Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nejlikorna voro dock hufvudsaken: deras egarinna och vårdarinna förstod i grund hemligheten af deras skötsel, och hon var lika stolt öfver hvarje ny varietet, hon skaffat sig från grannrikets berömda trädgårdar och äfven ifrån längre aflägsna land, som någonsin en tulpanälskare, då han med kostnad och möda skaffat sig en ny löksort. Denna afundsvärda lilla boning, inredd med en ovanlig nätthet och sinnrik beräkning för det trånga utrymmet, tillhörde stadsfiskalen Sandgren och hans genomförträffliga, trogna och ömma hustru, som alltid hade det välvilligaste leende till hands för hvarje menniska. Gumman Sandgrens hjerta var en guldgrufva af godhet, och dock hade hon aldrig egt barn att slösa sin kärleks skatter på. Hon koncentrerade således sina känslor först på mannen, derefter på alla behöfvande och sist på en upptagen fosterdotter, beräknad att blifva hennes ålderdoms tröst och glädje. Allting i det lilla huset gick lika regelrätt som fiskalens klocka och vandring till rådhuset. Han var en hjertans god man, men i alla fall ”herr fiskalen”, som fick hålla ögon och tumme på stadens ordning och sedlighet. Då jag ibland om lördagsmorgnarne under gången till skolan gick der förbi, såg jag, om sommaren förstås, gumman sitta vid fönstret bredvid den lilla förstugan, hvartill dörren då stod öppen, och der doftade af renskurning, granns, finhet och blommor. Hennes göromål på dessa lördagsmorgnar bestod uti att räcka fram två- eller trestyfrar, ända till skillingar, åt stadens fattige, notabene sådana som genom framvisandet af en liten träbricka kunde styrka sin rättighet att utan skam gå på de vanliga lördagsvandringarne. Slantarne lågo uppstaplade i två eller tre små högar framför henne, och med hvarje gåfva följde ett deltagande ord, som gjorde den dubbelt kärare. Under årets alla högtidsaftnar var öfverallt i staden efter råd och lägenhet stor brödutdelning, och mången gång tänkte jag för mig sjelf, att om jag varit med ibland dessa barn, som så måste gå omkring, ville jag hellre hafva undvarit halfva, ja hela kakan eller tre skilling på ena stället än slanten ur fiskalskans hand.
Vid undersökning af Rådstufvurättens i Skenninge arkif under loppet af sommaren år 1851 hade jag erfarit, att åtskilliga luckor funnits i Rådstufvurättens domböcker för åren 1850 och 1851; äfvensom arkilvet befunnits i oordnadt skick; och sedan tillförordnade Rorgmästaren åtagit sig att före utgången af Oktober månad 1851 till mig insända ej mindre betyg, att omförmälte brister i domböckerna blifvit afhulpne, än ock afskrift af det instrument, som vid inventering af arkifvet komme att upprättas, men oaktadt skedd påminnelse underlåtit att detta åtagande fullgöra; så har jag funnit mig nödsakad att till laga åtal öfverlemna den yppade försummelsen; hvarföre sådant åtal inför Kongl. Göta Hofrätt blifvit anstäldt och fullföljdt samt utslag deröfver meddeladt den 9 November 1853, deraf inhemtas, att efter det betyg blifvit hos Kongl. Hofrätten företedt dateradt den 28 September 1852 derom, att Rådstufvurättens domböcker för ifrågasatta år funnits fullständiga samt att under nästförtlutna Maj månad blifvit upprättadt inventarium öfver Rådstufvurättens och Magistratens arkif, Kongl. Hofrätten funnit något utlåtande angående bristernes afhjelpande icke erfordras; men sorn. ostridigt vore, att Rådstufvurättens domböcker för åren 1850 och 1851 icke ' blifvit i behörig tid uppsatta och justerade samt att Rättens arkif vid den tid, hvarom fråga var, befunnits i oordnadt skick, pröfvade Kongl.
INNE HÅLLS-FÖRTECK NING öfver Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelser och Propositioner till Rikets Ständer, åren 1847—1848, intagne i Sami AJd. 1} af Bih. till Riks-Ståndens Protocoll. K:o 1. Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof. 2. Skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af Roterings-verken för den tillökade ordin, båtsmans-roteringen. 3. angående löntillökning för Lotspersonalen. 4. i fråga om Butsmans-beklädnadens öfver ta ga lide af kronan. 5. Proposition, angående staden Marstrands utseende till etablissement för vestra sjöförsvaret. 6. indragning af Hof-jaktvarfvet. 7. —- —- upphörande af nådårs-och liggetids-besparingar m.m. 8. köpeskillingen (tu. m.) för Myntoch Kontroll verkens nya lokal. 9. —- — nedsättning i kopparräntan af Stora Kopparbergs bergslag. 10. upphörande af rotehållarnes vid Bohus läns båtsmans \ håll skyldighet i afseende på uppfordringskosten. 11. vissa lagbestämmelser i afseende på Enskildta banker. 12. Skrifvelse, angående förordnande af en Statsråds-ledamot för frågor rö rande lliksdags-ordningens 36 och 42 §§. 13. förnyadt anslag åt Lagberedningen. 14. pension för åtskillige tjenstemän vid Fångvården. 13. — med förslag till förordning angående Förlags-iuteckning. 16. — angående anslag för uppförande af Cellfängelser. 17. Proposition, angående en lotsoch båk-inrättning vid Götha kanal. 18. antagandet af nya Strafflagen. 19. Skrifvelse, angående Fahlu stads ordinarie Båtsmansrotering. 20. Proposition, angående förändrade grunder för beväringsmanskapets tjenst göring. 21. —■ — Skogsplanterings-kassan och Häradsallmänningar.
Den värde ledamot, som yttrat sig för koraiterades förslag och hvilken äfven varit delaktig i dess uppställning, synes icke hafva haft detta förhållande sig bekant, och har således icke kunnat upptaga denna anmärkn. till vederläggning. Det är likväl ganska vigtigt att i fråga om dessa skatteköp, så väl Statens, som enskildes rätt och bästa varder iakttagen, och det kan endast ske derigenom att kammarcolhm har öfverinseende öfver saken, ty eljest kan det hända, alt vid skatteköpen går så summariskt till, som det ej sällan inträffade före år 1831, då K. M. utnämnde mig till president i kammarcolhm. Uti ett fögderi i Skåne hände det sig att, oaktadt K. beflude ensam har rätt att meddela skatteköp, kronofogden likväl derstädes tog sig före att meddela resolutioner åt hvem som heldst på att vara kronohemmansåbo. Sedan den sålunda gynnade personen i 12 å 15 är varit i besittning af hemmanet, gick han till K. beflude och erhöll tillstyrkande af skatteköpsrätt. Sedermera har man, vid efterseende i kammarcolhm, funnit att det varit främlingar, som sålunda innästlat sig å hemmanet och fått skatteköpa detsamma. Klandret derå kom således försent. Rättegångar hafva i det afseendet uppstått och under flera år gått fram och tillbaka emellan Justitiekanzlern och vederbörtde embetsverk i Malmöhus län och slutligen bar den försumlige af enskilta medel mäst ersätta den lidande parten, ehuru han dock icke fick tillräckligt, emedan det var jorden denne ville haft. Om nu förslaget antages, huru vill man väl att så väl kammarcolhm, som förvaltningen af sjöärenderna (under hvilket sistnämnde verk lotsstaten lyder) skall kunna utöfva den uppsigt, som i detta afseende den tillkommer i fråga om sådana hemman, som för lotsverket kunna vara behöflige. Icke kan väl K. beflude infordra utlåhn deröfver från lotskonloret, det är kammarcolhm, som har sådant sig ålagdt. Det är kammarcolhm, som jemte förvaltningen af sjöärenderna har att pröfva huruvida ett kronohemman skall för lotsverkets räkning afsättas.
Propos. om förnyad författning rör:de utskrifningssättet och inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne ; Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: N:o 181, i ani. af väckt motion om förändring i föreskrifterna ang:de edgångar; N:0 182, i ani. af väckt motion i fråga om förändring af städernas bamntaxor, m. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Garl: StatsUtsk;ts Betänk:de med voter.proposir rör:de frågor, tillhörande 8:de och 9:de hufvudtitlarne, äfvensom den inbjudning, som hvilar på bordet från BorgareSt:t ang:de anslag till läroverksbyggnader i Örebro och Fahlun, samt Stats-Utslcts Betänk:n N:ris 190 och 193 rörde arfvode till Kamrer Sandberg m. m., och 194 ang:de pension till Språkläraren Spaniers enka, äro samtlige af beskaffenhet att inverka på statsregleringen, hvarföre det är nödvändigt att de snart afgöras. Jag anhåller fördenskull, att de måtte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum. Äfvenså får jag anhålla, att Sammans. Statsoch Ekon Utsk:ts Betänlcde N:o 33 ang:de skjutsningsbesvärets ordnande måtte upföras näst efter de nyss af mig omnämnda målen till nästa plenum. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt Frih. Åkerhjelm hade föreslagit, att främst å föredragningslistan för nästa plenum skulle upföras följande mål i den ordning de nu nämndes, nemi. StatsUtsk:ts Mern. N:o 195, BorgareSt:ts prot.-utdrag N:ris 469 och 6 Den 2 Oktober. 470, med inbjudningar i frågor om statsbidrag till läroverksbyggnaderne i Örebro och Fahlun, StatsUtsk:ts Utlåt:n N:ris 190, 193 och 194, samt slutligen Sammans. Statssamt Allm. Besv.- ocb Ekon.Utskrts Mern.
— Utskottet får dock anmärka, att, i följd af de inskränkningar leuterationsralten tid efter an - ao LagUtskottets Betänkande N:o 3. nan, och senast genom Kongl. Brefvet år 1803 undergått, antalet af de mål, i hvilka de aine äldsta HofRätterne årligen leuterera, är, efter de underrättelser Utskottet inhemta!, i allmänhet så ringa, att dessa måls dragande under Kongl. Majits Egen pröfning i Nådeväg så obetydligt kommer att öka den jemförelsevis stora tnängden af Nådansökningar, hvarmed Kongl. Majit, i allt fall besväras, att denna tillökning ej förtjenar tagas i beräkning. Således, a) då leuterationsrätten är en benådnings magt; b) då benådningsmagten är en Majestäts rätt, som ej kan öfverlåtas eller ens af Konungen annorledes, än i den uti Regeringsformen föreskrifna ordning, utöfvas; c) då HofRätternes Ieuterationsrätt följ aktligen i sjelfva verket är grundlagsvidrig; d, ) då HofRätterne dessutom numera icke äro Konungens högsta Nämnd; och LigUtskottets Betänkande N:o j-. ai e.) di antalet af mai, i hvilka HofRätterne leuterera, är ganska inskränkt; föreslår Utskottet: att den i 3 punkten af Kongl; Brefvet den 22 Mars 1803 HofRätterne tillagde leuterations-rätt mitte förklaras hafva upphört, samt, i följd deraf, berörde punkt jemte alla äldre dermed öfverensstämman. de Författningar upphäfvas; hvarigenom föreskriften i 7 punkten af nämnde Kongl. Bref, angiende HofRättemes skyldighet, att hvarje halft år till Kongl. Maj:t insända förteckning pi leutererade mål, äfven för-, faller. Detta förslag varder likväl Rikets Högloflige Ständers närmare bepröfvande vördsamligen underställdt.
Om denna votering utfaller med öfvervägande ja, företagas sedermera följande voteringar; a) Den, som bifaller, hvad Stals-Utskotlet, i afseende å verkställigheten af anordnade indeldta ränlornes indragning till Statsverket, uti Utlåtandet N:o 170, a:dra punkten litt. c., föreslagit, med den uti Utlåtandet N:o 326 gjorda rättelse, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner nej, bifalles Stats-Utskollets uti ja-propositionen omförmälde hemställan, med den förändring, alt uti mom. litt. c. orden ”enligt Fullmagler eller Constilutorialutbytas emot ”1 följd af Fullmagter eller Constitulorial.” b) Den, som bifaller, alt, på sätt och med de vilkor, Slals-Ulskottet uti Utlåtandet N:o 170 pag. i5 föreslagit, Riksgälds-Conloret hör årligen lemna Statsverket de förskott, som, intilldess årets skaller hinna inflyta, erfordras lill liqviderande af de contanla löne-ersältningar, hvilka, i följd af indeldta räntornas indragning, böra utbetalas, voterar Ja; den, del ej vill, Nej; vinner nej, bifalles Utskottets, i berörde hänseende framställde, förslag, med följande tillägg vid slutet deraf, ”äfvensom i öfrigt företaga, hvad till verkställighet af Rikets Ständers beslut erfordras.” 2:0 Hvad uti 3:dje punkten blifvit hemstäldt, i afseende å grunderne för indeldta ränlornes och Kronotiondens levererande eller lösande med penningar, hafva Ridderskapet och Adeln samt Presle-Slåndet förklarat förfalla, i följd af dessa Riks-Slånds beslut, angående förslaget om indeldta ränlornes indragning till Statsverket; h varemot Borgareoch Bonde-Stånden förstberörde hemställanden bifallit, med de förändringar, som uti Utlåtandet N:o 326 blifvit föreslagna.
Billigheten fordrar, att läraren, efter en mannaålder full af möda, må hafva utsigt till en någorlunda sorgfri ålderdom, och för skolan är det af väsendtlig vigt, att i de förtröttade och åldrande lärarnes ställe kunna använda nya och friska krafter. Om det hittills reserverade, men oanvända anslaget vid statsregleringsperiodens slut skulle indragas, blefve förlusten så mycket större, som den tid icke mera är så aflägsen, då de qvarlefvande af den första talrika uppsättningen af folkskolelärare någorlunda samtidigt upphinna pensionsåldern. För att pensionsinrättningen eller pensionsinrättningarne intill den tiden må hinna förvärfva tillräcklig styrka, bör just under dessa år all omsorg användas. Önskligt vore, att en undersökning blefve företagen, huruvida icke de tilltänkta pensionsföreningarne skulle lättare kunna tillvägabringas, om de erhölle en större omfattning ån den först tilltänkta. Men i alla fall är nödigt, att den summa, som för närvarande i Riksgälds-kontoret innestår såsom afsedd för folkskolelärares pensionering, måtte efter Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 13. 25 efter statsreglerings-periodens utgång få reserveras för samma ändamål, äfvensom att, den, så vida tillgångar dertill uppkomma, förökas genom anlitande af samma utväg som begagnades vid dess första bildande, nemligen genom anvisning på uppstående besparingar. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, får jag vördsamt föreslå: 1) Att de anslag, som vid siAlidne riksdag för den nu löpande statsreglerings-perioden beviljades till folkundervisningens befrämjande, måtte å stat uppföras under Åttonde Hulvudtiteln. 2) Ätt, utöfver det då beviljade belopp, måtte anslås en så stor förhöjning, att 150,000 R:dr Runt blifva disponibla för förbättrande af de examinerade folkskolelärarnes löner. 3) Att anslaget för folkskolelärare-seminarierna ökas till 60,000 R:dr Runt och det för folkskole-inspektörernas arvoden och resor till 30,000 R:dr Runt. 4)
Herr Hagander har velat fästa Utskottets uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att denna fråga behandlas med alfvar och kraft, samt att hos Kongl. Maj:t en underdånig anhållan göres, att det system, som vidtages i afseende på Näringarne, ej må till deras skada allt för hastigt förändras; Och Herr Leffler har önskat, att vid förändring af HandtverksFörfattningarne enahanda fördel måtte afses, som den Herr Prytz i allmänhet föreslagit. Utskottet, som till pröfning förebaft detta mål, delar med Memorialets Författare den öfvertygelse, att ofta förändrade principer vid stiftande af ekonomiska Lagar medföra ett menligt inflytande på Näringarne, samt att detta ännu mera ökas genom en hastig och oförutsedd verkställighet deraf. Enligt Utskottets tanka bör högsta syftemålet för ali ekonomisk Lagstiftning vara, att bereda för Näringsidkaren lämpliga utvägar, att på det för Staten och honom sjelf mest fördelaktiga sätt utöfva sin Industrie. Allt, som i ett eller annat afseende motverkar detta syftemål, bör derföre, såsom skadligt för en friare utveckling af Eesv. och ILkon. Utsk. Betänkanden. 97 Näringsfliten, så mycket som möjiigt undvikas. Ibland dessa hinder torde äfven den öfverklagade hastiga verkställigheten af ekonomiska Författningar böra räknas, hvilken i synnerhet måste ofördelaktigt verka på handelsspeculationen, enär denna, sorn i anseende till sin natur ej kan undgå att, ehuru med största försigtighet uppgjord, blottställas för oberäkneliga förluster, är igenom en sådan åtgärd motarbetad på ett sätt, 60m måste afskräcka ifrån alla visträcktare företag. Ett skadligt aftynande uti handel och rörelse, och följaktligen äfven uti öfriga Näringsgrenar, som med hvarandra alltid ega ett afgjordt, ehuru ater eller mindre direct, samband, måste således häraf blifva en oundviklig följd. Det är af sådan anledning och uppå de flere skäl, som i Memorialet finnas upptagne, som Utskottet trott sig böra vördsamligen tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl.
Boyes sist gjorda begäran att Hr Landtm, skulle yttra sig huruvida den propos., som Frih. Boye begärt, af Hr Landtm, i rätter tid skulle framställas, finge, med stöd af 53 §:ti Riksd.Ordn., upprepa hvad han äfven förut för R. o. Ad. förklarat, att han icke fann sig kunna framställa någon propos. i hufvudsaken, förr än öfverläggriingen derom blifvit fulländad; och behagade R. o. Ad. finna, att den propos., som Frih. Boye begärt, verkligen anginge hufvudsaken, samt att det således icke vore Hr Landtm, enligt Riksd.Ordn. tillåtet att framställa den, förr än discussionen öfver hufvudsaken blifvit fulländad. Frih. Boye, Ludv.: Mig tillhör alt först besvara den besynnerliga framställning, som Frill. Boye, Fredr, gjort. Jag har ej väckt någon ny motion och behöfver ej heller göra det. Han har glömt, den värde ledamoten, alt, jemte det alt i 14 §:|i försäkrar R. o. Ad. om sina privilegier, finnes detta också uti Riksd.Ordn.; och måhända har han glömt, att äfven den hör lill våra grundlagar. Jag behöfver således ingen ny motion, men jag skall icke uppehålla mig dermed. — Då Hr Landtm, uti sitt sednare yttrande, måhända i full öfverensstämmelse med de föregående, hvilka jag ej rätt fattat, Irmnat 111ig förhoppning, att den propos. jag begärt i sinom lid blilver framställd, d. v. s. att den kommer framför qucestio quomodo, så är jag fullkomligt tillfredsställd. Jag hörde icke rätt väl Gr.Fröliehs framställning; men 0111 den var ett uppfattande af min propos., annorlunda än jag sjelf framställt den, så jäfvar jag densamma. Min propos. kan vissei ligen ej af någon, som har rätta och sanna begrepp i sådana ämnen, anses innefatta någon contradiction.
Maj:t i Hader för dessa oförutsedda behof skulle finna sådant nödigt, utaf möjligen uppkommande öfverskott på Stats-Verkets inkomster från och med nästa år 1816 disponera ett belopp af 200,000 R:dr , hvarföre på lika sätt som för öfriga Stats-medlen kommer att göras redo och räkning, den Riksens Ständer eller deras Revisorer sedermera äga att genomgå och granska; men i den man denna extra tillgäng icke skulle behöfva af Kgl. Maj:t anlitas och om något derutöfver ingår såsom öfverskott på intraderna, bör beloppet deraf - Deri 14 Julli Uti af insättas viti Riksens Ständers Bank för Riksgälds-Verkets räkning, alt användas påsatt Riksens Höglofl. Ständer vid 1809 och 1810 arens Riksdag stadgade. Stais-Uiskottet lipr från Respectiva Riks» Stånden erhållit följande remisser uti ämnen f sorn röra Militaire-väsendet, nemligen: l:o Frän Höglofl. Ridd. och Adeln tVänne särskildta Memorial af Herr Hans Blonistedt, rörande den till Försvars verket anslagna Summas fördelning imellan Bandtoch Sjömagten samt gjord framställning af behofvet utaf högre anslag för flottorna, tillika med Herr StatsSecreterareh , in. ih. Friherre Virsens Memorial, med sval' och Upplysningar derom. 2:0 Likaledes från Höglofl. Ridd. och Adeln Herr L. M. Lagerheim® Memorial örn nödvändigheten, rättvisan och billigheten af Lön-förhöjning för Renninge-Löntagahde Milita ireti ; och g:o Från Hedervärda Bonde Ståndet ett Memorial af Riksdags-Fullmägtiga från Gottland Lars Jacobsson och Jacob Jacobsson , angående yrkad förändring af National-Beväringen derstädes; så att den samma måtte blifva för fltrörde Land mindre besvärlig och äfven för Staten icke så kostsam som nu, då Utgifterne dertill bestiga högre än i Sia års Bevillning af orten utgjort.
Utom de skäl som af Hr Printzensköld blifvit anförda får jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Bevilln.Ulsk. har uttalat en sats i allmänhet och icke specielt i och för socker och sirap. Den lyder nemi.: ”att rättigheten att införa hittills förbjudna, men hädanefter till införsel lofgifna varor må tillkomma alla stapelstäder”. Sådant blir stadgandet som kommer att inflyta, sådan den önskan som R. St. skola hemställa till K. M. Om nu K. M. skulle komma att upphäfva införselförbud, då de af R. St. bestämde eventuella tullar komma att tillämpas på dessa varor, så inträder det förhållande som Gr. Lagerbjelke erkänt förefinnas och som talar för alt de till vissa orter skola fä införas. Hvad åter beträffar Frih. Cederströms anförande när han talar om hvarje stapelstads rätt i detta fall, så är rätten här hvad som för landet är nyttigt och väl i ekonomiskt afseende. Här är icke fråga om någon enskild fördel och när dä städerna äro bestämda på sätt som här skett i rikets enskilda delar, så uppstår ingen svårighet för konsumenterne. Jag kan pä dessa1 skäl icke annat än önska afslag pä hvad sorn Bevilln.Ulsk. föreslagit och antagande af hvad som redan af PresteSt. är beslutadt. Gr, Lagerbjelke: R. Sl:s skrifveiser och beslut i tullfrågorna måste väl betraktas i sin helhet. Då R. St. nu till K. M:s nåd. propos. med ny tulltaxa förklarat det R. St. för deras del anse de nuvar:de införselförbuden böra upphöra endast på artiklarue socker och sirap, och R. St. i samma skrifvelse säga att R. St. anse för sin del att de förut förbjudne men nu till införsel frigifva varor må tillkomma alla stapelstäder att införa, så faller det väl af sig sjelft alt delta icke kan gälla andra än de förut förbjudna artiklarna , hvilka R. St. ansett böra få in - Den 19 Augusti. 261 föras. Om K. M. vid pröfning häraf icke skulle gilla R.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, N:o 382, till följd af erhållen remiss från samtlige Riks-Stånden uppå Kongl. Majtts, den 8 December 182g, till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående lättad utväg till lånebidrag åt fa* stighetsegare. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets hvilande Utlåtande, N:o 380, i fråga om, genom Afräknings-Contoirets indragning, mindre control på Kongl. Räntekammaren uppkommit, blef samma Utlåtan. de bifallet. ProtrUtdrag den 11 Februarii 1830. lil S, D. Då nu å nyo föredrogs Stats-UtSkottets hvilande Utlåtande, N:o 381, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 318, rörande verkställd Revision af Siats-Verkets räkenskaper och förvaltning för år 1826, fann Bonde-Ståndet för godt att bifalla första delen af berörda Utlåtande, men afslog deremot senare delen deraf. S. D. Stais-Utskottets, sedan den 5 i denna månad, på bordet hvilande Utlåtande, N.‘o 382, till följd af erhållen remiss uppå Kongl, Majits, den 8 December 182g, till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående lättad utväg till låne-bidrag åt fastighets egare, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D. I anledning af dervid gjorda anmärkningar återremitterades, vid förnyad föredragning Stats Utskottets på bordet hvilande Utlåtanden:
Regeringsformen och Zo F Zciksdags-Lrdningen, till de^ förstärkte Stats-Utskottets decision med Riksens Ständers ratt, hänmisa den af o:ne Riks-Ständ skiljaktigt motsrne andra afgjörda fräga, huruwida Hof-Stallmästa-en Grefwe kräUcd mä wid Arrendet af Fly nge och Dahlby Kongsgärdar tilt nasta Lagtima Riksdag bibehällas m. m. hwarom underrättelse skulle de öfrige Respeetive Ständen genom Protocvlls-Utdrag manligen meddelasDt supra. Utdrag af Protocollet, hällit hos Högloft. Ridderskåpets och Adelns Plenum den iZ April agio. S. D. Företogs ä nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utffottets deir n dennes va bordet lagda Betänkande af den 10 nästföregående, i anledning af Kongl. Majus Nädiga swar till Riksens Stander pä deras unherdäniga ffrifwelse rörande Wargeringcn; Ochblefberörde Betänkande i hela dest widd af Ridderskapet och Adel, bifallit: Hwarom de Respective Med-Ständen skulle g^« nom Utdrag af Protocollet manligen underrättas. Dt suxrs. I anseende till beslutne Tryckning af Friherre "Wet. terstcgts munleliga anförande till Protycollet förlednegär, dag, blef detsamma nu, skriftligen författadt, Iusteradt. Den förledne gärdag beftutne Deputation till de andre Ständen uppropades och afgeck under anförande af Grefwe ULrll, Fullmagtig Friherre lll-minZ, Lise?. Uplästes och godkändes följande undcrdäniga ffrifmelse till Kongl. Majll. Stormägtlgste AllerNädrgste Konung!