Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t icke eger rätt att höja tullen. Eger väl K. M:t derföre rätt att nedsätta densamma? Jag tror det icke, ty i nästföljande, eller den 61:sta §:n heter det: »Alla afgifter, som R. St:r under de i föreg. § nämnda titlar beviljat, skola utgöras till slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R. St:r fastställd blifver». Vidare står det i 70:de §:n att sedan Statsverkets behof blifvit utredda och bestämda, skall Bevi]ln.-Utsk:f opåmint föreslå sättet för bevillningens ökande, om det erfordras, eller för dess minskande, om sådant kan ega rum. Om nu K. M:ts beslut i afseende å tullafgifterna, som kommer vid slutet af riksdagen, innefattar en vägran att bilalla R. St:rs beslut, och nedsätter tullsatserna till halfva beloppet, huru skulle det då gå? Hvarifrån skall man väl taga medel till utgifternas betäckande sedan Bevilln.-Utsk:t upphört med sin verksamhet? Jag kan icke inse annat än att detta innefattar en mot sägelse, ty det är af största vigt för representationen att bestämma sättet för skatternas utgående. Det finnes ingenting som folket har så mycket emot, som de direkta skatterna. De synas på debetsedlarne, hvaremot de indirekta utgå så obe märkt att de icke känna något deraf, och detta är skälet hvarföre jag håller härpå. Den första talaren, sorn i dag uppträdde, yttrade att partisinne gjort sig gällande inom Bevilln.-Utsk:t. Jag har väl varit vand att bär på Riddarhuset få höra åtskilliga kompliroenter, men minst hade jag väntat detta från en ledamot i Konst.-Utsk:t. En annan talare har kallat detta för en innovation. R. St:r halva visserligen icke på sednaste tiderna brukat afgifva en dylik skrifvelse, men då så förut alltid skett och då Utsk:t icke genom sitt förslag ölverskridit hvad som är deras rätt och pligt, tror jag icke att denna benämning är lämplig.
V. 137. A. 138. — af Consistoriinotarier, som uppnått 70 års ålder, eller vid 65 års ålder af sjuklighet äro hindrade att med tjensteutöfning fortfara. Se Consistoriinotarier. — af embetsoch tjenstemän, tidigare än nu är medgifvet. Se Embetsoch Tjenstemän. — af Hofstaten efter Hans Majit Konung Carl XIV Johan, angående. Se Hofstatspeusionering. Pensionsförening inom Jönköpings län, om beviljande af ett räntefritt lån för tillvägabringandet af. I. R. 353. VII. B. 468. A. 477. Pensionsinrättning, Civilstatens, om delaktighet i, för borgmästare i Rikets släder utom Stockholm, äfvensom för commissionslandtmätare. I. R. 181. V. B. 698, 703. VI. A. 33. VII. E. 294. Pensionsrält för de vid fångvården anställde tjenstemän och betjente, angående. I. R. 448. III. B. 427. Se vidare StatsUtskottets betänkande N:o 42. ( lil ) Pereswetoff Morath, Fredrik Carl, yttrande. II. 119. Periodiska skrifter, angående portoafgift för. Se Porloafgift. Persedlar, som vid ruslhållsregementena under krig gå förlorade, angående ersättning af. Se Ersättning. Piteå, om skyldighet för privatbankerne alt derstädes hälla invexlingscontor. Se Banker, privat-. — rörande dess båtsmanshåll. Se Båtsmanshåll. Planpenningar, om förändring i grunderne för deras utgörande af utrotar till stamrotar vid Jönköpings och Kronobergs Regementen. I. 269. R. 328. IX. E. 451. X. U. 356. A. 410. Pliktbössans öppnande och deri varande medels användande. X. 683. Pollet, om utlemnande af, för adeliga ätten Gyllenram. Se Gyllenram.
Tili Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har frän Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterad en derstädes af Carl Ifvarsson från Hallands län väckt motion, hvari hemställes, att, enär klockares lönevilkor, åtminstone i vissa delar af riket, icke blott stöde i nära samband med, utan i flera hänseenden vore beroende af presterskapets inkomster, såsom vid barndop, lysning, brudvigsel och begrafning, för hvilka förrättningar klockarne vanligen erhölle hälften eller en tredjedel emot hvad pastorerna bekomme; samt hvarken det vore passande, att klockare uppbure sina inkomster på det förr öfliga sättet, sedan detsamma utdömts hvad presterskapet anginge, ej heller offer på altaret borde vidare tillåtas, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder förordna, det reglering af klockarnes lönevilkor pastoratsvis bör ega rum, antingen i sammanhang med regleringen af presterskapets löner, eller ock särskildt, då sådant å någondera sidan påyrkas; samt att detta må verkställas af den kommitté, som det tillhör att taga befattning med reglering af presterskapets löner. Utskottet, som inhemtat, att på olika orter inom riket olika bruk följes i afseende på sättet för klockares aflönande, dervid ofta hänsyn måste hafvas till de befattningar (såsom organist, skollärare o. d.), som stundom äro med klockare-sysslan förenade, samt att frivilliga öfverenskommelser utan svårighet pläga kunna åstadkommas, hvartill vederbörande ock äro af hittills gällande bestämmelser hänvisade, finner alltså, och enär ej heller de skäl äro för handen, hvilka vid frågan om nödvändigheten af ändring i sättet för presterskapets aflöning hufvudsakligen gjordes gällande, sig ej ega tillräcklig anledning att understödja ifrågavarande motion, utan anser, att densamma ej bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 18 December 1862. Allmänna Besväraoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 22. 15 N:o 22.
Bataljons-läkare-tjensten berättigas lili bibehållande på lndragniogs-Slat för lifstiden af de 375 Kalr, hvartill hans löneinkomster för närvarande uppginge; hvilken underdåniga ansökning äfven blifvit understödd af Kongl. Sundhels-kollegium, som, med intygande af de i ansöknings-handlingarne förekommande uppgifters riktighet, tillika vitsordat sökandens vid tjenstens utöfning städse ådagalagda nit och redbarhet, hvilka egenskaper jemväl beredt honom utmärkelsen alt benådas med medaljen i guld för medborgerlig förtjenst. E. K. M:t, sorn jemväl funnit alt hos Bataljons-Iäkaren Michaelsen, vid hans höga ålder och i följd deraf medtagna krafter, icke mera kunde påräknas den tjenstbarhet, som beskaffenheten af hans tjenstebefattning nödvändigt fordrade, och enär det vore att förutse, ali extra läkare hädanefter ofta måste, till särskild tunga för Statsverket, beordras att Michaelsens tjenst förrätta, har vid sådant förhållande ansett Önskvärdt att bemälde Bataljons-läkare blefve, enligt sin tillkännagifna åstundan, försatt i tillfälle att medelst afskedstagande kunna lemna nämnde befattning. Då emellertid till E. K. M:ls disposition icke funnes någon tillgång, som författningsenligt kunde användas för att bereda Michaelsen det tillskott, utöfver honom från Arméens Pensions-kassa tillkommande pension, hvarigenom han blefve tryggad, alt efter undfånget afsked varda bibehållen vid ett inkomstbelopp, motsvarande hans nu egande löneförmåner, hvilka utgöras af Andre Balaljons-läkare-lönen 250 B:dr och den förhöjning derå af 50 procent, han med 125
Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 12 Maji 1823, begärt, att enahanda Författning, rörande arrende å Kyrkohemman i de Skånska Länen, måtte varda i Nåder vidtagen, samt att uti Kongl. Brefvet den 26 April 1826 blifvit om Halländska Kyrkohemrnanen förordnadt: att åboledigt Kyrkohemman borde till arrende på 30 år utbjudas; att auctionen skulle förrättas å en och samma dag, så väl å Lands-Contoiret som i Socknestufvan, efter i Länet föregången tidig Kungörelse; att arrendet skulle utsättas till hela sitt belopp i spannmål, hälften Råg och hälften Korn; att Arrendatorn egde frihet, att antingen lösa hela spannmåls-arrendet efter Länets Markegångspris, eller ock detsamma in natura leverera; att ett maximum, eller belopp, hvaröfver arrende-anbudet icke fick gå, skalle sålunda bestämmas, att detsamma föreslogs af Kyrkoherden och aine af Församlingen valde Ombud, samt pröfvades af Landshöfdingen och Biskopen, sedan Länets Hushålls-Sällskaps För. valtpings-Utskott hördt blifvit; att minimum, eller det belopp, hvarunder arrende anbud ej 54 Bil.t.
Utskottet alldeles icke döljt för sig det olika sätt, hvarpå frågan skulle bedömas, reia tift till hvars och ens olika åsigter af det hela, och till de upplysningar hvar och en kunnat vara i tillfälle erhålla. Jag anser mig böra öppet för Ridderskapet och Adeln tillkännagifva, det jag, vid denna frågas behandling, ej trott mig pligtig, att uteslutande fästa mig vid Den iS Ju I i i f. m. utgången af handeln, utan äfven höra göra hi)ligt afseende på intentionen, Efter verkställd granskning af handlingarne,har Utskottet ansett sig äga full öfvertygelse bedöma Regeringens intention—”vara att bereda en fördel åt Landet.” Utskottet har funnit de afStatsRådets Ledamöter, sorn man ej med skäl kan ålägga en technisk kännedom af Flottans tillstånd och behof, hafva erhållit ett ytterligare stöd för sine rådslag, derigenom, att Flottans Högste Befälhafvare icke allenast föreslagit, utan äfven håde tillstyrkt och vidlyftigt vederlagt de emot handeln gjorde erindringar. Det synes äfven, som man med skäl nu skulle kunna klandra StatsMinistern för Utrikes Ärenderna derföre, att han ej iakttagit nog försigtighet, nog förutseende ; men Utskottet, som ägt tillfälle granska de i ämnet växlade noter och protocoll, har trott sig finna, att de af honom i förhand gjorde communicationer med de Magter ärendet synts närmast angå, och svaren derpå, ej gifvit anledning förvänta de politiska hinder, sorn under utrustningen uppstodo; och har Utskottet, af dessa och inga andra skäl, ej funnit anledning att vid det helas bedömande kunna inför Rikets Ständer såsom anmärkning anmäla annat, än de afvikelser, som ägt rum ifrån bestämda föreskrifter, hvilka öro uti Dechargebetänkandet införde.
Nummer-lotteriet såsom en inkomstkälla bör försvinna; men skulle icke tillräckliga inkomstkällor eljest qvarlemnas, så är det bättre, att denna står qvar, än alt Staten har blist på inkomster. Att denna fråga har ovillkorligt sammanhang med den justerade skrifvelsen omförbud emot försäljning af lotter för utländska eller inländska enskild la lotterier kan jag icke (inna. Jag önskar visserligen, att principen för denna skrifvelse, nemi. alla lotteriers afskaffande, äfven malte göra sig gällande i afseende på ett stats-lolteri; men om detta icke skulle ske, så är det likväl ej detsamma att medgifva enskildta ocontrollerade industri-företag att komma åt penningar, eller att lemna utländska Stater tillfälle att beskatta Svenska allmänheten, som att göra detta beskattnings-sätt till en inkomstkälla lör Svenska statsverket. Jag förblifver derföre vid mili tanke, att detta betänk, bör blifva hvilande, tills inkomstbetänk. förekommer. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Det är blott med anledn. af Frih. Boyes yttrande jag tager mig friheten upplysa, att den nyss justerade skrifvelsen icke lägger något hinder i vägen för afgörande af denna fråga så, som R. o. Ad. behagar, ty denna und. skrifvelse upptager uttryckligen alternativet af Nummer-lotteriets indragning eller qvarblifvande. Frih. Cederström, Jacob: För alt om möjligt få slut på en alldeles öfverflödig öfverläggning, anhåller jag att få hänvisa till 2 mornaf 49 §:n Riksd.Ordn, hvarest D c u a5 Juli f. m. tiel ultrvekligen föreskrifves, att då ett betänk, för 3:dje gången förekommer, skull det till afgörande företagas. Frill. Raab, Adam Christian: Jag yrkar bifall å delta betänk. Då frågan första gången förevar bos R. o. Ad , gjordes deremot ingen annan väsendtlig anmärka , än den att Sjtat?Ul4. ickp sq uppställt betänk., sorn om derå behöfdes K. M;s sanction Nu har Utsk. undanröjt den anmärkn., livarföre betänk, återremitterades, oell skulle nu det H.
» Lediga platsen 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal st af v. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Klercker. för d e s s a h j ä l p l ö s a, kvid e år l ä m u a d e Eji.- dande geniahemmets ens tillsvarande rinna, Hedda efter små, med som det barnots varma känsla kunde återgälda kärlek med kärlek. Härtill fordrades ju som ordnande hand styrande förmåga stiftarinna, också det m e d hvarje vit v ä x a n d e hushållet. anförtrodd. En sådan lifsgärning m å ej gå Iduns opåaktad När långt serna läsarinnor förbi. man kommit med förberedelför den telsen, att nya en att fanns hafva åren stifker vid Vendes maka, en kassaförvaltare sekreterare da samt för den första ningen ligt lokal och Johanna Malmström, och des alltjämt i ålder, barn, u p p s t o d naturligtde från vis skottsk vikt för det största blifvande h e m m e t: h v a r finna passande na för detta? ligtvis k u n d e annonsera dan. för kvinna, Naturman efter Här allt en föreståndaringälde att icke en ätt, på ri d d arhu s et Efter gammal som introsvenska 1788. hans död såg sig o m efter e t t arbetsfält, där h o n kunså- d e b l i till g a g n f ö r m e d - framm ä n n i s k o r o c h f i n n a anfinna en s o m af r ä t t b e - vändning vekelsegrund ville gifva henne s i g själf, hade tig af k ä r l e k mäkv i l l e offra för de gåfvor och kunskaper, som voro ut som härstammaen ducerades dottern vistahemmet. s o m d o g v i d 93 års af i 1838 samt uppfostrades Fadern, hans Lovisa föddes Kristianstad vanföra en fråga dotartilleutsedd obotto 1 f och uppsättaf f a t t i g a, sjuka valde bevisat. förlänta. B. Idiotafdelningen af barnen företedde en, o m möjligt, ännu sorgligare anblick.
Af Herr Professorn Doctor Thomander: ”Sorn det icke förekommer mig vara en national-representation värdigt att, sedan man i mer än 30 år icke vidtagit någon åtgärd för att i Grundlagsenlig väg få ett Grundlagsstadgande upphäfvet, om hvars ändamålslöshet man är öfvertygad, likväl under åberopande af en sådan öfvertygelse öfverträda ett Grundlagsbud, bvars bokstafliga och således enda rätta mening icke kan bortresoneras; nödgas jag reservera mig emot Stats-Utskottets beslut att, såsom jag förmenar, i rak strid emot 69 § Regerings-Formens tydliga ordalydelse, i de fall, då Utskottet ansett sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifna yttrande, icke utnämna Deputerade, som måtte kunna i resp. Stånden företräda och närmare upplysa förhållandet. Detta inträffar med Utskottets Belänkanden öfver flera ibland Hufvud-Titlarne; och heldre än att vid hvartdera tillfället upprepa denna reservation, bifogar jag den här.” STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1840. Stats-ZJtskoltcls Utlåtande, N.-o 219. t N:o 219. Ank. till Exp. Utsk. den 11 Juli, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af érhållne återremisser å Utlåtandet N:o 63. (U. A.)
Hela rättegången är då omöjlig, med mindre någon annan, än den åklagande myndigheten, hvilken ensam dertill äger makt, skulle afhjelpa bristen genom bestämmande af sjelfva brottet (eller felet) som vore åtalets föremål. Så snart deremot detta föremål är bestämdt, kan åtalet säkerligen icke derföre förkastas att hvarken i remissen uppgifves eller af åklagaren åberopas de Jagbud, mot hvilka fel skall vara begånget, och det ansvar, som derföre yrkas. Ty något intrång på den åklagande myndighetens område sker icke derigenom, att på det af benne framlagda ämne för åtal tillämpas den lag, som domaren, med eller utan åklagarens anvisning, finner vara lämplig. Hvad som kan vinnas genom den ytterligare renheten i det ackusatoriska förfarandet, består icke uti något försäkrande af laglig rätt, vare sig åt kärande eller svarande, då denna rätt redan är fullt försäkrad genom bestämningen af åtalets föremål, och icke förnärmas genom straffets utsättande efter lag; utan den ledsama vinsten består deruti att, såsom nu ock inträffat, den tilltalade kan gå fri, utan att vara i ordets sanna mening frikänd, d. v. s. utan att den åtalade handlingens brottslighet eller ostrafflighet blifvit efter lag pröfvad. Huruvida en lag finnes, som genom handlingen blifvit öfverträdd, eller en lag, hvarefter öfverträdelsen är straffbar, derom anställes hos domaren ingen undersökning. Har åklagaren åberopat ingen lag; så företages ingen pröfning, utan åtalet förkastas obesedt ehvad brottet är uppenbarligen verkligt eller uppenbarligen diktadt. Har åter af åklagaren blifvit åberopad en lag, hvarefter lian ansåge handlingen brottslig, men domaren finner denna lag icke vara den, som verkligen blifvit öfverträdd; så lemnäs den tilltalade ostraffad, änskönt en annan lag finnes och ligger aldrig så handgriplig för ögonen, efter hvilken brottet borde straffas. Sättet är godt, om man önskar, att den brottslige må, så vidt möjligt är, frikännas.
Riksdag komme att betydligt förhöjas, men härvid icke borde förbises, alt bränvins-tillverkningen hittills varit fästad vid jorden, och billigt vore, att på samma gång nämnde skatt betydligt förhöjdes, några för jorden tryckande servituter i någon mån lindrades, fourage-afgifien måtte, i likhet med hvad som redan skett med åtskillige likartade afgifter, lyftas ifrån jorden; men enär, oin äfven en betydligare tillökning i statsinkomsterna genom en förhöjd beskattning ä bränvins-tillverkningen kunde vinnas, den skattenedsättning, som på grund häraf skulle kunna ifrågakomma, enligt Utskottets åsigt icke borde företrädesvis tillgodokomma rusthållet som icke kunna räknas tiil den hårdast beskattade jorden, torde Herr al' Geijerstams ifrågavarande framställning icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; Och då ännu icke någon längre erfarenhet visat annat belopp af denna inkomst, än det förut beräknade, utföres den äfven nu med 19:o. Trosspassevolans-afgiften. I afseende å denna inkomst-titel har Utskottet fått emottaga en från Hedervärda Rondeståndet remitterad motion af Riksdagsfullmäktigen Cail Dahlgren från Elfsborgs län, som föreslagit, att då Westgötha afsutna kavalleri-regemente troligen aldrig komme att åter förändras till kavalleri, rusthållarne vid nämnda regemente Transport R.dr Bih. till R. St.
Allmänna hospitalsoch barnhus-fonden » 166—168, — 280 — Allmänna Institutet för döfstumma och blinda Allmänna vägoch vattenbyggnader . Amiralitets-krigsmans-kassan Anordningar å allmänna indragningsstaten — å extra utgifts-anslagen — å hufvudtitlarnes besparingar — å öfverskottena Antiqvitets-akademien Arbetsinrättningar och fängelser Tabellerna vid Arfvoden för Revisorernes biträden Arméen, vårfvade och indelta, utgifter för Bilagorna litt. K. och L. vid Arméens pensions-kassa Bilagan litt. P. vid Artilleri-afdelning, Krigs-kollegii Bilagan litt. I. vid A.ssurans-medel, Postverkets Avesta Krono-inspektion Balanser, proprie Balans-relationer, Fång-styrelsens — Krigs-kollegii Barnbördshuset Barnhus, Stockholms allmänna Barnhus-fonden, allmänna . Barthelemys, kolonien S:t, räkenskaper Begrafning s-kassa, Kongl. Theaterns ar letar es Behållningar, reserverade å hufvudtit larne Bergsskolan i Fahlun Berättelser, emottagna af Revisorerne ... Besparingar, stats-verkets, Riksgäldskontoret tillgodoförda, Besök, anställda af Revisorerne Beväring s-manskapet, bestridda kostnader för Bilagan litt. M. vid Bibliotheket, Kongl Boställs-kassan, MilitieBrandväsendet och yttre lyshållningen å Stockholms slott Revisions-berättelsen. Utlåtandena. Brister i stats-anslagen — i stats-verkets inkomster, bilagan sid. 7-8, 9. 251. litt. D. vid » 5. Byggnader och reparationer, anslagen till » 55—*7. Byggnads-medel, Stockholms sletts Bötes-medel, General-landtmäteri-bonto» 147. rets » 33. Carlbergs Krig s-akademi » 83-84. 236—237. Carl Gustafs stads gevärsfaktori » 68. Carlshamns Navigationsskola » 100—101. 241. Bilagan litt. N. vid » 100.
— Stämningen hade nått sin höjdpunkt, major Bratt hade hållit sitt festtal, och många kvicka och roliga rim hade bidragit till munterheten, Emil var inbegripen i en liflig dispyt med Inga, då han afbröts af sin far. » Emil, hur gick det för unga Stål, föll igenom i år igen? » Elsi och Maja växlade en hastig blick. » Naturligtvis, » svarade Emil med en axelryckning. » För öfrigt tror jag, det är honom likgiltigt. Han har jämt fikat efter en rik flicka, men nu har han fått nöja sig med en rik änka, och förlofningen skall visst eklateras i påsk. » » Men, fröken Elsi, hvad tar åt er! » ropade Karl. Elsi hade fallit tillbaka i stolen, likblek i ansiktet. Maja sprang fram och baddade kallt vatten på hennes tinningar. » Hur kunde jag tillåta Elsi att åka skidor i förmiddags, men hon har ju sett så stark ut de sista dagarna. » Emil hade gått fram och kände på Elsis puls. » Lugna sig, kära tant, det är bara ett lätt svimningsanfall; beror antagligen på värmen. » Så småningom kvicknade Elsi till, och Maja följde henne upp på hennes rum. Gästerna hade rest, och en stillhet rådde öfver huset, då Maja lämnade Elsis rum. I korridoren kom Karl emot henne. » Hur är det med henne? » » Jo tack, mycket bättre, hon sofver så lugnt och godt. » » Maja, svara mig på en fråga, vet du, om hon känner Fritz Stål? » » Det gör hon, men hvarför frågar du det? » » Ah, jag kom blott att tänka på en sak. God natt Maja. » » Syskonen skakade hjärtligt hand med hvarandra, och hvar och en gick till sitt. — Par efter par dansade förbi Emil, där han stod i fönstersmygen, dold af de tungt nedhängande gardinerna. Emil bet sig i läppen; där dansade Inga återigen med löjtnant Ulfsax, den där snobbiga kurtisören. Emil hade aldrig kunnat tåla honom. » Jag kan inte begripa, hvarför pappa håller så mycket på Ulf sax. » (Forts.) o HYLIN &amp; C 2 S FABRIKSAKTIEBOLAC HOFLEVERANTÖR. FL. FL. A. T.
Maj:t, som ansett sig icke böra utan Rikets Ständers hörande i detta ämne förordna, på grund af de skäl och omständigheter, som blifvit närmare utvecklade uti ett af föredraganden för finans-ärenden, Herr Statsrådet Friherre Gripenstedt, till protokollet öfver samma ärenden afgifvet yttrande i frågan, i nåder föreslagit: alt de nybyggen, hvilka hädanefter i Norrland och Stora Kopparbergs län anlades, äfvensom sådana äldre nybyggen, för hvilka föreskrifna odlingsoch byggnadsskyldigheter icke inom behörig tid blefve i enlighet med gällande författningar verkställda, ej matte erhålla vidsträcktare rätt öfver den skog, sorn, efter fullgjorda odlingsoch byggnadsskyldigheter, under skattemannarätt, dem tillfölle, än 1:o att uppodling af skogsmark till åker och äng finge efter anmälan och syn medgifvas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med föreläggande af vite för underlåtenhet att inom viss lämplig tid odlingen fullborda; 2:o alt hemmanets nödiga husbehof af virke och bränsle måtte utan utsyning å skogen få tagas; och 3:o att allt det virke, som å hemmanets skog kunde, i öfverenstämmelse med gällande utsyningsförfattningar, af skogsstatens tjenstemän och betjente utsynas och stämplas, måtte få af nybyggaren eller skaltemannen fritt användas och försäljas, mot skyldighet allenast att till betäckande af kostnaderna för utsyningen erlägga den afgift, som af Kongl. Maj:t i nåder bestämdes; samt att, om nybyggaren eller skattehemroansegaren öfverskrede deri honom sålunda tillkommande rättighet till skogen, han skulle straffas såsom för åverkan. Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 7. Och har Kongl. Maj:t derjemte gifvit tillkänna, att Kongl. Majit, i afvaktan på Rikets Ständers beslut i detta ämne, medelst nådig kungörelse tills vidare förbjudit all anläggning af nybyggen.