Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr till gåfvor och 1 Stånd beviljat 66,000 R:dr, men det 4:de Ståndet vägrat allt -anslag för detta ändamål, så skulle efter den af Ulsk. följda princip först röstas om contra-propos., 66,000 R:dr och intet, samt derefter örn hufvudpropos. , om 80,000 R:dr och 66,000 R:dr samt afsiaget. Den af Utsk. föreslagna votens-propos. strider fullkomligt emot hittills följd praxis, och enl. min åsigt föranleder den stora olägenheter i framtiden, hvarföre jag anhåller att densamma icke mätte godkännas. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Vid detta tillfälle eller frågan om anslaget till Råby räddnings-institut finnes endast den likhet emellan de bifallande Ståndens beslut, att ordet Råby deri förekommer. Borgareoch BondeStm hafva nemi. en gång för alla skänkt institutet 3,000 R:dr. PresteSt. har icke anslagit någon bestämd summa, utan det har gitvil institutet 1,000 R:dr under hvartdera året af nästa statsreglerings-period, det vill med andra ord säga, att om före nästa lagtima Riksdag en urtima inträffar, blir den summa PresteSt. beviljat ganska ringa. Man kan äfven tänka sig, alt, om vid nästa Riksdag någon ny statsreglering icke hinner upgöras under R. St:rs sammanvaro, utan den gamla blir fortfarande gällande, det af PresteSt. beviljade anslag kommer all utgå under mera än 3 år. Dessutom har PresteSt. vid anslaget fästat åtskilliga vilkor, som R. o. Ad. redan känna. Jag kan således icke finna annai, än att då 2 Stånd, Borgareoch BondeStm, fattat ett beslut, och PresteSt. ett helt annat från nämnde 2:ne Stånds skiljaktigt beslut, kan man väl icke rimligen påstå, att, när votering i Förstärkt SlatsUlsk. skall ske, R, o. Ad:s beslut icke kan i contra-propos. ingå. Jag anhåller alltså vördsamt om bifall till Ulsk:s förslag. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förklarade sig instämma med Gr.
Det verksammaste medlet att i lagstiftningsväg befordra jagtens vård och det nyttiga vild brädets tillväxt har befunnits vara alt genom förbud mot jagt under vissa tider bereda vildbrådet tillfälle alt föröka och utbreda sig. Lagstiftningen behöfver dock icke intränga, der den enskilda omtanken redan visar sig fullt verksam för ändamålet Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse. i\:o 188. 29 oeh det nådiga förslaget har derföre i 13 §, uttryckligen uttalat, att i hägnad jagtpark må jagt alla tider af året idkas. Rikets Ständer hafva härmed endast vidtagit den förändring att, af skäl, sorn finnes anfördt hämfvan i afseende å § 1, blifvit efter ordet “jagtpark" tillagdt “och djurgård". Till de för närvarande fridlysta djurarte>'nas antal har del nådiga förslaget lagt slägtena bäfver, hare, ejder och dubbel beckasin. Rikets Ständer, som finna alla skäl tala för denna förändring, hafva ansett sig böra tillägga äfven enkel beckasin, som till sin beskaffenhet så obetydligt skiljer sig från den dubbla beckasinen, att man först i sednare tider blifvit ense derom, att de utgöra två skilda arter. Enligt nuvarande stadga är snöripan fridlyst och äfven såsom sådan bibehållen i det nådiga förslaget. Rikets Ständer hafva ansett lämpligare att använda slägtnamnel ripa, enär ”snöripa” egentligen är en populär benämning på ripsläglels ena art, dalripan, och den andra arlen, fjellripan, icke mindre förtjenar lagens skydd. Reträffande fridlysning stiden, som för närvarande för de flesta fridlysta djurslagen räcker från den 15 Mars till den 1 Augusti, innefattar det nådiga förslaget en sådan utsträckning deraf, att den skulle räcka till och med den 10 Augusti.
Skrif a. N:o 93. 94* Lärare vid Lancaster-Schola, hvarest minst ^5 harn undervisas, få Rikets Ständer till E. K. M, frambära den underdåniga anhållan, att E, K. M. täcktes icke allenast tillägga en sådan Prestman rättigheten, att fortfarande få tillgodonjuta tlpn enida tjensteårs-beräkning, lian förut innehar, utan ock Nådigst förklara, det han icke, utan eget samtycke, må kunna af Consistorium från den tillträdda Lärare-befattningen missi veras eller skiljas. Rikets Ständer framhärda etc, N:o 9f, Lppl, o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 26 J\mii 1829: Preste-Ståndet d. 30 — —• Borgare-Ståndet d. 30 Bonde-Ståndet d. 3 Julii — Rikets Ständers underdåniga Skrif velsemed anhållan om stadgande af uppgifna vilkor för competence till lediga sjsslor inom Kongl. Postverket. S. A. K, Hos Rikets Ständer har, genom väckt Motion, b,land annat, blifvit yrkaclt, att, likasom, inom Rikets öfriga Embetsverk, ingen anses till en beställning cqmpetent, med mindre än lian förut undergått någon Academisk examen, eller åtminstone, i egenskap af Auscultant, längre tid tjenst-. Rxp, Utsi. Förslag till tind. *Skrijv. 213 gjort, samt derunder visat sig till den sökta platsen fullt skicklig, äfven samma gr undsatts, vid befordringar inom Kongl. Postverket, borde följas. Af sådan anledning, och då enhet i grunderne för befordringar inom ett constitutionelt Samhälle, så vidt möjligt är, tillyägabringas bör, få Rikets Sländer hos E. K.
Maj:t afgifna uuderdåmga utlåtanden; Bih. till R. St. Samma Revisorers berättelse om verkställd granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegii förvaltning ställda londer och medel; 3:o. Samma Revisorers berättelse om Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning. 4:o. Rikets Ständers år 1864 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, äfvensom de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden; 5:o. Samma Revisorers berättelse angående af dem förrättad granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium ställda fonder och medel; jemte i anledning deraf afgifna förklaring; samt 6:o. Samma Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, jemte Rikets Ständers Fullmägtiges i nämnda Verk i anledning deraf afgifna förklaring. S. D. Föredrogs och remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers åren 1863 och 1864 samt innevarande år församlade Revisorers berättelser angående Bankoverket. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Utskottet Rikets Ständers Justitie-ombudsmans embetsberättelse, utgifven år 1864, äfvensom samma embetsmans berättelse till innevarande riksdag. S. D Föredrogs och remitterades till Expeditions-Utskottet den af Ko miterade för tryckfrihetens vård till Rikets Ständer vid innevarande riksdag afgifna berättelse. S. 1). Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial JV° 1, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal.
Lagen för ändamålet redan godkänner; mea arbetsdomarne syfta ingalunda dit. De äro alltid orättvise, någon gång,' ja oftast, overkställbar. Alla medboigareclasser böra ju vara lika inför Lagen. Meta Lagen om arbetsdomar måste, för att åtminstone synas någorlunda verkställbar, ega en viss, ehuru ej bestämdt uttalad syftning till undantag uti jemlikhets-principen inföc Lagen. Inflytta arbetsdomarne uti hvilket civiliseradt folkslags Lagstiftning som helst, och ett missförhållande skall deraf ovilkorligen framstå. Emot arbetsdomarne talar omsider den omständighet, att vår nu gällande Lag öppnar för den betryckte — men redlige gäldenären en räddning i den för honom anvisade, visserligen någon gång missbrukade, cessions-förmonen; men för den botande,' stränga och obevekliga arbetsdoinen finnes tn« gen räddning.” Häruti har Herr Friherre Stael von Holstein instämt. STOCK HO L M, Ehnéns och Granbergs Tryckeri» 18:29. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 66, öfver väckta Motioner om utsträckning af Arfsrätt för Sido-arfvingar i fjerde och fjermare led. Samtlige Riks-Stånden hafva till Dag-Ustkottet återförvisat Utskottets Betänkande N:o 66, öfver Riksdagsfullmägtige Hr Lars Gustaf Alunds och Pehr Ericssons från Kronobergs Län motioner, om den ändring i 2 och 3 §§, af 3 Cap. Arfda Balken, att syskonbarns rätt att, vid arftägt emellan sidoarfvingar, träda i sin aflidne faders eller moders ställe, må Utsträckas till syskons barnabarn och deras afkomlingar*
Pr. I Band., tg Den to Februarii, honom, ehuru i oskulden* okunnighet för deras sxistence! [Jr stånd att utfinna medel tili stundom de första oumgängeliga behof^ ven, ser han sina barns förträffliga natursanlag ligga ouppodlade, obegagrtade eller försummade, genom omöjligheten att skaffa dem den hildning, de bordt få: DeO ännu fortfarande fördomen hindrar deras utgående till5 verkliga bondclassen eller till under skråtvång suckande handtverk, ifrån hvilka yrkeh alla nu varande institutioner löcka. Sällan förbigår én dag, som ej något krBf å Statäns eller Clereciets vägnar göres och med tömd cassa, oagtadt den yttersta inskränkning för egen del, tvin-“ gas han sluteligen taga sin tillflyckt till dessa olyckligtvis införde Statslånanstalter, der genom ett rafinement af Statsprejeri, med procent* ränta i förväg och de mäst tryckande afbetalningsviikor Och straffränta , en snara synes officielt läggas för den nödlidande medborgaren. jag känner i min ort landtman * barnlösa, kunnige, för klok hushållning och odlingbög utmärkte, hvilka ej uppoffrat kanske 10 R:dr örn året till sina nöjen, men sluteligen ändock störtat, offer för Disconterne, och hvilka dragit en mängd Vänner söm borgat, med cig i ölyckan. Dessa uppgifter kunna tpsenfalit förökas* ofn ej förhållandet vore landskunrtigt Och jag icke redan nog alltJ för länge missbrukat Edert tålamod, milie Herra*. Men äro dé nu ej fabuleusa inbillningsdrommaf, dessa uppgifter så vågar jag frågar Är nöd d förde? Finnes något angelågfiare än* att innan det blir för sent, kömöiä Den 10 Februarii, 'till undsättning? kan man försvara, att saga sin ömsinte Körning,jj att sådan anmälan ät ifronderie, orolig inbillning m. m.?
Jag förstår det ej, men jag ber att få,fästa R. o. Ad:s upmärksamhet derpå, alt det är en alldeles serskild fråga, oberoende af Bergs-Colldi tillvaro eller icke, huruvida Staten skall sättas i tillfälle att utöfva den för Staten och Bergsnäringen högst nödvändiga kontrollen öfver grufbrytningen. Jag har redan nämnt att denna icke kunde ulöfvas, såvida icke K. BI. försattes i tillfälle att genom yngre Ijenstemäns anställande remplacera Bergmästarne i män af deras behof af tjenstledighet eller bortgång. Här är icke fråga om någon ny utgift, ulan endast att af de anslag som redan äro lemnade en högst ringa del mätte kunna af K. BI. fortfarande användas för myssnämnde ändamål. StalsUtsk. har visserligen föreslagit att K. BI. måtte berättigas att intill nästa Statsreglering eller under nästk. 3:ne år af de lill befrämjande i allmänhet af Bergsbruket anslagne medel anvisa arfvoden åt dessa tjenstemän, men jag har förut framställt anledn. hvarför det icke later sig göra, nemi. att under de prekära förhållanden, som hitlils egt rum, personer icke vilja egna sig åt en bana, der de icke hafva sin framtid tryggad, och jag hemställer till hvar och en huruvida man karr hoppas att sedan StalsUtsk. nu föreslagit att göra denna aflöning beroende på ny pröfning hvart 3:dje år, kunskapsrika personer skola derigenom finna sig upmuntrade att egna sin verksamhet åt Statens tjenst i denna riktning. Jag får således förnya min anhållan om åtterremrss. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har upgifvit, att R. St:rs skrifvelse vid 1847 och 1848 års Riksdag skulle innehålla att R. St. ansåge, att Bergsärenderna borde afgöras i sisla hand i collegial form, men R. Stms vid nämnde Riksdag i ämnet afhima underd. skrifvelse utvisar dock motsatsen och vitsordar den af mig lemnade upgift.
A. ernådde det han önskade: ett odödligt, aldrig glömdt namn och detta vann han i högre grad än om han dött med en helgongloria kring sina tinningar. Motala verkstad d. Broder! Jag har visserligen blifvit af Ridderstad inbjuden att deltaga i Publicistmötet men saknar vocatio interna att der inställa mig — och sade nej. Det blir kuriöst se hur Rdd och Isidor Kjellberg ta sig ut bredvid hvarandra. Rdd är både som redaktör, skald, f. d. löjtnant och adelsman rent af desperat på Leas svarte broder, som ger ut Östgöten och passar på alla tillfällen att pina den gamle och nappa till sig prenumeranter. Rdd får ovett för sitt vacklande och sin regeringsvänlighet Det är inte så lätt heller att vara röd, då man han tre söner som underlöjtnanter. Riktigt » frisinnad » i rosenrödt kan man ej vara man ej låter sina barn bli skomakare allihop, ty de äro samhällets kärna. Orsaken hvarför jag är vid Motala verkstad ligger i den händelsen att jag för 36 år sedan fick mig en pojke och att den pojken numera är förste ingeniör vid Motala mekaniska varkstad och sedan 3 år gift karl. Det är honom och hans hustru jag hemsöker under sommaren. Jag bygger således ångbåtar, men endast medelbart genom min son. Detta oaktadt gläder det mig när en ångbåt utgår härifrån som har större fart och mindre kolåtgång än kontraktet utstakar. En sådan profseglades på Vettern förra veckan och vi voro med bland gästerna. Det skulle vara roligt om du besökte publicistmötet — det måtte bli en intressant samling af literära amatörer och boktryckare. Den förefaller mig som en kongress af sfomakareoch Aotfmakare samlade för att tillskapa en klädespersedel, som hvarken vore en stöfvel eller en hatt och ändå bägge de-lame på en gång och duglig att användas för hvilken samhällets ända som helst Men det var ej för detta, det skulle vara roligt om du besökte Linköping. Du toge då en liten afstickare till Motala och besökte oss och besåg den förtjusande trakten. Skrif dock ett ord så ej jag just d&amp; gör en afstickare åt Jönköping eller Askersund — eller Visingsö, ty här går ångbåten flere gånger om dagen.
Dessa öfver influtna kontrollstämplingsmedel upprättade specifikationer eller veckoförslag äro alla ofelbart försedda med protokollsförande Amanuensens underskrift och Kontrollörens intyg om deraf verkställd granskning, samt åtföljde af en utaf Kontrollören underskrifven uppgift på de dubbla stämpelpenningar, som under veckans lopp blifvit erlagda; och om än pä ett eller annat ställe af det för öfrigt fullständigt afslutade protokollet någon namnteckning icke kommit att undersättas, så förefinnas likväl genom de nämnde tvefaldt underskrifna veckoförslagen tilllräckliga intyg öfver journalens enlighet med sanna förhållandet, hvilken undertecknade, sorn alltsedan år 1833 fört densamma, dessutom äro, när som helst, beredde att med liflig ed bestyrka. Förutom de nämnde veckoförslagen, afgifves för hvarje månad till Statskontoret ett af endera Amanuensen uppgjordt samt af Kontrollören granskadt och påtecknadt förslag öfver de under samma månad influtna kontrollstämplingsmedlen; hvilket förslag bör åtföljas af Räntekammarens attest deröfver, att Kamreraren i behörig tid i Räntekammaren insatt nämnde medel. Månadsförslaget öfverlemnas af Kongl. Statskontoret till dess Rik.sboksluts-kontor, och Räntekammarens qvitto tillställes Kamreraren, för att jemte veckorapporterna bifogas hans uppbördsredogörelse. De mot journalernas beskaffenhet gjorda anmärkningar voro sä mycket mer oväntade, som på alldeles lika sätt beskaffade kontrollstämplingsjournaler blifvit, under de föregående åren, för Rikets Ständers Revisorer företedda, utan att någon anmärkning mot dem ägt rum. Att sådant nu inträffat, synes nästan berättiga till det antagandet, att man kommit att förbise sjelfva veckouppbötdsförslagen, som, till antal af 52 stycken för hvarje år, äro inhäftade bakuti samma års räkning öfver kontrollstämplingsmedels - — 241 — uppbörden i Stockholm, och hvilka, på sätt förut är omnämndt, hvart och ett särskilt, äro till riktigheten bestyrkte af Kontrollören och en Amanuens.
* Enligt hvad en med förhållandena mycket förtrogen person meddelat oss, leranar den tvungna barkningen i Norrland en årlig förlust, som i hvarje fall betecknas med sju siffror — huru mycket derutöfver kan endast afgöras derigenom att praktiska män från olika trakter komma tillsammans och beräkna förlusten, som f. n. måste vara störst i Ångermanland, hvarifrån den största granskeppningen försiggår.2) att näringsmedlen för fiskafvelns insekts föda till huf vudsaklig del förmedlas genom affall af barr, ris, qvi-star och bark från den omgifvande skogen, hvilken, genom dessa produkter, lemnar på tjenliga ställen i vattendragen en sådan bädd af multnande organiska beståndsdelar, som kan sägas utgöra ett i JiÖgsta grad lämpligt lifsvilkor just för sådana insekter (nämligen en mängd nemooerer samt åtskilliga phryganeider, ephemerer o. s. v.) hvilka under sina första utvecklingsperioder lefva i vattnet, äfvensom för en mängd krustacéer och andra smådjur, som jemväl tjenafisk-ynglet till föda; 3) att fiskynglet i de norrländska vattendragen i följd af det nyss sagda, har sitt f örnämsta tillhåll på sådana platser, der multnade skogslemningar bilda ett näringsla-ger för fiskynglets nyss nämda föda; 4) att den terpentinhalt, som man ansett timret tillföra vattnet, icke har det ringaste inflytande hvarken på Jislcynglet eller på dess insektsföda, hvilket också på ett öf-vertygande sätt kan ådagaläggas genom att analysera vattnet i ett vattendrag före, under och efter af slutad flottning; 5) att det obarkade timret, som nedföres utefter vattendragen, aldrig i af sevärd grad genom sitt barkaffall be lamrar de ställen i dessa vattendrag, hvarest laxen och andra värdefulla fiskslag under lektiden af sätta sin rom; 6) att ofvanstående är grundadt på direkta.
Den 15 April. 393 Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. Frih. Palmstjerna hegärde votering, men innan voter.propos. i anledn. deraf hann blifva uppsatt för att uppläsas till justering, anmälde sig åter och yttrade Frih. Palmstjerna: Då jag blifvit underrättad, att BondeSt. i detta ämne äfven fattat ett med de öfrige Stånden likstämmigt beslut, och frågan således är af 3:ne Stånd afgjord, så afstår jag ifrån min begäran om votering, ehuruväl jag fortfarande anser, all de in visningar, som på detta sätt skola få företrädesrätt till belåning, äro dåliga papper. §§ 29, 30 och 31. Biföllos. § 32. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: I det af BancoUtsk. under N:o 29 afgifna betänk., hade Utsk. tillstyrkt den förökning i creditivet för Jerncont., som Konungen begärt i Dess till Sländernc aflåtna skrifvelse, som föranleddes af Jerncont:s derom gjorda und. anhållan. Då de skäl, hvarpå Konungens förslag sig grundar, finnas i nyssnämnde betänk, upptagne, och således äro af R. o. Ad. kände, samt då de anmärkmr, som vid återremissen af förrberörde betänk i detta afseende framställdes, äro af så ringa halt, att de ej torde förtjena att särskildt upptagas till vederläggning; skulle jag anse mig onödigtvis förspilla tiden, om jag dervid fästade någon uppmärksamhet; hvarföre jag inskränker mig endast till den vördsamma hemställan, det R. o. Ad. ville bifalla hvad i detta afseende i BancoUlsk:s betänk. N:o 29 finnes framstäldt, eller att creditivet för Jerncont. höjes till 800,000 r:dr. Hr von Troil, Samuel Gustaf:
Krigs-Collegii Departementer> hvilken punkt bifallits af Borgare-Ståndet samt återremitterats af de öfrige trenne Riks-Stånden, har, inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit yrkadt, att, då den af Kongl. Maj:t äskade tillökning afsett en af angelägenheten påkallad utsträckning af Bevärings-manskapets vapen-öfningar, Utskottet mätte, i sammanhang med dea jemväl äskade förändringen uti nästförutgående punkt af Utlåtandet, jemväl tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts Proposition örn ökadt anslag för materielkostnaderne; hvarjemte ledamöter af Ridderskapet och Adeln dels hegart, att Utskottet måtte företaga en närmare utredning af förhållandet, hvarigenom Utskottet skulle komma i tillfälle inhemta, att, äfven med antagande af Utskottets förslag tillen kortare exercistid, än Kongl. Maj:t ansett erforderlig, och af öfverflyttalide till den extra Stats-regleringen utaf det till Carl Gustafs Stads gevärs-factori disponerade belopp, fordrades i det förut å Stat uppförda anslag en tillökning, uppgående, enligt en bifogad calcul, till 18,000 R:dr årligen. Bonde-Ståndets beslutade återremiss grundar sig på den framställning, som, af flere ledamöter blifvit gjord derom, att Utskottet mätte närmare utreda, huru de under denna punkt inbégripne anslag skola användas. Då det af Utskottet, uti dess afgifne Utlåtande anförde skäl, att KrigsCollegii förslag å material-kostnader för Bevärings-manskapets vapenöfningar med en summa af 27,358 R:dr 11 sk. öfverskjuter det anslag, som ansetts erforderligt för den exercis af 21 dygn, som, af Kongl.
För anskaffning af kläde och öfrige materialier till 10,000 kapotter och upphandling af 25,000 tändhatt-väskor åt Bevärings-manskapet; sylön för 10,000 kapotter samt 6,000 par byxor; anskaffnings-kostnad för 3,000 par stöflar och 113 nya tält; slitnings-ersättning för af 1854 års kommenderingar begagnade tält; anskaffning af sjukvårds-materiel för arméens reserv-förråd; servis m. fl. persedlar till 1854 års garnisons-förstärknings-kommenderingar å Waxholm och Karlsten; fyllnad i kostnaderna för åren 1854 och 1855 upphandlade persedlar för Bevärings-man Transport: 891,279: 26. 5. — 97 — Transport: 891,279: 26. 5. skåpet samt för anskaffning af diverse sängkläder m. fl. persedlar för 1854 års ofvan uppräknade kommenderingar ur arméen, enligt Kongl, brefven den 30 Juni, 11 Juli, 2 och 23 Augusti, 5 och 19 September 1854 samt 31 Januari, 1 Mars och 5 Juli 1855, 290,510: 4. 4. Till Kongl. Krigs-kollegii Artilleri-afdelning : Till anskaffande af ammunitions-persedlarför Fältartilleriet; en jernugn för kanonkulors glödgande ; upphandling af 1,000 st. sablar samt för §evärs-förändrings-ai’bete, enligt Kongl, brefven en 11 och 23 Augusti 1854 samt den 1 Mars 1855 och 12 December '1856, 52,610: 7. 6. Till Kongl. Sundhets-kollegium:
men när du får trycka din ungdomsbrud i famnen — sälla två — då känner du, att lifvets högsta lycka i detta » gamla » döljer sig ändå. Ett gammalt ä m n e. G e n o m stjernevimmel till jordens söner d o c k ett eko hann af andekörerna i Fausts himmel: das ewig weibliche zieht uns hinan! Ett gammalt ämne, evigt ungt i sången, som stiger lik en Fenix ur sitt bål! Ännu ett glas, o m o c k ej första gången i festligt gille tömmes qvinnans skål! Edvard Fredin. I r\ I I NI I L J KJ IN Tidningen nnehåller nästan uteslutande originalbidrag. — Uppglf a närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, sa erVåren sparsamma i det lilla. Ett upprop till våra husmödrar af Hanna Kamke. et talas och skrifves så mycket om den tryckta, dåliga tiden, och man har både i tal och skrift sökt visa dess orsaker samt bland dessa särskildt betonat bristande sparsamhet, men det oaktadt tyckes mig, att man allt för litet lagt vigt just vid husmoderns andel i saken. Det är visserligen sant, att det finnes många fall, och detta i synnerhet hos köpmän, då husets affärer gå baklänges oaktadt hustruns sparsamhet och omtanke, men det torde ej heller vara så få fall, då hemmet kanske kunnat räddas från undergång, om husmodern förstått att rätt uvpfylla sin sköna pligt. Hennes uppgift är att vara mannen en hjelp och ett stöd i » striden för tillvaron » och att så mycket som möjligt hålla tillsammans, hvad mannen genom sitt arbete förvärfvat. Detta låter sig likväl blott göra, om hustrun sjelf sköter sitt hushåll och ej blindt åt legda händer anförtror sin ekonomi. Emellertid äro meningarna temligen delade med afseende på livad som menas med att sjelf sköta hushållet, och derför vill jag här i korthet söka gifva en skildring af, hvad jag tror borde förstås derunder. Det är ej nog att hafva hushållspengarne om hand, att bestämma, hvad som skall kokas, att i allmänhet öfvervaka ordningen, utan hela hushållet i alla dess minsta detaljer skall ligga som en öppen bok för husmodern, hvilken hon hvarje ögonblick bör kunna öfverskåda och äfven förstå.