Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 120. från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla, angående låneunderstöd lör anläggning af. Motion N;o 178. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 88 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 120. mellan Köping och Uttersberg, angående låneunderstöd för anläggning af en. Motion N:r 117. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 88 och Mern. St. underdån. Skrifv. N:o 120. mellan Borås och vestra stambanan vid Herrljunga, angående än dring i vilkoren för det af Rikets Ständer vid sednaste Riksdag beviljade låneunderstöd lör. Motion N:o 272. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 156. angående inlösen för Statens räkning af den s. k. Köping-Hult-Bolagets. Motion N:o 7. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 134. Jemvägsbyggnader, Statens, angående dem, sorn af Staten böra i 21 främsta rummet byggas och understödjas. Motion N:o 215. Stals-Utsk. Utlät. N:o 87 och Mern. H. St. underdån. Skrifv. Jernvägsbyggnader, Statens, angående förskottsvis anvisande af medel att användas under år 1863 för. Motion N:o 244. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 87 och Mern. N:is 117, 143 och 145. K. St. underdån. Skrilv. JemvägS-trafik, angående omarbetande af taxan å afgifter för transporter å Statens jernvägar. Motion N:o 164. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Inteckning, om förändrad lydelse af 23 § i Kongl, förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. Motion Nio 85. Lag-Utsk. Betänk. Jordafsöndring, om förändring af Kongl, förordningen den 12 November 1858, angående ändring i föreskrifterna rörande hemmansklyfning och.
Förs,vars, Förswarswerkel, pä en gang wilkor och borgen för Fädernes landets sjelfständighet och för upprätthållandet af den ära och det anseende, som frän urminnes tid fästat sig wid detz namn, har, såsom alltid, warit ett bland de synnerligaste föremälen för Kongl. Majus Regerings omsorger. De hafwa icke warit utan framgång. 53 De af Rikets Ständer wid sista Riksdag bewiljade extra anstag Extra ansta, för förftvaret hafwa blifwit ändamalsenligen fördelade till särstilta behof och anwända, jemte aterstoderna af extra anflagen för samma syfte wid 1828 och 1830 arens Riksdag. Kongsholms och Carlsborgs fästningsbyggnader hafwa blifwit Korsholm fortsätta i den man dertill anwisade särskilda medel, sammanlagda med Carlsborg, de tillgångar inom 3:dje och 4:de hufwud-titlarnes ordinarie anstag, som det warit möjligt att ytterligare härtill disponera, sadanr medgifwit. Arbeten till Carlstens fästnings försättande i ett bättre och fullCarlsten och komligare stick hafwa blifwit utförda och fortsättas ännu, dels med de swaga ordinarie anstagen pa 3:dje hufwud-titeln, dels med der inom beredda särskilta tillgångar. Likaledes hafwa, till betryggande af hufwudstadens säkerhet, utwidgade försvarsanstalter wid Waxholm och försänknings-arbeten uci inloppen deromkring blifwit företagna, för hwilka ätgärder den del af mindre creditivet, som för förswarswerket är bestämd, blifwit, i brist af andra tillgångar, tillitad. Detza bägge sistnämnda arbeten har Kongl. Maj:c funnit böra ga i bredd med hwarandra, icke mindre ur militairisk åsigt da de omfatta de wigcigaste kustpunkterne af Rikets förswar, än ur den politiska, som pakallar en aktningsbjudande ställning pa hwilkeu sida som helst ett fiendtligt anfall kunde försökas. Alla Vesta arbeten hafwa blifwit utförda med nvggranhet och hushållning.
Någon ovilkorlig befordringsrätt finnes ej heller hvarken för den ene eller för den andre, utan beror det på pröfning af meriterna vid förslagens uprättande, samt på församlingarnes förtroende, vid tillsättningen i de konsistoriella gallen, och på K. M:ts Nåd. beslut i de regala. Jag fortsätter mitt yrkande om bifall till Utslcts Betänk. Frih. Armfelt, Magnus: Endast några få ord ber jag att få tillägga till det sakrika anförande, hvarför Utsk:t står i tacksamhet till Gr, Mörner. Jag får då nämna, att Utsk:t tog i betraktande, huruvida icke genom ett bifall till motionen, Svenska statskyrkan komme att gå i mistning af en mängd utmärkta personer, som kunde blifva en prydnad för densamma. Inom Utsk:t ansåg man att så skulle blifva händelsen, och något sådant ville man ingalunda befordra. Hvad beträffar Hr Cederschiölds yttrande derom, att om man eger qvalifikationer för att blifva skollärare, vore det icke något bevis på att man äfven är lämplig för prestfallet, ber Den 15 Augn sti. IBS jag att få fasta upmärksamheten derpå, att här alldeles icke är fråga om att införa någonting nytt, utan blott att låta nuv:de förhållanden fortfara, hvilka åtminstone nu, sedan den dubbla tjenstårsberäkningen uphört, ovilkorligen skola föranleda, att när någon gång en skolman ingår i kyrkans tjenst, det då sker till kyrkans bästa. Utsk:t har också ingenting annat önskat, än att de personer, sorn komma i fråga till kyrkans högsta embeten, skola vara personer, så väl qvalificerade som möjligt, och det har Utsk:t trott befordras genom att låta nu gällande stadganden i berörde hänseende qvarstå. Ty så väl från skolan som universiteten har kyrkan erhållit många af sina största prydnader. Jag yrkar bifall till Utsk:ts framställning. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremies af förev:de Betänk., framstälde H.
De, som i egenstap af Finsta» Undersåtare qwarblifwit i Finland, äfwen sorn de^ hwilka wetterkigen af Rysta Regeringen blifwit wik» sine Boställen och Löne-förmaner bibehällne eller a»tuorledes blifwit för sitt lidande ersatte, anser Stats» Utskottet icke wara berättigade till någon Lönseller Accords-ersättnings åtnjutande af Swensta Kronan, Att alla de, hwilka pä ett eller annat sätt deltagit i Capikulalionens ingående vin Sweaborgs Fästnings öfweriemnande till Fienden, och icke weLerbörligen kunna styrka att de emot ett sädant Fästom » - I4§2 r8 Lebruam. ningens öfwerlämnande protesterar icke böra njuta hwarken Expeckance-lön eller Accords ersättning, har Slats-Ulftoltet i de§ förra Betänkande förestagit och hemsta lt. Hwad äter a«gär Accords-ersäklningarne till Officerare af Finska Armeen; sä fär StatS-Ulstotret i den delen åberopa hwad desi förra Betänkande innehåller, och derwid Uistottet endast fär tillägga följande. Zilla de Officerare, som blifwa ansedde berättigade atnjura Expectance-lbner och efter Accords-Reglementet äga rättighet till accord för fine innehafva rjenster, böra äftven undfå. Accords ersättning efter Accords - Reglementet dock med wilkor a:t rättighet till en fädan ersättning wid afstedstagandet icke tillkommer nägon, som icke minst z:ne är qwarblifwit i Rikets tjenst. Den ssm i ro är njutit Expecrance-Lönen utan stt under tiden hafwa erhållit befordran till annan tjenst och lön, undfär icke någon Accords-ersätlning af Etats-Werket, emedan accordet genom Expectance°Lönens ätnjutande under berörde is är anses wara ärsalt.
Den handledning, sorn börjar i kojan, der Moderns fristunder från ett tungt arbete användas till Barnens undervisning uii innanläsning-, är måhända allmännare i Sverige, än i något annat Land, och må i nedersta rummet verkeligen få anses såsom ett talande bevis pa sanningen häraf, mera vigtigt och anmärkningsvärdt, än vid första påseende skulle synas. Tidernas förändrade skick hafva emedlertid förorsakat, att hvad i förra förhållanden kunnat vara frikostigt tilltagit, nu i vissa fall finnes otillräckeligt. Vid ett sammantaget betraktande af bidragen till Stats-bestyrelsens serskilta grenar, skulle, under en allmännare granskning, möjligtvis ännu kunna uppfinnas jemknin-i gar, tillräckeliga att uppfylla de erkända bristerne uti en del af deni, men afven af sådane villkorliga rättelser synes regleringen af allmänna undervisnings-verken vara för vigtig att få bero. Biksens
B:co 19,875 Extra Dito .. 44 Resepenningar 429 Dag-Tractämenter 4^ Tull-Hus-Reparationer 1,118 Hu$hyror ... 180 Betänkanden. gg Post-rPorto 5a5 Extra Utgifter 41 Begrafningshjelp 129 —,—.—31,836. Att den är Otillräcklig j synes deraf, att den för hela nämnde år, gaf uti Inkomst: Tull för inkommande Varor 4>!®7: 24* ,— -— Utgående dlQ , . 1,642: 24. ■—-—t—5,83o, En Tull-afgift, som omöjeligen kan vara i förhållande till den omsättning af varor utaf nästan alla slag, som passera Riks-Gränsen: Att den är Skadlig lärer lätteligen visas deraf, att den, enär Bevakuings-Linien omöjeligen kan gå långs sjelfva Gräns-Linicn, utan måste gå efter de punctor, der Kors* vägar och Boningsplatser finnas, vållar betydliga svårigheter och tidspillan för de Innebyggare, sorn bo utanför densamma invid Gränsen, och som således lida i deras lofliga och nödvändiga afsättnings-n och handels-fö? retag med gvannarne; samt att den uppmanar ett Folk, sorn eljest redligt och laglydigt uppfyller sina skyldigheter emot Fäderneslandet, till Lurendrägeri och Lagbrott. JOO JBevittn in"s~Ul skotteis Af alla dessa förenade skäl, anser jag mig böra vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att belt och hållet upphäfva Gränse-Tull-Bevakningen mot Norrige, Man invänder deremot, att ett sådant uppliäfvande icke kan ske, derföre: 1:0.
Nio 5, i anledning af väckt motion, angående särskild bevillning till grundläggandet af en allmän pensions-anstalt för ålderstigna behöfvande; Nio 6, i anledning af väckta motioner om ändring i nu gällande föreskrifter, angående de s. k. stämmo-böternas fördelning; N:o 7, i anledning af väckt motion om skyldighet för personer, som ega en årlig bestämd ränte-inkomst af utlånade kapitaler eller undantag af hemman, att med en viss procent deraf bidraga till fattigförsörjningen i den församling, inom hvilken de bo; 224 Prot.-Utd.rag N:o 8, i anledning af väckt motion om utgörande af särskilda afgifter för upprättande och underhållande af uppfostriags-anstalter för vanartiga barn; samt N:o 9, i anledning af väckt motion om särskild skatt på egande af hundkreatur, dels för Stockholm, till understöd åt Prins Carls uppfostrings-inrättning för fattige och vanvårdade barn, dels för rikets öfriga städer, till inrättande och upprätthållande af dy lika uppfostrings-inrättningar i länen. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 26 sisth April e. m. på bordet lagda Memorial: N:o 82, i anledning af ålerremiss utaf 1 mom. af Utskottets Betänkande N:o 71; och N:o 83, i anledning af återremiss utaf 1 mom. af Utskottets Betänkande N:o 73. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 26 sisth April e. m. på bordet lagda Utlåtande, N:o 84, i anledning af väckta motioner, om förändradt användande af de utaf lediga prestlägenheter utgående inkomster, som hittills tillfallit vissa under Dom-kapitlens vård stälde kassor. S. D.
Våra Metaller, sorn ifrån Bergslagerne utbytas emot säd, på en tid då vår snöbetäckta jord ej lemnar tillfälle till annan sysselsättningj Vår Spannmål, som ej är tröskad förrän Callen är tillfrusen, och sorn i alla fall af Åkeibrukaren måste förås till samma Stad, som emottog den innan Canalen öppnades, och hvarifrån den sedan på lika sätt, sorn hittills, af den behöfvande kommer att Landvågen föras. Vårt Jern lärer ifrån Bruken ej heller kunna taga någon annan väg, än till sina vanliga eller må hända äfven nya afsättning» orter och af afl denna Transport besparar Cana'en intet, emedan den ovedersägeligen mäste förrättas Landvågen; och ifrån Stapelstäderne hafva dessa Effeeter aldrig blifvit Land-transporterade. Man får intet tro, att Gefle, Stockholm , Norrköping, Vestervik och Calmar, som äga egna Varf, lära öfvergifva ali Utrikes handel, för att med små Fartyg genom Canal n aflemna sina Exporter uti Götheborg, hvilket i min tro likväl blefve enda mediet, att få 300,000 Skeppunds fragter på Götha Canal. Jag tycker mig således snarare för Landet se en minskning i dagsvcrks-styrka af 39,000 Karloch 3000 Jiäs*-Dagsverken, än 328 Den 13 Februarii. jag kan finna den betydliga vinst, hvilken, som så påtaglig uppgöres. Under Resor i Sverige uti flera Directioner har jag Sommartiden aldrig mött några betydande foror, med undantag af bräd-transpoiter i Småland och af Kronans skjutsade Effecter: De förra lära ej genom Car.alen få någon fördelaktigare riktning och de sednare hafva icke sällan lemnat den ypperliga Östersjö-Canalen obegagnad, till stor tunga för Län. det. Om Languedoc - Canalen för Landtbruket besparar y Millioner, så bevisar det redan, att local-förhållandet måtte vara mycket olika det, hvilket omgifver Götha Canal, sorn dessutom icke kommer att i väglagning För Landet bespara en enda skilling.
Sedan derefter Rikets Ständers öfver Reductionsoch Liqvida tions-Verket förordnade Deputation, uti ett till Rikets Ständers Bank den 19 Januarii 1747 aflåtet Protocolls-Utdrag, dels tillkännagifvit, att åtskilliga felagtigheter vid den senaste, om Dimallika fordringen upprättade liqvidationen syntes vara förelupne, hvilka skulle kunna föranleda till ny liqvidation, dels ock af sådan anledning, och på det Kongl. Majrt och Kronan ej måtte utbetala mer än vederborde, hemställt, oni icke Banken skulle vara nöjd med den första liqvidations-posten, eller 5)858 Dal. 13 öre 10 t P-gr Silfvermynt, med förbindelse för Banken att ersätta en af Fahlu Hospital hos Landshöfdingen Duwall egande fordran af l,3i4 Dal. Kopparmynt} så hade Rikets Ständers Banco-Deputation, genom Protocolls-Utdrag den 1 Junii samma år, förklarat, att Banken för dess hos Kongl. Majrt och Kronans egande fordringar, såsom aflidne Landshöfdingen G. Diuvalls Sterbhus-rätts innehafvare, ville låta sig nöja med de af Rikets Ständers Reductionsoch Liqvidations-Deputation erbjudne 5,833 Dal. 18 öre 10 f p:gr samt äfven förnöja Fahlu Hospitals fordran i bemälde Landshöfdings Sterbhus, stor 1,314 Dal. Kopparmynt} dock med det uttryckliga betingande, att bemälde Deputation tillika anordnade betalningen af säkra och ofelbara medel. En sådan betalning har likväl sedermera aldrig egt rum, oaktadt de flerfalldign framställningar om den afslutade öfverenskommelsens full görande, som, å Bankens vägnar, af dess Advocat-Fiscal blifvit gjorde, dels hos Kongl. Kammar-Collegiutn åren 1731» 1762 och 1765, samt dels genom den till Kongl.
Ridderskapet och Adeln vid innevarande Riksdag afgifne, och enligt 1 Art. 16 §. af Dess Instruction till RiddarhusUtskottet öfverlemnade, allmänna Berättelse, angående Riddarhusärenderne, har Direclionen bland annat anfört, att ehuru RiddarhusFiscalens under Riksdag betydligen ökade befattningar gjorde honom förtjent af ett serskildt, deremot lämpadt arfvode; likväl och då berörde befattningar, nästan uteslutande, hade afseende endast å iakttagandet af de i RiddarhusOrdningen bestämda föreskrifter angående Ordningen hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid voteringar och val, af hvilka förrättningar allenast ett högst ringa antal rörde Ståndets enskilta 64 Den 17 December f. m. angelägenheter, men de fleste afsågo Statens allmänna värf; Directionen, vid sådant förhållande, och enär RiddarhusFiscalen äfven vid alla de förflutne, å annan ort än Stockholm hällne Riksdagar, bekommit arfvode af StalsVerket, ansett det icke vara billigt, att RiddarhusFiscalens arfvode folie RiddarhusCassan till last, i följd hvaraf RiddarhusDirectionen hemställt, att bemälde Tjenstemans Riksdagsarfvode hädanefter altid måtte af de till Riksdagskostnaderne anslagne medel utgå. Och som Utskottet ansett berörde fråga böra Höglofl.
Memoria/, i anledning af erhållne ålerremisser å Utlåtandet N:o 89, angående reglering af utgifter ne under Riks-statens Åttonde Hvfmdtilel. U. A. Lii lista punkten al dolta Utlåtande hade Utskottet, sorn, uppå anförda skäl, förklarat sig icke kunna understödja af enskilde motionärer gjorda framställningar örn uppförande å Riks-stateu af ett årligt anslag utaf 1,200 R:dr, såsom lön åt en vice Bibliothekarie vid Kongl, bibliotheket i Stockholm, hemställt, det Rikets Ständer ville medgifva, att af del för Kongl. Bibliothekets materiela behof anvisade stats-anslag, ett belopp af högst 1,200 R:dr måtte, så länge sådant af behofvet påkallades, årligen användas till arfvoden åt den för Bibliothekets ordnande erforderliga tjenstemanna-personal. Utskottets berörde hemställan är af Bonde-ståndet bifallen, men af de öfriga 3:ne Riks-stånden återremitterad, hvarvid, i afseende på behofvet af det äskade löne-anslaget för en vice Bibliothekarie vid Kongl. Bibliotheket, blifvit anfördt: att da Bibliotheket för närvarande räknade omkring 80 till 90,000 band och sålunda utgjorde en betydlig samt tillika värderik samling, det vore så mycket mera angeläget alt lemna vården och ordnandet af denna samling åt en person, hvilken, genom ordinarie tjenst, vore vid Bibliotheket fästad och för dess intresse lifvad, som annars det för materielen af Rikets Ständer anvisade anslag till en del skulle vara ändamålslöst; alt det vore särdeles olämpligt att draga medel, som till bok-inköp blifvit af Ständerna anslagna, från detta sitt ändamål och använda dem i stället till tjenslemanna-personalens aflöning; och slutligen, att en nedsättning uti anslaget för Kongl. Bibliothekets materiel icke kunde, med hänsigt till detta Bihliotheks vidsträcktare omfattning, skäligen ega rum. Ståls-Utskottets Memorial, N:o 154.
Under nu ifrågavarande period hafva landsvägarne fortfarande nästan öfverallt, der de hafva lerbotten och särdeles godt grus ej tinnes att tillgå, blifvit lagade med krossad gråsten. Detta lagningssätt är numera ej så särdeles dyrt, sedan vägarne en gång fått fast botten och de bibehållas jemna och fasta. Endast vid källossning efter vinter med stark barfrost händer det, att den skorpa, som bildats af makadamiseringsstenen, på ett eller annat ställe genombrytes, då hålor uppkomma. Beträffande vägförbättringar, utförde under femårsperioden, nämnas följande: 1) Sedan Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 14 Januari 1859 för omläggning af Tågarps backar å gränsen emellan Luggude och Rönnebergs härader anvisat 15,000 R:dr Runt såsom understöd från den utaf Rikets senast förut församlade Ständer anslagna vägbyggnadsfond, och de vägbyggnadsskyldige inom nämnde härader åtagit sig bekosta hvad som i öfrigt för ifrågavarande arbete erfordrats, har samma vägomläggning under perioden bringats till verkställighet, och arbetet blifvit fullbordadt och afsynadt 1861. Längden af den vägsträcka, som sålunda förbättrats, utgör 3,530 fot; o 2) Ar 1858 verkställdes, på bekostnad af Luggude härads väghållningsskyldige hemman, ombyggnad af landsvägarne vid Gåsebäck och Köpinge på en längd af A mil, hvarför kostnaden uppgick till 1,027 R:dr 86 öre R:mt; 3) Äfven har omläggning skett af landsvägen emellan Hurfva och Hörby midt för Örups landtbruksskola i Frosta härad, till undvikande af de så kallade Pineliderne. Nya vägen är rak, jemn och kortare än den gamla. Likaledes har landsvägen emellan Flurfva och Lund blifvit förbättrad vid Getinge, der en större backe blifvit utgräfd och makadainiserad. Vid nu nämnde ställen uppbäras inga vägpenningar; 4) Vid staden Ystad har en väg eller gata utmed sjöstranden emellan hamnen och vestra inkörseln blifvit anlagd.
Hofrätten öfver Skåne och Blekinge. Summa. För olaga dom eller beslut i tvistemål eller brottmål För försummelse med handlingars eller domböckers insändande, eller förseelser emot expeditionstaxan . ... St. Just. Ombudsm. De i dessa mål tilltalade hafva likväl, enär åtskilige ibland dem förekommit två eller tre gånger, icke varit flera än 79, hvaraf i Kongl. Svea Hofrätt 44 och i Kongl. Göta Hofrätt 29, men i Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge lika med målens antal eller 6. I afseende på denna märkbara olikhet Hofrätterna emellan bör nämnas, att i den sistnämnda antalet af oafgjorda anmärkningsmål varit jemnförelsevis något större, och att i Kongl. Svea Hofrätt uti beräkningen ingått icke mindre än 29, af advokatfiskals-embelet. anmälda emot domare, som försummat alt inom föreskrifven lid insända nästförutgångna årets domböcker, en förseelse, som i de andra Hofrätterna i allmänhet icke åtalas, förr än vederbörande, särskildt anmanade att sin åsidosatta skyldighet härutinnan fullgöra, med fortfarande underlåtenhet deraf beträdas. Under årets lopp har deremot ingen enskild person blifvit, för falsk eller obehörig angifvelse emot domare eller annan embetsman, till ansvar fälld. Enligt Grundlagens, med Instruktionen gemensamma, föreskrift åligger det Juslitie-ombudsmannen att ”utreda lagskipningens tillstånd.” Såsom bidrag dertill torde, på sätt redan är nämnd t, få räknas den i årsberättelsen och vidare här ofvan, dels utförligen och dels i sammandrag aflagda redovisning, huruledes anmärkningsvärda fel och oordningar i lagskipningen blifvit åtalade samt under loppet af åren 1844, 1845 och 1846 pröfvade och bedömda. Dessa åtalade tilldragelser utgöra dock endast mörka punkter i lagskipningen, för utredande af hvars tillstånd alltså*fordras, alt de förra sammanställas med dess verksamhet i det hela under den lid, de ägt rum. Då i allmänhet kan antagas, att enhvar timat ett eller två år förr, än åtalet blifvit afgjordt, falla de, åtminstone till större delen, inom åren 1841 till och med 1844.
Enligt hvad förut är nämdt om deras rätt, att deltaga i Lagstiltande magten , äga de tillfälle till utöfvande af dessa medborgerliga dygder, den, sorn åtager sig att vara Rådgifvare bör framför allt, äga Sin egen öfver y geise, och fritt yrka denna öfvertygelse, utan afseende på förmodad underlägsenhet i snille, ty j motsatt talj förvandlas den Cons itutionella förmen, till magtägande hos en enda person. Min mening är ej att framställa begångna misstag såsom straffbara, men alla böra vara ense om att de böra klandras till vinnande af upplysning. Jag kan ej dela tankan om vådan af undervisning i Grundlagen vid allmänna Läroverken. Utaf samma skäl skulle det vara vanskHgt att låta Lagen i allmänhet utgöra ett ämne för studierna. Man kan väl ej betrakta Grundlagen sorn étt tjsnstgöringsReglemente, utan snarare sorn ett föremål för ständig granskning, i synnerhet sorn den upphöjer själen genom bekräftelsen på, att vi ärö frie medborgare och ej slafviska verktyg: för öfrigt bör den lärare, sorn antages vid ett publikt Läroverk vara så känd till sin person, att han ej bör kunna na misstänkas att vilja störa det allmänna lugnet. f>et är ej nog att man äger kunskaper i Bil, till Ridd, ö, Ad, Pr, IV Bind. 4 t r 50 Ben Maji e. m. Historien, raan bör äfven kunna tillämpa dem, och det sker enligt min tanka bäst genom jemnförelsen mellan och hänförande till Grundlagen under en skicklig Lärares ledning. Då jag förbigår med tystnad en stor del af Grefve Mörners anmärkningar, dels till undvikande af vidlyftighet, dels af föresatts att icke tala för att blott klandra, så ban jag ändå ej lemna obemärkt den del, som rör det öfverflödiga antalet af våra Embetsman, och hvilket påstås vara en nödvändig följd af Civilisation och en förökad folkmängd. Om civilisationen deri har någon del, så bevisas blott att den är högst ensidig och ofullkomlig, då den beröfvar i ett, hvad den gifver i ett annat förmågan nemligen: att genom de enklaste medel komma till det insedda ändamålet.
Det tir dessa, kraftiga upprop, dessa milda moderliga maiiiiig~~r, dessa om eii sictres blick vittnande syner ii1 i frrtmtideiï, då man och lcvi.iina skola, fria, och medvetna, hand i hmid arbeta hvar ' med sina olilm gkfvor för Guds rike p&amp; jorden - det Er clessa upprop, soni lata Freclrikn Bremer öpl~et finnztriida3 sisom den f örsta förkiimpeii f ör de svenska hiiinornas frigörelse ur de föraldrade l a ~ w i e s och den egiiik f iifanglighetens boj or. Nigra, f i af dessa ' uttalanden, hiimtade hiir och där w bolrea och smlmanförds i följd, må vara nog att l i t a oss första, hvad den. sdla kviimaii ville och yrkade: » A t t: tiecIs&amp;tta lcvinnans ratt och stii11.ga lie~iiies franitid iir att stB: ~iga, saailzällets, ty mycket af det usla, som d&amp;? rider i - seder och siniielag koinnier af kviimorims brist B&amp; aktning för sig sjiilfva, brist y&amp; iizsikt om deras högre] c d - lelse som iniiiiniskor. » D Blott de fria lm11x~ r8tt t j i.1~1. » s be» Kan nkgon. j ordisk doinme dönla Of ver 1~vilil1.a~ stiimmelse ' .~ Har han suttit med i Giicis rådslag och hart skaparen si@. till kviinim: hit s k d l du g&amp; och ej vidare; harinom skall clii andas, inea icke diir iitöfver? O nej! Fråga alla, ljiissöka~~de sjalm af mitt kön, hvad deras skapare &amp; ger dem i deras samveteii, och ni s l d l f i höra r&amp;: ~ motsatseii.