Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
GeneralAdjutantsEmbetets lönande bör ej kunna vara tryckande för nationen, och jag tillstyrker ännu en gång hvad Herr Nordenfalk yrkat. Friherre Cederström: Alldeles i öfverensstämmelse med Herr CederschjÖlds yttrande, anser jag olämpligt, att genom lån reglera StatsVerkets ordinarie utgifter; också är ingen fråga derom; men jag anser Den i O c t o b e r. lika olämpligt, om icke olämpligare, att undanhålla inkomster för extra-ordinarie behof, innan man reglerat ordinarie Staten. Jag skulle tro, att sådana extra-ordinarie arbeten, af hvilka framtiden skall draga fördel, böra fördelas så väl på framtiden som på samtiden, och kostnaderne dertill fyllas genom lån. Det har blifvit yttradt af en annan Ledamot, att de anslag Ridderskapet och Ådeln så frikostigt beviljar, skola medföra en ökad bevillning eller ett låne-system. En ökad Bevillning komma de ej att medföra. Hvad ett låne-system angår, så är det ej inrättadt derigenom, att en bestämd summa genom lån upptages, emot vissa procent, ty den värde Ledamoten borde ej glömma, att vid sista Riksdag 3 Millioners lån beslöts och upptogs, hvaraf ej mera än i3,ooo R:dr återstå, och kanske äro äfven de iiu betaldte. Det kan ej kallas ett lånesystem. På grund af allt detta, och hvad förut blifvit anfördt, anhåller jag om bifall till Konungens förslag, samt att vi först få votera om contraproposition, då Herr Rosenqvists mening blir det ena, och Konungens proposition det andra alternativet. Herr Hjerta _, Guslaf: Jag skulle anse mig handla orätt emot Ridderskapet och Adeln, om jag trodde, att man här kunde vilseföras af uttrycket, att StatsUtskottet äger tillgångar, som kunna disponeras. Den i Octo b er. De finnas ej på annat sätt, än genom Folkets skattebördor; och omöjligen annorlunda, än att skatterne skola utgå på enahanda tunga och svåra sätt, som de sista 5 åren.
Återremitterades Sluls-Ulskotlets sedan den 29 April förlid et år på bordet hvilande Utlåtande N:o 78, i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 1835, 1837 och 1839 afgifne Beiättelse, angående förvaltningen af Mötesoch Tross-Passevolans-Fonderna. S. D. Vid förnyad föredragning af Hederv. Bonde-Ståndets, genom Protocolls-utdrag af den 18 sisth November, gjorde inbjudning till instämmande i Ståndets den 31 nästföregående Oclober fattade beslut, i fråga om grunderna för Bränvinsbränningens utöfning och beskattning, fann Ridderskapet och Adeln väl icke för godt alt denna inbjudning antaga, men ville dock & densamma göra det afseende, alt Ridderskapet och Adeln nedsatte skatten till halfva beloppet af hvad den, enligt Ridderskapets och Adelns den 9 sislh November fattade beslut, skulle utgöra. S. D. Remitterades till Stats-Ulskottet ett af Herr Hjerta, Lars, afgifgifvet anförande, i anledning af Herr Prytz’s denna dag f. m. till Utskottet remitterade motion, angående förhöjning i anslaget för Tullverkets AflöaingsOmkostnadsPensionsoch Indragnings-stater. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco-Utskottets den 1 sist!idne December på bordet lagda Utlåtande N:o 119 öfver åtskilliga anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 84, i anledning af väckta förslag till förändrade föreskrifter, i afseende på Bankens fastighetssamt skiftesoch odlings-lånerörelse, blef samma Utlåtande bifallet, med den förändring, att för lån emot pant af fast egendom högsta beloppet förhöjdes till 12,000 Riksdaler och minsta beloppet till 300 Riksdaler Banco. Prot. Utdr. d. Q Jan, l84t - $ Från Vä 11 o fl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-U(.skottet remitterades en, med anledning af 56 §.
SD^Efter föredragning af det ifrån Högwör, dige Prest-Standet, sedan den z dennes pa Bordet hwilande och nu ankomne Prvtocolls, Utdrag, fran Högloft. Ridderssapet och Adeln samt Wallofl. Borgar-Ståndet, för den z och 4-de Junii, om den af Hägwördige Prest-Ståndet föresiagne Tack" sagelse-Adreh till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, i anseende pa inrätt, ningen af en Swensk Landtbruks, Academie, förena, de Bonde-Ståndet sig med de öfrige Respecrive Stan* Den 9 Junti. zn Standen, pa det sätt Högloflige Ridderskapet och Adeln antagit. Ur supra. Tx krotocollo, 6. Lrilikmsn. Utdrag af protocollet, hället hss Hederwäcda Bonde.Gtandet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Junit 18". S. D Remitterades: Till Lag-Utskottet: Riksdagsmannen Johan Roswalls fran Gothland ingkfne Memorial angående ersättning till wittnen i mindre brottmål. llnll Bewillnings-Utskottet. RiksdagsmannenAndersAndersson Åbergs fran Westerbotten samt Jöns Hermanssons och Anders Anderssons fran Norrbotten ingifne Memorial om lindring i Bewillning för Jnnewanarne i nämnde Provincer. Till Allmänna Deswärsoch EkonomieUtlkottet: Johan Olsson Longbergs fran Gefleborgs Län Memorialer angående no En lika skyldighet för Städerne och Landet att deltaga i BatSmänS uyp, sättning, och 2:0 Förbud mot Glasförares och Häst, handlares kringfarande pa Landet. Till det i anledning af Rongl. Maj:t« Nädiga Proposition angående pastevolancen nedsatte särskildta Utskott: Riksdagsmannen Germund Westlingfran Östergöthland Memorial angående wederböran deS - 512 Den 9 Junii. des hörande genom Konungens Befallningshafwande öfwer samina amne.
Hennes Svea var en sannskyldig gatnymf. Men hela hennes hållning, dé tafatta åtbörderna, förlägenheten inför främmande, hennes obekantskap ined allt hvad till comme il faut hörer, det oreflekterade och driftmessiga i hennes förfaringssätt och hennes slaka efter-gifvenhet för plötsliga initiativ gaf derjämte åt bilden bakgrunden af en vanvårdad barndom och prägeln af en snarare svag och outvecklad än förderfvad karaktär. Man såg hennes förtid, tillbragt i folkskolan, fabriken och gränderna, draga förbi sig. Hon blyges öfver sin belägenhet, ehuru hon ej förstår vidden af sin skam. Hon kan räddas. Hon är som en frukt, hvars skal bar skrumpnat under nattfrosten, men hvars kärna ej är mask-stungen. De intressantaste teaternyheterna för den närmaste tiden blifva, å Nya teatern Edv. Brandes ' » En Forlovelse » och Björnsons » Over Aevne », hvari August Lindberg skall utföra Sangs roll, samt å Dramatiska teatern Lessings » Minna von Barnhelm » och Mussets » Osvuret bäst » (II ne faut jurer de rien), i hvilket stycke vi skola få den glädjen att se Knut Almlöf ännu en gång beträda tiljorna. Dramatiska teatern har på senare tiden samlat svenska original på hög. Kanske något af dessa kan ha utsigt att komma upp, när en gång » Hexmästaren » blir utspelad. » Hexmästaren » är nämligen den senaste tyska komedien, gående öfver tiljan i samma ögonblick som dessa rader läggas i pressen. Ur Dagens Krönika. 1.Den senaste sensationsnyheten. Ett par anmärkningar af Georg Nordensvan. Frankrike är ett bra land för erkända teaterförfattare. Samma dag d&amp; de börja tänka på att skrifva en pjes, vidtager ock allmänhetens intresse för den, och detta intresse hålles vaket ända till premièren. Stor succès, scener som slå an, daqnen hänförd. Tidningarna fulla af artigheter och loford till » notre cher et eminent confrère ». Hundra representationer garanterade. Och det blir ibland många, många fler.
Dagblad vådliga för allmän säkerhet, eller förnärmande personlig rätt, eller af fortfarande smädlig egenskap, har sett sig i denna sin mening till någon del Understöd! af Föredraganden^, Herr Tillförordnade Stats • Secreterare» Danckwart! samt deras Exeellenoers Herrar Stats-Riden Grefve Skjöldebrand! och Grefve Flemming! till Frotocollen anförda yttranden, då den förre, vid tvft tillfällen, på grundliga skäl, och Deras Excellencer, vid ett bland de - ConstitutionsUstkottets hetänkanden. tfa samma, i Nådeväg afstyrkt förbudet mot den indragna skriftens vidare utgifning. 2:0 Tillstyrkandet, i Krigsexpedition nen den 12 September 1822, af det Nå' diga förklarande att, sedan, enligt hvad till Kongl. Maj:ts kunskap kommit, KrigsCollegium blifvit af jattili,*'Canceller*- Ämbetet tilideladt för åtgärderna i ett mål rörande med enskild person upprättadt contract om casseradt Gjutgods, men KgL Maj.t, genom det Nådiga beslut, som föranledt åtalet, endast velat lemna klaganden öppet, att till vederbörlig domstol instämma Collegintn, med de ersattningspåståenden mot Kongl. Maj:t och Kronan, hvartill han trodde sig befogad, JostitiaeCancellem destomindre bort gifva detta beslut någon annan eller vidsträcktare tydning, som Kongl. Maj:t hän vist klaganden tifl Domstol och icke remitterat handlingarna till åtal. Jemlikt 27 /. Regerin gsFormen, ilig, ger Justi tiasCancellem att vaka öfver rättvisans handhafvande, och beifra fel, som af Domare och Ämbetsman begås; och enligt Kongl.
Men hur k an Herrn våg a tal a om samvete? FABRIKÖRN. Ransak a du henne, Agatha. ( Til Capten. ) J ag ber om u rsäk t, Her Capten: det ser ill a ut i f rämmandes närv aro ; men Herr Capten torde finna nödvändigheten. CAPTEN. Ja, l ät man ransakningen gå för sig. ( Agatha går nu til Clara. Hon, skjuter henne ifrån sig och rifver sjelf under en häftig gråt några sedlar opp ur sina kjolsäckar . De falla på golfvet tillika med et hopvr idit papper och et bref. ) FABRIKÖRN, ( som tar opp altsammans ). Se här är en tvåhundra Riksdalerssedlel och här en tvåhundra-Riksdalers. Men likväl var du så säker om din oskuld. CAP Det var förskräckligt. Sådant kunde jag inte förmoda. CEDERBERG. Hon är så visst oskyldig, Herr Capten, som j ag står här på stället. FABRIKÖRN ( til Clara , som står några ögnablick orörlig oc h stum ) . Nå, hvar är al t det öfriga af pengarne? CLARA ( åter utbr istande i gråt ). Ack ! jag är den olyckligaste bland människor. AGATHA ( hemsk , blek och darrande ) . Hon har väl gömt undan det öfriga. FABRIKÖRN. Nå, stå inte nu längre och reta mig. Eljest ska jag väl få fram sanningen på annat sätt ( går i dör ren och ropar in Redlig ). SJUNDE SCENEN. REDLIG och P ersonerne i föregående Scene. REDLIG ( inkommande ). Hvad befaller Herr Patron? FABRIKÖRN. At du genast går opp til Policen och begär at två betj enter få följa dig hit. RED För hvilkens räkning, Herr Patron? FABRIKÖRN. Al tid står du och är näsvis, din slyng el. Gå bara sort di t j ag sagt dig. Men vil du änteligen veta för hvilkens räkning ; s å står personen h är ( pekande på Clara ) Det är just denna hederliga Flickan, som du så mycke berömt och ömkat. REDLIG.
Directionen iakttaga, att det sker i den ordning och efter den föreskrift som stadgadt är i det utfärdade LåneReglementet; ankom - i Diarium antecknad, samt jemte bilagor öfverlemnad till Kamererarens och Fiscalens åtgärder, har, att sedan desse Tjenstemän3 utlåtanden inkommit, alltJ sammans hos Directionen viddess nästasanv mankomst föredraga. Utlåtanden å Låneansökningar böra inom åtta dagar till föredragning inför Direction vara till Secreteraren återlemnade; och finner Direction då, att så väl behörig säkerhet enligt LåneReglementet är ställd, soot ock att det sökte lånet cj öfverstiger hvad på Panten utlånas får, samt att tillgång för Lånets utassignerande då är, elior snart kan blifva, så skall det lån som beviljas i förra fallet genast anordnas och i det sednare lemnäs Sö» - Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. VI Band. 29 4f5o Ben 19 Julii e,m. mandes på Kamererarens ansvar med dess borgen om nödige uppgifter, försummas och på Fiscalenä ansvar om den laglige åtgärd uteblifver, honom tillhörer att utföra. 9 §. Alla Skuldsedlar ä hvarje Cassa eller TestamentsFond skola nummereras efter Jin ålder. Äro Cassorne i behof af sine penningar, bör kanden i mohn af Cassans tillgångar. Enär tillgången medgifver, att medel kunna, mot stadgad ränta utlånas, från de under Directionens inseende ställde Cassör och Fonder, bör Directionen iakttaga, att det sker i den ordning och efter den föreskrift som stadgadt är i det utfärdade LåneReglementet: an kommandes på Kamererarens ansvar, om någon af i detta Reglemente påbudne uppgifter saknas, och på Fiscalens, om den lagliga åtgärd uteblifver, honom tillhörer att verkställa. 9 §• Alla SkuldSedlar till hvarje Cassa eller TestamentsFond, skola nunamereras efter den ordning i hvilken de blifvit beviljade, och penningar, derå utgif - Den i g Julli e. m.
Då beskaffenheten af de nya Sedlarne funnits icke kunna medgifva, alt, såsom inlösningsbar, antaga viss hälft eller fjerdedel af en Sedel, i saknad af de öfrige delarne, samt för lamellens åskådlighet, hvarå tryggheten emot efterapning af desse Sedlar så väsendtligen beror, uppklistring af desamma ansetls icke eller böra få äga rum, hafva Banco-Fullmägtige, för bedömmande af dylike Sedlars inlösbarhet, då de, i mer eller mindre ofullständigt skick, till inlösen företes, uppgjordt serskilde grunder, hvilka finnas intagne uti Kongl. Maj:ts, uppå Banco-Fullmägliges underdåniga anhållan, utfärdade, Nådiga Kungörelse af den 5 Mars i<336, om hvilken Kungörelses införande i Siats-Tidningen, tvänne gånger hvarje år, Banco-Fullmägtige äfven fogat anstalt. Ifrån den 1 April i836, såsom den tidpunkt, då utgifningen af de nya Sedelsorterne af de högre valeurerne vidtagit, har, i öfverensstämmelse med föreskriften uti i3c> §. af Banco-Reglementet, utgifningen af de förr bruklige Banco-Transportsedlarne upphört, och ifrån början af innevarande år, då de nya Sedlarne af 2 Riksdalers och 3a Skillings valeurerne blifvit satte i omlopp, är jemväl all vidare tillverkning af Bankens förut bruklige Sedlar å 3 och 2 R:dr inställd. Summan i Riksdalertal af Bankens utelöpande Transporlsedlar, vid upphörandet, d. 1 April i836, af desammas utgifning, var R:dr 12,277,538: f/f 5. Inlöste äro sedermera, till d. 3o Junii innevarande år, 112,610 st. dylika Sedlar, uppgående lill en summa af 8,936,797: i4- 11.
De 6 Rdr du sände till den behöfvande gumman, blefvo på ett obehagligt sätt expedierade; hustruns man, som du vet är benägen för utsväfningar och fylleri har öfverkommit större delen af dessa pengar och i sällskap med sina tillgifna hastigt förtärt dem; dock blef följden den att den högra ögonglo ken fruktan är att oenighet snart utbrister mellan dem och de befallande. Dock tror man ej att uppror är möjligt. Just nu berättas, att armén på gränsen af Agershus stift skall från alla punkter göra anfall på Bohus län och Dalsland. De proklamationer jag medtagit, äro i det mesta väl förvarade; några äro dock här på gränsen samt här i staden vederbörligen använda. Bönderna här stå ej till att öfvertala, men prester, medelmåttiga borgare och i synnerhet köpmän önska högeligen uppfyllandet af propositionen. De 6 proklamationer som före mig voro öfversända, kommo snart i regentens händer; konseljen blef kallad och hvad man vet är att strängaste ordres äro gifna polisen, att i detta ämne vara fullkomligen vaksamma så på gränsen som i städerna.ben blef starkt inflammerad. Kött har jag nog fatt löfte om att erhålla, dock tvekar jag ännu på löftesmänoens forbehållsamma ja! Fisk har jag ock efterhört, denna tycks vara den lättaste att bekomma; några handpenningar har jag utdelat till dem Jag tyckte vara de trovärdigaste. Din önskan att fa resa till din bror tillåter jag hjertli-gen gerna, dock önskar jag att du inväntar mitt vidare yttrande deröfver, Hända Åtskilliga norrmän ha under samtal utlåtit sig * ♦nog villiga att bli sjelfstäntiiga, dock synes ifvem ej vara svarande till viljan. Skärgårds och småstadsboar tyckas vara de villigaste att emottaga anbudet, och härmed göra allvar, för den skull har jag till de skickligaste och som tycktes hafva bästa förtroendet till dem titdelt proklamationer. Önskan att T. kunde fa underhandla med norrmännen skall ock bli föremål för den rfver hvarmed jag med lifligaste hjerta skall bemöda torde att jag vid samma tid jnig uti. Dock torde ännu.
Sidan t 07, 4 §. står: forn jör viff a Städer vch HandelsSocieteter äro utfärdade. Om dessa aro i strid mot de nu stadgade grunder, så böra de sfskaffis, ty i annat fall kan hela denna Författning hvarom nu så mycket tvistas blifva illusorisk, Sidan 188, 2 §. Stadgandet är ovedersägeligen rigtigt, men det bör äfven gälla för HandtverksMästarne, ty husbondeskyldigheter* ne äro i detta fall lika. Sidan 109, 1 §. står: De perfiner af t/vinkbnet forn endaft vilja idka Handel ined egna tillverkningar-, sidan 105, 2 §. står: "forn af nämnde kun åflndkommät här torde orden: efter företedt Ullftand af vederbörlig Hut hor it et, böra tilläggas; samt bägge dessa §§. omredigeras så att de komma i öfverensstämmelse. Grefve Hård 3 Carl Gufiaji Vid den del af Höglofl. Statsoch LagUtskottens förnyade utlåtande, som angår behofvet af den Skånska HofRätterts inrättande, vill jag icke göra någon hufvudsaklig anmärkning. Det vore öfverflödigt, då min mening Mcti i September J. rrv. S ingalunda varit, att den en gång inrättade. JfofRätten skulla indragas. Likväl må min. tystnad icke antagas såsqm bevis på en ändrad öfvertygelse 5 den LagUtskotteta förnyade utlåtande icke förmått åstadkomma. Men några biomständigheter har fästad snin uppmärksamhet. Lagutskottet förklarar sin åberonade erfarenhet hafva grundat sig på HofRätternss allmäntkungjorde ArbetsF-örteckningar , deraf en Arithmetisk framställning icke ansetts Stodig, såsom i sllmäana Tidningarae tillgängelig för hvar och en.
Lag, i öfverensstämmelse med det system, som blifver antaget, måtte för Rikets Ständer framläggas, dels att Prester måtte företrädesvis antagas till uppsyningsman vid corrections-inrältningarne, med rättighet att, efter en viss tids oklanderlig tjenstgöring vid. Inrättningen, blifva berättigade att söka Presterlig befordran öfver allt i Riket; och dels, att det måtte ö(vervägas, huruvida Belgiske Förordningen den 4 December i835, rörande frigifne fångar, må kunna, i mer eller mindre mon, tjena till ledning för stadgande i detta hänseende inom fäderneslandet. Från Hedervärda Bonde-Ståndet: af Riksdags-fullmägtigen från Wester-Norrlands Län, Nils Strindlund, hvilken, efter förmenande, att vid valet af straff i synnerhet borde afses förbättringen af sådane brottslingar, som, genom straffets verkställighet å någon lid skiljde från samhället, efter straffets undergående, åter deri ni - 4 Lagsamt Allm. Besv.- och Flon.- Utskottens Utlåtande, N-.o 66. träda; att brottslingars förbättring vore alltså ett vigtigt ändamål, som genom straffet borde befordras, meu alt corrections-inrältningarne, i stället att utgöra förbättrings-anstalter, deremot blifvit plantskolor för allehanda brott och förderf, ansett nödvändigheten påkalla några mått och steg för betryggande af samhälls-inrätlningens bestånd, säkerhet och ändamål, och i följd deraf föreslagit: att correctionisler genast och intilldess något lämpligare och säkrare medel mot dem kan beredas, mätte ställas under Krigs-Lagarne, äfvensom att entrepreneurerne för renhållningen inom bufvudstaden ej vidare måtte tillåtas att emot laga försvar och otillräcklig bergning uttaga och, för dylike göromål, begagna correclionshjon.
Vidare och i öfverensstämmelse med hvad E. K. Maj:t härutinnan äskat, hafva Rikets Ständer funnit godt, alt öfverskotta af de indelningsräntor, som förut ingått ensamt till rusthållare vid södra bataljonen af Bohus läns regemente, må, till betäckande af de, genom bataljonens år 1851 på än ytterligare 10 år medgifna förändring till roteradt infanteri, för Statsverket uppkomna kostnader, varda, såsom hitintills och så länge omförmälda förändring kommer alt fortfara, stäldt till E, K. Maj:ts nådiga disposition. 25:o. Uti öfriga till Fjerde Hufvudtiteln hörande ordinarie anslag har någon förändring hvarken blifvit af E. K. Majit äskad eller eljest ilrågakommit, hvadan desamma, på hosföljande tabell Lill. C, upptagits lill enahanda belopp, som vid sisllidue riksdag bestämdes; kommande i följd af hvad sålunda blifvit beslutadt och, sedan anslaget till skrifmaterialier och expenser m. m. för Departementets Kansli-expedition, som för närvarande utgör 2,894 R:dr 32 öre, blifvit för summans jemnnnde minskadt med 4 R:dr, Hufvudtitelns samtlige, till ordinarie slatsregleringen hörande anslag att uppgå till 8,727,720 R:dr eller 40,820 R:dr utöfver hvad nu gällande Riks-slat upptager. Se tab. Litt. C. Till de Landtförsvarets behof, för hvilka tillfälliga eller extra anslag påkallats, hafva nedannämnde belopp dels blifvit af E. K. Majit äskade, dels äfven, på derom hos Rikets Ständer gjorda framställningar, ilrågakommit. 26:o. För Artilleribehof. Till anskaffning af refflade kanoner med dertill afpassade lavetter och öfriga fordon för 3 fältballerier har E. K. Maj.i äskat 72,000 R:dr, ali under åren 1861, 1862 och 1863 med eri tredjedel årligen utgå.
Mycket, som man förr mera instinktlikt kände ega ett visst sammanhang, kan man nu med ojäfbara siiiror visa st8 med hvartannat i förhallandet af orsak och verkan, sisom t. ex. en god skörds inverkan pa sjelfrnordens. de vansinni. gas och de oäkta födda barnens antal, att icke nämna dödlighetsprocenten, giftermalsfreqvensen o. d., der kausalsammanhanget är mera i ögonen fallande För qrinnofragans allsidiga belysning är i synnerhet giftermalsstatistiken af största vigt. Förgiif \, es m i rara romantiker tala om att qvinnan är skapad blott för hemmet och familjen, att hennes vasens finaste blomdoft förflygtigas genom beröringen med det yttre. lifvet, förgäf \ .es m9 de anse henne oskärad af att intränga pS verksamhetsomraden, som hittills varit mannen ensamt förbehillna: när statistiken säger, att qvinnornas antal i rart land öfverstiger männens nied 6! ;, sa måste man fraga sig sjelk huru skola alla dessa qvinnor f8 arbete, f2 ett verksamhetsfalt, rare sig detta hehöfves för att na Act dag / + Ty tre gro, säger en engelsk br3111t eller den da&amp;a til~~~cAssIiiIIclsc~~~ författare, huhudrilkoren för lifvets lycka: r~&amp;t att @ ra. något att älska och nagot att hoppas. vore det nu blott frilga om dessa 6 5, som omöjligen Dock under nigra förhallanden hunm blifva gifta, sa vore derom ej s i mycket att säga. Men nu är antalet af giftasvuxna qvinnor, som förblifva ogifta att icke nämna de talrika ännu unga enkorna 309 sa ofantligt mycket större, enär ett s4 betydligt antal mBn aldrig intritda i det akta stSndet.
Och han sade: Jag är Gud, dins faders Gud, frukta dig icke att fara in i Egypten; förty, der vill jag göra dig till ett mägtigt folk. Jag vill fara dit med dig, och vill åter föra dig derut. Och Joseph skall lägga sina hand uppå din ögon. Då for Jacob ifrå BerSaba. Och Israels barn förde Jacob sin fader, med sin barn och hustrur, på vagnomen, som Pharao hade sändt till att föra dem med. Och togo sin boskap och håfvor, som de förvärfvat hade i Canaans lande, och kommo så in uti Egypten, Jacob och all hans säd med honom: Hans barn och hans barnabarn med honom, hans döttrar, och hans barns döttrar, och all hans säd. Desse äro Israels barns namn, de som kommo i Egypten: Jacob och hans söner. Jacobs förstfödde son Ruben. Rubens barn: Hanoch, Pallu, Hezron och Charmi. Simeons barn: Jemuel, Jamin, Ohad, Jachin, Zohar, och Saul den Cananeiske qvinnones son. Levi barn: Gerson, Kehat och Merari. Juda barn: Er, Onan, Sela, Perez och Serah. Men Er och Onan dödde i Canaans lande. Men Perez barn: Hezron och Hamul. Isaschars barn: Thola, Phuva, Job och Simron. Sebulons barn: Sered, Elon och Jahleel. Desse äro barnen af Lea, som hon födde Jacob i Mesopotamien, med sine dotter Dina: De göra tillhopa alle, med söner och döttrar, tre och tretio själar. Gads barn: Ziphion, Haggi, Suni, Ezbon, Eri, Arodi och Areli. Assers barn: Jimna, Jisua, Jisui, Brya; och Serah, deras syster. Men Bryas barn: Heber och Malchiel. Desse äro Silpas barn, som Laban gaf Lea sine dotter, och födde Jacob dessa sexton själar. Rachels Jacobs hustrus barn: Joseph och BenJamin.