Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen föreskrifver, att vid sysslors till sättande endast får göras afseende på de sökandes förtjenst och skicklighet; hvarmed, väl ej lärer kunna menas förmågan och viljan att utbetala en summa penningar. Föranledes detta stadgandes öfverträdande genom någon af Konungens constitutionella Rådgifvare, så är visserligen djm constitu - » ig8 Den a t Maji e. m. tionella ansvarighetslagen tillämplig. Jag tror likväl, att felet i denna del mindre ofta lärer linnas hos dem, än hos de Embetsman, hvilkas åliggande det är att till Kongl. Maj:t inkomma med underdåniga förslag till lediga tjensters tillsättande. Om någon af dem dervid rättar sig efter accords aftal, så begår han ej allenast en orättvisa mot den person, som han antingen uteslutit från förslaget, eller tillfogat en betydlig och onödig utgift, utan äfven ett groft brott emot Samhället, emot hela folket, då han förvillat Konungen till Grundlagens öfverträdande. Som våra närvarande accordsförhålla«den ej lära medgifva, att alldeles förneka tillvaron af sådana förseelser; synes det mig vara en lucka, som behöfver uppfyllas uti vår criminella Lagstiftning, att deruti icke finnes något stadgande för att motarbeta dem. Det är af dessa anledningar, som jag, med begagnande af den rätt Grundlagen mig lemnar, att, i anledning af redan väckte frågor, göra nya Motioner, vördsamt får framlägga följande förslag till strafflag mot olagliga tjensleaccorder; Söker någon genom erläggande af accordj utöfver hvad genom af Kongl. Maj:t utfärdadt accordsreglemente finnes föreskrifvitj bereda sig befordran, miste den tjenst han sig pä sådant olagligt sätt förskaffat; äfvensom den hvilken den olagliga accordssumman erhållit, skall densam - Den 3i Maji e. m. *99 ma åter utbetala, hälften till angifvaren, och hälften till Wadstena Krigsmanshus.
Biföllsmed iagttagande af förändrad beräkning, i enlighet med nästföregående beslut; 29:o, Förslag, pag. 22 och 23, till förändrad lydelse af Författningens 9 Bifölls, med förändrad zifferberäkning, uti 9 §:s 1 mom , i följd af beslutet under N;o 27; 30:o Utskottets framställningar, i afseende på dels principen för controll emot missbruk och underslef, vid chartering af serskilda hand lingar (pag 2G i betänkandet), dels angående tillämpningen (pag. 26—29): /- ter remitterades; 31:o, Hemställan, pag. 29 och 30, angående Uppbördsmännens och Lands-Contorens uppbördsoch redovisnings-provision: Återremitterades; 32:o, Tillstyrkande, att Kongl. Kammar-Rättens förslag lill Författningens 14 §, 1, 2, 5 och 6 morn., må antagas; äfvensom angående böters fördelning; Prot.-Utdrag, den 22 Januari 1845• 559 33:o, Yttrande, pag. 30, i afseende på 14 §, 3 mom, i fråga om. cliartering af lysnings-sedlar; 34:o, Tillstyrkande, att slämpladt papper icke må, vare sig till Embetsverk eller Embetsman, annat, än emot borgen, på credit utlemnas, äivensom angående försäljnings-provision: Dessa Irenne yttranden godkändes; 35:o, Hemställan, pag. 31, i afseende på lydelsen af 17 §, 1 mom. saint berörde §:s 4 morn.; 36:o, Det slutliga tillstyrkandet, som förekommer, pag. 32, uti betänkandet: Dessa t vänne punkter återremitterades; 37:o, Den del af Författningens 4 §, som afser cliartering af testamenten: Återremitterades, på grund af gjord anmärkning; 38:0, öfriga, i det föregående icke afsedda, delar af nu gällande Charta1-Sigillalie-Förordning:
A närmare och åskådligare utvisar, sä kommer det till ofvanberörde dagliga underhåll, eller att i ruslbart skick jemt underhålla nu befintliga, successivt förbättrade och nyskapade materiel, behöfliga anslag att årligen uppgå : för Usta Statsreglerings-perioden (1858—1860) lill 225,881: — 2:dra d:o d:o (1861—1863) ... „ 232.615: 3:dje d:o d:o (1864—1866) „ 232,098: 4:de d:o d:o (1867—1869) 5:te d:o d:o (1870—1872) „ 247,423: eller i medeltal under alla 15 åren till R:dr R:mt 236,993: — Drages nu detta årliga underbålls-medium ifrån hvad Flottans antagligt blifvande ordinarie stat för underhåll och nybyggnad (enligt bilagan Å), beräknats kunna afse för den egentliga krigsfartygs-materielen, eller . 400.000: — kommer således skillnaden, utgörande R:dr R:mt 163,007: — att blifva det belopp, som af samma stat årligen finnes att tillgå för sjelfva krigsfartygs-materielens nybyggnadsoch större reparations-arbeten, eller med ett ord för sådana arbeten, som bilagan Z upplager, hvadan åter, när sistnämnde belopp fr ån drages den enligt nämnda bilaga för samma ändamål årligen behöfliga summa af 781,304 R:dr R:mt, skillnaden uppgående till R:dr R:mt 618,297: — kommer att blifva det belopp, som utöfver nu föreslagna ordinarie anslag för Flottans materiel blifver behöfligt tili samma arbetens utförande.
Borgare-Ståndet har bifallit 19:de punkten i sin helhet. Samtlige Riks-Stånden hafva följaktligen gillat förra delen af 19:de punktens lista Moment, så lydande: »Direktionen öfver hvartdera Diskont-verket behandlar in pleno alla de frågor och ärenden, som tillhöra Direktionens handläggning.» I afseende på Banko-Diskont-verket i Stockholm hafva Riks-Stånden i så måtto biträdt Utskottets förslag, att pröfningen derstädes af lånc-handlingar, som afse diskontering eller lån från fonden för handel och näringar, icke må fördröjas utöfver två dagar. Beträffande Låne-kontoret i Götheborg, hafva två Stånd eller Presteoch Borgare-Stånden instämt deruti, att pröfningen af nyssomförmälda låne-handlingar vid nämnde Låne-kontor ieke må fördröjas utöfver tre dagar; hvaremot endast Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 87. 9 sistbemälde Riks-Stånd gillat Utskottets framställning i hvad densamma Låne-kontoret i Malmö. Och har dessutom, genom tre Stånds sammanamand c mening, den del af Utskottets förslag, som innefattar skyldighet för Diskont-verken i Stockholm, Götheborg och Malmö, att oftare än en gång i hvarje vecka pröfva ansökningar om lån mot hypothek af publika papper samt med omsättningsrätt, blifvit afslagen.
Icke destomindre skulle nu, i öfverensstämmelse med Högloflige Utskottets förslag, både bufyudstaden och de öfrige städerne, samt en stor del af den jordbrukande allmänheten, sorn är till båtsmanshåll indeld, blifva, utan någon lättnad i deras i och för Indelnings-verket åtagne förbindelser, skyldige att dessutom deltaga i den, efter min tanka, Rustoch Rolehållarne ensamt åliggande mötes-passevolaneen. På alla dessa skäl, afstyrker jag bifall till Höglofliga Utskottets Betänkande i frågan, och anhåller, att denna min reservation måtte till RiksStånden få affölja.” Härmed förenade sig Herr Mobergs G. Af Riksdags-fullmägtigen Strindlund: ”Emot det beslut, Högloflige Utskottet fattat, rörande passevolancens öfverflyttande på bevillningen, och således åstadkommer en ökad utgift på båtsmans-hållet, som utan lindring får fullgöra sina skyldigheter, enligt båtsmams-rote-contraoten med Kongl. Maj:t och Kronan, och dessutom i sin nion, med deltagande i bevillningen, hjelpa Rustoch Rotehållare med passevolancens utgörande. Dock vill jag medgifva och yrka, att icke passevolancen högre bestämmes, än till hvad, som motsvarar det verkeliga behofvet, som svarar emot knekle-conlractens innehåll, hvilken nedsättning torde kunna till någon, del blifva nedsatt, som med bevillning bör fyllas.” åcocimon#*, TRYCK. T HOS J. A. WALLDÉ N,. 18 4©. Ank. till Exp. Utsi;, den 15 April, kl. 9 f. m. Utlåtande, angående Regleringen af utgifterne under RiksStatens Fjerde HufvudTitel. (U. A.)
Jag får äfven nämna, att jag, i likhet med Gr. Mörner och Frih. Tersmeden, är mån om att så mycket som möjligt hushålla med statens medel, men jag tror, att det icke skulle vara någon klok hushållning att, på sätt man nu föreslagit, uppskjuta fortsättning af arbetet å ifrågavarande jernbana, emedan densamma först såsom fullbordad kan åstadkomma det dermed afsedda gagn och gifva en mot anläggningskostnaden någorlunda svarande inkomst. Dessutom torde landets förhållande till Norge fordra att icke långt uppskof med samma banas byggande göres. Hr Linroth: Med anledning af den siste talarens ytt rande om godstrafikens företräde framför personaltrafiken, må man betänka, att då vår Herre skapade verlden, insatte han menniskan på jorden till en herre öfver materien, och icke tvärtom, materien till en herre öfver menniskan, och att således de menskliga förhållandena böra vara de materiella öfverorrinade, och statens stambanor böra derföre dragas fram der största personaltrafiken är att påräkna, och derefter får godstrafiken sedan ordnas. Tillämpas detta i afseende på sträckningen af Wermlandsbanan, måste den södra ega företrädet, ty det ligger i öppen dag att persontrafiken på den norra linien måste blifva mycket inskränkt, och att Kongl. Majit äfven fästat uppmärksamhet härvid synes deraf, att uti den Kongl. Proposm har den högst orimliga uppgiften om 30,000 passagerare på en bibana emellan Norum och Filipstad, tre och en half mil, blifvit formligen tillbakavisad. Långt ifrån att, som Hr Nordenfelt nu gjort, genom öfvergifvandet af bibanan emellan Norum och Filipstad, lemna bergslagens intresse obeaktadt, är jag öfvertygad om att detta intresse kan omhuldas lika bra genom tillkomsten af den södra som norra linien, om nemi. en bibana drages från Filipstad till någon punkt på den södra linien, ungefärligen i trakten af Olme kyrka, ifall Filipstads bergslagsintressen ej kunna anses betryggade genom den redan befintliga kommunikationslinien till Christinehamn.
Den Grekiska och den Egyptiska byggnadskonsten halva båda nått den högsta höjd, men på olika vägar. Den Grekiska är architecten noga bekant; den är hans mönster. Den Egyp - Den 7 Augusti. 79 tiska förtjenar utan all tvifvel också att kännas. Den är hos oss ännu nästan helt och hållet obekant, och dess anda förtydd. Troligen har ingen sett en fornegyptisk tempelsal, utan att erfara ett intryck af beundran, som varar för lifstiden. Den som den sett, han vet, att det ej var en rå omätlig massa som förtryckte honom, men att formerna fängslade hans blick och rörde hans innersta; och det äfven vid tempel af mindre gestalt. Den Egypliska hemligheten hos byggnadsformen, att imponera på alla utan undantag, måste förtjena att genom geometriska undersökningar lösas. Delta är det mål, åt hvilket jag offrat 22- års vistande i Egypten. Jag har sökt alla detaljer af den Pharaonska architecturen, och jag har deröfver återgifvit teckningar i stor skala, med mätten antecknade i milimelrar. Jag har fulländat dessa afteckningar på stället och jag har, också framför bilden sjelf, återgifvit de färger, som göra den Egyptiska sculpturen sä praktfull och så behaglig, då de i all sin glans tillika äro sins emellan alltid harmoniska. Bland teckningar som i af storleken punktligt åter gifva äfven den minsta detalj, finnas de af 63 fot höga kolonner, öfverallt höljda med sculptur i färger, med tärningarne öfver deni och archi!raven äfven sirade med hilder, samt plafonden beströdd med stjernor, eller prydd med de heliga gamarne med sträckta vingar, på fält af himlens färg. För läran om färgers användande till byggnaders sirande lemna de egyptiska monumenterne oskattbara exempel af prakt och smak. Afven Greken målade sin sculptur, men de ytterst sparsamma, ännu befintliga spåren deraf äro på långt när icke tillräckliga, för att dermed åter uppväcka andan af denna konst. De egyptiska byggnaderne hafva bibehållit sina färger, och, sökte med omsorg, kunna desse ännu fullständigt återfinnas.
Jag ber blott att få fästa upmärksamheten derpå, att de, som yttrat si£ till fördel för de sodia stambanorna, gjort det derför, att del mellersta Sverige redan genom stora sjöar och kanaler eger naturliga vägar för varuforslingen. Jag har begärt, att R. o. Ad. mätte täckas återremittera äfven den nu ifrågavartde punkten, på det att SlatslJtsk. må komma i tillfälle att pröfva frågan i sio helhet. Den siste värde talaren har visserligen yttrat, att Utsk:s Utlåt skulle innehålla ett afstyrkande af ett serskildt jernvägssystem för Skåne; men jag ber att få återkalla i hans och Ståndets minne, att detta ingalunda är förhållandet; ty SlalsUtskis yttrande ang:de en serskild jernväg för Skåne är en mellanmening, som står i recilen, hvaremot de ord, som utgöra sjelfva beslutet, endast innehålla, ”att de uti ofvanstående motioner framställda förslag, i afseende på utförandet af deruti upgifna jernvägsanläggningar inom Skåne och Småland, icke må lill någon serskild åtgärd af R. St. föranleda.” Den naturliga följden af ett bifall till denna hemställan vore fördenskull, att R. o. Ad. afsloge de väckta motionerna, rörande en jernväg mellan Skåne och Småland, och tydligt och klart vore således, alt R. o. Ad. i denna fråga fattat ett definitivt beslut. Jag har vidare begärt att ett sådant definitivt beslut måtte blifva upskjuiet, till dess StatsUtsk. fått tillfälle alt ånyo taga frågan i öfvervägande. Här bar visserligen blifvit nämndt, att ingen annan jernväg borde f. n. komma i fråga, än den K. Jag ber likväl att med anledn. häraf få erinra, det K. M. i Sin Propos. omtalar åtskilliga stamlinier, hvilka borde inom Riket anläggas och deribland äfven den mellan Skåne och Småland; men alt K. M., som i Sin Propos. nämner, att R. St. redan gifvit garanti fölen bana mellan Köping och Hult, föreslår Ständerna att nu bevilja medel för denna banas fortsättning.
M.t finner lämpligt, disponeras. 7) Med framställning om angelägenheten af ökade bidrag från det allmännas sida till aflöningen för Ofverstållitillare-embete/s Kansli, och Polisstyrelsen i Slockholm, har E. K. M:t, i sådant afseende, äskat, att hittills varande stals-anslag för Öfverståthållare-embelet måtte förhöjas med 17,928 R:dr 5 öre, deraf 12,328 R:dr 5 öre för Embetets kansli och 5,600 R:dr för stadens polis. Enligt den Nådiga propositionen är af OlVerståthållare-embetet, till stöd för dess i ämnet gjorda underdåniga framställning, bland annat, anlördt, ali, under del på sednare lider göromålen i Embetets Kansli tilltagit i mängd och omfång, lönerne för dervarande tjenstemän och betjente i det närmaste qvarstått vid samma belopp, hvartill de folmer än 40 år sedan bestämdes, ehuru flere embetsverk, sorn samtidigt med nämnda kansli år 1815 erhöllo tillökade löner, sedermera tid efter annan kommit i åtnjutande af löne-förbältringar, samt att det betydliga tillskott 85,000 R:dr banko, hvilket Stockholms stad måste vidkännas för upprätthållande af polis-inrättningen, helt och hållet ätginge för sjelfva polis-personalens aflönande och de med hufvudstadens bevakande förenade utgifter, men icke lemnade tillgång lill förbättrande af Polismästarens och öfrige Polis-tjenstemännens löner, för hvilket ändamål ett ytterligare anslag af stats-medel ansåges desto mera billigt, som det bidrag af 15,000 R:dr nämnda mynt, hvilket Statsverket för underhåll af Stockholms Polis årligen lemnar, numera stöde i allt för stort missförhållande lili det från stadens egna medel utgående bidrag till polisen. I afsende ä den nuvarande och den föreslagna aflöningen för personalen i Öfverslåthällare-embelets
I sådant fall skulle dessa yttranden verkligen blifva ojusterade, och uti detta tillstånd komma inför allmänheten Jag instämmer deremot med Hr von Troil uti hans åsigt, att denna fråga bör hvila, och jag hemtar ett stöd för denna åsigt uti den öfvertygelse jag äger, att R. o. Ad., måhända äfven de öfriga Stånden, skola i en framtid komma i tillfälle att känna behofvet af en tidnings-redaction, som opartiskt, utan andra afsigler än att redogöra för nationen, refererar hvad dess ombud här göra och låta; och det skulle måhända, ifall denna riksdag blir långvarig och af stor betydelse, vara vådligt att alldeles lemna denna tanke a sido. Dessa förändringar tror jag kunde blifva af ganska stor vigt, och förenar mig i öfrigt med Hr von Troil uti den begäran, att frågan får hvila, intill dess R. St. samfäldt, om icke R. o. Ad. enskildt, skola finna nödvändigheten af alt stifta för ståndspubliciteten, om icke en särskild lag, åtminstone en stadga, hvarigenom denna publicitet stödde sig på hederslagen. Frih. Ridderstolpe instämde med Gr. Horn. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag hemställer vördsammast till Ståndet, att dessa båda motioner måtte få hvila, Den 20 Mars e. tn. 45r på sätt Hr von Troil föreslagit, hvaruti lian sedan blifvit af Gr. Horn understödd. På bordet ligger redan hvilande ett memor. från Ridd.Utsk., ang:de tryck ning af R. o. Ad:s protocoll. Detta hvilar i afvaktan på den grundlagsfråga, sorn nu af en ledamot blifvit omförmäld. Alia dessa frågor stå, såsom R. o. Ad. val lärer finna, uti ett sådant sammanhang, att den ena svårligen kan afgöras förrän den andra; de böra derföre föredragas på samma gång, och då måste man börja med grundlagsfrågan. Härigenom skulle Ståndets tid äfven blifva mycket sparad. R. o. Ad. beslöt, att de nu föredragna motionerna borde hvila, intill dess afgjordt är, huruvida R. St. antaga och K.
Dito för uppgörande af förslag till ordnande af pensionsväsendet — 1,619 44 500 — 1,484 39 3.603 83 Författningskommissionen ... 6.450 11,300 12,660 50 9.056 30 10,500 49,966 80 — Kommittéen för uppgörande af förslag till ordnandet af rikets sjö- försvar 79 87 12,419 54 425 — 12,924 41 Den vid Flottans station i Karlskrona tillsatta kommission för undersökning af segel-linieskeppens och fregatternas tillstånd iu. m. — _ — —. 1,256 9 1,256 9 Den vid Flottans station i Stockholm tillsatta kommission för undersökning af dervarande rodd-kanonslupars kanonjollars och mörsarefärtygs tillstånd och användbarhet 61*2 612 — För ordnandet af de från presterskapet infordrade uppgifter å deras löneförmåner i 3.375 3,375 — 2,250 9,000 — Kommittéen för uppgörande af förslag till allmänt ordnande af presterskapets aflöning — . 2,716 57 1,820 75 — 4,537 32 i Dito för utarbetande af förslag, i afseende å de återstående arbe, ten, som erfordrades för national-musei inredning in. m — _ . 2,492 74 2,492 2,356 74 92 Dito för utarbetande af förslag till ny lag, rörande vattenrätten - 2,356 92 Dito för utarbetande af förslag till nytt reglemente för gymnastiska central-institutet 1,000 176 80 1,176 80 I Kostnader för uppgörandet af formulär till förvaltande verkens rä- kenskaper — 1,800 — 3,500 — 5,150 — 4,800 — 4,800 — 4,538 33 24,588 33 Dito i och för statsrevisioner 7,691 30 6,680 63 6,701 62 6,834 9 6,824 22 6,907 21 6,994 63 48,633 70 Tillskott i anslagen till betäckande af kolonien S:t Barthelemys förvaltningskostnader — 14.975 80 7,241 99 8,826 5 31,043 84 Ersättning till innehafvare af vissa kungsgårdar inom Kristianstads m. fl. län, för arbetsskyidighetens upphörande _ 1,313 31 9,167 40 9,649 43 18,147 99 3.116 38 10,359 28 51,753 79 Efterskänkt dana-arf 2,232 78 2,232 ... ' * 78 i För läns-arkivers ordnande 1,029 —■ ■ ,_rn "" — 1 " 1,029 14 14
Då Churfursten Fredrik den Vise tillfrågade den namnkunnige Erasmus, hvilken Påfven hade ombedt att skrifva emot Luther, men icke vågade alt spänna bälte med denne utomordentlige man; hvad han nemi. tyckte om Luther, ville han till en början undvika att svara, men ytterligare tillspord, sade han: ”Luther har begått tvenne stora fel: han har vidrört Påfvens krona och Presternas hukar!” — Detsamma gör Luther än i dag och särskildt med afseende på Svenska förhållanden. Dä nu den Svenska Protestantiska Kyrkan sålunda fördömmer sina egna trosförvanter, der Evangelium hos dessa uppenbarat sig vara hvad det verkligen är, ett lif i st. f. en död bokstaf, ett fagert sken eller skrymteri, sä är naturligt att den äfven ur sin vingård uprycker det förmenta ogräs, som i dräglen af någon annan konfession än den Evangeliskt Lutherska tilläfventyrs kunde uppenbara sig, och hvarom vi hafva alltför minnesvärda och för Svenska namnet föga hedrande bevis. Härutinnan åtminstone är den Svenska Protestantiska kyrkan i fullkomlig harmoni med den så förhatade Kalholska kyrkan, men huruvida dessa håda kyrkor stå i harmoni med Herrans Jesu ord om ogräset och hvetet i Math. 13 kap., der det heter: ”Pä det att när J uprycken ogräset, J icke skolén ock dermed uprycka hvetet; låter håda växa intill skördetiden, då Herren Sjelf allt skall vela att göra. skiljsmessan”; derom borde åtminstone icke mcningarne vara delade. Hvilket omdöme skall fästas vid ett land hvarest man, tvärt emot civilisationens och menskliglietens billigaste fordringar, i trosoch samvetssaker våldför sig på sitt eget folk. ett land, 54 Den 3 December. sorn förnekar andra konfessioner elen irosoell bekännelsefrihet som det i främmande länder önskar och verkligen erhåller för sin egen, der den gemena grundsatsen hyllas, att binda nationen vid menskliga bekännelseskrifter och tvinga dess mera tänkande individer med våld att bekänna och antaga för rätt hvad de mot bättre velande icke kunna tro.
Till följd häraf och likmätigt 102 § RegeringsFormen samt 5 § af Rikets Ständers för deras JustitiasOmbudsman fastställda Instruction, begärde jag, å Embeles vägnar, skriftligen hos Herr Presidenten i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea IIofRätt, såsom RiksRättens Ordförande, laglig kallelse å de Herrar Ledamöter af Konungens StatsRåd, hvilka, enligt hvad förrberörda Protocoll utvisade, bi vistat rådslaget öfver ifrågavarande ärende, för att inför RiksRätten svara uti förenämnda af ConstitutionsUtskottet till åtal förvista sak och äga tillfälle att afgifva förklaring öfver hvad framdeles vid käromålets fullföljd och utförande blefve anmärkt. Efter det RiksRätten, som den 17 December sammanträdde, beviljat den af mig begärda kallelse å StatsRådets ofvanbemälde Herrar Leda - ( 8 ) möter, fullföljde jag käromålet medelst afgifvet EmbetsMemorial, hvaruti, jemte framställning af de förhållanden, som med saken ägde sammanhang, och i öfverensstämmelse med hvad ConstitutionsUtskottet urskiljt, af mig anmärktes, att då, efter hvad ofvanåberopade StatsRådsProtocoll för den 4 October i834 gåfve vid handen, Kongl.
eget, hvart för sig, och något ha de, s o m b o där, gäller d e t s a m m a: de dela m e d hvarandra, righet m a n ofta k a n säga o m och äro hvarandra de äga gemensamt. Och Interiör från Norsk Billedoch AakUedcvivvning. i N o r g e är starkast framträdande, äfven hos de norska kvinnorna. kvinnans väsen. kvinnor! perament Hennes temär rikare, D e sjöngo: en gång Jerusalem m e d l o f b y m n e r öfver JuH o k a n v ä l besegra ett folk, s o m äger hennes individualitet mera utpräglad, hennes uppträdande otvunget än i mera århundradets midt, o c h » Hilde » - naturer äro nu icke unga är ovanliga norska emellertid typiska de Det icke Ibsens undantagskvinnor, allmänhet bland flickorna. hvilka m a n i får betrakta s o m för » vår norska syster ». Hennes genomsnittsnivå är helt genom norska ligen Fiskarflicka som som naturligtvis sin icke s l u t o m d ö m e öfver brukas typ från Bergen. saknar i verkligheten. Men kunna af henne, m e d hvilken Arne Garborg uttryckt sådan naturen i eller i s m å v i l l k o r, u n d e r nens sträfvan l i f v e t p å fjäll eller u n d e r o c h kulturen i förening o c h fjordar, ett käckt under arbetsslitet kamratskapet m e d manfullföljande af egna m å l: Klar o g varm Klar o g varm som sommerkvaelden: som sang Hon smiler Hon elsker og vakkert d o g sjelden. Modersglädje. 17 Efter en fcafla i Nationalmuseum af Hildegard Thorell. sådana Och h v e m känner namnen på de kvinnliga frihetshjältarna i Sveriges historia? 1 Sverige som i de andra europeiska landen var det den nyligen framträdande borgarklassens kvinnor, s o m först b e g y n t e tjUr svenska h e m: I. Interiör från statsminister Boströms salong å Östanå.