Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ganska mycket skulle kunna anföras såsom bevis på det gagn, denna jernvägsanläggning kommer att medföra för mer än en fjerdedel af hela Sveriges befolkning, men denna reservation torde redan hafva blifvit alltför lång, och jag får således hänvisa dem, som vilja taga skäl, till den skrift, som blifvit biand Riks-Ståndens samtlige ledamöter utdelad under benämning: ”Om låneunderstöd till en bibana från Uddevalla öfver Wenersborg till Herrljunga” af Eric Sparre. För andre är ali bevisning förgäfves, huru öfverlvgande den än må vara. —- Jag vill endast nämna, alt enligt de beräkningar, som blifvit gjorda öfver den trafik, som vore att påräkna på denna bana, skulle en inkomst af 483,000 Riksdaler kunna emotses, motsvarande tio procent af anläggningskostnaden, som i allmänhet anses erforderligt for att betäcka så väl trafikomkostnaden, som ränta på anläggningskostnaden. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag att Rikets Högiofliga Ständer måtte besluta: att, till anläggande af jernväg af fyra fots spårvidd från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla, måtte beviljas ett låneunderstöd af 5,240,000 Riksdaler, mot erläggande af 4 procent ränta och en procent amortering, samt för öfrigt på de vilkor, som af Utskoltet blifvit föreslagna för banan emellan Wenersborg och Uddevalla. Och torde, i händelse detta bifalles, Betänkandet böra tili Utskottet återlemnas, med anmodan att förändra detsamma i öfverensstämmelse med delta beslut.” 8taiS'Utskottets Betänkande jSf:o 89. Arik. till Exp.-Utsk. den 21 April 1863, kl. 12 midi.
St:rs beslut och Reg.F:n, länder till efterrättelse, årligen medelst höjning eller nedsättning jemka egensdomsvärdet till närmaste möjliga inbördes likhet, dock alltid med noga iakttagande deraf, att den för hvarje län i tabellen fastställda minimi-summa icke understiges.” Om detta tillförene gällande tillägg nu återställdes af R. o. Ad., så skulle icke allenast höjning, utan äfven nedsättning i taxeringsvärdet kunna ega rum, och derigenom en jemnare, samt i möjligaste måtto likartad taxering inom hela Riket föranledas. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Det är icke så lätt, att i hast upfatla sammanhanget mellan det tillägg, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, och det förslag till §, som Utsk. afgifvit. Så vidt jag upfattat detsamma, skulle afsigten vara, att man kunde nedsätta taxeringsvärdet, om sådant ansåges vara rätt och billigt; men i det fallet tror jag, att, äfven utan berörde tillägg, det icke finnes något hinder för Taxerings-Komitéen, att göra en så beskaffad nedsättning. Det beror nemi. på hvarje års Taxerings-Komité, att rätta och jemka taxerings-värdena, de olika egendomarne emellan, och jag kan fördenskull icke inse, att det ifrågasatta tillägget skulle gagna till någonting, hvarföre Den .30 Maj. 439 jag också förmodar, alt det på giltiga grunder borttogs ur 1848 års författning. Gr. af Ugglas: Anledn:n, hvarföre den ifrågavar:de meningen borttogs ur 1848 års Bevilln:s-Förordn. påminner jag mig. Det var nemi. vid denna Riksdag, som man mycket ifrade för införandet af de 6 proc., som nu finnas i Bevilln:sFörordn:n stadgade. Man ansåg då denna § just innebära anledn. att jemka med värdena, oell, för att förekomma detta, ville man icke åt Taxerings Komitéen lemna den latitud, att kunna nedsätta dessa värden under de verkliga, eller, såsom Hr von Hartmansdorff velat benämna dem, de ”rättmätiga.”
I anledning hvaraf Halis Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till antagande af det utaf Friherre Palmstjerna föreslagne tillägg: att ehuru Hofstallets utfodring torde kunna med 56 Den 21 September e. m. det i sådant afseende testämde Statsanslag . tesörjas, dock hvad derutöfver möjligen kunde erfordras, skulle utbetalas af RiksgäldsContoiret, dit den blifvande forsellönen deremot komme att ingå; äfvensom att då prisen på hö, halm och hafra voro föränderlige, hvarigenom besparing det ena året, och brist ett annat, uti anslaget troligen skulle uppkomma, de ett år skeende besparingar på ifrågavarande förslagsanslag borde till ett annat år reserveras, till betäckande af den brist, som deruti kunde äga rum. Bifölls. 7 Punkten. Kongl. Slottets PoliceLysoch Renhållning. Friherre Anckarswcird, Carl Henrikz Den ifrågavarande summan är visserligen för obetydlig att böra föranleda till någon diseussion, men principen för anslagets beviljande påkallar så mycket mera vederläggning. Jag kan ej förstå, att några nya sprutor eller tillökning i brandredskapen böra föranleda 4 nya slottsknektars uppförande å stat. Då den för Kongl. Slottet erforderliga brandredskap hittills blifvit vårdad af det befinteliga antalet slottsknecktar, tror jag så afven kunna ske framdeles. ;ir jag af den öfvertygelse, att man så i smått som stort tillvägabringar mera genom göromålens ändamålsenliga fördelning, än genom Den 21 September e. m. ständigt ökad personal. Jag finnér således, att detta anslag bör*afslås, och kan ej med StatsUtskottet dela öfvertygelse om nödvändigheten deraf, aldrahelst när extra medel finnas till bestridande af extra utgifter. Under en tid, då en Vaktmästare ej är belåten, att betraktas såsom en enskildt betjent, utan skall såsom tjensteman uppföras på Stat, är det en pligt för dem, hvilka bevaka folkets beskattningsrätt, att motsätta sig så beskaffade utgifter som denna, och jag yrkar alltså afslag på StatsUlskottets förslag. Herr Rosenqvist:
Ja, här är ett tomrum, ett stort tomrum att fylla; och I unga kvinnor, som stån spörjande, hvilken verksamhet, I skolen välja, agnen, innan I bestämmen eder, äfven en tanke åt den privata sjukvården! Den erbjuder eder en lefnadsbana, som icke liksom så mången annan är öfverfylld, utan som torde kunna ge eder full sysselsättning och därtill ett bättre lefvebröd än många andra. Smånotiser för kvinnovärlden. Christine Sundberg. Enligt meddelande från Paris afled därstädes den 20 dennes vår landsmaninna fröken Christine Sundberg från Kalmar. Den bortgångna var, o m icke en af banbryterskorna för kvinnans inträde på konstnärsbanan, dock af den första falangen; från Höckerts atelier fick hon inträde uti akademien, därefter studerade hon för Fagerlin i Diisseldorff och för Vissier i Paris. Hon var född kolorist, och hennes början ingaf stora förhoppningar, men de gäckades, tyvärr, af en ganska tidigt påkommen ögonsjukdom. Hennes förnämsta verksamhet var uti Briothé ' s atelier, och hon gjorde den artistiska retouchen å taflor, som där restaurerades, såväl från Louvren som från de förnämsta enskilda samlingar. Af hennes originalarbeten finnas några goda porträtt, vittnande om en fm, spirituel och elegant uppfattning af modellen. Hennes glada, älskvärda personlighet och trofasta karaktär hade förvärfvat henne en ganska vidsträckt vänkrets både i hemlandet o c h Paris. GrefvinnanEbbaElenonora Spens, landshöfdingen grefve Spens ' maka, född von Seth, har den 26 dennes aflidit i Vexjö i lunginflammation efter influensa. Hon var vid sin död 62 år gammal. Kvinnans äktensJeapsåkler. Kungl. proposition har aflämnats till riksdagen om höjande af kvinnans äktenskapsålder till 17 år. Camilla Collett, den bekanta norska författarinnan, mottog pä konungens födelsedag den 21 dennes genom hofmarskalk Frölich konungens belöningsmedalj i guld. Idun har trädt i författning om, att då utrymme bjudes, snart nog kunna meddela sina lä- sarinnor den framstående kvinnans bild. Teater och. musik. K u n g l.
Utskms afstyrkande yttrande och förslag ang:de förändring af 54 §ms andra mom. § SS. Härvid förekom först och bifölls Utskms yttrande ang:de ett af Hr von Knorring, Axel, framställdt förslag. Sedermera föredrogs Utskms yttrande och förslag ang:de af Utsk:n tillstyrkte ändringar i §:n 55. Frih. Cederström, Rudolf: Öfver förslaget ämnar jag icke yttra mig, emedan jag icke är i tillfälle bedöma lämpligheten deraf; men i afseende på redaktionen anhåller jag, att R. o. Ad. Den 6 Maj e. m. ▼ ille efter det i slutet af §:n förekommande ordet: OrdningsSladgan, tillsätta orden: sorn af K. M. utfärdas. Förhållandet med OrdningsStadgan är, att det vid sista Riksdagen nedsatta Särskilda Utsk. förutsatt att denna Stadga skulle af R. St:r godkännas och sedan öfverlemnas till K. M:s godkännande, men R. St:r beslöto, att upgörandet af denna Stadga borde till K. M. öfverlemnas, hvarföre R. Sl:r, utan att ingå i bedömande af innehållet 1 det utaf Utsk:n upgjorda förslag till Stadga, afslog detsamma. Såsom vi känna, blef den ock sedermera i sitt hittillsv:de skick af K. M. utfärdad. Emellertid finnes icke på något ställe i författn:n föreskrifvet hvem som må utfärda denna Stadga. Det kan låta sig tänkas, att Kontrollörer och OfverKontrollörer på eget bevåg utfärda föreskrifter för bränneriägare. Hvad hindrar dem, om de så finna för godt, att dekorera dessa sina föreskrifter med benämning af OrdningsStadga?
Directions påskrift att den dödas må- Så väl Skuldebrefvet, som ln teckningsbeviset skola utan öfverskrift eller radering innehålla noga och tydelig uppgift af de pantsatte Fastigheterne; dessutom bör uti Intecknängsbeviset vara intagit huruvida sökanden nu mera är ensam ägare af Panten, och att han obehin - om han är gift äfven med dess Hustrus underskrift och bägges brukliga signet försedt, samt bevittnadt af trovärdige personer, eller Domhafvanden, eller tillförordnad Notarius Publicus; och bör Domhafvanden derå hafva meddeldt bevis, om Pantens intecknande. Så väl Skuldebrefvet sorn Inteckningsbeviset skola utan öfverskrift eller radering innehålla noga qch tydelig uppgift af de pantsatte Fastigheterne. Föröfrigt bör Skuldebrefvet vara inrättadt efter följande formulair: ”Till de under Rid* darhusDirections förvaltning ställde Cassör betalar undertecknad (vi undertecknade en för bägge och bägge för en) efter sex månaders uppsägning genom insättning i Riksens Ständers Bank och BancoAttestens allain - 492 Den 19 Julii e. m. drad med Laga säkerhet kan den pantsätta; och derföre bör äfven uppgifvas, om han är ogift, enkling eller i annat gifte trädd, i hvilka både senare fallen afvittringsbevis äfven böra företes För öfrigt bör Skuldebrefvet vara inrättadt efter följande formulair: ”Sorn vi undertecknade af den under Högloflige RiddarhusDirectionens dispositionen ställde N. N. (Cassa) Fond) till Låns bekommit en summa stor 00 R:dr Specie Banco, med vilkor af räntans erläggande till sex för hundrade om året, 6å förbinde vi härmed oss, en för bägge och bägge för en såsom för hvarderas egen skuld, att sex månader efter föregången uppsägning
Ståndet afgöra denna fråga ulan föregående remiss lill Ridd.Ulsk.; men skulle Ståndet så ej finna för godt, anhåller jag om remiss häraf lill besagde Utsk. Begärdes på bordet. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Ridd.Direktm anmält sig hafva, till utdelning bland R. o. Ad:s vid sista riksdag antecknade ledamöter, från Hrr Banko-fullmäktige emottagit ett antal exemplar i brons af den minnespenning, som blifvit präglad i anledn. af D.D. MAJKonungens och Drottningens kröning, samt att denna utdelning komme att ske i Ridd.cancelliet emot qvitto, och dervid sista iunehafvaren af pollett för sådan ätt, som varit af fle re personer representerad, skulle utbekomma minnespenningen. Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdrag från PresteSt. af d. 19, 24 och 27, från BorgareSt. af d. 27 och från B°hdeSt. af d. 24 och 25 sisth November, 8' Den 2 December. Den svårighet, att i aflägsen landsort kunna utsöka en fordran, qvarstår så länge K. Bef:de i länen icke äro skyldige i promotorialväg befordra lagsökningar inom andra län. Erfarenheten har dessutom visat, all det varit nära nog omöjligt, få tillgång pä tjenliga ombud fjerran ifrån, hvilka vilja oell kunna åtaga sig slika uppdrag. Då ett sådant förhållande alltid blir kreditförstörande, men lätt bör kunna afhjelpas derigenom att K. Befule blifva skyldige befordra lagsökningsmål utom länet, emot skälig afgift derför, så vågar jag af ofvanuppgifne skäl denna föreskrift ödmjukast föreslå, samt anhålla om remiss till vederbör. Alt den nya fatligvårdsstadgan med dess positiva innehåll kommer att göra församlingarne icke blott dryga kostnader, dem de må hända icke kunna draga utan ganska slöra bekymmer, derom lärer man något hvar vara ense. Den förbjuder allt bellande och ålägger församlingarne vårda och försörja alla dem inom desamma, som icke kunna sig sjelfva försörja.
För arbetarne i skogsbygden, som tillbringa en stor del af vintern i skogen med kolning samt timmers huggande och utdrifning, och för de många af allmogen, som vintertiden förrätta körslor för bergverken, är bran vinet den enda dryck, som de kunna under sin längre bortovaro från hemmet i dessa göromål föra med sig i näfversäcken eller matskrinet. Det behof, som desse arbetare och forbönder således anse sig hafva af bränvinet, kan ej annat än underhålla deras begifvenhet derpå och ofta leda till ett omättligt bruk af detsamma, enär mängden af dem i upplysning och bildning befinner sig på vida lägre ståndpunkt än öfriga allmogen i Länet. Tjenstehjonsoch dagsverkslöner hafva förbi i f vi t i allmänhet oförändrade under de sednare trenne åren, utom för arbetare kunnige i någon slöjd, såsom timring och snickring eller i nyodlingsarbeten, helst sådana arbetare kunna äfven utom Länet påräkna lönande arbetsförljenster och utvandra för detta ändamål årligen i stort antal, icke blott såsom fordom från Fryksdahls härads nedre tingslag, utan ock numera från åtskillige andra härader till många orter i riket och till Norrige. På legoarbetare både af nyssnämnde slag och af andra utan egentlig slöjd färdighet har likväl icke varit brist, der arbete funnits att dem erbjuda. § 3- Näringar. Åkerbruk. Det i den förra underdåniga berättelsen beskrifna cirkulationsbruk af rent träde, höstråg, tre års gräsvall samt två, tre till fyra års hafresäde är fortfarande allmännast begagnadt både af possessionater och allmoge; dock kan ett stillastående i näringen icke tillvitas Länets jordbrukare, utan 7 hafva, dels med bibehållande af nämnde brukningssätt och dels med afvikelser derifrån, förbättringar i åkerbruket blifvit efter hand införda, visserligen mest hos de större egendomsinnehafvarne, men äfven hos många af allmogen.
Militären till en för dem båda lika osäker framtid, utan att betänka, om eller när denna indragning kan ega rum, eller ihogkomma, att just genom denna ovisshet ingen hjelp skulle vinnas för Den ai Maji e, m. ao3 liela det nuvarande så högst vanlottade MilitärBefälet. I min tanka vore det högst nödvändigt, att LöningsStaten borde grundas på samma Spanmålspris, som förra Ständer fastställt, nemligen 6 R:dr B:co tunnan, emedan medium af io års Markegång hädanefter ej är att påräkna till högre belopp; samt sedermera att Utskottet, i stället för de indelningar, som ännu ej äro vacante, mätte till dess de så småningom blifva det, till en början anvisa medel till löneförhöjningens utgående från någon viss tid, såsom från början af år i83i. Detta anslag skulle sedermera minskas, i mån af de nämnde indelningarnes skeende indragning. Endast genom en sådan bestämdhet kan någon hjelp erhållas för MilitärBefälet, och att en sådan är af nöden, lärer väl ej af många kunna bestridas. Utskottet lär säkerligen svara, att tillgångarne ej medgifva större anslag, och alt Statsmedeln blifvit fördeldte enligt Kongl. Majrts Nådiga Proposition. Jag medgifver, att detta svar är afskräekande; men om man betraktar, att Utskottet kanske beräknat tillgångarne nog knappa, och dessutom icke frånsk il jt sådana utgifter, som kunna hafva anstånd, eller långsammare utgå, utan ansett alla lika angelägna, så hoppas jag mera tillgång skall finnas till lindring i Arméens betryck. Om 204 Den 21 Maji e. m. den princip af Utskottet iakttogs, att ändamål och utgifter classilicerades efter deras oundvikliga nödvändighet, och Utskottet då tog Militärens existence och användbarhet i jemförelse med inrättningar, arbeten och företag af åtskilliga slag, hvilka så småningom kunna fullföljas, så torde, vid en sådan granskning, ett tjenligt anslag till upprätthållande af hela Rikets Krigsmakt icke komma att stå i sista rummet. Herr Uggla_, Carl Wilhelm:
Ma:jt under ofvannämnde dag i nåder förordnat, att, innan Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, någon åtgärd för verkställighet af Kammar-rättens utslag, utom hvad angår här ofvan undantagna 283 r:dr 15 sk. 3 rst., icke skall ega rum, men att deremot den Wernbergs ackordsersättning pålagde qvarstad och de borgensförbindelser, som till kronans säkerhet blifvit utaf sterbhusdelegarne aflemnade, skola fortfara att tills vidare vara gällande. De till målet hörande handlingar låter Kongl. Maj:t tili vederbörande utskott öfverlemna; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. Gustaf Peyron. Kongl. Maj ts Nåd, Skrifvelse, N:o 3 Udrag af Protokollet öfver Landtför svar s-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet d Stockholms Slott den 3 December 1847- Närvarande : Hans Excellens Justilie-Statsministern, Herr Grefve Possej Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr FriherreIhre, Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe j Friherre Pefron, Silfverstolpe, Wcern, Friherrre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. I Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskrifning af ett aflidne majoren J. Wernbergs sterbhusdelegare till gäldande ådömdt ersättningsbelopp, för en vid Götheborgs artilleri-ammunitions-förråd yppad balans. Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-rådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde skrifvelse skulle i vanlig ordning expedieras. Ut supra. Ex protocollo A. Ekman.
Birger att han till häst ville åtfölja damerna, något som mycket bidrog att lugna tant Agatha, hvars inbillning blifvit uppskrämd af tjenstefolkets berättelser om fångar som rymt från Wiborgs häkte och skulle uppehålla sig i skogarne deromkring, berättelser som för öfrigt med mera eller mindre skäl hvarje annalkande höst upprepas i dessa trakter af Wiborgs län. Emellertid anlände tant Agatha och Jenny lyckligen till sitt provisoriska hem och Birger Ros anträdde efter ett kort afsked sin återridt till Muistola. Nästan fullständigt mörker hade nu inträdt, ty dystra moln jagade på himlen och tilläto månen att blott då och då upplysa landskapet. Nattligt äfventyr. Försjunken i djupa tankar fortsatte emellertid Birger Ros sin ensliga ridt i den tysta Augustiqvällen. Månen dolde sig bakom moln och mörkret tilltog isynnerhet då vår ryttare inkom i den alldeles obebodda skogstrakt af vid pass halfannan fjerdingsvägs längd som han hade att passera innan han uppnådde Muistolas för öfrigt också blott glest bebodda egor. Hästen, återhållen af tygeln, tvangs att hejda sin otålighet medan dess ryttare fortsatte sina betraktelser, hvilka icke tycktes leda hans sinne på den behagliga stråten till ett fridomstråladt framtidshem. Birger Ros älskade den andliga kamp för sitt fäderneslands utveckling, i hvilken han hade för afsigt att snart åter kasta sig, nu sedan han lyckats att i någon mon utreda den intrasslade härfvan af sina ekonomiska angelägenheter, hvilkas tillstånd ovilkorligen hänvisade honom till nödvändigheten att uppsöka åt sig en annan förvärfskälla än det lilla godsets knappa, hårdt anlitade inkomster. Han älskade denna kamp emedan han älskade sitt fosterland varmt och uppriktigt och ansåg det för sin pligt att deråt egna sina krafter. Hans ekonomiska ställning oroade honom på långt när icke så mycket som den kinkiga belägenhet, i hvilken han befann sig gentemot sina bundsförvandter på stridens fält och som i hans ekonomiska betryck endast sågo en passande förevändning för honom att på ett skickligt sätt draga sig ur deras leder, ty hans afundsmän predikade i tal och skrift att han blifvit en affälling från den finska saken.
Derföre, och då medlens förräntande i Banken endast skulle inbringa 3 procent, tillstyrker jag vördsammast, att, med bibehållande af föreskrifterna det utlåningen på namn göres på Herrar RiddarhusDirecteurers ansvar, och att den skall förändras till utlåning på inteckning, så snart antagliga fastighets-panter erbjudas, intet maximum för utlåning mot namnsakefhet måtte bestämmas. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Jag har ’ Den 13 Mars e. i». har ej liela Riksdagen deltagit i RiddarhusUtskottets arbeten och kan således icke yttra mig om Directionen, sedan sista Riksdagen, vid utlåningen af Riddarhusets medel Öfverträdt Instructionen. Men det vet jag, att den nu uppläste punkten grundar sig på ett beslut, som Ridderskapet och Adeln fattade i Junii eller Julii, och hvilket jag skulle tro det icke gå an att nu förändra. Om naeni ntomordenteliga händelser skulle inträffa, tror jag ej att kommande Ridderskap och Adel tillräknar Direktionen om den, till följe deraf, mäste öfverskrida LåneReglementet, men då man ej kan förutse dessa händelser, tror jag att det fattade heslutet hör gälla. Friherre Boye, Fredrik: Jag har tillförene upplyst, att Directionen alldeles icke öfverträdt LåneReglementet, utan att Directionen erhöll 10,000 Riksdaler i Testamente, om jag minnes rätt, efter en Fru Hausswolff, och Directionen trodde sig icke böra neka att mottaga dessa medel derföre att de voro utlånte mot namnsäkerhet, men Directionen hade aldeles icke sjelfve utlånt dessa medel. Herr von Hartmansdorff: Jag tror verkligen det förhåller sig så, att ifrågavarande Stadgande blifvit infördt enligt ett beslut, som Ridderskapet och Adeln fattade i Junii månad förlidet år.' Men då var icke det stofa Silfverlånet beslutadt, genom hvilket 66 H, r> 66
Utskottet, i betraktande jemväl af den förhöjda skjutslega, som blifvit föreslagen, ansett någon särskild betalning icke böra ega rum för sådane åkdon, som sakna dessa egenskaper, utan ersättningen derföre skola i skjutslegan inbegripas; hvadan orden ”8 öre för öppet tvåbets-äkdon utan fjedrar, fotsack och dyna, samt 4 öre för enbetsåkdon af samma slag” borde utgå och deremot, efter orden ”allt för mil räknadt”, borde inflyta orden: Ersättningen för andra i orten brukliga åkdon inberåknas i skjutslegan. Utskottet, sorn vidblifver detta sitt yttrande, förnyar derföre sin i förra Utlåtandet gjorda tillstyrkan, att denna § må erhålla följande förändrade lydelse: Då extra post begagnas erlägges i lega 1 R:dr 60 öre tor hvarje häst; — 50 öre för heleller halftäckt tvåbets-äkdon med fjedrar: — 16 öre för öppet tvåbets-åkdon med fjedrar, fotsack och dyna: — 8 öre för öppet enbets-åkdon af sistnämnde beskaffenhet; allt för mil räknadt, Ersättningen för andra i orten brukliga åkdon inberäknas i skjutslegan. Beträffande i; 25. Utskottet har i sitt förra Utlåtande uttalat den åsigt, att de i denna § föreslagna bestämmelser ej äro lärpplige.