Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dictamen til krotocollet, sä lydande: Swcriges Hedersmän, som i yttersta stunder frälste Swensta Folket frän Säkerhets-actens rysliga följder, förmodade wäl icke första frrikten af deras frimodighet skulle blifwa försöket minsta wärdet af deras och flägtingars egendommar, til och med at göra dem Lil intet, dä en mängd Säterihemman upkommit af forntidens skryt-och frälset, ätminstone i Skäne, icke thar hälften af den jordrymd motswarande Kronohemman äga. Jag wägar i all ödmjukhet förestå: inno At dä fienden är infallen i Riket alla orter pä Zo mils afständ frän Krigs - Tbeatren stola skjutsa med alla brukbara hästar som finnas, men i annat fall äro Säterier, insockne, Rä - och Rörshemman, Boställen hädanefter som hittilö frän all Kronoskjuts befriade. En Nämnde - eller Fjerdingsman befriar frän stjuts et fjerdings hemman, men icke det hemmantal Han derutöfwer äger. Jag skulle önsta hemman belägne pä holmar i skärgarden eller som endast för Krono 97, 98. skjut - 770 Den 1Z Juvik. ffjutsens ffull nödsakas hälla häst blefwo mot en afgift deriftän befriade. 2:0 I almänhet borde wär Gästgifware ' Skjutsordning förbättras; men emedlertid all Gästgifware och Kronoffjuts betalas lika som i Konung c^ki. xi:s tid, nemligen med 8 rst. Banco milen. 3:o All hällffjuts, undantagandes pä 5 mils ofständ frän Stockholm och som bör med 12 si. Banco per milen betalas, indragas.
Jag får derföre anhålla att ordet »någon» måtte insättas mellan »vid» och »de,» så att meningen lydde »sig personligen anmäla vid någon af de anteckningar» etc. Gr. Sparre: Jagber blott få lästa R.o. Aduis uppmärksamhet på den tid, som enligt förslaget åtgår, innan man kommer sig i gäng. Först blir det en anteckning en dag, så en annan på deri andra, och först den tredje dagen väljes ordförande. Hvad skola då de ledamöter, som kommit tillsammans, göra under dessa dagar? Ar det skäl att på detta sätt nöta bort tiden? Hvilken annan korporation som helst använder icke två dagar till förberedelser. På dessa grunder anser jag fortfarande att en anteckning är nog. Frih. Leuhusen: Ja! jag säger nu som förut, att jag tror det blifva ganska svårt för Riddarh.-Direktionen att medhinna dessa anteckningar på en dag. Och om man nu första dagen inlemnade sina dokumenter och Direktionen icke hunne granska dem, så fick man ju i alla läll vänta lill dagen derpå, hvarföre någon tidsvinst icke uppstode af denna förändring. 134 Deu 11 April f. m. Hvad Hr Björnstjernas anmärkning angår, så tror jag icke någon tvetydighet kan uppstå, om man jemför detta mom. med 13 §:n, hvarföre jag äfven vidblifver mitt förra yrkande. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Gr. Oxenstierna: Jag måste vidhålla mitt förslag, på det apparaten måtte komma att förminskas i detta afseende. Jag tror även att detta vore en real förminskning och icke en nominel såsom den förra. Frih. Leuhusens invändning att man möjligen icke på en dag skulle medhinna att utlemna pollett till alla som anmälde sig och sålunda måste fortsätta följande dagen. så att det icke blef någon tidsvinst att hafva blott en anteckning, förenar sig icke rätt med Utsk:ts förslag. Ty enligt detsamma skulle vid första anteckningen endast hufvudman och sådana närmaste ättemän, hvars hufvudman hade något juridiskt hinder, erhålla pollett.
Jag anhåller att få vela om prot.uldr. ang:de de öfrige Ståndens beslut i denna fråga ännu hafva bit ankommit. Undert. Ridd.secret. tillkännagaf, att prot.utdr. erhållits, som utvisade, att LagUtsk:s utlåt. N:o 102 blifvit af de 3:ne öfrige RiksSlm bifallet. Frih. Cederström: I sådant fall är det icke särdeles värdt att här göra någon förändring; eljest hade jag velat instämma i hvad Gr. Mörner uti sin reservation har anfört, rör:de oriktigheten af att i en författning rubba aftal, som redan på grund af lag äro ingångne. Gr. Sparre Erik: Äfven jag erkänner, att, sedan 3:ne Stånd redan hafva bifallit betänk., någon förändring i förordningen icke vidare kan ifrågakomma, men jag kan dock icke underlåta att förklara, det jag anser såväl K. förordn. af 1835, rör:de lösöreköp, som detta förslag, hvila på en helt och hållet falsk grund. Denna grund är falsk, ty vi veta alla, att de afhandlingar, som här afses, icke äro köp, utan Den 29 April. 331 en hypolbisering af lösören. Jag tror, att Utsk. begått ett fel, då Utsk. icke tagit i betraktande den af en ledamot i BondeSt., Peller -Pålsson, väckta motion, angående inteckning af lösegendom. Jag vet att man skall säga mig', att sådant är omöjligt; men jag svarar, att erfarenheten visat, att det icke är omöjligt, enär just desse s. k. lösöreköp egentligen afse en genom inteckning hos vederbörande auctoriteler vunnen panträtt för köparen. Jag tror derföre icke, alt det varit omöjligt att i lagen införa ett stadgande i den syftning, som jag tagit mig friheten nämna.
Jag anser det derföre ej allenast nyttigt, utan äfven nödvändigt, att så fort ske kan, hämma syndafloden; ty annars blifver det i framtiden för oss en ren omöjlighet, att uppbygga så många fängelser, som komma alt erfordras. På denna grund kan jag icke annat än tillstyrka anslaget till dess folia belopp; och ehuru stora än de ordinarie utgifterna äro, och de som tillfälligtvis tillkommit, så skulle jag dock önska, att man kunde anslå ändå mera härtill för att snart komma till målet. Detta i afseende på summans belopp, dess bibehållande, ökning eller minskning, och dertill befintliga tillgångar. Det har af Frih. Palmstjerna blifvit föreslaget, att man skulle 106 Den 22 Maj. göra det vilkor vid anslagets beviljande, att icke flera fängelser fingo påbörjas, än som kunde med detta anslag fullbordas. Jag hoppas och förmodar att R. o. Ad. inser nödvändigheten af att ej göra halfgjordt arbete; men dessutom anser jag det vara rent af en omöjlighet att uppfylla de bestämmelser, som Frih. Palmstjerna gjort, åtminstone till en del; ty om jag förutsätter att man är så försigtig att man bygger ett fängelse i sender, så skulle likväl slutligen ett fängelse komma att blifva ofullbordadt, och dessutom den olägenheten inträffa, att om man funne det lämpligast att lägga ett fängelse på något visst ställe, men det der vore dyrare att bygga, så skulle man i och för det ifrågavar. ändamålet ej kunna bygga det, der det anses vara angelägnast, utan bygga der det kan ske för bästa priset. Det kan dessutom hända af det tvång, man här vill föreskrifva, att ett fängelse blifver dåligt utfördt och mindre än det behofver vara. Jag tror således, att, om man har något förtroende till den man lemnarpenningarne till, det är ganska skadligt att göra dylika ^föreskrifter. Hr von Hartmansdorff: Innan Ståndet fattar sitt beslut öfver frågan, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten på de gjorda förslagens skiljaktighet. Här är skillnad i fråga om ändamålet, om summornas belopp och om tiden för hvilken de skola beviljas.
Till inköp af böcker för det arkiv, som borde inrättas inom Rikets Ständers hus, samt till öfriga för detta arkivs bildande och förökande oundgängliga utgifter, äfvensom tili lämpliga arfvoden åt dem af Kongl. Bibliothekets tjenstemän, hvilka härvid komme att biträda, anslogo Rikets sednast församlade Ständer ett belopp af 1000 r:dr, hvilket Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, under tiden intill slutet af nuvarande riksmöte, skulle ega att för sagde ändamål disponera. Utaf detta anslag hafva, enligt hvad Fullmäktige, uti skrifvelse af den 27 nästlidne Februari, för Stats-utskottet anmält, 764 r:dr 24 sk. utbetalts för inköpta böcker och kartor samt verkställda bokbindare-arbeten, hvarförutan en summa af 200 r:dr blifvit afsedd att användas till arfvoden åt de 2:ne extraordinarie tjenstemän vid Kongl. Bibliotheket, hvilkas biträde Fullmäktige, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers föreskrift, anlitat i afseende på utgallringar af derstädes befintliga duplettexemplar, som till arkivet kunde öfverlåtas. Följaktligen utgjorde den odispönerade återstoden af ifrågavarande anslag endast 35 r:dr 24 sk. Som detta belopp icke ens vore tillräckligt för godtgörande af det vid upprättandet och utBih. till R. St.
Propos. uppfördt); alldenstund, då en ny ladugårdsbyggnad uppföres, beräknad att dervid använda lokomobil och flyttbart tröskverk, inskränkningar i logeoch ladubyggnaderne kunna göras, och stackgårdar dervid i större utsträckning användas. Om det skulle synas att 100,000 rdr vore för högt beräknadt för nya ekonomi-bvggnader, jemte lokomobil och tröskverk, vid en gård af 600 tunnland circuiationsjord, så torde det af K. Landtbruks-akademien begärda anslaget för ladugårdsbyggnaderna vid dess experimentalfält, uppgående till 24,850 rdr rmt, jäfva en sådan åsigt. Hvad deremot tillfälliga anslaget till ordnandet af en agrikultur-kemisk försöksanstalt, stort 13,000 rdr, och ett anslag, stort 4,500 rdr, såsom årligt bidrag dertill, hvilka anslag i K, M:s Nåd. Propos. äfven finnas intagna; så vågar jag, ehuru K. Landtbruks-Akademien funnit det önskeligt vara, att en dylik lörsöks-station å Alnarp ordnades, likväl afstyrka beviljandet af dessa anslag, af det enkla, men desto giltigare skäl, att Alnarp dertill ännu icke är moget. För ett landtbruks-institut, som ej ännu fyllt första året af sin tillvaro, och som endast har boningshuset i fullständigt skick, återstå så många väsendtliga luckor att fylla och hvaraf jag nu framhållit några, att vidare skäl för mitt afstyrkande af sistnämnde anslag ej äro behöfliga. Den 30 November. 247 Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte åtfölja remissen till Stats-Utsk:t. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef motionen jemte yttrandet remitterad till StatsUtsk:t. Föredrogs Gr. Wachtmeisters, Hans, d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 169, om utarbetande af förslag till ny stadga för elementar-läroverken. Uppå Hr Gr:s o. Landtnr.s framställning beslöt K. o.
Koushtulions-utskolt antogs förslaget att hvila till nästa r iksdag, dock med följande förändringar (Konstitulions-utskottets memm. 1835, Ntris 107, 125): att, då ”Konstitulions-utskottet inkommer till Rikets Ständer med förslag till grundlagsändring, skulle detsamma, efter öfverläggning derom i ståndens plena, först framställas endast till gillande eller ogillande”: att ’’oui det ogillas af alla fyra Riks-stånden, frågan borde förfalla”: att deremot, ”om det gillades af samtlige Riks-stånden, det då borde hvila att oföräudradl antagas eller förkastas å nästföljande riksdag”: att, om ”i något eller några stånd vid förslaget gjordes anmärkningar, som hindrade dess hvilande, de, hvilka hvarje Riks-stånd föt klarat utgöra dess gemensamma tankar, skulle hänvisas till Konstitulions-utskottet, sorn borde desamma till ett förslag i möjligaste måtto sammanjemka”: och att, om derefter ”något eller några Riksstånds tankar i någon eller några delar blefve skiljaktiga, eller om förslaget ogillades af något eller några stånd, men gilladps af de öfriga, förstärkt Konslitutions-utskolt egde med Rikets Ständers rätt afgöra, hvilketdera af förslagen borde hvila, eller huruvida frågan finge alldeles förfalla”. Men äfven dessa förslag vunno ej godkännande på den näst derefter hållna riksdagen, och Konslituiions-utskoltet af år 1840 upptog dessa frågor blott i sammanhang med det då uppgjorda r.ya icprestntalious-forslagel. 6 Konsiilutions-UIskottets Memorial, N.o ar.
Lika med den siste talaren erkänner jag visserligen, att någon synnerlig olägenhet eller fara icke kan upkomma genom bifall till ifrågav:de förslag, men i mina ögon är det icke tillräckligt, att ett förslag till ändring af grundlagen icke kan medföra någon olägenhet; det bör visas att det medför icke allenast någon nytta, utan en ganska betydlig sådan, ty att ändra grundlagen är dock icke en sådan obetydlighet, och då det svårligen låter bevisa sig, att för det allmänna det skulle vara af någon egentlig vigt att detta förslag blefve antaget, synes mig mindre lämpligt att godkänna detsamma. Jag anhåller således att få instämma i den af den förste talaren redan begärda propos:n eller afslag på detta förslag. Hr Carlheim-Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar: Jag kan icke annat än förena mig i den förste och sista talarens an hållan om K. o. Ad:ns afslag på förev:de Mern. Lika med Gr. Lagerbjelke erinrar jag mig att grundlagen bjuder det inga andra grundlagsförändringar må af Konst.Utsk:t föreslås än de som äro högst nödvändiga och nyttiga. Hvad denna beträffar, så har Utsk:t icke anfört några skäl hvarföre den skulle vara högst nödig, och, i afs:de på nyttan, ganska litet, utan har (Jtsk:t förnämligast talat om billigheten. Jag anser följaktligen detta förslag grundlagsvidrigt. Jag vill ingalunda förneka Judarne, hvad dem såsom medborgare tillkommer; jag vill icke säga att de äro sämre än andra, men da dessa medborgare hafva en religion, som förnekar sanningen af vår lära, anser jag dem mindre lämpliga än andra att deltaga i sådana V. *8 434 De» 28 April. angelägenheter, sorn röra särskilda samhällsförhållanden. Jag tviflar icke att den tiden snart kan vara inne, då det blir nödvändigt att medgifva hvad jag nu bestrider, då nemi. en allmän valfrihet erkännes; men i uärv:de stund anser jag bäst att icke så göra, för att ej rubba den kristliga princip, som utgör vår trosgrund. Frih. Creutz, Steffan; I motsats mot såväl den siste talaren som Frih. Cederström, anhåller jag om bifall till Konst.- Ut.sk:ts Betänk.
Majit för den nya läroverksbyggnaden äskat, må vara för ändamålet behöflig; och enär berörda summa icke allenast i betydlig mån understiger den af Öfver-intendents-embetet uppgjorda kostnads - Stats-Utskottets Utlåtande JM 122. 63 beräkning, utan äfven, med afseende å nuvarande höga dagsverks-löner och stegrade pris på materialier, måste anses lågt beräknad för en byggnad, hvilken, utförd i Öfverensstämmelse med den företedda ritningen, synes blifva fullt ändamålsenlig, tvekar icke Utskottet tillstyrka, att, med bifall till Kongl. Majrts nådiga framställning, Rikets Ständer, för uppförande å lämpligt ställe af en ny byggnad för Teknologiska Institutet, anslå, jemte köpeskillingen för det äldre huset, en summa af 390,000 R:dr, och för Institutets aptering i den nya lokalen anvisa ett belopp af 30,000 R:dr, eller tillsammans 420,000 R:dr Riksmynt, att, i mån af behof, med y årligen under nästkommande 3 år från Riksgäldskontoret utgå, häruti jemväl inräknad kostnaden för erforderlig tomt, i händelse någon Kronan tillhörig sådan af tjenlig beskaffenhet icke kan för ändamålet blifva tillgänglig. (Se tab. M 9.) I afseende å blifvande plats för det nya Institutet har det förekommit Utskottet som, derest icke någon annan mera lämplig lokal finnes att tillgå, den öster om Kongl. Operahuset belägna, Kronan tillhöriga, tomt, såsom egande ett centralt och fritt läge, möjligen kunde vara för ändamålet användbar och passande; och Utskottet har af sådan anledning trott sig böra hemställa, det Rikets Ständer må förklara, att, om Kongl. Majit skulle linna den ifrågavarande tomten fullt lämplig och tillräcklig för uppförande derstädes af den till teknologiskt Institut nu föreslagna nya byggnad; Rikets Ständer, för deras del, icke hafva något att erinra om nämnda tomt dertill användes.
Maj:t anhälla, det flyndesam anstalt till werkställighet af hwad salunda ä Högwördige PresteStändets sida är wordet medgifwik, matte i Räder widtagas, derwid BondeScandet jämwäl önskat såsom tillägg uti detta medgifwande kunna inbegripas rättighet för Allmogen, alt när Conventionerne skola träffas, fä något sädant stadgande faststaldt, att Den 4 NovembergLz byggnads-skyldigheten ä Prestgärde pa landet mä hädanefter för Allmogen upphöra. BondeStändet har. wid anstald jemnförelse, erindrat sig. att byggnaderne ä Militaireoch Civile Tjeustemäns boställen jemte Capellans och Klockarebohl underhållas endast af innehafwarnc, utan uä-> gon annans betungande, och det more följaktligen» ester Ständets anka, en i sakens natur grundad rättwifa, att, til! lilcheks winnande emellan Boställshafmares förbinda ser, sä genom Högwördige PrestSkändets begifwande den ftillnad undanröjd, som, i frägan om Ptstegärdsbyggnad, hit intills allena legat Allmogen och Jordbrukaren till last.
Stael von »öistein önskade, at frägan om lVlagaLws - Inrättningen först mätte afgöras, och sedan om berörde Städers Bränningsrätt. Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, at sädant wore likgiltigt. Herr ?rint2scl,ö1ö wille päminna, al frägan om Städernes Brännings-rätt blifwit upstuten at afgöras i sammanhang med den om Allmänna UazaLms-Inrättningen. DeHa bagge ämnen berodde helt och haller af hwarandra, och det förra kunde ej afgöras, innan någor bestämdt beslut rörande del sednare wore farradt. Härefter begyntes upläsningen af de förenade Statssamt Allmänna Beswärsoch OsconomisUcskottens Betänkande, rörande Allmänna rins-Inrättningen, men den afbrörs snart af Friherre »gerta, Hxel, sann Fri - 6zo Dm 14 Mars. Friherre 5? t» el von k-lolsteln, hwilka önssade, ar dermed til en annan dag marle upssju» tas, emedan riden pä middagen nu more sä långt liden. Herr Grefwen och Landtmarskalken föreställde, ar sakens afgörande snart, wore wigtigr, emedan BewillningsiUrfforrer endast deruppå wän» rade, för ar utarbeta Branwins-bewillnings frägan; men Friherre 8tgel von wolstein begärte frägan för andra gängen pä bordet, dä flere, och ibland dem Herr Lerkman, Ambrosius lVlgAnu 8, hördes begära, ar densamma ater i eftermiddag mätte till afgörande företagas.
Ständers pröfning vördsamt underställes, får Utskottet tillika anmäla, att Utskottet, hvars uppmärksamhet blifvit fästad på stämpling af kort, väl funnit, dels att föieskrifterne derom lämpligast böra i Chartae Sigillatae-förordningen inflyta, dels att, till förekommande af de icke tvifvelaktiga underslef, som nu ega rum med denna stämpling, några säkrare controler i detta afseende äro nödige; men då för behandlingen af detta ämne åtskillige upplysningar funnits nödige, hvilkas inhemtande likväl icke ansetts böra fördröja expeditionen af Utskottets nu afgifne Utlåtande, rörande Charlas Sigillatae-bcvillningen, är Utskottet sinnadt att, i afseende å kortstämplingen, med serskildt Betänkande till Rikets Höglofl. Ständer inkomma. Åtskillige ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 3i Maji i834* Reservationer. Herr Grefve v. Hermansson: ”Emot det beslut, som Utskottet fattat, att å assignationer ställda på Rikets Ständers Bank lägga en stämplings-afgift af 4 sk. B:co, får jag härmed reservera mig, på den grund, att, så län - Bevillnings-Vt slottets Bet. 49 ge föreskrifterne för denna assignationsrätt äro sådane de nu finnas, skulle ett sådant Leslut lända dertill, att denna assignering ovillkorligt af sig sjelf upphörde, hvilket förhållande i min tanka skulle blifva ganska menligt för flera landsorter.” Herr Grefve H. v. Fersen: ”Jemte instämmande uti Herr Grefven. Hermanssons reservation, får jag dessutom tillägga ett annat skäl, hvarföie jag ej kunnat biträda pluralitetens beslut i denna fråga, nemligen det, att om denna stämpelafgift skulle åläggas, borde systemet af stämpelafgift med låga chartajvaleurer i sin helhet antagas.” Herr Friherre Hamiltonj H. A. Af den anledning, att då Chartae Sigillatas-afgiften blifvit förhöjd för Grefve-, Friherreoch Adels-bref, den jemväl bort förhöjas för Caracters-fullmagter.
”Ja, du må väl korsa dig – om ni varit ute på det viset under skydd af en ung herre, som bara vill kurtisera henne, skulle hon vid det här laget icke haft mer rykte i behåll än som fått rum i ett synålsöga. Den stackars fru Emerentia blef alldeles blek af förskräckelse. Hon måste tillstå, och hon gjorde det af uppriktigt hjerta, att hennes obekantskap med den verkliga verlden kunde komma henne att taga vilse; och som hon egde urskillning nog att inse hvad som här fordrades af henne, kufvade hon sin stolthet och tackade sin syster af ödmjukt sinne. ”Bra!” sade denna tillfredsställd ”Nu komma vi till n:o 2: ”Bästa fru von Kühlen ” (”Den här”, afbröt sig fru Regine Sofie, ”anser jag vara af sämre slag, efter han söker dölja sig under sken af att gagna dig!”) Såväl i tisdags som sistlidne lördag var jag i fru v. Kühlens bostad utan att blifva emottagen, men då detta utan tvifvel härledt sig från något misstag, skyndar jag att på detta sätt förklara att jag gjort allt i verlden för att kunna hålla mitt gifna löfte. Tre af mina slägtingar, grefvinnan C., friherrinnan H. och statsrådinnan P., ha alla lofvat att lemna fröken så tillräckligt broderier, att hon icke alls behöfver vända sig åt annat håll. Grefvinnan, som jag först vidtalade, är angelägen om skyndsamhet, och jag har lofvat att i morgon presentera fröken hos henne, hvarföre jag klockan 12 på förmiddagen skall ha det nöjet att afhemta min vackra portegé. Med uppriktig glädje öfver att ha kunnat vara herrskapet till tjenst tecknar jag högaktningsfullt J. T–svärd.” ”Nå, hjertandes, i den der var väl ingenting ondt!” inföll fru Emerentia med upplyftadt hufvud. ”Den välmenande baron har hållit bättre ord än jag tänkte, och om grefvinnan och friherrinnan och statsrådinnan vilja vara så goda att ta emot min dott ” ” så skulle du utan försyn släppa henne, att löpa kring gatorna med en en
Dä försäljningen alltså ansågs omöjlig och det knappast kunde antagas, att någon skulle vilja ens såsom skänk mottaga lägenheterna, såvida dermed löljde skyldighet att erlägga den förut bestämda räntan, samt härtill kom att, i anledning af väckt fråga om förmedling af räntan för loiten N:o 4, Kammar-kollegium, genom utslag den 9 Juni 1842, förklarat, det förmedling icke kunde ega ruin ä räntor, tillkomna i sä beskaffad ordning och på det sätt, som skett med den berörda skogslott pålörda räntan, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånig skrifvelse den 10 Juni 1844 hemställt, att ränlebeloppet finge för framtiden nedsättas till det genom Kongl. Brefvet den 8 Maj 1821 bestämda minimum af spanmål, motsvarande Sex skilling för tunnlandet, samt de ifrågavarande lägenheterna med sådan ränta genom offentlig auktion ånyo till försäljning utbjudas. Genom Kongl. Brefvet den 30 Oktober 1845 hade denna framställning blifvit bilällen, hvarefter försäljning på de sålunda förändrade vilkoren också försiggått af lägenheterna N:ris 3, 4 ech 5 samt £$:delar af N:o 10 och adelar af N:o 11. Sedermera hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län anmält, ali jemväl för loiten N;o 12 årliga räntan äfvensom loltegarens personela kronoutskylder, för flera af de sednare åren voro oguldne och i räkenskaperna balanserade med ett sammanräknad! belopp af 919 R:dr 45 öre. Till gäldande häraf funnes ingen annan tillgång än lägenheten, hvilken också blifvit tagen i mät och vid utlysta auktioner till försäljning förgäfves utbjuden.