Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
med årl. 110,000 3:o Fregatten Desirée repareras och 3:o Fregatten Norrköping apteras 3:o Ångkorvelten Gefle repareras 80,878 redning med ari. 100,000 3:o Linieskeppet Skandinavien förapteras till skruf-fregatt samt till skruf-fregatt och förses med 4:o Diverse större reparationer å o:o Fregatten Götheborg repareras ses med ångmachin om 250 förses med machin om 200 machin om 150 b. kr. med årl. 85,000 mindre fartyg verkställas . 58,859 och apteras till Skruf-fregatl å 300 h. kr., samt ny inredå 250 b. kr med årl. 158,801 4:o De under tredje perioden på- samt förses med machin om ning .' 87,285 4:o Angkorvetten Thor samt flere började 4 st. ångkanonslu200 ä 250 h. kr. med årl. 135,277 4:o 4 st. ångkanonslupar nybygandra mindre fartyg repareras parne fullbordas . med årl. 120,115 4:o 8 stycken ångkanon-slupar för gas och kompletteras . 166,667 med årl. 67,707 5:o Fregatten Eugenie repareras . 44,582 machin om 60 h. kr. hvardera 5:o En ny ångfregatt för machin 5:o Ett st. snabbgående Chefsång6:o Rriggen Nordensköld repareras 42,618 nybyggas och kompletteras . 533,334 om 300 å 350 h. kr. påbörfartyg för machin om 60 h. 7:o 6 st. Ångkanonslupar påbör5:o Ett st. snabbgående chefsjas, afräkningsvis 43,004 kr. nybyggas och komplettejas, afräkningsvis
Då, i afseende på den föreslagne förnyelsen af denna Passevolance-afgift, det upplyses af KneckteContracten, att frågan, om matsäck skall fordras och ersättas, är af enskild beskaffenhet, samt att på öfverenskommelse emellan roten och soldaten allena beror, huruvida den sednare vill hafva matsäck emot ersättning eller icke, har jag svårt att finna, det denna enskilta ekonomiska angelägenhet kan blifva föremål för öfverläggningar hos Rikets Ständer, till beslutande af partiella skyldigheters utgörande af den del af nationen, som äger skatte-och frälsehemman, helst för rättigheten att sådan afgift affordra icke något skäl kan hämtas derifrån, i5a Den i3 Mars f. m. att soldat-rotarne oftare efterskänka soldaterne matsäckarnes värden i de fall, då soldaterne sådane fordra, hvilket ankommer på godhet och eftergifvenliet allena, och icke skäligen kan lill pligt hänföras. Om likväl frågan hos Rikets Ständer till pröfning upptages, torde det icke vara olämpligt alt framställa de betänkligheter, som emot en fortsatt passevolance hos många rotehållare uppstått, och i hvilkas åsigter jag äfven instämt. Man har under desse passevolance-åren erfarit, att Regementsmöten mindre ofta inträffat, men att deremot soldaterne nästan årligen begagnats till canal-arheten, hvaraf påföljden varit, ej allenast att rotarne måste under det angelägna bergningsarbetet sakna biträde af dem, hvartill rotarne, jemlikt KneckteContracten, äro berättigade, utan äfven fått vårda och uppberga grödan på soldat-torpen, samt detta oaktadt, och ehuru Regementsmöten icke existerade , 'utgöra möteskosten medelst passevolance-afgift, under de år då Kronan i samma ändamål icke något utgifvit.
Ånyo föredrogs Hr af Grubbens’s, Kils Wilh., den 29 sisth Febr. e. m. på bordet lagda motion, orri fri ränta samt upphörande af bysättning. Hr Hjerta, Lars: Jag hemställer, om icke den af Frih. Rantzou väckta motion, som å föredragningslistan är upptagen under N:o 92, kunde tillika med den nu föredragna förekomma. Hr von Hauswolff, Garl Ulrik: Vid föregående riksdag, då Frih. Rantzou gjorde en motion i detta ämne, inlemnade jag till R. o. Ad. ett yttrande, som äfven blef tryckt i den mest offentliga tidning Sverige äger. Jag anhåller vördsamt, att detta yttrande måtte blifva bifogadt den nu ifrågavar. motionen. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Om den fria räntan skall jag icke yttra mig, men örn bysättningstvångets afskalfande anhåller jag få säga några ord. Jag önskade, att LagUtsk, måtte fästa sin uppmärksamhet vid den frågan, om icke detta afskalfande skulle blifva en skada, just för dem man velat gagna, nemi. låntagarne. Uti ett land, så fattigt som vårt, och der de ynglingar, som inträda på tjenstemannabanan, flera år måste tjena utan lön, samt för det mesta äro obemedlade, skulle det utan tvifvel yppas ännu större svårigheter, än för närvar., att erhålla penningelån, om icke långifvaren hade genom bysättningstvånget en större säkerhet att återfå sina penningar, än han svårligen kan vinna genopi något annat medel. Bysättningstvånget är icke far - Den iq Ma r s. i45 farligt för elen ordentlige oell hushållsaktige, fastän det är fruktansvärd! för den slarfaktige. Jag frågar då, om det är skäl att, för misshusliållarens skull, beröfva den, som vill uppföra sig ärligt och derigenom vanligen äfven kan med tiden betala sina skulder, den utväg, som säkrast förskaffar honom penningelån. Frih. Raab, Adam Christian:
Fullmäktig icke låta höra af sig inom trenne veckor efter upphörandet af hans erhållna tjenstledighet, an märkes detta förhållande i Fullmäktiges protokoll; och skulle samma Fullmäktig, utan anmäldt laga förfall, uteblifva längre än två månader, att räkna från den dag tjenstledigheten tilländagått, bör anmälan, enligt 178 §, härom göras hos vederbörande Riksstånds Kanslidirektion. § 101. Är Fullmäktig, som icke, på sätt näst förestående § föreskrifver, till erhållande af ledighet sig anmält, genom opasslighet eller enskilde angelägenheter, hindrad alt sammankomst bivista, bör han sitt förfall hvarje gång tillkännagifva. § 192. Då, vid sammankomst, samtlige Fullmäktige för någotdera af Riks-stånden saknas, må. derest uppskof kan ega rum, icke något ärende till afgörande företagas elier beslut fattas. Frågor angående tjänsters tillsättande eller pensioners meddelande samt ärenden af synnerlig vigt för verket, såsom låns upptagande eller de i Regeringsformen omförmälda kreditivers utbetalning, med mera, få icke afgöras, så vida ej minst åtta Fullmäktige äro tillstädes. § 193. Yppas under Fullmäktiges öfverläggningar skiljaktighet i meningarne, böra samtlige närvarande Fullmäktige till protokollet afgifva sina röster, hvilka per capita beräknas. Derest flera skiljaktiga meningar yttras, böra de sins emellan närmast öfverensstämmande, så vidt möjligt är, sammanjemkas. Då ett lika anta! röster utfalla för hvardera meningen, är Ordförandens röst afgörande. — Den vid sammankomst närvarande Fullmäktig, som siri röst ej serskilt afgifvit eller, efter börjad öfverläggning om ett föredraget ämne, sig aflägsnat, anses hafva det då fattade beslutet biträd!. Sluten omröstning må endast företagas vid val till sådana befattningar, dertill någon bland Fullmäktige kan utses. § 194.
Hans LxcsIIsncs Herr Grefwen och Landt-Marskalken anmärkte härunder, at han G hört detta den 29. Maji. Andre instämde ock härup. Friherre Lkjarnelst, A stoisk L^aäviZ, erinrade at detta såsom en tilläggning borde intagas s denna dagens krowooll och ej i dek, som uu julisrgstes. Herr §tj ernslst, Zamuel, anmärkte, at hatt saknade sit namn ibland deras, hwilke conLormErar sig med Friherre Oe 6ssr. Derefter fortfors til flut med juflsrmZsn och Herr Grefwen och Landt-Marskalken ätjkillde Ridder-, skåpet och Adeln klockan Sex. Lilverliolps-, ÄKagen den 3. Imid ! klenum klockan ^ til 10 förmiddagen. ^ans kixcsllsncs Herr Grefwen och Landks Marskalken rilkännagaf, der han hos Hans Kongl. 717 Majit haft ben naden anmäla Riddeibapcts och Zkdclns tmderdaniga åstundan, ar, jämte sina MeoSländer, genom en stor v ^utnom frambära deras gemensamma tacksägelse för haus Machs nadigst gifna Löfte», at til Riksgäldens betalande asstq til nasta Riksdag ben andel af Bewillningen, som förur lil Staröwcr» ket ingått, 06) ar för Riksens Siänders Fullmägkiga i Pinc^uan och R>ksgäids-Lnniotrar ärligen läka upwisa SratSwcikers tilstand. Hans Majtt hade haröswer behagat förklara sit nädiga walbchag och lof-oat utsätta dag ti! VepukLnm,sn« emottagande. I anledning häraf, anmodade nu Hans UxLLllenco Ikx^oäirions^ Utskottet, at med del snaraste författa den tacksägelseHchrnft i detta amr>e, som wid samma ulsaste kommes ti!
Visserligen blir det alltför svårt att med fullkomlig noggrannhet kunna förekomma, att ju en och annan Betjent blir taxerad såsom t)räng, men alldeles omöjligt blir det icke, och skulle lämpligen kunna controlleras på det sätt som 5. mom. af nästföljande §. föreskrifver, och med tillägg af det stadgande Kongl. Förordningen angående Skatiskrifningarne uti 3'dje §. meddelar. Detta tillägg är så mycket vigtigare, som egennyttan ofta uppväges af fåfängan. Betjenter, desse mindre nyttige Samhällets medlemmar, skulle så mycket mera med betydlig förhöjning kunna ihågkommas, sorn med dem icke inträffar det skäl, som talar för de verkligt arbetande. Dessutom må den husbonde, som finner sig behöfva flera än tvä Betjenter, äfven erlägga någon ersättning till Samhället för de arbetande händer han frånrycker detsamma. Den 19 April. e. m. Få äro de Herrar i Staten, som för Etnbetets skull äro nödsakade att hål ia de så kallade Hofmästare och Kammartjenare; mea ganska många sådane personer torde dock finnas på ställen der de blott hållas afen art högmod Billigheten synes då påfordra, att den, som utan nödtvång har sådana tjensthjon, derför betalar en afgift vida större än den sorn nu utgöres. Deremot tycker jag mig med skäl kunna önska, att Gårdsfogdar eller Inspectorer och deras vederlikar vinna lindring. En driftig och kunnig Förvaltare gagnar, ej endast sin Husbonde, utan hela Samhället. BevillningsStadgan upptager Trädgårdsmäst re från t till och med 5 R:dr. Om deras löner vanligen äro något större än andra arbetares, så gäller likväl för dem, som för annat tjenstfolk: Husbonden måste betala* Men Stadgan lemnar cj Taxeringsmännen rigtig föreskrift, huruvida med Trädgårdsmästare menas en person, som sköter en vanlig KöksTrädgård, eiler en sorn har under sin vård ett Orangecie eller en betydlig Fruktträdgård; nu händer, att den åsatte Eevillningen ganska ojemnt påföres. En annan utväg finnes ock att i betydlig mon återgifva Staten hvad den skulle förlora genom CapitationsSkaftens upphörande.
C,s. i fråga om fortfarande nedsättning i Åluntiondén för Lofvers bruk; och Litt. anledningaf vackt motion, om nedsättning uti afgifterne &i Svenska Alunlillverkpingen i allmänhet; Ståndet stannad3 härvid i följande beslut:: 1:0 att, med afslag å- Stats-Utskottcts Utlåtande Nro1 207;. mantalspenningarne hädanefter, såsom hittils, böra vid fyllda i5 år erläggas; hvadan beräkningen af Statsverkets inkomster i Utlåtandet N:o. 2o5,. i2Ue punkten, . bör ökas med 24>000 ' Bdt,; 2:0 att Utlåtandet N:o 209 afslogs; och borde i en-underdånig skrifveise till Kongl. Maj:t den anhållan framställas, att Stockholms och Götheborgs invånare i ämnet må blifva1 hörde;; 3;o att Ståndet lät bero vid de af Utskottet i 3o,* 3r, 32,33 och34:de punk ter ne - af Utlåtandet Bf:o 2o5” förslagsvis gjarda beräkningar af Statens extraordinarie inkomster,.om. hvilka beslut icke kundefattas, förr än Beyiilhings-UtSkotttts; förslag; inkommit: ochi af Ståndett blifvit pröfva de; 4?o att alla öfrige punk terne af UtlåtandetN:o 2o5, , äfvensom Utlåtandena JV:o 206, 208, 210 ocli aili samt Bilagornetilli Utlåtandet K:©) 54 Litt B. C. och D,. biföllos,. Prat. Utdr. d. 8 Aug, :§5%. Från V ä 1 lo fl. Borgare-Ståndet.' S. B.
I betraktande deraf, alt omförmälda afbrott i kommunikationen måste i flera hänseenden verka menligt och medföra hinder för utvecklingen af öns bandel och industri, hvilkas befrämjande likväl, i anseende till öns läge och dess förhållanden i öfrigt, måste vara af högsta vigt; och då en väl ordnad kommunikation med fasta landet synes härför vara ett hufvudvillkor och höra tillvägabringas, äfven om en sådan anstalt skulle medföra kostnader, få Rikets Ständer, som ansett sättet för verkställandet deraf lämpligast höra ankomma på E. K. M:s höga pröfning, i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, för åvägabringande af en lättare, mera bestämd och, så vidt sig göra låter, oafbruten kommunikation emellan ön Gottland och öfriga Sverige, i nåder låta vidtaga erforderliga åtgärder. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Juni 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Juni 1851. Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående upphörande af mätarepenningar för stenkol, sorn till riket införas. (Allm. Resv. och Ekon.-Utsk. Utl:n N:is 43 och 98.) S. A. K. Dä, i anseende till den i allmänhet inom riket och serdeles å dess vestra kust redan uppkomna minskning af skogarna-, nödvändigheten synes fordra, att Exp c di donsVt sko tie ts Förslag till undt. Skrifvelse, N.-o 89.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande Utskrts i 2:dra punkten gjorda hemställan, yrkats af Hr Carlheim-Gylleuskjöld bifall till densamma, saint af Hrr Tersmeden och Cederschiöld, att It. o. Ad. för sin del skulle besluta, »att Rikets St:r måtte hos K. M:t anhålla, att, med uphäfvande af hvad som hittills blifvit i detta ämne stadgadt, kristendomsundervisningen vid Elementarläroverken måtte varda ordnad enl. den seduaste Läroverkskomitéens derom afgifna förslag, samt att vid folkskolorna de läroämnen och den läromethod måtte införas, som af berörda Komité i afside på nämnde undervisning föreslås för de tre första klasserna»; och hade, livad åter anginge Utkits i 3:dje punkten gjorda tillstyrkande, hvilket, i händelse Hr Tersmedens förslag till beslut af R. o. Ad. antages, komme att förfalla, Hr Carlheim-Gyllenskjöld yrkat, att Utskits berörde tillstyrkande måtte afslås; till följd af hvilka yrkanden de båda punkterna skulle göras till föremål för särskildaproposir. Hiirelter framställde H. Exc. propos. å bifall till Utskits i 2:dra punkten gjorda hemställan, och då dertill svarades många ja jemte några nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Hr Cederschiöld, Gustaf: Då R. o. Ad. afslagit Frih. Creutz’ motion, anhåller jag att vid 3:dje punkten uti Utlåtit måtte efter ordet »katekesförklaring» tilläggas orden »som icke är atfattad i frågor och svar.» I ani. häraf förklarade H. Exc., att då det af Hr Cederschiöld nu gjorda yrkande icke blifvit afgifvet under den numera afslutade diskussionen i ämnet, kunde H. Exc. ej framställa propos. derå. Hr Hjärne, Harald:
Hvad sålunda blifvit aiifördt hafva Utskotten till pröfning forehaft; Och hvad först angår den gjorda anmärkningen, att' de föreskrifter, hvilka Utskotten föreslagit, skulle vara af en för den nied borgerliga friheten vådlig beskaffenhet, emedan en fattig person mången gång kunde behöfva resa i enskilda angelägenheter, niell med tillämpning af nämnde föreskrifter, det skulle kunna bero af en kittslig tjensteman, att derifrån hindra honom, hvilken anmärkning lärer åsyfta hvad som blifvit föreslagit i a:dra pU lie te 11 af Utskottens Betänkande, att nemligen då den Sökande befinnes ega hustru eller barn, sorn ärö i behof af hans Vård, pass icke förr bör honom meddelas, än uppgift blifvit leornad, och någon slags säkerhet stahl, huru desse under frånvaron vårdas, utan att falla fattigvården till last, så få Utskotten härvid upplysa, att detta tillstyrkande härleder sig ifrån den osed, som ej sällan eger rum, att personer af arbetande classen Öfvergifva hustrur och barn, utan att sedermera återkomma, eller i minsta mån vårda sig om deras utkomst och bärgning, anseende ett sådant afiaasnande para det O t . beqvämligaste medel, att befria sig ifrån skyldigheter, hvilka dem såsom make och fader åligga. Ett sådant egenvilligt för - Lagutskottet! Bétatihnadrtt. i&33 närmande af de lieligaste förbindelser bor ostridigt af Lagarne, så vidt möjligt är fö re korn vilas, och Utskotten hafva icke funnit någon lämpligare utväg» än den Utskotten i detta hänseende föreslagit
Ständer mätte anvisa medel för en ytterligare tråds uppläggande å telegraflinien mellan nämnde städer; 2:o Herr C. J. Stolpes motion om ett anslag, hvars belopp sedermera, på grund af erhållen och lill Stats-Utskottet jemväl remitterad koslnads-beräkning, blifvit föreslaget till 22,000 R:dr Riksmynt, för anläggningen af en elektrisk lelegraflinie från Oregrund till Gefle eller annan lämplig ”förbindningspunkt” på den norrut gående linien, äfvensom för en telegraf-stations inrättande i Öregrund, hvilken plats vore af den största vigt för sjöfarten på Bottniska viken, helst de flesta seglare mellan Östersjön och nyssnämnde hafsvik färdades genom den s. k. Öregrunds-grepen: och 3:o en af Herr J. Bodell afgifven motion, innefattande framställning om anvisandet af nödiga medel lör att sätta Kongl. Maj-.t i tillfälle att, i öfverensstämmelse med emottagna underdåniga petitioner, låta foga anstalt om den norra telegrafliniens utsträckning till Haparanda eller åtminstone till Norrbottens län. 16 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 11L Enligt hvad allmänt kändt är, hafva under loppet af några få år elektriska telegraflinier blifvit anlagda inom rikets flesta provinser, hvarjemte nästan alla landets betydligare och vigtigare handelsoch fabriks-städer genom ifrågavarande nya kommunikationsmedel blifvit sins emellan förenade.
Vid granskningen af desse och öfrige föreskrifter, som innefattas uti Bolagets privilegier, BolagsReglor och DiscontReglementet, samt uti Riksens Ständers vid sednare Riksdagar fattade beslut, och hvilka i det hufvudsakiigaste äro så allmänt kända, att jag icke bör upptaga tiden med deras upprepande, skall efter min öfvertygelse en alldeles Dm 16 Junii f m. rotsaft slutsats hämtas emot den ofvannämnda Värde Talare derifrån velat leda, Man finnér nemligen dervid uppenbart, att Staten eljer Riksens Ständer icke allenast upplyiit alla vid Bolagets upprättande emot detsamma ingångna förbindelser, bestående hufvudsakligen deruti, att Bolaget lått tillgodonjuta sin Disponträttighet, samt Creditiv i Banken på Soo,ooo Riksdaler, utan ock derutöfver vid «8 ’ 5 års Riksdag nära fördubblat Creditivet, samt anslagit 300000 Riksdaler årligen räntefritt lån, hvilket redan för 4 är utgätt, och nu ytterligare blifvit till nästa Riksdag utlofvadt. Danu slutligen blifvit tillstyrkt, att de Discontens tillgångar på Canaiarbetet obehörigt använde nära 1,100,000 Riksdaler smola afskrifvas, så bör det nied skäl väcka Riksens Ständers förtrytelse, att å Bolagets sida höra framställas det påstående, att Staten brustit i sina förbindelser emot Bolaget, och att deras, på privilegier och Riksens Ständers grundade rättigheter skulle, om Ut skon ens tor slag antages, rubbas, dä likväl verkliga för, hållandet, pä sätt nyss blifvit nämnt, är, att Staten dels utlämna!, dels utläst flere miliioper utöfver de bidrag, sorn 1810 vo»o b/stämde. Att Bolagets Discont upphört att fullgöra sina förbindelser, är icke en följd af någre å Statens sida vidtagne åtgärderHenna Discont har tvärtom, genom det af Riksens Ständer år 1815 förökade Creditiv, och genom de af Regeringen sedermera deruti insatte penningar, bb.yit upprätthållen i flere år längre, är\
Denna omröstning har utfallit med 57 Ja och 62 Nej; hvadan Rikets Stän der beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 20 Förstärkta Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 28. Tenn. 2 obak. Den sora gillar Utskottets, af tre Stånd bifallna förslag, att Tenn: ”oarbetadt samt arbetadt, gammalt oell sönderbrutet”, skall vid införsel vara tullfritt, röstar Ja; den det ej vill, röstar iVe/; Vinner Nej, åsättes, enligt Bonde-ståndets beslut, denna artikel införsels-afgift af 5 öre skålpundet. Enär denna votering utfallit med 86 Ja och 33 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Den som vill att. på sätt Utskottet föreslagit och Borgare-ståndet gillat, införsels-afgiften för Tobak: oarbetad: Blad och Stjelk, bestämmes till 20 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes afgiften vid införsel af denna artikel, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, till 22 öre skålpundet. Denna omröstning bar utfallit med 54 Ja och 85 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. a) Om kontra-propositionen: 61:sta omröstningen (68 prop.). Den som vill att till kontra-proposition i hufvud sakliga voteringen, angående införsels-tullen å Cigarrer, antages Preste-ståndets beslut, att denna afgift skall intill 1860, års början utgå med 1 R:dr 90 öre och sedermera med 1 R:dr 50 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition Bonde-ståndets beslut, att införsels-tullen å Cigarrer skall utgöra i R:dr 80 öre skålpundet. Som d,enna votering utföll med 48 Ja och 7 \ Nej, var Bonde-ståndets beslut antaget till kontra-proposition. V) I hufvudsaken: 62:dra omröstningen (69 prop.).
Med afseende på detta har departementet ingenting att anmärka, och de stadganden, som angå denna punkt, finnas i §§ 42—47 af departementets utkast. § 48 är afhandland uti § 6 uti kommissionens utkast. § 49. Stadgandet i denna g om eftermätning af apparaterna en gång hvarje år anses icke vara af nöden, annorlunda än under pannbeskattning, af hvilken orsak den finnes under § 46, 5:dje afdelningen af departementets utkast. § 25 finnes under §§ 48 och 46 i departementets utkast. § 24. Stadgandet i 4:sta mom. af denna g är upptaget såsom J 49 i departementets utkast. Förandet af ett särskildt protokoll utaf kontrollbetjeningen torde förmodligen icke vara af nöden under annat vilkor, än att produktbeskattningen införes, hvadan stadgandet i den öfriga delen af § är upptaget såsom g 50 i 2:dra afdelningen af departementets utkast. Stadganderna uti § 25 finnas dels under \ 20, dels under g 45 af departementets utkast, Norska Regeringens anderd. Utlåtande. 99 § 27, litt. a, och § 28. I anledning af 4:sta mom. af § 27, litt. a, får departementet i underd. anmärka, - att det anser det mera lämpligt, att stadgandet uttryekes på det sätt, att hvarje bränneri, hvad afgiften angår, anses att för hvarje gång detsamma varit i verksamhet, hafva tillverkat i medeltal dagligen minst 4500 potter, samt att rörelsen anses hafva oafbrutet varit i gång under minst 45 dagar, så vida ej olycksfall inträffat, hvarigenom minst 2:ne dagars afstadnande förorsakats. — än att på sätt kommissionen föreslagit, direkte påbjuda så stor produktion under nämnde tid. Det kunde tydas, som om vederbörande vore befriade från afgiftens erläggande så snart afstadnande till följe af olycksfall inträffade.
De till sådan förrättning erforderliga instrument och redskap m. m. skall han sjelf på egen bekostnad sig förskaffa, hvaremot han åtnjuter justerings-arfvode enligt särskild taxa. b) Hvar och en, som mått och vigt vid handel, uppbörd eller leverering nyttjar, vare sjelf ansvarig efter lag för deras riktighet om de icke äro behörigen justerade och krönte, i stad inom året, och ä landet inom tvänne år, samt för öfrigt befinnas i oskadadt skick; ersätte ock all den skada, som genom försummelse i detta hänseende kan hafva limat. c) Det oaktadt skall det vara justerares pligt att inom distriktet noga vaka och hand hålla deröfver, ali mått och vigter på rätta tider undersökas och justeras; skolande ingen, som i handel och rörelse nyttjar mått och vigter, kunna förvägra justerare, poliseller krono-betjent, att i öppet magasin eller salubod jemförelse och kontroll i denna del när som helst anställa. d) Då Öfver-Direktören eller Väre Befallningshafvande i länen ålägga justerare genomresa distriktet, skall han genom förutgången kungörelse kalla dem, som åstunda justering af sina mått och vigter, att på utsatta beqväma platser samt lämpliga dagar och timmar sig dermed infinna. c) Befinnes måttstock, målkärl eller vigtlödja, hetsman eller med justeringsmärke försedl förvaringsoch transport-kärl genom justerarens förvållande oriktigt justerade, eller fordrar justeraren högre arfvode, än efter taxan honom tillkommer, sfånde derför till ansvar, i Stockholm inför Öfver-Ståthållaren, och i landsorterne inför Våre Befallningshafvande. /') Uti särskild Instruktion för justerare skall föreskrifvas, så väldet högst tillåtna remedium för olika måttstockar, målkärl och vigtlödjor, som hvad i öfrigt justeraren till efterrättelse länder.» Hvarjemte Kongl.