Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Ordet lycka är i lexikonet ett substantiv, men i lifvet ett verb, som i förfluten tid konjugeras med saknad och i tillkommande tid med hopp, men ej har nå- get presens. » Men de mänskliga önskningarna kunna vara mycket sämre än de nu antydda — de kunna vara syndiga och otillåtna; detta äro de framför allt, när de gå andras rätt för nära. Den fattige önskar sig den rikes rikedom. Ej så att han med fast vilja besluter göra sig en liknande förmögenhet och med okuflig energi under hårdt arbete och pinsamma försakelser går till verket, utan afundsjukt, med bitterhet och hat i hjärtat åtrår han just hvad den andre äger. Den ärelystne önskar sig de utmärkelser, som komma kamraten till del, och missunnar denne hans framgång, och så vidare i oändlighet. Och i allmänhet är det tyvärr så, att hvad människan ej kan åtkomma, hvad hon ej kan få äga, det önskar hon lidelsefullast och intensivast — sådan är naturen. Men här gäller det att taga viljan till hjälp och kufva önskningen, innan man är slaf under den. Ingenting är farligare än att lämna fritt lopp åt dylika önskningar, ty de förhärja hela ens tillvaro; de tända en eld, som bränner och förbränner. Men hvar är gränsen mellan det tillåtna och det otillåtna? Det gifs önskningar, som jag bestämdt känner äro goda; de kunna med flit .och ihärdighet realiseras och sålunda föra mig framåt. Det gifs andra, som jag bestämdt känner äro orätta, och som skulle draga mig nedåt, om jag öfverlämnade mig åt dem. Men mellan dessa ytterligheter ligger ett område, där jag ej alltid ser gränsen tydligt utstakad. Hur skall jag veta, hvad jag får och icke får önska? Framlägg dina önskningar i bön för Gud! Kan du ej det, då hafva de fått sin dom och måste dödas i hjärtat som fömätna eller syndiga. Kan du däremot bedja Honom uppfylla eller o m hjälp att förverkliga dem, då må du fritt och utan betänkligheter nära dem i din själ. Låt dem då blifva den drifkraft, som för ditt lif uppåt till soligare nejder! Men må vi framför allt ej glömma, att vår första önskan bör vara den att göra Guds vilja!
Stat eller utgå tills vidare af öfverskotten på Stats-Verkets inkoinster; och anser Kongl, Maj:t, att Redogöraren vid Stockholms Magazin bör bibehålla sin nuvarande ordinarie aflöning 991 R:dr 38 sk., och Förvaltarne vid de öfriga Magazinerna, med undantag af den i Carlskrona, som på Flottans Stat aflönas, undfå arfvoden af 466 R:dr 3a sk., då de erhålla boställs-rum, men 5oo R:dr, der sådana icke tjensten åtfölja, hvaremot deras förra arfvoden icke hehöfde på Indragnings-stat uppföras. 5:o Till Statens utgifter af Spannmål användes, i första rummet den ränte-säd, som levereras tili Magasinet i den stad, der utgiften eger rum, och återstoden anskaffas genom Entreprenad-auction på de för Staten förmånligaste vilkor. (5:o De Stats-Verket tillhörande Magazins-hus, som efter pröfning af omständigheterna i hvarje fall anses icke erforderliga för allmänna behof, varda för StatsYerkets räkning försålda. Kongl. Maj:t förväntar, att genom de här ofvan föreslagna anstalter större enkel - Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o 46- 39 het och minskad kostnad vid förvaltningen af Kronans spannmåls-räntor skola ernås, i förening med verkliga förmoner för de skattskyldige; och Kongl. Maj:t finnér, att denna förvaltning af en årlig stats-intrad bör göras helt och hållet oberoende af de serskilda åtgärder, sorn inträffande missväxter eller andra utomordentliga händelser kunna påkalla. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finance - Å renden > hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott d. tö Januarii 182g. Närvarande: Justitia?
Det är ett skränande, ett flåsande, ett pustande, ett sorlande och ett hojtande utan like, och midt bland denna bärande, pratande och schackrande folkmassan gå tidningsförsäljarne, utskrikande med gälla falsetter de sista numren af sina tidningar – »Il Caffaro, signor, – Il Caffaro». Tjocka dammoln fördunkla ens syn, det ursinniga slamrande bullret gör ondt i ens öron, och det är nästan med en känsla af behag som man flyr sin väg i en båt och far ut i hamnen, rodd af en jovialisk sjöman i blus och bredskyggig hatt. Utifrån hamnen har man en vidsträckt utsigt öfver Genua, der det ligger på bergssluttningarna i hopgyttrade, irreguliera byggnadsräckor. Middagssolen sätter hela staden i den varmaste belysning, kyrkornas tornspiror glänsa mot solstrålarna; men öfver dem alla lysa domen S:t Maria Carignanos förgylda kupoler. Första intrycket af hamnen är oredigt, det ligger en så oräknelig massa olikartade farkoster mellan stranden med dess vindspel och långa lyftkranar och fyrtornen längst ute vid öppningen till hafvet, att man i början endast ser en skog af master, ett nät af tackel och tåg, men alt efter som man ror fram på de breda skeppsgatorna får man syn på enskildtheterna i den flytande stad, som rymmes inom hamnarmarnes gränser. Här finnas fartyg från alla håll och kanter, utaf alla slag: närmast stranden smäckra koketta jakter, klumpiga, tjockbukiga kolpråmar och små kuttrar med blanka master och namnen sirligt målade i stäfven, längre ut ligga ankrade tunga briggar och kolossala tremastare, hvilkas namn och hemort man kan läsa på de breda akterspeglarne. Mellan hamnens olika delar gå ångslupar och ångfärjor, och otaliga roddbåtar drifvas fram öfver det smutsiga, gröngrå vattnet. Öfver allt arbetas och fejas det, jullar målas, segel och tackel lagas, och skadade gallionbilder repareras, flera mudderverk äro i full rörelse.
Jag nödgas förklara att motionären i detta hänseende har fullkomligt rätt, hvad Artilleriet beträffar, eller att det verkligen finnes 3:ne olika slag af bombkanoner; och det skulle derföre kunna tyckas att han från min sida skulle få en fullkomlig bekräftelse på sitt påstående om brist på system, men jag up - 506 Den 30 NoAember e. m. manar honom att vid besök å någon enda fästning göra sig reda för förhållandet, och han skall då inse att andra orsaker gifvas till denna olikhet än brist på system. Om han besöker Waxholms fästning, skall han der finna de stora vanliga bombkanonerna i allmänhet placerade på sådana fästningslinier, som hafva framför sig stora öppna fjärdar, der således kanoner af lång porté erfordras. De större kainmarladdningskanonerna skall han finna på sådane ställen, der äfven lång porté erfordras, men der utrymmet inom fästningen icke medgifver användandet af vanliga bombkanoner. Der hade man således valet emellan att antingen icke hafva några kanoner alls, eller ock att i författarens ögon visa sig inkonseqvent, genom att använda kammarladdnings-kanoner, så framt man ej för konseqvensens skull ville använda sådana öfverallt i stället för de vida billigare vanliga kanonerna. De smärre kanonerna skall han deremot useslutande finna på sådane ställen, hvarifrån det ej någonsin kan ifrågakomma att beskjuta något fiendtligt föremål på mer än .200 ct 300 alnars afstånd, och der således smärre laddningar kunna och af lätt insedda skäl äfven böra begagnas. Att der använda tunga och derföre dyrare kanoner, i stället för de mindre och billigare, hade ej allenast af ekonomiska skäl varit orätt. Behofvet att med hastighet inrigta kanonerna emot ett tätt utanföre fästningen förbigående fartyg, påkallar äfven att göra dem så lätta som möjligt. Jag anför detta såsom ett exempel på huru litet man af en blott siffra kan sluta till tillvaron eller bristen af system. Om vi gå till Svenska Fält-artilleriet, så tror jag att der, hvad man kallar system, icke saknas. Der begagnas samma lavetter för kanoner som för kastpjeser; samma föreställare, samma hjul för alla fordon, med ett ord, allt som kan bidraga att lätt skaffa reserv.
Af Herr af Pontin, David Fredrik Constans, om beviljande af ett anslag ä 61,000 R:dr för omläggning af landsvägen emellan gästgifvaregårdarne Serarp och Hvetlanda i . östra härad af Jönköpings län. Sedan nu mera de stora jernvägslinierna inom södra delen af vårt land i det närmaste nått sin fullbordan, och dess utomordentliga nytta till detsammas förkofran borde utvisa, att Staten gjort nog för lättade kommunikationer åtminstone inom de provinser, der jernvägar framgå, så finnes dock trakter uti södra Sverige, belägna ett par mil från stambanan uti Jönköpings län och Östra härad, emellan Serarps och Hvetlanda gästgifvaregårdar, hvars naturbeskaffenhet med derigenom utomordentligt backiga och svåra vägar, icke allenast hämmande inverkar på den vanliga kommunikationen inom orten, utan äfven omöjliggör transporter af tyngre varor: såsom malmer och virke, m m., samt förorsakar att orternas egentliga utförsel-effekter, bestående af spanmål och ladugårdsprodukter, endast i små qvantiteter och med många dragare kunna fortskaffas till jernvägen eller ock på många mils väg till Oscarshamn och Calmar, hvarföre sålunda dessa svårigheter blifva ett ständigt hinder för ortens befolkning att göra sig till godo fördelarne af den stora odlingsflit, som der börjat vakna. Ifrågavarande förhållande, som på detta sätt förhindrar en arbetsam befolkning uti en bördig ort att till sin nytta begagna sig af landets jernvägskommunikationer, skulle försvinna, genom att landsvägen mellan ofvannämnda gästgifvaregårdar, Serarp och Hvetlanda, blefve omlagd på en sträcka af två och en qvarts mil, en förbättring, som redan för längesedan bordt komma denna ort till godo, hvilken utgör cirka £00 hemman med 8,000 innevånare. Dessutom anhåller jag särskildt få fästa uppmärksamheten på de stora fördelar, som skulle beredas don mera allmänna kommunikationen till jernvägen, i det att, för hela sydöstra delen af Calmar län, denna väg är den kortaste till södra stambanan, men begagnas ej af ofvananförda skäl.
Öfverste N. N. J. E. Berggren Kammeiéraren N. N. Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar m, m. Hemman, Sijernbo'g Wik , Ibidein ♦ -i ' ♦ IbidemJ , Wallby Dito Mjölqvarn med 2 par stenar, går hela året , Dito såg dito med I blad, går höst och vår . , DegelFabrik . , Grönlands Stenkärl^Fabrik FrälseRäntor af 3:ne Mantal BeredningsCommittéens åtgärd. Debiterings åtgärd. Beräkning till BranvinsBevilluing, w 2.3 3 r-. Cl3 Taxerings - Committéens Anteckningar. Skattskrifven i N, N. Län. Anmärkning: För alla Hemmans-värden eller afgifter, sorn hos PröfningsCommittéen undergått någon förändring, antecknas: Se Pröfningt m Committeens Längd, (Lit, F. till Nlr 17 i Bihang till RiksSt. Jtte Sami. Formulaire Taxerings - Arbetet. Bilaga till N:o I. PröfningsCommittéens Taxeringslängd, hvari upptecknas Ägare af Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar, jemte Innehafvare af Besittningsrätt å KronoHemman i N. N. Län för år 18 Den Skattshyldiges Namn och Caractere, Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar m, m. Hemman. TaxeringsCommittéens åtgärd. PröfningsCommittéens förrättning. Pröfning'Commi t téens anteckningar. Hufvudsumma. Afgif • Fast Egendoms värde Afgift. Fast Egendoms välde igift. tjo " 0! ^ 8 5-a ° S'3 >— n T* s 3 Summa fassräld Bevillning, c ^ 3 S 3 Z. • Hufvudsumma. i S If 1 Hufvudsumma. A HofJunkaren N. N. Anders Persson N. N. TaxeringsDistrict. N. N. Socken Adamsborg v Gudby , . Stommeby . Sunnerby .
R:dr 8 sk. och de sednare med 214 R:dr 39 sk. 1 rst.; obetalda hyresmedel, debiterade Finsmeden Scharfs arfvingar med 6 R:dr 32 sk. och Sprutslagare-enkan Wetterström med 12 R:dr 24 sk.; f. d. Direktionens öfver allmänna fattigvården skuld 13 R:dr 16 sk.; obetald fattigafgift, debiterad Revisions-sekreteraren Winklers sterbhus med 202 Ä:dr 34 sk. 5 rst. och Juden Bauers sterbhus med 11 R:dr 28 sk., dels ock af Stockholms stads Kämners-rätt oredovisade bötesmedel, 199 R:dr 16 sk. 11 rst., allt banko, samt Barnhus-direktiven, med bifall till berörde framställning, genom meddelad och Kongl. Kammar-rättens pröfning underställd resolution, förordnat, att aila ofvan uppräknade poster skulle ur Barnhusets räkenskaper afskrifva»; Kongl. Kammar-rätten, efter det Advokat-fiskalsembetet derstädes häröfver sig yttrat, under den 18 September nästlidne år, funnit skäligt den underställda resolutionen gilla; i följd hvaraf såväl berörde poster, som en i Allmänna Barnhusets hufvudböcker, alltsedan år 1816, balanserad skuld å 40 R:dr 42 sk. till frami. Boktryckare-gesällen Hoffs arfvingar, numera blifvit, jemlikt Barnhus-direktionens särskilda beslut, ur räkenskapen afförda. § 3. Enär uti de 2:ne sednåste revisions-berättelserna blifvit omförmäldt, i hvad skick den till Justitie-kanslers-embetet, den 28 December 1850, remitterade fråga om åtgärders vidtagande emot den samma år upplösta Direktionen öfver Barnhuset, på grund af de emot bemälte Direktion framställda anmärkningar rörande nämnde inrättnings förvaltning, sig då befann, hafva nu församlade
Köpe-, Bytesoch Gåfvobref samt Testamentariska Förordnanden om fast egendom å landet och i städerna, bruk och manufakturverk, smiden och smidesrättigheter, frälseräntor, fabriker eller andra inrättningar, med hvad mera, som under eganderätt löryttras och vid domstolarne uppbjudes, beläggas med stämpel till belopp af 60 öre för hvarje fulla 100 R:dr af värdet, beräknadt, för bytesoch gåfvobref samt testamentariska förordnanden, elter nästföregående årets taxeringsvärde, samt för köpebref, efter köpeskillingen, när denna är bestämd endast i penningar. men elter sistberörda taxeringsvärde, i den händelse, att uti köpebreivet vissa förmåner eller tjenstbarheter äro för längre eller kortare tid säljaren eller hans rättsionehalvare förbehållna och den derjemte uti penningar bestämda köpeskilling icke öfverstiger fastighetens taxeringsvärde; hvaremot, om den kontanta köpeskillingen öfverstiger detta värde, densamma kommer att tjena till grund för beräkningen af stämpelns belopp. i det sålunda bestämda ätämpelbeloppet äro per millesamt de fordna tilloch alträdesafgifterna inbegripna. Varder Köpe-, Byteseller Gåfvobref eller Testamentariskt Förordnande, förr än uppbud skett, å annan man transporteradt eller öfverlåtet, belägges —- Skuldebref al alla slag, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar och enskilda assignationer, de må innehalvas af enskilda personer eiler publika verk, böra, då de för domaren eller exekutor uppvisas, förses med stämpel till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr al det kapitalvärde, för hvilket inteckning eller betalning sökes; dock äro dessa handlingar från stämpel fria när de i konkurs bevakas. Testamentariska Förordnanden om fast egendom; se Köpebref. Tillståndsbevis till handels idkande, utan burskap 8 R:dr Tillståndsbevis till anläggande af bergverk, manufakturier, sågar, pappersoch andra bruk 15 » § 7. Om undantag från de uti §§ 3, 4, 5 och 6 intagna stadganden. t:o. Frän all stämpel befrias:
Uppkaslom dess pagina, och vi skola se, huru monarkier gått under, lemnande rum för de förfärligaste hvälfnitigar, der svaga, om än välmenande, regeringar steg för steg vikit för dagens skrik, utan att urskilja, hvad sorn verkligen kunde påkallas af landets sanna val och hvad sorn endast var foster af missledda omdömen, under det att j andra länder man roed, stark arm och vis kraft förstått afleda de obehöriga fordringarna — af hvilken omständigheternas magt de än varit, understödda —- och förmått under tider, som fordrat de ovanligaste uppoffringar, leda landets välstånd till en förut okänd höjd (t. ex. Frankrike 178g—1792 och England 1792—i8r5). Hvad historiens omdöme om folkrepresentanterna beträffar, tiger den visserligen om de flesta — af mången, sorn icke betviflat den egna odödligheten, återstår icke en gång namnet —; men mångfalden af dess dom öfver dem, den omtalar, är ej mindre rik och lärorik, än den Öfver regeringarna.
Eflccter, angående beläning af exportable, i banken, Stats, och BincoUtskottens betänkande, lagt till Handlingame af Bondeståndet, s» 1199- lemnadt till BancoUiskottet af Adeln, s. istl. Egendom, angående utmätning och försäljning af fast. LagUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 874. återrem. af Borgareståndet, s. 876. Eörnyadt Utlåtande, lagt till Hahdlingarne af Presteståndet, s. 1144. bif. af Adeln, s. 115g. af Borgareståndet, s. 1170. med föteslagne ändringar af ondeståndet, s. 11.72. <— örn föreskrifter i afseende på Ian i Bsnken å fast. BincoTJtskottcts betänkande bif. af Presteståndet, IX Sani/. Tredje B:d. 6 42 III. s. 185. äférrem. af Bondeståndet, lil. fc. 198. af Adeln, III. s. 200. Ytterligare Utlåtande bif. af Fresteståndef, IIT. s. 348. af Borgareståndet, III. s. 353- af Adeln, lil. s» 364. Vilkorligt af Bondeståndet, lif. s. 383. Ehrenborg, om uppsättande af Constitutorial för Expeditions-Secreteråren och Riddaren, a;t vara Jit-' stitins - Ombudsman och om uppsättande , af en underd. skrifvelse till Kongl. Majit, orri hans utväljande, Adelns beslut s» 635. Presteståndets s. 652.
Jemte det jag vördsammast anhåller, att denna min motion måtte med de öfriga MedSt. varda communicerad, anhåller jag likaledes, att SlatsUtsk., dit jag önskar den remitterad, måtte anmodas att anskaffa alla de i detta fäll nödiga och uti handlingarna lätt tillgängliga upplysningar. 4:o Jag utbeder mig att under en kort stund få taga i anspråk Ståndets uppmärksamhet på ett ämne, af den vigt för den inre hushållningen i vårt land, att det visserligen förtjena!' blifva ett föremål för Konungs och Ständers välvilliga omtanka och för en förändrad och förbättrad lagstiftning. Det är oss väl bekant, att högstsalig Konung Carl XI:s indelningsverk anvisade vissa kronoeller andra, för Kronans räkning tillbytta eller inköpta, hemman till bostäder åt Befälet vid den indelta Aromen. Med några få undantag beboddes och brukades dessa boställshemman, ända intill våra da gar, af indelniugshafvarne sjelfva, tilldess, i följd af en lång erfarenhet och mognad öfvertygelse om det ömsesidiga menliga inflytande, som dels befattningen vid ett jordbruk, utöfvade på den personella militära tjenstbarheten, och dels det, som sjelfva tjenstgöringen genom boställshafvarens frånvaro, stundom under de för jordbruket vigtigaste perioder, eller genom de till tiden alltid obestämda omvexlingar af innehafvare utöfvade på hemmanens brukning och vård, man tillgrep den närmast till hands liggande utvägen utan indelningsverkets rubbning, att på längre tids arrenden, för boställshafvares räkning, upplåta en del af dessa boställen. Man trodde sig nu varu försäkrad om en bättre framtid för dessa hemman; men ännu har icke en mansålder förflulit, sedan d enna åtgärd vidtogs, och vi hafva något hvar med egna ögon skådat eller af tillförlitliga berättelser inhemtat det beklagansvärda skick, hvaruti en stor del af dessa boställen sig befinner. En nyare, för landet nog dyrköpt erfarenhet har öfvertygat oss om odugligheten och skadligheten äfven af nuvarande hushållningssätt i detta afseende.
Nuvarande Statsrådet Herr Friherre Stael von Holstein, som genom upplåtelsebref af den 21 December 1833 erhållit ständig stadgeoch besittningsrätt till Danviks Hospitalshemmanet Jerla, ett halft mantal, beläget i Sickla-ö församling, hade gjort underdånig ansökning att få på sig öfverlåten oinskränkt egandeoch nyttjande-rätt till samma hemman, med hvad dertill hörde, emot det att han erlade tio års hemmansränta, beräknad efter 50 Riksdaler i penningar och 11 tunnor 24 i:dels kappar spanmål årligen i löseskilling, hvarjemte Hospitalet skulle såsom förut upp - Konstilutions-Utskottets Memorial, N\o 18. 15 bära Jen årliga räntan med ofvanberörde belopp, samt, på sätt upplåtelsebrefvel innehölle, ega att, när hemmanet försåldes, detsamma antingen efter hembud före 3:dje uppbudets beviljande, till sig lösa, eller, om Hospitals-styrelsen sådant icke önskade, åtnjuta recognitionsafgift med Tre procent af köpeskillingen. Efter hvad Statsråds-protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden af den 7 April 1841 utvisar, lemnade Kongl. Maj:t åt Friherre Stael von Holsteins berörde underdåniga ansökning nådigt bifall, i öfverensstämmelse med Föredragandens och Statsrådets öfrige Ledamöters gemensamma underdåniga yttrande af följande innehåll: ”Af handlingarne hade inhemtats, att Sickla-ön år 1436 af Kongl. Regeringen blifvit donerad till Stockholms stad; — att Konung Gustaf I år 1557 till de fattige och Hospitalen i Stockholm på behaglig tid skänkt Jerla , tillika med öfrige på Sickla-ön belägne hemman, å hvilka Konungen, enligt upplåtelsebrefvets innehåll, haft egna fogdar; — och att, sedan hemmanet Jerla år 1562 blifvit upplåtet till General-löjtnanten Monier , Drottning Christinas Förmyndare-regering år 1635 återställt Sickla-ön till Danviks Hospital, som derå erhållit Kongl. Confirmationer åren 1655, 1660 och 1673.
ResePSr 5°-4oo. 1066:32.- Skrifvarhjelp 5o. 133: 16.- Länsman, lön 120. 3ao: Fångvaktmästare, lön . 60. 160: ■ D:o Vaktkarl, lön . 40, 106: 32.- Efter de uppratlade ProjectStaterne oell det deröfver gjorda Sammandrag uppgår den föreslagne nya Allöningen för samtelige Länen till 218,610 R:dr i Silfver, som förslagsvis a 128 sk. Cours calculerade, utgöra i Bancosedlar 593,629 It:dr 3 sk. 9 r:st., inberäknade de anslag i Contant, sorn till förra beloppen upptagas, nemligen FångPredikanternes, Fjerdingsmans och Profossers samt Skarprättares aflöningar, hvilka sammanräknade bestiga till 10,669 R:dr 3 sk. g r:st. De LandsStats-Tjenstemännen och Betjeningen hittills bestådde Ordinarie löner samt öfrige inkomster hafva utgjort årligen per medium: Löner och resepenningar m. m.. Betänkande n, N:o 128. io3 ■så att, med beräkning af nu varande Anslag i indeldta eller Contanta löner, Resepentiingar och Expensemedel samt Provisioner och Procenter m. ni. såsom tillgång till de af Collegierne föreslagne nya Staterne, en tillökt, i anseende till nu varande olikhet i lönernes belopp icke allenast i serskildta Län, utan ock inom ett och samina, olika utgift uppkommer, som för alla Länen tillhopa uppgår till rätteligen 247,196: 6. 1. Uti denna Summa, hvilken med 44)'32 It:dr 33 sk. 2 rist ändock understiger det belopp, hvartill, enligt Landshöfdingarnes förslag, den erforderliga tillökningen skulle för Länen på det hela uppgå, har K.
Stålhammar bielke lör sin återstående lifstid försäkrad om lillgodonjutande af ett hans nu egande löneförmåner, efter afdrag af iuqvarterings-penningarne, motsvarande pensionsbelopp: i hvilket afseende vid den underdåniga ansökningen blifvit, jemte andra erforderliga handlingar, bilagde vederbörliga prestoch läkarebetyg, deraf inhem'ades, att Stålhammar, född är 1808, med hustru och Iväune sjukliga barn, befunnes sladd i ytterst torftiga lefnadsvilkor. samt all han för sinnesrubbning allt sedan den 22 Juli 1858 utan framgång vårdats ä Wexiö hospital, äfvensom gennm Direktionens för Amiralitets-krigsmanskassnn öfver ansökningen infordrade underdåniga utlåtande blifvit ulredl, att Stålhammar, sorn tjenat med lön från och med den 1 Oktober 1830 och sedermera till kassan erlagl stadgade algifter, således med ingången af nästkommande Oktober månad bielke berättigad alt derifrån undfå pension, hvilken dock, enär han dä ännu icke uppnått 55 års ålder, till en början icke kunde, om tillgång i kassan funnes, utgå med mera an tre Ijerdedelar, eller 810 R:dr Riml, af den för hans lönegrad, enligt nu gällande sladganden, till 1,080 Ridr samma mynt bestämda peiisionssumma. Med afseende å hvad sålunda för Kapten-Löjtnanten Stålhammar förekommit och då den vård, han i närmare (vänne års tid ä allmän Hospitalsinrättning njutit, icke medfört någon förbättring uti den, enligt ofvanberörda läkarebelyg, med kroppslig förlamning förenade sinnessjukdom, han iråkat, och hvilken derföre vid hans redan framskridna ålder, efter ali sannolikhet, vore obotlig och gjorde honom lör framtiden oförmögen till tjenslens utöfning, har E. K. Majit, med anledning tillika af Rikets Ständers vid 1854 års riksdag uti underdånig skrifvelse den 1 December samma år algifna svar å E. K.