Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber för öfrigt att fästa Utskrs uppmärksamhet derå, att då löneförhöjningen nu beviljas endast till 1,200 r:dr, är sådant föranledt deraf, att tillgångarna för närvarande icke medgifva en större tillökning, och att Utsk. alltså må fästa det vilkor vid förhöjningen, att densamma framdeles i mån af tillgångar bör utsträckas vidare. Då man besinnar, att denna tjensteman afstår från hvarje annan dess tjenst och förhoppningarna att avancera till sådana, samt man derjemte considererar ovissheten i afseende å hvad penningen framdeles kan blifva värd, tror jag icke, att man hör stadna vid den föreslagna summan 1,200 r:dr, utan, då tillgångarna medgifva, Öka den. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Redan under motionstiden yttrade jag mig i öfverensstämmelse med hvad motionären nu föreslagit. Jag har nemligen trott, att då R. o. Ad. gillade principen, att Ridd.-secret.tjensten icke får innehafvas i förening med någon Statens tjenst, följde deraf nödvändigt, att de löneförmåner, som tillhöra Ridd.-secret.tjensten, boj-de höjas så, att innehafvaren af denna tjenst deraf kunde vara fullt bergad. Jag föreslog indragning af den i min tanka öfverflödiga Ridd.-fiscalstjensten, emedan jag trodde, att man derigenom skulle bereda medel till Iöneförhöj - Den i5 April *. m. *79 ning för de verkligen behöflig tjenstemännen. Jag delar dock den tanka, att förhöjningen af Ridd.Secret:s lön ej bör göras beroende af nämnde indragning, utan att man derifrån endast för framtiden borde påräkna de erforderliga medlen; hvaremedlertid jag anser Ridd.-cassan kunna i alla fall betacka utgiften, då capitationsafgiften, sorn, i anseende till reparationer m. m., fortfarande erfordras, ännu framgent lärer komma att bibehållas. Men då jag yttrat detta, får jag tillika förklara, att jag anser Ridd.Secret. böra vara belåten, om lönen, på sätt föreslaget är, fördubblas.
Vid yngre år har jag visserligen äfven hyst tvifvelsmål om den Akademiska jurisdiktionens behörighet, men ju äldre jag blifvit och ju mera jag begrundadl saken, desto nödigare visar det sig att icke dömma efter några partiella rön, som kunna tala emot gagneligheten af ifrågavande institution, utan i dess ställe besinna huruvida ej landets åt studier och intellektuell utveckling sig egnande ungdom nu befinner sig, vid Universiteter, i en art af exceptionell ställning, som rättfärdigar det deremot Svarande af ett exceptionellt forum, mera patriarkaliskt till sin sammansättning och sin maktutöfning, än den allmänna domstolsorganisationen i sig innefattar. jag bör likväl ej ingå djupare i detta, måhända icke så lätt genomträngda, ämne; men säkert synes det mig vara att förändringar i lagstiftningen, helst när det rörer organisationsfrågor, böra ej företagas med mindre ärendet undergått en fullständig utredning, i följd hvaraf förändringen kan visas nödig och nyttig, I annat fall anser jag det vara mindre redligt till föreslagne ändringar samtycka; och kan således icke heller tillstyrka bifall till ett förslag, fotadt på så lösliga grunder som de äro, hvilka till stöd för det förevande ärendet blifvit i det föredragna betänk, anförda. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Det må medgifvas att den Akademiska jurisdiktionen i sitt nuvar:de skick är i åtskilliga hänseenden mindre lämplig; men deremot torde böra tillses huruvida en förändring deruti, ej kan anses innefatta en förändring i Den 24 Augusti. 591 civil-lagen. Att, på sätt LagUtsk. föreslagit, utan förslag från R. St:s sida, helt simpelt öfverlemna detta lagstiftningsärende åt den andra statsmakten, utan att hafva någon ledning för bedömandet huru problemet kunde blifva löst, synes mig icke slå rätt väl tillsammans med de anspråk, som man billigt kunnat göra på LagUtsk. att detsamma bordt hafva sjelf företagit att lösa en fråga, deruti Utsk. funnit en förändring af omständigheterne påkallad. Regeringen lärer väl icke kunna anses böra vara ett Exped.Utsk. åt LagUtsk., utan har sistnämnde Utsk. sig ålagdt att reda frågorna för R. St:s räkning.
St. hunnit mogna lill den öfvertygelse, att fortsatt van dring på en sådan bana är stridande, icke allenast emot lagen, som bjuder, att äganderätten skall vördas och vårdas, utan ock mot främsta satsen i statshushållningsläran, som lyder: ingen förkofran är möjlig i ett land, som saknar ett orubbligt mynt. Jag anhåller vördsamt att först få i minnet återkalla hufvuddragen af Svenska penningevärdets öden, för att tjena till ledning vid bedömmandet af de ånmärkmr, i anledn. af förevar, punkt af betänk., hvilka jag vid detta tillfälle hvarken får eller vill tillbakahålla. Det är kändt, att Svenska myntförhållandena, efter föregående oredor, år 1664 blefvo reglerade, och alt silfvermynlsdalern, som utgjorde landets myntenhet, då fastställdes till nära J af en r:dr sp. Under loppet af påföljande 52 år hade man genom felaktiga financeåtgärder hunnit bereda en riksbankrutt, hvaraf följden blef, att 1716 års myntordning bestämde silfver myntsdalern till ^ af en r:dr sp. Svenska capitalerna hade sålunda inom ett halft århundrade blifvit nedsatte till hälften, eller omkring 50 proc. Under derpå följande 61 år fortgick man på samma förderfliga bana, hvarefter den andra bankrutten verkställdes genom realisationen år 1777, då silfvermyntsdalern förklarades vara J af en r:dr sp. Svenska capilalerne blefvo härigenom åter nedsatta till hälften, så att blott \ eller 25 proc. äterstodo af det värde de ägde 1664. Under derpå följande 26 år (man gick nu med raskare fart) fortfor man att framgå på den gamla kända banan; och 1803 verkställdes den 3:dje bankrutten, då Svenska capilalerne förlorade ^ af det värde de år 1777 ägde, så att blott 16§ proc. återstodo.
1077 män lika som siere upräknade, och i likhet med Landshöfdingar i de Län der Kronan icke har Residence-hus lil bostad ät dem, veste bekommer, motswarande inquarterings-penningar af Staten, om ock denne Landshöfding derstädes sjelf ägde tjenlig! hus, pä det at ej allenast en likhet uti dylika förmäner hädanefter mätte blifwa emellan Rikets och Statens Ämbets-och tjenstemän, utan ock den synbara crättwisa och olika lönings - sätt, Corpser och samma grader emellan mä förswinna, ty i annat fall, drager den Militaire person en enskild statt och tunga (medelst sin förlorade inquarterings - rätt, blott för det han äger hus i den Stad der Regementet, hwarwid han tjenar, är garnisonerat) utöfwer hwad han i jemlikhet med andra ofta af lika förmögenhet, til Staten ärlägger, än nägon annan Ämbets-och tjenstemän af hwad Ständ som hälst widkännes. Genom ändring af denne Författning bibehälles och et annat godt föremal, nemligen: dä blir icke at befara nägon sort vreda, genom försäljning af hus i Städer til winnande af inquarterings-rätt. Förmodandes jag at Riksens Ständers Stats-Utstött, härtil bade tilstyrker, och finner utwägar tck denna obetydeliga utgift för Staten. Härunder tilkännagaf Herr Grefwen och Landtmarstalkcn det han wore förhindrad at bewista detta plenum til stut, och öfwcrlemna. de Klubban ät den äldste närwarande Grefwen Herr Grefwe äs ta LarcUs. Grefwe 1078 Den 18 Augustt. Grefwe v o KNÄS Dietamcn remitterades til Allmänna Bcswärs och Oeconomie Utffottet.
Det dröjde likväl länge, innan författaren hade kommit till inseende häraf. Han sväfvade i fullkomlig villfarelse om sina känslors halt och stod redan vid förderfvets afgrund, då en plötslig stråle af det gudomliga ljuset föll i hans själ och uppenbarade dess rätta tillstånd. Hans enda räddning var en skyndsam flykt från ödemarken tillbaka till verldens hvimlande lif. Och långt ifrån att förlora sig sjelf, hade han nu kommit till den erfarenhet, att själen endast behåller sin helsa i ett verksamt lif, som parar de religiösa plikterna med plikterna mot medmenniskor och samhälle. Denne bok, som bland de kristne väckt mycken uppmärksamhet, men ådragit sig vida mer klander än bifall, lemnade Eufemios en dag till Clemens att afskrifva, sedan de begge hade lyckligt slutat kopian af S:t Johannes uppenbarelse. Eufemios tillade, att boken innehölle många nyttiga lärdomar, men att Clemens skulle taga sig tillvara för att gilla den slutsats, till hvilken dess författare hade kommit. Denna slutsats egde endast giltighet för honom sjelf och hans likar, men icke för alla, och aldraminst för dem, hvilkas böner till Gud om ett nytt hjerta blifvit hörda och uppfyllda. Med den märkvärdiga boken under armen hastade Clemens till sitt hem och väl ensam i sin kammare, öppnade han henne och fördjupade sig i läsningen af densamma. Med flygtigt öga genomilade han dess rader, tilldess han hunnit det kapitel, i hvilket författaren omtalade sitt möte och sitt umgänge med den qvinnliga anakoreten. Här mötte honom iakttagelser och betraktelser af ett slag, som fängslade hans öga vid hvarje ord och tvingade honom till eftersinnande af hvarje mening. Clemens hade hoppats att ännu samma dag hafva genomläst det lilla arbetet för att, efter vunnen kännedom om dess innehåll, redan följande dag börja dess afskrifvande. Nu förflöt aftonen och natten ända intill morgongryningen under fortsatt läsning och eftersinnande af det lästa, och Clemens hade ännu icke hunnit slutet af boken. Han genomläste gång efter annan det ifrågavarande kapitlet. Hvad som föregick detta var för honom betydelselöst och hvad som efterföljde det retade ej mer hans vettgirighet.
För detta ändamål beviljade Rikets sednast församlade Ständer ett särskildt anslag af 100,000 Riksdaler årligen under nuvarande statsreglerings-period, att användas till löneförbättring i första rummet åt Underbefäl och Subalternofficerarc jemte deras vederlikar, samt vidare, så framt tillgångarne medgåfve, jemväl åt Andre Kapitener och Regements-Qvartermästare, dock med förbehåll att en dylik förmån icke finge tillgodokomma dem af berörde löntagare, som äro med boställen förseddo; och har Kongl. Maj! nu, under åberopande af de förhållanden, som föranledde ifrågavarande anslags beviljande och hvilka Kongl. Maj! ansåge ännu fortfara, föreslagit, att detta anslag måtte äfven för nästa statsreglerings-period å Riks-staten bibehållas, för att, enligt redan meddelade föreskrifter, för ändamålet användas. Be - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. ii Beträffande denna fråga har Herr Björck uti ofvannämnde särskilda anförande fästat uppmärksamhet på den ojemnhet i aflöningsförhållanden, sorn inom indelta arméen eger rum, i det nemligen betydliga skilj aktigheter förefinnas icke allenast mellan lönerna vid olika regementen, utan äfven för samma grad inom samma regemente, hvilket syntes utvisa, att sjelfva grunden för det nuvarande aflöningssättct vore oriktig och en genomgripande förändring härutinnan af behofvet påkallad. Nödvändigheten deraf frams tode ännu tydligare, då det visat sig, att de rikliga tillgångar, som innefattades uti de till arméen anslagne indelningar, ej vore för ändamålet tillräckliga, utan särskilda anslag derutöfver funnes behöfliga för befälets aflöning, hvartill orsaken måste sökas uti en felaktig förvaltning. Den omständigheten att å ena sidan jordbruket numera både i det allmännas intresse och i det enskilda kräfde sin man, och å den andra, att äfven militär-tjensten medförde allt större anspråk på arbete och insigter, såvida håg och sinne för yrket skulle bibehållas, utgjorde jemväl ett kraftigt skäl för en lönereglering i den syftning, att all aflöning medelst boställen komme att upphöra.
Stånd stadnat mot två, lade memorialet till handlingarna; N:o 309, i anledning af erhållne återremisser å 2:ne §§ i det memorialet N:o 280 bifogade förslag, till stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente Bifölls; Prof.-utdrag den 24- Augusti 1848 661 N:o 310, nied förslag till reglementarisk stadganden, angående de på Riksgälds-kontoret anvisade kreditiver. Bifölls; , Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets memorialer: N:o 307, i anledning af riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande en i utlåtandet N:o 281 föreslagen voterings-proposition. Lacles till handlingarna. N:o 308, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 273. Lades till handlingarne. N:o 309, i anledning af erhållna återremisser å 2:ne §§ i det memorialet N:o 280 bifogade förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente. Memorialet godkändes. N:o 310, med förslag till reglementariska stadganden, angående de af Riksgälds-kontoret anvisade kreditiver. Härvid förekommo: Reglements-förslagets 1 — 4 §§. Lades till handlingarne. 5—8 §§. Godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtanden: N:o 69, i anledning af väckt fråga om ett stats-anslag af 1,000 r:dr banko, för uppförande af ett skolhus uti södra Finnskoga kapell-församling af Carlstads stift. Godkändes; N:o 70, i anledning af väckt fråga om förändring af nuvarande sättet för presterskapets aflönande, biskops-embetenas indragning m. m.
Riksgäldskontorets skulder vid 1847 års slut äro ofvanföre uppgifna till en summa af 5,676,523: 26. 6. Efter denna beräkning skulle följaktligen, vid 1850 års utgång, Riksgäldskontorets tillgångar komma att understiga skulderna med allenast 288,515: 25. 6. Efter framställning af denna förslags-beräkning, öfvergår Utskottet till behandling af de uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition och enskilda motioner förekommande serskilda anslagsoch låne frågor. Kanaler, slussar, hamnbyggnader, brobyggnader och elfrensningar. l:o. Till fortsättande af hamnbyggnaden vid Lidköping, har Kongl. Maj:t äskat 21,187 r:dr 24 sk., utgörande sista fjerdedelen af det anslag härtill, motsvarande trefjerdelar af kostnadssumman, hvarom staden af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag försäkrades; och får Utsottet till verkställighet af Rikets Ständers sålunda redan fattade beslut tillstyrka, att, i berörde ändamål och på förut stadgade vilkor, Rikets Ständer måtte anvisa den äskade summan 21,187 r:dr 24 sk. 2:o.
Så länge kyrkan medgifver friheten alt tänka och forska, ligger hennes väsende icke i anslutandet till vissa dogmatiska systemer, uppställda efter olika fattning af den gudomliga urkunden, utan i det allmänna erkännandet af denna urkunds högsta och uteslutande myndighet; och detta kyrkans väsende undergår ingen förändring genom meningarnes mångfald eller ombytlighet, så länge de alla förblifva beroende af den erkända, enda ofelbara autoriteten. Tiden åter för kyrkans bestånd kan hvarken blifva längre eller kortare, än varaktigheten af den tro, som omfattar Christi lära, och som icke beror af de tTOSformer, hvilka erhålla sitt upphof från menniskotankeris och forskningens verksamhet. Men hvarken friheten eller enheten fortfar längre, än den ordning fortfar, utan hvilken ingendera kan bestå. All borgerlig frihet förgår, när samhällsbyggnaden ramlar; och religionsfriheten (den inre verkliga, d. v. s. samvetsfriheten) består lika litet, när man lössläpper meningsfraktionerna att efter behag inrätta sin styrelse och kyrkoordning på huru många olika sätt som helst. För att kunna fritt tänka och fritt yttra sin tanka, måste man afstå från att för hvarje skiljaktig tanka stifta en särskild kyrka i kyrkan, likasom man måste afhålla sig från att stifta stater i staten för hvarje meningsstrid, som i det borgerliga samhället uppkommer. Ar det ej nog, att vi fritt tanke och yttre oss, om vi icke få predika och samla omkring oss anhängare af våra meningar, för att offentligen förkättra alla andra; då är ingen samvetsfrihet tillräcklig för våra afsigter, då är herrsklystnad och ofördragsamhet den hemliga driffjädern till den fördragsamhet, vi för oss sjelfva begäre. Ordning inom en kyrka kan icke äga rum, utan att hämma en sådan förbistring. Likasom hvarje borgerligt samhälle, måste äfven hvarje kyrka hafva sitt bestämda omfång; och inom detta är enhet nödvändig. De fria meningarne må vara huru många, fördragsamheten huru vidsträckt som helst, så måste dock alltid den lära, som offentligen förkunnas, vara en och enahanda.
För vinnande af ett sådant skyndsammare expeditions-sält hafva Kommitterade tänkt sig, alt uti den nya lokalen, med lemnadt tillräckligt utrymme för den besökande allmänheten, tjenstemanna-personalens placering skulle sålunda anordnas, att uppå en, utöfver det öfriga golfvet upphöjd plan, på två sidor omgifven af hord eller diskar, placerades, närmast allmänheten, uti hvar sin, innanför disken inredd kassa, tre expeditions-kassörer, hvaraf två för insättningar och en för utbetalningar, samt bakom, men i näiheten af de två insältnings-kassörerne, kassa-afdelningens special-förare, för emottagande, omedelbart frän kassörerne, af de utaf dem qvitterade insättnings-nolor; alt depositions-afdelningens personal på det sätt fördelades, att de tjenstemän, hvilka insältnings-expedilionernas handläggning ålåge, finge plats närmast special-föraren, men depositions-afdelningens kamererare, sorn hade att af utbetalnings-kassören emottaga inkommande assignationer lill approbering, placerades i närheten af hans kassa, under iakttagande i öfrigt, att placeringen så verkställdes, alt expeditionerna kunde forlskaffas man ifrån man, i deri ordning hvars och ens handläggning erfordrade, intilldess expeditionen, i fullt färdigt skick, återginge till vederbörande kassör, som till inlemnaren utgåfve insättnings—beviset, eller för assignationer kontant valuta. De tre vexlings-kassorna åter hafva Kommitterade antagit skola fortfarande förblifva på nedra botten, dock med den förändring, alt den, förnämligast för kopparskiljemynls-vexlingen alsedda kassa, flyttades till gamla Bankohuset samt de öfriga två kassorna, hvilka ansetts vara i behof af närmare förbindelse med den nya lokalen, inrymdes i nya Banko-husets bottenvåning.
A. Unman, Stockholm, Biblioteksgatan 11. Våla-Stolar. Undertecknad får för den ärade allmänheten rekommendera sina välgjorda arbeten af alla sorters Stolar, såsom sals-, förmaks-, pinn&amp; gungstolar samt sals-, serveringsoch nattduksbord m. m. Beställningar utföras skyndsamt och till billigaste priser. Illustrerad priskurant sändes, då enkelt porto bifogas. Postadress: J. LINDHOLM, ÖsterVåla. TANDLÄKARE G. Birger Jarlsgatan Rikstel. sjukgymnast. Prospekt på begäran. Adr: Stockholm, Mästersamuelsg. Allm. (S. T. A. Detta utmärkta medel, hvarigenom de svå- raste liktornar inom trenne dagar upplösas och borttagas, försäljes ä 1 kr. pr sats i Stockholm endast hos C. F. Dufva, Drottninggatan 41. Till landsorten franko mot 1 kr. 20 öre i 10-öres frim. af M. Malmström, Upsala. Se utförlig annons järnte läkareintyg i Idun för den 20 maj. Påte vanillée ä 4 0 öre Utmärkt lösande, välsmakande mePäte å la violette å 3 5 öre del vid hosta, heshet och katarr. Påte ä 1 ' anis å 3 5 öre Päte å 1 ' anis särskildt lösande för Pastilles ä l ' anis å 3 0 öre Pastilles ä la menthe å 3 0 öre magen. H o s alla. Husmödrar! Spara icifförsäkringsrjolaget £efityrl Mutual Life är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en Ett antal äldre årgångar realiseras till beverkligt stor bespatydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, ring? Jo, använsom förut ej äga desamma, en billig, omden i Edra hushåll växlande och lärorik lektyr.
Halleoch Hunnebergs kronoparken utsyning derå angående 999999 99999999999999 Svar i ämnet 999999999999 Halltorp, kungsgård på Öland, om återvinnande deraf till Kronan 9999999999999999 Svar på åtenemiss , , , , , , , , , , Halländska kyrkohemmanet!, angående i 99999 Hammarön, lindring i roteringen derstädes , , , Hammarsskatts-jernet; se Stats-Verket, dess inkomster. Hamnbyggnad vid Götheborg; se Anslag för cn gång, g) Hamnförsvar, Marstrands; se Anslag för en gång, e) Handbok för menige man, i allmänna lagen, anslag dertill angående , , , , , , , , , , , , » 9 9 9 Handcassa, f. d, Canzli-Styrelsens, angående , , , Svar på återremiss , 9 >>>>>}> > SL 73 C/J* 77- __ 2. *1 !N:o I - PresteStåndet. Borgareståndet. BondeStåndet. b. i 41 b. v 41 b. J41 b. y 41 b. v 41 b. i 41 b. y 41 b. i 41 b. V 40 b. A 40 b. v 40 b. V 40 b. | 40 b. i 40 a. a. '■/ 40 b. i 40 b. i 40 a. a. y 40 b. V, 40 •i. y 40 a. a. y 40 b. v 40 b. ä 40 a, ä. V 40 a. V 41 b. A 40 g. A 40 b. A 40 å. V 40 V 40 a. i 40 a. a. -/ 40 b. Vr 40 b. V 40 å. Handel och Sjöfart, dess befremjande; se HufvudTitel 9:de, sid. 16.
Dec. 2 A. P. 28, 35, 49» •— angående fullständiga redactionsförslag till de Grundlagsändringar och tillägg, hvilka blifvit af Särskilta Utskottets Betänkande om en ny Styrelseverk ens reglering, föranledda. ConstitutionsUtskottets, det Förstärkta, Memorial rörande förloppet af en deruti skedd omröstning. ConstitutionsUtskottet, det Förstärkta, val af Ledamöter till. Constitutionsoch StatsLTtskottens Betänkande i anledning af gjord Motion, om beredande af tidigare anstalter till tryckning af uppgifter öfver hviiande Grundlagsfrågor. Julii P. 1236. ConstructionsCorps, Flottornes, angående deras aflöningsstat. ControlkStämpelafgift å metaller, angående nedsättning af. Controller, angående några ytterligare i afseende på Bankens Cassör. Nov. 2 A. P. 703. Convoy - Commissariatet, om fortfarande af dess Creditif Febr. P. 574, 5j6, 683, 723. Mars P. 23. B. 89. Dec. P. 7. Convoy - Commissariatets räkenskaper , om granskning af; se Revisorer. Coupons, om inrättande af, till lättnad för de skattskyldige vid uppbördens liqviderande. Cours-Controlleurer, om deras arfvoden. April P. Go, ipt, 228. Coyet, A., Major; se oliqviderade forskotler. 10O Coyet, Carl Fredric, yttranden. Mars P. 36a. B. 658. Junii P. 108. Creditif, JernContoirets, på Banken; seJernContoiret. — ConvoyCommissariatets; se ConvoyCommissariatet. Creditifvet, det mindre, angående bestämmande af ansvarighet för Fullmäktige i RiksgäklsContoiret, i afseende på dess utbetalande. Creditifven, enligt 63 §. Regeringsformen, angående. Oct. 2. A. P. 618.
Då Bancostyrelsen genom det tillägg, som 5:te punkten efter Hr Hegardts förslag erhållit, är berättigad till silfverköp, äfven då coursen står öfver pari, tror äfven jag, att 6:te punkten är obehöflig, och instämmer således med dem, som anse densamma böra utgå. Hr Rosenblad: Jag instämmer med dem, hvilka anse 6:te punkten öfverflödig. Skulle man dock anse densamma böra stå qvar, tillstyrker jag, för min del, den oskyldiga redaction deraf, som Hr v. Hartmansdorff föreslagit. Hr Dalman: Jag har icke af de skäl, som under föregående discussion blifvit anförda, kunnat öfvertyga mig derom , att det leder till någon nytta, eller är nödvändigt /Öl’ Banken, att uppköpa silfver, med mindre uppriitlhållandet af Bankens credit sådant oundvikligen fordrar. Laka smed Hr Cederschjöld tror jag det vara nödvändigt, att Bankett genom dylika transactioner så litet som smöji-igt kommer i beröring med börsen; och med Frih. Rantzou delar jag dep tanka, att Bankens vexclköp elier upphandling af sjliV«’ |»S 2oS Den 25 Juli f. m. börsen skulle leda dertill, att coursen aldrig komme alt slå under 128 sk., hvilket åter skulle leda till stegradt pris på importvaror, till förmån hvarken för Banken eller allmänheten. Om åter Banken äger rättighet att i första rummet använda sitt creditiv, skulle silfverköpen alltid kunna ske al pari eller derunder-. Jag anhåller således om propos. till antagande af den redaction, Frih. Kantzou föreslagit. Gr. Frölich: Jag för min del kan icke säga, att jag har särdeles emot antagande af den redaction, Ilr v. Hartmansdorff föreslagit, ehuru jag anser mest principenligt, att hela denna punkt går ut; ty anser man silfverköp inrikes lika med vexling, vore det oriktigt att föreskrifva något härom.