Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förenämnde Sammandrag utur 1818 till och med 1821 års afslutade Räkenskaper, lemnar det resultat, att sådane i enlighet med Rikets Ständers Beslut utgångne anslag, som ansetts böra betäckas genom Bankens behållna Ränte - Revenue, öfverskjutit beloppet af samina Reveniie med Rulr 825,390, 16 sk. 7r:st.; och att medgifne Råne - biträden, jemte öfrige anslag, som bordt utgå af influtne Capital-afbetalwingar och andre dertill afsatte medel, jemväl öfverstigit nyssnämnde tillgångars hela belopp med R:dr 350,926: 36 sk; hvaraf ock blifvit en följd , att den såkallade Vexel-BancoSkulden eller Banco - Sedelstocken, deruti äfven, utom berörde 2:ne summor, inbegripes R:dr 301,474: 12 sk. 9 r:st upptagne bland Fordrings-Posterne på särskilde Contos i Bankens Böcker, blifvit från 1818 års början till ultimo Dec. 1821 ökad med tillsammans R:dr atj477,79i: 17 sk. 4 r:st Banco. Summan af utelöpande Riksgälds-Sedlar och Polletter reducerad till Banco, befinnes emellertid under samma period minskad med R:dr 469,992: 13 sk. 8 rist; och har såiedes tillökningen i Sedelmassan på det*1 hela för dea - jo Banco-Ulskottets Betunkanden. pa tid egentligen icke uppgått till mera än R.dr 1,007,799 3 sk. 8 rst, Häraf bekräfta* de uppgifter angående Rö» reise • Capitalet, sorn innefattas uti 1820 års Revisions-berättelse usta Afd. 8. §., samt i j 82 2 års Revisions - berättelse?
Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Den 31 Julh 3. D. A nyo föredrogs och bifölls Stats-Utskottets den 15 dennes aflåtne och den 17 nästföljande på bordet lagde Betänkande, angående utbetalningen af de, efter Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningen , f. d. Kongl. Fa» miPen i arf tillfallna summor. Ut supra. Ex Protocollo A, G. Silverstolpe1 \ S. D. -Föredrogs å nyo och aflslogs Banco-UtJ skottets den 26 dennes afgifne och följande dag på bordet lagde Betänkande, angående förhöjda arfvoden för Bankens Fullmägtiga. TJt supra. Ex Protocollo A, G. Silverstolpet Utdrag af Protocollet, hållet hos Högvörä. Prest-Ståndet, den 3i Juli 1315. S. D. Efter öfverläggning om Banco-Utskottets Utlåtande öfver Stats-Utskottets ytterligare Betänkande och Förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Pikets penninge-väsende, samt det större Creditivet och Disconträttigheten i Banken för Kongl. Allmänna Magazins-Inrättningen och Riksgälds-Contoiret, blef berörde Memorial af Ståndet bifallet, med det enligt Protocolls-Utdrag af den 29 i denna månad beslutne - 486 Den 31 Juli. slutne förtydligande, att vid beslutets expedierande skulle uti följande mening: under förbehåll att Riksgäids-Sedelstocken icke må intill nästa Riksdag på någotsätt kunna ökas . utöfver dess nuvarande belopp, de sist anförda orden: utöfver dess nuvarande belopp utbytas emot följande: utöfver dess d, 1 Januari 1815 varande belopp. Ut Supra. Ex Frotocollo J. U, Almquist, Utdrag af Hedervärda Bonde -Ståndets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 31 Juli 1-15. S. T). Upplästes arne fran Vallöf].
Men lilla fröken Ankarberg talar man om.» »Hon, som är så ful», sade fru Lindström. »Hvad sägs om fru Bernberg? Hon är änka. Men det gör då ingenting.» »Nej, rakt ingenting», sade fru Rörstrand. »Låt oss ej tänka på det verldsliga», sade fru Pegrelli och tog en öfverblick öfver taket genom glasögonen. »Må han blott få en hustru, som är honom värdig, en maka efter Guds sinne. Hvad gör det så, om hon är gammal eller ung, fröken eller änka? Vår käre pastor. Han som har en så fin känsla för kvinlighet.» »Den sanna kvinligheten», sade rektorskan Ahlkvist. »De sanna kvinnorna», sade fru Rörstrand. Pastorn, nu mera kyrkoherden, Johan Seth Gabriel Karlberg, var alla damernas ideal, isynnerhet sedan han blifvit kyrkoherde. »Det fins mycket hos den mannen, det är säkert», sade rektorskan Ahlkvist. »Han talar till människornas hjärtan, mera än till deras förstånd», sade domprostinnan. »Han är en Herrans tjänare, som är trogen i det lilla», sade fru Pegrelli. »Gud, hans ögon!» sade fru Rörstrand. Och det var något att se, dessa ögon. Lyckligtvis var pastorns bänk i kyrkan så belägen, att den var den första i en korsgång. Därför kom pastorn alltid, så ofta han icke predikade, att sitta så, att han hade sina damer i profil och de honom en façe. När han då sjöng psalmen, på hvilken han ej försummade ett ord, höll han alltid psalmboken med båda händerna, liksom för att ej fingra på något annat, och hans matta, fuktiga ögon vändes stadigt åt höjden. Rösten vibrerade litet, när han sjöng, hälst vid de mera känslofulla ställena. Ty f. d. pastor Karlberg var något för mycket pietistisk. Det var hans stolthet och det enda, konsistorium någonsin haft att anmärka emot honom. Pastor Karlbergs mest framstående egenskap var eljes en ända till ytterlighet drifven samvetsgranhet, och han hade i allmänhet svårt för att fatta ett afgörande beslut.
Ridderskapet och Adeln till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Herr Ehrenborgy C. Al., fästat uppmärksamheten å orättvisan deruLi, att underhållandet af Långebro öfver Helgeå, invid Christianstad, i långliga tider ålegat Sju Härader, dels inom Christianstads och dels inom Malmöhus Län, då deremot hvarken Christianstads stads eller åtskilige andre orters invånare, hvilka oftare, än ofvannämnde underhåtlsskyldige färdas öfver Långebro, på ringaste sätt deltaga uti underhållet af nämnde bro; och har motionären, såsom egare af hemman, belägne inom ett af beiörde Sju Härader, och med bekymmer emotseende den snart instundande tid, då Långebro skall ombyggas, af sådan anledning och för åstadkommande af någon lindring i detta besvär, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:l i onder - Allm Bexv.- och Ekon.-Utskoltets, Betänkande N-o 75. Z dunighet anhålla om bes lä tuni ande af någon viss afgift för alla, som färdas öfver ifrågavarande bio. Då, enligt motionärens egen uppgift, det nu öfverklagade förhållandet från lång tid tillbaka egt rum, och berörde skyldighet således är att anse såsom ett hemmanen i omförmälde Sju Härader åliggande besvär, hvaruti någon lindring icke lärer, utan föregående undersökning om uppkomsten deraf, rn. m., kunna ifrågakomma, så anser Ulskottet föremålet för ifrågavarande motion vara af den beskaffenhet, alt detsamma bör, i händelse vederbörande finna sig dertill befogade, bos behörig auetoritet anmälas och i administrativ väg behandlas, hvarefter och sedan ärendet sålunda blifvit vederbörligen utredt, Kongl. Maj:t komme i tillfälle att deröfver i Nåder besluta; och tillstyrker Ulskottet derföre, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd, å Rikets Ständers sida, föranleda. Stockholm den 31 October 1844. Ank. iil! Exp. Utsk. den 6 Nov. kl i e. rn.
Ingenting, men... FRU VON HAGEN (räcker honom handen). Eberhard skall bli borta i tre veckor och om söndag lyses det första gången för Mathilda och Lionel. STARK. Topp. (Fru von Hagen skyndar ut genom fonden.) SJETTE SCENEN. STARK (allena). qvinna, fastän jag nu icke mäktar genomskåda den. tycker dig behöfva min, men du bedrar dig ah! STARK. Någon plan har du listiga, fruktansvärda Kanske din egen förmögenhet är slut och du derföre hvilken förödmjukelse det måtte varit för den förnäma damen att nödgas tigga om en fattig arbetares dotter för sin son! hvilken förnedring för den ståtlige löjtfar, murmästaren... och doktorn sedan, som älskar nanten att för sina granna gäster presentera sin svärflickan, denne man som ständigt plågat mig med sina då han får se henne som en annans maka! Ah, hvad är det? välgerningar och sin heder, hvad han skall bli ursinnig SJUNDE SCENEN. FREDRIKSSON. RYQVIST. LARSSON. Starks öfriga FREDRIKSSON. Se god dag, svärfar lilla, hur står STARK (för sig). Mina fordna vänner, hvad kunna RYQVIST (ser sig omkring). Hjerta i min talg, Stark, FREDRIKSSON. JO, jag tackar jag, det var inte livänner. STARK. det till med hälsan. de vilja? så gentilt du bor tet hyggligt af den der fina frun, att lemna Stark de här begge rummen. LARSSON. Åh, det gör hon väl inte för intet. Det ska' ni icke säga, gossar, för jag har hört, med mina egnaste öron, att hon inte vill ha' så mycket som så för det en gång! (visar tomma handen). En af Starks vänner. Nå, Stark, ska' du icke RYQVIST. Jag är strät i halsen som en ostruken LARSSON. Starken ska' bjuda, så att vi allihopa De öfrige. Ja, ja! det skall han! bjuda oss en tryckare! takplåt. se två solar på himmel'n i morgon bittida!
Med-stän dm - Den 6 September. 22Z dm genom Utdrag af Protocollct om detta beslut wördsamt och wänligen underrättas. lstc lupro. kix 1'rotocollo ^ sst. Esterson. Utdrag as Protocollet, hässel hos Bende'Ständet dm 24 Augusti 18OY. S. D. Sedan Bonde-Ständet till öfwcrläggNing fbrchaft Stats - lltskottcls Protocolls - Utdrag d. 7 i denne manad, innefattande Utskottets yttrande t frägan vm undersökning och redogörelse för de allmän, na medlens förwallning efter Riksdagen ar iZov; sä har Bonde - Ständet med bifall till de skäl, hwaruppä Utskottet grundat sitt utlätandc, förenat sig uti mahanda beslut som Wäiiofl. Borgare - Ständet i detta ämne, enligt meddelt Protocolls-Utdrag af den iZide i denne mänad widtagit, sä att den deri förcslagne Revision af räkcnskapcrne öfwer Publique medlen mä ske, men ofördröjligen börjaS och fortsättas under nu pästäende Riksdag af Riksens Ständers egne med, lemmar, utsedde till ett wisst antal inom hwarje Ständ, samt att hwad dcrwid till Riksdagens flut icke hinner undergä granflning kunde till undwikande af de dryga omkostnader, som med en dylik Revision annars torde wara förenade, sedermera öfwerlemnas till Rikets Ständers i Danqucn och Riksgälds. Contoirct kilförordnadk Znllmägtige. Om detta beslut skulle sä wäl de öfrige respektive Ständcn som Stats - Utskottet genom Utdrag af Protocvllrt behörigen underrätta, bil supra. Lx krotocoiis 8. L. ^lL^äräb. Utdrag af Protocollct, hältet hos BondeStändek den 29 Augusti 1809. S. O.
Anckarsvärd har uppläst 3 morn. af 49 §:n Riksd.Ordn. och deraf trott sig kunna hemta anledn. till den slutsatsen, att det ej vore tillåtet för något Stånd alt ånyo upptaga ett mål, som ifrån a:ne andra Stånd varit återremitterad!, derföre alt Utsk. deröfver afgifvit ett nytt utlåt.; men jag får fästa Grefvens uppmärksamhet derpå, att 3 mom. af 49 §tn Riksd.Ordn. angår sådana frågor, der ett Stånd återremitterat ett betänk., som redan blifvit af tre Stånd bifallet, och hvilket rörer ett sådant mål, hvarutinnan tre Stånds beslut utgöra R. St:s. Vid sådana tillfällen bör Utsk. endast svara det Stånd, som återremitterat , men här är alldeles icke fråga om att företaga ett utsk.betänk, af sådan beskaffenhet, utan det betänk., som nu är under öfverläggning, innefattar Utsk:s svar på en återremiss ifrån tvänne Stånd, och då detta mål nu för andra gången är föredraget, så har R. o. Ad. ovillkorlig rättighet att ånyo pröfva frågan. Af sådan anledn. oell då lagligheten af att upptaga frågan ej kan bestridas, anhåller jag att få propos. till instämmande uti det beslut, som Presteoch BorgareSDn fattat. Frih. Boye, Ludv.: Den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, afgifvit, innebär en ganska vigtig formfråga. En värd ledamot, Hr Lagergren, har med mycket skäl frågat, 0111 ej, då detta mål blifvit föredraget till R. o. Ad:s öfverläggning, Ståndet äfven äger rättighet att derutinnan besluta, och jag förnyar denna fråga: hvarföre står målet på vår lista, och hvarföre har det blifvit oss föredraget, om vi ej skulle äga rättighet att derom besluta? Det är likväl ej nog med detta skäl: jag ber R. o. Ad. eftersinna hvilka betänkliga följder detta sätt att förstå våra former skulle kunna föranleda.
3 Af nådigProposition, som Kongl. Majit under den 17 November nästlidna år 1865 till Rikets Ständer aflåtit, och hvilken remitterats till Bevillningsutskottet, inhemtas vidare, att, sedan formliga underhandlingar om berörda handelsoch sjöfartstraktater i December månad år 1863 öppnats med Kejserliga Franska Regeringen och fortgått till den 11 Februari 1865, sådana traktater då blifvit afslutade och undertecknade samt den 10 påföljande Mars af Kongl. Majit ratificerade och den 15 April samma år, på grund af träffade öfvereuskommelser, satte i verkställighet; — att, till följd af dessa traktater, Svenska fartyg äro berättigade att i Frankrikes hamnar tillgodonjuta alla de förmåner, som beviljas den mest gynnade nations fartyg och de med sådana fartyg inoch utförda laster; — att, vid direkta resor från Sverige eller Norge, för Svenska fartyg betingats fullständig frikallelse från lästafgifter i Frankrike så snart Franska fartyg kunna komma att åtnjuta enahanda förmån i de förenade rikenas hamnar; — att intilldess éådant möjligen kan beslutas, skall för Svenska fartyg erläggas 75 centimer par tonneau, eller omkring 2 Ridr 34 öre för nyläst (1 Ridr 35 öre för svår läst), motsvarande de lastpenningar samt fyroch båltafgifter, som, enligt uppgjorda beräkningar, i medeltal för Franska fartyg nu betalas i Sverige, i stället att, sedan längre tid tillbaka och ända tilldess sjöfartstraktaten trädde i kraft, afgiften för Svenska fartyg i Franska hamnar utgjorde 4 Francs 50 centimer par tonneau eller omkring 14 Ridr 6 öre för nyläst (8 Ridr för svår läst); — och då denna afgift drabbade ej blott Svenska, utan jemväl alla de Norska fartyg, som sysselsattes med export af Svenska produkter till Frankrike, samt då derjemte de varor, som med dylika fartyg dit infördes, betungades med extra afgifter, hade dessa omständigheter funnits utgöra ett stort hinder för hela denna till mer än 9 millioner Riksdaler årligen uppgående export, och hvari ytterligare inskränkning varit att befara i mån som andra nationer lyckades frigöra sig från dylika differentiela afgifter i Frankrike, hvilket land dock, näst England, vore den förnämsta afsättningsorten för våra produkter.
Preste-Ståndet den i5 Borgare-Ståndet den 16 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ajlöningsmedel, hvilka i lifstiden icke utbekommits af numera aflidne Provincial-Läk aren, Assessoren D. F. Rudolphi. ^Stuts-Utsk:s Ull., W:o 94.) S. A. K. Genom Nådig Remiss till Rikets Ständers Stats-Utskolt af den 2 September sistlidet år, har E, K. M. behagat öfverlemna en af enkan efter Provincial-Läkaren, Assessoren, Doctor D. F. Rudolphi, Anna Beata Helling, och förmyndaren för hennes omyndiga barn, Boktryckaren A. T. Låstbom\, gjord underdånig anhållan om utbekommande af ett utaf Rudolphi i lifstiden sedan år 1827 outtaget lönebelopp, 173 R:dr34sk. 4 r;st, i afseende hvarå de målet tillhörande handlingar upplysa, att Assessoren Rudolphi, hvilken i Maj månad 1827 erhållit transport fi ån Provincial-Läkare-ljenslen i PhiiipsLads District till enahanda beställning inom Upsala Län, icke uppburit aflöning från sistnämnde Läns Ränteri förr än från och nied 4:de qvartalet 1827, samt icke eller i Wermlands Landt-Ränteri lyftat lön längre än till och med Maj månad samma år, hvadan alltså för Juni, Juli, Augu - Expeditions-Utskottets Försåg till uret. Skrifvelse, N-o 6g.
Giftven örebro Slott den iz September 1810. Remitterades till Bewillnings-Utskottet, W-dare upplästes Kongl. Majus Nädiga Proposition titt Riksens Ständer, om medels omstående till pensioner för swart blesterade Officerare och Under-Ofstccrare inom Kongl. Majus Arms och Flottor. Gifwen Orebro Slott den 14 September 1810. Remitterades till Stats-Utskottet. Föredrogs ä nyo Bewillnings-Utskottets den 11 dennes pä bordet lagda Memorial af den 6 näst föregäende, i anledning as Kongl. Majtts Nädiga Proposition, angäende förekomne hinder och swärigheter wid werkställigheten af den förnyade Charta-Sigillatse-Förordningen; och blef Bewillnings-Utskottets Utlätande, iippä gjord Proposition, bifallit. Föredrogs till afgörande Stats-Utskottets den 12 dennes pä bordet lagda Memorial, rörande hyreskostnadernes för Ständens Klubbar bestridande af Allmänna medlen, hwilket Memorial likaledes bifölls Slutligen föredrogs ä Nyo Stats-Utskottcts Memorial af den Z dennes, hwilket den ii blif wit - Den 18 September. L79 lvit pä bordet lagdt, innefattande tillstyrkande det matte, pä anförde stal, aflidne Hofjägmästaren Friherre Oripenstjernas Dotter, Fröken lvlarig,NL LL-olinä 6riveri5tje1'iM tillerkännas dtN ärliga pension 166 R:dr Z2 H. Bancomynt/ hennes afledne Moder åtnjutit. Detta tillstyrkande blef uppå gjord Proposition af Herr Baron och Landt-Marffalken, utaf Högloflige Ridderffapet och Adeln bifallit.
Af detta förslag med åtföljande kostnads-beräkning hade då kunnat erhållas de upplysningar, rörande planen, kostnaden, och tiden m. m., som Utskottet nu saknat. På grund af hvad här blifvit anfördt, har jag varit af den åsigt, att Utskottet bordt till Utgifts-afdelningen återremittera förslaget till yttrande rörande hufvudstadens befästning, på det Afdelningen, efter vederbörligen inhemtade upplysningar, åt denna fråga kunnat egna deli uppmärksamhet och behandling, som dess vigt och Rikets Ständers en gång fattade beslut, påkalla,” Häruti instämde Herrar Lilliehöök oell Stjerngranat; af Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doktor Nordström, Prosten Wåhlander och Prosten Arrhenius. Emot 42:(!ra punkten (angående anslaget till underhållandet af Beväringsmanskapets beklädnad). Herrar Gråå, Cedergren, Hjerta, Björck, Berger, Hainmar och Wahlström samt Riksdags-fullmägtige Lars Rasmusson, Måns Månsson, G. Hultman, Anders Ericsson, Erik Ersson, Jan Andersson, Pehr Nilsson, Jonas Andersson och C. G. Sköldberg åberopade Utgifts-afdelningeas förslag till utlåtande, så lydande: ”Deremot anser Utskottet, i likhet med förstnämnde motionär, Statsverkets mindre fördelaktiga ställning oundgängligen påkalla, att utgifterna för ifrågavarande ändamål varda i möjligaste mån inskränkta, enär Statens närvarande tillgångar svårligen kunna, utan åsidosättande af andra mera angelägna statsbehof, medgifva beviljandet al' hola det belopp Kongl. Majit härför äskat.
243. — att instämma i Ridderskapets och Adelns för dess del vid behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betan - 90 kande N:o 4 fattade beslut, att Rikets Ständer skola i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, att allmänna bestämmelser för bebyggandet af städer, köpingar samt sådana plaiser å landet, der, till följe af jern vägs-anläggningar, grannskapet till andra större kommunikations-leder eller ock af audra orsaker, städer eller köpingar synes komma att uppstå, må af Kongl. Majit i Nåder utfärdas i III. 53 Inbjudningar till Med-Slånden från Höglofliga Ridderskapet och Adeln: — att instämma i Ridderskapets och Adelns, vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande Nio 45 Litt. B., i anledning af väckt motion om upphörande af tackjerns-tionden och hammar-skatten, lättade beslut rörande en redaktions-förändring i Utskottets tillstyrkande: III. 296- — till Preste-Siåndet att biträda Ridderskapets och Adelns beslut vid föredragning af Stats-Utskottets Betänkande N:o 51, 3:dje punkten, rörande beloppet af den lånesummn, som till jernvägsbyggnadernas fortsättande skall upplånas: III. 519. — till Borgareoch Bonde-Stånden, att förena sig uti Ridderskapets och Adelns vid föredragning af Banko Utskottets Utlåtande N:o 11 fattade beslut rörande ordalydelsen af en § i det blifvande Banko-Reglementet: III. 604. — att förena sig i Ridderskapets och Adelns, vid föredragning af 8:de punkten i Stats-Utskottets Memorial N:o 62, angående de för fortsättning af Statens jeruvägs-byggnader erforderliga medels upplåning mot Stats-obligationer å utländskt mynt, fattade beslut om förändrad lydelse af nämnde punkt: IV. 6, A. 6. — till Presteoch Bonde-Stånden, att förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslut vid föredragningen af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande Nio 42. angående upphörande af skyldigheten för resande inom Sverige samt för Norrmän vid resor till Sverige att vara försedde med pass: IV. 393, A. 393. — att instämma uti det af Ridderskapet och Adeln antagna förslag till underdånig skrifvelse rörande Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållande: IV. 448, A. 448. — att biträda Ridderskapets och Adelns beslut rörande afsändandet af en Deputation för att å Rikets Ständers vägnar bevista Deras Majestäters Konungens och Drottningens kröning i Trondhjem: V. 59, A. 60- — att förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslut rörande 2:dra punkten Litt. d., I3:de punkten, samt det tillägg, som blifvit gjordt vid 21:sta punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85,
RättegångsBalken, som 1801 års Kongl. Bref om förmäler, ej kunna vara någre andre än de som upptagas i det senare Momentet af paragraphen, enligt hvilket parten må till Fullmägtig nyttja Skyldeman, then i hans tjenst är, eller then han eljest häfver förtroende till; och att deremot i det nästföregående Momentet, enligt hvilket, för rättigheten att allmänneliga föra andras talan, fordrades Rättens tillstånd, en väsentelig tilläggning och förändring blifvit gjord, då enligt 1749 års Kongl. Förordning, äfven Academiskt Testemonium om Juridisk insigt blifvit stadgadt såsom villkor för nämnde rättighets utöfning; hvaraf i min tanka följer, att nämnde Lagrum och Förordning icke kunna såsom sammanstämmige Den Maji e. », oförändrade stadganden, jemte hvarandra bestå, utan att den senare mäste häfvas, om det förra skall i sin fidla kraft återställas. Då jag på denna grund afstyrker en så beskaffad förklaring, som Lagutskottet föreslagit* får jag, i frågan om hvad sorn kan vara lämpligt att för framtiden stadga, anföra i att hvad Motionairen föreslagit* instämmer med Kongl. LagCommittéens i min tanka rättsenliga åsigt, att nemligen, då det är en hvar part tillåtit att sjelf föra sin sak så godt han kan» han ej eller skäligen bör åläggas att i sitt Ställe 6ätta Annorlunda tjvalificerad person: och att vid tillämpningen af 15 Cap. 2 §. RättegångsBalken Domaren ofta skall sakna säker grund för bedömandet, både af de förhållanden*
Mor Berg hade rent af makten på den där orten, och, genom sitt inflytande på sin egen man och därmed indirekte på de andra i skolrådet, intrigerade hon bort den skicklige läraren från platsen. Nu vill hon drifva samma spel här! » Min värd talade så häftigt, att han fick ett lindrigt hostanfall, och frun tog ordet: » Ja, förr, innan Lars Bergs kom till socknen och mor Bergs två yngre systrar blefvo gifta med socknens bönder, var här fred och ro, ty då fick bildadt folk råda öfver det allmänna. Men nu, sannerligen är det ej stick i stäf i allt hvad vi — jag menar mot hvad våra män vilja, och därför måste här — » » Göras front mot hemligt kjortelregemente, » högg husfadern barskt in, väl vetande, att husets damer skulle, i en gästs närvaro, respektera det sken af makt och myndighet, hvaruti » pappa » solade sig. » Ja, pappa låter minsann inga obehöriga inverka på sina beslut i sådana fall, » förklarade äldsta dottern, utan att ens dra på munnen. » Fattas bara, att vi män skulle lyssna till fruntimmersprat, då det gäller allmänna frå- gor! Jag har blifvit så retad af den här systertrions intriger mot Pettersson, att jag och mina vänner skulle genomdrifva karlens val, äfven om han icke hade haft högre betyg än Pålsson. » » Ja, inte vore det bra för en socken, om bondhustrurna på det här viset finge genomdrifva sina önskningar, eller hvad säger vår gäst, som så väl känner allmogen? » Jag medgaf villigt, att, i fråga om sättet, delade jag min värdinnas åsikt, att bättre vore det, om kvinnorna öppet deltoge i socknens angelägenheter. Men det upptogs af dem alla som ett skämt, afsedt att afbryta ämnet: Pettersson — Pålsson. Ett par dagar därefter sammanträffade jag med mor Berg hos en af hennes systrar, och då de visste, hvar jag hade min tillfälliga bostad, sökte de på omvägar utforska mig angående » herrskapernas » ställning till lärarevalet.