Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dagen efter middagen sutto vi i trädgården på qvällen; då kom der bjudning från provisornerna till herrarne att de måtte komma bort i gästgifvarens trädgård för att dricka kaffe och kognak. De gingo och Hildegard blef åter bekymrad, jag med för resten ty jag började frukta att detta skulle blifva hvardagsmat och att L.P. skulle få smak för rå supning. Till på köpet kom jag att tänka på att hans far var känd som en drinkare samt att dylika anlag ofta går i arf. Dessutom är Uno icke det bästa sällskap för en ung man och idkar mycken pigkurtis. En gång hade han och provisor Sjölén den djerfheten att gå midt på torget med hvars sin jänta under armen och en gång hade jag stark anledning [att tro] att något slags simplare möte egt rum i trädgården här, hvem kontrahenterna voro vet jag icke. Vi hade också hört att L.P., Uno och Knut en söndagsqväll varit nere vid dansbanan och dansat med pigorna.189 Sådant drogo vi oss till minnes under det vi med oro tänkte på våra ”söner” och alla de frestelser till råhet en karl har att kämpa emot. Jag må säga att Lars’ yttrande att han ville ”se allt och lära känna allt” spökade mig i hufvudet och jag tänkte med fasa på hur svår återgången är om en karl gifvit vika för sina lägsta passioner och ej har själsfinhet nog att afsky allt simpelt samt på så sätt afskudda det besuddlande stoftet igen. O, de arma mödrarne! Hvilka blodiga qval att se dem de älska högst på jorden sjunka ned i smuts och dy! – Gud i himlen, fins det något värre än att känna föraktet smyga sig in i kärlekens ställe? Om jag kunde finna en enda dygdig karl och han ville räcka mig sin hand till vänskap, skulle jag dö nöjd. Det är så förfärligt att tänka sig att de som fått så många förmåner framför oss qvinnor på detta skamliga sätt missbruka dessa förmåner.
Blefve tillika den ordning stadgad, att Protocollerne i StntsRådet ofelbart skulle innehålla Ledamöternas yttrande i hvarje fråga, och ej endast Konungens beslut, och blefve dessa Protocoller, med undantag af dem i Ministeriela mål, underkastade lika publicitet som Högsta Domstolens och alla andra Verk, så är jag öfvertygad, att för framtiden, med få undantag, anmärkningar mot högre Embetsmin skulle vax*a förebyggde, emedan anledningar dertill sällan kunde förekomma 3 ty, som en *f Sveriges förtjen» tåste Embetsman, aflidne Hans Excellence Grefve Liljencrantz uttryckt sig i Pro.t o collet i 1811 års Comité för Tjensteregleringen: ”Då en ensam Embetsman, som har att sköta vigtiga ärenden, «r för sina göromål likasom ställd på Allmänhetens Skådeplats, utkräfves helt annorlunda omtanka, drift och bemödande att fullgöra dess pligter, än då han i ett Collegium, eller ett större samqväm, har tillfälle att lita på andra, eller att dölja sin maklighet eller känslolöshet med bifall till någon annans mening. Hvarest straff och belöningar äro rätteligen sammanpassade, eller der dygd, redlighet och en rättskaffad Patriotism hedra':, me;i deremot egennytta, maklighet ock vårdslöshet utmärkas med föraktets stämpel, saknas al - 710 Seiskilclta Utskottets Betänkanden. drig skicklige, nitiske och arbetssamme Em* betsmän." Jag anser dessa ord, eller rättare, hela det Anförande, hvaruti de förekomma, som ett den vördnadsvärde mannens Testamente till oss efterlefvande om de ljusa åsigter af Statsförhåilandesa i allmänhet och detta lands i synnerhet, samt det brinnande nit för Fäderneslandets val, hvaraf han tinder hela sin lefnad gaf så många och välgörande vedermälen. Måtte vi vid detta tillfälle visa, att hans på erfarenhet och ett upplyst förstånd grundade lärdomar icke funnit döfva oron eller halla hjertan!
Brefvet den 3 December 1812, tillgodokommit de Kronans beha line kungsgårdar och kronolägenheter i sådant afseende förut anslagne hemman, dels ock nu blifvit föreslagen till förmån för de hemman, som äro till boställen och indelningshafvare dagsverks-skyldige, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer, att uti aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, att så väl ifrågavarande till Ridö hofstall-äng anslagne hemman, som de, hvilka möjligen kunna i laga ordning anses pligtige att dagsverken till Kungs-Norrby f. d. Öfverste-löjtnants-boställe utgöra, måtte, när de nuvarande arrendena deraf upphöra, eller dessförinnan, om uppgörelse i sådant afseende med vederbörande arrendatorer kail träffas, komma i åtnjutande af befrielse från dagsverkenas utgörande in natura, enligt de för dylik reglering i allmänhet stadgade grunder. Då, genom bifall till den af Riksdags-fullmäktigen Erik Jansson väckta motion om befrielse för hemmanen i Ofvanbro fjerding af Stora Tuna socken och Stora Kopparbergs län af dem till krono-ängen Hushagen åliggande dagsverks-skyldighet, ändring i flera väsendtliga delar skulle förorsakas uti det af Kongl. Maj:t framställda nådiga förslag, hvad denna dagsverks-skyldighet rörer, torde nämnda motion, innan Utskottet vidare yttrar sig i anledning af den nådiga Propositionen, först böra besvaras; och har, i afseende å samma motion, Utskottet inhemtat, att, sedan genom Kongl. Brefvet den 9 Juli 1777 blifvit stadgadt, att de lill Hushagen från Ofvanbro fjerding utgående dagsverken skulle såsom ständige i jordeboken införas, denna för hvarje hemman i berörde fjerding icke upptager flera dagsverken eller högre ränta, än som utgöres af hemmanen inom öfriga delen af Stora Tuna och flera andra socknar af Dalelaget eller de egentliga Dalarne af Stora Kopparbergs län; hvadan och då sålunda jordegarne Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 93.
BontleStåndet synas hafva åsyftat, såvida ej grunderna för denna utlåning på samma gång helt och hållet förändras, men Utskottet hoppas deremot kunna för beredandet af lämpliga förlagslån till jordbruket föreslå en annan utväg, hvilken torde komma att vida hattie motsvara nyssnämnda ändamål, i det Utskottet har för afsigt att afgifva förslag om användande af någon del utaf Bankens tillgångar för uppköp af obligationer, som, ställda på en icke alltför lång amorteringstid och i öfrigt af sådan beskaffenhet, att de med någon sannolikhet kunde blifva begärliga för placering af kapital inom landet, utgåfves af Allmänna Hypoteksbanken, hvilken dymedelst skulle finna tillgångar till försträckande åt landtmanua-näringarne af sådana förlagslån, hvaraf nu ett så allmänt behof gifver sig tillkänna. Ehuru Utskottet alltså icke kan tillstyrka vidtagandet af de förslag, som i de ifrågavarande motionerna innehållas, kommer likväl det uti desamma åsyftade hufvudändamål att af Utskottet hållas i sigte, när de närmare bestämmelserna i det nyss antydda förslaget blifva föremål för pröfning. Hvad särskildt angår Herr Ridderstads nyssnämnda förslag, så medgifves visserligen att, genom antagandet deraf, någon del af fondeu för utlåning med omsättningsrätt kunde blifva på de lånbehöfvande samhällsmedlemmarne bättre för delad; men Utskottet kan ej finna att af detsamma några framstående fördelar för det allmänna skulle vara att vinna. Och då Banken icke skulle beredas en lättad tillgång till medlen i beholvets stund, men deremot finge vidkännas icke obetydlig ränte-uppoffring, har Utskottet saknat skäl att understödja samma förslag; hvaremot Utskoltet vördsamt tillstyrker 10:o. att föreskriften i reglementets 55 § må bibehållas oförändrad, af denna lydelse: Till det (i g 52) under litt E. uppgifna föremål, eller utlåning med omsättningsrätt, är anvisad en fond af nio millioner sexhundia tusen Riksdaler, under benämning af Allmänna Diskontfonden; och tjenar såsom Banko-Utskottets Memorial N:o 10. 13 grund för denna fonds fördelning på de särskilda kontoren till efterrättelse, att
Ll'rendrejeri-författningarne: om granskning deraf Lustslotten> de Kongl.; anslagen derför; sc HufrudTitel, Första, pag. j. Luxe och öfverflöd i lefnadssättet: förslag lill förekommande deraf Lysekihl i Bohus Län; om anläggandet af en stad derstädes Lyshällningen m, m. för Kronans hus; se RiksgäldsContoret 38. Lysning: att sådan må föregå innan frånskiljda makar med hvarandra å nyo träda i ägtenskap , , , Svar på återremiss Kongl. Majjts Nådiga bifall härtill, , , Lån af allmänna medel till scgetfartens skyndsamma förbättrande å Götha Elf och en hamn-anläggning vid Götheborg ,,,,,, s, utrikes; se Riksgälds-Contoret. „ till staden Ystad för Casernbyggnad; afbetalningar derå; se Berättelse, Stats Utskottets, om Riksgälds-Contoret, pag* 19. }, räntefritt för fiskerierna i Bohusländska Skärgården , , , , , liff») 999 , till Motala Mechaniska Verkstad „ Friherre Boyes motion örn upptagande af ett sådant till högst 2 millioner i silfver , , , , , , Herr Hallings dito om inställandet tills vidare af ali åtgärd till sådant låns upptagande, , , af allmänheten; se Riksgälds-Contorét 12; Uddevalla; Fidei-Commiss. ^ om upptagandet af ett sådant till befrämjande af Hypotheks-Föreningar ,,,,,, Svar på återremiss , , , , P , , , , „ inhemskt, för att till Jordbrukare utlånas, i anledning af Anders Danielsons motion , , , Svar på återremiss se vidare Riksgäids-Gontoret 3o, 3i, 32, 33. Bonde Ståndet. Läne-anslag till en brobyggnad öfver Nissa ån vid Halmstad Lä ne-B anken; se Banken 6. Länebidragct till Manufactur-Disconten: tillökning deruti; se Manufactur-Discont-Fondcn.
Till allmänhetens underrättelse utfärdar Kongl. Maj:ts och Rikets Kommersekollegium Kungörelse om dessa afhandlingar vid början af hvart år. Fartyg här i Riket byggda, som för utländsk räkning köpas och utföras, njuta i allmänhet lika rätt som inhemska, i hänseende till tullens beräknande för de varor, som med dem första gången utskeppas. §• 4. Lastpenningar till Kongl. Maj:t och kronan utgöras af Svenska fartyg med tolf, och af främmande fartyg, då annorlunda icke är öfverenskommet, med trettio - 598 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. sex skillingar banko för hvarje läst, beräknad efter Svenskt Mätarebref, samt betalas hvarje gång, både vid inkommande och utgående ; dock, om ett inhemskt eller med inhemska lika berättigad! främmande fartyg under loppet af ett kalenderår gör (lere resor emellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan, och vid förnyadt inkommande endast när fartyget innehar last5 och må i detta hänseende jemväl såsom barlastade anses: fartyg af 8 lästers drägtighet och derunder, som innehafver gods icke uppgående till mer än hälften af dess drägtighet; fartyg öfver 8 till och med 50 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 4 läster; fartyg af öfver 50 till och med 100 lästers dräglighet, som innehafver gods icke öfver 6 läster samt fartyg af öfver 100 lästers drägtighet, som innehafver gods icke öfver 8 läster; hvaremot, då fartyg innehafver gods till större lästetal i förhållande till drägtigheten, än hvad sålunda riu bestämdt är, detsamma bör anses såsom lastadt samt hel af gift erlägga. §• 5- o l:o. A inkommande varor, som, enligt Taxan, förtullas efter vissa procent af värdet, eller för hvilka olika tull efter olika värde eger rum, bör godsegaren uppgifva inköpspriset, med tillägg af assurance, frakt och all annan derå använd kostnad, intilldess de till lossningsorten anländt, och å utgående varor deras partipris i lastningsorlen.
ja, ni förstår. » Men nu rann sinnet om igen pä ingeniören, och det skedde just då de kommit fram och frö- ken lagade sig att stiga ur släden. » Jaså, » kom därför hans afskedshälsning att låta, » då förklarar jag härmed, att den som inte kan köra med sitt lynne som en förnuftig kvinna och som inte har mer hjärta, än att hon vägrar sin förlåtelse, då hennes blifvande. hennes tilltänkta, ja, ni förstår hvad jag menar, min fröken. ofrivilligt råkar ställa till hvad som knappt kunnat bli någon olycka — den vill jag inte ha till. jaha, ni förstår. » Och så skildes de ät i stor ömsesidig vrede. Häraf synes, hur man på en slädtur äfven kan » tappa bort » hvarandra. — Omkring en vecka därefter bevistade ingeniör Wille Holm en bjudning hos häradshöfding Ekmans, dar han äfven träffade fröken Ellen Levin. Det är onödigt att berätta om all den köld ingeniören och fröken Ellen under aftonens lopp utvecklade gent emot hvarandra, utan låt oss strax komma till den händelse, som placerade dem sida vid sida i samma släde — ingeniörens! — på hemväg med fröken Ellen til! Björkhammar. » Hvad vill detta säga? » frågade unga fröken, då körsvennen redan kastat sig upp i släden och satt den i full fart, » ä r. är det « - «. Jag skulle ju skjutsas hem af kandidat likman. » » Jag medger, att det är en komplott, » sade ingeniören och smackade åt Brunte, som sträckte ut i yrande fart. » Ah, det är nedrigt! » » Ni fryser väl inte, fröken Ellen? » » Nej bevars! » kom hennes svar så hvasst som en isnål i örat på honom, under det hon makade sig upp i sin vrå. En lång stunds tystnad följde. » Fröken Ellen, » sade omsider ingeniören med lågmäld och sorgsen röst, » ni kanske minus, att ni en gång nämnde, att er fars, min och häradshöfdingens egendomar bildade vinkelspetsarne på en liksidig triangel. » Hon undrade storligen, hvart han ville komma med denna kuriösa inledning, och fick plötsligen svårt att återhålla en gryende munterhet.
Jag anser för min del §. i Riksdags-Ordningen icke kunna lämpas till förevarande fråga. Stats-Utskottets Memorial, som innefattar uppgift af anledning till Anmärkning, hvarom Remiss blifvit begärd till Constitutions-Utskoitet, lärer så mycket mindre kunna anses vara ett från Utskottet till Riks Stånden afgifvit Betänkande, som sjelfva Anmärkningen, jemte Utskottets derom fatta. Lien g Februarii. 139 de beslut, hvilka snarare skulle till ett Betänkande kunna hänföras, äro förseglade; af hvilken anledning Friherre Cederströms serskildta tanka äfven hade bordt vara förseglad, för att, jemte den af Utskottet beslutade Anmärkning, endast så till sägandes passera Ridderskapet och Adeln till Constirutions-Utskottet. Sedan nu åter Friherre Cederströms Yttrande redan blifvit uppjäst, återstår blott den önskan, att en sådan, emot Constitutionen stridande händelse, åtminstone ej må i Ridderskap#ts och Adelns Protogoller antecknas. Herr Grefven peli Landt Marskalken anmärkte ånyo, att Friherre Cederströms yttrande icke varit förseglat innom samma Convulut, som inneslutit sjelfva Anmärkningen. Grefve von Schverin ansåg, uppå de af Friherre Anckarsvärd redan anförde skäl, det icke vara Jämpeligt, att Friherre Cederströms berörde Yttrande utj Ridderskapets och Adelns Protocoll antecknades. Herr Grefvert och LdndtMarskalken förklarade, det han för sin de! äfven trodde Anteckningen af berörde Yttrande uti Protocollet vara öfverflödig. Grefve Mörner, Adolf Göran, förmodade deremot, att allt hvad som blefve inför Ridderskapet och Adeln uppläst jemväl borde uti dagens Protocoll antecknas. 140 Den 9 Felruarii.
Är vexeln ställd att betalas i utländskt mynt, bör, derest cursen stigit, sedan vexelslutet skedde, betalningen erläggas efter den curs för vexlar, på enahanda förfallotid med den förra vexelns, som är gällande när liquid sker, men, om cursen emedlertid fallit, utgöras efter den curs, hvartill vexeln blifvit köpt, eller som, i händelse curs-beräkning i löpet ej ingått, eller $j kan till beskaffenheten visas, var vid köpetillfället i allmänhet gällande: allt med förhöjning, motsvarande ränta till i för 100 i månaden under omförmälde förfallotid, dock med afräkning af den tid, som för den protesterade vexeln ännu kan återstå. 33. §. Vexel-innehafvare ege rådrum, att, i saknad af godvillig betalning, instämma vexelgifvare och öfverlåtare till den i 40 é'. omförmälde domstol inom följande tid: är vexeln ställd att betalas i Sverige, stämmes svaranden, om han bor eller vistas i samma Län, der betalningen ske bort, eller i Länet nästintill, inom sex veckor, men eljest inom tre må - Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N-o 3i3J 143 nader: är vexeln icke ställd att betalas i Sverige, bör vexelgifvare eller öfverlåtare, som i Sverige bor eller vistas, vara stämd inom sex månader från rätta betalningstiden, derest betalningsorten är i Europa, eljest inom ett år från nyssnämnde tid. 34- §• Underlåter vexelinnehafvare att iakttaga hvad honom i 11, so, si och 33 ålägges, håfve förlorat allt anspråk emot ej allenast öfverlåtare, utan äfven vexelutgifvarén; har denne senare ej hos godkän naren ställt valuta till vexelns infriande, vare då ansvarig såsom uti annat skuldfordringsmål. 35. §.
Hr Naumanns landsmän Tyskarne; jag känner Klopstock, Göthe, Wieland för väl, för att ej sättas i förundran och förtjusning af dem; jag erkänner Tyska Nationens vida öfverlägsenhet i så väl Componisters mängd som skicklighet; jag medgifver, att Tyskarne gå rätt långt i de sköna konsterna; – men i öfverspänning, i extravagance äro de alldeles odräglige”. – Medgifvandet är ej ett litet; om det bör anses för Redactionens, veta vi ej: men i allmänhet synes nu ett tidskifte börja nalkas, der någon rörelse till förändring småningom vidgar hennes åsigter. Hon tillåter, under nyssnämnda års förlopp, en insändare yttra den längtan, att ”landets vittra snillen” snart ”ville åtaga sig att öfversätta den store Gessners dråpliga idyller, The Nights of Young, med flera sådana arbeten, på hvilka afsättning aldrig kan fela”; en annan, att meddela ”Sapphos Död, försök till en imitation efter Gessner”; en tredje – som tycks vara den längre fram så beryktade Enbom50 – till och med ett försök till en metrisk öfversättning från Propertius; – och allt detta – utan ringaste anlets-dragning till grin! Sannt är, att mot Gessner och Young kunde den goda Smaken utan möda bibehålla en någorlunda vänlig uppsyn. Den poetiska prosan hos den förre, så hof-messigt arkadisk, förtjuste ju sjelfva Fransmännen; och orimmet hos den sednare (eller den såkallade ”blankversen”), hvarmed en visserligen dyster och entonig, men ståtlig – och lätt till alexandriner omformelig51 – vältalighet var behäftad, kunde anses mera för en engelsk nyck (en whim), än för en i princip rotad förvillelse. Vådligare voro sådana på samma gång genialiska och systematiska allt-omstörtare, som Klopstock och Goethe.
Bemälde motionär bar derjemte hemställt, dels att Spar-banken i Lund måtte, ehuru icke med af Kongl. Majit i Nåder stadfästade stadgar försedd, undfå kreditiv i Banken, och dels att detta kreditiv må bestämmas till belopp af 15,000 R:dr Banko. Sorn vid rättigheten att erhålla kreditiv det förbehåll blifvit fästadt, alt de Sparbanker, som häraf vilja sig begagna, äro med af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade stadgar försedda; så och enär undantag härifrån skulle kunna föranleda en icke beräknad utsträckning af denna kreditiv-rätt, anser Utskottet sig böra hemställa, 41:o. att den väckta frågan må få förfalla. Någon ändring i föreskrifterna, beträffande Spar-bankernas kreditiv-rätt, är i öfrigt icke föreslagen; i följd hvaraf och enär, sedan tillfälle numera förefinnes för Wisby Spar-bank att vid Lands-kontoret i nämnde stad undfå kreditiv, i händelse af behof, stadgandet om nedsättning uti Landt-Ränteriet i Wisby af 5000 R:dr såsom kreditiv till sistbesagde Spar-bank icke vidare erfordras, Utskottet tillstyrker, 42:o. att den 185 §. motsvarande föreskrift må undfå följande lydelse: Den, Sparbankerne i riket förunnade, kreditiv-rättighet i Ban* ken, till belopp af högst 50,000 R:dr B:ko för Stockholms, 20,000 R:dr B:ko för Götheborgs och 10,000 R:dr B:ko för en hvar af de öfriga Spar-bankerne, som dertill sig anmäler, kommer att till nästa riksdag fortfara, mot fyra procent årlig ränta för de af kreditiven uttagna summor, samt under förbehåll, att de Sparbanker, som häraf vilja sig begagna, äro med af Kongl. Majit i Nåder stadfästade stadgar försedda, äfvensom att hvad å kreditiven lyftes skall återbetalas inom en tid af högst tolf månader, och att derför ställes säkerhet af goda fordrings-dokument, som, till ett belopp af minst hälften, i värde öfverstiga den uttagna lånesumman.
I detta fall torde äf - Serskildta Utskottets Betankanden. ven billigheten fordra, att lill dessa bägga Landshöfdingar och de Tjenstemän, som dem åtfölja, i och för dessa vistanden anslå en särskilt Summa i Resepenningar, till ex. 500 Rd. för Landshöfdingen i Yc.sterNorrland och 500 för den i Gelle, då Staten i alla fall på indragningen komme att göra en betydlig besparing genom upphäfvandet af 2ne hela LäneStyrelser och slippa att 'bekosta iner än en enda Residenzbyggnad i Piteå, i stället för de Jne, som efter nuvarande indelning skulla erfordras. Då detta sålunda uppgifna förslag icke har något direct sammanhang med den plan» som tillkommer den blifvande Comitén för Tjansteregleringen att utarbeta, och dessutom lär ankomma på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande att antaga eller icke5 har Utskottet trott sig böra vördsammeligen hemställa, huruvida Riksens Höglofl. Ständer skulle linna för godt att, i detta afsesn de, framställa hos Kongl. Maj:t någon underdånig ömkan, i händelse Utskottets tanka skulle af Riksens Höglofl. Ständer bifallas. Hvilket allt till Riksens Höglofl. Ständers eget bepröfvande vördsammeligen öfverlemna*. Stockholm den 7 Juli 1818. Éihang till Riks St. Proc. lgUogig, 8 :dt Sami. K:r lif lig. ^ ©OCX ecocoooc OOOC€X?OCOCXX:OCOCCXXX3000COOOCOOOCO»0«»' Riksens Högloft, Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande öfver det af Kongl. TabellCommissionen, uti underdånigt Utlåtande under den 25 sistlidne Januari, af Tabellverket för sednast förflutna Quinquenniuni, jemte Förslag till ändringar och förbättringar uti Tabellernas framtida inrättning, hvarigenom de skulle vinna mera fullständighet och tillförlitlighet uti de äskade uppgifterna. Kongl.
Det är en af oss alla känd sats, att innan resultaterne blifva afgjorda, böra premisserne vara det j denna sats stadgar hos mig den öfvertygelsen, att Statsutskottets Betänkande endast är en provisionel calcul öfver Bevillningsbeloppet, sådant det kan beräknas, innan den allmänna StatsRegleringen blifvit fastställd, samt innan Financefrågan blifvit afgjord , jemte den dermed sammanhang ägande frågan om Amortissementsanslaget och användandet af Banquens öfverskotter. Dess. förinnnan kari BevillningsSumman icke vara bestämd ; och jag förmodar således, att de tre andra Stånden ansett BevillningsSumman, sorn s Pett 19 Maji, provisionelt uppgifven j men då det är angeläget , att icke gifva anledning till någon tvetydighet, begär jag ödmjukast Proposition på bifall af Betänkandet med det tillägg, att då RiksStaten ännu ej inkommit och Financefrågan ännu ej är afgjord, finnér Ridderskap pet och Adeln sig icke kunna anse detta Betänkande för det, som i 69. §. RegeringsFormen omtalas, utan förmodar ett ytterligare Betänkande ännu vara att förvänta, hvarvid det egenteliga bestämmandet af Bevillnings sammans belopp bör göras. Hans Excullence, Herr Grefven och Landtz Marskalken yttrade, att som de ötrige irenne RiksStånden redan bifallit StatsUtskottets Utlåtande och målet derigenom, enligt 69. §. i RegeringsFormen, vore afgjordt, ansåg Hans Rxcelience sig böra hemställa, om icke Ridder. skåpet och Adeln äfven för sin del behagade uti enahanda beslut instämma. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Jag för min del tycker, att man, såsom Grefve Spens anmärkt, kan anse StatsUtskottets ifrågavarande Betänkande blott för en avis och ej nödvändigt såsom det i 69. §. Regeringsformen omtalta tillstyrkande rörande Bevillningens be» lopp} emedan pä detta ställe i GrundLagen star, alt detta tillstyrkande skall vara lärnpadt efter Statens reglerande., hvilken sistnämnde åtgärd ännu ej blifvit verkställd.