Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit vid sisthåIlna riksdag afgifna förslag till Riksdags-Ordning oell dermed sammanhängande ändringar i ltegerings-Formen samt den förändring i representationens sammansättning, som till följd häraf kommer att äga rum, gjort en omarbetning af nu gällande Riddarhus-Ordning nödvändig, har Utskottet, på grund af föreskriften i 41 § i Riddarhus-Ordningen, företagit en sådan om arbetning; dervid Utskottet äfven förehaft en af Herr von Francken, G. W., hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion af hufvudsakligt innehåll, att sedan Ridderskapet och Adeln frånlrädt sin grundlagsenliga representations-rätt, Ridderskapet och Adelns ledamöter dock måtte hvart tredje år å Riddarhuset sammanträda för bevakande och handhafvande af Ridderskapet och Adelns gemensamma angelägenheter, såsom pröfning af Riddarhus-Direktionens förvaltning samt val af Ordförande, vice Ordförande, Ledamöter och Supleanter i nämnda Direktion, äfvensom i öfrigt för öfverläggning angående sådana ämnen, som inom Ridderskapet och Adelns befogenhet kunde sig förete och tjena till vidmagthållande af en fosterländsk ridderlig anda. Eiter det att förslag till ny Riddarhus-Ordning blifvit af åtskillige ibland Utskottets ledamöter utsrdde komiterade utarbetadt samt yttrande deröfver ifrån Riddarhus-Direkt.ionen infordradt, har Utskottet, med iakttagande i de flesta delar af hvad RiddarhusDirektionen i afseende å förslaget anmärkt, förenat sig om detsamma sådant detta Betänkande utvisar. Innan Utskottet går att redogöra för grunderna för de förändringar uti och tillägg till nu gällande Riddarhus-Ordning, som blifvit föreslagna, får Utskottet tillkännagifva, att .det ansett sig böra så mycket som möjligt bibehålla och följa stadgandena i nämnda Riddarhus-Ordning och icke sträcka omarbetningen längre, än dea förändrade ställning, hvari Ridderskapet och Adeln nu kommit, gjort sådant nödvändigt eller den af någon otydlighet i redaktionen kunnat, anses påkallad.
Omöjligen kan det vara för att förekomma en stor afverkning mot en mindre skatt, ty dels hade Utskotten i beskattnings-tabellen kunnat lämpa skatten efter averkningen, dels visa Utskotten sig, vid föreslåendet af skatten för små pannor i 3:dje klassen med ånga, alldeles icke hafva haft för afsigt att hindra den, som vill lägga sig till sådan redskap, att tillverka mycket bränvin mot ringa afgift. Jag kan således icke uppsöka något giltigt skäl till denna föreskrift, Bevillnings-, Lagsami Allm. Besv - och EJcon.-Ulslc. Utlåtande, N:o 2. 19 som visst icke minskar bränvinstillverkningen, ej heller försäkrar staten om högre statsinkomster, men tvingar många bränvinsbrännare till förändring af redskap. Vidare har Utskottet föreslagit i näst ofvanstående moment en så lydande föreskrift: »Vid sådan redskap, hvartill mäskvärmare och ånga begagnas, får ångan hvarken i mäskrummet inledas eller från detsamma utgå.» Jag bekänner att denna föreskrift är för mig hvad den, med förlof! troligen var för sin författare, rent af obegriplig. För det första är det ett vilkor, sine qua non, för all bränvinsbränning att begagna ånga, d. v. s. man måste uppkoka mäsken till afdunstning, således alltid begagna ånga. Jag tror mig dock kunna ana att meningen dr bränvinsredskap, som drifves med ånga; men det förbättrar ej saken. Det enda sätt, på hvilket mäsk kan med någon fördel afkokas genom ånga är just att leda in ångan i mäsken, det är: i mäskrummet, och derigenom åstadkomma mäskens kokning. Detta hafva Utskotten förbjudit; men ej nog dermed: Utskotten hafva äfven förbjudit att ånga får utgå från mäskrummet. Det är just ångan från mäskrummet eller från mäsken, sorn innehåller spriten, och således blefve äfven ur sådan synpunkt all bränvinsbränning med reskap, som är försedd med mäskvärmare, omöjlig.
Ehvad opinion man än må hafva om Götha Canals nytta eller skadlighet, och huruvida det dermed åsyftade goda ändamål vinnes eller ej; torde dock de flesta instämma deri, att den bör fullbordas, då den är så nära färdig, på det man må kunna få se det förmodade eller bestridda resultatet, Att oafbrutet fortsätta arbetet, tilldess Canalen blifver färdig, är obestridligt det som kostar minst; dertill fordras för det närvarande ett förskott af 100,000 R:dr. En värd Talare har redan erinrat, att beviljandet deraf icke binder Rikets Ständer i afseende på vilkoren vid sjelfva hufvudfrågans afgörande; och man har föreslagit sådane vilkor för försträckningen af denna summa, att alla nödiga försigtighetsmått och all erforderlig säkerhet synes mig dermed iakttagne för medlens användande till Canalens fullbordande. Jag har väl icke förehaft så stora bjrggnader och arbeten, som Götha Canal är; men jag har dock någon erfarenhet i dylika ämnen, och mig förefaller det på grund häraf tydligt att, såsom en af StatsUtskottets egne Ledamöter Herr Den i3 April. Lagerhjelm upplyst, en betydlig förlust skulle uppkomma, om Directionen ej genast kunde fortsätta Canal-byggnaden, utan nödgas uppskjuta dermed i brist af medel. Hvarje stund,.som arbetet nu således uppehälles, tillskyndar Staten, enligt min öfvertygelse, en verklig förlust, kanske större, än man nu kan föreställa sig; och jag hemställer derföre, om man icke bör så skyndsamt som möjligt lemna förskottet, hälst man ändå sluteligen, när hufvudfrågan förekommer till afgörande, lärer få bevilja det äskade understödet till Canalens färdiggörande. På denna grund anhåller jag derföre om proposition till afslag å Utskottens Utlåtande och bifall å Herr Hjertås förslag till ContraPropösition, med uteslutande likväl af förskottets utbetalande genom tre-procentslån, samt bestämmande af den fond, hvarifrån det bör utgå. Friherre Anckarsvärd:
S. D. Stats Utskottets Utlåtande N:> »qt, i anledning af den hos Borgare-Stämtet gjonle anmärkning vid Utskottets liera 'leise, N:o 118, om förrättad granskning af RiksgäldsConlorets förvaltning 111. rn, förediogs 1111 ånyo, hvarvid Bonde-Ståndet, sorn redan bilallit ilen at U.skottet, i Berättelsen jy:o 1 iS, tillstyrkta Decharge för fullniägtiges i Riksgälds Collloret förvaltning, länn någon vidare löi klaring, .luiru fullniägtiges i Berättelsen omlörinälde åtgärder för upptagande at ett lån å 2 millioner i silfver må bedömas, icke vara erforderlig och lade altså Utlåtandet N:o igs till hamllingarne. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos S tats-Utskottets Utlåtanden: N:o If)3, med förslag lill liqviderande af Riksgäids-Conlorets skuld, vid i834 års slut, för upptagne lån af allmänheten; och N:o i<)4> i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om fortfarande anslag lill UllDiscont fondens förstärkning, samt Ullcnllurens ock Ullproduclioiiens befrämjande i Riket. SD Till handläggning företogoo Siivo och hifollos Lag*amt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens Belänkamicu: N:u q, ofver väckta motioner, 0111 sk^lugnet för Presterskapet ali bekosta husesyner 111. 111.; N:o 10, i anledning af väckta motioner, 0111 nedsättning, lindring eller förklaring af Kongl. Majlis förnyade Nådiga taxa på expeditions-lösen af deu 1 5 Maji 1821, och N:o 14, i anledning af väckt fråga om upphörande af den sju härader i Elfsborgs Län, samt slädernc Borås och Ulricehamn, medgiftn rättighet lill gårdi ärdnndel.
Se Reglering, om en jemnare. Hjertås, om Hr ÖfversteLieutenant, ansökan om återvinning af förfluten tid tili inlösen afåtskillige DiscontAssignationer. StatsUtskottets Utlåtande, IV 6. s 575 — 577, bif. af Adeln IX 3. s 399, af BondeStåndet, IX 3. s 410, af PresteStån - 128 det, IX 3* s 4a i * af BorgareStåndet, IX . 3. s 4a4* lwl«ii • r1 i Underck Skrifvelse*: X a. 3. s 70. RiksdagsBeslutet, §. 19. HingstMedel, II '£ foi\9vYni'6 Jndfu Hjorth? Lagmannen. SABefallningsha fvande, ••'Konungens, ii Wermland.®.*.,; . HistoriögmpHis^Xmbste#, Riks-,- må bibehållas. Särsk. Utskalteti Betänkande, 311 s iSäb .. VI f shninhjflJsH atsUoJdC? HofCänoellérsäm betet, om. Särsk. Utskottets Betänkande r; XI ishtsåt^sa^pak V. — Hållning, am, tiilöknijig' haaslågfetkför H. M. Konungens. Motion, remifct,; till StatsUtkk Vttet,! Ms;JS': ih dkeöVärad i Betänkandet oih RiksStateHs kstailfufrvud * 9«i *f,s8' ? XI' JsbnfiJgarsg-iogf — Rätt, om förbud för Ledamöter i>* att sig emellan byta lottade mål.
Uti öfverensstämmelse med RiksHufvud-Boken borde regleras efter de af vissa Committerade Upprättade Eormulair och förslag* Samt att, på sätt Riksens Ständers Revisorer äfvensom Kammar-Coliegium och Kammar-Rätter! föreslagit, alla in natura ingående intrader skulle redovisas i penningar, med förvandling efter markegång, och äldre balander från Eäkenskaperne uteslutas { så hafva Riksens Ständers* år 1822, församlade Revisdrer, uti deras, den 14 December samma år, aflåtne berättelse, nied instämmande i förre Revisorernes framställningar och tillstyrkanden, så väl om antagande af deri Utaf Stats-Cöntoiret Uppgifna Boksluts-méthod, med den deråt, genom ofvänbérötde tillägg och rättelser i detail-Räkenskaparne , gifné större omfattning, som ock angående ytterligare regleringar af Uppbördsoch Redogörelse-Werket, dessutom uppgifvit hvad, under årets lopp, vid Boksluts-arbetet blifvit tillgjordt, hvarjemte Eevisörerne, som ansett det någon beräkning af Värdet å obestämda Stats-bidrag, såsom afgifterne till Clereciet, ludelda Arméens Manskaps Underhåll, med flere allmänna skyldigheter, icke kunde i Riks-Hufvud-Boken ingå, likväl fästat Riksens Ständers Uppmärksamhet å den VäseUdtliga nytta af alla dessa Uppgifter, samt i öfrigt del? föreslagit ett tillägg uti Riks-Hufvud-Bo - 688' Underdåniga Skrifvelsen kenj och dels hemställt att det för uppgörandet af ett Riks-Bokslut, efter den af framlidne Stats. Commissarien Widegren uppgifne method, inrättade särskildta Contoir måtte varda indragetj
Tiggeriet inom hufvudstaden, fordom så allmänt öfverklagadt, hörer nu lyckligtvis till sällsyntheterna, och äfven vid de tider af året, då, i anseende till minskade arbetstillfällen, fattigvården mest anlitas, hafva härvarande välgörenhets-inrättningar nästan alltid lemnat erforderligt utrymme för hjelpbehöfvandes emottagande och vård. Med afseende å den preventiva fattigvården, synes deremot mycket återstå att önska, och i detta hänseende förefinnes, enligt Öfver-StåthållareEmbetets tanka, för närvarande knappast något större behof, än inrättande af sunda och tjenliga bostäder emot billig hyra för den arbetande klassen, ett behof, som, i mån af folkmängdens tillväxt, mer och mer framträder och sorn hittills endast till allt för ringa del kunnat fyllas genom de låneunderstöd till arbetarebostäders uppförande, som från Stockholms stads Brandförsäkringskontor meddelas. Tab. Litt. o. Angående nedannämnde Militär-korpsers och församlingars särskilda under stödsfonder och fattigvärdsanstalter år 1860 äro de meddelade uppgifterna sammanförde i Tab. Litt. O. Tab. Litt. 0. Särskilda understödsfonder och fattigvårdsanstalten. KapitalbehållUtgifter år 1860. Underhållstagares antal år 1860. ning vid 1860 års slut. år 1860. Pensioner eller underhåll in natura. Af andra slag. a) Drottningens Hospital vid Kongl. Svea Lif-Gardet 53,337 13 3,972 — 3,058 75 180 — 82 b) Prins Oscars Hospitalsinrättning vid Kongl. Lif-Gardet till Häst 32,063 19 2,542 2 2,000 50 — 79 c) H. K. H. Kronprinsessan Josefinas Peusions-inrättning vid Kongl. Litt. p-s. I afseende på öfriga uti hufvudstaden varande milda stiftelser samt pensionsoch under stödsinrättning ar och deras tillstånd år 1860, meddelas följande tabellariska uppgifter (Litt. P, Q, R, S). Tab. Litt. P. I. Barnhus, Barnbördshus och Uppfostringsanstalter.
Kronan åter indragne för så kallade oköpte räntor, sorn icke funnits vara vid köpet beräknade och för hvilka Kronan således icke åtnjutit någon betalning, dels år 1703 , med samma Commissions tillåtelse, 9| mantal, af Schlegels arfvingar äro vordne till en Grefvinna De la Gardie afstådde emot vederlag af mantal gammalt frälse och 1 mantal Kronoskatte, dels ock 27 mantal, tid efter annan, på hvarjehanda anledningar, hvaraf de fleste icke med visshet kunnat uppgifvas, från 6chlegelska arfvingarne blifvit till enskilde personer afträdde och sedermera återgått' till Kronans disposition, samt derföre numera i Jordeböckerne antingen såsom Kronoeller" såsom Skatte-Hemman uppföras: att således af de till Schlegel försålde Hemman återstå, utom de af Grefvinnan De la Gardie i vederlag lemnade gj mantal, endast 151! mantal, hvilka sammanlagde i6o|:dels oförmedlade frälseoch skattefrälsehemman för närvarande égas icke vetterligen af någon Schlegels arfvinge, utan dels af Allmoge, dels af Adelsoch andre Ståndspersoner, som alla äro Svenske män och hvaribland någre innehafva Hemmanen under faststälde fidei-corn misser, och de öfrige på lagligen utlyste ulmätnings-auctioner eller genom andre köp, sorn med lagfart och fasta blifvit försäkrade, deraf kommit i besittning; samt att egarne till de Hemman, som vid öfverlåtelsen till Schlegel år 2652 varit Krono, disponera dem med lika fullkomlig rätt och frihet som andra frälsehemman, 70 Underdåniga Sirifvelser, hvadan också besittningsrätten å några bli f v it till annan person afstådd och Hemmanen på sådant sätt till skatte-frälse förvandlade, Beträffande slutligen frågan om beloppet af elen löseskilling, sorn för tle Schlegelska godsen , i hän, delse af deras inlösen till Kronan kumle komma att erläggas, och hvarpå förmånen af samma inlösen uti hufvudsaklig måtto beror ; så är af Kammar-Collegiurn upplyst, att löseskillingen, beräknad i samma mynt, sorn för köpesumman i 265? års Salubref är utsatt, eller B:dc Silfvermynt, med 48 öre eljer 6 mark Silfvermynt på R :drn, enligt Kongl, förordningen arn myntet af den 14 April 1653, då R:drn hade enahanda skrot och korn sam nu, skulle för ofvannämnda igxi mantal, hvilkas Jordeboksräntor utgöra 3629 Raler 29 öre 2 p:gr Strut, efter enahanda grund som köpeskillingen, eller efter 3 ProCtt, uppgå till 8o,887Tg R;dr Ricin,
Längre bort förvandlar sig vågen till en darrande yta af smält guld; närmare simma rosenskyar, som ändtligen försvinna under ingången af aftonrodnans uppslagna tält; på dem segla drömmar om tider, då menniskorna, i glad enhällighet, drefvos af stora tankar framåt till herrliga skapelser. Öfver skogen, öfver bergen utbreder sig ett sken från Evighetens paradis; Gud lustvandrar der, och kastar ännu på sin kallnade jord ett värmande fadersöga. Hela taflan andas en frid, som tyckes vänta blott på svanor och svanesånger. Och hör! på milda flägtar komma de andar, i hvilkas betraktande jag tillbragt en icke ringa del af min lefnad. Kanske förutskåda de, när härnäst ett tidehvarf skall begynna, öfver hvilket Poesien sväfvar med sitt strängspel och sin segerfana. Huru dermed må vara, – jag är nöjd, att hafva lyssnat till dessa strängar och sett denna fana fladdra. Du är en af Dem, hos hvilka jag står i förbindelse för så lycklig erfarenhet. Du har ännu ej, i likhet med nästan alla de andra, bortflytt ur min snart fullkomnadt ensliga synkrets, för att blott i spridda stunder dit tillbakavända såsom gäst från en högre verld. Desto mera är en sådan stund den rätta, att till Dig frambära förevarande skildringar. Måtte de äga något af denna speglande sjö-klarhet, denna älskande alltuppfattning, denna utsigt, detta sällskap, detta lugn! Fader! Finnlands sista, ovärderliga skänk till det gamla moder-rike, ur hvars minne det aldrig kan utplånas! Det tilläts gossen, att leka under din diktnings leende maj-grönska, när dess lärkor, dess dufvor, dess näktergalar slogo sina tidigaste toner. Det tilläts ynglingen, att såsom lärjunge vandra vid din sida i Kumlas park, medan den ännu beboddes, i tvåfaldig bemärkelse, af Sångens döttrar. Det tilläts mannen, att finna sig räknad bland dem, för hvilka Du öppnade din enskilda vänskaps helgedom.
"De af Ridderskapet och Adeln walde Ledamöter lära ej undandraga sig att förrättningen betvifla, utan högst gilltiga ordsaker, hwilka i rättan tid böra hos Konungens Befallningshafwande tillkäunagifwas. Sluteligen och dä, hwad Woterings-Sedlarnes beskaffenhet widkommer, det wid alla Woteringar sig sa förhaller, att Sedlarne böra wara enkla, omärkta och tydliga, samt sä mänga Personer dera tecknade som wederbör; och Utstottet icke förmodar att i någon Province, om icke någon af de längst i norr belägne, den händelse skulle inträffa, att ej 2:ne besutne Adelsman innom Länet funnes, i hwit.et sall, särskildt stadgande, enligt Ridderskapets och Adelens eget godtfinnande kunde antagas, fär Utskottet tillstyrka förändradt bibehållande af Z Z i projectet, såsom med den redan antagne Riksdags Ordningen instäm» mande. Stockholm den 26 October ikoy. Pä Riddarhus-Utskottets wägnar: K. L. Lennet. ^6am Lruce. Urure v. Bifölls. 8rl. Den 4 November. 8r Friherre Stael von lllollllmn, Lorfits 7.uävlZ, utbad sig, akt kill de anmärkning.m, ywi.ka han i sitt förledne Plenum gjordt wid Lag Utsto e'S Bekännande rörande Förli n,ngS-Rätter, fa tillägga följande, hwilka han uppläste Wördsamt Memorial Sedan jag efter genomläsande af H-gsMaa Lag-Utskottets Betänkande, fatt närmare k nr nedom om dest innehall, sär jag till mitt förledne pleno af. gifne yttrande tillägga följande: I första momentet sökeS bewisaS onödighelen af Förliknings - Domstolar derigenom, att Lagen förut ålägger Domaren söka förena parterne, att detta astren praekieeras, och följden deraf är akt en tredjedel eller halfden af Rättegångar i n ista Otter förlikas.
N:o 127. R. St. underdån. Skrifv. N:o 174. 40 Skyddskopps-ympnjngen, angående uppliäfvande af reglementet för, såvidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbjuden. Motion N:o 240. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Snoilsky, Grefve G. F., Motion N:o 269, oin utsättande af dag för nästa lagtima riksdag. Exped.-Utsk. Utlåt. Sparre, Grefve Erik, Motion N:o 178, angående låne-underslöd för anläggning af en jernbana från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla. StatsUtsk. Utlåt. N:o 88 samt Meni. N:is 118 och 142. R. St. underdån. Skrifv. N:o 120. Motion N:o 179, angående anslag till en Antiqvitets-intendent för Wester götland och Dalsland. Stats-Utsk. Utlåt. N:o '139. Motion N:o 272, angående ändring i vilkoren för det af Rikets Ständer vid sednaste riksdag beviljade låneunderstöd för anläggning af en jernväg från Borås till vestra stambanan vid Herrljunga. Stats-Utsk. Utlåt. Sprengtporten, Friherre Jacob Wilhelm, Motion N:o 89, angående ändringar i Bevillnings-stadgan. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Utlåt. N-.o 14 samt Mein. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. N:o 210. Motion N:o 200, om uppliäfvande af 3 mom. i 47 § af Kongl, förord ningen om Landsting. Allin. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Språk, om ändring i Läroverk-stadgan i (råga om lärjunges befrielse från läsning af klassiska. Motion N:o 19. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Slutligen får Utskottet tillkännagifva, att i de delar, det förra Utlåtandet icke blifvit föremål för anmärkning, och således icke här förut serskildt omnämnes, Utskottet vidblifver, hvad i samma Utlåtande är vordet yttradt. Stockholm den 14 Januari 1841. Reservation af Herr Doctor Thomander, som yrkade, att Utskottet, lill följd af de inom 3;ne Riks-Stånd gjorda anmärkningar, i afseende å den uti r.sta och 4:de punkterne omförmälde framställning, bordt frånträda sitt förra yttrande och således förblifva vid hvad Rikets sist församlade Ständer beslutat. Bih. till-R. St. StatsUt slottets Memorial, IS to 417. 1 N:o 417. Ant. till Exp. UtsE. den 22 Januari, 11. 2 e. m. Memorial, angående handläggning af frågor, rörande disposition af den till allmänt nyttiga ändamål anvisade andel af Banco-vinsten. (U. A.) Sedan, genom votering uli Förstärkt Banco-Utskott, blifvit bestämdt, att af Bankens, enligt i83q års Hufvud-bok, utöfver grundfonden, varande vinst oell capilal-öfverskott, 2,3i 1,216 R:dr 4' sk. 5 r., skola af Rikets nu församlade Ständer tili allmänt nyttiga ändamål disponeras och en femtedel deraf årligen utbetalas; så och enär dessa medel sålunda blifvit för Statens behof anvisade, och det åligger Stats-Utskottet att afgifva yttrande och förslag, angående dylika medels användande, har Stats-UIskottet förmodat, att denna, jemte andra Statens tillgångar, borde af Utskottet tagas i betraktande, vid fråga om de tili Extra Stals-regleringen hänlörlige anslag.
Den egna kraften hade ej räckt till, renheten var fläckad; de ädla handlingarne ett lappverk af egenkärlek, egoism och naturlig mänsklig ömhet. Själfkritiken svänger obarmhertigt sitt skarpa gissel, och själen vrider sig i kval. Lifvet synes tomt för den ädle, som försmår lifsnjutningens fadda dryck, hvilken bjudes honom i stället för det ädla perlande vin, som han menade sig kunna brygga ur vilda drufvor. Då framträder lifsledan, dubbelt farlig emedan djupt i själ och samvete en röst hviskar, att lifsglädjen kan återvinnas, men blott på en väg, som för det stolta sinnet synes så förödmjukande. — Hvad återstår då utom den förmenta rättigheten att lemna lifvets skola med dess ouppfyllda, förvrängda uppgifter! — En af de viktigaste lärdomar, som vi borde hemta af häfderna, är den, att vid hvarje stark rörelse inom kristenheten uppkommer alltid en vrångbild däraf, en sammanfiltring af halfva sanningar och förklädda lögner. Så ock nu. Krafven på öfverensstämmelse emellan lära och lif äro starkt uppe bland oss, och arbetet i denna riktning har fått nytt lif och mera innerlighet, äfven om det ej framträder med buller och bång. Därför hade vi också att vänta vrångbilden. En rörelse, till sina yttre konturer lik den, som uppkommer i hvarje ädelt sinne, då det finner, hur lifsidealet blifvit sviket af dem, som fått det så att säga till arf och eget, uppstod bland den skara, som satte njutningen till lifvets mål. Med halfbildningens naivitet och ungdomlig käckhet slogs ett streck öfver allt, hvad kristendomen, trots församlingens brister, splittring och villfarelser, under seklernas lopp uträttat i kulturens och humanitetens tjänst, och blott skröpligheterna hos de kristne framliöllos till benäget påseende. Och så upphof sig ett rop, att själfva religionen var — föråldrad och omänsklig.
Af anslaget för utgifvande af ett vetenskapligt arbete i anledning af fregatten Eugenies jordomsegling Till ersättning för af Akademien afträdda fastigheter, leverering till Akademiens enskilda räkning 2,000: Af anslaget till insamling och afritning af Svenska växter samt till afteckning af zoologiska föremål S:r 6,245: 327~li7 22,200: 19. i. 1,056: 17. 400: 458: 1. 9. 1,200: 16,242: 43. — 250: 2,000: 593: 5. 4. - 191 — Balans till påföljande år: Summa 11,654: 26. 11. 32,173: 10. — § I Af förestående sammandrag öfver naturhistoriska Kiks-musei räkenskaper inhemtas, att uti 1854 års räkenskap utbalanserats en tillgång af R:dr 166,122: 28. 5. och skuld x 3,200: eller netto-tillgång R:dr 162,922: 28. Häraf visar sig således, att den i Musei räkenskap för år 1855 inbalanserade behållning, efter afdrag af skulderna, med R:dr 21: 23. 4. understiger netto-behållningen vid slutet af föregående år, hvilket Revisorerne funnit sig böra anmärka, helst den omständigheten, att ett förändradt bokföringssätt för Akademiens räkenskaper samma år blifvit vidtaget, icke kan gälla såsom skäl för åsidosättande af den allmänt antagna regeln för hvarje rätt ordnad bokföring, att ett föregående års utgående balans bör fullkomligt öfverensstämma med ingående balansen för det följande året. § 2. Kongl, brefvet den 25 Januari 1841 bestämmer, bland annat, ett arfvode af 300 R:dr åt 2:ne elever vid naturhistoriska Riks-museum. Ett vid 1855 års redogörelse öfver anslaget till bemäldte