Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yäl upphandlades, uppå Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, genom UtredningsDepartementets försorg åren 1818 och 1819 omkring 90,000 alnar kläde i reserv, men då tillräcklige medel för detta klädes betalande, likasom för hvad i öfrigt till completterande af behofvet för circa i5,ooo monderingar erfordrades, ej voro att tillgå, måste en del af samma kläde föryttras till de Indeldta Infantei iRegementerues BeklädnadsDirectioner, emot Kronans eget inköpspris, och återstoden under de följande åren användas för ArtilleriRegementernes och Beväringsmanskapets beklädande. Det torde förtjena anmärkas, att omkring tre fjerdedelar af det uppå UtredningsDepartementets Stat årligen uppförde medelsanslag utgöras af de värfvade Regementernes beklädnads-passevolance, dermed, sedan priserne i föreskrifven ordning blifvit bestämde, KrigsCollegii befattning inskränkes till utbetalning åt CompagniChefs af de summor Staten består. För det återstående af anslaget besörjes genom Collegii direeta försorg diverse anskaffningar för Armeens materiel och sjukvård, fästningar m. j».; och det har, med kännedom om det sätt, Den 8 0 c t o be r f. m. 3o5 sätt, hvaruppå dessa anskaffningar blifvit bestridde, varit tillfredsställande erfara, att tillämpningen af i8a5 års AuctionsReglemente, samt den punktlighet, hvarmed Lefveranteurer sin betalning erhållit, i förening verkat till ökad concurance och ytterst billiga priser, vid de hällne auctionerne, under det, genom skärpte controiler vid besigtningar, effecter och varor af bättre qvalitet, än någonsin, till förråderne ingått.
Sedan Kongl. Maj:ts denna dag allemnade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående bildandet af en styrelse för allmänna ai'beten; gifven Stockholms Slott den 29 Augusti 1840, nu föredragen och uppläst blifvit, vardt densamma till Stats-Utskottet remitterad. Från Wällöf 1. Borgare-Standet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets bordlagda Utlåtande N:o 255, i anledning af väckt fråga om upphörande af Skinnskattebergs Bergslags-privilegier, blef samma Utlåtande bifallet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden och Betänkande.: N:o 81, i anledning af väckta motioner, dels om nedsättning i, dels ock orta upphörandet af den afgift, som, under namn af brooch quaie-afgift, uppbäres för till Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor, äfvensom att afgälden för införsel af potatis, sjövägen dit, icke vidare må utgöras. Återremitterades. N:o 83, i anledning af väckta frågor, dels om Kongl. Theaterns indragning och utarrendering till enskilde, dels om rättighet för enskilde att anlägga Thfeatrar i hufvudstaden, dels om upphörande af de afgifter, som för representationer i landsorterna erläggas till Kongl. Theatern, dels ock om den bevillning ooh de afgifter, som enskilde höra, för rättighet att gifva offentliga representationer, utbetala. Bifölls. och N:o 84, i anledning af väckta motioner om afskaffande af Helfrihetsbref och förändring i följd deraf, i vissa delar af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående Passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort. Återremitterades. 556 Prot. Utdr. d. 26 Au g. 1840•* S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskoltets: Betänkande N:o 92, i anledning af väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan.
Sedan Kongl. Maj:t den 10 Oktober 1860 infordrat General-Befälhafvarnes underdåniga utlåtanden i afseende å tillämpligheten af dessa föreskrifter, hafva olika åsigter blifvit uttalade, hvilka Kollegium här nedan, vid de särskilda frågornas besvarande, anför. Hvad sålunda först beträffar sältet för arrestlokalers anskaffande, så har General-Befålhafvaren i 1:sta Militär—distriktet förklarat, att det betydliga antalet garnisonsorter inom distriktet lemnar lämpliga arrestlokaler för alla inom detsamma förlagda indelta regementens behof och inom deras respektiva förkiggnings-områden samt att icke någon ändring i gällande föreskrifter erfordras. Deremot hafva General-Befälhafvarne i de öfriga Militär—distrikten äfvensom Regementsoch Corps-Cheferna, der deras utlåtanden finnas handlingarne vidfogade, i allmänhet Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1SG2- 87 förklarat, att svårighet mött och pä mångå Ställen omöjligt varit att få hyra arrcstlokaier, hufvudsakligast af det skäl att den medgifna ersättningen är alltför ringa, då i betraktande tages, dels att den förhyrda lokalen ständigt mäste vid inträffande behof vara tillgänglig, till följd hvaraf den icke kan för anmtt ändamål begagnas de tider då den icke är till arrest upplåten, oell dels att, pä det lökalen äfven må kumla till mörk arrest användas, den måste förses med luckor för fenstren och med eldstad, sorn utifrån kan uppeldas, hvilka skostnader icke betäckas af den medgifna ersättningen, hvilken, örn den ifrågakommer, endast kan för några få dagar påräknas.
Summa 1,265,961: 28. 8. 1,277,578: 40. 6. §• 1- Enligt sednast församlade Revisorers Berättelse, återstod å aflidne Tullförvaltaren Finers proprie balans, vid 1841 års slut, ett oersatt belopp af 8,659 R:dr 30 sk. 10 rst.; vid hvilken uppgift Kongl. KonvojKommissariatet, uti afgifvet underdånigt utlåtande den 29 Februari sistlidet år, förklarat sig icke hafva något att rätta eller erinra. Det oaktadt upptaga räkenskaperna för båda revisionsåren 10,428 R:dr 11 sk. 8 rst. såsom tillhörande nämnde balans. §• 2. • Sedan Rikets Ständers år 1843 församlade Revisorer anmärkt, att uti 1840 och 1841 års räkenskaper, under titel: ”inköp af Känsö karantäns-plats med bus och byggnader,” bokförts en fordran af 8,000 R:dr, samt att redogörelserna väl upplyst, det berörde plats med hus och byggnader blifvit år 1838 utaf aflidne Handlanden Adam Gavins arfvingar inköpt, utan att dock omnämnts hvarpå nämnde fordran vore beroende eller när och huru densamma skulle godtgöras, och Kongl. Konvoj-Kommissariatet, uti ofvan förmälda utlåtande, i anledning häraf, dels tillkännagifvit, att Karantäns-Kommisionen den 15 December 1837 erhållit nådig föreskrift att, å Kongl.
Brefwet den 22 Februarii 1742 förklaras nödwändigheten, att i hwarje Socken utse och wäija ett wisst antal förnuftige och bepröfwade Landthushållare, som kunde rada och styrka de öfrige Socknemännen i det, som bast och nyttigast pröfwas, pa det nödig tillsyn lunde winnås, okunnigheten småningom fördrifwas, råd och efterdöme gifwas, samt lif och rörelse sättas i denna Rikets Hufwud-Näring. Den 9 Dec. 1771 ut, färdades ett annat Konungabref om LandtbruksSälistaps inrättande i Socknarne, hwilket än »vidare tillstyrkes i Kongl. Kammar-Collega Relation af ar »776." Pa det att menigheten skulle bäst knnna rådgöra om sina angelägenheter, bäst winna kännedom om sina Samhälls - styldigheter med deremot ftvarande rättigheter, och däst erhålla upplysning om det, som i deras Narings-wäg »vöre nyttigast, tillstyrkte den tillförordnade Hushalls - Committeen ar »7sr n66 Den 6 Julik. i79Z, hos Kongl. Maj:t, att en Hushålls,Nämnd stulle inrättas i hwarje Härav, sammanträda 4 gangor om äret och vesta af Tolf Ledamöter, hälft ten Bönder och hälften Stånds - Personer, hwilka af Häradet stulle wäljas, och af hwilka 4 stulle hwarje ar ombytas. Ltkwäl stulle icke någon Kro, no-Betjent fa wara Ledamot; och om det utsätta antalet af Ständs, Personer icke wore att tillgå, kunde de felande rummen fyllas af Bönder. — I stora Härader af flere Socknar stulle färre Socknar fa förena sig om en Hushalls-Nämnd, efter Landshösdingens Utstakande. De walde Ledamöterna stulle ej äga rättighet att afsäga sig förtroendet första gången men wäl den, som andra gången blifwit wald.
Enär denna omröstning utfallit med 12 ja och 107 nej, samt nej sålunda vunnit; så kommer Rikets Ständers skrifvelse att expedieras, i öfverensstämmelse med contra-propositionens innehåll. Stockholm den 1 October 1840. STOCKHOLM, Elmöns och Granbergs Tryckeri. i84o. Stats-Utskottels Utlåtande, N.O 3^5. Ani. till Exp. Utsk. den 7 October, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af dels af slag, dels återremiss å åtskil/ige uti Memorialet iV/o 3oi framställde voterings-propositioner. (U. A.) Sedan, vid pröfning af de förslag till voterings-proposilioner , i anledning af Riks-Slåndens skiljagliga beslut i vissa delar af Stats-Regleringen, som uti Memorialet N:o 3oi framställdes, ålskillige punkter blifvit af serskilda Riks-Stånd, dels afslagne, dels återremitterade, hvadan, på sätt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial Nio 33g upplyser, votering öfver dem icke kunnat företagas; så får Utskottet härmed afgifva den förnyade framställning i ämnet, hvartill berörde beslut ansetts föranleda.
Ibland de fattigas antal, til fattigdelens åtnjutande intogs pigan Ingeborg Olofsdotter i Bierte. 8. Sluteligen öfwerlämnades församlingen uti Guds mächtiga beskydd och omwårdnad af J. Sellin Rödön 8 juni 1767 Källa: Kontraktsprostens i Jämtlands norra kontrakt arkiv, vol. A I:2, s. 112–113, ÖLA. År 1767 d. 8 junii el:r 2 dag Pingest hölts efter pålysning sochn stämma i Rödön, tå Kyrkooch fattig räkenskaperne uplästes och för riktige allmänt erkändes. Af församlingen förestältes, om icke, til de 2:ne jern socknar [ett redskap, dragg?], som förledne höst, wid soknandet efter den förolyckade inspector Brunfeldt, gjorde blefwo, betalning kunde, af kyrkan, erläggas. Hwartil allmänt bifall lämnades och skulle samma sochnar i kyrkoherberget förwaras, i fall någon dylik olycka skulle tima, den doch Gud nådeligen afwände! 36 Sexmännen tilspordes om de hade något sabbathsbrott el:r annan förbrytelse at angifwa? Hwarpå Simon Olofsson i Sota angaf, at herr ryttmästar Sillfwerstolpes dräng i Rödöns gården, Pihlfeldt, hade förledne Christi himmelsfärdsdag huggit wed. Hwilket brott till lofl. häradsrätten hänskiutas måste. 4. Fierdedag Påska el:r d. 22 april om afton anstältes en lekstuga uti sochnestugan, hwarwid woro församlade Anders Lindvall såsom spelman, drängen Eric Carlsson i Selje, ryttaren Jon Faxberg, ryttaren And. Kjällman, Olof Carlsson i Nygården, 3 drängar från Prestgården, Ifvar Andersson i Häste och Anders Ifvarsson i Häste. Hänvises till wärldslig rätt. 5. Hämming Persson i Nyland angaf, at herr fändrich Kræmer och h:r sergeant Jean Tideman, rest under gudstiensten på 25 söndagen post Trinitatis. Vittnen, som det intyga kunna äro:
,,,,,, Svar pä återremiss ,,,,,, dess Cassaskrifvare; arfvoden ät dem , , af dess husdrängar sökt ersättning för, genom hvitstämplingcns upphörande, förlorad arbets-förtjenst ,,,,,,,, dels inskränkning i utgifvande af småsedlar derifrån, dels inlösen förskottsvis af Provincialoch Aetie-Bankers smärre sedlar , 2j;o vissa stadgar, i gemenskap med dess sedclutgifning Svar pä återremiss ,,,,,, Samman jcmkningä-förslag ,,,, 22to förändring i fördelningen af styrelse-åtgärderna derstädes, samt i sammansättningen af Bankens under-styrclsc ,,,,, Svar pä återremiss ,,,,,, 23:o rättighet för densamma att upplaga län lil! förstärkande af fonden för Handcls-Disconten och belåning af publika papper , , , de publika papper, hvilka komma att derstädes belånas Ridd. o. Preste BorgareBonde Adeln. Siandet. Ståndet. Banken, angående: 1 . , 26:0 om <le till dess disposition reserverade vinstmedels användande till uppköp af RiksgaldsContorels obligationer Svar på återremiss , , , , , , > > > > > * 27:0 om upphörande af dess forum previlegia tum , , 1 I i > 1 1 1 1 > ' > ' ’ 28:0 hvilka af allmogen må blifva delaktige at den för fastighets-inteckningar a lartdct 1 Banken afsatte summa , , , , , , > j > > > > 29:0 om folii-afgifts erläggande till densamma at private assignantcr ,,, >>>>>’> ’ 3o;o öfverlemnande! till Kongl.
3 Stycket fr. o. m. orden Ofvan berörde Protocolls Utdrag t. o. m. orden äskade upplysningar återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 1054. 4 I marginalen: N:o 4. Utdraget är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1053. 580 Den 19 Maj 1815 Herr Munck af Rosenschöld yttrade:1 Jämte det jag afstår från votering, anhåller jag få i Protocollet min särskildta mening anmärkt : »Om Constitutions Utskottet finner sig ej hafva tid oell icke vara förbundit att lemna de uplysningar ur Stats Rådets Protocoll sorn Särskildta Utskottet begärt, så anser jag dock ej nödigt, utan tvärtom ländande till ett möjligen skadligt praijudieat för framtiden att Constitutions Utskottet förklarar sig oberättigadt att meddela dessa uplysningar. Den emot denna min mening åberopade 42. §. af Riksdags Ordningen föreskrifver väl, att om Utskott finner sig behöfva af någon Konungens Embetsman eller af något publikt werk inhämta muntliga eller skriftliga uplysningar, må det begära genom sin Ordförande hos Hof-Canzleren Konungens Nådiga befallning till vederbörande om de äskade uplysningars meddelande. Men detta stadgande angår det fall då Utskott finner sig behöfva uplysningar af någon Konungens Embetsman eller af något publikt Werk, och det angår icke det fall, som nu är i fråga då Utskott finner sig behöfva uplysningar af ett annat Utskott.
1789 är stadgadt, att när en i54 Den g April e. ra. Assignant tre serskilla gångor fått sine invisningar på Banken casserade för felande behållning derstädes, hör i allmänna Tidningarne kungöras, att samma Assignants invisningar på Banken hädanefter ej blifva derstädes emottagne. På 4° år, som förflutit, sedan denna författning utfärdades, har dock ej mer än enda gång fråga uppstått, att tillämpa den; och vid detta tillfälle har jag ej kunnat dela deras mening, som ansett den casus verkligen hafva inträffat, som medför den genom nämnde förordning stadgade påföljd af kungörelse i Tidningarne om Assignations-rättens förlust. Händelsen var nemligen den, att 3 assignationer på 3 dagar presenterades till inlösen i Banken, och casserades derstädes i anseende till felande behållning i Assignantens Bancoräkning; men jag kunde ej anse det vara en sådan öfverassignering, som i Författningen menas med 3:ne serskilta gångor, medförande förlust af Assignations-rätten. BancoStyrelsens pluralitet har likväl så ansett det, och BancoUtskottet har nu föreslagit en Lag af ytterlig stränghet till förekommande af all öfverassignering i framtiden. Men jag frågar, när på 4o år ej mer än en enda sådan casus inträffat, att en Assignants Invisningar på Banken blifvit för bristande behållning casserade, hvad skäl har man väl då, att nu stadga strängare föreskrifter, än för 4°> 8o, ioo år tillbaka? Utskottet och Herr von Hartmansdorff hafva Den g April e. m. 155 sagt, att Allmänheten derigenom skulle få större garantie. Jag tror deremot, att en så beskaffad garantie icke är någon sådan, och att man derigenom snarare skadar Allmänheten; ty den tryggar sig då mera vid den tro, att hvarje enskild skall ovilkorligen i Banken inlösa sine invisningar, emedan den stadgade svåra påföljden för öfverassignering skall afskräcka en hvar att sådant sig tillåta.
Hr af Klints 380 Den 16 Jnli. nu gjorda begäran att få återtaga sitt ifrågavale förslag till inbjudning. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 8 och 13 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 79, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de eftergift af åtskilliga embetsoch tjenstemän ådömdt ersättningsansvar i följd af LänsBokhållaren Caspar Langlets bedrägliga förhållande. Hr Printzensköld, Carl: Då Regeringen, emot hvad som hittills varit händelsen, vid öfverlemnandet till R. St:rs pröfning af de i detta Betänk, omförmälte personers ansökan om eftergift af dem till ersättning ådömde medel, nu omsider låter rättvisa vederfaras den tjensteman, som ■ haft det föga behagliga åliggandet att på K. M:s och Kronans vägnar utföra talan mot dessa personer, i det K. M. förklarat, att Aktors provision icke finge eftergifvas; så vill jag, som just är den tjensteman, hvars rätt till aktors-provisionen sålunda blifvit förvarad, icke om sjelfva eftergiftsfrågan mig yttra. Men jag anser mig skyldig att fästa upmärksamheten derpå, att StatsUtsk. vid besvarande af den Kongl, propos. låtit sig komma till last ett förbiseende, genom det tillstyrkande som mom. innehåller. Propos. uptager nemi. blott för Lagmannen Engelblom positiv framställning derom, att han skulle få njuta eftergift af hvad som blifvit honom ådömdt att ersätta af den balans Langlet förorsakat, hvaremot K. M. till Ståndens egen pröfning öfverlemnat, huruvida anledning kunde förefinnas att efterskänka den Gr. Löwenhjelm och Kronofogden Pettersson ådömda ersättningsskyldighet, med undantag af åklagare-provisionen. Om nu StatsUtsk:s förslag här blefve bifallet, så finge K. M. väl svar på sin framställning rörande Lagman Engelblom, men It. St;r hade icke gifvit sina tankar tillkänna, ang:de Gr. Löwenhjelm och Pettersson.
Jag vill derföre endast sysselsätta mig med frågan om utbytet af de, i min och fleras tanke, olämpliga bestämmelser, som nu gälla, emot andra, mera lämpliga. 440 Ben 17 Mars e. tn. Tillser man hvilka fordringar, som för närvarande äro uppställda för åtnjutande af dispens, finner man, att i första rummet erfordras ett, jag vågar säga, testimonium imbecillitatis. Vidare, ett intyg af läkare om svag helsa. Jag hemställer, om detta icke bevisar en ganska ringa aktning för latinska språket och andra vigtiga läroämnen, att en så klent utrustad person anses duglig för allt annat utom för grekiska språkets inhemtande. Men sedan man erhållit dessa tvenne testimonia, tyckes det som man borde kunna blifva dispenserad. Ingalunda. Ytterligare mötes man af ett lärarekollegium, 1 hvars flertal måste, för dispensens erhållande, gifva sitt bifal; och slutligen kan man j sista hand råka ut för ett biskopligt: non possumus. Åtskilliga talare hafva förklarat det vara alt införa sjelfsvåld, om målsmannen skulle få taga initiativ i frågan. Jag hemställer dock till dessa Hrr, huruvida, om man vill drifva denna sats till sin fulla konseqvens, det icke äfvenledes är ett sjelfsvåld att målsmännen ega att bestämma om ynglingarne skola välja den reala eller den klassiska linien, och huruvida man icke äfven härvid skulle vilja gå ända. derhän, att fordra vissa betyg om förståndssvaghet m. m. Jag värderar högt den klassiska bildningen och jag anser grekiskan vara denna bildnings blomma; men jag kan icke i likhet med en föregående värd talare finna att latinet och grekiskan stå i ett oskiljaktigt samband med hvarandra. Man får nemligen icke glömma, att då grekiskan företrädesvis utmärker sig genom sin skönlitteratur, var deremot romarnes litterära kultur en utveckling af det rättas idé, och denna bör väl för alla tider vara af högsta värde. Det är emedlertid icke fråga om att undantränga, ännu mindre att med rötterna upprycka, de klassiska språken, utan allenast att försätta rötterna i en passande jordmån, der de kunna spira upp och gifva frukt. Att R.
Vådligheten af dylikt svek med Bankens sedlar blir större, i samma nion dessa hafva en vidsträckt gångbarhet eller, såsom i Sverige är förhål - 4 Bancooch Lag-Utskottens Utlåtandej N.-o 3. landet, utgöra nästan det enda i landet såsom mynt gängse betalningsmedel. Erfarenheten har visat, att de betydliga förbättringar i större Bancosedlars tillverkning, som i senare tider blifvit införde, icke förmått hindra deras svikliga eftergörande, och antalet af åtal rörande förfalskning af de mindre sedelslagen har ingalunda minskats. Allmänna Lagen sätter dödsstraff på de tjufnader, som uppräknas uti 42 Cap. 2 §. Missgernings-Balken, eller då någon stjäl vid vådeld, vattunöd, våldsverkan eller under fiendes påträngande, och lifvets förlust är jern väl stadgadt på det brott, som i 7 Cap. 1 §. 1 mom. samma Balk beskrifves, eller för förfalskning af mynt, begången af den, som myntning förtrodd är. Under sädane förhållanden och då straffet för efterapning och förfalskning af Bankens sedlar står i sammanhang med de flera straff-gradationer, som äro bestämda för utprångling af efterapade eller förfalskade Banco-sedlar, hvaruti motionen icke gifver behörighet att någon ändring föreslå, i händelse sådan ändring skulle pröfvas ändamålsenlig, anse Utskotten sig icke kunna tillstyrka att, genom ett serskildt påbuds utfärdande om mildring i straffet för efterapning och förfalskning af Banco-sedlar, göra detta för allmänna säkerheten farliga brott mindre afskräckande, än det hittills varit. Utskotten tillstyrka alltså vördsamt, att motionen måtte förfalla. Stockholm den 18 Augusti 1840.
Jag kan ju icke reformera hos mina grannar eller kunde hafva något samsamhället, men jag får ej ur mitt hufvud, att jag manhang med uteblifvandet af dem jag väntat måste göra något för att skaffa åtminstone henne mig att få träffa, då måhända tillställningen ett bättre rum. Vore jag rik, skulle det gå hastigt kunde råkat i en mera lyckad dager. — För att och lustigt, men min lilla kassa är tvärtom just nu ytterligare underhålla dessa angenäma känsnu läns. Nåja, något sätt hittar jag väl på, jag lor begaf jag mig in i ett litet tomt kabinett, skall plita och spara, och så skall det nog lycdär jag borrade ned mig i en mjuk emma och kas till slut. » fortsatte mina dystra betraktelser, enär jag frukJag hade glömt bort den gamle herrn i andra tade att ohöfligheten skulle bli alltför iögonenändan af rummet, han tycktes nu hafva slutat fallande, om jag redan nu smöge mig af. sin undersökning af bokskåpet och göra min af » Hu då, kusin Georg, sitter du och drar ihop att lämna rummet. Då han gick förbi Molly, till åskväder, eller tänker du tjänstgöra som mostannade han ett ögonblick; ett brummande dell till riddaren af den sorgliga skepnaden? » mummel hördes, hvaraf jag tyckte mig urskilja Ingalunda blidkad af denna hälsning, kastade något liknande » liten grundplåt ». Jag såg upp: jag en onådig blick på det leende ansiktet framMolly satt och stirrade ned i sin hand. för mig, obehagligt medveten om att det afgjordt På den lilla ljusa handsken glimmade ett stort kontrasterade mot min egen mulna uppsyn; men guldmynt! lilla Mollys bruna lockhufvud var en alltför be* haglig företeelse och de klara ögonen sågo för vänligt och trohjärtadt ned på mig, att icke åtminstone någon liten del af det trefliga humör, Stor litterär pristäfling hvarmed jag var laddad, måste hoppa öfver bord. » Nå, det var alltid något att råka på dig här, för ehuru det högeligen förvånar mig att se en sådan liten yrhätta i denna samling. Hvad vill du egentligen på ett sådant här likbjudarekalas? Icke Iduns romanbibliotek.
Stenkol till värmeapparater, kakelugnar, köksspisar, tvättstuga, brygghus, laboratorier m. m. 1,800 tunnor å 2 R:dr „ 3,600: — Bokved till hela institutet, 28 lamnar å 35 R:dr „ 1,060: — Furuved till tändning och till mathållningsentreprenören, 6 famnar, k 15 R:dr „ 90: — Trädkol till laboratorierna „ 100: — Olja och ljus till undervisningsrum, bibliothek, förstugor, korridorer och betjening „ 600: Läkarearvode och medikamenter „ 300 Brefporto och skrifmaterialier samt annonskostnad „ 300 Protokollsföring „ 150 Byggnaders och inventariers underhåll „ 1,000 Brandförsäkringsafgift „ 300 Underhåll för ett par hästar, afsedda att tor institutets räkning användas till körslor af Btenkol och ved, stadsbud, heintning af läkare, m. m , „ 500: 5:o. Institutets mathållning. Underhåll af en häst för entreprenörens räkning „ 250 Hushållsinventariers slitning och underhåll „ 200 Fyra frielevers kosthåll å 1 R:dr 25 öre om dagen för person . ■ „ 1,825 Summa R:dr 32,675: —“ Yid granskning häraf har Utskottet väl funnit tillökning i det förut varande årsanslaget vara af oundgängligt behof påkalladt, men anser dock inskränkning böra ega rum uti vissa af de föreslagna utgiftsposterna. Sålunda synas de under rubriken betjening och renhållning uppförda poster för lön och kost åt en betjent och tre betjentgossar, icke vara af beskaffenhet att statsmedel dertill böra tagas i anspråk.