Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
i det allmänna arbetet har ungdomen erhållit ett rikare stoff till samtal och tankeutbyte, len furstinna, som åtminstone för närvaoch det skall vara en bra tarfligt utvecklad rande låter mest tala om sig, är må flicka eller yngling, som nu försöker komma hända drottning Viktorias äldsta dotter, kejmed uppskrufvadt känslopjoller, smicker sarinnan af Tyskland, som äfvenväl bär nameller artiga fraser i ett lag af unga qvinnor net Viktoria. Hade hennes mor nästan allt för och ynglingar, som deltaga i. dagens allvartidigt fått bära drottningkronan, så har hennes ligare frågor. dotter deremot temligen länge fått vänta den Men icke alla qvinnor äro ännu så stälda, samma. Kejsarinnan är nämligen född 1840 att de kunna hafva något lifligare intressen och den 21 november detta år fyller hon såleför samhällsproblem; många, ja de flesta, des 48 år. hafva sin lilla verld inom hemmet — dock i Redan vid två års ålder erhöll prinsessan denna lilla verld har ju det stora samhället till guvernant en af drottningens hofdamer, sin rot. Detta sammanhang emellan det lady Littleton. Detta förträffliga fruntimmer enskilda och allmänna kan och bör hvarje fylde under åtta år sitt ansvarsfulla kall med qvinna lära sig inse, och när hon fått klarlika stor skicklighet som kärlek och till såväl het öfver denna punkt, förstår hon också drottningens som hennes gemåls fulla belåtenden stora faran af, att de unge männen, de het. Men, såsom förut är antydt, behöllo försom skola grundlägga nya hem, just under äldrarna dock alltid högsta ledningen af barnens den mest kritiska tiden af deras lif, då själen uppfostran i sina händer, och under deras vatager de starkaste intrycken och då lifsmålet kande ögon tillväxte den unga prinsessan i ålskall utstakas, just då måste lefva hemlösa, der och visdom. rent af drifva vind för våg.
Förslagsanslaget för Postverket, som utgår direkte af postmedlen och vid sisllidne riksdag beräknades till 727.500 Ridr, har E. K. Majit föreslagit alt i öfverensstämmelse med hvad vid statsinkomsternas beräkning iakttagits, äfven uppföras bland utgifterna med ett till 1,400,000 Ridr förökadt belopp; och hafva Rikets Ständer härtill lemnal bifall. Härförulan och i sammanhang med den framställning E. K. Majit uti nådig Skrifvelse den 13 Januari innevarande år behagat aflåta till Rikets Ständer, angående Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse iV.-o ■196. 131 ordnande af skjutsningsbesväret på ett sätt, hvarigenom detsamma skulle från jordbruket skiljas och hvilken framställning grundar sig på det Betänkande, som utaf en, uppå Rikets Ständers underdåniga anhållan, för ärendets utredning tillsatt Konimilteé, blifvit afvifvet, har E. K. Majit, i öfverensstämmelse med de åsigler Kommitterade i afseende på poslförings-skyldigbeten yttrat, i nåder behagat föreslå, att denna skyldighet måtte från jordbruket skiljas, emot åliggande för posthemmanen alt fullgöra de onera, från hvilka de nu äro befriade; och hafva Rikets Ständer, vid öfvervägande häraf, funnit godt pä det sätt bifalla denna nådiga framställning, att postförings-skyldigheten må, i den mån E. K. Majit finner sådant lämpligen kunna ske, från jordbruket skiljas, emot åliggande för poslhemmanen att fullgöra de onera, från hvilka de hittills varit i egenskap af posthemman befriade och alt, såsom följd häraf, posthemmannen till förbindas att, i likhet med andia i skjulslag indelade hemman, deltaga i det allmänna skjutsningsbesväret, såsom det kommer alt utgöras, Då emellertid förhöjning i poslskjutslegan härigenom otvifvelaktig! kommer att uppslå, så hafva Rikets Ständer å Sjunde Hufvudtiteln anvisat och ställdt till E. K.
Bland de nu gällande författningar, som alldagligen tillämpas, lärer få finnas, hvilka i så hög grad fordra förändring och rättelse, som 1802 års slängselförfattning, och ganska få så goda och på rättsenliga grunder hvilande förslag lära kunna framvisas, sorn det, hvilket finnes intaget uti Lag-comiteens förslag; dervid jag likväl utbeder mig att få göra följande tillägg, hvilket detta förslag icke upptager: 1:0 Om aflägsen skogsmark, som icke af ägaren gagnas till annat än skogshygge, torftag eller dylikt, tillgränsa!' åker, äng och betesmark; så bör domstolen pröfva, efter af landtmätaren och gode män gifvet utlåtande, huruvida sådan mark bör uti stängseln deltaga. 2:0 Fägator, sorn uppkomma genom laga skifte, böra underhållas af alla delägarne i skifteslaget i mån af deras ägolotter; men lägges fägata i skiftesskilnad, så underhålles ena sidan deraf såsom annan skilnadsstängsel, till hälften af de skifteslotter, sorn genom gatan åtskiljes. 3:o Stenmur och planterad jordvall, sorn genom tillämpningen af nya stängselförfattningen afträdes, skall efter mätismanna-ordom ersättas; men med all annan eller mindre varaktig stängsel förhålles så, som Lag-comite'en föreslagit. Om denna hägnadsdelnings-författning hlifver antagen, så vinnes oändligt många fördelar; icke allenast sättas delägarne i tillfälle att verkställa, sina hägnadsdelningar sjelfve, utan äfven en oändlig mängd af rättegångar komma härigenom att försvinna, hvilka nu beklagligtvis utgöra en ganska stor del af de till hvarje ting instämda mål. Att särskildt dechifrera de många och oriktiga fallen för tillämpningen afnuvar. hägnadsdelnings-författning, tror a H. 45 354 Den sa Februari e. tu. jag icke vara det rätta; jag vill blott, för att visa, burn otillämplig och otjenlig nuvar. författning är, framdraga ett enda exempel, ehuru jag med flera dylika skulle kunna bevisa detta.
På koncept-genealogien stod Brynte Bertilsson uppgifven såsom Riks-Råd, och om honom finnas anteckningar, som gifva vid handen, att han vid åtskilliga tillfällen blifvit såsom sådan ansedd. Deremot finnes han icke upptagen såsom Riks-Råd i Ugglas rådslängd, men denna omständighet allena borde icke böra anses såsom tillräcklig att förringa genealogiens trovärdighet, då man besinnar, hvilken grundlig granskning, som genealogierna vid den il'rågav:de tiden blelvo underkastade. Jag fortfar att yrka bifall till Betänk:t. Hr Lagerberg: Att Johan Nilsson Lilliehöök år 1625 erhållit introduktion för ätten N:o 1, derföre att Anders Pedersson var Riks-Råd, må vara sannt; men detta hindrar icke att man år 1765 hade kännedom om sådana qvalifikationer hos Brynte Bertilsson, att han kunde sättas i spetsen för ätten N:o 1. I fall ätten N:o 66 skulle göra anspråk på att uppföras på N:o 1, på den grund att någon af förstnämnde ätts förfäder på koncept-genealogierna upptagits såsom Riks-Råd, så är det klart att sådant icke kunde medgifvas af det enkla skäl, att samma genealogier icke ega vitsord, och härmed anser jag mig hafva besvarat två utaf Hr Cederschiöld, upprepade gånger under debatten förnyade, anmärkningar. Hr Cederschiöld: Det är i ani. af Gr. Mörners uppgift, att Brynte Bertilsson på genealogierna,benämnes Riks-Råd, som jag begärt ordet. Hr Grm säger att på den genealogi, som af Hrr Lilliehöök inlemnades till Riddarhuset, var Brynte Bertilsson jemte flere upptagen som Riks-Råd, men att detta icke godkändes af Riddarh.-deputationen, utan utströks, ehuru Brynte Bertilsson icke desto mindre qvarstod som Riks-Råd.
1» fasta söktes och meddelades, hvadan underlåtenheten af en sådan upplysnings påkallande samt Härads-rättens förfarande att fästebrefvet ändock utfärda, men icke kommissariernes ofvan omförmälda tillgörande måste anses hafva vållat, att de sednare köparne och deribland slutligen kaptenen Skotte förlitat sig på behörigheten af de med fastigheterna förefallna särskilda försäljningarna; i följd hvaraf och då, i förevarande fall, kommissarierne icke varit att betrakta annorlunda, än såsom ombud för säljaren, samt deraf, att de 4 första momenterne i 4 § af Kongl, resolutionen den 30 April 1689 endast handla om bortauktionerande af Bankens panter, följde att stadgandet i o:te eller sista momentet af samma §, att Banken skall vara vederredo hemula hvar och en allt hvad sorn under auktion sälje», icke afsåge annan försäljning, än af sådana panter, hvarföre ock nämnda stadgande, fastän kommissarierne i salubrefvet, der de iklädt sig hemul, så vidt den sålda egendomen varit till Banken förpantad, ej uttryckligen förbehållit sig befrielse från sådan förbindelse i fråga om Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, icke kunde, i detta mål tillämpas, pröfvade Kongl. Maj:t rättvist att fastställa Hof-rättens dom. Dä Banken sålunda blifvit från ali hemuls-skyldighet frikänd, och någon rättighet till ersättning från Banken, i följd deraf, icke förefinnes; så och enär de skäl, hvarpå Utskottet vid föregående riksdag grundat dess då gjorda framställning om beviljande af någon ersättning åt kapten Skottes sterbhusdelegare för den lidna förlusten icke blifvit af Rikets Ständer gillade, samt det jemväl torde vara att befara, att beviljandet af en sådan ersättning möjligen komme att framkalla likartade anspråk på statens eller det allmännas deltagande till godtgörande af enskilda förluster, tillstyrker Utskottet, att nu föreslagna ersättning icke må varda af Rikets Ständer beviljad. Stockholm den 24 Februari 1854. Emot detta beslut hafva reservationer blifvit anmälde af hr Bogeman, (7. A. och hr doktor A. Nordström. STOCKHOLM, f. d.
Iliad. XVIII. Odyss. III. Odyss. I). 26. Odyss. Odyss. VII. 150. Det här i grekiskan brukade ordet betyder företrädesvis k on ungaheder och de dermed förenade fördelar. Odyss. I. 387. Odyss. I. 394. Odyss. IV. Odyss. XI. 185 ff. Iliad. XII. 310 ff. Iliad. IX. 155. Odyss. IX. 391. Iliad. XVI. Jfr. Iliad. XXIII. 245 ff. Odyss. XXIV. 80. Homeride zu seyn, selbst noch als letzter, ist schön. Detta förbud har ej blifvit iakttaget. Mexikanerna voro grymme menniskooffrare vid Spanjorernas ankomst. Rex potest per rempublicam privari ob tyrannidem et al non faciat officium suum et cum est aliqua justa causa, et elegi potest alius a majore parte populi. Aphorismi Confessariorum, ex doctorum sententiis collecti, auctore Emanuele Sa. Jac. Clemens – cognito a theologis, quos erat suscitatus, tyrannum jure interimi posse – cæso rege ingens sibi nomen peperit. Mariana de rege et regis institutione. The English Pale – omfattade Grefskaperna Dublin, Kildare, Louth och Moath. Genom denna lag hade 1495 blifvit stadgadt, att alla Irländska Parlamentets beslut skulle underkastas det Engelska. Poyning var då Ståthållare i Irland. Genom denna Bill erhöllo Katolikerna säte och stämma i Öfveroch Underhuset, samt förklarades berättigade, att kunna bekläda alla Kronans civila och militäriska värdigheter, med undantag af Regent, Lord-Chanceller af England eller Irland, Lord-Lieutenant of Ireland, och High Commissioner to the Genral Asembly of the Church of Scotland.
343 nen önskar att för alltid se aflägsnad möjligheten af dylika rysliga tilldragelser; och då det enda medlet dertill, efter min öfvertygelse, är, alt göra lagen sådan, att inga tvetydiga tolkningar af densamma i framtiden må äga rum, så får hos R. St. jag vördsamt föreslå, att 1 §:n 5 cap. Missg.bm må få följande redaction: "Hvar som lasteliga talar eller skrifver något om Konungen, varde halshuggen; den som i sådant afseende för"bryter sig mot Drottningen, eller den som till efterträdare "i Regeringen förklarad är, straffes med fängelse å fästning "från tre till sex månader, allt efter brottet och omständigheterna dervid." Om remiss af detta mitt memorial till LagUtsk. anhålles vördsamt. Dessa 7 motioner lades på bordet. Gr. Mörner, Carl Göran, hade inlemnat 5 motioner, så lydande: 1. Det gifves få tillfällen, då en medlem uti ett civiliseradt samhälle borde kunna påräkna en mera skonsam behandling, än då han ännu är nedtyngd af sorg öfver förlusten af en nära och älskad anförvandt; och likväl är det då, som han här hos oss är utsatt för de starkaste beskattningar af alla slag. Staten, presterskapet, civile embetsrnän — alla äro då berättigade till dryga afgifter; och, om nian äfven skulle vilja medgifva billigheten derutaf, att den, som oväntadt genom någon aflägsen och föga afhållen slägtinges frånfälle försattes i välstånd, gäldade en sådan tribut åt lyckan: så lärer, å den andra sidan , ej kunna nekas, att det är båldt, jag vill nästan säga — upprörande, att ofta nog en familj, som förlorat det stöd hvaruppå hela dess timliga väl berodde, skall, just i det ögonblick, då en mängd oförutsedda utgifter taga boels tillgångar i anspråk, underkastas en beskattning, vida öfverstigande den vedergällning, hvartill deras besvär, som uppbära afgifterna, kan göra dem berättigade.
Detta skäl är, att LandtRäntmästarnes löner äfven äro upptagne i den allmänna löneregleringen för LandtStaten, som Utskottet vid denna Riksdag föreslagit; och måhända bade Utskottet gjort rättare, om det i sammanhang dermed pröfvat ifrågavarande Motioner, och icke, såsom nu skedt, upptagit dem serskildt. Jag hemställer följakteligen, att Utlåtandet måtte bifallas. Herr Anckar swärd, August: Jag är förekommen af Grefve von Schwerin, och instämmer således i hvad han äfvensom Herr von Hartmansdorff yttrat. Jag tror det skulle vara ett farligt prejudicat att, på sätt här blifvit yrkadt, öka visse Tjenstemäns löner, för det de några år uppgått till mindre penningebelopp, än vanligt, i följd af låga spannemåls-priser. Rikets Ständer skulle då snart öfverhopas med dylika anspråk af alla Tjenstemän, som fått erfara samma förhål - f Den 12 J u n i i f. m. lande. Dessutom är det anledning förmoda, att spannemålsprisen innan korrt höja sig betydligt, och då vinna desse Tjenstemän en nöjaktig ersättning för lidne förluster genom spannemålens vanvärde. Min önskan är således, att Utskottets Utlåtande må bifallas. Grefve von Rosen: I anledning af hvad Grefve von Schwerin nyss yttrat, får jag förklara, det jag ej minnes, om StatsUtskottet, i dess förslag till allmän reglering af LandtStatens löner, tillstyrkt någon förhöjning af LandtRäntmästare-lönerne; och jag anhåller derföre, att Grefven täcktes upplysa mig derom. Grefve von Schwerin: Jag hade nyss uppslagit detta ställe af StatsUtskottets förslag till regleringen af LandtStatens löner, men kan icke nu genast återfinna detsamma; och då jag icke vill upptaga Ridderskapets och Adelns tid genom att åter uppsöka denna del af Förslaget får jag blott förklara, det jag säkert minnes, att den föreslagna löneregleringen äfven angår LandtRäntmästarelönerne. Grefve von Rosen:
Utskottets öfverst å pag. 31 gjorda hemställan, att Rikets Ständer måtte med anledning af Herr Sommelii motion besluta den underdåniga framställning tili Kongl, Maj:t, som i punkten litt. I inriehöiies, eller att rektorsembete vid högre elementarläroverk må tillsvidare endast på förordnande tillsättas. Yttrandet nederst å pag. 31, i anledning af Herr Sommelii förslag, att rektor vid högre elementarläroverk mätte tillerkännas biträde i skrifverioch bokhållerigöromäl. Bifölls. Utskottets yttrande öfverst å pag 32, i anledning af Herr Sommelii motion derom, att rektorsarfvodet måtte bestämmas i proportion af lärjungarnes talrikhet. Bifölls. Utskottets, i anledning af Herr Ridderstads motion derom, att icke någon lärobok må till antagande föreslås, utan att densamma förut blifvit af en vederbörligen tillsatt granskningsnämnd godkänd in. m., å pag. 36 gjorda hemställan om bifall till litt. m. Bifölls. Utskottets yttrande å pag. 37, i anledning af Herr N. S. von Köchs motion om a (låtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan att nästa riksdag måtte för Rikets Ständer framläggas en plan för ordnandet i ett sammanhang af rikets allmänna uppfostringsverk, m. m. Bifölls. Utskottets hemställan å pag. 38, 39 och 40, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit 1 :o anmäla, det Rikets Ständer anse, att, för en tidsenlig befordran af ele mentarläroverkens utveckling m. m., de åtgärder äro af behofvet påkallade, som innefattas i Utskottets uti derefter följande punkter från litt. a till och med litt. m gjorda framställningar; och 2:o anhålla, att Kongl. Majit täcktes i enlighet med dessa grunder låta om arbeta nu gällande nådiga Stadga för rikets allmänna elementarläroverk.
Einhetsoch Tjenstemän . 6,666 32 — 6,666 32 Värfnings och Recapitulations-penningar 1,000 1,000 Durchmarchs-kostnader 25,000 20,000 5,000 Oförutsedda Utgifter .. 50,000 45,000 5,000 Su126,166 32 — 115,166 32 — | 11.000 — suanna B:co R:dr 2,238,090 2,194,481 1 43,609 — i Utom Indelningar och Spanmal in naturaj enligt sednaste Ständers Riks-Stat. ) STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 1840. Siats-Utskottets Utlåtande , N.o 45. i N:o 45. Arik. till Exp. Utsk. den 7 April, kl5 e. m. Utlåtande , i anledning af Rikets Ständers åren 1835, i83y och i83g församlade Revisorers Berättelser om granskningen af Riksgälds-Verket och den åt Riksgälds-Contorets Styrelse uppdragna utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-Inrättningar.
Mig förefaller det dessutom innefatta uppenbar motsägelse, att man uti en tid, då så mycket ordas om förbättringar i fångsystemet, vili förbise nödvändigheten att hjelpa hvad deri genast kan förbättras, — och dertill hörer onekligen, snart Den 5 Maj f. .ra. stigck i forsta rummet, alt försätta fångvaktmästarne i sådan ställning, att de möjligen kunna lifnära sig., utan att preja fångarna på ett eller annat sätt. Jag instämmer i yrkandet om återremiss, så att StntsUtsk. måtte kunna taga dessa anmärkn:r i behörigt öfvervägande. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Medgifvande det nit oell deti oafbrutna verksamhet, som karakterisera denna riksdags Utsk., enär jag har mig bekant, att de sammanträda kl. 8 om morgonen oell ej åtskiljas förrän efter kl. 10 på aftonen, vill jag icke synas otacksam; men jag kan icke undertrycka den anmärknm , att StatsUtsk. behandlat denna fråga ur en alltför paradisisk åsigt. Efter syndafallet, mine herrar! hafva de menskliga bebofven kommit att vidlåda oss alla, till och med fångvaktmästarne vid länshäktena. Häv är ett misstag begånget af StatsUtsk.; Utsk. har trott, att man skrifver sig till skrifmaterialier, men det är just tvertorn; ju mera man skrifver, desto mera materialier åtgå, och jag anhåller, att detta misstag måtte blifva rättadt, i händelse betänk, blifver återremitteradt. Jag'begagnar, della tillfälle för att, om möjligt, af StatsUtsk:s rättvisa återfå den lön, sorn blifvit indragen från Vestmanlands län. Den anslogs nnder namn af slottsskrifvarelön åt den, som bestridde skrifverict vid länshäktet; men sedan den för några år sedan blifvit indragen , så får han numera k>f att göra det för intet, då deremot hans göromål, enl. sednare nåd. föreskrifter, blifvit betydligt ökade.
Till vinnande af detta ändamål är det lika angelägit att förekomma missbruk eller öfverdrift vid de rättigheters utöfning, hvilka man äger, som att bevara dessa rättigheter ifrån intrång eller att försäkra sig deras obehindrade åtnjutande L Vid öfvervägande af de omständigheter, som kunna föranleda till det förra, finner man snart, att de kunna hänföras till 2:ne all - 1 Här har stått, men öfverkorsats: »Det är merendels genom öfverdrift i anspråk eller missbruk af makt, som fria medborgare beredt förlusten af den frihet, sorn de ej vetat med återhåll begagna, och då man genom en nog riktig jämförelse sagt om friheten, att den vore lika med hälsan den största af alla förmåner, men också den, som kan mäst missbrukas, hade man tillika kunnat anmärka, att det är genom missbruk af båda, som man går genaste vägen till bådas förlust.» 5 66 Den 22 September 1810 manna synpunkter, nemligen den Lagstiftande magtens collectiva rättigheter såsom sådan och individuens såsom medlem af densamma. I anseende till de förra har jag redan yttrat den öfvertygelse, att de synas mig i närvarande Stats-Författning så temmeligen väl afmätte, att jag ej skulle deruti önska någon betydelig förändring; men i anseende till de senare bekänner jag, att de synas mig tåla jemkning och bestämmande. För att förklara detta, måste man återgå till begrepen om borgerlig och politisk frihet och undersöka, huruvida för den förras fullkomliga åtnjutande är nödigt, att den senare skall för individuen äga all den omfattning, som våra Grundlagar nu synas meddela? Då man förstår med borgerlig frihet den säkerhet Samhällsinrättniiigen ger hvarje enskilt att utan annan inskränkning, än den Lagen föreskrifver, på det sätt han finner tjenligast, söka sin egen fördel, och med politisk frihet medborgarens rätt att såsom medlem i ett visst samhälle i en stadgad ordning deltaga i Lagstiftningen och i controllen af Regeringsmagtens verkningssätt, lär man också medgifva, att det är utöfningen af den förra, som egentligen rörer hvarje enskild, att den senare i synnerhet derföre är af vigt, att den skall tjena till garantie för åtnjutande af den förstnämnde.
Vidkommande åter församlingens befrielse för all framtid från afgälds utgörande för merberörda jordrymd, så synes, efter Rikets Ständers tanka, skäl härtill desto mindre vara för handen, som denna befrielse skulle innefatta ett prejudikat, sannolikt föranledande till flera ansökningar i enahanda syftning, i öfverensstämmelse med hvilken åsigt Rikets Ständer vid innevarande riksmöte jemväl fattat det hos E. K. M., under den 4 sistlidne Mars, i underdånighet anmälda beslut, i fråga om afsöndring af jord från indragna mönsterskrifvare-bostället Selleberg Börje Olofsgården inom Rackeby församling af Skaraborgs län. Rikets Ständer hafva derföre, med bifall i så måtto till förevarande nådiga framställning, för sin del medgil vit, att omförmälda lill f. d. skogvaktare-bostället Fridened Brogården hörande plats al tjugoåtta och fyra tiondedels kapplands rymd må, för det uppgifna ändamålet, från nämnda boställe afsöndras och tili Frideneds församling för all framtid upplåtas, emot skyldighet för bemälda församling att, sedan det emellan Kongl. Majit och kronan samt nuvarande arrendatorn afslutade arrende-kontrakt upphört att vara gällande, för den upplåtna platsens begagnande erlägga en efter den afsöndrade jordens rymd och beskaffenhet, i förhållande till hela hemmanet samt deraf utgående arrende och öfrige onera, lämpad årlig afgäld, hvilken af E. K. M:s befallningshafvande i Skaraborgs län torde böra, i författningsenlig ordning, bestämmas. Och fa Rikets Ständer sådant, till svar å högstberörde nådiga skrifvelse, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets St-inder framhärda &c Stockholm den 21 Juni 1848. ExpedUionh-TJ(»kottets Förslag till und. Skrifvelse, It.o ir3. N:o 113. ¥pp!äst oeh godkSndt bos Ridd. och Adetn den i4 Juni 184®.
Ständers derutinnan högtidligen förklarade tänkesätt af underdånig tacksamhet, undersåtlig kärlek och orubblig tillgifvenhet för Hans Majit Konungen och Hans KonglHöghet KronPrinsen samt Rikets besvurna Grundlagar, ali nödig publicité, både inom och utom Riket, på satt Hans Majit Konungen i sin vishet - för godt finner; efter uppläsandet hvaraf Bonde-Ståndet , uppå skedd proposition, beslöt, au hos Hans Majit, genom Talmannen Ex Protocollo Olof Werlin. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets gora Den i g Mars> 453 gora en lika beskaffad underdånig hemställan; om hvilket Beslut de öfriga Respectiva Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst hos Samtlige Riks-Ståndcn den i3 Mars. Instruction för Riksens Ständers Banco-Utskott. §. i. Jfemte den allmänna undersökning öfver BancoVerkets närvarande tillstånd och huru detsamma sedan sista Riksdag styrdt och fördt blifvit, bör det åligga Banco-Utskottet att uti dess öfverläggoingar, angående antingen ändring uti redan gjorde författningar, eller uti nya författningars föreslående, i det nogaste följa Banco - Inrättningens Hufvudgrtinder, hvilka omständeligen äro utstakade uti Riksens Ständers Beslut och Förordning om Banken af den 2 2 September 1668, och hvilket Riksens Ständers beslut bör anses och gälla såsom en orygglig Bag, uti alla de punkter, söm angå Banco-Verkets natur och egenskaper, så Val i anseende till sjelfva grunderna af dess inrättning, som till Banco-opeiationernas styrelse och ändamål: i synnerhet som Riksens Ständers säkerhet för deras garanti och Banco-Verkets bestånd och for - Den 13 Mars. förkofran i den män förvaras och vinnésj som detta Verk äterföres till dess primitiva inrättning och skick.