Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bismarcks tidehvarf hade en helt annan situation än Metternichs, och Alexander II hade ej att räknamed samma faktorer som Alexander I. Sålunda fick val nu Ryssland satta uppviglingsmaskineriet i gång på Balkanhalfon och drifva sakerna i det läge, hvarur en konflikt kunde framgå. Men Österrike, med ryggslod af Tyskland, modifierade från böijan betydligt Rysslands program och arbetade för konfliktens lösning hällre på diplomatisk väg än militä-risk. Sålunda nödgades Ryssland genom sina medallierades enstämmighet 1875 att ingå på det af Andrassy uppgjorda förslaget, enligt hvilket sultanen skulle anmodas att på fredlig väg afhjälpa de missbruk, som närmast föranledt de af Ryssland underblåsta uppresningarne, och Andrassy aflät därom en not i de tre alliansmakternas namn. Men Ryssland och Turkiet samverkade, hvartdera på sitt sätt och i motsatta syften, att omintetgöra verkställigheten; Midhats uppskofspolitik gick nämligen här, utan att veta det, hand i hand med Ignatievs intrigspel. Då hölls kanslersmötet i Berlin, hvarifrån afläts det » memorandumt, som skulle gifva ökadt eftertryck åt Andrassys not. Men genom Serbiens och Montenegros af Ryssland inspirerade uppträdande blef kriget på Balkanhalfon oundvikligt. Det gälde då att hindra Ryssland från att ensamt taga byte; det såg sig också nödgadt att på sammankomsten i Reichstadt 1876 gifva sitt bifall till Bosniens och Herzego-vinas besättande med österrikiska trupper. Då sedan ryssarne stodo segrande, men af sina förluster skäligen utmattade, utanför Konstantinopels murar, var det Andrassy som i förening med Beaconsfield, väl äfven med Bismarck bakom sig, ryckte en god del af segerns påräknade frukter utur deras händer. På hans synbara initiativ tillkom kongressen i Berlin 1878, om än Beaconsfield och Bismarck egentligen voro de som genomdrefvo den. Den ställning, som dc tre kanslererna intogo till den kyrkopolitiska » kulturkampen *, bestämde i ej ringa mån deras förhållande mot hvarandra under och närmast efter Ber * linkongressen.
För fångar af qvinkön å Norrmalm: En Predikant 50: 50: En Läkare 50: 50: Christianstads Länsfängele: En Direktör 800: 800: — En Predikant 200: 200: En Läkare 200: 200: Gefleborgs Länsfängelse: En Direktör 666: 32 666: 32 — En Predikant 200: 200: — En Läkare 200: 200: Stora Kopparbergs Länsfängelse: En Direktör 666: 32 666: 32 . En Predikant 200: 200: —. — En Läkare 200: 200: Kronobergs Länsfängelse: En Direktör — 800: 800: — —. En Predikant 200: 200: — —• En Läkare 200: 200: Skaraborgs Länsfängelse: En Direktör 800: 800: — Transport 37,803: 16 — 38,133: 16 — 77,136: 32 — Bil. N:o i. till K. MajJs Prog. om Statsverk. 1 Sami. 1 Afd. 1 Haft. 6 42 Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1850. En Läkare 200: 200: Stockholms Länsfängele: En Direktör 800: 800: En Predikant 200: . 200: — En Läkare 200: 200: Wermlands Länsfängele: En Direktör 800: 800: En Predikant 200: 200: En Läkare 200: 200: Östergöthlands Läns fäng else:
För en ledamot af detta Hedervärda Stånd, kan det ingalunda vara angenämt att framkomma med begäran om anslag eller bidrag af Statens så strängt och så allmänt anlitade tillgångar, emedan han ej allenast sjelf måste bidraga till bärandet af det allmännas lyngsta börda, ulan derjemte ser och känner mängden af den arbetande befolkningens svårigheter alt förvärfva sitt uppehälle, hvilka svårigheter måste förstoras om dess skattebördor skulle ökas; men omständigheter kunna förefinnas, alt man måste bryta med sin tvekan, som ock kan minskas om, såsom jag 456 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 298. hoppas rörande min framställning, bifall dertill ej för det allmänna skall verka särdeles betungande. Sålunda liar, jemte det jag sjelf inser nödvändigheten deraf, jag blifvit uppmanad af mina kommittenter att hos Rikets Höglofliga Ständer begära både anslag och lån, eller endast ettdera, såsom hjelp till byggandet af en jernbana från stationen Hessleholm vid södra stambanan till staden Christianstad. Jag är skyldig att vid min framställning foga några skäl för bifall dertill, och skall, för att icke upptaga för mycket af en dyrbar tid, söka göra det så kort som möjligt, samt anföra: Att efter den undersökning majoren vid Vägoch Vattenbvggnads-styrelsen C. Adelsköld verkställt, har han den 1 Augusti innevarande år lemnat utlåtande och kostnadsförslag, utvisande att banan af omkring 2 |:dels mils längd och 5 ‘ fots spårvidd, med rörlig materiel, maskinerier, redskap och diverse omkostnader, skulle uppgå till en kostnad af ungefär 1,0110,000 R:dr R:mt. Att, af hvad jag har mig bekant, jag iörmodar att minst hälften af denna summa är eller snarligen blir tecknad på aktier inom staden Christianstad och orten deromkring.
Maj:t i sjelfva verket blifvit gjord, utan deremot att Kongl. Maj:t, som, i kraft af Sin grundlagsenliga rätt, fattat Sitt beslut rörande inoch utförselsförbuden i tull-lagstiftningen, låtit i denna fråga till Rikets Ständer afgå framställning endast om utsättande af eventuela tullafgifter å de artiklar, för hvilka förbuden ansetts böra bibehållas. Grunden för förfarandet, att å artiklar, för hvilka ineller utförselsförbud i tulltaxan förekommer, utsätta eventuela tullafgifter, har ock af Kongl. Maj:t blifvit antydd. Den är, att, då på ena sidan Kongl. Maj:t, i kraft of 89 § Regeringsformen, eger om bibehållande eller borttagande af inoch. utförselsförbuden, såsom om ett hushållningsmål, ensam besluta och förordna, men på den andra Rikets Ständer, enligt 60 § Regeringsformen, ega uti besluten om tullsatsernas fastställande en bestämmande röst, denna konflikt emellan Regeringsmaktens och Riksståndens wmsesidiga, grundlagsenliga rättigheter måtte afböjas sålunda, att tullafgifter å förbudsartiklarne af Rikets Ständer eventuelt utsättas, för att blifva verkliga och bindande, i händelse Kongl. Maj:t funne Rikets väl fordra att, mellan riksdagarne, upphäfva förbuden och dertill ville begagna Sin i grundlagen medgifna rätt; och då detta förfarande, såsom hittills utkomne tulltaxor utvisa, allt sedan de nu gällande grundlagarnes antagande blifvit af Rikets Ständer iakttaget Bih. till R. St. Prot. 1847 och 1848. 3 Sami. 16 Häll. 3 14 Konslilulions-VtskoUets Memorial, N:o 31. och handhafdt, ligger äfven deruti ett bevis på praktiskt erkännande af Kongl Maj:ts grundlagsenliga rätt att, efter Statsrådets hörande, om inoch utförselsförbudens upphäfvande eller bibehållande i tull-lagstiftningen ensam förordna.
Hon kände sitt hjerta oroligt och sitt hufvud svindlande, då hon tänkte på Antons ord och hans vilda hotelser, helst man kunde uträtta så litet, för att förekomma det onda. Ännu ville hon likväl ej tala med Birger, ty hon hoppades att jaktlöjtnanten af sig sjelf skulle inskränka sina besök. Anton kom icke ned under hela qvällen; men ehuru Arve ansåg detta såsom en vinst, tyckte han sig dock aldrig, och minst på Tistelön, hafva upplefvat en så tråkig och plågsam afton. Så snart det dagades nästa morgon, tog han afsked af gubben, Erika och Birger. Gabriella sof då ännu, ty hon hade ej njutit någon hvila under natten. Långt innan hon vaknade var Arnman i Marstrand, och följande morgon åter hemma. Fru Kathrina, liksom Josefina, fann genast att Arves sinnesförfattning äfven nu var upprörd; men den förekom dem likväl märkbart olika mot den, hvaruti han befann sig vid afresan. Han bemödade sig synbart att visa sig lugn och vid det vanliga jemna lynnet; men i hans öga låg en talande oro och i hela hans väsende en brådska, hvilken röjde att icke allt var i lag. ”Hur stod det till på Tistelön?” frågade fru Kathrina, som beslutit att utan förberedelser bryta isen. ”Åh, jo,” svarade Arve kort och sökte efter mössan, ty han hade glömt något i jakten. ”Det var bara ett rykte om kaptenens död; ännu veta de ej annat, än att han varit farligt sjuk.” Gumman Arnman knep på läppen och tog dervid en pris med klangfullt eftertryck. Emellertid hade Arve funnit mössan och ilade skyndsamt nedåt bryggan. Kommen ombord på tulljakten, stod han en stund och kikade åt ett väderstreck, dit alltid hans öga riktades. Sedan vände han tillbaka och gick tyst genom köket upp på sin kammare. Trettonde Kapitlet. Så står ock jag på en enslig höjd Och jordens fröjd På afstånd blott som en hägring skådar. Skall ej det nattliga töcknet fly, Skall aldrig gry För mig den morgon, som qvällen bådar? Unonius.
Opposition i Sverige emot lagstridiga och skadliga åtgärder,’ är Statsmannens pligt och Medborgarens rätt, och den lagliga utöfningen deraf, rättvisar och upplyser Styrelsen offentlig för nämnd© åtgärder, och garanterar Nationen mot förtryck Den o Februarii, Medi så redbara moraliska länkar i samhäilskedjan, huru mycket och huru lätt skulle ej ett ökadt interesse för NationalRepresentatio.. nen bidraga till utvecklingen af en sund och utmärkt Nationalcaracter, rätta borgen för upplyste och välmenande Regeringars framgång och rättsinte Nationers lycka och anseende. Det har blifvit yttrat, att Engelska Underhuset, der åhörare äga inträde, äger rätt att sjelft utöfva en oinskränkt lagskipande magt öfver dem af dessa, sorn i något hänseende störa ordningen inom Huset, eller som inför det allmänna, genom Tryckfrihetens bruk, vanställa, beljuga eller smäda Representanternes yttranden, och man Ilar synts anse, att utan en dylik öfverlåtenhet af arbitrair magt åt Ridderskapet och AdHn, skulle dessa förgripelser obestraffade här kunna utöfvas cm Riddarhuset öppnades för andra personer, än dess Ledamöter; och det har tillika blifvit yttradt, att den nya lagstiftning som erfordras om offentligheten här införas, ej kan hänföras till våra öfriga lagar. Men vi äga ju redan kraftiga garantier i våra Grundlagar, mot dylikt våld och miss-j bruk, och dem vi tilläfventyrs sakna, mot mindre förbrytelser af enahanda slag, kunna vi. ju i laglig väg erhålla af verkställande maiten. 110. § RegeringsFormen är ett starkt och allmänt gällande värn mot allt våldför rande pä Riksens Ständer och störande af fri* Den 3 Febriiarii. 95 heten i deras öfverläggningar.
Regeringsformen, den minsta Kronopark, det obetydligaste Kronofiske eller annan Kropans lägepjiet icke må, utan Rikets Ständers samtycke, Kronan afhändas, Ständernas medverkan synes hafva erfordrats till försäljningen af denna både an-„ senliga och tjenstbara del af Rikets Flotta, samt att KöperContracten pnr de senast försålda fartygen äro i så måtto olika, att, då Kronan, i händelse Contractet från Dess sida upphäfdes, förbundit sig att till fullo godtgöra Michaelson och Benedichs alla i och för fartygens utrustande bevisligen gjorda utgifter, orden ’’i och för fartygens utrustande, ” funnits ur köparens Cpntract uteslutna, och att den i första Contractet utfästade köpeskilling icke blifvit behörigen utfordrad, utan en skänk lempad köparen, eller andra, af icke minclre än 9,000 R:dr Hamburger Banco, på ett ställe, och 1,000 Pund Sterling, på ett annat. 5:o Ridderskapets och Adelns Remiss, af den 19 Maji, på Friherre Carl Henrij ^inckarsvärds anmärknings-anledning mot Consptutions-Utskottets Memorial Nio 39, 7 Konungens Rådgifvare, och hvars föremål åro att ej endast de sist reparerade och i fullgodt slånd varande Skepp, utan till och med ett alldeles nytt ingått bland de försåldas antal, allt emot Rikets sannskyldiga nytta, och mot den talande påminnelsen i 77 §. RegeringSrFormen; att H. E. Herr General-Amiralen Grefve Cederström, sedan han afslagit Commissionairens för Gold§ chmidt & C:o, Handelshuset michaels sons & Benedicks's anspråk på 5 procents provision, det oaktadt, genom köpeskillingens förändring från dess belopp i Pesos Duros till lika många R:dr Hamburger
När sedan Elsa blifvit, som vi hoppas, öfvertygad om att den nutida qvinnans arbete icke är » för skenet », råda vi henne att vända enstaka växten, den praktfulla palmen, den smidiga dracenan m. fl., de höga nmrgrönsspaliererna, det prydliga lilla sybordet samt vår goda vän och uppriktige rådgifvare, — spegeln. Har rummet åtminstone två fönster på samma vägg, placerar man spegeln emellan dessa; i annat fall tar den sig bäst ut snedt öfver i det hörn, som bildas af denna och eu af sidoväggarna. Det är alldeles onödigt att ställa bordet framför soffan. Ett större rum vinner i behag genom tillvaron af ett rundt eller fyrkantigt bord midt på golfvet med en taklampa hängande deröfver. Taflor, i synnerhet med glas, och spruckna oljemålningar böra aflägsnas ifrån väggen midt emot fönstret, emedan de der, i fall rummet icke är mycket djupt, endast erbjuda en falskt skimrande yta. Just emedan det är svårt att pryda denna vägg, täckes den bäst medels höga möbler. Hit räkna vi äfven bildhuggeriarbeten. För den, som eger stora taflor, erbjuda till och med stora och höga rum ingen svårighet. Mindre lätt är det deremot att med små taflor pryda stora väggytor. Här vid lag begagnar man sig af gruppering. På inga vilkor få små taflor uppsättas här och der, med bestämda afstånd. Anhörigas och vänners porträtt pryda bäst väggen öfver skrifbordet, murgrönan, som slingrar sig omkring och mellan dessa, förhöjer det angenäma intrycket. Taflor af religiöst innehåll böra icke blandas med dem af verldslig karaktär, ej heller helgonbilder förekomma bland familjeporträtt. Gusten L. Möblerna. Bostaden. Möblering. Såsom hufvudregel för mö- blering gäller att sätta de tyngsta möblerna irummets bakgrund. Blott två föremål göra härifrån ett undantag: skrifbordet, som måste stå nära fönstret, och pianot eller flygeln. Hvad de senare beträffar måste nämligen hänsyn tagas till nödvändigheten af dager. Hit höra äfven de lättare, angenäma föremålen; blomsterbordet så väl som den Att färga urblekta möbeltyger utan att sprätta utaf dem.
Maj:ts skrifvelse innehåller och liera mo tionärer framställt samt på grund af hvad Utskottet i öfrigt angående afverkningsförmågan hos enkel redskap inhemtat, funnit sig, för tillvägabringande af möjligen närmaste likhet i beskattningen å större och mindre brännerier, böra tillstyrka, att vid bränvinstillverkning i mindre bränneri beräknas redskapens afverknings-förmåga under dygn till två gånger pannerymden, då redskap utan mäskvärmare användes, och till ett med en tredjedel derutöfver lörhöjdt belopp, eller två och två tredjedels gånger pannervmden, då redskap med mäskvärmare begagnas. § 43. (42). Under antagande att i denna § förekommande uttrycket »en half månad i sender» kunde tydas på olika sätt, har Herr Lektor Sondén uti sin förut omnämnda motion hemställt, att berörda uttryck borde utbytas mot något lämpligare, hvarjemte Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå, hurusom hos dem, hvilka tillverka bränvin i större brännerier, det åstadkommit missnöje att de icke fingo i landtränteriet nedsätta penningar till betäckande af afgiften för en möjlig öfvertillverkning, utan nödgades dröja med inbetalningen deraf till dess bränningen för löpande månad blifvit afslutad och öfvertillverkningen vore till siffran känd, hvarigenom de förhindrades alt genast disponera öfver bränvinet, hvilket, enligt föreskriften i § 45 (44), till säkerhet för Kongl. Maj:ts och Kronans rätt, måste qvarblifva under kontrollörens lås tills afgiften hunnit vederbörligen uträknas och gäldas. Med anledning häraf, och då medgifvandet af en sådan depositionsrätt icke synes kunna medföra någon olägenhet för Kongl. Majit och Kronan, men den enskilde tillverkaren derigenom sattes i tillfälle att genast kunna disponera öfver hela sin tillverkning, i hvad densamma icke öfverstiger det högsta tillåtna belopp, tillstyrker Utskottet, det måtte ett stadgande i förutnämnda syftning i § 43 (42) införas och §:n jemväl för öfrigt erhålla den lydelse förslaget innefattar, Bevilln. m. fl. Utsk. Bet.
Kreditiv 20,000: — i Westerbottens län Lån 375,000: — Kreditiv 187,500: — i Örebro Lån 60,000: — Kreditiv . 30,000: — Summa R:dr 6,922,500: — Förutom Filial-Banken i Hudiksvall, hvarom i § 68 här nedan serskilt formäles, hafva, under den tid, som utgjort föremål för Revisorernes granskning, ytterligare följande Filial-Banker för erhållande af försträckning hos Fullmägtige sig anmält, nemligen Filial-Bankerne i Borås, Hernösand och Jönköping, för hvilka Fullmägtige utsett ombud att i granskning af säkerhetshandlingarne 81 deltaga; hvaremot så beskaffad anmälan linder nämnde tid icke inkommit från de i Wenersborg och Östersund oktrojerade FilialBanker. Enligt 173 § mom. 3 i nu gällande Banko-reglemente, ega Fullmägtige att, utöfver de till försträckning åt Filial-Banker före nämnde reglementes utfärdande redan utgifna R:dr 3,450,000: — använda , „ 5,550,000: — eller tillhopa R:dr 9,000,000: — Det nu anvisade beloppet utgör „ 6,922,500: — och då härifrån afräknas äldre anslaget „ 3,450,000: — visar det sig att R:dr 3,472,500: - blifvit disponerade af de vid sednaste riksdagytterligare afsatta R:dr 5,550,000. Till och med den 10 nästlidne September voro å Bankens Reserv-fond till dylika försträckningar anordnade R:dr 3,392,500: — och följaktligen outtagne „ 80,000: — nemligen af Filial-Banken i Nyköping R:dr 60,000: — af Filial-Banken i Westerbottens län „ 20,000: — R:dr 3,472,500: - § 67.
Briljant och dyrbart iscensatt samt väl inöfvad, torde den dock äga två stora hinder för en varaktigare stockholmsk en äfven för våra härdade hufvudstadskänslor allt för vidt drifven frivolitet och en synnerligen melodifattig musik. Så tekniskt ypperframgåDg: liga prestationer fru Emma Meissner, hrr Strömberg, Ringvall, Nyblom och Adami än således bjuda, skola de ej lyckas lyfta » Fru Potifar » ur den kvasi-parisiska Nilgytja, där hon hör hemma och bör förblifva. A UG. LINDBERGS MATINÉ sistlidne söndag å •f * - Svenska teatern hade för det vackra vårvädrets skull ej vunnit den anslutning från publikens sida, som den värderade skådespelaren eljes med säkerhet kunnat påräkna. Programmet upptog en ny svensk treaktskomedi med det egendomligt klingande namnet » Gränsridare », livars första akt befanns innehålla en med mycken verve gjord satir på den osunda spekulationslystnaden inom hufvudstadens affärslif. » Gränsridare » benämner de individer, hvilka samvetslöst göra sig vinst på andras lättrogenhet, men vid förfara så skickligt, att de ej kollidera med strafflagen, eller med andra ord: öfverskrida den gräns, bakom hvilken deras handlingar kunna stämplas som påtagliga brott. Af detta aktuella uppslag hade man väntat sig en dristig och karaktärsfull sedemålning från våra förf. ö — dagars merkantila Stockholm, i synnerhet som den kvicka dialogen i exposén antydde, att förf. ägde skarp blick för åtskilliga af vårt affärslifs missförhållanden. Fortsättningen föll emellertid ej så litet, på grund af den knapphändighet, hvarmed hufvudtemat affärdades; dock måste, erkännas, att äfven andra och tredje akten hade goda moment, och särskildt voro de tre kvinnofigurerna, den af kärlek och den af beräkning brottsliga samt den trofasta hustrun lifligt tecknade. Utförandet var konstnärligt vårdadt. Doktomresonnörens roll gafs med skarp satirisk färgläggning af hr Aug. Lindberg, och Siri, den kvinnliga hufvudrollen, tolkades af fru Lindberg med en känslans intensitet, som stundom fick en fläkt af stor konst öfver sig. De öfriga rollerna af.
Dertill slog Ismael alla de Judar, som när Gedalia voro i Mizpa, och de Chaldeer som der funnos, och alla krigsmännerna. Den andra dagen derefter, sedan Gedalia son var, och det ännu ingen visste, Kommo åttatio män af Sichem, af Silo, och Samarien, och hade rakat af skägget, och sönderrifvit sin kläder, och sargat sig, och båro spisoffer och rökelse med sig, att de det skulle offra uti Herrans hus. Och Ismael, Nethanja son, gick ut ifrå Mizpa emot dem; gick och gret. Som han nu kom till dem, sade han till dem: I skolen komma till Gedalia, Ahikams son. Men då de kommo midt in uti staden, drap dem Ismael, Nethanja son, och de män, som med honom voro, vid brunnen. Men der voro tio män ibland, de sade till Ismael: Käre, slå oss icke ihjäl; vi hafve ägodelar i åkrenom, af hvete, bjugg, oljo och hannog. Alltså höll han upp, och drap dem icke med de andra. Men brunnen, der Ismael de dödas kroppar uti kastade, som han slagit hade, samt med Gedalia, är den som Konung Asa göra lät emot Baesa, Israels Konung; honom uppfyllde nu Ismael, Nethanja son, med de slagna. Och det folk, som qvart var i Mizpa, och Konungens döttrar, förde Ismael, Nethanja son, bort för fångar, samt med allt det folk som igenlåtet var i Mizpa, öfver hvilka NebuzarAdan, höfvitsmannen, Gedalia, Ahikams son, satt hade, och drog bort, och ville öfver in till Ammons barn. Men då Johanan, Kareahs son, med alla de höfvitsmän som med honom voro, fingo veta allt det onda, som Ismael, Nethanja son, bedrifvit hade, Togo de allt folket till sig, och drogo bort emot Ismael, Nethanja son, till strids, och kommo till honom vid det stora vattnet i Gibeon.
Vid detta förhållande får Utskottet dels inbjuda Ridderskapet och Adeln att, lika med de tre öfrige Stånden, godkänna Utskottets förslag, och dels, för den händelse, alt afseende härå icke varder fästadt, för frågans afgörande föreslå följande omröstningar: 96: o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att å Papparbeten, alla sta", olackerade, bör antagas 16 sk. införselstull per skålpund, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, bibehålles sagde lullafgift vid dess nuvarande belopp, 12 sk. skålpundet. 97:o. Den, som gillar Utskottets förslag, alt införselstullen å Papparbeten, alla slag, lackerade, skall, bestämmas lill 24 sk. skålpundet, röstar ja; dea, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, kominer nu gällande införselstull 18 sk. skålpundet att derå bibehållas. Papperstapeter rudi herder. Ridderskapet och Adeln hade, lika med Utskottet, ansett någon ändring i nuvarande tullbestämmelser för Papperstapeter och border icke böra ega rum, men sedan de lie öfrige Stånden för närmare pröfning af denna fråga återremitterat artikeln, har Utskottet i dess utlåtande, N'o 26, hemställ!, alt förhöjning måtte ske i värdet från 40 sk. lill 2 Rahlich i införselstullen från 10 lill 24 sk. skålpundet; och sorn 16 Bmllnings-Ut&otteti Memorial, N:o 30. Presteoch Bonde-Stånden gillat denna framställning, men Ridderskapet och Adeln vidblifvit sitt förra beslut och Borgareståndet likaledes bibehållit bestämmelserna i 1841 års taxa, kommer, derest sistnämnde två Stånd icke afstå från denna deras mening och förena sig med Presteoch Bonde-Stånden, följande votering att ega rum: 98:o.
Dito dito Skatte Dito dito Krono Krigsmans-Hemman, Skatte Dito Krono Rckognitionsskogs-Hemman Skattlagda bebyggda Torp, Utjordar, Urfjellar med flera lägenheter utön under något hemmans ränta äro inbegripna: Frälse Dito dito Skatte Dito dito Krono Dito obebyggda Oskattlagda bebyggda dito, deraf Ryttare-, Soldatoch Båtsman: Krono-Torp med frihetsår Backstugor Bebyggda lägenheter, afsöndrade från hemman under ständi Dito på viss tid eller lifstid Skattlagda Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, som äro inbegripna: Skatte Dito Krono, deraf 6 st. öde Dito Frälse Laxfiske, oskattlagdt Tull-mjölqvarnar med 804 par stenar . Tull-sågqvarnar, grofbladiga Dito finbladiga Husbehofs-mjölqvarnar Dito sågqvarnar Stampar Kopparhammare, deraf en efter särskildt tillstånd begagnas till Stångjernsverk med 25 Hamrar . Ämnesverk med 8 Hamrar Masugn Jernmanufakturverk af särskilda slag, Stålugnar inberäknade Vattenslägga Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Kakelugnsoch Lerkärls-Fabrik Oljeslagerier Garfverier Kalkugnar Pottaskebruk Färgerier Kemiskt Blekeri Bomullsoch Ullspinnerier Klädesfabriker Konstväfveri-Inrättningar Skeppsvarf och Skeppsbyggeri^ Kronoparker och Allmänningar, som tillhöra Kronan Landsoch Härads-Allmänningar Diverse personer, som ej tillhöra viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser . Skifferbrott Kattunstryckerier Cement-qvarn, obegagnad . Mekaniska verkstäder Stenkärlsfabrik Trollhätte Kanal Ämn ssmide manta lemman ränta Summa Hemmantal. g <’ CD Utsäde af Medelafkastning, sedan Förmedladt. O 3 rt a p a rse Lägenheter, Verk och Inrättningar. Hvete. Cso OS} Korn. Hafra. Blandsäd. Bönor. >• 0 Potates. Hvete. e» qs PS 0 3 Hafra. I 1 Mantal. Mantal.