Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om än Staten ansåge sig knnna och böra sänka penninge-räntan förr än hon faller af sig sjelf, genom jemnvigten mellan näringarne och Capitalerna i det egna landet och i verldshandeln; så vore det ett lika frugtlost förspillande af Statens krafter, som bemödandet att sänka hafsytan vid stranden, förr än verlds* hafvets hvälfningar medförde ebb. Banken har redan länge åt sina låntagare borrtskänkt sina medel, genom lägre penninge-ränta än den gångbara; under det, att han å andra sidan icke gjort rätt åt sina sedelhafvare. Oagtadl Banken för närvarande till utlåning använder 18,000,000 B:dr ä 3, 4 °cb 5 prncHs ränta, och Stockholms Stads Brandförsäkringsverk omkring i,85o,ooo å 4 proctt, förutan hvad andra Cassör och iv Stats-Utskottets långifvare lemna under 6: så liar dock icke den allmänna penningeräntan nedsjunkit, utan lån å 6 proclt, bevillningen oafdragen, äro ganska begårliga, utom hvad lån på inteckning beträffar, i anseende till brist på antagliga panter, såsom nedanföre närmare skall utredas. Hvad 20 millioner icke kunnat, under flera år uträtta, det skola 5 millioner ännu mindre kunna i hast åstadkomma. Hela följden af åtgärden blifver således att de som fått lån i RiksgäldsContoiret å 5 promt, kunna sälja sina fastigheter för högre summa, än då de förut voro behäftade med inteckningar å 6 promt. De nya Rrgdslånen skulle, så vidt den lägre räntan beträffar, blifva likasom Bancolånen å 4 promt ännu äro, skänker, dem Staten gör åt ögonblickets innehafvare af de intecknade egendomarne; och skulle derföre, på sätt Transport-lånen i Banken varit, kunna blifva en handelsvara, om man icke sökte förhindra det.
Maj:t förklarade vid berörde Riksdag, genom Dess Nådiga Proposition d, 1 Mars 1815, Sig vilja i afseende på Rikets förändrade gränsor och politiska ställning vidtaga en ny organisation af försvars-planen på det hela, samt en derefter lämpad ny reglering af Miiitaire-Staterne, grundad på tillgångarne och öfrige omständigheterOch Riksens Ständer, som icke närmare kunde beräkna hvad sorn först efter verkställigheten af en sådan ny reglering och organisation skulle finnas erforderligt för Värfvade Arméens tillökade underhålls-vilkor och penning® - löntagande Militairens aflöning, Stats-Utskottets Betiinianden. 1023 anslogo en tillökad Summa af 241,005 Ridr 10 rist. under Tredje Hufvud - Tituln, hvarutaf 212,324 Ridr 32 sk. 4 r:st. påräknades såsom tillgång för Revärings-lnrättningens behof, pen. ninge-lönernes och passevolance-vilkorens förbättrande; hvarförutan till oförutsedde utgiftetr för ej mindre Civile-Staterne än förnämligast vid de Militaire angelägenheternes reglerande, hvarmed Riksens Ständer vid berörde förhållande icke kunde taga någon befattning, anvisades en Summa af 200,000 R:dr Uppå StatsVerkets öfverskott å Intraderne.
"Jag måste tala med hertigen." "Åh hå, nödvändigt! tala med Hans Fursteliga nåde! Det är omöjligt, jungfru lilla. Hans Fursteliga nåde har ej stunder att prata bort med vackra flickor." "Hindra mig icke, för Guds barmhertighets skull. Skulle väl Hans Fursteliga nåde kunna straffa er, för det ni ville låta en stackars flicka gå in i hans allrayttersta rum?" Sigrids böner voro fåfänga. Förgäfves använde hon de mest bevekande ordalag, postkarlen vågade icke insläppa den bedjande, huru gerna han än velat. För hvarje förloradt ögonblick steg Sigrids ångest högre. Vända om, med oförrättadt ärende, kunde hon icke. Slutligen hördes steg komma uppför trappan, de närmade sig allt mera. Det var en af hertigens tjenare, som i handen bar en silfverbägare och åtföljdes af en tjensteqvinna, bärande en kanna pösande öl, det hon, på tjenarens befallning, just hade tappat ur den bästa öltunnan i slottskällarn. "Seså, här just innanför denna kammardörr får hon ställa kannan på bordet och gå sin väg. Jag skall sjelf sedan kredentza Hans Furstliga nåde detta ståteliga öl. Det måste man medge, att icke låter detta ölet det gamla Åboölets rykte komma på skam. Icke var det underligt att salig drottningen Kathrina häraf drack lika gerna, som hennes herre, högst salig Hans Majestät, konung Johan." "Goda Anna, jag ber dig", sade Siri, "låt mig bära in ölet." Anna var högst nyfiken att få titta in i hertigens rum, så att hon gerna hade åtlydt befallningen att uppbära ölet, men när hon såg på Sigrid och varsnade den ångest, hvarmed denna bad att få aflösa henne i tjensten, så svarade hon: "Gu signe er, jungfru. Nog hade jag gerna gått sjelf, men så J ser ut, har väl ingen hjerta att neka er, som alltid är så färdig att göra en hvar till nöjes. Men kannan är tung för en sån liten fin hand, må hon veta, jungfru."
Sedan privalbankerne uppkommo, som drifvit en rörelse, mera lämpad efter allmänna behofvet och allmänna fördelarue, än Riksbankens, hafva landsorterne vänjt sig vid alt äga denna tillgång för 6 H. 66 522 Den 25 Januari e. m. sin rörelse, och kunna framdeles icke undvara den, ulan så stora olägenheter, ali om privatbanker upphöra, jag förmodar det icke kunna räcka länge, innan något annat måste sältas i stället. För att emedlertid undvika en sådan crisis, som den, hvilken skulle uppslå i landsorlerne om privalbankerne på en gång år 1847 upphörde, innan nästa lagtima riksdag inträdt och Ständerne hunnit fatta ändamålsenliga beslut för den allmänna rörelsens fortgående utan afbrott, anser jag R. St. nu böra vara betänkte på hvad som vid ett sådant tillfälle kan inlrälfa och deremot på förhand taga sina mått och steg. Jag anser på dessa grunder, hvilkas vidlyftigare utveckling torde vara öfverflödigt, att Ständerne böra hos Konungen anhålla, alt, såvida de nuvarande privalbankerne icke anhålla om förnyade octrojer, i öfverensstämmelse med den lag för privatbanker, som vid denna riksdag kan blifva antagen, eller nya uppslå, Konungen måtte bevilja de privatbanker, som detsamma åstunda, förnyelse af deras nu ägande octrojer intill slutet af år 1849, samt att Konungen derjemte, täcktes låta uppgöra förslag till ny reglering af den rörelse, sorn desse hanker nu bedrifva, färdigt att näst sammanträdande Ständer föreläggas. Jag anser nemi. att Konungen äger bättre utvägar och mera öfversigt af det allmänna, är mindre underkastad inflytandet af de särskilda förhållandena än Ständerne, och att Konungen således bäst är i tillfälle alt låta uppgöra ett förslag, som afser såväl landets nytta, som de enskildes fördelar och alla de förhållanden, som inverka på vårt penningeväsende; att Konungen bättre än R.
Ståndets minne få återföra anledmn härtill. Till följd af RiksStms beslut vid föreg:de Riksdag, inflöt uti nu gällande BankoReghte den föreskriften, att texten på de nya sedlarne skulle angifva sodelbafvarens rätt att få Bankens sedlar inlösta med en bestämd vigt i toiflödigt myntadt silfver. Rikets St:rs beslut lärer grundat sig på den åsigt, som äfven nuv:de BankoUtsk. uti sitt Betänk. N.o 15 uttalat, nemi.: »Bankens ovilkorliga skyldighet att vid anfordran tillhandahålla den bestämda valutan oförminskad.» Reg:sF:s 72 § stadgar äfven, att Banken skall »efter deras lydelse» sedlarne inlösa. Genom dessa lagbestämmelser och beslut, behagade R. o. Ad. bemärka, att någon tvetydighet icke förefinnes i sedelhafvarens rätt att mot Bankens sedlar erhålla den valuta i »oförminskad» vigt, hvartill Banken genom sedlarnes »lydelse» sig förbundit. Då man härtill lägger K. Myntverkets rätt, enl. Myntbestämningslagen, att utprägla silfvermyntet till en viss grad undervigtigt, och att slitningen än ytterligare ökar denna undervigt, äfvensom att uti de nya sedlarna eller Bankens skuldförbindelser, icke den ringaste hänvisning till sagde Myntbeslämningslag finnes, än mindre något förbehåll i afseende på slilningsmån, så behagade R. o. Ad. äfven finna, att förluster kunna för Banken upstå. An värre, mine Hrr! Det är en bekant sak, att det silfvermvnt som till Hamburg utskeppas, derstädes till det mesta nedsmältes, hvaraf följer naturligen att på vigten i sådana fall göres största afseende. Oiii nu dessa Hrr i Hamburg fordra den fulla vigt som Banken i sina sedlar utlofvat, och de hvarken känna eller vilja vidkännas några tysta förbehåll i afseende på remidium eller slitning, och om till förekommande af de oerhörda förluster, som dylika både inhemska och utländska anspråk kunna föranleda, Bankens styrelse eller 11.
Från Linköpings Län hafva intagits 235 st., från Skaraborgs 90, från Örebro Län 77, från Jönköpings 70, från Carlstads 32, från Göteborgs 22, från Elfsborgs 17, från Nyköpings 17, från Westmanlands 6, från Hallands 4, från Calmare Läu 3, från Stockholms stad 2, från Norrbottens Län 1, från Wesler-Norrlands 1, från Jämtlands 1, från Upsala Län 1, från Carlskrona Län 1, från Kro - 68 nobergs 1, från Malmohus Län 1, och Från Danmark 1. Innan 1832 års slut utgingo al' då intagne 328 st., 22 såsom Friske, 2 såsom ohotade, 83 afledo och 221 qvarvoro. Från 1833 års början till 1837 års skit, intogos 255 patienter, hvaraf jemte de ofvannämde 221, summa 476 st., 61 utgått friske, 17 såsom förbättrade och 11 såsom obotade; 143 äro med döden afgångue och 244 qvarvarande. De obotlige, hvartill man kan räkna alla, vid pass 200 st., som hiLflyttades från de fordna llospitalerne i otterne, förvaras här, de svåraste uti en särskildt byggnad, dertill inrättad för 80 sådane olycklige. År 1836 iordningbragtes, i sammanhang med denna för mera medellöse afsedde inrättning, äfvenväl en anstalt för vansinnige af mera bildade och förmögnare klasser, som äga tillfälle att betala den omvårdnad som skänkes dem. Uti 3:ne mindre byggnader kunna inhysas 20 patienter, hvar och en med sin särskildta snygga och väl inrättade boning, samt gemensam matsal, och samtalsrum. Angränsande, smakfullt planterade park, ger tillfälle lill den vederqvickelse, som är dem angenämast och angelägnast. 14 patienter hafva derstädes varit till behandling intagne, och hvaraf 5 utskrifvits friske. Hospitals-predikanten bor på detta ställe.
(RGS. A.) Högstberörde Nådiga Proposition (jN:o 20), som ifrån samtlige RiksStSnden tili Stats-Utskottet blifvit remitterad, innehåller hufvudsakligen, att enär Entrepreneuren af den nya Pantlåne-Iurätlningen, Secreteraren Stridsberg förmält sig ej kunna egna sin person, sin lid oeh sina krafter åt en Inrättning af ifrågavarande beskaffenhet, utan att vara försäkrad om dess fortfarande under längre tid, än de bestämda tio åren, och Kongl. Maj:t af Dess Öfver-Stålhållare-Embetes den i3 sisth Januarii allåtne underdåniga Skrifvelse inhemtat: att den nya Pantlåne-Inrättningen varit i en oafbruten verksamhet, sedan den öppnades den i3 Augusti 183a; — att den utmärker sig för ordning i förvaltningen och fullkomligt uppfyller det der. vid åsyftade ändamål; •—• att icke blott liela den af Rikets Ständer anslagne väutefria fond, ulan ock omkring 10,000 R:dr derutöfver äro utlånade, samt att denna för Hufvudstadens fattigare Invånare oumbärliga Inrättning, ej kan ega bestånd, utan de förmoner densamma nu åtnjuter, Kongl. Majrt alltså ville, enligt Stridsbergs derom gjorda underdåniga anhållan, till Rikets Ständers bifall framställa, att Entrepreneuren af ifrågavarande PantlåneIilrättning må förklaras berättigad, att, under ytterligare tio (10) års tid, räknad från den 1 Junii 1842, bibehålla den dertill redan anslagne räntefria lånefond, med vilkor af Inrättningens fortsatta bedrifvande, enligt Reglementet och af samma säkerhet för beloppet. Tiir Utskottet har jemväl blifvit aflemnadt det vid remitteringen hos Borgare Ståndet förde Protocoll, innefattande flere Ledamöters yttranden, hvarigenom bestrides bifall till den Nådiga Propositionen. Bihang till R. St.
Utskottet, som icke kunnat finna, att hvad i berörde måtto b ifvit andragit, leder till förändring af den grund, hvarå dess i ämnet aflemnade 'yttrande sig stödjer, får, jemte anmälan deraf, tillika vördsamt til i kännagifva, att, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, Höglofl. Bidderskapet och Adeln, Idögvördige Freste-Ståndet och Vänofl, Borgaie-Ståndet den 12 och 14 i denna månad bifallit Utskottets ifrågavarande Betänkande, och att Utskottet således anser. sig icke tillhöra att någon vidar» åtgärd i afseende derå vidtaga. Stockholm den 23 Maita 1818. Riksens Högloft. Ständers Ia^XJtskotts Be. tänkande, rörande jr agan om förändring af Lagens stadgande uti Q och <5 §. S, utaf 7 Cap. Handels-Balken. 366 Lag-Utskottets Eetänkanden. Sedan Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott, i anledning af det till berriäite Utskott från Hedervärda BondeStåndet remitterade Memorial, hvaruti blifvit hegardt, att, till förekommande af de olägenheter medelst confiscationer, hinder och uppehåll, som tilfogas marknadsfarande personer, genom det att handeln å de i Riket tilla:ne marknader icke får begynnas förr än klockan 10, eller innan marknaden genom föregångit trumslag blifvit utlyst, hvarje Svensk undersåte må lemnäs oinskränkt fiihet, att å den utsatte marknadsdagen utan afseende på tid och åtlydnad af trumslag, köpa och sälja de producter, som loflige äro och af Eandtmannen sjelf kunna förfärdigas, genom den 16 sistledne Januarii deröfver afgifvit
S, D. Vid förnyad föredragning, blef Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 22, angående åtskilliga motioner om Post-Inrättningen i Riket, bifallet. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, Nrn 258, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande, N:o 181, rörande Majoren von Steijerns underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t om everldclig Skattemanna-rätt å tvänne under Starby Kungsgård lydande lägenheter. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Stats Utskottets Utlåtanden: i4a Prat. Utdrag deri 19 October 1829. N:o 256, sa väl i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående någon jemkning uti grunderna för Recognitions-skogarnes skattläggning, som i väckt fråga om åtgärds vidtagande till påskyndande af ännu oskattlagda Recognitiongskogars skattläggning; och N:o 257, 1 anledning af väckt fråga om skattemannarätt till alla å Recognitions-skogar, i följd af 1811 års Kongl. Författning, utbrutne Hemman och Lägenheter. S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-Utskottets, under N:o 204, afgifna Memorial, med hemställan, att Riks-Ståndens Protocolls - Utdrag hädanefter måtte i namerföljd Utskottet meddelas.
Om både Idun o. Iduns Modetidning tagas, erhålles den senare f ö r endast halfva p r i s e t eller 65 öre för qvartal, medan den eljes u t a n I d u n Isostar 1: 25 för qvartal. Prenumerationspriset ställer sig sålunda för: Idun med Modetidn. : helt år hr. 6:50 hälft år ... » 3:25 qvartal » 1:65 Idun ensam: helt år hälft år ... qvartal Jer. i&gt; !|fl|) Vad skall jag ge pappa? » Denna frå- ga är lätt att besvara, ty en kudde, en liten matta, ett eigarrfodral äro lätt åstadkomna, men, » hvarmed gör j a g pappa en glädje? » Detta är ett mycket vanskligare spörsmål för de döttrar eller hustrur, för hvilka det vanliga vänligt — afkylande: » detta är för mig? ah, det är j u mycket vackert! » ej är nog. — Huru skulle det vara, om man en gång listade ur pappa, som j u med sina gåfvor fägnar alla, hans verkliga önskningar; om man verkligen med eftertanke satte sig in i de små tycken, han säkerligen eger. T y enhvar, som tänker och lefver, har någon vurm, och den, som tänker och lefver, sträfvar ock att besitta något och längtar derefter. » Enighet ger styrka. » Detta gäller ock för de kära anhörigas julklappskassor, om dessa nämligen kunna förmå sig att uppoffra nimbusen af egen flit för den blygsamma andelen i ett större helt och mottagarens verkliga önskningar. Pappa är kanske blomstervän. Han har en svaghet för Rhododendron, Filix eller bladväxter, eller kanske odlar han, trots sin skenbara prosaiskhet, hyacinter och tulpaner med äkta gammalholländsk passion. Hvad skulle ni då säga om något utmärkt vackert exemplar, någonting i sammanhang med de nu moderna lökglasen, kanske, med åtföljande låda? Eller pappa eger ett aquarium. Hans favoritsköldpadda har samlats till sina fäder, och de öfriga herskarne i lilleputhafvet ha inbördes ätit upp hvarandra.
Ständer stadgat grunderne för verkställigheten af en jemnare fördelning emellan städerne af den i berörde afseende dem åliggande roterings-skyldigliet, har E. K. M., under den 21 September nästlidet år, i sammanhang med fastställandet af städernes båtsmanshålls förändrade reglering, i Nåder förklarat, att ej mindre ofvanberörde, än öfrige samma ämne rörande, men i afvagtan på E. K. M:s Nådiga beslut, af Kongl. Kammar-Rätten icke afgjorda anmärkningsmål böra, så vidt dessa mål anginge egentlig stadsjord, förfalla, enär all städerne under sådan egenskap tillhörig opriviligierad jord måste anses redan vara roterad och draga ordinarie båtsmanshåll medelst den fastställda vacans-afgiftens utgörande, hvadan de i tillförne gällande Bevillnings-Forordningar meddelade stadganden, angående rotefrihets-afgift för landet och städerne tillhörande hemman eller hemmansdelar, som ej vidkäudes rotering, följaktligen icke kunde å den egentliga stadsjorden tillämpas; under åberopande af hvilka Nådiga förklaranden och då billigheten fordrade , att det mindre antal städer, som , genom en origtig tillämpning af nu anförda stadganden, redan kommit att utgöra ifrågavarande afgift, ickej blefvo härigenom mera betungade, än alla öfriga städer, hvilka från denna afgifls erläggande för samma tid numera äro uttryckligen befriade , åtskilige framställningar vid innevarande Riksdag blifvit gjorda, i afseende på den af förstnämnde städer erlagde rotefrihets-afgifts återställande. Ibland öfriga, ämnet rörande handlingar, bar jemväl kommit Rikets Ständer tillhanda en från Kongl. Kammar-Rätten, på grund af Special-räkningarne, meddelad uppgift, enligt hvilken följande städer i Riket erlagt rotefrihets-bevillning för nedannämnde år, nemligen: Eskilstuna för år 1831 med R:dr 16: 24. — Malmö för åren 1831—1835 med 2,705: 30. — Lund för samma åren med 2,220: Landskrona för åren 1831—1834 med 660:
T f N i till skogsbygd. r. A S T U N D A S! kunnig nu » Nitisk *, H språk till ä två läm" Karin », undervisningsvan framgång flyttning och T J Ä N S T ämnen, med och en mottagas i mellersta lägen L pr Vidare lärande till Barnkär, f. fa(450) I N A C K O R D E R I N G. fru. söker som af lämnas (455) T v å bisvenska handarbeten. kunönskas, engelsk-svensk emottagas doktorinnan tionsundervisning be(459). lämnar Ida S så. vid Skara. lön Norrköping. om Stocksund. angenäm London, till ningar som kunna inom barn Lön upplysningar telefon nära flickor landet liten rekommendationer nas. på förefallande eller borstar. i hvarje som i Norrk. inomhus Ingen Ä R A R I N N A, Ansökningshandlingar, E n eller 9 årig undervisningskurs köksa, m o t postförskott Grefgatan flicka, elementarläroverk deltagit i Svar 2 plus ultra », brun nu göromål, van frun adress språkkunnig, och en ansedd bildad, milj seradt 19 Ä R I G, nomgått mindre handarbeten. N ä r m a r e torde " pN bilgöromål skrifgöromål handleda slags blifva kalisk och hjälpa Stockholm. holm. g s t n e d e l. medel lättare och en hushållskurs. E N G L A N D. emottages i medio af September. Ettårig kurs. Arvode 500 kr., som erlägges halfårsvis i förskott. C. i af en undervisningsgrunderna. olika m e n miljen. A N K A! anspråkslös, bra plats » X kr. ultra. » Non samt Fotografi-Elev Möllers från deltaga från plats genomgått hjälpa önskas, önskas senare som villig Öfrigt F A M I L J eller flicka, hemmet, att (nermed post. oktober för a f familjen. Lyckeby B I L D A D dad Är är klen Svar I vacker å detsamma medlem enkel snarast stad ibland bemötande. » Trefnad », flicka, kunnig fritt v i v r e Iandthruk, matmodern, och samt mot godt ej anspråkslös glad önskas hjälpa Birger kortare okt.
Men man har glömt en tredje personlighet, hvilken, under nuv:de förhållanden, ganska ofta bestämmer utgången, — nemligen: slumpen. Såsom ett bevis derpå behöfver jag endast erinra om de Bänkmausval, som förrättades i förra plenum. Af tre BänkmansAfd:r hade infunnit sig endast två Ledamöter från hvarje Aid.; och då hvar och en röstade på olika person, så fick lottning bestämma valet. Ilufvudskälet, hvarför jag understödjer förslaget, ligger likväl icke uti de särskilda förhållanden, som ega rum med R. o. Ad., utan i en numera fullt erkänd grundsats, eller att intresse för val icke kan upväckas, annat än genom direkta val. Ju mera medelbart valet är, desto mera saknar det ock intresse hos valmännen; ett förhållande, som på ett slående sätt får bekräftelse af de nyss af mig omnämnda Bänkmausvalcu. Den 21 December. Det är på denna grund jag tager mig friheten att yrka bifall till den modifikation af förslaget, Hr Brakel sednast framställt. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig: Jag anhåller, att i korthet få redogöra för de skäl, på hvilka jag stödjer mitt bifall till Hr Brakels förslag, äfvensom att få uptaga några af de inkast, som under diskussionens lopp blifvit mot hans motion framkastade. En talare har fästat sig vid den tidsutdrägt, som dessa val komme att förorsaka. Samma talare har dock, då han besvarade Hr Brakels häremot gjorda invändning, medgifvit, att detta skäl i och för sig ej borde utgöra enda hindret för förslagets antagande. Då det val ej för någon af Eder, mine Hrr! torde vara obekant, alt val på större antal Ledamöter, än nu är i fråga, under Riksdagens lopp allt emellanåt förekomma, lärer ej heller tidsutdrägt kunna framhållas såsom talande skäl emot sättet för en valförrättning vid en tidpunkt, då R. o. Ad. har öfverflöd på tid.
I ett hem fanns en sjuk dotter, så klen, att hennes omgifning påstod, att h o n för d e m var en börda, o c h dock, när h o n var borta, befanns det, att hennes plats som arbetande i hemmet måste fyllas. Den fylldes o c k af en främling, som i lön för hvad den sjuka uträttat fick närmare ett par hundra kronor årligen. Det var en förträfflig kvinna, men så s o m den sjuka skött sin gärning kunde hvarken h o n eller andra, s o m på den platsen k o m m o efter henne, sköta den. O m en sjukling är så svår att ersätta, hvad värde i h e m m e t har då icke den friska, dugande kvinnan. Nog går väl hennes dagslön upp till en kr., m e n gör den så, blir sömlönen, o m hon syr klädningen själf, minst 6 kr. 40 öre, eller tillsammans med sömmerskan den förstnämnda summan. Ni invänder, att ni då ej ger ut ett öre, o c h ni har rätt att en inbesparad krona är en förtjänst, men som ni i » klädpeimingfrågan » ej uppger edra inkomster, utan edra utgifter föt kläder, så b ö r ni i detalj o c h efter gällande pris uppgifva sybehör, hvad klädningen kostar er efter värdet af den tid ni användt att sy den, värdet af de presenter i kläder stort o c h smått s o m ni får o c h andra ha måst köpa sig själfva. Gör ni XXVII. Iduns » klädpenningfråga » tycks, gunås, vara outtömlig. Ja, det förstås, ännu har man j u ej hunnit få till iifs m e r än 25 anrättningar, m e n tänk bara huru länge det skall dröja, innan hela Sveriges alla fruar o c h fröknar ha lyckats delgifva den nyhetshungrande allmänheten sitt eget särskilda speciella sätt att klä sig riktigt retsamt elegant ocli ännu mera retsamt billigt. T} ' naturligtvis vilja alla nu vara m e d på ett hörn.