Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rösler, vice Länsmannen Peter Lök angående eftergift af kronans rätt lill dana-arf efter. Se Eftergift. s. Sala Silfververk: dess räntor, indragning af. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 167. — angående berättelse om dess ränteersättningsfond för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 57. Salpeterfonden: augående. Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 30. Salpeterhjelpen i Småland och på Öland, angående anslag till beredande af rättelse i beräkningen deraf. I. R. 24. Saluaccisen: angående beräkningen af. Se Sjötullsmedlen. Sammandrag af författningar: om utfärdande deraf, i afseende å kringvandrande Gesäller och andra icke bofasta personer. III. B. 149. A. 187. E. 392. — om uprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m. som böra från predikstolarne årligen upläsäs. Sammankomster, olofliga, för andaklsöfningar: angående uphäfvande af Kongl. Plakatet den 12 Januari 1726, jemte öfriga i samma ämne utfärdade författningar. Sandelhjelms Enka, Pension till. Se Hufvud-Titel, Nionde. Sandelin, Enka P. H., angående eftergift af Kronans rätt till ett efter henne fallet dana-arf. Se Eftergift. Sandels, Pehr Benjamin, yttrande. II. 234. Sandön, Gottska: angående fyrbåksanläggning på nordvestra kusten deraf. IV. B. 290. A. 492. V. E. 156. Santesson, B. II., Commerceråd: angående förhöjning uti redan beviljad pension ål Honora. Se Hufvadtitel, Nionde. Sappeur-trupp, om anslag för bildande af. Se Hufvudtitel, Fjerde. Schlyter, Professor, om fortfarande årligt anslag till honom för utgifvande af Sveriges gamla lagar. Se Hufvudtitel, Nionde.
N:o 46 förklarats vara slutad, framställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till afslag å samma betänk., efter hvilka propos:rs besvarande II. Ex., med lillkännagifvande det lian ej kunnat uppfatta, huruvida ja eller nej dervid varit öfvervägande, förnyade dessa propos:r och på grund af de derå afgifne svaren förklarade, det lian trott sig finna, att R. o. Ad. afslagit Ulsk:s betänk. Hr Hjerta, Lars, begärde votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att plenum kl. 6 på e. m. komme att fortsättas. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter.propos.: Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s betänk. N:o 46- i anledn. af väckt motion om undersökning rör:de Technologiska Institutets förvaltning m. m. voterar j»; Den det vill, voterar nej; Vinner nej, blifver förenämnde betänk, af R. o. Ad. afslaget. Efter voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 35. Nej — 61. Hr Hjerta: Jag anhåller att få reservera mig emot det beslut, som R. o. Ad. genom votering nu fattat och dervid afgifva förklaring hvarföre jag besvärat med begäran om votering. Det synes mig nemi. att, sedan en Konungens rådgifvare här förklarat, att den undersökning, som Utsk. satt i fråga, i alla fall kommer alt anställas, så kunde det visserligen vara likgilltigt huru man sedan handlade i det afseendet, men jag mäste Säga, att mig förefaller det åtminstone så, att när betänk, afslås, så kan åt denna utgång af saken gifvas den tydning, att Stäriderne ogillade det af Konungens rådgifvare lillkännagifna beslutet. Detta var anledn. hvarföre jag begärde votering.
Jemföres sammanlagda brutto-uppbörden vid Post-verket för ofvannämnde år 1856, 1857 och 1858 med hvarandra, blir resultatet, att densamma, som år 1856 utgjorde 1,469,495: 72. » 1857 » 1,609,961: 46. och » 1858 » 1,491,065: 34. år 1858 väl öfverstigit den för år 1856 med 21,569 B:dr 62 öre, men att deremot ifrå gavarande uppbörd understigit den för år 1857 med ej mindre än 118,896 R:dr 12 öre, hvilket förhållande härflutit såväl af minskad intrad för utrikes och transito-brefvexlingen, för fragt och passagerare-afgifter af Post-verkets fartyg, som ock deraf, att under revisions-ån hvarken någon behållen uppbörd af assurans-afgifter uppstått, eller postkassan haft någon sådan extra'inkomst, som år 1857, dä för ett försäldt ångfartyg till nämnde kassa inflöt ett belopp af 21,303 R:dr. A Åflöningar och omkostnader med mera, som år 1858 sammanlagde utgjorde K.mt 1,6.55,038: 68. man år 1857 endast uppgingo til! B:ko 1,006,745: 7. eller 1,510,117: 52. hafva såiedes under revisions-året ökats med Sant R:dr 124,921: 16, af hvilken tillökning omkring 80,000 R:dr tillkommit postpersonalen, såsom en af behofvet i hög grad påkallad förbättring i denna personals aflöningsvilkor, och omkring 44,000 R:dr utgått för nybyggnader och reparationer af postångfartyg utöfver det belopp, som för sistnämnda ändamål är 1857 utbetaltes. § 3.
Nei ’ Viuner nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut, att bestämma införselstullen å linnegarn, ofärgadt, till 8 sk. och färgadt till 12 sk. samt å linnetråd, alla slug, till 16 sk. skålpundet. Efter denna votering, som utfallit med 76 ja och 43 nej, har för omröstning i hufyudsaken följande proposition blifvit antagen till 16 Förstärkta, Stats-U.skotte s Memorial, N.o 278. 45;te voteringen: (146:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att bestamma införselstullen å linnegarn, ofärgadt till 16 sk, och färgaclt, till 24 sk, samt å linnetråd, alla slag, till 32 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, anlages Riddrtskapets och Adelns samt Preste-ståndels beslut. Resultatet af omröstningen bar varit 53 ja oell 66 nej. Då således nej vunnit, komma nuvarande tullbestämmelser lor linnegarn och linnetrad alt bibehållas. 46:te voteringen: (147:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att nedsätta införselstullen a segeloch bindgarn till 5 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bibehålies gällande införselstull, 8 sk. skålpundet. Voteringen har utfalliL med 41 ja och /8 nej.
Alltsedan dess har den svenska allmänheten med verklig spänning motsett nästa nyhet från hennes hand, och efter årslånga studier och arbete föreligger denna nu i ofvannämnda verk, som det lyckats Iduns redaktion att genom kontrakt med författarinnan förvärfva för romanbiblioteket, hvilket som bekant kommer alla prenumeranter på Idun tillhanda. » Helgsmalsklockan * — som redan till det yttre omfånget lämnar » Genom skuggor » bakom sig — torde därjämte till sina inre egenskaper så långt ifrån stå tillbaka för författarinnans tidigare diktning, att vi tvärtom våga beteckna denna nya roman som ett ytterligare framsteg i berättarkraft, i fängslande förmåga och psykologiskt djup. Och vi äro öfvertygade om, att alla, som komma att taga del af » Helgsmålsklockan », därutinnan skola ge oss rätt. Själfva det stoff, författarinnan denna gång valt för sin roman: det vilda förbrytarelif, som lefvats och tyvärr ännu delvis lefves i vissa norrländska bygder, det kristligt offrande och oförtröttliga kärleksarbete, som från själavårdarnes sida nedlägges för att mildra och bryta det ondas makt — detta stoff erbjuder författarinnan rika tillfällen att ådagalägga sin förvånansvärdt djupa kännedom om ämnet i taflor af den mest växlande stämning, än mörka, upprörda, skakande, än vemodigt blida och värmande, alltid gripande genom sin omedelbara äkthet. Och kring romanens skiftande lif och spännande situationer bildar den ypperliga teckningen af norrländsk natur en ram af egendomligt verkande poesi. Detta intryck — i korthet antydt — har » Helgsmålsklockan » gjort på alla dem, som hittills satts i tillfälle läsa den i manuskript. Den är i san ning en bok, som sent glömmes! » Helgsniålsklockan » är delad i två afdelningar, den första med tretton kapitel, den andra med nio. Kapitelrubrikerna lyda: Vid Lennans strand. Ett oväntadt bref. — Mörkrets och ljusets makterLennboböndernas veto. — Långväga resande. Gammelmors framtidsfantasier. Drömmar under takåsen. — » Malmens bro-i. Under den högstes beskärm och under den allsmäktiges PICOTS TVÄTTPULVER 1895 skugga. Lifvets ve.
Jaha, hä va’ nog bå treflitt å ledt på en dänna tin! Men int’ sku’ ja’ då rå me’ te lass’ å kör’ brädran nu länger. Å Erik Mikaels-mor ä’ som stillsam af sej hon å, utom förstås nål a tar’ sej ur flaska, för se, hva’ hä beträffar, så jär’a int’ stort bätter ho’ nu än gubben hennes. Hä komm’ sej väl åf hästbytninga, tänk’ ja’, för nål en mått’ håll’ sej me’ hästskojaran å bråk me’ karlgöra, så slutare nog me’, att en själf blir lika ussel å klen som karlan’ ä.» Hustrumord. Midt emellan kyrkbyn och öfre byn var det en vägbit, som folk endast vid fullt dagsljus kunde gå utan att öka på farten, och kommen ett stycke där förbi var det just ingen, som gärna såg sig om. Men i mörker eller månljus gick en aldrig den vägen i onödan, och var det inte tid nog att kröka in på gångstigen nordöfver malmen, där det fanns gårdar och folk, utan en måste fram där, så gick det också undan för brinnande lifvet. Kvinnfolken drogo kjolarne tätt omkring sig och läste både fader vår och välsignelsen och någon psalmstump också, som föll dem i minnet, under det de löpte efter vägen med steg, som ångesten gjorde så osäkra, att de snubblade öfver sina egna fötter. Och karlarne sträckte ut hvad de kunde och stoppade händerna i byxfickan för att möjligen komma öfver någon spik eller hästskosöm att kasta efter sig, om det behöfdes slidknifven ville de spara till det yttersta. De voro nog ej så alldeles säkra på att sådant skulle hjälpa dem här ändå. Att vittra, skam och oknytt gjordes oskadliga af järn och stål, det hade de väl pröfvat och sett, men om gastar och dödingar brydde sig om slikt, voro de ej så riktigt vissa på. Och just det slags otyg var det, som grasserade där omkring stupstockbacken och satte skräck i folk.
Hvad gjorde kusken m e d sitt spann? Och hvad var gjordt, när fram han hunnit? E n unge — ej af mänska född. H v a d skogen var, af eld förödd, med motsatt åt Och annat. sin en ny generalska denna gång skan — d e stiftat dam • — hågen, glad öfver få träffa men som äfven och n o r d e n igen, b o r d e j u i stället att tid att om g e n e r a l s k a n ej ä n n u ifrån sig besök ur med p å allvar. det ett på åker » Ja, när sista kort: dat är hvem kan nu Lindas, äfven mera lopp bref blir Vivika som afböjde » har ej tid — han därty under har jag just j a g har att af d e n t i d j a g våralltmer k o m m i t sjuksköterskekallet lust att ägna mig, j a g är illa a n l a g d därför. — Pä vandring; poem af Anna Knutsson. — Vår älskade; en studie af Karin Hallgren (forts, och slut). — Styfbarnen; af Lilla mor. — Hushållning i Japan, af Johanna Munter; bemynd. öfvers. för Idun. — Pariserkloster: II. En vrå af Polen i Paris; för Idun af Mark Stern. — Louise Stratenus (med porträtt). — Ännu en gång » Kvinnorna och skämttidningarna-, af S — m. Idun Stockholm. N:r 32 (347) Prenumerationspris pr Fredagen den 10 augusti 1894. är: Idun ensam kr. pl. telef. Redaktionssekr. : J. Nordllng. Aktiebolap. TJtglfnlngstid: hvarje Itiuns Tryckeri helgfri fredag. 70 öre p r n o n p. - r a d. » Amerikas o k r ö n t a drottning. » cn kvinna, som inom (•JrJ den stora republit^J * ken i västern gjort .• sig förtjänt af detta namn, må väl ock vara förtjänt af en plats i vårt bildergalleri.
Hjortsberg iSh5 26. 8» Grefvinnan Cederhielm Född Stenbock 100: — "~ •petslsgerskan A. Carlberg 61: 1*99 4 De som af f. d. Konung GUSTAF ADOLPHS Hand-Cassa undfått Pensioner, Ärf'voden och Gratialer - Öfverste Lieutensnten 7* MNordencreutz l6fis 3?- — kapitain 0 deist jernäs Barn 166: 32- — Eibliothekaricn Stridsberg 166: 3*' — Krigs-Rådet 0. Ahlström XÖ6: 32» •— Lif. Gardes Församlingens Kyrko-Råd 144: HofJunkaren W. von Rosen heim 100:— Jungfru A. Nordstedt Sfi: 32, — Fröken AB. Roos 60: Enkan L. Hohenhausen född Nackrej 50: Transport IO87: 10. — 4754 x iji? Stats-Utskottets Betänkandeni Stats-Utskottets Betiinkanden. 1319 lil Transport J087: J-6, Enkan E, Lidner född Hastfehr Fröken Juliana pan Gerdten Volontairen Öhmans Enka Fröken Gustafva Sabelhjerta Jungfru Virika Bruun Gardes-Soldalen Lindstrand f. d. Fendrik Stenberg Tvätterskan C. Öhman 20 Summa Bancq F.;di _1482 4902? 10 Ilo Vid handläggningen häraf har Stats-Utskot|et tagit kännedom om de Allmänna grundet »f Riksens Ständer vid 1809 och 1810 arens Stats-Regleringar, likmätigt deras underdåniga skrifvelse den 16 October sistnämnde åf blifvit lagde för Löners och Pensioners åtnjutande på Allmänna Indragntngs-Staten samt sedermera följde, äfven då Högstsalig Hennes Majit Enkedrottningen SOPHIA MAGDALENAS Hof-Stat indrogs och uppfördes på nämnde Stat.
Herr Munck af Rosenskjöld har väl begärt votering, men jag ber att få fästa hans uppmärksamhet derpå, att förhållandet, rörande detta val, är mycket olika i afseende på de öfriga Stånden, samt Ridderskapet och Adeln. 196 Den So December e. mi Då någon Directeur eller Suppleant vid LåneContoiren, som blifvit af Preste-Ståndet utsedd, afgår, och annan i dess ställe skall utväljas, äro, om jag så må yttra mig, Candiclaterne få, och enahanda förhållande inträffar hos Borgare-Ståndet, men deremot är det mycket vidsträcktare hos Ridderskapet och Adeln; Jag anser derförej att det är skäl att antaga Herr Hjertås förslag, emedan ju flera väljare ju bättre; och torde hända, att Herr Munck af Rosenskjöld således torde afstå från sin anhållan om votering. Herr Grefven och Landt-Mar skalken yttrade, att då Herr Munck af Rosenskjöld uppgifvit, att de öfrige Riks-Stånden skola åt deras Fullmägtige i Banken hafva uppdragit att tillsätta de ledigheter, hvilka bland Directeurerne och Suppleanterne vid Låne-Contoiren af desse Stånd kunde yppa sig, finge Herr Landt-Marskalken upplysa, att på sätt de från Presteoch Borgare-Stånden ankomne, och nu äfven uppläste Protocolls-Utdrag af den 12 och 18 dennes, innell öllo, bemälte Stånd anmodat sine Cantzli-Directioner att ifrågavarande ledigheter tillsätta, i öfverensstämmelse hvarmed Herr Grefven och Landt-Marskalken ock framställt den af honom nyss gjorde proposition. Herr Munck af Rosenskjöld: Sedan jag nu hört Presteoch Borgare-Ståndens ProtocollsUtdrag i ämnet, afstår jag från min anhållan om votering. Den 30 December e~. mi *97 Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att, i händelse någon Liand de vid innevarande Riksdag af Ridderskapet och Adeln utsedde
En talare har yttrat att, genom bestämmande af en val-census, likasom ett streck drages genom nationen, så att den, som stöde nedanför detta streck, vore lägre, då den deremot, som stöde ofvanom, blefve högre. Jag är för min del ingen älskare af laron om val-census, sådan som denna lära finnes utvecklad i Frankrike och England. Jag ogillar fördenskull, att Const.Utsk. stadgat en viss siflfer-census såsom villkor för valrätt, och anser detta vara en ibland de största bristerna i Utsk:s betänkande. Disk. hade i det fallet blott beliöft bibehålla den grund, som finnes i vår nu gällande Riksd.Ordn., och som i Sverige funnits sedan sekler. Denna grund har, mig veterlig!, hittills icke föranledt någon olägenhet , det är nemi. hemmansbesuttenheten på landet och utöfvandet af borgerligt yrke i stad. Utsk. bar för en allmän valrätt hemlat exempel från flera för oss mindre bekanta förhållanden utomlands, men glömt vårt eget land, sorn likväl erbjuder de mest talande bevis uppå oskadligheten af en utsträckt valrätt. Den existerar nemi. redan sedan de äldsta lider i BondeSt., der den minst upplysta och torftigaste delen af allmogen, nemi. skatteallmogen, deltager i valen, och i BorgareSt., der den fattigaste borgare äfven har rösträtt. Men i Sverige är tillika det egna förhållande, att valrättens vidd rättar sig efter förmögenheten, som sålunda förmedlar den stora massans ma - 94 Den ai October e. m. teriella inflytande derigenom, att den som liar mindre förmögenhet får i samma mån mindre valrätt, då nemi. valen ske efter hemmantal, fyrktal, utskylder till staden o. d. Då uti England och Frankrike den blotta siffran gifver en rätt åt vissa medborgare, som andra sakna, deli gerdén lika åt alla, sorn hafva hunnit olver ”strecket,” så går rättigheten här i Sverige progressivt, så att det lörsta steget kan vara högst obetydligt och skilnaden i rätt knappt märkbar mellan deni, sorn uro eller icke uro valberiilligade.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reutersköld. Chefen för Civil-departementet, Statsrådet Lagerstråle, föredrog i underdånighet: Slutligen uppläste föredragande Departements-chefen likaledes till justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatta förslag till nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: l:o) angående gjorda underdåniga framställningar om statsbidrag för anläggning af särskilda bibanor till Statens jernvägar, och behagade Kongl. Maj:t uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla ofvanberörda förslag, samt förordna att, i enlighet dermed, nådiga Propositioner af den lydelse bilagorna Litt. C vid detta Protokoll utvisa skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Otto W. Seippel. stockholm, tryckt nos jon. beckman, 1862. Kongl. Majus Nåd. Skrifvelse JYS 49. * N:o 49. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Dec. 1862, kl. 1 e. m. Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående förslag till ändringar och tillägg i nu gällande tulltaxa; Gifven Stockholms Slott den Si November 1862.
Hvem känner icke att detta mägtiga Rike, hvars vidsträckta Handel sträcker sig öfver alla hittills beseglade Haf, räknar en mångdubbelt större Folknummer i sina Colonier än den ofvanuppgifna af 10^ Millioner. Man erinre sfg tillika hvad England har för resourser genom de många till serdeles fullkomlighet uppdrifna Industrie-grenar, för att finna olämpligheten al dea framställda Proportions-läran. Slutligen, och i anledning af hvad här blifvit yttradt om hoga Spel, så är denna fram. ställning, så vidt den rörer Herr Grefve von Platen och Götha Canal, icke ifrån början min, utan tillhör en af Herr Grefvens och Canalens upplyste försvarare5 men jag fann dess framställda tanka så sann, att jag med någon närmare utveckling deraf, till fullo deruti instämdt. Jag får nu ytterligare endast tillägga den upprigtiga önskan, att så vidt Götha Canal skall utgöra ett Monument åt någon Svensk man, en ära, i sanning icke afundsvärd; Riksens Högloflige Ständer måtte tillse att dess fullbordan bedrifves för så godt pris som möjligt, hellst Staten icke har rad att bortkasta stora Summor utan någon säkerhet af ansvar, i händelse de obehörigea användas. Den jo April. Herr Feutertkjåld, Axeli Då jag igiy $0m Ledamot af Banco Utskottet deltog uti den Beredning, hvilken hade till föremal art granska de af Götha Canal-Bolag gjorde Fordringar, anser jag mig pligtig vitsorda det Herr Pahlman anfördt om Commerce-Rådet Santesson»’ bestäm, da vägrande, att emottaga 1.50.000 R:dr, såsom ersättning för Götha Canai-Discont. Huruvida Herr Commerce-Rådet var dertill af Bolaget Befuiroägtigad vet jag ieke, men så väl jag som Beredningens öfrige Ledamöter voro öfvertygade att han dertill var auctoriserad. Grefve von Plåt en t
Jag ville instämma med Hrr Rääf och Bildt, som i deras reservation hafva yrkat att mindre kreditivets belopp måtte höjas till 1,500,000 r:dr. Men då jag sett utgången af de sista omröstningarne i förstärkta StatsUtsk., så misströstar jag om framgången af en sådan förhöjning. Jag anser mig derföre böra inskränka mina yrkanden till hvad Hr von Troil begärt, nemi. att man måtte borttaga den skilnad, som StatsUtsk. föreslagit i afseende pä lilla kreditivets användande. Borttager man den sä skall den föreslagna summan, ehuru ringa hon är i hänseende till behofven, dock möjligen förslå någorledes till de första utgifterna och måhända förekomma att en ny riksdag allt för snart sammankallas och medföra alla dithörande kostnader. Jag anhåller således, att R. o. Ad. måtte återremittera detta betänk, för att af Utsk. tagas i förnyadt öfvervägande. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag får vördsamt hemställa, huruvida det ej skulle låta sig göra att bifalla summans belopp, och således blott återremittera den delen af punkten, som rörer fördelningen af densamma. Det vore i min tanke lämpligare än att återremittera hela punkten. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att något hinder ej funnes för framställning af serskilde propos:r å förevande punkt, i öfverensstämmelse med Hr von Troils begäran, och att Hr Landtm, derföre nu först finge hemställa om R. o. Ad. bifölle att, såsom Utsk. föreslagit, mindre kreditivet vid innevar:de riksdag ökas till en million r:dr. Ropades ja.
Stockholm den 9 Maj 1848. STOCKHOLM, f. d. Schultze’s Boktryckeri, 1S48. Allm■ Besvr och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 91 i N:o 91. An k. till Exp.-utsk. den 16 Maj, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta förslag, rörande folkundervisningen i riket. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet har fått emottaga följande inom de fyra Riksstånden väckta motioner och afgifna anföranden, åsyftande ej allenast ändringar i Kongl, stadgan angående folkundervisningen af den 18 Juni 1842 och 'tillägg till densamma, utan äfven uti Kongl, förordningen den 13 Mars 1846, nemligen: af friherre Cederström, Jacob, herr Hammarhjelm, C. G., herr biskop Heurlin, herr doktor Säve, herr prosten Tranceus, herr prosten Klintberg, herr prosten Sidner, herr prosten Ljungdahl, herr prosten Berg, herr prosten Stabeck, herr prosten Lundblad, herr Guslafsson, herr Rhodin, samt af riksdagsfullmäktige Nils Strindlund från Vesternorrlands län, Olaus Eriksson, Lars Wenander och Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län, Ola Månsson och Jöns Månsson från Malmöhus län, Per Bengtsson från Calmar län samt Anders Bengtsson från Jönköpings län. Då Utskottet nu går att betänkande öfver dessa serskilda motioner afgifva, anser Utskottet det vara ledande lill ordning och redighet vid framställningen, att först, och så vidt de afse förändringar eller tillägg i stadgan för folkundervisningen, sammanfatta dem efter de §§ af densamma, hvartill de närmast kunna hänföras, och omedelbart, i sammanhang dermed, för hvarje § deröfver uttala sitt omdöme. § 1. I afseende å denna § har herr doktor Säve föreslagit, att mom.
Men som den afgift till sjelfva Qvarantaines-Inrättningen, som erlägges af de Fartyg, hvilka till Känsö inlöpa, är beräknad i och för denne Inrättnings underhåll, samt dess St a t s-U t s k o t tet s Betänkan den. 341 föremål, att förekomma eller afhjelpa pestsmitta, är enahanda och fordrar lika omsorg för håde Svenske och Utländske Skepp; Så och enär denna afgift, ehuru den betalas af Rederiernc, likväl indirect träffar Consumen terne af det gods som befragtas, vare sig ‘å Svenskt eller Utländskt Fartyg, samt sålunda utgör en a förbrukningen af importvaror lagd beskattning i och för en allmän säkerhet mot Pestsjukdomens införande i Riket; anser Stats-Utskottet förhållandet med Qvarantaines-afgiften vara af den särskilde beskaffenhet, mot audre a Sgifter å HandelsSjöfarten, alt den föreslugne olikhet emellan Svenske och Utländske Fartyg i beloppet häraf icke kan tillstyrkas; Äfvensom och då den uti Kongl. Kungörelsen af den 12 Januarii 1820, i sammanhang med förutgången Reglering af Sjö-Tulls-umgälderne, påbudne förhöjning af Qvarantainesafgiften, sorn dervid bestämdes att utgå i Hamburger Banco, tillkommit för bestridandet af de större underhållskostnader, som äro förenade med Qvarantaines-anstalternes förbättring och försättande i ett ändamålseivligare skick, Utskottet icke heller finnér den ifrågastälde nedsättning i denne afgift till dess förra belopp uti Svenskt Banco ega rum åtminstone för närvarande; Men då, efter hvad Riksens 34a S tats-Utskottets Betänkanden.