Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I denna omständighet får Stats-Utskottet upplysa, att, som en öfverflyttning af ifrågavarande Pensionärer, att njuta de dem på Indragnings - Staten i Nåder anslagne Pensioner, utaf ytde Hufvud-Tittelns Stats - anslag, icke skulle kunna åstadkommas, utan förnärmande af den rätt, som Ämbetsoch Tjenste - Stats-Utskottets Betänkan den. 8a5 mäns i fattigdom efterlemnade Enkor och Barn hafva sig, uti gällande författningar, försäkrad, heldst anslaget^ redan mindre tillräckligt, derigenom skulle medtagas, utan iakttagande af sådane bestämde förhållanden, sorn berättiga till Pension på denna Tittel, har Utskottet ansett sig icke böra tillstyrka öfverflyttningen till Riks-Statens y:de Hufvud-Tittel, och ej heller till den 8:de, emedan några directa anvisningar icke synas böra af Riksens Ständer göras å den pa denna Tittel till Kongl. Majas Nådiga Disposition, för extra Utgifter, anslagna Summa. För öfrigt och då Högloft. Ridderskapet och Adelil den 25:te, Högv. Prcste-Ståndet den igtde och Hederv. Bonde-Ståndet den a5 sisth Martii, till alla delar bifallit Utskottets berörde Betänkande, kan frågan icke till åtgärd upptagas, såsom enligt 6g f. af Regerings-formen , redan afgjord ; Hvilket Utskottet skolat vördsamligen anmäla. Stockholm den 3 Maji 1825. 826 Stnts-Utskottets Betänkanden. Ankom den 1a Maji i8a3. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar, vid Utskottets yttrande, öfver Riksens Stånders till Stats-, Bancooch Riksgålds-Verkens öfverseende valde Revisorers Berättelse, om den år 1823 förrättade Revision af Stats-Verkets Förvaltning och Räkenskaper, åren 1819 och 1820. Högloft. Ridderskapet oell Adeln samt Vallöf!. Borgare-Ständet hafva, i anseende till derstädes gjorde anmärkningar, vid Stats-Utskottets den 12 sistl.
Man kände, att den humanism, som genom en på klassiska språkstudier koncentrerad undervisning kunde vinnas, ej var tillfredsställande för vår tids fordringar. — Måhända hade ock den alltför abstrakta riktning, som undervisningen tagit på1700-talet, framkallat en alldeles för långt gående reaktion i 1820 års skollagstiftning, ty skolans alumner få väl ej betraktas och behandlas såsom blott outvecklade barn hela sin skoltid igenom. Af det sagda föras vi emellertid till en undersökning af de klassiska språkstudiernas anspråk såsom humanistiska bildningsämnen. Det är hufvudsakligen såsom sådana de försvaras, och då vi nu gå att betrakta deras lämplighet såsom skolämnen i allmänhet, är det derför ur denna synpunkt som vi först vilja taga dem i skärskådande. Såsom ofta blifvit framhållet, är en riktig uppfattning af vår egen tid och dess inrättningar omöjlig utan kännedom om det förflutna och det sammanhang, hvari detta står till det närvarande. Hvilken förmår väl — för att taga några exempel — bilda sig ett klart omdöme om vår religion, utan att steg för steg följa den tillbaka till dess källor? Skulle någon, som vore alldeles obekant m§d skolväsendets uppkomst och historia, kunna finna den ringaste förnuftiga grund för det faktum, att tvänne utdöda språk så flitigt studeras i våra skolor? Och skulle man väl kunna inse något skäl för det orättvisa förhållandet, att endast den manliga ungdomen får åtnjuta denna förmån, under det den qvin-liga nästan helt och hållet är utestängd derifrån, såvida man ej visste att våra flickskolor äro af ett långt senare ursprung? Hvilken är färdig att fälla ett opartiskt utslag mellan konunga-döme och republik, utan att känna de historiska förutsättningarna för hvardera af dessa statsformer, deras uppkomst och utveckling? Är det möjligt att begripa, hvarför i gamla stater nästan alltid ett monarkiskt och ett republikanskt parti stå emot hvarandra, under det i ett land sådant som Amerika ej en enda röst höjes för den monarkiska statsformen, om man ej visste att den amerikanska staten bildats under en tid med helt andra åskådningssätt? Dessa exempel — och många andra skulle kunna läggas dertill — visa huru nöd-vändig den historiska kunskapen är för det rätta förståendet af enskilda drag ur vårt samhällslif.
Så vida detta Kont. skall kunna D e n 18 A pr il e. m. 325 medhinna sitt vidlyftiga arbete inom utsatt tid, måste det ovilkorligen, allt efter som hvarje räkning för Kont. blir tillgänglig, börja med uprättandet af de sammandrag, hvilka sedermera, när alla räkenskaper inkommit och hunnit omslutas, skola ingå i det hela, så att Statsverkets ställning, i alla dess delar, deraf kan skönjas. Hvad beträffar förslags-anslagen så vet jag, lika väl som Frih. Tersmeden, att de kunna öfverskridas och äfven understundom lemna behållning; men R. St:r hafva, åtminstone i sednare tider, gjort förslags-anslagen så tillräckliga, att högst sällan några betydligare brister på dem upkomma. Den största bristen har varit på anslaget till fångars vård och underhåll; men i följd af gjord anmärkning öfver detta förhållande, hafva R. St:r, under de sednare Riksdagarne, gifvit så rikliga förslags-anslag för detta ändamål, att någon brist sedermera icke upkommit Det är till och med exempel uppå att hela anslaget, för ett eller annat år, icke utgått. Jag tror mig härmed hafva visat, att Rikshufvudboken icke beböfver vara afslutad innan öfverskotten, åtminstone till största delen, kunna vara kända, äfvensom att StatsKont., så vida det icke emot sin rätt vill hos sig qvarhålla dessa öfverskotter, långt förr än Frih. Tersmeden förmenat är i tillfälle att aflemna dem till RiksgrsKont. hvars rättighet det är att få medlen sig tillställda. Hvad Hr Frihtns anmärkn.-r emot Riksg:sKont:s förvaltning beträffar, så vill jag derom icke med honom tvista.
M. har vidare begärt, dels att till inköp af boställe åt predikanten i den kapellförsamling, som under benämning af Lekvattnet komme att inrättas i nordvestra delen af Frycksände socken af Wermlands finnmark, måtte beviljas för en gång 1,000 r:dr, dels att, för bebyggande af prestbostället ej mindre i Lekvattnets, än i Bogens, likaledes inom Wermlands finnmark och Gunnarskogs socken nybildade kapellförsamling, likaledes måtte för en gång anvisas 5,600 r:dr, mot förbindelse för Lekvattnets och Bogens församlingar att dessa boställens åbyggnader i all framtid underhålla. Expeditions-Utskottets Förslag till und. I betraktande af förrberörda nybildade församlingars lända medellöshet, och då svårighet torde möta att genom enskilda bidrag bereda ti igång förde i ofvannämilde hänseenden erforderliga kostnader, hafva Rikets Ständer beviljat för inköp af prestboställe inom Lekvattnets församling, äfvensom för bebyggande af detta och af bostället för predikanten i Bogens församling äskade serskilda anslag, tillsammans 6,600 r:dr, dock under förbehåll, att de blifvande åbyggnaderna å dessa boställen af församlingarna i ali framtid behörigen underhållas. 4:0 Med förnyande af den vid sistlidne riksdag gjorda framställning, har E. K. M. tili Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnat, huruvida ett anslag af 50,000 r:dr kunde beviljas till anskaffande af egen tjenlig lokal åt nya Elementar-skolan i Stockholm, hvilken ännu uti Landtbruks-akademiens lius emot hyra begagnade en sal och två små rum, och således fortfarande vöre i saknad af utrymme för det stora antal lärjungar, som önskade inträde deruti.
I en förstuga står den påfliga betjäningen i karmosinröda livréer; ritningen till dessa förskrifver sig ända från Michel Angelo. Därpå kommer man in i ett rum, hvarest påfliga gendarmer paradera i höga björnmössor. I Hofjuvelerare Q A M E R, DET GAR TILL, NÄR EN KUNGLIG PERSON AFLÄGGER BESÖK HOS PÅFVEN. FLN-FINT SANTOS AF NYA SKÖRDEN, MYCKET GODT Ä 0: 70, 0: 75 O. 0: S5 PR KG. EXTRA L:XNA D: 0. HÖGSTA KVALITÉ, MED FIN AROM OCH FULL STYRKA 0: 90 PR KG. PRIMA CAMPINOS 1: 00 » « FINASTE P L A N T A G E - K A F F E, KRAFTIGT OCH VÄLSMAKANDE 1: 05 PR KG. EXTRA L:MA COSTA R I C A. 1: 1 2 » » FIN-FLN LJUS JAVA, MYCKET GODT 1: 15 • &gt; EXTRA L:MA G U A T E M A L A, SÄRDELES OMTYCKT 1: 20 PR KG. FINARE KAFFESORTER TILL HÖGRE PRISER FINNAS ÄFVEN Å LAGER. ALLT PR SÄCK OM CIRKA 60 KG. SAMT 5 ÖRES HÖGRE PRIS DÅ MINST 10 KG. KÖPAS. — ALLT KAFFE LEVER, FRAKTFRITT VID NÄRMASTE JÄRNVÄGSSTATION VID KÖP AF HEL SÄCK. SÄNDES TILL LANDSORTEN MOT EFTERKRAF ELLER FÖRUT INSÄND REMISSA. PROF AF SAMTLIGA SORTERNA ERHÅLLES FRANCO MOT INSÄNDANDE AF 20 ÖRE I FRIMÄRKEN.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att så väl Herr Montgommeries och Friherre Wrangels ifrågavarande Motioner, som de af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Friherre Cederström samt Herrarne Tham och Börtzell rörande samma ämne, dels den 25 dennes, dels i dag nu afgifne yttranden måtte lill 'StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls. Ånyo föredrogos Herr von Hartmansdorff, Angust, och Friherre Ridderstolpes, Fredrik, den 25 dennes på bordet lagrie Motioner angående utdelning af Ridderska - 666 Den 28 November e. m. pets och Adelns Protocoller vid 1818 och i823 årens Riksdagar, äfvensom att ett Exemplar af de öfrige RiksStåndens Proloeoller, jemte Bihangen till samtelige RiksStåndens Protocoller vid nyssnämnde Riksdagar måtte öfverlemnas till LandshöfdingeEmhetet i hvarje Län. Grefve Spensj Carl Gustaf: Det var Blott för en liten rättelses skull, sorn jag Begärde ordet. Om jag ej påminner mig orätt, Beslöt Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag, att 1818 års Riksdags Protocoller skulle utdelas åt dem, sorn 1828 voro Riksdagsmän, och åt Riddarhus-Directionen uppdrogs, att verkställa denna utdelning. Detta har ännu ej Blifvit verksteldt, förmodeligen af den orsak, att tryckningen af nämnde Protocoller ej så länge sedan blifvit färdig. I den Motion, som nu är gjord, föreslås, alt 1818 och 1828 års Protocollerskola utdelas till nuvarande Riksdagsmän. Det är Blott i den händelse Motionen medför någon ändring i Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag fattade Beslut, som jäg tänkt anmäla, att 1818 års Protocoller borde utdelas till 1823 års Riksdagsmän, och 1823 års Protocoller till de nuvarande. Friherre Boije> Fredrik: Jag kan ej fatta hela denna fråga.
S. D. Föredrogs och lades till handling arne Stats-Ulskollels den 44 dennes på bordet lagda Memorial N:o 5, med återlemnande af en från Vällofl. Borgare-Ståndet till Stals-Utskottet remitterad Kongl. Proposition. S. D. Föredrogos och bifollos Slats-Ulskotlels den 44 dennes bordlagda Utlåtanden: N:o 40, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om ersättning till Kronofogden Anders Rhodin för kontanta medel till ett belopp af 4,9 74 R:dr 74 öre R:mt, som blifvit en Krono-brefbärare genom rån fråntagne och derefter måst af Rhodin återgäldas; samt N:o 42, angående väckt fråga om anvisande af erforderliga medel förverkställande af vissa omregleringar af landets kyrkliga, judiciela och administrativa indelning. S. D. Efter föredragning af Bevillnings-Ulskottets den 44 dennes bordlagda Memorial N:o 6, om återlemnande af en af Ola Lasson från Christianstads län inom Bonde-Ståndet väckt motion, lades delta memorial till handUngarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg motionen böra af I^ag-Utskottet behandlas. Prol.-Utdrag den 17 December 1859. 147 S. D. Efter föredragning af Bevillnings-Utskottets den 14 dennes bordlagda Memorial: N:o 7, om återlemnande af en utaf Måns Mänsson från Calmar län inom Bonde-Ståndet väckt motion; N:o 8, om återlemnande af en utaf C. A. Larsson från Östergötlands län inom Bonde-Ståndet väckt motion; och N:o 9, om återlemnande af en utaf N. Fr. Andersson från Östergötlands län inom Bonde-Ståndet väckt motion.
Ben ig April. 40 år, jag haft äran bivista Högloflige Rid* derskapets och Adelns Sammankomster, vittna om min varma Zele för Banquen, detta Rikets sista Pligt-Ankares bestånd, samt bestyrkes ej mindre genom mina Bref om Rikets Penninge-Verk och allmänna hushållning, sorn jag uppå den oförgätlige StatsConroirs-Presidenten Carl Eric Lagerheims anmodan författa, de, och uti hvilka jag uppjigtigt, med dess råd, yppada allt hvad till Banquens nytta, heder och försvar bekant göras borrie. Huru kan man väl tänka, att jag förliden Riksdag, och nu, ville göra en Proposition, som skulle lända Banco-Verket eller Riket till skada? Hvarken Banco-Ordningen eller Edsformulairet utfästa hvad 50m tyst hållas bör, utan bjuda endast, att för ingen något upptäckas bör som Itunde någon skada och misscredit förorsaka. En tätt kännare utaf Banquen kan blott bedömma hvad som döljas eller till upplysning i FinancerÄrenden, bekant göras kan och bör. Jag räknar för en Medborgerlig ära, att hafva bidragit till Riksgälds-Verkets publicitet och att vi uppdagadt få veta hvad båtnad våra beviljade sammanskott medföra. Ingenting skaij mera styrka vår lyckliga Monarchiska Regering , få väl, som vår villighet att sammanskjuta till den Allmänna Skatt-kistan, än Regerjngs-Formens f8 §•, sorn bjuder en publicitet af Stats-Verkets hela tillstånd. Alla Författningar, efter den till frihet och laglydnad väl afmatta Rcgements-förändringen, syfta dorbäo, att genom anställda Revisioner, esom - Den ig April. 5f oftast upplysa Allmänheten om Drätseloch Penninge-Verkens förhållande och laglikmätiga Administration.
Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Sedan Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer den 13 dennes, om val af ett Hemligt Utskott, blifvit uppläst, beslöts remiss till Ståndets Elektorer att välja trenne ledamöter uti nämnde Utskott; och blef den Kongl. Skrifvelsen till handlingarne lagd. S. D. Föredrogs och bifölls Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 1, om arfvoden för Utskottets Kansli. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Herr Brinclcs motion (N:o 19), om ordningen för Riksdagskostnadernas utgående, vid hvilken remiss ett anförande i ämnet af Herr Henschen åtföljer. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades Herr Bomans motion (N:o 20), angående Fahlu Trivial-skolas reorganisation till ett fullständigt Elementar-läroverk. S. D. lill Stats-Utskottet remitterades Herr Cassels motion (N:o 21), om anslag till inrättande vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet af en Profession i Pathologiska Anatomien och af en Adjunctur i Chirurgien; äfvensom till Stats-Utskottet blef remitterad Herr Rooths motion (N:o 23), angående ett Skånskt jernvägs-system. Från Prot.-Utdrag den 14 December 1853. 25 Från Uederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och remitterades, jemte dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet: . l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående de uti ordi narie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling; 2:o A. J.
Då den solidariska ansvarigheten bör vara lika för enskild Banks alla delegare, och de utaf Finans-kommittéen i 10 och 11 §§ af Kommittéens lagförslag intagna stadganden, angående qvarstad och utmätning å Direktions-ledamöternes egendom, endast skulle leda till olikhet i ansvarigheten och svårighet att erhålla lämplige direktörer, men 16 Bankooch Lag-Ulskotlens Betänkande, N:o I. ej till någon ökad säkerhet för allmänheten, hafva Utskotten i denna del afvikit från Kommittéens förslag; men på det ingen ovisshet om tillämpningen af denna ansvarighet emot enskild Banks ledamöter må ega rum, hafva Utskotten, med anledning af nyssnämnde förslag, uti ,en särskild § intagit bestämmelse i afseende på berörde tillämpning; äfvensom Utskotten funnit sig böra, på grund af Herr Stuarts yrkande, att andra enskilda Banker än de, hvilka äro underkastade den lag som nu föreslås, icke måtte få inrättas, hemställa, att ett stadgande må i samma lag intagas derom, att äfven delegare i andra bolag, som idka bank-rörelse, äro underkastade solidarisk ansvarighet, 1 enlighet med den af Utskotten uttalade grundsats, att de enskilda Bankerna böra, i afseende på sättet för deras rörelses bedrifvande, lemnäs ali den frihet, som med allmänhetens säkerhet är förenlig, hafva Utskotten icke föreslagit någon föreskrift om bildande af reservfond och densammas användande, utan ansett det böra öfverlemnas åt Bank-bolagen sjelfva, att derom i bolagsreglorna intaga bestämmelser, hvilka icke eller, enär de medföra trygghet för delegarne sjelfve, lära komma att i några bolagsreglor saknas; och få Utskotten äfvenledes, jemlikt den nyss åberopade grundsatsen, hemställa, att de yrkanden, som blifvit framställda dels af Herr Stuart, om införande af ett moment i lagen, -angående de orter, der enskild Banks kredit-sedlar komma att invexlas dels af Biksdags-fullmäktigen Anders Olofsson från Jemtlands län, om skyldighet för enskilda Bankerna, att genom inrättande af vexiings-kassor bereda allmänheten tillfälle att för deras sedlar erhålla riksmynt dels af Herr Friherre Raab, om åliggande för enskilda Banker, att förvandla sina vexiings-kassor i silfver, i stället för riksbanks-sedlar, och att inlösa sina sedlar i silfver-specie, mätte lemnäs utan afseende.
Jag skall välsigna dem som dig välsigna, och förbanna dem som dig förbanna; och i dig skola välsignade varda alla slägter på jordene. Då for Abram ut, såsom Herren honom sagt hade, och Lot for med honom. Men Abram var sjutio och fem år gammal, då han for utaf Haran. Så tog Abram sina hustru Sarai, och Lot sin broderson, med alla deras håfvor, som de förvärfvat hade, och de själar, som de födt hade i Haran, och foro ut till att resa in i Canaans land. Och som de komne voro in i landet, drog han derigenom allt intill det rummet Sichem, och intill den lunden More. På den tiden bodde de Cananeer der i landet. Då syntes Herren Abram och sade: Dine säd skall jag gifva detta land. Och han byggde dersammastädes ett altare Herranom, som honom synts hade. Sedan drog han bätter fram dädan till ett berg, som låg öster ut ifrå BethEl, och slog der sitt tjäll upp, så att han hade BethEl vester ut, och Ay öster ut, och byggde der Herranom ett altare, och predikade om Herrans namn. Och for Abram dädan fram bätter, och drog söder ut. Då vardt en hård tid der i landet; derföre drog Abram neder uti Egypten, att han der en främling blifva måtte, förty tiden var ganska hård i landena. Och då han kom hardt in emot Egypten, talade han till sina hustru Sarai: Si, jag vet, att du äst en dägelig qvinna under ansigtet. Då nu de Egyptier få se dig, skola de säga: Det är hans hustru, och slå mig ihjäl, och behålla dig. Kära, säg fördenskull, att du äst min syster, att mig måtte ske godt för dina skull, och att min själ må lefva för dina skull. Som han nu kom uti Egypten, sågo de Egyptier qvinnona, att hon var ganska dägelig. Och Pharaos öfverstar sågo henne, och prisade henne för honom. Då vardt hon tagen in uti Pharaos hus. Och Abram vederfors godt för hennes skull.
Under denna discussion har man talat mycket om Spanska juntor och Spanska författningar i communalväg, och då jag förmodligen lärer vara den ende här, som sjelf varit ledamot af dem och deltagit i Spanska municipnlbefattningar , så tror jag mig böra nämna, att detta efter min mångåriga erfarenhet är det aldra olyckligaste systeme som finnes. Det är orsaken till Spaniens nuvar. ställning, och Södra Amerikas olyckor och inbördes krig äro just resultater af den olycksaliga omständigheten, alt dessa municipala inrättningar hafva blifvit politiska och att de årligen omväljas af communerna. Jag skulle kunna framställa mycket i detta ämne, men vill blott nämna en sak, sorn jag tror skall verka på hvars och ens öfvertygelse. Först och främst öfverenskomma de mäktige i orterna hvilka som skola blifva ledamöter af sådana juntor, och sedan äfven hvilka skola blifva alcalder och corregidorer, och på sådant sätt draga de åt sig styrelsen af allt som orten rörer, samt låta de ringare hardt kanna deras välde. Det ar detta systeme, som förstört Spanien och Södra Amerika. Jag ville endast nämna detta såsom en liten upplysning i förevar, ämne. Gr. Anckarsvärd: Huru litet det är möjligt att bereda framgång åt sina asigter, då man önskar spara onödiga öfvcrliiggiiingar, visar sig nu, dä det ej lyckats all, på grund Den 11 Mars. af ilen ståndpunkt, Iivari denna fråga sig befinner, komma ifrån en långvarig discussion, hvilken, åtminstone i min tunke, ej kunde leda till något ändamål. Då likväl åsigter här blifvit yttrade, hvilka jag alldeles icke kan godkänna eller på minsta vis hylla, så tror jag mig äfven böra motsätta mig deni, för att ej genom min tystnad anses hafva biträdt deni. Jag får till en början till alla delar instämma med Hr von Hartmansdorff i afseende på lians yttrande ronde nyttan och behofvet af ifråga var. coimnunalinrättningar.
Den förstnämnda skyndade till ett skåp, lemnade en butelj och en droppflaska åt gumman, bad henne gå förut, sjelf tog hon en matsked från skänken och skyndade efter. Hvad är på färde, mamma? frågade Lovisa, och stack papperen skyndsamt mellan noterna på pianot, framför hvilket hon satt. Din man har hastigt blifvit sjuk; tag eau de cologne med dig och kom med, svarade modren, och skyndade förut med en ättiks-karafin i handen. Walter satt bakåt lutad i sin länstol, blek och orörlig, med båda händerna sammantryckte mot bröstet, likasom felades honom luft. Framför honom, på skrifbordet, låg det påbegynta protokollet, nedanför, på golfvet, det papper, hvari det af Lotta förfärdigade arbetet varit inlagdt; kragorna lågo på hans knä. Det syntes tydligt att han, i samma ögonblick han öppnat detta papper, överfallits af någon häftig plåga, som beröfvat honom förmågan att röra sig. Prostinnan var utom sig, gned hans tinningar och pulsar med ättika och slagvatten, under det att Lovisa höll eau de cologne under hans näsa; först hade hon, likväl obemärkt af modren, tillegnat sig det på golfvet liggande papperet. Hon dömde ganska rätt, att detta gifvit anledning till katastrofen. Småningom kom Walter sig före. Oaktadt hans motvilja, förmådde prostinnan honom dock att ta in en god dosis Hoffmansdroppar; de gjorde snart god verkan, ty djupa andedrag arbetade sig fram utur det beklämda bröstet. Emellertid hade Lovisa förstulet öppnat papperet och funnit dessa ord: "Håll till godo detta sista arbete af Lotta, och håll edra presterliga eder bättre, än ni hållit edra andra löften!" Lovisa hade just smygt papperet på sitt förra ställe, då Walter såg sig omkring med rediga blickar, tackade både sin fru och svärmor för deras omsorg, sade att han nu vore bra, och bad dem lemna honom. Lovisa, som verkeligen älskade sin man, och nu trodde sig hafva stora skäl att bevisa honom sin ömhet, önskade blifva qvar, emedan han lätt kunde få ett förnyadt anfall. En tår glänste i hennes öga, vid denna bön.
N:o 15 8, i ani. af väckt motion angrde åtgärder till beredande af besparing i anläggningssamt drift-och underhållskostnaden för Statens jernvägar; äfvensom LagUtsk:ts Betänkm och Mern : N:o 44, i ani. af väckt motion om ett tillägg till 18:deKap. Usta g:u ArfdaBalken, angtde bevakning af testamente; N:o 45, i ani. af väckta motioner om ändring i ll;te Kap. 4:de och 7;de g§:na EättegångsBalken i fråga om stämning; N:o 40, med förslag till voter.-proposrr, i ani. af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafv:de af Utsk:ts Utlåt. N:o 39, innefattande yttrande öfver gjorda anm:r samt skiljaktiga beslut inom RiksStm i ani. af Utsk:ts Betänk. N:o 20 öfver K. M:ts Propos. med förslag till Förordning ang:de mord, dråp och annan misshandel m. m. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig; Såsom den främste af de ledamöter, hvilka af R. o. Ad. erhöllo det hedrande updrag att bevista Deras Majestäters kröning i Norige, får jag till protok:t öfverlemna den adress, sorn Rikets St:r ålade deras Deputerade att upsätta och afgifva, Den emottogs Nådigst af Deras Majestäter dagen före den då Carl den XV såsom lagkrönt Konung till Norige utropades. 180 Den 22 Augnst! f. m. Jag har låtit utskrifva 4 exemplar af såväl denna ndress som Hans Maj:ts Nådiga Svar deruppå, uti förväntan att li. o. Ad. täcktes kommunicera dem MedStånden. Härefter upläste Gr. af Ugglas den ifrågav;de underd. adressen, samt H. M. Konungens Nådiga Svar, hvilka handlingar lydde sålunda: »Stormäktigste, Ailernådigste Konung!