Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län utgiänsen emellan Laske, Barne och Kållands Härader å dea ena sidan 4 samt Wilske, Skånings och Kinnefjerdings Härader å den andra och vid Lidköping faller ut i Wenern, Skofteby eller Lillån, som från Hornborga sjön i Gudhems Härad, går genom Skånings och Kinnefjerdings Härader samt vid Skofteby, ungefärligen en half mil från Lidköping, förenar sig med Lidan, samt Norsån, som från Elfsborgs Läns gräns genomlöper Barne, Wiste och Åse Härader och nära Nyböle By af Ås Socken faller ut i en vik af Wenern, kallad Pettera. I alla dessa Strömmar finnas flerfaldige fall med dels begagnade dels obegagnade lägenheter för Vattenverk och endast Lidan kan från Lidköping till Torpudden, 20,000 alnar, göras segelbar genom uppränsning. Länets största Sjöar åror Thulen, Wiken, Ymsen, Osten, Lången och Ärlan i Wadsbo Härad samt Hornborga sjön i Gudhems Härad. Från Unden och Wiken lemnäs vatten-tiIlgången för Götha Canal, i hvars sträckning sjön Wiken jemväl är belägen. Härförutan linnés, i synnerhet inom Walle Härad;, en mängd mindre sjöar och gölar, hvilka tillsammans upplaga en icke obetydlig yta, men hvar för sig icke äro af den betydenhet, att de förtjena särskilt anmärkas. Landet Öster och Norr om Tidan, Bilhögsberget, trakten emellan detta Berg och Tidan inom Kåkinds Härad, Södra delen af Wiste Härad omkring ån Norsån, Kållandsö i Kållands Härad och Thorsö i Wadsbo, jemte Tandhems Pastorat, Bjurbecks och Wistorps Socknar i Wartofta Härad samt Götheneds och Forshems Pastorater i Kinne Härad äro Länets skogrikaste bygder; men den öfriga delen af Länet måste, då fråga är örn ett allmänt omdöme, anses som slättbygd, ehuru äfven der finnas särskildte ställenmed skog för husbehof och kanske äfven lill afsalu.
En omyndig, som har stor egendom, skulle då möjligtvis ej kunna få en förmyndare, som kunde praestera tillräcklig intekning derföre. Om någon till exempel ärfver En Million i fa. stigheter eller lösören, så frågar jag, hvar man väl i Sverige skall finna en person, som, om den ock ägde en sådan förmögenhet, vill underkasta sig den olägenheten att intekna sin egendom för en så stor summa. Detta har jag noga öfvervägt, och funnit, att en sådan idée icke är fullt ledande till ändamålet. Jag insåg visserligen med bekymmer, att många hinder giltige eller icke skulle mot mitt förslag framställas, men trodde mig likväl pligtig, att, i närvarande financiella ställning framträda med något. När nu fråga uppstår om återremiss, kant jag icke neka, det jag med tillfredsställelse hort flere Talare inse nödvändigheten af att betrygga hvars mans rätt, och jag vågar hysa den tro, att, i händelse af återremiss, majoriteten i Lagutskottet skall finna vådan af den tysta förmons* rättens bibehållande större, än att sätta mynd. lingens rätt näst efter intekningshafvarens. Ju längre jag tänkt öfver detta ämne, destomer har jag funnit, att den omyndiges säkerhet mäst består uti förtroendet till förmyndarens person; ty Ven 9 October /. m. äfven med intekning, finnes intet hinder för en oredlig förmyndare, att förstöra pupillens egendom. Han behöfver blott emottaga ett större contant förmynderskap, än hans egendom motsvarar, och derefter successivt förslösa öfverskottet och göra bankrutt. Öfvertänker man detta, och den omständigheten, att redogörelsen för förmynderskapet nu mäst för syn skull uppvisas för slägtingarne, men sällan af dem granskas, så måtte jag säga, ätt i valet emellan ett fortfarande af det hittills varande förhållandet, eller en förändring deruti, man icke lär kunna vara tveksam. Jag har föreställt mig, att Nationens intresse borde stå främst, på det samhället ftiå bestå med trefnad. Dernäst kommer omsorgen om det växande slägtet, hvilken bör stå efter den att bibehålla Statens trygghet.
Men äfven detta ville ej gå, ehuru, eller kanske just emedan det var tredje natten på landsvägen. Preussiska «ilvagnen» är såsom sagdt högst omsorgsfullt stoppad och med dynor försedd, men sedan man suttit tvenne dygn i vagn, blifva äfven ressortdynor hårda. Till en början åkte jag denna natt i en Beywagen tillsamman med den omtalta Barmaren. Sedan han skiljdes från den allmänna stråten, placerades jag åter i postvagnen. En bivagn är alltid sämre, om den upptages af fyra personer; men sitta der blott tvenne, så vinner man i utrymme och besväras ej af den hetta, som vanligen råder i postvagnen. Mitt öde gaf mig alltid godt sällskap. Så blef jag nu granne till en ung, hygglig flicka, med litterär uppfostran, hvilken ej hade fruktat att tillbringa sin natt på resa mellan Münster och Düsseldorf. I Tyskland är det något högst vanligt, att unga flickor sålunda på egen hand göra äfven längre resor. Ske dessa med posten, som ingenstädes dröjer öfver ett par timmar, så är ett sådant kurage lätt förklarligt; ty de resandes antal gör, att ingen kan tillåta sig något otillbörligt. Men förf. såg äfven exempel på, huru en fjorton à femton års flicka, som af fader och syskon åtföljdes till Linz, några mil från hemmet, härifrån på ångfartyg ensam fortsatte resan till Pesth. Hon måste då dröja ett dygn öfver i Wien, der hon aldrig förut varit och icke heller egde några bekanta, samt således måste bo på värdshus, besörja om passvisering, plats på ångfartyget derifrån till Pesth o. s. v. Man måste medge, att sådant ser något vågadt ut och i sjelfva verket är det. Äfven vid detta tillfälle aflopp det ej utan ämne till äfventyr. En Böhmare, efter egen utsago gift man, som snart gjorde faderns och flickans bekantskap, kultiverade sedermera ifrigt den sednare. Vid ankomsten till Wien tog han genast en vagn för båda (för sig och henne), och de afreste. Mannen hade genom sitt uppförande gjort sig misstänkt äfven i detta afseende, och deltagandet för flickan blef allmänt.
Så vidt Revisorerne kunnat inhemta af den Berättelse, som af torets lätteRiksgälds-Kontorets Ombudsman blifvit lill Revisorerne afgifven, bar gangsoch utEontorets rätt och talan i detsamma rörande rättegångsoch utsök - ningsärender, sedan enahanda Bei’ättelse till 1845 års Revisorer aflemsökningsärennades, vederbörligen iakttagits. der* Revisorerne, som äfven granskat de rörande utredningen af Götha Utredningen af Kanal-Bolags och Malmö j. d. Diskonter för åren 1845 och 1846 förda f> (I' fjlia'-D‘- samt i Riksgälds-Kontorets Revisions-Kontor, utan anmärkning, reviderade räkenskaper, hafva under denna granskning icke funnit anledning till annan erinran, än att bevis angående beloppet af de å Diskontutredningens räkningar i Rikets Ständers Bank vid hvartdera årets slut innestående behållningar icke blifvit dessa räkenskaper bifogade. Beträffande resultaterna af f. d. filial-Diskonternas fortsatta utredning under lie tvenne år, nyssnämnde, nu granskade räkenskaper omfatta, så hafva Revisorerne af samma räkenskaper och Fullmäktiges ont^sku/” härom afgifna särskilda Berättelse inhemtat, att det (]er och til,” belopp : R:dr 825,949: 34. 9. gångar. hvarmed Götha Kanal-Diskonts skulder vid 1844 års slut öfver stego samma Diskonts tillgångar _, ökats genom : a) Den af Fullmäktige och sednast församlade Revisorer beslutade afskrifning af Diskontens återståencle fordringar för 26 st. diskontlån å ett obetaldt kapital-belopp af R:dr 16,020: 38. 2. b) de i sistnämnde års räken skaper balanserade, men sedermera redovisade förskotter till kontorsoch rättegångs-expenser „ 134: 18: 9.
Jag kan ej annat än instämma med Herr Cederschjöld deruti, att tillägget af ordet deraf skulle antyda, att det vore i procent eller T|ö’^e* derafj det vill säga af de g procenten som skulle tillfalla Staten , då deremot när ordet deraf ej där finnes, det är tydligt, att det är i procent af samma summa, hvaraf Bolagets inkomst utgör 8 procent, hvilken tillkommer Staten. Herr Hjerta; Ordet neflsänkning har såsom en tecknisk term blifvit begagnadt i hela Betänkandet, hvilket ock lärer vara det rätta; ty det är blott fråga om att nedsänka Schaktet till det undra lagret. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskildte propositioner, beslöt Ridderskapet och Adeln; 1:0 Att uttrycket i i:sta punkten af Protocolls-Utdraget : Fullbordandet af Ryds Schakt, borde förändras till ; nedsänkningen af Ryds Schakt. 2:0 Att någon ändring af ordställningen i 4‘.de punkten icke borde äga rum ; och biet Protocolls-Utdraget således , med iakttagande af den i första punkten beslutade rättelse, af Ridderskapet och Adeln goökändt. 4° Den 3 November e, m, Företogs tik pröfning StatsBancooch Lag-Utskottens ej mindre den 18 sistlednejuJii under N:Q 314 afgifne, samt den 19 i berörde månad eftermiddagen på bordet iagde , Betänkande, angående väckte frågor om enskildte personers rättighet att utfärda Invisningar, ställde till betalning af andra enskildte , samt beskaffenheten af de fordrings-anspråk , som derigenom uppkomma; än ock den 13 sistlednc October under N;o 547 meddeldte , samt den ?4 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, Friherre Cederström Jacob: Förevarande ämne har det mest directa inflytande på näringarna och den allmänna crediten.
Jag hade önskat, att man före pröfningen af specialbestämmelserna först beslutat öfver de vigtigare af Imfvudprinciperna; men ehuru detta numera ej lärer kunna ske, underställer jag Hr Frih. o. Landtm., om icke, före afgörande af tullbeslämmelserna i de hufvudsakligaste tvistefrågorna, de af mig yrkade, förut nämnda allmänna bestämmelser kunde blifva föremål för proposition. Bland dessa fäster jag en synnerlig vigt vid förslaget att till K. M;s disposition, till fördelning bland vissa fabriksidkare, anvisa en million r:dr af de först ingående tullinkomster å sådana varor, som hittills varit till införsel förbjudna. Utan ett sådant lugnande, försonande villkor, skulle jag, ehuru gillande grundsatsen, under närvarande förhållanden, finna betänk-, ligt att votera bort införselsförbuden å de vigtigare artiklarna. Jnggtillåter mig härvid att till de ledamöter, som förklara sig uppträda såsom' förfäktare af de för det närvar, genom införselsförbud skyddade näringar, hemställa 0111 ej »i Den g Januari f. m. de intressen, de försvara, studie vinna mer på elt definitivt afgörande af frågan på ett sätt, soin på en gång visade aktning för deras anspråk på Statens skydd, och för deni medförde en betydlig nedsättning i deras förlagskostnader, hvaraf måste följa en ökad förmåga att bära hvilken slags täflan som helst, — än att, äfven med bibehållande af förbuden, vara underkastade frågans otvifvelaktiga återkomst vid en blifvande riksdag, med all den osäkerhet, deras rörelse under ett sådant förhållande måste vidkännas. Derjemte tillåter jag mig till alla, vare sig motståndare eller liktänkande i de politiska eller de ekonomiska frågorna, förnya en uppmaning, jag redan flera gånger vågat. Jag vet väl, att den stämma, som uttalai1 den, ej kan räkna mäktiga genljud, men den går ifrån hjertat, och språket bör icke sakna sympathier, ty det är fäderneslandets vigtigaste intresses.
Detta Gods, som war af Krono-natur, blef r Drottning tid pantsatt för et Län af iso,000 D-lr Silfwermynt eller LS,ooo Rd. Z54 Den 11 August!. hos Iripp, en Köpman i Amsterdam, och har alt sedan, det är, pä en tid af i5o är, blifwit för bemälte iripps arfwingars räkning disponeradt, sä at Näntorne af detta Gods upburits af en sä kallad Inspector öfwer Trippiffa Godset och til Holland blifwit ärligen öfwersända. Nägra gängor har fräga blifwit wäckt om denna Pants inlösande pä sätt som det skedde för nägra och 2v är födan, med det sä kallade Schlegelffa God et i Halland; nw? utan werkställighet Nu tyckes tiden wara inne, at denna Pant för den obetydeliga Lönesumman innelästes och hemmanen för Kronans räkning til Skat» te bortsäldes. hwarigenom tildetrninstä r5o,voo Rd. Banco kunde erhällas til Statens behof. Om denna upqift förtjenar nägon upmärksamhet, anhäller jag ödmjukeligen, den genom Högwördige Herr Doctor» och Ärke - Biskoppen och det Högwördige Ständet» til Riksens Ständers Högloft. Stats-Utskott mätte remitteras. Stockholm den 8 Augusti 1809. iHrs Uboöin. Hwilket genom Protoeolls-Utdrag skulle til de öfrige respective Ständen wördsamt och wän» ligen inberättas. Ut supra. k!x krotocollo, Almguist. Utdrag af Protocollet, hällit hos Högmon dige Preste-Ständet den 8 Augusti 1809. G. D. Kongl. Maj:ts til Riksens Ständer sslätne och denna dag företedda Nädiga Proposition - Den 11 Augusti. 9-5 sition af den 13 nästl.
TJnder anförande af de många och skadliga missbruk, som med Tjenste-accorderne, serdeles inom Armén, ega rum: huruledes de för individerne äro högst förderfliga och motverka en god esprit inom TjenstemannaCorpserne, der exemplet ofta skall förete sig af en befordran, erhållen icke såsom belöning tor förtjenst och skicklighet, utan köpt för penningar, huruledes de försätta Tjenstemännen i elt förnedrande och beroende förhållande till den person, som förskjutit accords-beloppet, och på hvars godtycke det kan ankomma, huru länge Tjenstemannen 4 Lagsamt Allm. Besv.o. Otc. Utsk. Bet.
Och så ofta hon såg på grifflarne, tyckte hon, att hon malde sönder dem med papper och allt, de knastrade, karamellerna knastrade, hon smakade det härskna flottet och det svarta brödet, åt upp hela butikslagret med en fasa, som hade något oemotståndligt frestande — slukade det icke en, utan tjugu gånger om dagen, medan hon gick och drömde om vers. Själfva lukten från garfveriet i hörnet, denna skarpa lukt af oberedda hudar, kunde få en egendomlig lockelse, när Julje deklamerade. In öfver den smutsiga gården, hvars plankdörr stod på glänt, och där barken låg i högar bredvid de stora karen, drog denna luft, som vibrerade af vers, och den förenade sig med allt detta, genomträngde det som en förtrollning. I det lilla tvåvåningshuset i slutet af gatan, där de gamle fröknarna Björk hade tre rum på nedre botten, bodde Ingeborg. 12 I D U N De gamla fröknarna sutto vid fönstret och märke på garfvarplanket, och hvar gång du räknade hur många gånger flickorna kommo ser det, skall du tänka på mig. Nej, det förbi, och så hände det ibland, att de knacduger inte — har du knifven på d i g? » Hon kade på rutan, men det hörde inte Ingeborg. gjorde en djup skåra: » Nu sitter det där. Inte behöfde hon lyda dem. Det sade också Tag mig i hand på, att du skall komma i Julje. Där hon var inackorderad, var det håg mig, hvar gång du går förbi. » ingen, som befallde öfver henne; hon kom och Ingeborg kramade hennes hand så hårdt, gick alldeles som hon ville. Det måtte väl att hon var nära att skrika. vara ens rättighet. Och så vandrade de upp » Men om du flyttar från dina fröknar? » och ned och talade om tusen saker — helst » Så går jag ändå alltid den här gatan. » och mest om sin karaktär. » A h — då får du kanske en annan att Hvilken egenskap var det nu Julje ställde gå med, och så glömmer du mig. » högst? Ingeborg tyckte, att själf behärskning » Jag bryr mig inte om fler, än jag kan var det största af allt. Hvad tyckte Julje?
Bor gare-Ståndet i allo gillade förslag. 18:o Vidare hade Utskottet i mom. litt. e) af 63:e punkten hemställt, att ett belopp af 80,000 R:dr måtte anvisas till löneförbättring åt de vid nu befintliga folkskolor anställde lärare, hvilka icke hafva 400 R:dr i lön, oberäknadt husrum och vedbrand, — under vilkor: i:o att bidrag häraf må lemnäs endast de församlingar, som till aflöning åt folkskoie-lärare redan tillskjutit ett belopp, som minst motsvarar den hvarje församling förut anslagna andel i personliga skydds-afgiftcn; 2:o att Statens bidrag af ifrågavarande medel, i allmänhet ocb der ej Kongl. Maj:L finner särskilda förhållanden böra leda till undantag, icke må beviljas till högre belopp, än församlingarne sjelfva ytterligare åtaga sig att tillskjuta till folkskolelärarens aflöning; 3:o att löneförhöjning icke må tilldelas mer än en lärare inom hvarje för samling, förträdesvis den, som vid fast skola är anställd; samt 4:o att löneförhöjning icke må utgå till andra lärare än dem, sorn vid skolan meddela undervisning under minst 8 månader hvarje år. Denna Utskottets hemställan, som blifvit af Bonde-Ståndet återremitterad är af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet i sin helhet bifallen; hvaremot Preste-Ståndet, som äfven godkänt Utskottets tillstyrkande af ifrågavarande medels anvisande, i afseende å de af Utskottet för medlens användande föreslagna vilkor förklarat, att Ståndet för sin del helt ocb hållet afsloge de under N:is 3 och 4 upptagna bestämmelser samt, rörande Utskottets förslag i öfrigt, beslutit den förändring, att i det under N:o i upptagna vilkoret orden »till aflöning åt folkskole - Stats-UtskoUets Utlåtande M 178.'
Sundgren (i motion N:o 2 72), jemte förmälan att egaren till det å Blidö liggande Furusund, hvarest funnes tullstation och der oftast sjöfarande äfven vore i behof af läkarebjelp, utan att kunna sådan erhålla, erbjudit sig upplåta erforderlig bostad ål läkaren, föreslagit, att Rikets Ständer för deras del måtte bifalla och till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa om ett årligt anslag af allmänna medel till lön för en ständig läkare i Blidö skärgård, med station i Furusund. Jemte erinran derom, alt i Herjeådalen med en folkmängd af 7,000 innevånare, spridda på en yta af 104 qvadratmil, endast funnes anställd en provincial-läkare, hvilken icke förmådde alt, äfven med bästa vilja, besörja sjukvården i det åt honom anvisade distriktet i anseende till dess vidsträckthet, och der en stor del af befolkningen, när läkare måste anlitas, hade 10 ä 12 mils väg till dennes hostad, har, uti motionen 465, Riksdagsfullmägtigen från Jemtlands län, Per Byström, till afhjelpande af den svåra belägenhet, hvari provinsens innevånare i detta hänseende sig befunne, begärt att Rikets Ständer måtte anslå 1,500 R:dr till lön åt ytterligare en provincial-läkare derstädes, hvilken, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnda län, uti dess sednast afgifna årsberättelse förmält, vore särdeles behöflig. Enahanda belopp har Riksdagsiullmägtigen Herrm.
Rörande de på lifstid dömde fångar; så bör, i samma mån Corrections-anstalterne utvidgas och Corrections - fångarne flyttas ifrån fästningarne, ett ökadt utrymme å sistnämnde orter vinnas för det slag af fångar, som nu är i fråga, och få Committerade, med stöd af de uppgifter, som af Krigs-Collegii FortificationsContoir blifvit aflemnade, angående tillgång på rum å hvarje fästning, och hvilken uppgift härjemte bifogas, i underdånighet föreslå: att Carlstens och Elfsborgs fästningar måtte utses till orter för grofva missdådares förvarande; att till ett lika ändamål Wanås fästning måtte bestämmas, af det skäl, att denna ort framför någon annan erbjuder, under mångå år, ett säkert tillfälle till full sysselsättning för arrestanterne, och någon svårighet för deras förvarande derstädes icke bör möta, då på anslaget för Wanås fästningsbyggnad finnes medel till uppförande af fäng-casserner, hvilka kunna byggas af träd, såsom, efter hvad erfarenheten visat, svårare att genombryta än fånghus af sten, samt då den till Wanås fästning inköpta mark lemnar tilliäcklig tillgång på moget Byggnadsvirke; att på de öfriga fästningarne. aemi. Carlskrona, Christianstad, Lands - a 24 Äng. inr. af ett atlin. Ärb.och Correclionsh. m. m, krona och Götheborg, icke flere Arrestanter måtte bibehållas, än som oundgängligen erfordras för fästnings-verkens reparation och renhållning, hvilkas antal Krigs-Collegium borde bestämma efter locala omständigheter, genom hvilken anstalt all vidare fråga om fångrummens utvidgande i Christianstad och Carlskrona förfaller, hvaremot de öfriga arrestanterne böra förflyttas till ds här ofvannämnda hufvudstationer, så snart allt derstädes blifvit i ordning stäldt, atr de der kunna emottagas.
För öfrigt och som Riksens Ständer inhemtat, att en särskild minskning i General-Assistance-Contoireta inkomster af dess Auctions-ICammare hittills egt rum, i så måtto, att en fjerdedel af ärliga Ordinarie Auctions-Provisionen, enligt ännu gällande Författningar, blifvit erlagd till Stockholms Stad; Och då, vid närvarande förhållande, det icke synes tillbörligt, att Stockholms Stad, hvars Invånare nästan uteslutande af ifrågavarande Inrättning draga förmån, får, till Statens ytterligare betungande, uppbära en sådan inkomst, tufva Riksens Ständer jemväl trott sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes i Nåder tillse, om icke denna Underdåniga Skrifvelser. 205 igift må kunna ifrån och med nästkommande år upphöra. Riksens Ständer framhärda etc. N:o 348.' Uppbo. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 27 Nov. 18 2 3 å Preste-Ståndet d. 27 —• —• Borgare-Ståndet d. 27 —• —- Bonde-Ståndet d. 2 g — ■—■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af verkställd granskning af Kongl. Nurner-Lotteriets Räkenskaper för dr 1821, S; A. Ki Riksens Ständers Stats-Utskott har, efter granskning af Kongl. Numer-Lotteriets Räkenskaper för år 1821, dervid framställt åtskilliga anmärkningar, på grund hvaraf Riksens Ständer få hos E. K. M. följande omständigheter till rättelse i underdånighet anmäla: 1:0 Uti Räkenskapen finnes, såsom skuld, under titel: obetald köpeskilling för Huset, ballancerade 6,200
Räkenskaperna, hvilka undergå granskning af Civil-statens egna Revisorer, utvisa: (se bilagan Litt. R.) Revisorerne, som ej funnit något att vid räkenskaperna erinra, anse sig böra lasta Rikets Ständers uppmärksamhet på det förhållande, att, ehuru ett statsanslag af 25,000 Rdr finnes anvi-sadt för pensionering af civile embetsoch tjenstemäns enkor och omyndiga barn, samt Civil-statens allmänna enke-' och pupillfond uteslutande. består af allmänna medel, redogörelsen deröfver icke undergår granskning bos Kongl. Kammar-rätten, hvilket dock, enligt Revisorernes tanke, lika val borde ske, som enahanda till Arméens pensions-kassa ingående anslag till pensioner för militäre embetsoch tjenstemäns samt underofficerares enkor och barn inför Kongl. Kammar-ratten redovisas. Armécns Pensionskassa. Dess räkenskaper, hvilka undergå granskning af delägarnes egna Revisorer, utvisa följande förhållande nied inkomster och utgifter: Dchet. år !§!!)• år år SSSS. Balans frun förer/äende året: Bilaga Litt. R. till 1853 års Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 86. Uebct. Balans frän är 1S49: Tillgångar (netto) . Tjcnstemannafonden. Allmänna Enkeoch pupillfonden. Enskilda Enkeock pupillfonden Gäfva af en gammal tjensteman. Götha Hofrätts pensionsfond. Wimmerstedtska testamentsfonden. Summa Credit. Utgifter: Summa År 1851. Uel»ct. Balans från är 1S50: Tillgångar (netto) Uppbörd: Diverse inkomster Summa Credit. Utgifter: — Uppbörd: Balans frän föregående året: Afkortningar: Utgifter: Pensionärernes antal vid den för revisionsåren, i Slars månad, verkställda pensionsreglering utgjorde: sas äldre inkomster 65,765: 23. 7. 69,069: 9. 5. Begrafningshjelps-besparing Ränteoch hyresmedel Extra inkomster 7: 24. — 1: 88 — Allmänna Pensions-slaten.
Med afseende på hvad ofvan är anfördt, får Utskottet således vördsamt föreslå, det Rikets Ständer behagade till Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse, med anhållan det Kongl. Majit täcktes vidtaga erforderliga åtgärder, att 1808 års Jagt-stadga samt Kongl. Kungörelsen den 24 Oktober 1851 må uti de af Utskottet antydda omständigheter varda öfversedda och ändrade. Stockholm den 3 Februari 1857. Reservation af Grefve Lewenhaupt, Claes Magnus, emot Utskottets beslut, så vidt föreslagen tillåtelse att under vårtiden från den 1 Maj skjuta tjädertupp på spel derigenom blifvit afstyrkt. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 42 och 43. 1 N:o 43. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Febr. 1857, kl. l e. m. Memorial, i anledning aj å/erremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 20. Det af Utskottet under ofvanstående nummer afgifna Betänkande i fråga om upphörande af håfgång, samt offeroch kollekt-medels insamlande i kyrkorna m. m., har väl af Hedervärda Bonde-ståndet blifvit återremitteradt i afseende å Utskottets hemställanden rörande håfgång, kollekter och de s. k. vaxljus-penningarne; men som de öfriga Riks-Stånden Betänkandet i sin helhet bifallit, kan återremissen icke föranleda till någon vidare åtgärd. Stockholm den 16 Februari 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Febr. 1857, kl. l e. m. Memorial, i anledning af ålerremiss utaf Betänkandet N:o 26.