Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oell är i sammanbaog Iiärmell upplyst, att, uti cle uncler loppet ak är 1829 uppgjorcle oell ak L. ll. 8t:r goclkänöe körslazs-beräkningar olver L:gsLontoirels egne utgifter intill nästa Liksclag, cle ikrägavarancle i5o,ooo Lrclr ieke lrlikvit beräknacle iblanci 182g ärs utgifter, bvaclan 6en skeclcle utbetalningen förorsakat en motsvarande minskning i L-gsLontoirets pärsknaöe tillgängar kör är 18Z0. Viel 6elta körbäliancle oell clä clen 8umma ak 4,4al,4^2 L:6r r3 sk. 2 r:st. som, enligt Länkens Lokslut kör ar 1828, utgjorcle LtatsVerkets äterstäencle Oapital-skulä, kommer att liqvicleras ak L:gsOontoiret säluncla, att Oontoiret till Lanken akgifver sina körskrikningar ä tillliopa 4>4oo,ooo L:clr samt betalar contant cle äterstäencle 14^2 L:clr i3 sk. 2 r:st; sä, enär en bärutökver ökacl afbetalning skulle ej allenast rubba clet om liqviclen kattacle beslutet, utan ock inverka pä anclra bärmecl sambsncl ägancle Leglei ingar; bakva Lltskotten ansett som en köljcl, att ilen pä serskilcl räkning i Lanken aksatte8umma ak Ltclr i5o,ooo ma utassigneras, oel, ökverL^ttas pä L:gs(lontoirets Läkning lV:o 1 i VexelLanken öerikrän samma meclel utgå tt, samt kktteslen bärösver till LtgsLontoiret allemnas.
Sockneskrisware, som i Norrland betjena Allmogen i Proceher och Rättegängar, Tjugusyra Skill. Wid Academierne ffrifwaS pä Stampladt Papper: Dvclorö-Brefin Ideologis, pä Tre Rchlr. in ^ure, pä Tre R.dlr. in -Vleciicin», pä Tre N:dlr. in kkilosopki», eller sa kallade Magister. Bref, En Riksdaler Sexton Skillingar. Om någon utan profeller gratis, minner Doetors» eller Magisters-tittil, brukas till Brefwet dubbelt sä dyrt Papper; och böra alla, som erhålla Graden, sädane Bref rulösa, bworöfwer Reccores wid Academierne böra hand hälla wid det answar, fom 29 §. här nedan utsätter. §. n. Charle-Sigillate-Recognitionen skall särstildt erläggas för Befordringar, ZMed, erhällen Caractere, upphöjelse i Grefweligt Friherreligt och Adeligt Ständ, samt i alla de händelser, der berörde afgift hittills, tnligt 1687 ars Förordning och Kongl. Cancelli-Cosr le-ii Taxa af Lpn »6 Zebruarii ^778, betalas bordt. Kongl» 2Z4S Den 18 Augusti. Directioner ever Committé^ Landsböfdingar, Stat, hållare, Befälhaswarc och Oswerstar, Conststorier och andre Werk, af hwad naini de wara mare, hwilka af Kori,al. Maut med Priwilcgier cch Tillstår, ds-Bref aro försedde, sa wäl ftin ock hos Ma-g-stratcr och de siere, som äga att, .genom Fullmagter, Const-tutoriaicr eller Ex«racta Protocrlli, b rrgiswa Bcställninaar och Svstlor med »verkelig Len pa Star samt wid utfärdande Sftsked. W-.d Academier, strjfwas pa Stamplad Papper.
Införseln deraf utgjorde dessa år i medeltal till Haparanda 7,767% lispund och till Stockholm 49,423% lispund, men nedgick deremot, sedan med år 1845 den högre tullen af 2 r:dr 24 sk. vidtog, så betydligt, att den det året i Haparanda besteg sig till endast 14'/> lispund och i Stockholm till 901 lispund, samt att år 1846 icke någon införtullning af smör ägde rum i Haparanda samt i Umeå och i Stockholm icke uppgick till mera än 6% lispund på förra och 1161/, lispund på det senare stället, utan att likväl någon minskning ägde rum i qvantiteten smör, som från norra orterna afskickades till andra inrikes orter, hufvudsakligen Stockholm, ty då beloppet af dessa afsändningar år 1844 utgjorde från Haparanda 28,512 lispund 9 skålpund, uppgick det år 1845 från nämnde stad till 30,688 lispund 16 skålpund och besteg sig 1846 från Vesterbottens och Norrbottens län till Stockholm sammanlagdt till omkring 42,000 lispund, deraf vid pass 28,000 lispund ankommo från Haparanda. Under loppet af år 1845 hade likväl gränsetullbevakningen mot Ryssland blifvit icke obetydligt förstärkt, samt den ändring vidtagits i afseende på förut gällande kontrollföreskrifter, att den åt afsändare af smör från Norroch Vesterbottens län medgifna attesteringsrätt upphörde för Norrbottens län, så att, för erhållande af förpassning å smör, som från sistnämnda län till andra inrikes orter afsändes, borde företes inhemske producenters under edelig förpligtelse utgifna bevis, att varan utgjorde afkastning af de egendomar de innehade, å hvilka bevis kronofogde eller länsman i orten eller församlingens kyrkoherde borde hafva intygat, att bevisens utgifvare innehade de uppgifne egendomarne och att de i samma bevis upptagna smörqvantiteter kunde anses vara der producerade.
Den 6 September. Medicinska Courscn torde pröfwas nödigt. Dessa Stipendier borde leke längre än z är innchafwas af en och samma. Om nödwändigheten och nyttan af ett Instituts inrättande till Under-LäkareS danande, kommer framdeles att nämnas. Dä detta förslag framdeles kan hinna gä i werkställighct, sä att pälitclig Läkare-wärd i hwarje Socken blir att tilgä, finnes lätteligen att Provincial, Medici icke kunna päräkna nägon särdeles förtjenst ge, nom practik, och att de sälcdcS mäste hafwa en wiss lön, tilräckelig för deras Utkomst. Oen fdrcflagne lönen bör icke anses öfwerdrjfwcn, dä intet skäl finnes -warföre den ena Embetsmanncn stall wara mindre lönt än en annan, när hans Hens! är lika nyttig och nödig för det allmänna. Onekligen gör en skickelig Provincial-Medicus Staten en wigtig tjenst, äfwcn fom en rättskaffens Pastor i fin wäg, hwarföre bör dä icke den förre i sitt mödosamma kall wara äfwen sä wäl lönt som ben senare, Genom en wiss inkomst stolle Provincial-Medicus sättas i ständ, att tilbbrli, gen stöta sitt kall, som är allmänhetens i Länet häl, sowärd, och ej nödgas upoffra hela sin tid ät enstiltas sjukwärd; utöfningen af hans Wctkenstap stulle wara fhr honom angenämare och mera gagnelig för sjelfwa Wettenstapen, emedan till läsning och röns anställa», de och meddelande wänns nödig tid och tillfälle. Det nu warande lbningssättet medför en osäker och knapp utkomst för de flesta, isynnerhet wik» inträffande sjuklighet; och att tvid tiltagande älder nödgas föda sig och famjlle med practik, är lika mödosamt och beswär, ligt för den till lugn berättigade grähärSmannen, som det oftast är mindre gagnande för Wettenstapcn och Den 6 September. 167 de sjuke.
Vancls flens lemman än en afilux»nL eilen sönctenfvacle» slcall cten linottsli^e 8öta i^tesllot för Ilvanciena, oell straffas fön säramäl mecl 20 clg»3rs fängelse vid vatten oel» bnöcl. ^tes-> l)Ot »jute mälseZanclsn enskildt." 2 §. "flugen man af annan tummelfiNAsr, fot, framom rnest ellen Iläl; flöte 3o claier fön l^tet, oell straffas mecl 8 dalans fänAelse vid vatten oell 1»nöd kön sänamälet. IIuAFen man ak clet som näst än till tummelkln^en; Ilöte 20 claier kön I^tet oell straffes mecl enallancia fängelse lön sänamälet. ^fllu^Kes nä^onciena sk cie andra llnAnen, vane l^tesliotsn i5 claier oell straffet kon sänamälet ^ cläräns fängelse vicl vatten oell dnöd. d?ä ä kot vane sä Alid i sänamäl» som fln»sn ä llsnci, oell llglkt mindre i lytesbot." 3 §- "8län man näAon, sä att Iren llnaekes ellen lossas i Ilnfvucl, anm, län ellen lien, oell lcommen ej aklluAA i; ellen stioZen man näZon Aenom lik ellen lem; straffes mecl 8 cläräns fängelse vicl vatten oell Ilnöcl; lcommen llsn l^te i, ilöte llälkten mot akilUAA."
V 40 a. a, V b. V 40 a. a. 4 40 b. V 40 a. a. V 40 b. y 40 a. a. y 40 b. tV 40 b. 5 40 b. y 40 b. V 40 b. V 40 b. V 40 b. v 40 b. y '40 a. V 40 a. a. V 41 å. A 40 b. H 40 å. V 40 a. a. y 41 b. tV140 a. a. |j 40 b. V 40 b. ii 40 b. A 40 b. fj 40 b. V 40 b. 40 b. y 40 b. H 40 b. A 40 b. A 40 g> ti 40 b. H 40 b. i 41 b. i 41 b. i 41 b. J 41 b. * 41 å. y 41 b. V 41 b. y 41 å. i 41 b. y 41 b. 5 41 b. j41 a. V 41 b. y 41 b. i 4l b. V 41 b. } 41 b. y 41 b. y 41 b. y 41 D. samt borgen för lån fran denna Discont Svar pa återremiss ,?>>»»>>> Discont flerhet och dess Lånerörelse; se Lånerörelse och Reglemente• # •■di Discont-vinsten, om dess öfverflyttning till Bankens disposition år 1840 Dispositions-räkningen N:o 2, angående förändrad T reglering deraf »,,»>>>>>>>’>’»’ » > Djurförare, utländske, oui toibud för dem a!t kringresa i Riket Djurgårdenj Kongl., <m uppbärande af afgiftm för begagnande af vägarnc dera Svar på återremiss , , , , , , , » » > > Djur-Läkare, om lön för dem; se Anslag 17. Djäkne-penningar; se HufvudTitel l0:de, sid.
I8l«> ?rsAs-8tKnäet <jeo 17 LorALre-8rIn>let 6en I? öoi>6s-8r!n«!sk cleo Stormägtjgste Allernädigste Konung. b den Nädiga Proposition Eder Maj.t till Riksens Ständer afgifwlt, angående förwall. ningen af Kungs, och Kungs Laduqärdarne, bär Eder Mast till Riksens Ständers eftersinvande framstält följande 2.ne frägor: 1:0 Hwilka grunder hädanefter för huShällyingen med de frän Arrende ledige eller ledige hlifwgnde Kungs, och Kungs-dadugärdar mä pröfwaS wara de tjeyligaste? 2-0 Huru fyrhällas bör med betalningen för de ät nu warande Arrendatorer af sädane lägenheter emot wist penninge-afgift upplätne dagsverken? I afseende pä den första af besia frägor, hafwa wäl Riksens Ständer wid sistledne Riks. dag för sin del genom Nämnd bestulit, att Kungs, gärdarne borde styckas och till Skatte försäl. jas; men Eder Maj.t har i Desi Nädiga Pro. position tillkännagifwit att Eder Maj:t icke ansett sig derM kunna bifalla. Wld i följe här. gf anställd pröfning, huru wid betta förhällan, de Kungsgärdqrne borde förwaltas, hafwa Rik. seus Ständer tagit i noga öfwerwägande sä wäl hwgd Stats Utffottetwid nästlidne Riksdag i detta ämne Den 17 Oktober. Ziz ällme utredt och tillstyrkt, som hwad om Kungsgärds arrenden stadgas i Kongl. Kungörelsen af den »7 December r?99, hwilken, efter hwad en redan wunnen fleräng erfarenhet wisar, ostri. digt är bygd pä de klokaste grunder, ej mindre till befrämjande af en förbättrad hushällmng med vesia lägenheter, än ock till ästadkommande af en skälig inkomst för Stats.Werket.
Län af kontrolleradt Verk-Silfver för Bankens räkning, emot det i Banko-Reglementets 108 §. bestämda pris, hafva Fullmägtige från Kongl. Maj:ls vederbörande Befallningshafvande in - 19 fordrat de oredovisade förskotts-medlen, hvilka ock, på sätt Revisorerne in* liemtat, numera blifvit Banken godtgjorde. Angående de af Fullmäktige vidlagne åtgärder för Metalliska Kassans förstärkning. §. 23. För de, rörande vexel-handeln, utaf Fullmägtige vidtagne förfoganden till och med den 26 November 1845, är redogörelse meddelad i Revisions Berättelsen af samma år sidd. 12.—17. Till fortsättning häraf få Revisorerne anmäla följande: De af Fullmägtige den 29 Maj 1845, inom sig, valde Deputerade, i oell för besörjandet af de med vexel-handeln förenade göromål och bestyr, hafva oafbrutet innehaft berörde uppdrag. Från förstnämnde dag till 1845 års utgång uppköptes vexlar å 118,926 M:k 4 sk. Hamburger Banko för 104,901 R:dr 21 sk. 7 r:st Banko, med en vinst för Banken af 810 Hamburger Banko för 2,569,054 R:dr 30 sk. 6 r:st Banko, med en vinst af 19,858 R:dr 2 r:st s. m. 1847 lill och med den 6 September äro uppköpte: 6,030,024 M:k 14 sk. Hamburger Banko för 5,320,487 R:dr 36 sk. 4:st Banko, med en vinst af 39,534 R:dr 17 sk. s. m. Köpet har städse skett efter 127 sk. kurs för vexlar å 67 d. d. och i förhållande derefter för kortsigtigare papper.
MantalsCommissarier, lön å 150: Skrifvarhjelp _33- lg3; lj0g8; En Notarie för Krono - U ppbörds-ärender i Handels-Collegio 850: En Vaktmästare vid Öfver-Ståthållare-Embetet i Krono-Upp hörds-ärender - 58:16. „ , c . i.,., *"•. Äfvensom tillökningar uti åtskilliga af dessa löner, i under - Transport 5)0lg: i6j 1 trfi gl Ven xi Juli. dånighet blifvit föreslagna, nemligen: För Secreteraren hos Öfver - Ståthållaren i Krono-Uppbörds-ärender För Controlleuren vid Krono - UppbördsCwntroll Contoiret - Notarien vid KronoXJppbords-ärender uti Handels Collegio Vaktmästaren vid Öfver - Ståthållare-Embetet i Krono-Uppbördsärender Hvadan beloppet, sorn enligt Hans Excellera ees underdåniga anhållan på Kronans Stat skulle uppföras, utgör Men enär härtill lag. ges 316 B;dr B:co till hvardera UppbördsCommissarierna, som Staden redan anser sig vara berättigad, att till fyllnad x dessa Cornxnissariers löner, utaf Stats Verket undfå, och hvarom Stats-Utskottet, Transport 5,01g: 16. 10CK 125: 150: 416: 32, Btdr B:co 5,436: Transport 5,43b; Dm 11 J o6£ ansport 5,4 36: uti särskildt Betänkande under denna dag sig utlåtit, utgörande för sju Uppbörds Commissarier, å 31^ B:dr hvar - i dera 2,212: Så blir hela summan sorn skulle tagas utåt allmänna medel som B:dr Bro 7,648: Stats Utskottet har sökt förskaffa sig de för ämnets utredande erforderliga upplysningar.
Att någon misstydning af ifrågavarande stadgande, lili följd deraf, alt den af motionären deri föreslagna ordställning i § ej föréfinnes, egt rum eller ens vid en riktig uppfattning deraf är möjlig, kunna Utskotten icke annat än betvifla; och dä ett medgifvande, i allmänhet, al hvad för de sex norra länen blifvit, med afseende å dervarande lokala .förhållanden tillåtet, hvarken synes påkalladt af något allmänt behof, eller vore väl instämmande med hela skiftes-författningens hufvudsyfte, att i görligaste målto sammandraga hvars och ens egolotter, få Utskotten, med erinran, att, om egoine äro af den olika beskaffenhet eller hafva så spridl och ålskiljdt läge, att sådant skifte, som i förevarande § omförmäles, ulan skada eller lidande för en eller flere af deiegarne icke verkställas kan, egorna då, eldigt nästföljande §, må delas i så få skiften, belägenheten möjligen medgifver, sedan dock Egodelnings-rätten derom förordnat, vördsamt hemställa, huruvida icke berörde påståenden må lemnäs ulan afseende. 12 §. af Niis Nilsson: att, som en egodelning väl kunde vara beqvämt inrättad, utan att derföre vara verkställd med den noggrannhet, som lag och rättvisa fordrade, så borde, efter motionärens åsigt, då beståndet af icke fastsläldt storskifte pröfvas, afseende äfven fästas på om det blifvit med den omsorg och rättvisa utfördt, all det kunnat efter de vid skiftestiden gällande författningar anmälas till fastställelse; och borde skiftessökanden, der laga skifte afslås, icke vara förbunden att ensam betala kostnaden för det sökta skiftet, i den händelse fastslällelse-bevis å byalagets karla saknas och det icke eller är kändt, ali fastställelse derå meddelats. Lämpligheten af en sådan föreskrift kunna Utskotten icke medgifva.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade vidare att derest icke BorgareSt. frånträdde sina i fråga om artiklarne Olliana och Smaltz fattade beslut, äfven derom omröstning borde försiggå, hvarefter R. o. Ad. godkände de i afseende på dessa artiklar föreslagne votenspropos:ne Niis 54 och 55. Uppå sedermera framställd prcpos. fann R. o. Ad. att de öfrige voler:s-propos:ne Niis 28 till och med 79, som icke nu varit framställde till Ståndets godkännande, hade genom R. o. Adis samt PresleStis bifall tili Utskis inbjudning, förfallit. 24:o Färger och får gilin gsämnen: Cochenille. R. o. Ad. godkände dea i afseende på denna artikel föreslagna voteris-propos. Hr Gr. o. Landtm, tillkärnagaf att PresteSt. vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer att Ståndet ville vidblifva sitt förra beslut, samt instämmer med PresteStis. Uppå härefter framställd propos. vidblef R. o. Ad. sitt förut i afseende på artikeln Hartz fattade beslut samt godkändes de härom föreslagna voteris-proposine Hudar och Skinn. Utskis i fråga om denna artikel föreslagna voteris-propos. Nio 83 blef af R. o. Ad. godkänd. Den 15 Juli f. m. 93 27:o Lin. R. o. Ad. godkände i afseende på denna artikel föreslagna voter:s-propos:r N:is 84 och 85. 28:o Stearin. Afven de med afseende på denna artikel föreslagne propos:r N::s 86 och 87 hlefvo af R. o. Ad. godkände. 29:o Ull. Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade med antagande af Utslcs inbjudning bifalla de af Presteoch BondeStm gillade tullbestämmelser för artikeln Ull. Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Hr Printzensköld anmälde sig och yttrade:
För egen del har Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, jemte åberopande af hvad Styrelsen rörande ifrågavarande nya transportled anfört uti sitt den 15 September sistlidet år till Kongl. Majit afgifna och sedermera till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemnade generalförslag, dels upplyst, att nuvarande landsvägen från Sundsvall vid Östersjön till Yeerdalsören vid Nordsjön utgör 40i mil; att om den af Majoren Leijonancker uppgjorda planen, emot hvilken å Styrelsens sida ej varit något att anmärka, varder i sin helhet utförd, våglängden komme att 4 Kongl. Majus Nåd. Proposition JW 89. förkortas till ungefärligen 37 mil, deraf vattenväg IG och landväg 21 mil, samt att, derest Ostersund antoges till utgångspunkt, landvägen till Yeerdalsören, nu utgörande 21 mil, komme att förminskas till 7f mil, deraf 2$ mil inom Sverige och 5] mil inom Norrige, och sammanlagda sjövägen skulle blifva 1 I mil, dels tillkännagifvit, att, då det bolag, som bildats för att åvägabringa denna nya transportled, torde nödsakas att, för anskaffande af ångbåtar, pråmar, dragare, magasiner, in. m. använda ett kapital, nära nog motsvarande ofvanberörde för anläggning af vägar och lastbryggor m. m. beräknade kostnad af 163,548 R:dr B:ko, Styrelsen funne skäl i underdånighet tillstyrka, att Kongl. Maj.t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om beviljande till företaget af, för jemn räkning, 160,000 R:dr B:ko, under vilkor att bolaget förbunde sig ej allenast att, under vanlig kontroll, enligt planen utföra och fullborda alla de nödige befunne anläggningarne inom den tid, som derför kunde anses böra bestämmas, utan ock att för framtiden underhålla transportleden i fullständigt skick, emot rättighet att uppbära afgifter af trafiken, efter den taxa, som i sådant afseende blefve till efterrättelse i nåder fastställd. Kongl.
Man kan således förvänta, att Styrelsen ej utan nödfall använder kronoskjuts, sedan flera utvägar linnas att få transporterna fortskaffade för bättre pris, och mer kan man ej begära; ty att afskaffa kronoskjutsskyldigheten skulle blottställa staten för stora vådor. Uti gästgifv.areskjutsen har äfven, genom hvarje år tilltagande ångbåtsfart, en verkligt stor lättnad på mångå ställen under de sednare åren åstadkommits, isynnerhet på de vägar, der, i anseende till mängden af resande, detta besvär förut varit mest tryckande; och man kan hoppas, att ångbåtsfarten allt mer och mer skall utvidga sig, hvartill Sveriges långa hafskuster och stora insjöar på många ställen erbjuda förträffliga tillfällen, hvadan tyngden af skjutsbesväret derigenom årligen bör förminskas under den årstid, då jordbrukaren kan ibättre använda sin tid och sina dragare, än att färdas på landsvägarna. Häraf följer, att ångbåtsfarten bereder sådana nya utvägar, hvarom Utsk. nämner och hvarigenom ändamålet lämpligast kan vinnas; och jag be - 20 ]>e n f S e p t c m b c r - t villar, att Ulsk. kan uppfinna några nya utvägar för resandes förskaffande till lands i Sverige pä ett för samhället mindre olägligt sätt än hittills, så framt ej konsten att färdas med ångyagnar skulle införas, Fastän jag här ådagalagt min öfvertygelse, att skjutsjiingsskyIdigheten är ett lagligt, en del hemmansägare tillhörande onus, som hos oss ej kan afskaffas, delar jag likväl helt och hållet deras mening, hvilka yrka en förbättrad reglering och jemnare fördelning af skjutsbesväret, och anser en sådan reglering ej allenast vara önsklig, utan ock en högst vigtig samhällsangelägenhet. Men oaktadt de bemödanden, hvilka blifvit gjorda under 1828 och 1828—3o årens riksdagar, äfvensom under denna, har man ej lyckats utreda, huru detta ändamål kan vinnas.
Hafva vi till försvars-materialens completlerande, sorn sig bordt, beviljat under freden det. betydeliga anslag, Den 5 F e b t u a r i i fT ro. 35 som en vis förutseende styrelse begärt och bordt begära, så binder oss samma conseqvens, att bevilja ett anslag till Kongl. Majrts disposition, och när högst densamme finnér det nödigt, till spannemåls inköpande under goda år, såsom det rätta sättet att med hälften, kan bända tredjedelen, mindre kostnad, mångdubbelt kraftigare möta missväxlåret. Fördubblom detta anslag, eller till 2 millioner, för att göra gagnet så mycket säkrare, så mycket allmännare. Denna fördubbling lärer redan beviiljats af ett annat understöds anslag och till förmån för en näring, hvars intressen ej kunna jemföras med dens, som nu är i fråga, jag menar till ullhandeln. I anledning af hvad jag nu baft äran anföra, anhåller jag om återremiss af de förenade StatsBancooch EkonomiUlskottens ifrågavarande Utlåtande. Friherre Cederström, Jacob: I anledning af min reservation skulle jag instämma med den siste Talaren i begäran om återremiss, om det kunde lända till något ändamål; men då de öfriga Stånden redan bifallit Utlåtandet, är något sådant icke att vinna. Jag kan dock icke gilla, att ej Utskotten nu nogare bestämt grunderna för credilivets begagnande, byggdt på Rikets Ständers erfarenhet om de förluster, som 36 Den 5 Februari i f. m. härledt sig från en föregående oriktig tillämpning. Herr Manck af Rosenschöld, Eberhard: Då tre stånd bifallit Betänkandet, återstår blott för Ridderskapet och Adeln att återremittera det och inbjuda de öfrige Stånden, att dermed förena sig. Det beli öfves blott naturligt sundt mennisko-förslånd för att inse, att den af Utskotten framställda princip för spannemålsuppköpet är i alla afseenden oriktig; den strider äfven emot hvad i andra länder och i alla tider varit, som grundsalts för en sådan åtgärd, antaget.
Kiks-St&ndens; att sådane måtte ega rum öfver Banko-Utskottets Betänkande angående Bankens vexelhandel: I. 273, 463. A. 473. ■— —, att sådane matte ega rum angående lista till och med 8:de Hufvud-Titeln, allteftersom de från Stats-Utskottet till Riks-Ståtiden inkomma, äfvensom angående de föreslagna Statslånen : II. 160, 230, 244. A. 249. — —, att sådane måtte ega rum rörande de hvilande grund lagsförslag, som afse tillökadt, antal af Stats-Rådets Ledamöter och inrättande af ett nytt Stals-Departement; inbjudning till Med-Stånden från Val loflig» Borgare-Ståndet: se Inbjudningar. — —, att sådane mätte ega rum rörande det i Konstitutions utskottets Memorial N:o 2 under mom. 13 förekommande förslag till ändring uti 15:de g:n Riksdags-Ordningen, angående hemmansegares representations-rätt: II. 162, 233, A. 235. —- —, angående rätt för Stats-Rådets ledamöter att deltaga deri: se Riksdags-Ordningens 41:sta §. — —, angående Ordförande vid: se Riksdags-Ordningens 46 te §:s 2.dra moni. — —, att sådane måtte ega rum rörande Stats-Utskottels Be tänkande N:o 51, angående de för fortsättning af Statens JernVägs-byggnader erforderliga medels upplåning mot Stats-obligationer å utländskt mynt: III. 297, 332, A. 339 — —, att sådana måtte ega rum rörande Stats-Utskottets
Långt ifrån att hafva gjort mig skyldig till en sådan taktlöshet, har jag tvertom sjelf fästat upraärksamheten på det betänkliga uti att i en rådslående församling framhålla det intryck, som något af dess beslut gjort på den allmänna opinionen, innan jag omnämnde att, enl. hvad jag trodde mig veta, denna allmänna opinion vid förra Riksdagen hyllade en emot R. o. Ad. stridande åsigt i saken. Jag vädjar till Eder, mine Hrr, huruvida man kan välja en mera anspråkslös form för en sådan framställning. Hr Tham har, såsom ett motstycke till det af mig citerade bibelspråket, upställt ett annat, nemi. det, hvari säges att tjensteqvinnans son ej skall ärfva lika med den fria qvinnans. Jag får då fästa den värde talarens upmärksamhet deruppå, att detta sednare bibelspråk afser ett helt annat förhållande, än det nu ifrågavande. Till en början är det hemtadt från det Gamla Testamentet, som omfattar en tid, då månggifte hos Judarne var tillåtet eller åtminstone en ganska stor tolerans i afseende på concubinat ägde rum, och för det andra voro tjensteqvinnorna den tiden slafvinnor, och det var således deras barn, som i det citerade bibelspråket afsågos. Hr Dalman: Gr. Sparre har mycket beklagat sig deröfver, att han vid detta tillfälle ej finge lyssna till sin känslas röst, utan måste betvinga densamma för att endast följa sin öfvertygelse. Jag kan ej annat än gilla denna sats i dess allmänlighet., och jag beklagar således blott, att den ädle Gnns känsla vid detta tillfälle skall vara af en så besynnerlig beskaffenhet, samt att hans öfvertygelse om det rätta uti ifrågav:de fall skall i så betydlig mån afvika från andra länders rättslärdes åsigt. Gr. Sparre har erinrat mig derom, att oäkta barns arfsrätt härleder sig från den Romerska rätten och trotsat mig att kunna vederlägga detta. Jag ber att å min sida få erinra Gr.