Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Commeree-Collegii Cassör, må undfå ett arfvode af 100 R:dr, samt att arfvodena till Hemliga Utskottets Cancellie må bestämmas för Secreteraren till 200 R:dr, för Cancellisten till 75 R:dr och för Vaktmästaren till 25 R:dr; Bonde-Ståndet har, lika med Ridderskapet och Adeln, gillat Memorialet N;o 282, med den förändring och det tillägg, som innefattas i Utlåtandet N;o 3oo. Till följd af dessa beslut, kommer aflöningen att utgå i enlighet med Utskottets senast afgifne förslag, nemligen den efter dag eller månad utgående aflöningen till det belopp, som vid sisla Riksdagen egde rum samt för de serskilde, ofvan uppräknade Tjenstemänneu, hvilka åtnjuta en rund summa, i ett för allt, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet tillstyrkt. Ett enda undantag förekommer likväl härvid med aflöningen för Bonde-Ståndets Secreterare, bestämd af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet till hvad den var vid sista Riksdagen, eller 4oo R:dr i månaden, men af Presteoch Borgare-Stånden bestämd till 333 R:dr 16 sk.; oberäknadt, i båda fallen, den hushyre-ersättning af 33 R:dr 16 sk. i månaden, hvartill bemälde Secreterare, enligt Riks-Ståndens redan fattade beslut, är berättigad. Jemte det Utskottet får inbjuda Preste-Ståndet, som i detta hänseende icke, lika med Borgare-Ståndet, meddelt något uttryckligt förklarande, alt antaga Utskottets af 2ine Riks-Stånd gillade hemställan, har Utskottet tillika, i händelse denna inbjudning lemnäs utan afseende, skolat framställa förslag till proposition för den omröstning, som i sådant fall af Förstärkta Stats-Utskottet bör ega rum, nemligen: Stals-Utskottets Memorial N-o 349.
Också har den enskilda gifmildheten frikostigt bidragit till denna Inrättnings uprätlhållande och utvidgade verksamhet, men tillgångarne motsvara ändock icke behofvet. Det vore således värdigt R. St. att äfven räcka en hjelpsam hand ät denna välgörenhetsinrättning, som deraf ovedersägligen gjort sig förtjent. Häremot kan visserligen invändas, att Statens medel, behöfliga för så många andra mera allmänna föremål, icke böra tagas i anspråk för ifrågavande upfostringsanslalt, hufvudsakligen lill gagn endast för hufvudstaden och hörande lill antalet af sådane fromma stiftelser, som hittills blott undantagsvis af Staten omhuldats. Men detta skäl bortfaller helt och hållet om R. St., på sätt jag vördsamt vågar föreslå, ville medgifva och för ändamålet anvisa en serskild ny beskattning, alt utgöras af hvarje i Stockholm mantalsskrifven ägare af hundkreatur. Jag förutser att ifrågasättandet af en sådan beskattning skall, ehuru en dylik blifvit införd och befunnits lämplig i mer än en utrikes stad, här af mången mötas med klander, men detta kan icke förmå mig all lilIbakahålla föreslåendet deraf, enär den af hvarje opartisk måste erkännas vara både nyttig och billig.
Irar älven, med lästad nppmäiksamIret ä detta angelägna ärende, tiri elter annan, vidtagit serskilda ätgärder till ernäende al vissa lorlrättringar i denna clel, lrvarilrlancl ina anlöra8, att, till alskallande, 8ä vidt möjligt varit, al den säsom nre8t lörderllig ansedda lrallskjutsen, zenona Xongl. <3ireuIaire-Li elven den r3 Augusti r8ro oelr 3o Deeemlrer 182^, Rongl. iVlaj:ts Lelallningslialvande erlrällit löreskrilter, att Remedla ölverenskommelser de skjutssk^ldige emellan om lrällskjutsens <ilvertagande ak reserv-lagen; att, till lrelrämjande al entreprenader lör lräile Rälloelr reservskjuts, llere löreskrilter Irlilvit, 8erdele8 genom Utnämnda lVädiga kiel, meddelade, 8amt att, genom Lireulaire-Lrek deri r r Relrruari i<83a, Longi. IVIajds öelallningslralvande i de Län, der liällslijuts dä ännu utgjor - lV/O 27. 9 utgjordes, liljsvit )ttcn!i»ane eninnade om vidtaAgnde ak de älAänden, rom till assliass,nde ollon sonminsliande as ramma slijuts linnde vana nödiga. lliliets 8tänden liasva, uti sliiisvelse as den 2 Uanr i835, i undendäniAliot unliällit, att I^oli^I.
Hans höga föreställning om det Svenska Modersmålet, och hans nit för dess upplyftande till den förträfflighet, hvartill han ansåg det ämnadt, svarade fullkomligt mot hvarandra. Vi må höra honom sjelf uttrycka dem: i följande stycken ur hans ”Företal till Sveaoch Göta-Mäles Fatebur”: ”Huru få äro de, som i verlden hafva bekymrat sig med annat, än det, som hafver varit dem för fötterne! Huru långt hafver varit emellan dem, som velat göra sig omak tänka och ransaka något tillbaka! Hvaraf är kommet, att fast alle folk i verlden lefva i mörker och blindhet af deras ursprung och härkomst. Det gamla och fordna, de mena sig veta, när man ser till, så är det ej annat, än antingen en tjock töcken och dimba, eller ett ljust moln, som formar sig i hästar, vagnar, berg, slott, resar, dvärgar, kronor, spiror, utan grund, utan varelse och sanning. Och detta är den reda (mestadels) ätterne i verlden hafva, om sin början och första tider. Vill man vända sig och se till Tungomålen: Gud! här ser man sin’ under! Vi talom, vi skrifvom och vetom intet hvad. Vetom intet, hvad mål vi talom; om det är vårt, eller andras. Hållom ock för fåfänga fråga derefter, och le åt, om någon derpå vill lägga någon tanka: intet betraktandes, att allt, hvad menniskan i verlden fyses om och äflas med, är gäckeri och fåfänga. Men likväl, när man noga vill tillskåda och med renan hug öfverlägga, hvad Målet (att en man kan tala med den andra) är för en ting; hvad det är för en gåfva af Gud; huru stor, outsägelig, underlig och obegripelig den gåfvan är: så menar jag väl vara värdt, att man, annan fåfänga förbigången, slår sig något till denna; om det är fåfänga, betrakta Guds underliga verk och högsta skänk, dermed han menniskan, i denna verlden, för all’ andra creatur prydt och begåfvat hafver.
» 1854 » 322: 19. G. » 1855 » 300: Summa 1 ,GC0: — 3. eller i medeltal 352 Skft. stapelstadsvigt. 1G Den delia verk, sednast för 25 år, ytterligare förunnade skattefrihet från afrads utgörande af koppartillverkningen har med 1 852 års slut upphört. Af jernverk finnas inom Länet allenast tvänne, nämligen Ljusnedal uti Tännäs församling i Härjeådalen samt Rönnöforss inom Offerdals socken i Jemtland; och har jerntillverkningen under sista fem åren uppgått vid Ljusnedal år 1851 till 399 SkU Bergsvigt. » 1852 » 399 » » 1853 » 397 » » 1854 » 397 » » 1855 » 398 » brutna tal oberäknade, samt vid Rönnöforss, som numera enligt Bergskollegii resolution den 22 December 1853 har tvänne smälthärdar för oinskränkt tillverkningsrätt, år 1851 till 520 SkU. » 1852 » 623 » » 1853 » 620 » » 1854 » 886 » » 1855 » 427 » Härvid bör dock anmärkas, att under en stor del af sista året jerntillverkningen vid Rönnöforss måst inställas i följd af pågående byggnadsföretag. Tvänne manufakturverk finnas, nämligen: Åflohammar lydande under Rönnöforss samt Wapland i Näskotts socken; tillverkningarne derstädes hafva varit af mindre betydenhet, särdeles vid Wapland. Ett tredje är likväl under anläggning inom Offerdals socken och kommer att benämnas »Storforss jernmanufakturverk», jemlikt tillstånds-resolution af den 17 sistlidne Januari. Åtskillige silfveroch koppar-, äfvensom jernoch bly-anledningar äro väl inmutade, men någre af dem bearbetas icke alls, andre åter allenast så mycket som erfordras för inmutningsrättens bibehållande.
Förmyndare skall författa riglig räkning öfver det, han om händer häfver, så att han vid hvart års slut för nästa fränder må kunna redogöra, om så lordras; vare ock skyldig att hvart tredje år till Rätten ingifva en sluten räkning, deri jemväl visas bör, huru omyndigs redbara penningar förräntade äro, hvilken räkning, med de bevis, som dertill höra, fränderne genomse mage. Äro ej fränder till, eller anmäla de sig ej hos Öfver-Rätt inom två månader, samt hos Under-Rätt å landet vid nästa Ting, och i stad inom en manad, sedan räkningen till Rätten inkommit, att den undfå, förordne då Rätten någon i deras ställe. Vill Stad, Socken eller Härad, eller de, som under serskild Domstol höra, sjelfve utse Gode Män, en eller flera, ståndedet dem fritt, och kungöre derom RäLten. De Gode Män, som således förordnade eller utsedde äro, hafva sedan, med samma rätt, som fränder, den räkning att öfverse. Finnes mot förmyndarens räkning något att påminna, da bör Rätten tillse, att den omyndige rätt sker. Är omyndig till de år kommen, att han sjelf kan finna, att förmyndaren ej väl hans egendom förestår, ege ock han det bos Rätten att angifva och sin rätt utföra, ändå att han öfver sitt arf ej råda får, förr än han till laga ålder kommit, som förr är sagdt. 3 §• •n föras förteckning öfver dem, som till förmyndare varda tillsatte, med utsättande af tiden, då förmyndare, som under Rätten lyda, deras räkenskap ingifva böra; läte ock Rätten sist två månader förr, 4n den tid infaller, en afskrift af samma förteckning till vederbörandes rät - Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 14. 15 telse offentligen anslå; försummar förmyndare den tid, lägge honom Rätten ny tid före, med vite.
Öfver Utskottets hemställan, att den af Herr Grefve Liljencrants, G. F., väckta motion om förhöjning i nuvarande införselsafgifter å friska Frukter och Bär samt å Grönsaker, måtte, i följd af den utaf Utskottet för dessa artiklar föreslagna tullfrihet, få anses hafva förfallit, har Preste-Ståndet ansett yttrande vara lemnadt genom hvad Ståndet om dem förut beslutat. Borgare-Ståndet åter har gillat denna hemställan och Bonde-Ståndet lagt densamma till handlingarne, hvaremot Ridderskapet och Adeln något särskilt utlåtande derom icke meddelat; och då samtliga Riks-Ståndeu, på sätt här ofvan är omförmäldt, fattat hufvudsakliga beslut rörande ifrågavarande tvänne artiklar, hvilkas tullbehandling blir beroende på de af Utskottet gjorda inbjudningar eller på skeende omrösfningar i förstärkt Bevillnings-Utskott, lärer något vidare yttrande i detta hänseende icke å Utskottets sida erfordras. Bevillnings-Utslcottets Memorial i\:o 13. 13 I anledning af Utskottets förslag att den för Kreatur samt Spanmål och Landtmannaandra Landtmannaprodukter nu gällande tullfrihet måtte fortfarande bibehållas, Prod"kte'- med undantag allenast för Ost, hvilken vara Utskottet ansett böra åsättas en införselsafgift af 3 R:dr centnern, hafva Riks-Stånden fattat följande skiljaktiga beslut, nemligen angående a) Fläsk, hva å Presteoch Borgare-Stånden, lika med Utskottet, bibehållit Fläsk. tullfrihet, men införselstull deremot blifvit stadgad af Ridderskapet och Adeln till 2 R:dr 50 öre samt af Bonde-Ståndet till 3 R:dr per centner. Utskottet inbjuder de begge sistnämnda Stånden att förena sig med de båda andre om fortfarande tullfrihet för Fläsk, men i annat fall, och om de vidblifva hvar sitt beslut, lärer omröstning blifva af nöden, först om kontra-propositioner: 38:o.
Äfven fordrar lagstiftaren af vittnet, att det inför domaren skall vid sin själs salighet försäkra, att det skall tala sanning i allt, hvarom vittnet tillfrågas, och lagstiftaren har i detta hänseende varit så omsorgsfull om sanningens utletande, att han till och med ålagt domaren, att, efter vittnesedens afläggande, erinra vittnet om edens vigt och värde. När nu i alla offentliga bestyr, lagstiftaren föreskrifvit edgång såsom en garanti för samvetspligtens upfyllande af menniskan, och man icke lärer kunna förneka, att det är en samvetspligt att vid tillämpning af Bevilln:sFörordn. göra rätt, så bör man väl icke göra något undantag för dem, som skola tillämpa denna Förordn. mera än för dem, som skola tillämpa andra lagar och författningar. Om alla vore med motionären, i afseende på hjertats och samvetets egenskaper, lika qvalificerade, skulle jag anse alla slags edgångar öfverflödiga; men då så icke är, utan man tvertom beklagligen nödgas antaga, det behofvet icke så sällan klöfver påminnelse om att handla efter samvete och hederns lagar, tror jag det vara ganska nyttigt, att det gamla stadgandet bibehållas, och alt således de, som skola bestämma medborgares bevilln.-s-afgifter, inför allmakten försäkra, att de efter bästa förstånd och samvete skola utöfva sin pligt. Erfarenheten har visserligen visat, att ifrågav:de ed icke blifvit af åtskilliga personer upfylld, likasom att vittneseden icke ledt till det med densamma åsyftade ändamål, men derföre, att dessa så heliga saker varit missaktade, bör man väl icke fördöma desamma, hvarföre jag lika med Frih. Cederström anhåller, att R. o. Ad. ville afslå Utsk:s hemställan och bibehålla 119 §:n oförändrad. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Lika med Frih. Sköl debrand anser jag att Utsk. välbetänkt afskaffat edgången. Jag anser äfven obeböfligt och obehagligt, att Ordf:n i dessa Komitéer skall lemna ledamöterna varningar.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts ifrägav:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propus, på bifall till densamma och, då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande samt bifölls Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 6 och 8 dennes bordlagde Betänk. N:o 7, i ani. af väckta motioner om förändrade föreskrifter i fråga om vattenverks anläggande m, m. Efter föredragning af Bevilln.-Utsk:ts den 9 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 8, ang:de tullbevillningen, begärdes detsamma af flere ledamöter ånyo på bordet; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkänriagifvande att Talmännen vid hållet sammanträde öfverenskomma föreslå de respektive Biks-Stånden att företaga ifrågav:de Betänk, till behandling Onsdagen den 27 dennes, hemställde, huruvida B. o. Ad. behagade till detta förslag lemna bifall. Bopades ja. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 9 dennes bordlagde Betänk. N:o 116, i ani. af väckta motioner om ändringar i K. Förordmn om kommunai-styrelse på landet den 21 Mars 1862. 430 Den 20 Haj. Föredrogs och bifölls samma Utskis den 9 dennes bordlagde Betänk. N:o 117, i ani. af väckt motion om ändring i 22:dra §:n af Gästgifveri-ordningen den 12 December 1734. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 13 dennes bordlagde Ullåtrn: Nio 98, ang:de ytterligare anslag för det inom R.
Vidkommande verkställigheten af dessa undersökningar, vore det, i Akademiens tanke, angeläget, att densamma öfverlemnades åt ett så stort antal sakkunnige personer, att den inom några få år kunde hinna afslutas; och har Akademien, med förmälan att god tillgång på dylika personer finnes bland officerare inom indelta arméen, ansett arbetets ledning böra anförtros åt officerare vid Topografiska korpsen under styrelse af en chef, på hvars ansvar det skulle ligga, att arbetet i dess helhet utfördes efter en förut uppgjord och godkänd allmän plan. På grund häraf, och under antagande att ifrågavarande undersökningar komme att fortgå under 4 månader af året och att 50 nivellörer dermed årligen blefve sysselsatte, har Akademien, som beräknat att till hvar och en af desse nivellörer skulle utbetalas till aflöning, resor och nödig handräckning 1,000 R:dr om året, att dessutom för 3 Topogra(-officerare, såsom chefer för hvar sin afdelning, aflöning och resekostnads ersätlning upptoges till 3,000 R:dr för hvarje, att en chef för det helas ledning komme att antagas med 6,000 R:dr i aflöning och resekostnads-ersättning, samt att, till upprättande af kartor och beskrifningar, äfvensom till förberedande arbeten och karte-kopieringar, kunde beräknas 4,000 R:dr, allt Riksmynt, förslagsvis uppställt de årliga kostnaderne för omförmälda undersökningar på följande sätt: för 1 Chef 6,000 » 3 Distrikt-chefer å 3,000 9,000 » 50 Nivellörer å 1,000 ■ 50,000 » Kartor och beskrifningar 4,000 ~ 69,0ÖÖ R:dr; hvarjemte Akademien ansett ofvannämnde summa af 5,000 R:dr såsom anslag för en gång erforderlig till inköp af behöflige instrument.
BondeStändet afslagit den i förevarande punct ifrågaslällde lönetillökning. 3:o I frågan om löneförhöjningen för SlatsSecreterarne samt HofCancellcren och JustiliceCancellercn är ia S t a t s - U t s k o 11 e t s blifvit anmärkt: inom R. o. A. af en Ledamot, Hr Crusenstolpe, M. Jatt Utskottet skall utan anledning och emot 37 §.
De böra därjämte instrueras att vid servering alltid gå i bestämd ordning, börjande m e d den förnämsta gästen (eller värdinnan) o c h sedan fortsättande i tur, o c h ej s o m på många ställen praktiseras flyga från den ena till den andra, allt efter hvars o c h ens olika rang eller ålder. Det är att för m y c k e t belasta tjänarens minne, fördröjer serveringen o c h fordrar ytterst noggrann känned o m om rangordning, o c h kunna g e n o m ett förbiseende härutinnan många obehagligheter uppstå. Tjänarne skola ytterligare iakttaga att ej inlåta sig i samtal — framför allt icke då barn sitta med vid bordet — eller lyssna på hvad s o m säges, utan endast kort o c h höfligt svara, o m de blifva tillfrågade. Då o m b y t e af tallrikar skall ske, borttagas de begagnade o c h framsättas rena från vänstra sidan af hvarje person, liksom ock all servering sker från en persons vänstra sida, på det man må kunna medels högra handen bekvämare servera sig. På fat eller tallrikar s o m kringbäras få aldiig tjänarens fingrar synas — äfven o m de äro aldrig så fina — utan skola faten hållas medels serveringshandduken, m e d ena handen i kanten o c h den andra platt under fatet. A t t sätta flere olika saker såsom kött, potatis, sås, saladierer m. m. på en bricka och b j u d a omkring denna anses mångenstädes ej vara fint och förbjuder sig ofta nog, då utrymmet hindrar att mellan två personer lyfta fram en stor bricka. Före serverandet af en kötträtt eller fiskrätt m. m. framsättas vid sidan af den person, som först skall serveras, såsskål, potatis, saladierer m. m., så framt ej detta af annan tjänare kringbjudes — o c h i så fall på en aflång, smal, bricka. Tallrikar få ej från bordet borttagas, förrän alla slutat äta rätten i fråga — o m ej på synnerligen stora o c h fina middagar, där det för serveringens underlättande kan bli nödvändigt att så snart en person ätit taga bort hans tallrik o c h utbyta den m e d en ren.
S. D. Vid förnyad föredragning af Statslagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonom mi fröt, Utdr, d, 3 Nov.jgij, *$ mi-Utskottens den 25 sistl. October under N:o 559, afgifne, samt den 27 derpåföljde, e. m, på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckte Motioner om ändring i nu gällande grunder för Militiae Boställens och annan Kronojords utarrendering, blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar Lili Utskotten ålerremitteradt. S. D. Upplästes Yällofl. Borgare-Ståndets den 24 sistl. October aflålne ProtoeollsUtdrag, innefattande de af Ståndet vidtagne särskildte beslut, i anledning af Bevillningsutskottets Memorial N:o 4p> angående \ oteringspropositioner, i afseende på de om Tullbevillningens utgörande emellan Riks» Stånden yppade skiljaktiga meningar; i fr nini anhang hvarmed nu äfven å nyo föredrogs Bevillnings-Utskottets den 3o sisth October under N:o 5r, afgifne, samt följande dagen på bordet lagde ytterligare Memorial, på grund af Presteoch Borgare-Ståndens 1 emisser, rörande de af Bevillnings-Utskottet framställde Voteringspropositioner, om Tullbevillningens utgörande; Och fann Ridder» skåpet och Adeln, som ansåg sig icke kunna antaga Borgare-StåndeLs, i afseende å Bihang til K. St. Prot. 3 Sami. 4 Prof. Utdr. d. C Nov, jgsg. Voterings-Propositionen framställde ofvannämnde inbjudning, för godt, att, under förblifvande vid dess i denna del förut tattade beslut, Bevillnings-Ulskottels sistberörds Memorial till alla delar godkänna. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning hi föll os StatsUtskoltets 2:ne nedanstående Utlålan-» den. N:o 200, Bil. Litt.
Denna grundsats är och i flera utländska kommunal-författningar vedertagen och kan hos oss, i saknad af ansvar för underlåtenhet att afbörda sig kommunal-utskvider, blifva en nyttig sporre till fullgörande af detta åliggande. Ämnet för dessa §§ eller sockenstämmans befogenhet, hvarunder jag lagt äfven sådana mål, som röra kyrkan och skolundervisningen, gifver mig anledning att redogöra, hvarföre jag icke kunnat förena mig i pluralitetens beslut, att för handläggning af vissa mål bilda en särskild s. k. kyrkostämma. Motiverna för detta särskiljande äro: dels att man, genom prestens bibehållande af ordförandebelattningen i den kyrkliga stämman, velat åt honom betrygga ett behöfligt inflytande på gången af de derstädes förelagda ärenden, till hvilka äfven räknats de som röra folkundervisningen, dels att man velat åt det kyrkliga territoriet, hvilket icke alltid sammanfaller med det borgerliga, anvisa ett eget operationslält. Mot åsigten om prestens sjelfskrifvenhet till ledning af rent kyrkliga sockenstämmorna! har jag ej haft något att anmärka. Presterskapets rättighet till denna ställning kan ock sägas vara grundad i 23 § af privilegierna för presterskapet af den 16 Oktober 1723. Mer grundade betänkligheter skulle måhända kunna uppställas mot utsträckningen af denna sjelfskrifvenhet äfven till frågor angående vexelundervisningen. Men icke heller i denna punkt har jag skiljt mig ifrån pluraliteten. Det är endast den af pluraliteten antagna så att säga mekaniska anordningen af de särskilda församlingarnes operationssätt, som jag funnit ledande till sådana invecklingar, att man i vissa fall omöjligen kan reda sig med de utstakade formerna. För min del liar jag ansett det lämpligare, att taga hvar sak för sig och ordna hvardera efter sig företeende behof. Jag liar således i mitt särskilda förslag insatt kyrkoherden såsom sjelfskrifven ordförande i sockenstämman vid handläggning af frågor, som röra kyrkan och skolan, samt egnat ett särskildt kapitel, det 4:de, ut sådana, som röra flera kommuner eller delar af olika kommuner. För påståendet, att man i vissa fall ej skall förmå att reda sig med pluralitetens organisations-former, vill jag nu söka att anföra bevis.
Härad, utan tilgäng pä egen häst , har inom förledNe är legts til utgörande af Kronoskjutfer för mera ätt roo Rdstr Rikgsgälds pä hemmanet, och säkert til större summa uti wista andra orterdels för oftare päkomne stjutser, för olika utsatte ffjutsombytens aflägsenhet, ända til 14 mils kesa wid en skjuts, som efter lag betaltes med 6' sti in alles, dels för wäntning wiv ombytes stället, för hästens nyttjande et häll öfwer det föreffriftta, af hästbrist wid framkomsten m. m., följer af orätt Utsatt' och för kott tid ät hela resan, hwilket bör wisterligett fötekommas, ty ägarens bäde hemman och hästar äro derigenom oförsynt wanwärdade Utan sakkännedom hos tilställare. Öpars nyttjande ivis forors transport torde äfwen böra tillätas dö hemman, som icke äga fullt antal brukbar? hästardä wälwiljan Uttryckes efter förmäga; Nägon ersättning ät de närmast sträkwä> §en boende borde äfwen kunna Utfinnas, at insm g48 Den 23 Junis. inom Länet erhälla ifrän de Härader, som genom sit större afständ sällan beswäras med stjutsningar. Häll - och Rekerve - stjutsande böra efter läget noga undersökas til storlek emot wägens behof och bruk, för at kunna lemna hjelp til Krono - ssjutser.