Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä grund af denna öfvertygelse hafva också alla de ledamöter, som i frågan sig yttrat, hållit före att ifrägakomne domstolar borde upphöra och deras göromål öfverflyttas på de allmänna domstolarne. Men derjemte har man önskat att den sakkännedom, som dessa rätter nu inom sig ega, måtte på samma gång medfölja till den domstol, som hädanefter komme att handlägga bergsärender. Sådant kan ju ske på sätt här blifvit antydt, derigenom att, vare sig bergmästaren, geschwornern eller öfvermasmästaren får uppdrag att då bergsärender förekomma, vara tillstädes vid domstolen., med skyldighet för honom att muntligen till prot. eller skriftligen yttra sig öfver målens beskaffenhet och med rättighet för honom att för sakens utrönande få framställa frågor till parterne. Sättet för detta deltagande kan nu bestämmas på olika sätt, vare sig att han blir ledamot i rätten eller att han blott betraktas såsom en person, der skall i saken höras; men det är vanskeligt och lärer icke gå för sig att inom ett RiksStånd så här på fri hand uppgöra ett förslag i detta hänseende, utan torde betänk, böra till LagUtsk. återremitteras. Min enskilda tanke är den att R. St. jemte vidblifvande af sin vid 1840 års riksdag aflåtna underd. anhållan hos K. M. om bergstingsrätternes upphörande borde derjemte begära att vid målens öfverflyttande på de allmänna domstolarne, det måtte blifva sörjdt derföre att sakkunskapen äfven varder öfverflyttad. Det är nemi. högst vigtigt att den finnes vid denna den första instancen, der den första undersökningen göres, som grundlägger rättegången. Jag förbigår hvad här blifvit yttradt om krigsrätterne och vill endast, i anledn. af Hr Åkermans uttalade förhoppning att hallrätlerne utan all sköns olägenhet kunnat afskaffas, hafva äran förklara alt jag ty värr ej kan dela denna hans förtröstan. På sätt här blifvit upplyst har man i flere främmande länder funnit behof af att återtaga de icke sä långt förut afskaffade handelsdomstolarne.
Grönhagens framställning om förbättring i aflöningen for Krigs-Revisions-Betjeningen, innehållande samma Utlåtande, att, sedan, uppå förut erhållen remiss af Riksdagsoch Banko-Fullmägtigen Anders Danielssons Memorial i samma ämne, Stats-Utskouet redan afgifvit sitt yttrande härutinnan , hvilket af Samtlige Riks-Stånden blifvit gilladt, så ägde, i följd häraf, någon vidare åtgärd i denna fråga icke rum. S. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Banko-Utskottets den i8:de i denne månad afgifne och påföljande dagen uppläste Betänkande, angående allmänt kungörande af den inskränkning uti Specie-myntels utväxling från Banken, som i följd af Riksens Ständers Beslut, 158 Fröt. TJiir. d. 24 Febr. 18l8- på de sednare åren ägt och tills vidare anses böra ega rum, blef samma Betänkande af Bonde-Ståndet bifallit, hvarom Respective Med-Standen samt Banko Utskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas. Frän Hoglofl. Ricldérskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänt na Besvärsoch Ecoriomi-Utskottets den 56 sistledne Januari afgifne samt den 17 sistledne Februari eftermiddagen på bordet lagde Betänkande 1 anledning af väckt fråga om förändring i Församlingarnes skyldighet att vårda de fattiga, blef samma Betänkande, på grund af Grefve Mörners, Adolph Göran, saint Herrar af Brinkmans, Guslaf, och Fl adis, Carl Fredrik, dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremitte«i rädt, med anmodan till Utskottet, att inkomma med ett fullständigt förslag till författning angående allmänna Fattigvården. S. D. Vid förnyad föredragning af Uag-Ut-’ skottets den 3 dennes afgifne samt den j 9 i samma månad på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 17 sistledne
Huden starkes för öfrigt, genom att man hvarje dag tager kall afrifning öfver hela kroppen. stort Storlekar finnas från 48 till 85 centimeter. OBS.! PROFVER KOSTNADSFRITT [2912] oeh svarta raas6] Läkareråd. Q — 10 ÄR. Bestryk dem med ett tjockt lager BORSYREVASELIN (10 proc.) och lägg pä litet ten bomull och fäst denna med amerikansk häfta af lämplig storlek. Byt om detta förband morgon och afton, och tvätta pä aftnarna försiktigt af med aseptin. Ej farligt, men bör skötas ordentligt. &gt;FÖRSÖK *. I svaret till Naima i n:r 5 finner Ni hit hörande upplysningar. — » Hårroten » följer oj med, när ni rycker ut håren, hvarför detta sätt är lika lönlöst som att använda de nämnda » essencerna », hvilka i alla händelser ej komma härroten att » ruttna » LILLA YTTS. 1) Man bör under de närmaste timmarna iakttaga absolut tystnad; att dricka någon varm dryck, t. e x. the, Ur lämpligt. 2) Beror pä, af hvad slag katarren är, om den är akut eller kronisk, sitter i de finare eller gröfre luftrören o. s. v. 3) Det beror pä orsaken; stär väl antagligen i sambaud med katarren. ELSA. Om er mage är i god ordning, sa bör Ni äta så mycket som möjligt och i synnerhet förtära mycket mjölkmat (2 liter mjölk dagligen) och gröt (hafregrynsgröt). Mellan de egentliga måltiderna drickes mjölk eller porter. SVEA. 1) Beror på, om det står i samband med nägot undenifslidande; kan blott genom undersökning afgöras. 2) Gör hvarje afton under längre tid en spolning med en ljum 1 proc. koksaltlösning. Lämplig apparat torde Ni kunna erhålla pä apoteket. 3) Nej, om det blott sker med försigtighct, så att Ni ej skär Er, ty då kan Ni möjligen riskera blodförgiftning. — ALLA tvättningar vid dessa tillfällen äro fullkomligt oskadliga. IDA. Endast genom en urinundersökning kan det afgöras, hvarpå detta beror.
WI håfve i Nåder låtit Oss föredragas det Förslag till en ny och omarbetad Riddarhus-Ordning, som J, å Ridderskapets och Adelns vägnar, uti underdånig skrifvelse af den 4 * denna Månad, till Wår Nådiga stadfästelse i underdånighet öfverlemnat; men då Riksdagens nära föreslående slut, och andre viktige, tili Oss inkomne Riksens Ständers fattade beslut och hemställanden icke gifva Oss tillfälle, att detsamma i hela dess vidd behörigen genomgå och granska; Alltså håfve WI velat Eder till Nådigt svar derå gifva, att WI, med bifall till Tredje, Sjunde, Nionde, Tionde, Elofte, Sjuttonde, Adertonde, TjugoTredje, FyratioFemte, FyratioSjunde, Fju-alioNionde och Femtionde §. §. af det nya Förslaget, med Eder deruti instämme om ett molsvarigt upphäfvande af Fjerde, Sjunde, Åttonde, Elofte, Tolfte, Trettonde, Sextonde, Sjuttonde, TrettiondeFörsta, FyratioSjunde, FyratioNionde, FemtiondeAndra, och FemtiondeFjerde §. §. af den nu gällande Riddarhus-Ordningen af den iG Julii 1818, hvilken för öfrigt i all dess kraft och verkan förblifver gällande. Dess nuvarande Nummerföljd af §. §. skulle i så måtto, genom denne af iS4 Den 20 December e. m. Oss nu medgifne förändring rättas och tillämpas, att r - blifver i §- 2 2. / 3 3. 6 5. [7 (af nya Förslaget} - 6. 9 7- xo - 8. 9 (af nya Förslaget) - 9. 10 (af nya Förslaget) - 10. 11 (af nya Förslaget) - ir. 14 12. 15 - i3. 17 (af nya Förslaget) - i4- 18 (af nya Förslaget) - i5.
En annan tur likaledes i Thelemarken, som är vacker och intressant, är, med utgång från Skien till Ulefos, så med ängbåt öfver de tre vackra sjöarna Flaavand, Hwitseid och Bandaksvand till Frisset, om man vill vandra till Dalen, eller ock hela vägen med ångbåt till nämnda ställe, som är ändstation. Härifrån kunna flera olika utflykter göras såsom: upp öfver Eidsbergsfjället till det märkvärdiga Ravnegjuvet, vidare till Sandaak och upp till högfjällsstationen Haukelisaeter, hvarifrån man sedan kan komma på god chaussé ner till lefva på » tarflig husmanskost », dock sakna vi ej nå- got mål, och frisk och närande mat söker jag alltid att ha. Se här exempel pä en veckas matsedel: Sönd. Färsk grönsoppa, pepparrotskött och potatis. Månd. Sill, flundror eller strömming och potatis, välling. Tisd. Salt kött eller korf och potatis eller » rotmos », salt soppa (sluring). Onsd. Ofta kött öfver efter söndagen eller stekt fläsk och bruna bönor eller gröna ärter, ölsupa. Torsd. Ärter och fläsk, tjock pannkaka eller nå- gon annan kaka och sylt. Fred. Färsk fisk, t. exgädda, sill, och potatis, fruktsoppa. Lord. Ärtpuré, plättar och sylt. Till frukost hafva vi vanligen något uppvärmdt eller uppstekt såsom gröt samt smörgås, kaffe och mjölk. Till kvällsmat ha vi oftast gröt, omväxlande grynoch rågmjölsgröt samt någon gång sill och potatis. Söndagskvällarne hafva vi .oftast te. Att denna matsedel icke kan vara » stående », förstår nog hvarje husmoder, ty dels måste man rätta sig efter årstiden, dels äfven efter andra omständigheter. Kan detta lilla svar på den viktiga frågan tjäna såsom ledning för någon ung, oerfaren husmoder, så är ju målet vunnet och denna stund ej förspilld, om också stickstrumpan fått hvila för » Klockarmor ». Hk * 1893 IDUN _^ Odda i Hardanger. Ar man väl där, vinka utflykter i oändlighet, till Buarbräen, till den öfvermåttan storartade Skjäggedalsfossen m. m.
Ridderskapet och Adei.iv. S. D. Vid förnyad föredragning af Grefve FrÖliclis, David, den 25 sisllidne Augusti på bordet lagda och, till följe af Ridderskapets och Adelns den 26 i samma månad fattade beslut, lill föredragning denna dag hvilande motion, innehållande alternativa förslag, att ett serskildt Utskott måtte tillsättas, för att afgifva betänkande öfver landets financiella och ekonomiska ställning, eller ock en Comité må för samma ändamål tillförordnas’; och sedan Ridderskapet och Adeln nu tillåtit motionären att för närvarande återkalla det sednare alternativet i denna motion, med honom förbehållen rättighet att framdeles, i den ordning, 156 § Riksdags-Ordningen medgifver, få detsamma såsom serskild motion framställa; fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att berörde förslag om ett serskildt Utskotts tillsättande bifalla; hvaremot Ridderskapet och Adeln medgaf, att den nu föredragna motionen finge de öfrige Riks-Slånden communiceras; dervid ett i afseende på denna conununication af Herr von HartmansdorffAugust, afgifvet yttrande skulle medfölja. S. D. Upplästes och lades till handlingarne det den 31 sisllidne Augusti hällne protocoll vid sammanträde af den Nämnd, som, enligt 103 Bih. till II. St. Prot. 1844. 9 Sami. 18 138 Prot.-l tdrag, den 4j 5 oc/i y September i844- § Regerings-Formen och 64 § Riksdags-Ordningen, blifvit af Rikets Ständer utsedd alt döma, huruvida Högste Domstolens samtelige Ledamöter gjort sig förljente att i deras vigliga kall bibehållas, eller om visse af dem kunde anses böra ifrån ulöfningen af Konungens domsrätt skiljas. Från Höglofl. Riddeuskapet och Adeln. S. D.
Bidderskapet och Adeln samt Hederv. Bonde-Ståndet beslutat, att då intet skäl finnes hvarföre icke ett Utskott skulle kunna upptaga och bereda ett inål, som ifrån något Biks-Stånd till detsamma kunnat remitteras, och då, om än afgjordt vore , att ifrågavarande mål rörde något Stånds Privilegier, ingen Lag fdrböd, att äfven sådana ämnen matte komma under Biksens Ständers pröfning samt dertill af Utskott lagligen beredas, skulle dessa Utskott anmodas, att det sill dem remitterade ämne ovilkorligen upptaga och Betänkande deröfver skyndesammast till afgörandé af Biksens Ständer öfverlemna; men deremot Högvördiga Prest - Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet funnit ofvanberörde fråga, såsom rörande sistnämnde Stånds Privilegier icke kunna, emot Begerings-Formens uttryckliga föreskrift, tili behandling upptagas 1 den form densamma nu blifvit väckt och till Biksens Ständer inkommit, utan således nu böra förfalla. I foIjd häraf har detta mål å nyo i förenade Utskotten förekommit, hvarvid Ledamöterna af Högvördiga Prest - Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet förklarat, det de emot deras Stånds vidtagna nyss omförmäldta beslut funno sig icke kunna uti någon öfverläggning i ämnet deltaga eller yttrande deruti meddela , hvaremot Ledamöterna af Höglofl Bidderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde - Ståndet sig förenat om följande utlåtande! Alla 676 Den 5 Juli. Alla Lagar som äro nödvändiga för ett Samhälles bestånd och för ordningen inom detsamma böra med rättsbegrepp vara förenliga. De böra endast, så vidt Samhällets allmänna väl det oundvikligen fordrar, inskränka den frihet och de naturliga rättigheter, hvilka menniskan vid inträdet i Samfundet medför.
Dock anse Rikets Ständer denna förmonsrätt icke böra utsträckas till äldre fordringar, än de som härleda sig ifrån den af fartyget senast gjorda resa näst innan förmonsrälts-tvisten uppstår, enär i annat fall skulle kunna inträffa för den senaste besättningen collisioner med gamla okända fordringsanspråk, äfvensom för bodmerioch bilbrefs-långifvare ett onödigtvis förÖkadt äfvertyr; hvarjemte Rikets Ständer trott alt, till förekommande af olika begrepp derom, hvad till sista resan rätteligen må hänföras, då t. ex. fartyget besökt flere hamnar efter hvarandra och flere gånger ombytt laddningar med samma manskap, det vore nödigt bestämma, att resan bör räknas ifrån det besättningen inmönstras. X öfverensstämmelse med dessa grunder få Rikets Ständer i underd. föreslå, att, i stället för sista mom. af 5 §. i 17 Gap. Handels-BaJken , derstädes måtte införas följande stadgande: Sjöfolk vjute förmonsrätt i skepp för lön under skeppets sisla resa, räknad ifrån besättningens inmönstring, och Skepps-redare ege för skeppslega samma rätt i det gods sorn i skeppet är; samt Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.O 85. *iS samt att i mom. 7 §. i berörde Caj), måtte erhålla följande förändrade lydelse: Häfver någor sådant bilbref, sorn i Sjölagen beskrifvet är, ege Tian förmon i skeppet, dä skeppsfolk är betaldt, som i 5 $. säges, så ock i godset. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Julii 1834* N:o 85.
Om denna barmhertighetsprincip på en alltför rik Domkyrkas bekostnad äfven blifvit använd på de hemman, hvilkas afträdande åboer voro deraf i bebof, till exempel i Håstenslöf, för hvilkas året förut bortarrenderade Domkyrkohemman utsattes så höga afgifler, att ena åboen inom några månader nödsakats frånträda sitt arrende, bade jag, sedan jag ej mer var bunden af min pligt som Ledamot i DomkyrkoRådet, visst icke gjort någon anmärkning deremot; helst jag anser för Staten i allmänhet förmånligare, att arrenden för allmogen blifva lindrige, och åtminstone ej högt uppdrifne, isynnerhet för dem af förre åboer, som äro i saknad af tillräckligt förlag. Men då årliga afgiften blef för den rike mannen i Önnerup nedsatt med 27 tunnor, el - 224 Den 28 Octo b er f. m. ler mycket öfver f, samt för den äfven förmögne åboen i Flädie med j-, blef den nästan alls icke nedsatt för de fattige åboer i Håstenslöf, utan tvärtom minimum för de tvänne af dem förhöjdt, oaktadt DomkyrkoRådets pluralitet föreslagit en, i jemförelse med de andre, för hög både minimioell maximi-afgift för dem, ”för likhets vinnande,” som Protocollet säger, ”med de i byen föregående året bortarrendernde hemman, ” hvilkas fattiga åboer hade äfven då ett lika öde, att nemligen få för sig högre afgift bestämd, än för de mera förmögne. Herr Crusenstolpe säger slutligen äfven: ”Motionären tillstyrkes, alt först undersöka, innan han uppgifver etl förhållande, sorn han icke känner.” Huruvida det är jag, eller han sjelf, som varit i behof af en sådan tillstyrkan, hemställer jag nu till en hvar och till Herr Crusenstolpes egen rättskänsla. Jag skulle bättre sjelf kunnat bestrida min egen motion, isynnerhet dermed, alt dylika förborgade inkomstkällor för Staten borde besparas lill en hushållsagtigare tid och ännu större behof deraf.
Förflyttar man dessa bägge dagar, så rubbar man derigenom, icke blott de naturliga gräns-stenarne, inom hvilka det väsendtligaste af uppenbarelsens ’ historia ligger, utan man skakar äfven de synbara grundpelare, hvarpå 2:ne af Christendomens hufvudsakligaste läror hvila. Den bildade skulle häri med rätta ogilla misskännandet af dessa högtiders betydelse; och den enfaldige skulle förskräckas öfver den nya upplysning, som på ett så fiendtligt sätt bröte in i hans tros helgedomar. Det är också Bekant, alt dessa bägge högtidsdagar äro uråldriga inom Christna kyrkan. Bebådelsedagen stadfästades väl först på kyrko-mötet i Constantinopel 680, men var otvifvelaktigt firad långt förut. I Sverige är den lika gammal med Christendoinen. lleforma - Besv. och Oecon. lils k. Bét.de. TV.o 66. 5 tionen vidrörde elen icke. Örebro möte i52t>, vår äldsta Svenska kyrkolag af 1571, Upsala mötesbeslut af i5g3, likasom ännu gällande Kyrko-lag af år 1686, stadfästa den samtlige. Christi Himmelsfärdsdag åter, under namn af Helge Thorsdag; stadfästad i vår lörsta inhemska kyrko-ordning, är vida äldre och uppstiger lill Christendomens ursprungliga tider. Den omtalas redan från fjerde århundradet af kyrko-fädren, som hänförde den till Aposllarnes tidehvarf. Den anföres bland kyrkans stora högtider, för mer än tusen år tillbaka, under Carl den Stores lider. Utskottet bög icke tillstyrka dess allysning 1 Carl den Fjortondes. En Talare på Riddarhuset' har önskat bibehållandet af denna högtidsdag, på den grund, att den i liera landsorter vöre förenad med en folkfest. Mot denna förening har Utskottet visserligen ingen ling att anmärka. Det skulle tvärtom önska, att alla våra folkfester tillika vore religieusa; ty den rätta glädjen är ické blott förenlig med den rätta Religionen , utan blifver just derigenom renad och förädlad.
Man har numera temligen allmänt kommit öfverens om, att det anses utgöra ett bevis om den ståndpunkt, hvarpå ett folk befinner sig i civilisation, huru det står till med qvinnans rättigheter, och härtill hör otvifvelaktig!, att den lika arfsrätten mellan bröder och systrar börjat alltmer erkännas. En annan värd talare har såsom utgångspunkt för sittt anförande åberopat ett yttrande af en berömd politisk författare, att ett folks politiska tillstånd heror helt och hållet af de lagar, som detta folk gifver sig. Jag instämmer helt och hållet i denna sats, men jag kan icke instämma i tillämpningen deraf. Ty då den värde ledamoten på denna grund har resonerat sig till den slutföljd, alt en lika arfsrätt skulle föra till democrati och republik, så skulle väl också häraf följa, att de Stånd i Sverige, inom hvilka en lika arfsrätt nu gäller, borde vara mera republikanska och democratiska, än de Stånd, der denna rätt icke gäller. Nu är likväl förhållan - Den 9 December. 257 landet, alt detta exempel ej är adaeqvat, emedan man ej kan uppdraga någon viss gränslinea eller göra något närmare bestämmande, huruvida prester och borgare hos oss äro mera republikaner, än Adeln och BondeSt. Jag tror, att man får rätta detta omdöme efter andra grunder. Hvad föröfrigt åberopandet af den i många afseenden utmärkta författaren Tocquevilles yttrande beträffar, så anser jag det bevisa mindre än intet; jag vågar hemställa till den värde ledamot, som citerade honom, huruvida det icke är bekant, att Tocqueville sjelf är långt ifrån att fördömma den lika arfsrälten i Frankrike. Samma värde talare har dernäst uppdragit en förvånande och säkerligen för mången fasansvärd målning öfver de bedröfliga resultater, hvartill den lika arfsrätten i Frankrike skulle hafva ledt för det landets välstånd. Sålunda har han bland annat beskrifvit för R. o. Ad., huruledes den Fransyska jorden är delad i ej mindre än 125 millioner parceller.
Den är nu en fågelskrämma, under hvilken de små fåglarne qvittra lika väl, sedan de blifvit varse att den spelar i vädret. Äfvenledes anser jag borgen för tidningar vara ett ämne, hvarom man för mig skall få besluta, eller icke, allt som man behagar; men deremot anser jag frågan om Juryinrättningen vara af den aldrastörsta vigt, och kunde jag blott bibehålla den, så skulle jag förena mig i hvad beslut pluraliteten önskar fatta i de andra frågorne. Lika med den siste värde talaren anhåller jag derföre om proposition till Ståndet särskildt i hvarje fråga. Herr Crusenstolpes Magnus Jacob: Det visaste i 1809 års lagstiftning var ofelbart att förändringar i Grundlagen skola hafva en tiderymd af 5 år emellan Riksdagarne innan de få definitift beslutas. Om man således, af förhastande vid en Riksdag, uppgör ett förslag, har man vägen öppen att genom afslag rätta det vid den nästa. Skulle således Ridderskapet och Adeln i dag, genom framställningar, blixtrande af snille och den finaste beräkning, komma att ingå på saker, som skulle skada tryckfriheten, 59 H. 6+ 68 Den 37 Januari i m. så hafva vi resoursen att nästa Riksdag förkasta dem. I öfrigt, sedan 2 Stånd förkastadt dem, hafva vi intet att befara. Den största vådan är för de personer, sorn uppträdt till förslagens försvarande. Hämmar man tryckfriheten genom tidningar, så finnas brochurer; detta är en bana, sorn ej mycket är beträdd här, men mycket i Frankrike, och hvarpå man lätt kunde inträda. Revisen äro, att i Frankrike i5 upplagor utkommit af Villeliaden och 4 afPeyronniden. De voro riktade emot dem, som stridde emot tryckfriheten. Det är likväl icke för att få säga detta, som jag begärt ordet.
Erkännandet af nämnda grundsatser har dock bos mig icke verkat odeladt bifall åt deras tillämpning i nu gällande tulltaxa, hvilken Utskottet nu framlägger i det Bih. till B. St. Mig synes den innehålla åtskilliga afvikelser från den ledande grundsatsen, synbara genom påtagliga inkonseqvenser. Att ju förr dess hellre afhjelpa dessa kan icke annat än befrämja den stabilitet i tulllagstiftningen, hvilken Utskottets pluralitet åsyftat, och hvilken för framtiden är önskvärd. Det kan väl nemligen icke dragas i tvifvel, att sådana ojemnheter i tulltaxan, om de oclc vid denna riksdag genom pluralitetens obestridda makt bibehållas, likväl skola qvarstå såsom ämne till nya strider vid en eller flere kommande riksdagar, ända till dess de afhjelpas. Några sådana, såsom mig synes, bjert framstående ojemnheter tager jag mig friheten att till rättelse anmäla. Såsom lefnadsförnödenheter, måhända äfven såsom naturalster, hvilka icke utan vidare bearbetning kunna användas till förbrukning, har man beviljat tullfrihet åt spanmål — äfven de sydländska slagen ris (paddy) och majs — potatis och andra ätbara rötter; vidare åt bomull, hampa, lin, ull, hår (utom tagel), fjäder och dun. Om födoämnenas billiga pris har man varit så angelägen, att man utsträckt tullfriheten till de enkla fabrikat, som kallas gryn och mjöl, hvilka för detta ändamål ingå under råvarans rubrik och kallas malen spanmål. 1 strid mot denna liberalitét beskattas malen ris, d. v. s. gryn eller mjöl af detta sädesslag, med 2 öre per <5 ; andra slags gryn med 4 öre per ® och mjöl af vegetabilier med icke mindre än '12 öre per <&. Till jemförelse kan ock tjena en annan vara, icke tillhörande födoämnen, men som ändock väsendtligen bidrager till snygghet och trefnad inom de fattiges kojor, nemligen krita. Omalen är denna vara tullfri, malen skall den draga en tull af 20 öre per centner.