Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Naturligtvis kan man använda billigare tyger, så- som: cretonne, piqué o. d., samt i spetsens ställe placera en utpiquérad remsa. Regina. * L I X. Märken till herrars ytterplagg. Sy mottagarens initialer i vackert monogram, med kulörta silken på en svart sidenlapp, för att sedan fastsys i hatt eller öfverrock. Utilis. * L X. Skopåsar för resor. Tag härtill javastramalj eller hvad tyg ni kan hafva, 75 cent. lång, 35 cent. bred. Vik längden dubbel, 30 cent. och hopsy det samt begagna resten som klaff. Detta är vanlig storlek, sedan kan ni ju efter godtfinnande göra dem större eller mindre, afpassade efter dameller herrskodon, samt styra ut dem mer eller mindra efter egen smak. Ett par sådana påsar bör ju bli en omtyckt present, då det alltid ser ordentligare ut än papper, som man annars vid packning måste vira om skodonen. Utilis. * L X I. Som ett lätt sätt att imitera gamla målningar kan rekommenderas: En liten äska — förfärdigas och säljas af allmogen — målas helt svart eller blå i oljefärg, derefter målas å locket en stjerna i rödt, grönt och gult, kring kanten å askan målas med skrifslil, ej för bra: » Smör och honung skall du äta, godt göra, ondt förgäta. Passande ordspråk kan tagas, exempelvis ur Havamal. Vackrare och elegantare blir arbetet, om ofvannämda målning utfö- res i drakstil efter fornnordiska mönster. Målningen är användbar till skrin, pallar m. m. * L X I I. Tofflor. Dessa tofflor virkas af bottengarn med så kallad toflelvirkning. Gör ett upplägg, 20 cent. långt, fortsätt att virka fram och tillbaka till en menniskofots längd, vik sedan lappen dubbel efter längden och kasta ihop vid båda ändarne. Virka upptill ett hålvarf med en liten udd och träd härigenom en kautschukssnodd, samt pryd den ena gafveln med en rosett. Toffeln formar sig vid begagnandet efter foten. Utilis. * L X I I I. Pannsuddar.
Riksgälds-afdelningens förslag, med dertill hörande motivering, så lydande: »Då den af nuvarande Chefen för Statens jernvägsbyggnader gjorda, här ofvan omförmälda framställning, hvilken föranledt Kongl. Maj:ts förrberörda nådiga Proposition, förnämligast grundar sig på det antagande, att, sedan norra stambanan varder öppnad och stambanorna i allmänhet få större utsträckning samt flera bibanor hinna dermed förbindas, trafiken skall så tillvexa, att en stationsbyggnad jemte banhall, uppförd med de dimensioner, som den derför af förre Chefen för Statens jernvägsbyggnader Öfversten m. m. Friherre Ericson beräknade kostnadssumma medgifver, inom kort skall befinnas otillräcklig för den hastigt tillvexande trafiken, har Utskottet icke kunnat förbise den omständigheten, att Friherre Ericson, under hvars ledning icke allenast planer och kostnadsförslag till de redan färdiga stambanorna, med dertill hörande bangårdar, blifvit upprättade, utan ock större delen af dessa storartade arbeten blifvit utförd, ständigt lyckats så uppgöra dessa planer och förslag, att, ehuru arbetena i afseende på ändamålsenlighet och soliditet uppfyllt alla skäliga anspråk, de derför beräknade kostnads^- summor ändock icke behöft öfverskridas.
Och skulle, inberäknadt utgifterna för samlingarnes inflyttning, sammanlagda kostnaden för denna vånings försättande i erforderligt skick utgöra 81,071 R:dr 15 öre. Uti tredje våningen, som är afsedd för målningsoch teckningssamlingarne, skulle en sal med takoch sidobelysning, utsprång och kolonner i östra delen af midtelbyggnaden anordnas för målningar af antikt ursprung, för byzantinska samt italienska och tyska målningar från medeltiden, för altaroch grafprydnader från samma och äfven sednare tid; en sal med takbelysning jemte sex kabinetter i nordöstra delen af våningen äfvensom en liten sal och tvänne runi i norra avant-korpsen för målningar ur italienska skolorna, hvarförutan 2 små rum i samma avant-korps inåt gården, jemte 2 rum i nordvestra hörnet, inredas till nödiga förvaringsrum af färglådor, stafflier m. m., som begagnas vid kopiering samt tili arbetsoch tjensterum vid tafvelsamlingen. En i nordvestra delen af våningen befintlig sal med takbelysning och 5 kabinetter äro afsedda att emottaga ej mindre målningar ur Franska, Spanska (och Engelska) skolorna, än ock återstoden af de Italienska målningarne, i händelse dessa icke erhållit nödigt utrymme i de åt dem anvisade lokaler; kommande en lika beskaffad i sydvestra delen af våningen befintlig lägenhet, som den nyssomförmälda, att iordUih, lill [{. Sl. Fröt. 186H & 1863. 4 Sami 1 Afd. 4 Band. 9 Håff. 3 18 Stats-Ulskoltets Ullålande N:o 19$. ningställas för målningar nr Tyska och Nederländska skolorna.
Slättäng, 1 Kniphammare med 3 arbetare och 5oo R:drs tillverkning. Kjellebeeken, 1 Knipkammare med 2 arbetare och 3oo R:drs tillverkning. Alunbruk. I Kåkinds Härad: Melltorp, med 76 arbetare och 8,900 R:drs tillverkning. I Kinne Härad: Hönsäter, med 62 arbetare och 10,800 R:drs tillverkning. I Wadsbo Härad: Carlsfors, med 125 arbetare och 19,800 R:drs tillverkning. I Wartofta Härad: Kaflås, med 80 arbetare och i4,400 R-drs tillverkning-. Glasbruk. I Wadsbo Härad: Bromö, med 36 arbetare och 40,000 R:drs tillverkning. Jernbrnken drifvas till största delen med egen skogstillgång och har icke saknat tillgång på köpkohl i den ringa man behofvet hittills påkallat dem, inell den långväga forslingen så väl af rudimaterier som tillverkningen, inskränker den behållna revenuen betydligt. Conjuncturen för afsättning af Alun och Glas, bar under de sednare åren varit mindre fördelaktig. O Bruk och Fabrikersom icke tillhöra Bergsrörelsen> äro; Pappersbruk. Vid Mariestad: Cathrinefors, med 7 arbetare och 4>6oo R:drs tillverkning. Carlsfors, med 8 arbetare och 6,5oo R:drs tillverkning. i3 I Kåkinds Härad: Gustafsbruk, med 2 arbetare och 35o R:drs tillverkning. I Wartofta Härad: Belteberga, med 20 arbetare och 6,000 R:drs tillverkning. Bomulls-Spinneri. I Wadsbo Härad: Tidadald, med i5 arbetare och 1,200 R:drs tillverkning. G arfve lier, (med beredning på Engelska sättet.) I Wadsbo Härad: Nyrud, med 5 arbetare och 3oo R:drs tillverkning. I Skånings Härad: Blombacka, med 7 arbetare och 5oo R:drs tillverkning. Pappersbrukens tillverkning afsättes till största delen i ortens Städer och i Götheborg.
Ständer utfäst en belöning af 8,ooo i :dr banko för den, som inom 1846 års utgång till bankofull mäktige aflemnade prof på sedelmynt, hvilket ansåges bäst betryggande mot efterapning; att sedan, i följd häraf, serskilda sedelprof lill fullmäktige ingifvits, dels före täflingstidens slut af gravören J. E. Akerberg samt guldoch silfverarbetare» J. P. ljungström, och dels efter nämnda tid af bankens egen gravör, myntproberare» C. G. Broling, fullmäktige, hvilka förmält sig sakna de teckniska insigler, som erfordrades för bedömande afberörda prof, öfverlemnat desamma till sakkunnige mäns utlåtande, och att, ehuru desse förklarat Åkerbergs före preskriptionstiden afgifna prof hafva uppfyllt de vilkor, Rikets Ständers i ämnet fattade beslut föreskrefve, fullmäktige ändock ansett Åkerberg icke böra undfå den stadgade belöningen — har, uti en inom Hederv. Bonde-ståndet väckt och jemte protokollsutdrag af den aq December nasti idet år lill Utskottet remitterad motion, riksdagsfullmäktige^ Andreas Bengtsson från Jönköpings län hemställt, att, då det syntes vara med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att Åkerberg erhölle den belöning, hvaraf lian, enligt förenämnde kommillerades förklarande, gjort sig förtjent, åt fullmäktige måtte uppdragas att det utlofvade priset till Åkerberg utbetala; hvarförutan motionären föreslagit, dels att Åkerberg må anlagas i bankens tjenst såsom elev eller biträde till gravören derstädes, emot åtnjutande af halfva beloppet af dennes nu innebafvande lön, och dels alt, då det ännu icke kunde anses vara fullkomligen utredt, hvilken method vid sedelmyntets förändring vore ändamålsenligast och bäst Bik. h/l R. St.
Dä wid flutet af denna expedition war infördt att Lag-Utskottets förslag till Kongl. Maj:t skulle öfwerlcmnas, men Ridderffapet och Adeln ansäg detta icke hafwa warit Riksens Ständers tanke och denna slutmening således innefattade ett misitag som fordrade rättelse, sä skulle förslaget till den underdäniga ffrifwelsen trll ExpeDittons-Ut skottet äterlemnas i ändamål att berörde slutmening mätte ur densamma uteslutas. 4:0 Om Stats.Werkets tillständ och behof samt Bewillnings - summan. Upplästes en ifrån Hans Maj:t ankommen Nädig ffrifwelse till Herr Baron och LandtMarssalken af förledne gårdag, hwaruti Hans Majit förklarar sig med nöje samtycka till Riksens Ständers beslut, i afseende pä Terminen för Riksdagens afflutande samt i Räder tillkännagifwer att Hans Maj:t,i anseende till den längt framlidne ärstiden, ernade nästkommande Tsdag, den 16 innewarande sig härifrän till .Stockholm begifwa. Upplä - Den iZ October. 4-77 Upplästes eit Memorial af denna dag fran <Ltatsoch Banco-Utskotten, hwaruti tillstyrkcs en förhöjning af 100 R:dr Banco frän 1810 ärs början för Fullmägttge i Bancooch Riksgälds-Contoiret. Lades pä bordet. Upplästes Stats-Utskottets Memorial af denna dag, innefattande dest tillstyrkanden» om arfwoden för Utskottens Secreterare ochCanzlister. Lades pä bordet. Upplästes Stats-Utskottets utlätande af den iZ October, öfwer PresteBorgareoch Vonde-Ständens anmärkningar wid Utskottets betänkande, angäcnde Kungsoch Kungsiadugärdarnes förwaltning. Lades pä bordet.
Memorial, i anledning af återremiss å en punkt i memorialet N:o ; 126, angående aflöningen för Riks-ståndens och Utskottens i, kanslier och vaktbetjening. (Rgs Aid.) Enligt Stats-utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 29 nästlidne April och den 2 innevarande månad, har ofvannämnde memorial blifvit af samtliga Riksstånden bifallet, med undantag likväl af den deruti gjorda framställning, angående arfvodet samt hyresoch rese-kostnads-ersättningen för Bonde-ståndets Sekreterare; hvilken framställning Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterat; men som äfven denna del af ifrågavarande memorial är af de trenne öfriga Riksstånden godkänd, så kan, emot riksdags-ordningens 75 §., den af Ridderskapet och Adeln beslutade återremiss icke till någon vidare åtgärd föranleda. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 183. 7 Upplysningsvis anser sig Utskottet härvid jemväl böra anmäla, att, jemlikt det af Borgare-ståndet numera meddelade förklarande, bör aflöningen för en af ståndets notarier, hvilken tjensfgjort sedan den 15 November sistlidet år, från sagde dag beräknas, samt dagtraktamentena för trenne af detta stånds vaktmästare utgå från den 11 i samma månad, hvilken dag dessa personers tjenstgöring begynt. Stockholm den 17 Maj 1848. STOCKHOLM, w. f. dalman, 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 184. 1 N:o 184. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Maj, kl. 2 e. m. Utlåtande, angående beredandet af t Mgångar för det till rustningskostnader beviljade serskilda kreditiv. (Il:gs Afd.)
Det är icke min tanka, att i grund af ett annat Ständs efterdöme, wilja uppmuntra Rldderskapet och Adeln alt derföre widlaga samma be» stut, men jag tror det more hwarje upplyst och länkande Medborgares pligt, att besinna ds anledningar som ligga kill grund för det jamina, att besinna hwad som i detta ögonblick utgör Nationens wäntan och i ett ögonblick dä en kanhända ef obillig klagan emot Riksdagens längd nästan frän alla hall later höra sig, dä war och en nästan med otälrghet ryckcs afbida ett resultat af Riksens ILläiiderö 'ängwanga arbeten, tror jag det wara hvarje M dborgares p gk art besinna hwad som lör det närvarande utgör grunden och mäler för Nationens wärnan samt huru wt kunna smara deremotFäderneslandet nvh omgilwit af faror, hotadt ända till och med tor siri fjelsbeständ , har sett akt den Konung Nationen walk bär uppfyllt sina löttrn, och med oasbrulna samt lyckliga bemödanden äter/ört lugnet Nationen tryggad för utwärtes fiender, hwrlande i ffyqad as sin Stats l-örsaktnmg, glad alt i den Tdrontöltare den nu ager, innom sitt ssöce finna ett stöd >ör sitt hopp, wantar nu endust as sina besuiimägngade, as dem som ftrrr det wintiaa wen answariga kall akt wara desi Lagstiftare si na Den 2Y Januarii. 1255 sitt öde bestämdt, äfwen i afseende pä sina in» wartes förhällanden t anseende till hushållsoch finance-ärender. Öfwertygad att uppoffrlkgar för näcwaranbe och tillkommande behof äro oumgängkiga, liber Nationen mera genom owitzheren om veras belopp och deras gränsor, an den kan winna igenom en t ett eller annat afseende obetydlig jemkning.
Han går mera på syd, när vi preja vallen, djärfdes rorgängaren anmärka, i det han med ett fnurrigt grepp lydde kommandot och lofvade upp. Briggen reste sig stampande med en våldsam ryck mot vågsvallet och krängde strax därpå för en ny vindstöt. Seglen backade, en störtsjö, högre än sina föregångare, slog öfver bogen och öfverstänkte en kvinnlig varelse, hvilken satt längst fram vid bogsprötet och skyddades af den sammanrullade ankartrossen. I detsamma hördes ett brak. Däckskanonen i lovart ytterst mot fören hade lossnat i sina surrningar och rullade med lavetten tungt mot läsidans reling. Ett ögonblick ännu, och han skulle med sin ofantliga tyngd hafva krossat bordläggningen, lösryckt en spant ur briggens sida, tagit öfverhalning och störtat i hafvet. Men i rätta sekunden kastades i hans väg ett ekblock, som legat i närheten, och detta lyckades hejda kolossens lopp. Fäll! ljöd kommandot. Briggen föll af två streck för vinden och reste, likasom dragande andan, sina rår ur vågsvallet. Befälhafvaren skyndade med några matroser till fören och lyckades häkta förrädaren, som så när hade vållat briggens undergång. Det var ett snabbt, men tungt arbete. För hvarje ny krängning gjorde den upproriska kanonen försök att slita sig lös. Han stegrade sig, han stångades som en sårad buffel, han krossade båtsmannens lår och klämde blod ur styckjunkarens naglar. Ändtligen var han fången. Man såg till, att de öfrige bufflarne ej fingo göra leken om, och Andromeda var räddad. Herman Fleming betraktade ekblocket och den kvinnliga skepnaden, som stod darrande bredvid honom, höljd i en våt läderkappa. Det var ett raskt tag, det där med ekblocket! anmärkte han med blidare ton, än han vanligen brukade. Hvad gör du här? Jag läser, svarade skepnaden, kastade tillbaka en flik af kappan och lät se ett ungt, vackert flickansikte, som skrattade för att dölja ett par förstulna tårar af skrämsel. Läser?
litterära kritik, som iir ett af lifsvilkoreii för en sund och rikhaltig diktning, och ' hvilken icke k m ersättas af en och annan välvillig och klmsynt författare utanför facket, som rycker undan en stund från slafarbetet i den dagliga pressens tjiinst .för att kasta in.ett inlägg.mot en oadel kribik eller gifva ersättning för en uteblifven. - Icke si, ' som s k l l e .den dagliga pressens litteraturgrmskiiing, ehuru flyktig och likasom i förbifarten iiedskrifveii, sakna sitt värde som förmedlare mellan förf attariie och allmaiiheteii. Tvärtom blir den ofta af gangka stor betydelse. Men kritilieii, i ordets ' bästa, ' högsta, betydelse, f i r ej ' öfvas såsom en bigärning, in' l ' triingd bland en mängd andra hopade göromål. Den kräfver sin man; och det är den mannen, som fattas oss. * o Hos vart grannfolk, danskarne, rider ett motsatt förhåliande. Kritiken, som där alltid idkats med förkhlek, har under de senare tjugo åren tagits om händer af ett parti, hvilket, i trots af de mästerverk dess ledare åstadkommit pk litteraturhistoriens omrkde, samt de, delvis helt siilcert befogade protester denne ledare, med realisten Taine såsom föredöme, utslungade mot den romantiska skolans byperestetiska lärobyggnad, dock kan sagas hafva skadat mera än gagnat. Som bekant öfvergaf nämligen ledaren inom kort sina ädlare förebilder, lämninde den sunda realismen därhän, och har gjort sig, särskildt inom kritiken, till malsman för den krassaste materialism och den råaste sinnlighetsdyrkan, uttalad i ett språk, som täflar med skandalpressens i hänsyn$löshet och cyniskt öfvermod. *, Det är icke lång väg öfver sundet. Bniittan af den litteriira radikalismen förnimmes redan har. - Evem skall stacka dess framfart? Hvem förma vår nngdom att förblifva sig. själf trogen samt rena och väcka till sj&amp;lfförsvar den personliga öfvertygelsen i hennes bröst?
Efter ordet ”Magistraten”, på 2:dra raden, tillädes orden: "eller, der den ej finnes, till Stadsstyrelsen,” men i öfrigt biel denna § godkänd. $ 39 Godkändes. § 40 Sista meningen af denna § ändrades till följande lydelse: ”Tjenstgörande Prestman, äfvensom utom distrikt bosatt person, är icke, utan sitt eget medgifvande. skyldig alt sådan befattning sig åtaga." I öfrigt godkändes denna §, sådan den ä sidan 7 1 af Betänkandet finnes uppställd. §§ 4 I och 42. Godkändes. § 45. Godkändes endast med tillägg af orden: ”eller Stadsstyrelsen” efter det på näst den sista raden förekommande ordet: ”Magistraten". §§ 46—53. Godkändes. § 54, Godkändes med den ändring, att orden: ”öppen votering” utbyttes emot orden: ”ske med slutna sedlar". §§ 55—60. Godkändes, äfvensom tillstyrkandet å sidan 37 i Betänkandet bifölls. 3 :o Pröfnings-Kommittéerna. § 61—64 Godkändes. § 65. Godkändes med den ändring, att de på 12 raden förekommande orden: "vara öppen" utbyttes mot orden : "ske med slutna sedlar" §§ 66 — 70. Återremitterades. § 72. Godkändes. 4:n Allmänna föreskrifter. §§ 73—80. Godkändes. Uppbörd afkortning och redovisning. l:o Uppbärdsboken och Debetsedlarne. §§ 8 1—84. Godkändes. § 85. Återremitterades. 2 :o Uppbörden. §§ 86—90. Ståndet godkände dessa §§, äiVéhsöm biföll Utskottets ä sid. 45 i Betänkandet gjorda hemställan, med anledning af Herr Sundvallssons der omförmälda motion. 5:o Afkortningarna. §§ 01 oell 92. Godkändes. I 4:o Redovisningen. §§ 95—96. Godkändes \
Herr Borgmästaren ViÄorin gjorde härwid den erindran, att dä Oeconomiaoch Besvärs-Utskottet endast ägde pröfwa och lemna utlåtande, huruwida Institutet, det första och enda i Riket, borde ra. nas till de inrättningar, som more nyttige för det allmänna, hwilket Herr Borgmästaren trodde wara sa pätagligt, att derom knappast borde wäckas sräga; och Utskottet således med förutsättande af samma Inrättnings gagnelighet, allenast hade att yttra sig onr de dertill föreflagne ärliga utgifterna blifwit ki-l mät» teligt belopp beräknade, utom hwilken gräns Betänkandet icke heller more sträckt, Herr Borgmästaren för sin del ansäg den uti ofwannämnde ansökande wäckte fräga, som skulle kostnadecne för Skaten till Institutets upprätthällande wara underkastad Consideration, innefatta ett ämne, hwilket ej tillhörde detta, utan Stats-Ulskottets öfwerwägande. Herr Borgmästaren, som, i egenskap af Ledamot uti Utskottets Beredning, deltagit i projectet till Betänkandet, ansäg sig blott uppfylla sin, pligt, dä han äfwen wid detta tillfälle yttrade den önskan, att i fräga warande Inrättning matte winna all möjelig utwidgning för sitt »välgörande ändamål och ett dertill erforderligt understöd. Herr Borgmästaren HnZZren uppläste derpL följande Dictamen.
Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statssamt [Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 20 dennes under Nio 484 aflåtne» samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärk* Siingar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande öfver frågan om förseglade anbuds afskaffande vid EntreprenadeAuctioner; fann Rid* derskapet och Adeln för godt att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne RiksStånden bifallet, för dess del dee«* yid låta bero. Ut Supra. Högloflige Ridderskap.et och Adeln åtskilja des kl. tre qvart till 10 om aftonen. In fidem Protocolli Ö. J. Lagerheim. Bilagor tili Ööglöflxgé Riddcrskapets och Adelns Protocoll, Vid Lagtima Riksdagen i Stockholm* Ar 1825. waammsmmmmmmmmmmrn Åttonde Barideh STOCKHOLM, Trytkte ho# Oiof l8sf» i Bilagor till PleniProtocollet för den l September, förmiddagen. Nio i. H*rr Lefrén, Johan Pehr: Frånvarande sistledne Plenum på eftermiddagen hade jag ej tillfälle deltaga i fortsättningen af öfverläggningarne rörande Näringefrihetsfrågan. Jag utbeder mig derföre att nu få anföra några, som jag tror, tjenliga anmärkningar och att desse må de öfrige till Ekonomiutskottet åtfölja. Sidan 98 3 §. står i slutet ”dock vare ej Gerningsman förbudet, att till Jlikt biträde antaga Gefäller och Lärlingar Jorn i fädan egenjkap Jörut blifvit hot handtverkare Borgare antagneDetta synes mig otydligt. Är meningen att gerningsman ej må tubba andras folk? eller att honom är förbudet att använda en Lärgosse som fått vederbörligt afsked från Mästare eller Gesäll som på Landsbyggdeo söker förtjenst? I förra Den i September f. m. händelsen ar Författningen rigtig, i den sednare stridande mot allmänna medborgerliga rättigheter.
Orsaken, hvarför Utskottet hemställt, att, för offentliga kyrkopliktens utbytande emot enskild, det villkor borde stadgas, alt underrättelse om den felandes namn och brott skulle från predikstolen meddelas, är likaledes i förra Betänkandet angifven; men, i anledning af hvad härvid blif vit anmärkt, får Utskottet ytterligare anföra, att, ehuru den omständighet, att vid uppenbara kyrkoplikten nu är fästadt det begrepp, att den utgör en del af bestraffningen för vissa grofva brott, icke, efter Utskottets tanka, borde föranleda till uppskof med lagförändringen, intilldess ett nytt straffsystem kunde införas, ansåg likväl Utskottet betänkligt att tillstyrka ofientliga kyrkopliktens afskaffande, med mindre den enskilda, som skulle sättas i slället, erhölle ökad vigt; samt att, då nyssomförmälde åtgärd, i sådant afseende, föreslogs, Utskottet jemväl afsåg att derigenom ernå en annan fördel, nemligen att församlingen finge kännedom örn en för brott af svårare beskaffenhet derifrån utesluten medlems undergångna bestraffning och återvunna gemenskap med församlingen. Det måste vara den sistnämndes både rättighet och skyldighet att icke om ett dylikt förhållande vara i okunnighet; och lika litet för den brottslige, som för församlingens andakt, kan, enligt Utskottets öfvertygelse, ifrågavarande kungörande blifva menligt, då det på ett tjenligt sätt verkslälles samt åtföljes af varning och uppmaning till församlingen att den felande med öfverseende och försonlighet bemöta. Vid tillämpning af den i ämnet föreslagna Författning, skulle icke sällan uppkomma ovisshet och misstag, derest ej alla de fall der upptagas, då enskild skrift i stället för uppenbar, bör ådömas. Afböjandet af denna olägenhet synes Utskottet vara af vida större vigt, än den fördel, som skulle vinnas af Författningens förkortning genom uteslutande af nämnde uppgifter. I följd af hvad nu blifvit anfördt och då, på sätt förut är omförmäldt, två af Riks-Slånden redan godkänt Utskottets Betänkande, anser Utskottet sig ej ega anledning alt i någon del frånträda, hvad deruti är vordet liemstäldt.
Svar s ä n J a s till F r u, T. Forssell, Steninge &amp; Märsta. ' 830] t. F ö r trefnadens och snygghetens skull bör m a n kläda korgen inuti med linne, k a n t a d t m e d rödt, och hafva flera o m - byten; fodret k a n afpassas efter korgen och fastknytas p å ömse sidor o m grepen m e d en liten rosett. Frida N. N. Ståksekberg 2 C Kungsträdgårdsgatan 2 C Hvardagar k l. m. Trafiks h v a r d. k l. [260:il J j j i n e wissenschaftliclie gebildete Dame (Deutsche) a u s sehr guter Familie, der franz. und engl. skapsbegär m. m. Vidare underrättelser l e m n a r fröken 10 Wahrendorffsgatan. kl. 2 — 3 e. m. Mathilda Bohle, Viktoriagatan 36, Gö- Med. D:r Anton Nyström. teborg. Benäget svar till » H. Svar t. » Plikttrogen », I d u n s byrå. findes. Barn 20 ii. Sönoch helgdagar 25 ö. Barn 20 ii. Hvarje söndag nytt program. O B S. H u n d a r la ej medtagas. f a m. r. befuttn. (G. Svar till » Ella ». I d u n s b y r å. [2796] Tvättpulver J " ö n k. ö p i n hos alla specerihandlare. g Att förvara kräftstjärtar. Olga. S o p p o r. B a k n i n g 1. Kaffetårta. 4 äggulor arbetas tills a m m a n s m e d 04 gr. kallt smör, 100 gr. socker och 100 g r. hvetemjöl. Frida N. N. Gräddtårta. god, sur grädde, 4 2 5 g r.