Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D A nyo föredrogs Stats-Utskottefs den 27 April på bordet lagda Betänkande, af den 22 förutgående, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 15 sistlidne Märs, om några för Undervisningsoch Läroverken i Riket nödiga anslag; och fann Bonde-Ståndet skäligt samma Betänkande bifalla, med vilkor likväl, att den deri omnämnde Förläriings-Spannmålen, som genom timande ledigheter och skeende indragningar blifver att tillgå på landsbygden, användes till Skol inrättningar på landet och lärarnes dervid aflöning. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Uppå förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 26 April afgifna och dagen derefter på bordet lagda Betänkande, angående det län af 120,000 R:dr Banco, som En af Rikets Herrar, f. d. General-Gouverneuren m. m. Herr Grefve Eric Ruuth af Wismarska Pantskillingen innehar, samt Hans Excellences, i afseende på detta lån, till Stats-Utskottet inkomna ansökning ; fann 3:dje Del. N.o 5 , G. Bonde - 34 jDen 5 Maj. Bonde-Ståndet för godt, att till sam ma betänkande lemna bifall. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Det af Stats-Utskottet den 26 April med. delta, och sedan sista Plenum på bordet liggande Betänkande, rörande Bevillningsafdrag på Rentan för Riksgälds-Contoiréts inhemska skulder , blef nu föredraget, och af Bonde-Ståndet godkändes. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Stats Utskottets deri 27 i förliden månad på bordet lagda, och dagen förut afgifna Betänkande, i anledning af en vid 1813 års Revision vppad fråga , om Pragscriptionstid för RiksgäldsContoirets inhemska skulder ; föredrogs och af Bonde-Ståndet bifölls. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. g, D.
Kan någon af Utsk:s medlemmar upvisa en vallag, som stiftas utan medverkan af alla de Stånd, Kamrar eller annorlunda benämnda Afdelningar, hvilka i representationen deltaga. För närvarande är vår vallag grundlag, ithy att intet ord i de §§ af Riksd.Ordn., som derom handla, kan ändras utan alla Ståndens och Konungens samtycke. Riddarh.Ordn. deremot upgöres af Konungen och Ståndet allena, derföre att ingen Adelsman väljes. När det sednast förkastade Representations-förslaget lades på bordet, så fogades dervid en serskild artikel, som utvisade, huru man skulle förfara vid öfvergången från den nuvarande till den ifrågaställa representationen. Något sådant är f. n. icke upgjordt. Emellan den nya och gamla representationen är således ett svalg, som Slånden icke kunna öfverhoppa, och som följaktligen bordt fyllas, helst af Consl.Utsk. Under sådana förhållanden anser jag det vara lika riktigt af dem, hvilka ogilla förslaget, som af dem, hvilka godkänna det, att låta det hvila på bordet till nästa riksdag. Jag hemställer alltså vördsamligen att R. o. Ad. måtte afbryta dessa, enl. min Den 27 Maj e. m. 235 lanka till intet tjenande, öfverläggningar, på det att vi, ju förr desto heldre, må komma till berörde slut. Gr. Sparre, Eric: Den taktik, som blifvit förordad af den siste värde talaren har länge varit följd inom detta hus. Det är denna undvikande taktik, hvarigenom man lyckats bibehålla status quo, till dess delta slutligen befuunits så olidligt, att man icke mera tror på möjligheten af förbättring, utan anser en total omskapning vara af nöden. Denna bedröfliga taktik har Riddarehuset nu börjat ali öfvergifva. Det är från oss sjelfva, som förslag till reformer framkomma. Vi vilja dem med allvar; vi vilja icke längre undanskjuta en fråga, som måste lösas. Jag är således öfvertygad att del icke skall lyckas alt få förslaget hvilande, endast i ändamål att bringa det till den eviga hvilan, utan för ali dermed taga ett steg till befordrande af en bland samhällets vigtigare angelägenheter.
— Anslaget för betäckande af bristen i 1857 års tillgångar för Garnisons-regementenas mathållning 160,000: — Utaf anslaget, 27,000 R:dr, till understöd för Svenska Officerare, som inträda i aktiv krigstjenst 18,000: — Utaf anslaget, 2,000 R:dr, till statistiska uppgifter öfver kostnaderna för de Kongl. Krigs-kollegii förvaltning tillhörande föremål 666: 67. Anslaget till gratifikationer för år 1867 åt Underofficerare med vederlikar vid Garnisonsrege mentena ■ ■ 58,559: 87. 1758,585: 63. Anslaget till dito dito åt Underbefäl och Handtverkare vid Kongl. Flottan 120,000: — hvaraf återbetalts 188 R:dr 51 öre. Utaf anslagen, 1,679,697 R:dr, till krigs-ångfartygs samt kanonbåtars anskaffning och komplettering 1,119,797: 99. Utaf anslaget, 200,000 R:dr, lill byggnads-arbeten och anskaffningar vid Flottans stationer 135,533: 35 Utaf anslaget,*350,000 K:dr, till uppförande af Transport R:dr 1,375,131: 32. 2,234,585: 63. Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 19 Transport R:dr 1,373,131: 32. 2,234,383: 63. jernbron mellan Skeppsoch Kyrkholmarne Anslagen till Båtsmannens mathållning för år 1836 samt deras och Flottans öfrige korpsers naturaportioner, jemte gratifikationer till Matroser och Jungman, äfvensom arfvoden till Båtsmans kompani-Cheferne för år 1837 96,773: 23.
Grefve Spens, Carl Gustaf, och Herr Löwenström, Johanjacob, anhöllo, att detta Utlåtande måtte än vidare få hvila. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, att, enär flere. Ledamöter förenat sig i önskan, att Utlåtandet måtte blifva på bordet ytterligare livilande, kunde sådant, enligt 49 §• Riksdagsordningen, ej förvägras. Den 17 Augusti e. m. 247 Föredrogs å nyo och remitterades till Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten Herr von Qvantens, Carl, den 10 dennes e. m. på hordet lagde Anförande, innefattande tankar om Försvarsverket och Armeens organisation. Företogs till pröfning och bifölls BevillningsUtskottets den 1 dennes under N:o 3p afgifne, och den 12 derpå följde e. m. på hordet lagde,. Utlåtande, i anledning af väckt motion örn lindring i Städernas allmänna utskylder. Å nyo föredrogs BevillningsUtskottets, den 1 dennes under N:o 4° afgifne, och den 12 derpå följde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt motion om befrielse från Bevillning efter 2 Art. för ägare af KronoKronoskatteoch Frälse Skattehemman i Småland. Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef BevillningsUtskottets berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 1 dennes under N:o 41 afgifne, och den 12 derpå följde e. m. på bordet lagde, Den 17 Augusti e. m. Betänkande, i anledning af väckt Motion om befrielse eller lindring i Bevillningen för KronoLotsar och LotsDrängar. Herr von Hartmansdorff, August'.
En sådan varning, gifven i tysthet af en inom församlingen aktad och älskad Prestman, skall, om möjligt är, ändamålsenligt verka; men samma varning gifven, snart sagt, offentligen, inför 16 å j7 KyrkoRådets Ledamöter, måste ovilkorligen verka mindre fördelaktigt, då den åsidosatt den grannlaga tystlåtenhet, hvarmed man gerna vill omkläda tilldragelserna inom sina slutna husliga kretsar. Är åter Preslmahnen icke en af dessa nitiska och allmänt aktade personer, utan, såsom många gånger är fallet, står i ett mindre godt förhållande till sin församling* så befattar lian sig icke med att faderligt varna och råda, der sådant behöfves; och om han gör det, så mottages icke hans råd med den välvilja och det förtroende, söra lemnar hopp om bättring. Men med ännu mindre framgång, ja med Snart sagt förargelse, toottagas varningar och råd af deti mindre aktade PreStmannen i närvaro af KyrkoRådet; och den felriktige finnér en ursäkt för sitt fel, i sjelfva medvetandet deraf, att den, som är salt alt vaka öfver hans handlingssätt, antingen icke sjelf är stort bättre eller för det minsta är 35 H. >5* Ben 3o J u I i i f. m. en person, som icke njuter sina åliörares faktning. Jag tror mig således hafva visat, a&t, antingen själasörjaren är en väl eller illa qvalificerad person, är rättigheten att varna ändamålsenligare, då den är lemnad i dennes händer, än då den är uppdragen åt ett talrikt och illa sammansatt KyrkoRåd. "Utskotten hafva vidare sagt, att KyrkoRådets befattning icke kan föras under rubrik af inblandningar i det husliga lifvets förhållanden. Jag skall då söka med sjelfva författningens ordalag bevisa, alt förhållandet är motsatsen af hvad Utskotten uppgifvit. Enligt 12 §. tillkommer KyrkoRådet, att upptaga frågor om oordentligheter i allmänna sammanlefnaden, försummelse' af Gudstjensten, utehlifvande från Catechismi-förhör, vårdslöshet vid inoch utanläsning, tjenstefolks olydnad emot husbönder, ovarsamt umgående med elden , m. m.
Danmark aft rädas emot det att Sverige erhåller tullfrihet i Öresund, så framt Danmark vid derom öppnade underhandlingar till denna Ira nsac tion skulle utan några vidare uppoffringar å Sveriges sida finnas villigt; dock att med denna afträdelse fästes det villkor, att Danmark e mottager ön i det fin andelia tillstånd, hvaruti den sig för närvar, befinner, så alt icke Sverige, emot 11. St:s beslut af 1812, måtte få vidkännas några skulder, som efter den tiden i och för öns förvaltning kunna hafva blifvit åsamkade, ej heller att några vid colonialstyreisen anställde em hels män komma att betunga Svenska indragning sstaten. Motiverna, hvarför jag anser en dylik transaction nyttig för Sverige, aro: att ön med sin styrelse varit lika besvärlig för Svenska statsverket som Sundska tullen för Svenska handeln, — det vore således lyckligt, att på en gång kunna blifva qvitt deni båda; alt vi vid tillfälle af ett krig kunna blifva af med ön utan alt derföre erhålla någon ersättning; och slutligen att denna transaction är lättare att verkställa, än ifall ön skulle försäljas, då liqviden derom liksom den örn Guadeloupe kunde blifva mera invecklad. Jag förmodar att Danmark ej bör finnas ovilligt till denna transaction, då det lärer kunna förutse, att Sverige förr eller sednare måste vinna tullfrihet i Sundet; del känner ej så noga till denna ös besynnerliga egenskap att endast tillskynda moderlandet förluster, och det lärer dessutom med mindre kostnad och mera controll kunna styra densamma, då det äger Irenne besittningar i dess grannskap. Ön så väl som mensktighelen lära ock kunna vinna på denna transaction, då Danska Regertn ej lärer draga i betänkande alt på denna ö så väl afskaffa slafhandeln, ifall den der skulle vara gängse, med det mera, hvilket icke gör en Europeisk Regering heder, som det redan gjort det i sina öfriga besittningar. Då R. St. blott förklara sitt medgifvande till en dylik transaction, torde det ej lägga något hinder i vägen för våra diplomaters skicklighet alt tillvägabringa den på de för Sverige förmånligaste villkor som möjligt.
Det vöre ett storverk, ett värdigt bihang till Glädjefästerne vid en stor Konungs uppträdande på Svenska Thronen, att derifrån få datera Sveriges sållare Tidehvarf. Men denna Realisation bör ej favorisera Utlänningar och Banko-Sedels-innehafvare och skada alla de Medborgare som hafva skulder. — Med ett orth — Sedan olyckan och oredan är gjord, och nu mera ej kan fullkomligen rättvisligen hjelpas; så tror jag att jag för min Banco-Sedel icke bör vänta mera Silfver af Banken vid Realisationen , an jag nu för samma Sedel kan få på en Auction eller hos en Silfverhandlare. Ut Supra (Dc till förutstående Betänkande hörande Bilagor Litt. A E, finnäs serskildt tryckte och hit intecknade.) Banko-Utskottets Bettfnkanden 531 N:r 45. Riksens Högh Ständers Banco-Utskotts förnyade Betänkande, i fråga om allmänt kungörande af Banco-Sedelstockens belopp för hvarje är. Banco-Utskottets Betänkande af den 1 sisth April, i anledning af väckt motion om allmänt kungörande af Banko-Sedelstockens belopp för hvarje år, har, i grund af åtskilliga dervid gjorde anmärkningar, blifvit från Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet återremitterädt. I anledning af hvad flere värde Ledamöter anfört, rörande den förmänliga verkan för Bankens Credit som af den yrkade Publiciteten vore att förvänta; får Banco-Uts! ottet vördsamt åheropa sitt redan afgifne Betänkande, hvaruti Utskottet ej inskränkt sig till den framställde frågans betraktande från en enda synpunkt, utan deremot i möjeligaste måtto sökt utveckla, så väl de sannolika förmånerne somäle befarade olägenheterne af den anstalt, sorn för framtiden föreslagen blifvit. Erfarenhetens vittnesbörd, andra Länders exempel, och de allmänna principerne i Statsoch Finance-Lrjfran, hafva i desse hänseenden legat till grund för Utskottets framställningar.
Äfven han kallar dessa stycken Tragedier, ehuru de i sjelfva verket äro utarbetade fastlagsspel med ett sorgligt slut. Samma motsägelse emellan ton och slut råder sålunda äfven hos honom; men slutet är dock der bättre motiveradt, ty der är dock en verklig förbrytelse begången, hvilken allt efter uppfattning och ståndpunkt kan tragiskt eller komiskt behandlas; hvaremot den bedlegranna jungfruns tyckmyckenhet är af temligen oskyldig art. Om vi sålunda fullt instämma med Klemming, att ”Alle Bedlegrannas Spegel” icke i dess nuvarande skick kan hafva högre ålder än tredje upplagans tryckningsår utvisar; så hindrar detta icke, att denna upplaga kan vara en omarbetning af ett vida äldre orginal. Emellertid tyckes ”Alle Bedlegrannas Spegel” hafva haft att fröjda sig åt mycket bifall och länge bibehållit sig i allmänhetens gunst, i det den upplefvat minst sju, kanske nio upplagor, af hvilka den sista trycktes emellan åren 1750 och 1770. Messenii historiska dramer. Till lycka för Sverige blef det Gustaf Wasa förunnadt att under en lång regering gifva stadga och fasthet åt det befrielseverk, han utfört. Icke ens sönernas oenighet och throntvister förmådde kasta landet utur den bana, på hvilken det nu skred fram för att intaga en plats som stormagt och lägga sitt ord och sitt svärd i vigtskålen, der Europas öden afgjordes. Redan under Wasasönerna uppträdde vårt fädernesland som eröfrande med Östersjöväldet till politiskt program, och under den siste af dem, Carl IX, ansågs det bilda en vigtig länk i det politiska system, som med åtta sjelfständiga magters understöd var beräknadt på att trygga jemvigten i Europa292. Men det var dock först Gustaf Adolf, som höjde Sverige till en magt af första ordningen och gaf form åt den militärmonarki, hvartill grunden förut var lagd. En hastig öfverblick öfver förhållandena på denna tid må vi här taga, dock endast inom de gränser, som af vårt ämne föreskrifves. En stolt mägtig adel, innehafvare utaf en stor del af svenska jorden och i besittning af tidens högsta bildning, utgjorde det herrskande ståndet.
Meb ben fria .jpanfeftabeit jamburg tjär imber ben 9 Marö 1852 ejrtrabMons» en fotmeutiott röraitbe brottölingarö od) för brott anftagabe perfotterö öntfejtbiga uttemnanbc btifmit afftutab; äfmettfont bett nteb Rpptanb åt 1828 uppgjorba öfmerenöfomtttelfe om (ööbrifmareö, tiggareö od) för* 4 bråtared ömfeftbiga återfänbanbe imber ben 29 December 1852 blifmit förnpab. SJleb Äonungarifet Rebetiänberiie äro unberfjonblittgar om en @r (Srfättntng af Då unber loppet af år 1813 en afbelning ©panffa fotbater bf (Spunt Äongl. ©panffa Regeringen omitforligen från början erfättt jin betalningdffplbigpet, pär orbnanbet af benna angelägenhet bod mött flora fmårigt)eter. Ér 1815 merfftättbe $ottgl. ©panffa Re Éterftoben, font, enligt år 1818 till Äottgl. ©panffa Regeringen inlentitab uträfniitg, efter båmaraitbe lurd, utgjorbe 258,401 Realed be Seldon, 13 maraoebid, par, imber en lång följb af år, ut Drottningen af ©panieit fattabt beftut afgjorbe. Ditt följb af betta beftut utbetalabed till Äottgl. SRajdd numaranbe SRiitifler i SUlabrib, forn meb ferbeled nit ocp merffampet bebrtfmit betta ärenbe, jtftomförmälbe fumma, font af f) o no ut infäitbed t mer
Fredric Görges och L. A. Benedictsson, Kryddkrämaren O. J. Michaelsson, Jernkrämaren Herr Captenen Fredric Widbom, Bryggaren Fredric Westman, Guldsmeds-Åldermannen Stefan Westerstråle samt Garfvaren Herr Captenen Jacob Westin, af hvilka, efter hvad de till kallelsens förrättande utsände Stadstjenare anmält, BruksPatronen Björkman rest åt Finland, Captenerne Wibom och Westin åt landet, samt de öfrige kallade blifvit. Enär Utslaget blifvit uppläst, och ofvanomförmälde 120 Riksdagen 1810. fråga till Electorerne framstäld, yttrade sig Herr Commerce-Itådet och Riddaren Morsing, det Borgerskapets Electorer för denne gång icke åstunda nytt val till Riksdags-Fullmägtige bland Magistratens Ledamöter, utan äga fullt förtroende för dem, som redan valde blifvit; dock vore härvid Electorernes önskan, att Hufvudstadens till Riksdagen utsedde Fullmägtige måtte bos det Högtärade Vällofl. Borgare-Ståndet anhålla om dess sanktion till framtida rättelse å det Utslag, tillförordnade Herr Öfver-Ståthållaren, General-Majoren Skjöldebrand i ofvanomförmälde måtto meddelat: Och som alle de tillstädes varande Electorerne enhälleligen samt äfven vid förnyad fråga instämde uti hvad Herr Commerce-Rådet Morsing anfört, så fingo Electorerne bortgå. Magistraten fann, att vid sådant förhållande den under den 27 nästlidne Junii för Hufvudstadens Riksdagsmän utfärdade Fullmagten, utan all slags vidare åtgärd dervid, är för ändamålet tillräcklig och gällande, samt att Utdrag af detta Protocoll skall till Herr Borgmästaren Högädle Per Eric Hallquist, såsom Hufvudstadens förste Fullmägtig af Borgare-Ståndet, utskrifvas. År och dag som förut. På Magistratens vägnar Carl J. Lalér. Mag. Secr. Lades på Bordet.
För öfrigt torde nödigt aktas at, kil förwarande af en Bördemans genom Lagfartens förkorrtande mer inskränkta talan, wid försäljande af mindre Hemmans delar en allmän kund» görelse i det Härad jorden ligger, kunde af Konungens Befallningshafwande genast efter första upbudet, som Köparen bör wid answar hos honom tilkannagifwa, pa KöpareS och SaljareS bekostnad, utfärdas, deruti Hem» man, köpesumman och upbudet omförmälas samt wid större eller stera Hemmans afyttrande, jämte stik kundgörelse i Häradet, et flikt köp med lika underrättelse uppå nämnda wedcrbörandes kostnad genom Demaréus anstallt kunde i allmänna tidningarna, pä lika saki, stm wid Lonccmrser införas. Längre' borrt och i afiägsnare orter wistande Bördemän blefwo dä icke kemnade r skum noghet, och deras ratt och talan, dem owetande, icke borrkflumrad. Wid K. uti detta 4. Eap. saknar jag någon motsvarig paföltd, stadgad för försummelsen af den, som köper frälsestatcejord utom börd, at hembjuda flik jord ät sräiscrätt6 ägaren. Skyldigheter och rättigheter wid alla ashandiingar, rörande sädana ämnen, hwarom ashandlas kan, äro alltid oorrelsriva i anseende ti! dem, som äga någon slags rätt til afhandlingsämnec och foijakteligen, wid äsidosattandet af den enås i Lag päbudna stadighet, bör den andras rakt lika öppen och förivarad anseö; och pä denna enkla grund kror jag, för min del, denna af Lag-Uistottet föreslagna §. böra wid flutet af densamma tala den tilläggning: och afstadne den, päbcgynta Lagfarten intil thes behörigt bewis inför Domstolen wordet förstedt deröfwer, at det har ofwanföre föreskresna hembudet blifwit Frälserättsägaren inom then utsatte tiden gjord t.
Af en sådan ofullkomlig insigt skall tidt och ofta föranledas öfverspekulation och deraf åter fmaneiella kriser. Oron skall i allt. fall icke kunna afliigsnas, äfven dä ingen giltig anledning för densamma är för banden. E.) Om än Bankens ställning för det närvarande är, och efter hvad man bör kunna antaga, alltid bör blifva sä fast, att någon verklig fara för realisationens bestånd icke uppstår, är det dock en sanning, att landet redan tagit i anspråk utländsk kredit tili betydligt belopp och ytterligare kommer att behöfva utländska lån; och dä denna kredit beböfver vårdas, torde det icke vara ur vägen, om man sä ordnar, att myntvärdet är försäkradt mot alla vexlingar; hvilket det icke kan ovilkorligen vara, så länge kreditsedlar, utgifne utöfver metallisk valuta, gälla såsom mynt. F.) Dessa olägenheter kunna föfekommas antingen derigenom, att grundlagens bud, att Rikets Ständers Bankssedlar skola gälla såsom mynt, upphäfves, eller ock derigenom att, på sätt af den så kallade Finanskommittéen föreslaget blifvit, sådana sedlar icke utgiivas till högre belopp, än som af metallisk valuta motsvaras. G.) Den förra af dessa utvägar fordrar mycken tidsutdrägt och en öfverensstämmelse i meningar, som torde vara svär att ernå; möjligen skulle den ock lätt kunna origtigt uppfattas, så väl till sin grund som till sina resultater, och alltså genom en sådan åtgärd förtroendet till Rikets Ständers Bank och till dess förmåga att inlösa de utgifne sedlarne minskas. II.) Den andre af kommitterade föreslagna åtgärden bör oemotsägligen hafva den motsatta verkan, att för ali framtid hälla Rikets Ständers Bankssedlar i värde lika med mynt, och således göra grundlagens bud till en verklig sanning. I.) Den fordrar dock, att Rikets Ständers Bank afsäger sig den omedelbara fördel, som uppkommer af en sedelemission utöfver den metalliska valutan, och förslagets lämplighet eller olämplighet synes i allmänhet bero deraf, huruvida denna fördel eller vinst bör skattas lägre eller högre, än det äfventyr och de olägenheter, som frän en sådan sedelemission äro oskiljaktiga. K.)
Därtill fordras bländande hvitt o c h väl mangladt bordlinne, en servis, s o m ej är skadad eller defekt, o c h har man äfven några eller någon prydnad midt på bordet; blommor, smakfullt anbringade, passa både för enklare o c h finare bord. En vacker bordlöpare o c h brutna servietter samt lämplig dekorering af kristall o c h silfver höja betydligt bordets utseende, men för att kunna åstadkomma detta måste alla pjäser, s o m ofta användes, städse hållas putsade och blanka, därtill äfven en duglig jungfru bör tillhållas, förutsatt att nödig tid därtill anslås. Att porslin och glas skola vara ej allenast väl torkade, utan äfven blanka o c h fläckfria, faller af sig själft, samt måste uppassningen vara god, ej för långsam, men framför allt ordentlig o c h lugn, så att det ej skramlas med silfver o c h porsliner. v Undviken öfverflöd! • [élöwin väninna gaf som nygift fru sin förg™ " ^ sta supé. Jag kom på hennes bön en stund, innan festen började, for att tillsammans med henne taga en sista öfverblick af det hela. Sedan vi gått genom sällskapsrummen, kommo vi äfven till matsalen. Bordet med den bländande hvita damastduken, det nya silfret och den praktfulla servisen, i hvars midt prunkade en väldig, smakfullt ordnad blombukett, väckte min högsta beundran. Men min väninnas uttryck af stolt tillfredsställelse lemnade rum för en ögonblicklig misstämning, när hennes man utbrast: » Men, min vän, det är ju omöjligt, att man kan äta af allt det där. Man kan ju rent af tro, att bordet skall krossas, så öfverlastadt är det. Det finns ju knappast plats för lamporna. » Och han hade rätt. Jag räknade till ej mindre än ett dussin olika inlagda saker, därjämte diverse sallader och nyinkokta frukter, och när därtill kommo stekfat, potatis och legymer, kunde det hvarken bli tal om en lugn njutning af maten eller om en gemytlig konversation.
I anledning häraf vill Kongl. Majit, sorn i frågan om förenämnde byggnaders försäljning tills vidare uppskjutit att meddela Dess Nådiga yttrande, hafva Rikets Ständer föreslaget, att emot de Vilkor som Rikets Ständer kunna finna skäligt befetäittma, i enlighet med hvad i dylika fall varit vanligt, bevilja söndring från Gripsholms Kungs-Ladugård och försäljning till Sökanderne af hela den jordrymd, sorn de funnit för i fråga varande Fabriker behöflig, och hvars öfverlåtelse skulle betrygga en nyttig inrättnings framtida bestånd, utan någon olägenhet för Kungsladugården. De till detta mål hörande Handlingar skola blifva Riksens Ständers Statsutskott tillstälde; Och Kongl. Majit förblifver Stals-Utskottet med Kongl. Nåd och ynnest Välbevågen. Datum Ut Supra.” GARL JOHAN. C, D. Skogman. Stats-Utskottets Betänkandcn. i 769 Utaf de sedermera i Nåder pieddejte handlingar inhemtas, att de 9 Tunnland 185 Kappland af Gripsholms Kungs-Ladugårds Egor, hvilka tillförene ansett? tillhöra Gripsholms f. d. Krono-Bränneri, jemte Bränneriets alla Byggnader, med undantag af ett Magazinshus och dertill hörande tomtplats, som för Kongl. Maj:t.s och Kronans Räkning begagnas, för närvarande under arrende innehafves utaf Intresenterne uti Gripsholms technisk chemiska Fabriker, emot en årlig afgift af 4oi R:dr 12 sk. 6 rst. samt att desse under arrendet inbegripne Lägenheter, vid en i Maji månad sistlidet år derå anstäld värdering, blifvit uppskattade, Jorden till 53g: 22, 6.