4 Januari. inblandning, inkomma med förslag till förändringar afR. o. Ad:s representationssätt. Jag har, dä jag instämt i Frih. Raabs yttrande, för min del icke menat att det skulle förmenas motionären alt få sin motion vederbörligen remitterad, men jag har blott till honom hemställt, huruvida del icke vore lämpligt, pä det att Utsk. icke mätte belastas med onödigt arbete, att han mera utsträckt motiverade sin motion. Hvad beträffar
Summan af 4.400>000 r;dr låter sig dock ej med säkerhet antaga såsom ett Bankens då ägande rena öfverskott, ty dels qvarstod och qvarstår ännu bland foVd ringsposter na en oersatt förlagssumma till Tumba bruk, stor io5,go4: 37., som tilläfventyrs ej, åtminstone icke på mångå år, blifver godtgjord, och dels kan en ej ringa nedsättning förutses på det capitalbelopp af silfverspecie 3i2,o2g: 44- I0 > evalveradt till b:co 83j,gig: 3g. 6., som vid 182g års slut balancera - Den 4 Augusti c. m. 129 des i s. k. silfverfastighetslån, med inberäkning af 33-jjårs räntor, enär liqvid ä 128 sk. redan är af sednaste Ständer i vi^sa fall medgifven och, efter silfvemtve\lingens början, sådan liqvidationsgrund blifver en naturlig följd af densamma för gäldenärerna utan undantag. (Den tillökta summan r:dr i,oo3,u5: 2. 5. är ingalunda att anse disponibel, utan förbiseende af banklagens 4 §•) Denna ökning bar uppkommit på sätt som följer: Af de inom linien förda fordringarna för lilialdiscontutredningen bar från Riksg.cont. influtit: år i83o 9,156: i3. — „ 1831 12,152: 27. 11.
Utan att vilja vidare tvista med StatsUtskottet, huruvida det öfverskridit sin rätt, eller ej, då det föreslagit en sak, hvarom motion ej blifvit väckt; i hvilket afseende jag hoppas, att detta ej blir något prejudicat, bestrider jag lämpligheten att gifva en årlig pension åt en näringsidkare. Det är obehagligt att upprepa, hvad förut blifvit sagdt; men Ridderskapet och Adeln torde förlåta det, emedan jag ej har några nya skäl att anföra. Det är ej lämpligt, att på sådant sätt uppmuntra näringsföretag. Äro de af beskaffenhet att bära sig, äro lättare betalnings vilkor tillräcklige förmoner, och det har Ut - Den 4 November. ?. i i skottet föreslagit. I annat fall böra äfven de afslås. Jag tillstyrker således afslag å pensionen, men att Utskottets första Betänkande i öfrigt må bifallas. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Sedan en motionair föreslagit, att Herr Owen skulle, för sina förtjenster emot Sverige, få en afskrifning af dess skuld, bar Utskottet, afstyrkande denna motion, sjelf gjort en ny om pension åt honom, tvärt emot 3^ §. Riksdagsordningen, som ej tillåter andra Utskott, än Constitutionsoch BancoUtskotten, att framkomma med nya motioner. Enär man dessutom vid detta tillfälle bör ej blott göra afseende på Herr Owens och hans familles nytta, utan äfven, såsom jag vid återremissen yrkade, sätta honom i tillfälle, att genom tillräckliga penningeförlag fortsätta sina bemödanden, bar, såsom jag då framställde, beviljandet af en pension icke den nyttiga verkan för det allmänna, emedan pensionen på intet sätt ökar hans förmåga, att fortsätta och utvidga sina försök och allmänt nyttiga företag. Jag får derföre, af dessa tvänne skäl, att motionen derom blifvit obehörigen väckt, och att det allmänna ej deraf har nytta, afstyrka pensionen. Deremot skall jag alldeles icke hafva något emot, om motionairens förslag rörande afskrifning hlifver bifallit.
8Iutligen oell med anledning af llikets senast församlade 8t8nder8 i vlvanlierörde mätto framställde förslag, att till Kongl. Napts disposition olve, lemna inkomsten af den hestämda spanmäls-tullen, lör att användas, till undsättning ät inl>)ggarns l de orter, som af missväxt Ilemsökas, liar 6 F'/-oposr,rc>^ K/.'o 5 a. Kongl. ^lapt velat gifva Rikets 8täa>der tillkänna, att, dä verkningarne af en Kr Km är laestämd spanmäls-tull, till ästadkommande af större enskilda sädes-upplag, forst ester laand äro att päräkna, samt deilia sädes-upplag Kr öfrigt endast i viss mon kunna aflajelpa den Krlägenlaet, som alltid mäste Kifva en Kljd as inträffade allmänna missväxter, oelr alltsä ieks utesluta laeliofvet at serskilda anstalter till undsättning i missväxtär, anser Kongl. Naj:t oundgängligt, att tillräekliga medel ior detta ändamål afven liadanefter varda ställde till Kongl. Nairts langa disposition; Oela Kongl. Naj:t, som jemväl Kr Dess de! finnér lämpligt, att den Kr spanmäl inflytande tull, lavarmed i allt fall någon inkomst Kr 8taten ej är gfsedd, laärtill i Krsts rummet anvisas, samt att, i Kljd laäraf, denna inkomst ieke annorledes såsom tillgäng vid 8tats-reg!eringen laeräknas, vill otta mede! till undsättningar i missväxtär, till Rikets Ltänder serskildt allsta Kädig proposition. Kongl. Naj:t Krlalilver Rikets 8tänder med all Kongl. Käd sekt Knnest städse vällaevägen. Datum ut supra.
Säkert är emedlertid, att Utskis förslag innebär en tvetydighet och många svårigheter upsla, när föreskriften en gång skall tillämpas, hvilket äfven visar sig deraf att, om utbetalningen skall ske på vissa bestämda terminer, man icke så noga vet, huru man skall tyda föreskriften i mom. e, hvaruti stadgas, att å lånestimman skola årligen inbetalas 6 proc., hvaraf 2 proc. såsom kapital-afbetalning och 4 proc. såsom ränta. Skola nu dessa afbetalningar göras å hvarje uttagen mindre del af länet, eller skola de först börja, när hela länet af bolaget utbekomraits? Det sed* nare synes vara det naturligaste, ty, att afbetalningar skola ske förr än hela lånet uttagits, innebär ju en orimlighet. Jag fortfar således i min anhållan, att orden: ”eller vid vissa på förhand bestämda terminer”, måtte uteslutas, och hvarom jag anhåller alt Hr Frih. o. Landtm, täckes framställa propos. Frih. Palmstjerna: Jag fattar icke Ilr Bråkenhjelms anmärkn., att i mom. e saknas föreskrifter, när återbetalningen af länet skall begynna. I detta mom. står tydligt, att vid hvarje års slut skola 6 proc. betalas. Delta innefattas i den utfärdade förbindelsen, och då är äfven klart, att året räknas från den dag skuldsedeln är utfärdad, och derifrån beräknas de i mom. e omnämnde 6 proc. Icke eller kan jag finna den tvetydighet, hvaraf Hr Printzensköld ordat. Jag har sett köpekontrakter, hvarauti blifvit bestämdt, att sä och så mycket betalas den terminen och så och så mycket den andra, allt med ränta. På samma sätt skall väl förhållas med ifrågavar. bolag, så att i förbindelsen eller kontraktet intages, alt vid den terminen inbetalas det beloppet och vid en annan ett annat och vid hvarje sådan termin betalas räntan. Allt detta är jag öfvertygad, att Fullmäktige i Riksg:s-kont. ganska väl känna och veta alt ställa i ordning, utan att minutiösa föreskrifter behöfva lemnäs dem. Tankarne kunna vara olika, huruvida medlen terminvis eller på engång skola lyftas, men delta sednare har Utsk icke velat.
Coinnrerce-Cottegie disposition stäende Mailulactur-fond, Zebr. 149g. Mar» Zig. 424. Apr. 647. 74l. 847. utlåtande öfwer Beivillnings-Utstotcets sorflag, rörande Charle Lillla te hwitstäinpclns päsättande i Riisgälds-Contoiret re. ^ Mars L.-.z. 916. 94-. LAy. — med förflag lill bestridande as kostnader för de resor inom landet, hwilka H. K. H. Kronprinsen kunde behaga anställa lill winnanoe af kännedom om landets oeconomi,ka och statistiska bcstasscnhes, Mara 2.37» 82Z869. Apr. 668. 74b. ... — yttrande rörande den uti Bonde-Lständct gjorde anmärkning wid , Utskottets uppgift öfwer alla i Riket befintlige Kronan? egendomar, att deruti saknas en ö, Lindon kallad, belägen uti en gren af Mälaren, i etters Hettad och Södermanland, Marg gas. 547. 587. Apr. 665. 74g. 864. yttrande öfwer RiddarhusKammcrerarcn Hr. Commerce-Nädet 8trLIv« Memo, rial, angående medel till ljus och skrifmaterialier m. nr. för Niddersstapcts och Adelns samlingsrum och Cancellie, Mars Z27. 548. 588. utlåtande rörande löneförbättring för Postbetjcningen i Stockholm och landsorterna, Mars z2g 518- 535. med anmälan att i frägan om de pä ertra Stat anflagne löncförinäner för Hennes Majsts Enke-Drottningens Hfwcrste - Marskalk och Qfwcr-Äammarherrc, twä Ständ stadnät emot twä, Mars Zgi. 547. 788. 1084. Stand stadnat emot twä uti frägan om indragning af den H. K. H.
Majestät under den io fistledne April afgiiwen undevdänig Skrifwelse, angäende Stats regleringen i allmänhet, hofwa Riksens Ständer i underdänighet förmält, hurusom. wid de Personella SlaterneS upprättan. de, Riksens Ständer ansett leda till ordning och äfwen till nägon besparing för Stats Wer. ket, att pä en enda Stat hänffytta sädane personer, hwilka ätnjuta Extra Löner, Pensioner, Arfwoden, Gratificationer, Tractamenten, eller andre förmoner, som, wid innehafwarneS afgäng eller befordran, äro underkastade Indragning, äfwensom alla de Extra Ordinarie Werk, Inrättningar, Stater och Corpser, hwilka helt och hältet eller till nägon del, uppä förekomne anledningar, bordt indragas, hwarwid, hwad Staterne för Beneficier och Benädningar sär. skildt anqär, Riksens Ständer trott, att wid sädane förmonerS tilldelande eller bibehällande ibland annat följande grunder borde iakttagas, nemligen: uti i:sta Puncten, Att ej nägon, som af Staten njuter Ordinarie eller Extra Lön, mä därjemte äga Pension, eller ä BenädningS. Staten upptagas, under hwad namn och Titel som hälst; och uti g.te Puncten: Att dä orden BenädningS'Stat utmärker torftighet, böra nu och allt framgent alla Enkor och Barn af känd förmögenhet eller förmäga, att kjelfwe sig un. derhälla, uteslutas frän Pension och pröfningen häraf till Eder Kongl. Maj:t i underdänighet Dfwerlemnas. Jern. Den 29 September. 97 Jemte det Eder Kongl.
En wördnadsfull ur.derdanig hågkomst af Konungen, en stylvig tacksamhet för Hans Kongl. Höghet Hertigen, uckrafwer nu et wilkigt och gladt offer af osi Men ni kunne ej derwid glömma wär underdäniga til-ismenher för Hans Kongl. Höghet Hertig k nunna ca /Voouuil, och pa sadan g'.uud finner jag af känsla och öfvertygelse mig böra tilstvrka bifall pa Herr Q^neraliilajoren LaAeichMms chlemorial, samt Herr StatsLecretLrLren munteliga motion lil werk stättighet, 1 den ordning och wäg Herr Laron 'loll nu nysi föreflog. Herr ?sroL-A'stotch käorstki, Larl 6«> lia!, söyensde sig mcd Friherre Dali. Grekwe IVIärnLi-, Oarl 6abrie!» Dä här fragg wäckt, ac Ridderjk pet och Adeln skulle ataga sig betalning af deras Kongl. Högheiers Gäld, lärer ej »agon ar Rldderskaoet och Adeln wara, som cj wille inga i della sätt ar ådagalägga ivar möcdnad och underdäniga tilgifwenhet. Zj^en jag ön. skade sa närmare bestämmande, huru stor benna Gäld kan wira. Willian hos ost alla är wisserligen god, men rilgängarue ganska små. Ar dek ej giswet huru stor denna Gäld är, ware det i min tanka bättre at öm-immer-» en wist Summa. Om den loges mindre och snart urbekalkes, skulle det wara bättre, än en större summa med obestämd betalnings-ktd. Aag fäc derföre ödmjukeligen föreslå, at denna summa här bliswer stxsrsä. Herr klnsst<ölck , (jgr! ^reä ric.
Jag kan ej tro, att den slutsatts bör kunna dragas af 56 §'. att vi skulle tvingas afgöra Statsregleringen utan mynt, endast derföre alt Utskottet behagat skicka till oss sitt Betänkande om Statsregleringen före Betänkandet om Myntregleringen; likasom jag ej heller kan tro, att om ett Stånd beslutat att först företaga Statsregleringen, något lagligt hinder möter för ett senare beslut, hvari säges, att, som Statsreglering och Myntbestämning slå i närmaste samband med hvarandra, och vi redan bifallit den sednare, så antages den förra under förutsättning, att vårt föregående beslut går i verkställighet, men att om det gamla förhållandet skall fortfara i ena fallet, det äfven må ske uti det andra. Mig synes ett sådant bchandligssält, då man vili aa Den 21 September f. m. handla skild från alla enskilda åsigter, va^ ra det naturligaste, och ju mera man handlar i öfverensstämmelse med naturen, ju större hopp eger man att lyckas. Jag är öfvertygad, ehuru jag kan misstaga mig, att i händelse Myntbestämning nu icke kommer att ega rum, skall dock inom 6 månader den vigtiga frågan om en hvälfning till myntförbättring eller försämring vara afgjord, och att all eganderätt kommer till betydlig del att bestämmas genom nästa Vars skeppning. Äfven ur denna synpunkt anhåller jag, att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den ställning, hvari Ständerne äro på väg att lenina landet. Pluraliteten må afgöra mitt förslag huru som häldst, jag underkastar mig dess dom, men jag skulle icke tro mig hafva uppfyllt min pligt, om jag icke vid detta tillfälle erindrat om det missförhållande, sorn skall uppstå, i händelse vi nu bevilja ökade skatter till ett belopp af nära 6 millioner (och dertill går det, om Utskottets förslag i allo antages), men en myntförbättring sedermera nästa år kommer att ega rum. Huru skall det väl då se ut i landet efter detta svaga år, och huru skola väl skatterna då kunna uttagas? Huru obetänkt är det icke alltså, att släppa ur händerna möjligheten, att, innan någon förhöjning i skatterna beviljas, få en garantie för deras utgående uti bestämdt mynt.
Utskottets föregifna skäl för afslag, nemligen att arbetet ännu icke är fulländadt, och att man icke skulle ha någon garanti för hvarken, att detsamma kommer att fullbordas, eller huru möjligen blifvande fortsättning kommer att gestalta sig, torde med fullt skäl få anses såsom sökt, helst som hvarje del för sig kan anses såsom ett afslutadt helt för den tid, berättelserna omfatta; och då Magister Starbäck, efter hvad jag från tillförlitligt håll hört berättas, hädanefter mera uteslutande lärer ämna att egna sin författareförmåga åt folkskolans och folkupplysningens tjenst, så kan väl antagas såsom säkert, att äfven det ifrågavarande arbetet kommer att fortsättas, såvida nemligen författarens bemödanden i någon mån röna förtjent uppmuntran. Uppmärksammas måste, att här icke är fråga om någon skänk, utan blott en försäkran att på det föreslagna sättet få arbetet mera kändt, för att efter förtjenst kunna bli afsättligt. På grund af det anförda, och då ett band af berörda arbete om 24 tryckta ark erhålles till det låga priset af 1 R:dr 25 öre, och full valuta sålunda erbjudes för de begärda medlen, vågar jag ödmjukast hemställa, att Rikets Ständer ville, för sin del, besluta, att ett erforderligt belopp, beräknadt till 2,500 R:dr, af besparingarne på de för folkundervisningens befrämjande anslagna medel, bör användas till inlösen af nämnda arbete till så stort antal, att åtminstone hvarje fast folkskola deraf må er hålla ett inbundet exemplar.» 72 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. (Fortsättning.) Och hafva Riksdagsfullmäktige Per Nilsson från Malmöhus, Daniel Danielsson från Jönköpings och C. J. Svensén från Calmar län förmält sig instämma i denna reservation. Vid 70:de punkten (angående beslutad nedsättning af 2,000 R:dr i årsanslaget för Gymnastiska Central—institutet.) Af Herr Grefve Cronstedt, Fr., Friherre af Ugglas, Gust, Herr Sandels. /.. G., Herr af Edholm, Herr von Francken, G. W„ Herr af Wåhlberg, G. och Herr Pro fessor Selander.
Att i de händelser, då enligt hvad ofvan anfört är, förbrytarens namn och straff borde komma till allmänhetens kunskap, äfven annan Ämbetseller Tjensteman, än Fiscal eller Kronobetjent samt Ämbetseller tjensteman vid Tulleller Lotsverket skulle hafva förverkat sin tjenst och extra Betjent all rätt att till Ordinarie tjenst befordras, jemte det han borde skiljas från det verk der han var antagen: och skulle den brottslige för öfrigt, om han ej redan blifvit ansedd ovärdig att deltaga i val eller komma under omröstning till sådace publike förrättningar, sorn bero af medborgerligt förtroende, förklaras dertill obehörig jemväl i de händelser, då slik påföljd, likmätigt hvad i denna artikel var redan stadgadt, ej egde rum ; f>:o Att om beslag göres af någon annan än Fiscal eller Kronobetjent eller Ämbetsoch Tjensteman vid Tulleller Lotsverket , beslagaren , otn han sedermera förtiger den brottslige eller undanhåller eller förbyter något af godset, skulle pliktat 10O R:d, hälften till angifvaien och hälften till närmaste Lazarett eller Barnhus, och ersätta hvad af samma gods blifvit undanhållet, eller förbytt samt derjemte till angifvaien hafva för. verkat sin beslagare andel, hvarförutan, om beslagaren är Ämbetsoch Tjensteman elier Extra Betjent, förbrytelsen borde umgällas på sätt förut blifvit stadgadt. 710 Att Fiscal eller Kronobetjent, sorn begår en slik förbrytelse, vore underkastad samma lag, utom hvad angick böterne, sorn borde af honom gäldas till dubbelt belopp; 8:0