Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nto i32, aflåtne Memorial; hvarjemte företogs Högvördige Prester Prat. TJt dr. d. 16 Maji i935. 101 Ståndets, elen ii i denna månad gjorda inbjudning i ämnet: Ståndet bi föll Utskottets Utlåtande N:o il^j, i följd hvaraf Preste-Ståndets inbjudning lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskottets, på bordet hvilande, Memorial, N:o *44» med förslag till sammanjemkning af Riks-Slåndens serskildta beslut, i anledning af Utskottets, under N:o 135, afgifne Utlåtande: Ståndet antog Utskottets inbjudning i afseende på morn. e af 8;de punkten. i följd hvaraf den dervid föreslagne voterings-proposilion förfaller; hvaremot Ståndet, med förblifvande vid dess beslut, rörande 3:dje punkten, godkände öfrige af Utskottet föreslagne voterings-proposilioner, och lät bero vid hvad Utskottet i öfrigt yttrat. S D. Ytterligare föredrogs nu Banco-Utskottets Utlåtande, N:o i/j», i anledning af de inom tvänne Riks-Slånd gjorde anmärkningar vid Utskottets, under N:o r3r, afgifne Memorial; äfvensom nu företogs flögvördige Preste-Ståndets, den it i denna månad gjorde inbjudning, i samma ämne: Bonde-Ståndet beslöt, det böra Rikets Ständer ingå till Kongl, Maj:t med underdånig anhållan, att, derest Fullmägtige i Banken kunue blifva i behof af Kongl. Maj:ls bemedling i ministeriel, eller annan väg, för att, till realisationens upprätthållande, bereda Banken credit eller creditiv på utländsk ort, samt Fullmägtige derom göra underdånig anmälan, Kongl. Majit då täcktes en sådan bemedling meddela; och skulle respeclive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas, att uti delta beslut med Bonde-Slåndec sig förena.
Den 17 Martil, f. m. Otti vi måste medgifva, att en hastig öfvergång ifrån ett vidsträckt CreditSysteme, till allmän skuldfrihet, är omöjlig; så böra vi också erkänna nödvändigheten att lenina tid till utarbetningen, och lörlag till-den Production hvarmed utarbetningen skall verkställas För att kunna lemna detta förlag, är nödvändigt att ännu fortfara uti ett derefter lämpadt CreditSystéme, och i valet deraf, synes väl det vara bäst, som, derest det återvinner allmännaförtroendet, kan blifva ett sannskyldigt medel till stöd åt vår Banque. Allt CreditSysteme hvilar på allmänna förtroendet, som förutsätter en allmän god sinnesstämning, hvils ken åter aldrig kan äga riam under en tid af allmän nöd. Jag är innom mig öfvertygad, att, om man nu begagnar sig af det tillfälle till RiksgäldsSedlarnes åter införande, som allmänna förlägenheten erbjuder; samt derefter med varsamhet vårdar detta CreditSysteme'; så skall det allmänna förtroendet icke uteblifva, hvilket lemnade rum åt någon sådan anstalt, till förökning i Banquens Silfverfond, som tilläfventyrs kunde i sjelfva sättet göras förenlig med Allmänhetens interesse. Jag tror fullt och fast, att det endast är genom en stor förökning i Production, som vi höra bereda oss utvägar att sluteligen undslippa nödväns digheten af en Banqueroutte. Denna förökning anser jag icke omöjlig, om vi vilja den; men alltid och ovilkorligen omöjlig, så länge vi älska tillståndet af Penningebrist. Tror man åter att Banqueroutten , i hvilket CreditSysteme som väljes, icke ändå sluteligen kan undvi - Den 17 Martil, f m. 77 kas*, så måste RiksgäldsSedlarnes fall blifva mindre farligt än BancoSediarnes.
Ståndet antog icke den gjorda inbjudningen, att förena sig uti Presteocb Bonde-Ståndens beslut, men godkände voterings-propositio» nerhe under Litt. A och B. §. 6. Mom. G., inbjudningen antogs icke och voterings-propositionen gillades; Mom, D, , voterings-propositionen godkänd-s; Morn. R.} voterings-propositionen godkändes; Mom, F.} jemknings-förslaget, pag. 5, angående antalet af Stats-Råd utan Departement, och derom, huru många af dem minst böra hafva förvaltat Civil beställning, antogs, i följd hvaraf Borgare-Ståndet för sin del fann voterings-propositionen under detta moment förfalla, roen godkände densamma, i händelse den föröfrigt kommer stt erfordras; Mom. G.y voteringspropositionen ansågs, i följd af nästföregående beslut, förfalla; Mom. II. och I.j, voterings-propositionen godkändes; §. 8. Ståndet foga fe sig eftei* de Öfrige jRiks-Ståndens beslut i denna §, i följd hvaraf volerirrgs-propositionerne deröfver i början af pag, 7 förfalla; §• g. Ståndet fogade sig efter Med-Ståndens beslut, kommande således voterings-propositionerne under Litt. L. att förfalla; §. 10. Utskottets hemställan, att Ståndet måtte nedlägga sin anmärkning vid denna §., blef icke af Ståndet bifallen, men voterings-propositionen under Litt. M godkändes; §. 15. voteringspropositionen under Litt. N. godkändes/ §. 24- Hvad Utskottet, i afseende på denna §, uti Memorialet N:o 48, tillstyrkt, blef af Ståndet godliändt; §. 26. Mom.
Bonde-ståndet har till Lag-utskottets behandling öfverlemna! en af riksdagsfullmäktigen Tobias Lind från Bohus län väckt motion, deruti han anmärkt behofvel deraf, att ett förändradt sätt vidtages för utöfvande af församlingarnes granskningsrätt i afseende å den redovisning öfver kyrkornas inkomster, hvilken af pastorerne afgifves. Då denna granskning, efter hvad motionären uppgifvit, uti hans hemort sålunda tillgår, att räkenskaperna för sistförllutna ecklesiastik året, - som stundom äro upprättade af någon kyrkovärd eller ledamot i kyrkorådet, hvilken af kyrkans medel haft uppbörd, eller ock af pastor ensam, — vid den s. k. Valborgsmässo-sockenstämman i kyrkan uppläsas, blefve häraf en följd, att församlingsboerne, oansedt de åhöra uppläsandet och räkningarna äfven underteckna, ändock sakna tillfälle att pröfva, huruvida dessa till alla delar öfverensstämma med verkliga förhållandet, helst fullständig kännedom härom icke lämpligen kan uti kyrkan inhemtas. I anledning häraf har motionären föreslagit, att inom hvarje församling årligen uti Mars eller början af April månad vid allmän sockenstämma må bland socknens bofaste män väljas två och högst fyra s. k. revisorer, hvilka skulle hafva alt granska alla räkenskaper för kyrkan, som af pastor eller andra uppbördsman för året blifvit förde; för hvilket ändamål pastor ålåge att så tidigt sammankalla revisorerne, att de vid den blifvande Valborgsmässo-socknestämman kunde skriftligen gifva tillkänna sina anmärkningar, i fall sådana skulle förefinnas, och hvilka, om de med pastor icke kunde afgöras, borde, jemte räkningarna, öfversändas tili konsistorium, som hade att dermed lagligen förfara; och skulle revisorerne jemväl, då anmärkningar öfver räkenskaperna icke egt rum, sitt godkännande derå anteckna. För behandling af denna motion har Lag-utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet; och enär en föregående granskning å församlingens sida af kyrkans räkenskaper, innan desamma vid socknestämma 8 Lagsamt Allm.
Skrifvelse d. 21 Dec. 1823, i Nåder medgifvas, enär de timat under krigstillstånd med den uppbringande Makten; men då det serskildta förhållande härvid inträffat, alt uppbringningarne skett, dels få dagar efter det krigs—tillståndet med den uppbringande Makten tagit sin början, dels under inrikes kustfart, närbelägna orter emellan, och i ett fall, under det fartyget legat för ankar vid Svensk strand, ville K. M:t, som för öfrigt inhemtat, att förlusterne, oberäknadi nyssnämnde omständighet, äro i mer och mindre mon ersättningsgilde, i Nåder hafva hänskjutit frågan om deras godtgörande till R. St:rs pröfning vid innevarande Riksdag. 6:0 Krey ertan Nordstjernan, uppbragt den 18 September 1813 af Dansk Kapare. — Ersättning för Fartyg och Last reclamerad af Handlanden L. Lindqvist. Den Kgl. remissen, i afseende på detta reclamationsmål, innehåller: att, enär Fartyget blifvit af Dansk Kapare uppbragt den 18 September i8i3, eller på en tid, då Danmark var i krig med Sverige, K. M:t 20 3oG Stats-Ut skottets funnit ersättning icke kunna, emot 2 morn. af R. St:rs underd. Skrifvelse den 21 December 1823, i Nåder beviljas; men då härvid förekommer, att krigstillståndet med Dannemark, genom Krigsförklaringens utfärdande, tagit sin början endast 3:ne dagar förrän uppbringningen skedde, samt någon ersättning af K. Danska Regeringen icke kunnat i ministeriel väg reclamenten beredas, ville K. M:t i Nåder hafva öfverlemnat målet till R. St:rs pröfning vid innevarande Riksdag. 7:0 Briggen Nya Välfärden, uppbragt af Engelsk Kapare och prisdömd år i8o5. — Ersättning för Fartyg och Last reclamerad af Grosshandlaren P. Backman. 8:0 Fregatt Skeppet Iréne, uppbragt i November 1810 af Dansk Kapare. — Ersättning för Skeppet reclamerad af Carl Leffler och Handelshuset G. B.
Räntan: Förvandling efter medium af io års Markegångspris För åren 1778 till och med 1787. 3 I 4 4 Summa | iiS| — | i| &\i$\ — ■* Stockholms Gamla: Sollentuna Härad Spånga Socken Akalla N:o 3, i M:tl Skatte. Jorde boks Ränta: Penningar 7 T:r 25 k:pr Spanmål . 36 sk. 6f IX Smör 26 — 3 LU 11 U Fläsk , 16 — | st. Skjulsfärds d:o . ( Penningar . I 1 T:a 29L k:pr Spanmål . Penningar ^ 4rj k:pr Spanmål Summa Förvandling efter medium af 10 års Markegångspris. Räntan: För åren 1814 till och med i8a3. Jönåkers Härad Bergshammar Socken. BergshammarN:o 1, iMrtlSkatte. Jor deboks Ränta. Hemmantals Ränta. Summa | 13 i 441 2 Räntan. 3 Penningar T T:a Spanmål I de Härader af Länet, der Byggningshjelpen, enligt undervisningen af ålder utgått i persedlar, skall den på sätt K. Förordningen den 8 Jan. 1748 föreskrifver beräknas, så vidt ej annorlunda derom serskildt är förordnadt. 9 Läii. ■ Förvandling efter medium Krono af 10 ars Markcgångspris, Nya. Värdi. Räntan. Gullbergs Härad Ljung Socken Släta N:o 2, 1 M:tl Skatte. Jordeboks Ränta. Penningar Ständige penningar . 24 st. Fodernöts d:o Tunnor Korn £ Lm Smör i Lamb 1 Höns 1 Lass Ved 2 Stockar 12 Dagsverken 6 årliga Hästar 2 Kungs D:o . S:r 6 å 36 sk. — .26 4 sk. — 3 8 2 — 8 r. 3i. Hemmantals Ränta. Landttågsgärden . Byggningshjelpen . Salpeter d:o Vinterkörseln . Boskapspenningar Skjutsfärds d:o Dagsverks d:i S:r 6: 26. 2?.
Bjuder du gel hm, hm, (han tycks begrunda detta) ja ljus och salighet utan ända, du som är dödens enså, ju förtroligare du närmar dig mig, desto mera nalkas jag döden men när din bror kommer, lutar det åt lifvet! det var ju så, du sa' mig? Tack, tack; men håll dig nu i styr dansa inte så häftigt du får inte springa upp på min Du ler, du. Nej, gå inte ifrån mig, hör du! axel du kan då lätt falla ner och slå ihjäl dig. bli'n qvar bägge två! (sorgset) det är bäst som det är, jag vill inte dö det är så hemskt och svart, der nere i djupet; jag vet ju hvilka som ligga der förut. Usch! usch Erika. kert med dina englar, Anton lilla, så gå de inte ifrån dig; de bli ju eljest rädda, och då får du ju aldrig se dem mer. (Afsides.) Olycklige! (till Anton) Tala vac Ja så, du är här Erika, det var bra har du då också talat med mina englar Anton (blir nu först varse Erika). så väl som jag, hålla innerligt af dig, blott du är är emot oss alla. Ja, kära Anton, och de ha sagt mig, att de, lik stilla, ... och inte så vild och elak, som du ibland Anton. mig; jag har så mycket längtat efter dem. Också har jag inte sett dem, sedan första året efter ... efter ... (förtroligt.) du förstår väl Men i Ja, de var i dag verkligen snälla som besökte dag, ser du, så satt jag som vanligt, der nere vid selsättning. Gabriella var likväl inta med mig, stranden och metade, som du vet är min enda sysoch då blef jag så ängslig; Jag hade ingen att deras sång ... med ett ord: jag blef så rädd, ser du, ... jag ... jag fruktade, att i stället för fisk tala med om Necken, och om böljornas lek, och om få upp menniskoben och bäst jag då satt så bedröfvad, så såg jag bägge mina englar, som hade satt sig en på hvardera axeln.
Det skulle kunna hända att, om valet skedde blott af menigheten, de mest trätgiriga eller stortaliga utsåges, emedan de af menigheten må hända hölles för att vara de rätta till att stå på hennes bästa. Jemte Domaren skulle då i Rätten kunna insättas Nämndemän, sorn han icke gillade, och för hvilka han intet förtroende ägde. Till förekommande af samma olägenhet äfven å menighetens sida, synes mig ett tjenligt correctif vaja , att Domaren finge välja en ibland 3 sotra %f i&cnigh.eten. föres!oges, Qm denea maning; Den 2 September e, m, Ridderskspet och Adeln delas, skulle jag Önska, att Utskottets B tänkande blefve afelaget, och att saken lemnades derhän, intill dess den nya Dornstolsorganisationen till följe af DagComiténs förslag varder pröfyad Herr Munck af Rofevjljöld, Eberhard: Den $iste värde talaren har befarat att geqons. Nämndemäns tillsättande %f menigheten? Domaren ej skulle hafva något inflytande derå,.. Jag äter befarar, att om också Domaren ej har valrätt komtner han ändå , att hafva snarare för mycket än för litet inflytande vid detta, liksom vid andra val af allmogen, och jag för* klarar, att jag har högre tanka, än den. värda Talaren om Svenska menighetens, urskilning vid sina val, hvarpå vi äfven hafva bevis i, BondeStåndets sammansättning vid denna Riksdag, Utskottet har sagt anledningen till Konungens Nådiga proposition vara den , att Nämndemän nu. svårligen erhållas genom frivilligt begifvande, och att allmogen ej gerna vilt. åtaga sig detta kall, Pet är val möjligt, at£- allmogen i flera orter ej är benägen, att åtaga, sig denna befattning, men jag kan försäkra, att. på flere andra orter är allmogen ganska angelägen, att erhålla detta bederstäHeoch jag tror mig ej säga för mycket, då jag äfven försäkrar, att den visar på flere orter sin erkänsla, för utnämnandet.
Jag tror visst icke, att Utsk:t någonsin tänkt sig, att unga damer skulle gemensamt med unga läkare deltaga i de anatomiska disektionerna; men, då vi, enligt Hr Huss’påstående, hafva så godt om läkare, att vi, till och med för deras lekamliga utkomsts skull, behöfva skydda dem för konkurrens med våra bröder på andra sidan sundet, torde det icke blifva svårt att anskaffa lämpliga lärare, villige att egna sin tid till särskild undervisning åt damerna. Man har sagt, att qvinnans ställning i Norden är bättre än i andra länder. Som nordbo är jag stolt att så är förhållandet; men ännu stoltare skulle jag vara, om man här gåfve qvinnan full rättvisa. Hr Huss har sagt, all man först borde inrätta lämpliga undervisningsanstalter för qvinnan, innan man gal henne ytterligare rättigheter. Jag fruktar, att i sådant fall ingen qvinna skall komma att besöka dessa skolor; ty först måste man väl hafva ett mål, innan man börjar sträfva derefter. Då det redan finnes ett seminarium för qvinnor, i hvilket grundlig undervisning i humaniora meddelas, och förslag är väckt om upprättande af ytterligare flere dylika, så finnas ju redan förberedande skolor. Sedan afgångsexamen derifrån blifvit aflagd, kan jag icke finna någon svårighet för fruntimmer att bevista den filosofiska fakultetens akademiska föreläsningar, hvilka ju redan nu af damer besökas. Vill man saken, är jag dessutom öfvertygad att man lätteligen skall kunna ställa så till, att de qvinliga adepterna ej behöfva sammanträffa med Hrrme, då detta ej vore passande. Jag slutar nu med att förklara, att jag anser Utsk:ts förslag vara ett vackert testamente, som Svenska riksdagarnes sista Ekon.-Utsk. lemnar efter sig. Jag gläder mig, att det vågat uppställa den lika höga som rättvisa satsen: »Man och qvinna böra vara lika berättigade.» Jag tror det vore R. o. Ad. värdigt, om R. o. Ad., innan det såsom Stånd upphör, för sin del godkände denna ridderliga tanke, hvars öde nu beror på R. o. Ad., sedan den af två Stånd antagits. Jag yrkar bifall till Betänkit. Hr Liljenstolpe, Axel Wilhelm:
Genom sin gynnarinnas, friherrinnan Leuhusens bemödanden hade emellertid Kristina Nilsson^af Tornérhjelm erhållit medel att i Paris fortsätta sina studier. Men efter ett års förlopp tröto medlen, och hon var nära att få anträda återtåget, då konung Carl XV, som förut hört henne, erbjöd sig att bekosta hennes fortfarande vistande i Paris, ehuru man drog i betänkande att utan vidare begagna sig af det ädla och frikostiga anbudet. » Låt det icke bekymra er », sade en konstvän i Göteborg, grosshandlaren Rudolf Koch, » jag skall dragaförsorg om saken«. Och han höll ord. På hösten 1860 anlände Kristina Nilsson till verldsstaden vid Séinens strand; ledsagad dit af sin välgörarinnas syster, målarinnan B. Valerius. Hon sjöng först någon tid for Masset; placerades sedan i fru Collinets engelska skola och erhöll till sånglärare professor Wartel. Trebelli, som också studerat vid denna läroanstalt gjorde sin första offentliga debut samtidigt med att Kristina Nilsson inträdde der; Marie Roze blef skolans elev, när Nilsson utträdde derur. Med brinnande ifver studerade hon nu här i fem års tid. Den tafatta bondflickans framsteg i den dramatiska sångkonsten, i scenisk säkerhet och elegans voro ovanligt snabba. Inom kort hade hon nått den punkt, der den Cfver-finade franska smaken ovilkorligen vill se konstnären, och pa samma gång hennes modersmål förblef den hederliga smålands-dialekten, talade hon franska med en förvånande pariseracoent Redan nu tyckes hon ådragit sig uppseende, att döma af musiktidskriften » France musicale *, och erhöll kort efter afslutandet af sin kurs ett förmånligt engagementsanbud vid teatern i Marseille. Anbudet blef dock icke antaget. Wartel, stolt öfver sin elev, vände sig till Carvalho, direktör för Théâtre Lyrique. 6amt Rossini och Meyerbeer med anmodan, att de ville höra den unga sångerskan. Motsträfvigt villforo de hans önskan. Men i samma ögonblick Christine Nilsson satt sig till pianot och låtit höra de första tonerna af sin herrliga stämma, blefvo de entusiastiskt stämda.
D* jag 1809 , som Ledamot af Utskottets Bered - 120 Dén r 7 Martii, /. m. ning, först granskade Förslaget till Götha Canal, var jag icke lör den, af del skäl, att jag da redan förutsåg, med den kännedom jag äger af sådana arbeten , att Kost-nadsFörslaget var mycket lör lågt beräknadt} mej) nu åter kari jag aldrig afvika från den tankan, att det skulle vara etr högst illa beräknadt steg, sedan man nu så långt drifvit Arbetet, och derpå användt så mycken kostnad, om man nu underlät att detsamma fullborda} utom att det caracteriserar en lättsinnig och svag Nation , att börja allt och intet fullborda } då Nordens Folk bör visa motsatsen. Och kan jag icke tillstyrka Indragning af CanalDisconten, som, efter min tanka , oskiljaktig med Canal-arbetets fulla drift. Dessutom äro vi icke här för att befordra Capitalisters och Penningeväxlares Interessen; ty de behöfva icke hjelp} men vi äro här för att hjelpa massan af Nationen, som är ingenting mindre än Capitalister, samt skola visserligen vara mera belåtne få låna i Disconterne för 6 , än af Ockrare till 20 å 30 Procent och derutöfver, jag anser dessa sysslolöse varelser, blott som till hälften Medborgare} de hafva sin Egendom så godt sorn i fickan och kunna när som hellst söka ett annat Fädernesland, då deremot den arbetsamme Näringsidkaren, som till dem erlägger stora Räntor, skall gifva skatt af synbara förmögenheten, och således äfven skatta för sina förtryckare. Jag tror mig nu hafva bevisat, att icke hög Cours eller för mycket papper skadat oss, men väl Coursens eller Agiots fäi - Den 17 Martil, f. m. 12 1 lande, samt Sedlarnes utvandring till Ryssland, då icke nya göras i stället. En Realisation med nedsatt varde på BancoSedlar vore väl det rätta} men mötes af flera svårigheter, som nu icke böra uppgifvas.' Jag föreslår tvenne Alternativer till Samhällets räddning. Det första: att Moratorium eller jern.
N:o go. lingar, hvarigenom Frälsehemmans egare till andra personer upplåtit besittningsrätten af hemmanen, men sjelfva förbehållit sig räntans åtnjutande, och att således all förändring häruti skulle rubba egandgrättens helgd, på hvilken grund Utskotten anse sig bpra tillstyrka afslag å denna del af Herr Friherre Palmstjertias Motion, Hvad dernäst angår bemälde Friherres förslag, att grundräntor eller tionde af hvad namn som helst, sorn af Hemman eller Lägenheter böra in natura utgöras till Kronan, Löntagare, Allmänna Verk och Inrättningar, eller såsom Augmentsränta erläggas, skola på det sättet med contant betalas, att årets Markegångspris skall hopsummeras med Markegångsprisen för de senast förflutna 4 åren, och räntorne för året erläggas med i-5:tedel af det pris, som genom denna summa erhålles, hvarvid Friherren gjort (let tillägg, att uppsägning till leverering in natura endast skulle få ske af Räntegifvaren; så anse Utskotten, att de Räntetagare, hvilka endast a å 3 år under högre pris å varor skulle uppbära den indelta räntan efter en deremot icke svarande beräkningsgrund, finge vidkännas en obillig förlust, då andra, vid ett omvändt förhållande, erhöllo en lika obillig vinst, och då Utskotten dessutom finna, å ena sidan, att, genom det sistnämnde tillägget om uppsägningsrätt för Räntegifvaren allena, en obillig olikhet StatsJ5av.- samt Oeo.-UtsL Bet.. N:o 90. 7 uppkommer emellan Räntegifvares och Ränte» tagares rättigheter, och å den andra,ater, att om uppsägningsrätten äfven skulle tillhöra Räntetagarne, den mera Jemnhet i räntornes contanta licjviderande, som Motionairen åsyftat, icke med säkerhet kan påräknas, hvarföre Utskotten icke eller kunna tillstyrka bifall på denna del af Motionen. Hvad åter beträffar
Auk. till Eip.-Utsk. den 9 Aug. 1860, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion om förändring i sättet för upprättande af de statistiska tabeller, som nu i Juslitie-Stats-expedilionen uppgöras. Uti en tili behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Paul Hedström från WesterNorrlands län väckt, motion är vordet anfördt att, ehuru tid efter annan anmärkningar varit framställde rörande det mindre praktiska sätt, hvarpå de i Justitie-Stats-expeditionen upprättade statistiska tabeller voro uppställde, så fortfor likväl nämnde förhållande alltjemt i oförändradt skick. Dessa tabeller blefvo endast allt mera vidlyftiga och kunde omöjligen i sin nuvarande form vara tillförlitliga, i anseende till svårigheten uti de större Domsagorna, att med noggrannhet meddela alla de uppgifter, som till detta tabellverk erfordrades. Hela det stora antalet af mindre förbrytelser, som i tabellerna funnos upptagne voro utan all vigt för brottmåls-statistiken De gröfre brotten deremot förtjenade visserligen mera uppmärksamhet, men nödiga materialier till författande af tabeller öfver dein funnos redan förut i fånglistorna. De från Justitie-Stats-expeditionen utsände formulärer till uppgifter om dessa brott upptogo jemväl en mängd specifikationer, hvilkas nytta svårligen kunde inses, men hvilka betydligt ökade arbetet med redogörelsernas upprättande. Då i Sverige Underdomaren är den trägnast sysselsatte embetsmannen och hans verksamhet är af stor vigt för hvarje medlem i samhället, vore ej klokt och billigt, att med hvarje år belasta honom med nya för hans domareverksamhet främmande göromål, i synnerhet som ej härmed vunnes något resultat, motsvarande det besvär och den kostnad, dessa göromål förorsakade. Enär derföre, till följd af det öfverflö digt omständliga i uppgifterna deras otillförlitlighet derigenom blef så mycket större samt cn Allm.