Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagerbjelke, att man ganska väl kunde utesluta detta stadgande ur §:n, emedan det är alldeles tillräckligt att öfverlemna denna angelägenhet åt K. M:s Befide. Finnes icke inom socknen en fullt qualificerad person, tror jag att K. M:s Befide bör taga kronofogden. Jag skulle således i afseende på denna § vilja förena mig med Gr. Lagerbjelke. Men framför allt önskar jag icke återremiss, af det skäl, att man möjligen skulle komma att bestämma, det kronofogden icke under några omständigheter må kunna tagas till ordförande, hvilket jag föreställer mig vara deras mening, som yrkat återremiss. Gr. Hamilton, Malcolm Walter: Jag kan icke finna den ifrågaställa bevillms-beredningens uppdrag vara så oskyldigt, som Gr. Lagerbjelke velat låta förstå; ty jag är öfvertygad att, om dylika beredningar någon gång komma till stånd, så blifva de i sjelfva verket beskattms-komitéer, och jag kan icke förlika mig med den tanken, att K. M:s Befide skulle ega utse en ordförande, som jemte rösträtt äfven vore berättigad, att, derest han icke lyckades göra sin mening gällande, särskildt anföra den till protokollet. Yid sådant förhållande kan man väl icke neka att bevilln:n de facto kommer att i denna beredning bestämmas, d. v. s. att tax:s-komitéen kommer att fastställa det derstädes uppgjorda förslaget. Jag kan således för min del omöjligen ingå på en sådan organisation, som här är föreslagen. Men då jag är emot hela förslaget och icke här kan på stående fot uppgöra något nytt, får jag anhålla om återremiss. Hr Adelborg: Jag har icke yrkat, att hela denna § skulle afslås, utan blott den del deraf, som handlar om ordföranden; för öfrigt går jag in på Gr. Lagerbjelkes förslag, emedan K. M:s Bef:de då sättas i tillfälle, att, om ingen annan ordförande kan erhållas, förordna kronofogden. Jag finner nemligen ingenting stötande i att han fungerar som ordförande, då han har vederbörande myndighets förtroende.
Ph. A. Arells enka, Albertina Heimberger, från lifgifvande af observations-procent och anmärkningsmedel, hvilka blifvit bennes man i lifstiden till gäldande ådömda: I. 47, R. 49; B. II. 465, 482, A. 482; E. lil. 58. — N:o 20, till Bikets Ständer, angående upphörande af den s. k. Näs-Kunasgårds-hjelp: 1. 47, R. 49; B. lil. 58, 85, A. 85, E. 317; VII 15. — N:o 21, till Rikets Ständer, angående försäljning till skatte af Ljusne stora Krono-laxfiske i Gefleborgs Län: I. 47, B. 49; B. III. 87, 177, 232, A. 232, E. 510. — N:o 22, till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår: I. 47, R. 49, B. 520, 554, A. 554; E. II. 57. — N:o 23, till Rikets Ständer, angående upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Knngsöhrs norra kungsladugård: I. 47, R. 49; B. II. 465, 482, 538, A. 540; E. III. 58. — N:o 24, till Rikets Ständer, angående utbyte af Komministers-bostället Svensbohl i Rudskoga socken emot Sergeantbostället Höjdebråten i Nysunds socken: I. 47, 11. 49; B. II. 465, 482, A. 482; E. lil. 58. — N:o 25, till Rikets Ständer, angående försäljning till enskild person af en Komministers-bostället Hof Dalbogård i Kronobergs Län tillhörig del i den s. k.
Måste jag genast välja mellan Utsk:s och Frih. Palmstjernas förslag, så antager jag det sednare. Hr Palmcrantz: Jag har begärt ordet för att genmäla de anmärkmr Gr. af Ugglas framställt, i afseende på det tillägg till Frih. Palmstjernas förslag, som jag tagit mig friheten underställa R. o. Ad:s pröfning. Gr. af Ugglas har ansett mitt tillägg öfverflödigt, ty då lokala förhållanden nödgat K:s Befh:de att, när den gamla författningen gällde, dela en socken i flere distrikter, så torde icke något hinder i det afseende möta genom antagande af Utsk:s förslag; detta kan visserligen vara sannt, men då det är fråga om att stadga en ny författning, så torde det väl vara nödvändigt, att något stadgande, som bestämt uttrycker en sådan rättighet, äfven bör i författningen inflyta. Då det är uplyst, att socknarne i somliga trakter äro så stora, att det är snart sagdt omöjligt att hålla mantalsoch skattskrifning på ett enda ställe inom socknen, och då ändamålet med dessa förrättningar är att få så tillförlitliga upgifter som möjligt, så torde det också vara nödvändigt, att icke göra distrikterna så stora att en del medborgare icke kunna infinna sig. Jag fortfar att anhålla om propos. på mitt förslag samt derjemte hemställa, huruvida det icke vore bäst att återremittera punkten. Frih. Paykull, Joh. Gust.: Då flere redaktions-förslag blifvit framställde, så får jag hemställa, om det icke vore bäst att återremittera punkten, hvarvid jag dock ville uttrycka den önskan, att uti den nya redaktion antages såsom regel, att mantalsoch skattskrifningen förrättas inom hvarje socken, samt att det endast utgjorde undantag, att de hållas på flere ställen. Den 27 Maj f. lii. 345
JYs 22 i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på tiden, hvarifrån utfärdade allmänna författningar skola vara gällande; JYs 25, i anledning af väckta motioner om förändring af föreskrifterna angå ende tjenstemannaeder och läkares edsförpligtelse; JYs 24, i anledning af väckta motioner om ordnande af lekmannaverksamheten .iloåoioiq anllåd "6b ånimb iobnöJS-aJasil eoibvövaÖH »orf JYs 25, i anledning af väckta motioner om förändrad röstberäkningsgrund vid prestval samt tillsättande af klockare, organister och folkskolelärare; JYs 26, i anledning af vackt motion om rättighet för församlingen i konsistoriel pastorat och saceilanier att begära fjerde profpredikant; och JYs 27, i anledning af väckta motioner om aiskaffande af prestoch pastoralexamen inför Konsistorium m. m. S. D. Föredrogos ånyo särskilda utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns protokoll den 16 och 17 innevarande September, JYs 410, och den 18 i samma månad, JVS 411, innefattande dels nämnda Rika—Stånds beslut rörande Särskilda Utskottets Betänkande JYs 2, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Sjölag, dels ock inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att vissa af omförmälda beslut biträda. Borgare-Ståndet lade till handlingarne inbjudningen, så vidt den afser 30, 184 och 293 §§ i Särskilda Utskottets förslag till Sjölag, vidblef, med afslag å inbjudningen i fråga om 78 och 172 §§, sina deröfver förut fattade beslut samt förordnade, att inbjudningen rörande 6, 13, 38, 68 och 143 §§ skulle hvila intilldess Utskottet sig yttrat i anledning af Ståndets återremiss af sistnämnda fem §§■ S. D.
Man bestrider också icke detta förhållande, trien man använder det, i min tanka felaktigt, då man drifver den sats, att eri Statsskuld!, utan förbehåll är en tillden kommande generationen lemnad skatt, jag inser visserligen Undén hvilka förhållanden och huru man under tillhjelp af någon findtlighet kan undetstödja denna sats; men jag ksft ömöjligt fatta hurti den någonsin eller ifrån någon synpunkt kan blifva användbar i anseende till de dagligt tärande behofven för Staten i allmänhet, hvilka i mili tanka aldrig kunna hänförastill annat än uppäten mat. Jag förkastar således Förslaget i dent - Den 12 September / mi 113 na del. Men vid valet emellan Statsobligationer, då det icke mera vore möjeligt att bestrida nödvändigheten af deras utställande,skulle jag alltid företrädesvis rösta för fem procenuObligationer, ställde på viss betalningstid , och grundade på en gifveh och bestämd Amortissements fond. Endast på detta sätt blifva StatsObligationer en formelig Statsskuld,’ för hvars återgäldande hela Samhället måste ansvara, då deremot de föreslagne TreprocentsSedlarne, 1 fal 1 jag ej misstagit mig om meningen, blott komma att utgöta ett ytterligara intrång uti den redan nog mycket förnärmade Sedelinnehafvarens rätt. Jag inser nog de vådliga följderne af sådane fern procents Obligationer uti Landets närvarande enskilt gäldbundne tillstånd; jag inser tydligen huru alla penniogeägare skola uppsäga till och med sine intecknade fordringar lör att företrädesvis insätta sine penningar uti RiksgäldsContoiret emoc sådane Obligationer, tilt undvikande af kostsamma Lagsökningar, och det ofta i penningeaffairer ännu obehagligare tvånget afenskilta considerationer. jag erkänner således gerna att jag utaf införandet af ett sådant LåneSysteme tj kan beräkna alla de vidt utseende följderna af ett sådant Systems införande, och jag vill också icke åtaga m:g någon delaktighet uti ansvaret för dem.
Utskottets yttranden lades till handlingarne. 716 Prot.-Utdrag den 18 September 1860. S 24-. Utskottets till ltidderskapet och Adeln ställda inbjudning antogs. $ 25. ltidderskapet och Adeln lät vid Utskottets yttrande hero. § 26. Utskottets hemställan bifölls. Utskottets yttrande lades till handlingarne. S 32. ltidderskapet och Adeln lät vid Utskottets yttrande hero. SS 34, 35 och 36. Utskottets yttrande lades till handlingarne. Vrån Ilögv. Freste-Stdndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, N:o 29, med förslag till voterings-propositioner, till sammanjemkande af de inom Itiks—Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af framställda anmärkningar emot Utskottets under N:o 7 afgifna Betänkande öfver ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifningssället och inrällningen af Allmänna Bevärings-manskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne, blcfvo de i detta Memorial framställda förslag till voterings-propositioner af Preste-Ståndet godkända. S. D. Föredrogos ånyo Konstilulions-Ulskotlels nedannämnda Memorial: N:o 60, i anledning af Riks-Slåndens beslut rörande Konslilulions-Utskoltels i Memorialet N:o 52 framställda förslag lill ändring i 16 och 22 §§ Riksdagsordningen. Preste-Ståndet, som icke antog den gjorda inbjudningen, godkände, med vidblifvande af sitt i frågan fattade beslut, den föreslagna voterings-pröpositionen. N:o 61, i anledning af Riks-Slåndens beslut rörande det i Konstitutionsutskottets Memorial N:o 53 framställda förslag till ändringar i Regerings-formen och Riksdagsordningen om Riksdags hållande hvarje år.
Då Utskottet i afseende på 49 §• 'cko funnit skäl att tillstyrka någon förändring i dess afgifna förslag, föranlåles Utskottet altså, att vidblifva hvad Utskottet rörande nu ifrågavarande 77 §. tillstyrkt. Vid denna §. har Herr Prosten Stenhammar anmärkt, alt Utskottet bibehållit stadgandet i 4^ §•> att böterne för försummad uppgift till Mantalsoch Skattskrifning skulle utgöra 1 R:dr, hvilket Herr Prosten likväl anser origtigt, då dessa uppgifter äro af den vigt, att ansvaret för deras uleblifvande hellre bort bestämmas högre än för felande uppgifter lill Berednings-Comiteerne, som likväl efter Utskottets förslag skulle komma att utgöra dubbelt emot ansvaret för de förre; men då någon olägenhet icke försports i följd af de ifrågasatte olika ansvars-bestammelserne, af hvilka den för uppgift lill Berednings-Comite' hufvudsakligen drabbar skrifkunnige personer, då deremot ansvaret lör felande mantals-skrifnings-uppgifter träffar så väl dessa som Allmogen, hvilken eger alt meddela muntliga uppgifter, som ofta af mera tillfälliga orsaker kunna uleblifva, så finner Utskottet icke skäl att frånträda hvad Utskottet i förenämnde hänseende föreslagit. Af Borgare-Ståndet är Utskottets förslag godkändt, men inom PresteStåndet är yrkad t, att det borde vara tillåtet för Berednings-Comiteernes Ledamöter i samma Taxerings-district alt tourvis infinna sig i tillräckligt antal, en eller flera från hvarje Socken, efter behof, hvilken tour kunde in - 6 Ecvilhiitirt-i!iskott'ts ora
Uti EonstitutionenS 127 § är stadgadt huru en enskilt Riksdagsman mä i afseende pä anmärkningar mot Stats - Rädet wäcka frägvr i lstenn, men ock att sädane frägor böra till utlätande af Constitutions - Utskottet hänwisas, hwar, efter om Riksens Ständer dertill finna skäl, de kunna enligt i:sta Momentet af, samma § hos Konungen anmäla deras önskan, att skilja frän Cmbctet den Ledamot af Stats - Rädet, som ädragit sig deras ogillande. Enligt 106 H äter kan Constitutions - Utskottet, för uppenbara öfwerträdelser af Regerings - Formen, omedelbart ställa en sädan Ledamot under tilltal af Justitiä - Ombudsmannen inför Riks - Rätten. Lagstiftarens ändamäl med detta stadgayde synes hofwa warit 4403 Den 19 Vetober. warit att förekomma, dct ej (konstitutions - Utskottet eller nägon enskilt Ledamot deraf skulle, genom anmäl, ningar i sitt Ständ af sädana bfwerträdclser, kunna sätta detsamma i författning att blifwa anklagare, och derigenom Justitiä - Ombudsmannen i belägenhet att agera efter andra ledningar, än ett opartiskt utrönande af sakens rätta förhällande. För öfrigt har jag hört omtaladen wädliga makt ConsiitutionS « Utskottet skulle wara tillerkänd, och nddwändighetcn att den samma inskränka. Men jag wägar sröga om denna makt är farligare, än den man nu synes wilja lägga i enskiltes händer? Skola enskilta medlemmar af Utskottet kunna genom sin anmälan werka, att Riksens Ständer kunna consiitucra sig till Embetsmäns äklagare? Och hrvsd opartiskhet skulle man kunna förwä», ta af Riks - Ständen, dä de möjligtwis kunde komma att ingä j en pröfning som ensam bör tillkomma Lagen och Domaren! För min del kan jag, pä alla dessa, efter min öfwertygelse, talande skäl, icke till fbrctvarande motion lämna mitt bifall. Herrkotkiieb:
Hvad nu slutligen angår fältförvaltnings reglementet så uplyses äfven att detta reglemente är utarbetadt af KrigsColhm; men det är ieke nog med löften om att saken är utarbetad, utan man måste få dessa löften upfyllda oell detta anser jag icke hafva skett förr än arbetet ut kommit. Jag vill blott påminna om en sak i detta afseende, då Arméen 1848 sattes på mobil fot. Kan man tänka sig något abnormare än att, Arméen redan nedkommen till Malmö, för att embarkera icke hade något exercis-reglemente. Skall man med till försigt kunna gå krig till mötes med en Armée som står på den fot som hos oss? Hvad slutligen beträffar den påbörjade militär-författnings-samlingen, så vill jag för att icke här använda egna ord, åberopa ytt - 72 Den 14 Oktober. randet af en person, som tyvärr icke är närv:de i dag, oaktadt kan, i sednaste förhandlingar inom Riddarhuset tyckes hafva suppleerat Chefen för LandtförsvarsDepart:tet, nemi. Presidenten i KrigsColhm. Han har sagt: »att föreskrifter hållas tillgänglige för dem som hafva sig förvaltningsbestyr anförtrodde, vågar jag anse såsom en Statens oeftergifliga pligt, emedan Staten annars icke kan utan en stor obillighet fordra, att gällande stadgar städse efterlefves. Den obetydliga årliga kostnad, som för ett så maktpåliggande ändamål användes, återvinnes genom den reda i sakernas gång som genom en sådan allmän kännedom af gällande reglementen blir en följd.» Här har anförts som skäl till militärförfattningens afbrytande den stora kostnad som detta arbete ådragit Staten, hvilken upgifvits ända till 50,000 Rdr. Jag får här uprepa hvad jag förut yttrat att af denna summa icke mindre än 16,83,2 Rdr äro använde under en tid då arbetet inskränkte sig nära nog till att qvittera löneqvartalerne af de personer, som hade sig detsamma updragit.
Med Introductioner för dem som till Adelig, Friherrlig och GrefwUig wärdiqhet as Konungen i Räder uphöjas, kommer att förhällas till alla delar ef» tor hwad Kongl. Förordningen af den § Maji sank Den i6 December. gzr samt Kongl. Brcfwek af den II Februarii iFoo tydeligen föreffriswa, äliggandeö det Riddarhus-Utskottek under Riksdagarne samt deremellan Riddarhus Direc, lionen, att noga tillse och handhafwa upsyllandel as hwad salunda härom Utiryckeligen stadgadt finnes. 62. §. Skulle Riddarhus-Utskottet finna någon ändring eller tilläggning wid denna Riddarhus-Ordning nödig, eller wäckes fräga derom i Plena, ssm j flikt fall kil! Utskottet remitteras bör, dä äger Utskottet derom öfwerlägga och med sitt betänkande till Niddcrskapet och Adeln inkomma, som först a nästföljande Riksdag ma derom besluta. 61. §. / Den hnfwudman för en Ätt, som ester Riddarhus-Directionens i Allmänna Tidningarne införde Kungörelse, försummar inom föreskrifwen lid complettera sin AttS Genealogi?, är ä nästföljande Lagtima eller Uttima Riksdag Säte och stämma för Attén förlustig sa wäl för egen person, som i anseende till deöttiqe af samma Ält; och dek intill desi Genealogien bilsw t ordenreligcn completkerad, pä sätt Kongl. Förordningen af den ro Aug. 1-762 derom finnes stadga. Hnswer Hnfwudman bewisligen fast fruktlöst, härom de öfrige Utk männen anmodat, gälle ej i anseende tikk honom detta stadgande. 62. §.
Vid Infanteriet Rekrylmöte 42 dagar Befälsmöte 10 dagar Regementsmöte 20 dagar, uti hvilka tider inoch utryckningsdagarne äro, likasom öfverallt uti detta mitt underdåniga förslag, oberäknade. Vid rekryt-bildningen läster jag synnerlig vigt. Att uti rekryt-skolan halva hunnit genomgå och ordentligt inlära alla de åligganden, hvilka tillhöra soldaten, dels såsom tjenande i ledel, dels såsom öfverlemnad ut sig sjelf, utgör hufvudgrunden för bans duglighet. Den längre rekryt-bildningen vid Kavalleriet har 102 Bil. M 3 lill Kungl, Maj:ls Nåd. Prop, JW I, om Statsverket 1836. härutinnan visat verkningar oell följder, värde att eftersträfva för alla vapen. Vid Infanteriet deremot hafva de hittills korta rekryt-mötena nödgat Regementsoch Korps-chefer att låta den antagna soldaten genomgå flera års rekryt-skola, innan han kunnat i Kompaniets led insättas. Olägenheterna häraf liro lika lätt i ögonen fallande som de, hvilka uppkomma deraf att man, alltsomoftast, nödgats dels allt för mycket förkorta, dels helt och hållet inställa Regeinents-mötet, för att derigenom kunna erhålla en någorlunda tillräcklig öfning för rekryterne. Detta oaktadt har del icke lyckats att för Rekryt-bildningen tillvägabringa längre öfningstid än 20 dagar, i medeltal för de sista 10 åren. Att emedlertid låta svenska Infanteriet fortfarande vara i saknad af möjlighet att kunna någorlunda fullständigt bilda Regementernes Rekryter, — hufvudvifkoret för all tjenstbarhet, — är i närvarande tid så mycket vådligare, som öfriga Europeiska Nationer, begagnande den erfarenhet alla senast förda krig så rikligt lemnat, omtänksamt bibringa sina Arméer all den bildning för kriget, som under fred kan åstadkommas. Ofta har den anmärkning blifvit gjord, att indelta Infanteriet, oaktadt dess i grunden förträffliga beståndsdelar, och hvad nit och skicklighet
Före ofvannämnde Författnings vidtagande, bestod Kongl. Maj:t och Kronan Manskapet vid Indeldte Infanteriet en så kallad LifMundering, hvilken vanligen utföll hvart tolfte år, men för bristande Tillgångar ofta icke förr än efter i5 å 16 års förlopp, kunde förnyas: Denna Mundering nyttjades endast under i5 dagar årligt Regements-mÖte: Vid andra Tjenstgöringstillfällen, såsom Compagniemöten, Kyrkoparaden m. m. ålåg det Soldaterne att nyttja egna kläder, som under namn af SläpMundering, efter KneckteContraeternes olika innehål], antingen erhölls af Rotarne, eller med vissa bidrag anskaffades af Soldaterne sjelfva. Antalet af de dagar, hvarunder Lif Munderingen sålunda begagnades, förutsätter, att den i påräknade år bordt linnas i fullgodt stånd, om den genom tiden icke allenast blifvit förlegad, utan äfven, i anseende till snitten, ofta oanvändbar, till skada för Kronan och förlust för Manskapet, som af denna orsak någon gång nödgades äfven under Regements-möten nyttja * Den 10 Januarii 629 sin SläpMundering; hvilket förhållande gafanledning till förenande af Kronans och Soldatens samfäld ta förmån, och föranledde till ifrågavarande BeklädnadsFörfattning, enligt hvilken LifMunderingen öfverlemnades till Soldaten, och en ersättning tillädes honom förden tid, hvarunder LifMunderingen borde nyttjas, samt bestämdes i förhållande till den slitning, som Beklädnaden, under tvenne års bruk, ansågs böra undergå, hvaraf fastställdes såsom daglig Slitningspenning.
N^nt-enlletens Ileslummunds lill llö»t vurde lön klisvu ris menligt inllvlunde, serdeles om i kenumninAen kibeliulles nuZvl ut' del törul exislerunde, eslersorn duAlöner oell llelulninA i mänou liunseenden mulländu fordrades lill summa nnmeruire us mvnt-enllelen, som torr, ulan u»li;itvunde u del sörundrude vurdel oell sulundu äsludkom en okellöriA ^rissle^rinA. ^s sudan orsuk vors del ej vältlelunlil ull Ileslummu m^nl-enllelen lill Kn Kiksduler 8jlee!e; oell dä daglöner suvul som prisen i du^li^ llundet oell vandel i ullmänllet Ileruknus i Itilisduler IliliSAulds-selllur, s^nes det leke eller lumpliAt att Ilestämnlu m^nt-enlleten lill Ilin lliksduler Luneo. lin sudan mvnt-enllet tinnes dessutom ej hvarken i verkli^ilelen eller i representativ. llilleliullundel us llere m^nllisnumninAur, säsom nn ur llundelsen med 8peeie Luneo oell lliliSAulds-sedlur, musts varu olum^>- li^l oell den sislnumnde är del serskildt ut' skäl, ull sudunu sedlar ej vidurs u!^ilvu8 oell 8nurl torde kell oell Ilället sörsvinnu utur ullinunnu rörelsen.
St:s ConstUtsk., kunde det visserligen icke undfalla mig, huru otaliga svårigheter skulle uppkomma, vid fullgörandet af detta, lika lii iktpåliggande som ansvarsfulla, förtroende, Om jag härvid hade ansett mig böra rygga, vid föreseende! af det klander ett Coust.Utsk., som redligt ville fylla sina pligter, hade att vänta sig; sä hade jag icke tvekat vid Deni Julie. tn. valet att emottaga det förtroende, som lemnades mig, eller att genast afsäga mig det; men då jag sökt vid alla tillfällen, såsom ledning för mitt politiska handlingssätt, göra mig till grundsats, att låta känslan vika, då den kommer i strid med pligten, må det härifrån förklaras, hvarföre jag icke undandragit mig delaktighet uti de mera eller mindre bittra anmärkntr, hvarmed Const.Utsk. redan inom PresteSt., och nu inom detta Stånd, blifvit öfverbopadt. Di-t torde härvid likväl icke böra undfalla någon, huru nationen, på den ena sidan, missbelåten med ställningar och förhållanden, kräfver handling, och att en gång få erfara åtminstone en början till verkliggörande af dess uti grundlegen bestämda rättighet att granska och bedömma rådgifvare-personaiens handlingssätt. Det torde äfvenväl få medgifvas, att majoriteten inom detta Hus ifrån en annan sida ser förhållandena; och nekas torde det ej kunna, att denna majoritet befinner sig uti en ställning, som måste betydligt inverka på omdömet, på sättet att uppfatta föremålen, och på slutsatserna vid dessas bedörumaude. Jag påminner mig, huru en, för länge sedan hädangången, parlamentarisk notabilitet inom detta Hus, skådande omkring sig, frågade sig sjelf, hvad han såg! Jag påminner mig äfven det svar, han lemnade sig sjelf på frågan.
Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridd och Adeln d. 17 Aug. Prest-Ständct d. 17 - , Borgarc-Ständetd. 17 Bonde-Ständet d. r? - Stormägtigste Allernadigste Lonung! ^2dan Riksens Ständer i linderdaniahet förklarat siK ej kunna inga i Land-Tustarnes areruvprättande. hafwa de tillika sammanstämt i det beslut, det mätte Eder Kongl Majtts Nådiga Förordning om Landt-Tullarnes upvhafwande framgent äga bestånd; och hafwa Riksens Ständer derjemte bisoaat den underdåniga anhållan, det matte till skydd för Fabrikerncr och til! hämmande af ett oförsynt Lurendrägeri, Tust -Betjeningen fran StadSbommarna förflyttas tili Hökusten »ch Gränsen, samt att åtminstone en del Den i? Augusts. 2687 del af de medel och den personal, som wid LandtTullarnes bewakning anwändaS, matte till Rese, bevakning blifwa nyttjad; hwilket allt till Eder Kongl. Majtt i underdånighet hemställes. Riksens Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridd. och Adeln d. r? Aug. Prest-Ständer d. 17 - Borgare-Ständ. d. 17 - » » Bonde-Ständer d. r? Stormägtigste Allernfldigste Lonung! ^^edan Riksens Ständer, wid början af innewarande Riksdag, i anseende till den Allmänna SpannemälSbristen, medgifwit, att BränwinSbränningen till den i October skulle inställas, fa Riksens Ständer äfwcn nu, i enlighet med de grunder, fom för Riksens Ständers nya BränwiSbrannings-Förordning blifwit under detta Riksmöte lagda, än ytterligare till Eder Kongl. Majtts Nådiga bestämmande öswerlamna, huru med BränwinSbränningen för det återstående af innewarande ar bör förhastas. Riksens