Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa omständigheter har framgått ett förhållande, som synes jemväl vara helt naturligt, men icke destomindre för ärendenas behandling otjenligt, eller att antalet af Ridderskapet och Adelns tillstädesvarande ledamöter är på särskilda tider under riksdagens lopp i hög grad omvexlande. Vidare är med Adelns sjelfskrifvenhet förenad en annan icke oväsendtlig svårighet. Uti idéen om sjelfskrifvenhet ligger äfven den om skyldigheten att, under utöfvandet af representanlkallet, sig sjelf underhålla; men då icke alia af Adelns ledamöter ega en betydligare förmögenhet, måste deraf äfven blifva en följd, att, bland de i laudsorterna boende, flere i öfrigt till riksdagsmannakallets utöfvande skicklige personer af ekonomiska skäl nödgas derifrån afhälla sig. För de i hufvudstaden bosatte adelsmän finnes icke detta hinder, hvarföre ock det jemförelsevis största antalet af Ridderskapet och Adelns representanter består af dem, som i Stockholm hafva sitt hemvist. Men äfven bland dessa kan endast ett ringare antal åt representantkallet egna erforderlig omsorg, enär de fleste måste använda största delen af sin tid och sitt arbete åt innehafvande embeten och tjenster eller andra befattningar. Uti dessa förhållanden återfinnes orsaken dertill att, oaktadt det stora antal af Adelns ledamöter, som uttaga riksd3gspoletter, endast ett ringare antal af dem mera oafbrutet följer riksdags-förhandlingarne. Till följd af detta allt har man äfven mera allmänt yrkat upphörandet af Adelns sjelfskrifvenhet. Man har väl icke kunnat förneka att sjelfskrifvenhet till representantkallet kan i flera afseenden vara af ganska stor vigt för det allmänna, särdeles genom den motvigt den kan lemna emot alltför hastiga omkastningar och obetänksamma förändringar; men man har trott att, för ernåendet af alla de fördelar, som med sjelfskrifvenheten åsyftas, det fordrades en annan organisation och andra förhållanden, än som nu ega rum med Ridderskapet och Adeln.
Vid närvarande conjunkturer, då efter Revisorernes omdöme alla möjliga inskränkningar uti Inrättningens redan för långt och med stora uppoffringar utvidgade företag äro högst nödvändiga, befara Revisorerna, ej utan temligen säkra anledningar, att Eldqvarns-köpet troligen kommer att bidraga till ökandet af den förlägenhet, hvaruti Inrättningen sig nu befinner. Spannmåls-exporten till England år 1820, verkställd i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref d. j4 September samma år, utgjorde 18,415 tunnor Revisorers Berättelse. 7^ kappe Hafra, hvilka, i beräkning tagna efter Magazins-medelpriset uti afslutade räkenskaper med tillagda inskeppningskostnader, frakt, tull, assuraneeoch försäljmngs-utgifter jemte rese-omkostnader för Kongl. Directionens Ombudsman, Protocolls-Secreteraren Askelöfj, uppgått till ett sammanlagdt värde af 155,2x7 R:dr 36 sk. 5 r:st. Banco. Ofvannämnde Spannmåls-partie, som vid framkomsten till England renderade 10,691 | qvarters , hlef med åtföljande säckar och hastmattor försåldt till en summa a io,o3o £ 4 sch. 4 pence Sterling, utgörande i Svenskt Banco, efter då noterade curs 123,716 R:dr 4° s^* 5 r:st., deraf för hvarje tunna Hafra belöper 6 R:dr 34 sk. 5 r:st. samma mynt. När nu den influtna försäljningssumman afräknas från Spannmålens hela kostnadsvärde, så uppstår för Allmänna Magazins-Inrättningen, enligt i’äkenskaperna, en förlust af 3x,5oo R:dr 44 sk> Banco, hvilken förlust dock Kongl.
St:r fastställande Statsreglering blifver gällande, har Utskottet ansett sig med beräkningen böra gå till 1829 års slut; men som afslutade Räkenskaper för desse 3 år icke ännu kunna vara att tillgå, har Utskottet, i de delar der bestämda uppgifter icke kunnat erhållas, beräknat approximativt, så väl tillgångarne, sora dispositionerne. Öfverskotter 2,i5i,ooo. Inflytande Restantier 3oo,ooo. Tills. 2,451,000. ^I2 Stats-Utskottets Transport 2,45i,ooo.— - Nar härifrån räknas: Hvad FörsvarsVerket tillkommer å 233,333: i6. årligen . .700,000: — - Brister i förslags-ansla gen, å 200,000 årligen . 600,000. — - Utbetalningar å Öfverskotterne, att formeltafföras, hvaribland jemväl förekomma de af R. H. St:r beviljade io4,563 R. till Correctionshusbyggnaden i Hufvudstaden . i46,7o3:4>- 4- att nu anmälas 68,139:24. 6. att vidare balanceras . 4,000- — ~ samt förslagsvis uppförde för år 1829 , . 107,200. — - 326,043: '7-6a6,o43: 17. .0. så återstår netto Öfverskotter 824,966: 3o. 2. hvarå doek Utskottet redan föreslagit åtskillige anvis ningar till ett belopp af 234,694: 4^ 3. och dertill komma resterande skogsåverkansböter för Munthes Enka, hvartill medel framdeles vid Statsregleringen anvisas skulle 244: *6. - Jemväl får här omnämnas det al It. St:r, vid sista Riksdag, beviljade, men obegagnade och till enahanda belopp nu åter al R. St:r medgilne anslag till Vattenledningen i Carlskrona af 16,666: 32.
Till fullgörande af denna föreskrift, hafva, enligt hvad Utskottet af Fullmäktiges protokoll inhemtat, källarehvaifven blifvit betäckta genom en bädd af väl arbetad och packad lera af lA alns tjocklek samt ett deröfver utbredt gruslager till den höjd, som detta lager kunnat erhålla utan att förorsaka olägenhet eller hinder för de derinvid befintliga ingångar till Riksgäldskontorets hus. Utskottet, som ansett sig böra för Rikets Ständer anmäla det sätt, på hvilket ifrågavarande betäckning blifvit verkställd, har dervid tillika velat erinra, att den efter betäckningsarbetets fullbordande förflutna tid icke torde vara tillräcklig, för att på den hittills vunna erfarenheten grunda ett tillförlitligt omdöme om denna betäckning är tillfyllestgörande för käliarhvalfvens framtida bibehållande i oskadadt skick. Bill. till It. St. Angående decharge för Riksgaldshontorets styrelse. (Sid. 80 i Rev.-Berättelsen.) Som någon anmärkning emot Fullmäktige icke förekommit under den dels vid sednaste statsrevision och dels af nuvarande Stats-Utskott verkställda granskning af Riksgäldskontorets förvaltning under tiden från början af sistförflutna riksdag till och med den 29 November nasti idet år, så får Utskottet, som funnit, att ifrågavarande förvaltning med synnerlig omtanka och på ett i allo tillfredsställande sätt blifvit besörjd, tillstyrka, att Fullmäktige i Riksgäldskontoret må för de under nyssberörde tiderymd vidtagna och i Fullmäktiges protokoll antecknade beslut och åtgärder tillerkännas decharge. Stockholm den 24 Februari 1851. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, ISSI. SiatsUtskottets Utlåtande, N:o 62, \ J»:o 6*3. Ank. lili Exp.-Utsk. d. 26 Febr. 1851 kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om Magislratspersonernes ersättning för eller befrielse från deltagandet i ränteri-inventeringar. CXgs. Afl.)
Jag hemställer likväl, huruvida något väsendtligt vunnits genom denna sistnämnda förändring. Motionernas antal hafva snarare ökats, och riksdagarne, långt ifrån att förkortas, hafva ofta varit långvarigare. Då nu fråga väckts af enskild motionär om årliga riksdagar, skulle jag för min del anse särdeles lyckligt, om motionsflödet kunde derigenom i viss mån inskränkas, men jag fruktar att det icke blir förhållandet. Hågen att väcka motioner har ej minskats, snarare ökats, och vi hafva sett, huru vid alla tillfällen vidt och bredt ordas i de flesta frågor, äfven i sådane, som äro af föga vigt. Icke heller torde det vara möjligt för Stats-Utsk:t att hinna afgifva förslag till den ordinarie och den extra statsregleringen och för R. St:r att deröfver besluta inom den korta tidrymd af endast 4 månader. Då vi dessutom, efter hvad man tror sig veta, hafva att förvänta från den andra statsmakten ett nytt representationsförslag, torde det vara lämpligast, att nu icke bifalla förslaget om riksdags hållande hvarje år, utan heldre afbida hvad detta väntade förslag innehåller. För min del får jag, på gruqd af hvad jag nu anfört, anhålla om afslag å denna punkt. Hr Munck af Rosenschiöld, Thomas: Då jag vid förra riksdagen deltog i utarbetandet af det förslag, hvarom vi nu öfverlägga, och lifligt intresserar mig för dess framgång, anhåller jag att till besvarande få upptaga de mot detsamma framställde anmärkningar. Hr von Koch har börjat sitt anförande med att framställa några anmärkningar mot redaktionen af åtskilliga §§; men har på samma gång erkännt, attanmärkningarne äro af ringa vigt. Han har sagt att en otydlighet förefinnes i 81:sta §:n R. F., i det att i början af §:n står att Konst.-Utsk:ts yttrande skulle hvila »såsom ett R. St:rs utlåtande, hvaröfver först vid den nästpåföljande riksdag, sorn sammanträder sedan nya val, på sätt i R.
N:o 54, angrde beräkningen af statsverkets inkomster. Vid följande punkter uppstod discussion. läro Lagmansoch hä r a dshof d in g e-r än t a n. Gr. Spens, Carl Gust.r Som jag förmodar, att orsaken, hvarföre sista mom. af nästföregående punkt med dertill hörande utlåt. Lit. F. icke nu föredrogs, är den, att Lit. r Den 28 April c. m. 381 F. till en del röYer äfven den ränta, sorn upptages i i3:de punkten, så anhåller jag att, sedan utlåt. Lit. F. blifvit uppläst, få yttra mig öfver begge delarna af den motion, sam ma utlåtande angår. Föredrogs StatsUtsk:s såsom bilaga till utlåt. N:o 54 afgifna särskilda utlåt. Lit. F., i anledn. af väckt fråga om upphörandet af mantalspenningarna samt lagmansoch häradshöfdinge-räntan. Gr. Spens: Det skäl, som af StatsUtsk. här blifvit anfördt, att statsverkets inskränkta tillgångar icke medgifva borttagandet af så betydliga inkomster som mantalspenningarna samt lagmansoch häradshöfdinge-räntan, beräknade, de förra till 3o5,ooo och den sednare till 83,000 r:dr; detta skäl är visserligen så stort, att jag ej för närvar, äger något hopp att se den mening gällande, som kunde yttras för borttagande af dessa skatter. Men då StatsUtsk. har fått till sig remitterad en motion af Frih. Palmstjerna, som uppgifver ett förslag att framdeles kunna lindra en del af de onera, som under namn af ordinarie inkomster trycka Sveriges medborgare, och StatsUtsk. deröfver i sitt förevar, betänk. yttrar sig på följande sätt: ”Utsk. förbehåller sig att, ”utan hinder af beräkningarna öfver statsverkets inkomster, ”framdeles inkomma med särskildt utlåt., sedan It. St. fast”ställt grunderna för brännvinsbevillningsoch tullafgifterna;” så måste jag, i anseende till dessa nyss upplästa uttryck, anhålla örn återremiss på detta utlåt.
Skårman, i egenskap af arrendator utaf indragna Profoss-boslället Bryntesgården Lindärfva, ådömd arrendeskillnads-ersättning; N:o 75, angående upplåtelse af kronojord invid staden Eskilstuna till hamnanläggningar m. m.; N:o 76, angående afsöndring af jord från åtskilliga kronolägenheter för utvidgning och rötning af vattendraget invid staden Köping; och N:o 77, angående undersökning af Kongl, och llvilfeldtska gymnasii-godsets tillstånd och förvaltning m. m. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs-, och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 89, i fråga om förändrad fördelning emellan stam-rotar och hjelp-rotar af prestationerna lill knektehållct. Första momentet, eller yttrandet å pag. 16, gillades, hvaremot det sednare momentet, eller tillstyrkandet pag. 17, afslogs; Samma Utskotts Betänkande N:o 91, i fråga dels om förändradt stadgande, rörande den ålder, rustningshäst vid antagandet bör innehafva, och dels om föreskrifter, angående hästläkares åligganden vid reinonterings-förrättningar, godkändes, Prot.-Utdrag den 23 Maj 1857. 349 S. D. Vid skedd förnyad föredragning godkändes Lag-Utskottets Utlåtande N:o 30, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 9, öfver väckt motion om förändring af 13 kap. 1 § GiftermålsBalken; hvarjemte samma Utskotts Memorial N:o 31, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Lag-Utskottets Betänkande N:o 29, om förändring af gällande Konkurs-Iag, lades till handlingarne. Den 23 Maj. Frän Högloft.
Enligt från Preste-Ståndet inkommet Protokolls-utdrag af den 17 nästlidne December, liar bemälda Riks-stånd, vid föredragning af Bevillnings-utskottets memorial N:o 7 med återlemnande af en utaf Riksdags-fullmägtigen Måns Mänsson från Calmar län väckt motion om förhöjning i legan för den post-forsling, ,som af posthemman bestrides, ansett samma motion höra till Stats-Utskottets behandling öfverlemnas; men som, efter hvad Utskottet inliemtat, de trenne öfriga Riks-stånden öfverlemnat denna motion lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, har Utskottet funnit det icke tillkomma sig atl med omförmålda ärende taga befattning; hvilket Utskottet hort för Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 9 Januari 1860. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Jan. 1860, kl, 3 e. m. Memorial. Enligt från Preste-Ståudet inkommet Protokolls-utdrag af den 17 nästlidne December, liar bemälda Riks—stånd, vid föredragning af Bevillnings-Utskottets memorial N:o 9 med återlemnande af en utaf Riksdags-fullmägtigen N. F. Andersson från Östergötlands län väckt motion, angående bestämmande af legan för all post-forsling, som af posthemman bestrides, ansett samma motion böra till Siats-Utskottets behandling öfverlemnas; men sorn, efter hvad Utskottet inliemtat, de trenne öfriga Riks-slånden öfverlemnat denna motion till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltet. bar Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med omförmälda ärende taga befattning; hvilket Utskottet bort för Rikets Ständer anmäla. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Jan. 1860, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers berättelser om granskningen af de under Kongl.
Som jag redan i förra berättelsen halt a byggnader. sedd med nödvändiga, vaiU.v^.&,. j~o nåden omnämna, förmodades redan då arealen vara för inskränkt for de flere elever, som der sökte sin bildning. Donna förmodan har sedermera besannats, och mom länets hushållningssällskap är redan väckt fråga om inköp eller arrende af annat större jordbruk, lämpligt för landtbruks-institutet, i hvilket fall Orup skulle alyttras, i denna omständighet är likväl ännu icke något beslut fattadt, utan kommer sakens utgång att bero på framtida öfverläggning. Emedlertid erkannas med tacksamhet de årliga anslag, tillsammans 2,000 H:dr banko, hvarmed Eders hongl. Maj:t hug Berättelse öfver Malmöhus län för åren 1842 1847. / 10 nät institutet, och hvilka anslag i betydlig mån lättat bestyrelsens omsorger. In■omstei oc utgi ter hafva icke förrän sednare åren kunnat motsvara hvarandra, utan de sistnämnde merändels öfverstigit de förra. Först antagne läraren, utrustad med ovanliga natursgafvor och kunskaper, började likväl efter några år i den mån så vårdslösa sin funktion, att lian måste från institutet skiljas, hvilket, jemte anskaffandet a annan lärare, äfvenledes försatte förvaltningen i bryderi. Sedan institutet börjades aro derifrån utexaminerade 103 elever, hvilka dels återvändt till egna föräldrar och jordbruk och dels till erhållne tjenster samt de fleste motsvarande de förhoppningar, man i man af deras mer eller mindre goda fallenhet påräknat. Fabriker å landet. Under år 1847 har tillverkningsvärdet för samtlige utgjort 91,397 R:dr banko och tabellen visar antalet af de personer, som vid fabrikerne sysselsättas. Bland dessa fabriker tillvinner sig synnerlig uppmärksamhet lerkärlsfabriken vid Höganäs och cai etnin„en a den eldfasta leran derstädes.
Den 22 April e. m. 329 Professorn, heder jag få anmärka, att då man ser, det elt nyttigt anslag, såsom det tyckes, kan, på det af Ulsk. föreslagna sättet, vinnas med lätthet, hvaremot detsamma möjligen icke kunde i annan form med samma lätthet vinnas, så torde det vara en lämplig klokhetsåtgärd, alt omfatla den utväg, som erbjuder den hasla utsigt till framgång. Af dessa skäl synes R. o. Ad. icke äga skäl draga i betänkande att bifalla denna punkt, helst efter min upfatlning af moliverna till densamma,] man icke billigtvis bör anses hafva dermed åsyftat alt kasta den aldra ringaste skugga hvarken på den ifrågavande Professorn eller på den läroanstalt, han tillhörer. R. o. Ad. biföll, uppå härefter framstäld propos. hvad Utsk. i förevande punkt tillstyrkt. 25:te punkten, an g: du inrättande af en profession i den pathologiska anatomien och en adjunktur i chirurgien vid Carolinska medico-chirurgiska institutet. Rifölls. 26:te punkten, ang:de inrättande af en profession lill bibringande af undervisning i den veneriska sjukdomens behandling. Hr Ekströmer: Icke heller i denna punkt vågar jag an hålla om äterremiss, ehuru önskvärdt del vore att lön eller arfvode ansloges åt en klinisk lärare för undervisning i veneriska sjukdomars kännedom och behandling. Jag mäste dock äfven här lästa mig viii de moliver Etsk. anfört, på det jag icke genom tystnad mätte anses hafva erkänt deras giltighet och sålunda derigenom bindas, då denna fråga ånyo blifver föremål för R. Sius behjertande, hvilket jag hoppas redan vid nästkommande Riksdag skall inträffa. Utsk:s antagande, att f. n. tillfälle ej torde saknas för unge läkare alt här inhemta de för behandlingen af ifrågavande sjukdom erforderliga kunskaper, mäste jag i viss mån bestrida.
Undersökning för denna jernvägsanläggning har på orternas bekostnad för flera år tillbaka egt rum genom framlidne Majoren, Friherre De Geer och under innevarande års sömmar för dess utsträckning till Nässjö af Kapitenen m. m. Nerman. Båda dessa undersökningar gifva vid handen, att denna bana, hvarå en särdeles liflig trafik är att motse, skall i anläggningskostnad blifva synnerligen billig. Likväl skulle den blifva alltför stor för att kunna genom enskilda intressenter bekostas. Men ej allenast behofvet för Småland af denna jernväg, hvilket behof tillräckligt vitsordas af de uppoffringar, enskilde för densamma redan gjort och äro Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 79 beredvillige att ytterligare göra, utan fastmer fördelen att få rikets vestra kust och dess vigtigaste punkt, Göteborg, förenad med närmaste och bästa hamn vid Östersjön, synes böra föranleda Rikets Ständer, att för åstadkommande af en sådan jernvägsförbindelse, af hvilken genom jernvägen frän Göteborg öfver Falköping och Jönköping till Nässjö redan ungefärligen tvåtredjedelar äro af Staten anlagda, besluta, att jemväl jernvägen från Nässjö till Östersjön vid Oscarshamn må af Staten bekostas och densamma således blifva en del af en från vestra kusten vid Göteborg till östra kusten vid Oscarshamn sig sträckande stambana. Utom de ofvannämnda ovanligt gynnsamma terrängförhållandena synes för Oscarshamns lämplighet att utgöra anknytningspunkten vid Östersjön för en stambana från rikets vestra till dess ö3tra kust i synnerhet tala denna stads utmärkta, rymliga, mot alla vindar väl skyddade och äfven under ganska stränga vintrar nästan alltid öppna hamn, hvarest en större skeppsdocka med mekanisk verkstad nyligen blifvit anlagd och hvarifrån en beqväm ångbåtskommunikation äfven under vintertiden skulle kunna anordnas med Gotland och Öland, hvarigenom dessa öars befolkning och produkter skulle sättas i den ändamålsenligasto förbindelse med rikets jern vägsnät; äfvensom härvid något afseende torde böra fästas å en för landet vinstgifvande transitotrafik vintertiden med länderna på andra sidan Östersjön.
Betänkande, N.o 4'- 5 deles efter Riksdagarnts slut, blifvit anförtrodde åt personer, hvilka, om de icke varit Riksdagsmän, aldrig kommit i fråga till de embeten, de erhållit, samt att militär-personer skola blifvit gynnade med civila befattningar, serdeles inom Tulloch Postverken, framför de embetsman, som inom samma Verk många år tjenstgjort; och som icke allenast de sistnämnde embetsmännen skola härigenom varit förnärmade, utan äfven befordringarne, på sättsom då skett, i öfrigt skola verkat menligt på embets-förvaltningen, bar motionären föreslagit, att Rikets Ständer behagade ingå till Kongl. Maj:t med framställning om missförhållandet uti det nu i (lera år följda befordrings-systemet samt tillika uttrycka den rättvisa anhållan, det värdes Kongl. Maj:t icke blott låta detta system upphöra, så att Grundlagens ordalydelse, anda och mening må varda enda regulatorn i allt, som angar utnämningar och befordringar tili embeten och tjenster, utan äfven afskaffa det både till osäkerhet idb allmänna göromålens oafbrutna gång oell jemväl till skada för enskilde personer nu i senare tider införda bruket med embetsoch tjenstemäns förordnande tills vidare; af Herr Hjerta Larsj som föreslagit: l:o att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den rang, som guller för Hofvets embetsmål! icke måtte sträcka sig utom Hofvet, och 2:o att Kongl.
Maj:t i Hufvudtitelns ordinarie anslag äskat en tillökning af hvilken tillhopa med nuvarande Riks-stats anslag » 138,670 3,241,530 utgör för år . R:dr 3,380,200 eller för hela statsreglerings-perioden samt i nåder föreslagit anvisandet af extra anslag för i 3;ne år till belopp af tillsammans . R:dr frågavarande . R:dr 10,140,600 1,985 180 Summa visar sig således, att Utskottets förslag, uppgående till . R:mt R:dr » 12,125,780 11,202,800 med . R:dr 922,980 understiger hvad Kongl. Maj:t för Femte Hufvudtiteln äskadt. Stockholm den 15 Mars 1860. Reservationer: Emot F.sta punkten (angående aflöningen för Expeditions-chefen och Expeditions-sekreteraren), af Friherre Åkerhjelm, Herrar Tornerhjelm, Bildt, Montgommerie-Cederhielm, Lilliehöök, Stjerngranat, Skogman, Fåhreeus och Thulstrup samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doktor Nordström, Prosten Wåhlander och Prosten Arrhenius. Emot 2:dra punkten mom. litt. f. (angående anslag till 3:ne marinbataljoner), af Herr Stjerngranat, som yttrade följande: »Redan för mer än tio år sedan beslutades och verkställdes Beväringsmanskapets fördelande i Sjö- och Landtbeväring, och Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 85. 41 och bestämdes de Sjö- och Landtbevärings-områden, hvarifrån Beväringsmanskap skulle tilldelas särskildt Flottan och särskildt Arméen. Antagligen skedde sådant med afseende å Beväringsmanskapets framtida användande i krig till förstärkande af dessa särskilda vapen.
Direction tillåtit sig disponera till en pensionsfond, bestående af vinsten af försålde Actier och Straffräntor för försummade inbetal* ningar å Actierne böra ovillkorligen tillhöra ByggnadsCassan; endast under det vilkor, att Bolaget först fullgör sin skyldighet enligt Reglementet, i afseende på Acdernes inbetalning, hafva Stan* derne beviljat de betydliga understöd af omkring 5 millioner som Bolaget tid efter annan erhållit, och häraf måste vara en följd» att Bolagets tillgångar af hvad beskaffenhet som heldst, hvilka en» ligt Reglementet kunna inflyta, först miste till byggnaden användas, för att minska Statens biträden. Bolaget har, enligt Reglementet, ingen rättighet att disponera sine medel annorlunda än till byggnaden, och har först vid denna Riksdag erhållit tillstånd att sig till förmån enskildt an - Banco~Utskottets Betänkanden. vända behållne urkastningar af den redan färdiga Canalen, dock detta endast intill nästa Riksdag, Om Bolaget af denna inkomst vill stifta Pensionsfonder eller hvad som heldst, kan sådant ej betagas; men att Bolaget får dertill använda de inkomster, hvilka enligt Reglementet inflyta och endast till byggnaden böra användas, lärer vara uppenbart stridande emot Reglementet och Stär.- dernes förberörde beslut, derest Rikets Ständer ej nu åter skulle vilja till Bolaget skänka desse 10,000 R:dr, och dermed öka Statens utgift till byggnadens fullbordan , hvartill utom desse och de 30,000 R:dr, hvilka vid liqviden om sista Actie inbetalningen contant inflyta, ingen vidare Bolagets enskilda tillgång lärer finnas. Hvad åter angår det af Höglofl, Utskottet nu gjorda tillägg till dess förra Betänkande, innefattande en förklaring öfver utte §. i Rikets Ständers år 1815 utfärdade Reglemente för Banco. Fullmägtige, så förefaller mig denna framställning både stridande mot grundlagarne, och i högsta måtto förnärmande Rikets Ständers ratt, att sjelfve få efterse och pröfva huru Statens medel förvaltas.