Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har åter talat om nödvändigheten att bibehålla ett aristokratiskt element och en hierarki i samhället genom Adelns särskilda representationsrätt. Jag ber i anledning häraf få fästa uppmärksamheten derpå, att ett sådant conservativt element äfven uti samhällen, der Adeln upphört, ännu alltid finnes i embetsmannahierarkien. Denna hierarki, som bos oss är ganska mägtig, har visat sig vid talrika tillfällen, och till bevis, att dess natur är återhållande mot förändringar, någon gång äfven der nödvändigheten af dessa är allmänt insedd, behöfves blott citera exemplet af R. St:s Bank, emot hvars förenklade organisation utan tvifvel intet så starkt återhållande hinder visat sig som det embetsmannainteresse, hvilket är införlifvadt med dess närvar, förvaltning. Då nu de allm. valen just hade tili påföljd, att icke någon medborgare med kunskaper och practisk duglighet vore stängd från utsigten Hill representantkallet, månne icke dessa egenskaper skulle ej få blott samma, utan större tillfälle än nu, att göra sig gällande från embetsmännens sida, och det conservativa elementet derigenom tillräckligt bibehålla sig; och har det icke just i Norrige, der pluraliteten af de väljande utgöres af bönder, visat sig, att embetsmännens insigter haft ett öfvervägande inflytande på Storthingets arbeten? Den i3 Octobcr f. m. 397 Jag bör slutligen icke alldeles förbigå den anmärkning, en talare mot mig framställt, att jag uti mitt yttrande i förra plenum skulle hafva sagt, alt jag ansåg det constitutionelt-monarlsiska samhällsskicket endast såsom en öfvergång till republiken. Mina ord folio sig dock icke alldeles så. Jag tager mig friheten återföra i II. Ståndets minne, att Frituna Boye och Klingspor yttrade, att ett representationssätt, efter den grundsats jag förfäktat, skulle leda till ett republikanskt regeringssätt. Jag yttrade då endast, att jag ej tilltrodde mig bedöma, huruvida ej häruti kunde ligga en sanning, och om icke historien en gång i framtiden skulle omtala de nlivar, constitutionella monarkierna endast såsom en öfvergångsformation.
Om man åstundar att anställa en märkvärdig jemförelse emellan ett omdöme, grundadt på mogen pröfning, sakkännedom och opartiskhet, så må man jemföra Herrar Lennings och Hiesleiters till OeconomieUtskottets Protocoll aflemnade anföranden med det Grefve von Schwerin nyss hår upplåste. Det år visserligen ganska riktigt att söka bevara sedligheten, men det kan icke vara annat ån högst obilligt och orätt, att på sått flere Utskottets Ledamöter gjort, söka kasta skugga pä en hel Folkstam, som i sanning ej förtjenar tillvitelsen att vara osedlig. Skaraborgs Läns Höfdinge och de som närmare kånna förhållandet, kunna intyga, att de ifrågavarande Gårdfari-1 handlande , som allmänt hafva sin väg genom detta Lån. vål någon gång blifvit tilltalade för lurendrägeri, men aldrig ordsakat klagan öfver oskickligt eller sedelöst uppförande. Det år visst ganska vål betänkt af QeconomieUtskottet, att söka bevara Allmogen för L urendrågeri-varorj 69* Ven 27 Maji e. m, men jag skulle önska att Utskottet ock velat åtaga sig förmynderskapet för de högre och mera odlade FolkClasserne, och således icke lemnat Hufvudstadens innevånare och Herrskaperne på landet till pris åt lurendrågaren. Måhända hade skriket varit bäst förekommit, örn de olåmpelige ProhibitivFörfattningarne varit af • skaffade. Då hvar och en fritt kunde sålja den vara han lofligen infört i Riket, och FörbudsArtiklar voro okände, skulle det ej mera vara någon vinning för Gärdfari-haridlanden att ibland sin Landsorts tillverkningar inblanda Utländskt kram, och det nu befarade missbruket vid den. na handel, skulle då lätteligen upphöra.
— Under år 1862 äro af 148 enskilde personer samt bolag och kassor insatta på 6 månaders uppsägning 1.271,200: — och af 11 dito dito på 3 månaders dito 626,200: — 1,897,400: — S:gr 3,358,400: - af hvilken summa år 1862 blifvit infriade deposit-bevis ä ett sammanräknadt belopp af 2.414,600: — hvadan Diskont-verkets till år 1863 balanserade skuld för utfärdade deposit-bevis uppgick till R:mt 943,800: — Räntefoten vid diskontering och utlåning från Handelsoch Närings-diskuntfonden har, i enlighet med Banko-fullmägtiges beslut, utgjort 6 procent från årets början till den 10 Februari, derifrån till den 17 December 5 procent samt från och med sistnämnde dag intill årets slut åter 6 procent. Banko-TJtskottets Berättelse JV? 40. För medel, insatta på uppoch afskrifnin»s-räkning, har ränta fortfarande godtgjorts med 2 procent, samt för medel, insatta pä deposit-räkning. 4$ procent på 6 månaders och procent på 3 månaders uppsägning. Vid granskning af de till Ombudsmännens handläggning remitterade län frän Handelsoch Närings-diskont-fonden har Utskottet funnit: l:o att 16 stycken, under loppet af åren 1843—1857 förfallna och till Ombudsmännen för indrifning öfverlemnade län samt ett är 1850 förfallet kas.sakreditiv, hvarå tillsammans ännu återstå obetalde 32,757 R:dr 54 öre, äro af den högst osäkra beskaffenhet, att desamma icke kunna anses innefatta någon egentlig tillgång och följaktligen icke heller böra i Verkets för utlåning bestämda kapital-fond inberäknas.
Vid detta års slut ligga sålunda mera än 12,000,000 R:dr statsmedel nedlagda uti ofullbordade jeruvägsbyggnader, hvaraf, utom möjligen omkring | mil å nordvestra banan, ingen annan del kan trafikeras och såmedelst gagna åtminstone sin ort, om ej lemna staten större elier mindre trafikafkomst. Då vidare, efter den räntefot af blott 6 procent, dessa 12,000,000 R:dr kosta statsverket 60,000 R:dr i ränteuppoffringar för hvarje månad, de sålunda äro alldeles ofruktbara både för staten och de särskilda landsdelarne; så synes skäligt och angeläget vara, att Styrelsen för statens jernvägsbyggnader, i likhet med de enskilda jernvägsbolagen, hvilka t. ex. vid sednaste riksdag samtidigt hugnades med lånebidrag för sina bibanor till belopp af 9,644.000 R:dr och redan för flera månader sedan hunnit öppna dem för trafik, så ordnar planen för statens stambanebyggnader, att möjligen största delar deraf, som, utan det helas rubbning eller de fortskyndade delarnes väsendtliga fördyrande, kunna fullbordas, blifva, såvidt en ändamålsenligare fördelning af årsanslagen det medgifver, hvar för sig och i mån af deras färdigbyggande upplåtna för trafik, utan allt afseende derpå, om alla blifva färdiga samtidigt eller icke, hvilket Rikets Ständer hvarken afsett eller föreskrifvit i dessa fall.» Uti denna reservation instämde förre Riksdagsfullmäktigen Almqvist. Herr Walberg begärde, att vid reservationerna i förevarande fråga skulle fogas följande, af honom afgifna förklarande: »Vid fråga om utlåtande rörande arbetet å norra stambanan af statens jernvägsbyggnader har, liksom vid handläggningen af åtskilliga andra frågor, på sätt protokollet visar, inträffat, att en och annan ledamot undandragit sig att afgifva hufvudsakligt yttrande beträffande föreslaget betänkande; hvilket, enligt min tanke, med lag icke förenliga fö farande föranleder mig till reservation.» Häruti instämde Herrar von Francken och Sundvallson samt förre Riksdagsfullmäktigen Almqvist. 7:0.
Jag tog vandlar sig vattnets röda färg små- litet fint hvelmjöl, värmde det något, ningom till gul, ja till ljusbrun, hvilså att det blef riktigt torrt, och ingned ket är ett bevis på, att de skämda mössan dugligt dermed; — genast derämnena dragits ur köttet. I svårare på piskade jag ur mjölet med flata fall förnyar man operationen en gång handen ute i det fria, helst i blåsvä- till, tvättar köttet sedan väl i vatten der. Mössan såg derefter ut alldeles och man har fått det fullkomligt luktsom ny. fritt och sundt. Stenia. Vid kärl, hinkar eller dylikt, äfvensom i illaluktande skåp, ernår man samma resultat. Öfvermangansyradt kali. Sedan jag Gamla korkar läggas med fördel i lärt mig använda öfvermangansyradt en sådan lösning, innan man kokar kali i mitt hushåll, skulle jag ej kundem i och för rengörning. na reda mig det förutan. Har husmodern stält i ordning sina Man köper 10 gram deraf på apolampor och händelsevis kommit i berö- teket och erhåller en liten strut med ring med fotogenen, så att fingrarna blåstålfärgade krumelurer. Dessa hälbära vittne deraf, behöfver hon blott Bostaden. hvad man sprakade om hos tant Anna, och jag är alldeles öfvertygad, att både hon, den goda tanten, och de andra väninnorna ursäkta hålla handen några minuter i en ljum kalilösning och lukten försvinner. I barnkammaren visar sig lösningen rätt nyttig — jag känner dem, som genast doppa begagnade blöjor i en i beredskap stående blandning. Stenia. åter nedlägga det samma för vidare förvaring, låter det sig göra, om man först några minuter doppar köttet i kokande vatten, samt sedan häller ny flottyr deröfver i friskt kärl. Den använda flottyren kan uppkokas och blir då som ny. Sågspån. I mitt kök finnes ständigt ett förråd af fin torr sågspån. Uppstår en fotogeneller fettfläck på g) lfvet, så strör jag litet sågspån derpå, och denna drar i sig det mesta. Har spiselden nästan slocknat, så upplifvas den tvärt genom en handfull sågspån.
Hon läste nu i stillhet sin aftonbön och bad ännu en gång, att henne icke måtte tillräknas, att hon deltagit i syster Elins påfviska gudstjenst. Länge hade hon svårt för att kunna somna. Den cell, der syster Elin tagit sin boning, var belägen nära den stora, ödsliga klosterkyrkan. Siri kunde ej låta bli att lyssna, hon tyckte sig höra ständig rörelse derute. När vinden hven genom hvalfven, tyckte hon att derute messades eller sjöngs psalmer, och bäfvande drog hon sig tillsammans vid tanken på den tid hon skulle tillbringa i denna öde boning, ett hem endast för obekanta makter. Men hastigt satte hon sig opp, kastade en klar blick omkring sig i månskenet, såg hur den åldriga slumrade på sin bädd, och sade vid sig sjelf: "fy Siri, skall du vara barnslig och pjåkig! Skulle jag väl vilja lemna den gamla att dö här, ensam och öfvergifven. Nej visst icke! Åh, det är detta myckna underliga prat om helgon och allahanda döda menniskor, som gör mig yr i hufvudet; aldrig hade jag kunnat tro, att jag skulle få så mycket att göra med detta påfviska kram. Månne det är synd att höra derpå? Till Gud måtte väl ändå äfven hennes väg föra, så from och troende hon är! Och hvad angår mig att bedömma henne? Vårda och sköta den gamla, bör jag, om hon än vore en hedning. God natt nu, underliga, gamla klosterbyggnad! Nu lägger jag mig ned, och läser än en gång mitt Fader vår, och så somnar jag visst." Och så gjorde ock den femtonåriga. Följande morgon infunno sig sjuka, från den kringliggande trakten, för att begära bot, och den gamla nunnan utdelade råd och läkemedel åt alla. Stundom en signelse, stundom en dryck, en bön, som skulle läsas öfver den sjuke, eller dylikt. Sigrid hjelpte troget den gamla, att, efter hennes anvisning, tillreda åtskilliga blandningar. Sedan hvar och en fått sin del och gått sin väg, stannade man dock utanför klostret och pratade en stund och öfverlade, hvem den unga flickan kunde vara.
Hvad åter angår redaktionen af 2 morn., deröfver Preste-ståndet ei^ icke yttrat, så får Utskottet vidhålla sitt afgifna förslag dertill. § 42. Utskottets förslag vid denna § om skyldighet för egare af fartyg, att till mantalsoch skattskrifning uppgifva den person, sorn är antagen ait för», Bevillning!- Utskotiels Ulla/a tule, N:o 21. 19 •detsamma, har blifvit af hedervärda Bonde-ständel återremitteradt. Men som nämnde förslag, hvilket endast är af reglementarisk beskaffenhet, redan blifvit •af de öfriga tre Riks-stånden godkändt, lärer den gjorda återremissen icke kunna föranleda till någon åtgärd. §§ 44, 89, 92 oeh 93. Såväl Utskottets förslag, i anledning af herr professor Agardhs motion, ■örn utbyte i 44 § af orden <c Akademiska Jurisdiktionenu mot « Akademiens privilegier,« sorn äfven nämnde §, jemte §§ 92 oeh 93, hafva blifvit till Utskottet återremitterade af samtlige Riks-stånden, i ändamål att, med undanrödjande af nämnde förslag, få de för universiteterna i Upsala och Lund bestämda särskilda mantalsoch skattskrifningar samt taxeringar upphäfda, och dessa förrättningar i stallet sammanslagna med mantalsoch sk-attskrifningarne lä&it taxeringarne i berörde universitets-städer. Under diskussionerna inom Stånden har anförts, att den utaf Utskottet föreslagna förändring vöre olämplig, enär privilegier ingalunda gafve någon rättighet till särskilda mantals-skrilhingar och taxeringar, hvilket bäst visade sig deraf, att andra korporationer, än universiteterna, hvilka hade särskilda privilegier, ändock ej åtnjöto en sådan rättighet.
StatsUtskottets tillstyrkande af 3000 R;dri Statsanslag årligen till nästa Riksdag för Fattigvården i Carlscrona, undfaller mig icke det obehagliga att med en erinran möta Utskotters välgörande afsigt, och derigenom möjligen lägga ett hinder i vägen för verkställigheten deraf; men vid närvarande förhållande, då Statsverkets utgifter böra inskränkas till det allranödvändigaste, och det nyttiga måste stå efter för det oundgängliga, anser jag den yttersta grannlagenhet böra iakttagas vid föreslående af Statsanslag, som jag önskade kunde till granskning alla i ett utredt sammanhang framställas, och, ehuru mycket jag örnar för den nödställde, anser jag likväl betänkligt tillstyrka ett prejudicat af anslag till andra orters fattigvård, hvarigenom, under ökade anslag och betungande utskylder, man kunde bereda ett allmänt behof af Fattigvårdsanslag i andra orter, som med lika rätt kunde fordras. Hvad nu Carlscrona. Fattigvårdoch Arbetshusinrättning angår* så enär det är upplyst, att densamma, i grund af Kongl. Majus nådiga föreskrift, årligen af Amiralitetscassan erhåller ett understöd af 1000 R:dr, och derifrån således har rättighet och utväg åtnjuta biträde; derjemte, med fästad uppmärksamhet derå, att de fattige, som understöd behöfva, äro afskedade krigsmän och deras enkor och barn, det icke är att förmoda att de sakna delaktighet i det understöd, sorn välgörandet så frikostigt meddelt åt sårade och afskedade krigsmän och deras efterlem - Den 3 Juni. e. m. nade enkor och barn; så synes hvarken behofvet eller rättighet påkalla ett Statsanslag i detta ändamål, som kunde blifva ett prejudicat för andra ansökningar i samma väg; och är jag nogsamt öfvertygad, att Kongl. Maj ts hittills visade nådiga omsorg om Carlscrona Fattigvård lemnar den en trygghet om en ytterligare hjelp, om och enär det skulle visa sig att behotven för de fattiga i Carlscrona icke skulle, på sätt förenämndt är, i förening med Stadens skyldiga bidrag, kunna uppfyllas.
Då det i min tanka är af största vigt, att de konservativa elementen i samhället blifva vid riksdagen vederbörligen representerade, synes det mig vara betänkligt att uppföra en byggnad, som är ämnad att för århundraden värna och befrämja vår frihet och vårt samhälles tidsenliga utveckling, tili en väsendtlig del på en så osäker grund som suppositiönen om det blifvande landstingets tjenlighet såsom Valkollegium för Första Kammaren. Oaktadt denna betänklighet och oaktadt jag ej kunnat förbise vigten af åtskilliga anmärkningar, som vid förslagets granskning inom Utsk:t mot detsamma blifvit gjorda, såsom t. ex. att valcensus till Andra Kammaren för jordegare är satt så lågt i jemförelse med den för andra samhällsklasser; att båda Kamrarne äro förklarade för alldeles likställiga, och dock den Andra Kammaren i frågor, som röra statsutgifter och bevillning, har fått så betydlig öfvervigt m. m., har jag dock med min röst bifallit dess antagande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Jag har gjort det i den förhoppning, att den erfarenhet, som den närmaste framtiden kommer att gifva vid handen, skall häfva mina betänkligheter. Af denna framtida erfarenhet kommer det således att bero, huruvida jag med min röst kommer att bidraga till förslagets definitiva antagande. Af Riskopen Doktor Anjou, Doktorerne Lindgren, Rundgren. Wensjoe och Ljungdahl samt Domprosten Doktor Sundberg, hvilka förenat sig om följande reservation: »Regeringsformens föreskrifter ang:de sättet för behandlingen af K. Propos:r om förändringar i Rikets Grundlagar tillerkänna Konst.-Utsk:t en stor och ansvarsfull betydelse. »Tillstyrker Utsk:t hvad Konungen föreslagit, hvile förslaget till nästa riksdag, då R. St:r skola sitt beslut derom fatta», sådan är ordalydelsen. När så förhåller sig, måste hvarje Utsk:ts-ledamot känna sig kraftigt manad, att underkasta dylikt förslag en sorgfällig pröfning, så mycket sorgfälligare, i samma mån förslå - 128 Den 20 Januari. get afser en afvikelse ifrån eller ett upphäfvande af de grunder, på hvilka hela vårt representationssätt hitintills hvilat.
Utskottet tro wara ett, ifrän det nu Ständers bekräftelse af bwad wid nästlidne ifrägawarandk/ särskildt ämne, som i sinom tid Riksdag derom blifwit stadgadt och faststäldt, kan komma under pröfning, men icke inflyter an i sammanhang med hemställan om de nye pä nödwändigheten att utse Löner för de nödi» wid detta Riksmöte tillkomne Stats.Utgifters uppförande pä Riks.Staten under sine behörige Titlar af Stats. Anslagen, sä lärer det Högtä» rode Ständet finna att nägon motsägelse härutinnan icke äger rum. Beträffande det yrkade uppförandet pä Ex» Ira Ordinarie-Stat intill nästa Riksdag af sä wäl Presidentens i Swea Hof.Rätt Taffelpenningar, som Landt.Staterne i de nya Jemtlands samt Norrbottens Län, fär Statsutskottet upplysa, att Riksens Högloft. Ständer wid sista Riksdag funnit alla Extra Stater böra undmi» kas, sä att hwarje Collegium, Werk eller,CorpS rrhölle sin särskilda Ordinarie-Stat. Åttonde Hufwudtiteln af Stats. Anslagen, innefattande allmänna och Extra Utgifts-Staten, är upprättad för helt andre ändamäl, än till Embets. och Tjensiemäns aflöning. För öfrigt blifwer wis. ferlitzen icke nägon utgift permanent derigenom att den uppföres pä Ordinarie-Stat. Riksens Högloft. Ständer äga att hwarje Riksdag gran. ika, ge ansedde nye Embetsoch Tjenstemän. StatSUlskottet fär fördenskuld ytterligare hemställa om icke, i enlighet med de af Riksens Högloft. Ständer fäsiställdte grunder för Stats-Regie, ringen, ofwanberörde utgifter böra pä behörig Hufwudtitel ä Stat ansläs. Den af Stats. Utskottet föreflagne ärliqa Summan af govo Riksdaler intill nästa Riks» dag för den Lag-Comitee Riksens Högloft.
De anmärkntr, jag i dag anfört, äro nära alldeles desamma, hvilket på ett oangenämt sätt vittnar om det ringa afseende Utsk. fästat vid de förstnämnda. De hufvudsakligaste punkter, hvarvid jag fästat mig, och som nu af andra ledamöter äfven blifvit reproducerade, voro först, att inkomsten måtte läggas till grund för bevillningen i allmänhet; sedermera, att all classification, såsom onyttig, måtte upphöra, och slutligen att, i stället för nn gällande högst orättvisa grund för bevillning af löner, densamma måtte bestämmas efter procent-förhållande. Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 12 blef af R. o. Ad. återremitteradt. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, sedan Hr Ribbing, Arvid, ledamot i Allm. Besvärs och Ekon.- Utsk., erhållit 3 veckors ledighet att afresa från riksdagen, att vid första lägliga tillfälle eller honom välja en ledamot under ledigheten. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. lill 5 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 1 prot.utdr. för förliden gårdag. Lades till handlingarna. Öppnades Hrr Eleclorers lista lill val af 2tne ledamöter i BancoUtsk. efter No 313. Hr Drakenberg, fullm. Hr af Geyerstam, Gustaf Emanuel, och N:o 1662. Hr Nordenfelt, Olof; af en ledamot i Allm. Besvärs och Ekon.Utsk. efter N:o 1992. Hr Lagerstråle, Gustaf Rudolph; saint af en ledamot uti Ridd.Utsk. efter N:o 86. Gr. Hamilton , Henning Hugo Ludv.: och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamöter i Ba ncoUtskottet: N:o 1985. Hr Nordenankar, Fredr. Wilhelm , N:o 2o54- Hr von Arbin, fullm. Hr Skytte, Carl; Allm. Besvärs och E k o n.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Slutligen uppläste Statsrådet Thyselius till justering ett i öfverensstämmelse med denna dag fattadt beslut uppsatt förslag till nådig framställning hos Rikets Ständer om anslag af allmänna medel till lönefyllnad åt nuvarande innehafvaren af Weskinde och Bro församlingars pastorat, på det att detta pastorats egenskap af prebende må, utan afbidan af kyrkoherdeledighet derstädes, kunna upphöra; och täcktes Kongl. Maj:t, på Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bifogadt, samt förordna, att nådig Proposition skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo F. A. Dahlgren. 28 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 100, N:© lOO. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 April 1863, kl. lif. itu Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående■ försäljning till skatte af de s. k. Halländska kyrkohemmanen; Gifven Stockholms Slott den 10 April 1863. Med anledning af en vid sistförflutna riksdag väckt fråga om vidtagande af åtgärder för reglering af förhållandena med dispositionsoch eganderätten till de s. k. Halländska kyrkohemmanen, hafva Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 24 Oktober 1860 yttrat, bland annat, att olägenheterna af dessa förhållanden voro af den betänkliga beskaffenhet, att förändring deruti af verkligt behof påkallades och att en friare dispositionsrätt till berörda hemman borde åboerna medgifvas.
W>d granskning as denna fräga, hor Utskott tel lika med Memorialcrnes Författare, anject By, kcs, Conloirets ärgärd, icke mjkränkr inom nägon witz tid, päragliaen leda till inträng t ägande rättens helgd, och säledes rubba den säkerhet, en hwar jordägare ager att wänta sig l Samhället, dä hans säng är lagUgt och lagligen stadlättadt. Dä alla pretentioner emellan enstlldta, ej mmbre aogäende Löst än Fast Gods äro genom lagen bundne wid bestämda tider, tvckes ock, jä widt logen grundat sitt bud pä begreppet om egendoms säkerhet, det alltid wara en moisägelse, att det allmänna undandra-er sig förbindelse att lemna 0, fredat hwad som bilfwtt fridlyst jör e. stubbs inbördes förnärmande. Utskottet finner wäl, att flere inwändningar emot billigheten af BoteS-brstekNkö asffrijiiing kunna göras; jälom art tör uster derigenom uppstä, antingen för Kongl. Main och Kronan eller ensklldte, sä wida endera mid Bottna tär nä ot att fordra: att rewisioner aniiu existera för dylika fordringar eller i alla sall af Fö.sattnttigarne bestämd skyldighet för dem som hegardt ett dote, alt hälla Kongl. Mal.t och Kronan jkad-sivs; möjligheten art sä Grawations - demis pä en Egendom till säkrrhttenö förwarcmde ät ägaren, h.vars egel sel det ltkwäl tillssrifwes och icke Bytes-Lvnkvlret om sädant underläts m. m.; men hwad beträffar Kronans förluster pä oafgjord! Byrén, torde de lika jom rv96