Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man skulle snart finna den fördel man väntat sig, vänd uti skadan af falska begrepp, just i hufvudämnet för all tjenste-utöfning, nemligen Statens verkeliga beskaffenhet och behof. — Den 18 December. Lägger man nu härtill, hvad redan emot Univers! teternes styckning och flyttning blifvit anför dt, så visar sig detta Förslag från tvenne olika åsigter, såsom högst skadligt. Man söker äfven, att genom tillvitelser emot den Personal, som för närvarande meddelar Universitets-imdervisningen, hana sig väg till den i frågavarande Revisionen; liksom vore alla medel tillåtliga, för alt vinna detta mål. Med värma afhör jag dessa anfall emot en Lärare-Corps, hvilken, jag har att tacka för min bildning. Denna hildning må vara en ringa sak; men utgör det heligaste jag äger. Må denna känsla förklara den vördnad och grannlagenhet, med hvilken jag skulle handla, om det vore mig tillständigt att på detta rum granska ifrågavarande Embetsmäns förhållanden, eller anföra ett klander, som, till det mindsta sagt, ställer Universiteternes Personal i ett fiendtligt förhållande till det föremål, hvarpå man syftar. Långt ädlare, ja klokare, vore det, att med uppdagapde af de ofullkomligheter man inser, framställa önskningar om rättelse, än att motivera Revisionen ur anklagelser emot personliga förhållanden, eller ur angifvelser af Embetshrott, eller från åsigter af Universitets-ideen, hvilka genom sönderstvckning, så att ena delen kastas hit, den andra dit, bereda den njutning åt Förslagsuppfinnaren, att få omfamna skenbilden af ett nationabdif, hvars kärna likväl liknar all annan kärna deruti, att icke ligga i ytan. På sådant sätt motiverad, kan jag ej annorlunda än afstyrka Revisionen. 128 Den 18 December. Man hör äfven anmärkas det sätt, hvarpå Kongl.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Sept., kl. 11 f. m. Memorial, angående uppförande i Riksstaten af de utaf utsockne frälsehemmanen i Halland utgående rotevakans-afgifter. Sedan, till följd af verkställd omröstning i förstärkt Stats-utskott, Rikets Ständer numera beslutat, att alla de båtsmansnummer, hvaruti de utsockne frälsehemmanen i Hallands län hafva del, skola ständigt, så i freds-som krigstid, hållas vakanta, med förbindelse och rättighet för dessa hemmansegare att för deras andel i rotarne i vakansafgift erlägga endast två tredjedelar af det belopp, hvartill vakansafgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, som nu följas och framdeles i behörig ordning kunna meddelas och antagas till efterrättelse, äfvensom att de rotevakans-afgifter, hvilka sålunda komma att af de utsockne frälsehemmanen i Halland erläggas, skola till statsverket ingå; så böra följaktligen merberörde rotevakans-afgifter såsom inkomst uti Riksstaten upptagas. Beträffande frågan om den summa, hvartill nämnde rotevakans-afgifter må lämpligen beräknas, förekommer, att, enligt hvad uti Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande JM 63 finnes uppgifvet, dylika afgifter blifvit under åren 1841—1843 debiterade till följande belopp: År 1841 16,604 r:dr 26 sk. 1 r:st. 1842 20,555 » 30 » 1 » 1843 20,468 » 28 » 10 » Härvid bör likväl anmärkas, att uti dessa summor jemväl, ehuru till mindre del, ingått rotefrihets-afgifter af sådana kronooch ÅroKos/raWe-hemmansdelar, som vid uppgörandet af det nya roteringsverket för Hallands län varit oroterade, men ansetts Slals-Ulskollels Memorial, N:o 528. 5 ansetts Uöra underkastas ordinarie rotering och till följd deraf blifvit med sådan rotering belagda.
Långsamheten i rättegångarna äro en af de väsendtligare olägenheterna i vår lagskipning, och det är derföre jag tror, att man icke genom ett afslag till detta betänk, bör utestänga detsamma från Konungens pröfning, i händelse han icke skulle vilja antaga Ständernas beslut uti betänk. Hr von Troil, Emil: Jag vill ingå i frågan om lagmansrätternas afskaffande, ty derom hafva Ständerna redan fattat beslut; men jag vill icke bestrida, att 019 Konungen icke bifaller nämnde beslut, kunna fördelarna af detta betänk. i någon mån borttaga de olägenheter, man velat rätta genom det förra. Det tillstyrker dock icke något correctiv emot den största af alla olägenheter, nemi. tidsutdrägten; men huru liten fördelen af betänk, sålunda är, skulle jag likväl icke bestrida bifall dertill, om det icke vore oformligt. Ständerna hafva beslutat, att lagmansrätterna skulle af - Den 16 Augus t f f. m. 95 skaffas, och Konungen får inom lort skrifvelse derom. Skulle man nu någon lid efteråt lomma med en skrifvelse, deri man sade, att iagmansrätterna väl kunde få stå qvar, men under vissa vilkor, kunde Konungen tänka, att Ständerna icke veta, hvad de vilja. Jag anser således, att denna alternativa fråga icke bör afgöras, förrän Konungens svar å den positiva ankommer. Frih. Boye: En förvexling inom mitt minne har förorsakat, att jag föreställde mig betänk, innefatta, hvad jag på ett annat ställe läst. Man har derföre sagt, att jag icke läst betänk. Jag har Jäst det; men jag har ock läst något mer, nemi. Högsta Domstolens prof. öfver granskningen af det nya lagförslaget, och det var der, som correctivet af flera lagmansting var utfästadt. Jag är öfvertygad, att detta icke undfaller Konungen, då frågan förekommer i Conseillen; och dessutom har jag anledning att tro, att fråga uppstått om en sådan organisation af iagmansrätterna, att Frih. Ehrenborgh, såsom President i en Hofrätt, säkert skulle vara nöjd dermed, enär det kommer att minska göromålen i hans verk.
Memorial, med förslag till voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om eftergift af Kronans rått till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer. (I. A.) Enligt Stats-Utskottet tillhandakomna protokollsutdrag, har hvad Utskottet uti sitt under N:o 31 afgifna Utlåtande, i anledning af gjorda framställningar om eftergift af Kronans rätt till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer, föreslagit och hemställt, blifvit af samtliga Riks-Stånden godkändt, utom hvad beträffar 2, 3, 6 och 8:de punkterna uti samma Utlåtande, hvilka af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagits, hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden bifallit dessa 12 Stats-Utskottets Memorial N:o 71. punkter; Och enär sålunda i dessa frågor två Riks-Stånd stadnat mot två, torde, för frågornas slutliga afgörande, omröstning böra anställas i Förstärkt Stats-Utskott, enligt följande voterings-propositioner: l:o. »Den som godkänner Stats-Utskottets hemställan uti andra punkten af berörda Utlåtande, att Rikets Ständer, för sin del, medgifva, att den rätt, Kronan kan ega till qvarlåtenskapen efter aflidne Folkskoleläraren inom Dala pastorat af Skara stift Johan Henrik Löfström, må å nämnda pastorat öfverlåtas, med vilkor att af medlen bildas en stående fond, hvaraf den årliga räntan användes till underlättande af skolgång för fattiga barn inom samma pastorat, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, hafva Rikets
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 29 Aug. 1834- Preste-Ståndet den 25 Borga re-S lund et den 25 Bonde-Slåndet den 25 —- — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl-. Majus Nådiga Proposition om Curhusafgiftens fortfarande. (Bev.-Ulsk. N:ris 8 och 17.) S. A. K. Genom Nådig Proposition af den 18 sist). Januarii, har E. K. M, med lillkäunagifvande, att E. K. M. under den 9 Julii i83o utfärdat Nådig Kungörelse om Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, alt en afgift af minst 1 och högst 5 sk. af hvarje person, som betalar mantalspenningar, skulle, från och med nämnde år till och med det, då påföljande Riksdag slutades, till veneriska smittans hämmande, fortfarande erläggas, tillika i Nåder meddelat: att, då Rikets Ständer syntes hafva åsyftat, att från Curhusens styrelse och förvaltningen af deras medel alldeles afskilja Lazareltens, Serafimer-Cidens-Gillet, tili följd af E. K. M:s Nådiga befallning, infordrat och, jemte eget underdånigt yttrande, till E. K.
Uti Westergöthland må äfven, jemte Wedens och Bollebygds härader, sorn hafva sandig och bergbunden jordmån samt inskränktare binäringar, till undantagen räknas Gäseneds härad, såsom af naturen särdeles missgynnadt, då det i allmänhet har svag och ofruktbar jordmån, lider brist på skog och är afsides beläget för trafik; men lefnadssättet är sparsamt, och under senare tider har i sistnämnde härad, likasom i de närgränsande Wedens och Kullings, utvecklat sig en ny näringsgren, som mycket bidrager till invånarnes bestånd, nämligen; odling af potates och denna växts förvandlande till brännvin. Arbetare vid jordbruket och öfrige näringar saknas icke uti någon del af Länet; men de betalas olika, efter tillgång och behof inom hvarje ort. Dagsverkslönerne variera således betydligt, till exempel emellan 10 skillingar 8 runstycken och 24 skillingar Banco för karl-dagsverke samt 8 och 16 skillingar Banco för q vins-dagsverke, sommartiden på egen kost: för öfrigt upplyser närlagde -utdrag af markegångs-taxorne, huru de i allmänhet varit stadgade. Tjenstehjons-löner, underkastade en jemförlig variation orlerne emellan, äro från 10 R:dr till 33? R:dr Banco årligen för en dräng och 4 R:dr till 13? R:dr Banco årligen för en piga, förutan städja och visse beklädnadspersedlar, som vanligen betingas jemte lönen och uppgå i värde till 10 å 13? R:dr för drängen och 6 å 8 R:dr för pigan, hvarförutan husbonden merendels erlägger tjenstehjonets krono-utskylder. Uti städerne förhåller sig både dagsverkares och tjenstehjons contanta aflöning något högre, relativt till landsorten deromkring, dock öfverstiger den sällan hvad här ofvan är högst uppgifvet.
Summa Runt 2,334: eller per oxe 21 R:dr 1,5 öre, hvilket icke kan kallas något ofördelaktigt resultat, då gödningen vid Ultuna bedrifves med utmönstrade dragoxar. Rörande kosthållningen vid Institutet, så bestriddes densamma under några år af särskildt härtill antagne entreprenörer. Detta föranledde då ofta tvister och obehagligheter, och underhållet af Institutets personal föll sig då vida dyrare och var icke så jemnt och godt, som det sedan hållits genom Institutets eget hushåll. Att det för detta skulle vara förmånligast, om bröd och dricka för behofvet kunde åstadkommas på stället, lider icke något tvifvel. Men att brygga och baka för ett hushåll af omkring 100 personer är ingen småsak samt låter alldeles icke med någon vinst verkställa sig, utan härtill lämpliga lokaler och med särskildt härtill afsatt arbetspersonal. Då nu sådana lokaler alldeles saknas vid Ultuna, har man ansett det lämpligast att efter bestämda, för året uppgjorda priser låta bemälde förnödenhetsartiklar levereras till Institutet af bagare och bryggare i Upsala, från hvilka de erhållits till samma priser, som betalts för bröd och dricka till fattigoch arbetshuset i Upsala, hvarvid sålunda väl ingen misshushållning kan anses vara begången. Kosthållet har, såsom Revisorerne anmärkt, för räkenskapsåret uppgått till omkring 23,000 R:dr för ett hushåll af 97 personer, deraf 34 lärare, tjenstemän och elever erhållit bättre kost samt 63 lärlingar, drängar och andre arbetare vanlig arbetskost. Dagportionen har öfverhufvud för det bättre obh för arbetsbordet sålunda gått till ej fullt 65 öre person, hvilket väl icke kan kallas dyrt, utan snarare billigt i förhållande till nu rådande höga priser å de flesta lifsförnöäenheter. - 325 - Med tacksamhet erkänner Styrelsen Revisorernes erinran om nödvändigheten för Institutet, att få å Kungsängen uppförda arbetarebostäder jemte ladugårdshus, för att kunna behörigen sköta dervarande särdeles lofvande odlingar. Behofvet och nödvändigheten häraf har icke undfallit Institutets Styrelse, och vid dess sammankomster har denna vigtiga fråga flera gånger varit under öfverläggning, såsom protokollen öfver Styrelsens sammanträden upplysa.
Då det under sådana förhållanden mäste finnas betänkligt att för ifrågavarande broars provisionella iståndsättande använda ytterligare kostnader, har Kongl. Majit i nåder anbefallt styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader att, efter hållen noggrann undersökning, rned möjligaste skyndsamhet afgifva underdånigt yttrande och förslag, rörande lämpligaste sättet för merberörda broars ombyggnad och kostnaden dertill; och är Kongl. Majit betänkt att, sedan nyssnämnda Transport Ridr 53,800: 56 Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. tilt R. Transport R:dr 53,800 yttrande och förslag till Kongl. Maj:t inkommit, serskildt i nåder besluta, angående den framställning till Rikets Ständer, som, i anledning deraf, må finnas nödig. 5:o För nybyggnader och reparationer af de publika husen å S:t Barthelemy samt iståndsättande af kronans dervarande materiel, rn. m. Hos Kongl. Maj:t har guvernören å S:t Barthelemy i underdånighet anmält behofvet af ej mindre nybyggnader och reparationer af de publika husen å denna ö samt iståndsättande af kronans dervarande materiel, än en ny något lillökt och förbättrad stat, äfvensom pensionsrätt för embetsoch tjenstemännen derstädes; i hvilket afseende guvernören ingifvit dels förteckning öfver kronans allmänna byggnader på ön år 1846 jemte besigtningsinstrument deröfver och kostnadsförslag på dervid nödiga ansedda nybyggnader och reparationer med åtföljande ritningar, dels förslag till omförmälda förbättrade aflöningsstat. Enligt ofvannämnda förteckning och besiglnings-inslrument bestå kronans, allmänna byggnader, på ön hufvudsakligen af boställen för guvernören, plaee-majoren, justitiarie!!, lutherska pastorn, tullhuset, ett vakthus och tre batterier; och hafva sedan hufvudbyggnaden afguvernörsbostället blifvit till grunden förstörd af en orkan år 1837, alla återstående åbyggnaderna på förena milda lägenheter, med undantag af batterierna, hvarå något värde ej är beräknadl, blifvit upptagna till ett sainmanlagdt värde af 2,275 spanska daler.
”Jag kommer från bondlandet, min herre, och ehuru min far tillhörde ett ganska gammalt adligt hus – han sade åtminstone att von Kühlenska familjen var gammal – så lefde vi ändå helt patriarkaliskt, och ni bör derföre icke det ringaste förundra er öfver att vi i hvarjehanda, således äfven i litterärt hänseende, äro långt efter vår tid.” ”Om jag erfar någon förundran, min fröken, så är det åtminstone icke deröfver.” ”Så mycket bättre! Ni kan helt enkelt föreställa er att ni råkat en borgfröken från förra århundradet Men se der kommer ändtligen mamma nerpå gatan om andra sidan torget,” ”Farväl då, fröken Agnes – jag tror att detta var ett modernt och omtyckt namn på den tiden?” ”Hvarför icke så gerna Bertha – det var lika omtyckt, herr riddare af slutna hjelmen alla riddare, som önskade vara okända, nyttjade, som ni väl vet, detta skyddsmedel.” ”Olyckligtvis är jag ganska litet bevandrad i det gamla ridderskapets lagar, men om jag ej alltför mycket misstager mig, så uteslöt icke den omständigheten dem från täflan om tornerets pris, och jag tror att de alltid hemligt eller öppet förvarade något tecken af sin utsedda dams färger, en handske, en bandros eller dylikt – ett mera skyddande palladium än både sköld och hjelm.” Och i det den unge främlingen uttalade dessa ord, upplyfte han sin hand, i hvilken någonting svart var inneslutet. Häpen föll Blendas blick på hennes hvita krage – den svarta bandrosen, som sammanhållit den, var försvunnen, bortblåst. Rodnande och djupt förvirrad såg hon upp. Hon hade ej ord för att fråga, men hon kände sig betagen af fruktan att hon, i sin okunnighet om verldens bruk, gått alltför långt med den obekante. Var det missaktning som han visade henne, ansåg han henne som en flicka, med hvilken man kunde tillåta sig att leka? Hennes stolthet uppreste sig mot denna tanke Ovillkorligt ville hon tala, men hon var i stället nära att brista i tårar.
Utom de särskilda vilkor och bestämmelser, som, enligt Rikets Ständers derom fattade beslut, komma att tillämpas i afseende på de statsbidrag, som under innevarande riksdag blifvit till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade för väganläggningar och vägförbättringar, brobyggnader, hamnanläggningar, kanaler och andra vattenkommunikationer, äfvensom för sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, hafva här nedan intagna allmänna vilkor och föreskrifter i afseende på sådana statsbidrags erhållande och åtnjutande blifvit af Rikets Ständer fastställda; hvilka föreskrifter, så vidt icke härifrån skiljaktiga bestämmelser eller stadganden äro lör de beviljade anslagsoch låne-summorna särskildt meddelade, således böra vid förekommande frågor rörande dessa anslag och lån iakttagas samt lända till efterrättelse: l:o. För hvarje företag måste plan till arbetets utförande jemte beräkning öfver dermed förenade kostnader vara uppgjord och hafva vunnit Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse. 2:o. Då arbetsföretaget afser vägförbättring, väganläggning eller vattenaftappning, bör vederbörande menighet hafva afgifvit yttrande om företagets lämplighet och nytta. 3:o,_ Alla med understöd af allmänna medel anlagda eller förbättrade vägar samt byggda broar böra af den menighet, det bolag eller den särskilda korporation, som åtnjutit det för företaget beviljade understödet, vederbörligen för allmänna trafiken underhållas, intilldess den framtida underhållsskyldigheten kan varda i behörig ordning andra vederbörande ålagd och mellan dem fördelad. Derest hamnoch kanaleller andra likartade afgifter efter arbetsföretagets fullbordande skola komma att utaf de trafikerande upptagas, bör taxa härå vara fastställd, så lindrig som skäligen låter sig göra. Sålunda fastställda afgifter få icke förhöjas, med mindre Kongl. Majit, på grund af särskildt förekommande omständigheter, pröfvar skäligt dertill lemna bifall, utan böra deremot ovilkorligen nedsättas, så snart det af redogörelse, sorn hvart 5:te år till Kongl.
Ståndet vidblef sitt beslut, oell lade memorialet N:o 50 till handlingarna. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-utskottets utlåtande N:o 166, i anledning af erhållne återremisser å belänkandet N:o 41, i frå ga om ytterligare anslag till uppförande af cell-fängelser, stannade Ståndet i följande beslut: Till fullbordande af redan påbörjade länsfängelse-byggnader och till förbättring af andra fängelser i läns-residenserna, samt äfven till nya ransaknings-häkten, der sådana af Kongl. Maj:t pröfvas nödiga, det sednare likväl under uttryckligt vilkor, alt några nya sådana byggnader ieke må påbegynnas eller företagas utan tillförlitlig visshet, att det anslags som nu af Rikets Ständer beviljas, blifver fullt tillräckligt till de båda förstnämnde ändamålen samt jemväl till dessa ransaknings-häktens full - uppbär Bifölls Prot.-utdrag den 20 Maj '1848. 389 ständiga uppförande, beviljade Ståndet ett anslag af 600,000 r:dr att under tre år utgå med en tredjedel eller 200,000 r:dr om året; och lades för öfrigt Stat s-utskottets utlåtande N:o 166, till handlingarna. S. D. Yid nu ånyo skedd föredragning af Bevillnings-utshottets utlåtande N:o 14, i anledning af gjorda anmärkningar emot betänkandet N:o 9, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning, stannade Ståndet i följande beslut: Ingressen och § 1. Lades till handlingarne. Utskottets första yttrande pag. 9. Med ogillande deraf beslöt Ståndet, att den, som erhållit högre karakter, än den, som åtföljer innehafvande tjenstegrad och^ efter behörigt förordnande , minst tre månader förrättat den tjenst, som motsvarar den högre karakteren samt sådant vederbör» ligen styrker, skall icke under löpande året eller derefter för densamma erlägga någon karakters-bevillning. Andra yttrandet å samma sida. Bifölls.
Dandsbäkdinge-tjenster äro: 8ödermanlands, Oelleborgs, Vesterbottens, 6ottlands, 8karaborgs, Oätbeborgs oeb Lobus, Kronobergs, Kallands ocb blalmöbus Dä». ^.0 Lä de ä 3o är eller kortare tid utarrenderade eller mot ständig afgift upplätne bomman ocb lägenbeter, bvarak Dandsbäfdingarne lä uppbära arrendet, eger icke fardag rum för innebakvaren, utan anses arrendet eller afgilten säsom vanlig indelad lön, dock utan beräkning ak Diggetids löne-besparing eller Legrafningslijelp derä annorlunda, än kör bvad Lostallsräntan kan ingä i don vid tjenste» varande indeldte lön, nu varande Dandsbökdingars lagliga rätt i denna del, efter bittills gällande borkattningar, dock körbebällen. 5:o 8kulle, i afseende pä läne-calculer vid nägon Dandsböfdinge-tjenst, någon omständigbet framdeles förekomma, verkande pä det bela till nägon väsendtlig ocb anmä-rkningsvärd skillnad i löno-beloppet, mä sädant bos Oss, till den ätgärd, Vi kunde linna lämplig, 1 underdänigbet anmälas. 6:0 De uppkommande tillgängarne till löne-iörböjningarne böra till ^ändra Kukvud-Vitelns besparingar under serskild rubrik ingä ocb redovisas., samt lönefärböjningarne derilrän utgä, intilldess ökverb^ttningen deraf krän en till annan
Man har sagt, att Utsktn grymt behandlat både föräldrar och barn. Utsktn hafva icke handlöst kastat ifrån sig detta ämne. Det har öfvervägt alla omständigheter både för och emot för att vinna ändamålet, och jag skulle tro, att om de ledamöter, hvilka i detta hänseende klandrat Utsktn, hade med noggrann uppmärksamhet genomläst betänk., skulle de funnit sig jäfvade uti sitt omdöme. Utsktn hafva sökt göra sig reda för hvad sora menas med folkbildning. Jag erkänner att Utsktn i detta fall gått för långt, och måhända förbisett det möjliga, då Utsktn åsyftat det som onekligen är önskvärdt; och är det troligen af sådan anledn. man ansett Utsktns afsigt hafva varit att sträcka Statens rätt längre än som vederbör inom området af föräldrarätten; men med en lämplig modification uti de föreskrifter, Utsktn i detta hänseende trott sig böra tillstyrka, torde tillämpning böra gifvas åt sjelfva ide'en, alt den uppväxande generationen i så måtto är att anse såsom Statens tillhörighet, att, der omständigheterna så påkalla, föräldrarätten i så måtto må vika för hvad Staten äger rätt att fordra, som lagens mellankomst bör anses för Statens både pligt och rättighet, för att gifva nödig bildning åt de varelser, hvilka eljest, i brist af föräldrars förmåga eller vilja, skulle för sig sjelfva och för samhället gå förlorade; derom jag endast torde behöfva iSo De 11 2'j Juli f. m. åberopa erfarenhetens vittnesbörd. Efter min öfvertygelse är sålunda den princip långt ifrån att vara oriktig, tvertom grundad både på rättvisa och billighet, att lagen bör sträcka sina stadganden afven derhän, att tillsyn icke försummas inom familjelifvet, så vidt denna tillsyn är af behofvet påkallad. Den andra anmärkntn, som bär förekommit, grundad på Utskjns utlåt, att socknarne eller communerne sjelfve böra besörja alla omkostnader i och för skolorna, kan visserligen till en del vara riktig, osen är efter min tanke olämplig på mångå ställen, derföre att tillgångar saknas. Så är åtminstone förhållandet uti de orter, om hvilka jag äger närmare kännedom. Jag ser icke heller någon obillighet deruti, att