Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ofta blir förvirradt dels genom de instructioner, som af tidningsskrifvare lemnäs, och dels genom andra tjenst vi Iliga personers inflytande. Om nu dessa jemväl vore röstägande och sjelfva sutte bland bönderna på bänkarna, skulle det blifva än värre. Man har sagt, att BondeSt. representerade jordägorne. För min del skulle jag tro, att hvar och en, som är riksdagsman och tillika jordägare, iakttager jordägarnes nytta vid riksdagen, och att således jordägarnes interesse är representeradt i alla 4.R'ksSi:u, emedan jordägare finnas i dem alla. Vårt statsskick, som så mycket klandras, är efter mitt omdöme riktigare, än något annat af dem jag känner, deruti att det icke är förmögenheten, som den dummaste och lastbaraste menniska, likaså val sorn den klokaste och bästa, kan äga utan personliga egenskaper, som gifva rösträttighet inom Stånden; och jag hoppas, att sedan de anfall studsat tillhaka, hvilka för denna gång varit gjorda på år, efter min tanke, lyckliga statsförfattning, vi nu åtminstone i 5 år skola få vara i fred. Samma värde talare har trott, att BondeSt., då det finge veta B. o. Adts mening om ståndspersoners införlifvande med BondeSt., skulle göra afseende derpå för R. o. Adts skull eller för R. o. Adts menings skull. En sådan uträkning tror jag slår felt, oin man ville försöka dem; ty om BondeSt. icke bifaller saken för sin egen skull, gör BondeSt. det visserligen icke för det att ett annat Stånd så menat, särdeles då vi genom Hr Cederschjöld och Frih. Ehrenborgh veta, huru mycket motstånd ett sådant förslag rönt af BondeSfts medlemmar inom Constil. Utsk. Jag skulle slutligen önska, att de värda ledamöter, hvilkas mening om fördelen af en förändrad Representation ej blifvit af R. o. Ad. gillad, utan med stor pluralitet förkastad, icke ville genom fortfarande klander af denna författning mera gifva sitt elaka lynne tillkänna, än söka /verka på meningarna, hvilka redan så bestämdt uttryckt sig, att åtminstone för denna riksdag någon förändring ej är att påräkna.
Landet fortfara flere är med bibehållande af sin smittosamma beskaffenhet oaktadt fred och andra lyckliga omständigheter mellankomma. Men för framtiden winnes icke härigenom fullkomligt det stora andamälet tNräckellg ward om Mc-borgares och r sv-mcchet -en mest nyrr-ga delen, ben arbetande <laassens helisa och ! s; emedan Statens tilgängar säkerligen icke medgifwa en sädan Löneförbättring för besia Läkare at de derigenom hufwudsakeligen kunna hafwa sin utkomst, hwilket likwal wore nödigt när förtjensten wid sjelfwa practiken mäste rold flera Läkares anwändande i en Landsort blrfwa otilrackelig, och ehuru Läkarenas antal fördubblades, skulle de ändock icke medhinna at bestrida sjukwärden bland Allmogen och t början mata och häfwa sjukdomarns. Genom Medicinal Fondens förökande erhällas nödiga medel sä wäl til Provincial - Medico ruin löne tilokninq som til nödiga läkemedels gustaff nde, ra at ej, som nu sier, Läkaren med sin frier och pä erfarenhet grundade wetenffap. fjettras 1056 Den 13 Augusts. fjättras och instränkes inom wista medicamentcrs bruk och nödgas emot sin öfwertygelse lemna werksamme medel för det de äro dyrare; liksom medborgares lif skulle kunna ersättas genom nägra Riksdalers besparing pä medicaments-räkningarne. Hos den fattige och den arbetande clasten, mest utsatt för siukdoms-orsaker och swära dispositioner, behöfwas i synnerhet werksamma medel til lifskraft rn's uvwäc. kande och bibehällande samt krafternes snara ä« terfäende wid tilfrissnandet. Huru mänga ytliga menniffor förblifwa icke längre tid oduaeliga, ja siuleligen omkomma uti frotzan, af brist pä tidigt och rätt bruk af det enda och säkra men dyra botemedlet kinan, 0. s w.
Maj 1859, hvad krigskollegium anginge, uppå anförde skäl, hufvudsakligen: att krigskollegium må såsom rikskollegium upphöra; att presidents-embetet indrages; att i kollegii ställe inrättas en armé-förvaltning, hvilken, med afräkning af vissa ärenden, som borde detta verk frånskiljas, öfvertager de göromål, som nu tillhöra krigskollegium; att armé-förvaltningen organiseras på fyra af hvarandra oberoende afdelningar; den lista för artilleri-ärenden; den 2:dra för fortifikations-ärenden; den 3:dje för arméens intendents-ärenden och den 4:de för arméens aflönings-, pensioneringsoch fondförvaltnings-ärenden; att general-fälttygmästaren blifver chef för lia afdelningen; fortifikations-generalen lör den 2:dra; general-intendenten för den 3:dje och en general-krigskommissarie för den 4:de afdelningen; att de tvenne sistnämnde afdelnings-cheferne tilläggas general-majors värdighet; att föredragande ledamöter blifva: på lia afdelningen: Fält-tygmästaren, Ett krigsråd; Landf örsvarskomit. Bet» IV. 0 42 på andra afdelningen: Öfversten vid ingeniör-corpsen, Ett krigsråd; på 3:dje afdelningen: En intendent, Ett krigsråd; på 4:de afdelningen:
Uti sitt under JYg 140 afgifna Utlåtande hade Utskottet, i anledning af en inom Borgare-Ståndet väckt motion, hemställt att, till befrämjande af en fabriksanläggning för bearbetning af marmor från kalkstensbrott å och invid Singön i Roslags skärgård, måtte af Rikets Ständer beviljas Fabriks-idkaren Schram ett låneunderstöd å 20,000 R:dr Runt, att under föreslagna vilkor utgå från Riks gälds-kontoret. Dä Ridderskapet och Adeln äfvensom Borgare-Ståndet afslagit denna Utskottets hemställan, roen densamma deremot blifvit af Presteoch BondeStånden bifallen, får Utskottet, för frågans afgörande genom votering i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition: Den som vill att, på sätt Stats-Utskottet föreslagit, till befrämjande af den fabriks-anläggning, som, för bearbetning af marmor från kalkstensbrott å och invid Singön i Roslags skärgård blifvit af Fabriks-idkaren Schram påbörjad, må af Rikets Ständer beviljas och anvisas en summa af 20,000 R:dr R:mt, att, emot antaglig säkerhet, från Riksgälds-kontoret utgå såsom lån, hvilket under fem års tid får innehafvas emot erläggande af ränta efter 4 för hundrade om året, samt efter nämnde tids förlopp bör till Riksgälds-kontoret återbetalas, röstar Ja ; Den det ej vill, röstar . Nej: Vinner Nej, är den gjorda framställningen om ifrågavarande låneunderstöds beviljande af Rikets Ständer afslagen. Stockholm den 10 September 1860. Stals-Utskottets Memorial M 177. Ank. til! Exp.-Utsk. den 10 Sept. 18(10, kl. 12 mield.
Men det är icke blott i hemmen vi skiille önska se den införd, utan afven i skolan, där hennes framstående ägenskaper skulle i hög grad bidraga att göra religionsundervisningen till en glädje för barnen, hvad icke de nu som läroböcker vanligen använda torra och schematiserande bibliska historierna med sitt ofta ytterligt koncentrerade innehåll föga eller alls tcke göra. Det har anmärkts, att boken innehåller för mycket för att nied fördel kunna som lärobok. Härtill svara vi: hon är med sin inneh&amp;llsrikedom vida lättlästare och lättlardare an äfven de minsta af förut befintliga läroböcker i biblisk historia. Af det ofvan sagda framgår ju äfven, att hon bör vara viilkommen också för läraren sksorn ett inönster och en ledning vid den muntliga framställningen af bibliska berattelser. Hvad liar sagts gäller i fullt mktt äfven om berättelserna ur nya testamentet. Förf. säger sig har velat raf vår Frälsares lefnad gif va barnen en framställning, hvilken i afseende p % tidsföljden vore sk sammanliangande som möjligt. s E t t tydligt intryck af sammanhang får man verkligen af hela framställningen. Och detta i förening med de på sina ställen införda skildringarna af tidsoch lokalförliallandena bidraga ej litet till att den lilla boken i all sin enkelhet lyckats af vår Frälsares lif gifva en helgjuten och lefvande bild. Historiska bilder af Georg starbnck. Pris haft. De historiska bilderna äro en samling berättelser, som förut varit tryckta i htskilliga tidskrifter och kalendrar. De kunna kanske i historiskt och litterärt värde ej mäta sig med förf: s meiieltidsromaner, och de höra ej heller till det allra basta, som vfir historiska litteratur liar att bjuda på, men de liafva lasts i vida kretsar i vårt land och öfverallt hafva de blifvit älskade både af gammal och ung. Vi rekommendera dem därför till dem, som vilja gifva sina barn en läsning, som på samma gång den ä r roande väcker de ungas intresse för och kärlek till våra liistoriska minnen. ' Junker Magnus. Tidsbild från trettonliundratalet af Hiikan Tölrze. Pris 2 kr. Historiska romaner och berättelser bruka liörjt till iingdomens favoritläsning.
Om jag rätt upfaltat de Hrns mening, som i motsats till mig stridt för framgången af detta förelag, så var den, att de funnit för Sverige stora fördelar, stora resultaler vara all förvänta af denna projekterade jernbana mellan Hult och Köping. Om sä är, frågar jag om ej meningen derjemte måtte vara att berörde bana skall ega längre liftsid än 40 är, och om ej dess lifstid skall fortfara i all evighet, ty eljest kan jag ej tänka mig skälet lill deras varma nit; och är afsigten sådan, så måste väl också banan böra hållas i sådant skick att detta må kunna kallas fullgod!, så att när en gång Staten efter stora upoffringar kommer att öfvertaga densamma, den verkligen må räcka för evigheten och fråga ej behöfva upsla att rakt utaf bygga upp den på ny räkning. Under nnvande förhållanden kan jag ej annat än högeligen gilla Gr. Lagerbjelkes förslag, vid hvilket jag fäster stort värde just derföre att man med detsammas antagande får in ett vigtigt ord som nu alldeles saknas i StatsUtsk:s, (jag ber om förlåtelse att jag helt upriktigl säger) slarfaktiga opus. Enär å ena sidan Svenska folkel, Svenska Statsverket skall underkasta sig gifna förbindelser under 40 år och träda i afhandling med en alldeles okänd utlänning, om hvilken jag tror att ingen i hela Svea land utom möjligen hans agenter, eger något begrepp hvad han kan vara för en man, så bör vål finnas någon art af säkerhet att äfven dennes förbindelser mot Sveriges rike valda upfyllde. I England, der Staten icke upoffrat en penny för jernvägar, måste, innan privilegium för anläggandet af en sådan utfärdas och förrän frågan derom till skärskådande i Parlamentet uptages, 10 proc. af kostnadssumraan för det tilltänkta arbetet hos veder•bör:de deponeras. Här äter skall Staten lemna garanti lill arbetets företagande och bedrifvande för en viss summa under en lång följd af år, men den andra kontrahenten, den alldeles okände, enskilde mannen vara utan band!
Majit har ej lemnat bifall till Rikets Ständers förslag; hvarom underrättelse blifvit meddelad Ständerna å rikssalen den 19 Maj 1845. Bil. till S. St. Justitie-ombudsnums Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. 3 4©:o af den 18 December 1844, angående granskning af de i Statsrådet förda protokoll (52). 1844 den 28 December i Statsrådet anmäld. Skrifvelsen lagd till handlingarne. l?:o af den 11 Januari 1845, angående ytterligare kontroller öfver vissa föreskrifters efterlefnad inom Katolska församlingen i riket (53). Första punkten af Rikets Ständers förslag, angående lysning till äktenskap emellan personer, af hvilka den ena tillhör Luthersk församling och den andra tillhör annan Kristen trosbekännelse, af Kongl. Majit bifallen, samt Förordning utfärdad den 19 Januari 1847. Yid underdånig anmälan i Statsrådet nyssnämnde dag af hvad Rikets Ständer i öfrigt föreslagit, har Kongl. Majit till 2:dra punkten af förslaget i så måtto lemnat bifall, att Kongl. Majit i nåder förordnat, att karterade lysningssedel’, med sådana bilagor och förteckningar öfver alla under hvarje förflutet år inom församlingen förefallne äktenskapslysningar, hvilka det, enligt 20 § 2 mom. uti Kongl. Kungörelsen den 14 November 1845, åligger Stockholms presterskap alt till Konsistorium innan Januari månads slut det påföljande året aflemna, skola af Katolska preslerskapet, inom nämnde lid, afgifvas till Öfverstålbållare-embetet, som vidare har att förfara enligt hvad för Konsistorium är i samma moment stadgadt ; hvarom nådigt bref blifvit till Öfverståthållare-embetet expedieradt. Beträffande åter 3:je och 4:de punkterna af Rikets Ständers ifrågavarande förslag, har Kongl. Majit icke funnit skäl att härtill lenina bifall. 18:o al den 11 Januari 1845, angående skärpta kontroller i afseende på kyrkoböckers förande m. m. (60).
Prot. 1834. 6 Sami. 1 Afd, a Bandet, i8:de Häftet. 2 io Bnnco-12tskottets TJtlatntide N.o 73, hlifver utarbetadt och af dem godkändt, låta, der sådant finnes lämpligt, bringa detsamma provisoriskt i verkställighet, på det att, jemte den dermed åsyftade besparing i förvaltnings-kostnaderne, någon erfarenhet om den föreslagna organisationens fördelaktighet oell ändamålsenlighet mätte kunna erhållas, innan den varder till Rikets näst sammanträdande Ständers pröfning och fastställande öfverlemnad. Slutligen och för den händelse, att Rikets Ständer, emot hvad Utskottet nu hemställt, skulle vilja, vid innevarande Riksdag, under pröfning taga det utarbetade, för Rikets Ständer framlagda Föislag till organisation af Cassa-A(delningen och Sedei-Contoret, vill Utskottet lill svar å de emot s.imma Förslag specielt framställde anmärkningar meddela: att, enär det för Bankens Special-Cassor föreslagna Bokförings-System hvilar på den grund , att, vid införandet i Diarium af Inkomster och Utgifter, någon skillnad icke hör göras emellan Sedlar och metalliskt Mynt, det senare evalveradt tili Riksdaler Banco., kan den af en Ledamot gjoiula anmärkning emot föreskriften angående Columnerne uti Special-Cassornes Diarier (Utlåt. N:o 38, pag. 14) ej annat än härleda sig från ett misstag å anmärkarens sida ; att elen origlighet uti föreskriften, angående Cassa-Commissariens ansvars-skyldighet, (Utlåt. N.:o 38, pag. i3, Litt. S.) hvilken blifvit af en Ledamot anmärkt, icke förefinnes uti den förändrade föreskrift Utskottet i detta häuseende föreslagit, (Utlåt.
Nu kan likväl hända, att en eller begge af dessa valde afsäga sig detta uppdrag; och jag hemställer då till Hr Frih. o. Landtm, likasom till R. o. Ad., om, i sådan händelse, man icke skulle taga för afgjordt, att de, som hade de flesta rösterna näst de två som afsagt sig, skulle anses böra inträda; eljest skulle jag förmoda, att om en eller begge afsade sig, skulle man behöfva ett nytt val, hvilket är förekommet, om de som hafva de flesta* rösterna näst dem som afsäga sig, få inträde. Jag hemställer, huruvida icke, till förekommande af nytt val, ett sådant beslut är nödvändigt. Frih. Boye, Ludv.: Jag tror ej, att de personer, som blifva valde, skola, som den siste talaren förmodat, afsäga sig; och hans förslag i denna händelse kan ej vinna mitt bifall, utan öfverlemnar jag till Ståndet, om ej, i sådant fall, vi hellre må göra nytt val sedermera. Ett val bör uttrycka ens eget omdöme, och jag finnér det betänkligt, att förbinda sig att åtnöjas med andras. Jag anhåller om afslag å framställningen, och tillstyrker, att, i fall de valde personerne afsäga _ig, vi må få välja om igen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då 33 §:n Ridd.- Ordn. bestämmer sättet huru suppleanter skola väljas, och således intet annat sätt, än det som deruti bestämmes, kan eller får följas; ansåg han den af Frih. Boye väckta fråga, om utväg att undvika ett möjligen förestående nytt val, icke kunna vidtagas. 48 Den 21 Januari. Hr Landtm, yttrade vidare, det han ämnat inhemta R. o. Ad:s tanka, om icke Ståndet, efter slutadt val, skulle behaga åtskiljas, men att en ledamot anmält sig till afgifvande i detta plenum af ett yttrande om hvad i slutet af sistlidne plenum förevar, hvaraf Landtm, vore förhindrad att kunna göra en sådan hemställan. Frih. Boye, Ludv.:
Presle-slåndet och vällofl. Borgare-ståndet antagit nämnda förslag till grundlagsenlig behandling å nästkommande riksdag, hvaremot hederv. Bonde-ståndet, som äfven samma dag förehaft dessa ärenden, förklarat sig anse berörda förslag ”vara hvarken nyttiga eller al behofvet påkallade.” Då någon sammanjemnkning af dessa olika beslut icke kan göras, får Utskottet hos hederv. Bonde-ståndet vördsamt hemställa, Konstilulions-UtskottcU Utlåtande, N:o 25. att Ståndet ville foga sig efter de tre med-slånden, som an tagit omförmäldta förslag att hvila till grundlagsenlig be handling å nästkommande Riksdag. Arik. till Exp.-Utsk. den 7 Juli* kl. 11 f. m. Memorial till Rikets Ständerj nied utlåtande i anledning af äterremisserna å memorialet JY:o uj, angående tiden för motioners af gifvande. Konslitutions-utskottets memorial N:o 19, med förslag till förändrad bestämning af tiden för motioners väckande inom Riks-stånden, har, enligt ankomne protokolls-utdrag, blifvit föredraget hos samtlige Riks-stånden den 28 näslförlidne Juni. Ridderska/ et och Adeln har dermed ”funnit godt att såsom dess gemensamma tanke till Utskottet hänvisa den anmärkning, att motionstiden borde inskränkas til 14 dagar från den dag, då Konungen afgifvit Sin framställning om stats-verkets tillstånd och behof, och att Utskottets förslag till redaktion af 56 § Riksdags-ordningen borde lörtydligas, för att bringas i full öfverensstämmelse med det i Utskottets memorial, jN:o 17, afgifna förslag lill ändring af 1 mom. 49 § Riksdags-ordningen.”
Hartmansdorff', von, Stats-Secreterare, dess pensionerande 258, 3a4, 368. Heffner, dess Enkas pensionerande .. 63, 219, 30 Heerström, Hof-Notarie, pension för . Hedenfors same, anslag till deras upprensning 354, litt. C. 435, litt. C* Heilborn, dess pensionerande, angående .. 63, 21 9. Hellberg, Kronofogde, dess ansökning om eftergift af Krona-uppbörd 5 1 5. Helge-u, om undeihåll af Långebro deröfver 354, litt. F. 435, litt. F. Helgonskyldskorn, anslag i stället derför till Lunds Ca thedral-Skola • <2. Hemliga Utskottet, dess betjenings aflöning, angående 558. Hemmantals räntan, dess upphörande . 64, litt. A. — sammanhang dermed egande motioner ^77. Herjeådalen, lön,tillökning lör dervarande Gästgifvare 383. Hernösand, om understöd för dess Domkyrka ... 410. Himble ås upprensning, angående 354, litt. C. 435, litt. C. Hingstprcemier 5 9. Hjelmaren, Canal derifrån till Wenern 354, litt. C. 435, litt. C. Hjelmare Canaloeh Slussverk, angående Hjo, anslag till hamnbyggnad derstädes, angående 3S4, litt C. 435, litt, C. Hjortsberg, dess pensionerande 63, 319. Hofhållning, Kongl. Majus 3i. — H. K. H. Kronprinsens . ibid. Hof-Jagt Harf vet, dess indragning .. 245. Hof-Rätt, Krigs ... 44. — Svea, Gotha och Skånska . 4o. — Götha, ersättning ål adjungerade Ledamöter derstädes .
Till följd häraf afgaf Kongl. Majit under 1859—1860 årens riksdag nådig Proposition till Rikets Ständer om beviljande af anslag för 12 nya provineialläkarelöuer i och för verkställigheten af den nya organisationen. Rikets Ständer ej allenast beviljade de 12 begärda, utan höjde antalet till 20, på grund deraf ätt behofvet ansågs mera trängande, dock med vilkor att respektive kommuner inom de nya provincialläkare-distrikten skulle anskaffa och för all framtid underhålla bostad åt läkaren; och Öfverlemnade Rikets Ständer åt Kongl. Majit att bestämma de orter, der en tillökad läkarevård vöre af behofvet mest påkallad. Vid 1862—1863 årens riksdag beviljade Rikets Ständer åter 8 nya provincialläkarelöner, hvadan 28 sådana nya platser blifvit upprättade. Alla dessa äro redan besatta eller blifva det inom kort, hvilket bäst af allt utvisar huru behöfliga de nya läkareplatserna varit, då kommunerna så skyndsamt fullgjort de för deras erhållande stadgade vilkor. Till innevarande riksdag hemställde Sundhets-kollegium i underdånighet om anslag för ännu 8 nya provincialläkarelöner i och för fortgången af den beslutade regleringen, med tillkännagifvande derjemte att 6 distrikter hade anmält sig till erhållande af läkare, såsom redan hafvande de föreskrifna vilkoren uppfyllda (jfr Kongl. Majits nådiga Proposition, (Bilagan 7 sid. 50). Kongl. Majit behagade dock ej göra fram - 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. (.Fortsättning.) ställning om flera än 3, förmodligen med afseende å den af Kongl. Maj:t beslutade ettåriga statsregleringen, då Sundhets kollegii förslag afsåg den förutvarande treåriga.
Det var punkt midt i meningen. En gastrisk inflammation, så lydde det lakoniska telegrammet, en gastrisk sjukdom hade öfverraskat henne, midt som hon skref och lefde och hoppades. Nyss, för fyra månader sedan, hade hon erfarit modersglädjen för första gången. Hon var icke omgift längre än sedan två år tillbaka. Hon hade icke varit hertiginna af Cajanello mer än denna korta tid, och så dör hon ifrån allt sammans. Det var icke mer än ett år sedan hennes bästa vän, den kvinnliga professorn Sonja Kovalevski hade dött, lika oförmodadt och för mänskliga blickar oförklarligt. Då, medan vi som bäst grubblade, slog oss kanske en tanke: » D e, som gudarne älska, dö unga. » Det är ett gammalt ordspråk från klassicitetens dagar. Unga — j a — • men hon var icke ung! Hur gammal var hon då egentligen? V i måste se efter. Hon var född 1846 — således icke egentligen ung. Men var det möjligt, att hon var så pass * I n:r 18 för år 1890. för t v ä t t n i n g af kläder. ' rsedda med vår pirmas namn. brik. gammal? Och så förstodo vi, hvarför dödsbudet var så särskildt skakande. Det var därför, att vi alla i hemlighet och omedvetet hade den känslan, att hon skulle öfverlefva oss, hon var ungdomen och hälsan själf — det fanns j u ingenting, som hindrade, att hon kunde bli sina sjuttio år tyckte vi. Hon fällde en gång ett karaktäristiskt yttrande. » Om det är någonting, jag ursinnigt tänker kämpa emot, så är det ålderdomen, » sade hon. » Om jag blir gammal, så ämnar jag icke kläda mig som gammal, jag skall fortfarande kläda mig som ung — j a, det skall jag. » Intrycket af lugn, samlad, sansad kraft, var det första man erfor, när man såg henne. Troligen berodde intrycket på ögonen — nästan kalla och forskande, men tillika muntra som ett barns, en pojkes, en af alla drömmar ännu icke hemsökt fjortonårings. Det var dem man först såg i hennes ansikte. Sedan munnen: den starka munnen med det beslutsamma draget.
Utskottet hvad den första omständigheten angår, så mycket mindre kan finna Förslaget, att Introductioner endast vid Riksdagar må beviljas vara i strid roed RegeringsFormen, som denna Lag, jemte förklarande, att Konun-» gen må låta samtelige Riksens Ständer deras Privilegier, förmoner, rättigheter och friheter åtnjuta, rörande förevarande ämne, endast förmår, att Ridderskapet och Adeln representeras enligt RiddarhusOrdningen och således, ehvad sätt för denna Representation än må bestämmas, de särskildta föreskrifter sorn utstaka Ben i September c, m, 31 detts sätt, icke kunna komma i någon motsägelse med Grundlagen, hvaraf åter följer, att ett bud, som innehåller, att en Adlad, eller I Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjd person icke må vinna Introduction eller, sorn är detsamma, få sin plats såsom Repre sentantå Riddarhuset bestämd förr, än vid infallande Riksdag, då hans Representationsrätt först kan komma i sfråga att utöfvas, icke eller kan anses ingripa på Grundlagens område; och då i afseende på 2:dra anmärkningspunk ten, Utskottet af de yttranden, som inom Ridderskapet och Adeln blifvit afgifne vid det tillfälle, då Friherre Wrangels Motion första gången remmitterades, inhämtat, att Ridderekapets och Adelns flesta Ledamöter då synts vara öfverens derom, att 51 §, RiddarhusOrdningen icke vore i behof ai någon särskild omarbetning eiler förändring i och för antagandet af ofta'nämnde motion, hvadan och enär Utskottet jemväl för sin del, instämt i ers sådan öfvertygelse, Utskottet uti det uppgjorda förnyade Förslaget till irsta delen af Riddarhusordningen, hvilket förr, än ifrågavarande återremiss kommit Utskottet tillhanda, är vordet uti ett särskildt Betänkande underkastadt Ridderskapets Och Adelns pröfning och hvarpå det ännu beror, bibehållit samma §., så vidt den rörde Introductionsväsendet oförändrad; vid hvilket förhållande