Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer uti den Tull-Taxa, som nu kommer att utfärdas, icke kunna bestämma annan Tull å varor än den, sorn efter närvarande omständigheter bäst försäkrar Statens inkomst, och med Statens interesse öfverensstämmer; men det på KongL. Majit endast ankommer, att, i afseende på utländska Magter, bereda en för Svenska handeln förmonlig reciprocitet, Rikets Höglofl. Ständer behagade i underdånighet anhålla, det Kongl. Majrt i Nåder må vidtaga alla de mått och steg, som, i afseende härpå, med landets bästa äro förenliga, samt, för befrämjande häraf, öfverlåta till Kongl. Maj:t rättigheten alt minska eiler nedsätta den i Tullbevillnings-taxan utsatta Tuli. Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.o 27. 71 Slutligen får Utskottet, med öfver-(y lemnande af 1826 års tull-taxa, som, manuscript på motsidan innehåller del\ j? nya förslaget till tull-bestämmelse, re-/ p dovisa. 4:o För grundernas tillämpning i Tull-Taxan. Yid detta tillfälle har Utskottet trott* sig böra framlägga resultatet af de föreslagne förändringarne; och på det Rikets Ständer må kunna taga kännedom af deras detailér, utan att behöfva genomgå hela förslaget, har Utskottet uppfattat samma förändringar uti 2:ne Ta-]f^ bleauer N:ris och 15, utvisande höjningen och minskningen å till Riket inkommande eller härifrån utgående varor, samt uti specificationerne N:ris 16 och iSq 17, innehållande: den förra, sådane artiklar, hvilka förut icke varit i tull-taxan intagne, och den senare, sådane, hvilka för det närvarande äro till ineller ut-\ försel förbjudna, men af Utskottet blifvit föreslagne att beläggas med skyddstull. — Det är med hänvisande till dessa Bilagor, som Utskottet förmodar sig kortast och tydligast kunna ujjpfylla sin redovisande pligt i det hela, då Utskottet behandlar hvar och en för sig.
Ingen må erhålla lån af annat Diskont-verk, än det, inom hvars låne-distrikt han är mantalsskrifven, med undantag likväl för ledamöter i Direktionerne vid Låne-konloren och dervarande tjenstemän, på sätt § 78 bestämmer; äfvensom låntagare, hvilken, efter att vid ett Diskont-verk hafva lån erhållit, till annat lånedistrikt. afflyttat och vid dervarande Diskont-verk lån upptager, må vid omsättningsrätten bibehållas. Morn.. 3. Vexel-, förskrifningseller invisnings-utgifvare, acceptant, endossent eller löftesman må kunna antagas, äfven om han ej tillhör lånedistriktet. 29:o Mom. 1. Hvarje reversal, ehvad det utgifves för nytt lån eller omsättning af redan erhållet, skall, derest de derå såsom låntagare eller löftesmän tecknade personers vederhäftighet ej är af Direktionen känd, eller den erbjudna panten icke, ensam för sig, anses innefatta fullgod säkerhet, vara försedt med antingen officielt intyg af Länsstyrelsen, eller, å landet, af Domhafvanden i orten, eller, i stad, af Magistraten eller Borgmästaren, den sednare å embetets vägnar, eller ock med af enskild man, för hvilken Direktionen hyser fullt förtroende, utfärdadt bevis om hvardera personens vederhäftighet för det sökta lånet, och, i fall personen förut för låneelier borgens-förbindelse lill någotdera Diskont-verket häftar, jemväl för beloppet af sådan äldre förbindelse. I öfrigt åligger det Direktionen att, med afseende å hvarje sökt iånebelopp, pröfva antagligheten af de derför erbjudna lånehandlin gar samt med uppmärksamhet och noggrannhet tillse, att Verkets säkerhet genom desamma betryggas; och må Direktionen icke underlåta att, för vinnande af detta ändamål, förskaffa sig alla de upplysningar, som kunna inverka på omdömet om lånsökandes ställning och förmåga att i allo uppfylla ingångna förbindelser.
Ad., frångående bestämmandet af 'en proportion emellan reella fonden och sedelstocken, antagit en miniinicassa, hvarunder silfverfonden icke får bibehållas, kan jag icke underlåta att tillkännagifva den öfvertygelse, att jag anser all proportion uti förevar, afseende obehörig och oriktig. Jag anser io:de och urte punkterna helt oell hållet böra utgå och bestämmelserna, rör:de sedelemissionerna, lämpligen kunna uppgöras i sammanhang med stadgandena för lånebankens functioner, emedan det då bäst visar sig, hvad som bör belånas; börande belåningen ske Utan afseende på någon proportion emellan silfvercassan och sedelstocken, men endast med afseende å de panter, sorn Ranken får till sin disposition. Jag anser det oformligt att limitera Bankens functioner genom bestämmandet af en dylik proportion. Jag hyser visserligen intet hopp att kunna göra denna mening gällande, emedan det låter inom huset, som om den önskan vore rådande att förqväfva näringarna. Jag vill blott förklara, att jag reserverar mig i afseende på följderna af ett beslut om en sådan proportion, hvilket beslut jag med min röst icke kan biträda, likasom jag förklarar, att då jag å ena sidan icke skall med min röst biträda sådana sedelemissioner, hvarigenom någon våda för Banken kunde uppstå, jag å andra sidan ej heller vill understödja sådana inskränkningar i afseende på lånerörelsen, hvaraf näringarnas förqväfvande skulle blifva en ovilkorlig följd. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius:
Med den öfwertygelse att Sjö-Tullen päätjkillige dels utgående dels inkommande waror täl nä» gon päökning, hafwa Utskotten projecterat den i wid» fogade calculen N:v z uptagne förhöjning ä flere articlar, hwarigenvm, jemte öfwerflpttande af en del Landt» 294 Den 5 Zebruarir. Landt-Tulls och Stämpebafgifter till utgörande wid stora Sjö-Tullen hädanefter, och öfrige päräknadc tillgångar, samt deribland Rankan ä Köpeskillingen för Tullhus och Staqveler, med mera, som Utskotten funnit böra försäljas, Landt-Tulls-ersäktnings-Summan säkert kan förminskas till 150,002 R:d. Genom Landt-Tulls-Betjeningens asgäng eller befordran, antingen wid Sjö- och Gränse-Tull samt Kust-bewakningen, eller wid andre sig yppande för dem passande befattningar, upkomma wäl snart besparingar'af nämde Betjenings-Löner, men Utskotten hafwa dock för närwarande icke päräknar någon afkortning derföre, utan endast trott wara kämpeligt arr förbehäll göres, der de belopp af Tull-Statens aflöning, som intill nästa Riksdag kunna besparas, insättas i Rikets Ständers Banque, likasom angående -^fwerskolt ä den allmänna Bewillningcn är tillstyrkt, hwarefter wid Riksens Ständers nästa sammankomst widare härom kan blifwa sörordnadt. Sedan ifrän nysinämde Summa 152,022 R:d° blifvit afvragne dels Qwarn-Tmlen, som i Stockholm, Götheborg och Carlscrona i stället för mantals-penningar utgått och således af detze Stader särskildt bör godkgöras, dels husbehofs och Salu-Acciserne, för hwilka sainlelige Städerne ansvara, finnes återstoden af ersättningsbeloppet utgöra 122,222 R:d.
Då härefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge nödigt att ordet ”Kanslisterne” i Utsk:s förslag utbyttes emot den i nu gällande Instruktion förekommande benämningen Riddarhusets Kansli-betjening, ropades starka nej blandade med ja, hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle Ulsk:s förslag, i så måtto att benämningen Kanslisterne bifölles, samt efter denna propos:s besvarande med ja och nej, förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström: Jag anhåller att få veta hvilket beslut R. o. Ad. skall anses hafva fattat, på del jag må kunna begära votering i händelse svaret på Hr Frih. o. Landtnäs propos. utfallit på eli sätt, som strider mot min önskan. I anledn. häraf yttrade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., det han förklarade sig anse, att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat den framställda proposm till bifall å den af Utsk. föreslagna benämningen för Kanslisterne. Sedan Frill. Cederström härvid begärt votering, uplästes och godkändes följande förslag till votenspropos. Den, som bifaller del i 42 § af Ridd.Utsk:s förslag till Instruktion för Ridd.Direkt, och Riddarhusets tjenstemän gjorda utbyte af benämningen ”Riddarhusets Kansli-betjening” emot ordet ”Kanslisterne,” voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. benämningen ”Riddarhusets Kanslibetjening” böra bibehållas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 9. Nej - 7. §§ 43 till och med 5fi. Biföllos. § 57. Frih. Stjernstedt: Den §, som nu uplästes var den 57:de, men i nu gällande Instruktion, likasom i förslaget, hänvises till den 49:de. Jag anhåller om uplysning huruvida ej här något misstag eger rum. Den gamla 49:de §:n svarar mot den 47:de i förslaget. 166 Den 26 Maj.
Sedan Herr Lagmannen Engeström uti häröfver afgifven förklaring bland annat anmärkt, att så vidt lian kunde erinra sig, hvarken Westholm eller någon annan företett vederbörlig fullmakt till i fråga varande penningars lyftande förr, än den dag Herr Lagmannen desamma af egna medel utbetalt; så har Kongl. Hofrätten för målets utredande låtit genom Konungens Befallningshafvande i Södermanlands län affordra Jacob Johansson skriftligt yttrande, om han åstundade, att ofvanberörde ersättningsanspråk fullföljdes, samt i sådan händelse velat lemna honom tillfälle att med sitt påstående i ämnet inkomma; hvarigenom den upplysning vunnits, att merbemälle Jacob Johansson rätteligen hetat Jacob Andersson och varit boende inom Kronobergs län, derifrån Konungens Befallningshafvande öfverlemnat Kronofogden Hasselgreus skrifvelse af innehåll, att Jacob Andersson, på sätt ett skrifvelsen bilagdt prestbetyg utvisade, redan den 29
Och de påtryckningar, regeringen fått vidkännas af de så kallade petitionerna, hade sannolikt icke framkallat ångestropet »försent», om regeringens tid medgifvit henne att undersöka petitionernas ursprung och petitionärernes oskuldsfulla medvetslöshet i allmänhet, i hvad som rörde deras egen uttryckta begäran. Om äfven genom mångåriga agitationer den nuv:de reformfrågan i och för sig fått ett utseende af en national-önskan, så torde sjelfva frågans natur anvisat regeringen den ställning af medlare, hon bort intaga; ty att uppträda såsom omstörtare kan en regering endast då göra, när hon har i sin makt att bestämma öfver framtiden. Och hvem vet om icke den brandfackla, som regeringen nu utkastat, blifver just den våda för regeringssättet, hvarom H. Exc. Hr Justitie-Ministern i sina motiver ordar. Eller föreställer sig regeringen, att den hyllning och det smicker, som nu på henne flödar, kommer att räcka längre, än till dess hennes lofsjungare hunnit hopplocka sisla grandet af den makt, regeringen så godvilligt synes wilja anförtro i deras händer. Man behöfver i sanning ej mycken statsmanna-erfarenhet, för att inse, att ingen konstitutionel regering kan hafva någon varaktighet, utan att hon eger varaktiga vänner inom representationen; — likaså, att den politiska vänskapen är stark i den mån de kontraherandes intressen sammanfalla med hvarandra. — Men hvarest uti det nya förslaget finner man detta för regeringsmakten, för ordningen i samhället så nödvändiga stöd? — Inom första kammaren vill man säga; — men på hvad stödjer man detta förutsägande, då den politiska karaktären hos de personer, som skola tillsätta denna kammare, är lika litet känd, som hos dem, som blifva valda. Om regeringen ämnar hemta sitt stöd uti den »aristokratiska» känsla, som förmodas skola uppstå hos första kammarens ledamöter, genom den större förmögenhet de antagas komma att ega, så har regeringen illa tjenat den så kallade frihetens sak, hvars förkämpe regeringen blifvit, enär det för en hvar är bekant, att penninge-aristokraten är den mest förtryckande af alla. H. Exc. Hr Justitie-Stats-Ministern yttrar, att regeringens förslag icke kan anses komma »för tidigt».
—Anhållandesatt denna min särskilda tanka eller reservation må med Betänkandet till Respective RiksStånden åtfölja.” Härmed förenade sig Herr Docloren Fornander och RiksdagsFullmägtigen Fehr Bengtsson. Ut Supra. Ex Protocollo, Joli, Jac. Kleman. Lagutskottets Betänkandets, 1303 N:o 188. Ankom den 28 Oct. 1823. Betänkande ofver Herr Jacob Linströms Memorial, angående bestämmande af lika ansvar för Lands Secreterare och ConsistoriiNotarier som förskingra Allmänna eller enskifta medel, med hvad Lagen uti 45 Cap. Miss ger ningsBalken stadgar för uppbörds?nän. Vällofl. BorgareSlåndet liar till Lagutskottet reihitteradt ett Memorial af Herr - Jacob Linström, deruti andrages, att utom de egenteliga Uppbördsmännen af Kronans intrader, äfven gifvas andre personer, som hafva publika medel om händer, såsom LandsSecreterare, i afseende på alla handräckningsmedel och både publika och enskilda skuldfordringar, som genom Promotorial eller eljest directe genom Konungens Befallningshafvandes åtgärd utsökas, och Auctionsmedel, somför å Landscancellierne försåld fast Egendom af dem uppbäras, samt ConsistoriiNotarier, för stamboks och andre publike medel, som af DomCapitlet emottagas och redovisas; och sorn för pröfningen af desse Ämbetsmäns förhållande, i desse delar af deras tjenst, in - 1304 LagVtskottets Bctänkandcn. gen bestämd
o 3lt tl)eoretiffa ttnbertoidntttgen toib ftationerna fjär egnatö all bett ttp^ntärffantitet, font befi flora tnftytaitbe på perfoitalettö utbildning påfallar; od) f)ar t fåbant affeenbe åt färfftlbe fomiterabe itppbragité att utarbeta förflag till förbättrab organifatioit af ^lolland unbertoid* ningdanftalter, o åttgävber för 3 ättbautål att toib nt)bt)ggnab af ftörre 3lngfartt;g för ^ottand fäimcbom om bel)of funna, t tillämpliga betar, begagna bett uti (Ingland od) $ranf É benna @tat ävo för närtoaranbe ttppförbe: 3 féontmenbeurer, 6 Cfommenbeur SSJleb attlebnittg af l)toab DTifetö febitaft förfamlabe ©tanber, toib Snbragita Sontre*2tmi* anmälan om regleringen af utgifterna imber 9ftte Kiligar jamt toubtitel, tottrat i affeenbe nå antalet af be a 0tat ba befumtga vlutt Ijörattbe få toäl militäre font cioile 0tater od) ©otpfer, bertoib 9)tarin SBibfommanbe berentot befläbitaben för be båtdmätt, fttjretfe fig tittbragit febait fifta Oiifdbag, 33 btoilfad rotar, titt ett nu dterfidenbe antal af eitbafi 87, etter emtring en fertiofemtebel af t)eta bätdntanbt)ättet, ännu tefe meb bronan ingått fontraft om beftäbnaböbeft^retö öftoertaganbe, få blifioa i affeeitbe bera förut gältanbe föreffrifter fortfaranbe titlämpabe.
Jag tror det således vara mindre lämpligt att på förhand bestämma det grunden för den nya BevillningsFörordn. skall blifva lika beskattning för alla Det torde vara skäl att vänta med en dylik bestämmelse, till dess att kontroller utfinnas, hvarigenom man från handel och rörelse erhåller hvad dessa böra betala. Från jordbruket'får man naturligtvis denna afgift, så snart ett rättvist jordvärde blifvit funnit. Hr Printzensköld har förordat Utsk:s förslag derföre, att någon tid för arbetets afslutande deri icke finnes utsatt, och anser deremot Frih. Sköldebrands vara oantagligt, emedan arbetets verkställande intill nästa riksdag, enligt hans tanka, vore omöjligt. Jag kan icke fatta detta; visserligen skall K. M. från vederbörande infordra uplysningar, men ingalunda behöfva desse vara så i minsta detalj gående, som Hr Printzensköld förutsatt. Icke behöfver manj för att komma till en rättvis beskattning af den Svenska jorden i allmänhet, upgöra an ordentlig gradering af hvarje jordlapp. Jag tror, alt man under loppet af de tvänne år, som återstå till nästa riksdag, genom nit hos våra Landshöfdingar skall lyckas få en fullt tillförlitlig upgift på jordens jemförliga värde, och detta är allt hvad som erfordras till målets vinnande. Då PresteSt. redan antagit en skrifvelse nära nog lika med den Frih. Skölde brand föreslagit, vågar jag tillstyrka bifall till nämnde förslag. Hr von Troil, Sam. Gust.: I ett föregide plenum har jag redan yttrat den åsigt, att det vore önskligt, om vid denna riksdag R. St. kunde förena sig om rättvisare grunder för upgö rande af en ny Bevilln.Förordn., och jag har derföre yrkat återremiss på betänk, i sin helhet, men hvilken återremiss R. o. Ad:n afslagit. De öfrige Stånden hafva punkt för punkt beslutat öfver ifrågavar:de Btänk. Jag tror således, att den åsigt jag från början hyst, eller att Bevilln.Utskit skulle åläggas omarbeta ifrågavar:de författning, numera icke kan göras gällande.
Men i deras inre gemensamma lif pågick en beständig, tyst strid, ett oupphörligt spionerande på hvarandra, en tvekamp om hvem som skulle bli den segrande – om han skulle draga henne till sig och införlifva henne med sitt väsende, eller om hon skulle lyckas slita honom bort från den verld, der han hittills lefvat, och för alltid afstänga vägen dit. Så kom slutligen den kris, som afgjorde stridens utgång. De hade varit gifta i ungefär ett år, då en af Melchers forna bekantskaper, en framstående fiolspelare, som under en längre tid vistats utomlands, anlände till Stockholm på ett besök. Melcher bjöd honom genast till sig och, drifven af ett slags uppsluppen, trotsig längtan, som återseendet af vännen uppväckt, bjöd han äfven, utan att fråga sin hustru, sitt forna kotteri af musikaliska personer och underrättade henne härom först sedan bjudningen skett. Berta sade ingenting. Det stack till inom henne, och hennes ansigte flammade till, men hon lyckades beherska sig. Hon försökte till och med att vara artig och förbindlig emot sin mans gäster och, så vidt det var henne möjligt inbilla dem, att hon fann dem intressanta och älskvärda. Det var ett par kapellister och åtskilliga af teaterns sångare och sångerskor ibland gästerna, och fastän hennes aristokratiska sinne sjöd af harm, då hon såg hur Melcher krusade för dessa personer, bemödade hon sig likväl att icke gifva sin man efter i artighet. Hon lyssnade tålmodigt på tre fiolqvartetter, som utfördes efter hvarandra, räsonerade om kompositionerna med sin vanliga oförskräckthet och bedyrade de exeqverande, att det varit henne ett stort nöje att höra dem, fastän hon inom sig tyckte, att hon legat som på sträckbänk under dessa timslånga gnidningar på fiolerna. Den första delen af aftonen aflöpte lyckligt, och Melcher sväfvade hänryckt upp i musikens sjunde himmel. Men olyckligtvis fans i sällskapet en sångerska från teatern, en firad aktris, vacker och intagande. Med henne sjöng Melcher en duett ur Romeo och Julia – och härmed gjorde han också slut både på sitt och gästernas nöje.
Rörande Postmedlen, delar jag fullkomligt StatsUtskotlets sätt att se saken, att beräkna eli. lågt tagen behållning, och att lemna alla blifvande öfverskott till Kongl. 1826 „ 1827 „ 1,640,000 1Uessa besse är obe >räknadt 499,000 Rd. I,OoD,000 Ji Spanmålstull. Dep 21 Februari>. Maj:ts disposition, i afseende på Verkets af tidens kraf påkallade reorganisation. Bränvinsbränningsmedien böra kunna afkasta betydligt mer ån hvad som blifvit beräknadt, dels genom en bättre proportion för afgifterne, nemligen mer efter olir ka till verkningsförmåga med olika redskap, dels gepom strängare kontroll vid upgifter-r ne. (Det kan naturligtvis ej annat än förundra, att för år 1826 t. ex. ej flere ärt a3q pannor af 90 kannor blifvit upgifna för bela Riket). Jag tror äfven, att någon ytterligare afgift på denna i så många afse-? enden olyckliga production kunde och borde äga rum, att nemligen vid införseln till Stockholm en afgift af 2 sk. och till Götheborg af 1 sk. B:co per kanna t. ex. bor-_ de erläggas.
Det var en ros, en djupt glödande; dess doft var rik, men på bladen sågos blott några få droppar dagg; så syntes det. Engelns anlete tog ett strängt uttryck: „Känner du mig? det är jag, som afhemtar hvarje tår, gjuten ur djupet af qvinnans hjerta. Deraf blir perlor, med hvilka himmelens salar prydas. Andra englar hemta ock prydnader, rubiner af hjertblod, gjutet för fäderneslandet; smycken af modersvakor och fadersomsorger och mångahanda dyrbarheter för himmelen, hvar och en efter sin art. Men, qvinna, du betalar trögt din gärd. Se huru få droppar synas på rosen. Tider hafva funnits, då äfven du erlade fullt ditt mått, men redan länge har du icke så gjort. Jag har haft tålamod med dig. Qvinna, tror du, att du ensam må undandraga dig? Skynda att fylla äfven ditt mått af tårar. I en skål af demant föllo nu dropparna från rosen, men ack, de nästan försvunno i botten, så ringa syntes de. Qvinnan knäföll i bäfvan. „Himmelens ljusa dotter, var skonsam mot jordens svaga barn; fordra ej strängt din gärd. Skall jag med tårar gälda, att mitt hjerta varit så rikt, att det varit fattigt på tårar, ack då svigtar min själ“. „Se“, sade engeln, måttet måste fyllas, ännu felas mycket“. Än en gång bäfvade qvinnan: „Ljusa engel, låt mig vandra genom tiden, för att söka; låt mig vandra till solens land, till polens is; låt mig söka, kanske finner jag någon tår, som fallit obemärkt, hvarmed jag kan fylla något af måttet. För litet deraf har jag ännu skattat, för att jag ensam skulle förmå att fylla skålen“. Hon blickade upp, för att läsa engelns svar i dess anlete, men då föll solens sista stråle darrande öfver vattnet och nådde hennes öga, och engeln var försvunnen. Men se, hennes hjerta har sökt de gömda tårarna, de obemärkt till jorden fallna. Vill du se en af dem, en stelnad droppe från landet vid polen?
N:o 9g, i anledning af Utskottets Me-» morial, N:o 68, i fråga om tryckning af allmänna Indragnings-Stäten för år 1828, blefvo af Preste-Ståndet, som vidhöll sitt till Utskottets Betänkande, N:o 42 och Memorial N:o 68, den 26 Januarii och den 5 sistlidne månad, lemnade bifall, till handlingarna lagda. S. D. Uagsamt Allmänna Besvärsoch Öeconomie-Utskottens Utlåtanden i N.'o 17, i anledning af väckta Motioner, att den i 24 Gap. Byggninga-Balkerl stadgade skyldighet för hemman å landet, att Brandstod gifva, mätte upphöra j N:o 18, 1 anledning af väckt fråga ont behofvet af en undersökning, till utrönande af grunderne, på hvilka allmänna Brandförsäkrings-Verketä Uandtfond hvilaf m. m, samt Betänkande N:o 20, i anledning af väckta frågor om ändringar uti nu gällande Författningar, angående utmål till grufvor, samt om rättigheten att å andras egor hemta Mytmalm, blefvo, vid skedd föredragning, af Pre® ste-Ståndet bifallne. Prot. Utdrag den 21 April »82gi 79 Från Välloflige BorgareStåndet. S. D. Vid förnyad föredragning, bi föl lös Tjagsamt Allmänna Besvärsoch Oecono»nie-Utskottens Betänkandeti i N:o 19, i anledning af gjord hemställan , att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära del af de Krigs.
R:dr 32 sk. med icke mindre än 15,957 R:dr 17 sk. årligen, men ansett, att, i följd af det nya rese-reglementet, minskning i utgifterne för framtiden torde komma att ega rum, har Utskottet, utan att föreslå någon tillökning 22 Stals-Ulskoltets Utlåtande, Jtf 69. i nämnda anslagssumma, ä bilagda tabell sammanfört ifrågavarande bada anslag med deras förra belopp, tillsammans 7,566 R:dr 32 sk., under titel: reseoch trahtaments-hoslnader, förslags-anslag. 25:o I afseende å anslaget till Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Krigs-lcollegium m. fl. verk samt enahanda anslag för Landtförsvars-Depar~ tementets Kansli-expedition, får Utskottet åberopa sitt här ofvan i l:a punkten afgifna yttrande, i öfverensstämmelse hvarmed dessa anslag blifvit minskade, det förra från 4,500 R:dr till 3,600 R:dr, och det sednare från 2,627 R:dr 43 sk. 8 r:st till 2,327 R:dr 43 sk. 8 r:st; varande likväl detta sednare anslag, som är ett förslags-anslag, för jemnande af Hufvud-titelns slutsumma, å tabellen ytterligare minskadt med 3 R:dr 31 sk. 2 r:st. till 2,324 R:dr 12 sk. 6 r:st. 26:o Uti öfriga till denna Hufvud-titel hörande anslag har någon förhöjning eller minskning icke ifrågakommit; hvadan desamma blifvit å tabellen upptagne till enahanda belopp, som vid sistlidne Riksdag bestämdes, endast med den förändring, som i vissa delar erfordrats i anledning af spanmålens beräknande till 6 R:dr 32 sk. i stället för 6 R:dr per tunna. Stockholm den 14 Mars 1854.