Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagna ersättning vara af behof och billighet påkallad; hvadan E. K. Majlis ifrågavarande nådiga framställning blifvit a( Rikets Ständer bifallen, få Expedilions-VIskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 155. 13 Rikets Ständer nu tillika i underdånighet anhålla, dels att E. K. Maj:t täcktes föreskrifva, alt hvad sorn i allmänhet är stadgadt derom, att särskilda förrättningar inom samma ort bestämmas, så, att lindring i resekostnaderna tillvägabringas, äfven måtte, så vidt ske kan och i öfrigt är förenligt med stadgandena i Kongl. Förordningen den II Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster, tillämpas i afseende på de ifrågavarande förrättningarne, dels ock att E. K. Maj:t ville för Rikets näst sammanträdande Ständer meddela, huruledes löneregleringen fortskridit, äfvensom i hvilka fall densamma trädt i verket. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Nov. 1863. Preste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 10 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om förändrad organisation af Domkapitlen. (Sammans. Statsoch Lag-Utskottets Ret. N:o 35.) S. A. K. I sammanhang med frågan om kyrkolagens öfverseende bar lid efter annan jemväl förekommit den om förändrad organisation af Domkapitlen. 1 7:de kapitlet af Kyrkolags-komitéens den 29 December 1846 afgifna förslag till kyrkolag behandlas detta ämne med antagande af valprincipen såsom grund för Domkapitlens sammansättning.
Med frångående af det beslut, som Ståndet fattat öfver första punkten af Betänkandet N:o 13, antog Ståndet den af ofvanbemäldte Utskott lill Ståndet i första punkten af Utlåtandet N:o 83, (pag. 9) ställda inbjudning, äfvensom Ståndet i öfrigt godkände de tillägg, som uti sistnämnde Utlåtande innehållas. N:o 84, i anledning af väckt fråga om inställande af den, de utsockne frälsehemmanen i Halland ålagde , ordinarie rotering. Godkändes. och N:o 85, i anledning af återremiss å Utskottens'' Betänkande N;o 9, om bildande af undervisnings-anstallter för skeppsbyggeri samt anslag dertill. Hvad Utskotten föreslagit i Betänkandet N:o 9, och vidhållit i Utlåtandet N:o 85, blef af Ståndet antaget. S. D. Ett af Herr Petre’ denna dag ingifvet skriftligt yttrande, i anledning af Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 354, Litt Aj angående ifrågasatta extra-stats-anslag för försvars-verket till lands, beslöt Ståndet komma alt åtfölja redan beslutad återremiss af nämnde Utlåtande. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Prot.
Tag medger vigheten häraf; men intet Bruk lärer äga så okunnig betjening, att den ej kan uträkna det ändrade och proportio - JJ,:u I Martil. 56 nella förhållandet, samt Patronen sjelf, utan egen möda, lå lika rigtig kännedom om hvad han åger. Invändningen måste ock icke vara så betydlig, emedan malmens förhållande år underkastad mycken olikhet genom dess mer eller mindre rikhaltighet: och uträkningen år lätt gjord, hålst följden blott bk-fve en proportionerad minskning i priset för Malmskeppundet, når det innehölle mindre vigt eller verkligt värde. Men otn emot förmodan en rubbning 1 vägningssåttet möjligen vore för Bergslagern© otjenlig i det hela eller hvad Malmen och Tackjernet angår, synes dock den ändring vara högst behöflig lör hela Allmänheten, att ett Skeppund Stångjern och allt Manufactursmide, åtminstone när det såljes eller afgår från Bruket, beVåknas på lika sått och till lika många Lispund och Marker, sorn ett annat eller Victualievigts Skeppund eller den vigt, som i allmän handel och vandel år eller kan blifva bestämd. Om en dubbel uträkning blefve häraf en följd förBruksbetjeningen; rörer den och endast dem, hvars kunskap och öfning skall härvid lätt reda sig; och hela Allmänheten, som ej åger samma upplysning i Räknekonsten, skall härvid vinna en betydlig förmån i det den då kånde vigten af hvad han köpte och kunde se om möjligen ett misstag eller orättvisa skett. Om hela förändringen i nåder arbefalles att taga sin början med nästa Nyår, efter hvilken tid intet annat mått, mål eller vigt bör i någon handel få nyttjas, ån den soni nu blåvér påbjuden, skall hvar och en dessförinnan Den i Martii. hinna anskaffa sig nödiga mått, mål och vigter^ i fall, emot förmodan de nu, så yål för ygta, aom torra varor, allmänt i handel brukliga måtren , målen och vigten med dess nu varande indelning icke skulle kunna fastställas, och hels. oredan således på en gång försvinna genom enhet och likhet öfverallt.
Regeringsformen, om hwilken han förmäler fräga hafwa upstätt ^huruwida den deruti Konungen killagde höga rättighet att i brottmål göra gäd, borde salunda förstas, akt samma rättighet, i'icke kunde sträcka till eftergift af andra bö^fter än NronanS andel i desamma;" hwuken mening Jujtitiä-Ombudsmannen, nppä anförde stal ^ och siutlevning»«/ansett ststdande emot §. Z-tydliga innehåll; uklätandes sig Constitrttions-Utsto tet hafwa funnit det Riksens Ständers Justuiä-Ombuds, man endast anfört stna enstilta tankar i ämnet, urån att yttra någon twekan om F. o^da^förstand, eller hermid begära någon ätgärd, hwadan Constikutions-Utstottet ansett sig ej böra detta ärende till pröfning uptaga. 2:0 Ett dito hwaruti förmäles, att Ukstottet, medelst remist fran det hederwärdä Bonde-Ständet emottagik ett memorial, af Riksdagsmannen Lrio Lvenslon frän Bohus
Möjeligen kan jag under loppet af denna discussion kom - Deri 27 Augusti f. m. ma att anföra något uti detaljerne; detta har jag blott velat nämna såsom generelt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMnrskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln ansåg ifrågavarande anmärkning böra, på sätt Utskotten tillstyrkt, förfalla. Bifölls. Hans Excellence Herr Grefve Dela Gardie reserverade sig emot Ridderskapets och Adelns beslut. Herr von Hartmansdorff: Jag instämmer i Herr Grefve De la Gardies reservation, med det tillägg, att jag förmodar, det klagomålen öfver Skiftesstadgan skola innan nästa Riksdag blifva talrika nog från alla landsorter, för att då gifva anledning till de förändringar, hvilka jag, såsom en i hufvudstaden boende tjensteman, nu förgäfves yrkar. Att Skiftes Stadman skall, för de fleste Landsortervara otillämplig, m. m., och således köra antingen helt och hållit upphäjfvas eller tills vidare inställas. Utskottens yttrande i denna del blef af Ridderskapet och Adeln bifallit. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie anmälte till protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut. Angående de mot SkiftesStadgans särskilda föreskrifter gjorde anmärkningar. Den 27 Augusti f. rn. Angående de emot 1 Capitlet 3 §. och 12 Capitlet 3 gjorde anmärkningar, samt i sammanhang ‘dermed en förändrad redaction af 12 Capitlet 12 Herr Danckwardt, Magnus Georg: Utskotten hafva i deras sednare Utlåtande frångått den tanka de förut yttrat, att, då en delägare begär skifte, blott han, men icke de andra, skulle erhålla det; de hafva således medgifvit riktigheten af den princip, att på en delägares begäran alla skola skifta, och derföre bibehållit SkiftesStadgans föreskrift i denna del. Men Utskotten hafva i stället föredragit förändringar i en Stadgans §., som har dermed sammanhang, och sorn innehåller förbud emot rubbning af Storskifte, då ej förmånligare skifte, än det redan varande Storskiftet, kan ske.
Käre far, det gör mig så grufligt ondt att jag skall ligga och kosta dig så många penningar, men så hoppas jag att de inte skola vara utkastade och att du genom min återvunna helsa och hjertliga tacksamhet skall finna åtminstone någon ersättning för alla dina uppoffringar. [...] P.S. Hildegard [en av systrarna Andersson] har nu lärt sig greppen af fru Hansson och sköter benet, ty jag får inte lof emedan jag ej har kraft nog att göra det sjelf.” Trots sjukdomen hade VB en relativt lycklig period av sitt liv under de 8 mån. hon tillbringade i Malmö. Hon fick nya intryck och tid att läsa och arbeta. Böök talar träffande om denna tid som hennes ”universitetsvistelse”. Om systrarna Andersson och den märkliga Elna Hansson se vidare Karl Erik Rosengren, ”Victoria Benedictsson i Malmö”, sid. 215 ff i Svärdfejare och själamord. En festskrift till Malmö Nation 1962. Dikten skrevs som ett beställningsarbete till Oscar Svahn i Svensk folktidning. Svahns brev till VB är felaktigt daterat d. 10 Jan. 1882, måste vara 10 dec, och på det bevarade kuvärtet har VB antecknat: ”Emottaget den 14de besvaradt med ett poem d. 16de.” För att man skall förstå den utformning VB givit dikten och det brev hon samtidigt skrev, återges Oscar Svahns brev i sin helhet: H. Herr J.E. Tardiff Hörby Då Sv. Folktidning under hela detta år haft stora utgifter i förhållande till sina inkomster, så ser jag mig föranlåten att medelst inneliggande lilla revers erinra om, att jag ej glömt bort tidningens skuld till sin vänlige och nitiske medarbetare. Skulle denna skuld vid närmare skärskådande befinnas öfverstiga 100 kr., skall öfverskottet sändas samtidigt med förbindelsens inlösande. Jag gör detta meddelande nu, emedan jag vill föreslå H.H. att försöka sig i en täflan om ett qväde till tidningens ”julbild”.
Hypotliek s-Förenings a 4 proc., å 149,000 R:dr, inköpta för „ „ 135,590:- D:o d:o k 4 proc., å 54,500 mark Hamb. Banko, inköpta för , „ 72,666:67. Wermlands Hypotheks-Förenings k 4 proc., å 134,500 R:dr, inköpta för . ... v „ 122,395: — Smålands och Hallands Hypotheks-Förenings a 4 proc., å 170,500 R:dr, inköpta för „ „ 155,155; _ D:o d:o a 4 proc., å 251,500 mark Hamb. Banko, inköpta för „ „ 312,698:33. Östgötha Hypotheks-Förenings a 4 proc. å 948,600 R:dr, inköpta för „ „ 870:930: — Dito d:o k 4 proc. å 471,000 mark Hamb. Banko, inköpta för „ „ 590,320: - Rnnt R:dr 10.607,958:99. Sedan, i afräkning å ofvanberörde obligationer, till följd af utlottning influtit: å Riksgälds-Kontorets för 1860 års jern vägs-lån . R:dr 12,784:- „ Mälare-provinsernas Hypotheks-Förenings k 4 proc., mark Hamburger Banko 2,000, till ett bok fördt värde af „ 2,666:67. „ Wermlands Hypotheks-Förenings a 4 proc, 4,000 Rdr, till ett bokfördt värde af „ 3,640: - „ Smålands och Hallands Hypotheks-Förenings k 4 proc., mark Hamb. Banko 7,000, till ett bokfördt värde af „ 8,703:33.
Och som församlingen hade sig bekant det samma golf vore i alla afseenden förslitet, så beslöts enhälligt det skulle nytt golf inläggas i denne höst på det sätt att det gamla upptages, varpning anställes fullkomligt och der så behof göres, nya golf-åsar inlägges, det gamla golfvet användes till under-golf och fyllning deruppå, samt det nya golfvet sedan inläggas; och verkställandet häraf uppdrog i församlingen åt rusthållaren Erik Pehrsson i Nygården, hvilken låfvade härom foga behörig anstallt denne höst, medan jorden är ofrusen. § 2 Sedan fråga i församlingen ej mindre den 10:de och den 24:e i denne månad väckts om en f.d. jungfru vid namn Lovisa Thundahl, som sistl. vår hit ankommit från h:r capitain Beckman och en längre tid hemligt uppehållit sig å ett torp uti Wike by af denna socken och där framfödd ett oäkta flicke barn, det borde hon, såsom icke i socken skattskrifven eller ägande försvar, med sina 2ne oäkta barn härifrån afsändas till Östersund, att erhålla respective landhöfdinge embetets vidare förordnande öfver henne och hvart hon finge vistas, yrkade nu i dag församlingen enhälligt ytterligare att bemälda Lovisa Thundahl, hvilken af musique directeuren Rejmer numera är intagen jemte barnen i dess boställs hus i Trusta by i egenskap af inhyses, måtte ovilkorligt afvisas socknen i vederbörlig ordning och väg, emedan församlingen ansåg det för olagligt af directeuren Rejmer att intaga och husera henne, äfvensom till äfventyrs för församlingen hon sjelf och barnen skulle blifva till betungelse efter directeurens frånfälle eller afträde från tjensten, utan att efter honom för henne och barnen vore något hemvist eller bergning att tillgå. Rödöns sockenstuga ut supra På egne och öfrige socknemännens vägnar. Erik Pehrsson i Nygården Pehr Ersson i Lund. Lars Johansson i Häste. Zacharias Carlsson i Silje. P. Grenholm Nils Nilsson i Mjäla. Lars Hemmingsson i Häste. Jonas Jonsson i By. Sakris Ersson i Wike.
Bifall till den lika arfsrättens införande ville jag deremot kalla återlemnande af en orättvis besittningsrätt. Hvad Gr. Lagerbjelke yttrat i denna fråga, bevisar, enligt min åsigt, just motsatsen af hvad han dermed velat ådagalägga; det bevisar, att arfsrälten icke bör kunna betraktas såsom ett privilegium, tillhörande ett visst Stånd; ty han har tydligen förklarat, i öfverensstämmelse med allmänna lagens stadgande, att arfsförhållandena förändra sig efter personliga förhållanden, men de bibehålla sig efter belägenheten af det som skall ärfvas. Det torde vara af högsta vigt, att fästa uppmärksämheten derpå, att det icke i lagen heter: ”Adelsmans och borgares rätt”, utan det heter: ”landsoch stadsrätt”. Det kan således icke betraktas såsom ett personligt privilegium; det är, att jag så må säga, ett den fasta egendomens privilegium. Frih. Palmstjerna har sagt, att då frågan om en förändring i B. o. Ad:s representationssätt förevar, så åberopades från alla håll 114 §, såsom ett hinder för Ståndet att ensam besluta om en sådan förändring. Samma majoritet, som då fans, är troligen äfven nu spridd omkring på detta rum, men jag vågar försäkra Frih:n, att flere funnos, som yrkade molsatsen, fast deras röst icke blef hörd. Gr. Horn har framställt en fråga, hvilken han sjelf besvarat, nemi. hvarföre är icke arfsrätten omtalad i de Adliga privilegierne? Derpå har han sjelf svarat, att orsaken dertill berodde derpå, att arfsrätten vore äldre. Just derföre anser jag, att den hade bort intagas i privilegierne, såvida den hade betraktats'såsom ett privilegium. En äldre lag kan icke hafva något afseende på en sednare, men en sednare lag, antingen den yttrar sig om densamma eller icke, kan dock hafva den egenskapen att upphäfva den föregående lagen. Jag för min del skulle gerna gå in på den satsen, att allmänna lagens sladganden icke lägga något hinder i vägen för att betrakta frågan såsom ett privilegium, derest icke sladfästelsen till den allmänna lagen bestämdt nyttjat ordet privilegium. Funnes detta ord icke der, så vore förhållandet helt olika.
Utskotten hafva också velat härigenom i möjligaste måtto uppehålla de ifrågavarande sedlarnes värde , d rest Banken råkar i concurstillslånd, samt förekomma, det Bankbolaget skulle kunna, af sjelfva concursiillslåndet och den medföljande långsamma uliedningen, hemta räntevinst på borgeriärernes bekostnad. 9‘ §• Påbudet om Direclionens ansvarighet, med personer och enskild egendom, för prompt betalning af alla Bankens förbindelser, kan väl vid första påseendet förekomma nog strängt; men man finnér, vid närmare eL tersinnande, att denna stränghet är en af de säkraste garantier, sorn kunna i L >gen nedläggas derföre, att Directeurerne skola uppbjuda omtanka och krafter, till afvärjande af allt, som hotar Bankens säkerhet. Emottal gandet af Bankförvallningen är frivilligt, och den, som väljes till Directeur 28 Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 4' kan och bör naturligtvis, förr än han tillträder detta kall, noga underrätta sig om Bankens ställning, och öfverväga det med befattningen förenade äfventyr. Då Banken kommit på obestånd, är det, för bevarande af alla borgenärernes lika rättigheter, angeläget, att den icke, under en fortsatt rörelse, liquiderar de förstkommande, med uppoffring af de öfriges anspråk. Från en sådan åsigt utgår förslaget om Bankens skyndsamma försättande i concurs-tillstånd, hvilket förslag Utskotten sökt bringa i närmaste öfverensstämmelse med de grundsatser, som för concurs-mål i allmänhet äro gällande. io §. Enär Bankens tryckta invisningar i andra hänseenden sättas i parité med tryckta creditsedlar, böra äfven, hvad bevakningen deraf angår, enahanda stadgan Jen gälla; och afvikelsen från förra förslaget i denna del skall således förmodligen godkännas. I Bankens concurs behöfva, enligt förslaget, Bankens tryckta förbindelser icke beräknas annorlunda, än medelst uppvisandet inom den treåriga praesci iptions-tidens slut; hvaremot alla andra fordringar skola, i vanlig ordning, bevakas och med ed fästas.
Måndagen den 8 Junii kl. V, 11 föremiddagen sammanträdde R. H. S. Constitutions Utskott in Pleno, då Herrar Kammarherre Silfverstolpe, Öfverste Schönström, Borgmästarne Nensén, Ullberg och Egge, samt Riksdagsmännen Bengt Andersson och Lars Israelsson voro frånvarande. Då vid emottagandet af de af HofCansleren meddelade, och af honom sjelf vid serskildte tillfällen förde Protocoll, Utskottet beslutit, att desse, såsom innehållande ämnen, till större delen genom allmänt tryck förut kände, ej skulle uppläsas, utan för hvar och en af Utskottets Ledamöter, som derom önskade taga en närmare kännedom, vara att serskildt tillgå, frågade Hörr Grefven och Ordföranden, om samma Protocoll af dem, som sådant behagade, nu voro genomläste, och i detta fall finge återlemnas. Hvilken fråga med ja besvarades, och beslöts att nämde Protocoll skulle HofCansleren tillställas. Herr Grefven och Ordföranden upläste 3 1 :o Ett af Theologi® Doetorn och Kyrkoherden Herr J. J. Hedrén ingifvit Memorial,2 hvaruti föreslås den ändring af Tryckfrihets förordningens 1 § och 2 morn., att skrifter i Religions ämnen, före utgifvandet skulle af vederbörande autoriteter undergå granskning, men att dessa autoriteter i intet fall måtte äga rätt, att förbjuda allmängörandet af deras innehåll, utan endast i vissa fall, så ofta arbetets beskaffenhet det fordrade, såsom ett vilkor dervid föreskrifva nyttjandet af latinska språket. Herr Borgmästaren Nordström begärdte att detta Memorial måtte läggas på bordet. Herr Grefven och Ordf. proponerade, och Utskottet beslöt, att nu förehafde
Men sedan de för tillfället ej vidare hade någon dyrkan att egna åt Fortuna, vände de sig med den så mycket ifrigare till Bacchus och Venus, och som Albertina var den enda närvarande representant af Veneris slägte, så fick hon med bålen dela hyllningarne. «Söta kapten, söta lilla kongl. sekter, om herrarne vill vara beskedliga och bara släppa mej nu, för jag har så brådt – jag skall komma igen se’n – söta lilla goa kgl. sekter, han brukar ju alltid vara så beskedlig – hvarför spelar inte kongl. sektern? – jag skall spela i kompani med kongl. sektern, om kongl. sektern vill sätta ut – jaså, det är en föresats – men kongl. sektern kunde väl vara snäll och låna mig en tia banko, så sätter nog kapten på – inte vexlat? – det skall jag snart göra – fy, hvad kongl. sektern är obeskedlig – släpp bara strax, säger jag – det var väl tusan dj–r att man inte kan få vara i fred så att man kan få sköta hvad man ska’ – man kan väl ha annat att göra, än att hamsa på det här viset» Emedlertid dröp den ene efter den andre af ifrån spelbordet, och bland dessa var Stellan. Af tretusen riksdaler, som han hade haft med sig, var ej mer än femtio riksdaler i småsedlar qvar, och så som det nu punkterades, var det ej värdt att komma stickandes med dem. Han var vid det mest miserabla humör, ty morgonen efter väntade han tapetseraren, målarn, snickarn och diverse andra personer, hvilka då voro lofvade liqvid för sina räkningar, och hvar pengar i ögonblicket skulle tagas dertill, var omöjligt att utfundera. Ännu ville han en gång försöka Fortunas gunst, och vände sig till grefve W., som ännu satt vid spelet, och hade blifvit vid de flesta penningarne, med begäran att till påföljande dagen låna honom femhundra banko, men grefven sade sig hafva den principen att aldrig låna ut under sjelfva spelet.
Glas: Bunkar, Burkar, Buteljer och Flaskor 1 centner R:dr öre. 75 Bunkar, Buteljer och Flaskor, på hvilka varor inkomma och som icke, enligt särskildt stadgande i Taxan, inbegripas uti vigten för tullberäkningen ... Fria. Fönster-, alla slag .. 'l skålp. — 4 Kemiska ... Fria. Ljuskron ... I skålp. — 12 Optiska, lösa och oinfattade 1 skålp. — 25 Patentoch Glas-takpannor Fria Spegel-: rå och oslipade eller s. k. Glasämnen 1 skålp. 3 slipade, ofolierade . 1 skålp. — 8 folierade . 1 skålp. — 18 Ur1 skålp. — 40 Andra slag, Karafiner och pressade eller slipade Flaskor derunder inbegripna 1 skålp. ■ 25 Glasflusser: oslipade samt slipade, men oinfattade 1 skålp. 60 infattade med Guld eller Silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. infattade med andra ämnen tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Glasvaror, försedda med flätning, som icke utgör varuemballage ... 1 skålp. 20 * Glasgalla Fri. Glasögon, Loignetter och andra monterade Optiska I Glas; se Instrumenter, Mathematiska, Optiska | etc. Förslag lill Tull-taxa. 15 * Glösskärf eller Krasglas Gide eller Glitt, alla slag * Glober * Granatäppleskal . Grifflar af Sten . Gryn, utom af Spanmal: Ris-, äfvensom Rismjöl andra sia» O *Gräs, ej specificeradt . Gräsmattor och Gräsrep Grönsaker, friska inlagda i bränvin eller ättika torkade Guano *Guld, oarbetadt . arbetadt . bok-, äkta oäkta Anm. Vigten för pappersbladen, emellan hvilka guldet ligger beräknas. Musiv-, Pudereller Unsen Gulddrayare-arbelen af Guld eller Silfver; Cantiller och Pailletter: äkta eller halfäkta . oäkta Qvantitet för Tullberäkningen. 1 skålp 1 skålp.
– Jag har sökt dig hela natten. – Hvad vill du mig? – Rädda dig, Singoalla, att du icke faller i de hvites händer. Du är ju ensam, olyckliga flicka. Du är hungrig; se här ett bröd! Du fryser; se här min kappa! Stig upp, Singoalla. Om du icke älskar Assim, så låt honom likväl rädda dig. Du är förskjuten af din fader, men jag kan icke öfvergifva dig. – Gå ifrån mig, sade Singoalla. – Du och din moder J hafven dödat min Erland. Du är förhatlig för mina ögon. Assim teg och dolde ansigtet i sina händer. – Assim! utbrast Singoalla hastigt. – Du är god, jag skall icke visa dig bort; nej jag skall följa dig och jag skall älska dig, om blott du uppfyller en enda bön. – Jag vill ju dö för dig; jag vill göra allt hvad du vill, blott icke lemna dig, utbrast Assim med ett lätt skimmer af glädje i sitt mörka ansigte. – Väl, gå då till borgen och återvänd hit med Erland! Men kom ej tillbaka utan honom! Våga ej komma utan honom! – Din Erland är död, utbrast Assim, grymt sargad i hjertat af dessa ord. – Du ljuger, utbrast Singoalla. – Nej, då jag sökte dig, var jag äfven i grannskapet af slottet. Jag hörde folket tala och säga, att han är död. – Gå då från mitt ansigte och låt mig dö, bad Singoalla och lutade sin panna mot granens stam. Assim stod orörlig; suckar häfde hans barm. Äfven Singoalla var tyst och orörlig, der hon satt med pannan tryckt mot granens hårda bark. Då närmade sig henne Assim slutligen, upplyfte henne i sina armar och bar henne ett stycke framåt. På samma kulle, der vagnborgen nyligen varit, väntades Assim af tvenne hästar. Han svepte Singoalla i sin kappa, band henne vid den ena hästen, fattade dess tygel, svängde sig sjelf upp på den andra hästen och red mot söder. Käck följde Assim och Singoalla. Giftdrycken. Då Assim sade, att Erland var död, talade icke sanningen ur hans mun, utan svartsjukan och hågen att rädda Singoalla.