Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» frågade Kerstin. » Ah, jag vill visst inte tala illa om » präst-Acke », som vi kalla honom, han är inte värre än andra. Men inte har det gått undan för honom, det skall Gud veta. Men nu skall han vara liksom lite förlofvad, har jag hört, så att det kanske blir bättre nu ... » Kerstin frågade ej vidare. Hvad den halte kandidaten sagt hade gifvit henne nog att tänka på. Hennes Axel en. » festprisse » I Hu, det var ett styggt ord. Ah, det var förresten inte sant! Det var bara förtal ... afundsjuka från den där linhårige plugghästens sida. Hon försökte slå bort det på detta sätt. Men det lyckades dock icke helt och hållet. Ett tvifvel hade väckts. Hon var ond på sig själf, för att hon kunde ett ögonblick tvifla på honom. D o c k. det fanns där ändå innerst inne, detta tvifvel. På oktoberstämman skulle det afgöras, om Kerstins plats skulle blifva ordinarie. Skolrådet hade inkommit med förslag härom och uppfört motsvarande lönesummor i staten. Man väntade dock en hård strid, ty utgifterna för skolväsendet hade år för år stigit med aktningsvärda summor, så att risnedsAttning å - * a„ P Spis&amp; Hnäcicebröd Begär pri » kurant I 119 församlingen började draga öronen åt sig. Sparsamhetspartiet i staden hade också mycket talrikt infunnit sig på stämman. Diskussionen blef långvarig, och ampra ord fälldes både af förslagets förespråkare och vedersakare. Slutligen gick det till votering. Skolrådspartiet var rikt försedt med fullmakter, men det hjälpte icke. Förslaget om den nya ordinarie lärarinneplatsen föll på tre röster. Kerstin fick alltså stanna kvar på sin knappare lön, men med lika mycket arbete som en ordinarie lärarinna. Viss ' kändes det bittert, men skolrådets ordförande tröstade henne med, att nästa år skulle det nog gå igenom, och han bad henne icke söka sig bort. Man tyckte så mycket om henne. Axel Filén hade på sommaren icke fått råd eller tid att besöka Kerstin. Men till julen skulle han säkert komma. Hur hon gladde sig däråt! Men på samma gång kände hon sig orolig.
DE FÖRRE. BJÖRN (från fonden). Fort Inga, fram med öl! Förlåten, jungfru BJÖRN (brådskande). Att jag så brådstört kommer. Skynda dig 29 Min Inga-lill, den fromme fader priorn Från Wreta, kommer här förbi, och stannar En stund att hvila ut. Nå, pest och död! Är du ännu ej ute! INGA. Strax, far! Priorn! Ja, just herr priorn! Vill du skynda dig? Jag springer, far! (går under det följande ut och in, och sätter fram en stor ölkanna och tvenne bägare på bordet.) Hur är det, jungfru Sigrid? Väl, gamle Björn; men jag vill ensam vara Och går en stund upp på min kammare. Rätt så. Jag sänder Inga efter eder, SIGRID. BJÖRN. SIGRID. BJÖRN INGA. BJÖRN. (närmar sig Sigrid, vänligt). Om J behöfven något! Jag helst vill ensam vara med mig sjelf, Säg det min moder! Gör det ej, Och kanske sedan bikta mig för priorn! BJÖRN. (går uppför trappan.) Skall så göra, jungfru! Hur svag jag är! Trots all min föresats Jag känner likväl att jag måste gråta! (skyndar in i sin kammare.) SIGRID (för sig). 30 Nu brast det unga hjertats smärta lös, Så blir det solsken åter, likaväl BJÖRN (ser efter henne). Och så är bäst, ty efter storm och regn I menskosinnet som uti naturen! Nå är allt redo? (till Inga som inkommer) INGA. BJÖRN. INGA. BJÖRN. Ja. Gå då din väg. Men... Inga men; finns syssla nog derute! Och jag som trodde mig få höra på INGA (afsides). Hvad priorn mäla skulle! Stygga far (går genom fonden.) BJÖRN Fru Ingrid! Priorn ifrån Wreta kommer Allt med herr Knut hit in uppå besök Åttonde scenen. (i högra dörren). BJÖRN. INGRID. (sedan) KNUT och BOTVID. Herr priorn? det var kärt besök minsann! Fort, Sigrid! men hvar är hon då? INGRID
Jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att, då det är mera än sannolikt, att en förhöjd bevilln. efter 2:dra art. kommer att utgöras under nästk. 3 år, det är så mycket nödvändigare, att jemka den stora skillnad, den stora orättvisa, som insmugit sig vid sättet att bestämma taxeringsvärdena å fastigheter de olika länen emellan, och i följd deraf att jemna de skatter, som utgöras efter 2:dra art. Det har aldrig kunnat bestridas, att, under det förhållandet emellan försäljningsoch taxeringsvärde i länen kring Stockholm sällan öfverstiger det af 2 till 1, ofta är derunder, deremot andra län finnas, särdeles i södra delen af riket, der delta förhållande ofta är såsom 6 till 1, nästan aldrig mindre än 3 till 1. Jag förnyar hvad jag redan nämnt, att en rättelse är nödig och att om denna rättelse vid innevar. riksdag icke kan blifva fullständig i afseende på förhållandet med hvarje enskildt hemman och alla andra hemman och lägenheter, de stora oliklieterne länen emellan lätteligen kunna undanrödjas på det af 5 H. 5 66 Den 20 Maj. mig föreslagna säll, nemi. all, till grund för minimibeloppet för hvarje läns taxeringsvärde, taga dess hemmantal värderadt till hälften af hvad för 1 mantal i medeltal, enl. just.statsministerns officicla uppgifter vid försäljning erhållits. För att vinna detta mål, instämmer jag med Frih. Raab. Frih. Raab: Hr Aminoff har yrkat bifall lill Ulsk:s förslag i denna del, och jag kommer således alt mot honom vända mina anmärkmr. Hr Aminoff har yttrat, alt åtskillige talare härstädes ansell den nuvar. taxeringsmetoden riklig, och att der ändring varit behöflig har sådant skodi.
G.j hos Ridderskapet och Adeln afgifvit, och hvilket hufvudsakligen innehåller: att tiden vore inne till åtgärders vidtagande, hvarigenom Ernbets-och Tjenstemanna-personalens aflöwande genom sportler må, såsom olämpligt och motbjudande, kunna afskaflfas; att, då sådant mäste ske småningom, början lämpligen borde göras med Kongl. Maj;ts Cancellie, der sportlerne till största delen bestå uti Fullmagisoch Resolutions-lösen, hvars utgående, förb vit i Charta Sigillata, lätteligen skulle kunna eonlroleras; alt Staten på ett sådant utbyte ingalunda komme att förlora, enär förslaget i denna del upploga cn billig tillökning i Charla; Sigillattc-afgiflen för fulltnagler å åtskilliga tjänster, hvilka nu vidkännas stadgade afgifler efter en nog mycket nedsatt beräkningsgrund; att pa Rikets Ständer likväl berodde att vidtaga de modificationer i de allmänna föreskrifterne rörande Charl» Sigillalfeafgiftens utgörande, hvartill serskilde förhållanden kunde föranleda, och att någon svårighet i afseende på controlerandet af afgiflens ingående ej i någon raon kunde mäta. Och har Herr Danckwardt, i afseende på sjelfva löne-reglei ingen anmärkt: först den obillighet och olikhet mot hvad för andre Ernbetsneli Tjenstemän är stadgadt, som skulle uppkomma deraf, om Cancelliets personal erhölle en del af sin aflöning utur en gemensam sportei-cassa, nemligen att de vid afskedstagande! icke finge påräkna pension till högre belopp än hvad å Rikets Stat var uppförda samt alltså nödsakades alt, likasom nu, q varl jena ända intill dödsstunden; och i öfi igt, att den af Utskottet föreslagna löne-uedsättningen saknade ali rättvis grund, då man tager i betraktande, delsalt, en - Siats-UtsJiollcis Utlåtande iV.-o 2 löj - ligt uppgjorÖt oell i Nåder gillad t förslag till göromålens fördelning, Kongl.
IlplasteS Osoonnmle - Utskottets Betänkande af den iz. Maji, angående en förbättrad Gästgifware-Ord - 4 Z ning, hivilket jamte det dcrwid fogade krojrki til Gästgifware - Ordningen Lades pä Bordet. Riksens häglof!. Ständers Oeconomis-Utskotts Betänkande om förbättrad Gästgifware-tvrdmng, jämte bifogadt ?rojeät. Dä Skjutsnings-Beswaret ar en af de allmänna skyldigheter, hwars upsyllande ar lika nödwändigt, semester nu warands Skjuts-Inrättning, särdeles för Landtmannen tryckande, och i hans angelägna omsorg för Åkerbruket hinderligt, sä har OsconomieUtffottet ansett för en kär pligt, at) til underdånigt följe as Kongl. Maj:ts Nådiga Lropalition, öfwerlägga om de möjeliga förbättringar, som derwid kunde aga rum. Under Utskottets bemödande, at närmast kunna befordra det hufwudsakeliga andamälet, som wore Allmogens befriande frän det hinder och betryck, den ständiga fkjutsningen medförer, har afwen hos Utskottet upstätt staga; om icke Skjuts-Inrättningen här i Landet skulle kunna ställas pä samma fot, som Utrikes, der resande fortställas med sä kallade Postcller Fragt-Wagnar, underhällna genom entreprenad^, hwilka pä wist tid til sina bestämda Stationer affärdas, utan något ombyte af Hästar pä en sträcka as flera mist Nyttan as en sädan Skjutsfards-Inrättning ar ögonskenlig, men för at döma om den ar antaglig, och har i Riket kan aga beständ, fordras en noga och tilförlitelig kännedom af hwarje Landsorts loenia beskaffenhet med flera omständigheter, hwilka icke, utan föregängua undersökningar kunna med fullkomlig säkerhet bestämmas.
Län uti detta Memorial instäradt, samt RiksdagsFullmägtigen Anders Larsson Från Elfsborgs Län dervid anmärkt, att Frelsehemmans-egare förr egt rätt, att svedja å deras egor, mea att nu mera vore sådant i allmänhet icke tillåtet. Lag. och Ekonomiutskotten, till hvilkas gemensamma handläggning desse Memorialer blifvit remitterade, hafva vid öfvervägande af hvad deri blifvit anfördt, och granskning af de i desse ämnen ^utkomne Författningar, funnit å ena sidan, att Ridderskapet och Adelns Privilegier tillagt Frelsehemmansegare fri dispositionsrätt öfver deras Hemmans Inoch Utegor, samt att genom Kongl. Förordningen den 21 Februcrii 1789» enahanda rättighet blifvit förunnad KronoSkattehemmansegare, med undantag af de för Kronans behof tjenlige Eke* Bökeoch Ma^teträd, hvarmed efter förra Författningar borde fdrfaras, och åter å den andra, att Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket, den 1 Augusti 1805 uti 55 i allmänhet och utan afseende å Jordens natur förbudit allt svadjande å Sand - 723 ' LagUtskottets Betänkande». nio, samt hergagsig och stenbunden mark, belägen utom Åker och Äng och råtte beteshagar, vid derföre i 56 §. stadgad påföljd af Böter och grödans förlust j men Utskottens Ledamöter hafva i frågan huruvida den nu yrkade friheten till svedjande måtte jordegare medgifvas, varit af ski 1 jagtiga tankars och som vid anställd votering ölne Stånd stannat emot Två, så få Utskotten såsom Aiternativer framställa de dervid uppkomne särskilde meningar, Forsta Alternativet♦ Jemte det Utskotten anse sistberörde stadganden oförenliga med egande rättens fordringar, och den i öfverensstämmelse dermed, genom äldre och sednare Författningar Frälseoch Skattehemmansägare försäkrade fria Dispositionsrätt öfver sine hemman, tro Utskotten desamma icke vara stödde på säkra och välberäknade grunder, ledande till det åsyftade ändamålet, en förbättrad Skogshushållning.
Skiftas en på ena sidan om rågången befintlig samfällighet, eller undergå eljest egorna der sådan styckning, att de komma i flera egares händer, så påkallar detta en ny fördelning - Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N:o 123. 53 ning af hägnaden i samma rågång, på det en hvar ändock må erhålla sin hägnadslott uti egen ego-gräns; och någon särdeles olägenhet synes ej vara att häraf befara, om lagen, för att i dylika fall förekomma omflyttning af redan upprättad stängsel, bestämmer, att utbyte skall ske mot ersättning till den, som dervid får en sämre hägnadslott än han afstår. De härom nödiga föreskrifterna hafva i 14 § af förslaget blifvit intagna. Att deremot, äfven med antagande af hallpartsdelningen för all rågångsstängsel mellan serskilda hemman eller lägenheter, annan fördelnmgsgrund tarfvas för den stängsel, som i tegskifte eller samfällighet liggande byalag hafva att samfält utgöra antingen i rågång mot angränsande jordegare, eller inom sitt egna område till gemensamt gagn, följer af sjelfva samfällighetens natur, och har påkallat den serskilda föreskrift i 11 §, att grunden för sådan stängsels fördelning byamännen emellan skall vara densamma som hittills, eller hvarderas andel i de egor, för hvilka stänges. Men härförutan förekommer jemväl i förslaget ett annat undantag från den antagna halfpartsprincipen uti 5 §, hvilken i hufvudsaklig likhet med hvad nu är stadgadt bestämmer, att då skog, utmark eller beteshage å båda sidor möter, och ena sidan af stängseln märke l igen betungas utan motsvarande nytta, den sidan, så framt den ej sjelf fordrar stängsel, må kunna för sitt deltagande deri njuta nedsättning under den i allmänhet bestämda fördelningsgrunden, efter ty som domaren skäligt prof var; och den egentliga anledningen till detta undantag har blifvit hemtad från den besparing i stängsel, som nu gällande stadgandet medfört.
För fastager, fat, lådor m. m., hvilka äro tomma och återsändas, erlägges afgiften antingen med 12 öre milen per stycke, eller också efter vigt enligt 4:de klass gods, allt efter sorn det, blifver billigast för egaren. Undantag här - Bil. till Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 86. 43 ifrån göres likväl för större sockerfat, fortepianolårar etc. etc. Se anmärkning 2:o i taxan. 10:o. Afgiften för flyttsaker och finare möbler, upptagne i l:a klassen, kan, då hela vagnar lastas, af Trafik-direktören, då anledning dertill gifve6, efter öfverenskommelse nedsättas. ll:o. För öfrigt iakttagas följande förändringar och tillägg uti klassifikation och afgiften för gods, nemligen: Ankare, tomma, tilli) r! <*3 3 Korta varor ts <*> C*J 2 Arbetsredskap och gröfre verktyg . 4 Kryddor 2 Backar, tråg etc., se träarbeten 3 Kärl, koppar3 Bikupor, tomma eller med bi Bleclcslagare-arbeten 3 , metall3 3 Linlrökakor 4 Borrspån 4 Linnevaror, finare 2 Bröd, färskt eller torrt 3 gröfre 3 Buteljer, tomma 4 Löf, alla slag 3 Böcker, inbundna 2 Marmorblock, finare 4 „ oinbundna och annat tryckt, gröfre 5 papper 3 Mjöl, alla slag 4 Cacao 3 Mossa, trädoch berg3 Calico 3 Mätare, tunnor och kärl 3 Chokolade 2 Möbler, gröfre af allmogens tillverkFat, tomma ■ . 3 ning 3 Fernissa på fat 4 Ostron 4 „ på flaskor 3 Pepparkakor 3 Fisk, färsk 4 Patentglas, se inventarier för skepps, torr 4 behof 4 Flyttsaker 2 Pipor, leroch krit3 Fogel, skogs-, död . 2 Porslin ... 3 Frukter, utländska, alla slag 2 Pottaska 5 „ inhemska 3 Ris, hopbuntadt 4 Fyrverkeri-pjescr 1 Rörtopp ... 2 Fönsterglas i kistor 3 Sirup 4 Glasvaror, ej specificerade
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 27 Vidkommande derefter, hvilka medel, som dertill skulle kunna disponeras, hade kollegium ansett sig underdånigst böra gifva vid handen, att, till följd af föreskriften i Kongl. Brefvet den 14 September 1814 till f. d. Allmänna Magasins-direktionen, hvarigenom förklarats att, i anseende till slottsbyggnadens begagnande till spanmålsupplag för kronans räkning, de å slottet såsom behöfliga då uppgifna reparationer skulle till två tredjedelar bekostas af magasinsinrättningen, ej mer än en tredjedel af kostnaden för de sedermera å slottet verkställda reparationerna utgått af det för reparationerna å under kollcgii inseende ställda kronans hus och byggnader i landsorterna afsatla årliga statsanslag, hvaremot de öfriga två tredjedelarna bestridts af andra statsmedel, och efter hvilken beräkning, om densamma jemväl nu komme att följas, endast tredjedelen af ofvanomförmälda summa 16,765 R:dr 28 sk. 2 r:st., skulle komma att drabba meranämnda årliga statsanslag med 5,588 R:dr 25 sk. 5 rist.; men då Kongl. Majit, i Dess till kollegium aflåtna nådiga bref den 26 nästlidna Januari, angående verkställandet af de detta år nödiga reparationer å förberörd da kronans hus och byggnader, förordnat, att af nästa års statsanslag borde bestridas hvad som ännu behöfdes för uppförandet af den nya landshöfdingeresidens-byggnaden i Östersund, nemligen, sedan Kongl. Majit den 20 Maj nästlidet år beviljat 15.000 Ridr och enligt högstberörda Dess nådiga bref den 26 Januari detta år 10.000
De Creditiv, hvilka äro af Rikets Ständer beviljade: Riksgålds-Contoiret för Slatsfyllnads-Summan och för bestridande af Contoirets egne behof; Kongl. Commerce-Collegii Discont_, till Manufacturernes och Fabrikernes understöd; samt Jern-Contoir et, lill Bruks-rÖrelsens underlättande; hafva, under den tid, Revisorernes granskning omfattar, blifvit, i vanlig ordning, begagnade, under noggrant iakttagande af de, uti §. §. 196, 197 och 198, för hvardera af dessa Creditiv fastställde vilkor. b. iVy«, sä kallade CassaCreditiv. Om erhållande af Cassa-Creditiv, jemlikt §. §. 2o3—-209 uti BancoReglemenlet af den 26 Maji i835, hafva bos Banco-Fullmägtige sig anmält; i:o Skånska Hypotheks-Föreningenj hvilken erhållit Creditiv-rättigliet för en summa af 100,000 R:dr Banco, från den 1 October »836 till den 1 October innevarande år, samt för en summa af 200,000 R:dr från sistnämnde tidpunkt, till den 1 Julii 1840; och 2:0 Bruksegares Hypotheks-Cassaj som fått Creditiv-rättighet sig upplåten för en summa af 100,000 R:dr, till en början från den 1 December i836, på 6 månader, och sedermera på ytterligare 6 månader. §• 9. A. Bankens vanliga Discont-rÖrelse. Denna Rörelse bestrides: af Banco-Discont-Verket i Stockholm, med en fond af 5,000,000 R:dr; af Låne-Contoiret i Götheborg, med en fond af 2,000,000 R:dr; af Låne-Contoiret i Malmö, med en fond af 1,000,000 R:dr; för utlåning på namnsäkerhet med omsättningsrätt. ^ 0835 års Banco-Reglemente, §. 223).
För såvidt Friherre Creutz’s motion skulle kunna anses innefatta en anledning att, utöfver motionens egentliga innehåll, ingå i granskning af nuvarande militära rättegångsordnings lämplighet, anser sig Utskottet böra påminna, att på Kongl. Maj:ts nådiga befallning förslag till förnyad krigslagstiftning för närvarande är under utarbetande. På grund af hvad här ofvan anfördt blifvit, får Utskottet vördsamt hemställa, att Friherre Creutt's ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 5 Juli 1865. Riksdagsfullmägtigen J. M. Lundahl från Skaraborgs län och Anders Jonsson från Wermlands län hafva begärt att få antecknadt, att de icke öfvervarit ärendets behandling i Utskottet. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtsk. Betänkande N:o 14. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Juli 1863, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ting spredikans hällande å tingstad i vissa fall, dä sådant nu ej är medgifvet. Motion i sådant syfte har blifvit väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson från Malmöhus län (motionen N:o 73) oeh efter remiss till Lag-Utskottet, på grund af 43 § Riksdagsordningen, behandlats af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Angående stället, der tingspredikan skall förrättas, finnas följande stadganden. Kyrkolagen 2 Kap. 13 § innehåller, att tingspredikan skall ske ”i kyrkan om hon så når är, eller, der hon aflägsen är, på sjelfva tingstaden.” Kongl.
Alla hans erotiska dikter, om också namnen, enligt tidens sed att med grannare poetiska ord beteckna de besjungna, äro tillskapade, hänvisa tydligt på verkliga händelser; de äro i ordets egentligaste mening tillfällighetsdikter. Hans glödande själ trängde lika mycket till verklighet som till fantasibilder. Han var ej van att sitta hemma och uppteckna drömmar om kärlek; han plockade lifvets rosor. Palmsköld angifver som motiv för sin förmodan om fröken Sjöblad en erinring af en major Prytz, »att Lucidor äfven vid denna tid haft en labyrint för sin amour skull». Många af hans kärleksvisor äro nu förlorade, bland andra en som börjar »Mitt hjerta vill i tusen stycken spricka»; men hvad som är qvar, visar tillräckligt hans dyrkan af Amor. I sitt längsta poem, »Om en mös pligt», skrifver han som en god fruntimmerskännare. Vi skola uppräkna några af hans flammor. Den, för hvilken han hetast brunnit, heter Margareta. Han kallar henne i en glödande kärlekssång »Margaris, min själs behag, andra jag». Är det samma person som fick det artiga, nästan på concettimanér affattade »bindbrefvet»11 på margaretadagen under årets vackraste tid? Han kan ej gifva henne något smycke att binda kring armen, i stället får hon hans hjerta och sång. Slutet öfverraskar med en stor förplumpning, som å daga lägger, hvad slags qvickhet man då kunde tillåta sig mot damerna. Än en gång förekommer Margareta på ett förtroligt sätt. En väninna får af honom en liten visa, som hon begärt: »Men du måste kunna tiga, Att jag åt dig någon gjort. Säg för ingen annan piga, Ty det blifver snarlig sport. Magga lilla må det veta, Hon går ej dermed i skall. Vill dig någon ann' utleta, Säg: du tok, drag fan i vall!» En annan är Fillis, som ville bli hans hustru, men det vore då ej värdt att tänka på: »Det är, Fillis, sant Att du mig begärat Så högt som jag dig», men »Ej fria jag må, Men fri vill jag vara. Låt andra fortgå, Som hustru vill få. Jag låter dem fara Allt uti en skara
Men om ock några verkliga isberg aldrig bildas vid de på Spetsbergen och äfven på norra Novaja Semlja så vanliga isbräerna, så händer det dock ofta, att betydliga isklippor från dem nedfalla, hvilka åstadkomma en svallning, som kan blifva ytterligt farlig för fartyg i granskapet. En svallvåg, förorskad af ett från en glacier nedfallet isstycke, bröt sålunda den 23/13 juni 1619 masterna på ett i Belsound på Spetsbergen förankradt fartyg, spolade en kanon öfver bord, dödade tre man och sårade många fler (Purchas, III s. 734). Flere likartade äfventyr, om ock i mindre skala, kunde jag ur egen och fångstmännens erfarenhet anföra. Man undviker derför omsorgsfullt att ankra allt för nära tvärbranta glacierstupor. Det torde vara tvifvel underkastadt, huruvida hela Kara-hafvet fullständigt tillfryser om vintern. Redan 1771 fann en af Pallas’ följeslagare, studenten Sujeff, flere stora alger i Kariska viken (Pallas, Reise. S:t Petersburg 1771 – 1776. III s. 34). Bostäder afsedda för vistelse under så väl vintern som sommaren. Den nordligaste fasta boningsplats, som för närvarande innehafves af europeer, är den danska handelsplatsen Tasiusak på nordvestra Grönland, belägen vid 73° 24′ n. br. Huru litet man t. o. m. i Ryssland känner om de forna bostäderna vid Jenisejs mynning synes af: Neueste Nachrichten über die nördlichste Gegend von Sibirien zwischen den Flüssen Pjässida und Chatanga in Fragen und Antworten abgefasst. Mit Einleitung und Anmerkungen vom Herausgeber (K. E. v. Baer und Gr. v. Helmersen, Beiträge zur Kenntniss des russischen Reiches B. IV s. 269. S:t Petersburg 1841). De här gjorda samlingarna hafva efter hemkomsten bestämts af dr Kjellman, som meddelat följande förteckning:
Besynnerligt vore, om Rikets Ständer skulle, i afseende på medel, sorn. af dem disponeras, hafva vidsträcktare rätt än Konungen, för de medel, som stå under dess disposition. Hvad den anmärkta anvisningen å handels och sjöfartsfonden beträffar, så har Kongl. Maj:t, sedan längre tid tillbaka och äfven efter antagandet af 1809 års Regeringsform, egt fri dispositionsrätt öfver denna, under de i 3 §. Ansvarighetslagen uppräknade afgifter inbegripna, fond, eller Konvojkassan, såsom den förut kallades, och denna dispositionsrätt har vid flere tillfällen blifvit af Kongl. Maj:t utöfvad, utan att någon anmärkning deremot från Rikets Ständers sida skett. Då Kongl. Maj:t, i sammanhang med en den 27 Februari 1830 utfärdad Instruktion för Rikets Ständers Revisorer, medgaf att, jemte andra förut endast i KammarRätten granskade kassor, äfven Konvoykassans räkenskaper ifrån och med dem för år 1829 må af Rikets Ständers Statsutskott och deras Revisorer granskas, förbehöll sig Kongl. Maj:t, på sätt Dess den 22 Januari 1829 till Rikets Ständer af - 142 låtna nådiga skrifvelse utvisar, samma dispositionsrätt som tillförne öfver denna kassa, hvilken Ar 1835 fick benämning af handels och sjöfartsfond. Denna Kongl.