Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KammarCollegii, i följd deraf, den 3 Maj samma år utfärdade Kungörelse, ytterligare förklaring öfver rätta förståndet af Författntngarne om Indelta Renfors utgörande är vorden méddelt , samt medelst Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse den 5 Mars 1811, så väl tiden som hvad mera vid Rente-dagsverkens utgörande borde iakttagas blifvit tydligen och fullständigt utstakadt Den 16 Maj. gtämdt, och hvilket uti Kongl. Karrimar-Collegii Circulaira till Herrar Landshöfdingarne den st Februari iSt^ stadfästes oell bekräftas; varandes härförutan Barnhusoch Hospitals-inrättningarnes samt öfriga fromma stiftelsers rättigheter i afseend® på den dem förlänta Afradaoch Tionde-Spannemål, genom Kongl. Brefvet den 24 November 1813 och Kongl. Kamrnar-Collegii Kungörelse den ai Mars innevarande år, närmare utstakade. Och, vid Utlåtandes afgifvande öfver den and» ring uti ofvanberörde Författningar vice Talmannen Hyckert nu yrkat och begärt, anser Utskottet sig ingalunda kunna tillstyrka ändring af den Ömsesidiga . rättighet , sorn genom Indelningsverket och ifrågavarande författningar blifvit Ben» tegifvare och Rentetaeare förbehållen; för de förre, att fä lemna Tiondeoch Rente Spannmålen samt Öfriga hufvudpersedlar in natura, då de finna det för sig förmonligare än at,t lösa dem efter Markegång, och för de sednare, att samina Spannmål och persedlar in natura utfordra, när de deraf äro i behof; hvilket äfven synes böra på det högsta väcka både Rentetagares och Rentegifvarés bemödanden, ätt, så nära möjligt är, söka afpassa Markegångs Taxorna efter gångbara prisen.
Skrifvelse, 1802 $ 1863, Jrt 202. 4 26 Nionde IIi rf - Pensions* och Indragning s-Stateme. A) Pensions-Staten. Civil-statens Pensions-Kassa: Pensions-staten för Civile embeteoch tjenstemän 37.500: — Dito för deras enkor och omyndiga harn 45,000: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 2.245: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 6,540: — Arméens Pensions-Kassa: Pensions-staten för Militäre embetsoch tjenstemäns samt Under-officerares enkor och barn 37,500: Ersättning för mistade löne-innehållningar 4.639: 50. Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 28,080: — Wadstena Krigsmanshus-Kassa Amiralitets-Krigsmans-Kassan: Förra anslaget under denna titel 43,100: — Ersättning för mistade löne-innehållningar 615: — Dito för nådårsoch begrafningshjelps-besparingar 2,580: — Invalidhus-Fonden: Ersättning för hemmans-räntor och arrenden, Förslags-anslag För blesserade Öfveroch Under-officerare, Reservations-anslag Bidrag till Kongl. Theaterns Pensions-Kassor S:r B) Allmänna Indragnings-§fa<en, För diverse föremål, Förslags-anslag Summa vild-Titeln. t.l. S: ii f, $'< • Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Kubikfot, k R:dr.
Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtskis d. 25 och 26 sisth Deni Mars e. m. 47 Febr. på bordet lagda Utlåt. N:o 19, öfver väckt motion om förhöjd pension åt f. d. BankoBokkållaren N. Magnusson. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv. och Ekon.Utsk:s d. 25 oell 26 sistl. Febr. på bordet lagda Betänk. N:o 52, i ani. af väckte förslag dels om indragning af en del Biskopsembeten, dels om undersökning ang:de Biskoparnes löneinkomster och dels om Biskopsprebetidenas förseende med särskilde Kyrkoherdar. Härvid förekom: l:o Utsk:s hemställan ang-.de Riksdagsmannen Nils Hanssons motion. Denna hemställan bifölls. 2:o Utsk:s tillstyrkanden becks motion. Hr af Edholm, Erik Wilh.:'Då jag inom Utsk. icke kunnat deltaga i den mening, som slutligen biet den segrande, anhåller jag att i korthet fä redogöra för de skäl, som föranledt mig att icke skänka min röst åt Utsk.-s förevande förslag. Jag anser nemi. för det första, att en underd. hemställan till K. M. om undersökning af biskopslönerna är öfverflödig. Den är öfverflödig så väl derföre, att en dylik hemställan från It. St:r redan till K. M. ingått och är beroende på Hans pröfning, som derföre, att det förefaller mig som om enhvar, som vill taga reda på dessa förhållanden, ganska lätt sjelf kan vinna sin önskan. Detta synes tydligen af den ganska noggranna upgift på Biskopens i Lund inkomster, som af Kyrkoherden Schönbeck blifvit Utsk. meddelad, äfvensom af Statsoch Ekon Utsk:s Betänk. N:o 83, vid 1844 års Biksdag, der upgifter öfver alla biskopslönerna finnas intagne i en Betänk, vidfogad reservation.
Revisorerme hafva år 1827 inhämtat, att influtne medel, 1967 R:dr 29 sk. 2 r:st. för försåldt Krut blifvit directe anordnade, att användas till inköp af ett parti Tschacots, och hafva deraf funnit samma anledning, som framställt sig för 1820 och 1822 årens Revisorer samt 182.3 Ars Statsutskott, att anmärka ett sådant förhållande, såsom i Revisorernes tanka icke förenligt med R. St:r* beräkning af den, såsom oförryckt Statsintrad ansedde, inkomst af Krutoch Saltpeter—försa Ijningen i allmänhet; och då, efter sednaste stadgande, alla å InkomstTitlarne möjligen uppkommande öfverskott böra till RiksgäldsContoret öfverlemnas, samt sålunda komma att ikläda sig natur af Riksgäldsmede! , hafva Revisorerne trott det vara så mycket angelägnare, att dylike af R. St:r påräknade inkomst-källor icke uti förväg eller emot vanlig ordning ti II i las. Med godkännande af Revisorernes härutinnan gjorda framställning föreslår Utskottet, det R. St:r måga besluta, att all försäljning, vare sig ineller utrikes, af någon Kronans effect, som ibland InkomstTitlarne är påräknad, skall under dem 268 Stats-Utskottets upptagas och redovisas, samt hos K. M:t i underd. anhålla, det ingen anordning till utgift, af hvad namn som hälst, som ej utgör omkostnad på sjelfva InkomstArtikeln, må belasta InkomstTitlarne, och dessas i Staten påräknade belopp såmedelst förminskas. §■ 4- Angrde KrigsCollegii Cassors balancer, (R. B. i8a5 p. 37—87. 1827 p. 94—267.) Vid de under K. KrigsCoIlegium lydande serskilta Cassors räkenskaper hafva 1825 års Revisorer anmärkt, att fordringar, som härleda sig ifrån längre tid tillbaka, ännu balancerades; hvarjemte 1827 års Revisorer anmält, att så väl i desse Cassors som K.
Han säger, att när han ger mig pengar att köpa kläder för, skall jag också använda dem till det. Den här klädningen har han själf köpt mig i Helsingfors, och jag tycker det är så roligt att begagna den. » Hela vintern hade Sigrid talat om, att hennes far lofvat att komma och hälsa på henne. En dag på våren fick hon ett bref från honom, skrifvet&gt;. i Helsingfors, och då v i s s e hon, att hon när som helst kunde vänta h i nom. Han skref visserligen ingenting om att komma, men hon trodde, att han ville öfverraska henne, och gick från morgon till kväll i en väntansfull spänning, som gjorde henne riktigt nervös. Läsningen gick dåligt, och under gymnastiken blef hon ofta tankspridd. En morgon kom hon blekare än vanligt och med tårar i ögonen och hämtade mig. » Jag tror bestämdt, att pappa är sjuk, » klagade hon, » annars hade han varit här för länge sedan. Hans sista bref ha inte varit så glada som de förra, och jag förstår inte, hvad han kan ha att göra i hufvudstaden så länge. En gång förut har han blifvit sjuk där, han förkylde sig och fick reumatisk feber. Det var en förskräcklig tid. Mamma reste ner och skötte om honom, jag skulle vara hemma for att se efter huset och små- barnen. Det hjälpte inte, att jag grät och bad att få följa med till pappa, nu skulle ingenting ha afbållit mig från att resa utan mammas tillåtelse, men då tordes jag inte. Jag kan aldrig glömma, hur ängslig JAG var där hemma, mamma förstod det inte » ch lät mig så sällan få underrättelser. Hon sade, att JAG var lika öfverdrifven som pappa. Men jag kan inte hjälpa, att jag inte är en sådan filbunke som hon. Och får jag inte bref från pappa i MORGOD, så telegraferar j a g » Hon behöfde inte telegrafera. Följande dag var en söndag. V i hade kommit öfverens att läsa tillsammans på förmiddagen, och jag gick till henne tidigt, beredd att få väcka henne, ty hon sof vanligen som en liten gris om söndagsmorgnarna. N u fann jag henne till min förvåning alldeles färdigklädd i en elegant dräkt, profvande ett par nya handskar och ett nytt flor.
Pen siste värde Talaren har sagt, att en ny Lag ej kan af Riksens Ständer utan Konungens samtycke utfärdas, äfvensom att Konungen icke äger att stifta Lag utan Ständernes hörande; men han har ändock trott att något hinder icke låg i vägen derföre, att ju icke ifrågavarande Lagförslag, angående Enskiltes Assignérings-rätt, kunde lill Konungen öfverlennes, med anhållan, att Han täcktes vidtaga de modificationer, som kunde anses behöflige, för att intill nästa Riksdag blifva gällande. Enligt 87 §. i Regeringsformen är det icke Riksens Ständer tillåtit, att uppdraga åt Konungen att emellan Riksdagarne stifta Lag. Det måste ske under Riksdagarne, emedan nämnde §. stadgar, att då Riksens Ständer öfverenskomma om någon ny Lag elier om gammal Lags upplräfvande eller förändring, skola de aflemna förslaget derom genom Talemännen till Konungen, som inhemte StatsRådets och Högsta Domstolens tanka deröfver, och, sedan Han sitt Beslut fattat, kalle Riksens Ständer på Riks-Salen att antingen emottaga Dess samtycke tili deras åstundan, eller afhöra Dess skäl att det vägra. Det synes mig således vara constitutions-vidrigt, att till Konungen öfverlemna Riksens Ständers rätt att besluta i Lagstiftningsväg, hvadan jag anhåller, det Ridderskapet och Adeln icke mätte instämma uti Bonde-Ståndets inbjudning, utan endast lägga Protocolis-Utdraget till handlingarne. Den ai December f. m. Herr Rosenblad: Då, i anseende till Riksdagens annalkande slut, denna sak lärer komma att förfalla, anhåller jag att denna allmänna fråga, som nu för första gången är inkommen, må, enligt 49 §• Riksdags-Ordningen, få än vidare ligga på bordet tili nästa Plenum; hvarförutan jag yrkar att StatsBancooch Lag-Utskottens ifrågavarande Betänkande må bifallas, eller ock i annat fall äfven ytterligare blifva hvilande på bordel. Herr nion Hartmansdorffj August:
Junii P. 3oo, 465, 5oi. .— i Stockholm, om dechärgé för. Götheborg, angående vilkoren för återbetalning af det denne stud lcmnade lånebiträde. 170 Junii P. 3o2, 357, 427. Aug. P. 942. Götheborg; se LåneContoir. — om bidrag af Statsmedlen till kostnaden för fångvården derstädes. Maji P. 47* — angående yppad förlust för Banken på åtskillige lån mot pant af fasta egendomar uti. Mars P. 705. April P. 102, i3o. — angående det för denne stad vid sidsta Riksdag beviljade lånebiträde. Mars P. 705. April P. 102, i3o. Götheborgs fattigförsörjningsanstallt, om öfverlemnande till, af den vid auclioner å confiscerade varor utgående fattigprocent. Götheborgs f. d. DiscontVerks Direction, om decharge för. Hafstång, om bestämmande af rättigheten till upphämtning deraf å sjöstränderne. Haij, Albrecht, yttranden. Mars P. 79. B. 198. Hallenborg, Carl Johan, yttranden. Febr. P. 276. B. 141 * P» 327. Junii P. 18. Hallencreutz, Sten Engelbrecht, yttranden. Mars P. 33q. B. 646. HaUOrdniugen, angående ändring uti. Nov. 2 A. P. i32, 390, 4°6. 171 Halmstad, om understöd till förbättrande af hamnen derstädes. Hamilton, Grefve Gustaf Wathier, yttranden. Oct. 2 A. P. 555. Hamilton, Grefve John, yttrande. Mars P. 509. Hammarhjelm, Carl Fredrik, yttranden. Mars P. 93. B. 408. Hammarskatten, angående förändring i tiden och sättet för dess utgörande. Julii P. 895. Hammarsköld, Lorenzo, yttranden. Jan. p. 85, 164.
N:ris 96 och 232.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft deras Revisorers Berättelser om af dem åren 1835, 1837 och 1839 verkställd granskning af de under E. K. M:s och Rikets Commerce-Collegii förvaltning ställde fonder, jemte hvad hemälde Embetsverk uti afgifvet Utlåtande andragit, hafva, i fråga om åtskilliga dervid förekomne omständigheter, Rikets Ständer fattat följande beslut, hvilka de nu få hos E. K. M. underdånigst anmäla: l:o Då Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å angelägenheten af, att de uppå den Commerce-Collegii å Riddareholmen belägne hus tillhörande tomt uppförde samt till vagnshus och foderskullar begagnade trädbyggnader varda, i anseende till deras eldfarliga beskaffenhet och vådlighet för de dervid belägna allmänna Verk, borttagne, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. från vederbörande i Nåder infordra oell derefter, under innevarande Riksmöte, meddela Rikets Ständer erforderliga upplysningar och kostnadsförslag, i afseende på upplåtandet och inredandet för det ändamål, hvartill berörde trädbyggnader nu begagnas, af någon annan härtill lämplig, staten tillhörig local, eller, derest någon sådan icke finnes, enahanda förslag, i afseende på inköpandet häraf, samt utförandet af de möjligtvis erforderliga tillbyggnader och förändringar å de på samma local redan befintliga hus. 2:o I afseende på förvaltningen af den utaf Manufactur-Discontens l§netillgångar serskildt afsalia förlags-Jånefond å 200,000 R:dr, har af Revisorerna blifvit anmärkt, att, sedan E. K. M., genom Nådigt Bref af den 14 Dee. 1823, beviljat Fabriksidkaren A. Felling, till utvidgande af hans här i hufvudsta - Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelsej N.-o 84.
Landtm, derutinnan, att det förslag är atlägsnast, hvilket icke allenast förkastar Utsk:s utan framställer grundsatser, som äro alldeles motsatta Utsk:s. Jag hemställer derföre, att R. 0. Ad. malte godkänna den ordning Hr Gr. 0. Landtm, föreslagit. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sättet för behandlingen af denna fråga är ganska bekymmersamt, och jag kan icke påminna mig, att frågan allt sedan det nya statsskickets inträdande varit pä denna ståndpunkt. Det är icke så, som Hr von Hartmansdorff nyss behagade yttra, att R. 0. Ad. redan gifvit ett exempel på huru frågan borde behandlas, ehuru jag ganska väl påminner mig den marsch, som med denna fråga vidtogs vid sista riksdag. Det är sant, att man äfven då började alt afgöra de förslag, som voro mest aflägsna från Utsk:s, men då var icke fråga om andra förslag än principer, i st. f. att vi nu hafva fullkomligt utarbetade förslag. Det var då som R. 0. Ad. afgaf sin villkorliga concession af sin sjelfskrifvenhet, för att tillse huruvida Const.Utsk. derpå skulle kunna bygga något antagligt förslag. Detta misslyckades; vi stå nu i en helt annan position. Här är nu fråga om icke mindre än att, alldeles på sidan om Const.Utsk:s bearbetning, besluta en fullkomlig omstörtning af den statsförfattning, under hvilken vi lefva och hvilken vi hafva besvurit. Jag för min del kan icke gilla ett sådant förfarande. Då vi så gå till väga, mine Hrr, så göra vi ett försök, att under en debatt behandla en revolution; ty jag kan icke kalla det en förbättring af vår samhällsform om vi helt och hållet förändra densamma. R. 0. Ad. har en gång förklarat sig icke medgifva någon annan utgångspunkt än den bestående ordningen, och för utbildandet samt förbättring af denna ordning vill jag med min röst bidraga, men alldeles icke dertill, att alla sådana garantier, som grund8 H. U 82 Den JO THars e. ro. lagen ovillkorligen förärar, skola på en gäng blifva kullkastade.
I sjelfva verket är, förenade länder emellan, ingenting så försvagande, som det ena landets afundsjuka och misstänksamma ovänlighet emot det andra, och sådan har likväl omisskänneligen sinnesstämningen inom Norige varit emot Sverige, alltifrån föreningens början; då man deremot inom Sverige utmärkt sig genom idel eftergifter och undfallenhet. Ingen kan högre än jag värdera den Norska Statsförfattningen och den derifrån utgående Norrmännens aktningsvärda känsla för frihet och sjelfständighet; men, såsom Svensk, är jag berättigad till det påstående, att Norrmännens sjelfständighetskänsla aldrig bordt anse sig förnärmad af det främre rum inom föreningen, som obestridligen på grund af rättsprincip tillkommer Sverige, och att det ingalunda hos Norrmännen ådagalagt någon sannt fosterländsk politisk blick att söka bestrida det. Ensamt uti den upgiften, att Norige till Unionens uprätthållande blott skulle erlägga 5/n-delar emot Sveriges 12/17-delar, ligger i min tanke all den erforderliga bevisningen, hvilket af de båda Rikena den yttre Representationen för Unionen tillkommer-, det öfvergår nära nog ali fattning, huru Unionens stiftare från Sveriges sida frånträdt allt afseende å dess urgamla sjelfständighet, å dess fordna historiska betydelse, å alla dess minnen, då det i Riksakten medgafs att vid ett nytt Konungaval (hvars behof Gud nådeligen afvände) det skulle komma att bero på den förseglade sedeln att Norige skulle tillsätta Konung i Sverige, som likväl gifvit Norige den s. k. Föreningens förste Konung. Jag tror att ett Norige för sig sjelft skulle för Sverige i farans stund förete ett vida mäktigare och kraftfullare stöd än af 70 Den 2 November. alla UnionsKommittéer för det gemensamma försvaret torde kunna åstadkommas eller hitintills åstadkommits.
Vid 10 :de §. Herr Leffler ansåg, att om några advislistor skulle finnas nödige, borde desamma meddelas så väl ifrån BaneoDisconten i Stockholm till DistrictContoiren, sorn ifrån dessa till HufvudContoiret, emedan den åsyftade 'i64 SancoZJtsiöttits Betänkanden *contro’len i annat fall icke skulle blifva full* ständig Härmed förenade sig Herr Kammafher» •börrén Friherre Rålamb. Vid ii §. Herr -Capitainen von Hohenhausen: ”Sedan Riksens Ständer beslutat att den fond,' som uti Discontväg får utlånas, skal! utgöra ••8f millioner, hvarutaf 500,000 R'dr Banco på. publika papper, syntes mig någon beläning på sådane documenter icke kunna sträckas utöfver denna summa af 50o-000 R:dr; hvarutaf åter följer, -att antingen skall denna fond för* delas pä de irenne HisconfContoiren eller ock bibehållas uteslutande vid ■ MufvudCont-oiret 1 Stockholm, der beläning på dessa papper borde meddelas utan afseende på orten, der den lånsökande vöre mantalsskrifven. Med antagande, att det sednare alternativet vöre det tjenlig?.ate, torde bäst vara att föreskrifva, det HistrictContoirens Tjenstemän, i likhet med dessa ContoirsFuH magt ige, endast uti HufvudContoiret i Stockholm få begagna denna låne•rätt "på publika papper.” Vid 12 §. Herr RevisionsSecreieraren Stråhle yttrade: ”att då det måste rnedgi-fvas, att de -Lane* behöfvandes Relationer och närmare förhållanden icke alltid kunna vara inskränkte inom de för Contoirens rörelse ahviste Districter, det vere ett alltför strängt tvång, att nödgas anskaffa Cautionister inom samma Bistrict, och ansåg Herr RevisionsSecreteraren derföre det MancoUtskotrels Betänfcanden. 165’ a3ei billigheten fordi ade, att det tilläts
Uppå af Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos. , biföll R. o. Ad. alt Hr Ribbings ifrågavar. anförande finge remitteras till Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskm. CO punkten. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt. 61 punkten. Hr Rosenblad, Bernhard: Jag är visserligen icke medlem af något nykterhetssällskap och jag tillstår att jag någongång icke kunnat godkänna det allt för långt drifna nit, som åtskilliga medlemmar af dessa sällskapet' låtit komma sig till last; men jag anser dock att idéen för deras verksamhet omfattar ett af de vigtigasle föremål för fäderneslandet. Ty man kan icke bestrida, all det ju är fyllerilasten som kanske mest af alla laster verkat skadligt på Svenska folket så väl i fysiskt som moraliskt afseende, och att denna last, om den ytterligare får utbreda sig, hotar alt undergräfva grundvalarne för nationens bestånd. Man måste således bära högsta aktning för dessa sällskaper och söka befordra deras verksamhet. Jag måste då tillstå, att jag ansett skäligt vara, att ehuru små tillgångarne än må vara, och huru många andra vigtiga utgifter än må vara för banden, man likväl bör bevilja den begärda ringa summan, och jag tillstår att det skulle såra min känsla, om R. St. vägrade att genom ett bifall uttrycka den vigt de fästa vid det ädla föremålet, nykterhetens befrämjade, och det vid samma riksdag, då ett Utsk. under namn af husbehofsbränning 462 Den 9 Maj. tillstyrkt mot iinga afgifler en tiltverkningsrätt af detta riksfördertliga fluidum, i en skala, som för 20 år sedan skulle kallals fabriksrörelse i stort, och då man t. o. m. hört röster yrka skattfrihet för en sådan husbehofs-lillverkning af den rusgifvande drycken. För min del anhåller jag således om återremiss af denna puukt. Frih. Cederström:
Hr Justitieombudsmannen synes emedlertid ej besvärad af denna saknad af lagöfverträdclse och lagtillämplighet, ty för att vinna den sednare, till - 291 skapar lian lika med. Konstitutionsutskottet den förra, genom tillsatsen af ett icke existerande monopolium. Val må det medgifvas sakförare att för sitt ändamål tolka och tyda uppgifna fakta; men att bilda sådane för att dymedelst bana sig väg till påståenden om ansvar och bestraffningar, ligger utan tvifvel utom gränsen af embetspligtens fordringar. Påminnelserna i denna punkt åberopas af undertecknade: Rosenblad. Åkerhjelm. von Schulzenheim. Memorialet Lil. D., första punktenangående fortfarande InqvarteringsTolag på Ull, som lill Staden Norrköping inkommer. Utom hvad i Förklaringen, som vi våge tro, temmeligen fullständigt blifvit utredt, angående Tolagens natur, samt till bevisande af den princip, att denna, enligt hitintills antagna grundsatser, aldrig varit betraktad såsom varande af bevillningsnatur, och således icke likartad med de i 60 § Regeringsformen uppräknade BevillningsTitlar, utan tvärtom städse ansetts vara inbegripen bland de uti denna § icke uppräknade afgifter, hvarom undantaget i 3 § Ansvarighetslagen handlar, få vi nu ytterligare andraga följande: Sjelfva benämningen Tolag (Zulage) utvisar, att dermed icke förstås någon del af TullBevillningen, utan ett tillägg till densamma, hvilket tillägg, här i Sverige sedan långliga tider successivt åt vissa Släder efter olika grunder och till olika municipala ändamål anvisadt, så mycket mindre lärer kunna subsumeras under 60 § Regeringsformen, som denna §, tydligen hänförande sig till den förutgående 59, endast handlar om Bevillningar, som äro afsedde att fylla Statens behof utöfver de Ordinarie Inkomsterne.
M. i Nåder ansett bora förblifva, och dels att, af hvarjehandi anledningar, någonersättning till Starn-Roten, ined tillämpning af Riksens Ständers yttrade grundsats, icke kumle ega rum eller komma i fråga; hvaremot E. K. M. i Nåder förordnat, i afseende på Vermelands och en del af Nerikes inorn Verrnelands-Län förlagdte Regemente, att, derest ej redan någon allmän öfverenskommelse blifvit träffad och af E. K. 3Vl:is Befallningshafvande i Länet gillad, landshöfdingen skulle sammankalla de Rothållare, hvilkas Numer äro med Soldat-Torp och dertill hörande jord försedde, för att höra dem om ett framtida bestämmande af den ersättning, delegarne i Roten borde utgöra till den, å hvars egor Soldat-Torpet är »nlagdt, samt i afseende på UpplandsSödermanlandsJönköpingsKronobergs Calmaroch Första Lif Grenadier-Regemenlerne, att Plan-penningar, i de händelser sådane enligt Kneckte-Coritracten böra utgå, eller behörige öfverenskommelser till ett annat förhållande icke föranleda, skola af Hjelpeller Ut-Rotarne samfäldt och i mon af deras andel i Roten erläggas med Tio och frdels kappar Säd, hälften Råg och hälften Korn, eller med penningar efter markegång, utom i Oster-Göthland, der ersättningen endast med hälften eller 5 -|:dels kappar Spannemål skulle utgöras; Och har E. K. M. icke funnit lämpeligt meddela något Förordnande rörande vederlags bestämmande åt Stam-Roten för Gärdsle-fårrg, Vedbrand och Mulbete, enär Riksens Ständers sednare framställning dertill icke gafve anledning; äfvensom E. K. M. icke ansett af nöden, att utfärda något ovilkorlig' 208 Underdåniga Skrifvelser.' påbud om utläggande af den jord, Soldat-Torpen utöfver Kneckte-Contracten innehafva.