Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
att desamma sannolikt icke vidare kunde begagnas, och att således, om Staten icke på något sätt ofördröjligen understödde företaget, Canal-Verket skulle komma alt afstanna, till en oberäknelig förlust för bela orten, hvars behof af transporter omöjligen kunde afhjelpas medelst forsling landvägen, äfven om de industri-idkande skulle kunna åstadkomma de dryga forlönerna; alt det vore stridande emot sunda hushålls-principer att söka befrämja anläggandet af nya communicationer, under det man låter de gamla, till sin nytta erkända, råka i lägervall; varande på alla dessa skäl yrkadt, dels att Staten måtte öfvertaga Strömsholms Canaloch Slussverk, dels att till Bolaget måtte, för Canalens ombyggnad, beviljas det äskade anslaget eller ett mindre belopp, hvarmed Bolaget kunde vara' skäligen Lill fred sstä Iclt, och dels att Utskottet, med ledning af de handlingar, sorn i sådant afseende borde vara för detsamma tillgängliga, måtte afgifva och lill Rikets Ständers pröfning öfverlemna förslag till endera af dessa begge åtgärders vidtagande, hvarförutan det blifvit äskadt, att Utskottet måtte utreda, huruvida Bolaget beredt sig rättighet att disponera den för Canalen erforderliga vattentillgång, hvilket borde vara ett oeftergifligt vilkor för hvarje uppoffring från Statens sida för detta företag; varande inom Bonde-Ståndet serskildt åberopade de vid detta Utlåtande i allmänhet framställde anmärkningar.
Lärjungarnes antal uppgår, per medium, till 100 Gossar och 90 Flickor, eller tillsammans 190. Skolan har 1 Lärare, som i årlig lön njuter 700 R:dr, och 1 Lärarinna med 333 R:dr 16 sk. i aflöning. Denna inrättning står under ledning och vård af en serskild Direclion, samt eger, efter emottagande af aflidne J. Hovings Testamente af 5,000 R:dr och Enkefru Philipsens å' 12,000 R:dr, numera en räntebärande Capital-fond af 36,733 R:dr jö sk. Skolans hus, som är brandförsäkradt, finnes taxeradt till 18,000 R:dr. II) Catechet-Skola, med 1 Lärare och omkring 90 Elever. En extra Catechet är ock tillsatt, med lön, utgörande 5o R:dr. 5;o Catharinas Församlings: 0) Handtverks-Skola, hvilken har 1 Lärare med årlig lön af Fattigmedlen, 66 R:dr 32 sk. och, per medium, 40 Lärjungar. p) Skola för fattiga Flickor. Af 1 Lärare och tvänne Lärarinnor, hvilka i årlig aflöning åtnjuta 700 R:dr, erhålla 160 Barn undervisning i nödiga läroämnen och handaslöjder. Skolan eger, utom Fastighetsvärde, beräknadt till 19,888 R:dr 1 sk. 4 rst., en Capital-foiid af 11,345 R:dr 12 sk. 8 rst. q) Catechet-Skola, med 1 Lärare och omkring 100 Lärjungar. En extra Catechet är numera tillsatt, med 5q R:dr i aflöning. 79 6:o Ulrica: Eleonora: Församlings: r) Fattigskola för Flickor. Denna Skola har 4$ Elever oell 1 Lärare, aflönad med i83 R:dr 16 sk.
Ber. pag. 5q) upplyst, nu vai ande Bruks-förvaltaren innehafver de för Brukets behörige drift erforderlige chemiske och mechaniska insigter och således är i tillfälle, utan främmande biträde, anordna de i afseende å pappersfabricalionen nödige åtgärder, öfver hvilkas verkställighet hans företrädare endast egt tillsynen, och åtskillige, för vetenskapligt biträde vid pappers fabricalionen, dittills utgångna kostnader, fullt motsvarande den Bagge beviljade tillökning i Bruks-förvallare-lönen, derigenom blifvit besparde, samt Bagge, såsom hufvudsakiigt vilkor för emottagandet af nämnde befattning, äskat att varda såsom Bankens tjensteman antagen, och tillförsäkrad lika pensions-förmoner, som, genom då gällande oell framdeles blifvande Banco-Reglemente, vore eller kunde blifva för Bankens öfrige tjenstemän bestämde, så och med afseende å den för nya sedel-tillvei kningens stora vigt, alt för framtiden vid Bruket fästa en man med Bagges allmänt erkända skicklighet, samt ett tjenligt medel för detta ändamål obestridligen varit alt försäkra Bagge om åtnjutande af pension v;d en kommande ålderdom, eller, i händelse han, till följd af ohjelpligt sjukdomstillstånd, skulle blifva oförmögen att med nämnde befallning fortfara; 32 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. finnér Utskottet Fullmäktige icke haf va saknat anledning till deras förenämnde, af Revisorerne anmärkte, åtgärder och således ej eller för desamma kunna något klander underkastas. (Revisions-Berätlelsen af år i83c), pag.
Svea Hofrätt till en början anstäldt emot Herr Landshöfdingen och Riddaren H. F. Oldewig samt Herr Landssekreteraren C. O. de Frese, men sedermera, efter skedd anmälan, att tillförordnade Landskamererare!! F. Wångenberg jemte Landssekreteraren de Frese uti nämnde åtgärd deltagit under den tid, Herr Landshöfdingen Oldewig varit på embetsresa i länet stadd, med frånträdande af den emot Herr Landshöfdingen väckte talan, fortsatt emot bemälte Landssekreterare och tillförordnade Landskamererare, med påstående om böter och skadestånd; och sedan vederbörande blifvit häröfver hörde; är Kongl. Hofrättens utslag gifvet den 9 sistlidne April af innehåll, att enär, efter det Herr Landshöfdingen Oldewig uppgifvit saint Landssekreteraren de Frese och tillförordnade Landskamereraren Wångenberg vitsordat, att Herr Landshöfdingen icke deltagit uti den såsom felaktig anmärkta åtgärd, att hafva utan föregången anmälan hos Kongl. Hofrätten och afvaklan af dess beslut meddelat föreskrift om verkställande af Jösse Häradsrätts i fråga varande utslag, Advokatfiskalsernbetet förklarat sig frånträda den emot Herr Landshöfdingen Oldewig i detta mål väckta talan, Kongl. Hofrätten läte dervid bero; men att beträffande åtalet emot Landssekreteraren och tillförordnade Landskamereraren, så alldenstund., efter det Konungens Befallningshafvande låtit intaga Anders Andersson och Erik Ersson i Carlstad länshäkte till undergående af det dem medelst Kongl. Hofrättens utslag ådömde straff af 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, Jösse Häradsrätts beslut, hvarigenom ett dem ålagdt vite varit förvandladt lill åtta dagars fängelse, blifvit till Konungens Befallningshafvande öfverlemnadt, och följaktligen, enär fråga om tillämpning af sistnämnde beslut hos Exsekutor förekommit på samma gång, som Kongl.
Lllrsnztröin. 6. äe ia Lrangs. i. 8. L. 8. !U§§. l. Lreär. 6. V. 8ellanir, irM. Leri kappe» 8. Fullm. Virgin. L. 8. L. 8. tL88> klari loll. läerlljeiin. -rqr. von Lraunjollan» L. 8. Fullm. Larl Ilöknebircl. L. 8. rZM. 7. Leri Lnvlönrtjsrna. iZoö. L8. rzti.Lr. L/Iienllvcllt. iZin. 7. Korentviat. L. 8. FullM. rk. Fullm. k. Ik. Vrangel f ^ciinai Tlsnnln». l.. 8. 1ZA2. L^nxenkjelm. kl. 8!i?vettttäkl<a FullM. Lki. L. von Lokrsn. L> 8. L. 8. Läelkerg. Fullm. Lust. Vackscklager. FullMD. krissenclorlL I.. 8. Larl L. FUllM. ^n§- Lrixenvalllt. I.. 8. I45ZLengt Lars,' L. 8. 1465. von Ungs. Fullm. H. Jankuutkeosxarrs. iMZ. Lar!-L v. Lruse. IAOZ. IZOU. N. 8tierngranark. lZOZ. kkam. I. v.vödeln. I.. 8. Larl IIeöerstjerna. IA.)7. I. I.. v. LreilL Fullm. Jok. I5§4- Larl kr. von kliLarcll. ises. L. Oaklfelät. L. 8. L. 8. Drufva. IZbvL, Lurt. Leäerrtrzie. L. 8. L. 8.
Majit rörande lösen för ProtocollsUldrag vid Härads-Rätterna uti nedlagda och förfallna mål samt rörande Bouppteckningars uppvisande, är af ExpeditionsUtskottet författadt i enlighet med Lag Utskottets Betänkande, sorn af samteliga Riks-Stånden blifvit bifallet* men Utskottets Ledamöter hafva icke kunnat undgå att fästa uppmärksamhet dervid, att de rörande afgifterna vid bouppteckningars uppvisande uti Betänkandet nyttjade, och följakteligen äfven uti förslaget till Expeditionen influtna, uttryck inefatta den mening, att Riksens Stander skulle hos Kongl. Maj:t anhålla, att till allmän kännedom måtte lemnäs hvad som finnes stadgadt uti en utfärdad och allmänt kungjord författtning, och delta torde hvarken vara behöfligt eller lämpligt. Betänkandet innehåller nemligen ett upprepande af hvad författningarne stadga, att vid Bouppteckningars ingifvande till Domstolen en inregistreringsafgift derföre bör erläggas, och derefter hemställes, att underdånig anhållan måtte göras, att detta förhållande måtte blifva till allmän kännedom lemnadt. Sorn likväl de åberopade författningarne ej innebära den föreskrift, att särskildt Protocolls-Utdrag rörande Bouppteckningars in - Den 15 Junii ingifvande icke skall utfärdas, måste, sa vida Riksens Ständers beslut skall få en ändamålsenlig form, det tillägg göras, att Riksens Ständer, af hvad författningarne stadga, finna det vara en följd, att särskildt Prptocolls-Utdrag öfver Boupptecknihgars uppvisande ej är af nöden att utfärdas, eller vederbörande med lösen derföre böra belastas i andra fall, än då sådant särskildt begäres, samt att Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att Kongl, Maj:t i enlighet dermed ville utfärda Dess Nådiga förklaring. Jag hemställer således, örn icke Ridderskapet och Adeln skulle täckas återremittera denna Expedition till Expeditions-Utskottet, med föreskrift, att deruti verkställa den föreslagna rättelsen.
173 märkningar medgifvits, att de ömsesidigt antagne beloppen derefter endast utgjort för Preussen , 386,728 28 Hannover 301,882 3 7 Mechlenburg-Schwerin . 39C773 26 3 — Stiel i iz , 20,878 22 IO och Staden Hybeck . 73 323 46 10 tillhopa 1,174,536 31 6 r. h-Varefter, med än ytterligare afräkning af hvad Iråu Svenska sidan är vordet afbetalt i Contant samt in natura, Sveriges återstående skuld endast blifvit till Preussen , 252,083 — Hannover 237,187 24 Mechlenburg-Sclnverin . 60,000 Strelitz >5,378 22 10 och Hanse Staden Hybeck 26,315 eller tillhopa 590,964 14 IO Pommersk Courant , hvilken liqvidation Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 20:de Junii 1815, jemte förklarande af Dess Nådiga välbehag öfver Herr Vice Presidentens verksamma och lyckliga bemödande, gillat, unde*- Nådigt yttrande, att betalningen af desse fordringar berodde på den särskilta underhandling och liqvidation, som vid den af de allierade Magteme gemensamt i Frankfurt am Mayn nedsatte HiqvidationsCommission , vore under uppgörande; Alltså och då vid sådant förhållande en allmän och speciel Revision af Utländske Magternes Räkningar vöre så mycket mer utan ändamål , som, •ehvad ock någre Anmärkningar dervid kunde 174 Riks. St.
Majit må bestämma, om fastigheten är för Kronan umbärlig, och i sådant fall med fastställande af de försäljningsvilkor, som pröfvas med det allmännas fördel bäst förenliga, låta offentligen infordra köpeanbud å Nya Varfvet jemte åbyggnader samt ibland de anbud, som dervid göras, antaga det, hvilket, med afseende på summans storlek och möjligen sig företeende andra omständigheter, befinnes för Kronan förmånligast; kommande köpeskillingen derefter att ingå till Riksgälds-kontoret för att Rikets näst sammanträdande Ständer tillhandahållas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CAEL. B. von Platen. 4 Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition JVS 127. Utdrag af Protokollet öfver Sjö/örsvars-Ärende, hållet inför Hans Majtl Konungen uti Stais-Itådet å Stochholms Slolt den 25 Oktober 1865. Närvarande: Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson. Chefen för §jöförsvars-departementet, Statsrådet Grefve von Platen, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med denna dag fattadt beslut, uppsatt förslag tili Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer i fråga om försäljning af Nya Varfvet vid Göteborg; — och behagade Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befalla, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo L. Th. Neijber. Stockholm, tryckt hos E. Westrell, 1863. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 128. Ank. till Kxp.-Utsk. den 23 Nov. 1863, kl. 2 e. ni. Kongl.
Det var, snart sagdt, för första gången Sverige, lill följe af inom det öfriga Europa på flera ställen felslagne skördar, blef i någon större skala inledt till deltagande uti den stora europeiska spaumålsmarknaden. Konjunkturen var ytterst fördelaktig, att efter några mindre gynnsamma år, lill ovanligt stegrade priser få afyttra landets öfverskott. Skeppningen från Sverige hade fördelen, att tidigare än ifrån de Finska och Ryska hamnarne, kunna tillfredsställa behofvet; och förundran blef sä mycket större, då exportförbudet såsom ett åskslag drabbade både säljare och köpare, till oberäknelig skada för dem båda; men synnerligen för landets framtida spanmålshandel, när säkerhet för ingängne kontrakters helgd, utan hinder af någon verkställande makters mellankomst, utgör ett hufvudsakligt vilkor för all handel och i synnerhet för ett jordbrukande lands förkofran genom bandel. Men om man också härvid icke får alldeles förbigå vissa delar af pressens skrämskott, såsom vid tillfället ingifvande regeringen farhågor för hungersnöd; om billigheten äfven fordrar, att lägga märke vid de temligen obefogade petitioner, som ifrån någon landsort bos regeringen sökte göra sig gällande, för att genom dess mellankomst betaga de orter, som ägde ett öfverskott, friheten alt på fördelaktigaste sätt få sälja, ulan alt deraf ens kunde blifva en följd, att de mera nödställde provinserne kommo i åtnjutande af någon från detta håll ökad tillförsel, hvilket äfven torde blifvit ådagalagdt derigenom, all näppeligen någon enda lunna säd af mälar-dalens öfverskott vid tillfället kommit Halland, Bobus län eller Blekinge till godo. Om man således villigt medgifver, att Regeringen vid tillfället kunde befinna sig i en bekymmersam belägenhet, så anser man sig likväl ej väga för mycket, då man tror att bekymret hufvudsakligast härrörde af brist på kännedom om tillståndet i landet, hvilket omisskänneligen ådagalades hafva varit belt annat, än man förestält sig. Allt för mycken räddhåga, utgör icke kännetecknet å statsmannen i allmänhet. Svårligen, för att icke säga omöjligt, kan man vid betraktande af alla dessa förhållanden finna giltiga ursäkter för det alldeles bakvända uti sjelfva förfarandet.
Denna skatt utgjorde således något öfver 3 proc. Nu är af de handlingar, som här blifvit upplästa, ådagalagdt, att endel hyttor gifva lill och med närmare 4 proc. af sin tillverkning, andra gifva 2, och de flesta något deröfver. En lista på dessa förhållanden, sorn Frih. Cederström här företett, har äfven i SlatsUtsk. varit begagnad under öfver läggningen om delta ämne. Den minskning i procent, som visar sig sedan skatten blifvit bestämd efter dygn för hvarje hytta, har uppkommit derigenom, att melhoderne för jernets tillverkning på ägarnes bekostnad blifvit förbättrade, och fabrikationen sålunda blifvit drifven till en stor höjd, samt kun - Den 23 Octo ber f. m. 251 nät ske med bättre hushållning än förut. Detta är en lycklig följd deraf, att skatten blifvit bestämd efter dygn och icke efter tillverkningens belopp. Emedlertid har, detta oaktadt, kostnaderne för jerntillverkningen icke för närvar, kunnat bringas i öfverensstämmelse med försäljningspriset, utan det är ädagalagdt, ali i allmänhet betäcker icke del försålda tackjernet kostnaden för kol och arbete vid dess tillverkande, ännu mindre de öfriga kostnader, som dervid förefalla. Under sådana förhållanden har Stats-Utsk. ansett någon nedsättning i afgiften för tillfället böra äga rum, t likhet med hvad R. St. förut beslutit i afseende på alun-lillverkningen i allmänhet och i afseende på tillverkningen uti Fahlu grufva. Vid sednaste riksdag skedde också nedsättning i skatterna för jordbruket särskildt, uppgående lill 240,000 ä 250,000 r:dr b:co årligen. Dä hördes icke någon klagan öfver att skatterna lindrades på något ojemnt sätt. Jag tror icke eller att någon klagan nu skulle förspörjas, i fall R. St. biföllo, hvad StatsUtsk. uti ifrågavar. ärende föreslagit. Hvad Frih.
Handtverkerierna måste då ånyo organiseras efter deras förra skick, sedan de under de 7 åren så förfallit, att Regeringen varit föranlåten införskrifva ej allenast flere slags Handtverkeri-varor, utan ock åtskilhge utländske Handtverkare, hvilka icke uppfyllde Nationens önskningar, men väl införde den beklagligen ännu rådande smak för luxe och främmande varor, och det dröjde länge derefter innan Handaslögderna återfingo deras under den korta Fri Mästerskaps tiden aftynade lif. Betraktar man åter frågan från en annan synpunkt, eller från den, sorn har afseende p| hvarje fri Medborgares tillkommande naturliga rättighet, att på lofligt sätt få löda sig så godt han kan, så hafva det Hög'ofl. Ridderskapet och Adeln, äfvensom det Hedervärda BondeStåndet ingen grundad anledning, att söka fråntaga Borgare-Ståndet dess snart sagdt enda Paladiurm för Ståndets flesta Ledamöters tillvarelse såsom intregrerande del af Riks-Stånds representationen. Sveriges Höglofl. Ridderskaps och Adels Privilegier, hvilka det Tredje eller Borgare-Ståndet, af medfödd kärlek för sämja och ordnings bibehållande, alldrig ämnat, mindre försökt a!t få upphäfne och kullslagne, lent* Lagoch Besvärs-Utskottens Betänkanden. 359 na Högloft. Ridderskapet oell Adeln fullkomlig frihet, att på Landet vid deras Sätesgårdar få anlägga Manufacturier och antaga personer, de der idka enahanda yrken, som annars tillhöra Städernes Handtverkare, att förtiga alla öfriga Prerogativer, hvilka sagde Privilegier tillskynda deras Innehafvare; och Landtrnannen elier Allmogen äger rättighet att förfärdiga och till salu i Städerne införa deras egna tillverkningar; hvaremot Städernes Handtverkare icke äga några motsvarande förmåner, då man icke egenteligen kan gifva detta namn åt den föga afundsvärda rättighet, att på den nakna stengatan få oupphörligt arbeta för att kunna uppehålla ett mödosamt lif, och betala sine utskylder till Kronan och Staden.
Ridderskapet och Adeln den 7 sistlidne October beslutat, det en fullständig uppgift örn Banquens hela ställning hädanefter borde årligen, genom Herrar BancoFullrnägtiges föranstaltande, tryckt meddelas, samt äfven Allmänna Tidningarne åtfölja; uti hvilket Beslut Hedervärda BondeSlåndet den 15 i sam» ma månad sig förenat; att Högfärdigt PresteStåndet den 17 October remitterat ämnet till BancoUtskottet, att utlåta sig; huruvida några sådana uppgifter må framdeles allmängöras under Rikets S änders sammanvaro eller äfven dessemellan, antingen årligen efter afslutade räkenskaper* eller efter hvarje Révisionsförrättning; samt att Vallöf. BorgareStåndet den a o Ocober funnit godt förblifva vid dess den 7 sistlidna Maji tagne beslut, att uppgifterne om Banquens ställning skola aflemnas så väl vid hvarje Riks» 4ag, jkjip o*i soie Ilag {Uksdagarne. af pikets 3g4 BancoUtskottets Betänk anden. Ständers Revisorer i deras Berättelser, hvilka till; Allmänheten ptgifyas.
Hvad jag likväl nu anfört, hörer till min allmänna åsigt onr ofullständigheten af vårt sätt att uppfatta ansvarighets-principen , och då vi icke äro ense om denna , hvad under, att vi åtskilje oss i consequencerne! Jag kan dock ej afhålla mig ifrån upprepande af min öfvertygelse , att den ansvarighets-lära, som sönderstyckar ansvarigheten, och lagger den på hvarje serskildt mål , är högst ofullständig, ieö §. är nyttig ; den skyddar enskildta säkerheten. Men en Nation har ännu andra vigtiga interessen , som äro, i ansvarighet-väg , alldeles obeskyddade. För öfrigt bör detta mitt för Expeditions-Secreterarnes afsättlighet anförda motiv icke uppehålla Ståndet. Denna afsättlighet kati antagas eller förkastas, utan discussion öfver ett motiv, sorn i sin egenskap af ny fråga, ändå icke kan blifva ett öfverläggnings-ämne, och som jag vid detta tillfälle anfört , kanske egentligast af den orsak , att det gifvas menin* gar, sorn det är godt att en gång ha brage ä tal 120 Den 3 December f. m. Herr von Hartmansdorff': Det är så myc* ket mera vigtigt, att föredragningen sker genom en och samma person, eller i en och samma anda , som söndring i Förvaltningen annars föranledes. Tillräckliga exempel derpå kunna ,-a.niqras , att mål af lika beskaffenhet blifvit o]ika afgjorda , till följe af olika framställningar genom serskildta embetsman inom samma Expedition. Man har anmärkt vådan af Expeditions 'Secreterarnes afsättlighet , och yttrat , att deras beställningar då skulle blifva bland dem , för hvilka man borde bedja Gud bevara sig. jag -tror likväl icke , att Förtroende-embetena i Sverige äro mindre sökta, än andra tjenster. För öfrigt äro i andra Grundlagliga samhällen , der Folket äger fordra ansvar af FörvaltningsCh; ferne, de deni närmast underordnade emoetsmäns tjenster, så vidt jag vet , alltid förtroende-poster.
Man visste också icke, hvad man skulle beundra högst hos Ulrich-Theodor: den oefterhärmliga behagfullhet, med hvilken han på hofvets högtidsfester underhöll damerna med komplimenter och blommerade talesätt, eller den kvicka hurtighet, med hvilken han vid karusellen förde lansen och på vildsvinsjakten tyglade springaren. Ulrich-Ferdinand, som var en synnerligen gudlig herre och aldrig försummade högmässan eller, fast försynen placerat honom så högt, glömde att i stoftet tacka skaparen för hans stora nåd mot kreaturet, höll en sträng tukt vid sitt hof, i synnerhet sedan han själf för otrohet med en kapten vid lifvakten måst inspärra sin andra gemål Isabella af Schwedt – Ulrich-Theodors mor, den högt älskade och fromma Dorothea Amalia af Anspach, hade gått till en bättre värld för redan tjugo år sedan – på Friedrichsteins fästning. Det oaktadt förvärfvade arfprinsen tidigt namn för att vara den galantaste unge furste i Tyskland. Förgäfves lät Ulrich-Ferdinand risa vid kåken och föra till spinnhuset en danserska från den hertigliga slottsteatern, som inlåtit sig i kärlekshandel med prinsen. Det saknades aldrig damer både från hofvet och staden, som trotsade upptäckt och faror för att mottaga en så älskvärd furstes hyllning, och de väl underrättade hviskade, att så ofta Ulrich-Ferdinand sände Ulrich-Theodor till kavallerilägret ute vid Sonderhausen för att draga honom bort från residensets frestelser, följdes han af en eller annan förnämlig dam, som utklädd till lifpage posterade i hans tält. Läsaren må dock icke af detta draga den förhastade slutsatsen, att arfprinsen var en fördärfvad yngling, alldeles glömsk af de råmärken sedelära och religion utstaka, men visst är, att hans kroppsoch sinnesbeskaffenhet var synnerligen amoureus, att han hade en brinnande och öm inbillning, och att han icke utan skäl ansåg kärleken såsom en af de allra ädlaste passioner, hvaruti människan kunde likna sin skapare.
Ridderstapels och Adelns Plenum den z April igro. G. D. Föredrogs § nyo och bifölls Allmänna Be« srvärSoch Leronomie»Utstottets din 2 April pä dordet lagda Dr'N 6 Apdil. 16Z lagda Prvtocolls-Utdrag, innehällande berörde Utstötts, i anledning af äter-remisi ifrän Högloft. Ridderstapct och Adeln och det Hedcrw. Bonde-SLändet, förnyade För» stag rörande MarkegängS-sättningen, hwarom de öfrige Resp. Sanden genom Utdrag af Protocollet, vänligen skulle underrättas, vt Luprs. Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Ridderstam pets och Adelns Plenum den z April r8r°. S. D. Bcstöt Högloft. Ridderstapet och Adeln, att »vänligen anmoda Stats-Utskottet. att med der snaraste inkomma med Dest, genom Remitz under den 2i ststledns Februari!, begärda Förflag öfwer beloppet af dett Summa, som ätergätt till Staten, genom Riksens StanderS rörande Pcnsivns-Staten fattade Beslut: och skulle de öfrige Nesp. Ständcn genom Utdrag sf Protocollet härom rvämigen underrattas. Vt Luprs. Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderstas pets och Adelns Plenum den z April igro. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls Stats-Utstottets den 2 April pä bordet lagda Memorial rörande Arswode till Stats ' Commisiaricn Widegren, för dest wid Riks» Statens upprättande m. m, kemnade biträde; hwarom de öfrige Resp. Ständcn gen m Utdrag af Protocollet, manligen skulle underrättas. Vt Suprs. Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderstas pets och Adelns Plenum dett April rFio. S. D. Vestbt Högloft.