Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ju mera den inre productionen kan uppmuntras, desto säkrare skall välmågan väekas och spridas, enär under tiden en för Landet betydlig Bevillning till Staten måste utgöras, och denna Bevillning genom TullAfgifterne , som af sig sjelfva, i mån af varans production och förbrukning , i en billig proportion och jemna» re fördelas , har Utskottet ansett sig böra taga under öfverläggning , huru denna Bevillning skulle, utan våda af minskning i Statens intrader, sä kunna åläggas, att den inre production derigenom mera än förut befordrades. Såsom grundsatts har Utskottet antagit, att ju mera VaruExporten uppmuntras, destamera måste Näringsfliten inom Ilandet tillvexa och hela Statens behållning okas ; och att minskning i Tullen å Export Varor skall dertill betydligen bidraga* finnér Utskottet otvifvelaktig!» d| derigenom del* Exporten skall lättas, dels den ojemnhet i ExportTullen på vissa Artiklar, som nu äger rum, afhjelpa* t hvarigenom dessa varors utförsel tottie möjligtvis mycket befordras. Då Utskottet funnit, att vissa Afgiftec varit bestämda till en positiv Summa, utan beräkning af varans värde, sorn, efter det denna afgift fast» ställdes, undergått betydelige förändringar, har Utskottet ansett lämpeligare, att till grund för '316 BevillningsUtsk. BetäniandenJ Afgifterne föreslå en viss Procent af varans försäljnings-varde. Men ela Statens säkerhet äfven måste vara Riksens Höglofl. Ständers ögonmärke, har Utskottet ansett sig böra å andra sidan vördsammeligen föreslå , det måtte åt Kongl. Majit i underdånighet uppdragas , att, genom Tullens förhöjning å ImportArtiklarne i allmänhet , så jemna Statslntraderne, att de ej må understiga det belopp , hvartill de i beräkningen af den fastställda BevillningsSumman. blifva upptagne. I stöd af dessa grunder, tror Utskottet sig böra föreslå,' det matte Rikets Höglofl.
Uppgift till Xareringé*6oinmittéen i 92. 92. ©tab, förår 18.. 10. gormulår till ®ebet*©cbel. gol. för ar 18 11. 92:o 1. Xareringé*Sångb, bwaruti upptecfnaé innehafware af §)emnun, Sägen* beter, 33erf ocf) 3ur^rtnilt9ar, af bwilfa egaitberätté*afgift erläggeé i 91. 9?. ©ocfen, för år 18 12. Sila ga till 92:o t. Sröfningé*®ommitléené Xarertngé*Sångb, bwaruti upptecfnaé egare af Remman, Sågenbeter, 9Berf ocf) inrättningar, jemte inttebafware af beflttniugé*rätt å kronohemman uti 9?. 9f. ©ocfen, för år 18 13. 91:o 2 Xareringé*Sångb, bwaruti upptecfnaé ®ubeté åré 93ewtllningé*©tabga uti 92. 92- ^egbert, för nr 18 22. bilaga till 9!:c> (i. (%.') Stab, för nr 18 26. Sammanbrag öfwer 18 Hatt. 27. ©ummariff Utrnfning öfwer ijjerfonlig afgift efter 1 3lrt. nf 18 . nré 33ewillntng^ ©tabga uti 92. Sätt, för nr 18 33. Dfwerbrag från Sarerin gö*8ä ngber ne för ©täberne uti 92. 92. Stin, för nr 18.. 34. San, för nr 18 35. ©ummarifft ©rtract Öfwer bela 23ewtllningen efter 18.. åré ^ewiffningé# ©tabga uti 92. 92. Sålt, för år 18 . , 1858.
Lots-direktören förmält sig ännu icke kunna afgifva ytt - Bil. M 3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1859. 75 rande uti den väckta frågan om förläggande af ett fyrskepp vid Grundkallegrundel i Bottniska viken, emedan, innan denna fråga kan tillförlitligen bedömas, bottnen omkring nämnda grund, hvilken utgöres af djupa berghålor, mäste närmare undersökas, än hittills kunnat ske.» »För egen del har Förvaltningen, på de af Lols-direktören uppgifna och ytterligare anförda skäl, i underdånighet förordat samtliga omförmälda, nu af honom framställda förslag, såsom både nyttiga och nödvändiga, samt tillika anmält, att till utförande af samma lörslag, deribland frågorna om anskaffning af större lotsbåtar och om fyr-anläggningen vid Sandhammaren företrädesvis vore af angelägenhet, erfordrades extra stats-anslag, äfvensom att, i den mån lotsoch fyr inrättningen förbättrades, jemväl kostnaderna för dess årliga underhåll blefve ökade och påkallade anvisning af särskilda medel till betäckande af den brist, som i annat fall måste uppstå i nu lör handen varande tillgångar för berörda inrättnings vidmakthållande.» »Ehuru jag, lika med Förvaltningen, erkänner vigten och nyttan af de förslag till Lotsoch Fyrings-väsendets förbättrande, Lots-direktören nu framlagt, anser jag mig dock vid detta tillfälle, då de befintliga tillgångaroe lagas i anspråk för så mänga andra allmänna behof, icke böra eller kunna söka bereda verkställighet åt dem alla, helst dertill skulle erfordras en sammanräknad summa af icke mindre än 316,000 R:dr riksmynt. Eli bland dera, eller förslaget om tillvägabringande af en fyr-inrättning vid Sandhammaren å Skånes sydöstra kust, finner jag mig dock, med hänseende till de pä delta farliga ref timande täta strandningar och skeppsbrott, pligtig att i underdånighet förorda.
Och skall ske, att dina utkorade dalar skola med vagnar fulle varda, och resenärer skola lägga sig för portarna. Då skall Juda förlåt öppnad varda, att man skall kunna se, på den tiden, tygen uti skogshuset. Och I skolen se refvorna många vara på Davids stad, och skolen församla vatten uti dem nedra dammenom. I skolen ock räkna, husen i Jerusalem, ja, I skolen afbryta husen, till att befästa murarna. Och I skolen göra ena vattugraf, emellan båda murarna af den gamla dammens vatten; likväl sen I icke uppå den som detta gör, och skåden icke på den som sådant beställt hafver fjerranefter. Derföre skall Herren, Herren Zebaoth på den tiden låta utropa, att man skall gråta och jämra sig, och kulla sig, och draga säck uppå; Ändock nu, si; intet annat är än glädje, slagta oxar, dräpa får, äta kött, dricka vin, och säga: Låt oss äta och dricka, vi måste dock i morgon dö. Detta är för Herrans Zebaoths öron uppenbart. Hvad gäller, om eder denna missgerningen förlåtas skall, tilldess I dön, säger Herren, Herren Zebaoth. Så säger Herren, Herren Zebaoth: Gack in till räntomästaren Sebna, hofmästaren, och säg till honom: Hvad hafver du här? Hvem hörer du till? att du låter dig hugga en graf, såsom den der låter sig hugga en graf i höjdene, och såsom den der låter sig göra en boning i bergklippone? Si, Herren skall förkasta dig, såsom en stark man någon bortkastar, och nederkrafsa dig; Och skall omdrifva dig, såsom ett klot på vida mark; der skall du dö, der skola dina kosteliga vagnar blifva med dins herras hus försmädelse. Och jag skall störta dig ifrå ditt stånd, och sätta dig af ditt ämbete. Och på den tiden vill jag kalla min tjenare Eliakim, Hilkia son;
»visserligen måtte du vara en långväga främling, som icke förnummit, huru konungen och drottningen varit uti sjönöd, och blifvit tvungna att bortlofva sina tre döttrar. Redan i morgon skall hafs-trollet komma och hemta den äldsta prinsessan.» Vid dessa tidningar blef svennen glad och tänkte, det han nu hade ett godt tillfälle att vinna gods och ryktbarhet, om lyckan eljest ville vara honom gynnsam. När dagen var inne, band Silfverhvit sitt svärd vid sidan, lockade sina hundar, och vandrade ensam ned åt hafvet. Vid han nu satt på hafsstranden fick han se hvarest konunga-dottern kom dragande utur staden, och med henne var en hofman, som sagt sig vara god att frälsa hennes lif. Men prinsessan var mycket bedröfvad och grät bitterligen. Då gick Silfverhvit fram, och helsade höfviskt på den fagra jungfrun. Vid det konunga-dottern och hennes följeslagare nu blefvo varse den raske ungersvennen, vordo de mycket förfärade; ty de tänkte att det var hafs-trollet som kom. Men hofmannen lopp undan för stor räddhåga skull, och gömde sig i ett högt träd, som växte invid sjön. När Silfverhvit märkte deras förskräckelse, sade han: »fagra jungfru! rädens icke för mig; jag skall icke göra eder något ondt.» Konunga-dottern svarade: ’är det icke du, som kommer för att taga mig?’ »Nej,» genmälte Silfverhvit: »jag är kommen hit, för att frälsa eder.» Då gladdes prinsessan att en så båld kämpe ville strida för henne, och de talade länge och vänligt med hvarandra. Under samtalet bad Silfverhvit, att jungfrun skulle unna honom en bön, det hon ville löska honom. Konunga-dottern biföll hans begäran, och Silfverhvit lade sitt hufvud på hennes knä; men under det han hvilade, tog prinsessan en guld-ring, och fäste oförmärkt ibland svennens hår-lockar. Rätt som det nu var, kom hafs-trollet farande utur djupet, så att skum och våg yrde vidt omkring. När trollet fick se Silfverhvit, vredgades det och sade: »hvarföre sitter du jemte min prinsessa?
Under samma år utbetalda begrafningshjelps eller nådårsbesparingar « 27,835: 50. 1,212,117: 47 Efter afdrag af de Riksgälds-kontoret sålunda påförda ersättningssummor, utgjorde det samma verk tillkommande saldo ett belopp af R:dr 1,173,667: 74. Då Riksgälds-kontoret förskottsvis, såsom behållna öfverskott å 1860 års statsinkomster, förut afräkningsvis erhållit tillsammans » 1,200,000: — nemligen: i Januari månad innevarande år R:dr 400,000: — i Februari » » » » 300,000: — i Maj » » » » 500,000: — R:dr 1,200,000: — så bör följaktligen, enligt ifrågavarande liqvid, till Stats-kontoret återbäras det utöfver liqvidens slutsumma aflemnade belopp, » 26,332: 26. hvarifrån dock, enligt tillägg till samma liqvid, ett års afbetalning å det byggnadslån, staden G-ustavias innevånare erhöllo efter den nämnde stad år 1852 öfvergångna eldsvåda, kommer att afräknas med » 460: 65. Såsom afbetalning å de behållna öfverskott, som, efter afslutandet af 1861 års rikshufvudbok och uppgörandet af den derpå grundade liqviden, lära tillkomma Riksgälds-kontoret, har från Stats-kontoret redan under nästiidne Juli månad till förstnämnde verk öfverlemnats en summa af 500,000 R:dr. Förbindelserna för fordna svenska statslänen iBrabant. Rät teg äng en angående Baumanska kronofordran - Det årliga bidraget från statsverket till Riksgälds-kontorets utgifter. Anslag till väganläggningar och vägförb ättringar. Under tiden efter sednaste statsrevision har icke någon förändring inträffat i afseende å förhållandet med förbindelserna för de fordna Svenska statslånen i Brabant, hvadan antalet af de ännu icke till
Compagniernes stånd för alt vaka öfver disciplinens vidmagthållande och Båtsmännens uppförande hemma i Landet, samt dervid tillagt Compagnie - Chefs ett årligt arfvode af i5o R:dr hvardera utöfver deras förra Löningsförmåner; Och då Kongl, Maj;t vid sisth Riksdag uti dess Nådiga proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, äskade att desse Arfvoden för Sexton Compagnie-Chefer vid Örlogs-FJöttan och Sex vid Armeens Flottas Båtsmanshåll måtte med en sammanräknad Summa af 3,3oo R:dr årligen uppföras å Stat, emedan detta belopp, hvilket för år 1817 utgått af Flottornes Nybyggnads och underhålls anslag, vore af j ^28 Stats-Utskottets Betänkanden. den beskaffenhet, att nämnde anslag icke borde dermed betungas; så funno, på sådan grund, Riksens Ständer godt, att bevilja medel till denna för nödig funne utgift, att uppföras på Flottornes ordinarie Stater. Genom denna Compagnie-Chefs vid de Roterade Båtsmans - Gompagnierne tillagde fördel emot deras förbindelse, att inom Compagnierne bo och vistas, skulle det synas som de blifvit satte i icke sämre villkor, än om dem tilläts att likasom tillförene, vistas livar heldst de ville, med åtnjutande af Inqvarterings - penningar, men de deremot förlorade berörde inkomst af 15o R:dr, som lärer ansets fullt uppfylla ändamålet med Inqvarterings-penningarne.
Oftast får hon väl så- dana råd s o m: » Glöm alltsamman! » — » Förakta och afskyhonom! » — » K a s t a b o r t hela minnet däraf som en trasig klädning! » — där var dock ett uttryck jag vill kvarhålla. Ungdomen tänker trots sina sorger ofta på sina kläder. Jag vill tala, så att jag kan göra mig förstådd. Ja — se på din försmådda kärlek som på en gammal klädning, men hvarför skall det vara en ful trasa, som kastas b o r t m e d afsky? Inte var din kärlek så dålig? Tänk på alla de ljusa stunder och all den lycka den skänkt nej, det är en högtidsdräkt, men en som du tvingas bortlägga, innan den blifvit utsliten, af det enklaskäl att festens dagar äro slut — - och så packar du ned den med omsorg, ej en enda ful rynka får finnas, och så läser du väl till lådan, för att inga profana blickar skola smutsa den vackra dräkten. Sedan går du ut i världen för att anskaffa en ny, som bättre passar för tillfället, i början käns den väl trång och obekväm, men småningom skall du vänja dig därvid, om du verkligen vill och ej endast ständigt går och tänker på och längtar efter den gamla aflagda. När du så en dag framtager den igen, skall du finna den lika vacker, lika strålande som förr, men på samma gång skall du vara glad slippa att nu ikläda dig den, och för hvar gång du ser därpå, har den blifvit mer och mer omodern och olik hvad du nu anser bäst — med tiden blekna, färgerna och sidenets trådar brista. Men ändå skall du vårda den - med samma omsorg, och fast du nu ser med andra ögon, aldrig glömma eller förhåna den tiden, då den utgjorde din kä- raste prydnad. Så ock med kärleken, hvarför skola vi göra den till ett bittert minne? — Omständigheterna kunna j u vara sådana, att den måste blifva det — men ofta är det vi själfva, som göra den därtill med vår stora egerkärlek. — A c k, inte var det vår Herres mening?
Man må icke heller föreställa sig, att någon person vill inrätta minuthandel med bränvin, om han icke får någon fördel framför krögaren. Denne sednare har altid en stor fördel framför minuthandlaren, derigenom att krögaren jemte bränvin tillhandahåller gästerna andra drycker och matvaror, att vistelsen på stället med muntra umgängesvänner, med lustiga dryckesbröder, är för mången en nästan oemotståndlig frestelse och förleder till förtärande af en större qvantitet af rusgifvande drycker, än om drycken förtärdes i hemmet. Vid sådant förhållande torde den motvigt emot kroglifvet, som Utsk. velat nedlägga deruti, att bränvinets förtärande å krogen är dyrare än dess upköpande hos minuthandlaren, icke böra anses vara olämplig. Dessa äro i korthet skälen för Utsk:s förslag lill (len olika beskattningen och jag för min del kan ickq finna annat, än att den sålunda föreslagna utvägen att söka minska krogarne icke är så förkastlig, att den bör aldeles öfvergifva^. Vi böra, M. H., ej förbise, att frågan icke endast och allenast är den, huru högt och på hvilket sätt bränvinet skall beskattas, utan hufvudsakligen den, huru dryckenskapslasten, denna på Svenska nationens lifskraft tärande kräfta, skall kunna förminskas och utrotas. Jag yrkar bifall till §:n. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren har sagt, alt om man ej gåfve utminuterat-en någon fördel framför utskänkaren, skulle ingen vilja åtaga sig minuthandel med bränvin. Härvid har den värde talaren likväl förbisett del beslut, R. o. Ad. i afseende å förra §:n fattat, nemi. alt minimibeloppet af kannetal för utskänkning af bränvin skulle med i;del öfverstiga minimum för utminutering af bränvin. Utminuteraren har således redan fått den fördel, han rättvisligen bör åtnjuta, ty det är onekligen rättvist, att för den, som har svårare alt få sin vara försåld, bestämmes en lägre beräkning i afseende å qvanliteten af verkligen försåld vara, än för den, som med större lätthet afvttrar varan.
Utskottet trodde i öfrigt Vara tillräckligt, att endast förklara, det anmärkningarne icke directe agde gemenskap med hufvud motionen , som till de samma foranledt. Svårligen lärer kunna formeras ett klart begrepp om hvad här Den 21 Maji. loi åsyftas med användandet af ordet directe; jag för min del tror, att ingenting kan hafva ett mer direct samband med en Motion , än any märkningar} sorn innefatta: x :o Tillägg oller uteslutande af ett enda ord; och 2:0 En ändring af redactionen i ett Önskningsmål, en ändring, sorn, långt ifrån att aflägsna frän ämnet , förtydligar frågan och förbyter resultatet ifrån ett högst obetydligt ^1 till ett allmänt nyttigt. Må mig vid detta tillfälle tillåtas göra en digression, som likväl står i närmaste samband med denna och de vid Ridderskapets och Adelns Plena i allmänhet förefallande Casus! Ofta har jag hört under och utom Discussioner samt vid vigtiga frågors afgörande, citeras, att det eller det Ståndet, att två Stånd, eller att alla tre öfrige Stånden redan på något vid samma tillfällen anfördt sätt afgjort en lander öfverläggning här varande fråga, hvarföre man ansetts böra instämma med Pluraliteten, sorn i alla fall hade votum decisivum.
— Afgifter af resande för 4 täckta platser1'*) 1 1,953 mil, ä 1 R:dr milen R:dr Vigtutrymme 1r’) till Postverkets disposition 820 skålpund hvaraf, sedan för bref m. m. reserverats 300 1fi) » 47,812: — utaf återstående 520 skålpund hälften, eller 260 skålpund, anses alltid begagnad och i frakt, ä 1 öre 17 per mil, för 11,953 mil inbringa R:dr 31,077: — 78,889 Hyra eller årlig kostnad för byggnader vid 16 stationer 'k 500 R:dr8> ' R:dr 7 hästar L vid Hofva, 10 vid Carlstads, 4 vid Morasts samt 14 vid feni och 8 vid åtta af de öfrige stationerna5), eller tillsammans 155 hästar, si 400 14:dr 3 postiljoner vid Hofva, 4 vid Carlstads, 2 vid Morasts samt 5 vid fem och 3 vid åtta af de öfriga stationerna, eller tillsammans 58 postiljoner, å 400 R:dr Årlig kostnad för 57 par selar å 50 14:dr1 1 Öfverkontrollör åtJ) R:dr 3,500: Administrationskostnad 10i i Hofva, Carlstad och Morast å 4,100 R:dr » 12,300 Dito för med 3 hästar skjutsade 8,760 mil ål R:dr milen R:dr 26,280: }) (55,515: Oförutsedda utgifter ä 50 R:dr milen å postliniens väg längd » 1,150: Summa R:dr 208,839 Riksmynt. 112,050 96,789 65 tion, tili Norrska (/vänsen vid Morast, med Hufvud/} o stvat/n, till Carlstad för tre hästar. 1|, Christinehamn 2], Rudsberg 1 i, Spånga ll, Carlstad 1|, Illberg lf, Prestbol 11, Strand 1 f, Haga 1 Morast 1, Posthållningskostnaden minskas med omstående le^a .
Iiärförutan har Utskottet från Ridderskapet och Adeln erhållit remiss å Friherre Ceder ströms, Jacobf i detta ämne afgifne anförande, hvaruti, efter framställning, huruledes de i Rikets jordeböcker anmärkte felaktigheter medförde dels förlust i Statens ordinarie inkomster, dels beredde tillfälle för våldförande af enskild lätt och möjlighet för Uppbördsman, alt oanmärkt utaf de skattdragande utfordra mera , än desse äro pligtige alt erlägga, Friherren ansett desse upptäckte skiljaktigbeter kunna hänföras till 3a uppgifna classer af sins emellan olika inflytande på Statens och enskildes rätt. Då, såsom Utskottet inhemta! och Riksdagsfullmagtigen Nils Strindlund äfven uppgifvit, Kongl. Maj:t, genom Högstberörde Nådiga Skrifvelse af den 27 Maji nästlidet år, af deruti anförde och bär ofvan intagna skäl, förklarat, att med jordeböckernes granskning borde tills vidare anstå; så hemtar Utskottet, ej mindre häraf, än äfven utaf de i detta ämne gjorde framställningar, anledning till den förmodan, att samma granskning, ehuru nyttig och ändamålsenlig, likväl torde föranleda dels lill rubbning af egande rätts-förhållanden, och dels till tvister Kronan och enskilde emellan; och Utskottet får derföre hemställa: att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det ifrågavarande jordeboks-granskning icke måtte medföra någon lill återbetalning ledande efterräkning eller den ringaste rubbning uti egande rätts-förhållanden. Stockholm den o.'\ September 1834- ST OCK HOLM, tryckt hos Bernh. M. Bredberg, i 834- Förstärkta Stats-Ut skottets MemorialN:o 162. Ankom till Exp.-Utsk. den 24 Sept. 18?4> Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande Mantals-penningarnes beräkning.
Jag vill ej ytterligare upptaga liden, utan blott, i afseende på hvad Herr af Billbergh yttrat, om de personella skatternes stora belopp, nämna, att, då han uppgifvit den personella skatten uppgå till 1 R:dr 20 sk., har han deruti inberäknat den allmänna Bevillningen; och det kommer att bero på den blifvande BevillningsFörordningen, om det tryckande deruti ej kan nedsättas; men ej bör det inverka på de ordinarie räntorne. Herr Ribbingj Arvid: Äfven jag har fästat mig dervid, att en Ledamot midt emot framställt, huru oroande blotta undersökningen vore, om hvad rätta afgiften i det eller det fallet borde vara, men tillika ansett afgifter utan oro genast kunna åläggas, sorn åtminstone för visse af de betalande voro mera tryckande, än de hvilka möjligen kunde komma i fråga i förra fallet. Jag vill ej å nyo upprepa de tankar, som Herr Lefren redan yttrat angående Mantalspenningarne, och det olagliga, som skulle uppkomma genom frågans behandlande blott af 3 Stånd, ehuru jag förenar mig med honom, men kan ej förstå, huru Herr af Billbergh under lika åsigter kunnat komma till samma resultat, som Herr Hjerta, hvilket dock innehåller rakt motsatsen. Egentliga orsaken, hvarföre jag anmälte mig, var för att göra en anmärkning emot den Herr Hjer-? 202 Den 24 April e. m. tas framställning, att det vore skäl borttaga Sterbhusafgiften, emedan, då bouppteckningarnes värde i Riket ej upptages till mer än 4 millioner, hvarefter denna procent utginge, deraf skulle synas, att afgiften stannade i Uppbördsmännens fickor. Jag anhåller få upplysa, att det beror på hvar och en, som iåter hålla bouppteckning, alt utsätta värdet och den deraf följande behållningen, utan att någon eger rätt alt derå göra anmärkning eller deruti begära ändring; och vid detta förhållande är det icke svårt att finna orsaken, hvarföre denna afgift uppgår till så ringa belopp, och nian borde ej beskylla Tjenstemännen för alt inkomsten är så obetydlig.
Och som vi i BondeStåndet, efter min tanka , nog enfaldigt tillstyrkt indragningsmagtens bibehållande för utgifvandet af Tidningar, och således icke anse dem vara -blödige eller nyttige , böra vi äfven i denna fråga vara conseqventa.” Förslag till ändring i ChartceSigillatce Förordningen, §• 4- Chartering af Rättegång^ och andra offentlige Skrifter. Bil. till Sevillu. Utskot. Betänk. N:o 15. 5g De Rättegångsoch andra skrifter, som till Oss i underdånighet, eller till Ofveroch linder Rätter , samt vederbörande Embetsverk och Embetsman ingifvas eller företes, äfven, som de Resolutioner, Fullmagter, Domar och Utslag och andra handlingar, hvilka ej i 6 §. undantagas, skola vara, efter Arktalet, der icke summans belopp tjenar till grund för charteringen, med stämpladt Papper, till efterskrifne belopp, försedde, nemligen: 1:0 Vid Härads-, Bergs-TingsRätter, samt RådhusRätter i de Städer, der KämnersRätter ej finnas, Kämnersoch HallRätter, Städernes Collegier och FörmyndareKamrarJ, Handelsoch Handtverks-, samt alla sammankomster, der Magistrats-person är närvarande : Afskrifter, hvilka ingifvas söm Bilagor 4 skAnsökningar, första Arket 4 sk. andra dito 5 sk. tredje och följande . 6 sk. Arfskiften, der Boets behållning ej öf verstiger 50 R:dr frie, Men förses med ChartaSigillata , då behållningen går: Ifrån 5o R:dr till fulla loo R.dr 4 sk ” 100 Rjdr till fulla 1 000 R:dr 6 sk ” 1000 R:dr till fulla 5000 R:dr 8 sk ” 5000 R:dr till fulla 10,000 R;dr 12 sk Och deröfver . 16 sk - 6o Bil. till] Bevillni Utskot. Betänk.
Vexelinnehaf vare ege rådrum alt, i saknad af godvillig 16 Lag-Utskottets Betänkande, N\o 62. betalning, instämma vexelgifvare och öfverlåtare till den i 4o §. omfårmälde domstol inom följande tid: är vexeln ställd att betalas i Sverige, stämmes svaranden, om han bor eller vistas i samma Län, der betalningen ske bordt, eller i intill, inom sex veckor, men eljest inom tre manad,er: är vexeln icke ställd att betalas i Sverige, bor vexelgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor eller vistas, vara stämd inom sex månader frän rätta betalningstiden, derest betalningsorten år i Europa, eljest inom ett är från nyssnämnde tid. 34 $. Underlåter vexelinnehafvare att iakttaga hvad honom in, 30, 21 och 33 ff. älägges, hafve förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare, utan äfven vexelutgifvaren; har denne sednare ej hos godkännaren ställt valuta till vexelns infriande, vare då ansvarig såsom uti annat skuldfordringsmål. 35 §. Öfverlåtare, sot?i vexel inlöser, träder derigenom uti, dens ställe, från hvilken inlösningen sker; dock hvad andre öfverlåtare af samma vexel angår, endast emot den eller dem, livats öfverlåtelse år äldre ån hans egen j föranlåtes han att, i saknad af godvillig betalning, till domstol instämma föregående 1öfverlåtare eller vexelutgif vare, hafve tid dertill inom tre manader ifrån det han sjelf inom föreskrifven tid blifvit stämd eller godvilligt betalt: stämmer han ej inom nyssnämnde tre månader, gånge, på sätt i 3i §. stadgas. 6 Kap. öm Protest. 36 $.