Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S .. EfterskGrd frhn 1897 Ars riksdag 194 Svenska sjukskoterskornas allm &amp; nna pensionsf iirening 197 2 De svenska kvinnornas hyllning t.ill drottning Sofin .. 19 !1 1IenrrX-n \ WnmrIi. Kantat. Svenska kvinnornas nationalforbund till' egnad .. 203 L. Svenska kvinnornas nationalforbunds konferens i Stockholm. 189 . 2Ofi: Idolf Hillr,~un. En spansk banbryter~ka .. 216 Anna I&lt;nzrfsor~. E n jnvel. En liten strandhild f r l n Visby 221 A. S .. Kvinnornas rostratt infor engelska underhnset 2.37 Den internationella kvinnokongressen i Bryssel ... 230 &amp; An skilda h a 1 ... 231 Program vid Svenska kvinnomas nationalforbunils konferens i Stockholm 21-23 september IS97 235 Sygepleje som arbejdsfelt for Kvinden . 235 Carin TVustberp. nSka for renhssansen !~ eller H ~ a d utstilllningr: n.fortiiljer .. 24 % L. En OLterblick pL kvinnokonferensen i Stockholm ... 251 Henrilm TWnzark. Till kvinnokonfereusens medlemmar. Poem 26ti Litteratur: L. D., Arbetsstugor for barn af Anna Hier.tn.l ?et.irrs. D., ' Lyckans hsgringax af S~rrnng I.i.yXl; olnz. D., Ur.kvinnornas lif. Studier af Anna Tor9nstrdnz . 267 Esa Iiryceell. Kvindelig Laeseforening ... 278 + . 275 Hanna Andersson. Kvinnoklubbens id6 279 Lgdia U~ahl.strdnz. Ett studentmote med kristligt program ... 283 A1 Anholnz. Ett historiskt minne 29i L.
Dessa omyndiga hvilka torde kunna antagas i allmänhet utgöras af de mera förmögnas barn, hafva således kostnadsfritt njutit fördelarna af en inrättning, som bekostats af andra, mindre lyckligt lottade omyndiga, hvilka dessutom genom de så kallade öfverskotts-medlen som gått till Allmänna Barnhuset fått räcka en hjelpsam hand åt andra minderåriga, mera nödställda och utblottade än de sjelfva. Huruvida detta varit billigt, eller om ej äfven de bättre lottade böra genom tillskott bidraga, ej till understödet åt nödlidande likar hvarom nu ej är fråga utan till de för FörmyndareKammarens vidmakthållande nödvändiga ökade förvaltningskostnader, torde ett oförvilladt omdöme lätt afgöra. Huruvida deremot, med tillämpning af 1764 års FörmyndareOrdn., ett sådant sysslande med omyndiges medel, som det Const.- och Ekon.Utsk. omförmält i nu ifrågav:de hänseenden hafva egt runa, och derföre de temligen fullständigt redogjort, kunnat FörmyndareKammaren åläggas, eller om ej i och med detsamma fråga om rättighet till afdrag å räntan kunnat upstå, torde åtminstone hafva kunnat såsom visshet ifrågasättas och efter hvad Ekon.Utsk. uplyser (pag. 10), lärer äfven på sednaste tiden anmärkn. häremot blifvit gjord. Att nu vid en ny FörmyndareOrdms utfärdande ej förbise detta förhållande, torde ej hafva varit klandervärdt, och Utsbs föreställning om de ledsamma följder, som den nya afgiften skulle kunna medföra, torde äfven befinnas mindre välgrundad, då upmärksamhet fästes dervid att afdrag ej får ega rum å sådane, genom Förmyndares försorg utlånta medel, som ej löpa med högre ränta, än 4-| proc., och att ej heller är sannolikt att, äfven om ifrågav:de afdrag icke blifvit påbjudet, förmyndare skulle, då räntan sjunker ned mot 4-J proc., oftare komma att göra sig mödan att sjelfve gå i författning om medlens utlåning, än som hädanefter i sådant fall kan blifva händelsen.
Jag tror det vara nödvändigt att icke, genom det svar R. o. Ad. afgifvit på Hr Gr. o. Landtnäs framställning örn detta betänkts föredragning punktvis, låta binda sig att vid hvarje § särskildt uttrycka Ståndets gemensamma tanke, emedan stå i så mycken gemenskap med hvarandra, att det blifver omöjligt att särskildt afgöra hvarje 5- Jag anser således Hr Hjertås framställning vara fullkomligt riktig. Hr Lefren: Jag begärde ordet för att lemna ett svar på Hr Silfverhjelms framställning, men finner olämpligt att nu derom yttra mig, om Ilr Gr. o. Landtm, har för afsigt att till Ståndet framställa propos. i anledn. af hvad Frih. Ehrenborgh sednast anfört, och propos. å förevar. § sålunda Liefve uppskjuten. I annat fall ber jag att få behålla ordet. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade tillåta, att 6 § finge föredragas, innan den 5:te blifvit afgjord. Ilr Lefren: Då nu fråga är örn bestämmandet af området för Just.Statsministerns befattning, får jag vördsamt hänvisa till det anförande, jag till bordet aflemna!, samt fästa uppmärksamheten på de reservationer, som af Hr Biskopen af Wingård och Hr Prosten Hallström blifvit, afgifua. Enligt dessa reservanters tanka borde Just.Statsministern upphöra att vara ledamot af Konungens Högsta Domstol och få sig tillagd en del af de ärenden, som nu tillhöra föredraganden i kameralärender, nemi. allmänna polisen. Den förstnämnde reservanten uttrycker sig pag. 10 af detta betänk, sålunda: "Just.ministern anser jag böra vara förman för hela ”Just.fördel ningen, eller 1:0 äga beredningen och föredraganingen af alla frågor, rör:de grundlag, allmän lag och lagförklaringar; 2:0 föredraga alla justitieärender äfvensom befordringsmål i denna väg, och 3:o hafva inseendet öfver ”lagskipningen, polisen, åk laga remagten och fångvården.
Men i sädane fall dä saken kunde fordra en laglig åtgärd, da kror jag det wara enligt med egenskapen af en Actor, gil Den 24 November. 1439 att Jnstik ch-Ombubsmanncn sjelf eller genom sitt Ombud litior den talan dan finner nödig. Hwad som jag tror skulle bast förekomma collision wore, att de gafwe hwa>-annan trllkänna när De funno anledning att någon talan utför . För atl bestämma skillnad-n, tror jag säkraste urtvägen är ail betrakta dem för hwad de werkeligen äro, nämligen: den ena såsom ägande att i werkställandc nigglcns namn ' hofwa cti beständial wakande öga öfwer lagskipningens gäng och Embeismäns Ltgärdcr, den andra säsom ärnad otc upraga och i wigiigare fall i lagg . wag beifra de olaglighetcr, som kunnat undfalla Instina: Cancellerrn, eller som, genom en origtig framställning kunnat af honom under en viigtig synpunkt blrswa ansedde. Hwad fangför rekninaarne angar får jag endast Uprcpa, a»t jag icke käster wid deras ordentcliga insändande till Justitia Ombudsmannen någon wigt, men akt jag endast önskar, akt han wid tillfälle ma äga tillgäng dertill, och i synnerhet c'k han ma äga rättighet kaga kunskap om Fangarnes ward, och huruwida lagen, i anseende till dem blifwer skyndsamt och rakt »vift skipad. ' Herr kotklieb Jag will medgifwa att opinionen anser JnstUim-C mcellerens och Justrtiso-Ombudsmanneno brfatkningar wara sadane, att de hwar för sig äga att direcre aklaga och äklaga läka alla fel och förbrytelser, som as Domare och Embetsmän begäs: 27 och 968. §. Regeringsformen gifiva ock tydlig anledning dertill. Men jag kan dä icke begripa huru Consiitutions Urffottet kunnat göra en siags fördelning af deste 149» Dm 24 November.
Mils Samuel? angående tilldelande af ett årligt arfvode åt Rektor P. A. Siljeström. Om en man med utmärkt förmåga, som oaflåtligen lefvat för vetenskap och fädernesland, i sin bästa ålder dignande under sjukdom och ansträngningar, nödgas afgå från ett älskadt kall, emedan han icke der vill stå overksam, men likväl icke förlorat hoppet om framtida helsa och lefnadskrafter — så torde det vara billighet och en väl beräknad klokhet, om Staten bjuder honom medel till utkomst, för att derigenom draga fördel både af den förmåga han ännu kan ega, om ock icke i em betskallets former, och äfven af den, han kan hoppas förnyad återvinna. En man med denna förmåga och detta missöde är Rektorn i Stockholms nya elementarskola och utsedde Inspektorn för Stockholms folkskoleväsende P. A. Siljeström. Så väl skolmän, som alla de, hvilka med något deltagande omfattat uppfostringsväsendet i vårt land, känna de utmärkta förtjenster han inlagt, dels genom sina skrifter, dels genom sin pedagogiska verksamhet och genom de många goda idéer, som från honom utgått och hvarigenom han utöfvat en stor och lycklig inflytelse på Sveriges yngre lärarekorps. Genom längre resor på egen bekostnad i främmande land, har han riktat sitt vetande och sin erfarenhet och hemburit mången frukt, som här blifvit odlad. Såsom Rektor i hufvudstadens nya elementar-skola, der hans nit och hans fruktsamma tankar städse varit för medlärare lifvande, har han under sednare åren, ehuru redan då med bruten helsa, gjort gällande en ny method för undervisnings meddelande i de lägre klasserna mera än förr genom åskådning. Skolans Direktion lärer derföre med försakelse af egen skolas fördel och endast för att tillmötesgå en allmän önskan, lemnat honom tjenstledighet för att emottaga inspektionen öfver Stockholms folkskoleväsende, dit ett allmänt förtroende kallade honom.
Fordras till en Handling, sorn med Charta skall förses , högre belopp deraf än en stämpel innehåller, må till dess fulla utgörande tvänne eller flera Charter begagnas; dock alltid det *,'te Bandet. 57. 58, mindfctö ■ På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Olof Bjurbäck. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Joh. Magn. Wessing-. Henr. Christ. Zaar. 45» Den 5 Juli. mindsta antal, som med nedanstående stämplar är förenligt; deremot stall allt hvad i Embets-väg till parter eller sökander utfärdas ovilkorligen vara skrifvit på stämplädt Papper till det belopp som här vidare föreskrifves, med undantag allenast af Fastebref, Fullmagter, Constitutorialer, Transporter , Pass och Bevis som meddelas å Skrifter, författade på förut ej stämplädt Papper, samt i öfrigt alla sådana Expeditioner, hvarå extra stämpling i Stockholm äger rum; hvilka samtliga måga i Landsorterna med ve* derbörliga Chartor beläggas. Stämplädt Papper nyttjas, till utsatt belopp, vid nedannämnde Verk och Ernbetsställen. §. 2. Vid Handelsoch Handtverks-sammankomster och Bolag, Städernes enskilta EmbetsKamrar , Gillen, Skrän och Sällskaper Skrifter eller Bref som der ingifvas 2 sk. arket.
Det är således emot principen häraf, som jag reservationsvis velat i prot. nedlägga mina tankar, utan att i anseende till riksdagens förestående slut yrka något vidare. StalsUtskis mern. N:o 586 blef derefter af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 1 r dennes på bordet lagda utlåt. N:o 587, i anledn. af anmärkntr emot de i mein. N:o 53y föreslagna reglementariska stadganden angfde Riksg.- cont:s betjening. På begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., om underrättelse hvad beslut de öfriga RiksSt:n i detta ämne fattat, upplyste underl. Ridd.Secret. att endast från BorgareSt. hade underrättelse derom ankommit, och hade nämnda Stånd godkänt mern. N:o 537 med de i utlåt. N;o 5Sj intagna förändringar. Frih. Ged erström, Jacob: Utsk. har frångått sitt första betänk, i anledn. af de deremot gjorda anraärkn:na utom i en punkt, nemi. om personers förordnande att bestrida andras ijenster, i afseende hvarå del första betänk, innehåller, alt der ett sådant tillförordnande varat öfver 3:ne månader, be - De u 12 Juni e. m. 2o5 rätligas fullmäktige att fastställa eli lämpligt arfvode för den som en annans tjenst förrättar. Anmärkntn innefattade, alt då en person under loppet af ett år bestridt en annans göromål, om än på olika tider, men sammanräknadt i 3:ne månader, så skulle fullmäktige berättigas att ett lämpligt arfvode en sådan person tilldela; ty det är mycket möjligt, att en tjensteman kan på olika tider afåret komma att förrätta en annans tjenst mera än 3, ja 6 å 8 månader, ehuru icke consecutivt i 3:ne månader, och i sådant fall vore det ej conseqvent att förbjuda fullmäktige att åt en sådan tjensteman tilldela det arfvode, som fullmäktige föreslagit för den händelsen att förordnandet att förrätta annans tjenst räcker öfver 3:ne månader.
Innevånare* Enligt sista Femårs-Berältelsen och 1838 års mantalsskrifning utgjorde jantalet af Länets innevånare sistnämnda år: Mankön * * 19,193. Qvinkön t ... , 21,211. Nu uppgår folkmängden, enligt 1842 års mantalsskrifning, till 40,738 personer, hvaraf i "Wisby finnas 4,131., I Norra Fögderiet 16,840. I Södra Fögderiet , 19,767. Af denna Länets folkmängd äro Mankön 19,329 och Qvinkön 21,409. Mantalsskrifne Mankön 9,982. „ Qvinkön 11,719. Mantalsfrie af Mankön 2,024. Minderårige af Mankön 7,323. „ Qvinkön 6,900. Efter Stiftets upprättade <jvin<jvennii-tabell för år 1840 utgjorde hela folkmängden 41,575 personer. Folkmängdens förökande under de sednare fem åren med 334 personer bärflyter så väl ifrån nya bushåll, uppkomna genom hemmansklyfning och söndring af jord, som i naturlig följd deraf, jemväl på de oklufua gårdarna, 6 att de föddes antal nästan alltid öfverstiger de dödas. Man liar icke eller denna gång den tillfredsställelse, att kunna anmäla denna folkökning såsom ett resultat af under tiden uppkomne nya näringsgrenar eller betydande utvidgning af de äldre. Beträffande folkets bildning oell sedlighet får anföras, att Allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget än i de flesta andra provinser. Slagsmål bland dem äro sällsynta, och. ehuruväl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänligen uti samqyäm. Folket är ganska ömtåligt för förolämpningar, vare sig i gester, eller genom ord; rättegångar derom uppstå ofta, Lagens välde hyllas af alla, men ock äro mångå benägna för rättegångar.
Säkert är, och jag tror icke att någon skall jäfva detta, att hvarje driftig och nitisk Länsstyrelse uti dessa inrättningar skola finna, icke allenast en utaf densamma önskad ledning vid de förslag den för Länets bästa upgörer, nian ännu mera en handräckning lill dessa förslags bringande till verkställighet, en handräckning hvars behöflighet nu mången gång torde göra sig kännbar. Det tredje motståndet emot kommunal-inrättningarnes vidgade omfång och verksamhet nemligen bristande kommunalanda, tror jag mig, ty värr, ej kunna häfva. Dessa inrättningars frukter mogna först med tiden, och mödorna skönjas redan vid, ja före planteringen. Föranledd dertill af detta motstånd, hvilket, jag nprepar det, jag nu ej kan hoppas besegra, har jag frångått eller förändrat det förslag, jag vid sednaste Riksdag hade äran framställa. Uti det jag nu går att framlägga har jag öfverlemnat åt kommunerne sjelfve, att blött i den mån de det önska tillegna sig fördelarne af mera utvidgade institutioner. Jag gör det för att nå det mål af allmänt bästa jag åsyftar om ock långsammare dock säkrare, öfvertygad om, alt om också fjäten på den kommunala banan i början skola blifva både korta och få, de rika skördar som mogna omkring densamma, snart skola locka flera, ja många, ja alla, att af deras välsignelse erhålla del. Innan jag framlägger mitt förslag, beder jag, att endast få gifva en förklaring, den nemi., alt då jag uti detta förslag vidrörer Sockenstämman, min mening icke är att yrka uphäfvande af nu gällande förordn., utan endast att de punkter som angå sockenstämman, såsom tillägg uti denna förordning måtte ingå. Förslag lill Reglemente för Sockenstämma, Härads-Nämnd och Läns-Nämnd. Första Art. Sockenstämman. 1 §• 1 mom.
att utdelas som reseunderstöd åt unge män, som genomgått skolan och ämna ägna sig åt något industrielt yrke inom landet. Till Mortorps församling i Kalmar län 10,000 kr. och lika mycket till Åkers församling i Södermanland att användas till i behof stadda äldre personer. Dessutom hafva följande anstalter blifvit ihågkomna: Stockholms sjukhem 15,000 kr., Asylet för fattiga barnaföderskor 5,000 kr., Kronprinsessan Lovisas vårdanstalt för sjuka barn 5,000 kr., Eugeniahemmet 4,000 kr., Kristliga föreningen för unga kvinnor 3,000 kr., Föreningen för sömmerskors sommarhem 3,000 kr. samt Hemmet för ålderstigna tjänarinnor 2,000 kronor. if Wall &amp; Westfelts kollektivutställning inom Stockholms stad i nordiska museet torde, rikhaltig och gedigen som den är, förtjäna ett specielt omnämnande. Såsom något inom hela Stockholmsutställningen enastående må påpekas de charmanta, storer och jalusier ersättande gallerfönstren i praktfullt venetianskt järnarbete med det sirligaste löfverk samt i detta infattade färgade glas af ypperlig, blomlik effekt. Med sina fönsterdraperier i dukagång och prunkande solrosmönster, sin portiere med rosafärgade jättepioner i schattérsöm, sin nobla gyllenlädersfris med trollsländsoch liljemotiv utgör miniatursalongen den mest intagande milieu för åtskilliga konstnärligt utförda arbeten i skulptur, läderplastik och keramik. Bland de förra märkas Tekniska skolans i Stockholm ordförandeklubba af ebenholts, å hvilken fröken Maria Westfelt (medlem af juryn bland prisdomarena för konstoch hemslöjd) med öfverlägsen teknik efter egen, sinnrik komposition snidat skolans sinnebilder och valspråk, fru Anna Walls monumentala salongsskåp af päronträ i rik renässans, båda hedrade med guldmedalj, fröken Ellen Åbergs utsökt prydliga väggskåp i samma stil (silfvermedalj), ett valnötsstaffli med originella drakmotiv samt en stol af skulpterad valnöt i yppig barock.
På intet af alla dessa ställen har befunnits ringaste fel eller origtighet, hvilket gifvit Afdelningen grundad anledning att förmoda det hela vara med samma noggranhet och ordentlighet uträknadt och bokfördt. De af Riksens Ständers Revisorer, uti deras afgifna berättelse, gjorda anmärkningar vid Manufactur-Discont-Fondens räkenskaper och Förvaltning, har dernäst utgjort föremålet för Afdelningens uppmärksamhet under denna förrättning; Och får Afdelningen, efter ett nog - Den s 7 Juli - 3*3 grant öfvervägande af dessa anmärkningar och de förklaringar deröfver, som Kongl. Coinmer» ce-Collegium till Kongl. Maj;t afgifvit, sä val i dessa delar som i hvad Afdelningen rörande fondens förvaltning under loppet af åren 38*3 och 1814 ansett anmärkningsvärdt, nu afgifva följande utlåtande: 1:0 Angående den sammänföring af Bancomynt och Riksgälds-sedlar, som uti Capitalräkningen för de förra åren blifvit af Riksens Ständers Revisorer anmärkt och ogillad, har Afdelningen erfarit, att densamma uti 1813 års räkenskaper blifvit rättad, så att a'l räkning öfver denna Fond nu endast fores uti Banco-mynt. Hvarjemte Afdelningen tror sig icke böra lemna obemäldt, att ehuru besynnerlig och otjenlig en sådan sammanblandning af olika myntsorter vid första påseendet måste förefalla, har dock dertill någon anledning gifvits, då, enligt Kongl. Collegii ofvannämnde underdåniga förklaring, vissa aldre och i Riksgäldssedlar gjorda Rån ännu finnas obetalte, hvilka, uti concourser anhängige, och derstädes efter Riksgälds-Ziffran bevakade, föga mer aro att såsom någon tillgång påräkna, men hvarå, i fall af liqvid, rentan, enligt Kongl. Brefvet den 13 Februari 1794, bör, utan valvation, utgå efter nominal-värdet i Bancomynt.
Hörer till hemman af den natur, som i 1 §. omförmäfes, sådan mosse, som odlingsbar, men i dess närvarande skick onyttig är, och 22 iLagsamt Ålim. Besv.- och Ekon.—Utskottens Utlåtande, N.o a8. innehåller densamma minst 8 tunnlands vidd, eller deröfver; vill bern mans* innebal varén den lägenhet åt annor man, såsom i nämnde §. sägs, lör alltid eller på viss lid., med eller utan skatlfrihet, lill odling upplåta, lialve der våld lill, äfven om den öfverstiger tiondedelen af hemmanets hela egorymd. Söke dock i sistnämnde lall tillstånd dertill hos Kongl. Majlis Belallningslialvande, sorn, sedan mossens onyttiga tillstånd i dess närvarande skick blifvit behörigen utrönt och styrkt, ege sådant tillstånd meddela. Har Boställe eller något icke under stadgad åborätt upplåtet publikt hemman, kungsoell kungs-ladugårdar samt öfrige under Kronans omedelbara disposition varande hemman dock undantagne, i sådan lägenhet del; då skall på Kongl. Majlis Nådiga bifall bero, om och med hvad vilkor dylik upplåtelse deraf på viss lid ske må. 2 moni. Lyder till hemman af den i t nämnda natur i dess mantal och ränta inbegripen utjord, urfjäll eller annan lägenhet, som, ulorm egogränsen för det skifteslag, dit hemmanet hörer, är belägen så aflägse från hemmanet, att den icke med egentlig nytta och förmon till hemmanet kan begagnas; har denna ega sådant läge, att den icke, på sätt i 7 Cap. 3 §. i Kongl.
Då så mycket afseende fästes vid sjö-kommunikationen, så frågar jag om det finns i hela Svea Iand någon provins, som är så gynnad i afseende på vatten-kommunikationer, som Södermanland. Om vi betrakta kartan, så se vi huru denna provins i norr helt och hållet omgifves af Mälaren, i öster och till en del i söder af Saltsjön, som icke går rakt upp, utan gör en inskärning in i landet; vidare begränsas denna provins i söder på föga afstånd, af den långa Bråviken, i vester af Hjelmaren ; derjemte är provinsen genomskuren af Hjelmareoch Södertelje kanaler och slutligen kunde genom obetydligt arbete, hvartill statsanslag en gång blifvit 428 Den 6 December f. m. af representationen beviljadt ehuru icke användt, och hvarom motion af en Södermanlänning vid denna Riksdag återigen blifvit väckt. De många sjöar, hvaraf Södermanland är upfyldt, sammanbindes genom en kanal, hvarigenom utfartsväg till hafvet vinnes. Också går den större delen af Södermanlands handel icke på Stockholm utan på Nyköping och Norrköping, begge export-orter och, i synnerhet den sistnämnda, en betydande afsättningsort. Om det är sannt, på sätt Hr Ericsson yttrat, att rörelsen går åt söder, så lär den hädanefter som hittills gå till dessa orter, icke till Stockholm, och jernvägen dil således för provinsen vara af jemförelsevis mindre vigt än till export-orterne. Gr. von Rosen, Adolf Eugene: Då discussionen redan varat så länge, skulle man väl hafva skäl alt tro den hafva till stor del uttömt ämnet, och i så fall vore det förmätet af mig att vilja ytterligare uttänja densamma. Jag skulle också gerna afhållit mig derifrån, om jag icke i det förslag, som inkommit till R. St:r funnit flera anmärkningsvärda punkter, hvilka både min rättskänsla och, att jag så må säga, min skyldighet bjuder mig att belysa. Grefve Frölich yttrade nyss, att han icke var född till att försvara det ena eiler andra förslaget. Jag deremot får erinra, att jag, så till sägandes, är betald för att till en viss grad vara Svenska folkets målsman härutinnan; ty jag glömmer icke, alt R.
Utskottet har deruti upptagit såsom Iwånberättigade alla de ostämpelbara 1886 Ståts-Utskottets Retänkanden. tillverkningar, sorn Kongl. Majrv ansett vara af det gagn, att de borde åtnjuta Discont-rärr, och. deribland Glas -t il! ver k ningen , samt derefter uppgjort Calcuien öfver Fabrikernes Latt behof; meri, på den grund att Korfgl. Majit bäst vore i tillfa le att inse och inhämta nyttan och verkan af en Fabrikselter Manufactur-Inr ittning, ansett sig icke böra föreslå Aete än desse Inrättningar til! Discont - rätts åtnjutande. Och, ehuru Utskottet förmodat, att de fleste nu varande gagnelige Inrättningar, sotn tili Fabriker och Manufacturer kunna hänföras, vid sådant förhållande, kommit till delaktighet af Lånrätt i Manufactur Disconten, har likväl Utskottet, på det sårlane flere Fabriks - Inrättningar, som Kongl. Majit hädanefter kunde finna medföra a!;män nytta och gagnelighet, icke måtte safna understöd , uti Betänkandet föreslagit, att till Kongl. Mätit må öfverlemnas, att af de medel, hvilka, groiorn den projecterade indragningen af de visse personer meddeidte utsträckte Lån - förmåner framdeles blifva disponible, och hvilka utgöra omkring 100,000 Hulr, meddela Lån i vanlig Discontväg, åt sådana Fabriksoch Manufactur - Inrättningar.