Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna paketoch forvagnspost, som tog sin början är 1831 och påföljande året utvidgades, så att den jemväl afgick emellan Ystad och Helsingborg, fortfor intill slutet af år 1834. Som likväl Staten, dels till följd deraf, att skjutslegan icke kunnat betingas lägre, än till dubbelt belopp mot den för gästgifvarskjuts gällande, dels ock i anseende till opåräknadt stor slitning af postvagnarne, men ringa inkomst af resande, fick å denna inrättning vidkännas förlust, uppgående åren 1831 och 1832 till 24,126 R:dr 11 sk. 6 rist, förlagskostnaden deri inberäknad, år 1833 till 10,066 Ridr 8 sk. 10 rist och år 1834 till 7,866 Ridr 3 sk. 1 rist, allt banko, så förändrades berörde post från 1835 års början till en befordringsanstalt endast för paketer. Sålunda inrättad, men med begagnande af vanlig gästgifvarskjuts, har den allt sedermera egt bestånd, dock efter hand utvidgad, så att den från år 1839 fortgått äfven emellan Christianstad och Carlskrona, samt sedan år 1849 jemväl från Helsingborg till Jönköping, öfver Ljungby och Wernamo; hvarförutom densamma några år varit ut - 31 sträckt till vägarne emellan Göteberg och Uddevalla, samt emellan Uddevalla och Sollebrunn. Inkomsterna af berörde paketpostinrättning hafva likväl alltjemnt varit otillräcklige för omkostnadernas betäckande, så att årliga förluster derå uppkommit, om hvilkas belopp närmare upplysningar innefattas i den under N:o 6 betänkandet bifogade tabell. o En ännu fortfarande anstalt för resandes befordran i diligens emellan Malmö och Ystad har dessutom på Postverkets bekostnad varit inrättad från och med år 1851. För ändamålet har begagnats en vagn, som lemnat utrymme för 5 passagerare och något paketgods samt från hvardera af nämnde städer afgått en dag i veckan, med undantag af vintermånaderna. På detta företag har årligen för Postverket uppkommit förlust, som kan beräknas till ungefärligt belopp af 1000 R:dr runt om året.
Det bar icke varit möjligt för mig, att så noga följa det Den 4 December f. m. af Motionairen upplästa anförande, att jag lian ingå i någon egentelig detail vid dess besvarande; men han har åberopat ett exempel, nemligen angående Konung Pharaos tid, hvarvid jag icke kan underlåta alt fästa mig. Med ett skäligen lifligt minne af den Heliga Skrift, får jag äran nämna, att raka följden af Konung Pharaos Magazinsinrättning var långt ifrån invånarnes bibehållande vid deras frihet, enär de derigenom förvandlades till Konung Pharaos slafva^ Sedan folket för den meddelade undsättningen uppoffrat deras penningar, silfver och guld, samt återkommit med nya kraf om hjelp, sade Konung Pharaos minister, Joseph: hvad håfven J att betala med? och då togos deras får och boskap. När de ytterligare återkommo, togs deras jordegendom i betalning, och slutligen, när ■de icke hade något annat att erbjuda, gjordes de sjelfva med Hustrur och Barn till slafvar. Jag hänvisar till den Heliga Skrifts innehåll, och frågar, om ett sådant exempel är uppmuntrande att för oss åberopas. I afseende på sjelfva frågan, anhåller jag, att vid remissen få utveckla mina tankar, sedan jag genomläst motionen. Jag får blott tillägga, i anledning af hvad Friherre Sture yttrat, det jag icke medger, att Landtmannens tillstånd, öfverallt i Skaraborgs Län, är så rysligt, som Herr Friherren det beskrifvit; jag känner nogsamt, alt ungefärligen ^ af Länet är i största förlä - itjfi D#u 4 December f. m. genhet, hvartill orsaken bör sökas och finnes i helt andra händelser, än MagazinsInrättumgens upplösning; men jag påstår, att denna ytterliga nöd icke finnes i de öfriga \ af Länet, som, hvad skogsbygden särskildt beträffar, visar en för fosterlandsvännen mycket gladare tafla.
Ett tyskt furstegemak har nyligen blifvit i sin helhet utfördt i Sverige. Det är furst Solms-Braunfels, såsom bekant gift med en svensk fröken Lavonius, som till sitt hem i Wiesbaden gjort denna ovanliga beställning. På Handarbetets vänners lokal ha i dagarne utställts åtskilliga föremål, s o m för detta rum blifvit utförda på föreningens atelierer: väfnader af olika slag, två vackra flossamattor, en större o c h en mindre, dessutom kuddar till en väggfast hörnbänk, draperier, portiéer, ryggstycken till stolar m. m. Alla dessa föremål äro utförda efter svenska mönster, o c h samtliga utmärka sig för den solida elegans, s o m i allmänhet kännetecknar föreningens arbeten. De flesta äro utförda efter ritningar af fröken Gisbcrg. K. Dramatiska teatern. Efter malheuren med det senaste programmet var denna teater i måndags åter färdig med ett nytt, men o m ock detta m ö j - ligen håller sig något längre uppe än det föregå- ende, torde det visserligen ej bli bland de mera långlifvade. Hrr von Schönthans o c h Kadelburgs lustspel, » Två lyckliga dagar », liör icke till de roligare tyska fabrikaten, ehuru ett genomgående godt utförande gjorde allt att tillvarataga de sparsamma » pointerna ». Den långa personlistan uppvisade ett flertal af teaterns bästa krafter: fröken Ahlander hade fått en af dessa rifvande gamla tanter, som hon gör så ypperligt, hr Bwckström en jovialisk gammal onkel, för hvilken han var som skapt, hr Personne en lefnadsglad o c h ogenerad ung man i friarärenden med den outtömliga svada, åt hvilken ingen bättre än han kan ge godmodigt lekande ton, fru Rundberg en af dessa söta unga flickor, s o m just hon är den rätta att göra » sä förtjusande ». Och ändå! Ja visst skrattade man litet här och där o c h applåderade litet ock vid aktsluten, men den sanna premiérestämningen, den s o m bådar succés, den uteblef. Sannerligen det var skådespelarnes fel!
Men, utom denna tillökning under byggnadsarbetets fortgång, utdelades äfven åt arbelariie både bränvin och öl, till ett belopp år 1828 af 4,528 kannor bränvin och 11,556 kannor öl. Sedermera har Styrelsen, år efter år, sökt minska denna bränvinsutdelning, hvartill korrektionisterne trodde sig äga en bestämd rättighet, och uppgick den, på sätt Revisorerne anmärkt, år 1840 lill 832 kannor 4 jungfrur. „ 1841 till 873 „ 2 deruti inbegripet hvad som blifvit till sjukhuset och Läkarens disposition aflemnadt. Men det följande året, eller i April månad 1842, upphörde, efter åtskilliga förut vidtagna åtgärder lill brånvinskonsumlionens minskande, all bräll vinsutdelning, och har efter den tiden denna vara icke lofligen funnits inom Inrättningen. Numera och sedan Revi - 135 sorerne ledi uppmärksamheten på delta ämne, torde också de skäl böra uppgifvas, hvilka förmådde Styrelsen att i detta förhållande gå med en viss varsamhet till väga. Ett hastigt och oföiberedt afbrott i en häfdvunnen vana bade möjligtvis kunnat framkalla våldsamma utbrott, äfvenlyrliga för den allmänna säkerheten och svåia alt dämpa; om dessa vållade oordningar af gröfre beskaffenhet eller blodspillan, hade Styrelsen kunnat derföre göras ansvarig. Då bruket af kaffe, sou» varit medgifvet vid Norra Korrektionsini åttningen, afskaffades vid ungefärligen samma tid, aflopp sådant icke utan buller och oro. Emedlertid var den rättelse, Revisorerne fordra, redan veikslälld innan fråga derom väckles, och då kostnaden för inköp af del bränvin, som utdelades, godtgjordes af korrektionisternes premier och arbetsförtjenst, utan alt det allmänna derför fick vidkännas någon utgift, tyckes ärendet egentligen ligga inom polisordningens gebit.
” Hvad Utskottet i Utlåtandet Nio 27 hemställt, att, i stället för ordet *’med,3i mätte införas ordet >3utan3 på lista raden var således ogilladt. §. §. 114, 115, 116, 117, 118, 119 och 120 godkändes, med iagttagande att i §. 115 införes i 2:dra raden af pag. Godkändes, äfvensom Ståndet biföll hvad i sammanhang härmed af Ut* skottet blifvit hemställdt i Utlåtandet N:o 27. Om edgång vid Taxeringan. §. 122. Gillades, med iagttagande, att på lista raden, efter orden ,3sd V3 in?» föres ordet 3>Berednings33 Om skydd jör Taxeringsmän. §. 123. Med iagttagande, att på lista raden efter orden 33ledamöter af * in* föres ordet *’Beredningsj3 godkändes denna §, Bill, till. R. St. Q Sami. 1 Band, , ga Fröt. TJtdr. d. 77 Oct. 1840. Om ändrings sökande i Debiteringsoch Tax erin g s ■■ m ål, samt om besvär öfver ädömde böter. §. 124. Godkändes, med iagttagande af att den bär åberopade §, kommer att rätta sig efter den förändrade nummerföljden. §. §. 125, 126 och 127, sådane sorn de i Betänkandet N:o 12 föreslås, och med den ändring, som Utskottet hemställt i afseende på förstnämnde §., ogillades, och antog Ståndet hvad i delta hänseende föreskrifvet finnes i §. §. 147, 148, 149, 150 och 151 af nu gällande Bevillnings-förordning, endast med iagttagande af att i 147 §. Irsta raden efter ordet ”öfver” och i 150 §., 3:dje raden från slutet, efter orden ”ej eller må till”, införes ordet Berednings Art.
4 Särskildte anföranden utaf Stats-Utskottets .Ledamöter varda härhos bifrgide; och understå!- les allt vördsamligen Riksens Höglcfl. Ständers pröfning. Stockholm elen ai Aug. 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskott följande dagar år 1823. Den 19 Augusti. S. D. H err Öfverste-Lieutenanten Hjerta an förde : ”Hvad angar den så kallade Rubel-fonden synes mig det yttrande Högloft Utskottet aflena. nät, angående den samma, icke tillfredsställan^ de. Jag tror att det vöre bättre att fullständigare söka utreda saken, än som i Betänkandet skett* samt att om så behöfdes begära genom Hof. Cancelleren nödige upplysningar, för att sålunda en gång hela Svenska folket måtte öfvertygas om obehörigheten af de rykten, som kringflugit att Sr a t s - Ut s ko 11 et s Beta rikander!* 425 den skulle hafva varit en Statens tillhörighet, ■lag tror mig vara skyldig både Konungen och mine medboigire, att söka bättre utreda saken» så vidt Allmänna handlingar dertill föranleda, väl inseende den svårighet, som skall mota mig» som enskild mati vid detta försök, enär jag ej, lika med Utskottet, har rätt att af Plof Cancelleren begära hufvud acten, eller Tractaten i Åbo* Jag anhåller derföre om Betänkandets hvilanda på bordet.”
Hvad för öfrigt sjelfva upplösningen angår, att Erik i en fart får sig en bruksplats och kan gifta sig, så är detta ett med afseende pä svenska förhållanden ej särdeles » realistiskt » drag. Om icke » Erik Grane » annars hade lemnat ett alltför pinsamt intryck skulle det kanske varit mera sannt att låta den för rabu-listiska åsigter misstänkte unge mannen gå brödlös, mera konse-qvent i en mot vårt sociala lifs missförhållanden riktad bok. Ty konseqvensen af vårt osjelfständiga skoloch universitetsväsen är att dana en stor klass, som tiger och får äta, samt en mycket ' liten, hvilken svälter och får tala. Och våra svenska förhållanden hafva en stor förmåga att ge kontinuitet åt slentrianen. Vi dela med våra grannland lotten att vara bland de eftersta inom kulturen i den meningen, att det icke varit i norden som tidehvarfvens stora tankar blifvit tänkta, som de verldshistoriska rörelserna böljat. Tvärtom kommer allt sent och svagt till oss, och om vi slippa att bli våldsamt uppskakade, så bli vi heller icke tidigt väckta, äro ej med om daggryningarna i de stora landen. Norge, Danmark, i viss mån också Finland hafva alla haft politiska förhållanden af mera eggande och klargörande art än våra, och deri är alltid en hjelp för små land i att icke stagnera; Danmarks krig och dermed sammanhängande erfarenhet, Norges häfdande af sin unga sjelf-ständighet hafva medverkat till deras literära nydaning på ett sätt, som redan samtidens literaturgranskning kan påvisa. Vihafva intet motsvarande haft. Vi behöfva således, om något folk, väckelser och vädjanden till vårt samvete, särskildt med afseende på huru den uogdom uppfostras, som en dag skall utgöra det svenska folket. Det är icke en tillfällighet att i norden s&amp; mänga författare tagit uppfostran om hand: Björnson i * Det Flager Kielland i » Gift », Bang i * Haablöse Slcegier », Garborg i Bonde-studenier, Geyerstam i Erik Grane. Det beror delvis på tidens lifsåskådning, för hvilken denna tillvaro blifvit allt.
Utskottet, till hvars bestämmelse det hörer att utarbeta de fran Rikets Ständers plena remitterade förslag till stiftande , ändring, förklaring eller upphäfvande af allmän Civil-, Criminal, och Kyrkolag samt att upptaga de i sådana ämnen Rikets Ständer meddelade Konungens Propositioner eller i Rikets Ständers plena väckta frågor , icke anser denna sin bestämmelse innebära rättighet eller pligt att tolka tidens kraf och på grund af en sådan tolkning uppgöra egna lagförslag; men det likväl är nödvändigt, att de af tiden fordrade förändringarne i berörde lagrum skola vara gifne och bestämde , Innan det blifver möjligt att urskilja, huruvida samma lagrum, ideras förändrade akick, må vara tjenlige för det ändamål, Motionairen afsett; så följer redan häraf, att Motionen, så obestämd den nu är, ej kan till den yrkade lagförändringen föranleda. Men derjemte framställer sig emot förslaget den allmänna och hufyudsajkliga an-. [LagUtskottets Betänkande N:ö 23. 55 Snirkning,’ att böters och vitens förvandling utgör en så väsendtlig beståndsdel af nu gällande strafflagar och är af sådant 3nflytan-<; de på serskilda straffbestämmelser för serskildta brott, att upphäfvande eller förändring a£ de flere både till art och grund olika förvandlingar, som ej mindre i allmänna Lagen än i åtskillige författningar äro utsatte, och antagande i stället af blott några vissa allmänna, bestämda samt i alla förekommande mål tillämplige förvandlingssätt, icke kan med annat vilkor ega rum , än att en stor del af strafflagarne på samma gang ändras och omi arbetas; hvarom Motionairen likväl nu ej vackt fråga, eller förslag afgifvit. På dessa i korthet antydde skäl, hvilka Utskottet anser öfverflödigt att ytterligare sammanfatta, tillstyrker Utskottet: att Rikets Ständer måtte förklara , det någon förändring af de i allmänna Lagen och serskilde dermed sammanhang egande författningar föreskrifne olika sätt och grunder för böters och vitens förvandling , ej kan, i anledning af Herr Stah-i les ifrågavarande motion lämpligen ega rum.
Caracter. } § 19- Uppvisas vid en ;och samma anteckning tvenne eller flere Fullmagter för en och samma ätt, varde de alla, ehuru af behörig man utgifne, ogillade. Anmälas sådane Fullmagter vid olika anteckningar, galle den som först uppvisad blifvit. Den som med obehörigt ut-1 gifvande af en eller flere Fullmagter beträdes kommer för ett sådant förhållande, hvilket uti Riddarhusutskott^, uppå RiddarhusFiscalens anmälan upptagas och undersökas bör, att anses säte och stämma på Riddarhuset för längre eller kortare tid förlustig, allt efter hvad Ridderrkapet och Adeln in pleno derom kan rättvist pröfva. §. ao. Den hvars anhållan, om Inträdespollet blifvit, antingen vid de anteckningar, då LandtMarskalken förer ordet, ellet vid dem, som ske inför RiddarhusUtskottet, ansedd icke kunna beviljas, äge, när afslaget honom tillkännagifves, äska förhållandets anmälande af Ord - Nk-tt 4 Decemhrr e. tn. 19 toraliden i RiddarhusDirectionen eller Riddar husöiskottet hos Ridderskapet och Adeln in plenö, på hvars slutliga algörande Irågan kommer att bero. Såsom allmän grundsatts galle, att den, hvilken enligt denna Riddarhusordning blifvit ansedd oberättigad att såte och stämma på Riddarhuset intaga, under samma tid ej eller må fullmagt utgifva. §. 21. Innan anteckningaroe förrättas, skola Bankarne i RiddarhusSalen vara af RiddarhusSecreteraren och Fiscalen indelte, hvarvid iakttages den för ätterna här ofvan uti §. 1 stadgade ordning, på det sätt, att Grefvar och Friherrar sitta till höger om LandtMarskalksbordet, hvarest första Bänken undlår Nio 1, den andra N:o 2 och så vidare, intill dess samtelige Grefvar och Friherrar erhållit sine platser.
Att tro sådant, vore att hysa större förtroende än man bör äga efter Den 6 Juni i e, m, syndafallet, då menniskan efter naturen är ond, och det heter, att för menniskones ondsko skull är lagen gifven i verlden. Då nu detta förhållande äfven lärer gälla, i afseende på skole-lagen, tror jag det vara förmycket att räkna på, det Skollärare äro fritagne från menniskans vanliga lott, eller arfsynden. Att uppträda såsom Delateur af verkligen utöfvad verksynd är åter icke min sak} för mig var det nog, att anmärka det genom SkoiOrdningen lemnade tillfället att den utöfva. Och detta kan jag anmärka, utan att såra de Lärare, till hvilka jag, såsom får, alltid måste känna mig hafva de största förbindelser. Men hvem försäkrar, att man alltid och öfverallt skall få sådane Lärare, sorn de, hvilka nu utmärka Stockholms Läroverk. Friherre Adlerbeth' Äfven med antagande, att menniskan är ond, vågar jag påstå, att följderne af denna ondska icke skola blifva serdeles vådligaDen nya SkoiOrdningen äger inom sig sjelf medlet att afhjelpa möjliga brister, enligt hvad jag förr anmärkt, genom stadgandet om Elementar - Läroverkens revision. Den första revisionen sammanträder nästa år. Skalle exempel finnas på sådana cabaler, om hvilka Herr Hammarsköld talat, är jag öfvertygad, att de då, i den väg lagen föreskrifver, blifva anmälte och rättade. Herr Grefven och■ Landt Mar/kalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottijts Betänkande böra, i anledning af de i54 Z)en 6 Junii e, tn. dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja.
Och de Hrr af R. o. Ad., som voro med vid jernvägens öppnande, kunde väl icke gerna undgå att erfara samma sorgliga intryck som jag, då jag på vägen såg de långa räckorna af pitprops. Hvad det skulle legat för en rikedom i dessa unga träd, om de fått utveckla sig till full mognad! För min del anser jag således att man i landets rätt förstådda intresse bör tillse att åtminstone några band finnas på en sådan misshushållning, och om man derigenom också icke vinner allt, så hoppas jag att man åtminstone vinner något; och på dessa grunder anhåller jag att R. o Ad., med afslag å Utsk:ts Retänk. i denna punkt, ville godkänna det förslag till stadga, som embetsverken afgifvit. Hr Paykull, Lars Gustaf: Afven jag kan icke neka till att misshushållning med skogen möjl. egt rum, men jag tror icke att man kan förekomma densamma genom att lägga höga tullar på skogen, ty detta skulle ju föranleda, att skogen faller i värde, hvaraf en naturlig följd är att man misshushållar ännu mera med densamma. Den förnämsta misshushållningen med skogen torde icke bestå deruti att man utskeppar för mycket deraf, och dermed förskaffar sig medel att betala de framsteg i odling landet gör, eller medel att liqvidera importen af andra länders alster, utan den består förnämligast i den mängd skog, som förfares, utan att tagas vara på, äfvensom i den mängd träd, som användas, utan att direkte behöfvas. Jag anser derföre att det enda sätt, hvarpå vi kunna få en väl ordnad skogshushållning, är, att man icke lägger hinder i vägen för skogsutförseln; då jag är fullt öfvertygad om, att hvar och en skall taga vara på sin skog och sköta den så väl som möjligt. Detta lär i synnerhet gälla om den unga skogen. Jag kan icke förstå hvarför man vill förhindra densammas utförsel, och finner deruti en alldeles öfverflödig försigtighet, ty ungskogen är just den skog egaren till en egendom kan vänta sig få använda redan under sin egen lifstid, hvaraf följer att företrädesvis denna skog alltid bör blifva väl vårdad, om den erhåller något värde.
Och denna fråga är desto vigtigare, som å ena sidan hithörande artiklar utan all jemnförelse äro de vigtigaste förbrukningsartiklarne inom landet, å andra sidan producerandet af dessa sädesslag utgör föremål för landets modernäring, hvilken, enligt officiella uppgifter derom, sysselsätter 17,20 procent af hela befolkningen, under det antalet öfrige näringsoch yrkesidkare utgör blott 5,58 procent af denna befolkning. Visserligen hafva redan alla slag af Spanmål sedan ett tiotal af år tillbaka varit till införsel tullfria; men då ej sällan tvifvel och tveksamhet om det lämpliga i ett sådant förhållande för ett land, med det läge och klimat som vårt, låtit höra sig äfven från personer med eljest frisinnade åsigter i afseende på handelslagstiftningen, hafva Komiterade ansett sig böra, så vidt ske kunnat, lemna bidrag till frågans bedömande äfven ur praktisk synpunkt. För sådant ändamål hafva Komiterade låtit för en tid af 25 år upprätta sammandrag öfver prisen å Hvete, Råg, Korn och Hafre, å ena sidan sådana de noterats på Stockholms Börs, å andra sidan efter officiella uppgifter om noteringarna på samtliga de utrikes handelsplatser vid Östersjön, derifrån införsel till landet af dessa artiklar, då sådan ifrågakommer, förnämligast eger rum; hvarjemnte till lättande af öfversigten äfven tabeller öfver skilnaden emellan dessa pris blifvit uppställda. Jemnför man de prisförhållanden, dessa sammandrag, här bilagda under Litt. D—P, angifva, så visar sig, att marknadens ställning, för så vidt bemälda platser angår, i allmänhet varit sådan, att den på det hela icke ger anledning att befara någon våda af konkurrensen med utlandet i förevarande hänseende. Under den period, hvarom här är fråga, har medelpriset å Hvete på den utländska marknaden, för månad räknadt, med undantag endast för Mars och April, flere gånger öfverän understigit det på den inhemska, nemligen från 18 till 13 gånger af 25. För år räknadt, har det utländska priset stått högre 14 gånger mot 11 och för femårsperioderna 3 gånger mot 2.
Bonde-Ståndets beslut. 10:0 öfverenskommelser, rörande presterskapets, Skol-lärares samt Kjrko-betjenters rättigheter och inkomster; i no afgifters bestämmande till kyrka, skola, fattigvård och andra fromma ändamål; 12:0 bänkfördelningar; 1 3:o fattigvård och frågor om mindre arbetsföre personers inflyttning från andra socknar; i4:o frågor om sockne-magaziners anläggning och vård ; 1 5:o allmänna hälsovården, koppympningens befremjande och Barnmorskors antagande; 16:0 Brandstods-föreningar; 17:0 öfverenskommelser om väghållning, snöplogning, brobyggnad, m. m. dylikt; 18:0 öfverenskommelser till sedlighets och allmän ordnings befremjande; 19:0 verification af mantals-, restoch afkortnings-längder, samt granskning af indelning till kronoskjutsers utgörande och längder öfver erlagd betalning derför; 20:0 utväljande af Sockne-fullmägtige i beskaltningsmål och andra ärenden; 21:0 intyg 0111 personers förhållande, h vilka anmälas till allmänna belöningars erhållande, äfvensom yttranden om gjorda uppodlingar, m. m., i hvilka afseenden Socknestäinma jemväl eger att meddela föreskrifter om de hvar och en tillhörande göromål, med iagttagande af hvad för serskildta fall pets och kyrko-betjenters inkomster och rättigheter ; 90 bestämmande af afgifter till kyrka, fattigvård och andra fromma ändamål; 10:0 bänkfördelningar; liro öfverenskommelser om grafställen; äfvensom 12:0 alla sådane kyrkomål och ärenden, som, enligt serskilda Författningar, eller, efter vedei hörandes befallning, hero på Sockenstämmas utlåtande, afgörande eller verkställighet, såsom angående Brandstods-föreningar, sockne-magaziner, verification af restoell afkorlningslängder, äfvensom af betalning för kronoskjutser, val af Sockne-fullmägtige vid taxeringar och för andra ärenden, frejd be tyg, i fråga om allmänna belö- ningar, yttrande om odlingar och tillverkad salpeter, om vaccinationens fremjande, jordegummois antagande, om väghållning, snöplopning, brobyggnad, m. m.