Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande tillika med de i sednare Utlåtandet föreslagne rättelser gilla. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statsoch Bevillnings-Utskottens den 28 sistl. November under Nm 634 afgifne, samt den 1 dennes pä 358 Den 4 December e. m. bordet lagde, Memorial, rörande afgörande, genom Votering, af frågan om en bestämd afgift till Veneriska smittans hämmande ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att , under förblifvande vid dess i detta ämne förut fattade beslut samt med godkännande af den utaf Utskotten föreslagne Voterings-proposition, öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch O;conomie-Utskottets den 98 sisth November under N:o 220 afgifne, samt den i dennes på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande Glas. och Porcellaine-Förares, samt Smides-Handlares obehöriga kringstrykande m, m.J fann Ridderskapet och Adeln , att , enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adein bifallet , Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 26 sisth November under N:o 7g. aflåtne , samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett tillägg i 28 §. Riksdags-Ordningen j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att de i förstnämnde Memorial föreslagne nya Redactioner af 28 och 79 § § Riks* dags-OrdniDgen , till den behandling 56 §. Rc - Den 4 December e. ru. t gerings - Formen föreskrifver, godkänna.
o. s. v. När man skall börja, lägges det etsade glaset, och hemgjorda leksakerna — utom dockor af med rutnätet närmast fotografien, och hålles fast sistnämnda slag, som utgöra en utställning för på lämpligt sätt med klämmare e. d. sig själf i en annan sal. 26,000 leksaker — det Fotografien synes då vara indelad i ett rutnät, är en syn! På rummets långsidor äro murar och det är naturligtvis helt lätt att förstora nu, då jag ej behöfver hålla blicken fäst på mer än af sådana af mindre slag, medan en platform den lilla del, som begränsas af en kvadratsida. ' i fonden upptages af ofantliga exemplar ur Om j a g nu ritar en del af en kontur, som rymdjurvärlden: elefanter och tigrar, oxar och kor mes i den lilla kvadraten på glaset, ned på pap— som böla — hundar, kattor, får m. m.; peret, så att den går i samma riktning och lika nära kanterna på den stora kvadraten, så är en get i naturlig storlek, på hvars rygg rider det tydligt, att den delen blir lika många ggr en » Eather Christmas » (julgubbe). Här finnas större, som den stora kvadraten är större än den också stora hus och än större dockor samt, i lilla. en glaslåda, de af en anonym gifvare skänkta Om man nu ritar i kvadrat efter kvadrat, så 10,000 nypräglade 6-pence-styckena • — reprehar man lätt, utan nämnvärdt besvär, erhållit en bild, som i säker teckning icke lemnar något öfrigt senterande en summa af ungefär 4,500 kronor! att önska. Samma summa har under 5 år skänkts för att Teckningen öfverkalkeras på ett rent papper utan åtfölja leksakerna till hospitalens och fattighurutor på vanligt sätt, med svartkrita (ej blåpapsens barn. per), o c h skuggningen kan begynna. Man skall finna, att ofvanst. metod till och med Midtelpartiet af salen upptages af ett ofantför mindre skickliga tecknare lemnar ett resultat, ligt bord, som innehåller de hemmagjorda leksom vida öfverträffar de godtköpsförstoringar, som sakerna, en stor del utförda af barn. Här ser öfverallt utbjudas.
377 ga och ej alltid en behörig renhållning iakt tages. Herr Påhlman} Otto Fredric, Jag har både i StatsUtskottet och här undvikit att yttra mig i en fråga, som så nära rör det Regementes väl, vid hvilket jag har den lyckanatt tjena; och har trott sådant vara en skyldig grannlagenhet, ehuru jag, för min enskildta del, bar föga eller ingen båtnad af, om Regementet får Cassern eller icke; emedan jag är nog lycklig att hafva eget hus, der mitt i Nåder anförtrodda Compagnie är väl logeradt. Utan att nu ingå i sjelfva saken, vill jag också endast framställa det sätt, hvarpå jag fattat ämnet. Grefve Gyllenborg tyckes blott åsyfta upplysning på huru de medel, som förut utgått till Cassernbyggnaden åt LifGardet till Häst, skola öfverflyttas och ersättas, utan att bestrida Andra GardesRegementet en förmån, som hvar och en annan värfvad Trouppe i mer eller mindre mån är tillagd, och hvaraf detta Regemente äfven var i åtnjutande, innan det, under namn af Kgl. Finska Gardet, flyttades till Finland. Regementet hade förut sin Cassern vid Rännarebanan. Jag får i anledning häraf meddela, att Utskottet ansett allt hvad som utöfver årliga anslaget blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder förskjutet, borde ersättas af 1816 års öfverskott af Statsverkets Inkomster, samt skulden till NummerLotteriét afskrifvas; hvarefter samma 373 Den 16 Maji. Anslagssumma, som utgått till Cassern-byggnaden åt LifGardet lill Häst kunde fortfara, till inrättande af Cassern för Andra GardesRegementet.
Af de åsigter, jag tagit mig friheten att här framställa, torde Hrr:ne finna, att jag icke kan gilla Utsk:ts förslag, att qvinnan skulle få i elementarläroverken aflägga maturitets-examen, samt vid universiteterna philosophisk och medicinsk grad eller bekläda offentliga befattningar. Deremot anser jag, att det vore särdeles passande, om qvinnor användes i underordnade befattningar vid postoch telegrafverken, såsom vid postoch telegrafstationer (hvilka äro beroende af en expedition), der de icke behöfva arbeta gemensamt med män, äfvensom vid jernvägarne, om så kunde anordnas, att flera qvinnor arbetade i gemenskap, samt slutligen till lärarinnor för barnen i den utsträckning, som Hr Huss föreslagit. Hvad medicinen beträffar, så tror jag 308 Den 3 Februari e. m. detta vara ett område, hvilket de, som hålla på principerna, höra öppna för qvinnans verksamhet. Innan Hr Huss yttrat sig, hade jag ämnat taga mig friheten hemställa, att Betänk:t måtte återremitteras i den syftningen, att en särkild medicinsk bildningslinie borde öppnas för qvinnan, så att bon kunde utöfva medicinsk verksamhet i en underordnad omfattning. Såsom icke tillhörande det medicinska facket kan jag ej bedöma detta, men jag föreställer mig, att de medicinska studierna kunna ordnas i en inskränktare omfattning, så att de icke behöfva börjas så tidigt eller medan det ännu är för bittida för qvinnan att bestämma sin verksamhet. Det har visat sig, att accuschörskor genom umgänge med utmärkte läkare ofta förvärfvat sig teniligen goda medicinska kunskaper, och det vore min varmaste önskan att qvinnan finge tillfälle att inhemta sådana, ty det skulle uppfylla ett behof både för de qvinnor, som behöfva förvärf och äfven och ännu mer för dem, som behöfva läkare, hvarjemte den medicinskt bildade qvinnan skulle ofta blifva en behöflig och nyttig mellanlänk emellan den sjuka qvinnan och den mera vetenskaplige läkaren.
» S o m jag finner, att ingen af de andra damerna tyckes vilja instämma, får jag förklara, att det gläder mig på det högsta, eftersom dessa damer då förmodligen ej ha något emot att u m - gås m e d fröken Granström, äfven sedan hon blifvit — min hustru. » Dessa enkla ord utöfvade på samtliga damerna — med undantag af fröken Barbara, som var invigd i hemligheten — en snart sagdt bedöfvande verkan! Postmästaren fortsatte: » J a g får nu således presentera min fästmö. V i förlofvade oss i går — o c h det var jag, som i går qväll var Nellys mystiska kavaljer. » M e d dessa ord gick postmästarn fram till siu fästmö o c h kysste henne hjertligt. Samtliga damerna skyndade att göra detsamma — äfven de tre fröknarna, under ifriga böner om ursäkt för deras » lätt förklarliga misstag » — o c h att uttala sina » varmaste o c h uppriktigaste » välönskningar, som den unga fästmön mottog på det älskligaste sätt. Så slutade allt » godt o c h v ä l », men många voro säkert de tårar af harm o c h missräkning, som den följande natten fick bevittna. Detta var historien om postmästarns förlofning, som inträffade för ej så länge sedan o c h då väckte stor sensation. D e n låter ännu tala o m sig i den goda staden. Sjelf anser postmästarn denna episod s o m ett af sina lyckligaste infall. Kleopatra. Resultatet Iduns tredje af pristäfiing. I n n a n d e n utsatta tiden hafva 39 täffingsskrifter ingått. Manuskript, som ej antages till Införande, återsändes, så vida porto bifogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. ska värdefulla d o c k företett utfasta priset Antingen ock uppsatser. sådana kunnat gå den uppsaterna hafva de uppstälda handlats. har på samma utom frågorna det tilldelas.
Utskottet kan dock härvid naturligtvis icke verkställa någon annan utredning och utarbetning än den, som grundar sig på de för Utskottet tillgängliga handlingar eller Utskottets egande särskilda kännedom om de i hvarje fall förekommande förhållanden. Hvad Utskottet på grund häraf kunnat utreda och upplysa, i fråga om Statens medverkan för åstadkommande af de under innevarande riksdag föreslagna jernvags-anläggningar, har Utskottet redan meddelat genom Utskottets^ härom under Niis 273 och 274 afgifna Utlåtanden, hvilka innehålla aila de bufvudsakliga upplysningar, som förekomma i Kongl. Majits, rörande detta ämne, aflåina Nådiga Proposition samt derom väckta och till Utskottet remitterade motioner. Alt de härvid meddelade upplysningarne emellertid ingalunda äro tillfyllestgörande för Rikets Ständer vid bestämmandet af de anslagssummor, som för de önskade jernvägs-arbetenas utförande erfordras, eller beslutandet af de åtgärder, hvilka i sådant hänseende för öfrigt kunna på Rikets Ständer ankomma, är Utskottet destomera Slats-Utskottels Utlåtande, N:o 333. 19 villigt alt erkänna, som just omförmälda upplysningars otillräcklighet och otillfredsställande beskaffenhet nödgat Utskottet att för närvarande och intilldess förhållandena blifvit närmare utredda, afstyrka de för jernstambanorna föreslagna stats-bidragen. Då Utskottet för öfrigt anser sig både berätligadt och förpligtadt att, vid sina yttranden och framställningar till Rikets Ständer, följa och uttala sin öfvertygelse i de ämnen, hvarom dessa yttranden och framställningar handla, finner Utskottet sig föranlåtet förklara, att de inom Riks-Stånden vid nu ifrågavarande betänkandes föredragning och återremitterande förefallna diskussioner hvarken rubbat Utskottets i samma Betänkande yttrade åsigter om nödvändigheten att till Rikets Ständers nästa sammankomst uppskjuta beviljandet af de för stambanornas anläggning erforderliga medel eller undanröjt Utskottets betänkligheter, att för närvarande tillstyrka de härom framställda förslagens bifallande.
Hörde iiu icke Konungen till någotdera ståndet; så gällde tillåtelsen ej heller honom; och det var visserligen ogrundadt att betrakta honom såsom medlem af något Riksstånd (ehuru den Konung, som proponerade Säkerhetsakten, någon gång kallat sig svensk adelsman). Alltså var Konungen, elter Säkerhetsakten, ej mer än förut, berättigad att äga jord i riket. Lagen af den C April 1810 förklarar hvarje svensk man, till hvilken klass af medborgare lian räknas må, berättigad att förvärfva och besitta fast egendom och jord inom Svea rike å land och i stad, af hvad natur som helst. Tillämpningen häraf på Konungen beror af den frågan, huruvida Konungen rätteligen kallas medborgare. Så tros han ej kunna betraktas, i egenskap af lagens och sjelfva folkets högste representant. Denna höga bestämmelse förmenas gå förlorad, i fall han skall af lölket betraktas såsom medborgare eller såsom sådan införas i lagstiftningen. Så vida en konstitutionell monarki är någon ting iner, än en blott konungamakt, och äger framför denna en helgad värdighet, från hvilken ett nedstigande till blott medborgerlig rang ej kan äga rum, om än sådant vore möjligt för innehaharen af en icke lagbunden konungamakt; kunde Sveriges konstitutionelle Konung ej anses för medborgare. 1 bokstaf ven af 1810 års lag läge då för ingen del något upphäfvande af förbudet för Konungen att förvärfva jord (då endast förbudet för »medborgare» var upphäfvet). Uti Högsta Domstolens utlåtande vore således ej heller Jagens bokstaf iakttagen, hvilket dock troddes hafva varit desto mer angeläget, ju mindre den gillia förklaringen af lagen instämde med dess auda och verkliga mening. Denna tankegång har jag för min del funnit öfvertygande. Jag kan icke inse rigtigheten af en deremot stridande lagtolkning, och denna öfvereusstämmer, efter min tanka, hvarken med gällande föreskrifters bokstafljga innehåll eller med grunderna för en statsklok och förnuftig lagstiftning i ämnet.
Skårman från skyldigheten att erlägga skillnad i arrende för profoss-bostället Bryntegården Lindärfva; 12:o Anders Jansson från Wermlands län, om anslag för utvidgande och ombyggnad af Philipstads och Nyeds bergslagers Lasarett; 13:o Erik Olsson från Nerikes län, om anslag och lån till sänkning af Rahla-å; 14:o Lars Gezelius från Stora Kopparbergs län, om understöd af allmänna medel för en väg-anläggning inom Öija Kapell-församling; 15:o Herman Öbom från Norrbottens län, om anslag till lön åt en Agronom för allmogens inom länet undervisande i odling och dikning m. m.; 16:o Bengt Nilsson från Kronobergs län, om löne-anslag till en djurläkare inom Sunnerbo härad; samt 17:o Johannes Andreasson från Elfsborgs län, om understöd af Allmänna medel till kyrkobyggnader. S. 1). Föredrogos och remitterades till Bemllnings-UIskottet dels ett skriftligt yttrande af Erik Matsson från Jemtlands län, rörande Bränvins-beskattningen, jemte dervid gjorda anmärkningar, för att behandlas i sammanhang med Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse i samma ämne, och dels Per Erik Anderssons från West manlands län motion om förändrad fördelning af den till kommunerna ingående Bränvins-minuterings-afgiften.
Så hafva, till exempel, förekommit socknestämmo-beslut: att icke någon hemmansägare skulle få antaga utsocknes brukare, torpare eller tjenstehjon öfver 40 år gamla, vid äfventyr att sjelf underhålla dem när de blifva fattighjon, för hvilket ansvar hemmanet skulle anses inteknadt; att de, som olofligen sälja bränvin, skola plikta mera än, och ända till dubbelt emot hvad allmänna författningar för slik förbrytelse stadga; att icke någon fattig må gifvas mera än han kan förtära på stället vid En R:drs vite; att ransakning efler tjufgods må verkställas hvarest och af hvilken som helst, utan iakttagande af den ordning lag bjuder, med mycket mera dylikt, tillräckligen vittnande, att denna Communal-lagstiftning hvarken stadnat inom behörige gränsor, eller kan vara gagnelig såsom den nu utöfvas. Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har väl, vid alla tillfällen, då sådane lagstridige beslut kommit till dess kännedom, skyndat att undanrödja desamma; men emedlertid har det icke kunnat annat än förvilla mängdens begrepp om lag och laglydnad, att ordningar vid socknestämmor föreskrifvas, som antingen icke äro rättsenlige eller icke kunna göras gällande. Ordningsmanna-inrättningen, för omkring 15 år sedan tillkommen, och nu mera antagen i Länets fleste delar, synes vara ämnad att utgöra det första stadium på Municipalitetsbanan, och Ordningsmannen bestämde att vara police-magtens medhjelpare, i hvilket afseende de äro berättigade att med sin uppmärksamhet intränga i samhällslifvets flere förhållanden, samt äro i utöfningen af sin tjenst ställde under det skydd lagen tillägger dem, som Konungens Befallningshafvandes bud och ärender föra, äfvensom medgifne handräckning af Krono-Betjeningen. Befattningen såsom ordningsman uppdrages vanligen åt de bättre och förståndigare ibland allmogen och anses innebära ett hederseller förtroende-uppdrag, som någon gång ganska väl motsvaras; men ordningsmannaskapet kan dock åcke hafva betydligt inflytande på samhällsskicket så länge det saknar den stödjepunkt inom hvarje ort, en ordentlig Municipal-styrelse skulle lemna.
Att icke taga i beräkning den ytterligare ökning i kostnad, som genom minskad permittering vid de svagare sqvadronerna m. 11. förhållanden uppstår, synes härutaf att genom organisation af de värfvade sqvadronerna på 125 nummer hvardera, en årlig besparing blifver af, i rundt tal, 34,750 Rdr. 142 Approximativ uträkning af kostnaden för Värfvade Kavalleriets sqvadrons-organisation på följande sätt (befälets och underbefälets löner här icke inberäknade): a) Lif-gardet till häst. Regementet organiseras på 6 fält-sqvadroner, bestående hvardera af 117 man i nummer, deraf 1 trumpetare-, samt 125 underofficersoch manskapshästar; hvarigenom regementets hela styrka blifver 702 man i nummer och 750 hästar. Häraf böra i fred hållas vakante 17 hästar pr sqvadron (nu 11), eller tillsammans » » » 102 » (nu 44), då således i fred blifva effektive 702 man i nummer och 648 hästar. Nu äro » » 400 » » 384 » hvarigenom den effektiva styrkan i fred ökas med 302 man i nummer och 264 hästar. Af manskapet böra permitteras under 10 månader af året (mellan exercistiderne) 210 man, hvarigenom den tjenstgörande styrkan under samma tid blifver 492 man Permitteringen, som nu utgör 25 procent af regemen tets styrka, kommer då att uppgå till omkring 30 procent deraf, eller ökas med 5 procent. Kostnaden för nämnda tillökning i regementets nuvarande styrka beräknas som följer: Aflöning och underhåll, såväl i kontant som in natura, kan upptagas till ett belopp af 58 öre för hvarje man om dagen, utgörande medium af de olika beloppen utaf kontant gage och tobaksskilling med förhöjning i vissa grader, jemte värdet af portion in natura med sednast beviljade tillökning deruti, (brödets värde och förbakningskostnad inberäknadt). Kostnad för en gång (uppsättningskostnad). Kostnad årligen (underhållskostnad).
Stats-kontorets Kammar-kontor, enligt 152 §; lånen för Westerås och Skara Domkyrkors reparerande och uppbyggandet af en ny kyrka åt Wallentuna församling, jemte det för reparationsarbetena å förstnämnde domkyrka beviljade anslag utan återbetalnings-skyldighet, enligt 153 och 154 §§; anslaget till inköp al boställe för predikanten inom Tyngsjö till Malungs pastorat i Dalarne hörande kapellag, enligt 156 §; anslagen till fullbordande af byggnaderne för läroverken i Wexiö och Wisby samt för utvidgning af skoloch gymnastik-husen i Nyköping, enligt 157 § och 3:dje mom. af 158 §; anslagen till ombyggnad af vesthusen, laborationsrummens apterande, anskaffning af instrumenter m. fl. förnödenheter vid Kemiska föreläsningarne, fyllande af brister Stats-Utskottets Memorial N:o 211. 9 brister i botaniska Museum och inköp af en refraktor för Observatorium vid Upsala Universitet, enligt 159 §:s l:sta, 3:djc, 4:de, 5:te och G:te mom.; anslaget till meteorologiska observationers anställande, enligt 161 §; anslagen till inköp af en astronomisk glob och Geschwornern Buschs lärobok öfver nya mynt-, måloch vigtsystemet, enligt 162 och 163 §§; anslaget lör utgifvande af ett planchverk öfver Svenska svamp-arter, enligt 164 §:s Usta morn.; 1858—1860 års anslag för utgifvande af planchverket ”fordna och närvarande Sverige”, enligt samma §:s 3:dje morn.; anslaget för runstenars uppsökande och aftecknande, enligt 165 §; 1858—1860 års anslag för utarbetande af ordboken öfver Svenska språket och samma års anslag för utskrifning af registraturet inom de särskilda afdelningarno af Kongl. Maj:ts Kansli, enligt 167 och 170 §§; anslaget till ytterligare inredning af Historiska Museum och Myntkabinettet, enligt 171 §; . det under sednast förflutna riksdag beviljade anslag till National-museibyggnaden, enligt 172 §; det under samma riksdag beviljade anslag till byggnader för den nya hospital sinrättningen vid hufvudstaden, enligt 174 §:s 2:dra morn.; det under 1853 och 1854 års riksdag beviljade byggnads-anslag för Döfstummas och Blindas Institut, enligt 175 §; anslaget till inköp af möbler och till reparationer vid veterinär-inrättningen i Stockholm, enligt 176 §; ersättningsanslaget till Rektor vid Lindes stads skola för förlorad löneinkomst, enligt 177 §; de för åren 1852—1859 under sednaste riksdag beviljade ökade anslag för upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering, enligt 180 §; samt för åren 1855, 1856 och 1857 beviljad tillökning i ersättnings-anslagen till Wadstena krigsmanshusoch Amiralitets krigsmans-kassorna,
Jag trotsar både Hr von Troil och Hr Fåhraeus att kunna framvisa ett enda dokument, äldre än det af nuvar:de Direkt. som tillsattes af K. M., sedan komiterades berättelse ang:de misshushållningen och den dåliga förvaltningen varit inför K. M. föredragen, och K. M. afsatt elen gamla och tillsatt försl en provisorisk och sedan denna styrelse. Jag trotsar, säger jag, hvilken som helst att kunna framlägga ett enda dokument, som framställde huru verkliga förhållandet med debet och credit var, innan detta dokument i April eller Maj detta år afgafs. Att man ryktesvis kunde sluta sig till att det hushållats illa, vill jag gerna medgifva, men bestämda upgifler om verkliga förhållandet egde man icke före Maj månad delta år. I den händelse man icke skulle bry sig om delta förhållande nu och icke ville remittera motionen samt sålunda, genom en ensidig och oriktig tolkning af grundlagens föreskrift i 56 § af Riksd.Ordn., afskära frågans behandling af Utsk. och Ständer i sak, så får jag nämna, att jag anser mycket sannolikt, alt Stockholms kommun icke åtager sig hela kostnaden. Det högsta jag tror att man kan åstadkomma, och hvartill jag skall söka medverka, är att af Stockholms stad söka tillvägabringa inköpsafgifter för alla de barn, tillhörande Stockholms kommun, som äro i behof att blifva inköpta på Barnhuset, och hvilkas föräldrar sakna tillgångar dertill. Men till underhåll af den gamla inrättningen, hvartill en brist af 39,000 r:dr är upgifven, tviflar jag på att man af Stockholms stad kan erhålla något bidrag. Hvad blir då följden? Jo den, att i händelse den höga inköpsafgiften måste bibehållas endast rikare personer kunna Den 30 Juli. 33 begagna sig af denna inrättning, men alt den fattige derifrån blir utesluten. När åter i annat fall tillgångarne icke räcka till, huru skall det då gå till? Jo man får vräka ut barnen; — hvart taga de då vägen? —det vet man icke.
På hvad sätt då? den, Mathilda. EBERHARD. Genom kärleken. MATHILDA. Jag förstår er icke? den innefattar i sig jord och himmel, lif och saligför den som älskar; der tvenne hjertan förena sig i EBERHARD. Kärleken är en flägt af Guds ande, het; solen lyser klarare, blommorna dofta härligare denna känsla, Mathilda, der försvinner allt annat ur deras åsyn, omslutna af hvarandras armar genomgå de segrande både lifvet och döden och nedsjunka tillsammans, för Allfaderns thron, för att återbringa holuttrad genom lidanden, men lika ren, lika helig som han nedlade den i deras hjertan. Gud, hvad är det jag känner! thilda! nom denna kärlek, pröfvad i verldens kamp och strid, MATHILDA (för handen. till pannan). Min Gud, min EBERHARD passioneradt). Mathilda, älskade Ma SJETTE SCENEN. FREDRIKSSON (ifrån fonden, med en börda ved). FREDRIKSSON. Halloh, god vänner, nu är jag EBERHARD. MATHILDA. igen. (kastar veden i spiseln). Hvad tycker ni väl. jag fick sex vedträn för min gamla mössa och ett på mitt ärliga ansigte. elda med här? EBERHARD. Ni har då icke haft någon ved att Nej, så lär förhållandet varit (gör EBERHARD. Och ni har icke gifvit mig en enda MATHILDA. Ni har redan bevisat oss för många EBERHARD. Arma, arma flicka! (för sig) Det här FREDRIKSSON (kommer fram på scenen). Morjens, herr upp eld i spiseln). vink derom, Mathilda! välgerningar. måste ta ett slut. doktor, morjens. (räcker fram handen) Får jag lof att ta' i näfven, fastän jag just icke är så fin af mig. den med er, käre Fredriksson? EBERHARD (skakar hans hand). Nå, hur lefver verlFREDRIKSSON. Jo, det slinker undan, sa' Boqvist,