Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bidd. och Adeln , nemligen Herr Grefve Henning Gyllenborg, Herrar von Hejne , Spaldencreutz och-Munck af Bosenschöld särskildt yttrat i afseende på deras förmodan om antagande af andra grunder, i synnerhet som deras anmärkning^?' icke äga till stöd några uppgifne detailler för tillämpningen och verkställigheten, och följakteligen sakna erfor-, derlig visshet, både om användbarheten och ont säkerheten af det föremål som sökes. Särskildt finnes väl äfven Herr Grefve Gyllenborg hafva anmärkt, dels att Bevilinings-Utskottet bordt noga upptaga och pröfva de flera inkomna Project i detta ämne och anföra skälen, för dess vägran att dem antaga, dels ock att då det aflemnade förslaget endast skall vara såsom provisoriskt att anse, hade det samma långt fö£ detta bordt var i aflemnadt, på det Biksens Högloft. Ständer jemväl sjelfve kunnat komma i tillfälle att granska de öfriga Projectema och icke blifvit nödsakade att nu vid Biksdagens annalkande slut blott fästa sig vid d-et som Utskottet an - 1424 Den 17 Juli* antagit; men utom det större delen af Projee» terna icke ens till Riksens Höglofl. Ständer blifvit aflemnade förr, än långt efter Riksdagens görjan, torde en hvar lätteligen inse, att derest en systematiskt uppgjord vederläggning , med detaillerade skäl, skota författas, i anseende till hvarje Project, sorn inkommit, hade tiden ej allenast onyttigt blifvit använd, utan Utskottet äfven ovedersägligen saknat tillfälle, att med dess eget förslag inkomma å den tid , som skett, hvilka omständigheter äfven foranledt till enahanda behandlings-sätt vid de förflutna Riksdagar, då Bevillnings-Utskottet likasom nu arbetat på def Project, sorn blifvit antaget, och följakteligen icke bemödat sig med de öfriga Projecter, hvilka vid genomläsning och granskning icke funnits nöjaktige.
11 danefter inflytande förläningsspanmål oförryckt kommer Stats-Verket till godo. Och då dessutom det skulle blifva svårt att bestämma i hvilken ordning de sökande borde af ersättningen komma i åtnjutande, får Utskottet hemställa, att ifrågavarande a 14 tunnor spanmål vederbörande kyrkoherdar beviljas, att årligen, räknadt från och med detta års början, utgå efter gällande Läns markegångspris, men under förbehåll, alt framdeles inflytande förlänings-spanmål varder, likasom ofvaniuimnde 92 tunnor, ioSrdels kappar, lill Stats-Verket besparad. Arik. lill Exp.-Utsk. d. 22 Mars, kl. 11 f, m, Memorial, i avledning af erhållen äter remiss å Utlåtandet N:o 201. (T. A.) Stats-Utskotlets under N:o 201 afgifne utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Nyköpings stad att på arrende innehafva den vid staden belägna s. k. Lilla eller Tyska Kungsladugården, har af BorgareS tån de t blifvit lill Utskottet ålerremitteradt; men som, enligt aflåtne Protocolls-Utdrag, de trenne öfrige Riks-Stånden bifallit omförmälde utlåtande, hvadan, jemlikt ^5 §. Riksdags-Ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, kan den meddelde återremissen icke till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Mars 1845. STOCKHOLM, Undberg SC Comp. 1845. Stats-Vtskottets Memorial, N'.o 253. i N:o 253. Ank. tili Exp.-Utsk. d. 28 Mars, kl. 5 e. m.
Ståndet biföll de bär föreslagne tillägg och föränd lingar; N;o 127, med öfverlemnande at förslag till återstående reglementariska föreskrifter, angående Bankens belåning af adier och publika papper: bifölls; N:o 129, med öfverlemnande af förslag lill reglementarisk 1 föreskrifter, angående Bankens lånerörelse genom Handelsoch Nä ringsDi scon Leii: bifölls. S, D. Foredrogsä nyo Banco-Ut kottets Memorial, N:o 128, med öfverlemnande af förslag till reglemenlai iska stadganden, angående Bankens Discont-rörelse på namn och reverser: återremitterades. 54 ProUt dr. den 25 -April 1835. S. D. Föredrogs å nyo oell återremitterades Banco Utskottets Memorial, N:o 13 r, med hemställan, alt i blifvande Banco-Reglemente måtte intagas ett stadgande, hvarigenom Fullmäktige berättigas alt anhålla om Kongl. Majlis Nåeliga biträde för upptagande af utrikes creditiv, till förstärkande af Bankens Silfver-fond. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Banco-Utskottets Memorial, Nio i32, med hemställan, alt Rikets Ständer, löre dems åtskiljande, måtte till Kongl. Maj;t i underdånighet öfverlemna Stadgar och Reglemente för Bankens rörelse och förvaltning. Från Vä 1-1 o fl. Borgare-Ståndet. S. D. Vid föredragning af dels ExpeditionsAJtskottets Memorial, N;o 25, med hemställan, om icke det i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 27 Oclober nästlidet år, nio 166, begagnade uttryck, vigtualievigt, bör ändras till stapelstadsvigt, dels detjför rättelsen, under N:o 32 1, uppgjorda förslag lill den nya undeidåniga Skrifvelse!^ biel delta förslag godkändt, och lades Memorialet sill handiingarne.
Jag betviflar att det finnes en individ, ägare till en vacker konstsamling, och i tillstånd att bibehålla den, som ej, om också med någon uppoffring, skulle för sitt eget anseende lika mycket som för sitt och sin omgifnings båtnad Den io December f. tn. eller nöje, ordna den på ett anständigt sätt. Han skulle säkert ej våga blottställa sig för det oblida omdöme, sorn skulle drabba honom, om han lämnade den vackra samlingen inpackad eller rättare instaplad i lårar eller skåp; och ibland dem, som böra denna framställning, finnes troligen ingen, som ej vore färdig att i sådant fall kasta första stenen på honom. Hvad som nu skäligen kunde anses som stötande, eller åtminstone obildat och bizart hos en individ, kan det i vår tid, med nu herrskande åsigter, anses för något bättre hos en Stat, och bör ej omdömet öfver denna sednare snarare utfalla skarpare? Svaret härpå kan ej blifva tvifvelaktigt. Sedan man gjort mycket för det nyttiga, för sin säkerhet, för sitt oberoende och sitt politiska anseende, äfvensom för Nationens bildning i många fall, bör man då alldeles uraktlåta att göra något för de Fria Konsterna? Jag tror äfven att Sverige i detta fall har ett anseende att upprätthålla, och kanske är det nu dertill hög tid, så framt vårt Fosterland ej, på ett för detsamma nu mera ovanligt sätt, skall blifva efter hvad andra Nationer med ungefär samma tillgångar i oftaberörde väg hafva uträttat. Jag får derföre föreslå: 1:0 Att ett Anslag af 5ooo R:dr första året och sedan iooo R:dr årligen till nästa Riksdag ställes till Kongl. Maj:ts dis - Den 10 December £ m. position för renovation och underhåll af de, Kongl. Museum tillhörige Taller. 2:0 Att ett Anslag af i5o.,ooo R:dc hvilka med 3;o,ooo R:dr årligen kunna uU gå, äfvenledes ställdes till Kongl. Maj:l.s disposition för anläggandet af en ny Musei! byggnad på den plats oc Ib enligt den plan, sorn framdeles dertill kunna yagda ansedde lämplige.
Hon började känna en glimt af hans egen tro och hans hat mot korsfararne, och hon gladdes åt deras slutliga fördrifvande som man gläder sig åt att höra ett brott bestraffadt. Då Emin märkte den rörelse och den nyfikenhet hvarmed hon betraktade honom, blef han förvirrad och tvärtystnade. Han stod en stund tyst med hufvudet sänkt. Derefter såg han upp och hans ansigte var lika allvarligt som alltid. Han gick hastigt fram till henne och tryckte hennes hufvud med båda händerna upp mot sitt bröst samt kysste henne. – Min lilla dufva! – hviskade han sakta. Hela den stora gården sof i eftermiddagens hetta, ödslig och menniskotom. Insekterna surrade i träden och springvattnet plaskade, medan guldfiskarne stodo orörliga och dåsiga i den stora bassängens djup. – Min lilla dufva! – upprepade han och kysste henne flera gånger samt strök smekande hennes hår. Derefter släppte han hennes hufvud och for med handen öfver sitt ansigte som om han jagat bort en dröm. Hastigt böjde han sig dock ned igen och tryckte hennes hufvud upp mot sitt bröst som nyss samt kysste henne ännu en gång länge och lidelsefullt. – Min lilla dufva! Du besöker mig i morgon, inte sant? Gud gifve dig en god natt. Han steg tillbaka, vinkade med handen samt aflägsnade sig slutligen långsamt, dröjande och tvekande. Nelly såg honom icke. Hon visste till en början icke, om han hade gått eller om han fortfarande stod kvar och betraktade henne. Hennes första känsla var förtrytelse. Hon harmades på sig sjelf, som varit nog tafatt att ej genast vid hans första närmande stöta honom tillbaka. Men så hade hans djerfhet också varit häpnadsväckande. Allt hade kommit så plötsligt och oförutsedt. Om han åtminstone först hade förklarat sig på något sätt! Om han åtminstone hade nöjt sig med att kyssa henne på handen eller pannan, ja, om det så skulle hafva varit på kinden! Men att kyssa henne på det sättet. Hon kände att hon skulle vilja tillrättavisa honom och genom en öppen, öfverlagd förnärmelse såra honom. Hans kyssar brände henne som en förolämpning.
Sprengtportens anhållan, och tager mig friheten att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt om R. o. Ad. skulle afslå denna begäran, så är det naturligt att R. o. Ad. skulle på allt sätt uppskjuta denna fråga. Den föreslagna åtgärden må vara öfverflödig, såsom Hr Bråkenhjelm nu upplyst, men sedan frågan är väckt, skulle jag likväl tro, att den ej bör afslås. Hr Dalman, Wilh, Fredr.: För min del kan jag bestämt upplysa, att åtminstone för fem minuter sedan målet ej hade förevarit i BorgareStåndet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat Frih, Sprengtportens mening, hade den varit, att R. o. Ad:s gennom votering nyss fattade beslut skulle meddelas Presteoch BorgareStm, roed begäran om underrättelse från dessa Stånd om de beslut Stånden fattta, så väl i hufvudsaken, som i afseende på föredragningen af detta ärende; och hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad, behagade bifalla detta förslag. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, tiilkännagaf, alt plenum komme att fortsättas på e. m. kl. 6. Föredrogs ånyo LagUtsk;s den 3o sisth Sept. och den >4 der - D c'n 4 November f. ra. 81 i4 derpå följande Oct. på bordet lagda betänk. N:o >25, i anleda, af väckta motioner om ändring i 5 cap. Missg.bm. Hr Hallenborg, Carl Joh., uppläste följande: Det var oväntadt att af LagUtskts förevar, betänk. förnimma, att det H. Utsk. afstyrker all förändring i nuvar. redaciion af 5 cap. i §:n Missg.bm, hvars obestämda uppställning öfverlemna!- hvarje medborgare åt domaiemaktens godtycke, och hvarigenom man äfventyra!- alt för den lindrigaste anmärkning af en regerings-åtgäi d blifva hemfallen under bilan eller inspärrad å fästning.
34 det var för tio år sedan, betalas denna nu med 32 sk. å 1 R:dr Banko, då skillnaden emellan granoch furutimmer vanligen är 33J procent. Priserna på plankor hafva varit väsendtligen olika på olika ställen inom Länet, i mån af platsernes aflägsenhet från skeppningsorten, såsom: , , Södra AnNorra Anger Medelpad. gennanland. manland. år 1851 B:ko R:dr 5 å 7 7\ a 1852 » » 4\ 5 å 8 9 »> 1853 » » 5 6 å 9i 12 » 1854 » » 71 6| å 10 121 » 1855 9 » 8 5 å 8 lii Priserna å bräder hafva äfven varierat emellan 32 sk. å 1 R:dr per tolft i Södra Ångermanland, emellan 1 R:dr och 2 R:dr 32 sk. i Norra Ångermanland och emellan 3 och 5 R:dr i Medelpad. Löfskogen är vid och intill segellederne nästan alldeles uthuggen, oell sedan svedjande, hvarigenom dess uppkomst vanligen befordrats, numera betydligt minskats, blir den allt mera sällsynt. Inom fjellsocknarne och från segelled aflägsna orter finnas på många ställen ganska vackra löfskogar, men dessa kunna icke annorledes tillgodo göras ägarne, än genom pottaske-bränning, löftägt eller skaf åt kreaturen. Till tjärbränning är det, enligt Kongl, brefvet den 26 Juni 1844, en hvar medgifvet att i de norra Länen, efter utsyning och under fastställde kontroller, från Kronans marker afhemta vindfällen, stubbar och rötter. Uti denna tillåtelse begärde Rikets Ständer vid 1853 års riksdag den ändring, att allmogen icke må ifrån denna näringsgren utestängas, men, då tjärbränningen i Wester-Norrlands Län icke utgör någon hulvudnäring, anser Kongl.
Let ännu aldrig existeradt, derföre icke är omättligt, att om och alla de cultiverade Staterne i Manufaccuroch Fadrikswägen stodv pa en lika punct, eller som will saga det samma, att en, och hwar af dem häruti hunnit till enahanda grad af fullkomlighet, hmem är i stand bestrida det ju den Stat motarbetade sitt egit interetze, som kemnade det bästa tillfället öppet ät en annan, akt dic införa Letz öswerstott. När sager jag, det i en sadan tingenas ställning, redan wore ett stort Stats,fel, att tillåta införsel af främmande tillwerkningar, huru oförlikneligt orimligare och oförlatligare wore det icke da, all i ett Tidehwarf enär del är wcrldsknnnogt att en witz Stak snart sagt underhållit Seelers Krig, endast och allenast för att qwafrva och förhindra upplysning och industri i andra Stater, och för att som en följd deraf endast staffa sig sjelf afsättning med Knifwar, Saxar, Kläden, Camlotker, Bomullsmaerrc., tillåta import af stikå Artiklar som ock med införandet af de samma, följde tiodubbelt deras wärde lill och med klingande mynt, wörö dock i det hela ända icke att Schang. N:s rot, an - 1604 Den rz Julli. de consiscerade warorne mot förbindelse likwal att behålla dem oförfkingrade qwar till utförsel deraf kan ske, pä sätt föreffrifwit är, och till förekommande af allt understes sa wäl wid detta som wid andre conflfeations - fall, bör det wara Beflagöniannen vwilkorliga älagdt att pa Trycket lata befordra en lika lydande Speciftcations - uppgift med det Original a de consiscerade warorne svin det han dagen efter bör wara förbunden acr till wederbörande Magistrat, Direktion eller Collegium i den Ort der beläget ar gjordt, hafwa inlemnad. 4:0
M:t i Nåder kunde finna tjenligast, hvilket anslag, i anseende till de af K. M:t anbefallde förberedande undersökningar och åtgärder, ännu icke utgått, får Utskottet vördsamligen föreslå, att i stället för det förut beviljade men obegagnade anslaget för merberörde Vattenlednings anläggning, enahanda belopp hädanefter årligen under fem år måtte dertill beviljas, dock med iakttagande af de dervid förut bestämde vilkor: att medlen, i förhållande till behofvet för det sätt, som förut förandet kominer att af K. M:t antagas, till Förvaltningen af SjöÄrenderne utbetalas, emot serskild och speciel redovisning för användandet, hvilken bör underställas R. St:rs och deras Revisorers granskning; att anslaget endast användes till Materialiers anskaffande och att ar - Betänkande n. 29 tetet, utan ersättning, genom ÖrlogsFlottans försorg, verkställes; att Vattenledningens framtida underhållande af Flottan besörjes, samt att Carlskrona Stads innevånare, enligt deras åtagande, till underhållskostnaden årligen bidraga med i5oo R:drB:co och för hvilkas erläggande serskild förbindelse bör Staden alfordras. Beträffande medlen härtill och hvilka, enligt It. St:rs förra beslut, borde af Fullmägtige i RiksgäldsContoret genom StatsObligationer anskaffas, enär, enligt 1823 års Stats-reglering, utgiften ej kunde anvisas på StatsVerkets Inkomster, såsom för andre oundviklige och angelägne; så skall Utskottet, då den definitiva Stats-regleringen hunnit fullbordas, uppgifva den tillgång, som för ändamålets vinnande kan förefinnas. Memorial. Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för KrigsÄrenderne, hvarom Remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Memorial.: Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för Handelsoch FinanceÄrenderne, hvarom Re - 3o Stats-Utskottets miss begäres till ConstitutionsUlskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Jag har med anledning deraf uptagit denna motion som min egen, och utbedjer mig, att densamma måtte blifva af en Riddarhuskanslist upläst. Härefter uplästes ifrågav:de motion, och var af följ. lydelse: Det gifves ej något ämne, mera värdt lagstiftarens upmärksamhet, än det upväxande slägtets ändamålsenliga oell fruktbringande utveckling, icke något föremål inom samhället, till en sådan grad omslutande samtid och efterverld. Hvad vi känna, hvad vi veta, hvad vi tro, vilja vi ju öfverlåta åt våra barn på ett mera rent, mera klart, mera lefvande och fast sätt, än vi sjelfva förmått tillegna oss detsamma; och hvad i afseende på vår upfostran blifvit försummadt, vilja vi så gerna till de våras fromma söka efter bästa insigt godtgöra. Det är detta förhållande, som utgör det mest fasta och heliga samband emellan det ena slägtet och det andra, den oomtvistade sannskyldiga traditionen, en stående, aldrig fullt gäldad skuld, lika förbindande för en hel nation, som för hvarje husfader. Bland de många ämnen, som i ständigt växande antal och omfattning utgöra föremål för undervisningen såväl i hemmen, som i folkskolan, och vid elementar-läroverken, är ett, som man hos oss med fullt skäl alltid ställt i främsta rummet, kristendoms-undervisningen. Att denna vid våra offentliga läroanstalter ingalunda är hvad den bär vara, har man på sednare tider alltmer börjat inse och behjerta. Icke nog med, att en olycksalig vana sedan lång tid inrotat sig, att gifva åt de unga skalet i stället för kärnan, och genom en andelös utanläsning af ej sällan oriktiga, alltid torra och ofruktbara definitioner, nära nog bibringa lärjungarne en viss afsmak för sjelfva det heliga, meddeladt i en sådan form; utan man har ock gjort denna vana till en regel, och påbjudit densamma till ovillkorlig efterföljd. Hvad kristendomsundervisningen i folkskolan angår, lia tvenne af vårt lands utmärktaste, nu hädangångna män, den snillrike Agardh med logikens Den 1 December e. m. 107 liela skärpa, den ädle
Nuvarande förhållandets tillkomst har berott af mångfaldiga omständigheter, men hufvudsakligen derpå, alt roten fann det vara för sig beqvämare och fördelaktigare att aflöna med jord än med ökade anslag i spanmål eller penningar. Likväl har det gamla stadgandet ronde planpenningars utgörande ursprungligen icke tillkommit i annan afsigt, än att bestämma en ersättning för den jord allena, som bestämdes skola af soldaten innehafvas såsom soldattorp. De sedermera tid efter annan skedde utvidgningar af dessa torp kunna icke anses vara af dessa planpenningar ersatte, ehuruväl på många ställen så blifvit dömdt. Sjelfva författningen af år 1817 är icke klarare, än att man verkligen kunnat gifva densamma en sådan syftning. Nu har Utsk:n ansett, att detta förhållande borde rättas; att en författning borde utfärdas, grundad på de ursprungliga grunderne för beräkningarne af planpenningarne; att hvad som sedan tillkommit bör lämpas så, alt utrote ersätter stamroten hvad den sednare verkligen utöfver sitt åliggande till soldaten afstålt, enär det länder hela roten till nytta att torpet är större, än det från början varit; samt att stamroten således icke ensamt bör bära hela tyngden af roteringsbesväret. Alt en författning bör utfärdas, som är mera bestämd och klar, torde vara påtagligt för hvar och en, som haft någon erfarenhet om de tvister, som nu så ofta uppstå emellan stamoch utrotar, såvida man nemi. verkligen anser, att stamroten bör erhålla en skälig ersättning för den jord, han till soldattorpet afstålt. Hvad beträffar den af Hr von Hartmansdorff gjorde anmärkning, så innehåller Utskins förslag, ”att utrotarne skola med stamroten, efter hvarderas andel i roten, deltaga i detta knektecontractet överskjutande roteringsbesvär.” Detta torde vara bättre, än att ersättningen bestämdes efter hemmantalet. Jag tillstyrker bifall till Utskins förslag. Hr von Troil, Samuel Gustaf: Jag är redan af den siste talaren förekommen och anhåller blott att, på grund af Frih. Cederströms yttrande, få äran anföra, att, enligt de upplysningar Utsk:n kunnat förskaffa sig, så är förhållandet just sådant, som Frih.
Utskotten hafva deremot ansett förslaget instämmande med den skäliga frihet, man åsyftar att i Nåringarne bereda, och med det oberoende, en Handtverkare först då kan anses ega, når han får i alla delar tillverka eller låta tillverka de arbeten, hvilkas förfärdigande tillhör bans yrke , utan att i vissa delar deraf nödgas anlita andre Näringsidkares biträde. Derigenom vinnes ock för allmänheten den stora fördel, att den Handtverkare, af hvilken ett arbete beställes, icke i frågan om priset å och beskaffenheten af vissa delar deraf, eller tiden till dess fullbordande, kan hänvisa till Lagutskottet! Bttiinkandtn. 4t till andre Handtverkare, hvarigenom den beställande ofta kunnat vara, antingen blottställd för osäkerhet och godtycklig behandling, eller ock nödsakad, att i och för ett och samma arbete , med flere särskilde Handtverkare underhandla. På dessa skål, och då i öfrigt nödige correctiver emot missbruk, af den, 1 denna §. Handtverkare lemnade rättighet, icke saknas, enår betydelige böter blifvit för samma missbruk föreslagne, hafva Utskotten icke dragit i betänkande, att för sin del tillstyrka §:s antagande. l3 §. år egenteligen den> hvarigenom en frihet till Sladsmanna-Nåringars idkandeå Landet, som förut icke egt rum, blifvit medgifven» Anmärkningar deremot äro ock, af flere BorgareStåndets värde Ledamöter, så vål inom Ståndet, som i Utskotten, framställde. Utskotten hafva förut utsagt sin öfvertygelse, att en upplösning, af den skillnad, som hittills varit emellan Landtmannaoch Sladsmanna-Näringarne, icke slår tillsammannan med Stådernes nuvarande inrättning och Borgerskapets rättigheter; men då, för den tillåtelse att idka vissa Stadsmanna-Näringar å Landet, som, enligt denna §. skulle få ega rum , Burskap och Borgerliga utskylders erläggande till Ståderne blifvit förutsatte såsom vilkor: då det förut saknade tillfälle, som derigenom blifvit beredt till LagUtskottets Betänkande?!.
Man kan ej neka, att ju detta Lands Tidningar bära stämpel af skälig frihet i yttrande-rätten ; den har dock i sednare tider sällan urartat till någon synnerlig otillbörlighet, och då det skett, har näpsten icke uteblifvit. Väl har under sista perioden en rådande pluralitet lagt än flere band på publicistens arbeten, men det är ej om dessa tillfällighets-lagar jag nu talar; det är ej dylika, jag vågar hoppas det, som hos oss någonsin skola behöfvas. Den 21 Maji f m. 4o5 Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus : Såsom Ordförande i ConstitulionsUtskottet finner ja}» mig icke föranledd att i dag mycket orda öfver saken eller grunderne för densamma , de äro uti Utskottets Memorial utvecklade och utredde. Äfvenså litet finner jag mig befogad att försvara ConstitutionsUlskottets skrifsätt Det är blott öfver behandlingen af saken, som jag anhåller att få yttra några ord, ehuru jag anmälte mig innan Herr Lefrén och Friherre Cederström yttrat sig och nu har föga att tillägga då jag med dem instämmer. Jag kan ej annorlunda förstå 56 §. RegeringsFormen, än att de sett saken rätt. Där står tydeligen att Frågor om förändringar af Jiadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade. Det måtte innehålla en förändring när man vill taga bort ett helt Moment. Tillfyrker ConftitutionsUtJKottet hvad en Riksdagsman hot detsamma i sådant affeende förejlagit. Det är Herr Dalman sorn gjort detta förslag till ConstitutionsUtskottet, hvilket tillstyrkt detsamma Vidare: varde Utfottets yttrande vid famrna Riksdag öfverlemnadt till Rikfens Stander, hvilka vid denfarnma må derom kunna öfverlägga • men icke vid denfarnma beflita. Detta har skett. Göras i Rikfens Ständers Plena icke några anmärkningar emot ConfiiutionsUtJkottets yttrande. Sådane tror jag dock ganska mångå hafva blifvit gjorde; hvite detfamma Jåfom ett Rikfens Ständers Utlåtande, hvaröfver förf vid näfta Riksdag, och (la endaft med