Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Igenom de, vid 1812 års Riksdag, antagna Värderingsgrunder för, då beslutade, nya Bankolån ä Fastigheter, hafva Landtbiuksidkare lått erfara deras vanliga missöde, att blifva alltför mycket vanlottade, Enligt Författningarna af åren 1739» 1732, 1/57 och 1770, om dä tillåtna Bancolån, skulle så väl Stads, som Landt-egendomär värderas efter de i berörde Författningar föieskritne methoder, och k^unde , minast hälften, af Egendomens således utrönta värde erhållas i lån. Men efter 1812 åis Författning, får man ä en Stadsegendom låna halfva dess Brand-försäkrings-summa (dock ej öfver SOOO R:dr såsom Maximum]; då Lån å Landtegendomar skola bestämmas efter deras Hemmans.räntor, uträknade per medium af 10 års Markegångs.pris. Detta slår så ut: att då man möjligen kan få låna halfva värdet af en Stadsegendom, ty det händer ej sällan att man köper en sådan för dess Barandförsäkrings-summa j har i dessa dagar icke större Lån än 1560 R:dr kunnat erhållas å en ograverad Säterioch Frälse, egendom, af 2 och | Mantal, med nästan öfverflödig ny åbyggnad, belägen i god Sädesort, och hvilken, till Bevillnings er - lik Den 5 Maj, i 29 läggande, Sr värderad till 24,650R:dr. Det vill säga: ä en Stadsegendom kan lån er* hällas till 50 procent af dess värde, men å en Landtegendom allenast obetydligt öfver sex. En så högst betydlig skillnad 1 forma* lier, som således äger rum emellan Med* borgare, hvilka böra njuta lika rättigheter, fordrar visserligen rättelse 5 Och får jag derföre hos Eders Excellence och Högloft* Ridderskapet och Adeln ödmjukligen anhålla, att detta ärende måtte blifva till Höglofl. BancoUtskottet öfverlemnadt, för att Uppgifva andra och med billighet öfverens-: stämmande grunder till Banco.lån.
Vällofliga Borgare-Ståndets uti Protokolls-utdrag N:o 437 till Med-Stånden framställda inbjudning att förena sig uti Borgare-Ståndets beslut, det må Rikets Ständer uti en underdånig skrifvelse anhålla, det täcktes Kongl. Majit låta utarbeta och till Rikets näst sammanträdande Ständer aflemna ett förslag, angående ett fullständigt ordnande af provincial-läkaredistrikten i riket, lades till handlingarne. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts denna dag å riks-salen meddelade Nådiga Svar, i anledning al åtskilliga utaf Itikels Ständer vid innevarande riksdag antagna lag-förändringar; och beslöts att detta Nådiga Svar skulle meddelas Expeditions-Utskottet för att iakttagas vid riksdags-beslutets uppsättande. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en denna dag af Grefve Adlersparre, Carl, väckt motion, att Rikets Ständer måtte ställa till Kongl. Maj:ts höga disposition ett årligt anslag af 5,298 R:dr Riksmynt, att, under tiden för nästa stats-reglering, användas till aflöning åt officerarne vid Kongl. Lifbevärings-regementet under 2:dra bevärings-mötet, äfvensom till förhöjdt arfvode åt 1 bataljons-adjutant och de officerare, hvilka i och för tjenstgöringens bestridande äro skyldige att emelian exercis-tiderna vistas i Stockholm; tillika med ett i anledning deraf afgifvet yttrande; och biel' denna motion jemväl kommunicerad de respektive Med-Stånden.
Departements-cbefen, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådels enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatt förslag lill Kongl. Maj:ts nådiga Proposition lill Rikets Ständer, i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å förra kronoparken Hella Tall på Öland. Kongl.- Majit behagade, jemlikt Stats-Rådels underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren Bih. till B. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition Jtt 105. Ank. till Eip.-Utsk. den 18 Maj 1863, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående KrigsKollegii ombildning till en Armée-förvaltning; Gifven Stochholms Slott den 21 April 1863. Uli underdånig skrifvelse af den 25 April 1857 anhöllo Rikets Stiinder, det Kongl. Majit liicktes förordna en Komité af sakkunnige personer för att afgifva yttrande oell förslag, huruvida och på hvad sätt en sadan förändring uti Styrelseverkens och Förvaitnings-myndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, sorn, i öfverensstämmelse med de grunder, hvarpå den sä kallade departementalstyrelsen hvilar, beredde en dylik organisations närmare samband med Stats-departementen. äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling, i förening med nödig säkerhet; samt att Kongl. Majit derefter ville, med delgifvande af nämnda förslag, framställa den nådiga Proposition i ämnet, som kunde finnas af behofvet påkallad. Den i sådant afseende, genom nådigt Bref af den 19 Juni 1858. tillsätta Komité afgaf den 26
Om Amiral Chapman lyckats, att med iakttagande af den utaf honom upgifna methoden bestämma ett fartygs drägtighet, så är derföre icke sagdt, att äfven andra kunna efter denna method åstadkomma samma resultater, enär de icke besitta denne store mans skarpa omdöme, och följden måste härutaf blifva, alt fartygens mätning blir mer och mindre felaktig, enär mätningssättet nu beror af godtycke eller af ögonmått, huruvida fartyget är skarpt eller fylligt bygdt. Felet ligger således i förordn., då skeppsmätning updrages åt personer, som icke äro män af facket. Jag skulle derföre tro, att om något närmare bestämdes de dimensioner, som skola antagas, skulle icke så stora skiljaktigheter i fartygens mätning upstå, och af sådan anledn. tror jag, att betänk, bör återremiteras. Frih. von Stedingk: Jag medgifver riktigheten af den siste talarens yttrande, att det vore önskligt om skicklige personer kunde användas till fartygens mätning. Ulsk. har till och med sagt i sitt betänk., att det vore väl, om vid det temmeligen stora skeppsvarfvet i Gefle en Officer vid flottans Konstructions-korps vore anställd i och för dessa skeppsmätningar; men då dessa Officerares tid Den 15 Februari. 23 är så uptagen af andra göromål, och motionären sjelf upgifvit, alt fartygens mätning bör ske efter deras kubik-innehåll, så och enär, i händelse nämnde Officerare uteslutande mätningen skulle verkställa, en eller flere af dem måste anställas vid de. större skeppsvarfvet samt ett Stats-anslag följaktligen fordrades till deras aflöning, skulle, ifall betänk, återremmiterades till Utsk., detsamma åter inkomma till R. St. i en helt annan form.
potatisfärgen! » Då visste man, att jalappan inte var långt borta. Hennes nåd ansåg nämligen potatisen som » roten » och upphofvet till allt ondt. Sveriges riksolycka var potatisen, påstod hon. Skrofler, som voro mycket gängse på orten, härrörde af potatisätandet; frossan kom också däraf, och om en vacker dag ryssen skulle komma och taga Sverige, liksom han en gång tog Finland, så vore det också potatisens fel. Ty potatisätandet försvagade folket och betog det mod och kraft att försvara sig. Det var nu hennes nåds teori, och man måste hafva klara papper, om man skulle kunna öfvertyga henne om, att hennes teorier ej höllo streck. En af dessa, som hon strängt höll på, var nödvändigheten att » gå rak », och hon tillrådde på rama allvaret prästfrun att åt sina små flickor, som visade bestämda tendenser till » kutryggighet », anskaffa snörlif af saffian med ett par järnbågar » till stöd » för skulderbladen och andra dito för att hålla axlarna tillbaka, hvilka snörlif borde nästan redan i vaggan anläggas, » för att kroppen skulle få en vacker fason. » Men prästfrun, som i sin barndom själf varit utsatt för dylik tortyr, hade ej hjärta — och kanske icke häller kassa — att anskaffa pinoredskapen, och så fingo de små växa upp, så som Gud och naturen skapat dem. Men jalappan undsluppo de ej; om dennas förträfflighet var deras ömma moder fullt öfvertygad. Emellertid var hennes nåds medikamentsförråd ganska godt att hafva till hands, och den rättvisan måste man göra henne, att hon frikostigt delade med sig både af jalappa och kamfer, nervdroppar och » hjärtstyrkande ». (Forts.) Om hembakning. Prisbelönadt svar å prisfrågan n:r VI. Af Leonore. im man verkligen vill göra sig besvär att baka dagligen, så skulle jag vilja rekommendera ett sätt, hvilket jag länge oeh med framgång begagnat samt funnit ovanligt bekvämt just i ett mindre hushåll, ehuru jag i regeln ej användt det oftare än 1 a 2 gånger i veckan. Ungefär vid 1 O-tiden på aftonen sätter man degen på kall mjölk — jag har vanligen tagit 6,5 dl.
“ “Med anledning af den erfarenhet, som under sednare åren vunnits derom, att antalet årligen karlskrifne skeppsgossar varit betydligt större, ån som för kompletterande af Flottans Matrosoch Kanonier-Corpser erfordrats, har Eders Kongl. Majit vål under den 22 sistlidne Augusti i Nåder förordnat, att Skeppsgosse-Corpsens styrka skulle från 280 till 200 nummer på det sått förminskas, att af årligen ledigblifvande nummer, tillsvidare och intilldess den anbefallda indragningen hunnit verkställas, endast en tredjedel finge återbesättas; men då de härigenom framdeles och efter hand uppkommande besparingar på Corpsens aflöningsoch beklådnadsanslag blifva under den närmaste framtiden behöfliga till bestridande af utgifterna för underhåll och beklädnad åt sådana karlskrifna Skeppsgossar, som icke kunnat vid förstnämnde 2:ne Corpser samt Flottans Handtverksstater i nummer på stat insättas, kan, vid sådant förhållande, någon minskning af Skeppsgosse-Corpsens förberörda anslag för det närvarande icke ifrågakomma." “Enligt hvad Förvaltningen af Sjö-Ärendena uti sitt ofvanberörda underdåniga betänkande anmält, har genom fortgående reglering af Amirals-lönerna ål-liga aflöningsbehofvet för Flottans Officers-Corps kunnat minskas med 11:dr 1,000: — äfvensom, i följd af åtskillige på indragning ställde tjenstemåns afgång, å aflöningsanslaget för Flottans Civilstat uppstått ett årligt öfverskott af „ 1,362: 52 eller tillhopa R:dr 2,362: 52 hvilket belopp alltså nu borde från anslaget: Aflöningsstater för Flottans Stationer afdragas. Då likväl under pågående personalregleringar inom de Sjöförsvaret tillhörande Corpser och Stater det visat sig leda till dessas befrämjande, att de besparingar, som genom indragning af tjenster kunnat på förhand beredas, funnits vid tidpunkten för regleringarnes verkställande för dem att tillgå, hemställer jag i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets snart sammanträdande
De sålunda lill åtal förvisade antnärkningsoch klagomål, ibland hvilka icke något af särdeles svår beskaffenhet förekommit, hafva ådagalagt dels olaga domslut, dels annat fel och dels försummelse i embete eller tjenst, hvarigenom i de liesta fall enskildes lidande eller skada orsakats; omständigheter, hvilka, ej mindre än understundom vederbörandes vidhållande af lagstridiga åsigter eller bemödande att försvara oriktiga förfaranden, påkallat ansvar och rättelse. Men, likasom uti min vördsamma berättelse vid sistförl idna Riksdag anmäl tes, att under då förflutna tiden antalet af fullföljda anmärkningsoch klagomål betydligen förminskats emot tillförne, kan äfven nu vördsamt lillkännagifvas, att detta förhållande under sed naste tiden fortfarit; dertill orsakerna synas hafva varit desamma, som då angåfvos, nemligen: vederbörandes större uppmärksamhet å sig sjelfva, föranledd af förr gjorda och ofta återkommande anmärkningar, hvarom de af trycket utgångna Embelsbcrättelserna meddelat allmännare kännedom: Hr Jusliliekanslerens likaledes åt lagskipningen egnade tillsyn, som boredt möjligheten alt utan omgång iakttaga den i Instruktionen för Justilie-ombudsmannen antydda ordning, att allmänligen och i vanliga fall Hr Justitiekansleren först må skärskåda Domares och Embetsmäns åtgärder; samt ändtligen de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer beslutade Författningar, angående icke blott i allmänhet förändrade, utan äfven för vissa fall tydligen förklarade grunder för beräkning af den i 5 Kap. 4 § Slraffbalkeu stadgade kroppsplikt, hvarigenom alla tvifvelsmål i sådana hänseenden bort vara undanröjda. Öfvergående nu till en omständligare redovisning för embetsförvaltningen, så vidt de af mig inledda ärenden och frågor blifvit af domaremaklen pröfvade och afgjorda, har jag derom att vördsamt åberopa hilagda, redan genom trycket allmänheten meddelade Berättelse för åren 1844 och 1845 samt här nedan vidare afhandla de mål, hvilka sedermera likaledes blifvit lill slut b ra g te.
Hvad den af Häradsskrifvarne i Skåne samt KronoFogden och Häradsskrifvaren i Strömsholms Fögderi af Westmanlands Län, sökte Lönförbättring beträffar; så och enär desse Tjenstemän uti Löner och Resepenningar, jemte de dem tillagde provisioner och procenter, åtnjuta dels högre dels lika inkomster med deras vederlikar i andre orter; anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka, att någon partiel Löneförbättring eller tillökning i de å Stat nu uppförde Resepenningar må merberaälte Tjenstemän tilläggas; Och lärer R. St:rs härutinnan fattande beslut, såsom svar å den Nådiga Remissen, hos K. M:t i underd. nmälas. Utlåtande öfver RiddarhusDirectionens från H. R. o. A. till Utskottet remitterade framställningar, dels om tryckning af RiddarhusDirectionens Protocoll öfver Justeringar af R. o. A:s Protocoll, och dels om Anslag till upprättande och tryckning af Regi - Betänkanden, Nro 272. 3i3 ster öfver R. o. A:s Protocoll vid i8i5 års Riksdag. (R:gs-A.) Med elst Protocolls-Utdrag af den 3o sist/. Junii, tiar Högloft. R. o. A. till StatsUtskottet remitterat ett Transurut af RiddarliusDirectionens Berättelse vid innevarande Riksdag , innefattande Directionens hemslällanden, i afseende på nedannäninde med tryckningen af R. o. A:s Protocoll gemenskap egande omständigheter. Uti ofvanberörde berättelse anföres r.o
Diverse Personer, som ej höra till viss näring Capitnler, Vinstmedel, samt åtskillige Societeter Cassör och Verk, m. m. Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideicommisse Summa Anmärkning.’ ordebokei Hemmantal. O C: S 3 Pn P8f p P* r* St. Hvete. rs teo Oq Korn. Hafre. Blandsäd. Arter. V 0 i-r P O n CO Hästar. C M te P* O Ungboskap. *1 teo j? Svin. T:r. T:r. T:r. T;r. Tr. T:r. T:r. T:r. St. St. St. St. St. Saltpeter af hvarje hemman, 7,627 R:dr 4> skill, n rist. årligen. andet inom Malmöhus Län. B Bevillning Efter i83o års Förordning. Efter Usta Art. Lagmansoch 1 Härad shöfdingcI Ränta. 1 0 O -1 B. a Ciq Ut 1 O: •s 0 a Saltpetcr-Afgift. Ebeth. Qvensel. J. Persson. r a b e 1 1 Malmöhus Län. för Landet inom Underhållne Kreatur. Bevillning. Efter i83o ars Förordning Cd tr* ■d d Uppskattadt Efter 2:dra Art . St. St. St. St. St. St. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R. sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. Läns Lands-Kontor deli \\ M. Stack elberg. Ebelin Qvensel idna g. - * Clei 'ccieStatens underhåll# Saltpeter-Afgift. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk, samt andre Verk och Inrättningar. Summa. Arrende-Medel, istnad för Rustning och Rotering.
GROSSHANDLARE HOLLGREN men med en min af doldt tvifvel). få upp det strax... det behöfs tid hä? (bekräftande, Förstås förstås... (Dröjande.) Men ser du, att 104 DIREKTÖR BRUHN. en dag. Åh, för grosshandlare Hollgren är det gjordt på GROSSHANDLARE HOLLGREN. sista tiden själf haft en del utbetalningar... annars förstår du väl hm med största nöje, hva'? Nej, nej, kära bror säg inte det. Jag har just på DIREKTÖR BRUHN. Hur mycket kan du åstadkomma till i morgon? GROSSHANDLARE HOLLGREN. ditt förfogande. Men ser du uppriktigt sagdt mer Ja, vet du som sagdt mitt kreditiv står till kan jag inte du vet, min affär... skall jämt pängar till. DIREKTÖR BRUHN. lämna. Men fämtusen utom kreditivet kan du naturligtvis GROSSHANDLARE HOLLGREN. men... ja, du känner mig, hä. (Ser på klockan.) Nu får adjös! Damerna gångna, hva? Hm! Förbannadt tråkigt. Jag skulle så gärna jag raska på... farväl, kära bror! (De skaka hand.) Adjös, DIREKTÖR BRUHN. De reste ut till villan. GROSSHANDLARE HOLLGREN. Och inte don Juan med hä? 105 DIREKTÖR BRUHN. förmiddag, så kanske du är snäll att lämna honom anvisningen. GROSSHANDLARE HOLLGREN. Nej. Ja, då skickar jag Anderberg bort i morgon Jaha ja, det skall ske. Morjens! (Går.) DIREKTÖR BRUHN (går bort och ringer.) SOFI (kommer in och niger kokett). Hvad befalls? DIREKTÖR BRUHN (frånvarande). Min rock och min hatt. SOFI (mäter honom med en föro lämpad blick och går). af och an på golfvet). DIREKTÖR BRUHN (promenerar tankfull några tusen här och några där... Åh, det blir en, tung promenad!
Enligt hvad ofvan, i anledning af de vid Förslaget till 5:te HufvudTitelns reglering inom RiksStånden gjorda anmärkningar, blifvit anfördt, skulle således, enligt Utskottets mening, någon annan föränringi samma förslag ej komma att äga rum, än alt, med minskning af de 1000 R:dr för 2:ne Architectslöner, som ifrån Staten på denna Titel för Fria Konsternes Academie bör öfverfiyttas till a:dra HufvudTiteln och ÖfverlntendentsEmbetets Stat, hela anslagsSutnman för denna HufvudTitel med nämnde belopp nedsättas till 27,085 R:dr 4° sk - 208 Stats-Utskottets N:o 248. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 144» an~ gående regleringen af Utgifterne under RiksStatens Sjette HufvudTitel, (U. A.) Berörde Betänkande, sorn H. PresteStåndet och V. BorgareStändet bifallit, har af H. R. o. A. saint H. BondcStändet blifvit till Utskottets förnyade handläggning återremitteradt, på grund af nedan upptagne anmärkningar, i’o Vid a.-dra Puncteninnefattande Anslaget för Invalid Hospitalet. Under yrkande, att Utskottet måtte utreda, huruvida alla Adelsfanelndelningar till Invalidlnrättningen ingå elier blott de sorn år 1812 funnos indragne, har RiksdagsFullmäktigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län i förra fallet bestridt ett sådant orda-förstånd af Författningarne, helst han ansett Invaliderne mera belåtne med 4° å 5o B:dr hvardera till inaccorderande på Landet, än med Gasernlefuaden, som för Staten vore mångdubbelt dyrare; hvaruti RiksdagsFullmäktigen Casper Wijkman från Upsala Län instämt. Utskottet får i anledning häraf upplysa, att, uppå K.
Han bade vägrat att framställa proposition å frågan, om beslutet skulle införas i RiddarbusOrdningen eller icke. I den mån Ridderskapet och Adeln fattat sådane beslut, hvarigenom tillägg i RiddarbusOrdningen blifvit nödige, hade kanske LandtMarskalken vägrat proposition. Att jag skulle genom det preliminaira beslut, hvartill jag vill öfvertala Ridderskapet och Adeln, så tillställa att Herr Grefven och Ordföranden skulle nödgas vägra proposition, det bestrider jag. Jag har velat låta den omständigheten slå öppen till en sednare ventilation, huruvida det reglementariska kunde anses tillhöra RiddarhusOrdningen eller Ordningsstadgan. Det är endast för att förekomma den händelse, att ej alla Ledamöter skulle få uttrycka sin mening, som jag gjort min framställning. Jag ansåg nödigt, att först undanrödja frågan om återremiss, och alla frågor, hvart saken skulle kunna höra. Vill nu Ridder u It. 5* t 68 Deri 3 Febr u avi i f. m. skåpet och Adeln de facto med nekande afgöra både frågan om återremiss och huruvida saken skall intagas i RiddarhusOrdningen, så har jag intet deremot; tvärtom. Om åter ett preliminairt beslut, som ej skulle binda Ridderskapet och Adeln, hvarken i princip eller detailier , vidtoges, kunde vi sedan votera öfver hvarje §. med Ja och Nej. Om Ridderskapet och Adeln samtyckt till detta, hade vi varit ifrån att höra åtskilliga saker talas, väl ganska förträffeligen, men rörande en fråga, om hvilken vi ej veta huruvida vi komma att besluta i dag eller en annan dag. Det är möjligt, att votering kan komma alt äga rum om principfrågan. Då måste det vara väl, att vi på förhand afskiljt sådane frågor om form, som ej böra indragas i hufvudfrågan.
Hvad sade han först? Hvad sade hon? det var ett helt förhör. Han svarade kort och bestämdt, som om han konsulterat en läkare eller en advokat; men man kunde se på hans uppsyn att han icke var blind för situationens humoristiska sidor. Slutligen vände hon sig om och hennes ansigte strålade af belåtenhet. »Du har ju allting klart», sade hon. »Det är endast sjelfva trälgörat som fattas. Det är sjelfva arbetsvanan, du saknar. Felet sitter icke i hufvudet utan i handen.» »Icke?» härmade han godmodigt. »Det är sjelfva det sega, uthålliga arbetet som du behöfver lära.» »Du kan ha rätt. Jag är inte rädd för arbete – men jag har ingen uthållighet. Jag vill ha resultatet åtminstone så nära, att jag kan skymta det. Då kan jag spänna i så det knakar i hjernan. Min pjes skref jag på tre dar. Hvardera af novellerna har tagit en eller två. Hålla i, kedja mig fast, arbeta utan att skönja resultatet – när det ser ut som om det man skrifver i evighet aldrig skulle bli färdigt – det kan jag inte. Jag blir förtviflad, jag blir sjuk bara jag börjar och så ser framåt. Hvilken öfvermensklig ihärdighet det erfordras för att få något sådant färdigt. Det är att gå i ok som en oxe.» »Här har du funnit träldjuret», sade hon i det hon reste sig och samlade ihop pappersbladen. »Kommer du till mig i morgon kväll?» »Kanske redan i kväll. Bara inga öfverenskommelser, med ty åtföljande känsla af tvång.» »Du har rätt», sade hon och smålog. »Kom när du har lust. Under tiden skall jag ordna det här.» Hon lade in alltsammans i ett omslag och tog det under armen, nickade farväl och gick. Han kom icke samma kväll, men den följande, vid vanlig tid. Då han slagit sig ner vid bordet lade hon några fullskrifna pappersblad framför honom. »Se nu igenom det.» Det var första kapitlet som hon renskrifvet efter att ha putsat och utfyllt utkasten. Det såg fint och prydligt ut och sjelfva detta prydliga yttre var för honom en dragningskraft mer.
Utskottet tagit om främmande länders lagstiftning i delta hänseende, må dock Utskottet anmärka, att de af Herr Hjerta. och Anders Danielsson gjorda eitationer af Franska Lagen ingalunda instämma med rätta förhållandet. På de grunder Utskottet ofvan framställt, får Utskottet till Rikets Högloflige Ständers närmare ompröfvande vördsamt öfverlemna, om icke 1 i 5 Capitlet Missgernings-Balken må erhålla följande förändrade lydelse: Hvar, som lasteligen talar eller skrifver något om Konungens Person eller gerningar j om Drottnin - 20 ljngUtskottets Betänkande N:o t65. gen, eller om den, som till Efterträdare på Thronen förklarad är, varde halshuggen, eller straffes med fängelse å fästning från tvä till tio år, allt efter brottet och omständigheterna dervid. Enär en så beskaffad förändring af stadgandet i 5 Capitlet i §. Missgernings-Balken, som den nu föreslagne, icke skulle försätta delta lagslälle i någon strid med andra lagrum, och de motioner, rörande jemkning af dessa senare, som Utskottet från tvänne Riks-Stånd emottagit, endast åsvftat att afhjelpa sådane missförhållanden, som förmenats kunna uppstå genom antagande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, tror Utskottet framställningar ne härom till någon vidare åtgärd icke föranleda. Flere Ledamöters serskilda yttranden bifogas. Stockholm den r 4 Nov. 1834- Reservationer t r:o af Herr von Strussenfelt: ”Jag har icke kunnat med Utskottet instämma i den åsigt, att man borde bibehålla det i 5 Capitlet i §. Missgernings-Balken utsatte dödsstraff för lasteligt tal mot Konungen, Drottningen eller Thronföljaren. Hvar och en, som yttrar sig öppet, ulan biafsigter, torde medgifva, att dödsstraffet numera allmänneligen anses vara för strängt i förhållande till ifrågavarande förbrytelser. Man har icke sällan hört stadgandet i ofvannämnde lagrum benämnas grymt och barbariskt.
Pensioner och Nådegåfvor utdelades år 1842 till 358 personer, bland hvilka 64 bodde här i Staden och åtnjöto tillsammans 2,679 R:dr 16 sk. g) Jonas och Paul Filéns Pensions-Fond för Civile Embetsoch Tjenstemäns samt deras Enkors och Barns underhåll, uppgick berörde år till 68,741 R:dr 28 sk. 2 r:st. I understöd utbetaltes till Civile Tjenstemän 2,800 R:dr, samt till Enkor och Barn 1,966 R:dr 32 sk. h) Pens iöns-Fonder ställde under förvaltning af Allmänna Enkeoch Pupill-Cassans Direction.