Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sorn anmärkning förekommit dervid att Utskottet icke föreslagit, att redan varande Filial-banker må komma i åtnjutande af de för blifvande Filial-banker föreslagna fördelar, under förbehåll, att underkasta sig de nya åligganden, som blifvit föreskrifna; har Utskottet i detta hänseende under 4:e momentet infördt förslag till stadgande; samt får lill Rikets Ständers hepröfvande öfverlemna följande, i några nu ej särskildt vidrörda omständigheter, förändrade förslag lill föreskrifter, motsva rande 210:e och 211 :e <§§ i nu gällande Ranko-Reglemente: Mom. 1. 1 händelse Privat-bank antingen helt och hållet inställer, eller ock, i följd af fattadl beslut alt upphöra, i betydlig mån inskränker sin verksamhet såsom låne-anslalt, åligger det Full mäktige att, derest icke å sådan ort enskildt bolag skulle bilda sig för bedrifvande af bankrörelse med Riks-bankens sedlar, på sätt nästföljande mornent 3 stadgar, antingen derstädes inrätta en afdelning af Rikets Ständers Bank, för att, under den förvaltning Fullmäktige finna godt förordna, och efter af dem meddelad instruktion, bedrifva låneoch kreditiv-rörelse samt hålla uppoch afskrifningsräkning, enligt ungefärligen enahanda grunder, som den Privat-bank, hvilkens rörelse skall ersättas, eller ock, om sådant anses mera lämpligt, för berörde ändamål och i mån af det genom Privatbanks indragning minskade rörelse-kapital, anvisa nödiga medel åt Bankens vederbörande Lånekontor; kommande, vid de inrättande Bauk-afdelningarnes assignering å Riks-banken, att gälla till efterrättelse, hvad i afseende å Låne-kontorens enahanda assignering är eller varder stadgadt.
Såsom en följd deraf skall beslutet intagas i Riddarhus-Ordningen, och det står således icke mera i Ridder1 kapets, och Adelns magt, alt förändra detta, och insätta beslutet uti Ståndets Ordnings-stadga; men hade Grefve Cronhjelm, innan beslutet fattades, äskat proposition å sin framställning, hade han icke försutit sin räLt, att få den pröfvad. Grefve Cronhjelm: Ben sista värda Talaren har yttrat, att lian icke finnér min rätt vara försuten, om jag hade gjort samma framställning, innan beslutet fattades. Jag gjorde den äfven, och anhöll alt densamma, såsom en praeliminaire fråga, mätte afgöras ; men då det ej skett, och jag ej vill förlänga discussionen, så återstår för mig ej annat, än till protocollet anmäla min reservation mot det sätt, hvarpå denna min framställning blifvit behandlad. §. 22. Herr von Hartmansdorff: I afseende på det i denna 22 §. stadgade straff för den Ledamot, som utlånar sin pollett, tror jag det endast bör drabba den, som utlånar sin pollett till någon, sorn icke äger rött lill inträde på Riddarhuset, men ej om det sker till den, soin också är Riksdagsman. Jag 346 Deli g November. liar derföre uppgjort ett amiat förslag till §:s lydelse, hvilket jag anhåller att få uppläsa; Ingeli Ledamot mä på Riddarhuset inträda , innan han förut för Vakthafvande Under Officeraren uppvist den honom lemnade Lnträdes-Pollelt. Riddarhus-Fiscalen äligge att, efter egne anledningar eller uppå erhållen underrättelse , tillse, det ingen obehörig öfverläggningarne bevistar. Utlånar Ledamot sin pollett åt någon lill inträde på Riddarhuset icke berättigad person , för att honom såmedelst inträde förskaffa j vare den, sorn polletten utlånat, säte och stämma den Riksdagen förlustig, hvarom , efter Riddarhus-Fiscalens anmälan, i Riddarhus-Utskottet undersökas bör, för att sedermera af Ridderskapet och Adelil in Plcno afgöras, Herr .R er glimån:
Till Lön-förbättring vid Gymnasii - och Scholae-Verken, hafva, emot reserverad rättighet för Siats-Verket att uppbära all den behaglig tids Förlänings-Spannmål, som redan ar eller varder indragen, blifvit anslagne 3,292 T;r 1788 Stats-Utskotlcts Betunkanden. c 3 k: pr Spannmål, sorn efter Statspris å 4 J B:dr Tunnan göra - 14.817: 11. 3. Hvilken Summa utgör hela tillökningen å denne Hufvud - Titul. Femte HufvudTituln för Fria Konster ne. I iilökning a anslaget för Fria Koristernes Acadernie R:dr 1,935: Hvarförutan fran Åttonde Hufvud - Tituln blifvit hit öfverflyttade: Anslaget för Dramatiska Spectaclets underhåll - . 4,500: Vedoch Ljuspenningar för Academierne i; Hufvudstaden, jemte Dramatiska Specta c*et ' “ , 1,710: Summa 8,135: Hvarmed denne Hufvud - Titul alltså år ökad. Sjette Hufvud - Tituln för Milda Stiftelser. Under denne har något nytt anslag ej förekommit; men från Åttonde Hufvud - Tituln liar blifvit hitfördt anslaget för Institutet för iBlinda och Döfstumme 3»33 3: 16.—• Sjuhde Hufvud - Tituln, som innehåller Pensions - Staterne. Anslaget till Pensioner för Civileoch Wilitaire Embetsoch Tjenstemäns samt Under-Officerares med vederlikars Enkor och omyndige Harn har blifvit ökadt med en Surii*na af - s
Maj ts eller Dess Befallningsharvandes, hvilka båda det må vata rättighet, ej pligt; att efter fritt val begära, gällande för öfrigt härvid, hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af d. a6 Februarii 1817, angående SockneStämmor och KyrkoRåd till efterrättelse stadgar. Andra Artikeln. Vid det uti 1 §:n gjorda uppräknande af olika slags fattiga och deras indelning 52 Lag Utskottet! Bttåukandctt. uti vissa Glassér, hafva flere anmärkare? fästat sin uppmärksamhet. Man har ansett en sådan Classification dels mindre nödig dels framkallande förökade anspråk på fattigvård hos s åd ane personerj som deraf i hänseende till sitt eget förvållande och fortfarande lättja icke äro fårtjente. Utskotten kunna icke inse denna våda, men finna deremot den före. slagne indelningen, under lemnat afseende på den olika vård och behandling, sorn dessa olika slag af fattige behöfva, vara ganska naturlig; såsom dels ledande till ordning, dels anvisande det enda möjliga sätt, att med erforderlig redighet kunna utarbeta de följande Artiklar och §§:r> hvilka till någon slags indelning af de fat* tige måste hånföras. Att barn under iy år och vanföre derutöfver äro ett föremål för fattigvården, lärer väl af ingen såttas i fråga. Och enar den tredje Classen på sätt den förut är till inskränkning af Utskotten föreslagen, blifvit öfverlemnad åt fattigstyrelsens egen pröfning; så synes all grundad anledning till farhåga för häraf ökade anspråk vara i denna del undanröjd. Man har äfven anmårkt, att om alla behöfvande barn under ij år skulle tillhöra fattigvårdenj klefve bidragen för tunga och nödvändighet uppkomme, att bygga ett barnhus i hvarje Församling. Men det lärer väl icke undfalla någon, att barnens vård är styrelsernas första angelägenhet, ty på densammas ändamålsenliga behandling be« LogUtskottits Betånhanden, 53 ror den kommande generationens moralitet och arbetsförmåga.
Åf den 18 sistledne julii: N.o 372. Öfver väckt motion om upprättande af ett Bolag till idkande af handel å SydAmerica. I anledning af väckte motioner om en förändrad reglering af Hospitalslnrätt? Bingarne i Riket. Från Bevillnings Utskottet' Af den 31 sistledne Julii: N:o 29. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillningsmedel. Frän Lng-Utskoitet: Af den 21 sistledne Julii; N:o 136. I anledning af väckte frågor om förändringar uti BrottmålsLagsliftningen. Åf Den 5 Augusti e, rit. 193 Äf den 23 sistledfle Julii: N:o 137. Öfver väckt motion; angående Ifskillige föreslagne Lagförändringar. Äf den 21 sistledne Julii; N:o 138. Dels i anledning äf Herrarne *C. Ehrenborgs och £. G. Gyllenheirtis Memorial, angående påskyndande af LagCommfittéens arbete och granskning deraf, dels i anledning af återremiss å Utskottets förut afgifhe Betänkande, rörande RiksdagsFullmägtigen Anders joachimssons från Östergöthland Memorial i samma ämne. Af den 31 sistledne Julli'; Isho 139. Öfver väckt motion, angående förändring i StrafTlagarne. ‘Vrån Allmänna Besvärsoch OecohomkUtskottetst Af den 30 sistiedne Julii ; N:o 154. I anledning af gjorde apmärkhingar vid Utskottets förut afgifne Betänkande^ om förändring i skyldigheten att utgöra Afrad» och KronotiondeSpannemål, samt andre på hemmanen indeldte Kantor. I anledning af återremiss af Utskottets förut meddeldte Utlåtande , angående kidd, 0. Ad, Prat, VII. Band. 13 Den 5 Augusti e. m. KronotiondeSpinnemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus. N;o 156.
Uppå af Herr Grefven och Landt Mar skall en 2 65 Den 10 December. framställd samt af Ridderskapet och Adeln bifallen Proposition, blefvo icke allenast Herrar Svedenhjelm» o:h Flachs Memorialer, utan ock alla de i dag afgifne ofvanberörde yttranden , angående Bränvins - bränningen , rtmitterade tild Allmänna Besvärsoch Qeconomie • Utskottet samt med de öfrige respecuve Riks - Stånden communicerade. Föredrogs å nyo Riddarhus • Utskottets d. 3 dennes afgifne samt der» 6 i denna månad pä bordet lagda Betänkande, angående åts killi» ge ändringar i RiddarhusOrdningen. Herr Munck af Rosenschöld} Eberhard. Jag anhåller, att vid detta tillfälle få återkalla uti Högloft. Ridderskapets och Adels minne den Motion jag under sista Riksdag väckte, angående Bankmannens afskafifmde, hvilken Motion blef af Ridder^kapet och Adeln bilailen , hvarefter en ny Redaction af dt §. §. i Riddarhus Ordningen, hvilka omtala Bankmän, äfven af Riddarhus - Utskottet vid samma Riksdag författades, och till Ridderskapet och Adeln, samma dag Riksdagen afslutadcs, jngafs, utan att likväl tiden medgafdet samma Redaction då kunde till pröfning och afgörande förekomma. Med anledning häraf, och då Riddarhus-Utskottet för några dagar sedan erhöll Remiss angående en iämpeligare Redaction af 7 i Riddarhus-Ordningen , får jag således hemställa:; om icke Utskottet nu mätte anmodas, både: Den jo. December.
N:o 5 synes lill hvad belopp Handelsoch Närings-diskonten varit af låntagare inom serskilda näringar och samhällsklasser anlitad, äfvensom huru de från denna Diskont under nästlidet år utgifne Ian varit fördelte emellan Stockholms stad och de till låne-distriktet hörande län. 8 lianko-Ulskollcls Ullålande, N:o 6 it. Yid 1846 ars slut utgjorde beloppet af på lagsökning beroende såkra ansedda lån 54,168: 52. 40. Under loppet af 1847 hafva 14 stycken lån blifvit öfverlemnade till indrifning af Ombudsmännen för en sammanräknad summa af 57,000: Sgr 71,168: 52 40, Härå bar under året influtit 42,867: 47. 40. hvarförutan inom linien blifvit förde . 5,865: 55. 5. 48,755: 53. 5. Och utgjorde alltså summan af utestående, på lagsökning beroende lån vid 1847 års slut r:dr 22,454: 47. Yid granskning af de till handläggning af Ombudsmännen från Handelsoch Närings-diskonten utremitterade lagsökningsmål, har Utskottet funnit all vidare tillgång saknas till godtgörande af återstående öfverräntor r:dr 24: 28. 11. å 2:ne till kapitalen fullt betalde lån, äfvensom att någon liqvid icke kan vinnas för öfverräntorna, tillsammans R:dr 1,282: 50. 5., å 4 st., emot sedermera falska befunne ' dokumenter, utgifne lån, hvilka efter hvarje Iåns utredning, vid anfordran, blifvit af inlemnarne till kapitalen fullt betalde, med anledning hvaraf Utskottet, enligt Direktionens öfver nämnde Diskontverk hemställan, anser sig böra tillstyrka, att de å ifrågavarande 6 stycken lån upplupne öfverräntor, tillhopa 1,507 r:dr 11 sk. 2 rst. banko må utur räkenskaperna få afskrifvas.
(Isis 3tt i § F., 8ä8on clen 1/6er i Dag-öereclningens virf försloget K>ikogo8e oiotiver, voräer, efter orclen: "1 Ifionungens stalla Regeringen körer," tillogclt: ette,^ enrot Ltat>v-/?mtet, ntrn rtet nr^nnrtar/t tro^ Xonrrngen, etten enrot /tttv?-/ktttterr etten //ögrte /tornstoten r 6el8 oek ott /o erlräller följonele l/äelse: gör nägon emot Uorrige8 Kon-?^Ktrrg etten rte§§ ^/rtetnrnArr/' etten t/t^ott et/en enrot tVonn/ge>v /lrK^-Ft^net^s, /'rotgt/-rmrrr/e ^tnt^-/?nr/, /lrK^-nntt etter - //ög-^ta l^att Knott, trnanom / etten <? L^. /onnrtrten, -nonr/e e/ten / F. ^tnrr^rrct. ^onKn/ten nrnrr ^rg-, ^öeorrr t K L'. ^rrg^ emot tVon/'rZ-e^ ä'ton-?Vrtrrg etten rte^v ^/rtetrrrngnn etten t/t^/rott etten enrot tVönntge^ ^r^L-^t/net^ none tåg-, ^onr r 9 L'. ^trrrtger^. Dereot l>erör8e Iremstöllonäen lrifollos, lrorcle 10
Borgare-Ståndet remitleradt Memorial af Herrar Santesson, Lamberg och Leffler, deruti desse Götheborgs Stads Deputerade till Rikets Ständers rättvisa och benägna afseende, vid fråga om bestämmandet af den säkerhet, som de uti Rikets Ständers Bank för närvarande belänte och hädanefter belönande hus i Släderne höra ställa, anmält de arne Brandförsäkringseiler Braiidstödsforenings-Inrättningar, som finnas uti Götheborg: den ena, inrättad år 1813 under namn af Götheborgs Brandstods -förening, endast för sådane grundmurade Stenhus, dem Kongl. Majrts Nådiga Byggnads-Ordliing för Staden, af den 29 Martii i8o3, föreskrifver, nemi. att de äro försedde med livälfda stentrappor, brandbotten på, och jcrndörr för vinden, samt med brandmurar skiljde från närmaste hus; hvarjemte de i denna förening till försäkring antagne hus måste vara alldeles afskiljde fran trädhus; och uppgifvas såsom derstädes försäkrade 54 serskilda Egendomar - Banco-Utskottttt Uttunkande, N:o 35* 17 mar till ett värde af Brco Rrdr 657,666: 3 a.; samt att skälet, hvarföre under senare tider ganska få anlitat nämnde inrättning; vore, dels att Banco-låri ej stått att erhålla utan mot Försäkringsbref af allmänna Brandförsäkrings-verket, och dels att, enligt Inrättningens Reglemente, hvarje ny deruti ingående husegare måste af sitt försäkringsvärde erlägga i afgift lika mångå procent, sorn fonden då utgör i förhållande till hela försäkringen; varande denna fond lili vid pass 62,600 Rrdr. Den andra > inrättad för iiågot öfver ett år sedan, efter upplösningen af Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Stadsfond, samt till åtskillnad från den förra, kallad Götheborgs Nya Brandstodsförening, uti hvilken aila slags, inom Götheborgs
Gatorna äro ännu öde, husen slumra med slutna fönsterluckor; hästhofvarna smälla hårdt mot stenläggningen, och en skrämd tupp börjar gala i en gård vid Östergade. Geheimerådet Gabel väntar i salen; hans breda, godmodiga ansikte är blekt af nattvak, och han talar med tjockt mäle, som om tungan hölle på att fastna honom i halsen: – Det lär ha börjat i förgår afton, efter det H. M:t konungen lämnat vårt hus. Jag var icke tillstädes, men kammarjungfrun säger, att min gemål redan då klagat öfver opasslighet. I går låg hon hela dagen, men jag antog att det icke var värre än vanligt – hufvudvärk – fruntimmerskrämpor Ni vet och hon ville icke ha någon läkare. Så blef jag väckt i natt af min svägerska hon fruktar, att sjukdomen tagit en farlig vändning. — Jag är glad åt, att ni är här, mitt kära etatsråd. Struensee öppnar sakta dörren till sofrummet och stiger ensam in. Nattlampan kastar ett svagt och darrande sken öfver hufvudkudden, där fru Birgitte-Sophies ansikte hvilar mörkrödt af feber. På en stol tätt intill bädden sitter hennes syster, grefvinnan Moltke; hon hälsar sorgset och skakar sitt hufvud. – Känner ni igen mig, min nådiga geheimerådinna? frågar Struensee, som smugit på tå fram till bädden. Hon ser upp. Hennes blåa ögon glänsa feberaktigt. Det ljusa håret faller oordnadt öfver skuldrorna, då hon reser sig från hufvudgärden och börjar fäkta med händerna framför sig i luften mot en inbillad fiende. – Gå er väg, Sire! Låt mig vara i fred, ditt lilla djur! Fy, fy, fy! – Hennes röst, som eljes är varm och mjuk, klingar hård och gäll. Hon gömmer ansiktet i sina händer, men hennes ögon stirra med en vettskrämd blick mellan de uppspärrade fingrarna. Han lägger sin hand på hennes panna, som är brännande het, och tager hennes hand i sin, för att räkna pulsslagen. Men hon spjärnar emot af alla krafter och söker rycka sig lös, alltmedan hon ropar med rösten halfkväfd af ångest: – Släpp mig! Fy! Ers Majestät borde blygas!
M. velat dem tillägga, derföre att det är en möjlighet, att andra slägtingar lill den aflidne, hvilka för lång tid tillbaka lemnat landet, ulan att sedermera låta sig afhöra, ännu finnas i lifvet, anser jag vara både olämpligt och obilligt, ty vi böra ihågkomma, såsom jag i början af mitt yttrande omnämnt, att här icke är fråga om någon rättighet till arf, utan om beviljandet af en anhållan, framställd af medellösa personer, hvilka försummat att i laga ordning göra deras arfsanspråk gällande. StatsUtsk. har sökt alt vid denna frågas behandling iakttaga all möjlig rättvisa och billighet. StalsUlsk. har ansett staden Norrtelje icke kunna tillerkännas större förmån af dana-arfvet, än den ganska betydliga, att under så många år hafva åtnjutit ränte-inkomsten af det omtvistade kapitalet. Utsk. har derföre tillstyrkt, att sjelfva kapitalet skulle lill Fiskaren Sund och hans syster öfverlemnas, men att Norrtelje stad skulle befrias från återbäring af all den ränta, som medlen intill redovisningsdagen afkasta!. Utsk. har äfven tillerkänt vederbörande tjensteman behörigt actorats-arfvode, så att jag Iror, att ingen bör med fog kunna påstå, det Utsk. icke vid frågans lösning förfarit så rättvist sora möjligt. Mig synes, att denna fråga, som både vid denna och fö - 394 Den 94 April. reg:de Riksdag åstadkommit så mycket trassel, nu borde få eli slut och jag anhåller derföre om bifall till Utlåt. Hr Printzensköld: Det stadgande ur Allmänna Lagen, som af Frih. Cederström blifvit upläst, känner jag lika väl söm han, och är således icke okunnig derom, att det är K. M:s höga rättighet att öfverlåta Sin rätt till dana-arf åt. hvem Han finner för godt. Jag har icke heller bestridt, att K.
Deri har jag anmärkt, att värjemålsed, enligt 17 kap. 29 § Rätteg.-balken, bör användas, då ett vittne eller halft bevis finnes emot den till - talade, men att, enligt 30 § i samma kapitel, sådant må ske, om domaren pröfvar det nödigt, der uppenbart och på sannolika skäl grundadt rykte eller andra bindande omständigheter och liknelser äro emot den, som tilltalas; och att om dessa föreskrifter, hvilkas skiljaktighet naturligen härflöte från den olika grad af trovärdighet, som nämnde olika slag af bevis anses innebära, blefve i tillämpningen förvexlade, och värjemålsedens åläggande i ett fall, sådant som det förevarande, der ett vittne funnits emot de tilltalade, icke ansåges ovilkorligen nödvändigt, utan lemnades beroende af domarens pröfning, den tilltalade derigenom åtnjöte en förmån, den lagen honom icke förunnade. Emot den möjliga invändningen, att på detta sätt domarens pröfning af bevisningens halt obehörigen kringskäres, har jag trott såsom svar kunna gälla, att denna pröfning bör hafva redan föregått, innan vittnet kunnat för vittnesgildt antagas*), men att när sådant skett, vittnets utsago också borde gälla för halft bevis och, enligt uttryckliga ordalydelsen af åberopade 29 §, den, som käres till, med ed sig värja, om han är af den fräjd, att eden kan honom betros; och slutligen har jag i underdånighet erinrat, att de ofullkomligheter, hvilka först efteråt i förklaringarna under åtalet blifvit af Kämnersrättens
Vid förnyad föredragning af PrestStåndets, sistlidne Pienidag på bordet lagde ProtocollsUtdrag af den 29 Mars, rörande Herr Prosten Doctor Stenhammars communicerade Memoria), uppläste Den 13 April. 165 Herr Spaldencreutz, Aruid, följande: Med mycken förundran har jag först afhört och sedan genomläst Herr Prosten Doctor Stenhammars hittills på bordet liggande Memorial, jag hade aldrig" kunnat förmoda möjligheten, att Riksens Ständers önskningar eller beslut någonsin skulle kunna mindre noggrannt expedieras, än de af Ständerna blifvit uppgjorde och öfverenskomne. Af ofvannämnda Memorial har jag likväl blifvit öfvertygad om motsatsen, och sedan jag noga granskat de deruti uppgifna facta, och funnit dem grundade och sanna,1 har jag ej kunnat undvika att offentligen yttra den obehagliga känsla, som detta besynnerliga förfarande hos mig åstadkommit. Så länge Svenska Nationen äger rätt att stifta sina egna lagar, så länge denna frihet utgör grundvalen för Sveriges sällhet och bestånd och är Nationens rättig, het: så länge ärö vi äfven skyldige att med styrka och kraft understödja och bevara den. Dertill hörer hufvudsakligast att noga vårda och efterlefva de lagar, som blifvit öfverenskomne och uppgjorde, och att, framför allt, vaka deröfver, att dessa lagar ej af okunnigheten, vårdslösheten eller sveket, bli annorlunda uttryckte och till efterlefnad påbudne, än den Lagstiftande magten sjelf åsyftat och beslutit. jag för min del är mycket ömtålig om Svenska Nationens rättigheter, och det är af denna orsak jag härmedelst får uppmana hvarje rättsinnad Individ af Ridderskapet och Adeln att noga öfverväga det ämne, hvarvid jag nu sökt fästa Ridderskapets och Adelns Den 13 April. uppmärksamhet. Jag hade bordt detaljera saken nogare, men, för att ej bli för vidlöftig och tröttsam, får jag endast recommendera Prosten Doctor Stenhammars förtjenstfull:! Memorial, att af hvar och en af mitt Stånds redliga Medlemmar noga genomläsas, emedan det innehåller alla de detaljer, hvarpå jag grundar min anmaning.
Ecklesiastik-departementet kunnat återfinnas, eller bestämd upplysning annorledes vinnas, i huru vidsträckt mån, vid byggnads-arbetets verkställande, afvikelse från den hos Kongl. Majit företedda planen ägt rum; då jemväl det, vid erforderlig rifning af en del utaf den gamla till förändring afsedda byggnaden, först uppdagade förhållande, att samma byggnad, i anseende till grundens svaghet, ej kunde för ändamålet begagnas, måst medföra den naturliga följd, att en betydlig ökning i kostnaden skulle uppkomma; dä icke minsta anledning företett sig dertill, att någon af Direktionens medlemmar förfarit egennyttigt, och ej ens med säkerhet funnits vara ådagalagdt, hvarken att någon vårdslöshet i afseende på detta byggnadsföretag och detsammas utförande läge en eller flera af Direktionen till last, eller att någon bestämd förlust för Barnhus-inrättningen uppstått genom Direktionens i detta hänseende anmärkta förfarande; samt då, vid berörde förhållande och sedan för alla de ledamöter, som deltagit i beslutet af den 24 Oktober 1846, befattningen med Barnhusets förvaltning numera upphört, domaren sannolikt icke skulle ådöma nämnde ledamöter eller någon bland dem ansvarseller ersättnings-skyldighet för hvad i omförmäkla måtto anmärkt blifvit, har Justitie-kanslers-embetet ansett grundade skäl och omständigheter icka vara för handen till åtals anställandet ofvanberörde hänseende. Slutligen och hvad angår de emot f. d. Direktionens ledamöter i öfrigt, dels i Justitiekanslers-embetets förut nämnde skrifvelse, dels ock i Rikets Ständers Revisorers omförmälda berättelse, anmärkta förhållanden, fann Justitie-kanslers-embetet, med afseende å Direktionens i dessa delar afgifna förklaring jemte handlingarnes innehåll, någon vidare åtgärd derutinnan icke erfordras. Af det ofvanstående inhemtas således, att Justitie-kanslers-embetet icke funnit anledning att emot den upplösta Direktionen öfver allmänna Barnhuset väcka talan om ansvar eller ersättnings-skyldighet för den anmärkta misshushållningen med Barnhusets tillgångar.