Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har nu visserligen nog länge tröttat R. o. Ad. med denna vidlyftiga framställning angule artikeln bomullsgarn, men vågar likväl tro, att, med afseende pä frågans stora vigt, ingenting egentligen öfverflödigt blifvit anfördt. Jag hyser den öfvertygelsen att det är särdeles angeläget, att H. Bevilln.Ulsk. skänker en noga pröfning åt denna artikel; om de skäl jag anfört i afseende på bomullsgarn finnas grundade, så måste de äfven gälla i afseende på tullbestämmelsen å de öfriga garnsorterna. Det är svårt att inse något slags anledn., hvarföre icke den af Hr föredraganden vid artikeln bomullsgarn framställda grundsats, hvars tillämpning jag nu endast åsyftar, äfven skulle gälla för ullgarn och linnegarn, särdeles för det förra, som mindre kan blifva föremål för handspånad. För närvar, finnes, i anseende till den öfverdrifna importtullen, som efterträdde ett totalt förbud, föga eller ingen tillgång på ullgarn i handeln , emedan de flesta yllefabrikanter inom landet spinna endast för eget väfnadsbebof. Det kr likväl klart att med tillgång på ullgarn till billigt pris, skulle många mindre väfverier kunna uppstå, och Den 22 Januari. 215 fabrikationen af de för vårt nordiska klimat så behöfliga ylleväfnaderna kunna utbreda sig i flere landsorter. Sjelfva det derigenom uppkomna ökade behofvet af garn skulle snart, jag är förvissad derom, verka till flere inhemska ullspinneriers anläggande, hvilket icke fordrar på långt när så betydligt kapitalutlägg, som en bomullsgarnsfabrik. Det är derföre i sjelfva industriens intresse, som jag tager mig friheten föreslå, att införseltullen på ullgarn må fastställas lill 5 sk. b:co i st. f. hvad nu är föreslaget, hvilket utgör 3 sk. utöfver tullen på rudimalerien ull.
I den förra §:n, som af R. o. Ad. bifölls, står: ”Saknar den, som till böter för snatteri eller för handel med misstänkt person dömd är” etc. Hvarför har Utsk. i förevar:de förslag borttagit dessa ord? Del förra stadgandet var riktigt och Ståndet har derföre antagit det. Jag anhåller fördenskull, alt de ifrägavar:de orden måtte få qyarslå, så framt Utsk:s närvar:de ledamöter icke kunna upgifva någon skälig orsak lill deras uteslutande. Gr. Sparre: Dessa ord kunna qvarstå eller uteslutas, hvilket som helst; ty följden blifver densamma. Alla böter, sorn bestämmas i Missgern:sB:n, förvandlas lill fängelse vid vatten och bröd, äfven för snatteri. Utsk. hade således här endast för fullständighetens skuld uptagit de omnämnde orden, ang:de handel metj misstänkt person; men om dessa ord också icke finnas uptagn^komma dock böterna för dylik förseelse alt i alla händelser förvandlas till fängelse vid vatten och bröd. Utsk. har fördenskull ansett öfverflödigt att bibehålla dessa ord; men skulle R. o. Ad. anse dem böra qvarstå, har jag deremot ingenting alt invända. Hr Carleson: Om i denna § något skulle intagas, ang:de förvandlingen af de böter, som ådömas den, hvilken köpt af misstänkt person, borde äfven förvandlingen af de böter omnämnas, hvilka stadgas för den, som lånar utan annans vetskap o. s. v. Hr von Hartmansdorff: Öm det är så oriktigt, som Hr Carleson förmenar, att i denna § omnämnes något ang:de handel ffiO Den 30 Oktober. med misstänkt person, hvarför införde då Ulsb. de ifrågavar:de orden i förra förslaget? Både Gr. Sparre och Hr Carleson försvarade då saken i detta Stånd. Om deras skäl voro goda i Aug., så måtte de väl icke vara sämre i Okt. Hr Carleson:
Smärre reparationer samt vanlisa Contoirs-F.vpenser m. m. . 2,367: 28. — 5,300. / Utgifter i och för CreditSedelrörelsen, utom aflöningen .. 7,233: 11. 7. 32,234 6,917 to - 0 0 3 10 / Expectance-Löner 7,664 43 10 / Nådegåfvo-Medel , . .. 43 / Förvaltnings-Oinkostnader, Gratificationer, Auetions-Provicion m. m. samt Reparationskostnad för General-Assistance/ Contoiret efter afdrag af återbetald FörlagsFond (R:dr 5,218: 3. 2 ) • • • • 3,541 16 — / Ytterligare kostnader för 1828 och i83o årens Riksdag ... d:o d:o för inredningen och Möbleringen af RiksgäldsContoirets förra Hus d:o d:o för inredningen uti det af RiksgäldsContoiret nu begagnade Hus . • • • ♦ 4,801 11,837 1,303 38 27 29 1 8 / Creditiv-Anslag. / I afräkning å Anslaget för anläggandet af en vattuledning till Carlskrona * 20,000. / Ytterligare på Lilla Creditivet lyftade . • 73,000. / Till Kongl. CommerceCollegium till Ull-Diseont-Fondens förstärkning
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att StatsUtskottets den l3 sistledne Februari afgifne, och den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående de fleste LandsKammererares underdåniga 7oö Marttil ■ansökning om tillökning i expencer och skrift varelön; hvilket utlåtande Ridderskapet och Adeln den 24 sistledne Februari beslutat böra tills vidare hvila på bordet, sedermera blifvit af de öfrige trenne RiksStånden bifallit, samt ExpeditionsUtskottets förslag till Riksens Ständers, underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj;t, i ämhet äfyen blifvit den ig dennes eftermiddagen hos Ridderskapet och Adeln juste rädt; i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMurJkalien hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln vid sådant förhållande behagade för dess, del dervid låta, bero. Bifölls. Justerades PleniProtocolIet för den 26 sistledne Februari förmiddagen och för den 28 i samma månad. Justerades Pleni-Protocollei för den 1 dennes förmiddagen* Herr Bruncrona, Guftaf Adolph y hade Inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes» så lydande: (Se Bilagan N:o 5.) Lades på bordet. Den 25 Martiin Justerades PleniProtocollet för den 1 derifies eftermiddagen. Friherre Ane tarf v cird, Carl Henric, anförde skrifteligen; (Se Bilégari N:o 4.) Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Det var mig helt oVäutadt, att vid en justering och en redan så långt framskriden timma, jag skulle komma att uppehålla HÖglofl. Ridderskapet och Adeln; men jag lofvar att ej blifva lång, ehuru jag ej helt kan förbigå det mödosamt val utarbetade anförande Friherre Anckarsvärd nu uppläst.
Är det embetseller tjensteman; miste ännu dertill sin tjenst. § 57. Valförrättare, som försummar eller underlåter hvad honom i afseende å val ålagdt är, straffes såsom för groft tjenstefel. § 58. Riksdagsman njute under riksdagen skäligt arfvode och underhåll, efter som derom genom en af Konung och Riksförsamling gemensamt besluten lag bestämmes. Inställer han sig ej vid riksdagen i rätter tid och har ej laga förfall; vare sitt riksdagsmanna-arfvode för den tid, han uteblifver, förlustig, och bote derutöfver lika belopp till statsverket. Röstlängd för första valafdelningen uppgöres, såsom derom i Riddarhusordningen stadgas. För andra afdelningen uppgöres röstlängd för hvarje val-distrikt. För tredje afdelningen uppsättas röstlängder och aflemnas, inom här nedan bestämd tid, till vederbörande valförrättare inom samma afdelning. För fjerde och femte valafdelningarne skola likaledes, det år, då lagtima riksdag inträffar, såsom ock, då kallelse till urtima riksdag utgått, efter sednaste man talsoch skattskrifningslängder, fullständiga förteckningar å alla dem, som, enligt Riksdagsordningen, valberättigade äro, jemte beloppet af hvarderas rösträtt, uppgöras. För landet skola dessa röstlängder uppsättas serskildt för hvarje socken, och inom Maj månads utgång det år, då lagtima riksdag infaller, äfvensom, när urtima riksdag är sammankallad, inom Iva veckor efter riksdagskallelsens kungörande, aflemnas till ordföranden i socknestämman; åliggande derpå denne ordförande att, sedan elektorsvalet verkstäldt är, röstlängden till valförrättaren i valdistriktets hufvudort genast insända. För städernas afdelning uppsättas röstlängderna distriktvis och aflemnas inom nu bestämd tid till magistraten i valdistriktets hufvudort. I städer, der elektorsval eger rum, förhålles med röstlängderna efter enahanda grunder, som på landet. Om dem, som röstlängderna uppgöra skola, samt huru förhållas bör, om röstlängd ej inom stadgad tid kommer, derom är serskildt stadgadt. § 60.
I N:o 75. Ank. till Exp. Utsk. den 29 Augusti, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af gjord framställning om Inoch Utvexlings prisen å Ducat er samt utvexling af Guldoch SilfverPlantsar. Jemte anmälan, det någon förändring under årets lopp i de af Bancofullmäglige, jemnlikt 1 1 2 och 116 §§. af Banco-Reglementet, för hvarje år faslstäldta inoch utvexdings-pris å Ducater icke funnits vara af behof påkallad, hafva Fullmägtige likväl, uti den till Utskottet afgifna Berättelse, under förklarande, det Fullmägtige, lika med Rikets Ständers senast församlade Revisorer, anse sådane förhållanden möjligen kunna inträffa, hvarigenom det för Banken blefve fördelaktigt, att så väl utvexlingssom invexlingspriset, under årets lopp, nedsattes, funnit sig ega all anledning, att förena sig uti den af bemälde Revisorer (9809 års tryckta Revrs Ber. pag. 12) gjorde framställning, att, på sätt rörande invexlingspriset å Ducater, redan i §. 1 16 af ofvannämnda Reglemente är stadgadt, Bauco-fullmägtige för framtiden må berättigas att, om så nödigt pröfvas, jemväl under årets lopp, det fasLstäldla utvexlings-priset, medelst nedsättning, förändra. Utskottet, som instämmer uti den af Revisorerne och Banco-fullmägtige yttrade åsigt, att under loppet af ett år sådane förhållanden kunna uppstå, då Banken tillskyndades en fördel derigenom, att ntvexlings-priset å Ducater nedsattes, anser jemväl för sin del Banco-fullmäglige böra ega en slik rättighet.
Naturen har aldrig gripit mig så, jag har aldrig så fattats af det obönhörliga, oåterkalleliga, som just då. — Och sedan sjön gjordt detta förfärliga, så låg den på qvällen så lugn och jemn, riktigt leende. Jag tycker mig aldrig ha sett en sådan sommarqväll.” Medan vi talade om detta, sutto de andra och småpratade borta på bänken. ”Är inte ni Schultz i Erik Grane?” sade Hilda med sin vanliga oförskämda framfusighet. – ”Inte helt och hållet, men nog fins det åtskilliga drag.” Och dervid kastade han en så underlig blick på Mathilda. Det är klart att detta burdusa yttrande måste ha skurit i stämningen och att Matti kände ett behof af att slå bort. – ”Se det sitter ett enstaka rundt fönster deruppe, hvad man måtte ha vacker utsigt derifrån,” sade hon. ”Kom, så skall ni få se att det fins ett likadant vid den andra sidan”, svarade han, och de gingo ensamma uppåt höjden, der de stannade och sågo utåt sjön. Och så kom det: ”pysen – kan pysen hålla af mig? När vi reste hem sutto vi alla mycket tysta. Jag satt och tänkte på hur vacker Matti blifvit; vackrare för hvar dag sedan han kom. Det hade kommit något svalt och linierent öfver hennes drag och en själfullhet i hennes ögon, en stilla, tänkande själfullhet, som aldrig förr. När vi voro hemkomna gingo Ellen och jag in i min sängkammare. ”Äro de inte söta? Äro de inte oskyldiga?” utbrast hon med klemande fruntimmersaktighet. Sedan gingo vi ut i trädgården. Ernst Nissen var här. Framför mig gick Karl. Det var någonting pjaskigt öfver honom, tyckte jag, han gick och hängde med hufvudet och slängde med kroppen. Det var trött och liknöjdt. Jag tog det då för omanlighet, men jag vet nu att det var den tungsinta stämningen efter samtalet i Sextorp. På qvällen hade vi kulörta lyktor i trädgården. Kristian kom hem från Sven Thors bisättning, hade druckit, vœflade öfver Ellen Key och var odräglig.391 För att bli honom qvitt började vi promenera omkring i trädgården allihop.
Lärare äro upptagne å den i »fader faststälde Stat för Befäl och Lärare vid ilen nya Inrättningen, samt alt tili dessa Lärares aflönande full tillgång finnes uti sammanslagna summan af de 5 Löner, sorn för förra Lärare-personalen vid samma Schola varit bestådde, i Nåder öfverlemna! till Stats-Utskottet, att, vid skeende Stats-reglering, Rectoren vid merberörde Schola P. O. Hoffström, samt Lärarne Magister Gustaf Adolph Hufva och Johan Wickbom, hvilka sålunda blifvit tjenslledige, med deråt nu innehafvande Löne - 37& Underdåniga Sk rifve! ser. Förmåner, uppföra å' Allmänna IndragningsStaten. Riksens Ständer hafva detta ärende, jemte hvad deras Stats-Utskott deröfver anfört, i öfvervägande tagit, och af den i Nåder meddelade nya Staten för Befälet och Lärarne vid Örlogsflottans Skepps-Gosse-Compagnie och Militair-Schola inhemtat, att de arne bibehållne Lärarne åtnjuta hvardera 400 R:dr i årlig Unn, hvaremot 3:ne af de 5 förrut bestådde LärareLönerne, och deribland aine ä 250 R:dr samt en af 150 R:dr, komma att.upphöra. Vid detta förhållande och då E. K. M. i
PresteStandet och Y. BorgareStändet bifallit, men H. BondeStiindet afslagit, hafva hos H. R. o. A. anmärkningar blifvit gjorde af Hr Hjerta, Gust., Hr Rosenqvist af Akershult , F. L., Hr Friherre Palmstjerna, Otto, samt Hr Grefve von Schwerin, F. B., hvilka, under bestridande af allt StatsAnslag för tryckning af ofvannämnda Kungörelser, såsom i deras tänka snart föranledande till flerdubbel förhöjning af ifrågavarande utgift för Staten, dels ansett anslag i denna del innefatta löntillökning för Tjenstemän, hvilka böra tryckningen påkosta, enär de derigenom befrias från deu större kostnaden af flere Skrifvares underhållande, dels trott, att närmare utredning för bestämmandet af utgiften borde' tillvägabringas, hvaremot Hr Friherre Cederström , Jacob , H. Excell. Grefve De la Gardie, Jacobj samt Hr Hartmansdorff, August, och Rosenblad, Bernh., tillstyrkt bifall å Utskottets i ämnet afgifne Betänkande. Då Utskottet af de gjorde anft.ärkningarne ej funnit några skäl anförde hvilka icke, före Utskottets hemställan i ämnet, varit föremål för öfverläggning; saknar Utskottet destomera anledning att tillstyrka förändring uti sitt redan afgifne yttrande, som, enär någon synnerlig löntillökning icke blifvit LandsStalsTjenslemännen vid denna Riksdag beviljad, R. St:r vid framdeles skeende Löne-reglering kunna inhemta den inverkan ifrågavarande Anslag för tryck - 548 S t a t s-U t s1 o 1 tets ning af merberörde Kungörelser möjligtvis ian,hafva på de Tjenstemäns Löne-inkomster som af detsamma hafva fördel. Berättelse om verkställd granskning af CivilStatens Pensionslnrättnings Förvaltning och Räkenskaper för år 1826. (R:gs-A.)
Det var den gången häradsboarne i Sunnerbo sora uppdragit åt motionären att väcka frågan. Nu har sedermera ett bolag bildat sig, som, enligt landshöfdingens i länet underdåniga hemställan om nådig Proposition, derom länsstyrelsen i Jönköpings län sig förenat, förbundit sig, att med jidel af förslagskostnaden bidraga till företaget och för utförandet ansvara, samt att derutöfver ikläda sig skyldighet att vägen för framtiden underhålla: och länstyrelsen har såsom ytterligare skäl för bifall till ansökningen åberopat det inom Ostbo angränsande härad af Jönköpings län under öfverläggning varande förslag, att, efter inlösen 278 Motioner hos liidderskapet och Adeln ‘1805. N:o 136. af qvarnoch dammverk vid sjön Widösterns utlopp i Laga å, bereda ej mindre möjligheten för ultorkning och odling af flera tusende tunnland fördränkt mark än båtfart å Lagan allt ifrån Wernamo köping öfver sjön och vidare å strömmens fortsättning allt intill den punkt midtför Ljungby köping, der ifrågavarande nya väg borde tillstöta Lagan; en vattenkommunikation af omkring mil. Jag. som mottagit bolagets för väganläggningen uppdrag att inför Ståndet förorda ansökningen, eger visserligen icke dess samtycke att eftergifva något i den anslagssumma, som styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader i dess underdåniga förslag utfört; men då jag är häradsbo inom Ostbo och Westbo härader och distansen af vägsträckningen från Bolmen till Ljungby egentligen är afsedd för alt bereda Westbo härad möjligheten att åtkomma fördel af jernvägstrafik och den åt jernvägen bereda samt detta på eli lämpligare sätt kan vinnas efter båtfarts uppkomst å Lagan och Widöstern, såväl vid Wernamo som vid sjöns utlopp, så anser jag mig vara befogad, vid den fullkomliga visshet jag hyser, att förenämnda båtfart kommer i fullbordan efter det hindret för sjösänkningen upphört, att medgifva det afdrag i det af styrelsen för vägoch vattenbyggnader föreslagna anslag, 150,000 R:dr, som svarar mot kostnaden efter Major Remmers förslag för vägdelen mellan sjön Bolmen och Ljungby köping, hvilken lärer vara beräknad till omkring 60,000 R:dr.
Betänkande i anledning ' , 47tz Den 14 April. sf ett fran Högloft. Ridderftapet och Adeln sA wal till detta som Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskott remitterade, men wid öfwerwägande i sammanhang med ftcre andre Menio/, rialer , rörande uphäfwandet af Lagens stad» gande i tz Cap. Handels-Balken, af ve gemensamma Utskotten till Allmänna Beswärs - och Leconomie - UtstottetZ enstjlta utlätande öfwer» lemnadt Memorial af Herr Commerce - Rådet iksul n?rrntssköiu, hmaruti, jemte en Historist yfwerfigt af de medel, som förr blifwit wids tagne och efter Herr Commerce - Nädets tanka bidragit kill Färakwelns och Ullhandteringens s Riket ppmuntrande, finnes föreflagit: i:s Att Swenfle Jordbrukare i Allmänhet äter piätte genom 12 ProCents Ullpremier, i likhet med hwad Kongl. Commerce - Collegii Kungörelse den 19 April 1786 stadgade, warda upmunsrade till widtagans «f Schaffer! - handleringen och deraf följande inhamska Ullförradernes förökande» 2:o Att tillgäng för sädane prämier mä hämtaS genom för^d Tullafgift pä Utrikes ifrän kommande Ullz och 3:o Att Lagens förbud uti 6 Cap. 1 §. HandelsDalken emot Landthandel mä i alla fall warda uphaft wit k afseende pä nphandling af Inrikes fallen Ull samt en fri handel dermed tiLätas Utskottet har i behörigt öfwerwägande tagit betta. Linne, hwars wigt för de inhemske Fabrikernes nxkomstLr påtaglig, och will först i frägan om Le xro/ecterais»s Ullpramier pttra sina Lankar.
Utskotten betrakta visserligen densamma, såsom ett både J 0 christe - Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-tJtsk. Betänkande N.o 34. 9 christel ig t och medborgerligt åliggande — men ett åliggande, som icke bör uppfyllas genom yttre tvång, utan genom frivilliga öfverenskommelser, till följd af en erkänd och vunnen öfvertygelse om sakens nytta och behöflighet. Det är med denna skyldighet, som med menniskans högre pligter i allmänhet; — Den bör betraktas, såsom en helig samvets-sak, hvilken ingen må underlåta; Och likasom ett Folks religieusa bildning i allmänhet icke lämpligen vinnes genom tvångs-medel, utan genom uppmaning och upplysning, då folket sjelft tillegnar sig densamma och frivilligt åtager sig medlen för dess ernående, så bör äfven Folkskol m på samma sätt uppstå'; helst Folkskolan i första rummet bör betraktas vara ett utvidgadt medel för Religions-undervisningen, såsom den grund, hvarpå all sann Folkbildning till sin natur måste hvila. På detta sätt torde ock saken lättast till vägabringas. Folkskolan, besörjd och bekostad af Communerna sjelfva och hägnad af dem, såsom ett verk af deras omtanka och frivilliga uppoffring, skall omfattas med den förkärlek och interesse, hvarmed man i allmänhet vårdar allt, som man för ett godt ändamål sjelf skapat eller kunnat åstadkomma; hvaremot inrättandet deraf, förcskrifvet såsom en ovilkorlig Lag, lätteligen kunde komma att betraktas såsom en påtvungen beskattning eller ålagd börda. Det mest magtpåligganda för denna angelägenhet finna Utskotten vara, att, genom ett vaksamt nit å Regeringens sida^ Communerna uppmuntras och uppmanas att besörja Folkskolors inrättande. En allmän öfvertygelse om nyttan af sådana anstalter och om Communernes åliggande i detta afseende, framställd och uttalad af Representationen, skall utan tvifvel sätta Regeringen i tillfälle att kraftigare kunna verka för det vigtiga ändamålet. Utskotten anse sig således böra vördsamt föreslå och hemställa: 1:0 att Rikets Ilöglofl.
Kostnads-ersättning ; sc Lands-Fiscaler» Krigs-Academi en vid Carlberg; förhöjning i lönernc för Lectorerne derstädes 5 se Hufvud-Titcl, Tredje, pag. 19. y\ sc Granskning 42* Krigs-Collegium: granskning af dc under dess förvaltning ställde Statsmedel; sc Granskning /|, 15, \ 1. •* om anslag för dess Lönc-reglering samt lön för Presidenten derstädes ; se Hufvud-Titel, Tredje, *• a sc Förvaltningen af Sjö-Ärendena. Krigs-Fondens fordringar i Norrige; se Anmälan 66. Kr 1 gs-Hof-Rätten: dess militaire Ledamöters arfvoden; se Anmälan 5g. t» i fräga om öfverflyttning pä In dragnings-Stat af aflöning till derstädes öfverflödig personal; sc Hufvud-Titel, Tredje, Fa£\2- f* samt Öfre och Nedr* Borg-Rät» terna: om upphörande deraf eller förändring i deras organisation, ,,,,,, Rrigsmanslius-Cassan; sc Centonal. Kr igs-Raketer; se Hufvud-Titel, Tredje. Krigsskepp: försäljning deraf; sc Anmälan 67. Krogar; se frälsccgor. Kronans hus och byggnader; angående Hufvudhoken deröfver ,,,,,,,,,,,, Krono-Bagemer; se Stats-Gontoret; IndragningsStalen. Kronobergs Län; Landshöfdingens derstädes ersättning af 2000 Pt:dr; se Indragnings* Staten; Hufvud-Titel, Andra. vissa hemmans derstädes befrielse frän öfverrotering; se Rotcfrihct. Krono-Brefbärin gen; sc Frälsehemman. Krono-Brefbärings-skyldighelen: dels om upphörande deraf, del's om ersättning för samma onus , , , , Svar pä älcrrcmiss , ,,,,, , Krono-Bränneri, Götheborgs f. d, tillhöriga hus och byggnader; se Anmälan 68.
Sedan han försigtigt sett sig omkring, liksom för att öfvertyga sig om, att åldermannen icke följde honom, öppnade han dörren och kastade en hastig blick dit in. Ett djupt hål gapade emot honom. Det var tydligen nyss utbrutet, ty skåpet var till hälften fyldt med grus och sönderslagne stenar. Mäster Haasenkampf log belåtet. — De äro qvar der inne allihop — hviskade han. — Ja, förra natten arbetade de grufligt, för att komma ut — svarade åldermannen lika lågmäld. — Det hördes ända in till nådig grefvinnan, för si förstås. Men grefven var borta — tillade han med ett plirande ögonkast. — Kan nog tänka det — sade Haasenkampf och plirade på samma sätt med ögonen. — Ty det ser nästan ut, som de varit nära att komma ut i verlden. Den lille vaxmannen var nu till hälften nedbrunnen och stunden närmade sig, då den onde skulle frambesvärjas. Åldermannen sväfvade betydligt på målet. Det syntes tydligt, att han var allt annat än väl till mods. Det måste heller icke vara en sådan lapprisak att försvära sig med lif och blod åt den onde, äfven om man derför har utsigt att få 40,000 karoliner i utbyte mot 1,000 daler kopparmynt. — Det går kanske icke i afton — återtog åldermannen oroligt. — Kunna vi icke uppskjuta det till nästa månad? Qvartermästaren tömde innehållet af sin mugg. — För sjelfve satan — sade han med ett öfvermodigt skratt — nu kan man icke mer komma undan. — Men om icke alla försigtighetsmått äro vidtagna — stammade åldermannen, hackande tänderna som om han plötsligt skulle hafva stoppats ned i iskallt vatten. — Den vördige pastor Bergius berättade här om dagen om en fänrik, som råkade i evig fördömelse, utan att få ens en half daler derför. — Hur mycket hade han satt in i affären? — Åh, det var just inte stort, kan jag tro, några daler kopparmynt. — Nå ja, gnidare och knusslare gå i bland utom turen och då hjelpa inga försigtighetsmått. — Men är det skrifvet hvad jag sagt?