Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle ett sådant beslut fattas, så lärer det i alla fall icke kunna så slafviskt tolkas, att icke en talare, vid den discussion, som i anledn. deraf äger rum, skulle vara berättigad att derjemte kasta en öfverblick på det hela, men discussionen skulle derigenom få mera bestämdhet och hållning. Hr von Troil, Sam. Gustaf: På de skäl, sorn af Gr. Frölich och Frih. Palmstjerna blifvit anförda, får äfven jag på det högsta protestera emot det sätt för frågans behandling, som af Frihme Hamilton och Sprengtporten blifvit föreslaget. Jag tror, att detta ämne är af alldeles för mycken vigt, för att man skulle kunna undgå alt i sin helhet betrakta det. Det måtte väl icke vara meningen att par surprise genomdrifva en eller annan del af betänk.; och jag får derföre hos Gr. o. Landtm, anhålla, ali det måtte lemnäs hvar och en talare öppet att yttra sig öfver frågan i hela dess sammanhang. Hr Akerman, Fredr.: För min del instämmer jag med de talare, som önska, att betänk, först malle i sin helhet discuteras. Att, såsom en värd talare föreslagit, först afgöra Utsk:s hemställan, att vissa delar af Bankens lånerörelse må öfverflytta^ pä Riksg.cont., vore efter min tanka, att taga en detaljfråga för hufvudsak. Om man nemi. anser, att Bankens uppehållande af realisationen är hvad som först bör ligga Ståndet om hjertat, så mäste man ock erkänna, att della ändamål kan vinnas på två vägar. Den ena vägen är att utsträcka lånerörelsen och såsom villkor derför skaffa sig realisabla obligationer på Riksg.cont. Denna fråga utgör således blott ett medel att på denna väg vinna hufvudsaken, och således icke hufvndsaken sjelf. Jag anhåller således att få instämma med dem som yrka, att ämnet först må i sin helhet disculeras. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Sedan jag begärde ordet, hafva tvenne talare yttrat hvad jag ville säga, nemi. Hrr von Troil och Akerman.
Den mesta af den skattfria jorden innehafwes af Allmogen uti Skattehemman, hwilka äro ffattlagde för flere hundrads är sedan, dä endast redan gjorde uptagor blefwo beräknade, och säledes är all den jord, som blifwit upodlad i sednare århundraden, fri för all beskattning, fri för bewillning, och i följe deraf mera ffattfri än Säteri, Frälse, Bergsoch Stadsjord, sorn widkännes manga beswär til det allmänna. Huru mpcken ffattfri jord hwatt Skattehemman innehar, utredes lätt med De^i o Junk». 6Z1 med kännedom afbeskattningssättet, enligt hwilket hwarje Tunneland besädd Aker skulle utgöra et Öresland, hwaraf otwunget följer at all den Åkerjord som öfwerstiger det Tunnelandtal i ärligt utsäde, hwarföre Hemmanet är antecknadt i Jordboken til tresland, är skattfri. Wid en öfiversigt är säledcs lätt funnit, at Skattehemman inom sine omräden äga mera skattfri jord, än allt bwad Säteri-, Frälse-, Gruf och Stadsjord i Riket utgör tilsammans. Upflä Jordeböckerne, hopräkna alla Skattehemmans öretal, gör sedan et sammanräknadt utdrag pä all desi Åkerjord, afdrag derifrän et dubbelt tunnetal ifrän det summariska öretalct; summan pä den ffattfria jorden är dä funnen i alla de Rikets Provincer, der öretalet tjenar til mättstock för beskattningen. Sammanräkna, sedan all Säteri-, Frälse-, Stads - och Bergs-Äkerjord efterse i Landtmäteri-Loinoir-n »varande Chartor,och jäm»»- för detta med nyssnämde öfwerskott, sa ligger bewiset i den fullaste dag. Skattehemman, som för felande utrymme eller Oboernes mindre flit icke innehafwa mera än den skattlagde jorden, kunna knappast bära beskattningsbördorne, lemna ingen behällen afkastning, och äga föga eller intet warde, häldst när de innehafwa litet öreoch högt hemmantal.
De blomstern, om de plockas - II O (fl* * &lt;u gg, t t - «8 " ^5 &lt; IDUN — 4 — 1899. EN SVENSK BREF TILL SOARÉ I LONDON. IDUN. Hoddesdon d. TZANSKE DET skulle intressera Iduns ärade läsarinnor att höra, / hur några i London bosatta landsmän och landsmaninnor roade sig en afton i förra veckan på en enkel och mycket lyckad tillställning med bestämdt s v e n 3 k prägel. Under julen hade några unga svenskar och svenskor samlats till en liten fest med julgran och dans; denna var så lyckad, att man kom öfverens om att ställa till något dylikt litet längre fram. Fröknarna Torbjörn, sedan 7 år bosatta i London, blefvo sjä- len i det helas anordnande. Det skulle vara enkelt, men det skulle vara svenskt; svenskar, som kände hvarandra, skulle träffas; svenskar, som ej kände hvarandra — boende kanske i vidt skilda delar af den stora världsstaden — skulle lära känna hvarandra; alla, som så kunde, skulle vara klädda i svenska nationaldräkter; man skulle ha trefligt tillsammans på ett enkelt sätt — det var idén, och en god idé i sanning! Så hyrdes Addison Hall i Kensington på aftonen d. 17 dennes, en dam engagerades att spela dansmusik; förfriskningarna, som skulle vara riktigt svenska, beställdes hufvudsakligast hos en svensk bagare i Östra London — det öfriga skulle gästerna själfva göra. Och afgiften för det hela sattes till den låga summan af » half-a-crown » 25 öre, ett pris, som ej annars är vanligt i London för något dylikt. Kl. 8. började gästerna redan samla sig i den rymliga och väl upplysta salen. Å ett långt bord midt på golfvet — prydt med de svenska och norA. Blombergfotj. ska flaggorna samt gula pingstliljor och blåa hyacinther — stodo uppradade koppar, som lofvade .KRONPRINSENS ANKOMST TILL STOCKHOLM DEN 24 MARS. kaffe, i midten en stor krans af kakbröd, därjämte pepparkakor, kringlor och skorpor.
Man har äfven sagt, att genom det användande af öfverskotten, hvilket Utskottet föreslagit, skola Ständerna vid deras nästa sammanträde finna intet att tillgå. I detta Utlåtande hafva likväl endast öfverskotten för åren 1827, 1828 och 182g blifvit tagne i beräkning. Då vi nu befinna oss nära slutet af 182g, torde det icke kunna förnekas, att manhållit sig någorlunda jemt med tiden, utan att gripa inpå framtida tillgångar. Det har ock blifvit in vändt, att Utskottets beräkningar skulle vara osäkra, hvaraf följde, att då brist uppstode för RiksgäldsContoiret, måste Skuldsättningssystemet tillitas. Utskot - 9° Den 2 No ve raber e. m. tet säger likväl bestämdt, att till undvikande deraf, Utskottet icke tagit i beräkning andra än fullkomligt säkra tillgångar. Man må icke heller invända, att Utskottet missräknat sig på öfverskottens belopp för åren 1827—1829; ty den minskning i 1827 års Öfverskott, som förvållacles af 1826 års missväxt, och höga markegång, ersättes af de begge andra årens öfverskott, hvilka ej blifvit så högt beräknade, att de ju icke sammanlagda lemna den återstående summan, enär markegången för dessa år icke varit så liög. Slutligen har man äfven klagat deröfver, att Utskottet, genom begagnandet för ifrågavarande Statsanslag af Bankens vinster och fordringar, betagit honom sina egna, ochbortlemnat tillgångar, under det han sjelf är iså stort behof, att man nödgas för hans bispringande utfärda statsobligationer. Hvar och en vet likväl, att erforderliga tillgångar för realisationen redan äro afsatta, och att obligationerne endast äro lemnade, i händelse utomordentliga behof skulle yppas. Bankens behof är således ovisst, fastän möjligt; men Statens behof af medel till Försvarsverket är deremot gifvet, och för handen.
Med ett tyst förbigående så väl vid de inkomna anförandens upptagande, som vid deras besvarande, af de mindre öfverlagda satser och ordalag, hvartill en del af Memorialens författare låtit sig hänföras uti sin ifver för den goda saken, och hvarigenom den fått det obehagliga, och alldeles icke behöriga, utseende af något visst Stånds sak, kan Utskottet likväl icke underlåta att vidröra en eller annan af dessa hänförelser, och söka ådagalägga de misstag och orätta synpunkter, Som deraf föranledas. I Sverige är det jorden, och ej någon viss Samhälls-Class, som skjutsar. En Ledamot, af hvilket stånd som heldst, hvilken är ägare af sådan jord, är äfven i detta fall Skjutsbonde uti ordets rätta bemärkelse. Sedan, efter nu gällande grundlagar, hvarje Svensk man äger rättighet att besitta all slags jord, och således Bonden lika ofta kan vara ägare af S teri jord, som Frälseman, Prest eller Borgare af Kronoskatte, samt då erfarenheten vi ar, att den så kallade Heriremannen ofta äger ett vida större Hemmantal af sådan jord att ansvara, än bonden; så kan Utskottet härutinnan icke inse något sammanhang med den yrkade satsen, alt 728 Eesv. och Elion. Ut sk. Betankanåen. skjutsningsbesväret är ett Onus, som endast drabbar det Hedervärda BondeStåndet. Skulle'åter syftningen ledas derhän, att Bonden alltid blifver den, som lägger handen vid Sjelfva skjutsningen, det är: ikläder 6ig beskaffenheten af Forman, så sker detta under den aktningsvärda egenskap af Arbetare, det vill säga, den sorn på sådant sätt redeligen förvärfvar sin utkomst, och ej i egenskap af något visst Stånds Ledamot. Att vara Forman, lärer således blifva den arbetande Glassens lott, hvad heldst skjutsinrättning man ock må vidtaga.
Sag mtg ineb fägttab t tillfälle att föreftå en Itnbrtng i be ffattbraganbeS barba, genom upppöratibct af ben färfftlba bcmittningen tttt betäcfanbe af bet anflag för frigäruftningar, pmtlfet StitetS ©tänber mtb febnafte 9it('Sbag pögfhtnabt anmtfabe tift ett belof))), forn tcfe bltfmtt tttt futto antuänbt. ©e mebel, pmtlfa 3/ ©obe -jperrar ocp ©menffe SWän, tilt elementar^ läromerfenä förbättranbe mib febnafte 9tifsbag bemtljaben, pafma af SJftg titt bet bermcb affebba änbantål bltfmtt anmättba, ocp 2^8 fcr i be tttt fötjb päraf reban tttförba föränbrtngar en ttttfrebSflättanbe borgen för bet uppmäranbe flägtetS frams ffrtbanbe btlbntng. Sit ben ytterligare ntmecflingen af benna migtiga angelägens pet ffalt 2>ag egna Sftttta oafbrntna ontforgcr. Qrrått ben farfot, font bentfelt be flefta af ©u ropa 3 länbcr, betr tele petter ©merige blifmit futtfomltgen förffonabt; men bå benfamma marit mtttbre målbs fant ocp mittbrc frtngfpribb, än mib befi förfta uppträbanbe, torbe SBi äfmen tunna poppaä, att ben ffall blifma fnart öfmergåettbe. ©e åtgärber, 2>ag anfett 9Jltg böra mot farfotcitä fprtbanbe mtbtaga, pafma marit förefiafmabe af pmab
Såsom för verkstäders, maskiners förbättrande, anskaffning och underhåll af en del utredningseffekter, handvapen, ammunition m. m 19,332: 70. häruti likväl icke inräknadt de betydligare anläggningar af reparationsverkstäder samt anskaffning af kostsammare maskiner, som den nya materielen kunde erfordra. d) åtskilliga behof: Enligt Sjöförsvars-komitéens beräkning utgörande 143,000: eller tillhopa 531,242: 70. hvarjemte och under förutsättning att anslaget komme att oförändradt bibehållas, Förvaltningen hemställt att återstående beloppet deraf eller 100,000 R:dr måtte under nästa statsregleringsperiod årligen få användas till anskaffande af ny sjökrigsmateriel. Och har på grund af hvad såväl Förvaltningen som Sjöförsvarskomitéen sålunda beräknat och antagit, Kongl. Maj:t enär likväl, såsom bemälda Embetsverk äfven utredt, sistnämnda summa ej kunde i kontant från underhållsanslaget afskiljas, utan till betydlig del måste utgå i arbete, lomnadt af den arbetspersonal, som af anslaget aflönas, samt då detta för öfrigt erfordrades för uppgifna behofs fyllande, begärt, att ifrågavarande anslag måtte till oförminskadt belopp å Hufvudtiteln upptagas. 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 81.
(”Konungens Bef:li:de bör.”} Att bestämda föreskrifter enligt Ulsk:s förslag skola intagas i Konungens I3ef:h:des här nämnda kungörelser, synes leda till den påföljd, antingen alt deruti endast inflyter en erinran för vederbörande, oin noga iakttagande af hvad bevilln.- stadgan bjuder — hvilket de väl få Inf att göra äfven sådan erinran förutan — eller ock, att liela hevilla.stadgan intages uti kungörelsen. Menar åter Ulsk. något annat, så anmärkes, alt Ulsk. måtte uti sitt betänkande bifoga formulär till Sagda kungörelser. Af härpå följande §5 vill synas, alt hvarje pastorat på landet vore berättigad! att hafva sin egen Taxerings-comite'; men huru förhållas bör, när ett pastorat består af socknar, som äro belägna inom olika län, derom Isar Ulsk. ingenting föreslagit. Likväl, då casus existerar, blifver nödigt, att Utsk. complelterar nästa betänkande med förslag, sorn afser dylika förhållanden. Art. V. § !2g. Det är nogsamt bekant, alt ju flera göromål man har om händer, ju nödvändigare att indela liden. Utsk. föreslår i § 129, alt häradsskrifvare» skall åligga så skyndsamt författa öebelssedlarna, att de fyra veckor före uppbördsliden kanna afhemtas. Om det ankommer på häradsskrifvaren att bestämma liden för uppbördsmöte», vore det sammanhängande att föreskrifva, det debetsedlarna fyra veckor dessförinnan böra vara tillgängliga för allmänheten; men då så icke är, och häradssk 1 ifvar, n är okunnig 0111 den tid, Konungens Bef:h:de finner lämpligast lill uppbördsmölens utsättande, kan missräkning lätt uppstå inom den tid han calculerat använda till debetsedlarnes författande. Till förekommande af dessa, med flera olägenheter, föreslår jag att tiden, då debetsedlarne skola varn fät diga till afhemlning, bestämmes till den t5 December, så lör landet som för städerna.
De upprättade Bouppteckningsoch Arfskiftes-Instrumenterna borde derefter af Härads-Rätteh granskas till sin form och rigtighet i uträkningen, samt, sedan tiden till klander emot grunderna för arfsrätten förlupit, eller i fall tvist derom uppstått, den genom laga kraft vunne dom blifvit afgjord fastställas antingen uti sitt oklandrade skick, eller med de förändringar, som genom den uppkomna tvisten blifvit stadgade. På detta sätt formodade Herr Lagmannen, att desse vigtige handlingar snart skulle uppnå det ändamål Lagen åsyftat, och icke, som nu, isynnerhet hos Allmogen, bereda ämnen till tvister, för hvilkasutredningofta icke andragrunder, än Den 4 April. än ofullständiga Bouppteckningsoch ArfskiftesInstrumenter finnas, och vid hvilkas bedömande den mest skarpsynte Domare ofta stad nar i en saiärtande villrådighet. Herr Lagmannen fastade dock härvid ovilkorligen det förbehåll, att arfvodet icke borde sträckas utöfver nu gällande beräkning, utan tvärtom försvinna för de fattigare ibland Allmogen, hos hvilka Boets behållning icke uppgick till 66 R:d 32 sk., och ibland de öfriga Classerna till en dubbel eller högre Summa; äfvensom, i händelse Boet vöre gäldbundet, efter Herr Assessoren Arosenia förslag, drabba Egendomens värde i moa af dess anslående, antingen till skulds betalning eller fördel* nirg bland arfvingarne, och derefter ansåg Herr Lagmannen icke någon betänklighet böra förekomma att vidtaga en för allmänna medborgerliga rättigheter så nyttig förändring, isynnerhet som den ostridigt beredde en saker väg till bevarande af allmän rättvisa, och förnämligast deras rätr, hvilka ofta sjelfve saknade tillräcklig kännedom att den bedömrna. I allmänhet borde fullständighet och ordning Uti handlingar af aflägsna vigtiga följder nitiskt befordras , och detta stora ändamål vinnes förmodligen sakratt genom ämbetsmanna-åtgärd, åtföljd af ansvar och vägledd af upplysning och redliga afsigter.
Den, som Blifver ‘D> eller eller dock blifver anlaget, förslaget an före vid Före der ogild. Slatsverkets Riks-Rankens Kamaren da förfalle. förfalla; och samma Kamare besluta. Dag dertill beslämme den Kamare, som tagit, och dess Talman sammanträdet ordet. Grundlags Riksdagens berättigad fordringar och bevillningar serskilda enskilde Skulle gransknings-Utskotlet finna, att, emot Riksförsamlingens beslut, medel, som äro lill en Hufvudtitel anslagne, blifvit till annat ändamål dragne,' eller ett anslag blifvit Öfverskri - 12 lior till ConstilutionsUtskottets Utlåtande, N:o 36. §• o4> r4- — 95, r. 3. [ — ioi,r. 3o. r. 32, 33. — 104, r. 10 — 107, r. g — 109, r. 5 — 110, r. 7 — in, r. 2 — 112, r. 17 serskildta tjena förstnämnde Kam are besluta, på sätt i i:sta momentet af 71 §. säges, och ut Riksförsamlingens beslut. hemligen är vordet stadgadt ö vöre enskildta eller skiljeröstning hvilka personer skiljas ringare. Dock att n3, r. 8-10. Thronföliden; äfvensom i alla dessa fall hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt. r. 14. r. i5. sagdt, valdagen —114, r. 1. r. 17. Sammankallas Riksföi samlingen antingen, enligt 5a,eller enligt 54 §§• sagdt. Ej må, sorn' det, som är af Riksförsamlingen till bestämdt belopp faststäldt och ej har förslagsanslags egenskap, och har Statsråds-Ledamot eller annan för tillfället förordnad Föredragande brustit i sin pligt, gångej sorni i 65 §. är sagdt.
Då jag för min del afslår alla extra anslag, skulle det synas öfverflödigt, att jag vttrade mig häröfver; men jag får bekänna, att, i händelse jag ansåge dessa anslag oundgängliga, jag tror, att Svenska folket ännu icke är så beskattadt, att det icke på den ordinarie bevillningen skulle kunna tåla denna tillökning, om den t. ex. lades på sådana öfverflödsartiklar, som Gr. Björnstjerna omnämnt. Jag har med största interesse afhört Gr. Björnstjerna* framställning om nödvändigheten af ett fondsystem. Det är så mycken insigt, erfarenhet och ärlig vilja, som framlyser uti Hr Gr:s framställning, att jag skulle önska att kunna upptaga densamma såsom den förtjenar; men dertill saknar jag både tillräcklig vana vid det muntliga föredraget och förråd af insigter och facta i minnet. Hvad fondsystemet angår, bar jag varit bland dem, som ansett det nyttigt, att Bankens fordringar hos enskilda utbyttes mot Riksg.cont:s obligationer, och skulle ej heller hafva något deremot, om dessa förvandlades till fonder, som kunde ersätta bristen uti rörelsecapitalet; men hvad statsskuld beträffar, d. v. s. en sådan skuld, som i något afseende kunde komma att regleras eller förvaltas af Styrelsen, måste jag städse ogilla denna derföre, att jag icke funnit någon Styrelse (och jag vågar påstå, att ingen Styrelse funnits eller kommer alt finnas), som på ett ändamålsenligt sätt, eller så, att staten icke i mer eller mindre mån till sin oeconomiska och isynnerhet till sin moraliska existens deraf lider, förvaltar ett statsskuldssystem. Min öfvertygelse är åtminstone den, att både England och Hol - Den 38 Aujusti. 339 iand, de må äga huru stor tillgång på capitaler som helst, likväl varit lyckligare, om de icke ägt något statsskuldssystem. Man har dessutom icke sett slutet på den svåra rol, England spelar; man har icke sett, om icke just dess statsskuldssystem blir grunden till dess upplösning.
Domstolen skulle afgifva yttrande öfver Justitiee-Rådet Stråles förslag till inrättande af Förmyndare-kammare; om hvilket Kongl. M'aj:ts beslut Rikets Ständer skulle, jemte den beslutade Nådiga Propositionen, erhålla kännedom. Ex Protocollo C. Limnell. Protocoll öfver Justitice-Ärenden, hållet i Kongl. Maj.ts Högsta Domstolj Onsdagen d. as Januarii i834- Närvarande: Justitiae-Råden von Roserij Stråle, Isbergj Er edber g, von Lindecreutz j Engelhart j Backman. Sedan emellan Högsta Domstolens Ledamöter circulerat det bos KonglMaj:t i underdånighet gjorda och till Högsta Domstolens underdåniga utlåtande öfverlemnade, i Högsta Domstolen den i/j innevarande månad föredragne förslag till Nådig Proposition till Rikets nu församlade Ständer, angående ändring af 2, 8, 9 och 10 §§. i 17 Cap. Handels-Lalken, företogs nu denna fråga till afgörande, och utlät sig Justitiae-Rådet Backman. ”Vid den granskning af förslaget till allmän Civil-Lag, deri jag ar 1827 såsom Ledamot i Götha Hof-Rält deltog, yttrade jag, på då anförde skäl, den åsigt, att nu gällande Lag, i hvad den stadgar förmonsrätt till betalning för barnaarf hos Föräldrar eller Förmyndare, icke borde undergå den föreslagne förändringen; och då jag ännu har den öfvertygelse, att omyndigas ställning än vidare påkallar enahanda fortfarande skydd och förmon, Lagen hittills i berörde hänseende åt dem förvarat, — anser jag för min de! mig böla i underdånighet tillstyrka, det må uti förevarande ämne Lagens före - Koogh Mola t Nådiga Proposition A':» 49- 9 f&reskvift i 17 Cap. 8 §. Handels-Balken af 1784 Ars Lag förblifva oförändrad, åtminstone intill dess omyndigs egendom och Förmyndares befattning dermed framdeles möjligen kunna blifva ställda under vård och tillsyn af Förmyndare-kamrar eller andra lika beskaffade inrättningar.
För öfrigt hemställer jag, att den på Korpsens stat uppförde Professor, hvars aflöning nu utgår med 1,390 Rdr, måtte erhålla 2,300 Rdr; samt Vaktmästaren, hittills aflönad med 309 Rdr, i stället 450 Rdr, allt Runt. I händelse detta bifalles torde de nya lönerne, likasom med nuvarande aflöningen eger rum, få utgå med ~ såsom tjenstgörings-penningar, hvilka innehållas under permittering och tjenstgöring utom Korpsen, på sätt och under vilkor, som bestämmas i Eders Kongl. Maj:ls för Korpsen utfärdade instruktion. Till följd af det förhållande att Korpsens embetsoch tjenstemän varit hittills särdeles lågt allönade, utan att under de sednaste 30 till 40 åren hafva blifvit hugnade med någon lönförbättring, som till större eller mindre belopp dock tillfallit många andra Regementen och Korpser, kommer den tillökningssumma, som för den nya aflöningen skulle erfordras, och hvilken enligt förslaget deröfver (Bil. Litt. F. f.) uppgår till 15,061 Rdr Rint att blifva temligen betydlig, i synnerhet med afseende på Korpsens fåtaliga pensonal; men, utom hvad jag redan anfört såsom skäi för den nya adöningens beviljande, torde äfven i betraktande böra tagas: Korpsens för det allmänna gagnande verksamhet, dess trägna tjenstgöring hela året om utan semester, samt den långsamma befordran, som råder vid Korpsen, der en officer vanligen först efter 25 till 30 års tjenstetid uppnår en lön, som någorlunda motsvarar lefnadsbehofven.
S. D. Föredrcgos och remitterades till Lag-Utskottet: l:o Johan Perssons från Upsala län motion, om förändrad lydelse i 23 kapitlet 5 § Arfda-Balken, angående förmyndares rättigheter och skyldigheter, jemte ett af Johan Johansson från Östergöthlands län ingifvet skriftligt anförande; 2:o Anders Pehrsons från Östergöthlands län motion, om förändring i 6 § af Kongl. Förordningen angående stängselskyldigheten, jemte hvad derutinnan blifvit muntligen af Per Eric Andersson från Westmanlands och skriftligen af J. P. Sandstedt från Jönköpings län anfördt; 3:o Samme mans motion, angående socknarnes befriande från prestgårdsbyggnad. jemte Ingemund Odins från Gottlands och Jonas Petter Sundstedts från Jönköpings län i samma ämne afgifne skriftliga anföranden; 4:o Johan Johanssons från Östergöthlands län motion, om ändring i 26 kap. 2 § Byggninga-Balken angående Prestgårdsbyggnad; 5:o L GSandbergs från Westerbottens län motion, angående ändring af 20 kap. 4 § Byggninga-Balken; samt 6:0 L. G. Sandbergs och Johan Westermarks från Westerbottens län motion, om ändring af sättet för kungörelsers publicerande i kyrkorna, jemte hvad Eric Christensson från Bohus län derutinnan skriftligen andragit. Bih. lill B. St. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottct: l;o J. PSandstedts från Jönköpings län motion, angående Bränvinsbränningen; 2:o Samme mans motion, angående förhöjd tull å utländska Landlmanna produkter; 3:o E. M. Falks från Skaraborgs län motion, om ändring i förordningen rörande Bränsvinsbränningen; och 4:o Eric Carlssons från Stockholms län motion, angående böter för oloflig bränvirisbränning. S. D.