Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Du nu vidare förekommit, dels Utskottets hemställan (pag. 3 och 4) att med godkännande af Utskottets förra tillstyrkan af befrielse från stämpel för efterlefva n d e makas giftorätt i boet, stadgande derjemte mätte meddelas, i fråga om stämpels beräknande, då, vid boupptecknings ingifvande till domstol, behörigt arfskifte icke tillika kan företes, äfvensom Utskottets förslag i afseende å preskriptionstid för återfordrande af för högt erlagd stämpel till bouppteckning, dels ock Borgare-Ståndets i sammanhang härmed föredragna, uti ofvanberörda protokollsutdrag i öfrigt gjorda, inbjudning, »att befrielse från stämpel eger rum för efterlefvande makas giftorätt, hvilken, ehvad den utgör mer eller mindre, beräknas till hälften af behållningen», beslöt Bonde-Ståndet att antaga denna Borgare-Ståndets inbjudning; och skulle alltså, i öfverensstämmelse med Ståndets sistberörda 2:ne beslut, det deri afsedda moment uti 6 §:n i förfatlningsförslaget, erhålla följande lydelse: »bouppteckningar förses med stämpel till V4 procent af behållningen i boet; dock må befrielse från stämpel ega rum för 1,000 R:dr, der behållningen ej uppgår till 10,000 R :dr, äfvensom för efterlefvande makes giftorätt, hvilken, ehvad den utgör mer eller mindre, beräknas lill hälften af behållningen.» Utskottets anmälan (pag. 5), att då tre Riks-Stånd bifallit Utskottets förslag, huru förfaras bör, då afliden person på flera ställen efterlemnat egendom, hvaröfver särskilda bouppteckningar blifvit upprättade, Ridderskapet och Adelns återremiss af samma fråga icke kunde föranleda till någon åtgärd, lades till handlingarne.
Banken alltid skulle ega en grundfond eller ett kapitalöfverskott i säkra tillgångar af 4,400,000 r:dr b:co utöfver dess skulder, så att en möjligen inträffande kapitalförminskning af först inflytande vinst ersattes; man stadgade, att innan silfverutvexlingen fick börja, Bankens reela eller metalliska fond skulle förhålla sig som 5 till 8 till dess sedelstock, till denna räknadt, utom riksgäldssedlarne, det belopp, hvarmed de i Banken på räkning innestäende medel kunde öfverstiga 2,400,000 r:dr b:co, men med afdrag så väl af hvad dessa medel kunde understiga denna summa, som af Bankens fordringar för lån på metaller och vågbara effekter, dock utan någon föreskrift om bibehållande af någon minimiproportion emellan reela fonden och sedelstocken, efter silfverutvexlingens början, utan endast med åliggande för Fullmäglige att fästa den nogaste upmärksamhet derpå, att reela fonden städse bibehölls vid nödig styrka och med rätt för dem, alt för detta ändamål, om så påfordrades, äfven kunna öka sedelstocken. Beträffande Bankens före riksdagen influtna vinst, var den till fullo redan disponerad, och å den blifvande intill nästa riksdag, anviste man först 266,660 r:dr 32 sk. b:co om året lill silfverköp och återstoden åt Riksg:s-kont. för statsbehof.
Den Högstes välsignelse skall då kröna alla våra företag, lugnet oeh sällheten bo i våra hyddor, 64 Dea 21 Januariis trefnad oell välgång spridas till vår omvårdnad erkänsla lemnäs oss af framtiden en elter verl ds tacksamhet hvila öfver vårt kallnade stoft och samvetsfriden öfver redeligen uppfyllda pligter, denna, den störste af alla belöningar, följa ossi tiden, och redan här gifva oss en försmak af den oss väntar i evighetens ljusare rymder. Må den All magt, som styrer millioner verldars öden, i godhet se på våra företag, skänka lugn, enighet oell vishet åt våra öfverläggningar, och till Konungens, Fosterlandets och Medborgares gemensamma välgång styrka, besluten. Det är med Iijertats hela upprigliet för sig och sine MedStänder Ridderskapet och Adeln göra desse önskningar det är med lika upp righet de försäkra det Hedervärda BondeStåndet om sine tänkesätt. Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf: att som lian hade sig bekant, det K$ngl. Majd ämnade nästkommande Thorsdag den 20 dennes i Nåder kalla Riksens Ständer på Rikssalen, Andra anteckningen med arne upprop i anledning deraf komme, att enligt i5 § i RiddarhusOrdningen klockan half till io i morgon förmiddag verkställas, Dea 21 Januarii. 65 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan tre qvart till 5 eftermiddagen. In fidem Protocolli ” O. J, Lagerheim, ' Onsdagen den 22 Januari!. Plenum klockan 12 på dagen. Uppå Herr G re feens och Landt Marskalkens anmodan afgick Grefve De La Gardie i Jacob, med Ridderskapets och Adelns balsningsDeputation till det Vållollige BorgareStän-; det. Justerades PleniProtocoliet för den siden» nes.
Qvantitet för Tullber. Inc.-Tull. Utf.-Tull. K:dr s. r. Jern, gjutet: Grytor, Kittlar, Kakelugnar, Gallerverk samt apterade StolR.:dr s. r. R;dr s. r. par och Ledstänger dertill och l Sk&St.v. 24 Slussportar Hällar af lftums tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till vigter af 1 Skepp:ds vigt och derunder till 6 F ri a. 10 och med | Skeppld t Sk#St.v. 6 2 allt annat gjutet arbete, ej speci100 Rd. v. 25 hcei adt ... — F ri It Smidt eller valsadt: 50 Ankare Kettingar, af f tums diameter 1 SköSt.v. 6 F ri ct • 45 och derunder i Sk#St.v. 5 1 F 30 __ — öfver | tums diameter . Draggar, Armbultar, Hammare, 1 Sk&St.v, 3 J1 ri iä. Roderjern, Skeppsknän och G0 Smedjestäd .. Stång-, platt, ^ tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums fyrkant (för1 Sk&St.v. 15 F ri a. 16 ___ _ budet till införsel \ Sk&St.v. 4 .— 16 — 14 Smältstycken .. Bandoch Platt-, under | tums tjocklek, Bultoch Galler-samt Sänk-smide, rundt .eller kantigt, Knipoch Fyrkant, af | tum och derunder, Skäroch Klipp-jern, Saltpanneplålar | tum tjocka och deröfver samt af 12 tums bredd och deröf1 SköSt.v. 3 24 32 20 ver . (förbudet till införsel) 1 SktfeSt.v. 5 10 8 88o Fxpeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 377. Tullvärde. Qvantitet för Tullber. Inf. •Tull. Utf.-Tull.
Saltet, en vara lika oumbärlig för hvarje medlem inom samhället, som omöjlig att i riket producera, åtminstone i någon större skala, tycks i främsta rummet böra förskonas från en tull, som icke allenast i sig sjelf innebär en förhöjning i priset, utan som ännu mer, genom den i följd af tullen uppkommande behandlingen, ökar utgiften för köparen, långt öfver Statens inkomst af varan. Svenska jordbruket, som borde kunna mer än tillräckligt förse hela riket med ladugårds-produkter,— och som äfven kan det, blott ladugårds-skötseln blir lönande ~— behöfver uppmuntras, isynnerhet nu, sedan husbehofs-bränvinsbränningen kan antagas helt och hållet komma att upphöra; och jag vet icke skäl, hvarföre rikets hufvudnäring ej likaväl bör skyddas och upphjelpas, som binäringarne; ej heller kan jag finna något skäl, hvarföre t. ex. den fina utländska osten, som merendels begagnas till bränvinsbordet och af hvilken vara en ej obetydlig del införes, skall få tullfritt inkomma, då t. ex. sillen drager tull. Med anledning af dessa skäl och förhållanden, samt för att åtminstone i någon mån komma ofvananförda förenade grundsats något närmare, än hvad Utskottets Hevillnings-U(skoltets Betänkande M 23. sa majoritet tycks kommit den, anser jag att artikeln Salt bur få lill riket tullfritt införas; men att deremot införselstull bör åsättas: Hästar, utom Hingstar, 20 R:dr; Oxar 4 R:dr; Kor och Ungboskap 2 R.dr; Kalfvar och Svin, utom Fargaltar, 1 R:dr; andra fyrfota djur 50 öre, allt per stycke, samt Kött 'I R:dr per centner; Fläsk 1 R:dr 50 öre per centner; Ost 5 öre per Talg 3 öre och Smör 2 öre per Slutligen tror jag mig ock böra nämna att, sedan nederlagsrättigheten nu kommer att upphöra för Bränvin och Geniever, så bära spritvarorna Konjak, Rumm och Årrak, för hvilka nederlagsrättigheten kommer att qvarstå, i sjelfva verkligheten en ringare tull än förstnämnde varor, fastän tullen är till siffran lika för alla spritvaror.
Slutligen vill Kongl. Majit gifva Rikets Ständer tillkänna, att ehuru Rikets Ständer uti skrifvelse den 4 November 1857 anmält sig hafva bifallit det af Kongl. Majit uti nådig Proposition framställda förslag till Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norsk Rätt m. m., Kongl. Majit likväl, enär Rikets Ständers bifall till förslaget skett med föranledande af den uti den nådiga Propositionen gjorda förutsättning derom att en dermed öfverensstämmande lag blefve i Norrige antagen, men Norriges Storthing vägrat godkänna Kongl. Majits till detsamma i ämnet afgifna förslag1, funnit ifrågavarande för Sverige beslutade författning böra för närvarande förfalla, Kongl. Majit förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. € A It L. Louis De Geer. 8 Kongl. Majit $ Nåd. Skrifvelse As 9. Transsumt af Protokollet lifver .1 asti tio-Dep ar tern en Is-Är en den, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott Thorsängen den 21 Oktober 1859, i närvaro af Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes-Arendcna, Friherre Manderström, Stats-räden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten, Justitie-råden: Alexanderson och Cramér. Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern uppläste till justering: l:o —- ■ — _ — “ 3:o Förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer i anleda ning af åtskillige af Rikets Ständer vid sistförflutne riksdag beslutade lagförändringar. Uppå Stats-Rådets hemställan täcktes Kongl. Maj:t i nåder godkänna dessa förslag till nådiga propositioner och skrifvelse, sådana de finnas detta Protokoll bilagde.
Utlåtande, i anledning af ålerremiss af Utskottets Betänkande N:o 3, rörande väckt förslag om fördelning på vissa år af de kostnader i och för allmänna bgggnader, som från boställen utgå. Enligt Utskottet tillhandakomma protokolls-utdrag, har berörda Betänkande, uti hvilket Utskottet, i anledning af en utaf Herr Domprosten Knös väckt motion, tillstyrkt Rikets Ständer alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdandet af en författning, hvarigenom, med upphälvande af 27 § i nu gällande Militieboställsordning, stadgas, att »om innehafvare af militie-, civilteller ecklesiastikt boställe under sin besinningstid fått vidkännas kostnader för nybyggnad af kyrka, andra allmänna hus eller större broar, skall den del af samma kostnader, som efter hemmantalet utgöres, till godtgörande fördelas på ljugo år, med en tjugondedel på hvarje, räknadt från och med det år, då samma kostnad utgick eller började att utgå; så att, om boställe blifver afträdt inom tjugo år derefter, afträdaren, som kostnaden förskjutit, skall ega rätt att af efterträdaren erhålla ersättning för sitt förskott, i mån of de återstående årens antal, med en tjugondedel för hvarje af de bristande tjugo åren; dock att vid skeende afoch tillträdes—husesyn varder lian den kostnad alräknadt hvad afträdare i honom åliggande skyldigheter i afseende på boställets lagliga byggnad och häfd kan hafva brustit, samt liqvid i dessa delar emellan af - 4 Sammansatta Lagsamt Allm. Bcsv.- u. FJ.on.-Ulshotlets Utlåtande A:o 29. och tiliträJarc upprättas oell i husesyns-instrumeutet intages;» blifvit af Höglolliga Riddcrskapet och Adeln samt af Vällolliga Borgare-Ståndet till Utskottet återremitteradt, men af de öfrige begge Riks-Stånden bifallet.
S0. 2277. — von brigitt, rLIsnric 6cor§, O werste, R. S. O. <?) 2282. — von konow, Larl Kastan, Licrusnanr. Lcd. nki Lag-Niss. -) Lcd uti Lag-Utff. ester Herr Oangv-uät. e) Led. lik! Oecvnomie slisk, e)) Lcd. >yj Hemliga Ulff. e) Lcd. »ki Oecononue-Utsk - sohr. H'rw I^n§sni!<jälä, Fullmagkig Grefwe von ,^!'kvv.!!n, ^Verner Ostllot?, Kammarherre, 9Q N. O. a) 2088. -it Ltis^msn, Quiist ^öoloti, IVI^or. 209Z — si V/eliertieäs, Quiist, Feudrick. 2094. — si 8>n6cber§, Fullmägtig Grefwe 6)il 'nora, Lsrl ^otisn, 1'iciiäerir, R. N. 0. L) 2296. — v->> Koolr, Quiist , Häradshefdinye. 2297. — von K-sncteLN, I-tsns Keiniiolci, Vicsvurst, R. E>. O c) 2 oo. — 8suei tirsta, Oart Kreiiric, iVIsjor, R. <2. O. 2107. — Qulistictiotc!, Quiist, Kieuisnsnt. 2I1O. p'in'2,niiferns» Fullmägkig Friherre ^^tivärU, .^uZuti, Qi u-ensnr. 2N8- — QsAsrde.m , Lsrl Leie, ?resiöenr, R. N. 0. 2121. — von ^scobsiuri, Klils. rt) 2122.
De beslut, som af förut omförmälta förmanskaper och församlingar, öfverensstämmande med denna lag och i öfrigt i laga form, äro fattade, och som angå vederbörande kommuns egendomar, rättigheter, inkomster och utgifter, samt alla de inrättningar, hvilka för kommunens räkning uppehållas, och angående hvilkas förvaltning icke är annorlunda genom lag eller Ålim. Hesv. och Ekov. lflsk:$ Bet. 51 gällande enskildt förordnande bestämdt, skola af vederbörande embetsman verkställas, så snart de deraf erhållit behörig del. Lagen om förmanshaper i slädcrne samt om förvaltning af städernes allmänna kommunal-angelägenheter är i det väsentliga fotad på samma grunder som förmanskapslagen för landet, endast med de olikheter, som af skiljaktiga förhållanden i städerne och på landsbygden betingas, hvadan någon utförligare redogörelse för förstnämnda författnings särskilda bestämmelser bär ej torde erfordras. Belgiens lagar i detta ämne äro: Provincial-lag en af den 30 April 1836 samt kommunal-lagen af den 30 Mars samma år, i vissa delar ändrade genom sedermera utkomna särskilda förordningar. Provincial-lagen organiserar den större kommunen: provinsen svarande mot våra län, och kommunal-lagen ordnar styrelsen och förvaltningen uti den mindre kommunen: staden och socknen. Den svarar således mot våra förordningar om sockenstämmor och sockennämnd, jemte de särskilda författningar i öfrigt, som ordna stadskommunernas styrelse och förvaltning. Den stora utförlighet, någon gång gränsande lill småaktighet, med hvilken de Belgiska kommunal-lagarna äro affaltade, särdeles deras val-ordningar, visar att man i det landet lagt en synnerlig vigt på denna del af sambälls-förfaltningen. Att här någorlunda fullständigt återgifva innehållet af dessa lagar hör ej komma i fråga; blott de allmännaste grunddragen af de särskilda kommunal-myndigheternas maktbefogenhet och formerna för deras sammansättning och verksamhet må här finna rum. Den egentliga styrelsen öfver provinserna, betraktade såsom lemmar af sjelfva statskroppen, är af regeringen anförtrodd åt guvernören, svarande mot våra landshöfdingar, men provinserna betraktas dessutom, med hänsigt till innevånarnes inbördes förhållande, såsom slutna samhällen med gemensamma intressen och gemensamma samfundspligter.
Reservationer; af Herr Friherre Hobert von Krcemer ’’Den åsigt, som genom omröstning blifvit antagen, att menigheterne böra lemnäs rättighet, om de så åstunda, att deltaga i vården och förvaltningen af Härads-allmänningarne, kan jag ej biträda. Det tillhör, som en tjenstepligt, Jägerioch Skogs-betjeningen, under controll af Konungens Befallningshafvande, att hafva tillsyn och bevakning öfver dessa allmänningar, till hvilka Kronan, men ej Häradernc, hafva eganderätt, hvilket tydligen visar sig deraf, att vid allmänningarnes upplåtande till socknar eller enskilde hemman, de upplåtne delarne beliiggas med skatt, såsom ersättning till Staten för den då först frånträdde eganderätten. — Att nu ytterligare inrymma en styrelse-personal, af menigheterne utsedd, måste förorsaka splittring i förvaltnings-åtgärderne ; ty der många befalla, blir sällan någon enhet att påräkna, och minst der, hvarest en mängd stridiga intressen söka göra sig gällande. Jag anser således, att det redan i lag menigheterne föreskrifne åliggande att utse Skogs-uppsyningsmän till biträde åt skogsvagtarne tillfyllestgörande för ändamålet, helst hvar och en alltid eger öppen rätt att anföra klagomål 1 T2 l.agsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 6. och i synnerhet viel de allmänna skogs-ransakningarne, om ej Jägeri-betjeningeii och skogsvagtarne nitfullt och redligt uppfylla sina tjensteåligganden.
Maj:t berodde att förordna om en annan personal-reglering, i afseende på Kyrkoherdarnes och Capellanernes antal, derest förslaget vid verkställigheten skulle finnas erfordra någon förändring; och hafva Rikets Ständer slutligen, beträffande frågan om kronotiondens användande, såsom hittills, lill understöd för presterskapets på Gottland aflönande, öfverlemnat lill Kongl. M»j:t att tills vidare disponera till församlingarnes presterskap så mycket af kronolionden, som oundvikligen fordras för erhållande af det löningsbelopp, som Kammar-Collegium föreslagit, dock att tionde-gifvarne i alla händelser icke annorlunda må komma att utgöra Kronans andel af lionden, än uti Rikets öfrige provincer, hvarest tionden levereras omedelbart lill Staten och med vilkor tillika, alt dermed sådan reglering vinnes, som gifver lättnad åt hemmansegarne och lemnar något öfverskott åt Staten. Efter denna Rikets Ständers framställning, hafva yttranden ytterligare blifvit infordrade, e] mindre från Konungens Befaflnings-hafvande, än från preslerskapet och samtlige församlingarna på Gottland, och emedlertid har Kongl. Maj:ts slutliga Nådiga pröfning af ärendet allt hittills blifvit uppskjuten; hvarföre, då ärendets snara afgörande är af största vigt, för att afhjelpa de med närvarande förhållande förenade flerehanda olägenheter, som med skäl öfverklagas, Utskottet får tillstyrka en underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t täckes, med anledning af de infordrade handlingarne, besluta de ytterligare föreskrifter och åtgärder, som kunna anses lämplige att bringa detta ärende till ett snart och önskadt slut, samt allden föreslagne anstalten alt, genom sammanslående af flere pastorat, bereda lindring i löne-vilkorens utgörande, måtte egnas den synnerliga uppmärksamhet, som den synes förtjena. Hvad åter beträffar yrkandet, alt Konungens Befallnings-hafvande eller vederbörande
Vid pröfning sedermera af de i 27, 33 och 36 §§. förekommande straff-bestämmelser, så, jemte det Utskottet funnit ett förtydligande af desse sladganden erfordras, har Utskottet ansett, att, i samma nion man i allmänhet fordrar af dem, hvilka i Bankens tjenst anställas, en högre grad af bildning och själsodling, än som tillförene utgjort vilkoren för inträde i detta Verk, bör man ock med skäl af dem förvänta ett sådant uppförande, både i och utom tjensten, att de varningsgrader, hvilka, enligt nämnde nu ega rum före någon Tjenstemans skiljande från dess befattning, skola kunna till någon del inskränkas, enligt hvilken åsigt Utskottet tror sig böra tillstyrka, att, i stället för §§. 27, 33 och 36, må i blifvande Reglemente, der så tjenligt finnes, följande föreskrifter varda intagne: 8io. Den som, efter anställdt åtal, förklaras skyldig till försummelse eller fel i tjensten, eller ock med ett ovärdigt uppförande i allmänna lefvernet blifver beträdd, erhålle första gången inför Protocollet en allvarsam föreställning jemte åtvarning att för framtiden sitt uppförande rätta. Skulle någon, efter att sålunda hafva erhållit första varningsgraden, beträdas med den ena eller andra af förenämnde förseelser, suspenderas han, efter omständigheterne, på längre eller kortare tid, med förlust af större eller mindre del af lönen, ifrån sin i Verket innehafvande tjenstemanna-befattning. Varder han sedermera till någon så beskaffad förseelse förvunnen, häfver lian gjort sig tjensten förlustig; ankommande det dock på Fullmägtige att annan lindrigare bestraffning honom i sådant fall ålägga, derest synnerligen bevekande skäl och omständigheter skulle dertill föranleda; men gör sig någon gången skyldig till ena eller andra Sartco-XJtshottees Memorial N:o 100. " 9 andra förseelsen, vare han ovilkorligen tjensten förlustig. 9:0.
Transport: 9,057,366: 98. 11,800,326: 17. — 30 — Transport: 9,057,366: 98. 11,800,326: 17. för sänkningen af Granebergsoch Hallarby sjöar uti Litslena socken, å 6,000 R:dr; återbetalas jemte kronoutskyiderna, 4,799: 69. 4,499: 69. » utdikningen af Södra Wisjö mosse på Norunda härads allmänning, å 5,250 R:dr: dito dito, 4,199: 73. 3,937: 23. » aftappningen af Bälinge mossar inom Bälinge socken, å 3,087 R:dr 19 öre; dito dito, 2,469; 58. 2,315: 22. » aftappningen af Sandby-sjön i Wesslands socken, å 4,500 R:dr; återbetalas jemte kronoutskyiderna, 3,599: 77. 3,374: 77. « upprensningen af Slada-ån och sänkningen af Bark nåreeller Griggebo-sjön i Hållnäs socken, å 5,000 R:dr; dito dito, 4,499: 74. 4,249: 74. » sänkningen af Tösjön i Tierps socken, å 458 R:dr, 23 öre; dito dito, 95: 6. 58: 71. » dito af Wendelsjön i Wendels socken, å 517 R:dr 4 öre; dito dito, 103: 42. 62: 6. » dito af sjön Wiggan i Tierps socken, å 3,071 R:dr 26 öre; dito dito, 859: 95. 614: 25. » dito af Hafsjön i Ekeby socken, å 900
Enligt de, till följd af Bevillnings-stadgans föreskrift, årligen uppgjorda och hit insända sammandrag öfver den uttaxerade och debiterade allmänna bevillningen, har denna statsinkomsts hela påförda belopp utgjort: för år 1859 R:dr 2,403,844: 2. för år 1860 „ 2,473,275: 83. och för år 1861 „ 2,596,601: 77. De medel, som Riksgälds-kontoret uppburit för stämplade spelkort och utlemnade kortkonvoluter, uppgingo under år 1859 till R:dr 67,325: 48. „ år 1860 till • „ 83,240: 7. och under år 1861 till 68,515: 65. eller tillsammans under denna tid till R:dr 219,081: 20. Efter afräkning af de Stockholms allmänna barnhus och Serafimer-lazarettet samt andra fromma stiftelser tillkommande andelar utaf kortstämpel-afgiften för sagde år, hvilka andelar tillsammans utgjorde R:dr 104,197: 48. och kortstämplingskostnaderna . „ 19,299: 77. n 123,497: 25. Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 31 har Riksgälds-kontorets behållna inkomst genom denna algift uppgått till • Tidninqsstämpelafqiften utgi orde är 1859 . Sammanlagda beloppet af sistnämnde afgift R:dr 136,041: 11. öfversteg hvad under dessa år från Riksgälds-kontoret utbetalts till bestridande af kostnaderna för tidningsstämplingen n 14,500: — med R:dr 121,541: 11. eller med 40,513: 70. i medeltal för hvarje år.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 16 6l6 Den a4 Februarii. dennes afgifne samt den 19 derpå följande på hordet lagd# Utlåtande, i anledning af gjorde Motioner om Pension för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Oscars för detta Lärare. Herr Uggla, Göran Gustaf, uppläste följande : Då jag med Högloflige SlatsUtskottet fullkomligt delar öfvertygelsen om Nationens pligt, att gifva ett varaktigt vedermäle af Dess erkänsla åt Hans Kong!. Höghet KronPrinsens Lärare, Herrar Tannström och leMoine, har ag ock trodt det vara värdigt ett ädelt och lögsinnt Folk, att åt uttrycket af denna erkänsla meddela all den förbindande kraft, hvarigenom hon i alla skiften förblifver lika oföränderlig och beståndande för föremålen för Nationens välvilja och tacksamhet. Men då StatsUtskottet, i frågan om den föreslagne Pensionen, hvilken jag, lika med Utskottet, anser höra till uppgifvit belopp i Svenskt BancoMynt för begge dessa Herrar utgå, serskildt för Herr Tannström fästat det vilkor, att Pensionen, i händelse Herr Tannström till Embete med Lön på Rikets Stat befordrades, komine att räknas under Lönen; så torde den anmärkning härvid äga rum, att då den tacksamhetsgärd, som åt dessa förtjenstfulia Män ägnas, oafkortad! och utan alla villkor tillfaller Herr leMoine, kommer Herr Tannström i sjelfva verket i åtnjutande deraf endast i den mån han icke i annan väg, eller på Embetsmanna-banan med sina insigjer och sin arbets - Den i\ Februarii. 617 förmåga gagnar sitt Fädernesland.