Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mom. 4 (oföräudradl). Mom. 5■ Om någon af Bankens vaklbeljeniug blifver af sjukdom hindrad att sin tjenst bestrida, ege Chefen för Revisionsoch Kkouomi-Afdelniugen förordna en extra ordinarie vaktbetjent att tjenst en förrätta, emot åtnjutande för den tid, vikariatet fortfar, af ett arfvode, motsvarande den inkomst på Löne-staf, som för Bankens yngre Vaktmästare är bestämd. I sammanhang med nyssbeförde 3 mom. af ti 1 § har Utskottet till pröfning förehaft en af herr Ehrenhoff’ G. 11., hos llöglotlige Ridderskapet och Adeln väckt motion, hvaruti, jemte erinran att Banko-reglementet icke innefattade någon bestämd föreskrift i afseende pä ersättnings-skyldighet för sådana tjenstemän, som, i stöd af 79 § Riksdags-Ordningen, är o berättigade tili säle och stämma såsom Riksdagsmän, anföres, all, enligt Kongl. Alaj.ts Nådiga Bref lill Krigs-kollegium af den 2 Mars 1840, ersättningen i nämnda fall blifvit bestämd till half lön i lägsta graden; och som billigheten syntes fordra, att Rikets Ständers egna tjenstemän, i och för utöfningen af Riksdagsmanna-kallet, icke borde vidkännas större förluster än kronans tjenstemän, och ännu mera, att den tjensteman, som vore moraliskt förbunden att, utan ersättning från det allmänna, begagna en rätt, som (irundlagarne honom pålagt, icke malle vidkännas samma afdrag af sin lön, som den, hvilken på egen begäran mot arfvode blefve tjensteman under Riksdagarne, hemställde motionären, ali Banko-reglementet i denna del må sältas i öfverensstämmelse med omförmälda Nådiga Bref, tilläggande ali, då 7 9 §.
Och hvilket ropande Ofta vi höra. Innehållsförteckning. Ida von Scbulzenheim; af Theodor Lindblom. (Med porträtt). — Mot lycksalighetens öar. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDTJN Kli. 5:.- IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. » 5: - IDUNS MODETID, UTAN PL. » 3: - EUGENIE G. LÖSNUMEMRPRIS: 8 ÖRE. CLAESON. REDAKTÖR O C H UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : JOHAN KLARA s. KYRKOGATA 16,1 TR ÖPPNA KL. Eugenie Claeson föddes i Stockholm d. V i d 8 års ålder faderoch moderlös, omhändertogs hon af sin moster och sin kusin, nu professor Julius Giinther. Då, kanske mer än nu, ingick i en nickas uppfostran pianostudiet som en gifven del, och i A. F. Lindblads pianoskola, vårt då mest ansedda privatläroverk i denna riktning, fick Eugenie Claesons musikaliska utbildning sin egentliga grund, 10 — 5. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. N O R D L I N G ALLM. RIKS 1646 och att den grunden var god, visar hennes vidare utveckling. Fröken Claeson har berättat, hur det i familjerådet beslöts, att hon skulle blifva guvernant, en uppgift, till hvilken hon själf kände sig mindre lifligt kallad, och ett försök, som under vintern 1 8 5 9 — 6 0 gjordes hos en synnerligen älskvärd familj på landet, visade tydligt, att hennes egen uppfattning var den rätta. Ej lång tid därefter ådagalade några med framgång aflagda ackompagnementsprof, att hon inom detta område antagligen skulle finna ett mera lämpligt verksamhetsfält än såsom guvernant, och nu fortsattes musikstudierna med lif och lust för bl. a. Ludvig Norman.
Hvad först rörer formen för ärendets behandling, så skulle Utskit, om det velat göra sig underrättadt om huru dylika frågor vid föregide riksdagar blifvit behandlade, hafva funnit att de blifvit handlagde af Sammans. Lagoch Ekon Utskm. När i denna författning förekommer ett förslag om kyrkostämma och kyrkoråd, kan det så mycket mindre hafva saknats anledning för Utskit att ifrågasätta ett sådant sammanträde, som hittills allt hvad som rört kyrkoråd, deras sammansättning och verksamhet, handlagts uteslutande af LagUtskit, och det är troligen nu första gången som en sådan fråga behandlas endast af Ekon.Utskit. Det är, åtminstone för mig, ett formelt hinder att för närvarande vidare ingå i frågan, och, jemte det jag förenar mig med Gr. Sparre, anhåller jag att nu föredragna lista g måtte blifva till Utskit återremitterad. Gr. Taube: Med ani. af den siste talarens yttrande att det varit ett formfel att Utskit icke sammanträdt med LagUtskit, får jag erinra om att jag förra gången yttrade, det LagUtskit återlemnade denna fråga till R. Stir, hvarpå den remitterades till Ekon.- Utskit, och Ekon.Utskit kunde icke förmoda annat, än att, om LagUtskit ansett det vara en fråga som tillkom Sammans. Lagoch Ekon.Utskit att behandla, skulle LagUtskit icke återlemnat frågan. Deraf var det sorn Ekon.Utskit slutade till att här icke var fråga om ett lagstadgande, som skulle antagas af R. Stir, utan endast att yttra sig öfver ett förslag, som man väntade skulle framläggaa inför R. Stir. Hvad åter beträffar yttrandet att Utskit först i llite timman framkommit med ärendet, så tror jag att Utskit har på allt sätt vinnlagt sig om att fortskynda frågan. På afdelningen sammanträdde man hvarje dag, sedan denna fråga började behandlas, och så äfven inom Utskit. Således tror jag att denna förebråelse var obefogad. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H.
Hr af Sillén, Lars Gabriel, för 3:ne veckor frän d. 15:de innevar. månad beviljade ledighet; N:o 86. Hr Stuart, Richard Wilhelm; „ 1786. „ Blomstedt, Carl Reinhold och , 2092. , Wrangel, Erik Fredrik. Lag -Utskottet: efter N:o 1877. A. Hr Carleson, Edvard Henrik; N:o 1421. Hr Insenstierna, Fullm. Hr Lagerbjelke, Bror Johan Syrach. Allm. Besvärs och Ek o n.-B t skot te t: att inträda under den ordinarie ledamöterne N:o 120. Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, för 3:ne veckor frän d. 21:sta och N:o 1055. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, för 3:ne veckor från d. 14 innevar. månad beviljade ledighet; N:o 1127. Hr von Walter, Fullm. Frih. Leijonhufvud, Axel Christer och , 2172. Lorichs, Fredrik Reinhold. Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 12 och 15 dennes på hordet lagda mern. N:o 14, i anledn. af RiksShns olika beslut, ang:de tullbevillningen. Detta mern. företogs punktvis lill afgörande efter det H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagifvit, att, enl. ankommet prot.-utdr. Bonde St. vid föredragningen af detsamma vidblifvit sitt förut fattade beslut rör:de 35:te punkten, ang:de Färgträd, och 56 punkten, ang:de finare Skinn; men antagit öfrige Ståndet rönde inbjudningar samt godkänt samtliga föreslagna voter:s-propos:r och hvad Utsk. för öfrigt föreslagit och som i någon mån på Ståndets åtgärd var beroende.
Sedan Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor infordradt underdånigt utlåtande häröfver afgifvit, inkom direktionen öfver civil-statens pensions-inrättning med jemväl anbefaldt underdånigt yttrande i ämnet och anförde dervid, att, som professoren Acharius redan år 1819 och således före civile pensions-inrättningens stiftelse aflidit, så att någon rätt till pensionsunderstöd för hans enka och harn af nämnde inrättnings enskilda enkeoch pupillfond icke kunnat dem beredas, samt någon disponibel tillgång å den af Kommers-rådet Fileen för civile tjenstemäns enkois och barns pensionerande donerade fond för närvarande icke funnes, så och då sökanden å civil-statens allmänna enkeoch pupillfond redan åtnjuter pension till belopp af 40 r:dr banko årligen uti 6:te pensionsklassen, ansåge direktionen sig å de under direktionens förvaltning ställda förenämnde pensionsfonder icke kunna för sökanden i underdånighet tillstyrka något ytterligare pensionsunderstöd. Vid underdånig föredragning af detta ärende den 13 November nästlidet år, täcktes Eders Kongl. Maj:t, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder förklara, att Eders Kongl. Maj:t ville framdeles taga i nådigt öfvervägande, huruvida bemälde enkas nödställda belägenhet må blifva föremål för proposition till rikets näst sammanträdande Ständer om något årligt anslag till hennes understöd. Med anledning häraf får jag nu i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Ma j;t, med fästadt afseende å framlidne professoren Acharii utmärkta förtjenster såsom vetenskapsman, i nådig framställning till Rikets Ständer föreslå, alt till årlig pension för hans efterlefvande enka en summa af 300 r:dr banko varder å allmänna indragningsstaten uppförd. Jemlikt äfven Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, behagade Kongl. Majit till denna departementschefens underdåniga hemställan i nåder samtycka. 63 47:o.
Huru olika än tankarne inom detta hus äro i nu förevarande fråga, torde dock alla vara ense derom, att för fastighet bevillning bör erläggas med en viss procent af dess värde, vid vissa tillfällen af egaren, vid andra af innehafvareu, samt att man måste göra en värdering af fastigheten, för att veta, efter hvilket värde denna procent skall beräknas. Nu har man vid behandlingen af § 2 icke godkänt förslaget, att bestämma 30 öre för tusen rdr, och äfven återremitterat frågan, om bevillning skulle erläggas af egaren eiler innehafvaren. Men det kan väl ingen påstå, att dessa båda VI II. 6 82 Den 12 Maj f. m. speciella frågor omedelbart inverka på den, som i denna § omhandlas, nemi. frågan om grunderna för fastighets värdering; och jag fortfar derföre i min anhållan om bifall till 3:dje §:n. Hr Adelborg: Det ar, eller åtminstone bör vara för hvar och en tydligt, att det vigtigaste i hela denna förordning är sättet, hvarpå värderingen skall verkställas, ty derpå beror naturligtvis också hvilken procent, som bör fastställas. Om man då, efter att hafva återremitterat frågan om beloppet, bifaller definitivt den följande §:n, som med den förra står i närmasle samband, så tror jag, att ett sådant satt att gå tillväga måste komma att väcka ogillande och förvåning hos de öfriga Stunden. Jag förenar mig med dem, som yrkat återremiss. Hopen på proposition förnyades. Hr Wolffelt: Då staten vill af fastighetsegare uttaga en gifven del af statsbrist-summan, så måste man naturligtvis först bestämma värdet af de fastigheter, hvarifrån denna fyllnadsbevillning skall utgå, innan man bestämmer den procent, hvarmed densamma bör erläggas. Jag anser således fullkomligt rätt, att 3:dje §:n afgöres före den 2 :dra,och finner sålunda i detta skäl, som af Frih. Tersmeden anförts, icke någon anledning till äterremiss. Hr Palmcrantz:
O, min Gud, fordrar Du detta offer för din saks skull? Nåväl! Jag skall försöka. (En piga med ett bref.) Från Agda! (Läser.) "Min kära Karl! Farbror och tant ha så brådt att de bådo mig skrifva till dig. Ser du, saken är den: i öfvermorgon kommer bror Gustaf hit till Sjövik, och som Otto äfven är hemma, så vore det så roligt, om du komme hit, så att vi fingo träffas alla på en gång. Det bör bli så mycket angenämare för dig, som du inte råkat Gustaf på två år. Din egen Agda." Din egen Agda! (Kastar sig på soffan.) _______ På Sjövik. Ett landskap. Till höger ett landthus, utanför hvilket är ett dukadt bord. LARSSON och FRU LARSSON vid bordet. LARSSON. Nå, min Ameli, hvad säger du om, att Gustaf inte vill gifva sitt bifall till Agdas och Karls förening? FRU LARSSON. Det säger jag alls ingenting om! Vet du, jag har alltid tyckt den flickan varit mindre passande åt den allvarsamme Karl, som aldrig gör annat än hänger näsan öfver boken. LARSSON. Ja, men jag tror, att hon tycker om honom ändå. FRU LARSSON. Det tror jag inte, för de ha' aldrig gjort annat än disputerat, och han är för odräglig när han börjar på med sin filosofi eller teologi, hvad han kallar det för. Nej tacka vill jag Otto, det är en rask och dugtig pojke och så ståtlig han ser ut se'n i sin nya uniform! Det skulle allt bli ett vackert par det! LARSSON. Ja, ja! vi få väl lof att öfvertala henne till det, för nog voredet synd om. hennes hemgift. Men har du hört egentliga orsaken till det ovänliga förhållandet mellan Gustaf och Karl, de som förr va' de bästa vänner i verlden? FRU LARSSON. Inte vet jag riktigt, hur det hänger ihop, men det lär ha varit ett rysligt uppträde den der dagen de kommo hit och jag tror, det va' en dispyt i religion. Du vet hurudan Karl är, då han kommer in på det ämnet.
Maj:ts disposition ett reservationsanslag af 100,000 R:dr R:mt, för att användas til! lättnad för skjutsningstungan i de fall, der densamma genom entreprenad bestredes och befunnes särdeles tryckande. 1 anledning af omförmälda underdåniga skrifvelse har E. K. Maj:t, sedan samtlige E. K. Maj:fs Befallningshafvande och Kammar-kollegium blifvit hörde, genom Cirkulär den 24 Januari sistlidna år, jemte det särskilda föreskrifter angående ordnandet af nya skjutsinrättningar och om användandet af omförmälda reservationsanslag meddelats, i nåder förklarat, att del vore af vigt, att, innan den af Rikets Ständer endast för utomordentliga fall föreslagna förhöjning af skjutslegan vidloges, dels någon erfarenhet inhemlades, i hvad mån tillfälle till erhållande af bidrag från det anvisade statsanslaget kunde medverka till entreprenaders mera allmänna införande, dels, i sammanhang med en dylik förhöjning, om den visade sig vara erforderlig, utväg söktes till en jemnare fördelning och ett ändamålsenligare ordnande af skjulningsbesväret och dermed sammanhang egande frågbr, än under för handen varande förhållanden kunde skehvarföre E. K. Maj:l, som ansett ett af E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Malmöhus län I sådant afseende framstäldt förslag vara förtjent af närmare öfvervägande och på det åsigterna från landets olika delar angående de i samma förslag framställda hufvudgrunder för skjutsningsanslalternas ordnande eller om de afvikelse!' derifrån, som af särskilda förhållanden inom vissa orter funnes nödiga, mätte kunna inhemtas, förständiga! Sine Befallningshafvande i länen att öfver förslaget infordra sistlidna års ordinarie landstings yttranden ocb dermed jemte egna utlåtanden till E. K. Maj:l inkomma, så att under nödigt öfvervägande kunde tagas, i hvad mån ärendet påkallade framställning till Rikets
Och detta skedde genom hans uppståndelse och hans himmelsfärd; hvarmedelst han åter var till oinskränkt enhet införlifvad med sin Fader, som i honom hade på jorden verkat såsom i en lekamliggjord och fulltrogen spegelbild. – Det innersta hos honom var ifrån begynnelsen Gudomligt; det yttersta hos honom var deremot, ifrån begynnelsen, det längst från Gudomligheten aflägsna, eller det jordiskt Naturliga: men hela hans lefnad bestod i, att gradvis afkläda sig alla deri medfödda ändligheter eller ofullkomligheter, och med detsamma gradvis ikläda sig alla Faderns oändligheter och fullkomligheter; ett tillstånd, som nödvändigt medförde, att han derunder skulle ömsom förnimma sig såsom redan med Fadern ett, ömsom åter såsom ännu från Fadern skild och behöfvande hans bistånd; hvilket han då med lika mycken ödmjukhet, som tillförsigt, åkallade. Ändtligen var hans menskliga varelse i alla sina delar, ända till och med sjelfva kroppen, af evigt Gudomsväsende genomträngd och uppfylld. Nu vorden Gud äfven till sitt yttersta och sista, liksom han förut var det till sitt innersta och första, steg han ur grafven och till himlen; och det med bibehållande af sin naturligt menskliga kroppsgestalt, som numera sjelf var till himmelsk förklarad. Det var i denna gestalt, som han, efter sin uppståndelse, åtskilliga gånger bland sina lärjungar visade sig, och sista gången, för deras ögon, uppsväfvade för alltid ur förgänglighetens luftkrets. Hvad han tillkännagaf med de betydelsefulla orden: ”det är fullkomnadt!” var detta fullbordande af hans gudomliga sändning, detta uppfyllande af hans värf såsom ett försoningens och återlösningens verk. Tempelförlåten, som dittills hade för folket undangömt det Allraheligaste, remnade vid dessa orden i tu: till ett tecken, att hädanefter vore Gud allom tillgänglig såsom fullt uppenbarad; i Honom, som i en numera obegränsadt gudomliggjord mensklighet innefattar hela Treenigheten. Vår fader i egenskap af Gud, men ock vår broder i egenskap af Menniska, har han återlöst oss från Syndens makt, från Helvetets öfvervälde.
På grund häraf anhåller jag, att Utskottet vid förnyad pröfning af ärendet, som }’ag hoppas ej kommer i fråga, förrän mynt>es tärn ningen är afgjord, ville fästa afseende på de förslag jag i början af Riksdagen tagit mig friheten afgifva , angående Bankens rörelse i hela dess vidd, och hvarom Utskottet i detta Betänkande icke nämnt ett enda ord: ett förhållande som jag ej vet, om det härrör deraf, att BancoUtskottet ämnar deröfver afgifva serskildt Utlåtande, eller om Utskottet anser det tillhöra sammansatta Statsoch BancoUtskottens gemensamma behandling. I fall realisationen icke blir beslutad, är det nödvändigt att en gång göra sig reda för olycksaligheten af att concentrera lånerörelsen på ett enda ställe, och att finna, det en så stor massa som 3o,000,000 R:dr i sedlar skulle mera förslå, örn penningoch lånerörelsen fördelades på flera (.tällén i Riket, och i flera smärre dislricter, än att, såsom nu, vara inskränkt till ett HufvudContor med blott arne underafdelningar. Det säger sig sjelf, att en större del af sedelmassan skall för blotta lånerörelsens bedrifvande snarare medtagas, då låncanstaltcn är jpå elt aflägse, än på Jlera Den 27 Julli f. ni. närliggande ställen. Om vi blott upptaga beloppen af de recommendations-afgiftcr, som under en vecka utgå i och för penninge-transactioncr, skola vi finna, hvilken ofantelig summa de utgöra. Vi hafva sjelfva hämmat assignatipnsrätten; vi klaga öfver penningebrist, och likväl göra vi det tili en omöjlighet, att använda alla de Bancosedlar, som i rörelsen utsläppas, och borttaga liera millioner deraf, hvilka åtgå till besvärliga och långväga penningeremisser lill dyrt underhållna Cassafonder, till, med ettord, en icke räntegifvande omsättningsrörelse. Sådant kommer icke i fråga i andra länder, der assignationsrätten icke är inskränkt, och hvarest låneanstalterne icke äro för få.
Jag ha r gjort mig närmare underrättad om den ringa inkomst,sora Föraren af ett Ång-Fartyg emellan Norrköping och Stockholm har. Öfver hufvud lagdt, på flere resor, upgå ntgilierne för hvar och en till 176 R:dr då deremot inkomsten gör 229 R:dr 3i sk., återstående vinsten blifver 53 S:dr 3t sk. alt Banco. Denna behålning skall räcka både tili utdelning åt Actie ägarne, och till repärätioiis kostnad i Ångfartyget; och häraf torde livar och en finna, att behållningen är så liten, att det knapt kan bära sig, äfven Som -man vet, att förhöjning af fragt och passagerare afgiften icke låter verkställa sig med bibehållande af inrättningen. Man har vid förra Riksdagen sökt uppmuntra förvagns-iiirättningen; och då man nu har en sådan, fast hjulen gå i vatten i stället för på Land söker man redan att för Staten deraf draga inkomst; jag skulle tro att man icke bör bestrida Ång-Fartygen de fördelar» sorn Utskotten tillstyrkt och alt de borde slippa erlägga Lots och Råk afgifter. HerrafForsell, CarlGustaf: Äfven jag anhåller att få meddela några upplysningar uti i fr å gevär ande ämne, Ångfartyget Yngve Frey Den 17 Ne vem b er e. 113 Frey har blifvit' åberopat såsom ett skål hvarföre afgifterna på dylika fartyg ' behöfde nedsättas. En sanning är, att detta Ångfartyg under de föregående Lne åren gjordt lyckliga ^resor, varit talrikt besökt och följaktligen lämnat betydlig behållning men Maschineriet är nu efter 3:n« års förlopp så förs litet, och Fartyget ta riv* r Cu så ansenlig reparation, att emden trlf fullo verkställes, blifver behållningen förmodeligen ingen för innevarande år. Aila öfriga i gång varande Ångfartyg hafva lern nät vida sämre utslag, hvilket förhållande gifvit anledning 1
113 sedel inlöses i Privat-Bankens kassakista, och en annan lika stor i stället utgifves, men man har, och såsom det vill synas med skäl, uppgifvit, att det gör kontrollen på Bankens sedelutgifning svår, och att missbruk förmodas hafva egt rum, hvadan det synes, i praktiskt afseende, vara både enklare och riktigare, att bestämma ett visst maximum för hela det belopp sedlar, Privat-Banken får utgifva. Hela summan för alla PrivatBankerne torde böra bestämmas lill högst hälften af hvad Riks-Banken får, utöfver egande metallisk kassa, utgifva, börande hvarje Privat-Bank, under vård af annan offentlig myndighet, nedlägga hypotheks-obligationer eller andra godkända säkerheter för hela det belopp af egna sedlar, Privat-Banken på en gång må hafva utelöpande, utan att något undantag dervid må ega rum. Om man får antaga, att den vid sednaste Riksdag rådande mening angående Privat-Bank erne kommer fortfarande att göra sig gällande, så lära de komma att inom en ej aflägsen tid upphöra och ersättas af under Rikets Ständers Bank ställda Filialbanker. Då denna förändring likväl ej ännu kan anses vara fullt afgjord, torde Finans^ Komitén böra undersöka dess lämplighet, och får jag i sådant afseende yttra, att jag visserligen inser, att olägenhet är förenad med de i omlopp varande många slag af banksedlar, hvilkas godkännande såsom betalningsmedel ej är i lag stadgadt, men att denna likväl torde i väsendtlig mån upphöra, när beslutet om minimum af fiij R:dr för dessa sedlar blifvit bragt till verkställighet; hvarefter ett betydligare belopp af lagligt mynt mäste komma alt inom hvarje landsort finnas i rörelsen. Å andra sidan måste jag medgifva, att de väsendtliga fördelar i afseende å sättet för utlåningarne, som Privatbanker anses ega framför en af Statens embetsman förvaltad, böra kunna genom Filialbanker uppnås, men hvad som vid dessa förekommer betänkligt är, att Rikets Ständers bank skall vara deras förläggare. Då Rikets
Cederström föreslagit den förändring deri, alt, i st. f. årtalen 1858 och 1859, måtte införas 1863 och 1864, samt derjemte hemslälde, om R. o. Ad. ulan förändring bifölle denna punkt. Denna Propos. besvarades med Nej, hvarefter R. o. Ad. biföll ifrågavande punkt med den af Frih. Cederström föreslagna förändring. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Ulsk:s den 21 och 28 sisth Juni på bordet lagda Utlåt. N:o 42, i ani. af väckt fråga om anskaffande af en ny ändamålsenlig byggnad för R. Sl:rs Bank. Ånyo föredrogs BankoUtskis den 21 och 28 sisth Juni på bordet lagda Utlät. N:o 43, i ani. af väckte förslag örn ändringar och tillägg i föreskrifterne, ang:de Bankens metalliska kassa. Delta Utlåt, företogs punktvis lill afgörande. lista punkten, ang:de ett inom Utsk. vackt förslag, alt sedan metalliska kassan hunnit någon viss höjd, banken skulle för derutöfver å utrikes ort egande behållning upköpa Svenska Hypolheks-föreningars i utländskt mynt slälda obligationer. Frih. Palmstjerna: Jag ser, af hvad Utsk. här meddelat oss, alt denna fråga blifvit inom Utsk. väckt och af Utskis pluralitet afslagen. Utsk. har i dessa frågor motionsrätt och den räcker till Riksdagens .slut. R. o. Ad. har äfven motionsrätt, men den slutas en månad efter Riksdagens öpnande. Således, då denna fråga fallil inora Utsk., kan den icke inom RiksStånden åter uptagas af någon ledamot, såvida icke någon serskild händelse .föranleder hennes uptagande. Vore det öfverensstämmande med grundlagen, skulle jag utbedja mig några ögonblicks upmärksamhet, för att vederlägga de åsigter, hvarifrån Utsk. utgått; men då sådant endast vore att uptaga liden, utan att något resultat deraf följer, så afslår jag derifrån.
Banken må, så vidt lägligt är »och utrymme dertill inom Banken »gifves, under försegling af inlemnaren, till förvar emottaga paqneter eller annan flyttbar egendom, utan att om innehållet undfå ■uppgift och utan ansvarighet å Bankens sida, för oförvållad skada teller tillfällig »olycka; skolande vid det sålunda nedsatta godsets åtei tagande lill Banken erläggas följande, i förhållande till detsammas rymd och den tid det i Bankens förvar anneslätt, bestämda afgift, nemligen, efter hvarje månad räknadt: För depositum af 1 1/2 cubik-fot eller derunder: 16 sk. Banco, : För depositum derutöfver till och med 4^4 1J2 cubik-fot: Första cubik-foten: 16 sk. B:co B:co För depositum derutöfver: till och med 8 å 8 1/2: Första 4 cubik-foten: 3*2 sk. Banco Hvardera af de öfrige: 5 sk. 4 r‘st B:co För depositum derutöfver till »hvad storlek som helst: Första B/wco-Ut skott cts Memorial N;o i ;6. Första 8 Gubik-foten: i R:dr I3:co — i iJi R:dr Courant. Hvardera af de öfrige 4 R.'co Henna afgift utgår för minst en hel månad, ochhalfva månader upptagas icke, men hvad derutöfver är anses för hel månad. Ej heller upptagas halfva eubik-fot, men hvad sorn öfversliger en half räknas såsom en hel eubik-fot.. Up pmätning af hvarje depositum sker vid detsammas inlemna n de till Banken, då äfven afgiften, till dess månadtliga belopp uträknad och vederbörligen eontrolerad, införes i Depositions-beviset; kommande afgifternes belopp att redovisas på serskild conto i Bankens Hufvud-bok.