Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, M 123 Prot.-Utdrag den 1 Augusti 1863. 497 JM 125, rörande väckt motion, om underdånig framställning till Kongl. Maj:t, angående behofvet af förändringar i rättegångsväsendet. Med vidblifvande af sin mening, att ifrågavarande motion tillhör Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling, beslöt Preste-Ståndet att motionen skulle till sagda Utskott återlemnas. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial, JM 13, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående tullbevillningen samt af återremisser i vissa delar af Bevillnings-Utskottets derom aflåtna Betänkande, JM 8. Ståndet antog Utskottets, sid. 2, framställda inbjudning, utom hvad angick artiklarne Späck, Borax, Gummi, Krokar till fiske och Qvicksilfver, i hvilka delar, äfvensom i afseende å de i 43:dje, S7:de, 58:de, 61 ista och 74:de punkterna behandlade artiklarne Ost, Kochenilj, Bomullsgarn, Pelsverk och Oljor, nativa eller råa etc., Ståndet, med vidblifvande af förut fattade beslut, afslog inbjudningarne, men godkände Utskottets förslag till voteringspropositioner. Vidare antogos inbjudningarne i 64:de och 69:de punkterna i fråga om artiklarne Grytor etc. och Ljus. Utskottets, sidd. 23 och 37, gjorda anmälanden, rörande rubrikerna Sulläder m. m. och Såpa, lades till handlingarne. Med ogillande af Utskottets slutliga framställning, sid. SO, i anledning af Högvördiga Presle-Ståndets der omförmälda återremisser, anmodade Ståndet Bevillnings-Utskottet, att i vanlig ordning besvara samma återremisser. I allt öfrigt godkändes ifrågavarande memorial. S. D.
Ridderflapets och Adelns plenum d. 19 September 1809. S. D. FöretogS ä nyo ConstitutionsUtskottets den 16 September upplästa och pä bordet lagda Memorial, rörande ben af Herr koniZ, genom ett till Utskottet jnlemnadtMemorial väckta fräga, huru» wida 694 Den 22 September, wida Konungen mätte äga, rätt att constitucra StatsRäd : Hwaröfwcr Constitutions-Utstottct sig yttrat jämte tillkännagifwandc, att detta ämne were af dm beskaffenhet, att det, rutigt Regerings - Formen, borde till afgörande wid nästa Riksdag hwitå; och fann Riddcrskaxct och Adeln sig till detta ConstitutionsUtskottets utlätande böra sitt bifall lemnaHivar-, om de öfrige Respcctive Ständen genom Utdrag af Protokollet wänligcn ffulle underrättas, ve luprs° Upplästes, ett af F r j h, e r r e kl n n n e r ks r m, Hsrs, guff,^ rngifwitj, sä lydande: Ödmjukt Memorial! Den lid Riks-.Ständens Deputerade till UM rättande af de ärliga Markcgängs-Tarorna wörö j till» fälle att utbfwa deras ursprungliga rätt , inföll Terminen för denna deras förrättning i början af äret.. Enär för sä är sedan deras göromäl underkastades Kongl. Kammar-Collegii pröfning och ändring, anticiperades tiden till början af November mänad äret förut, förmodeligen af orsak, att lämna bemälte Collegium rädrum för utöfningen af en sädan befattning. Nu, dä den samma upphört, synes af flera skäl den gamla. Terminen för Markcgängs-Taxornas upprättande kunna ätertagas, Dek Den 19 September. Det är endast ben nödstäldtc, som med stynd, samhet och under höstetidens wanliga swärn wäglag söryttrar sina productcr.
M:t beslutad organisation inom de för ändamålet anslagna medel skulle på grund af några ledamöters eller möjligen ett Stånds uttalade önskan återtagas. K. M:ts beslut i förev:de fråga har ej blifvit fattadt förr, än sedan den idée, som ligger till grund för den beslutade del - Den 3 Mars e. m. 101 ningen, varit i den form, man ansåg möjlig och riktig, underkastad R. St:rs pröfning vid sednaste riksdag och af dem, ehuru först — i Först. Stats-Utsk., blifvit gillad. Dessutom hafva äfven på K. M:ts befallning grunderna för denna fördelning blifvit framställda under en sådan form, att det stått hvar och en öppet att deremot framställa sina anmärkningar; men det är förvånande, att sådana anmärkningar låtit sig afhöra, först sedan dessa föreg:de åtgärder blifvit förvandlade till K. Härmed må emedlertid förhålla sig huru som helst; jag tillhör ett praktiskt yrke och vill, kanske till följd af min ålder, — ty ålderdomen och ungdomen hafva det gemensamt, att de snart vilja se frukterna af siri verksamhet, — se en praktisk utveckling af de sträfvanden, hvaråt jag och andra egnat våra krafter. När jag nu fått höra, att tre Stånd redan afgjort frågan, erkänner jag, att det skulle derföre vara i dubbel mån oriktigt att ytterligare taga R. o. Ad:ns tid i anspråk. Jag får således, enär det är mig fullkomligt likgiltigt, om det Högh St:t, i likhet med hvad Preste-St. gjort, fattar något särskildt Jaeslut med afseende å motiveringen, hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på bifall till hufvudsaken af hvad Stats-Utsk:t i denna punkt tillstyrkt, det vill säga i afseende å anslaget; och jag tillåter mig att i sammanhang härmed nämna, på det jag ej ytterligare må behöfva besvära R. o. Ad., att ehuru jag naturligtvis önskat, att (Jtsk:t i åtskilliga fall fattat beslut, som mera stått i öfverensstämmelse med K.
Vi veta att förslag äro å bane om sammanförandet af Hypotheks-föreningarnes verksamhet i vissa hänseenden till en större enhet än hittills, och ifall dessa förslag, hvilka jag för min del anser hvila på fullkomligt riktiga grunder, skulle vinna framgång, och sålunda, kanske innan kort, en central-anstalt i denna syftning kommer att upstå, vore det måhända mindre lämpligt — helst om denna nya inrättning blefve ställd i någon förbindelse med Riksbanken — att nu besluta en öfverflyttning af Bankens fastighets-beiåning (upgående till det betydliga beloppet af mera än 9 millioner rdr) till de särskilda hypoth.föreningarne emot dessas, hvar för sig utgifna obligationer, enär just ett sådant utgifvande af obligationer från spridda båll torde vara, hvad man i främsta rummet genom naturalisationen önskar motverka. Men den punkt af motionen, sorn hufvudsakligen fästat min upmörksamhet, är förslaget att hela diskont-rörelsen skulle öfvergå från Banken till R:gs-kontoret, för att derstädes småningom förminskas och amorteras på 15 år. Denna rörelse är för närv:de ganska betydlig; den allmänna diskont-fonden upgår till något öfver 11 millioner rdr, oell då nu amorteringen först efter 15 år skulle vara afslutad, finner man att ifrågav:de lånerörelse skulle under en lång tid komma att fortsättas till ett ganska betydligt omfång, hvadan det också vill synas mig blifva förenadt med stora svårigheter för K:gs-kontoret att kunna handhafva en så beskaffad utlåning. Det finnes nu inom Banken en särskild inrättning för detta ändamål, nemi. de s. k. diskont-direktionerna vid Banken och låne-kontoren i landsorterna; men huru R:gs-kontoret i sin nuv:de form skulle verkställa den vidsträckta bank-administration, som af öfverflyttningen måste blifva en följd, kan jag ej tydligen inse; möjligen har dock motionären mera fullständigt genomtänkt detta ämne, ehuru han icke närmare utvecklat detsamma i sin motion.
Kostnaden, om det förra byggnadssättet begagnades, har beräknats till 6,893,297 R:dr och om det sednare iakttoges, till 5,091,054 R:dr. Af förhandlingarne vid föregående riksdagar har Utskottet inhemtat att, på sätt motionärerne antydt, redan vid 1856—-1858 års riksdag fråga väcktes att, för anläggande af en bibana med 4 fots spårvidd mellan Hvetlanda och Oscarshamn, utgörande en längd af något 'öfver 8| mil, derför kostnaden antogs till 3,999,000 R:dr, erhålla ett lån å 2,666,000 R:dr R:mt, Tid behandlingen af denna fråga uttalade visserligen dåvarande Stats-Utskottet sin åsigt om behofvet och nyttan af förbättring i kommunikationerna inom den ifrågavarande landsorten, hvars förkofran i ekonomiskt pch industrielt hänseende motverkas af det nuvarande besvärliga och kostsamma forsliugssättet för ortens produkter och förnödenhetsartiklar. Men innan det betydliga bidrag dertill, som från Statens sida äskades, blefve beviljadt, syntes det böra närmare undersökas huruvida den föreslagna jernvägsliuieD just vore den lämpligaste och fördelaktigaste för rörelsen inom denna ort, samt om den uppgifna platsen, Hvetlanda, företrädesvis och utan afseende på rigtningen af en blifvande stambana genom Östergötland och nord - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. 23 östra delen af Jönköpings län, borde antagas till slutpunkt för en från hafskusten mot vester till detta läns inre delar gående jernbana. Och blefvo på dessa skäl, och under erinran derjemte om de betydliga statsbidrag Rikets Ständer vid nämnda riksdag beviljat för utförande af arbeten till kommunikations-anstalternas förbättrande inom alla delar af riket, några medel då icke anvisade för berörda jernvägsanläggning.
Ar 18213 bade man ännu icke begrepp om, ali det kunde komma i fråga att utgifva credilsedlar, ulan denna författning stiftades belt och hållet i den afsigten att åstadkomma bankirbolag, hvilka dels sjelfva tillskjuta sina actieeapitaler, och dels ökade dem genom upplåningar. Sådant afsäg 1824 års författning. I den stund man skulle besluta, att credilsedlar icke fä ulgifvas, behöfdes icke eller någon annan författning, ty en sådan bank, som icke rör sig med credilsedlar, kan icke komma i någon skuld annorlunda, än att han upplanar penningar, och då är del en affär belt och hållet emellan längifvaren och låntagaren, hvad säkerhet som gifves. I händelse skuldsedlarne dä äro utgifne af flera personer, så finnes för dem uti vår allmänna lag stadganden, huruledes med betalnings-skyidigheten skall tillgå. Jag skulle för min del tro, alt i nämnde fall icke behöfves någon särskild lag för privatbankerna; men som jag lika med Hr Nordenanckar tror, alt det icke skulle gå an alt med ens göra slut på privatbankerna i landet, emedan derigenom en stagnation i rörelsen skulle uppstå, sä anser jag, att nian måste vara betänkt på huruledes, när octrojen är slut för nuvarande banker, andra skola kunna bilda sig, under en säkrare och bättre form. Jag skulle således äfven tro, att credilsedlar blifva nödvändiga att utgifva, men huru dermed i öfrigt skall tillgå, anser jag ali man icke kan rätteligen afgöra förr 444 Den 25 Januari f. m. än BancoUlskts financcbelänk. återkommer oell man får sc livad resultatet deraf blifver; ty att afgöra de mindre väsendtlig» frågorna innan de hufvudsakliga blifvit bestämda, anser jag icke vara lämpligt. För min del tillstyrker jag äterremiss sä väl af denna § sorn af de öfriga. Härefter upplästes första punkten af Hr Lagergrens vid Utskius betänk, fogade reservation, på begäran af Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor, sorn derefter yttrade:
Deputerades markegångssättning blifvit kungjord, ingifvas till Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, som ofördröjligen insänder dem, jemte eget utlåtande, lill Kongl. Kammar-Collega afgörande; (T) sedan Kongl. Kammar-CoUegium meddelat dess beslut i ämnet, hvilket bör ske inom i4 dagar efter det besvären dit inkommit, och om hvilket beslut vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genast bör underrättas, anses markegången fastställd och bör, sedan medium för 5 år, på sätt här förut omförmäles, blifvit uträknadt, markegångstaxan derefter omedelbarligen till trvcket befordras samt i vanlig ordning till kännedom och efterrättelse kungöras och utdelas; skolandes, i afseende å tryckningen, iakttagas, att å markegångstaxan uti en column till vänster upplages årets merkegängspris och till höger> det såsom medium för 5 år gällande markegängspriset; Stals-UlskotUts Utlåtande Dl.O 273. i\ e) om ändring nti priset å någon mai kegångspersedel, i följd af besvär, utaf Kongl. Karnmar-Collegium meddelas, galle sådant generel!, och således icke endast för den eller de som ändring sökt oell vunnit. 4:o Förslaget om indragning till Kronan af de till Militaireoch Civil-Staterne, jemte Scholce-Staten och andra allmänna ändamål indelte räntor och kronotionde-anslag, emot anvisning af motsvarande summor på Ståt.
S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens memorialer: N:o 63, om sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens betänkande N:o 52. Förslaget, enligt memorialet N:o 63, godkändes. och N:o 64, i anledning af inom Riks-stånden fattade skiljaktiga beslut, rörande Utskottens betänkande N:o 61. Med frånträdande af förut fattadt beslut, antogs förslaget, enligt memorialet N:o 64. Från Hederv. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogs Konstitutions-utskottets memorial N:o 37, med utlåtande angående talmannens i Borgare-ståndet vägran af proposition på Prot-utdrag den 16 October 1848 763 en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskillige till stats-regleringen hörande punkter. Lades till handlingarne. Den 16 October Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-utskottets den 14 dennes på bordet lagda memorial N:o 37, med utlåtande angående talmannens i Borgare-ståndet vägran af proposition på en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskilliga till stats-regleringen hörande punkter. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Till Lag-utskottet remitterades en af herr Eklund väckt motion om rättelse af en misskrifning uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, på grund af fattadt beslut öfver Lag-utskottets betänkande N:o 57, i anledning af framställda förslag för tillvägabringande af förbättring i författningarne rörande inteckning. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Bevillnings-utskottets memorial N:o 35, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som Rikets Ständer beslutat upptaga, till bestridande af rustnings-kostnaderne. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo
samt att, om å ena sidan denna skolans utveckling varit en naturlig följd af tidens kraf och det alltmer insedda behofvet af kunskaper, det likväl å andra sidan vore onekligt att skolans fordne föreståndare tili undervisningsanstaltens fördel begagnat dessa förhållanden med ett nit och en ihärdighet, som förtjenade att tacksamt och allmänt erkännas; på grund af hvilket allt och enär Kapiten Cronstrands förmåga till större verksamhet vid uppnådda 68 lefnadsår måste vara försvagad, Styrelsen ansett för sin pligt att hos E. K. Maj:t i underdånighet hemställa, om aflåtandet af nådig Proposition till Rikets Ständer, att åt Kapiten Cronstrand måtte för återstående lifstiden beviljas en emot hans under de sednare åren uppburna arfvode svarande pension, eller 1,800 R:dr; och har vid underdånig föredragning häraf, samt med afseende å ej mindre den gagneliga verksamhet, som Kapitenen Cronstrand i ofvanberörda måtto ådagalagt, än äfven hans framskridna lefnadsålder, E. K. Maj:t beslutat att till Rikets Ständer göra nådig framställning i öfverensstämmelse med Styrelsens berörda hemställan. Rikets Ständer, som jemväl finna Kapitenen Cronstrand väl förtjent af erkännande från det allmännas sida för det nit och den ihärdighet, hvarmed han verkat för upprätthållande och förkofran af Slöjdföreningens skola och hvarigenom han icke obetydligt bidragit till utvecklingen af den Svenska industrien, hafva, med afseende härå, medgifvit att Kapitenen Baltzar Cronstrand må för återstående lifstid å ali - 22 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. manna indragnings-staten tilläggas en årlig pension af 1,800 Ridr, att från och med år 1864 till honom utbetalas. 30:o Sedan f. d. Landshöfdingen i Gefleborgs län, Lars Adolph Prytz den 28 sistlidne Mars aflidit, har hans enka, Fredrika Elisabeth Losenberg hos E. K.
Palmstjerna, Nils Fredr.: Då R. o. Ad. redan en gång vid denna riksdag förkastat ett från förra riksdagen hvilande förslag till ändring i samma §, hvilket förkastade förslag med det nu föreliggande var identiskt, kan jag för min de! icke förutse, att R. o. Ad. nu skulle i detta beslut visa sig ombytligt, och att således förslaget nu skulle kunna åter upptagas och gillas för att hvila till nästa riksdag. A andra sidan deremot, kan jag icke för mig dölja vigten af de skäl, hvilka Gr. Lagerbjelke och äfven Hr Lagerhjelm anfört, för att ådagalägga nödvänvigheten, att i någon mån lätta pröfningen af de lagförslag af större omfattning, hvilka genom Konungens propos:r för R. St. framläggas. Den 18 Ajiril e. m. 555 Olägenheterne i Ufsk:s förslag äro i de flestas ögon hufvudsakligen 2:ne: att nemi. II. St. skulle till en delegation bortgifva sin beslutande rätt, och att pröfningen af ett lagförslag inom en sådan delegation skulle, i anseende till dennas talrikhet, möta nära nog samma svårigheter, som inom RiksStms plena. Ett förstärkt LagUtsk. sammansatt af 48 ledamöter, skulle nödvändigt bestå af personer, hvilka till en stor del vore mindre vuxne ett sådant arbete; Utsk:s förslag är således redan härutinnan oantagligt. Jag tror dessa olägenheter vara genom Gr. Labjelkes förslag undvikne, och dymedelst ändock en utväg öppnad, att få alla dessa K. propos:r i sina detaljer så väl pröfvade, som desse i RiksShn möjligen kunna pröfvas. En delegation af 8 personer arbetar ojemförligt bättre än en delegation af 48; och, då deras arbete första gången förelägges RiksSt:n, förblifver dessas pröfningsrätt ändock fullständig. När då Ståndens beslut återkomma till Ulsk. har Utsk. sig ålagdt att af det hela åter upprätta en fullständig lagtext, hvaröfver Stånden skola med ja och nej besluta, för alt icke sönderrycka det hela, utan få en conseqvent lag. Jag anser Gr.
Jag hade förmodat, att, i förening med StatsUtskottets afgifvande förslag till StatsReglering, och StatsUtgifter, skulle fogas en tableau, upptagande fordringsbeloppen, StatsUtskottets yttranden derom, med. förslag till utgifterne, och hänvisning till Utskottets Utlåtanden i afseende på motiverne dertill, samt framställning al tillgångar» ne till uppfyllande af behofven; eller i ett sammanhang en så kallad StatsBudget, som jag förra Riksdagen af StatsUtskotlet begärde, för att derifrån hämta ledning till omdöme om StatsUtskottets principer i Statshushållningen, och i sammanhang dermed till pröfning af de fordrade Statsutgifternes större eller mindre nödvändighet; men nu företer sig, tvert emot den ordning, jag ansett vara den rätta, det vanliga förhållandet, af partiel framställning af hvarje Hufvud titel serskilt till afgörande, utan beräkning och tillkännagivande af det hela, till behof och tillgång, som synes mig hafva bordt blifva meddeldt; och, med erkännande af förbindelsen för de upplysningar, Herr Grefve von Schwerin i dess Reservation vid Utskottets Utlåtande N:o 124 meddelt, saknas likväl icke anledning, alt af Utskottet begära en så beskaffad tableau, som är behöflig för en omständelig upplysning, och af Nationens rätt dertill, så mycket mera påkallad, som kännedom om förhål - Den 19 Maji e. m. 383 landerne i alla delar otvifvelaktig! skall verka på omdömen och beslut.
Hans röst dallrade och det kostade honom stor ansträngning att få fram orden. Han tog sin hatt och närmade sig dörren. – Nora, sade han, förlåt mig det der ordet: »fallen»! Det undslapp mig så ofrivilligt i den första ... i den första ... öfverraskningen. Jag tar det tillbaka ... Och en sak till. Man intresserar sig ju alltid så mycket för gamla ... grannar. Säg mig hvem är då din »guldfågel?» Nora log. Hon tyckte nästa synd om honom. – När ni tar saken så der förståndigt, så är jag lätt försonad. Hans namn? Skulle det verkligen intressera er? Nå ja, någon hemlighet är det då just inte, och sade inte jag er hvad han heter, så skulle ni nog få veta det ändå. Min »guldfågel», mitt ideal heter – Felix Brauner! En hård pröfning. Arnold studsade. Han lade ifrån sig hatten. – Jag måtte hört orätt! utropade han. – Felix Brauner, upprepade Nora. – Det är inte möjligt! Det kan inte, det får inte vara möjligt! – Blir ni nu besynnerlig igen? frågade Nora oroligt. – Åh, den uslingen! Så har han då också dig fast! Stackars, stackars Nora! Jag visste inte nyss huru beklagansvärd du är. – Behåll ert medlidande för er sjelf; jag har aldrig begärt det. Låt bli att dua mig och tala inte illa om Felix. Ni kan i alla fall inte vinna mig, allraminst gör ni det genom att förtala en lyckligare rival. – Ja, jag skall ej yttra många ord till, innan jag går. Men en gång, Nora, en gång skall du ångrande minnas ord för ord det jag nu säger dig; Om jag egt ett löfte af dig, som du brutit, om jag haft rättighet att hämnas, om jag haft skäl att önska dig något ondt, så – vid Gud! – om jag någonsin kunnat uttänka en värre straffdom öfver dig eller en hämnd som vore grymmare än den du sjelf dragit öfver dig genom din förbindelse med honom. Du älskar honom. Ack, så mycket värre för dig; ty du är då helt och hållet, oåterkalleligt såld åt honom, icke för alltid; men för den tid han behöfver dig.
Bohuslänska Skärgården, om åtgärder till sillfiskets upphjelpande derstädes . 4 Svar på återremiss . Bokguld. ang:de dess kontrollbehandling Boo'Sockens Comministerboställe, örn döss befriande från rotering * ♦ • Borgare i Städerna, om arfvode för dem vid besigtningar. Se Hufvudtitel 4;dö. Borgmästare, utom i Stockholm, om delaktighet för dem i Civil-Statens Pensions-inrättliing Boskapsskötseln, dess befrämjande genom 5tamHolläderiers inrättande ♦ ♦ ♦ • * ♦ , genom inhemska kreatursracers förbättrande . ** i -s * • • • * Boställen för Länsmän i Lane och Säfvédahls Härader Svar på återremiss * „ Löjtnants och Under-Löjtnants ^ vid Norrbottens och Vesterbottens b ältJägareCorpser, ang:de deras försäljande till skatte . * * • ■* a Militia? örn deras utarrendéring ♦ ♦ • ♦ Svar på återremiss , om utsyningsrätt å Kronoskögar • Svar på återremiss Boställshafvare, om deras befriande fran skiftes kostnaders erläggande * Boitälls-Ordning Militia, af Sr 1836, angående ändring af 16 §, öm förhöjd dagspenning vid boställsbyggnader Ytterligare i ämnet * Expeditions-Utskottets Memorial . Svar på återremiss Bouppteckning, ang:de förklaring af lagens stadgande om sättet för upprättande deraf Brandstods-Bolag, ang’de ändring i 4, 5 och 6 §§, 24 Cap. ByggningÄ-Balken Svar på återremiss Brandstods me del, om skyldighet för Häradsskrifvare oell Kronofogde att debitera och indrifva sådane Zt " 2 ^ a; cr. r" Cf. > s. 08 r1 S 2. - g <L f É Riks -Ståndens Beslut. CA 7 ZTE. J2-* ct~ -i*4 H» T 5 <’ PO ro, o V uq tå pa> 0) - s5!* O cr.
Och de samme, när de hörde att han var lefvandes, och var sedder af henne, trodde de intet. Derefter, då två af dem vandrade ut åt landsbygden, syntes han dem uti en annor skepelse. Och de gingo ock bort, och bådade det dem androm; och de trodde icke heller dem. Sedan, när de ellofva såto till bords, syntes han dem, och förekastade dem deras otro och hjertas hårdhet, att de icke trott hade dem, som hade sett honom vara uppstånden; Och sade till dem: Går ut i hela verldena, och prediker Evangelium allom kreaturom. Den der tror, och blifver döpt, han skall varda salig; men den der icke tror, han skall varda fördömd. Men dem, som tro, skola dessa tecken efterfölja: genom mitt Namn skola de utdrifva djeflar; de skola tala med nya tungor; De skola fördrifva ormar; och om de dricka något det dödeligit är, skall det dem intet skada; på de kranka skola de lägga händerna, så varder det bättre med dem. Då nu Herren Jesus med dem talat hade, vardt han upptagen i himmelen, och sitter på Guds högra hand. Men de gingo ut, och predikade allestäds; och Herren verkade med dem, och stadfäste ordet med efterföljande tecken. Efter månge hafva tagit sig före att beskrifva de ting, som ibland oss aldravissast äro; Såsom de oss sagt hafva, som af begynnelsen det med sin ögon sågo, och sjelfve en del voro af det de sade; Syntes ock mig, sedan jag af begynnelsen all ting granneliga utfrågat hafver, ordenteligen skrifva dig till, min gode Theophile; Att du må förfara vissa sanningen om de stycker, der du om undervister äst. Uti Herodis, Judee Konungs, tid, var en Prest, utaf Abie skifte, benämnd Zacharias; och hans hustru, af Aarons döttrar, benämnd Elisabet. De voro både rättfärdige för Gud, vandrande i all Herrans bud och stadgar ostraffeliga. Och de hade inga barn; ty Elisabet var ofruktsam, och både voro de framlidne i sin ålder.