Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten hafva blifvit öfverleinnade följande med hvarannan gemenskap egande motioner, nemligen: a) Från Statssamt Allm. Besa.- och O economie-Vt slottens Utlåtande N:o 8. q a) Från Högvördige Preste-Ståndet: 1:0 Af Herr Contracts-Prosten Hallström , som anfört, att, sedan Rikets senast församlade Sländer, inseende angelägenheten af en förbättrad läkarevård på landet, till delta ändamål å 2:dra Hufvud-Titeln afsatt dooo R:dr årligen, samt derjemte i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit, efter förutgången undersökning om Läkarevårdens tillstånd i Provincerne samt behofvet af förbättringar derutinnan, täcktes låta upprätta ett förslag till en allmän reglering af Provincial-Läkare-vården öfver hela Riket, för att sedermera vid nästa Lagtima Riksmöte till Rikets Ständers vidare åtgärd öfverlemnas; och Kongl. Majit, som derefter i ämnet hört Sundhetskollegium och samtlige Landshöfdingar, i Nåder funnit, hvad utaf Dess Nådiga Proposition om Stats-VerkeLs tillstånd och behof inhemtas, att de åtta extra Provincial-Läkare, som efter sisllidne Riksdag provisoriskt blifvit tillsatte och erhållit a5o R:dr hvardera i årligt arfvode, borde bibehållas, såsom ock att nyttigt vöre, om nio nya extra Provincial-Läkare kunde tillsättas uti Falköping, Kisa, Ulricsehamn, Tjust, Norra Dalarne, Arvika, Oroust, Lycksele och Norrbotten; så ansåge Motionairen, enär den af Rikets Ständer begärda undersökning sålunda kunde anses fulländad, det tillhöra Rikets Ständer att, vid innevarande Riksmöte, definitivt reglera Läkarevården, i hvilket afseende Motionairen nu föreslagit: 1:0 att aflöningarne för både de åtta redan tillsatte och de nio nya tillkommande ProvmcialLäkarne måtte å ordinarie Stat varda uppförde, på det desse
Sedan Rikets Ständer vid 18x7 och 1818 årens Riksdag af Manufactur-Discont-Fonden till förlagslån afsatt en summa af 200,000 R:dr, med villkor, att dylika lån hädanefter endast skulle meddelas till understöd för anläggningar af nya, bär i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i Fabriksoch slöjdeväg; så bar, under den tid, som sedan nämnde Riksdag förflutit, icke mer än en inrättning, nemligen Handlanden Lorents PorterBryggeri, funnits vara en så beskaffad anläggning, att den, i öfverensstämmelse med de sålunda fastställda grunder för förlagslåns meddelande, kunnat med lån af berörde anslag understödjas: utgörande de 2:ne förlagslån, som Lorent j i enlighet härmed och i följd af Kongl. Maj:ts särskildta nådiga bref, af den 22 December 1818 och den 8 December 1819, å det afsatta anslaget uppburit, hvardera 25,000 R:dr Banco. Och som det synes sannolikt, att förenämde anslag, hvaraf, enligt den upplysning vi erhållit, /[i,56g R:dr 20 sk. iorrst. för närvarande äro oanvände, och återstoden , med undantag af det Kongl. Yetenskaps-Akademien lemnade, ofvan omförrnäldte lån på 400° R:d., utgöres dels af Handlanden Lorents nyssberörde lån, och dels af åtskilliga andra, före 1818 meddelade förlagslån, hvilka på Bestämda tider måste inbetalas, framdeles skall, i anseende lill den inskränkning, som enligt Ri - Revisorers Berättelse. 555 kets Ständers förordnande eger rum i villkoren för förlagslåns erhållande, komma att till större delen stå obegagnadt; så hafva vi ansett oss höra å detta förhållande fästa Rikets Högh Ständers uppmärksamhet.
Dessa mäste nemligen efter hand kunna förses med skickligare lärare, än de nu vanliga, när den fasta skolan hinner efter den antagna planen utbilda ett större antal lärjungar, bland hvilka man har tillfälle att välja; och skulle ej dessa mindre skolor kunna lemna all den undervisning, som Skollagen fordrar, kunna deras lärjungar sedan på kortare tid i den fasta skolan, såsom ett högre och fullständigare undervisningsverk, inhemta hvad som brister. — Således har man föreställt sig undervisnings-anstalterne inom hvarje pastorat i ett systematiskt sammanhang ordnade, i hvilket, den fasta skolan utgör stammen, och de flyttande skolorne utgreningar, hvilka sjelfve småningom, efter vunnen större utveckling, kunna på tjenliga punkter fästa sig, det vill säga, förvandlas till fasta, hvarigenom systemet ändtligen i en framtid kan blifva fullständigt utbildadt. Såsom Utskotten tänkt sig saken, kunna de således ej frångå sitt yrkande om den fasta skolans oundgänglighet, hvarförutan en säker grundval för undervisningen skulle komma att saknas. I anledning af den gjorda erinran, att tvänne pastorat kunna vara så små, att en lärare kan besörja skol-undervisningen i dem bägge, få Utskotten förklara, att, derest sådant någonstädes eger rum, detta förhållande måste utgöra ett af de redan såsom tillåtliga förutsatta undantagen från de allmänna föreskri fterne. Det förslag, som blifvit väckt, att egare till bruk och fabriker med 3o ”fasta arbetare”, eller derutöfver, borde vara förpligtade att för sina arbetares barn inrätta en serskild skola, skulle, efter Utskottens tanka, om det verkställdes, blifva mångenstädes alltför hardt, helst något undantag för sådane bruksoch fabriksegare icke medgifves från deltagande i underhållet af pastoratens gemensamma skolor, hvarigenom de således i dubbelt mått skulle blifva betungade. Detta förslag få Utskotten fördenskull afstyrka, under förklarande likväl, att afstyrkandet ingalunda afser något förbud mot ett, efter serskilda locala förhållanden, på billiga grunder, ordnadt skolverk inom de pastorat, der det genom godvillig öfverenskommelse kan åstadkommas, i öfverensstämmelse med de antagne allmänna grunderne, utan att tvertom
Om Bankerne, ålades, att genom commissionärer på främmande orter inlösa sine sed - Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o 2. 19 lar vid samma påföljd, som för hufvud-contoret är stadgadt, så vore emellan delta åliggande och skyldigheten att hålla vexlings-contor ingen skillnad. Blefve åter med ett sådant åliggande ingen påföljd för underlåtenheten utstakad, kan man förutse, del hela föreskriften komme att sakna efterlefnad; och då den i sammanhang med berörde förslag väckte fråga om skyldighet för Rikets Ständers Bank alt hålla vexlings-contor i alla de städer, der Prival-Banker finnas, ligger utom området för Utskottens gemensamma pröfning, få Utskotten vördsamt hemställa, att oj valiberörde förslag måtte lemnäs utan afseende. Då Borgare-Ståndet bifallit och Preste-Ståndet låtit bero vid Utskottens yttrande, rörande Prival-Banks-sedlarnes emottagande i kronans uppbörd samt hos Ridderskapet och Adeln någon anmärkning emot denna del af Betänkandet icke förekommit, anse Utskotten sig i berörde hänseende endast böra åberopa sitt förra yttrande. Den hos Ridderskapet och Adeln vid pröfningen af förevarande Lagförslag serskildt väckta fråga om underdånig anhållan hos Kongl Majrt om förnyande för nuvarande Privat-Banker af deras octroijer till i84p års slut och om uppgörande af förslag till ny reglering af den rörelse, desse Banker nu bedrifva, torde destomindre erfordra någon åtgärd från Utskoltens sida, som Banco-Utskottet i sammanhang med dess svar å erhålIne återremisser af dess så kallade Finans-Betänkande, öfver enahanda fråga sig utlåtit.
RIKETS HÖGLOFLIGE STÄNDERS JUSTITIA-OMBUDS MANS Berättelse TI Bili RIKSDAGEN ÅK 1§56, alf ii lid af MScräUeise från Trychfrih efs-MÄo mmilféen. ■ STOCKHOLM, 1850. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Inledning ^ Lagreformen. Anmälan om Kommitléen för afgifvande af förslag lill stadganden i ordningsoch hushålls mål för släderne . Om underordnad myndighets behörighet att stadga vitén, der ansvar icke är i lag bestämdt Förslag till ändring i gällande slängsellag Tillägg till 1 kap. 12 § Rällegångs-Balken och 9 kap. 5 § Utsöknings-Balken, om ansvar för andra tjenstefel än orätt dom 6. Tillägg till 24 § i Kongl. Förordningen d. 13 Juli 1818, om intecknings dödande — Ändring af öfvcrskriften till 61 kap. Missgernings-Balken samt 2 § af nämnde kap., rörande delaktighet i brott och förseelser 7. Granskning, i vissa delar, af Kongl. Maj:ls Nådiga Instruktion för Landshöfdingarne m. fl. d. 10 Nov. 1855 8. Granskning af de lagstiftningsgrunder, från hvilka våra gällande skifleslagar utgått ... 11. Hulvudgrunder för en förbättrad skifleslag 15. Motifver för öfriga delar af det i bihanget upptagne förslag till Lag om Landtmäteriförrätt ningar . 24. Om uppmuntringar till vårdande af enskiltes skogar 30. Om religionsfriheten och dermed sammanhängande frågor 35. Underdånig hemställan om inventeringar af fourrage vid värfvade Kavallerioch ArtilleriRegementen 49. Lagskipningen. Betraktelser öfver Tryckfriheten 51. Förfarande med tillståndsbeviset till en viss periodisk skrift 66.
Octroytid af högst io år, vid hvilken tids förlopp Bolaget otn nytt tillstånd må sig anmäla. 4:o För Öfrigt skall allt hvad som för Ilandels-Bolag i allmänhet stadgadt är eller blifver, rörande vederbörligt anmälande, intagande uti Puiltens Intecknings-Protocoll och kungörande i allmänna Tidningarne af Bolagets ingående., ändamål och dermed skeende förändringar, samt Bolagsmännens ansvarighet en för alla och alla för en; tillika med hvad sOm särskildt Varder i afseende på Invisningars utställande af enskilde eller Bolag föreskrifvit; äfven för Discont-Bolagen lända till efterrättelse. Vid hvarje lemnadt tillstånd till inrättande af private Disconter, anse Utskotten dock uttryckligen böra fogas den offenteiiga förklaring, att .samma inrättningar, hvarken nu eller någonsin framdeles skola kunna påräkna något understöd af allmänna medel, saint att, under ingen förevändning, Staten må kunna blifva mera i deras förvaltning, an i andra enskildta företag, inblandad, elielpå något sätt komma att bidraga till deras upprätthållande eller utredning. Utskotten förmoda det en sådan förklaring ej allenast å ena sidan skall gifva nödig spänning åt den enskilda omtank an och verksamheten, i o4 Stats - Utskottets flå. den finnér all siri förkofran, bestånd el. ler ofärd, beroende endast af dess eget noggranna iakttagande af skyldigheter; utan ock å den andra, fullkomligen lugna alla de sinnen, hvilka, ännu lifligt ihågkommailde Filial-Disconternes förfall och upplösning, svårligen skulle kunna skilja sig från misstroendet tili de nya Inrättningariie, och från farhågan att de kunde komma att dela de gamlas öde. Hvad Utskotten nu anfört och föreslagit, varder Rikets Högloft. Ständers ompröfvande vördsammeligen understäldt, jemte en Ledamots särskildta mening. Stockholm den g Julii i8a3. Utdrag af Protocollet, hållet vid Rikets Högloft.
Hr Skogman har naturligtvis åsyftat detta med de månader han utsatt, men det vanliga är att ångbåtsfarten fortgår äfven under October månad, hvadan jag föreslår andra ordalag, och hemställer följaktligen, att 2 § måtte erhålla följande lydelse: ”Vid de tillfällen, då Bancostyrelsen finner för godt att afgifva vexlar, hvilket hvarje gång på börsen anslås, erhåller den, som till Banken inlemnar attest öfver insättning i depositionsafdelningen af banco sed - Den 7 Februari. 137 sedlar, motsvarande minst 500 r:dr H:br b:co, vexel eller vexlar å samma myntsort 90 dagar a dato, efter 129 sk. under den tid ångbåtsfart emellan Stockholm och Tyskland är i gång, samt 130 sk. under den tid samma fart är afbruten, dock alltid med godtgörelse tili Banken af 5 proc. årlig discont för den kortare tid, hvarpå vexlarne kunna vara utställda.” Jag anhåller vördsamt, att dessa mina förslag mätte komma under R. o. Ad:s pröfning. Hr Stråle, Nils Wilh.: Då betänk. N:o 22 förevar hos R. o. Ad., hade jag allemnat ett skriftligt anförande, som innefattade åtskilliga anmärkn-.r emot Utsk:s förslag. Detta omnämnes i det nu afgifna utlåt, icke annorlunda, än att en ledamot inora R. o. Ad. och några af BondeShs ledamöter hade yttrat sig emot den princip, hvarpå Utsk:s betänk, grundade sig. Något annat svar på mitt anförande förekommer icke. Det tyckes mig likväl, att när anmärkmr framställas emot sjelfva den grundsats, hvarefter Utsk. gått, så borde man väl kunna säga, huruvida dessa anmärkmr innefattade någonting väsendtligt, något som borde komma i betraktande. Kan det vara mening, att om blott en ledamot af ett Stånd uppträder emot ett förslag, så förtjenar det just derföre icke något svar? Jag kan icke förstå hvarföre man icke upptager de anmärkmr, som göras emot sjelfva den grundsats, hvarifrån Utsk. utgår.
Då Banko-fullmägtige, efter hvad ofvan förmäles, funnit några särskilda bestämmelser icke ovilkorligen vara af nöden för besörjande af den utlåning mot inteckning i fast egendom, som Utskottet ansett böra från Allmänna Diskontfonden verkställas, lärer något vidare yttrande i denna del från Utskottets sida ej erfordras; och hvad åter angår den af Fullmägtige uppgifna omständighet, alt omförmälda utlåningssätt icke skulle vara verkställbar med Diskont-direktionernes närvarande sammansättning, så anser Utskottet sig nu endast böra tillkännagifva, att, derest Rikets Ständer skulle finna förslaget vara lämpligt och nyttigt samt alltså förordna om detsammas antagande, Utskottet icke skall underlåta tillse om och hvilka särskilda förvaltnings-åtgärder må behöfva vidtagas, för att bringa saken till utförande och verkställighet. Lån från Allmänna Diskont-fonden meddelas, enligt nu gällande stadganden i 3 och 5 mom. af Banko-reglementets 171 §, på högst 6 månader, med låntagaren lemnad tillåtelse att kunna lånet omsätta på jemna 6 månader med minst V.-,:dels afbetalning efter ursprungliga kapitalet och i förhållande derefter vid kortare omsättningstider till och med 5 månader, då afbetalningen skall utgöra minst Vi„, under hvilket belopp ingen inbetalning får ega rum, om också omsättning skulle sökas på kortare tid än 3 månader. 82 Banko-Utskottets Betänkande M 25. Häruti är ändring föreslagen af Riksdags-fullmägtigen Anders Gudmundsson från Hallands län, hvilken hemställt, att lån från Allmänna Diskont-fonden må omsättas hvar 3:dje månad med V5 eller hvar 6:te månad med V3 af primitiva kapitalet, samt af Riksdags-fullrnägtigen Johan Carlsson från Östergötlands län, som tillstyrkt, att dylika lån må beviljas på 40 månaders tid med skyldighet för låntagaren att hvar 4:de månad afbetala V10 eller hvar 8:de månad V5 af ursprungliga lånesumman.
Detta ur visserligen en obetydlig förändring i sak; men derpå kunde grundas bestridande af pensionsrätt för dessa vaktmästare, hvilka bi 11 ig t v is böra tillerkännas denna förmån lika med bankens vaktmästare; och då detta förhållande i icke obetydlig mån verkar till ändamålet att erhålla godt och pålitligt folk till vaklmästarebestallningarna, så hemställer jag, 0111 icke betänk, bör återremitteras till vinnande af rättelse i detta hänseende. BancoUtskts mein. Nto 178 återremitterades. Vid förnyad föredragning af Banco-och LagUtskms den 8 dennes på bordet lagda mein. Nto g, i anledn. af vis.a skiljaktigheler i RiksSttns sednast fattade beslut rörtde lagstiftningen för enskilda banker, godkände R. o. Ad. volertspropostna, äfvensom att, på sätt Ulsktn föreslagit, voteringarna borde ske i förstärkt BancoUtskott. Företogs till pröfning Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den 8 dennes på bordet lagda meni. Alio 157, 0111 saminanjemkning af RiksStms skiljaktiga beslut, i anledn. af Utskts betänktn Niis 1 og och i/jo angide stångjernssmidet och den gröfre jernhandleringen samt kolhandeln i Riket, På begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., beslöt R. o. Ad. att detta mål skulle punktvis pröfvas. 1 och 1 punkterna. Dessa punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd. 3 punkten. R. o. Ad. biföll Dessa punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad., ulan lades lill handlingarna. 8 punkten, eller det af Utsk. framställda samm a n f ö r a n d e af RiksSttns beslut i afseende på jern lii r ä d 1 i n g e n. Hr Rosenblad, Bernh.:
Rella Tall, Kronopark på Oland, i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å nämnda kronopark: III. 628, 11. 630; B. V. 299, 341, A. 341, E. 580. Remedium i vigt och finhet lör hela, halfva och fjerdedels Specier, i anledning af väckt motion om ändring deraf: B. VII. 23, 34, A. 35. Remiss af motioner, angående öfverenskommelse emellan Talmännen, att, i likhet med hvad vid föregående Riksdagar iakttagits, i allmänhet föreslå motioners remitterande till endast ett Utskott: I. Remiss, angående inhibering af remiss utaf de yttranden, som öfver Siats-Utskottets Utlåtande N:o 241, i aidedning af väckta motioner angående särskilda anslag för ordnande af rikets landtoch sjö-försvar, blifvit hos Ridderskapet och Adeln afgilna: VII. 385, A. 386. Remonterings-fönd, i anledning af väckt motion om anslag till en sådan för Smålands Husar-Regemente: B. VII. 329, 330, A. 330. Representation för häradet, i anledning af vackt motion om organiserandet af en sådan: B. I. 574; II. 5, 27, A. 41. 180, 194, 395. A. 406. —, Preste-Ståndets, om ändring i 13:de och 16:de §§:na Riksdags-Ordningen, angående —: B. I. Reseoch traktaments-ersättningar, angående berättigande för embetsoch tjenstemän vid militie-staten alt uppbära dylika ersättningar vid åtskilliga förrättningar; motion utaf Herr Gustaf Wilhelm af Donner: se Motioner. Rese-ersättning, i anledning af väckt motion rörande sådan till nämndemän vid vissa syner, m. fl. förrättningar: B. II. 484 ; lil. 46, A, 46, E. 230.
Det förekommer mig verkligen besynnerligt, att BaneoUtsk , som utan särskild betalning äger att genom protoc utdr. från hvilket conior, hvilket departement som helst i Banken fordra de uppgifter och tabellariska upplysningar, som kunna anses erforderliga, kan behöfva mer än en notarie för hvarje afdelning, enär Sländerna beslutat, att renskrifningen skall besörjas genom Exped. Utsk:s försorg. Jag leronar derhän, om R. o. Ad. och de öfriga Stånden vilja upphäfva, hvad de beslutade i83o till vinnande af besparing i riksdagskostnaderna. För min del finner jag i det upplästa memorialet inga förhållanden uppgifna, hvarigenom förändring i den vid sista riksdag beslutade ordning styrkts vara behöflig. Jag har sjelf varit ledamot i BaneoUtsk., sjelf varit Bancofullmägtig, och har således någon erfarenhet om förhållandena inom verket samt känner, att Utsk., som äger under sin disposition hela Bankens Betjening, kan genom densamma från Banken erhålla erforderliga uppgifter och således icke beliöfver särskilda cancellister för utskrift af handlingar, hvilka för målens behandling inom Utsk. pröfvas behöfliga. Om en eller annan af betjeningen afsäger sig sin befattning derföre, att han finner göromålen tryckande, finner jag det vara klart, att Utsk. väljer sig en annan, som finner sig vid att arbeta mot den betalning, som honom bestås Jag skulle tro, att R< St. icke.bora gifva efterdömet af slöseri och, så att säga. kasta bort penningar eller antaga lill tjenstemän i Utsk:n och Stånden personer, som efter några dagar befinnas odugliga, utan att kunna entledigas, för att lemna rum för fullt skickliga. Jag tror, att memorialet vid förra riksdagen var väl
Det gifves tidpunkter för hvarje land, då det spelar en passif röle; men det finnes äfven andra, då samma land kan utöfva ett högt inflytande; och det är säkert icke utur någons minne, huru Sverige åren 1812 och 1814 hade hela Europas blickar fästade på sig, och huru det parti Sverige tog, och den Furste, som styrde Sveriges angelägenheter, till en betydlig 43 H. 4* 0 2 Den 28 S e p l e m b e r f. m. del då afgjorde Europas Statsskick. Men det behöfves ej något utredande af facta, som aldrig kunna glöminas. Man har anmärkt, att före 1809 kostade MinisterStaten endast 100,000 R:dr, men att den nu kostar mera. Det är emellertid icke nutidens fel, om coursförhållanderne, sorn då stodo på 64 sk., nu stå på 128 sk., hvarigenom StatsCassan får vidkännas större utgiftssumma i Svenskt Banco. Anslaget tyckes således vara ungefärligen lika nu, som då, och Herr Friherrens uppställning i denna del synes icke vara af någon bindande kraft. Man har sagt, att de ingångne handelstractaterne varit rakt af skadlige. Härvid får jag endast påminna, att denna anklagelse ej kommer på den rätta vägen. Hade Regeringen till den grad vanvårdat rikets bästa, att den under flera år ingått för detsamma skadliga tractater, så kan jag ej annat föreställa mig, än att sådane utmärkte patrioter, som de Herrar, hvilka påstått detta, icke skulle hafva försummat, alt i laglig väg anklaga Regeringen. Detta vare nog sagt om denne och alla dylika obevista anklagelser. Man har föreställt sig diplomatiker såsom en högst hvardaglig sak, hvars alla hemligheter man läste i alla avisor. Visserligen veta avisorna mycket, men jag tror de ändock ej alltid med säkerhet afslöja Cabinetternas afsigler, och att det äfven, sedan diplomaten läst avisorna, återstår mycket för honom att utforska. Man har trott De n a8 Se p te m b er f. ni.
Lånen anses böra vidkännas under de 3;ne första månaderne 2 proc. och under de irenne efterföljande månaderne 4 proc. ränta; allt i ändamål att genom den stigande räntan, i den mån lånen längre innnehafvas, verka till en hastigare omsättning. Innan nytt lån eller förskott beviljas, bör innehafvaren af det äldre lånet styrka sig hafva lastat och skeppat lill främmande eller inrikes ort, belägen, då fråga är om iniikes hamn, på mera än 10 mils afstånd från aflastningsslället, hvarmed förstås den stapelstad, der spanmålen är upplagd och belånad, en qvantitet spanmål, som i värde efter Bankens belåningspris motsvarar det lån, han erhållit. 5:o Såvida antalet af lånesökande skulle blifva större, än att deras anspråk skulle kunna tillfredsställas af fondens tillgångar, böra förskotten eller lånen fördelas mellan stapelstäderne, med beräkning af den spanmålstillgång för afsättning, som inom angränsande orter antages vara för handen, dock alt vid lika rätt, företräde lemnäs den, som visar sig disponera Skottska eller s. k. Sinclairska spanmålsmagasin, hvilka till sitt byggnadssätt och sina företräden äro numera inom Riket sä allmänt kände, att någon beskrifning derå här torde vara öfverflödig. 6:o Konungens Befdr.de och vederbörande magistrater i för - 604 Den 28 December. elling med af Banken antagna ombud äga att vaka öfver Bankens säkerhet och verkställigheten af alla de föreskrifter, som i afseende ä spanmälsbeläningen utfärdas. R. o. Ad. biföll, att detta anförande, såsom ägande sammanhang med den af R. o. Ad. beslutade älerremiss å BaneoUtskis utlåt. N:o 34, linge till BancoUtsk. remitteras. Justerades pleniprot. för d. 7 dennes f. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i BaneoIJisk. under den ledamoten i nämnde lllsk. N:o 189 Frih. Funck, Fullm.
De medel, som genom den i näst ofvanstående § omförmälda upplåning inflyta för Riksgälds-kontorets räkning, höra, intill dess de behöfva för dermed afsedt ändamål användas, göras räntebärande; hvarvid Fullmägtige äfven ega uppköpa i sådant afseende antagliga obligationer, som antingen förfalla till betalning efter viss bestämd tid eller utan svårighet och kapital-förlust, kunna vid inträffande behof föryttras. § 225. Vid beslutandet af det under nuvarande riksdag för fortsättandet af Statens jernv ägs-anläggning ar upptagna lån, hafva Rikets Ständer stadgat, att utaf de medel, som mot detta lån tillhörande, å utländskt mynt utfärdade, Svenska statsobligationer blifvit utom riket upplånta, ett belopp, svarande mot den vid sistlidet års slut återstående obetalda andelen, Nio millioner R:dr, utaf det för näringarnes understödjande i början af år 1858 likaledes utrikes upptagna Svenska statslån skulle användas till denna återstående låne-summas liqviderande å de, enligt afslutadt kontrakt, derför bestämda tider. Deremot och i stället för de sålunda till sistnämnde statslåns återbetalning anslagna medel, skulle en motsvarande summa utaf den så kallade statslåne-fondens behållningar och inbetalningarne å samipa fonds fordringar anvisas såsom tillgång för bedrifvandet af Statens jernvägs-arheten. Till följd af Rikets Ständers härom sålunda meddelade stadgande, kommer hvad icke redan utaf nämnde fond tillhörande medel blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnadt såsom godtgörelse för den, genom dertill använda jernvägs-lånemedel, verkställda afbetalning å 1858 års tillfälliga statslån att godtgöras på det sätt, att, derest Riksgälds-kontoret, på de i låne-kontraktet föreskrifna förfallotider, tillhandahåller Banko-Fullmägtige nödig valuta för vederbörligt fullgörande af liqviderna för meranämnde lån, skola Sju hundra femtio tusen R:dr, under åren 1861 och 1862, vid slutet af hvar tredje månad, från Rikets Ständers Bank aflemnas till Riksgälds-kontoret.