Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd beslutade föreskrift för användandet af de 150,000 R:dr B:co, hvilka såsom årlig inbetalning från Stats verket komma att till Banquen ingå, samt att till de framdeles under öfverläggning förekommande reglementariske föreskrifter hänskjuta frågan om det af Ståndet förut beslutade tillägg, rörande vilkorligt afdrag af den till årligt inköp af myntbara metaller anslagne summan från Banquens vinst, innan den till Riksgälds-Contoirets Disposition aflemnades; är ock, då nu mera frenne Stånds beslut i denna del sammanstämma, all annan Utskottens åtgärd dervid öfverflödig, än allenast den att anmäla, det i följe häraf dessa Puncter komma att erhålla följanr de lydelsei 5:0 iratt och med nästkommande ars början Intill nästa Riksdag upphörer ali ränle-beräkhing ä Stats-Vzrkets skald till Banquen men å Capitalet afbetalas ärligen intill nästa Riksdag 150,000 R:dr Banco. 10:0 Hvad tom af Banquens behållna "'vinst för 80 Eanco-Utskottets Eetiinkanden. hvarje dr återstår, sedan dess förvaltnings kostnader blifvit bestridde, och afdrag skett för den till inköp af myntbara metaller arislagne summan, bör, jemte den till Ranqutn inflytande ärliga Capitalafl) etal ningen 150,000 R.dr ä Stats verkets skuld, vid ett päföljande ars början, uppföras d Riksgälds Cöntoirets räkning med Banquen, såsom till Riksgälds Contoirets disposition genom assignering aflemnadt, oell kommer Riksgälds Contoiret att dermed bestrida de utbetalningar och anslag, som Rikets Ständer vid denna Riksdag föreskrifva. Ofverskotten uppå Statens Ordinarie och Extra Ordinarie inkomster användas till de utbetalningar, som möjligen kunna komma att äskas å det mindre Creditivet, hvilket till utgående frän RiksgäldsContoiret arivises. Hvilket (tock i afseende på Redactionen Rikets Höglofl. Ständers profning vördsamt un» derställes.
I afseende på arrende-afgifternas bestämmande, ansågo kommitterade, att, derest, på sätt i det föregående är vordet i underdånighet föreslaget, hemmansränlorna och lionden, äfven om de förra icke blefvo i penningar utsatta, komma att utgöras i kontant, samt således leverering af ränta och tiondespanmål in natura icke vidare komme att ega rum, jemväl de statens inkomster, sora bestodo af arrenden, borde kontant erläggas. Om derföre arrendena kunde i penningar bestämmas, vore sådant ledande till största enkelhet; men i händelse det pröfvades nödigt, att desamma äfven framgent varda uti persedlar utsatta, tillstyrkte kommitterade, ej mindre att dertill endast antoges spanmål, hvaruti ock de flesta arrenden för närvarande voro bestämda, eller i fall hemmansräntorna kunde varda uti persedlar beräknade, sådana, som korumo att deruti ingå och blifva föremål för markegångs-sättning, än ock att dessa persedel-arrenden borde liqvideras med penningar efter det för hemmansräntor och tionde gällande medelpris. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit i fråga om ingående till statsverket, emot bestämda ersättriings-anslag, af åtskilliga verks och inrättningars uppbörder, har Kongl.
Men Konungen sade till Arauna: Icke så, utan jag vill köpa dig det af för penningar; ty jag vill icke göra Herranom minom Gud bränneoffer, det jag till gifvins hafver. Alltså köpte David ladona, och oxarna, för femtio siklar silfver; Och byggde dersammastäds Herranom ett altare; och offrade bränneoffer, och tackoffer. Och Herren vardt landena försonad, och plågan vände åter på Israel. Och då Konung David var gammal, och väl till ålders kommen, kunde han icke varda varm, ändå man höljde honom med kläder. Då sade hans tjenare till honom: Låt dem söka minom herra Konungenom en pigo, en jungfru som står för Konungenom, och sköter honom, och sofver i hans famn, och värmer min herra Konungen. Och de sökte upp en dägelig pigo i alla Israels gränsor, och funno Abisag af Sunem, och hade henne till Konungen. Och hon var en ganska dägelig piga, och hon skötte Konungen, och tjente honom; men Konungen kände henne intet. Men Adonia, Haggiths son, hof sig upp, och sade: Jag vill vara Konung; och gjorde sig vagnar och resenärar, och femtio män till drabanter för sig. Och hans fader bekymrade honom intet i sinom tid, så att han sade: Hvi gör du så? Och han var ock en dägelig man; och han hade födt honom näst efter Absalom. Och han hade sitt råd med Joab, ZeruJa son, och med AbJathar Presten; de hulpo Adonia. Men Presten Zadok, och Benaja, Jojada son, och Nathan Propheten, och Simei, och Rei, och de Davids hjeltar, voro icke med Adonia. Och då Adonia offrade får, och oxar, och gödd boskap, vid den stenen Soheleth, som låg vid den brunnen Rogel, böd han alla sina bröder Konungens söner, och alla Juda män Konungens tjenare; Men den Propheten Nathan, och Benaja, och de hjeltar, och Salomo, sin broder, böd han intet.
Herr Lagman Sandberg yttrade, att rörande hvad Nämndens organisation och tillsättande anginge, hade Herr Lagmannen anledning förändra sin förra mening, på det sätt, att Tryckfrihets-Committéen kunde förstärkas af 4 särskildt af Konungen för tillfället utsedde Ledamöter, hvilka i egenskap af Jury eller Nämnd, efter fleste rösterne, kunde afgöra frågan om Skriftens brottslighet, på sätt och i de fall Herr Lagmannen föreslagit. Herr Öfver-Intendenten Edelcrants yttrade: Om jag i denna vigtiga fråga skulle blott följa den anledning till enskild öfvertygelse jag tror mig finna uti svårigheterne för verkställigheten och vidlyftigheten vid en Jurys eller Nämnds införande i Tryckfrihetsmål, samt uti 394 Riksdagen 1812. osäkerheten om dess företräde för vanliga Domares pröfning och afgörande, skulle jag törhända utan tvekan afstyrka antagande af ett i Sverige så nytt rättegångssätt; men då erfarenheten af tvänne stora Nationers exempel redan en längre tid synts bevisa, ej blott möjligheten, men äfven nyttan deraf, vore det kanske förmätet att alldeles förkasta dess möjliga användande äfven i vårt land. I anseende härtill, men derjemte med iakttagande af den nödiga försigtighet, att stora förändringar endast småningom och i de angelägnaste fall höra göras, är min tanka, att densamma åtminstone till en början skulle blott i det fall användas, då åtal på förbrytelser af en viss beskaffenhet till Högste Domstolen i vanlig ordning inkommit. Herr Öfver-Intendenten uppläste derefter dess under den 17 Junii till Beredningens Protocoll gifne yttrande om en sådan inrättning, så lydande: Jag anser en Nämnd endast i det fall kunna eller böra användas, då åtal på en förbrytelse emot 12 Mom. 3 §, rörande lögnaktiga uppgifter och vrängda framställningar till allmänhetens förvillande och förledande, efter skedd laglig pröfning vid Under-Domstolarne till Högste Domstolen inkommit och der icke större pluralitet än 5 Ledamöter förenat sig att anse den åklagade Skriften i anseende till antingen sin syftning eller sin verkan brottslig emot ofvannämnde 12 Mom. i 3 §. I detta fall, och emedan ett säkert bestämmande af den åklagade
Bef:h:de i länet behörigen tillförordnad landtmätare, och denna uppmätning, verkställd i närvaro af kronans ombud, och sedermera ytterligare conlrollerad af bäradsbesigtning, adagalade dä, alt den jordrymd, som borde afkasta arrendebeloppet och ersätta arrendatorns möda och arbete, och som så väl i auctionskungörelsen som k. kammarcoll. utfärda - Den 25 Augusti. 539 de arrendeconlract blifvit upptagen lill 873 tunneland, Sker, augs-och odlingsmark, samnianräköadi icke utgjorde mer jin omkring hälften af hvad sålunda uppgifvet och contracteradt blifvit, eller 493 tunneland af sagde beskaffenhet. Följden häraf blef i första rummet, alt arrendatorn med hela sin enskilda, icke obetydliga förmögenhet mäste fylla bristen i de årliga arrendebeloppen, och har sedermera icke kunnat fullgöra de 2:ne sista arens arreude-afgifl, och ser sig derjemte med en talrik familj biagi till mindre lyckliga omständigheter. Under inflytande af dessa tryckande omständigheter har arrendatorn funnit sig nödsakad i laga ordning yrka ersättning för sina stora uppoffringar och sitt lidande, och Lösings urtima häradsrätt har i dom d. 14 Sept. 1842, den enda dom i saken ännu hunnit, afkunnas, förklarat arrendatorn berättigad alt, jemte afträdande af arrendet, af K. M. och Kronan njuta ersättning, icke allenast för den förlust han fält vidkännas i ett allt fiir högt arrendebelopp under de (i förflutna åren, ulan ock för mistningen af deri vinst han bort kunna påräkna under de återstående arrendeåren, för den händelse uppgiften rör:de kungsgården varit grundad.
Maj:t inhemta, ibland annat, deraf att under dessa fyra år ej mindre än 142 krononybygget! och torp blifvit till anläggning beviljade, samt 777 särskilda lägenheter upplåtne, antingen såsom förmering under redan förut varande hemman, eller ock såsom särskilda lägenheter emot smör-ränta; dock hafva dessa upplåtelser städse varit villkorlige, det vill säga, beviljade endast intilldess lägenheterne kunde på ett för Kongl. Maj.t och Kronan mera förmånligt sätt disponeras, såsom för nybyggesanläggniugar och dylikt, eller ock vid en blifvande afvittring utrönt blefve, att desamma ej kunde försvaras inom det hemmans område, till hvars förmering de blifvit upplåtne. Frågor om nyhemmans-anläggningar inom de socknar, der afvittringarne fortgått, hafva för det mesta blifvit remitterade till behandling i sammanhang med allmänna afviltringen, då de 1 ansökte nyhemmanen blifvit igenom vederbörande Afvittrings-Landlmätare å marken utstakade och afmätte samt å karta lagde. Några ödesmål med hemman hafva under denna tidrymd icke inträffat. Till understöd vid nyhemmans-anläggningar har Staten bidragit med så kalladt odlingsunderstöcl, uppgående för dessa år till ett belopp af 194 Tunnor korn; hvarförutan såsom uppfostringshjelp åt fattige nybyggare blifvit uldelte 57 tunnor enahanda sädesslag. I samma mån afvittringarne fortgå och vinna fastställelse, ökas antalet af erforderliga laga skiften; så att det ringa antalet Skifteslandtmätare, som 13 för närvarande finnes inom Länet, snart nog torde blifva otillräckligt för behofvet, helst hittills endast en åttondedel af de inom Länet redan erforderliga laga skiften hunnit fullbordas. Afvitlringsgöromålen hafva under en Styresmans närmaste tillsyn och ledning oafbrutet fortgått och bedrifvits under året 1847 af åtta, och sedermera af tio särskildt antagne Afvittrings-Landtmätare, sedan det förra antalet genom Eders Kongl. Maj:(s nådiga bref den 17 Mars 1848 blifvit med ytterligare 2:ne Afvittrings-Landtmätare förökadt.
Då således ordet Hemman icke utmärker ett bestämdt qvantum Jord, eller någon viss inkomst, blir det en följd att en Rotering, som rättades efter hemmantal skulle blifva den mest ojemnt fördelta. Tunnland Jord och afkastning blir, enligt min tanka, den enda billiga grund för en jemn fördelning af Roteringen. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, får jag tillstyrka afslag på Utskottets Betänkande. Grefve Lilljencrantz, jhhan Wilhelm: Jag är fullkomligen af den tanka, att det är bättre uppskjuta en närmare reglering af Extra Roteringen, än att någon ofullständig åtgärd skulle vidtagas. Ehuru det medgifves, att vid Indelningsverket afseende gjordes icke endast å hemmantalet utan ock å hemmanens Rentor och beskaffenhet, står det likväl fast, att i flera provinser Extra Roteringen är upprättad enligt strängare grunder än den gamla. I Uppland, t. ex., inträffar detta förhållande, hvilket synes vara så mycket obilligare, som den Extra Roteringen var ett frivilligt åtagande. Så länge Chartor öfver samtliga hemman i Riket icke finnas att tillgå, blifver bedömandet af ägovidd och ägomas godhet äfvenväl en opålitlig grund , heldst vid förrättningatne, hvilka så skyndsamt 216 Den 7 Augusti. för sig gå, att en noga undersökning omöjligen kan medhinnas. Jag tror det vara särdeles angeläget att påtänka förberedande ansralter, innan någon jemkning företages, som skall äga bestånd för framtiden. Herr Påhlman, Otto Fredrik: Jemte det jag instämmer med de Herrar Ledamöter, som tillstyrkt att afgörandet af förevarande Betänkande må till en annan Riksdag uppskjutas, vill jag, såsom skäl för denna min tanka , nämna. att StatsLitsknttet, med anledning af flera dit remitterade Motioner, afgifvit ett Utlåtande, som af Riksens Högloft. Ständer blifvit bi* fallet och som är af följande innehåll: Att i underdånighet hos Kongl.
Adelns förenämnde beslut, på grund af dess ordalydelse, borde uppfattas så, att Dir. vore oberättigad att, i öfverensstämmelse med hvad förut varit medgifvet, då nya testamentsoch donatious-medel blifvit ställda under Dins förvaltning, åt Kamererare!! anvisa ett derefter lämpadt ytterligare arfvode, har Dir. hemställt, om icke Ridd. o. Adeln behagade förklara och medgifva att Kamererare!! för sådana testamentseller donationsmedel, som efter det hans aflöning sednast af Ridd. o. Adeln bestämdes, blifvit eller blifva öfverlemnade till Dir. förvaltning, må få med omkring '/-niels procent af deras belopp, åtnjuta arfvoden utöfver ofvannämnde 1,700 Rdr. samt att ett sådant arfvode från Löfvenskjöldska fonden må utgå från 1858 års början. Utskottet, som lika med Direktionen anser med billighet öfverensstämmande. att Riddarhus-Kamererarens löneförmåner ökas i den mån hans göromål tilltaga, och som af de till Utskottet öfverlemnade räkenskaperna inhemtat. att efter det Kamererarens aflöning sednast af Ridd. o. Adeln fastställdes åtskilliga till ganska betydliga belopp uppgående testamentsoch donationsmedel, dels redan i Riddarhus-kassan influtit, dels äro att för dem påräkna, anser jag fördenskull böra tillstyrka. att för sådana nya fonder, som blifvit eller blifva öfverlemnade till
S. D. Vid förnyad föredragning af Lag - l)cn I September t, lii' Utskottets den 19 sistledne Augusti, undtr N:o 150 och 151 afgifne, samt den 22 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, tvenne Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar, vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1:0 angående yrkad ändring i 40 C*p. 5 §• MissgerningsBilken. 2:0 Angående föreslagen ändring uti 9 Cap. UtsökningsBalken och 25 Cap. RättegångsBalken; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till hand* lingarne. Ut supra S. D. Föredrogos ånyo och gillade* Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 19 sistledne Augusti afgifne, samt den 22 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkanden; N:o 164. I anledning af väckt fråga om rättighet för ågare af enstaka hemman i allmänhet, att till andre personer, under full ägande rätt, upplåta en viss del af hemmanets ägorymd. Om förändring af tiden för mörn stringars förrättande N:o 166. Om upphäfvande af stadgandet, rörande uteslutande användande af Ekbark vid de så kallade Engelska LädtrGarfverierne» Den i September e. m, 197 N:o 167. I anledning af yrkad rättighet att vid skattlagde husbehofseller legosågqvarnar få försäga så stort antal stockar, sorn helst. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölloi ExpeditionsUtskottets dea r6 sistledne Augu«ti aflåtne, samt den 22 derpåföljde eftermid' dagen på bordet lagda, tvenne Memorial; i:o
Slutligen och beträffande den gjorda anmärkningen öfver Utskottens uragllåtenhet alt tillstyrka upphörande af det anslag Ett Tusen R:dr, som nu utgår till upphjelpande af stor-fisket i Bohus Läns skärgård, så fa Utskotten upplysa, alt Kongl. Maj:t, under den 3o Juni i835, för att upphjelpa berörde fiske, och efter vederfaörandes afgifna yttranden och tillstyrkanden, anbefallt, att contract skulle upprättas emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt Consulen Mollén, å andra sidan, hvarigenom denne senare åtoge sig att, emot tillgodonjutaode af i,coo R:dr om året, under tio år, anskaffa och till stor-fiske å utsatta crter utrusta 2:ne fartyg, med iagllagande dervid af de i senare tider utaf Engelsmän och Holländare införda förbättringar, m. m. Detta contract, sorn blifvit, under iagttagande af behöriga former, afslutadt, och kommer att löpa till ända med år 1844» lärer, enligt Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegii om fullgörandet deraf, år efter annat, lemnade berättelser, vara af Mollén ordentligen efterföljdt och iagttaget; vid hvilket förhållande och då hvarken uti motionen eller de vid återremissen gjorda anmärkningarne några skäl eller bevis blifvit, för ådagaläggande af motsatsen, anförda, Utskotten anse sig sakna all anledning att tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad i berörde hänseende är vordet yrkadt och föreslaget. Slockholm den 21 Januari 184 *• 6 Statssamt Allm. Besvock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N'.o i35. Ank, till Exp. Utsk. d. 23 Jan. kl, 5 e. re. / Utlåtande, i anledning rjf erhållen återremiss af Betänkandet N:o 58.
Wid irixerinZen ä Landet, der Kronofogden förer "kiotocoller och Haradsskrifwaren isxerinZs. Längden, bör denna Längd ofelbart wara up-dummeraä och underskrifwen innan 1axerjnK8-Männen ätffiljas, samt det wid förrättningen förde krotocoll Uti särskildt convolut med någre af l^xerinZsMännens SiZiU förseglas och lil förwar hos Kronofogden aflemnas 4- §° (vm ^axermZ i Städerne. 1. l^om. I Staderne wälje Borgerffape^ pch Husägare af alla andra Srand a allmän Nädstnfwa, Stadens laxöring-Man, bwar och ens röst beräknad efter den xenninge-afgift han til Sta» den det föregående äret erlagt, och utnamne de li» kasom pa Landet Hwar och en sine samteligelaxerm§8-Män til fastställde antalet. 2. ^5om. laxerinZs7Männens antal blifwer i Stockholm: 6 af Ridderffapet och Adeln, z af Praste-Scandet och z6 af Borgare-Stander, nemligen 9 af Grotzhandels», 9 af Minuthandels-, z af Fabriksoch 15 af Handtverks-O^erne, samt 6 Ståndspersoner, sadane som ej höra lil något» dera af de fyra Riks-Sranden, tilsammans iLxermZ8-Man, hwilka mä kunna arbeta pa z fördelningar, dyck sä, at äetiniuvL Hxerintzeo in kleno fastställes. I Götheborg och hwardera af rista Stä r5Z4 Den zi Mars. Städer: z af Ridderssapet och Adeln, z af Präste-Ständer och 15 rätte Borgare af Handlande och andre clause,-, samt z ofrälse Ständspersoner, tilsammans 24 laxe, inZs-Män.
Besv. och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 19. Hf:o Ank. till Exp.-Utsk. tlen 10 Jun. 1860, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om lag till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter. ilos Höglolliga Ridderskapet och Adelil har Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, undragit, att medan Fransyska lagen under namnet medborgerlig död betecknar det begrepp, att den som är på lifstid dömd till fängelse anses såsom död för samhället och bör vara utesluten från alla de rättigheter och handlingar, som tillhöra fria medborgare, synnerligast förvaltningen af sin möjligen förut innehafda egendom; samt af detta begrepp om en medborgerlig död följde förlusten af en mängd andra rättigheter tillhörande den frie mannen, såsom obehindrad brefvexling med utom fängelset varande personer, äfvensom rättigheten att i kraft af tryckfrihetslagen uppträda såsom ansvarig författare; så hade deremot hos oss saknaden af bestämmelser om en medborgerlig död gjort att ej blott ett allmänt fångreglemente, utan jemväl mångå andra vigtiga och behöfliga stadganden, härflytande från begreppet om den medborgerliga döden, ännu fattades. Det inträffade dock ej allenast stundom att ganska förmögna personer föröfvade brott, som medförde fästningsstraff, utan jemväl ganska ofta att mindre hemmansegare måste för sådana förbrytelser inspärras å fästning. Desses förmögenhet borde då ställas under sådan förvaltning att densamma, då den i lag bestämda fängelsetiden slutade, eller i händelse nåd mallankomme, kunde oförminskad tillhandahållas den frigifne. I)å likväl, genom den anmärkta bristen i vår lag, Kongl. Majit vore förhindrad att nödiga bestämmelser i afseende härå utfärda, hemställde motionären, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla behofvet af en Lag-kommitté, hvilken ålades att till nästinstundande riksmöte låta Rikets Ständer erhålla förslag till fyllande af den anmärkta lagbristen.
Hos Riksens Sfänder har fråga blifvit väckt om kärande parters skyldighet , att vid Härads» II ätterna, sedan de dit instämde mål genom träffad förlikning eller på annat sätt komma att förfalla, deröfver lösa Protocolls - Utdrag ; äfvensom huruvida Sterbhus - delägare , enar Bouppteckningsocta ArfskifteS'Instrument till Härads-Rätterna Inlemnas. måste, utom erläggande af den. i Expeditions - Taxan fastställde inregistrerings - afgift, i man efter behållna Inventarie - summan, särskildt Protocolls Utdrag deröfver utlösa. Riksens Stander.hafva härvid fpnnit, att. ehuru det är. en kärande. Parter i allmänhet åliggande skyldighet., att vid Undeiy Domstolarna utlösa de Protocoller och Utslag, som hållas och meddelas 'uti d.e afdem derstädes., anhängiga gjorda tvister, eir sådan skyldighet för. dessa icke bor sträckås vidare än till de mål, vict hvilka, i följd af gjord anmälan ellerskedd instämning, någon egentlig handläggning .af Domstolen tages; i följd hvaraf, och dä det beror . af ert Kärande Parts frig, yal, att. låta, tillställa ..sin vederpart en uttagen stämning eller låta sjn talan emot honom förfalla; men, det likväl åligger käranden, att, till undgående af de i a 2 Capitlet Rättegångs Hålken stadgade böter, glg vid Domstolen infinna och sup afstäende från det instämda käromålet tillkan-. Den s Augusd nagifva; Riksens Ständer beslutit, att,' i bägge dessa fal], ingen må emot sin vilja och begäran åläggas att utlösa Protocolls-Utdrag öfver berörde anmälanden, genom hvilka ali hand. läggning af det instämda målet för Domstolen upphört.
R:o 4. af Dcdcrbörandes undcrdäniga Berättelser hafwa wi inhämtat, hurusom, af ben numera i det närmaste influtne första hälften af ben, till Credit» ScdlarneS Realiserande af Riksens Ständers bewiljade Förmögen» hels afgift, ej mer än omkring Sjuttiofem Tusende R:d. ingält i Werksilfwcr och wäxlar, Sex hundrade Tusende Riksdaler i Specie - mynt och Banco, Sedlar, samt deremot nära Twä millioner Etthundrade Tusende Riksdaler i Credit - sedlar, inbcräknad den förhöjning af ZZ-r Procent agio, hwarmed enligt tvär Nädiga kungörelse af den 12 Maj 1821 tillständ warit läm-> riadt, att till widare liqvid, äfwen med Credit - sedlar erlägga, hwad af benna afgift i Banco »Specie bordt utgöras. Af det höga agio emellan Myntet och Credit» Scdlarne som ifrän flera är tillbaka, samt under hela uppbbrbstidcn af i fräga warand afgift, ägt och ännu äger rum är otillräckrligheten a^ ..st berörde betalnings» sätt nogsamt ädagalagd; och det skulle strida lika sä Mycket emot ändamälet, som billigheten i afseende pä dem hwilka afbbrdat stg afgiften i Silfwer eller Ban» co - Specie, att wid en sädan betalning läka bero. Men dä just det ringa, som i Silfwer influtit jemte obetydligheten af de Silfwer»län Banquen erhällit, pä betz anbud, att derföre betala 4 Procent i ärlig ränta betager förhoppningcn att inom landet rrhälla Silfwer för 4816 Den zo October. för Credit - sedlar, sä framt ej Silfwerprisct ökas ut» öfwer det belopp, hvartill det efter gängbart agio kun, de bestämmas: och införskrifning af Silfwer frän
Konungens frånfälle, om Hon Honom da öfwerlefwcr, att af Vo offisto och den efterlämnade enMda förmögenheten utbekomma ostvan berörde Morgongäfwa och Brudskatt med tillhopa 42,220 R:dr Banco. I Den 7 December. I öfrigt och som enligt Bouptekningen, innestå!.' hoö Heer E)swer Intendenten och Commcndcuren Kftelcianr/. en behållning of f. d. Konungens cnffildte me, del af - , - . - 3,624: 15. n. samt anie Trollhätte Slus, Werkö Ac« tier, utgörande med ett ars innestaende utdelning i Banco , - 389: 8. Sä hemställer Slätö-Utskottet, akt dese medel och accier mage genast as Honom infordras och till Kongl. Skat6»Coliloiret lefwereraö. Stats» Utskottet underställer alt detta Riksens Högloft. Ständer wordsammeligen. Stockholm den 25 Nowembcr 1809. Pä Högloft. Ridderssapet och Adelns Ledamöters wägnar claes kleming. Pä HögwörLige Preste »Ständetö Ledamöters wägnar 1?l>. Wsiämgn. Pä Wälloft. Borgare, Stät,dets Ledamöters trägsiar Larl ?r. csnäberZ. Pä !2 Den 7 December. Pä Hederwärde Bonde, Ständels Lcdaiiökers wägnar ^sod. Liicsson. k^röiZsIeus. Sam - Transport Porcellaine och Glas - Speglar och Meubler Böcker Vaser, Urnor m. m Diverse