Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Återremitterades Stats - Utskottets den 17 Juni afgifna och den 20 Juni på bordet lagda .Betänkande , angående åtskilliga omständigheter, som äga sammanhang med regleringen af Rikets Penninge-väsende; hvarjemte Banco - Utskottets öfver detta Betänkande den 30 Juni afgifna och den 2 Juli på bordet lagda Utlåtande skulle tillika med de vid dessa båda Betänkandén gjorda anmärkningar, till Stats - Utskottet åtfölja. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. 6 S. D. Återremitterades , i anledning af gjorde anmärkningar, Stats - Utskottets den 30 Juni afgifne och den 2 dennes på- bordet lagde Betänkande, angående några vid Bo utredningen efter Högstsalig Hennes Maj:t Enke - Drottningen Sophia Magdalena förekomna frågor. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Den 7 Juli. 7°5 S\ D Upplästes Constitutions - Utskottets föll. gårdag afgifna Memorial, angående redaction a£ q8 §• Regerings - Formen , och blef samma redaction af Ridderskapet och Adeln godkänd. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. 9 S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningsutskottets den 5 Juli på bordet lagda Memorial af den,. 3 Juli, innehållande project till förändringar i 1813 års Chartte Sigillatse Förordning. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D Beslöts att Bevillnings - Utskottet skulle anmodas,' att till Riksens Ständer inkomma med Förslag till sådana grunder, hvarefter Kongl. Majtt, till förekommande af öfverflödiga utländska varors införsel i Riket, må, vid sig företeende omständigheter, hafva rätt att Tull-afgifterna i lämpelig man förhöja. Ut supra.
Detta är ett skäl, som verkar till den åsigt jag längre fram torde få tillfälle att försvara, nemi. att valen böra icke vara inskränkta inom district och stånd, utan äfven få utsträckas utom desamma, men som äfven synes bevisa nyttan deraf, att icke utsträcka antalet af den andre kammarens ledamöter alltför långt. — Jag skulle önska, med anledn. af de många farhågor för en representationsförändring, som Frih. Boye framställt, att veta huru Frilun egentligen tänker sig vår nuvar. sammansättning. Det är visserligen sannt, att vi nu uro bildade på 4 kamrar; men jag får fästa Frihtns uppmärksamhet derpå, att denna representation har mycket af enkammar-systemet; ty de vigligaste frågorna, de som hafva del största inflytandet på hela statsmachineriets gång, dessa frågor algöras slutligen oftast af ett förstärkt IJtsk., likasom Frihtn icke lärer förneka att våra Utsk. i allmänhet hafva ett ganska stort inflytande på ärendenas behandling. Båda dessa omständigheter ställa oss i sjelfva verket nästan i samma calhegori, som om vi hade ett enkammar-systeme, och 368 De 11 28 Oclober e. ra. att utbyta ett enkammar-systeme de facto, ehuru vi visserligen samlas på 4 rum, emot en representation på 2 rum, det skulle jag tro att ur conservativ synpunkt, frän hvilken synpunkt Frih:n betraktat saken, icke kan vara så vådligt. För öfrigt, när man uteslutande vill se saken utur denna synpunkt, kommer det alldeles an på huru man betraktar saken, hvilket man vill anse mest conservativt, att vidblifva det gamla , eller att antaga ett nytt, som kanske icke uppfyller allt hvad man i theorien deraf väntade, men sorn efter all sannolikhet bör blifva godt, och med de elementer, hvaraf representationen kommer att bestå, säkerligen icke kommer att medföra några vådor för framtiden. Jag mäste öppet bekänna, att jag anser det slags conservatism, som vill bibehålla vår nuvar. representation, vara den minst conservativa af all conservatism. Frih. Stjernstedt, Theodor: Det är isynnerhet den rättighet, som enl. Frih.
Majlts Befallningshafvandes i Skaraborgs län underdåniga skrifvelse af den 22 Oktober 1847, med hemställan om Wadsbo fögderis fördelning i tvänne häradsskrifvare-distrikt, samt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande i ämnet af den 20 December 1849; 4io. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Nyköpings län underdåniga framställning af den 26 Juli 1850 om behofvet af lön på stat för en Läns-notarie, samt Kongl. Majlts bemälde Befallningshafvandes den 29 Juni 1853 förnyade underdåniga framställning i ämnet, innefattande tillika underdånig hemställan om lönetillökning för Läns-bokhållaren, Landskanslisten och Lands-kontoristen samt vaktmästaren vid Läns-styrelsen; 5:o. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Stockholms län underdåniga skrifvelse af den 18 Oktober 1850, med hemställan om löneförhöjning för Lands-sekreteraren och Lands-kamereraren samt om ökadt anslag till tryckningskostnader; 6lo. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Stora Kopparbergs län den 31 December 1849 gjorda underdåniga framställning om anslag till aflöning för en länsman inom Loos socken, samt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtande i ämnet af den 5 December 1850; 7:o. Kongl. Majlts Befallningshafvandes i Gottlands län, i memorial af den 20 December 1850, gjorda underdåniga anmälan af dervarande Länsmäns underdåniga ansökning om löneförhöjning; 24 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. 8:0. Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Wester-norrlands län underdåniga skrifvelse af den 19 April 1851, innefattande förordande af länets Länsmäns bifogade underdåniga ansökning om löneförhöjning; 9:o. Kongl.
Alltså: till vapen mot ledsnaden 1 Vi kunna för öfrigt erhålla en och annan uppfriskande idé från utländska kretsar, der man icke sä lätt låter nöjet förlora sin betydelse såsom ett själsbehof. Der glömmer man ej, att de goda idéerna, de ljusa tankarne äro inspirationens barn, och en lifstrött själ skapar ingens storhet. Det är således en icke ringa uppgift att söka göra hvardagsoch sällskapslifvet angenämt för sina medmenniskor. C / ara Smitt. Bref till tant Anna. Stockholm i november. j J A e t är i Iduns spalter i stället för i Sveas du denna gång och för framtiden får N? ' höra utaf mig. Ty Idun är nu vår — qvinnornas — tidning. Och det är icke för tidigt, att vi få en sådan för vår räkning. Alla klasser och fack hafva sina specialtidskrifter — läkare, jurister, ingeniörer och handtverkare, prester, goodtemplare, sekter, arbetare och barn — men den stora klass, som jag vill kalla hemmens qvinnor, har hittills ej haft någon. Och det är denna lucka Idun vill fylla. Det är visserligen sant, att vi ha tvänne s. k. qvinnotidskrifter här i landet: Framåt i Göteborg och Dagny här i Stockholm, men deras syften äro så begränsade och speciella, att de icke i vidsträcktare bemärkelse kunna sägas vara för » Sveriges qvinnor ». Framåt är dertill allt för literär och konstnärlig och följer djerft och oförväget tidens brännande sociala frågor till deras spets. Man kan säga, att den skrifver om och för framtidsqvinnan. Och af sådana har väl vårt land ännu åtminstone endast ett jemforelsevis litet fåtal. Dagny är något årtionde äldre i sin åskådning och ställer sig försigtig och afvaktande gent emot det nyaste nya i tidsriktningen, envist hållande sig till de sträfvanden, som besjälade qvinnorörelsens första förkämpar i vårt land: större arbetsmarknad för qvinnan, utsträckt eganderätt och flere dithörande frågor. Men utöfver detta gifva de nämda tidskrifterna intet.
Behofvet att anskaffa andra häkten, konstruerade på annat sätt och skiljde från fästningsoch korrektionshus är således af högsta nöden påkalladt. Märadshäkten underhållas i ett vanligt skick, hvilket likväl icke är svarande mot ändamålet, enär utrymmet är inskränkt oell inredningen är olämplig, i anseende dertill att alla slags fångar, vid inqvartering, mäste sammanblandas. Förekommandet af dessa olägenheter har sig likväl icke så lätt, emedan allmänheten påslår sig n icke vara skyldig af egna medel nedrifva och ombygga en i öfrigt stark och grundmurad byggnad. Hvarje stad är jemväl försedd med häkte och äro desse icke synnerligen bättre inrättade än häradshäkten, med undantag af staden Lund, sorn i sednare åren uppfört elt ändamålsenligt fängelse. Bland den stora folkmängd Länet har och i anseende till bristen på binäringar, är det naturligt att lösdrifveri och försvarslöshet äga rum och vidlåda i synnerhet vissa orter. Afskedade personer från de liera existerande eller indragna värfvade Regementen och deras afkomlingar utgöra största antalet af kringvandrande och kunna sällan förmås alt, på annat sätt än medelst tiggeri bereda sig näring. De öka tiggareskaran från andra orter och Länet besväras deraf allt i den mån som samma orter lida missväxt. I flera församlingar vidtagen åtgärd, att icke meddela allmoser ät andra än socknens fattige, har visat sig ganska verksam, och skulle blifva ännu meia välgörande, om den allmännare blefve antagen. Fattigförsörjningen tillgår på det sätt, att antingen socknarne gemensamt eller ock hvarje by för sig underhålla sine fattige. Huru denna försörjning handhafves, ankommer till stor del på den omtanka och nit socknens presterskap deråt egna. Bristen på husbyggnad och eldbrand lägga svåra hinder i vägen för att, sora sig bör, herbergera och sköta de arma.
LagUtskottets Betdnkatidett, ygg Hos Hågv, PresteStändet. i:o Af Herr Professoren Doctor Thym selius, sorn uppå de skäl, hvilka innefatta3 uti Herr Arviel Ribbings, vid Utskottets Betänkande fogade, särskildte yttrande, anser Utskottet icke hafva bort tillstyrka giftermål emellan Syskonebarn, heldst de omvägar och kostnaderä som blifvit antagne såsom motiver för detta tillstyrkande, kunna undvikas genom det stadgande, att Syskonebarn inom allmogen och de fattigare Folkclasserne, hvilka vilja äktenskap med hvarandra bygga, må, genom vederbörande Prästerskap , insända deras till Kongl. Majit stälde underdåniga ansökningar till DomCjpitlen, hvilka derefter skulle desamma till Kongl. Majit i underdånighet insända, på sått som redan inom Hernösands Stift skall vara öfligt; hvarmed flere Stånds Ledamöter sig förenat. 3:0 Af Herr Prosten Linderoth, som anmärkt, att tillåtelse för Syskonebarn, att, utan Konungens tillstånd, Giftermål ingå, ägtenskap skulle medföra en betydlig minskning uti Kongl.
Grefve Löfvenstråle och Baron Liljeborg! Om Löfvenstråle är skyldig till eldsvådan, är det djerft att han vågar sig hit. (De gå.) EN BETJENT (stiger fram till Riksrådet och pekar efter C. Löfvenstråle). RIKSRÅDET. BETJENTEN. Ers Excellens, det är han. Hvilken? Jag känner igen honom. Det är samma ansigte. Jag passerade förbi honom på gatan, då han kom smygande ut ifrån er. Det är omöjligt. Du måste misstaga dig. Nej, nej, Ers Excellens, det är han. Förhasta oss ej. Anmäl din misstanka hos polisen. Man måste noga pröfva, innan man gör en sådan beskyllning. RIKSRÅDET. BETJENTEN. RIKSRÅDET. Syskonen. 50 Andra Scenen. RIKSRÅDET. CONSTANS och KAMMARMAMSELLEN. KAMMARTJENAREN dröjer vid dörren. Löfvenstråle och Liljeborg. Båda på en gång? Hvad vill det betyda? Skulle partierna ha förenat sig? Hitintills har det lyckats mig att hålla dem i schack ... med hvarandra. Skulle de ha upptäckt mitt spel. Jag måste se opp. (Till Kammartjenaren.) Skicka genast ett ilbud efter Höppener. (För sig sjelf.) Man bör vara beredd på allt. (Till Kammartjenaren.) Bed ... men vänta litet ... Constans, var snäll, mitt goda barn, och begif dig in i dina rum. Du skall snart åter slippa ur din fångenskap. (Constans, åtföljd och understödd af Kammarmamsellen, aflägsnar sig. Scheffer står tyst begrundande derunder.) Alldeles så. (Till Kammartjenaren.) Slå ut hörnskärmen. (Under det Kammartjenaren verkställer detta, beger Riksrådet sig till en lönndörr i samma hörn. Han knackar ett par slag. Dörren öppnas och Hummer inkommer.) Intag er plats. Ni känner er skyldighet. Tyst, som döden; uppmärksam, som samvetet. (Hummer tager plats bakom skärmen. Riksrådet till Kammartjenaren.)
Utskottet, som dessutom tror sig kunna förutse, att nu förevarande af Herr Cederschiöld framställda förslag, vid verkställigheten skulle komma att möta flera svårigheter samt att de fördelar, detsamma skulle medföra, icke komma att motsvara den derigenom förorsakade tillökning i riksdags-kostnaderna, får alltså hemställa: att detta förslag icke må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 17 November 1856. Reservationer: af Herr Bildt. Gillis, och Professoren Carlson, hvilka, såsom sin mening, åberopade det af Stats-Utskottets Riksgälds-afdelning afgifna förslag till utlåtande öfver Herr Cederschiölds väckta motion: Jemväl under föregångna Riksmöten har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å vigten och angelägenheten deraf, att de inom Riks-Stånden uttalade meningar och fattade beslut, utan afvaktan af protokollernas uppsättning 4 Stats-UtskoUels Memorial N:o 7. och justering, blefve på ett fullt tillförlitligt sätt allmänheten meddelade. Bland de i sådant afseende gjorda framställningar och föreslagna åtgärder, anser sig Utskottet vid detta tillfälle endast behöfva erinra om det, efter härom hos PresteStåndet under 1850 och 1851 års Riksdag väckt motion, utaf dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, i dess utlåtande N:o 60, förordade förslag, att hvarje Stånd skulle vid sitt kansli antaga en referent af förhandlingarne i Ståndets plena och att öfverenskommelse, å Rikets Ständers vägnar, träffades med någon eller några tidnings-redaktioner i hufvudstaden om referaternas införande i deras tidningar eller dermed följande bihang. Ehuru detta förslag icke blef af Riks-Stånden godkändt, har Stats-Utskottet, sedan enahanda fråga genom nu förevarande motion blifvit Rikets Ständers pröfning ånyo underställd, ansett sig icke böra lemna utan afseende de både inom och utom representationen uttalade anmärkningarne emot det mindre tillfredsställande sätt, på hvilket riksdagsförhandlingarne, genom derom i tidningarne införda uppsatser, hittills blifvit allmänheten meddelade.
Förberörde s:ne af Bolags-Stämman fattade Beslut verkställdes af Direktionen sålunda, att någon inskränkning uti den öfverdrifne 3 Procents utlåningen verkeligen gjordes, oell att, genom Directionens föranstaltande, en stor del af de på visse händer utgifne omåttlige Dane Summor, förminskades, likvist hufvudsakeligen på det sätt, att desamma öfverflyttades på dicktade och lånda namn, hvilka uti -Diskontens Bocker till större delen undfingo titul af Jordbrukare. Emedlertid hade Diskontens störste Eanfagare Handlanden Stahle i början afår 1815 för Directionen anmält sig vara i behof af ett ytterligare större Dåne-biträde, och, enligt Directörernas förklaring, till förekommande af oberäkneliga oredor, så val för Diskonten som hela Landsorten , lämnades honom tid efter annan stora Summor, utur Verkets Kontante Kassa, hvilka icke uti Bokföringen ingingo. Vid Riks, dagen år 18151 hade Styrelsen öfver Malmö Di, skönt-Verk, i anledning af 1814 års Diskont.' Revisions-handlingar, så väl hos Banko-Utskottet som Riksens Ständer väckt mycken uppmärksamhet, och Directionen öfver Diskonten lät i anledning deraf 3 procents utlåningen afstadnaVid den Diskont-Revision, som då under påstå, ende Riksdag förrättades kunde Revisorerne icke, enligt Räkenskapernes föranledande, undgå Banko" Utskottets Betänkanden. alt finna huru berömligen Direktionen stält sig till efterrättelse den förutgående Bolags.Stam. mans Beslut, ty icke allenast 3 procents utlåningnrne voro mycket indragne, utan ock de pa visse händer utestående stora summor voro öfver hufvud till hälften förminskade, samt Summan af utgifne Lån lill jordbrukare rnycket ökadi Den genom Handlanden J. Ståhles erhållne penninge-försträck uppkomne brist uti Verkets Kontanta Kassa, betäcktes, dels genom på åtskilige håll förskaffade penningar, hvilka till Revisionens Inventeringsdag lades i Kassan, dels genom en korrt förut til!
Jag tror för min enskilta del, och anser påtagligt, att om man samlar huru mycket silfver som helst, och ej öppnar Bancoluckan till utvexling, inflyter ej silfrets ymnighet på sedlarne förr än den blir lika med det värde sorn de utelöpande förbindelserne skola föreställa; knappt då, så vida luckan förblifver tillsluten, emedan den rikaste Banquier, som icke honorerar sina förbindelser, måste alltid hafva dålig credit. Den 3 Mars f. m. ‘'9 Deremot sedan luckan är öppnad lill utväxling, inträffa ej de flucluationer, som annars bero af enskiltas tillfälliga meningar. Att vilja i delta fall lägga historiska facta till grund, hvilka passerat under sluten banco-lucka, med ändamål att analogt på förhand bestämma förhållandet under öppen vexling, det anser jag således påtagligen origtigt, och får af detta skäl förena mig med de Herrar, som reserverat sig, under önskan att Konungen må bestämma tiden för lånets upptagande. Grefve Frölichj David: Frågan, till afgörande i detta ögonblick för Ridderskapet och Adeln, inskränker sig väl egentligen till den, huruvida Ridderskapet och Adeln bör tillstyrka det ifrågavarande lånets upptagande, innan realisationen kan anses genom utväxlingen börjad, eller ej; men som under discussionen åtskilligt blifvit sagdt, som ingrediera!- i de grundprinciper, hvilka varit orsaken till beslutet i fråga om realisationen, och det äfven blifvit taladt om verkligheten af den nyss erhållne Kongliga Sanctionen, äfvensom hvad verkan på opinionen under tiden skall kunna inträffa genom den tolkning man nu föreser, innan utväxlingen tager sin början; så har jag ansett mig icke böra iakttaga tystnad vid ett tillfälle, då jag finner, att de irriga opinioner, som blifvit framställda, skulle kunna göra skada. Ett ino - lao Den 3 Mars f. m. tiv derjemte för mig att yttra mig är det, att jag icke mycket, nästan intet, bidragit till de beslut, som af Rikets Ständer i detta ämne blifvit fattade. Jag var icke närvarande vid Riksdagen, när beslutet om realisationen fattades.
Och som Rikets Ständer tillika ansett det vid ifrågavarande affärs-rörelse anmärkta missförhållande, att insättningsmedel hopats på endera anvisnings-orten, medan å en annan insättningar lill ringa belopp egt runi, lämpligen kunna undanrödjas, 0111 denna rörelse jemväl anlitades af allmänna verk, inrättningar och myndigheter, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes i Nåder anbefalla de i Stockholm och städerne, hvarest Rikets Ständers Bank har Låne-kontor, befintliga allmänna verk och inrättningar samt myndigheter, sorn ega fribrefsrält, att, derest sådant utan olägenhet kan ske, vid penninge-försändningar dessa orter emellan, begagna de af Banken eller dess Låne-konlor utfärdade anvisningar, hvilka komma att, utan särskild afgift, hållas ofvanbemälda verk, inrättningar och myndigheter tillhanda. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Augusti 1857. N:o Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N.o 112. 249 Itt Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 15 Ang. 1857. Preste-Ståndet den 19 — •—• Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående förklaring af 26 kap. 2 § Byggninga-balken samt ändring af samma kapitels 3 §. (Lagsamt. Allni. Besv. o. Ekon.-Utskottets Bet. N:o 26). S. A. K.
Det var icke sällsynt att röten lemnade honom ett mindre jordstycke, hvilket han utan kostnad kunde sköta, och gjorde han det gerna emedan mannen och hustrun hade derå ett slags besittningsrätt ända till bådas död. När karlen var hemma på roten, försörjde han sig och de sina med det arbete, hvartill han hade lust och fallenhet, och sällan blefvo då församlingarne vid mannens afskedande eller frånfälle betungade med många ufblottade familjer, för hvilka fattigvården nu måste draga försorg. Så länge detta förhållande emellan roten och båtsmannen varade, visade sig icke 'heller någon svårighet att för billig lega erhålla goda rekryter, hvilka i allmän^ 4 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 45. het kunde inöfvas till ett dugligt sjömansskap. Aflöningssättet var således i alla afseenden gagneligt och medförde ömsesidig belåtenhet. Sedan år 1835 hade, med det förändrade aflöningssättet, andra förhållanden inträffat. Genom Konungens Befallningshafvandes i länet försorg hade 158 torplägenheter blifvit utlagda samt till största delen odlade och bebyggda. Förrättningsmännen vid torpens uttagning hade varit Kompani-chefen eller dess ombud, samt Kronofogden. Genom foglighet och eftergift å ömse sidor hade många och stora svårigheter öfvervunnits, hvilka från början syntes hindra torpväsendets framgång; men sedan besigtning icke längesedan hållits dels å sådana iordningställda torp, som skulle tillträdas, dels å dem. som skulle afoch tillträdas, hade klagan till Kongl. Majit ingått, att många lägenheter voro odugliga och måste utdömas, emedan jorden ansågs vara för svag och innnehafvarne af dessa torplägenheter icke kunna erhålla sin bergning. När flertalet af de utlagda torpen ansågos vara så beskaffade, måste rotehållarne med oro och bekymmer motse utgången af denna 'vigtiga fråga, hvilken, enligt motionärernes förmenande, skall föranleda nya tvister, samt inköp af annan jord, som neppeligen kunde erhållas utom andra förnyade kostnader, hvilka många jordegare icke kunde bära.
R:dr. | öre. *Tråd: kopparoch annan ej specificerad metall-: andra slag Fri. bomulls-, alla slag 1 skålp. 40 linne-: oblekt 1 skålp. 40 blekt eller färgad 1 skålp. 50 Träd, friska, alla slag Fria. Trädvaror: virke, oarbetadt, alla slag bandstakar bjelkar och sparrar, alla slag bräder och plankor, sågade, alla slag enträd och enstafrar _ gevärstocksämnen handspakar och handspaksämnen . Fria. lister och läkter, alla slag master, bogspröt, spiror och pumpträd, alla slag . ribbor, alla slag stäfver, laggoch botten-, alla slag. tunnband ved, alla slag årträd fanérskifvor draga hälften af den tull, som är bestämd för snickarearbeten af samma trädslag; svarfvarearbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 skålp. 1 — alla mer eller mindre arbetade träd varor, ej specificerade, derunder inbegripno snickareoch stolmakarearbeten: af furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 skålp. 3 af alm, ask, björk, bok, ek, valnöt och andra inhemska trädslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af 10 nämnde trädslag 1 skålp. af mahogny, jacaranda och andra utländska träd) 15 slag, massiva eller dermed fanerade: 1 skålp. försedda med äkta eller oäkta förgyllning. J Anm. Är arbetet sammansatt af flere trädslag, sker förtullningen efter det slag deribland, som drager högsta tullafgift. ♦Tumstockar; se Instrumenter, matematiska. Tusch; hänföres till Färger, ej specificerade. ♦Tungspat: Tutanego; se Zink. omalen; se Sten, oarbetad; Tutia; hänföres under Apoteksvaror. malen; hänföres till Färger och FärgningsTälgsten; se Sten, ej specificerad. ämnen, ej specificerade. 28 Forslat] litt Tulltaxa. 1 Qvantitet Införselsför Tullberäktull. ningen.
Denna Committée , hvaruti Landshöfdingen. med laglig rösträttighet förer ordet, skall dessutom bestå af femton Ledamöter, hvilka så utses, att sedan hvarje Taxerings-Cornmittée bland sina Medlemmar valt och hos Konungens Befallningshafvande anmält en af hvarje - 3i8 Den 3 Juli, je Stand ocii Class, Landshöfdingen inom detta antal utser tre af hvarje Stand och Class, med iaktagande deraf, att icke flere från eri TaxexingS^Comrnittée eller Fögderi kallas, än Taxerings-Committeernas eller Fögderiernas antal det xhedgifver, så att om möjligt är, en X^edamot från hvar Taxerings-Committée må dervid biträda. Städerna äga att, jemte en ur hvardera af de tre öfriga Glassér, föreslå tre Borgare. Afven skola Lands-Kamtnereraren och en af Konungens Befallningshafvande tillkallad Landtmätare i Pröfnings Committéen var tillstädes, utan att dem likväl någon rösträttighet tillkommer, 3 Mom. Pröfnings-Commitléen sammanträder å tid och ort, som af Konungens Befallningshafvande utsättas, med iakttagandet af sex veckors rådrum från det. taxeringarne blifvit fulländade, på det besvär öfver deras åtgärd må kunna der ariföras Ar Konungens Befallningshafvande af vigtigt förfall hindrad, att i Committéens göromål deltaga, anmäle det i underdånighet hos Konungen, sorn sä vida det antnäldte forfallet godkännes, lärer täckas en annan Ordförande'i Nåder förordna. Sednast inom X’olf dagar efter det Taxerings Committéerna sina åliggandenfullgjort, skola Magistraterna i Städerna samt Krono-Fogdarne å Ilandet, hafva till Konungens Befallningshafvande insändt Taxerings-Committeernas Protocoll, handlingar och längder, jemte allt annat, som dessa förrättningar tillhört, vid bot af En B:dr till Länets eller Stadens fattigförsörjning , för hvarje dag dermed längre dröjes. Den 2 Juli. 5 Mom’. Konungens