Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den »4 Maji. 85 den 5 sistlidne Mars, e. m. af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till Ilandlingarne. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 8 sistlidne April under N:o ioi afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1827 gjorde anmälan, angående försäljningen af fem stycken Kronan tillhörige KrigsSkepp, och redogörelsen för derföre influtne medel. Herr Anckarsvärd, Augustq uppläste följande: Utaf Styrelsens handlingar under mellantiden från 1823 års till innevarande Riksdag, lärer väl ingen till så hög grad gjort sig förtjent af den allmänna uppmärksamheten, som den beryktade Handeln med Skepp utur Örlogsflottan i Carlskrona; det allmänna eger således äfven full rättighet fordra utaf Representationen, såsom den enda utväg för dess rätts bevakande i detta fall, att den söker upplyfta den hemlighetsfulla slöja, hvarmed man sökt undandölja de olyckeliga följderna af denna illa beräknade affaire, och är det, manad af denna pligtkänsla under utöfningen af mitt Riksdagsmannakall, jag utbeder mig få göra några anmärkningar vid StatsUtskottets förevarande Utlåtande. 8G Den 14 Maji. Den Historiska uppställning Utskottet lämnar öfver liela tillgången med Skeppshandeln, sprider visserligen mycket ljus öfver saken, men har, efter mitt sätt att se och bedömma, ej ledt Utskottet till sådana resultater, som jag åtminstone anser liordt följa derpå; det visar sig först och främst ganska besynnerligt, att Handelshuset Michaelson & Benedicks, uti deras första ansökan af den 21 Febr. 1825 att få handla Skepp utur Flottan, då redar; uppgifver namnen på Linieskeppen Manligheten och Tapperheten, jemte anhållan, att med GeneralAmiralen få uppgöra denna handel; att således aftal redan var föregånget emellan Michaelson &
Med rättigheten för vaktkarl att skjuta ä fånge, sorn vill rymma, kan äfven förenas en menskligare behandling för fångar i afseende å deras fängslande, än eljest till förekommande af rymning kan vara af nöden. Kongl. Majit har dessutom föreställt sig, att begagnandet af rättigheten att skjuta, alltför sällan bör komma i fråga, utan att blotta kännedomen derom, att denna Om den Allmänna B ängvärden. 187 rättighet är vaktkarl lemnad , ofta skall afhålla från rymnings-försök. Skulle åter missbruk någon gång inträffa, böra de dock icke vara mera att befara, än af den tillåtelse Allmänna Lagen redan lemnar, då våld eller motvärn sker; och om cn långe, med kännedom af den menliga följd, som för honom kan uppstå då han rymmer, derunder komme att förlora lifver, synes i allmänhet den enskilda säkerheten derigenom vara vida mindre blottstäld , än att fredliga Medborgare försättas i oro och bekymmer för den rymde missgerningsmannens ytterligare öfverdåd och våldsamheter; om förekommande hvaraf Lagstiftaren bör vara lika sorgfällig, som att dem bestraffa. Det är på alla dessa förenade skäl, som Kongl. Majit härmed i Nåder föreslår Riksens Ständer, att en förordning må utlärdas, hvarigenom stadgas, att den vaktkarl, eller fångförare, som har en fånge under sin vård, må ega att skjuta å honom, derest han på flykten sig begifver och efter 2ine anrop icke afstår ifrån försöket; dock bör fången bevisligen förut vara om äfventyret underrättad, och så vidt ske kan, skottet rigtas å sådane delar af kroppen, att fången icke skadas till lif. vet; men om sådant sker, skall undersökning om händelsen af behörig Domstol verkställas, samt dervid noga utredas alla omständigheter; finnes då vaktkarl eller fångförare hafva i oträngd måtto skottet aflossat, kommer han att efter allmän Lag straffas; börandes detta stadgande äfven gälla för Militaire-poster, hvilka i88 Om den Allmänna Fångvården. äro satte att inom eller utom fängelser, inom en viss krets bevaka fångar.
Jag befarar, att så som tänkesätten i vårt land äro beskaffade, torde det ännu dröja länge nog innan Bankens sedlar blifva försäkrade, vare sig genom lag eller grundlag. Under sådana omständigheter tror jag verkligen, att Hr Hjertås förslag vore det aldra bästa, nemi. alt taga bort ur grundlagen det orimliga privilegium, som Banken har, alt, utan något ansvar eller deremot svarande påföljd, utgifva sedlar, som för mynt i Riket skola gälla. Troligen finnes icke i något lands grundlag en sådan rättighet införd. Vi hafva emedlertid icke rätt att nu på delta rum väcka en sådan fråga, utan må det vara riksdagsmän förbehållet att göra det inom Coust.Utsk. Under sådana förhållanden hemställer jag, om R. o. Ad. ej ville, såsom sin gemensamma tanka, förklara, att äfven det nu sist framställda förslag vore onyttigt. Hr Printzenskjöld, Carl: De stridiga åsigter, som härstädes i detta ämne blifvit yttrade, hafva hos mig väckt den öfvertygelse, att måhända intetdera af de båda framställda förslagen är antagligt. När jag derjemte besinnar, att 1830 års banklag innehåller, såsom mig synes, tillräckliga garantier derföre, att Banken måste inlösa sina sedlar efter den dä bestämda myntfot, och då jag ytterligare tager i betraktande, att Konungen, såsom högste vårdare af rättvisan och den enskilde medborgarens säkerhet, icke lärer underlåta att hålla händer deröfver, att denna banklag varder satt i verkställighet, derest den olyckliga händelse skulle inträffa, alt sådant behöfdes, så synes det mig, att någon slags förklaring af 72 § Reg.F. icke är af nöden. Ehvad stadgande man der införer, så kan jag nemi. icke finna, alt Bankens ställning derigenom blir mera eller mindre garanterad än den nu är. Kan Banken icke inlösa sina sedlar, sä äger Konungen redan nu genom en civillag rätt att förbjuda all vidare sedelutgifning, och icke lärer Hans kraft till detta steg blifva stärkt, derigenom att detta stadgande införes i Reg.F.
T.ll Allmänna Beswäryoch EkonomieUtskottet: r:p Vice Talemqnnen Jon Jonssons M morial, angående en del af indelta Båtsmanshåll Den 12 Masi. azr befrielse frän Rustning under fredstid, emot erläggande af Vacance,afgift. 2:0 Riksdagsmannen Anders Nilssons fran Jämtland Memorial, angående werkställighet af Högwördige Preste-Ståndets, wid iLoyochiFia arens Riksdag, fattade Besiut, att befrämja stadgandet af öfwerenskommelser, om Bonden och öfrige Pastoralier. z:o Riksdagsfullmäktige Johan Erssons, Eric And erssons, And ers Olssons och Hans Hanssons fran Stora Kopparbergs, samt Jan Anderssons frän Westerås Län, ingifnc Memorial, angående förbättring i Fangförares förmoner. Ut kuprs. Lx ?rotocoI1c>, V. Lrinkrnan. Utdrag af protocollet, hället hos Hederwärda Bsnde-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den »2 Maji 1812. S. D. ^vnde-Ständer har, med bifall till Riksens Höqlofl. Ständers Stats - Utstötts Betänkande, angående en särskildt Författning för Drätselwerket pä ön St. Barthelemy, och dest afsöndrande fran ali gemenskap med Swensta Financerne, under det af Stats-Utskottet derwid häftade wilker, deremot funnit fragan om sadane Ultramarinffa Besittningar, som framdeles kunna Swensta Kronan tillfalla, icke för der närwarande bora komma under vfwerläggning och pröfning. Vt supra. Lx krotocollo, 6. Lrinkman. Ut - -zr Den rs Majk. Utdrog af protocsllet, hället hss ^cderm, Lande,Sran-ct, wrd Urtima Riksdagen j örebro tzen iMaji 1812.
Utskottet, II s 1201, 1214* Utskottets Betänkande, Vill s 62—■ 71, bif. Adeln, IX s 137, af PresteStåndet, IX i48, af BorgareStåndet, IX s 172, återrem. af BondeStåndet, II s 1317. Ytterligare Utlåtande, Vill s 778 — 780, bif. af BondeStåndet, IX s 43o. Underd. Skrifvelse, X 1. s 157—'i5g. Skogarne, om disposition af, i Riket. 11 Å Konungens Nådiga Proposition, I t. S 447 —464, remitt. tili Statsoch Ekon, Utskotten, II s 1182, 1214. Utskottens Betänkande, IV 5. s 44 -— 8i, återrem. af PresteStåndet, IX s 1097, af Adeln, IX s 113<), bif. af BondeStåndet, IX s 1151. s 4^4 — 5t4» afsb af Adeln, som i stället antagit Hr Robsons särskilda tanka, ix 3. s 366, likaledes af PresteStåndet, IX 3. s 36 g, bif. af BondeStåndet, IX 3. s 387, af BorgareStåndet, IX 3. s Förslag lill sammanjetnnkande af Ståndens olika beslut, IV 6. s 587 — 589, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 4^3, af BorgareStåndet, IX 3. s 426, af Adeln, ix 3. s 432, af BondeStåndet, ix 3. Memorial om frågans afgörande i Förstärkta StatsUtskottet, IY 6. s 596 — 598, lemnadt till Statsoch Ekon. Utskotten af BondeStåndet, IX 3. s 4%» af Adeln, IX 3 s 467. Underd.
(1851 års Rev. Ber. pag. 110 förkl. 282. — 1853 års Rev. Ber. pag. 51, förkl. pag. 181.) Sedan 1851 års Revisorer, med fästad uppmärksamhet derå, att Kongl. Krigs-kollegii aflöning icke allenast bestriddes utaf det i Riks-sta ten för Kongl. Kollegium uppförda löne-anslag, utan äfven utginge utaf State-UUkotteU Utlåtande, N:o M01. 7 åtskilliga under Kongl. Kollegii förvaltning stående fonder, ansett med god ordning öfverenslämmande, att Kongl. Kollegii hela aflöning blefve å ett ställe synlig, så hafva 1853 års Revisorer jemväl anmärkt, att uti den af Kongl. Maj:t den 6 Nov. 1849 fastställda interims-stat för Kongl. Kollegium, aflöningen blifvit bestämd till följande belopp, nemligen: af Statsmedel dels Kongl. Kollegii lönings-anslag 24,276 Rdr, dels ock af anslaget till skrifmaterialier och expenser 1,636 Rdr, af förenade mötes-passevolansfonderna 3,100 Rdr, af nya mötes-fonden 9,850 Rdr, af krigsmanshus-kassan 6000
Man liar sagt att bankens vinst lör sista; året kunde begagnas: jag är så sträng i mina åsigter, att jag påstår, att som bankens slutliga vinst icke blir känd, förrän efter detta års slut då riksdagen kanske också är slut; så anser jag alla beslut derom vid denna riksdag sorn en anticipation på en blifvande vinst och således sorn en återgång till det gamla falska systemet att anticipera på baucovinsten. Börjar man bara att anticipera litet, så är man inne på banan. Jag bryr mig ej 0111, vare sig att summan är stor eller liten; nog af, principen är bruten. Det är principens upprätthållande, som medför credit, och den - Den a September f. m. na princip får ej brytas, vöre det än blott en enda tolfskilling i fråga. Frill. Boye, Ludv.: Discussionen omfattar alne frågor: den ena öppnad af Hr von Hartmansdorff, den andra af Hr Lefrdn. Jag kan icke förstå Hr von HarlmansdorfFs framställning annorlunda, än att lian anmärkt att detta årets vinst icke blifvit upptagen i calculen och i sammanhang dermed begärt, att den måtte kunna användas af Ständerna; lian har dock icke begärt att delta användande skulle vidtaga förr, än vinsten blifvit salderad. Principens villkor äro ju då uppfyllda, och jag kan icke begripa huru nine aktningsvärde ledamöter, Hrr Lefren oell von Troil, kunnat säga, alt någon princip blifvit bruten. Jag ber att få erinra derom, alt om man antager att ingen disposition af den framdeles salderade bancovinsten för delta år tillhör detta riksmöte; hvad blir väl följden? Jo, att som man väl såsom otvifvelaktigt kan antaga, att denna riksdag slutas förr, än bankens bokslut för iBjo hinner upprättas, så kommer bancovinsten för samma år att ligga acctimulerad i banken, och statsverket beröfvas den fördel deraf, som skulle beredas, om Sländerne beslutade att dispositionen vidtoge, sedan salderingen vore gjord.
Det är nemligen väl till ziffran riktigt, att 4,859 R:dr 46 sk. 7 r:st. inllutit lill Kassan år 1840, och 2,837 R:dr 44 sk. 3 r:st. år 1841 från Wadstena Krigsmanshus, men dessa poster utgöra trenne års inkomster, eller 1837, 1838 och 1839 års, icke blott af En per mille-afgiften, utan äfven af Ecklesiastik-Statens bevillning, hvilken sednare afgift Presterskapet frivilligt åtagit sig att tills vidare utgöra, och således hvarken kan med visshet påräknas, såsom en fortfarande inkomst eller ett statsbidrag, medförande någon granskningsrätt, enär den är en frivillig gåfva, gifven utan villkor af en enskild korporation. Hvad slutligen angår de så kallade afoch tillträdes-afgifterna, så äro dessa, från urminnes tider, Kassan tillerkända, utan att dermed varit förenadt annat villkor i afseende på kontrollen, än den författningarne föreskrifva, och hvilken det ålegat och ännu åligger Kassan att sjelf, i enlighet dermed, verkställa. Men utvecklingen af Revisorernes framställning rörande dessa afgifter, sorn utgör andra afdelningen af Berättelsen, tarfvar en särskild underdånig förklaring, hvaraf Eders Kongl. Majit i fortsättningen värdes allernådigst inhemta, att någon fara för framtiden icke möjligen kan äga rum, det ju icke detta anslag skall ingå till Kassan, i öfverensstämmelse med författningarna och ändamålet. Vigten af denna fråga torde få ursäkta den vidlyftighet, Kontoret nödgas underdånigst vidtaga i och för dess utredande.
Grefve Posse har yttrat, att Ridderskapet och Adeln icke till följd af sina privilegier ägt rättighet till en obegränsad jordklyfning, men han har medgifvit att det skett till följd af gammal häfd; och hvad sorn skett lill följd af gammal häfd, det lärer ock vara Lag. Jag kan ej frångå, att fyra Stånds beslut behöfves i ämnet. Jag önskar visserligen, att ali jord måtte blifva lika till sin natur, emedan detta är elida sättet, att förekomma alla t vi - Den 29 Augusti f. m., 247 ster, som föranledas af de olika interessena; men detta skall ske rättvist, och ej derigenom, att man småningom bortplockar den ena rättigheten efter den andra. Herr Danckwardt; Magnus Georg: När man förehade frågan om en förbättrad Lagstiftning rörande Hemmansklyfning och Jordafsöndring i allmänhet, så var det naturligt, altman äfven borde tillse, huru i denna del förhållas skulle med SäteriRå- och Rörssamt Frälsejorden. Den hade hitintills ej varit inbegripen under de gällande stadganden i ämnet, icke till följd afRidderskapets och Adelns privilegier, ty deri finnes icke ett enda ord derom, men till följd deraf, att Adeln af ålder haft en fri dispositionsrätt öfver sine Hemman; hvarken klyfning af desse Hemman eller afsöndring derifrån kom i fråga, så länge de af Adeln innehades, och någre sladganden derom voro således öfverfiödiga. De öfriga Stånden fingo icke då äga sådan jord; först efter år 1809 fingo de besitta Säteri samt Rå- och RörsHemman, och FrälseHemman först mot slutet af förra århundradet; och nu är här således det förra förhållandet förändrad t, då RondeStåndet redan besitter mycken Säterioch Frälsejord, och klyfningar samt afsöndringar deraf blifvit och blifva en gifven följd. Då man ansett såsom rigtigt, alt andra Hemman få obegränsadt klyfvas eller jord derifrån afsöndras, så måste samma 248 Den 2g Augusti f. m.
Deremot hade under sednare åren önskningarna allmänt uttalat sig för inrättande af en hypotheks-förening. såsom bland alla dylika inrättningar den lill ortens förkofran mest bidragande: men ett sådant förslag vore overkställbar å en ort, som innefattar endast några och tjugo qvadratmil, utan några betydliga possessioner, och der i,roo skattehemman äro lill större delen styckade i parceller, så vida icke det erforderliga minimum af tecknings-summan blefve i förhållande till den relativt inskränkta verkningskretsen och fåtaliga personalen nedsatt, då sannolikt en hypotheksförening skulle kunna hildas, lill stor lättnad och fördel för 43>ooo i så många andra afseenden vanlottade öboar; och har motionären af sådan anledning anhållit, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla och förorda en sådan modifikation af 2 § uti Kongl, kungörelsen, angående enskilda banker af den q Januari iS/fö» att minsta teckningssumman till bank-holags stiftande på ön Gottland må bestämmas till 3oo,ooo r:dr. Utskottet har, hvad sålunda framsläldt blifvit, i öfvervägande tagit; men som det beror på hvarje hypotheks-förening, att hos Kongl. Maj:t anhålla om nådig fastställelse å de stadgar, hvilka den önskar få gällande, samt då tillika föreslå den minimi-summa, hvilken i anseende till för handen varande lokala förhållanden anses för det tilltänkta företagets verkställbarhet vara lämplig och ändamålsenlig, så och då från stadgandet i 3 § af Kongl, kungörelsen den q Januari 1846, angående enskilda hanker, något hinder icke möter för bestämmandet af tecknings-summan till en hypotheksförening å Gottland till det af motionären föreslagna minimum, anser Utskottet någon förändring af nämnda § icke vara för det af motionären åsyftade ändamål behöflig, hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion icke må lill någon Rikets Sländers åtgärd föranleda. Besv. och Ekon.-Utsk:s Betänkande, X:o 84. JW SJ. Arik. till Exp.-Utsk. den 9 Maj, kl. 5 e. m.
Men, som jag nämnt, blef påföljden af denna moderation icke heller för Sverige utan gagn; ty oberäknadt den ved och de viclualier, som årligen här Den i4 September e. ra. a85 consumeras, och hvaraf Finland vanligen fournerat något mera än hälften, en omständighet, som, om den på en gång upphört, hade försatt hufvudstadens Innevånare i yttersta trångmål, och uppjagat prisen på födo-ämnen och andra underhålls-artiklar till måhända gränslösa belopp, så hade Sverige, och i synnerhet hufvudstadens handel, förlorat en ej obetydlig afsättning af dels egne, dels Colonial-varor, som Finnarne härifrån afföra till nästan motsvarande värdet af hvad de hitföra. Genom sednare Tractaten, har man emedlertid begagnat tillfället, att öka tullen på Finska varor, och derjemte ålagt Finska importen andra afgifter, som den enligt förra Tractaten ej vidkändes, utgörande icke mindre än nio särskilda artiklar. De verkliga Tullintraderna lia härigenom, oaktadt handeln på Finland i år varit mindre än de föregående åren, likväl stigit, och åstadkommit fördelar, äfven på Svenska sidan, hvarest, för tvänne år sedan, anstalter vidtogos till ytterligare befrämjande af transito-handel på Finland, dymedelst att Kongl. Maj:t tillät, på General-TullStyrelsens underd. förslag, Nederlags etablerande i Stockholm af alla utländska varuslag utan undanlag. Följden häraf har också redan börjat visa sig derigenom, att Finnarne tagit sådane varor understundom i retour härifrån. Fortfar delta förhållande i tilltagande, så måste det ovilkorligen bilda den fördel för Finland, alt på när - 206 Den 14 September e. tn. mare håll än Danska och Tyska Orter, få sine behof af utländska varor, och för Svenska handeln öppnar det ett tillfälle att bereda en icke förut beräknad transito-handelsrörelse.
33eftnneö mib diiföbagömannamat, tjmitfa Böra meb flutna febtar förråttaö, matfebel tt;ba å perjon, forn ej år matBar, etter på flera etter fårre, ån font mib mattittfåltet Böra måtjaö, etter innefattar matfebel någon tmetpbigtjet i anfeenbe titt ben etter be matbcö namn, ffalt famma febet anfeö ogitb. § 26. 9ti!öbagömannaBefattning tan enbaft utöfmaö af ©mcnffa mebBorgare, font Befånna ftg titt @tjriften*proteftantift tåra. 6j må fåfont 9tiföbagöman gobfånnaö: a) ben font ftår unber förmpnberffap; B) bett font titt Borgenårer att filt cgenbom aftråbt od; ide, på fått tag för* ntår, gitter mija, att t;an från beraS traf Bcfriab år; 24 3ftif§bag§*23eflut 1866. c) ben forn för toanfrejbattbe Brett är imber tilltal, eller Bliftoit för fåbant Brott till attftoar bomb eller imber framtiben ftällb; b) ben forn är förluftig mebBorgerligt förtroenbe eller förflaratö clvärbig att inför rätta föra aitbraå talan; e) ben forn Bliftoit föriounnen att fjaftoa toib tRiföbagömannalval meb flens niugar elter gåfmor fölt toärftva röfter, elter emot ivebergätlning af gifte it fin röft, eller genom teåtb elter ljöt ftört toalfriljeten. § 27.
Kronobränneri, och den öfriga delen, på sätt Fabriks-Interessenterne i underdånighet uppgifvit, enligt med Arrendatorn af Gripsholms Kungs-ladugård träf.‘ fad öfverenskommelse, af dem innehafves , kan , utan någon olägenhet, afskiljas från samma Kungsladugård, hafva Riksens Ständer funnit för godt Underdåniga Skrif v el seri "bifalla, ätt Tegelhagen, så vidt det med nu gal^ lande Arrende-Contract om Kungs-Ladugården står att förena, må till Fabriks-Interessenterne,' under skattemanna-rätt, upplåtas, sedan Interessen terne förruf, genom ordentelig afhandling, blifvit egare af de byggnader, uti hvilka Fabriker^ ne äro anlagde. Hvad i öfrigt vilkoren för Tegelhagene upplåtelse beträffar; så hafva väl Riksens Ständer funnit, att ett af Fabriks Interessenterne hos Stats-Utskottet skrifteligen gjordt anbud , att för denna lägenhet erlägga såsom löseskilling 800 B:dr B:co, jemte 80 R:dr årlig ränta, tydeligen öfverstiger hvad för lägenheten kunde erhållasj i händelse, att vanliga grunderne för skatteköp af Krono Hemman härvid skulle tillämpas, menj i betraktande af Tegelhagens natur och dess förmånliga belägenhet, beslutit att den erbjudna Jöseskiliingen bör förhöjas till xooo R:dr och arliga räntan i samma förhållande till 100 R:dr, äfvensom att denna ränta skall utgå i spannemål, hälften råg och hälften korn, samt beloppet, som, efter nästlidne års Markegång i Södermanlands Fän, blifver 17 tunnor, ag?97 kpr, jemnt till 18 tunnor utsättas; och vilja Riksens Ständer,' vid skatteköpets meddelande å denna lägenhet, förutan de af Allmänna Magasins-Directionen i ofvan be rörd?
S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens på bordet hvilande betänkanden : N:o 25, i anledning af väckt fråga om indragning af de på Statens bekostnad underhållne stuterier; och N:o 29, i anledning af väckt motion om befrielse för skattehemman å Gottland från skyldigheten att uppföra och underhålla strandridare-boslällen. D e n 23 Januari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets den 22 dennes f. m. på bor-. Bih. till R. St. Prot. 1845. 9 Sami. 71 5G2 Prot.-Utdra", den 23 Januari 18 f5. clet lagda utlåtande, N;o 159, i anledning af Kongl, Maj:Ls Nådiga Propoposilion till Rikets Ständer om anvisande af medel till arfvoden rn. in., för Lagberedningen. O O S, D, Återremitterades, lill följd af gjorda anmärkningar, St.ats-Utskottets den 4 och 22 dennes på bordet lagda utlåtande, N-m 117, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående en förändrad reglering i afseende på stapelstädernas tolag. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 4 och 22 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 130, i anledning af vackt motion örn ett anslag till utskrifning af Registratur, som bordt från Kongl, Majtts Canzli-Epediliouer afiemnas Lill Riks-Archivet.
48:o gör inFöp af be utfomna 15 årgångarne utaf libfFriften ”Säéning för golfet”, att foflnaöéfcitt tttbelaö till folfjFolorna inom SHifcté famteliga förfamlingar 12,000: — 49:o flill crfdttanDe af foftnat>crne för nöbroänbiga refor funt t jFrifvparebiträbe i o cl; för utgifroanöet af 4:be ©elen utaf ©roenjft ©iplomatarium 1,000: — 50:o gör afritning af qroarroaranbe ftgiller voib banblin» gar, font i be utfomna ©elarne af 0nxn{Ft ©iplomata» rium reban blifvit trpcfta 600: — 51:o gör ben af SluDitören ©. 0d;eufe ocf; l;anö fou fö. 0d)eu£ uppfunna räfnemadjin 3,333: 16. 52:o författning till 0erafimer 57:o ©åfom erfattning till ^apitenen t Arméen, Sia# joven &. Söennicf för be gäflbemmanöräntor, font marit anflagne till 2öjtnanö#beflällntngen voiD för (te Stajorené fqpaDron af (23eftgötl)a f. D. Äaoalleruregemente odj för åven 1822—1846 jottom, i egenjfap af kapiten rotb famma regemente, tillfommit. 58:o Sill SlegementéjFrifmaren voiD haftnar Slege# mente 21. @. (Snell, refiitution af ett miD Debiteringen af allmänna bemillntngcn för åren 1845 odj 184^ åtfFillige löntagare origtigt påfövDt, men feöevmeva af jottom