Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gyldenstolpe har anlydt, alt ledamöter af PresleSt. inom Ulsk. ieke gjort någon invändning emot Utsk:s förslag, och alt dess ledamöter väl borde förstå saken bättre än jag. Ingalunda bestridande preslerskapet sin sakkännedom i detta hänseende torde det dock tillåtas mig nämna, att jag i många år deltagit i styrelsen af en folkskola, och att jag alltsedan folkskolelärare-seminarier stiftades varit ordförande i styrelsen öfver det härvarande, så att jag icke heller saknar kännedom om förhållandet med dylika inrättningar. Hr von Hohenhausen: Hr von Hartmansdoiff har hufvudsakligen fästat sig vid de svårigheter, som skulle uppstå derigenom, att skollärares flyttningstid bestämdes lill den 1 Maj och har i stället föreslagit, alt denna flyttningstid måtte framflyttas till slutet af Juni eller början af Juli månad. Jag anhåller lik väl, ali få fästa uppmärksamheten derpå, ali den skollärare, soirt vet att han skall flytta den 1 Maj, torde utan svårighet med församlingens skoldireklion fä uppgöra den öfverenskommelse, alt examen inom skolan anställes före nämnde tid och skolläraren får således tillräcklig lid för sin flyttning. Vid folkskolorne är det af vida mindre vigt än vid stiftelsens högre elementarläroverk, när denna examen anställes oell det kan således vara likgiltigt, om någon gäng examen inträffar en månad förr eller sednare. Den afgående läraren kan, om han är en duglig man, hafva uti studier förkofra! den honom anförtrodda ungdom, i hvilket fall han säkerligen önskar få sådaut ådagalägga äfven vid en tidigare än vanligt anställd examen, hvaremot, om han saknar denna skicklighet, skolan lärer vara belåten, alt blifva honora qvitt en månad förr. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag, hvarigenom förckommas de svårigheter, som eljest uppstå vid tillträdandet af den sammansatta befattningen af skollärare och klockare. Hr Ribbing: Jag ber, att få fästa uppmärksamheten dels derpå, att, om man bestämmer annan flyttningstid än d. 1 Maj, mäste det blifva tvenne särskildta flyltningstider för skollärare, nemi. en för endast skollärare och en annan för skollärare som tillhöra klockare.
Han ville bort för att få tolka det lif, som inom honom lekte och flammade i samband med den stora sagovärld, hvilken han bättre än någon kände igen, när den en vinterkväll vid den sprakande härden glödde upp i hvardagströtta ögon. Han ville bort för att blifva artist, och han kom till Stockholm och fick sin plats bland eleverna i Fria konsternas akademi. Jag har svårt att tänka mig en mera komisk kontrast än Pelle Molin i denna omgifning. Hvem kan tänka sig, att en natur, sådan jag ofvan sökt antyda den, skulle kunna slå rot och växa sig stark i Stockholm? Allt hvad som kallas smidighet, förmåga af anpassning efter yttre förhållanden, lätthet att lämpa sig efter andra, saknade denne man. Det var honom lika omöjligt att foga sig, som han öfverhufvud var ur stånd att gå andra vägar än dem, dit hans egen natur förde honom. Han var oppositionel, men icke som man är oppositionel af princip och för att genomföra en ny åskådning i konst eller politik. Därtill var Molin alldeles för litet metodisk, och detta var just ett af grundelementen i hans natur. Han var oppositionel af instinkt. Han satte sig upp emot allt, hvilket låg i vägen för utvecklingen af hans egen människa, så som starka personligheter göra, hvilka kräfva växt för sig själfva lika våldsamt och obevekligt, som eken tränger de svagare plantorna undan. Om sådana människor säger man, att de »hafva lätt för att stöta sig med folk», och omgifningen har understundom svårt att förstå dessa, som det synes, våldsamma och opåkallade skiftningar i ett lynne, hvilket af ingenting kan tillfredsställas. Stockholms artistvärld har i vissa kretsar ett byråkratiskt drag, hvilket ej gärna kunde antagas stämma med ett lynne, sådant som det ofvan skildrade. Själfva hufvudstadslifvet, sådant det utvecklar sig i alla de stora centra, borde dessutom redan i sig själft på denna friluftsnatur verka som ett tvång. Och som
Af sådan grund tillstyrker Beredningen, att detta förslag ej må antagas, och att. författaren, om han så önskar, måtte genom Protocolls Utdrag få del af Utskottets afslag å dess motion. Upplästes 1 2 :o Utdrag af Ilederv. Bondeståndets Protocoll af d. 3 Juni 1812, innehållande Ståndets beslut, att till Constitutions Utskottet remittera ett af Riksdagsmannen Eric Svensson från Bohuslän samma dag uppläst Memorial, med anförande :2 Att det väl, genom Instruction, af d. 27 B'ebr. 1810, vore R. S. Justitia? Ombudsman ålagdt, att i Konungens Cancellie uttaga Kgl. Majsts utfallande Resolutioner öfver sådana, under Riksdag an 1 Stycket fr. o. m. orden Upplästes 2:o etc. t. o. m. orden vidare befattning återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 423 ff. 2 Se plenarprotokollet den 8 juni, ovan sid. 165 med däri given hänvisning. Besvär, af Riksens Ständer i allmänhet, Stånden hvar för sig, eller af en hel landsort eller stad, som icke innan Riksdagens slut kunna af Kgl. Majst i Nåder afhjelpas, och att om deras afgjörande, der så fordras skulle, hos vederbörande föredragande påminnelser göra; äfvensom enligt den vid sistl. Riksdag meddelte förklaring öfver 14 §, han äger, att vid hvarje Riksdag för Riksens Ständer uppgifva, hvilka af deras vid sistförflutne
Kollegier, Konsistorier, Embetsverk och Embetsmän erhålla i föreskrifven ordning, efter reqvisition hos Stats-kontoret i Stockholm och hos Kongl. Majds Befallningshafvande i landsorterna, det för utöfningen af deras embeten erforderliga slämpelpapper; och på det slämpelpapper till erforderlig myckenhet ej må saknas i landsorterna, skola, uppå Lands-kontorens anmälan, Kongl. Maj:[s Befallningshafvande så tidigt hos Statskontoret reqvirera ytterligare förråd deraf, att tjenligt tillfälle till papperets afsändände, helst sjöledes, må kunna begagnas, vid äfventyr att den högre kostnad, som genom en uteblifven tidig reqvisition åstadkommes, Kronan ersätta; men, om icke desto mindre, någon gång, af oförutsedda orsaker, en större åtgång af slämpelpapper af en eller annan värdesort skulle inträffa, och behof deraf så hastigt uppstå, att sjölägenhet ej hinner af bid as, så må, när Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sådant begära, afsändning med kronoskjuts genom Stats-konlorets försorg verkställas. Då stämpelpapper till landsorten afsändes, böra vederbörande Embetsverk eller Embetsmän, lill hvilka stämpelpapperet skall afgå, derom underrättas genom skrifvelse, som bör åtföljas af tväfaldt upprättade reversaler, hvaruti stämpelpapperet till antal och värden behörigen specificeras. Af dessa reversaler förblifver det ena i Landt-ränteriet till verifikation af årsräkningen, men det andra, qvilleradt och i Lands-konloret annoteradt, insändes till Statskontoret, för att tillställas Stämpelpappers-kassören. Bilt. lill l{. St. Skrifvelse N:o 121.
Gör mig tillviljes nu, och bort all fruktan lägg! ELEKTRA. Ack nej! min moders graf jag kan omöjligt se. HELENA. Att färnorna det bure dit, ju vore skam. ELEKTRA. Hvi sänder du ej dottren din, Hermione? HELENA. I stora sällskap höfves jungfrur ej att gå. ELEKTRA. Hon åt den döda så umgällde modersvård. HELENA. Rätt sade du, min flicka, och jag lyder dig. 110 Och sänder egen dotter dit; ty rätt du sagt, (ropande inåt palatset) Kom ut, mitt barn, Hermione, kom ut påstund! (Hon utträder.) Tag gjuteoffret här i händren, och min lock. Och gående till Klytaimnestras graf dermed, Lägg håningsmjölken der och korpsvart lock, 115 Och stående på kumlets spets säg dessa ord: "Dig gjuteoffret systren Helena hembär, Hon som ej vården nalkas törs, och fruktar för Argeiska folket." Och välvilligt hjertelag Bed henne hysa emot mig och dig, och min gemål, 120 Och de osälla två, dem gud förgjort. Men hvad mig egnar, såsom syster vårda om, De skänker man åt döda ger, utlofva ock. Gå nu, mitt barn, och skynda dig, och när du gjort Ditt gjuteoffer, tänk på snarlig återkomst! 125 (begge afträda.) HELEKA (ensam) Ack, skönhet, hur du mycket ondt bland menskor gör, Men räddar dem, som dig besitta dygdesamt! J sågen ju, hur hon hårspetsen klippte af. Att skona fägringen; hon samma toka är. Må gudarne dig hata, som du störtat mig, 130 Och honom här, och Hellas! ve mig, usla, ve! (Khoren nalkas.) Der komma desse, städs uti min bittra gråt Deltagarinnor; blott de nu ur sömnen ej Den lugne väckte, och ur ögat pressa tårn För mig, enär jag åter brodren rasa ser. 135 O J kärälskeliga mör, med sakta fot Er närmen! bullren icke! ej här vare stoj!
Jag får underställa, om icke till undvikande alf alla betänkligheter, efter uttrycket af träd ej anses ti! 1— fylletsgörande vid artikeln hilder, kunde införas basrelief er och hautrelicfer samt ornamenter af Marmor. De ärO alla af egenskap, att vara konstproducter. Grefve von Shwerin: Om man skulle införa en särskild Articel under namn af architechtoniska Ornamenter och prydnader. Iderr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att en serskild Artikel matte i Tulltariffen införas, under namn af Architechtoniska Ornamenter och Prydnader, med enahanda Tull derå , sorn för Bildhuggare-arbeten af träd , nyss blifvit bestämd. Bifölls. ”Bly, oarbetadt i Tackor och Rullar ; Inkommande Tullprocent io; Utgående Tull”proeent i.” Friherre Cederström-. Utskottet har föreslagit 10 procent Införseloch t procent Utförsel tull för Bly. Den gamla taxan innehåller i R:dr för Skeppundet, Då priset vx - rierar Den ig Augusti c. m. 63jf rierar »mellan 100 och 80 R:dr , så är stillna, den högt tilltagen , och jag saknar anledning gen till denna höjning. Herr Tham: Den gamla taxan har varit 10 procent efter det då utsatte värdet , som var 10 Rtdr Hamburger Banco. Jag känner ej värdet på bly, men man har sökt, att bibehålla den gamla normen. Sorn ingen af oss handlade med bly , visste vi ej hvad det gälde , men meningen har varit, att bibehålla den gamla tullen. Friherre Cederflröm: Den gimla taxan upptager 1 R:dr efter det Activa värdet af 10 R;dr Hamburger Banco, icke efter det verklig*. När nu tullen skall upptagis efter det verkli-, ga värdet, som är loo R:dr Svenskt Banco; så har jag anmärkt att man upptagit tullen till 10 procent. Då nu, som Herr Tham upplyst, meningen ej varit att höja tulleD, si anser jag, efter det verkeliga värdet, 10 procent ej kunna blifva den rätta tullen.
Hon fordrar, att han skall kunna stiga upp i de torn han byggt, det vill säga att han skall våga att draga konsekvenserna af sina egna läror. Äro de hållbara, behöfver han ju hvarken frukta ungdomens konkurrens eller kurtisera allmänna opinionen. Bågnar måste han släppa lös, och sitt förhållande till Kaja Fosli måste han göra slut på. Solness lyder. Han kan icke annat, ty inhenne vill han stå ren. Han har just nyss fått sitt nya hus färdigt, som han trots allt hoppas skall bli ett hem för honom och hans hustru. Taklagsfesten skall firas och kransen hissas på spetsen af dess torn. Den kransen är det som Hilde vill, att han skall sätta upp. (Det måste vara ett oskrifvet verk, som här hänsyftas på, och med det återstående af dramat tagas ett steg ut ifrån det närvarande och in i det fantiserade tillkommande.) Skådespel i tre akter af Henrik Ibsen. Solness tvekar. Han är rädd för denna hissnande höjd, och han har alltid lidit af svinEtt försök till tolkning af Anna Wahlenberg. del. Endast en gäng förut hade han gått upp (Slut från föreg. n:r.) Med den underbara förmåga han har att, i ett torn. Det var den gången för tio år utan att själf synas, leda folk in på den väg s e d a D, då Hilde såg honom göra det i ett hän(Hänsyftas troligen på han vill de skola gå, lockar han till sig Kaja förelsens ögonblick. Fosli, Ragnars fästmö, symbolen af allmänna Brand.) Nu har han icke längre ungdomens opinionen eller människors sympatier, som räthänförelse och icke det robusta samvete, som teligen tillhöra ungdomen. Utan att han bedt fordras för att gå sin väg rakt fram och draga henne kommer hon till honom på hans kontor, ut konsekvenserna, utan att f r å g a efter, hvad stannar, för hans böcker och gör hans bokde krossa och rifva ned. Men sin prinsessa vill han icke försaka. slut, säkerligen till hans belåtenhet, ty hon tänker icke på att vara någon annan än honom Han vill bli hennes byggmästare och visa, att till behag.
Ty dels är förhöjningen i nämnde skattesats, som vid pannerymdsboskattningen förmodligen borde sättas i samma förhållande till skattesatsen för sädoch potatesbränningen, som vid mäskbeskattningen, i sig sjelf ej af synnerlig betydenhet och dels skulle, åtminstone till en början, endast ett högst obetydligt qvantum af ifrågavarande materialier komma att blifva användt liksom äfven det Engelska förfaringssättet att afskilja skal m. m. från mäsken ej heller, åtminstone i förstone, blefve synnerligen allmänt, så att den högre afgift, som man ville lägga på dessa materialier eller på den Engelska mäskningsmethoden, ej skulle inbringa, statskassan någon synnerlig fördel, Skulle det’ längre fram visa sig, att dessa materialiers användande till bränvinsbränning eller också den Engelska melhoden blefve mera allmänna, så kan man ju genom skeende skattepåbud lägga en högre afgift på denna produktion. Kommissionen ämnar derföre föreslå, att samma skattesats bestämmes för bränvinstillverkning af andra materialier, som af säd och potates, samt detta utan afseende på huru mäsken är beredd, antingen sådor m. m. äro afskiljda eller icke, fastän kommissionen anser såsom gifvet, att det vid den förstnämnda produktionen erhållna bränvinet, äfvensom när sädeller potatesmäsk beredes på nämnda sätt, icke kommer att blifva beskattadt så högt, sorn när säd och potates användes på det vanliga och hos oss allmänt brukliga sättet. ått kommissionen, oaktadt hvad ofvan är anfördt om den sannolikt mindre vigtiga betydenhet för statsinkomsterna, som en på ofvannämnda produktion lagd högre afgift skulle ega, ändock har föreslagit en högre skatt på samma produktion, i den händelse att mäskbeskattningen infördes, har sin grund deri, att man, utan hänseende till dea Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbränningen. 59 elika beskattningen på olika materialier, måste hafva en så fullständig kontroll, att beskattningen icke åstadkommer någon tillökning i utgifterna.
På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. Schwan■ Lars Olsson h, t. Talman. n. v. Talman. Den 2 Augusti; Upplästhos samtliga Riks - Stånden den 2 Augusti. Stormugtigsté Allernådigste Konung! Hc Los Riksens Ständer har motion blifvit väckt om förhöjning i Remiss-laget, som bestås LandtRentmästarne å Riksgälds-Contoirets medel; och hafva Riksens Ständer funnit billigt, att med undantag af Känd t-Ren t mästaren i Stockholms Län, Sorn icke uppräknar några penningar, u« tan blott har besvär med Bokföringen, och på sådan grund bör bibehållas vid lika Remiss-lage, eller en åttondedels procent, Landt-Rentmästarne i alla de öfriga Länen i Riket må, ifrån detta års början få sig till godo beräkna Tre åttondedels procent Remiss - lage å Riksgälds Contoirets medel ; dock med det uttryckliga förbehåll , att något Remiss-lage icke åfår godtgöra* å de Summor, hvilka icke inom den i författningarna utstakade tid och den föreskrifna ordning från Landt Ren te therna expedieras. Hvilket beslut Riksens Ständer härmed få Eders Kongl. Maj.t i underdånighet tillkännagifva. Riksens Ständer framhärda med djupundersåtlig vördnad, trohet och nit. Stonnägtigsle Allernådigste Konung Eders Kongl. Majus Underdänigste, tropligtigste tjenare och ,un.' ders;! t er. På Ridd. och Adelns Rå Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner J. A Lindblom h. t. Landtmarskalk n. r. Talman. P Dm a Augusti! 65 På Borgare-Ståndets vägnar TI. Schwan. h. t. Talman. På Bonde Ståndets vägnar JLars Olsson 4!. v. Talman. Uppläst hos Höglo fl. Ridd. och Ad. d, s Augusti. “ — Högvörd.
Mtftoft aittnälöa intb 9?3autal§s ed) © fa 11 ffr t ft 1111 gar tt c tttt 93. 93. gögberi, för år 18 25. 93:o 9, 8ångb eftner afgtften för be ©rämotnSpannor, fytotlfa Bttfintt anntälba tteä ÄonuttgeitS ©efattmttg8l)afinaitbc titt öegagnattbe tttt 93. 93. gögberi, för år 18 26. 93:c 10. ©antntanbrag eftner ©rämotn§btämttng§ år§ ©etnittniugäsStabga t 93. 93. Stab, för åt 18 29. Sammanbrag öfwer 18 * s åre 23eroittmng fot ■»**,* * Hån. 30. Snut ut atif? Itträfning eftner 9-'erfett(ig afgift efter 1 Sitt. af 18 . år§ ©etoiffs ittng§ Sätt, för år 18.. 35. ©antntanbrag öftner ©etnfllntngett efter 2 Strt. af 18 . Sätt, för år 18 36. Ofin er brag från Stater t ugSs 9 äng b erit c för ©täbertte utt 93. 93, Sätt, för år 18 .. 37. Sätt, för Sr 18 38. ©ummartfft G r t r a c t eftner geta ©etet lltttuqcn efter 18 . Sr§ ©clottttttuqS* ©tabga utt 93. 93, Sätt, för Sr 18 ©£D(F$£DCSD3, 1851. 93. 81. 93orftebt & ©otter, Songl. 95ofttpefare - RIKETS STÄNDERS RIKS-STAT FÖR Är 1852 och följande åren intilldess nästa Statsreglering vidtager.
I anledning af Revisorernes uppgift, att priset å ett Lispund salpeter, vid afleverering till krutbruket, efter beräkning af aflöning för tjenstemännen, transportkostnader m. m., uppgår tili närmare '7 R:dr Banko, får Kommittéen i underdånighet upplysa, att medelpriset för ett Lisp. levererad salpeter under åren 1842 och 1843, efter beräkning af Salpeterfondens samtliga utgifter, utgjort 6 R:dr 33 sk. 2| rst:, hvilket pris derefter minskats, sedan salpetertillverkningen under de båda sistförflutna åren ökats med ungefär 1,000 Lisp. årligen, ehuru förvaltningsm. 11. kostnader varit desamma, som under revisionsåren. \ Vid Revisorernes framställning, angående de på indragning ställda löner till på expektanstat förflyttade Salpeter-Sjuderi-Styresmän och betjente, torde något utlåtande icke erfordras. Kommittéen utbeder sig endast att i underdånighet få tillägga, det Eders Kongl. Maj.t, genom nådigt Bref flen 14 Maj 1844, förordnat, att bemälte, på indragningsstat förflyttade, tjenstemän, jemväl efter sistnämnda tid, skola tills vidare bibehållas vid sina innehafvande löner. Revisorernes uppgift, att den för Kronans räkning inlösta salpetern aflemnas dels af till verkarne, dels ifrån Styresmännen i orterna lill krutbruken, innefattar ett, misstag, emedan salpeterns leverering. I 416 —' till krutbruken verkställes af särskilda, dertill utaf Kommittéen förordnade, uppbördsman, som emottaga den hembjudna varan vid behörigen utsatta ochj kungjorda uppbördsställen i Länen, vid' hvilka förrättningar Salpeter-Sjuderi-Direktör eller Under-Styresman skall vara närvarande, utan att likväl äga någon befattning med sjelfva uppbörden. Vidare hafva Revisorerne, i samma §. a'f Berättelsen, anmärkt, att från Kommittéen icke ingår någon underrättelse till Krigs-Kollegium om årsinköpen och de qvantiteter salpeter, hvarje krutbruk erhåller. Härvid anhåller
Alt i 4:de punkten saknas bestämmelse för den händelse, då den, som utmätning begärt, vill klaga öfver Kronofogdes eller Magistrats åtgärd; till afbjelpande af hvilken ofullständighet uti Förslaget, synes hafva bordt tilläggas, att samma lid, som finnes stadgad för gäldenär alt ulmälningsförrättningen öfverklaga, bör iakttagas af den utmälningssökande, derest lian med förrättningen är missnöjd, dock att besvärsliden i sednare händelsen borde beräknas från det lian af ulmälningsinslrumentet erhållit del. Med afseende å dessa anmärkningar, och då ContraP roposilion till förbättrande af det uppgjorde Förslaget numera icke kan 376 Den 12 Mars e. m. hinna att framställas och af Eder besvaras, finnér Jag Mig nödsakad att å Edert ifrågavarande Förslag vägra bifall. Sedan Jag, uti Nådig Proposition den 6 April sistlidet år, för Eder framställt behofvet, att i vissa delar förändra AnsvarighetsLagarne för Edra Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoret af den 1 Maji 1810 samt AnsvarighetsLagen för Directeurerne vid DisconlContoren i Götheborg och Malmö af den 8 April 1824, och J, såsom svar å berörde Proposition, uti skrifvelse den a5 sistlidne Januarii föreslagit ändring af 3:dje, q:de och io:de §§:ne af AnsvarighetsLagen för Fullmäktige i Banken, samt 5:te, io:de och ii:te §§:ne af den för Fullmäktige i RiksgäldsContoret, äfvensom ändring af 5:te § och införande af en ny § uti AnsvarighetsLagen för Directeurerne uti DiscontContoren, så har Jag, efter Högste Domstolens och StalsRådets hörande, funnit godt att gilla och antaga de sålunda föreslagne ändringarne; och komma, med iakttagande deraf, berörde trenne AnsvarighetsLagar att omtryckas och under denna dag utfärdas.
I anledning åter af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att Kongl, Majit ville låta undersöka förhållandet med Inqvarterings-Besväret till sina grunder, och huru det hitintills blifvit utgjordt, har Kgl. Majit låtit höra Dess och Rikets Stats-Coqtoir och Krigs-Collegium, uti hvilkas afgifna Utlåtande, med dertill hörande Handlingar, berörde omständigheter finnas vara, .så vidt ske kunnat, närmare utredda och upplysta. 6 Kongl. Maj ds "Nädiga Skrift>. Af dessa Handlingar, dem Kongl. Maj:t vill låta till vederbörligt Utskott, för närmare upplysning i ämnet, öfverlemna, inhemtas bland annat, att Inqvarterings-Besväret för de städer, der Garnisoner äro förlagda', eller hvarifrån service prassteras, uppgår efter beräkning i penningar, till omkring i22,43o R:dr Banco, samt att deremot sammanlagda beloppet af den, vissa städer tillagda, så kallade Inqvarterings-Tolag utgör ungefärligen 49>5oo R:dr, hvaraf följer, att Inqvarterings-Besväret med en summa af omkring 72,980 R:dr öfverstiger Inqvarterings-Tolagen , såsom af följande specifik utredning närmare inhemtas. Inqvarterings-kostnaderna, upptagna i runda medeltal, utgöra för Stockholm R:dr 63,000. I afseende på Christianstad förekommer, alt, sedan Chefs-Em - Transport 117,400. Kongl. Maj.ts Nådiga Skrif v. No S6. 7
Emot siste talarens förslag skulle jag hafva intet att anmärka, såvida jag kunde inse behofvet påkalla en sådan åtgärd, ty icke föreställer jag mig att serskilda skrifvelser böra aflåtas till K. M. öfver hvarje punkt. Under sådan förutsättning har jag ansett lämpligt, att beslut öfver mitt förslag nu fattas. Jag får dock höra hvad Hr Troil, E., har att säga, hvilken i detta fall har ett intresse att bevaka. Hr v. Troil, Emil: Jag instämmer med den förste talaren så till vida, att jag anser lämpligt det denna fråga upskjutes intilldess 19:de punkten blifvit föredragen, och detta desto heldre, som B. o. Ad. är derigenom oförhindradt att fatta sitt beslut sedan discussionen om punkten blifvit fulländad. Jag anhåller således, att frågan måtte hållas öppen tills ifrågav:de punkt förekommer. Frih. Sprengtporten, Ja k. Wilh.: Jag har intet att anmärka emot aflåtandet af en sådan skrifvelse som Frih. Baab föreslagit, men jag kan icke instämma i hans motiver, emedan man genom deras antagande fäster sig vid omständigheter, som icke äro bevisande för saken, nemi. den större eller mindre folkrikheten i de orter, hvarigenom banan skall dragas, och denna folkrikhet dessutom kan förändras just genom jernvägs-anläggningen. Skall således en skrifvelse aflåtas, så måste den innehålla endast: »på grund af sig företeende omständigheter. Hr Gr. o. Landtm, anhöll nu, att de ledamöter, som ville yttra sig, mätte inskränka sig till frågan om med beslutet f. n. må anstå eller icke, men ej ingå i pröfning af sjelfva förslaget. Frih. Cederström: Hr Gr. o. Landtnus upmaning skall jag ställa mig till beredvillig efterrättelse, och får alltså förklara, att jag såsom ledamot i Exp.Utsk, anser mig böra instämma i Hr v. Troils, S., mening, att Frih.