Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ii September; Proposition till Rikets Ständer expedierad. 3:0 Rikets Ständers skrifvelse af den 24 April 1829, angående föreslagen ändring i Kongl. Förordningen den io Apiil 1810, i af seende på kungörandet i Tidningen Uamburgcr-Correspondenten af lagfart å förpantad fastighet. 1S29 d. 8 September; svar å Riks-Salen, samt förordning expedierad. 4:0 Rikets Ständers skrifvelse af den 24 April 1829, angående utfärdande af lag, att ej någon må till domare-förrättning nyttjas innan han fyllt 25 år. Bihang till R. St, Just. Ombudsm. Emb. Ber. deri i5 Jon. i834. 1839 d. 8 September; svar på Riks-Saien. — d. 11 September; Proposition till Rikets Ständer expedierad. 5.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Maji 1829, angående upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7 December 1787, rörande ansvar för klander öfver de af Konungen vidtagne författningar. jS3o d. 7 Januarii; svar å Riks-Salen, och kungörelse expedierad. 6.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Maji 1829, angående upphörande af Hof-Rätternas leuterationsrätt. 1829 d. 8 September; Tal å Riks-Salen, samt Circulaire till Hof-Rätterne utfärdad t. ytO Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Maji 1829, angående upphäfvande af 3 Gap. 3 §. Giftermåls-Balken. 5829 d. 8 September; Tal å Riks-Salen, samt kungörelse utfärdad. Bo Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Maji 1829, med anmälan, att den af Rikets Ständer valde nämnd , medelst omröstning, förklarat Högsta Domstolens samtlige Ledamöter vara förtjenle att i deras vigtiga kall bibehållas. Åd acta.
Jag har icke låtit inse orsaken, hvarför samma ministér, som nyss dragit sig tillbaka från en allians med Danmark, nu icke ryggade för en skandinavisk union, hvilken senare ju dock är en mycket mer vidtgående sak än den förra. Hvadhade förefallit mellan december 1863 och maj 1864 som upphäfver en så påtaglig motsägelse? Utan en tillfredsställande förklaring öfver denna punkt, upplöses konung Karl XV: s unionsförslag i en hemlighetsfull gåta. Jag svarar: låtom oss se till, om motsägelsen är verklig, om en gåta verkligen finnes. Det har blifvit nära nog en allmän trossats, att grefve Manderström aldrig på fulla allvaret följde konung Karl i dennes skandinaviska politik. Han gjorde det, säger man, blott såsom en inbjuden deltager i ett kungligt jagtparti, hvilket är mera till nöje än nytta. Under denna politiska sport lade danske konseljpresidenten Hall, biträdd af den ärelystne grefve Henning Hamilton, ut för honom ett nät, i hvilket han, och med honom Sverige, höll på att fastna. Vi hade så när kommit att få kratsa de danska kastanierna ur den tyska brasan. Hall lockade kung Karl med perspektivet af en union med Danmark. Men svenska regeringen ville lika litet som svenska folket en sådan. Det är fullkomligt sant, att nationalitetspolitiken liksom hvarje annan i folkens lif djupt ingripande ny rörelse haft, och ännu har, äfven sina motståndare, främst den gamla ordningens i henne förälskade och personligen intresserade anhängare. Men detta medgifvet, måste ju å andra sidan erkännas nationalitetspolitikens stora kraft att bemäktiga sig sinnena och omorganisera hela det europeiska statssystemet. För kabinettspolitiken fans det till endast riken och under-såter, icke nationer och folk. Nationalitetsrörelsen deremot åsyftar folkens naturliga och frivilliga förening efter fränd-skap och sympati, i stället för deras godtyckliga och våldsamma sammankoppling. Nationalitetsrörelsen är en slut-följd af den stora franska revolutionen 1789, och leder som princip sitt upphof ur förklaringen af menniskans rättigheter, hvilka hon omsätter i nationernas rättigheter.1
Jag har förut flere gånger iakttagit en liknande företeelse i de arktiska hafven, d.v.s. sett is bilda sig vid en lufttemperatur öfver 0°. Vid detta tillfälle, då äfven det öfversta vattenlagret var öfver 0°, är isbildningen tydligen ett slags rimfrostfenomen, beroende på värmeutstrålning, kanske så väl uppåt mot luften, som nedåt mot det under 0° afkylda vattenlagret på bottnen. Hela dagen fortsatte vi vår färd mot öster under härligt väder, i smul isfri sjö. Likaså den 1 september, under svag sydlig vind och en lufttemperatur vid middagstiden i skuggan af +5°,6. Natten mot den 2 september blef vinden nordlig, och luftvärmen sjönk till –1°. Land sågs föga, ehuru vi fortfarande ej voro synnerligen långt ifrån kusten. Närmast denna fans en bred isfri eller nästan isfri ränna, men längre utåt hafvet vidtog is. Den följande natten inträffade ett snöfall, så att hela däcket och Björnöarna, som vi nådde den 3 september middagstiden, blefvo snöstänkta. Hittills hade vi under hela vår segling längs kusten knappast mött några andra drifisfält än sådana, som bildades af frätta, flerstädes nästan till issörja förvandlade, jemna, tunna och spröda isstycken, utan isfot och ofta smutsiga på ytan. Intet isberg hade synts till och ej heller några sådana större glacierisblock som de, hvilka vid Spetsbergens kuster ersätta de grönländska isbergen. Men öster om Swjatoinos började isen tilltaga i groflek och få samma utseende som isen norr om Spetsbergen. Den var här tilllika mindre smutsig och hvilade på en hård, djupt under vattnet utskjutande, för seglaren försåtlig isfot. Man kan indela polarhafvets is i följande slag: Isberg. De verkliga isbergen hafva en höjd öfver vattenytan af ända till 100 meter. De stranda ofta på ett djup af 200 till 300 meter och hafva således någon gång en tvärgenomskärning af ända till 400 kanske 500 meter. Arealen kan uppgå till flere qvadratkilometer.
Landshöfdinge-Embetet förpligtade derföre, genom beslut den den 3 December, Kaptenen Hellström att utgifva vitet och föreläde honom, vid förhöjdt vite af Trehundra Riksdaler Riksmynt, att genast fullgöra Landshöldinge-Embetets föreskrift; men då Kaptenen jemväl vägrade ställa sig denna föreskrift till efterrättelse, fäldes han den 6 December att gälda det sednare vitet, hvarjemte Landshöldinge-Embetet, med åberopande af 1 Kap. 9 § Utsöknings-Balken, förordnade, att, derest Kaptenen Hellström ej genast läte öppna pådragningsluckorna, vederbörande Kronobetjent ägde inställa Kaptenen inför Konungens Befallningshafvande å Lands-Kansliet dagen derpå, den 7 December. Efter erhållen del af detta beslut undandrog sig icke desto mindre Kaptenen Hellström att befordra vattnet till Skantzsjön, och blef i anledning deraf genom Länsmannens i orten försorg instäld hos Konungens Befallningshafvande. Erinrad om angelägenheten deraf, att enhvar åtlydde de 61 bild och befallningar, hvilka från Konungens Befallningshafvande utgingo, androg Kaptenen Hellström, att Direktionen för Kanal-Bolaget anbefalt honom att stänga de luckor, genom hvilka vatten förut strömmat till Skantzsjön och att Kaptenen derföre och då tjenstens förlust kunde drabba honom, derest lian underläte att efterkomma Direktionens befallning, fortfarande måste vägra att ställa sig till efterrättelse Landshöfdinge-Embetets ifrågavarande föreskrift. I beslut, som afkunnades samma dag, föreläde Landshöfdinge-Embetet Kaptenen Hellström, vid förhöjdt vite af Sexhundra Riksdaler Riksmynt, att genast låta öppna de ifrågavarande pådragningsluckorna eller ock till vederbörande Kronobetjent utlemna de verktyg, som erfordrades för att öppna desamma, äfvensom att sedermera framgent hålla vattenflödet derigenom i enahanda skick, hvari det förut befunnits, intilldess visas kunde, att rättigheten till vattnets begagnande blifvit Asby ägare frånvunnen.
Lån samma handels-råttighet qvar, som de från urminnes tider tillgodonjutit. Jag anhåller således, att Betänkandet må efslås. Det af Friherre Skjöldebrand uppgifne medel till befordrande af Westgöthe-varornes afsättning, kan omöjeligen medföra sam. ma gynnande verkan, som den nu varande Gårdfarihandel!!. Jag kan således icke tillstyrka antagandet deraf, och förnyar hvad jag förut yrkat, att man icke bör hämma en Näring, som är i tillväxt och leornad i frihet kan lånda Sta. ten till mycket gagn. Friherre Wrangel, Henning, förenade sig med Friherre Cederström. Grefve von Rosen’. Den värde Ledamot, som sist talade, lärer fattat min mening orätt, ty jag yttrade, att de grunder, som de sammansatta Utskotten stadgadt i afseende på Nårings-friheten, vore i contradiction med det Betänkande Oeconomie-Utskottet afgifvit, rörande Gårdfarihandel!!, hvadan man möjligen borde lemna Utskottet tillfälle, att jemka detta sednare. J.^g yrkar emedlertid icke numera återremiss af Betänkandet, utan år fullkomligen nöjd, oiii Ridderskapet och Adela detsamma afslår. Den 27 Maji c. m • 699 Herr Tham: Det är endast i anledning af Herr L .efréns yttrande, om den starka productionen inom Elfsborgs Län, som jag önskade få erinra, att ordet productioJi ej hår lärer vara det råtta, ty production år egenteligen hvad som våxer; men hår år åter fråga blott om tillverkning. Att denna nu ifrågavarande betydligt bidrager till att befordra afsåttningen af ull, lin m m. inom flere Provincer, och således år lika viktig för deni, som för tillverkningsorten , lärer icke någon med ringaste sakkännedom dem bestrida. Herr Montgommerie, Gujiaf". Jag vill blott i korrthet på det af Friherre Skjöldebrand anförde skål, förena mig med honom i begäran om återremiss af Betänkandet; och skulle den ej bifall as, yrkar jag votering oåterkalleligt.
Maj f. m. hvarigenom institutet genast då kunde sättas i full och ändamålsenlig verksamhet för sitt vigtiga ändamål. En sådan åtgärd, hvaraf Staten icke kan tillskyndas ringaste förlust, skulle högst fördelaktigt inverka på alla förberedande åtgärder, och möjligen äfven föranleda arrendets afstående förrän tiden dertill är tiiiändalupen. Jag yrkar således till ärendets behöriga och fullständiga behandling återremiss till StatsUtsk., som utan tvifvel, moget uppfattande förslagets stora vigt, med lätthet finner tillgång till den ringa summa , som fordras för dess utförande, hvartill jag förslagsvis, till en del åtminstone, kan uppgifva arrendebeloppet af 3oo t:r spanmål årligen af inom Upsala län belägna Nyqvarns qvarnar med bro, hvilka delta år, genom en vunnen rättegång, tillfallit K. M. och Kronan , utgörande således ett öfverskott i nu föreslagna statsreglering. — Dock frånträder jag min hemställan om institutets ställande under Upsala läns bushållnings-sällskaps ansvarighet, emedan här är fråga om Statens egendom, som naturligtvis hör förvaltas af ägaren sjelf, och föreslår i stället, att inrättnm må sällas under öfverinspection af den särskilda styrelse, som K. M. i nåd. kan finna för godt att dertill förordna. Hr Gyllenhaal, Lars Herman: Pligten bjuder mig, — och jag fullgör alltid pligtens bud ,— att till StatsUtsk. hembära min tacksamhet för den utmärkta välvilja, hvarmed min motion om anslag för Degebergs landtbruks-institut blifvit omfattad. Jag har således intet alt härvid anmärka; jag skulle blott hafva önskat, att StatsUtsk., i fortsättning af sin välvilja, hade tilltrott sig kunna tillstyrka bifall äfven till den sednare delen af motionen, ang:de det önskade låneunderstödet. Jag nämner icke detta, under anhållan om återremiss, såvida icke betänk, i alla fall blir återremitteradt.
Utskotten hafva förut yttrat sin öfvertygelse, att Skrå- och Handelsordningarne, det år de Författningar, som bestämma såttet till inträde i Nåringarne och till deras idkande inom Ståder»e, innefatta, icke Privilegier, utan Reglementariska Stadganden, som efter förändrade omständigheter kunna åndras eller upphåfvas; mea LngUtskotttts Betänkanden. 2g IJlskotten kunna icke hysa enahanda tanka i afseende på de forfattningar, som bestämma Slä— dernes uteslutande rätt till idkande af vissa Näringar. Ståderne, emellan hvilkas och Landtmannens yrken allt ifrån aldre tider skillnad blifvit gjord, åro ostridigt privilegierade på desse Näringar och vid samma rättighet tryggade; genom Kongl. Försäkringen den 20 Februarii 1789, hvilken vid 1809 års Regementsförändring och genom de deraf härledde nya constitulionella förhållanden icke kan anses undanröjd, utan tvärtom genom Regerir.gsFormens né §, bekräftad, samt icke eller blifvit rubbad genom ofvannämnda concessioner, de der endast bestämma en allmän rättighet till inträde i Borgerliga Näringar, det år, till Näringar i Stådertie, sä vida begreppet af Stad alltid varit förenadt med begreppet af Borgare. Sjelfva Borgerskapets organisation, såsom Utgörande en del af representationen, synes icka heller stå tillsamman med en fullkomlig sammanblandning af Landtoch Stadsmanna-Näringar, emedan en oinskränkt tillåtelse för Näringsidkare att fa drifva Handel och Handtverk på Landet, med lika utskylder till Staten , som de i Stad bosatte, men med befrielse från dem, som desse i och för Stådernes särskilde administration måste utgöra, möjligen och icke osannolikt skulle leda till en upplösning af de Städer, som icke 2'i LagViskottets B et dukande fh ega Sjöfart eller något eljest gynnande lage» samt derigenom och genom utflyttningar från Slåderne till Landet betvdcligen minska antalet af det egentliga Borgerskapet, så vida de å Landet bosatte Nåringsidkarne lossades från alla förbindelser till Slåderne och upphörde att i egenskap af Borgare anses.
Banco-Utskottet remitteras med anmodan att afgifwa bestämt och skyndcsamt utlåtande huruwida Banque» mä kunna bistä Riket med de Län som Stats-Utskottet'föreslagit till betalning af Lefwerantörers fordringar och pä de af sistnämnde Utskott förcstagne ersättnings-willkor, äfwcnsom huruwida hinder kan wara för ökande af Riksgälds - Contoirets discvnterings - ratt ifrän 600,000 till en Million Riksdaler; Och skulle om detta beslut, de öfrige Respective Ständen samt BancoUtffottet wördsamt och wänligen underrättas, ve supig. S. D. Efter upläsande afHögwördigc Prestc-Ständets Protorolls-Utdrag den Z Ianuarii detta är, innefattande anmärkningar wid den af Högloft. Expeditions-Utskottet förcflagne underdäniga skrifwclse till Kongl. Maj:t angäende ätffilliga af de Respective Stånden under denna Riksdag gjorda priwilegii eftergifter, förenade sig BondeStändet om det Beslut: Att dä de af Högwördige PrcstcStändet wid ifrägawarande Expedition^gjorda erindringar endast åsyfta att alla de eftergifter, hwilka af serskilda Riks-Ständ blifwit gjorde i samMa Expedition mätte inflyta, men icke syfta derhän, att nägot i samma Expedition befinms wara inot Ständernes beslut stridande; Altfä och dä föremälet för den nu förestagne skrifwelsen endast warit, att erhålla ^auction till eftergiften af den uteslutande besiktnings - rätt till åtskillig slags Jord, som förut tillhört särskilta Riks-Stand, och de öfriga Prcwilegii-efterglfterne, sAsom icke egenteligen därmed ägande sammanhang, utan någon olägenhet synas kunna genom en annan skrifwelse Kongl. Mast underställas:
Till stöd för dessa framställningar hafva motionärerne hufvudsakligen anfört: att ofvan uppgifna 3:ne församlingar, hvilka utgöra prebenden åt lektoren vid Wexiö gymnasium samt hafva sig ålagdt att i staden uppföra och underhålla byggnaderna på sina kyrkoherde-boställen, nyss före den derstädes år 1843 inträffade eldsvådan fått vidkännas betydliga kostnader för den å samma boställen förut befintlige åbyggnads iståndsättande, hvilka kostnader måst utgöras inom Ojaby pastorat med nära 22 r:dr För hvarje oförmedladt mantal och inom Wederlöfs pastorat med 26 r:dr r:gs för hvarje helt hemman; att den 4 SlafsU/si; o Hels Uttalande-, N:o 38. iståndsätta abyggnaden a det åt pastor i Wederlöf anvisade boställeföre eldsvådan icke hunnit braijdförsäkras; att utgifterna för de nya boställs-byggnaderna, som. i anseende, till deras belägenhet inom stad, erfordrat både större utrymme o di prydlighet samt varit vida» kostsammare'än åbyggnader å enahanda boställen på landet, likaledes uppgått till ansenligt: belopp., särdeles i förhållande till församlingarnas storlek och folkmängd: att församlingsboerna äfven mast åtagä sig lör landtpastorater eljest icke ifråga korn mande kostnader för omläggning al gard och gator kring boställs-tomfema'; samt att: de byggnads-skyldigs, innevånarne i begge pastoraterna, såväl hemmansegare som. arrendatorer och brukare, till större delen vore obemedlade.. Jemlikt de betalnings-vilkor, sorm genom Kongl. Brefvet den 18
Tillfälliga inkomster, som ej bestått i räntor, har Banken haft genom utbetalning af sk. och r:st. koppar i stället för silfver, genom liqvider af silfverfästighetslån å i44 sk., genom afgifter för s. k. depositräkningens och för depositionshvalfvets begagnande och genom utdelning från f. d. Riksdisconten: år i83o tillsammans i32: 4- ”• „ 1831 4,407: 35. 3. „ i832 2,766: 21. — 7>3o6. |3 Summa contant ingånget 835,221: 20. 8. Genom contant utgift har capitalet deremot blifvit förminskadt: år i83o, medelst af R. St. beviljad godtgörelse åt innehafvare af förfallna guldoch silfverpanter ^.26: 27. 6. „ i83i, medelst silfverköp, öfverstigande 128 sk. pris 37,032:46. 11. Återstoden af contant influten capitalvinst . 7971761: 42, 3. Capitalet har för öfrigt till siffran stigit genom bokföringssättet för s. k. silfverfastighetslån, i thy att hvarje utlånade 100 Transport 797,761: 42- 3. 11 II. 17 Den 4 Augusti e. ro. Transport 797,761: 4^. 3. r:dr blifvit upptagna i silfver till r:dr66: 32., inbegripande den ränta, sorn eljest skolat belöpa för 33-| år, samt dessa 66: 32. äro i slutcolumnen evalverade lill b:co r:dr 177: 37. 4-, som gör 77: 37. 4- i capitalökning på hvarje 100 r:dr. Härom gäller hvad ofvan blifvit anmärkt i afseende på de vid 1829 års slut balancerade silfverfastiglietslån. 1,020,232: 16. ir.
Ued anledning ak gjord underdånig anmälan, att elen pä detta Verks 8tat nu laestädda tjensteinanna-personalen är Ilelt oell llället otillräeklig kör Ileliokvet, oell ak tillika kramställde korslag, att Arellivets tjenstemän mätte sättas p» Vvänne akdelningar, en kör elen dagliga tjenstgöringen, oell en kör <len laistoriska forskningen, köreslär lvongl. IVlaj:t, att till löner ät 2:ne Ordinarie Vjenstemän oell en Vaktmästare vick sistnämnde Vkdelning, äkvensom till arkvoden ät kiträdands personer, lliks-^relnvets 8tat mätte erlaälla en ärlig tillökning ak . 2,500: /vong/. Viä senast verkställda reglering ak lilongl. Oannliets 8tat, Illekvo, enligt clet kör samma reglering ak serskilda transport 15 10,400: 26,360: 36,760: 16 transport Oomiterade u^^gjorda förslag, lönerne för ^manuenserne vid Kongl. kigliotgeket sälunda gestämde, att 1:sta Amanuensen, som förut innegade en grad emellan Lan^list oeg Drotoeo1Is-8eor6ter3re, erhöll Ion såsom LanLlist mecl 800 k.dr, oell 2:clre Amanuensen, gvilken förut stod i 8amma grad med Lanrilister i 8tat8-Kx^editionern6, uppfördes till <3onist-lön 400 k:dr, gvarigenom den 8enare, eller 2:dre Amanuensen, lngegölls vid ungefär 8amma löne-inkomst, lian ä gamla 8taten mecl tillgörande 8^ortel-Iott u^^gurit, ocir «len förstnämnde, eller 1:5ta Amanuensen, undLek nägon, fg8tän ringare, tillökning utöfver cle88 förra allönings-gelo^jl.
Litt. c. afslugen. 24:de. Bifallen, endast med den förändring, att räntan bestämmes till 5 proc:t. 25:te. Att den vid senaste Riksdag Riksgälds-Contoret medgifna Creditiv-rätlighel, hvilken i så måtto skiljer sig från de förutnämnde Cassa-Crediliven, att den är för Contoret kostnadsoch räntefri, samt årligen på förhand försäkrad, måtte få bibehållas, dock med skyldighet för Banco-Styrelsen, att i sista rummet och sedan andra utvägar blifvit begagnade äfven detta Creditiv uppsäga, då Bankens egen ställning sådant fordfar. 26:te. Bifallen, med den förändring, att sista moni. skulle erhålla följde lydelse: ”Att hvad som ej ett år kunnat användas, må också kunna reserveras till de följande, samt emedlertid göras fruktbärande i sådan lånerörelse, som medgifver deras snara återindragning vid påkommande behof.” 24:de. Bifallen. 25:fe. Bifallen, med undantag af slutmeningen: “dock med rättighet för Banco-Styrelsen j att äfven detta Creditiv uppsägadå Bankens egen ställning sådant fordrar// hvilken skulle utgå. 26:te. Bifallen. Bil, lill R. St. Borgare-Stå ndet.. 9 Bonde-Ståndet. 24:de. Bilallen, med de förändringar att: b) räntan bestämmes till 5 proc:t; c) vid detta mom. skulle tilläggas: ”alt de som underteckna de uti berörde morn, omförmälde reverser, böra vara, hvar för sig, fullt vederhäftige.” 25:te, Bifallen. Rubriken under Litt. I). näst framför 26 punkten ansågs, i följd af beslutet öfver 20 punkten, böra lyda salunda: “Om användande af sådane till Banken ingående Capital-afbetalningar> som icke blifvit af Utskottet afsedde att omedelbart på lika vägar utgå." 24:de.
Nådig författnings utfärdande i afseende pä ett om Matt, Mål och Wigt ingiswik underdånigt betänkande, och 60 — om Justeringen af Matt, Mål och Wist i Riket Remitt. till KammarBergsoch Commerce-Collegicrne den 9 November i8n. 6r. — om frihet för Gottlands Allmoge att nyttja däckade fartyg. Remitterad till Commerce-Collegium d. -4 Januarii 18 »2. Wid Urtima Riksdagen L Arebro r8io. r. Riksens Ständers underdåniga Skrifwelse meS swar a Kongl. Manks Nådiga Proposition om ätffilliga förekomna hinder och swärigheier wid werkfiällighcken af ChartV Sigilla-L, Förordningen^ Anm. d27 Sept. rgio och Kammar-Collegium förstänvigadk om Riksens Ständers beslut i detta mål. Försäljningsoch uppbördsanstalter anbefallte den 15 Maji rsli och förordningen ttll tryckning befordrad. s. — angående asiönincen för Standens och tracsamente för Utskottens Cancellie-betjening. Anin. d. 1 October isis sch exped. till Landshöfdingen i Orebro. Z. Den 25 April. 127 g. Riksens Ständers underdåniga Skrifwelse med swar pä Kongl. MajttS Näoiga Proposition, angående räntan och Capital-afbemlningen ä de försträckningar hwarmed Riksgälds, Contoiret kunde komma att biträda Stats-Werket. Anind. 2 October 1810 och StatS-ConContoiret derom till efterrättelse förständigadt. 4. — med swar pa Kongl. Maj:t§ Nådiga Proposition, rörande medel till Swensta hamnarö stängning för Engelska stepp, samt till lugnets återställande t Hufwudstadcn. Anm. d. 29 October 18-0 och exped. till Stals-Contoirets efterrättelse. 5. — om Hofhallnings-Staten för H. K. H. Kron-Prinsen.
I sådant afseende och i öfverensstämmelse med hvad förut rörande ej mindre Riksgälds-Contorets, än Bankens gamla balancerade skulder är vordet stadgadt och iagttaget, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer att bestämma en viss tidepunkt, eller slutet af år 1846, hvarförinnaninnehafvarne af meranämnde obligationer samt assignationer och attester, äfvensom egarne till öfriga här ofvan uppräknade depositionssummor, böra, vid förlust af all rätt till betalning för liqvids erhållande, samma obligationer, assignationer och attester samt andra ford ringsbevis ti 11 Riksgälds-Contoret inlemna; Och får Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad nu blifvit tillstyrkt, likaledes hemställa, JJih. till !{• St, Fröt. 1845, 4 Sami. 1 A/d. 39 Haft, 2 6 Stats-Utskot « ts Utlåtandej N.-o 158. att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att allmän kungörelse om den i berörde hänseende fastställda prasscriplionstiden måtte under loppet af innevarande år varda i Nåder utfärdad, och att uti samma kungörelse, så väl obligationerna som depositionsskulderna måtte varda uppgifna, i enlighet med den derå, här ofvan meddelade, förteckning. Slutligen anser Utskottet sig böra anmäla, att Fullmägtige i RiksgäldsContoret jemväl föreslagit, att kungörelsen angående merberörde praescriptionstid måtte, till underrättelse för möjligen å utrikes ort vistande obligationsinnehafvare, genom Svenska och Norrska Consulatets i Hamburg föranstaltande, varda införd uti ”derstädes utkommande officiella tidningar”.