Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Varder embetseller tjensteman, som betrodd är att rå och rör eller andra sådana märken, som ofvan sagde äro, sätta eller rätta, dervid beträdd med brott emot denna §, varde dömd till straff-arbete från och med fyra till och med åtta år. § 41. Eftergör någon Svenskt eller Norrskt guldeller silfvermynt, och har han dermed annan bedragit eller sökt bedraga; dömes till straff-arbete från och med fyra till och med åtta år. Sker det med utländskt sådaut mynt, varde straff-arbetet bestämdt från och med tre till och med sex år. Har han ej myntet utgifvit eller begagnat, dömes ändå till straff-arbete från och med två till och med fyra år. Varder kopparmynt eftergjord!;; då skall till straff-arbete från och med ett till och med två år dömas. 8 12. Den som, i bedräglig afsigt, filar eller klipper guldeller silfvermynt; eller det eljest på något sätt minskar; eller gifver åt ringare mynt sken af det som högre är; dömes till straff-arbete från och med sex månader till och med tre år. Är ej bruk gjordt af det förfalskade; vare straffet sådant arbete från och med två månader till och med ett år. § 13. Eftergör eller förfalskar den mynt, som myntning betrodd är; varde dömd till straff-arbete från och med sex till och med tio år eller på lifstid. 8 14. Eftergör man sedel, som af Rikets Bank eller annat Rikets allmänna penninge-verk utgifven är; eller förändrar man dylik sedel så, att derigenom åt densamma gifves sken af högre värde; eller utplånar man å makulerad sådan sedel tecken, hvarigenom utmärkes att den upphört att gälla; dömes till straff-arbete från och med fem till och med tio år. Har Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 59. 9 Har hail den lalska sedeln ej utgifvit eller begagnat; vare straffet sådant arbete från och med tre till och nied sex år.
Att följden af motionärens förslag tillika skulle blifva den, att de öfriga läroämnena måste, sedan undervisning i de klassiska språken tillkommit, mer eller mindre åsidosättas, såvida uti de ifrågavarande språken — de der likväl utgöra sjelfva kännetecknet på den lärda linien till åtskilnad från den reala — en ej alltför ytlig kännedom skulle bibringas lärjungen, torde knappt behöfva erinras; och Utskottet, som ej anser nödigt vidare ingå i detta ämne, helst Utskottet inhemtat, att ett vid sistlidna riksdag väckt förslag om uppskjutande af undervisningen i latin till femte klassen och i grekiska till den sjette ej vann Rikets Ständers bifall, hemställer med stöd af det anförda, 5:o. att l:sta punkten i Herr Hiertas motion måtte af slås. Frågan, huruvida grekiska språket skall vara ett obligatoriskt läroämne, eller huruvida befrielse derifrån, äfven för dem, som läsa latin, må kunna medgifvas, derom Johannes Andersson nu väckt motion, var äfven sistlidna riksdag föremål för pröfning, och Rikets Ständer uttalade, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t den 21 November 1863, den mening, att då, enligt Skolstadgan, undervisning vid elementarläroverken meddelas uti andra icke obligatoriska ämnen, konseqvensen syntes fordra, att icke någon ålades läsa grekiska derför, att han läste latin, och att, då för inträde i åtskilliga Statens tjenster fordrades kunskap i latinska men icke kunskap i grekiska språket, tillfälle äfven borde lemnäs lärjunge att inhemta undervisning i det förra, utan att belastas med det sednare; på grund hvaraf Rikets Ständer anhöllo, att Kongl. Majit, med upplifvande af 12:te § i 1856 års Läroverksstadga, täcktes förordna, att lärjunge, som begagnar sig af undervisningen i latin, må, på målsmans anhållan, frikallas från grekiska språkets läsning och i stället under de lärotimmar, sådan befrielse eger rum, på sätt rektor och lärare, med billigt afseende på målsmans uttryckta önskan, finna för honom lämpligt, undervisas - Allm.
IX. B. 472. A. 473, 474. E. 815. — N:o 30. angående förändringar i de till den blifvande nya Bévillnings-Stadgan hörande formulärer. X. B. 79, 247. A. 258. XI. E. 462. — N:o 31. angående Post-bevilluingen. X. B. 79, 247, 258. A. 259. XI. E. 121. — N:o 32. i anledning af väckta motioner dels om utvidgning i den Presterskapet tillerkända fribrefsrättighet, dels ora en sådan rättighets meddelande åt Skolstyrelser, Sparbanker och inhemska Brandstodsbolag. X. B. 259. 322 A. 327. XI. E. 20. — N:o 33. angående beräkningen af Tullmedlen, Salu-accisen, Postmedlen, Oharta-Sigiilata -afgiften och Bränvins-brännings-medlén. XI. B 356. 360. 395 A 397, 398 E. 462. — N:o 34. med förslag til bevillnings-summans fördelning. XI. B. 460. A. 461. E. 462. Bevillnings-Utskottets, det Förstärkta, Ledamöter, val af, angående. VIII. 44, 144. — förrättadt. VIII. 102, 176- Bevillnings-Utskottets, det förstärkta, Memorialer: — N:o 19. i anledning af verkställda, omröstningar, angående ifrågastälda förändringar i föreskrifterna om Allmänna Bevillningens 3 34 — B — utgörande (Se Mern. Bevil!nings-Utskottets, det Förstärkta, Memorialer: — N:o 20- i anledning af verkstälda omröstningar, angående ifrågnstälda förändringar i vilkoren för bränvins-tillverkning. (Se Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Mern.
Kultusministern Scavenius tillhör de politici, hvilka alltid gifva sina motståndare stoff; det är en godsegare-junker utan intelligens, utan vältalighet, utan aning om taktik. Och han, hvars enda kapacitet är den att vara kusin till konseljpresidenten, han har blifvit satt att värna våra andliga intressen, om hvilka han icke hardep minsta kännedom! Han afskyr den moderna literatu-ren och de otäcka fritänkareskrifterna, naturligtvis utan att på minsta sätt vara hemmastadd uti dem. Han säger som pastor Manders, att man ju mycket väl kan hafva sin mening om de böckerna, fastän man tillfälligtvis icke har läst dem. Men han har icke som Manders en blid, medgörlig karakter; han är öfver all beskrifning tvärsäker. För honom äro-blott de. egna meningarna af godo, allt annat af ondo, som endast några ohederliga slynglar funnit på att försvara. Och med denna mera allmänna än intelligenta uppfattning till utgångspunkt handlar han — intet under då, att hand-lingame blifva derefter. “ Ja, han är — sade en dag en framstående vensterman till mig — likväl inte så tokig, han griper dugtigt uti, och han kan åtminstone göra en äkta veritabel dumhet. “ I en motståndares mun förstår man förträffligt det berömmet, och det bör medgifvas att Sca-venius till fullo förtjenar det samma. Enligt hvad det tyckes, på grund af en eller annan nyck, förnärmade han för ett par månader sedan hela pre-steståndet, och med den honom egna färdigheten lyckades det honom att vända fömärmelsen sålunda, att den kom att drabba samtliga embetsmännen. Några grundtvigianska prester hade enat sig 0111 en adress, hvilken i de loyalaste uttryck uttalade önskningen om åtskilliga förändringar i den bestående kyrkliga lagstiftningen. Adressen blef på vanligt sätt insänd till regering och riksdag. Derpå tilldelade Sca-venius de underskrifvande presterna en skarp tillrättavisning derför — atf de hade härivändt sig direkt till regering och riksdag, i stället för att insända adressen genom de högre andliga myndigheterna på embetsmannavägen. I början ville ingen riktigt tro på, att något dylikt verkligen blifvit gjordt.
R:dr 3,617: 20. och såsom fyllnad i anslagsbehofvet för den från Krigs-kollegium och Roteringskassan gemensamt utgående hälft af beklädnads-bidraget, så framt Roteringskassan från allt deltagande i samma bidrag befrias, under hvartdera af åren 1861, 1862, och 1863 R:dr 1,207: 76; men att, då härvid förekomme, att den andel af beklädnadskostnaden för Jemtlands Hästjägare-korps, som under innevarande statsregleringsperiod bort eller bör af Kollegium bestridas, ehuru inbegripen i det vid sista riksdag anvisade anslag af 208,200 R:dr till »Lif och Släpmunderingar vid Rothålls-regementena», likväl icke ingår elier blifvit inberäknad i det belopp 232,000 Rdr, hvartill samma anslag ansetts böra förhöjas, alltså ytterligare erfordrades de i förstnämnde anslagsbelopp innefattade, men i det sistnämnda beloppet uteslutna 1,016 Rdr, motsvarande det förut anvisade beklädnäds-bidraget för 200 Hästjägare-nummer, å 5 Rdr 8 öre för hvartdera, så att det årliga anslaget under nästa statsregleringsperiod för Roteringskassans befrielse från allt bidrag till Hästjägare-korpsens beklädnad komme inalles att utgöra 2,223 Rdr 76 öre. 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 91. Kongl.
— N:o 238. i anledning af väckt motion om understöd för handtverksgesiiller, som i främmande länder förvärfvat sig utmärktare skicklighet och konstfärdighet. VIII. B. 482. A. 563. — N:o 239. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 117, angående slapelslädernes tolag. VIII. B. 482, 563. IX. A. 4S. E. 413. — N:o 240. i anledning af väckta motioner om grundskatternes förvandling till bevillning, rörande en allmän skaltejemning öfver hela Riket, m. m. VIII. B. 482, 563. IX. A. 135. X. U. 596. A. 597. — N:o 241. i anledning af väckta motioner, dels om framtida försäljning af kungsgårdar och andra kronolägenheter, dels angående förändring af de i afseende på utarrendering af Kronans fasta egendomar å landet nu gällande föreskrifter. IX. A. 148, 160. X. U. 458. A. 485. E. 607. 20 ( 154 ) StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utiåtanden: N:o 242. i anledning af väckt fråga, angående de så kallade Landträntornas beräknande såsom inkomster för det år, hvarunder de inflyta. VIII. B. 547, 56 4. IX. A. 161. E. 413. N:o 243. i anledning af väckt motion, att Statsverkets samtliga räkenskaper mätte omfatta samma tid som uppbördsåret. IX. A. 165. — N:o 244. med förslag till voteringsproposition i anledning af skiljaktiga beslut uti frågan om anslag för bildande af ett Nationalmuseum. — N-.o 245. i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 205. VIII. B. 547. A. 564.
I öfrigt och ehuru det måhända kan anses minutieust, att göra en anmärkning vid det af StatsUtskottet uppgjorde förslag till förbindelse; får jag likväl erindra, att der står ett åberopande af Rikets Ständers beslut, som ovilkorligen skall kunna leda till den tolkning, att Rikets Ständer redan fattat beslut om vilkoren; men, sora dessa icke varit under deliberation, kan jag icke finna, att detta har någon egentlig mening, utan får hemställa, alt det måtte utgå. Grefve Posse: Om jag icke minnes ordalagen orätt, står Ständernas beslut först 54 Den 4 Maji £ m, ordagrannt afskrifvit, och sedan åberopadt under uttrycket: ofvannämnde, Grefve Frölich: Jag anser min reser», vation tillräcklig emot den möjliga misstydningen, att kunna förändra meningen af Ständernas beslut; roen kan icke frångå, att ordet således skulle kunna fattas på det vis, att Rikets Ständer redan skulle hafva beslutat ora vilkoren, Härefter framställde Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken följande Voteringsproposition; Den som bifaller att, på sätt StatsUtskottet hemställt, det af Rikets Ständer beslutade bidrag af Etthundrade Tusende R:dr Banco till Götha Canalbyggnads fortsättande må, under de af StatsUtskottet uppgifr. e vilkor, och emot den af StatsUtskottet föreslagne förbindelse, nu genast till CanalDirectionen utlemnas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej? Vinner Nej, kommer ifrågavarande bidrag af Etthundrade Tusende Riksdaler Banco icke att utlemnas, förrän Bolaget, sjelf eller genom befullmägtigadt Ombud, derföre afgifvit sin förbindelse. Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs. Den 4 Maji f. m. 55 Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Men nu, då Utskottets Opinion i detta fall endast är grundad på Ledamöternas Opinion om hvad med Commandomål förstås och Utskottet tillstyrker ett närmare bestämmande deraf, så saknar detta Utskottets yttrande all, af Lagen bestämd grund. jag anhåller att i Protocollet få förklara, att jag anser Utskottets Betänkande af natur att icke kunna komma under någon öfverläggning, utan endast att läggas till Handlingarne, ty om, som jag trott mig bevisa, ConstitutionsUtskottet med Riksens Ständers rätt afgör Irad 302 Den 12 Martil. gor af denna natur, så skulle den af några Ledamöter begärda Återremissen medföra den oformlighet, att Riksens Ständer, till ny handläggning af Riksens Ständer, återremitterade ett i Laglig ordning afgjordt Mål. Grefve Spens, Jacob Melher, hade inlentnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande : Äfven jag anser ConstitutionsUtskottets myndighet genom ig6 och 107 §. i Rege ringsformen på en gång utstakad och begrän. säd; äfven jag finner dessa §. §. böra till serskilda fall lämpasj men jag kan omöjligen instämma deruti, att de begge synas icke blott tillåta, utan afven påkalla ett oj fen te ligt framläggande af alla till en gjord Anmärkning hörande och öfver dess föremål upplysning spridande omständigheter. Jag finner tvärtom detta vsra uttryckligen förbudit uti 29. §. Riksdagsordningen , der det heter; Under Riksens Ständers öfverläggningar om sådana frågor, äfvensom i ConstitutionsUtskottets Yttranden, skola icke Konungens Beslut i Mål, som röra enskilda Personers och Corporationers rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas.” Ett undantag härifrån anser jag väl böra äga rum , då nemligen , när ConstitutionsUtskottet, enligt 107. §., för Riksens Ständer tillkännagifver, det en eller flere af StatsRådets Den 12 Martii. 3°3 Ledamöter uti deras Rådslag af allmänna mått och steg icke iakttagit
Den andra frågan åter, eller huru ett fast» stäldt värde af 128 sk. skall blifva bsståndande^ besvaras af många dermed, att sådant icke är ■verkställbart, med mindre allmän vexling uti Banquen tillätes. Detta är sannt, om förhållandet tages för en längre tid, men då här icke kats vara fråga mer än om en inskränktare (iderym$lä 87* Banco-Utskottett BetänkanJen. torde saken böra betraktas utur en annan synpunct. Om 128 skill, antagas, 6a utgör detta fullkomligt det närvarande Silfverpriset: derutöf* ver kan BancoSedeln icke förbättra sig, emedan ingen lärer vilja antaga den till högre pris, än hvartill Banquen kommer att inlösa densamma. O rn BancoSedeln åter skulls kunna ytterligare falla i värde emot Silfver, så måste ett behof af Silfver uppstå, hvilket icke med BancoSedlar kan fyllas. Hvarigenom skulle nu ett sådant behof uppkomma? Inom landet är Speciemynticke gångbart, användes icke i några liqvider, således hehöfver det icke ef någon i detta hänseende anskaffas. I>et är då endast för att till utländsk ort utföras, somSilfret skulle uppköpas; meri det torde icke vara mycket vågadt i denna ticlepunct, då en ovanligt stor Jern-export egt rumoehlan. det blifvit välsignadt med rika skördar, att påstå, der en öfvervigt uti handeln nu verkligen eger rum, och att, med kloka anstalter, redbart mynt ekall införas i Riket, i stället att utföras. Så vidt man nu kan förutse, synes ingen anledning att befara, det något verkligt behof af Silfrets utförande kan uppstå, och det vöre säkerligen ingen fara att öppna Banquen till allmän utvexling, om icke misstroendet ännu i så hög grad bibehölle sig emot Banquens soliditet.. Man har i allmänhet tagit för afgjort, att för att tillvägabringa en realisation, borde Bauquens reela fond förstärkas med 233 Millioner R:dr Specie.
Uti en hos .Rikets Ständer gjord framställning är vordet föreslaget att, enär aflidne Konrektorn vid Wisby högre lärdomsskola Jacob Eberhard Lyths enka, Ckristina Elisabelh Anna Lyth, hvilken, jemlikt Rikets Ständers beslut vid 1853—1854 årens riksdag, till hennes och tre minderåriga barns underhåll tillgodonjutit en årlig pension af 250 R:dr Banko, den 4 Maj innevarande år aflidit, samt barnen, af hvilka det äldsta, dottern Emma Carolina fyllt 16 år samt af de tvänne sönerna, Per Gustaf och Johan Axel, den förre uppnått 15 år och den sednare vore nära 14 år gammal, sålunda gått i mistning af det visserligen ringa, men för bekostande af deras skolgång och uppfostran, dyrbara understöd, som från modrens pension kunde dem tillgodokomma, Rikets Ständer, af fortfarande välvilja för Konrektorn Lyths verksamhet och minne, måtte åt hans efterlemnade faderoch moderlösa harn, till hjelp för skolgång och öfriga uppfostran, anvisa ett årligt understöd till samma belopp, som det deras aflidna moder under sitt enkostånd åtnjutit, att sålunda utgå, att 125 R:dr R:mt årligen utbetalades till hvardera af sönerna, så länge de begagnade skolgång samt en lika summa till dottern till fyllda 25 år, såvida hon ej innan dess trädt i äktenskap eller på annat sätt vunnit iörsörjning; och hafva Rikets Ständer funnit skäligtå allmänna in dra gnin gs-staten bevilja aflidne Konrektorn Jacob Eberhard Lyths efterlemnade trenne barn, sönerne Per Gustaf och Johan Axel samt dottren Emma Carolina, följande årliga pensioner, nemligen sönerne 125 R:dr hvardera att utgå tills de uppnått 18 års ålder och dottern en lika summa, att utbetalas intilldess hon fyllt 25 år och såvida hon ej derförinnan trädt i äktenskap. 82:o Sedan hos E. K. Maj:t underdåniga framställningar blifvit gjorda derom att de till åtskilliga skolor inom
Regerings—Formen skulle erhålla följande lydelse: Går Konungen i fält, eller förordne Han tre Ledamöter af Stats-Rådht under den Ordförande, som Konungen serskildt nämner, att föra •— som 8 <JF• stadgar, Departementets Chef, sorn är Ledamot af Regeringen, uppföre under tiden att vara Föredragande 8:0 alt no liege rings-Form° 11 skulle erhålla följande lydelse: Rikets Ständers Justitik-Omludsman Högsta Domstolens, Rikets Allmänna Ärendens B er ednngs, Just iti\-Revisionens, Hof rätternas, Collegiernas, eller i dessas ställe inrättade Verks och alla lägre Domstolars da han det äskar• q:o att 106 §• Regel ings-Foi meli skulle erhålla lekande lydelse: Finnér X t skottet af dessa pr otc coll. att någon Stats Rådets Ledamot eller någon Jör Ullf ellet jör ordnad Föredragande eller den Embetsman, sorn i C ammanda mål Konungen råd gifvit, r/ppenbarligen handlat emot Riket> Grund ag eller allmän Lag, eller Fröt. Vt dr. d. 9 Oct. 1534* tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra förésiällningar emot sådane öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsdtligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit att, i de fall sorn 38 § af denna Regerings-Form f örutsätter, sin contrasignation å ett Ko nungens beslut vägra, dd skall Constitutions-Utskottet —. faststäld varder. igjo att 2 och 3 punkteroe af 2 mom. i 29 §. Riksdags-Ordningen skulle så förändras, att de komma i full öfverensstämmelse med förändringarne af 106 oell 107 §§. Regeriugs-Formen. 11:0, att 4f §•
Hon 1&lt;.u11.de verlia förmildraiide pi % sederiia, afstandet ldef ej s&amp; stort: niellan maii och Iliistru so111 föriit. Man behöher endast kasta e11 l~liclr p&amp; 16- och l y-talets l~~~in.~iol~o~~res~~oi~c~e~iter för att se hiu-ii iiiy cket elegantare och ledigare de senare s1ii: ifva an de farra till följd af en. bättre uizclervisiiiii.g. Men n&amp;got 11.ytt godt vinnes sälla~i. iitaii &amp; en cld: \ - isa forlnsteil af 118got ganinialt goclt. Sexto~iliiinclrataI.ets mat~oiioi. - \ roro visserligen råa och oliuiii~.ig+, men. de Iseliä~sl~ade sin vä~lcl ' - hushkllet, och utöfhde en stor, kf inga hinder hwic] eii pralitisli: verksamhet. Mecl saloi~gs~ipl~fost~an. g Eli veld igt iippfosi; ïacl kvii-im far ej alltid lika Iiurtigt f r h i gkrcl till g t c l, revideras rakenskaperiia, h&amp;ller räfst ined in.spektorer och c h j or, visiterax visthiis och lndng&amp;rcktr. Liladedes innebar denna sdó~igsiq~pfostïan .. en fara, 1ivai.s verkningar vi aimu s p k e, a t t föry tljga det l~.vinliga. ] .y niiet och öka dess ~ijtit~~ii-i.gslystiiacl. Detta tti~ilite man dock iniiidre på än pk den.
O c h h a d e » Moster Marie-Charlotte » vid skymningsbrasan på Valåsen haft ifriga åhörare, så glänste n u s a m m a ifver i hundratals barnaögon, då julen k o m m e d några n y a » Bilder ur barnavärlden ». Hvem är, som lutar sig öfver den bleka bilden, hvem förmår det eldiga lifvet gjuta i hvarje lem ...? De minnesbilderna drogo så blixtsnabbt, drömlikt hän, men piltens blåa ögon brunno i glans så vän. » Min faders ande,? han sade m-ed glädje underbar, böjde sig sakta och blåste på litet fågelpar. Sigrid Leijonhufvud. Strax flög o två hvita dufvor från bäckens blomsterrand. Men modern kysste med vördnad sonens skapar hand. Anna Knutson. Återsken. (Legend.) j fristus, den gudasände, lekte vid bäckens rand, formade bilder af lera med liten barnahand. Maria satt uti gräset oeh. såg med undran glad på piltens täcka små fåglar, ställda i prydlig rad. Hon kysste vinröda lockar och ljufva läppar små: » Min älskade son, hvem lärde dig forma stoftet så? » Se där två menlösa dufvor och sparfven, späd och klen. Se där en drömmande trana, som hvilar på sitt ben. » De tyckas, enhvar, så lika rymdernas täcka släkt ... De tyckas redo att flykta, lyfta af lifvets fläkt. » Då log den tankfulle lille och såg mot fjärran blå. Sin faders härlighet skönjde hans minne drömlikt då: Let var i en gyllne o, hvilken o. hvilken tidernas början morgonstund — doftande friskhet, fager lund! Kvinnoarbete. Några tankar i en d a g s f r å g a, för Idun af Loke. » Utan ryggrad. » ^ / j A m kvinnorna, såväl de gifta som de f V a / ° g ' f &gt; under senare hälften af sjuttonhundratalet och förra hälften af 1 8 0 0 - talet finnes åtskilligt att säga, och vid en jämförelse mellan våra egna unga damer och denna tids tror j a g » de gamla » i många styc ken vinna priset.
En beundrad ändå, det har han varit sedan han mängd andra föredrag och rapporter förekommo, föddes. Föräldrar, syskon och vänner, alla ha bl. a. om sjuksköterskornas utbildning, om unställt honom på piedestal, och följderna visa sig dervisning i åkerbruksskötsel för kvinnor, om mer och mer, — ingen bryter hans vilja. Att kvinnornas arbete i kolonierna, om förströelser, han är » anordnade för fattiga barn etc. Ett förslag om En knackning hördes på dörren och båda flickoranordnande af en internationell kvinnokongress na Verhoff trädde in i ateliern. under utställningsåret 1900 väcktes af Isabelle » Goddag, snälla Ebba, vi komma väl inte och Bogelot och antogs med stor majoritet. störa? » » Nej, för all del, vi ha slutat arbetet för länge» Något om ättiksindustriem heter en uppsedan. Slå er nu ned! » » Vi gingo bara upp för att hälsa på dig en sats af en. tysk vetenskaplig auktoritet, hvilken som betalad annons är införd i detta nummers stund och så ville vi bra gärna se Kajsas porträtt. » Ebba sköt hastigt en skärm för staffliet. annonsbilaga. Då förhållandena i Sverige i ifrå- » Nej, det får ni icke, ni vet att jag aldrig gavarande fall äro jämförliga med de i Tyskland, torde uttalandet vara af intresse för Iduns läsare, visar en tafla, förrän den är färdig. Sitter du bra där, Boj? Nå, flickor, hvad nytt från stora isynnerhet för husmödrarna. världen? » Jo, kan ni tänka er, » sade Eva, » att Nybroviken är stängd i dag, det är vatten på isen. Hvad skall man nu taga sig till hela förmiddagen? » Du kan ju göra litet nytta hemma för ombyI n g a kraf. tes skull, » föreslog Ebba. » Fy, hvad du alltid är spetsig! Vi göra nog Berättelse för Idun af Agathe L i n d. nytta, både Boj och jag, fastjom en flicka nu för tiden inte sitter på banker och dylika försörj(Forts.) ningsinrättningar, så skaka alla på hufvudet och Kap IV. anse en som en förlorad varelse, » sade Eva ardinerna voro dragna åt sidan och solljuset häftigt.