Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sandjorden i Christianopel är ock sumpigare och mera blandad med klappersten, hvilken i följd af den myckna vätan torde hafva bibehållet en kyla, som förhindrat jordens växtkraft. 1829 gaf Vintersäden mer än vanligt inskränkt äring; 5:te och Gite kornet var det allmännaste, men i flere Socknar äfven blott 2fdra, 3:dje och 4’de; Vårsädet var då i allmänhet mera gifvande: men alla sädasslagen blefvo i mer och mindre man skadade af för mycket regn under mognadsoch bergnings-tiden. Afven Våren var kall och våt, så att vårsäden ej förr än ganska sent kunde verkställas. På mångå ställen såddes kornet först i midsommarsveekan och t. 0. m, efter midsommar. Vid denna tid var väderleken torr och varm och nödigt regn föll sedermera under växttiden, så att alla slags vår - säden gåfvo de hästa förhoppningar om rik skörd; men under senare delen af sommaren förblef vädret kallt och ett öfverflödigt regn föll nästan dagligen, så att både mognad och bergning fördröjdes lills långt in i September och Oclober månader, då ännu, på vissa trakter, flere åkerfält voro oskur, le» äfvensom en stor mängd potatoes oupptagen, när oförmodadt ymnig silö föll med sträng vinter. Efter några dagar förbyttes väl denna i mildare luft, men vålvädret fortfor likväl, till dess i November månad Vinden på allvar infann sig och sedermera oafbrutet fortfor. Under sådana omständigheter bief den mesta säden ganska illa bergad och någon del alldeles onyttig, hvaraf ock den närmaste följden blef en odryg säd, sorn gaf dåligt bröd likasom den del af Potatoes-skörden, som kunde före den tidiga Vildren inbergas, blef besvärad af vatten och derföre blottställd för förskämning. i83o gaf ett lika litet tillfredsställande resultat i afseende på årskörden som föregående året, med hvilket både väderleken och dess inflytelse visade en anmärkningsvärd likhet. Efter en stark och ihärdig
St. Just. Ombudsm. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 'IS49. utdrägt och kostnader, som Moller ej velat underkasta sig; så har tillförordnade Polismästaren Limnelius uti häröfver afgifven förklaring, på anförde skäl och med åberopande af Protokollsförandens här ofvan omförmälte sjukdom samt bristande bestämd föreskrift om den tid, inom hvilken en remiss af förevarande beskaffenhet borde vara expedierad, yrkat att från allt ansvar i målet frikännas. Kongl. Hofrättens i detta mål gifna utslag af den 29 sistlidne Oktober innehåller, att som haudlingarne uti förenämnde hos Öfverståthållareembetet för Pölisärender liandlagde och den 31 Augusti 1848 till Stockholms Kämnersrätt hänskjutne mål icke förr, än den 13 derpå följde November, eller efter två och en half månaders förlopp, blifvit från Öfverståthållareembetet till Kämnersrätten afsände och således, hvad tillförordnade Polismästaren Limnelius ej heller kunnat bestrida, större dröjsmål än vederbordt med berörde expedition ägt rum; alltså och då tillförordnade Polismästaren Limnelius, hvilken hos Öfverståthållareembetet handlagt målet, vidgått, att dröjsmålet härledt sig derifrån, att protokollet i målet först efter en längre tids förlopp blifvit uppsatt, men honom såsom förman ålegat att tillse, det icke en sådan uraktlåtenhet fått äga rum, och följaktligen honom icke till ursäkt lände, att, pä sätt han uppgifvit, vederbörande protokollsförande baft förfall af sjukdom och öfverbopande göromål, pröfvade Kongl. Hofrätten skäligt, med stöd af 9 kap. 5 §. Utsökningsbalken och 1 kap. 12 §.
Jag ämnar egenteligen yttra mig i anledning af hvad Friherre Wrangel anfört, att den nya Skiftesstadgan skulle i visst afseende afvika från Den 27 Augusti f. m. 117 1812 års Enskiftsförordning, och således till en del aflägsna de goda ändamål, som dermed varit åsyftade. Jag begagnar detta tillfälle, att för Ridderskapet och Adeln visa, huru olika meningarne om verkan af den nya Skiftesstadgan äro, då en Ledamot, sorn så väl Männer de välgörande följderna för landet af Enskiftesförfattningarne, vill påstå, att den nya Skiftesstadgan är mera inskränkt, och mindre liberal i möjligheten att erhålla bättre ägoskiften, än de förra voro. Friherre Wrangel åsyftar, såsom jag fattat, den händelse, att då, enligt Enskiftesförfattningen, en person ville hafva enskifte, var det honom öppet att få utbrytning på ett sådant ställe, att de andra ej ledo något, änskönt desse icke kunde Enskifte erhålla. Detta vore nu förment, och utgjorde ett hinder för jordbrukets uppkomst. Det är ostridigt, att numera, då alla delägare skola vara med i skiftet, om Ägodelningsrätten pröfvar att bättre skifte ej kan ske i skifteslaget, är ock en delägare hindrad att få för egen del ett skifte, hvilket skiljde honom från de öfriga; men jag tror, att man måste förbise denna omständighet. Om det medgåfves, skedde likväl rubbning för de andra delägarne, och han lärer väl derföre böra åtnöja sig med sin redan varande lott. Det enda stadgande , som möjligen kunde vara lämpligt i denna del, vore, att den, som det yrkar, skulle få utbrytning med skyldighet att bestå alla kostnaderne, utan något biträde dertill Den 27 Augusti f. m. af de öfriga; och da lärer likväl vid få tillfällen någon följd af ett sådant stadgande icke uppkomma.
Stadgandet om civil beställning i § 5 flyttades med 1840-41 års grundlagsändring till § 6. Det ursprungliga stadgandet om statssekreterarna i § 6 upphävdes med 1840-41 års grundlagsändring, varvid en del av bestämmelserna om statsrådet flyttades från § 5 till § 6. Denna domstol, som riksrätt kallas, skall i sådant fall bestå af presidenten uti Konungens och rikets Svea hofrätt, hvilken däruti före ordet, presidenterna uti alla rikets kollegier, vid tilltal emot högsta domstolen fyra de äldsta regeringsråd, men, när regeringsrätten är tilltalad, fyra de äldsta justitieråd, äfvensom, i båda fallen, högste befälhafvaren öfver de i hufvudstaden tjänstgörande trupper, högste närvarande befälhafvaren för den vid hufvudstaden förlagda delen af flottan, tvenne de äldsta råd i Svea hofrätt och det äldsta råd i hvarje af rikets kollegier. Då antingen justitiekansleren eller justitieombudsmannen finner sig befogad att högsta domstolen eller regeringsrätten samfälldt eller särskilda enderas ledamöter inför riksrätten tilltala, äske han hos presidenten i Konungens och rikets Svea hofrätt, såsom riksrättens ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas. Presidenten i hofrätten foge därefter anstalt om riksrättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i laglig ordning behandla. Skulle emot förmodan han detta underlåta, eller någon af de öfrige förenämnde ämbetsmän undandraga sig att uti riksrätten deltaga, stånde de, för en sådan uppsåtlig försummelse af deras ämbetsplikt, till lagligt ansvar. Hafva en eller flere af riksrättens ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dem laga jäf, vare ändock rätten domför, om tolf däruti sitta. Är presidenten i hofrätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe den äldste i tjänst varande presidenten. Denna domstol äge, sedan rannsakningen fulländad är, och domen efter lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
I öfverensstämmelse härmed hemställer alltså Utskottet, att, bland de uti Memorialen N:is 200 och 205 föreslagna reglements-stadganden, följande 2:ne §§, hvilka grunda ; sig på Utskottets af Rikets Ständer gillade hemställan uti Utlåtandet N:o 139, punkten 69:o, litt. t) jemförd med 182 och 183 §§ af det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente, må, på-sina behöriga ställen, i det Bih. Ull R. St. 4 Sami 1 Åfd. 4 Band. 21 Höft. 7 50 StatsUtskottats Memorial N:o 221. nya reglementet inflyta, samt att. i följd deraf, mimereringen af §§ må, vid utskrifningen af original-exemplaret utaf sistnämnda reglemente, erhålla häraf föranledd rättelse. §• (Införes näst efter den i Memorialet N:o 300 föreslagna § 19). Med bifall til) Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning hafva Rikets Ständer inedgifvit, dels att återstoden, Etthundraett tusen niohundrafyratio R:dr, af den till afskedade folkskolelärares pensionerande afsatta och i Riksgälds-kontoret innestående fond jemväl må^ under den tid, som innevarande riksdags statsreglering kommer att omfatta, fortfarande och under samma vilkor, som hittills, ställas till Kongl. Maj-.ts disposition, och dels att, till förstärkning af denna fond, må anvisas den slutliga besparing, hvilken under nu löpande statsregleringsperiod kan å den till folkundervisningens befrämjande anvisade andel af den personliga skyddsafgift^ uppkomma.
Utskottet äfven ur flere hänseenden vara mindre lämpligt, helst sedan Kongl. Majit, genom en icke längesedan i Nåder utgifven Författning, stadgat den ordning, som vid behandlingen af dylikt gods bör följas. Af dessa skäl, och enär i öfrigt Tullmålen i de flesta Städer icke lära förorsaka någon märkbar eller väsendtlig tillökning i Rådhus-Rälternes göromål, samt Kongl. Majit har Sig öppet lemnadt, att, om ett motsatt förhållande ett och annat år någorstädes skulle inträffa, för tillfället anvisa den ersättning, som prof vas skälig, och hvarom vederbörande icke lära; underlåta* att göra underdånig framställning* Siats-Utskottets Utlåtande N:o 122. 5 finnér Utskottet sig icke böra, i anledning af hvad Herrar Bruse och Klingvall, m. fl , i detta ämne yttrat och föreslagit, tillstyrka någoil åtgärd å Rikets Ständers sida. Ankom till Exp—Utsk. elen 23 Maji kl. 5 f* m Utlåtande, i anledning af väclct fråga, om bidrag af Statsmedlen till förbättrande och iståndsättande af Warbergs hamn. CU. A.) I detta ämne har Herr B.
Emot Utskottets förslag, att några i nämnde Yerks räkenskaper upptag - 6 Stats-Ulskottets Utlåtande N.o <49- na och bal ance ra de skulder måtte, på anförda skäl, hädanefter föras inom linien, har Herr Rosenblad erinrat, att sådant vore högst ovanligt och, serdeles hvad den häribland förekommande Lappmarks Ecclesiastik-fonden beträffade, origtigt, enär denna fond skulle ursprungligen grunda sig på enskilda donationer, uti hvilken anmärkning Herr von Hartmansdorff' instämt. Men som den i berörde hänseende, med anledning af hvad de åberopade Revisionsberättelserne innehålla och härvid för öfrigt förekommit, af Utskottet föreslagna åtgärd, hvilken endast åsyftar att kunna för framtiden åstadkomma med verkliga förhållandet mera öfverensstämmande uppgifter öfver Riksgälds-Contorets ställning, i afseende på ej mindre skulder än tillgångar, ingalunda lärer kunna inverka på den Riksgälds-Contoret, enligt utfärdade förbindelser eller Rikets Ständers förut fattade beslut, åliggande betalningsskyldighet, i händelse, emot hvad Utskottet föreställer sig, denna skyldighets fullgörande för de anmärkta skulderna numera, vid de i Utskottets förra utlåtande uppgifna föihållanden, någonsin ifrågakommer; så kan Utskottet icke annat än förnya sin gjorda hemställan i ofvan omförmälde punkt, hvilken Yälloflige Borgare-Ståndet bifallit samt Högvördiga Pi esle-Ståndi t och Hedervärda Bonde-Ståndet lemnat utan anmärkning. 5:o Vid ij:de punkten, angående ett årligt understöd för t.f. ÖfverComviissarien vid J. d. General Assislance-Contoret P. J. Åhman.
Stats(-Uts%ottet$ Betänhctnden, Ladugårdslands Krono - Bränneri till Cassern för Andra Gardes-Regementets X anledning af vackt fråga om medels anslåen» de till en ny Cassern-Byggnad i Stockholm för Andra Gardes Regementet, har HerrPehr jE» stenherg hos Hnglofl, Ridderskapet och Adela Uti ingifvit Memorial föreslagit, att Ladugårds-' lands Bränneri mätte till sagde behof varda, öfverlåtit, hvarigenom efter Herr Estenberga tan» ka ändamålet med minsta kostnad skulle vin» nas. Såsom skäl för denna hemställan uppgif» ver Herr Futenberg hufvudsakligen , att, emedan Ladugardslands-Rränneri är beläget vid Saltsjön, och således mindre tjenligt för sitt ändamål, då ej annat än salt vatten är att tillgå, hvil» ket för Bränvins-tillverkningen icke läier vara lika förmånligt som sött vatten, och härtill kommer, att vid Tanto Bränneri, om det i gång ställes, kan afverka* 56 Bränn-Tunnor da, geligen, och vid Mariae Bränneri, såsom hittills skett, 15 Bränn-Tunnor per dag, eller tillsam» mans 7? Bränn-Tunnor, synes detta -afvert» ttings-cjuantum ti Iräckligt för Stockholms Stad,' hvadan Ladugårdslands, Bränneri med dertill hörande Byggnader skola kunna till förutnämnde behof öfverlemnas, då sjelfva inredningskostnaden förmodas på sin höjd uppgå till 50,000 R:dr Bänto, hvartill betydligt bidrag skulle vara att påräkna genom försäljning af de vid Bränneriet befintlige Koppar-Pannor och öfrige effecter, enär dessa Persedlar vid Tan» to Bränneri, såsom försedt med nödige Inveg» tarier, icke behöfde begagnas.
Ständers Statsoch Bevillnings-Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande en af hvarje Mantalsskrifven person årligen intillj nästa Riksdag utgående Afgift till Ueneriska smittans hämmande. Det af Riksens Högloflige Ständers Stnlsoch Bevillnings-Utskott, den ar sistlidne Augusti afgifne Betänkande, angående en af hvarje Mantalsskrifven person, intill nästa Riksdag årligen utgående afgift till yeneriska smittans hämmande, har under •% 84o Stats-U t sko ttets Betänkande n den i och 2 af nästvekne Månad vunnit Högvördig? Preste-Slåndets och Välloflige Borgare-Ståndets bifall, men deremot blifvit återreroitteradt, under den 9 i samma Månad, af Högloflige Ridderskapet och Adeln samt under den 16 derpå följande af Hedervärda Bonde-Ståndet, hvarvid blifvit anmärkt, inom det förra af desse (vänne Respective Riks-Stand, af 1:0 Herr Friherre Hjerta, Lars, att 6:le Mom. i Utskottets Förslag, eller den del deraf, som angår valet och sammansättningen af de Deputerade, hvilka få sig uppdraget att bestämma ofvanberörde, till nästa Riksdag, årligen utgående Afgift jemte sättet för Revisionens verkställande synas underkastade betydiiga svårigheter om ej omöjligheter, då en mångårig erfarenhet vittnat, att framställningar om penningebidrag sällan emottagas med benägenhet, och att Allmänheten, ehuru den insåg nyttan af kraftiga anstalters vidtagande emot Veneriska smittan, likväl ej kunde vid de, med anledning af Kongl. Maj:ts derom aflålne skrifvelse, hällne sammankomster med Länens innevånare öfvertalas, att dertill bestämma en viss afgift, utan måste en sådan af Riksens Högloflige Ständer vid 181S års Riksdag beslutas; Och att, dji de förberedande anstalterne, d| S t a t s-U tsk o 11 e ts Betänkanden.
Han har förmodligen kommit till detta misstag deraf, att ingen annan läkare var i Hernösand stationerad, och i följd deraf den, som var extra provincialläkare, ofta måste användas i ordin, provincial-läkares göromål. Ordin, provincial-läkarens lön har han aldrig haft ännu mindre varit både extra och ordin, provincial-läkare. Han är en extra provincial-läkare med 2Öo r:dr om året. I afseende på frågan om förening af extra provincialoch bataljons-Hikares tjenster, så har jag, då denna fråga första gången förevar, yttrat min öfvertygelse om nödvändigheten att så linge ske, under förutsättning nemi. att de extra provincial-läkarnes löner ej kunde bringas till samma höjd, som de ordinaries löner, emedan man icke på annat sätt skulle vinna sökande lill dessa platser. Jag utlät mig då emot StatsUtskts förslag, som innehöll att sagda tjenster ej borde få förenas; men det var på den grund, att Utsk. ej hade beviljat lönetillökning. När tillökningen återigen beviljas, så är det gifvet, att landets bästa är att erhålla flera och egna läkare; ty ehuru bataljons-läkaren visserligen i fredlig tid endast i4 dagar å 3 veckor och någon gång en månad på arbetscommendering är frånvarande från sin station såsom extra provincial-läkare, så ligger redan deruti en stor olägenhet för orten, som af honom påräknar biträde, isynnerhet då denna frånvaro inträffar på den tid, då han bäst behöfdes, eller då epidemier vanligen äro mest gängse. Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt alt, på sätt Gr. Posse föreslagit, fästa del villkor vid anslaget, att desse läkare ej få tillika innehafva andra tjenster. Mo - Den 10 Augusti e. m. Momentet, litt. c). På begå rån* af Hr Rosenblad upplåstes PresteStts prohutdr. i hvad det angick denna punkt, så lydande: ”Ståndet ”fann för godt bevilja den af Utsk. utöfver R.
Alla mer eller mindre arbetade trävaror, ej specificerade, derunder inbegripne Snickareoch Stolmakare-arbeten : af Furu och Gran, med eller utan betsning, målning eller lackering af Alm, Ask, Björk, Bok, Ek och andra inhemska träslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnde träsåg • • ; af Mahogenj, Jacaranda och andra utländska träslag, massiva eller dermed fanerade, eller arbeten, försedde med äkta eller oäkta förgyllning Anm. Är arbetet sammansatt af Dera träslag, sker förtullningen efter det slag deribland, som drager högsta tullafgift. Möbler, försedde med stoppning, men utan öfvertyg, förtulias efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. försedde med stoppning och öfvertyg, förtulias efter nämnda bestämmelser med 50 procents förhöjning. Se vidare förteckningen öfver vid införsel tullfria varor.) Tvål: parfymerad och Savonetter sämre slag Tågvirke, nytt Ull, alla slag Qvantitet för Tul Iberäkn. Inf. Tull. Banko. Tutanego; se Zink. Tulia hänföres under Apotheksvaror. Tyll, spets-; se Spetsar. Tyll, bomulls-; se Väfnader, bomulls-. Tågvirke af främmande förolyckade fartyg; se Inventarier. Tälgsten; se Sten, ej specificerad. 344 Expeiitions-Ulskottets Förslag till underi. Skrifvelse, N:o 136. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf. Ba Tull. iko. R:dr sk. r. Kalr sk. r. 40 Ur:
Sammans. i 14 Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betäuk. N:o 50 samt Mern. N:o 57. R. St. underdån. Skrifv. Elementar läroverk, angående General-inspektör öfver rikets. Se General-inspektör. Elementar-skolan, nya, Olli inrättande af ytterligare en. Se Läroverksbyggnad. Eneqvist, L. X., Motion N;o 93, om anvisande å Rikets Ständers Banks tillgångar af ökad försträckning åt Örebro läns Filialbank samt Filialbankerna i Wisby, Carlshamn och Borås. Banko-Utsk. Utlåt. N:o 23. Motion N:o 94, angående grunderna för belåning i Rikets Ständers Bank, publika verk och inrättningar af vissa fastigheter på Gotland. Sammans. Statsoch Banko-Utsk. Betänk. N:o 42 Motion N:o 95, angående vissa ändringar i gällande Resereglemente. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 64. Motion 143, om anslag till dels arfvode för en ny lärare vid navigations skolan i Wisby, dels förhöjd aflöning för nuvarande lärare derstädes. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 149. Motion N:o 144, om anslag till teknisk elementarskola i Wisby. Stats Utsk. Utlåt. N:o 99. Motion N:o 277, om bildande af en pensionsanstalt för Svenska handels flottans skeppare, styrmän och öfriga sjöfolk samt anvisande af medel dertill. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 172 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Engelholm, om förändring af dervarande pedagogi till lägre elementar-läroverk. Motion N:o 136. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. Elieson, angående en nationalbelöning för Öfversten, Friherre Nils.
R:dr fortfarande utginge till en dylik skola, ehvad den stöde under närmaste tillsyn af Svenska Slöjdlöreniugen eller sammansloges med en blifvande teknisk elementarskola i Stockholm. På grund af allt detta har Kongl. Maj:t behagat föreslå Rikets Ständer a) att nuvarande årliga anslag till teknologiska institutet måtte fortfarande utgå; b) alt till inrättande och underhållande af företrädesvis i Stockholm och Malmö, eller ock efter Kongl. Maj:ts bepröfvande, i andre dertill passande städer, af 2:ne tekniska elementarskolor jemte dermed förenade söndagsoch a/Von-skolor, Rikets Ständer måtte på anslaget till undervisnings-anstalte‘r för slöjderna bevilja ett årligt belopp af 6,600 R:dr för hvardera elementarskolan, eller tillsammans 13,200 R:dr, under vilkor, att den stad, der en dylik skola inrättas, åtager sig att för densamma bekosta nödig lokal jemte inredning och uppvärmning samt bord och bänkar; c) att de tekniska elementarskolorna, för hvilka reglemente komme att af Kongl Maj:t i nåder utfärdas, blefve, efter Kongl. Maj:ts bepröfvande. ställde under inseende antingen under något embetsverk eller af en serskild i nåder tillförordnad styrelse; d) att Kongl. Maj:t berättigas att, till anskaffande af erforderliga läroapparater för de tekniska elementarskolorna, använda första årets statsanslag för dessa skolor; samt e) att ett årligt anslag af 2,000 R:dr må fortfarande utgå till Svenska Slöjdföreningens i Stockholm inrättade söndagsoch aftonskola, under vilkor, att Stockholms stad tillhandahåller tjenlig lokal för skolan och att densamma, såsom hittills, står under tillsyn af Kommerse-kollegium eller det embetsverk, sorn i dess ställe kan varda iurättadt, eller ock, att. derest Svenska Slöjdföreningen med Stockholms stad träffar öfverenskommelse om slöjdföreningens skolas sammanslående med en blifvande teknisk elementarskola i hufvudstaden, nämnde årliga anslag af 2,000 R:dr då öfverflyttas till den söndagsoch aftonskola, som med berörde tekniska elementarskola kommer att stå i förbindelse.
Hvad slutligen angår de af Friherre Sprengtporten oell Herr Brakel gjorda framställningar om ytterligare anslags beviljande till fästnings-arbetena vid Waxholm och Carlskrona, sä enär dessa anslagsfrågor, i sammanhang med regleringen af utgifterna under Riks-statens 4:de Hufvud-titel, redan äro af Rikets Ständer pröfvade och afgjorda, anser Utskottet »fvannämnde motioner i dessa delar ej böra lill vidare åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 21 Januari 1858. Reservationer: af Herr J. F. Gråå, sorn yttrade: “Utan att för närvarande inlåta mig i något bedömande af den frågan, huruvida Stockholms befästande må vara ändamålsenligt eller icke, anser jag det böra tillkomma Regeringen, men icke Rikets Ständer på framställning af enskild motionär, att i en fråga af sådan natur, sorn “denna, taga initiativet. Då .nu Ståts-Utskottets Utlåtande \:o 236. 11 Kongl. Maj:t hitintills icke funnit sig föranlåten att i ämnet framställa något förslag, men deremot till Statsråds-protokollet den 14 Oktober 1856 täckts afgifva det Nådiga förklarande, att Kongl. Maj.t icke vid detta Riksmöte ville göra framställning om medels anvisande för ifrågavarande ändamål, utan att frågan härom må anstå till ett annat tillfälle, anser jag Stats-Utskottet icke hafva bordt till Rikets Ständer göra någon annan hemställan i detta hänseende, än att det af enskild motionär afgifna förslaget om Stockholms befästande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; hvadan jag emot Utskottets, i motsats härtill, nu gjorda hemställan mig reserverar. Häruti instämde Herrar Björck, Murén, Hörnstein, Falhem, Nordvalt och Ericson samt Riksdagsfullmäktige: Gustaf Larsson, Ola Månsson, C. Cederskog, David Andersson, Erik Mallmin, Per Mattsson, Paul Hedström, Olof Olsson och And. Magnus Andersson. STOCKHOLM, tryckt hos J. W. Lundberg, 1838. Stats-Utskoltets Ullålande N:o 237.