Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SällDjupast ner på bottnen låg ett kabinettsporträtt skapet och dess talangfulle dirigent, hr Andreas i röd plyschram, och det var detta hon sökte Hallen förtjena det högsta beröm för det lyckliga Det hade stått på hans nattduksbord utförandet af ett bland samtidens förnämsta tonverk. efter. bredvid sängen, så att han kunde se det, der Nladame Albani gifver, som vi förut nämt, nästhan satt stödd mot kuddarna, oeh ban hade kommande tisdag konsert i Musikaliska akademiens stora sal härstädes. Som hon lär vara en sångerska talat till det, som om det varit en lefvande af första ordningen och denna säsong hos oss ej varelse, så att Henrika till sist smittades af haft att bjuda på uppträdandet af någon främmande samma inbillning och blef nästan rädd för storhet, torde konserten med all säkerhet varda talporträttet. Då han dragit sin sista suck och rikt besökt. hon gick fram till sängen för att tillsluta hans Om sångsällskapet 0. D:s matiné i Sveasalen instunögon, trefvade hon först med handen på bordet, dande söndag betiöfva vi väl näppeligen erinra. Stutills hon med bortvändt hufvud fick tag i pordentsången är ju sedan gammalt känd och populär, trättet, och lade det sedan med glaset mot och dä eliten af den samma nu låter höra sig, skynda nog dé flesta konsert vänner att skafla sig biljetter. duken, innan hon grep sig an med att visa Och sedan bar hon Victoriateatcrn i Tivoli å Djurgården öppnar Kurt den sista tjensten. sina portar i morgon lördag. Den outtröttliga det till minnesskrinet, som han alltid haft stå- Tivolidirektionen lär till den stundande sommarkamende på sitt skrifbord, allt sedan Aimée reste, panjen förbereda åtskilliga öfverraskningar inom det och lade ner det der, utan att se på det, storartade etablissementet. gömde det djupast nere på bottnen. Och sedan - hade Sä din plats, den enda, rätta, Der invid Hans fot du finner, Och ett ljus, som Ijuft förklarar All din gerning, der du vinner. Konst och literatur.
Vid förnyad föredragning afRiddarhusUtskottcts den 16 sistlidne December afgifne, och den 29 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under den 24 November sistlidet år förut aflåtne Memorial, med yttrande öfver BevillningsUtskottets anhållan, att till Sessionsoch Arbetsrum få, under innevarande Riksdag, begagna den så kallade SecretaUtskottsSalen å Riddarhuset; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med bifall till hvad RiddarhusUtskottet uti förstnämde Memorial hemställt, tillåta, att BevillningsUtskottet må linder innevarande Riksdag begagna den så kallade SecretaUtskottsSalen och rummet derutanföre, jemte de derstädes nu befintelige meubler, samt erhålla nödig ved till eldniug, emot en hyressumma af Sextiosex R:dr o2 sk. B:co i månaden; dock med vilkor, Den 9 Januari i. att, i anseende till angelägenheten af eldens behöriga vårdande, eldningen varder besörjd af någon vid Riddarhuset anställd, och i sådant ändamål af BevillningsUtskottet antagen, Vaktmästare. Ut Supra. Justerades 4 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 5 dennes i öfrigt fattade beslut. Anmäldtes och emottogs Herr HofCancelleren m. m. D. von Schulzenheim, hvilken å Kongl. Maj:ts Höga vägnar aflemnade Kongl Maj:ts den i3 och 3i sisth December till Rikets Ständer allåtne tvenne Nådiga Propositioner, den förra angående StrafFLag emot Negerhandel och delaktighet deruti; samt den sednare, angående en ny StängselFörordning.
Reqvisitioner eller Fullmagter böra vara underskrifne af mindst en öfver halfva antalet af Stadens Äldste, sa framt de, såsom gällande, skola kunna antagas. Hvad, som utaf Lån-biträdet icke är lyftadt inom 1825 års slut, får icke derefter från Riksgälds-Contoiret utgifvas. j Mom. Innan några penningar från Riksgälds-Contoiret utbetalas, bör till Contoiret vara aflemnad en af Stadens Äldste undertecknad förskrifning å LånSumman , hvarigenom de, i Stadens namn och å dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alta för en, ansvara för Lånets återbetalning jemte 3 proCents löpande årlig ränta, på sätt nästföljande Moment närmare innehåller. Å hvarje särskild post, som i afräkning uttages, beräknas räntan ifrån den dag, under hvilken penningarne utassigneras i Riksgälds-Contoiret; och kommer all sålunda upplupen ränta, att på en gång liqvideras Ett år efter den dag, då Slats-Utsk&ttets Betänkctnden. 65 dä hela Län-Summan blifvit lyftad. De derefter förfallande räntor betalas inom hvarje ärs slut; och kommer på enahanda sätt, som nyss nämnt är, att förhållas med Capital afbetalningar, när tiden för deras erläggande inträffar. j Morn, Under dc första Tio åren, ätt räkna ifrån och med år 1824, göres icke någon afbetalning på Capitalet, men, inom 1833 års shlt, och allt sedermera å samma tid, de påföljande åren, inbetalas 6 proCent, hvilka alltid beräknas på hela Lån-Summan; och sedan häraf först blifvit afräknad 3 proCents ränta på dåvarande Låne-beloppet, afskrifves öfverskotta på Capitalet. Allt hvad sorn betalas bör, må insändas omedelbarligen från Stadens Äldste till Commissarierne i RiksgäldsContoiret. 2. §* De utaf hela den beviljade Lån-Summan återstående Nittio Tusende (go,ooo)
3 Hdfl. 1 2 Stats-Utskottels Ullålande, N:o H t. erna på ofvannämnde skogshemman kunde svårligen hindras från utöfningen al sin olofliga industri, utan att jägeri-betjeningen å Krono-parken till mångdubbelt antal ökades, men då sådant skulle medföra en betydlig kostnad för Staten, voro det, enligt motionärens tanke, lämpligast, att Kronan inköpte de å parken varande hemman, 10 till antalet, och läte utlägga dem till skogsvext. Dä emellertid egarne af dessa hemman vägrade att försälja desamma, ansåg motionären någon annan utväg icke linnas, än att, med tillämpning af expropriations-lagen utaf den 20 November 1845, tvinga dem att till Kronan afyttra sina hemman. Motionären har derföre föreslagit denna utväg och hemställt, alt kostnaden måtte bestridas af Skogsplanterings-kassans medel på det sätt att, efter föregången utredning af den summa, som erfordrades, ett visst belopp bestämdes att årligen, intilldess ändamålet vunnes, af nämnda kassa utgå. Efter hvad Utskottet inhemtat, har Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 15 Juli 1845 förständigat Dess Befallningshafvande i Kalmar län, att om inköp af de å Böda Krono-park eller i närheten deraf befintliga, enskilda personer tillhöriga, hemman, hvilka, i följd af deras läge, vore för parkens noggranna bevakning mest hinderliga, med egarne deraf söka träffa öfverenskommelse, samt att de kontrakter, som derom kunde uppgöras, Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa. I följd häraf hafva ock, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 5 September 1850, åtskilliga hemman å nämnde Krono-park, efter träffade aftal med deras egare, blifvit för Kronans räkning inköpte, och komma sannolikt äfven de återstående hemman, ifrån hvilka åverkan å parken befaras, att, i den man deras egare kunna finnas villiga, att sina hemman på antagliga vilkor försälja, till Kronan inlösas.
Då vände Joram sina hand om, och flydde, och sade till Ahasia: Här är förräderi, Ahasia. Men Jehu fattade bågan, och sköt Joram emellan härderna, så att pilen gick ut igenom hjertat, och han föll uti sin vagn. Och Jehu sade till höfvitsmannen Bidkar: Tag och kasta honom uppå åkrastycket, Naboths den Jisreelitens; förty jag kommer ihåg, att du med mig forom efter hans fader på enom vagn, att Herren lade denna tungan uppå honom. Hvad gäller, sade Herren, jag skall vedergälla dig på denna åkren Naboths blod, och hans söners blod, det jag i går såg. Så tag honom nu, och kasta honom på åkren, efter Herrans ord. Då Ahasia, Juda Konung, det såg, flydde han på den vägen till örtagårdshuset; men Jehu jagade efter honom, och böd desslikes slå honom på vagnenom in mot Gur, som ligger vid Jibleam; och han flydde till Megiddo, och blef der död. Och hans tjenare läto föra honom till Jerusalem; och begrofvo honom i hans graf med sina fäder uti Davids, stad. Men Ahasia regerade öfver Juda i ellofte årena Jorams, Achabs sons. Och då Jehu kom till Jisreel, och Isebel det fick veta, färgade hon sitt ansigte, och beprydde sitt hufvud, och såg ut genom fenstret. Och då Jehu kom in igenom porten, sade hon: Är det Simri väl afgånget, som drap sin herra? Och han hof sitt ansigte upp till fenstret, och sade: Ho är här när mig? Då vände sig två eller tre kamererare till honom. Han sade: Störter henne utföre. Och de störte henne utföre, så att väggen och hästarna vordo stänkte med hennes blod; och hon vardt förtrampad. Och då han var inkommen, och hade ätit och druckit, sade han: Beser dock den förbannada, och begrafver henne; ty hon är en Konungs dotter. Då de nu gingo bort till att begrafva henne, funno de intet af henne, utan hufvudskallen och fötterna och flata händerna;
Majit täcktes, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörda förslag och befallde att, i öfverensstämmelse dermed, Nådigt Svar, sådant det finnes Protokollet bilagdt, skulle på vanligt sätt till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo, IF. Th. Strokirk. Kongl. }loj:(s Nåd, Proposition, jV:o 53. o Ant. till Exp.-Utsli. den 10 Febr. 1857, kl. 6 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, f fråga om erforderligt Statsbidrag till upprätthållande af den Arméens PensionsIxassa åliggande pensionering; Gifven Stockholms Slott den °21 Januari 1851. Uti Propositionen till Rikets nu församlade Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, bland andra äskade extra statsanslag, begärt anvisandet af ett kreditiv å 150,000 Riksdaler Riksmynt årligen, under åren 1858, 1859 och 1860, att anlitas i och för pensionering af Arméens befäl med vederlikar, efter en tillika föreslagen förhöjd pensionsstat under vissa dervid fästade vilkor, på sätt det vid samma Proposition bjlagda Stats-Råds-Protokoll öfver Landtförsvars-Arenden närmare innehåller. Af detta Protokoll inhemtas äfven, att berörde kreditiv-summa uteslutande blifvit beräknad för betäckande af den tillökning i pensionerna, hvilken af denna nya pensions-stats antagande blefve en följd. Kongl. Maj:ts önskan hade varit att i sammanhang härmed kunna i betraktande taga Arméens Pensionskassas egen ställning och förmåga att fullgöra den Kassan för närvarande åliggande pensionering efter nu gällande pensionsstat; men Kongl. Majit har funnit Sig derifrån förhindrad af det förhållande, att Pensions-Kassans räkenskaper för år 1855, vid ofvannämnda Propositions afgifvandc icke varit afslutade, derigenom ock en fullständig och tillförlitlig öfversigt af ställningen saknades.
Konungen säg sig i Julli och Augusti mänader samma är föraniäten att först med 25,000, och strax derpä med 50,000 Rchr i Rikog.Uds. Sedlar, som den tiden tillhopa utgjorde i Hamburger Banco Rldr 48,54v, hwaraf Swenska Stats. Stats-Werket ännu har 23,540 att fordra, understödja Pommerska Stats Werket, emot dest förbindelse till Återbetalning när Konungen det för godt fant; men detta understöd blef snart medtagit. Kammaren erhöll i dcrpä följande October mänad 100,000 R.dr Hamburger Ban. co i län af Wismarsta Pamstillingen, samt 20,000 R:dr i början af päföljande äret, och Pommerske Landt-Ständerne hade desiutom be. iviljat en krigsgärd af 200,000 R:dr Pommerff Courant. De bäda första posterne wörö hel och hällne, samt större delen af den sistnämnde, ätgängne, och Pommerske Stats Werket derutöfmer, till Maji mänavs flut samma är, fördjupadt i en Wexel, circulations skuld hos AVerhoff af; 20,0c o R^dr Hamburger Banco. Pä un. derdänig föreställning, blefwo dock dcsia 20,000
Den allmänna redovisningen för det stämplade papperet tillkommer Karta-sigillatäkassören; och har den utaf honom för revisions-året afgifna räkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning. Redogörelsen utvisar följande förhållande : De bet. Behållning från år 1856: — Enkla biläggnings-kartor 1,465,612: 47. — Dubbla dito 741,065: 6. Leverering från Rikets Ständers Bank: Skrif-kartor 6,572: 12. — Dubbla biläggnings-kartor 390,750; Vexel-blanketter 5,625: 402,947: 12. — Summa 2,782,843: 36. — Credit. Leverering till för säljning smän: Skrif-kartor 54,033: 40. — Enkla biläggnings-kartor 150,682: 10. — Behållning till år 1858: — Någon anmärkning härvid bar ej förekommit hos Revisorerne, som likväl anse sig ega skäl instämma uti den af sistlidne års Revisorer gjorda hemställan, att vid nästa riksdag någon nedsättning må ega rum af den Landskamererarne och Landträntmästarne i länen tillerkända provision å karta-sigillata-medlen. Beträffande uppbörden genom försålda kartor under revisions-året, inhemtas af riks-hufvudboken, att hela beloppet deraf utgjort 1,156,883: 12. 3. och då i riks-staten beräknas 710,000: visar sig ett öfverskott af 446,883: 12. 3. — 20 Deremot hafva karta-sigiilata-omkostnaderna för samma år uppgått till 98,337: 35. 10. hvilka, jemförda med riks-statens forslags-anslag, 70,000: utvisa en brist af 28,337: 35. 10. B) Alliuiiuna magasins-ärcudena. hvilka omfatta: l:o Redovisningen för stats-verkets spunnial iu natura.
Folkskolan, hvarest vexelundervisningsmethoden användes, förestods förut af Stadskateketen, men är nu försedd med en behörigen examinerad lärare, som icke är prestman, hvaremot kateketen ensamt egnar sig åt Katcketskolan. Båda desse lärare draga nu sina särskilda löner. Slöjdskolan för flickor är år 1844 betydligt utvidgad, sedan särskild lokal blifvit, på stadens bekostnad, inköpt, som lemnar boningsrum åt lärarinnan och utrymme för SO elever, 11 vilka njuta fri undervisning i qvinnoslöjd och religionskunskap. Skolans stiftelsefond, ursprungligen bestämd till 4,000 Riksdaler Banko, förvaltas fortfarande af Fattigvårds-Direktionen och är, sedan år 184S, upptagen i särskild räkning, tillika med en tid efter annan, medelst inkomst af concerter, dem Concertmästaren Lundholm flera år anfört, och enskilda bidrag samlad, så kallad uppfostringsfond, nu uppgående till 2,155 R:dr 16 sk. Banko, och hvars afkomst användes till underhåll och beklädnad för de mest behöfvande af skolans elever. Oaktadt flere idkare årligen inträdt i handelsyrket, har under ifrågavarande tidrymd, intet fallissement inträffat bland stadens handlande, af hvilka flere befinna sis i välstånd och de öfrige icke saknat sin utkomst. Afsättningen af allt hvad som föres till salu är ganska liflig till årligen förhöjda priser, hvilka å viktualier och skogseffekter stigit ända till 50 å 40 procent. Sjötransporten, hufvudsakligen emellan Stockholm och Götheborg, bedrifves dels med seglande fartyg, de fleste tillhörande stadens handlande och affärsmän, hvilka antingen helt och hållet, eller såsom bolagsmän med derå antagne skeppare, äga åtta sådana, dels med ångfartyg, deraf två äldre och ett tredje af nyare tiders konstruktion, med propell, som började sina turer år 1846 Ångfartyg afgå således, så länge kanalfarten ej är hindrad, nu mera, till och från hufvudstaden, två gånger i veckan.
Hebbeska Testaments Fonden 5,000. Vinst och Förlust i tillökt Brandförsäkringsvärde 20,017:36.— Utgående B ahmee: Skulder . 54,451: 6. 5. 45,824:4o. 9. 52,518:44. 4. Årliga bidraget till Frimurare-Barnhuset 166:32.— 166:3a.— 166:32. Utgående Balance: Tillgångar och Fordringar 76,987: 4"- n. 85,907: 4. 7.105,434: 14- 9* Summa 276,710: 8. 3.287,771:20. 8. 294,053:13. 7. Dessutom hafva särskildte Hufvudböcker, hvilka upptaga Byggnadsomkostnaderne för Malmö Arbetsoch Corrections-Inrättning, blifvit fQreviste och granskade, utvisande till ziffran följande resultat: Debet. Ingående Balance: Försålde Inventarier . , — 594: i. 8. 664: 28.— AnmärkningsMedel , . 5:3o. — SammanskottsMedel 1,488: 26. 8. Ingående Balance; Skuld Credit, — 552: 23. - . Utgift: Aflöning eller Administrations-kostnad Inventarier Handtverkares arbeten . Dagsverks-arheten Öfverbetings-arbeten , . Fastighetsköp Då de uti desse Räkenskaps-framställningar intagne StatsAnslag icke synas öfverensstämma med de å den särskilde uppgiften öfver 8:de HufvudTitelns
7:o 0fuldebref af ada ilag, godfände räfningar, godfäitde eller proteffe» rade ^Beplar och enffilde Slofignationer, de må innebafwaS af en|?ilde perfoiter eder publica (JBerf, böra, då de för -Domare eller (Spfecutorer upproifaS, för» fes med ffantpladt papper i följande progreSfton, dorf beräfttadt endafl efter det capitabbelopp, i affeende b^ärå ttppwifandet eger rum: - Derutöfver för I>\T>avje fulla 25 DvDr — 3. — OfmanattförDa görffrifningar, löpanDe 0eDlar m. nu böra Docf, nar De i Gottander uppteé, ej befmäraé nieD l)ögrc ftämplabt papper, äti för manliga bilagor. 2lnDra Dfäfttingar, font ej öro accepteraDe, tilltfa nteb enjfilDe perfotterö bref i fyanDel od) manbel, famt uttDfdngtie qotttenccr d erlagD betalning, förfeö nteb charta, Dd De till Grfeaitorer odj SDoniftolar ingifmaö fdfont bilagor, efter tymab Derom ofvan flaDgaDt är. 8:o -j>rima^t>eplar ffrifvaé pd ftäntplaDt papper efter iteDanfldenDe 5£arif: UttDer till ocb meD SDerutöfvec till od) nteb .. ^Derutöfver till od) meD .. fibare t. o. m. famt öfroer © 5 55 cr ■5* ^ S“-6t
Den andra gången erindrade jag, att detta förfarande vore olagligt; men då jag märkte, att Högloflige Ridderskapets och Adelns pluralitet ville, att Betänkandet skulle läggas till Handlingarne, ansåg jag det ej löna mödan att mycket envisas deremot. Jag var då så mycket benägnare till eftergifvenhet, som jag hoppades att en dylik händelse aldrig mer skulle inträffa, åtminstone för framtiden, hellst jag tog för afgjordt, att något af alternativerna i det vid denna Riksdag uppgifna förslag f lill ändring i RiksdagsOrdningens 38 §. rörande Votering i Utskotten per Capita, skulle vid nästa Riksdag antagas; men vid nogare öfvervägande finner jag ej omöjligt, att Bådaalternativerna torde förkastas; och anser derföre högst nödigt, att Riksens Ständer ej tillåta detta handlingssätt blifva ett prejudicat för framtiden. Jag får således å nyo erinra, att Den 16 Maji. 42g i våra Grundlagar, hvilka ovilkorligen måste tolkas efter deras bokstafliga innehåll, ej finnes på något enda ställe stadgadt, att en fråga må förfalla derförej att vid dess behandling inom Utskott två Stånd stadna emot två. Tvärtom heter det i 56 §. Riksdagsordningen bestämdt: att ”intet ärende må nedläggas u"tan Ståndens uttryckliga beslut " det är således Stånden^ men alldeles icke ConstitntionsUtskottet, som äger rätt att afgöra, huruvida detta ärende må förfalla. Jag får derföre ödmjukast hemställa, om ej Betänkandet bör återremitteras, med begäran till Utskottet, att upplysa, på hvad grund det kunnat anse ett mål vara förfallet derföre, att vid dess afgörande två Stånd stadnat emot två. Hans Excellence> Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade: att som Ridderskapet och Adeln icke ålagt ConstitutionsUtskottet att ifrågavarande tryckning verkställa, utan endast, i följd af 2 §. 4 Morn.
Jag får derföre förklara, att jag med mitt uttryck, att de äro nedom klandret, icke åsyftade något förolämpande mot Utskottets Ledamöter. Jag klandrar ej deras i förekommande frågor inom Utskottet yttrade omdömen, dem jag är öfvertygad, att en hvar grundar på hvad han anser vara rätt; men deremot må det vara mig tillåtit, att om uppställningen af desse Memorial i allmänhet yttra, hvad hvar och en, som kan läsa och någorlunda bedöma ett Memorial, måste medgifva, att till exempel det, sora nu är i fråga, bordt an - Den 17 Julii f. m. norlundare, än som slett, uppställas och motiveras, ehuru till samma resultat, hvilket jag äfven gillar, men på helt andra skäl, än dem Utskottet anfört. Det är Utskottets Secreterare jag tillräknar detta fel; och jag gifver honom vänligen det råd, att vid nästa Riksdag åtminstone icke befatta sig med att skrifva Utskottets Betänkanden. Herr Tham 3 Wolrath: I anledning deraf, att en värd Talare, såsom tillämpligt i förevarande fall, åberopat ett exempel af Herr Grefvens och LandtMarskalkens åtgärd vid förra Riksdagen, alt i eri fråga framställa proposition om upplysningars infordrande från ConstitutionsUlskottet, ber jag att få erindra, det förhållandet då var helt annat än nu. Då föranleddes åtgärden af Ridderskapets och Adelns önskan att få fullständig kännedom om innehållet af det AnmärkningsMemprial en afliden aktningsvärd Ledamot afgifvit, och det var en gärd åt hans minne; nu åter är det blott en olämplig nyfikenhet, om icke något sämre motiv, som föranledt begäran att från Utskottet begära upplysning om Rådgifvarnes Utlåtande i ifrågavarande ärende. I alla fall kan ej något annat resultat häraf följa, än en tillfredsstäld nyfikenhet, enär slutet måste blifva, att detta Utlåtande lägges till handlingarne, såsom Herr Grefven och LandtMarskalken på förmiddagen förklarat böra ske med alla dylika Utlåtanden. Den 17 Jul i i f. m. Herr Rosenblad: Öfverlemnande
Jag vill ej heller yttra mig derom, huru' tida vås administration varit så verksam^ sona l 4Q Den 5 Maji e. ml man har rätt at£ fordra. Ibland hvarje Folk, finnas i hvarje tid många anledningar, att, både tro och misstro en verksam administrations verkliga nytta för Samhället i sitt stora bela betragtadt. Der Foikclassernes olikhet i bildning och förmögenhet är betydlig, blifver of-: ta en administration, sorn verksamt följer exem-: pel från Folkslag af jemnare bildning, jemnale fördeld förmögenhet, en skadlig administra-} tion. Der folken äro öfvergående från gamla despotiska former till nya, samhälliga; men icke Folkundervisningen, eller ej en gång den högre undervisningen, blifvit af dessa nya former uppfattad j stå de under öfvergångstiden i ett helt annat förhållande än det, hvari man vanligen skådar dem. Man ser nemligen eljest ynglingen utur undervisningsverket utgå, med ädlare grundsattser än han sedan som undersåte kan, i allmänna lifvet, följa; men då, ser man återigen i första liderne, män, sorn ynglingarne skulle vörda, om de lärde begripa dem och följa om de kund® fatta samhällets sanna fördelar. Under denna tid tvistar ej allena den lefvande Samhällsandan med de gamla formernes döda bokstaf, enligt tingens vanliga ordning; utan samhällsContractets lefvande bokstaf nödgas äfven strida emot de döda formernes utlärde eller nyss inlärde anhängare. Under ett sådant vacklande tillstånd, är kanhända en overksam administration den bästa, näst efter en fullkomligt ädel. Under dess overksamhet blifva de endast till undersåtare danade ynglingarne, såsom män bildade till medborgare. Menskligt naturkraften, der - Den 5 Maji e, nt; 41 vid lemnad till sig sjelf, rättar då de misstag, hvari man hade fallit, om magten förstått att leda allt och att till allt anvisa behagliga platser och sysselsättningar.
Ämbetsmäns möjliga förbrytelser icke blifvit lemnade utan beifran, att en central-aDStalt för undervisningsverken redan är förberedd genom den i sista Scholordningen påbudne Schöl revision, hvars nytta af erfarenheten synes böra befästas, innan något nytt ämbetsverk för lika ändamål inrättas; att centralförvaltningen af hvad i öfrigt till Ecclesiastikoch Undervisningsverken hörer, icke lärer vara af beskaffenhet, att den, ICO efter vissa strängt föreskrifne former kan an* förtros ett Collegium , hvars möjligen ensidiga åsieter kunde föranleda till skadliga följder ; att deremot styrelsen deraf synes med mera fördel directe kunna anförtros Förvaltnings chefen, som genom vidtagande af syftes-enliga anstalter bättre kan densamma uppfylla, i hvilket afseende han blir Konung och Ständer ansvarig ; och att i öfrigt kostnaden för Akademi * Cancell3riaten är obetydlig , likasom för de i ecclesiastikt afseende tillförordnade Committéer , hvilka upphöra, så snart det ändamål, som föranledt deras stiftande, blifvit uppfyldt. Af desse skäl, och då de mål, som från Consistorierne directe till Kongl. Maj:t fullföljas ^ icke äro flere, an att de i Konungens Ecclesiastik-Expedition hittills väl medhun* nits3 och tillskapandet af en ny mellan-instantie skulle leda till tidsutdrägt, samt äfven möjeligen äfven lägga hinder i vägen för förtjenta mäns befordringsrätt, genom ökad lång. varighet af de tvister, som rörande rättighet till förslags erhållande och mera sådant kunna uppstå; så har Utskottet till förslaget icke kunnat tillstyrka bifall. Af hvad förut rörande Collegial-styrelsen i allmänhet blifvit anfördt , lära Riksens HÖglofl. Ständer hafva inhemtat, att