Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Linneväfnader och linodlingen hafva genom de uppmuntringar Eders Kongl. Maj:t i nåder lemnat, vunnit förkofran, ehuru någon längre tid erfordras innan stora framsteg kunna påräknas. Emellertid hafva de qvinnor, som från de flesta socknar här i Länet varit försände till Ångermanland, för att vinna fullkomlig kännedom och handläggning af allt hvad som fordras för linspånad, väfnad, linplanteringen och linets upptagande, rötande samt torkande med mera, så vida vunnits, att dessa qvinnor erhållit fullkomlig undervisning och hafva meddelat den åt andra i hela landet, så att kunskapen blifvit temligen allmänt spridd, och i de socknar, der municipalstyrelserna äro verksamma, torde snart nog vara att förvänta betydliga fabrikationer i denna väg, som kan blifva en källa till mångas bergning. Jemtlands vidsträckta, fruktbara och till största delen ouppodlade jord, ger till linodling mångfaldiga och vidsträckta lägenheter. Antalet af uppgifna väfstolar utgör 4ooi stycken. Handeln i landet idkas förnämligast med hästar, boskap, fågel, smör, ost, fläsk, talg och skinn samt något timmer och bjelkar, men handeln har de sednare åren aftagit, hvad ladugårds-produkter beträffar, i anseende till de svåra missväxterne både på säd och foder, hvarigenom kreaturens antal betydligen måst nedsättas. 5 4- Politisk Författning. Kammarverk. Inga hemman äro förfallne i ödesmål. 120 hemmansklyfningar hafva beviljats och 107 afsöndringar af jord. Sedan _ 9 — Sedan erfarenheten nu hunnit bekräfta min öfvertygelse om skadligheten af hemmansklyfning och jords afsöndring i mycket små delar, fordrar min pligt att i underdånighet förklara, att det stadgade minimum är allt för litet för att gifva besutenhet, särdeles i denna provins. En mängd backstugor uppkomma på detta sätt, hvilkas ägare icke hafva någon annan förmögenhet, än deras arbetskraft, och om denna äfven kunde lifnära dem i goda år genom arbetsförtjenst hos andra, så inträffar med hvarje missväxt för dem det största elände.
Men när hon kommit in i sina minnen och började berätta, då lefde hon om igen i sina triumfer, då stod hon vid Jenny Linds sida och sekunderade den nordiska näktergalen, så att publiken grät af hänryckning, och i musikföreningen kom kronprinsessan fram till henne och tryckte hennes hand med deltagande, ty hon kände hennes historia. — Nu död. är införa valsens forna tempo samt åter upplifva några af de förr brukliga ringdanserna, så att dansen kunde blifva ett oskadligt nöje. Elvira. Bostaden. Att bona golf (hvita parkettgolf). Man k_okar hvitt vax till samman med nå- got soda och mjukt vatten, häller detta, tunnt på golfvet och borstar det sedan (Andra golf). 550 gr. gult eller hvitt vax, 70 gr. renad pottaska kokar man några minuter med 1 liter regnvatten, samt tillsätter, sedan det svalnat, så mycket regnvatten, att massan är tunnt flytande. Med en tunnt på- struken borste borstar man golfvet, så snart massan har torkat, riktigt blankt och tills golfvet icke mera klibbar. Vill man hafva golfvet dunklare, så tillsätter man litet i vatten upplöst gulockra. » Lilla mamma ». Matlagning ". Kräftsmör. Skalen af 6 tjog kräftor stötas i en stenmortel; då de kännas temligen fina instötes 425 gr. färskt, godt smör. En väl rengjord, rymlig jernkastrull sättes tom på elden; då den är varm, ilägges den stötta massan och röres öfver temligen stark eld, tills den antagit en högre färg; derpå slås så mycket kokt vatten, att det står 2 ä 3 tum öfver massan. Det får koka val upp, hrarefter man i en spilkum afskummar det röda smör, som gamla fröken Ekeberg längesedan efter hand stiger upp till ytan, så länge något finnes att få. Smöret får slå till andra dagen, då det, sedan bottensatsen är afskrapad, lägges i en liten kopparpanna att smälta, hvarefter det passeras genom en fin sikt. Äter ställes det att kallna och smältes sedan ånyo, och iröres så mycket fint bordsalt, att det kännes lagom salt.
Ordvexling upstod dem emellan, och, på taxeringsmannens svar, alt han beskattat den klagande efter heder och samvete, invände den sednare: du vet icke hvad de betyda. Jo! det vet jag, gemälde taxeringsmannen; heder är: att jag taxerat dig hederligt, och samvete är medvetandet att hafva så gjort. Gr. af Ugglas: Då Bevilln:sUtsk. uti sitt nu afgifna förslag bibehållit stadgarne eller grunderne i nu gällande Bevilln:s-förordn. härrör icke sådant af öfvertygelse om dessa grunders rigtighet eller ovetenhet af de skäl till anmärkning, som mot dem kunna göras och hvilka Hr von Koch äfven framdragit. Emot de hittills antagna grunderne för bevillningens utgörande finnas två väsendtliga anmärkningar. Den ena består deri, att, ehuru en så hög bevillnings:proc. blifvit stadgad, man likväl icke afsett att bevillning derefter skall utgå, enär den f. n. utgöres med omkring endast 2,000,000 R:dr eller efter 2:dra Art. 1,400,000 R:dr. Häri ligger otvifvelaktigt ett stort fel. Den andra anmärkningen åter består deri, att då man icke mäktat att genom kontroller närmare bestämma bevillningens utgående för den ena eller andra samhällsklassen, är deraf äfven en följd, att bevillningen på ett ställe ulgår till fulla proc:n, men på ett annat ) Den 24 Maj f. m. 253 åter långt derunder, hvilket alltså innebär en orättvisa. Allt detta liar Bevilln:sUtsk. icke förbisett. Utsk. har äfven med mycken upmärksamhet följt de motioner, som till afhjelpande af dessa olägenheter blifvit väckte och till Ulsk. remitterade. Utsk. har också ganska mycket öfvertänkt möjligheten att kunna beträda en bana, som kunde leda till en rättvisare beskattning, men Utsk. har likväl icke vågat försöket och det af skäl, att derest Hr von Köchs förslag bringats otill lag, hade bevil!nings-proc:n utgjorts , endast efter en proc.
— Underlättandet af handelsförhållandena med och öfver Norrige, samt tillåtelse att från Norrsk hamn transito införa utländska varor, hvarom här ofvan är taladt, utgör alltså för detta samhälle en bland dess vigtigaste angelägenheter. Den enligt Förordningen af den 18 Januari 1855 tillåtne minuthandel med bränvin har öfvertagits af ett bolag, och de staden tillfallande afgifter, så för nämnde handel, som för den på olika händer fördelade rättigheten till utskänkning af bränvin, uppgå nu, för år räknadt, till 1,370 R:dr 28 sk. 2 r:st. De fleste handtverkerier idkas och tillverkningarne finna en rask afsättning; men några fabriker hafva icke ännu kommit till stånd. Ett Bäijerskt ölbryggeri är aulagdt i stadens granskap. 28 Det härstädes sedan 1847 befintlige Elementar-läroverket har vetat att allt fortfarande tillvinna sig förtroende, så att detsamma för närvarande torde vara del af lärjungar måhända talrikast anlitade läroverk inom hela det af icke mindre än fyra Län bestående Stift, hvarunder skolan lyder. — Lärjungarnes antal utgjorde vid slutet af näslförlidne termin 156; men beklagli gtvis står lärarnes antal icke i förhållande till lärjungarnes; hvilket äfven föranled t mig att vid olika tillfällen inför Eder Kongl. Maj:t framställa behofvet af en ökad och bättre aflönad lärarepersonal, så mycket mera behöflig, som derförutan läroverket i längden svårligen torde kunna bibehålla det förtroende, det med rätta sig tillvunnit. Stadens enskilda Folkskola har äfven visat goda frukter, och årligen varit besökt af omkring 80 barn. — Nytt ändamålsenligt skolhus är uppfördt och i det närmaste till begagnande färdigt. Den staden donerade jord , utgörande allenast |:dels gärdemantal, häfdas i allmänhet ganska omsorgsfullt och kommer staden i väsendtlig mån väl tillgodo. Trenne marknader hållas årligen; de tvänne af mindre betydenhet; men vid den såkallade Gregorii-marknaden ske högst betydliga varuomsättningar och den utgör vanligast terminen för liqvid af alla under löpande året afslutade handelstransaktioner.
Båten försvann slutligen helt och hållet bakom udden, årtagen ljödo allt saktare, och det blef alldeles tyst. Patronen satt ännu qvar. Det var någonting märkvärdigt med hans sinnesstämning denna qväll, han var under inflytande af det större qvantum starkt vin han nyss druckit och vid hvilket han var fullkomligt ovan. Melankoliens stadium höll emellertid på att ge vika, och han kände en hjertverksamhet, som började att alltmer plåga honom. Han blef ond på sig sjelf och tänkte med ovilja på att gå hem, se om barnen, huset och alltsammans. Den förra gamla vanliga retligheten kom åter öfver honom, men i ännu starkare grad än eljes. Han steg upp och gick hemåt. Småstenarne på gångstigen voro denna qväll särdeles ymnigt tillstädes, trädgrenarne försåtligare än eljes, daggen gjorde marken slipprig och hal, och qvistarne slogo honom i ansigtet. Han kände det förtrytsamt oländigt på den lilla skogsstigen längs stranden, och qvällens alla obehagligheter stego fram just nu och kommo hans hjerta att slå ännu häftigare af förtrytelse och ovilja. Finge jag bara pojkäcklet i fingrarne, så skulle han väl få veta mumlade han halfhögt, men varseblef med detsamma den lille, som dernere i dalen vid stranden ännu roade sig med samma lek som nyss vid fiskartorpet. Pojken gnolade sakta för sig sjelf, hvisslade då rösten icke räckte till och njöt i fulla drag i utöfvandet af sin nyss med den rara slanten prisbelönta konst. Så hörde han ett buller från vägen. Det är visst en orrhöna tänkte Heikki och slungade ut i småskogen en af sina flata stenar. Stenen flög ett stycke in ibland buskarne. Patronen kom närmare. Nehej, tänkte Heikki det är ingen orrhöna, det är visst ett troll, det är bäst att jag gömmer mina pengar. Månen, som ett ögonblick skymts bakom ett moln, framträdde nu tydligt, och i dess sken såg Heikki patronens krokiga och spetsiga gestalt, som med den tunna paletån fladdrande om benen i stora, osäkra steg klättrade uppför branten till klippan, der vägen åt herrgården gick.
Detta kommer troligen ej att hindra detta parlament att nu på samma sätt som mångfaldiga gånger tillförene, godkänna denna traktat för 10 år, utan att någonsin ett nytt, under tiden valdt parlament faller på den tanken att rygga de af dess föregångare åtagna förbindelser. Engelsmännen, Mina Hrr! äro ett praktiskt folk; må vi söka likna dem, och i detta fall likna äfven öfriga nationer, som alla tillämpa samma handlingssätt. Låtom oss äfven söka att likna oss sjelfva: mångfaldiga äro de traktater, som vi för en längre tidsföljd afslutat, deribland äfven sådane, som innefattat stadgandet om under flera år fortfarande diflerential-tullsatser, och aldrig har befogenheten dertill varit dragen i tvifvelmål. 332 Den 7 Februari f. m. Den andra frågan, hvars afgörande varit klandradt, beträffar den tid, från hvilken traktaten skulle träda i verkställighet. Med afseende härå ber jag alt få erinra att R. St:r uti den vid 1862—63 årens riksdag godkände inkomstberäkningen lemnat ett ojäfaktigt bevis derpå, att de förutsatte, att sådant, innan nästa riksmötes sammanträde, skulle ske. Afven i detta hänseende hyste K. Norska Regeringen någon betänklighet. Vid i detta afseende i Paris gjord förfrågan befanns emellertid att man der ingalunda var sinnad att ingå på något längre uppskof. Utom de naturliga skäl, som förefinnas att, då nödvändigheten af en handelstraktat gjort sig gällande, söka att tillämpa den så fort som sig göra låter, hade Kejser). Franska Regeringen äfven ett annat, hemtadt från en nyligen vunnen erfarenhet. Traktaten med Preussen, som afslutades redan 1862, och redan innan våra underhandlingar började, skulle tillämpas så snart öfrige til] Tullföreningen hörande Tyska staters bifall dertill erhållits. Dermed dröjdes, icke, M. Hrr, derföre att något meddelande till national-representationerna vållade något uppskof, men till följd af underhandlingar emellan de respektive Tyska Regeringarne, och denna traktat blef icke tillämpad förr än den 1 Juli sisth år, eller sedan vår traktat redan trädt i verkställighet.
Man behöfver dock ej gå längre tillbaka än till 29:de §:n, der det talas om bevillningsberedningar, ty der heter det: ”titan hinder af uteblifven uppgift, eger bevillningsberedningen att föreslå samt taxeringsoch pröfningskomitéerna att påföra och fastställa den bevillning, som anses böra af skattskyldig utgöras.” B, o. Ad. torde således finna att, hvad som nu, enligt Frih. Tersmedens åsigt om saken, ej kan tillämpas på 30:de §:n, redan är föreskrifvet i den 29:de och att alla betänkligheter i detta afseende således torde förfalla. För öfrigt har B. o. Ad. fattat ett beslut, hvarigenom förändringar till följd af återremisser i vissa afseenden kunna göras af TJtsk:t i afseende på fattade beslut. Yidare har Frih. Tersmeden ansett att denna § borde återremitteras derföre att, då den skattskyldige har eu viss rättighet att få sina uppgifter hemlighållna, detta ej kan ske, då 30 personer få del af upplysningarne. Detta inser jag ingalunda bora utgöra något skäl för yrkande af återremiss, alldenstund det heror på den. skattskyldige sjelf att låta uppgifterna komma längre än till beredningen, som består af 4 personer, och derefter till taxeringskomitéen, som består endast af 9 personer. Vidare är det en betydlig skilnad mellan att en ledamot af dessa beredningar omtalar något, som ej hör offentliggöras, och hvad som genom den rättighet, Tryckfrihets-fÖrordningen gifver hvar och en, att nemi. på trycket utgifva dessa upplysningar, kan blifva allmänt bekant; hvilket sednare naturligtvis pa inga vilkor kan vara medgifvet. Jag anhåller om bifall till denna 30:de §. Hr von Koch: Då jag i allo är förekommen af Gr. La gerbjelke och instämmer till alla delar i hvad han yttrat, afstår jag från ordet. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, i afs:de å förevarande §, blifvit yrkadt, af Hr Reutersvärd bifall till §:n i dess helhet, af Gr.
Också är LagUtsk. alldeles icke förhindradt, att i alla fall efter behag begagna dessa materialier då de finnas för handen. Ändamålet med min framställning och motion har endast varit, att LagUtsk. icke af Konungens skrifvelse mätte hemta anledn. att ursaka sig i fråga om det arbete, hvarmed det åligger Utsk. att lill R. St. inkomma, i anledn af den i BondeSt. väckta motionen om nya lagverkets antagande. Jag vill dock icke hafva något emot att inskränka mitt yrkande lill det af Hr Dalman väckta förslag om nya criminal-lagens antagande, så vidt detta blefve enda villkoret att komma till något mål, och jag tager mig friheten härvid anmärka, att jag äfven i mitt förra anförande hufvudsakligen lade vigt på criminal-lagförslaget; men jag tror icke, att det vore något bestämdt hinder för jemväl civil-Jagförslagets antagande. — Hvad en värd talare anfört, att ett stort och absolut hinder mot criminal-lagförslagets antagande för närvar, skulle existera, derföre att detsamma erfordrar åtskilliga materiella arrangementer, är en omständighet, som jag upptagit i mitt förra yttrande; och det är just i anledn. deraf jag föreslagit, att en viss längre tid skulle utsättas, hvarförinnan den nya lagen icke skulle träda i verksamhet; och detta tror jag skulle väsentligen underlätta antagandet. Det finnes icke något hinder emot alt sålunda i grundlagsenlig ordning antaga ett lagförslag; vi hafva derpå ett praejudicat i den nya myntbestämnings-lagen, som också icke trädde i verksamhet. — Hr Dalman har sagt, att han är säker, att Regeringen icke vid denna riksdag kommer att bifalla lagförslaget, men jag vet icke hvarifrån den värde ledamoten hemtat denna säkerhet. Jag tror, att då ännu några månader måste åtgå, innan lagförslaget kan blifva af Sländerna antaget, så måste Konungens rådgifvare, afhvilkaden, som hufvudsakligen får dermed alt göra, redan, enligt hvad ryktet säger, förklarat, att han anser det nya förslaget hafva bestämdt företräde framför gamla lagen, hafva godt rådrum att, medan R.
Maj:ts och Rikets Kommerse-Kollegium ställde fonder och medel, jemte bemälde Kollegii deröfver till Kongl. Majit afgifne underdåniga utlåtande; 3:o Samma Revisorers Berättelse om den sagde år verkställde granskning af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, tillika med Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret i anledning deraf afgifna utlåtande lill Rikets Ständer; 4:o Johan Pehrssons från Upsala län, sedan den 29 sistlidne November på bordet hvilande motion, angående de, till gäldande af ISIS års krigsrustningskostnader, anvisade medel; samt 5:o Anders Olssons från Jemtlands län motion, angående antingen upphäfvande af Kongl, kungörelsen den 22 November 1831, rörande beskaffenheten af levereringsgild kronotionde-spanmål i Jemtland, eller kronotiondens lösen efter markegångspris. S. D. Efter skedd föredragning af en utaf Nils Strindlund från NVesler-Norrlands län väckt motion, rörande bibehållande af nu gällande Tulltaxa, blef berörde motion, jemte i anledning af densamma, under öfverläggningen, framställde anmärkningar, till Bevillningsutskottet remitterad. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades, efter skedd föredragning, en af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län väckt motion, angående förökande af fonden för fastighetslån. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades:
Mathilda vore långt, långt aflägsnad från mig, och att du!" (härvid kramade hon synbart den hand, hvilken i sin höll hennes innesluten) "icke mera älskade mig, då vill mitt hjerta redan brista af sorg. Derföre, upprepen mig nu båda, då vi troligen för sista gången under denna glada sommar, här, på denna min barndoms kära plats, äro tillstädes, upprepen för eder Rosa, det ni aldrig viljen glömma henne, aldrig skolen hafva hjerta, att frånröfva henne eder ömma, henne så outsägligt lycklig görande kärlek." Hon tystnade, ty tårarne, hvilka nu ymnige öfversköljde det täcka ansigtet, hindrade henne att fortfara. R. hade under rörelse, med båda armarna härunder omfattat henne, samt kysste, till bevis på sina, med hennes öfverenstämmande känslor, oupphörliga gånger hennes fina sammetslena hand; han syntes verkeligen så skakad, så han på en lång stund icke förmådde yttra ett ord; sluteligen afbröt han dock den inträffade tystnaden, medelst ett uppmuntrande skämt: "Huru kan väl min ljufva Rosa", inföll han, "någonsin tänka sig något annat, än att du alltid evigt älskas, dyrkas, ja förgudas af din Ludvig; förjaga för Guds skuld all annan tanke, ty motsatsen skulle sannerligen mycket såra honom, som varit lycklig nog att vinna din ömhet; du hulda! älskvärda varelse. Men får jag", tillade han skälmskt, "min Rosa. förutspå huru och under hvad förändring vi i nästa sommar här skola råkas, så är det, beträffande oss, såsom ett lyckligt älskande förenadt par, då skall du väl med Guds hjelp, min Rosa, redan burit den gröna friska kransen", och härvid gjorde han muntert med handen en liten lätt utmärkande rund kring hennes lockiga hufvud; men han hade knappt uttalat dessa ord, förrän ifrån det fullkomligaste lugn, en häftig väderil hvinande for igenom luften, olustigt omkrusade vikens klara yta, samt skakade våldsamt trädens löf; och, vare sig nu möjligen af vindens åverkan, eller af den rörelse den lätt under berget sittande R s arm kring
Jag har nemi. funnit, att Regeringen så ofta nitälskar för statslån, och detta icke alltid under förebärande, att det sker för landtbrukets bästa, utan stundom för försvarsverket eller andra allm. behof, att, ehuru jag icke vill påstå, att sjelfva skuldsättningen är det egentliga ändamålet, det åtminstone synes klart, att jordbruket icke alltid är förnämsta ögnamärket. Vidare, då man ser, huru Konungens rådgifvare vid besättandet af höga embeten så väl sympatisera med de skuldsatta, skulle mången kunna tro, att det sker af den beräkning, att hvar och en blir medgörligare, i samma män han är fördjupad i skuld. Jag vill dock icke säga, att häri ligger någon plan, utan blott antyda analogien emellan detta förhållande och hela Rikets skuldsättning. Jag får till slut fråga, om någon kan tro sig uppfylla sina committenters önskan, då han yrkar Rikets onödiga skuldsättande. Jag vill blott fråga, om ej nationen var glad, då landet blef fritt från dess utländska skuld, och om det väl är under fredens djupaste lugn, som man nu åter bör inleda Riket deri? För min del tror jag ej, att detta skulle vara behagligt för Svenska folket. Jag kan väl icke döma om den stora massans tänkesätt, som jag icke känner; men jag dömer efter de upplysta personers mening, med hvilka jag haft tillfälle att samtala och hvilka anse det som en olycka. Åtskilliga hördes yrka proposm. Hr Stuart, Carl Gust.: Redan vid ett föregående tillfälle liar jag på detta rum yttrat den öfvertygelse, att nu ifrågavar. K. propos. icke borde antagas. Ett noggrannt och allvarligt begrundande af allt, hvad som både skriftligen och muntligen rörande detta ämne sedermera blifvit anfördt, har ytterligare stadgat min då uttalade åsigt, att statens mellankomst för upptagandet af ett sådant lån, som K. M. föreslagit, under nuvar. förhållanden vöre olämplig och Den 3 Ftbruari e. m. för det allmänna högst ofördelaktig.
Mascovad eller brunt Cassonad , Terres och Tetes, samt 8 hvitt puder-socker Krossadt, Lumpoch Ha1 Skålp ■■— 3 1 2 vanah-Terres 1 Skålp. — 6 — L Topp-, Confect-, Candioch F‘ itt 20 fia k ... 1 Skålp. — 18 — ) Solfjäderspapper too R:dr v. 20 ]F, itt Solfjädrar « . 100 R:dr v. 25 . i 1 32 — Souda . 1 Lisp. 10 — 3 "“ Soya och Saucer gpanmål: omalen: 1 Kanna 36 5 — Bob vele 1 Tunna 1 24 — Fr i. Slipstenar, se Sten. Snickare-arbeten, se Trädvaror, arbstade. Spanska Flugor, se Cantarider. 76 Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 3o8. Hvete Korn Råg Vicker Ärter Anm.’. Malt förtullas efter den afgift, som är gällande för det sädesslag, hvaraf maltet är tillverkadt, med förhöjning af zS procent malen : Gryn och Mjöl: Förtullas efter den afgift, som är gällande för det sädesslag, hvaraf grynet eller mjölet är tillverkadt, och så, att af Hvete, Råg, Korn och Ärter anses 12 Lisp. mjöl svara emot en tunna säd och af Hafra 8 Lisp. emot en tunna; samt att 8 Lisp. Bohveteoch Korngryn, och 6 Lisp. Hafregryn svara emot en tunna säd af nämnde slag. Speglar och Lampetter Spetsar, Uddar och Blonder alla slag Spillning, Affall och Spån, ej specificerade Qvantitet för tullberäkning. Utförscl tull. Fr ia Fr 10 ta Spelkort, se Kort. Spermaceti, se Hvalraf. Spermaceti-olja, se Olja. Spiauter, se Zink. Spiesglans, se Antimonium. Spik och Nubb, se Jern.
Bevillning, angående befrielse för embetsoch tjenstemäns enkor och barn från erläggande af sådan för dem tilldelade pensioner; motion af Herr Carl Adolf Wilhelm Drake: se Motioner. —, angående akademiers, vetenskapliga samfunds, allmänna undervisningsrverks och barmhertighets-inrättningars befrielse från bevillning för dem tillhöriga fastigheter å landet; motion af Herr Knut Olivecrona: se Motioner. — för hundar, i anledning af väckt fråga om upphäfvande deraf: B II. 208, 233, 236, A. 236. Bevillnings-Förordningen, angående införande deri af ett stadgande om granskning och fastställande inom Pröfnings-Komitéerna af alla fastighets-värden; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Bevillnings-stadga, angående ändringar i gällande; motioner af Grefve Malcolm Walter Hamilton, Herr Alexander Bergenstråle och Herr Richard Michael Ehrenborg: se Motioner. —, angående införande i dess 76:te § af en föreskrift om tillskott för taxerings-kostnadernas bestridande inom rikets fyra nordligaste län; motion af Friherre Carl Johan Georg af Schmidt: se Motioner. Bevillnings-stadgan, angående eftergift i vissa fall af den i 16:de §:n nämnde stadga fastställda bevillning af utländska handlande och handels-expediter; motion af Herr Nils Samuel von Koch: se Motioner. Bevillnings-summan, angående förslag tili dess utgörande: B. VII. 388, 389. A. 389, E. 393. Bevillnincs-Ulskottets Ledamöter: se Lista. Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 1, angående tillökning i Utskottets tjensternanna-personal: B. I. 180, 195, A. 195. 30 B — Bevillnings-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 2, i anledning af väckt motion om närmare bestämmelser i afseende på folkskole-atgiftens utgörande: B. I.