Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eva hade gått och tittat för djupt och för länge i ett par varma, bruna ögon, och så hade hon svedt sitt stackars 35-åriga hjärta objäpligt. Inte rådde hon för, att hon kunde älska lika varmt och ömt som den 21-åriga Thea. Eva borde j u inte tänka på kärlek, utan vara förståndig och gifva sin hand åt den blåglasögde handelsmannen, menade moster Stafva. Men, herre gud, inte ville hon tvinga henne. Eva gjorde ju så väl nytta för sig, och så precis barskrapad var hon heller inte. » Ack käraste, käraste, » hviskade hon, » om du blott visste hur jag håller af dig. » En tår droppade så vackert mellan de små fina händerna, hon höll för det sorgsna ansiktet. Kunde inte Gud höra och hjälpa henne? Bara en enda, bara hans kärlek och se ' n — hur gladt skulle ej lifvet vara! De där varma, bruna ögonen, hon såg dem för sig dag och natt. Men nu var han borta, den afhållne, präktige mannen, han var ute på en resa för banken, i hvilken han hade tjänst. Det var nu längesedan de sist träffades. Ett skri och ett högljudt buller väckte henne ur hennes drömmar. Hvad nu då? Ack, det var småflickorna som återkommit och nu voro i full fart med att kifvas om några kakor, som mamma delat ut. Så måste hon ut och bilägga tvisten. Där nere i löfsalen satt den unge, lycklige häradshöfdingen med fröken Thea i sin famn. Ea af småflickorna, den odygdiga Villi, stod i ett hörn af trädgården bakom en syrénberså och bakom henne Elna, nyfiken och ifrig. De hade blifvit sams igen, och nu måste de ha reda på, hvad det skulle bli af, eftersom farbror Holger och syster Thea voro ensamma. — » Ser du nå- got, du Villi? Låt mig se, » och den lilla sträckte sig nyfiket fram bakom systern. » Nej, Elna då, di kysses, di kysses, » skrek Villi och klappade i händerna. » Låt mig so! » och nu knuffade Elna raskt undan systern med den påföljd, att Villi plötsligt föll pladask i en blomsterrabatt och uppgaf ett högt rop.
Sprit och Essenser eller luktvatten med 33 i procent; b) att införselstullen jemväl måtte höjas för »en mängd Sydländska frukter, specerier och kryddor»: Russin, Mandel, Fikon, Drufvor, Plommon, Sviskon, Apelsiner, Pomeranser o. s. v., med 25 å 50 procent; c) att en ansenligt ökad tull måtte åsättas, såsom orden lyda, »hela hopen af det värdelösa skräp och kram, som vanligen inbegripes under benämningen ”korta varor»”; Framställande motionären tillika den önskan, att de förändrade tullsatserna å nu omförmälde artiklar kunde redan år 18G0 före sjöfartens öppnande erhålla gällande kraft; d) att införselstull af 5 å 10 procent måtte åsättas Gryn. Mjöl, Bröd, Malt, saltadt och rökt Kött och Fläsk, samt Ost och Smör; — och e) att tullafgifterne å Bomulls-, Sidenoch Strumpväfnader måtte under åren -)860 — 62 blifva desamma, som finnas för år 1859 stadgade. Inom Högv. Preste-Ståndet har äfvenledes, — uti motion, som, jemte dervid afgifna yttranden, blifvit till Utskottet remitterad — Kontraktsprosten Janzon yrkat: a) att när Hvete understiger i pris 20 R:dr, Råg 14, Ärter 15, Korn 12, Vicker 11 och Hafra 8
Jag anhåller, att R. o. Ad. nu ville vidblifva denna sin tanke, och i likhet med PresteSt. den nu upplästa punkten afslå. Jag anhåller följaktligen hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på afslag. II. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: Jag har redan i ett föreg:de plenum, då denna punkt förevar, yttrat mig i denna fråga, för att söka bevisa, huru nödvändigt det är att borttaga en §, som kastar en fördömelsedom öfver den stora flottans tillvarelse, eller åtminstone ger ett betydligt företräde åt den roende flottan, då denna sednare, enligt denna §, skulle få ett vida större anslag, i förhållande till dess behof, än den stora flottan. Att nu återupptaga R. o. Ad:s tid dermed vöre öfverflödigt. Jag skall likväl söka resumera de argumenter, på hvilka jag då stödde min lanke. De äro: alt localiteterne för skärgårdsflottans operationer mycket förändrats sedan den tiden, då vi förlorade Finland, förlorade Sveaborg, förlorade den Åländska skärgården; att sistnämnde flottas conslruclion sedan dess undergått den stora förändring, att den icke mera är lämplig att agera på djupare vatten; att ångkraftens användande, isynnerhet på sjöförsvaret, förändrat hela dess nuvar. skick; att det synes oriktigt, alt i en tidpunkt, då knappast en väfstol kan gå utan medelst ångkraft, vilja framdrifva en hel flotta med handkraft; alt en fiendtlig landstigningsarmé omöjligen kan komma till Sverige annorlunda än på en seglande flotta ; att en sådan flotta går på de djupare vattnen, således på våra öppna kuster, dit skärgårdsflottan icke kan komma; att denna flotta följaktligen är utan all sorts nytta för Rikets försvar ; samt slutligen, att den betydliga besättning den klafver, kunde bättre användas till Rikets försvar på annat håll.
Förslag bifogade grundeliga, inom Utskottet, emot berörde Förslag yttrade och till Bespective Stånden öfverlemnade särskildta tankar; i likstämmighet med hvad uti dem ådagalägges, anse BankoFullmägtige för otvifvelaktigt, att medelst BankoVerkets orubbade bibehållande uti den med dess inrättning åsyftade verksamhet , samt vid alla för Verkets säkerhet och Credit, jemte dess verknings-förmåga , nödvändiga, och i sådant afseende, af Biksens Ständer tid efter annan, bestämde och offenteligen stadfästade medel och utvägar, den nu påkallade snara hjelpen i det ena och andra, säkrare, genom samma Verks varsamma åtgärd, än genom total förändring, uti ledningen af Bikets penninge-rörelse, står att förmoda. Banko-Fullmägtige instämma för deras del, uti A Den 2 Juli. uti ilen allmänt yttrade öfvertygelsen, att någon ■hufvudsaklig rörelse-capitalets förmindskning , ifrån dess belopp vid 1814 ars utgång intill nästa Lagtima Iliksdag , icke bör få äga ruin ; rnen att den sammantägne summan, som till och med 1820, af Bankens Sedlar, genom fastställda anslag, och årlig revenue successivt inflyter, bör i samma progression årligen, genom Bankens försorg, för ofvanförmäldte ändamål, åter utgå. Enligt provisionel beräkning, kommer summan för alid 6 åren att utgöra ett sammantaget belopp af nära åtta millioner R:dr Banco; sorn, utan inberäkning af större Creditivet och fördubblad Discont-rätt i Banken lör RiksgäldsContoiret, sålunda, enligt derom gifven anledning uti Höglo fl. Siats-Utskottets förslag, kunde fördelas, att allmänna Magazins-Förvaltningens Discont-rätt genast 'förökes med 700,000 R:dr, samt ytterligare i uppgifne fall med 500,000 B:dr, sorn då l;omme att medtaga högst R:dr 1,200,000. För D iscont - rörelsens bedrifvande; och successiva förökning, i den af Höglofl.
För all del lugna er, min fru Herr Bällin är då inte död... A MANDA ( hämtar sig ) . Ni lefver då ... ni B ÄLLIN . Nej inte ännu ... men... ( blir varse Konjander och studsar ) . Herr Konjander hederlige menniskan, som lemnat mig underrättelse om er ... han vet allt. B ÄLLIN . Han A MANDA . Bli' inte förskräckt ... det är den fattad af en tanka ) . Ah! nu har jag det ... det K ONJANDER ( afsides ) . Vet jag allt? ( liksom är han ... min egen granne... ni nu känner vår hemlighet... A MANDA ( till Konjander ) . Min herre då K ONJANDER ( afsides ) . Ja ... han är fadren och hon ... ( till Bällin skrattande ) . Jaså, min gunstig herre, det var då ni som spelte mig det der in till mig och lade honom på min säng ... och sprattet? ( till Amanda ) Ja, min fru, han gick rakt när jag började röra upp himmel och jord, så skrattade han mig midt opp i ansigtet med den oskyldigaste min i verlden... ( betraktar Bällin ) . Det är för underligt, att jag inte gissade straxt... ( afsides ) det är precis barnets haka ... något bredare kanhända... B ÄLLIN ( förvirrad ) . Hvad säger han? na på min erkänsla... A MANDA . Gå nu, min herre ... gå och räkK ONJANDER . Min nådigaste! jag begär ingenting B ÄLLIN ( förvånad ) . Laggt ut? bara jag får igen hvad jag redan laggt ut. det är, alltsammans det ( skrattande ) . Och dem höll jag på att ta' af Grosshandlarn... säger? B ÄLLIN ( alldeles förbluffad ) . Hvad är det ni A MANDA . Hvad betyder det här K ONJANDER . Ja ... tio Riksdaler banko ... närvaro talar om de der bagatellerna ... för öfrigt hoppas jag, att sköterskan ska' vara er till nöjes. falla på den tankan att...
Utur dessa skäl anser jag mig böra vördsamt föreslå: att införsels-tullen å Fartyg och Båtar, alla slag, må bestämmas till 10 proc, af värdet, detta bestyrkt på sätt föreslaget är, samt alt fri naturalisation af fartyg, inköpte från de länder, der ingen tull å sådane erlägges, icke måtte medgifvas. 2:o. Fisk. I Betraktande ej mindre af den betydliga stats-inkomst, som tullen vid införsel af denna vara lemnar, än ock deraf, att de från Norrige inkommande fisksorter endast draga half tull, och i innerlig öfvertygelse derom, att den af Utskottet föreslagna tullnedsättningen icke kommer alt fällande inverka på varans minuteringspris, och då jag derjemte tror att införseln och priset af denna vara mera beror utaf tillgången på aflastnings-orlen, än af den redan låga tullsatsens ytterligare sänkning; så får jag vördsamt föreslå: alt tullen å Fisk, sallad eller inlagd , torr eller rökt, må vid nu gällande bestämmelser bibehållas. 3:o. Jern, gjutet; smidt eller valsadt. De uti nu gällande tull-taxa befintliga förbud å åtskillige artiklar under denna hufvudrubrik hafva blifvit i förslaget till ny taxa borttagne och, med föranledande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående åtskilliga förändringar i tull-taxan, äro, så väl härå, som för de öfrige artiklar, derå förbud hitintills varit stadgadt, eventuela tullsatser angifne. Men, efter mitt förmenande, har Utskottet icke härvid handlat i full öfverensstämmelse med billighet, än mindre med den försigtighet, som landets sanna fördel kräfver och den enskilde haft välgrundade anledningar att förvänta. De öfver hela handelsverlden erkända goda egenskaperna hos del Svenska jernet hafva varit dc resp. producenlerne en säker borgen, att denna deras vara alltid kunnat försäljas, om ock någon gång med mindre fördel.
För öfrigt skulle en vspmrstion afga kil de andra lkslcheAivc Ständen för at manligen meddela dem det nyst fattade beslutet; men efter erhälken underrättelse at Ständen redan moro atskillda, mäste äepurakionrus assändande för denna gäng inställas. Uplastes Lag-UtskottetS betänkande as detta äarci, rörande lagfartens förkorrtande med mera, sä lydande: Riksens Högloflige Ständers Lag-Utskotts Betänkande, rörande Lagfartens förkorr, tande, m. m. Bland de medel, som bidraga til Jordbrukets »>pmuntrande, bör wisterligen räknas möjellghctcn för Jordägaren at utan allt för lang tids utdrägt kunna komma j trygg besittning af den jord, han sig förwärfwat. Dä en köpare icke förr, än efter hera ärs förlopp hunnit i66 fullända Lagfarten och derigenom blifwa fredad fran det klander, som kunnat göras a dess sang, har han under en sadan langwarig osäkerhet om beståndet af sin ägande rätt, dels mindre sorgfälligt wardal och widmagkhällit Fastigheten, dels ock blifwit hoglös at dera werkstalla odlingar och förbättringars Lag - Utskottet, som fatt sig updraget, ak förestå ukwagar, hwarigenom nämnda hinder för Jordbrukets förkofran lättås, fullgör detta åliggande med fa mycket större glädje, som Utskottet äger fullkomlig öfwertygelfe derom, at, af alla Näringar, denna säkrast grundlägger allmän och enskillda wälmåga.
Granoch andra barrträds, , B AROM ETR AR och TERMOMETRAR BAST och BASTREP ' 1 tunna i tunna ioo Rd:r v. 1 hsp. 25 6 6 6 — \' ri a 2 9 24 BASTMATTOR till garnering och emballage BECK: i tunnor 1 dussin 1 tunna _ F 3 12 ri a ) 12 12 24 — i burkar t sm 4 18 6 32 — BECKOLJA 48 kannor 2 8 — 2 12 BEN: I 24 — F ri tt ■ 4° — Hvalfisk, oarbetadt eller Border . 1 skålp. — 3 4 I 16 arbetadt . 1 skålp. —- 12 — F ri tt 12 — Alla andra slag, oarbetade I L Ä F ri a — 4 36 arbetade 1 skålp. — 12 — F ri a 4° BENSVART, BENKOL eller BISTER 1 LÄ — 10 -s F Tl tt 24 —: BERBERIS-RÖTTER 1 L U. —. 8 i 8i Aurijdgmcnt, se Färger. Balsam, Riga-, se Riga-Balsam. Basin, se Väfnad af Bomull. Batist, se Väfnad af Linne, Bettius, se Trädvaror. t Bevillnings-Utskottets Förslag lill Tulllaxa. Tullvärde. Qvantitet för Tullbcräkn, In försel-tu 11. I 16 1 F ri BILDER: h gjutne, huggne eller formade t oo Rd:r v. IO — . B | förfärdigade af S venska konstj. 1 närer F ri a K 'f BILDHUGGERI-ARBETEN af träd 1 F och Architectoniska arbeten . , , t oo Rd;r v. 20 ri a i BIN, lefvande, i kupor F ri a 11 i BLECKSLAGARE-ARBETEN, ej spe4f, 1 i cificerade ioo R:dr v. 33 16 ij \ 6 — BLOD, Oxoch andra Kreaturs .
Icke så få torde ännu lefva, hvilka med vemodig saknad minnas den tid, då makarne Fahlcrantz hade sitt hem i det urgamla biskops* De öfriga voro en före medelåldern bortgången son samt tvänne döttrar: den ena den för några år sedan aflidna bekanta målarinnan Bertha Valerius, och den andra friherrinnan Adelaide Leuhusen, bekant både inom måleriets och särskildt musikens område. STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. huset i Västerås och där i rikt mått utöfvade både hjälpsamhetens och gästfrihetens dygd. Det gick så lätt att känna sig hemmastadd i dessa stora, gammaldags rum, där alla väggar voro täckta af taflor, med hvilka den konstälskande värden, själf tillhörande en konstnärssläkt, älskade att omgifva sig. Det rådde en patriarkalisk, på en gång obesvärad och fin ton i detta estetiskt anlagda hem, hvars dörrar så välvilligt upplätos, och där hög och låg mottogs med samma vinnande hjärtlighet. Värdens esprit och fryntlighet i förening med värdinnans blida älskvärdhet och betydande musikaliska begåfning — denna senare ett fädernearf - — bidrogo att göra samkvämen i detta biskopshus till minnesrika högtidsstunder. Och ej minst bland de små i samhället, de ringa och fattiga, hade den milda, okonstlade och deltagande biskopinnan många uppriktiga vänner. Genom biskopens död 1866 upplöstes detta hem, och änkan flyttade några år senare till sin födelsestad Stockholm, där hon allt sedan dess varit bosatt. Biskopinnan Fahlcrantz tillhör de kvinnor, för hvilka hemmet — först fädernehemmet och sedan det egna hemmet — betyder så mycket, och hvilka därför själfva betyda så mycket för hemmet. Dotter till en berömd man och maka till en annan berömd man, har hon m e d äkta kvinnlig anspråkslöshet ställt sig i skuggan, men på samma gång, då det gällt att träda fram och representera, förstått att göra detta med äkta kvinnlig takt och älskvärdhet.
Maj.-k, i hemställan, att Allmänheten ..jM malte erindras, att. Ivid Bouppteckning l Sterbr -.Hus e/^r eljest för Boskillnad och nar Aftradesför"Män soles, icke allenast all S'ads och lös egendom, jemte uttstäende gemensamma eller enskifte fordringar och'hn ao under ägtenskapct förwärfwadk ar, ehwad 'det sajom fö roel eller efter Testamente och förord » skulle kunna wara utmärkt såsom endera Makans enskildta tillgäng eller ej, utan ock det fasta gods ä Landet, som ren ena eller andra Makan ärft eller -" före ägtenstKek förmärs? bör noga uppgifwas, upptecknas och warderas; Ä five ristin andras ögendom ftulle '>!l art, beskastenlet och warde uppföras med de >ular -hwuunder densamma i Boet finnes, om det more kärn. legdc, pantsatt eller förteodc gods, ehmu wH-del af sa'an andras tillhörighet ej uti I"a ^ntarilSumma'.! l räknades. Da lagell i 9 Cc.p. I §. ÄrfdaBalken uttryckkigen föreskrifwer, att enär dödsfall timat, bör ehwad ätande öfwer: fö?» Den 5 Zebruani. förord gjorde aro, alltsammans i boet sa löst som fast, sädant som der wid dödskiman »var, med alla Skiller och Handlingar, fordringar och gäld uppk Alfwas och noga upptecknas, med förbindelse atedeligcn fästa rigrigheten deraf, samt en lika Upp» teckningSstyldighct är, genom 16 Cap. HandelsBalkcn, sam: Kongl. Stadgan om Eon-mrser den 28 Junii 1798 aland den, som afträoesförmän eller boskillnad söker, fann Högste Domstolen Stetbhusdelägares eller bostillnads och afträdesförmons
N:o 26, i anledn. af väckt motion om dödsstraffets verkställande medelst fallbila, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, afslär lt. o. Ad. detta Betänk., och antager den i ämnet väckta motionen.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 26 Nej — 27. Hr Treffenberg: Jag får betyga det Höglofl. Ståndet min djupaste och mest innerliga tacksamhet för dess visserligen med den knappaste majoritet, men i humanitetens sannaste intresse lättade beslut. Sällan torde en enda röst hafva gjort menskligheten en sådan tjenst. Gr. Mörner. Jag anhåller att få till prot. antecknadt, att jag icke deltagit i det beslut, R. o. Ad. nu lättat. Något estetiskt moment i en afrättning har jag ej lyckats utfinna, men deremot kan jag nogsamt lätta det ohyggliga i en sådan exsekution, och för min del kan jag ej anse lämpligt, att R. o. Ad., vid slutet af sin politiska tillvaro, återför i minnet den tidpunkt i historien, som står i sammanhang med guillotinens införande och hvilken måste för oss alla förefalla i högsta grad bedröflig. Gr. Björnstjerna: 1 likhet med Gr. Mörner anhåller jag att få till prot. antecknadt, att jag vid detta tillfälle röstat för bifall till Utsk:ts hemställan. Jag beklagar det lika oförväntade som mot tidsandan stridande beslut, som lättats, ett beslut, hvarigenom R. o. Ad. förordar ett nytt dödsstraff, just då den allmänna meningen allt tydligare uttalar sig för dödsstraffens afskaflände. Frih. Stael von Holstein, Otto Wilhelm: Med till kännagifvande att jag vid den nyss försiggångna voteringen röstat för bifall till Utskds hemställan, anhåller jag att min reservation mot det beslut, hvari Ståndet stannat, måtte blifva till prot:t antecknad. Hr Olivecrona:
Maj 1752 blifv it undanröjda för det fall, då en hel menighet vore svarande, ännu qvars tode i alla de händelser, då en af flere jordegare bestående samfällighet, den der ej kunde anses för menighet, skulle instämmas, hafva Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 26 Augusti 1863, anmält, det Rikets Ständer för sin del beslutat en författning af följande lydelse: Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 23. 11 »Hvad i Kongl. Resolutionen den 29 Maj 1752 är stadgadt rörande sättet för stämnings delgifvande åt hel menighet, galle äfven då byalag, skifteslag eller annan dylik samfällighet, som skall stämmas, utgöres af tio jordegare eller flera; dock bör i detta fall stämningen derjemte särskildt i laga ordning kungöras byfogde eller ålderman, eller, der sådan ej finnes, dem af jordegarne, sorn i sina hemvist anträffas.»
Då det icke är möjligt, att ett samhälle kan styras utan Embetsmän (desse måste hafva tillräcklig magt för att med ordning kunna förvalta sine embeten), men Embetsmän likaså litet som andra menniskor äro från de menskliga svagheten vidlådande fel fritagne; så är det ett fritt folks onekeliga rättighet att få genom allmänt tryck till upplysning för sina medborgare allmänt kunnigt göra de missbruk af embetsmanna-myndigheten, som antingen genom elak vilja eller mindre kännedom eller ock försumlighet tilldraga sig. Denna rättighet är rätta thermometern, hvarefter man skall bestämma graden af ett folks frihet. Fåfängt skall man genom ett flosculeust skrifsätt förmå folk att tro, det inskränkning i Tryckfriheten är nyttig och nödvändig till ordningens bibehållande, och ett rätt njutande af friheten. Icke är det min tanka, eller kan vara någon annan vältänkandes, att ej föreskrifter böra göras, som mota smädaren och den omoraliske att utgjuta sitt gift. I alla stater, de mest fria, England till exempel, äro de strängaste lagar i denna del. Vi hafva äfven en Tryckfrihetslag, som hufvudsakligen blott har ett fel, som lätt kan rättas utan någon egentelig inskränkning i Tryckfriheten och hvarigenom smädaren kan till laga ansvar befordras. Då en auctor antingen genast namngifver sig, eller namnsedlen genast måste öppnas, då den förfördelade vill lagligen låta tilltala honom, lärer hela stötestenen vara undanröjd, och intet skäl till ytterligare inskränkning gifvas. Nödvändigt är likväl att först noga bestämma hvad som kan kallas att smäda. Då man antingen beskyller någon för det intet sannt är eller icke bevisas kan, det har redan allmänna lagen bestämt såsom smädelse, äfvensom det hvilket rörer enskildte personers förhållande, hvaraf hvarken staten, det allmänna eller tredje man har någon skada.
Vi veta, att qvarnar äro uptagne i jordböckerne, och att — såsom det uplystes här om dagen — det åtgår flere år, innan en qvarn kan uphöra, såsom skattlagd lägenhet. Denna fråga är en af dem, som ständigt återkomma. Den kan visserligen undanskjutas, men jag är öfvertygad om, att den förr eller sednare skall gä igenom, och såsom ett bevis på dess billighet får jag anföra, att just BorgareSt., der bruks-intresset har många försänkningar, och der förslaget vid sisth Riksdag ogillades, antagit detsamma med stor majoritet. Jag vågar således vördsamt tillstyrka bifall till Betänk. Hr von Troil: Hr Printzensköld synes icke hafva fästat sin upmärksamhet deruppå, att de väghållnings-skyldige på 2:ne sätt fullgöra sina åligganden. l:o genom natura prestationer, och 2:o genom kontanta bidrag, hvilka vanligen, vid årets slut, eller efter fullbordande af betydliga reparationer, fördelas på samtlige väghållnings-skyldige. Det är just dylika kontanta tillskott, som Utsk:s förslag åsyftar, och hvarföre jag äfven anser, att detsamma häfver billighet och rättvisa för sig. Det skulle kunna inträffa, att man har en egendom, som är belägen i en trakt, der f. n. icke någon betydlig rörelse på vägarne eger rum, men närliggande vattenfall och betydliga skogar, gifva anledn. inom kort till anläggning af ett bruk; jag hemställer dä till de Hrr, som motsätta sig förslaget, huruvida icke trafiken på vägarne kommer alt mångdubblas genom transporter af 3 å 4000 Sk2? tackjern. Är det då obilligt, alt dessa inrättningar genom kontanta bidrag till häradets kassa, deltaga uti väg-underhållningen, samt, såsom jag förra gången då jag hade ordet, omnämnde, bidraga till omläggning af en backig väg, broars upbyggande m. m. R. o.
Således och om skiftet å skogsmarken skall förblifva orubbadt, ”mäste det ock lemnäs alldeles ovidrördt; ”och Utskotten få fördenskull vördsamt hemställa, om icke 3:dje § kunde helt och hål”let ur Stadgan uteslutas; i öfverensstämmelse hvarmed Utskotten tillstyrka, att ”sista mom. af 3 § i 12 Cap., deri, vid ”uppgifven händelse, jemkning i skogs-skif”te tilläten är, likaledes mätte försvinna”. 11 Cap. 1 §. Af Petter Andersson från Hallands Län: att denna § förändrar Egotaxerings-methoden sålunda, att 6:te gradens jord har nu fått benämning af irsta graden, och så vidare, allt i omvänd ordning; och då, i Molionairens tanka, den gamla 4o L.a"- saint Allm. Besv. o. Oee. Ulsk. Bet. IV. o 8. graderings-melhoden vore mera enkel och begriplig, samt stödd på naturliga grunder, emedan den utgjort en Tabell öfver jordens olikheter till afkastning i Säd och Hö, hvarefter graderingen också rättat sig; så har Petter Andersson hemställt, att sistnämnde Graderingssätt måtte hädanefter gällande blifva. ”Ovanan vid Taxerings-methodens förändring anse Utskotten hafva föran led t an”märkningen deremot; och ehuru det kun"”de synas vara af mindre betydenhet, om ”den ena eller andra methoden användes, ”enär bägge uppfylla det afsedda ändamålet; likväl och som det nya beräkningssättet har det företräde, att deraf genast "kan inhemtas, huru stor rymd af den särn”re jorden erfordras, för att motsvara en ”viss rymd af den bättre, utan att den hittills erforderliga uträkning eller uppskalt”ning blifver nödig; så kunna Utskotten å ”Motionairens hemställan något afseende ic”ke tillstyrka”.