Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S(:r måtte bevilja rese-understöd för lärjungar ifrån aflägsnare orter” j hvarigenom den omtalade svårigheten hade varit undanröjd. Man förebar äfven andra skäl, såsom t. ex.: Man förebrår BondeSt. att vi äro okunnige och råe, men om vi nu få tillfälle att sätta våra barn i folkskolelärare-seminarierne, der de kunna få stipendier, så hafva de ju alltid fått upfostran gratis, ulan att deraf nödvändigt måste följa att de egna sig åt skolmästare-yrket, m. fl. Resultatet blef likväl att Utsk. tillstyrkte denna indragning, hvilket beslut äfven hlef R. o. Adrs, och jag hoppas att R. o. Ad. icke nu måtte frångå sitt då fattade beslut, utan återremittera denna punkt af Betänk. Då nu Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att nu förevar:de mom. blott rörde det af Utsk. afstyrkta förslaget, att endast åt personer, som erhållit undervisning i elementar-läroverk, anförtro folkskolelärare-befattningar, och att Gr. Liljecrants med sitt anförande syntes hafva afsett det nästföljande ännu icke föredragna mom. af ifrågavar:de punkt, yttrade Gr. Liljencrants: Jag ber om förlåtelse, att jag förbisett, det icke jemväl 2:dra punktens 2:dra mom. nu blifvit af Hr Gr. o. Landtm, föredraget. Frih. Cederström, Rudolf: Jag erkänner att. äfven jag anmälde mig i den tanka att milt anförande skulle få omfatta båda dessa punkter, hvilka synas mig ega ett ganska nära sammanhang med hvarandra; inen örn Ilr Gr. o. Landtm, finner det tjenligare att jag dermed upskjuter till dess nästa punkt blifvit föredragen, så skull jag visserligen foga mig derefter, ehuru jag dervid skulle vilja göra den anmärkningen, att, om den sednare punkten återremitteras, så borde sådant ske äfven med den första, emedan dessa båda punkter, såsom jag förut haft äran nämna, med hvarandra stå uti ganska nära samband.
Att den af judiska Nationen , sorn ej vunnit Svensk borgare-rätt, skulle, antingen han var i Sverige född eller hit inflyttat, för alltid förvisas Riket, icke allenast då han blefve förvunnen om lurendrcäjeri eller tullförsnillningsbrott och den förbrutna varan stege i värde tilL 400 R:d eller deröfver, utan ock om han, en gång dömd för lurendräjeri eller tullförsnillning af varor under 400 R:d, 3 nyo med sådant brott beträddes och varuvärdet då uppginge till eller öfver 50 R:d. 3:0 Att det i sistnämnde'Morn. utsatte ansvar för den, som icke vunnit burskap på handel och beträdes med lurendräjeri eller tull försnillning af varor till eller öfver 400 R:d, borde jemväl, i anseende till honom tillämpas, om han, efter att hafva en gång varit dömd för lurendräjeri eller tullförsnillning af varor under nyssnämnde belopp, blefve s:dragån.- gen om någon af desse förbrytelser förvunnen och godset då i värde stege till 50 R:d eller deröfver. 4:0 Att någon skärpning i straffet ej borde utsättas för fabriksidkare eller handtverkare,' som öfveitygas att hafva oiofligen infört eller försålt sådant gods , sorn icke hör till hans egen tillverkning, samt att stadgandet der0rn så-; ledcs borde uteslutas. Proposition om Lurendr, 0.
öfriga sällskapet —; kring divansbordet fyra frestas att skjuta från sig alla oroande tankar emmastolar, på fönsterposterna två konsolbord, ocb slå sig ned i ro till arbete och samspråk i fönstren stolar, två och två, på ömse sidor eller umgänge med en treflig bok i en lockande om ett » fönsterbord » eller en rosig kruka på läsvrå — medan gästen för ett ögonblick glömde kedjebehängd skräp-piedestal; prydnaderna f. öfr. höstrusket eller snögloppet, äflan och kampen representerade af en mer glasrik än vacker utanför och tacksamt njöte af detta ögonblick krona i taket, breda förgyllda ramar — de ini oasen af harmoni — ramade konstverken spela en jämförelsevis obeI stället erbjuder ett nutida förmak som tydlig roll — på väggarna och en klumpig — oftast anblicken, endera af en tung » stilenligeller spinkig — » atenienne », fullsatt med små- het », som i fråga om komfort lemnar nästan saker, som hvarken äro sköna eller intressanta. allt öfrigt att önska och t. o. m. öfverträffar Hvad under om en yngre generation — som den gamla mahognyperiodens produkter. Eller ju genom reaktionens naturliga lag alltid har också af ett oroligt, meningslöst virrvarr, som lätt för att plågas af den äldre generationens säkert på mer än en haft samma inverkan som envisa fördomar — skulle skratta åt det löjliga pä Richard i fru Leffler de Cajanellos sista och finna sig pinad af det stela i denDa orubbbok — han som icke fann någon hemtrefnad liga anordning och villigt lyssna till maningarna i sitt eget eleganta hem med moderna fantasifrån det ästetiserandc Tyskland och det hemmöbler, men väl i sin mammas gamla » horribelt trefliga England? — Det är ju också oneklistillösa » förmak, där möblerna stodo stelt uppgen sannt, att våra gamla möbler lika litet tåla radade och golfvet var täckt med tredubbla mattor, vid kritik, när det gäller stilen, som när det den ena för att akta den andra. Felet ligger gäller anordningen.
"Gud bevare, Helmi må blott inte ha vaknat." Alma hade ej mer tid att tänka på döden, utan bemödade sig nu endast att hålla styråren så, att båtens för var vänd rätt mot hemstranden. John rodde af alla krafter. Årorna gnisslade och vattnet plaskade. Men rundt omkring dem började morgonens klarhet sprida sig. Himlen rodnade i öster och foglarna började sjunga. "Det var i alla fall trefligt, John, eller hur?" sade Alma, då de hade dragit båten upp på stranden. "Medges, medges." "Och vi skola också en annan gång fara ut?" "Bara du inte blir sjuk." "Var inte rädd. Jag känner mig nu raskare än någonsin." De kommo in. John gick in i sitt rum för att röka ännu en papyross, innan han lade sig, men Alma skyndade raka vägen till sängkammaren. Helmi sof sött och Mina låg på golfvet bredvid vaggan. Hon hade från köket hemtat sig en dyna och lagt den under sitt hufvud. "Stackars Mina! Gå nu i din egen säng!" Alma måste ruska om henne, innan hon slutligen vaknade och lyfte upp sitt sömndruckna ansigte. Men hon förstod inte ens då hvarom det var fråga, utan bara stirrade på Alma med af häpnad vidöppna ögon. "Stig upp nu!" skrattade Alma. Mina vände och vred på sig, skrapade sig med båda händerna i hufvudet och strök håret ur ögonen. "Stig upp! Vaknar inte Mina?" Ändtligen tycktes Mina börja förstå, att hon inte mer behöfdes här. Hon kom omsider på benen och vacklade mot dörren. Men Alma hejdade henne. "Dynan!" Mina vände sig om och stirrade på henne, utan att förstå något. Alma pekade på dynan. Men hon begrep ej ens då hvad meningen var. Hon kom fram till Alma och fattade hennes utsträckta hand. Alma gaf till ett rop af skrämsel och drog handen undan, men i nästa ögonblick skrattade hon åter. "Du är en toka. Der är dynan!" Hon lade den på Minas arm. "Gå nu!" Mina gick med dynan på armen genom barnkammaren till köket, och Alma begaf sig äfven till barnkammaren för att se efter de äldre barnen. De sofvo alla sött.
Stockholms stad borde bekosta den för skolans inrättande erforderliga lokal, blifvit af staden genom uppförande af en ny, rymlig och ändamålsenlig skolbyggnad behörigen fullgjordt, samt att Stockholms borgerskap, endast under förutsättning, att statsanslaget för skolan utan afbrott komme att utgå, åtagit sig att för densamma anskaffa och underhålla tjenlig lokal; och dä Kongl. Majit, enligt hvad den Nådiga propositionen vidare innehåller, ansett kommunen eller handelskorpsen icke mera i Stockholm, än i andra städer, der Navigations-skolor voro inrättade, rättvisligen kunna tillförbindas att för den, ej uteslutande till kommunens förmån, organiserade skolans underhåll bestå erforderligt anslag, hvarföre ock Kongl. Majit under den 9 December 1851 lbrordnat, att 2,800 r:dr årligen, svarande emot det indragna ordinarie statsanslaget, skulle af Handelsoch Sjöfarts-fonden, från 1852 års ingång, för vidmakthållande af Navigations-skolan i Stockholm, utbetalas, dock endast under de 3 år, för hvilka den af Rikets Ständer sednast beslutade statsreglering vore gällande, är nu af Kongl. Majit ånyo föreslaget, att å det till undervisnings-anstalter för handel och sjöfart beviljade anslag måtte varda uppfördt det för Stockholms Navigations-skoln förut bestämda årliga belopp af 2,800 ridr. Sedan, efter hvad Utskottet inhemtat, utredt blifvit, att direktionen för Rydbergska stiftelsen icke, emot sitt bestridande, kan tillförbindas att af denna stiftelses tillgångar bidraga till ifrågavarande Navigations-skolas underhåll, får Utskottet, pä grund af de i den Nådiga propositionen anförde omständigheter, tillstyrka, att Rikets Ständer må, på sätt Kongl. Majit föreslagit, låta å anslaget till undervisnings-anstalter för handel och sjöfart uppföra det för Stockholms Navigationsskola förut bestämda årliga belopp af 2,800 ridr. 27:o.
Riksdag föredragit sina förslag dels till den prorposition, som Konungen om Statsverkets tillstånd och behof bör till Riksens Ständer eller deras Siats-Utskott öfverlemna, dels angående 62) ämnen, som i samma proposition skulle ingå. En Nåde-ansökning finnes under den Utskottets granskning tillhörande tid vara inför Hans Maj:t Konungen föredragen, som sexton år förut i Stats-Rådet förekommit. IG Conslitutions-Utskottets MemorialN\o 13. 63) Klagomål öfver oförrätt, liden af förman, hafva först efter nära tre års förlopp ifrån första föredragningen blifvit till slut befordrade; 64) och besvär öfver tillsättning af en tjenst hafva först två år efter det de i allmänna Ärendernas Beredning förevarit, blifvit inför Hans Majrt Konungen i SlatsRådet föredragne; hvarefter de ännu ett år blifvit oafgjord a. 65) Ett RiksStånds begäran om en Kongl. Förklaring i ett samma Stånd nära rörande ämne bar, ehuru förekomna fall visat behofvet af frågans snara afgörande, blifvit af Föredraganden lemnad tili mera än treårig hvila. 66) En Riksens Ständers skrifvelse i en fråga, som för ett Riks-Stånds samtliga medlemmar var af stor vigt, bar först efter fem år blifvit föredragan. 67) En af Riksens Ständer väckt fråga om ett af dem, såsom öfverflödigt ansedt Embetsverks upplösning, har af Föredraganden blifvit lemnad till en hvila, som föga synes motsvara hvad Riksens Ständer baft rätt att vänta. 68) Riksens Ständers underdåniga skrifvelse om Fattigvårds-anstalterne den 9 Maj 1835 föranledde den 17 Mars 1837 beslut om sammankallandet af en Comitte, hvilken dnek icke förr Jin ett och ett halft år derefter förordnades och först år 1839 sammankallades.
Vid inbetalningen af detta kapital, som skedde på grund af Akademiens den 1 Mars 1859 och den 31 Januari 1860 fattade beslut, och hvarvid 1,800 R:dr inbetaltes den första gången och 750 K:dr den andra gången, uppdebiterades den inflytande räntan till sitt fulla belopp, utan afdrag af redan i debet inbalanserade, vid föregående årets slut upplupne räntor, hvilket formfel afhjelptes derigenom, att sistberörde räntemedel återigen affördes, under titel: »öfverdebitering af ränta» med 30 R:dr 58 öre. Då häraf torde inhämtas, att Akademien genom den iakttagna rättelsen ingenting förlorat, vågar jag hoppas, att anmärkningen på ett tillfredsställande sätt blifvit förklarad. Stockholm den 30 Kanslers-embetet lid Lnnds Universitet, med Konsistor» Akademien utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers framställning vid granskning af Universitetets räkenskaper för år 1859. Underdånigste Memorial. Det utlåtande, Konsistorium Akademikum i Lund afgifvit, i anledning af en af Rikets Ständers Revisorer för granskning af statsverkets nied flera allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859 gjord framställning, får jag härmed i underdånighet öfverlemna. Stockholm den 7 Januari 1862. G. A. SPARRE. J• J. Nordström. — 337 — Till Kanslers-embetet för Lunds Universitet.
Upplästes ett Memorial, af den 17 dennes, från Stats-Utskottet, med anmälan, att Utskottet den 16 dennes fått emottaga Konungens nådiga proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, hvilket Utskottet ansett sig böra vid handen gifva, i afseende på beräkningen af Riksdagens begynnelse, enligt 27. §. i Riksdagsordningen, hvarjemte Utskottet tillkännagifver, att de<satnma låter till trycket befordra högstberörde nådiga Proposition, jemte Bilagorna. Lades till Handlingarna. Ben 20 Mars. 103 Föredrogs ett ProtocollsUtdrag, af den 16 klars, från BevillningsUtskottet, hvaruti, i afseende på Utskottets behof af ett utöfver Riksdagsordningens föreskrift ökadt antal betjening, Utskottet anhåller få, utom Secreteraren, antaga tvenne. Notarier , fyra Cantzlister och tvenne Vaktmästare. Lades på bordet. Då Herr af Barellis sedan sista Plenum på bordet hvilande Dictamen nu skulle å nyo föiedragas , för att till vederbörligt Utskott remitteras, förmälte Herr LandtMarskalken, det Herr Silfverstolpe, Gustef Abraham, anmält sig, i afseende på detta Dictamen , önska att få framställa några anmärkningar. Härefter af Herr LandtMarskalken uppropad, uppläste Herr Silfverstolpe följande Ödmjuka Memorial. Ingen, som med uppmärksamhet betraktar vårt Lands ceconöauska ställning, lärer kunna neka , att de af Herr af Darelli uppgifna Förslag röra ämnen af den högsta vigt, åsyfta Landets betydligaste interessen, och i verkställigheten skulle verka till vidt omfattande löljder. Med fullkomligt erkännande af Författarens berömvärda afsigter, och under bifogad önskan, att »Riksens Ständers OeconoimaeUtskott mätte underkasta alla sådana mål 104 Den 20 Mars. en noggrann och grundlig granskning , innan det deröfver stadgar sina meningar och utlåtande , utbeder jag mig att för Höglofl.
Östra Districtet. 13:o Till amortering af ett för Linköpings hamnbyggnad och Stångåns uppmuddring upptaget lån, hvaruti Slaten, jemlikt E. K. M:s Nådiga Bref af den 14 April 1837, skulle komma att till hälften deltaga, hafva Rikets Ständer funnit godt anvisa ett belopp af .. att med 1,080 R:dr årligen utgå under 4 års tid; hvarförutan Rikets Ständer funnit godt bifalla, att en summa af 20,000 R:dr må såsom lån till staden Linköping få utgå, emot erforderlig säkerhet och förbindelse från stadens Borgerskaps sida att, utan vidare anspråk på bidrag af staten, fullborda hamnbyggnads-arbetet derstädes, samt att å nämnde summa, från den tid, medlen lyftas, kommer att årligen erläggas 5 procent af det primitiva capitalet, hvaraf 3 procent beräknas såsom ränta å det vid hvarje liqvid återstående capital, och de öfriga 2 procent såsom afbetalning, tilldess hela summan sålunda blifvit återgulden. S ödra Di t rict et. 14:o Till fullbordande af hamn-anläggningen vid Warberg hafva Rikets Stäuder anvisat ett fåne-anslag af 20,000 R:dr, under vilkor, alt medlen icke utbetalas förr, än planen för arbetets verkställande blifvit af E. K. M. ytterligare pröfvad och godkänd, samt att, derest E. K. M. icke skulle anse lämpligt, att sten från fästningen må till hamn-anläggningen begagnas, och kostnaden derigenom blifver större, än nu är beräknadt, E. K, M. må ega att för delta företags fullbordande ytterligare det erforderliga beloppet anvisa af de besparingar, som af en eller annan orsak kunna komma att uppstå på de anslag eller lån, hvilka för andra sådana arbeten af Rikets Ständer medgifvas. l5:o Till iståndsättande af Landskrona hamn dock med vilkor, att nämnde stad deraf till Stats-verket återgäldar 8,333 R:dr 16 sk. genom en årlig inbetalning af 500 R;dr. 16:o Till iståndsättande af Ystads hamn, ett låne-understöd af 50,000 R:dr. 17:o
Grundlagen stadgar i Regerings - Formens 81. §, att frågor om Grundlags - förändringar, som af någon Riksdagsman i laglig väg väckas, skola beredas vid den Riksdag, då de framställas, men må först vid den nast påföljande afgöras. Jag ser ingen ting, som hindrar Riksens Ständer att ensamme besluta om deras ytterligare hvilande — Samma §. stadgar deremot, att då några ändringar i Grundlagarna af Konungen bltfvit löreslagne, och Constitutions - Utskottet för dem tillstyrkt bifall, skola Riksens Ständer ä nästa Riksdag beslut derom fatta. Dessa kunna således ej af Riksens Ständer, emot Konungens vilja, längre, än stadgadt är, uppskjutas. (A andra sidan gifver Grundlagen icke heller åt Konungen magt att emot Riksens Ständers tanka och önskan hindra frågornas upptagande och afgörande, å den Riksdag, då de kunna företagas.) Men om Konungen dertill samtycker och Riksens Ständer det önska, lärer hvilan blifva en följd af dessa tvänne JLagstiftande magfers sammanstämmande beslut. Så har ock vid de tvänne sist förflutna Riksdagarna handt, och ingen - jDen 3 Juni. 123 genting constitutions-vidrigt synes mig härutaf hafva uppkommit. Dä nu Förslaget, att lata beredda Grundlagsfrågor längre hvila, i och för sig sjelft, som redan anmärkt är, icke innebär någon förändring uti, eller något tillägg till Grundlagarna, eller någon rubbning i Riks - Ståndens särskildta Privilegier, inserjag icke, huru den skall kunna räknas till dem,öfver hvilka hvarje Riks-Stånd äger ett Veto. Öfver denna, likasom Öfver alla öfriga frågor, tror jag att tre Stånd, genom deras pluralitet, med full rätt besluta. Ätt till de trenne kända slagen: Coastitutions-, Privihgii och andra Lagstiftningsfrågor tillägga ett fjerde slag, och sedan rnan kallat närvarande öfverläggningsärone
Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 67 Till redskap, som forbrutne anses, räknas bränvinspannu, kittel, pannbröst, hatt, pipor, slang och annan afkylningsredskap, mäskvärmare och rektifikations apparat samt hvad konstredskap som helst 5 dock ej till större del än, som nyttjas vid förseelsen eller olof igen innehafves. § °4. Böter skola gäldas af den pliktlalldes egendom i löst och fast, så långt den räcker; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit. Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter. till och med 10 R:dr 7 dagar från 10 .. « « 25 « 14 d:o « 25 « « 50 « 21 dro « 50 « « 100 « 30 d:o « 100 « • 150 « 45 d:o « 150 « « 200 » 60 d:o eller två månader 0. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra. Under fängelsetiden hör langen till arbete hållas. I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna Författning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämnde böter först uttagas, och, i händelse tillgång till sabbatsbrotts-böterna saknas, skall förvandling deraf ega rum enligt de grunder, som allmänna lagen i 5 kap. 4 § Slraffbalken utstakar. Har någon del af böterna utgått, förvandlas återstoden, i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820. § 65. Besvär rörande debitering och taxering af de för tillverkning, omdislillering, eller försäljning af bränvin bestämde afgiflcr fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är före skrifven.
Örn man icke inom Utsk:t tillämpat nu af mig angifna system för målens behandling, utan afvaktat tiden för motionens tryckning, så skulle ej, på sätt af nummerföljden å Utsk:ts Betänk:n sig företer, redan 17 Betanien hafva till Stånden inkommit. Riksdagarna skulle deremot, uti den del, som på Ekon.- Utsk:t beror, kunna komma att genom ett motsatt förfaringssätt väsendtligen fördröjas; och Utsk:t kan icke annat än anse för sin pligt att i början af riksdagen afsluta de ärenden, som då kunna utarbetas, på det att dessa ärenden icke sedermera måtte vara, som man säger, i vägen för de öfriga vidlyftiga och ofta ganska vigtiga mål, som framdeles under riksdagens lopp från de andra Utsk:n till Riks-St:n inkomma. På dessa skäl anser jag att Utsk:t äfven till formen fullkomligt rigtigt behandlat denna fråga. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder ej algifvits något annat bestämdt yrkande än å bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, blef propos. derå framställd och med ja besvarad. Utsk:ts afstyrkan af allt afseende å motionens sednare del. Hr Stjernsvärd: Jag har redan i mitt förra anförande fullständigt uttalat mina åsigter i ämnet; och vill derföre ej göra mig skyldig till en tavtologi, genom att återupprepa de skäl för mitt förslag, hvilka af mig vid början af denna debatt blifvit framställda; meri anser mig dock ej kunna uraktlåta att till besvarande upptaga några af de anmärkningar, som af föregående talare blifvit anförda. Hr af Klint har såsom olämpligt bedömt mitt förev:de förslag, att komitérade skulle granska såväl min motion i ämnet sorn de öfrige vid detta riksmöte i enahanda rigtning, särskildt af Hrr Blanche och Ridderstad, afgifva motioner.
Mörner, det af BorgareSt. i afseende på lt, 12, 13, 14 och 15 §§ af ch.sigill.förordningen fattade beslut, innehållande : ”Ståndet beslöt bibehållande af nämnde §§ uti nuvar. ch.cigill.förordning, endast med följande tillägg vid 11 §: ”Till vinnande af controll deröfver, att stämplade pappersafgiftcn må af köpe-, gåfvooch bytesbref lill föreskrifvet belopp utgå, skall det åligga häradshöfdingar, att inom 14 dagar efter hvarje tings slut, samt rådhusrätten årligen, i början af Januari månad lill Konungens Bef:h:dc insända uppgift å de fastighetsköp och byten, hvarå första uppbudet blifvit meddeladt, och bör afgift, motsvarande påbjudna ch.sigill.beloppet, efter första uppbudets erhållande, inbetalas, emot qvitto ä brefvet, till kronofogden eller magistraten i orten, hvilken det åligger att desamma redovisa, i sammanhang med afgifterne till Wadstena krigsmanshus.” Föröfrigt lades utlåt. N:o 29, i afseende på omförmälde § till hanlingarne”. Gr. Mörner: Häraf synes, att BorgareSt. har vidtagit en åtgärd för att bereda mera reda och ordning i de frågor, der kan - 3S4 Den 15 Mars. ske en sådan åtgärd är mest af behofvet påkallad. Om R. o. Ad. förenar sig i detta BorgareSt:s beslut, så är kanske allt åstadkommet, som för närvarande kan göras, utan att man kommer in i alltför stora vidlyftigheter, utan alt man behöfver tillsätta nya tjenster och sådant mera samt tillskapa nya sportler för revisorer i vissa verk jemte öfningar i konsten att klippa vertikalt med flera småsaker, som jag tror för domaren på landet icke skulle vara mycket uppbyggliga. Hr Printzenskjöld: I motsats till den siste talaren, tror jag, att just det beslut, som BorgareSt. vidtagit, skulle, i händelse det komme att blifva Ständernas, icke leda till ordning och reda i chartauppbörden, utan tvertom till oreda och oordning.
Preste-Ståndet lät detta såsom öfriga beslut, angående Styrelse-Verken, hvila till denna Riksdag. Såsom medlem af Fullmägtige i RiksgäldsContoret vet jag, att detta beslut icke blifvit dem af Stats-Utskottet till efterrättelse meddeladt; och ibland Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!- har jag ej kunnat finna någon, sorn framfört det till Kongl. Maj;ts Fröt. Utdr, d. 29 Dec. 1S2S kännedom. Emedlertid ofverlemnade Rikets Ständer, den aa December 1823, till Kongl. Mai:t Serskildta Utskottets Betänkande, angående Styrelse-Verken, oeh auliöllo, med åberopande af deri anförde hufvudgrnnder, att Kongl. Maj:t måtte täckas till verkställighet befordra de delar af samma Förslag, Kongl. Majit funné leda till Styrelsens förenkling och till inskränkning i Embetsinännens antal. Ibland dessa delar befanns äfven indragning af Cancellie-Styrelsen, såsom öfverflödig. Hade nu Kongl. Majtt funnit denna indragning lika mycket ledande till Styrelsens förenkling och till inskränkning i Embetsinännens antal, som upplösningen af Commerce - Collegii JustitiasD ivision; så vore Cancellie-Styrelsen redan upphäfven, utan att hvarken Kongl. Maj:t eller Riksgälds-Contoret haft någon officiel kunskap om Rikets Ständers beslut, angående förflyttningen af denna Cassa. Men hvad som icke redan skett, kan ske, och på det att medlen emedlertid ej måtte annorlunda användas, anhåller jag, att detta mitt anförande måtte remitteras till Expeditionsoch Stats -Uctskotten, på det att Rikets Ständers redan fattade beslut, måtte varda till Kongl. Majit och Fuilmägtige i Riksgälds-Contoret behörigen expedieradt. dug. von Hartmansdorff. Trot.