Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stängd frän all delaktighet i detta Werk, skulle Bonde - Ständer med mycket skäl kunna hysa misstroende rik de anstallter til wära allmänna kstNLncsrs förbättrande, hwari kaninen kil äswenkyrS komme at medwerka, och detta misstroende kunde ej an» nät an skada dem. kanczuens win st bör desi utom enligt desi grundsörsatkning, anwändaS til ^ubliccis utur. Kan der dä förenas med rattwisa och klokhet at 207 utesluta, det Ständ, som utgör Kanonens styrka, frän rättigheten at pröfwa, hwilka allmänna behof böra genoin denna winst upfyllas? Om BondeEtandet fordom icke kiitrott sig äga nog uplyöning för at kunna deltaga i sörwalknlngen af Lru^usn, kan det nu med skäl pasta ac detta hinder för, utösningen af et sadant warf - icke mera äger rum. Det ar med fullkomlig öfmerry gelse derom, som jag wagar foresta, ak det enda willtor ma m lattas för Högloflige Ridderstapets och Adelns bifall til Bonde-Ståndets begäran, at ingen annan an den, som kan wara berättigad at wid Riksdagar waljas ti! Ledamot i Bonde - Ståndet, mä kunna waljas til dest Fullmägtig i krriguLn eller til ixsvikor as Fullniägttgas förwalrning; ofwertygad, ak det förbehåll icke behöfwer göras, at Bonde-StäudstS deltagande i förwaltningen af Languau icke kan medföra någon förändring i förra Lanea - Författningar och de i enlighet dermed stutna afhaudlingar emellan Känguru och privar,». Friherre Osöeistrom, eias, förklarade stg til alla delar instämma med Friherre Ickjons. Grefwe Lall ing, k skir. Un förswarande sraga kan jag för min del ej annat än conkormera mig med den konka Friherre kckjerrr yttrat.
Derjemte har Utskottet angående 35 § fått emottaga följande motioner, nemligen af herr Rosenblad, Batt, för utdelning å aktier i kanalbolagen, Höganäs stenkolsverk och andra likartade med Kongl. M*j:ts privilegium försedda bolag för allmänt nyttiga företag, den lindring i bevillningen måtte medgifvas, att, då årliga utdelningen icke öfverstege 3 procent af det tillskjutna aktiekapitalet, bevillningen bör fastställas till lika procent af utdelningen, som denna utgör procent af aktiekapitalet; af herr Hohenhausen, Mikael Silvius, att privatbank-bolagen böra, i likhet med andra bolag, soiu förmögenhet besitta, åläggas en lämplig bevillning till staten, och att deuna bevillning bör ingå till Rikets Ständers bank för att användas till inköp af silfver; af herr Hammarhjelm , Carl Gustafa att privatbankerna malte beskattas till minst |:delar af deras behållna räntevinst; af doktor Sandberg, att, for den händelse statsverket icke kunde um bära den personlig* skyddsafgiften, hvars utgörande till staten herr doktorn, på sätt ofvan är omformäldt, föreslagit bör* upphöra, mot det att ett lika belopp kotnme alt lill fattigvården utgå, ersättning deiför måtte beredas genom förhöjning, bland annat, å bevillningen för privatbanker, så att samm* liili. till R. St.
Då för nyssnämnda låns återbetalande någon annan säkerhet än fristadens invånares gemensamma ansvarighet icke blifvit af Kongl. Maj:t föreskrifven, och då Utskottet, lika med Kommers-kollegium, anser de afgifna skuldförbindelserna i detta hänseende vara fullt nöjaktiga och till fy 1 leslgörande, finner Utskottet sig ega grundad anledning till den hemställan, att revisorernes, i fråga om säkerheten för merberörda lån, gjorda anmärkning må förfalla. 1 Stockholm den 28 April I848. jv? i«s. Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 162. 25 JVF 1®*. Arik. lill Exp.-Ulsk. den 29 April. k'. 6 c. ui. Utlåtande, i anledning af vackt fråga om nedsättning af räntan och. förlängning af återbetalnings Liden för lån utaf Mann faktur-diskont fonden. (Rgs A fri.) Till beredande af möjlighet för svenska industrien alt enligt lidens fordran, täfla med den utländska, har, under åberopande af nu gjorda framställningar om allmänna penningeräntans Angifvande eller nedsättande, Herr Joli. 1Vahlgren, uti en inom Borgare-ståndet väckt och till Statsutskottet remitterad motion, föreslagit, att räntan för de lån, som af manufaktur-diskonten meddelas, måtte nedsättas till 3 procent och tiden för dessa låns inneliafvande utsträckas till 12 månader samt den, vid uteblifna iiqvider å lånens förfallodagar, föreskrifna straffränta alldeles upphöra, hvaremot lagsökningar, derest de förfallna lånen icke inom fjorton dagar inbetaides, borde genast anställas.
Förhåller behörig Tillsyningsman, sig olagligt i utöfningen af sin undersöknings förrättning, eller företages den på andra tider af dygnet än tillåtet är, straffes efter omständigheterna och hvad Lag och Fört fattningar stadga för den, som i Embetsärenden våld eller orätt gör. 6:0. I beslag taget gods skall vid Domstolen värderas efter det pris, som å varan i Tull-Taxan är utsatt;fin« nes varans värde der ej bestämdt, då tages det värde till grund, hvilket, efter gångbart pris, af tillkallade gode män bestämmes.” ‘*1 hopp att Rikets Högloflige Ständer antaga dessa grunder, eller åtminstone detta sätt, att inför Thronen framställa deras mening, i dessa, för landets hushållning och betydligaste inkomster, magtpåliggande ämnen, utesluter jag nu från min reservation de flera anmärkningar, som eljest äro vid redaction af Utskottens Förslag att göra. I främsta rummet bland dessa nämner jag dock 38 Bil. t. B ty.- Lag. t. Allm. Btsv.e, Otc, litti, Utl.N.o 30* den, att Utskotten icke fästat afseende S Ca. sper TVijkrnans ro. fl. Ledamöters inom Bonde-Ståndet framställning : att Utskotten i deras Förslag till Författning bordt libe. hälla det, i den nu gällande, nytt jude ordet ’’förbjudetemedan det kunde härida, att Kongl. Maj\t icke skulle bifalla en oinskränkt inoch utförsel af varor. Minst lärer kunna gillas Utskottens, i praemisserne till detta senare Betänkandet, ohöljdt fram» ställda afsigt att, genom borttagandet af detta ord i förslaget till Författningen , få uttryckt en Rikets Ständers mening , att ett fritt och obehindradt införsel-system af Kongl. Maj:t matte antagas.” Herr Professor Gravander', ”Jemte det jag förenar mig med Herr Grefve von Fersen , får jag förklara , att jag aldrig med min röst bifaller husvisitationer. Våra hus äro heliga fristäder, tröskeln, om ej porten , barrieren.
Stats utskottet, dik Mc - Den 6 September. 127 Memorialcrne blifwa remitterade, kunna reglerar. Jag wct ock, det Stats-Utffottet redan skall till nägon dek med dem sysslosatt sig; men dä detta blir ett ganska widlöftigt arbete och kanske nytt Systeme som icke bör sä till stigande; styckewis företaga;, efter de i hwarje Memorial propsncrade särstilte indragningar, utan öfwersigten torde böra göras ä det hela, efter en om alla tjensters beskaffenhet, nödwändlghet och ätsöljande Lbne-wilkor, fattad kännedom, för att kunna > sammanhang med hwart annat regleras till et nytt helt och jag likwäl misitror tiden wara dertill för Högloft. Stats-Utikottet tilräckclig, som dessutom har oändligt mänga andre befattningar, lika nödiga, som nyttiga för det allmänna sig npdragnc; sä fär jag till Högloft. Ridderskapcts och Adelns iiplysta pröfning hemställa, om icke Stats-Uiskottct mätte höras, huruwida det tror sig kunna företaga och fullända detta arbete i hela dess widd, för att sedan under denna Riksdags fortfarande, kunna uti Stäudens klena förekomma, eller om i annat fall Stats-Utskottet skulle ästunda att fä nägrc flere Ledamöter frän hwarje Ständ sig adjungerade, hwilka dä komma att utgöra en beredning i Utskottet utan annan befattning än med detta ämne och hwartill Utskottet torde kunna lemna nägrc af sine mäst sakkunnige medlemmar, som med de i ämnet inkomnc Mcmorialcr redan torde haft nägon befattning. Emedan endast nägon del af della arbete, som mäste föredragas utan hinder af äldre stadganden, hinner akt under pästäcndc Riksdag regleras, kanske endast plan dertill formeras, utan lemnar en ätcrstod af arbetet, som hwarkcn nu modhinncs att bereda eller kan uvpä flere är wcrkställas, sä hemställer jag ödmjukast, om icke till detta arbetes fortsättande Riksens Högloft.
Det är svårt att möta det uttrycket i ett människoöga, ångest utan slut! Litet emellan kastade hon en blick av häpnad, ja, nästan av hot på mannen. Vad hade den där här att göra ... i Eriks rum, som de klistrat tapeter på, och vid Eriks fönster ... genom vilket solen aldrig mer föll? Men så kom känslan av elände tillbaka ... det självförvållade eländet, för vilket det inte fanns någon bot ... Lyckligtvis var mannen en foglig, hederlig karl med sann gudsfruktan. Han läste bibeln för henne, höll bönestunder, predikade och bad, till dess han predikat och bedit in henne i ett slags andligt opierus, som verkade lika välgörande som en gång förut det kroppsliga. Livet blev någonting nytt ... en svår bergklättring; på bergets topp väntade inte det eviga livet — det brydde hon sig inte om — utan Erik, i skinande vita kläder, och bakom honom fanns paradiset ... bara för dem två. Mannen förstod inte detta, men han var nöjd med hennes iver att höra och läsa! Efter hand började hon försöka fylla sina plikter i hemmet ... fast på ett stapplande, osäkert vis, lik en, som nyss fallit och var rädd att åter falla. Ångesten blev snart blygsel, du, en blygsel med rodnad som aldrig sänktes. Tio månader efter vigseln föddes ett barn, en gosse, men med gossen kom befrielsen. Ragna förstod nu varför hon »kastat bort sig», förstod att det var Guds vilja hon gjort, så att undret skulle kunna ske. Gossen var Erik upp i dagen, till och med Eriks sätt att hålla händerna när han sov hade gossen ärvt, lika så väl som Eriks långa ögonhår och smak för ljusa färger. En dag, när gossen av en slump fick se en skymt av den blå väggen, började han gallskrika, ända till dess hela ytan blev klar. Sedan låg han förnöjd och stirrade i timmar in i det blå. Ju äldre han blev, dess förunderligare blev likheten. Samma ljusa panna, nedböjda huvud, samma blyga väsen, samma totalintryck framförallt ... Hade hon givit sig åt den ena mannen och trott sig vara ägen av den andra, eller hade hon varit så full av den döda, att det nya livet i henne närts endast av honom?
St, Prot, t834 och t83S. to Sami. i Afd a Bandet. a8 Expeditions-ZJtskoltets Förslag till und. Skrifvelse N-'0 344- medan löntagare, som fått kappmålet sig tilldeladt, innehade detsamma med lika rätt sora indelningshafvare» af de 34 strukna kapparne utaf tionde-beloppet; men E. K. M. har tillika funnit rättvist, att, i sådant fall, ordentligt tionde-anslag af vissa hemman för dea ena eller andra indelningshafvare!! upprättades allestädes, der det icke redan skett, så att både den äldre och senare indelningshafvare!! erhölle hvad honom rätteligen tillkomme i nämnde hemmans fulla tiondebelopp och hvarje heraman finge med en, men icke med flere räntetagare, att skaffa. Hvad åter angick frågan om indragning till Kronan af de till M i 1 i - taireoch Civil-Staterne jemte Scholai-Staten och andra allmänna ändamål indelta räntor och kronotionde-anslag, emot anvisning af motsvarande summor på Stal; så hade E. K.
Grästorfjord uppskäres till ett djup af 8 ä 10 centimeter, beroende af matjordslagrets tjocklek, på torra platser i beteshagar, som aldrig varit odlade, der jorden är af bördig och god beskaffenhet, hvarken för mycket lerhaltig eller sandblandad. Den är lämplig för alla de växter, hvilka fordra en kraftig, näringsrik jord. Bör ligga i hög innan den brukas. Har man tillgång på god trädgårdsjord, kan denna undvaras. Alla dessa jordarter böra hvar för sig hopläggas i högar på en torr plats i fria luften, och på det att nederbörden må kunna nedtränga och hålla jorden fuktig, böra de göras skålformiga ofvanpå. Förutom dessa jordarter nyttjas äfven med fördel många andra, så som ogräsjord af ogräs, som hoplägges i hög och får förmultna; den har samma egenskaper som löfjord blandad med grästorfjord, spånjord från spånbackar, jord tagen på berg och större stenar under mossan, hvilka båda äro af stort värde att blanda till hård j o r d för att göra den lösare, jemte flere andra. Derjemte bör man ha ett förråd af sand att blanda till jorden. Bäst härtill är den, som finnes vid sjö- och flodstränder, enär den af vågsvallet blifvit rentvättad från skadliga partiklar, men äfven sådan från sandgropar är användbar. Till växter med mycket fina rötter, såsom Azaleor o. d., bör gerna användas fin, hvit sand. Träkol är äfven mycket nyttigt att blanda till jorden, derigenom att det luckrar den och upptager öfverflödigt vatten. Naturligt är, att dessa jordarter hvar för sig ej äro fullt lämpliga för växterna, utan sammansättas af dem, med hänsyn till olika växters fordringar, olika jordblandningar; men behöfver man som sagdt i de flesta fall ej vara alltför ängslig eiler pedantiskt noggrann. I en blandning af god, något lerhaltig trädgårdseller grästorfjord, löfellcr annan humusrik jord jemte gödseljord i proportion efter olika växters fordringar på fet jord, träkol och sand — derest jorden i sig sjelf ej är sandblandad — ej att förglömma, trifvas de flesta rätt väl.
Mit Liv er deres — de har havt mig Alle! Flera svar på frågan framställas här onekligen. » Skjæbnen » eller ödet hänvisar på något af en outgrundlig makt predestineradt, händelsen på ett laglöst lotterispel, påminnande om epikureernas världsåskådning, nödvändigheten5o 6 OLIKA VÄRLDSÅSKÅDNINGAR. ändtligen hänvisar till den moderna uppfattningen, enligt hvilken allt bestämmes af i sig själfva nödvändiga naturlagar. Emellertid gifvas ock andra svar. Den, som hjälten talar till, spörjer: " — Seer du ej andre Magter da end hine? Seer du et For syn ei, der ei bedrog? Då den döende säger sig minnas det såsom något i tiden mycket aflägset, tillägger hon: " Saa maa du Bistand av din Frihed kræve! Den blev dog hos Dig som din sidste Ven, O g tryg ved den, behøver du ej bæve; Dit Her og Hisset jo i den forener du — " Äfven här gifvas olika svar. Försynen och den mänskliga viljans frihet såsom rådande i sista instansen äro visst ej detsamma, men det gemensamma för Homos svar är, att de alla utgå från en naturalistisk, det för Almas att de utgått från en personlig världsåskådning, och det är vid skillnaden mellan dessa vi nu ett ögonblick vilja dröja. Denna skillnad är den djupaste i den enskilda människans lif, den djupaste i folkens och släktets historia. En personlig världsåskådning erkänner och fordrar, att allt djupast och innerst är personligt, att det finnes tanke och mening i allt, och att allt är till och syftar till förverkligandet af en sådan tanke och mening. Den naturalistiska världsåskådningen bestrider detta, och ser i naturen, beherskad af en till intet syfte och mål ledande naturnödvändighet, det sanna och egentliga verkliga. Denna grundskillnad är så djup att någon verklig och i sanning förmedlande ståndpunkt är oss ofattlig. Man kan försöka sammanjämkningar företrädesvis emellan mindre genomförda uppfattningar af båda, men i grunden stå vi här inför en motsats så principiell, att den, som verkligen vill på allvar omfatta en världsåskådning, måste svara sitt enten-eller.
M:s nådiga disposition, så att de af berörda räntor och kapital inflytande årliga tillgångar måtte efter behof kunna användas till pensioner och gratifikationer åt sådane afskedade krigsmän af så väl armeen som flottan, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, kunde å invalid-inrättningen intagas, samt uppkommande öfverskott tilläggas den redan befintliga kapital-fonden; och ansåge E. K. M. pensionernes belopp kunna bestämmas, på sätt i Rikets Ständers förrberörda underd. skrifvelse jemväl blifvit föreslaget, nemligen till 200 r:dr för officer, 133 r.dr 16 sk för underofficer och 80 r:dr för korporal eller soldat, hvilket sistnämnda belopp dock borde kunna förhöjas, när serskilda omständigheter dertill föranledde. Expeditions-Vtskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N.O q4- 149 Rikets Ständer, som icke liaft något ätt erinra emot det af E. K. M. i nåder gjorda förbehåll, hafva alltså lemnat bifall dertill, att de invalidinrättningen anslagna liemmansräntor och invalidhusfondens samlade kapital fortfarande såsom hittills må förblifva till E. K. M:s nådiga disposition; anhållande Rikets Ständer i underd., att E. K. M. täcktes i en icke aflägsen framtid sätta Sin i nåder tillkännagifna afsigt, angående invalid-inrättningens upphörande, i verkställighet, och då i nåder förordna att, om de vid oftanämnde inrättning anställda tjenstemän äro berättigade till större eller mindre pensioner, sådane höra utgå af inrättningens egna tillgångar och icke komma att belasta den allmänna indra gnings-staten. Hvilket Rikets Ständer få, såsom svar i ämnet, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Maj i8J8.
Ätt söka undanrödja denna 'olikhet och i möjligaste måtto jemna de skättdragandes bördor, anser Stats-Utskottet vara en pligt, och då delta synes i förevarande fall kunna ■åstadkommas, utan egentliga olägenheter, samt med ringa upoffring å Stats-Verkets sida, tror Utskottet sig så mycket heldre böra tillstyrka, att de Räntegifvare i Upsala, Stockholms, Södermanlands och Westmanlands Län, sorn hi t tils in natura levererat de deras Hemman ålagde Hö och Malm-räntor antingen till Kongl. Hof-Stallet i Hafivud-Staden eller för Hofi-Stallets räkning på a n viste ställen, måga hädanefter derifrån befrias och derföre erlägga Lösen efter Mackegångs-pris, sorn Utskottet tror sig finna anledning, att det med Kongl. Majrts Nådiga önskan skulle öfverensstämma, då Kongl» 1274 Stats-Utskottets Betänkanden. Maj:t lill Utskottets åtgärd öfverlcmnat Landshöfdingarnes underdåniga hemställan om denna befrielse, och något verkligt hinder i verkställigheten ej hör möta, utan denne del af Kongl. Hof-Stallets behof likaval nu kunna genom uphandling på Auction fyllas, som den förut varande brist i utfodringen, dels af Halm till ofvan upgifne qvantitet, dels af det Hö, som Hof-Stallet frångått, genom Sundbyholms Kongsgårds utarrendering, utgörande 1,800 Pund, och de 4,333 pund, sorn varit påräknade från Wendtliolms Hof Stall-äng, men nu mera icke kunna derifrån erhållas, sedan Riksens Hö'glofl. Ständer, under innevarande Riksdag, beslutit, att denna Äng skall emot viss årlig afgift i Spanmål utarrenderas; Och lära RiksensStänder i Underdånighet anhålla, att Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande i Nåder täckes bestämma den forse! ersättning, som Räntegifvarne kunna finnas böra, jemte Lösen efter Markegång, till Stats-Verkct erlägga. Under förutsättning, att Riksens Högloft.
Betänkan den, Wto 289, 290. 417 Häruti hafva instämt Herrar Lundgren, Aspelin, Eckerman, Lamberg, Langenberg, Winberg, Ståhle. Utlåtande, angående Anslag af Medel till Utgifternes bestridande för H. M. Drottningens Höga Kröning. (U.-A.) Enligt ankomne ProtocollsUtdrag, hafva samtelige RiksStånden till Utskottet remitterat Motioner, af Hr Rosenblad, B., Hr Professcren Bexell, Hr Modin samt Andreas Håkansson från Elfsborgs Län, att Utskottet måtte till R. St:r afgifva Förslag till bestridande af de kostnader, som vid H. M. Drottningens Höga Kröning ägt rum. Sedan, i anledning häraf, Utskottet i behörig ordning begärt och erhållit uppgifter på beloppet af berörde kostnader; så får Utskottet upplysa, att de samma uppgått till ett sammanräknadt belopp af3i,5oo R:dr. Under åberopande af R. St:rs vid nasti. Riksdag afgifne underd. Skrifvelse af den 29 JNov. 1823, innefattande R. St:rs, såsom en ny gärd af deras underd. vördnad och tillgifvenhet för H. M. Drottningen, i underd. gjorda anhållan, det Hennes Mtts Höga Kröning måtte, efter uråldrigt bruk, för sig gå; hvarvid R. Sl:r tillika förenade den underd. önskan, att K. M:t Sjelf täcktes IVådigst pröfva och bestämma, när tiden dertill vore lämpligast, får Utskottet, då denna KröuingsAct, i enlighet med R.
Inköp för statens räkning af hälften utaf de Bruksegaren Elzvik tillhöriga Silfvergrufvor i Lindes Socken af Örebro Län, se Silfvergrufvor. Inköp for Bankens räkning af 100 exemplar utaf skriften: ”Anteckningar om Rikets Ständers Bank och Allmänna Lånerörelsen i Sverige” Svar pä äterremiss Ingvar terings-Ordning för städerna utom Stockholm, förändring deri Svar på äterremiss Inqvarterings-skyldigheten i Stockholm ang:de Inspektions-resor, General-Tull-Direktörens, kostnaderne för Instruktion för Banko-Utskottet vid nästkommande Riksdag för Kronofogdar, Länsmän och Fjerdingsman, om utfärdande af , „ för Skogsoch Jägeri-staten, förklaring af „ för Landlmätarne i Riket, om ändring i Instrulitions-kompanier, anslag för inrättande af Svar på äterremiss Vote rings-proposition Voterings-resultat Inteckning, förslag till förbättring af författ ningarne derom Svar på äterremiss ang.de märkt misstag . * ang:de skyldighet att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll, att framdeles få densamma återlösa , se Förlags-inteckning. Interesscmedel: se Stats-Verkets inkomster pag. 15. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. CO s 5' Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig o Skrifvelse. éc w co Jä CO 1 C3 o CO C T Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. Borgareståndet. BondeStåndet. Invalid-Inrättningen å Ulriksdal, upphöran de af Svar på ålerremiss Invisningar, accepterade, om upphörande af helåniugsrält i Banken för So Assignationer. J. Jagt, ang:de skatts erläggande för rättigheten att sådan utöfva, se Motioner. Jemtland, roteringeu derstädes Svar på aterremiss Jernväg s-anläggning, mellan Christinehamn och Sjöändan, lån till en .. Svar på aterremiss emellan Örebro och Hult
Hvad först angår felande industri och capital inom vårt Fädernesland, har jag trott orsakerna härtill igenfinnas i flera hit - 336 D en r 5 Juni. tills fällande Författningar, som i Väsendtlig mån hindra Svenska medborgare ifrån fritt användande af sin egendom och k< after, och n;t då dessa hinder blefvo undanröjd?., skulle indhstrien återkomma och med den äfven ca* pitalförmögenhet. Men om ock industrien och cr.pitalerne genom Judarnes inflyttnmg och bosättning i landet skulle vinna en hastigare tillväxt, bör likväl denna fördel försakas , när inan allvarligt besinnar de följder, som kunna uppkomma afJudarnes kringspridandet Landet. Alla försök, sorn hittills i andra länder blifvit gjorda att nationalisera Judar, hafva misslyckats. I följd af deras troslära och sedvanor hafva de alltid utgjort Och skola äfven framdeles förblifva en särskild corpora* tion inom Staten, utan något interesse som medborgare för det samhälle, inom hvilket de njuta skydd, utan att vara fästade vid detsamma med de band, sorn för Landets uråldriga inbyggare äro heliga och oupplösliga. Fåfängt skall man vänta, att kärlek till vårt Fädernes* land, att ett lågande nit för Sveriges ära och sjelfständighet skall tändas i Judarnes bröst, om man ock beviljar dem förmoner, som synas dertill böra föranleda. Dessa känslor, som förmå en Svensk att med glädje uppoffra sitt lif och blod för fosterlandet, äro födde af do minnen våre store föifäder oss lemnat, hvilkas hjeltemodiga handlingar städse påminna oss att lemna vårt land åt våra efterkommande lika fritt och sjelfständigt som vi det emottaga. Den 15 Juni. 337 git. Dessa bevekelsegrunder, som allena i farans och nödens stund äro mägfige att uppelda ett folk och åstadkomma dess frälsning, kunna aldrig väntas hos Judar, och hvarken genom tvång eller fördelar skall patriotisme hos dem kunna väckas.
107, 208, 213, A. 242, 244, 253, U. 396, 594, A. 603, 604. — N:o 12, i anledning af väckt motion om förändrad beskaffenhet af Riks-Bankens och de enskilda Bankernas sedlar, äfvensom om upphörande af prägling af silfvermynt å lägre valör än 25 öre: B. III. 167, A. 209. «— N:o 13, i anledning af väckt motion om rättighet för Hypo - — B — 29 theks-Föreningarne i riket att utgifva depositionsbevis m. rn.: B. lif. 107, A. 209. Banko Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 14, angående sättet för behandling af frågan om Bankovinstens användande: B. III. 167, 209, 253, A. 262. — N:o 15, i anledning af ett till Utskottet aflemnadt prof på nytt sedelpapper: B. III. 396, 594, A. 594. — N:o 16, i anledning af RiksStåndens beslut öfver Utskottets Utlåtande N:o 11: B. III. 396, 594, 603, A. 603, 604.