Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Det var värst, hvad fröken är varm, » sade hon deltagande, » ja, jag eldar n o g för mycket. » (Rosa hade betraktat termometern strax före middag, och den hade visat + 1 2 °, m e n den var kanske ej justerad.) » Jag ville gärna tala m e d fru Timmer o m en sak, » började herr Faren, innan Rosa hann svara. » Å h, för all del, » sade fru Timmer o c h såg ytterst förväntansfull ut. » Jo, se saken är den, att. » » Kanske herr Faren ville tala m e d mig i enrum, » afbröt fru Timmer m e d stigande nyfikenhet. » Å n e j, för all del, » svarade provisorn, » det. det var bara det, att jag tänkt säga u p p mig. » » Förlåt, snälla fru Timmer, m e n jag vet ej säkert, o m j a g stannar heller, » sade R o s a litet dröjande. Man hade ätit m i d d a g: ärter, som v o r o » allt för nära brännpunkten », för att begagna provisorns uttryckssätt, samt katrinplommon m e d s. k. grädde, o c h man satt i det hörn af matsalen, som fru Timmer kallade » förmaket ». Värdinnan hade gått ut i köket, lämnande sina båda inackorderingar på tu man hand, hvilket m y c k e t Fru Timmer var s o m fallen från skyarne: » H v a d menar herr F a r e n? H v a d står på, frö- ken Minell, » nästan tjöt den arma; » o c h jag, s o m användt min tid och mina krafter till att bereda trefnad för mina inackorderingar, jag som köpt kraftigare mat, än s o m b e h ö f s, jag s o m eldat m e r än jag haft råd till, jag s o m slimottagas med tacksamhet. ' v * " * När solen gläntar På österns p o r t, ' Mitt hela nästan Bild utaf fliten Och födgeni, A f ordningssinne Och symmetri. N a m n på en socken Järn vägsstation. När Leila föddes, Hvad var då h o n? - hushållsinköp. Innehållsförteckning. S.
Derigenom ali i sista momentet af 35 § är stadgadt, att i de uti samma och nästförutgående § omförnmlda fall af oloflig bränvinsbränning det i bränneriet vid beslagstillfället befintliga bränvin jemte de kärl, hvari det förvaras, skola vara förbrutna, kan inträffa, att bränvin, som väl tillkommit genom oloflig bräuvinsbrän Bih. till B. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. ning, men vid beslagstillfället icke finnes i bränneriet, utan på annat ställe å den egendom, bvarå den olofliga bränvinsbränningen blifvit föröfvad, ej kan dömas förbrutet, men sådant deremot inträffa med bränvin, som icke blifvit genom oloflig bränvinsbränning tillverkadI, men råkar att vid beslagslillfällel i bränneriet förvaras. Ett stadgande, som kan leda till sådan följd, hafva utskotten ansett icke böra bibehållas; hvaremot utskotten, icke förbiseende de svårigheter, som, ifall ett stadgande, grundadt på en allmän presumtion, öfvergifves och ett sådant, som medförer bevisningsskyldighet, i stället anlages, stundom kunna i bevisningsväg uppstå, funnit sig böra, för ifrågavarande moment, föreslå den förändrade redaktion, att, uti de i stadgandet omförmälda fall, det vid beslagstillfäliet befintliga, olofligen tillverkade bränvin, jemte de kärl, hvari det förvaras, skola vara förbrutna. Utskotten, som vid 28 § föreslagit det sätt, hvarpå bränvinsbränning, som idkas i förening med pressjästberedning, skall beskattas för den tid af året, då bränvinsbränning eljest icke är tillåten, hafva ansett det nya stadgande böra i 37 § införas, att, i händelse den, som med serskildt tillstånd idkar bränvinsbränning i förening med pressjästberedning, skulle öfverträda eller icke uppfylla de vilkor, hvarunder tillståndet blifvit leinnadt, lian skall straffas såsom för oloflig bränvinsbränning, enligt 34 § och 35 § 5 mom. och dessutom vara den erhållna rättigheten förlustig.
En qvinna som gifter sig har inte rätt att fordra att en man skall ha hållit sig ren till trettioårsålderen. Hon håller icke på äktenskapet som institution. Den fria kärleken? gerna för henne! Bara kärleken fins, det är det enda hon håller på. Men att tala om naturbehof! – buh, det var det mannen icke fick. Älska skulle han. Ja, så var det Axel. Hon dök genast in på ämnet. Hvad jag trodde om honom? Jag sade det. Ja, det var hennes åsigt också, och derför var det en himmelskriande orättfärdighet om han skulle bli till ingenting. – Ja, så hade jag känt det länge, men hvad kunde man göra åt den saken? I sådant är en menniska alltid hänvisad till sin egen kraft, och han vill inte använda sin. – Men hon trodde ändå att någon borde kunna inverka på honom. Jag t.ex. – Nej, icke jag. Jag har hållit af honom, jag har hoppats att han skulle samla sig och hugga i arbetet. Men jag har lidit sjelf under allt detta, och han har stött mig tillbaka. Det skulle glädja mig om han får framgång, men jag vill gå min väg nu. – Nej, nej, det fick jag inte! – Hvad tog på qvinnan? Jag såg på henne. ”Ni kan ju försöka att inverka på honom då, väcka honom ur försoffningen, det är hvad som behöfs. Er sätter han värde på, er är han intresserad af.” – ”Tror ni!” Hela ansigtet klarnade. – Ja, det kunde jag gå i borgen för. – Men de grälade alltid, och han sade obehagliga saker om att hon var obetydlig och dylikt. – Det skulle hon inte bry sig om. Jag hade hört honom strida för henne så tappert, både förfäkta hennes begåfning och ådagalägga sina sympatier. – Det var henne behagligt att höra mig säga det, jag såg det på henne. Hon hade anat och hoppats det, men det sarkastiska i hans sätt hade qvarlemnat en viss osäkerhet, det kunde jag märka. Hon reflekterade synbarligen starkt öfver att bli hans goda engel. Så började hon göra mig frågor om hans lynne, karaktär och familjeförhållande. Jag sade henne kort och bestämdt hvad jag ansåg hon borde veta för att få honom klar för sig.
Om man närmare granskar Betänk:t, tror jag, att de af Frih. Gripenstedt framställda vådor icke äro så stora. Hvad Utsk:t, ej i sjelfva förslaget till R. St:rs skrifvelse, utan i det föreg:de resonnemanget, yttrat, med hänsigt till den R. St:r förbehållna granskningsrätt, härleder sig från de betänkligheter, som uppstått i anledning af motionärens yrkande att K. M. utan Ständernas vidare hörande skulle sätta organi sationsplanen i verkställighet. Dessa betänkligheter sakna väl ej all grund. Frih. Gripenstedt har sjelf påpekat, att förslaget måste framkalla en omorganisation af personal och löneanslag Den 56 Mari. 165 i K. Statskontoret. Ar icke detta en sak, sorn måste underställas Ständernas pröfning. Vidare, då alla utbetalningar från kollegierne skulle ske, icke kontant, utan genom anvisning å Statskontoret, måste detta onekligen kunna komma att inverka på Statskontorets financiela ställning; huru eller i hvad mån, beror väsendtligen på de reglementariska bestämmelserna i det nya förslaget. Vore det då olämpligt, om de, hvilka tillsläppa penningarne, äfven få yttra sig om förvaltningen. Hvad åter Hr Dalmans anmärkning beträffar, tror jag Betänka temligen tydligt uttrycker att det endast handlar om embetsverken i Stockholm. Om R. o. Ad. återremitterar Betänk:t, har jag ingenting deremot, ehuru jag tror mig veta att det redan är af 3 Stånd bifallet. Gr. Gronstedt, Fredrik: Att förev:de Betänk, är bifallet af trenne Stånd tror jag vara en irring af Gr. Björnstjerna, enär man endast känner hvad två Stånd derom hafva beslutat.
Transport: 31,508: 20. 6. 888: 16. — 5,272: 24. lige all godtgöra förskottet, ehuru icke i egenskap af delägare i gamla, utan såsom ingångne intressenter i det nya bolaget, i förhållande till deras aktier, blef väl Herr Grefve lie la Gardie, genom Kämners-rättens och Rådhus-rättens beslut den 12 April och i 2(5 Oktober 183G, från den yrkade ersättningsskyldigheten befriad, , hvaremot Svea Hof-rätt, genom dom af den 17 November 1837, som vann laga kraft, förklarade honom skyldig återgälda så stor del af den omtvistade summan, med 5 procents ränta från stämningsdagen, som på Herr Grefven kunde belöpa efter det förhållande, som, den 17 Maj 1833,då åtagandet sked' de, ägde rum emellan antalet af lians aktier i Höganäs stenkolsgruva och, det nya bolagets hela aktiebelopp, för utredande hvaraf målet återförvisades till ICämners-rätten, som slutligen, genom dom den 13 Mars 1838, ålade Herr Grefve De la Gardie, att den å honom belöpande summa gälda med 14 ll:dr 39 sk. 9 r:st., jemte ränta derå från den 12 Januari 1836. R:dr 45 sk. 9 r:st och finnes i samma års Räntekammare-hufvudbok, bland Stats-verkets inkomster, upptaget under titeln: ersättningar. Stats-kontoret afgaf derefter, i underdånig skrifvelse till Kgl. Maj:t den 18 April 1839, utförlig berättelse om ärendets gång samt, — enär dess Advokatfiskal, på hvars åtgärd bevakningen af stats-verkets ifrågavarande fordran de sednare åren ankommit, låtit Svea Hof-rätts dom af den 2 Mars 1835 vinna laga kraft, hvarigenom ersättnings-anspråket mot nya bolaget förlorades, och icke ställt sig till efterrättelse Kongl. Majtts nådiga kungörelse den 16
LrkRK dOIIK K. K. k//t/rsA <7/ Hro/oeo//e/ ö/ver ^rr-rt/e/soc/r -^re-r olerr, /rd/K/ r'»/d> //errrs /1/K/.'/ ^o/rnnA6?r r K/«/s-//ac/e/ «Z K/oe^/ro/ms K/o// </e,r 8 1840. Karvar an de: Dans Kxeellens 8tats-Kinistsrn Kr Utrikes ärendena, Derr Rrilierrs K//'er,re/r/. 8tats-Räden: Herr Rrilaerre K/rsr/r/e/rrs, Kerr Drilaerrs ^arger^e/Zre^ Krilisrre -norr Ko/rrr/ssrr/rerm ^ Orefve Krilaerrs 6p//e,r/rarr/^ 1. f. dlos-Lan^Ieren, Lalainetts-Leereteraren //rre, 1. f. 8tats-8eereteraren, Kxpeditions-Lecreteraren Mr„/^e. dVad/A-rr /'roposrd/o» 7f.'o ?i. 7 8edan nedannämnde ärenden, innefattande sädane dägor af allmännare vigt, dvarom frän Kongl. Napt l^ädiga fram8täl!n>nggr dorde till Rikets na lörsamlade 8tänder allätas, redan under de senare mänaderns a5 förlidst är varit föremäl tor se,skilde förderedande öfverläggningar, utdad sig t. s. 8tats-8ecreteraren att nn fä samma ärenden Kongl. lVlaj:t till slutlig pröfning i underdänigdet föredraga, nemligen: 2:0.
Hyllor och skåp skola vara upplagsplatser för litteratur och » planschverk », men hvarken bord eller stolar. Ett enda bord är dock ej nog för ett trefiigt hvardagsrum. Vare sig det har sin plats frampå golfvet, omgifvet af länstolar och någon mindre soffa, eller framför en större dylik vid vägg eller i hörn, så bör det åtföljas af andra mindre bord, husfruns sybord eller skrifbord, hvilkas plats är gifven i eller i närheten af fönstret, samt hvad engelsmännen kalla » occasional tables », småbord som kunna placeras här och hvar allt efter behof. Soffan ersätter i vår tids sällskapslif det gamla » högsätet » och utgör en särskild hedersplats, ehuru den i de flesta fall är långt mindre bekväm än en g o d stol. Ett eget slags soffa, hvilken förenar bekvämlighet med en dekorativ form, är hörnsoffan, förr mera vanlig än nu, ehuru den på senare år, hitkommen från England, åter kommit på modet. En dylik möbel med ett lämpligt formadt bord i vinkeln, omgifvet af djupa länstolar, bildar en synnerligen treflig anordning, passande både för hvardagsrummet och den anspråksfullare » salongen ». Våra vanliga soffor, där de icke äro efterbildningar från äldre stilar, äro sällan vackra pjäser, minst af allt är det fallet med alla dessa arter af » resårsoffor », från 1840- och 1850-talens svängda » canapéer » till de vidunder af fulhet, som kallas inventionssoffor eller turkiska di van er, och måhända bevisa snille, men ingalunda smak hos sina uppfinnare. En soffa med raka former är alltid vacker och för hvardagsrummet är den gamla » pinnsoffans » typ synnerligen lämplig — äfven den kan vara en elegant möbel. Ett skåp eller en hylla för böcker tillhör vidare ett trefiigt hvardagsrums nödvändiga .tillbehör, och den som äger piano — och de äro legio — ville jag tillråda att äfven placera detta här i stället för i » salen », som nu är det vanligaste bruket. Pianot är eller bör åtminstone vara ett medel till sällskapsnöje, och skulle väl då ha sin plats i sällskapsrummet, ej ' i matrummet.
Cirkuläret den 4 Juli 1770, om tillägg till, i afseende å förbindelse för Domcapitlen att till Riddarhus-Directionen insända uppgifter å alla inom församlingarna boende och bosatte adlige personer. Comiterade till tryckfrihetens vård, förslag lill förordnande för. IX. ,72. XXVI. E. 1,4. — Se Tryckfrihetscomiteen. Comiterades till tryckfrihetens vård till denria Riksdag afgifna berättelse. Commendanter, angående ersättning åt, för förlorade sportlar. Se Ersättning. Commendanterne å Elfsborgs och Waxholms fästningar, om upphörande af den afgift, de förut uppburit af fartyg. Se Afgift. ( 7° ) Commerce-Collegium, Berättelse om verkställd granskning af de under dess förvaltning ställda fonder och medel. Se Revisorerne. Commissarie-beställningar i Banken, angående sättet för tillsättandet af. VII. B. 298. VIII. A. 101. Communaloch municipal-stvreiser, angående. Communal-lag, om utarbetande af. Se Fattigvården. Communicationer till lands och sjös, 0111 inrättande af ett särskildt embetsverk i och för. III. 286. Concert i Riddarhussalen, angående. Se Frimurare-Barnhus direction. Concurslagen, om åtskilliga ändringar i. VII. B. 198. VIII. Å. 4g. X. U. 426. XI. A. 26. XVI. E. 388. — om förklaring af dess 88 §, saint om upphäfvande af förbudet att i vissa fall erhålla 3 uppbudet. XIX. B. 2 i5, 4'5. XX. A. 99. E. 571. A. 652. ConstitutionsUtskottets cancelli, angående arfvoden åt. Se Arfvode n. ConstitutionsUtskottets Ledamöter. Se Lista.
B. 290 297, 299. A. 319. E. 342. ■— N:o 47. i anledning af Riks-ötändens heslut rörande det af Konstitutions utskottet, uti Memorialet N:o 32 framställda förslag till lindring uti '5 § Riksdags ordningen, angående hemmansegares representationsrätt. IX. B. 67. 99. — N:o 48. i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 34 framställda förslag till ändring uti 17 och 22 §§ Regerings-Formen, angående antalet af Högsta Domstolens ledamöter. IX. B. 411, 447. — N:o 49. i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 35 föreslagna tillägg vid 1 § 9 mom. Tryckfrihets-Förordningen, angående förbud mot efterfrvck af utländsk skrift. IX B 411, 447. X. U. 39, 78. A. 133 XI. U. 306. 320. — N:o 50. i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 37 föreslagna tillägg uti 1 § 4 tnotn. Tryskfrihets-Fcfrorduingen, angående borgens ställande af Dagblads och Periodiska skrifters utgifvare. — N:o 51 med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 32 fratnstälda förslag till ändring uti 15 § Riksdags-Ordningen angående Hemmansegares representations-rntt IX. B. 411 A 448. XI. U. 306. 320- — N:o 52- med utlåtande om Kongl. Majus nådiga Proposition, angående ändrutg af 5 och 6 §§ Regerings-Formen i afseende å Siats-Rådets sammansättning. Meni. N:o 54 — N:o 53- tued förslag till ändring uti 46 § 2 morn.
I afseende på Magazinslnrättningens administrativa åligganden, Redogörelse Verket m. m. hafva följande frågor under Revisions Arbetets fortgång blifvit väckta, hvilka til! Riksens Ständers närmare skärskådande och bedömmande öfverlem nas. Upphandling,ssättet af Inhemsk Spannmål är j efter nu gällande föreskrifter, öfverlemnadt till MagazinsDirectionens eget bepröfvande, att efter sig företeende omständigheter välja det för Kronan förmånligaste. Då Magazinslnrättningen under goda år verkställer uppköp till Spannmålens upprätthållande vid ett skäligt medelvärde, synas väl inga bestämda föreskrifter i sådant fall kunna äga rum, enär upphandlingsprisen blifva allmänneligen kungjorde, och Inrättningens med' ver-. 94 Riks. St. Revisoren Berättelser. verkande åtgärder i öfrigt lärripas efter förhållad-, derne i hvarje Provins; men vid de tillfällen åter, då Spannmål till undsättningar och andra angelägna behof behöfver anskaffas, och dessa Inrättningens företag icke annorlunda kunna betraktas än som handel och köpenskap i allmänhet, så anse Revisorerne det blifva nödvändigt, att till befordrande af en för Kronan förmånlig concur renee, uppköpen anställas endera å utlysande Upp. handlings Auctiener eller efter förseglade Anbud, hvarigenom tillika bestämd visshet vinnes , att prisen blifva de lindrigaste som stå att erhålla, utom det, att en allmännare fördel för de säljande är att påräkna, än då upphandlingarne verkställas under hand och följalcteligen endast kun-; na vara kände af den eller de Personer, som om de förefallande behofven haft tillfälle att göra sig underrättade. Forsel-skyldigheten af Kronans Afrad och Ränteröd.
SDfajit öfmerlemnat förftag titt bett författning i otnförtnälba ämne, pmilfen SBi, för SSår bel, beflntat. §. 56. ©å SBi anfett btbefjåttanbet af be i gättanbc Ärig8*artiflar ännu flabgabe prygels od) bagg*ftraffen icfe mara öfmerenåftämmanbe tttcb tiböaubanS forbrittgar, bafme SSi uti unberbåtttg ffrtfmelfe ben 20 ftfilibtte Suni anljåtttt, bet föongl. •SJiajtt matte täcfaS, i farn mansäng meb förmäntab omarbetning af ÄrigSartifiarne, taga t nåbtgt öfmermägattbe, otti icfe nämttbe ftraffsarter funbe emot anbra lämp "©å tib för åbömbt ftraffarbete ffatt räfuaS efter ntåttab elter år, marbc ben "bag för fltttbag attfebb, font genom fitt nummer i tnåttabett utotfmarar bett, från "Ömilfctt tibräfningeit börjar; börjar ben på bag, mot pmilfett ej någon fmarar t "ben ntåttab, pmaruttbcr räfntngen flutar, marbe fifta bågen i ben måttab för flut SJleb affeenbe å bepofmet af ett förättbrab lagfttftning röranbe utföfning§
Jag beklagar detta förhållande, ty jag är fullt öfvertygad om att han i sådant fall icke skulle med samma obenägenhet, som nu, betrakta förslaget. Hvad tillbyggnaden beträffar, så är det icke frågan om någon sådan skall ske åt kanalen till; utan den tillbyggnad, som är föreslagen, skulle komma att blifva på bredden af huset eller i rigtning åt det s. k. Hebbeska huset, hvarigenom ingenting kommer att undanskymmas, men husets gafvel deremot. får ett långt vackrare utseende. Dessutom kan jag uplysa, att någon fara för byggnadens grund icke förefinnes, enär den är af bästa beskaffenhet, såsom till stor del hvilande på berg. Då för öfrigt byggnadens arkitektur är hållen i en styl, som på ett lämpligt sått öfverensstämmer med kyrkans, så har man, enligt min öfvertygelse, lyckats åstadkomma ett helt, som är fullkomligt värdigt den vackra platsen. Lägges härtill det obestridliga faktum, att genom den föreslagna åtgärden en högst betydlig utgift skulle komma att besparas, som eljest blefve oundviklig, så-synes mig, att K. M:s Propos. förtjenar allt afseende. Beträffande slutligen den stora kostnad, som skulle blifva en följd af tillbyggnaden, så kommer densamma att, icke allenast helt och hållet, utan säkerligen till dubbla beloppet ersättas genom försäljning af det hus, som nu år åt RiksArkivet uplåtet och hvilket då blefve obehöfligt. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Når StatsUtsk:t kommer att taga detta ärende i öfvervägande, hemställer jag, om Utsk:t icke skulle behaga underrätta sig om, huruvida ej enligt den af Chefen för 1>«n 4 April. 17 för Statens jernvegsbyggnaden föreslagna och af Regeringen understödda plan för de särskilda jernbauornas sammanbindning i Stockholm, just den plats, hvarå Geijerska huset är beläget, år afsedd och beräknad för denna sammanbindning. Om en sådan plan år öfvergifven är mig obekant; men i hvilketdera fallet som helst torde det vara af nöden att underrätta sig om förhållandet, innan man beslutar en nybyggnad å omförmälda plats. Hr Björnstjerna, Oscar Magnus:
hvilket lämpligen kunde ske derigenom, alt eli större antal handlande och näringsidkare finge förstärka Pröfnings-Comiteen vid pröfningcn af beskattningen för Götheborg. Enär i Götheborg, likasom i öfrige städer, Taxeringsman afBorgareSlåndet utgöra ett lika antal, som de öfrige classerne sammanräknade, hvarmedelst, vid sjelfva sammansättningen af Taxerings-Comiteen, som i första band bereder och mera specielt än Pröfnings-Comite'en, granskar förekommande taxeringsfrågor, communens beskattningsrätt sålunda blifvit hufvudsakligen afsedd och bevakad, kan Utskottet icke inse, huruledes något annat förhållande vid sammansättningen af Pröfnings-Comiteen för Götheborgs oell Bohus Län, med serskildt afseende på Götheborg, än för de öfrige Länen, rättsén ligt skulle kunna ega rum. Bland de uppgifne olägenheterna af Pröfnings-Comitéens nuvarande sammansättning, synes åtminstone icke den, att svårighet skall möta för vinnande af rättelse i Taxerings-Comiléens beskattnings-åtgärder, kunna afhjelpas genom Pröfnings-Comiteens förstärkning med ett större antal handlande och näringsidkare, enär anledningen till klagomål just uppkommit från tillgöranden af communens sjelfvalde medlemmar; Och då Utskottet för öfrigt icke funnit några skäl anförde, som kunnat föranleda Utskottet, att, i fråga om behofvel af serskild Pröfnings-Comilé för Götheborg, frångå hvad Utskottet derom, i Betänkandet pag. 21 och 22, yttrat, får Utskottet, med åberopande deraf, hemställa, att anmärkningen må förfalla. Hos Borgare-Ståndet har blifvit anmärkt, att icke Öfver-Ståthållaren, utan Magistraten, borde utse de 2:ne Magistratspersoner, som skola deltaga i Pröfnings-Comiteen. Då Öfrer-Slålhållaren är Prmses uti Stockholms stads Magistrat, synes den ifrågasatte åtgärden lämpligast böra honom tillkomma; hvadan Utskottet vidblifyer sitt förslag. Bih. till Ii. St.
Vid öfversigt af allt detta kan jag icke igenfinna orsaken till den föreslagna förändringen i andra skäl än blott ett trånande efter något nytt, hvars välgörande verkan likväl ännu icke varit prof vad. Aldraminst hade denna förändring bort komma i fråga förr, än i sammanhang med pröfningen af nya Lagen. Hvad slutligen enskildt angår Götheborgs och Bohus-Län, så förekommer den omständighet, att ordinarie Lagmannen i Bohus-Läns och Wikarnes Lagsaga är, enligt Hvitfeldska donationen, jemte Länets Hofdinge och Biskop, curator öfver Kongl, och Hvitfeldska Gymnasii Stipendii-inrättningen i Götheborg och Bohus-Län, och denna plats hvarken bör eller kan, i min tanka, vara ledig." Antom till Exp.-Unk. den i5 Julii. Betänkande j öfver väckta motioner, om verkställighet af Häradsoch KämnersRätters beslut, samt om förändring af tiden för Lagmans-Rätternes sammanträden j m, m. Uti ett: ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Lag-Utskottet remiitérädt memorial har Herr Friherre Johan Herman von Strokirchj i uppgifvet ändamål att afhjelpa* de hufvudsakliga olägenheter, hvilka plägade anföras såsom en följd af Lagmans-Rätternes-bibehållande, gjort följande framställning. Man klagade deröfver, att part, som i erkändt och klart skuldfordringsmål blifvit ålagd att betala sin skuld, kan, emot erläggande af 12 sk. Banco, under en nog lång tid uppehålla verkställigheten af Härad.sRättens Utslag;; men detta kunde' förekömmas derigenom, att i Lag stadga 3» ,I«g-Utshttets Bet. '!sr;o -8:3, des, det sfi beskaffadt Utslag genast, och såsom ett vilkor .för väderbiten, skulle fullgöras , medelst tvistebeloppets lifgifvande till fordringsegaren emot borgen, eller nedsättning i taka händer, likasom det är föreskrifvet, om fullgörande af 'HäradsogIi Lagmans-Rätts sammanstämmande Domar.