Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid hvarje brånneri skall, då bränvin der tillverkas eller enligt § 11 distilleras, vara anställd en edsvuren kontrollör, der ej flera sådana brånnerier kunna under uppsigt af en gemensam kontrollör ställas. Denne kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin eller anmäld halftermin, hvarunder bränvinstillverkning år tillåten, erhåller under tiden af Staten arfvode med minst Fyra R:dr och högst Sex R:dr om dagen, och af brånvinstillverkaren, utan ersättning, kost och ett eget, möbleradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der brånvinstillverkningen eller distilleringen utöfvas. Kontrollör förordnas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som äfven bestämmer hans resekostnadsersåttning och arfvode, hvarvid, med iakttagande af hvad i nästföregående mom år stadgadt, bör tagas i betraktande brånneriets större eller mindre betydenhet, samt den olika omfattningen eller besvärligheten af kontrollörens tillsyn. § 27. Finner kontrollör vid det under hans uppsigt ställda brånneri någon afvikelse från denna författning vara begången; gifve ofördröjligen sådant tillkänna hos allmän åklagare, hvilken skall afvikelsen åtala. § 28. De sålunda anställde kontrollörer lyda under öfver kontrollörer, hvilka skola hålla allmän tillsyn öfver författningens efterlefnad. Öfverkontrollör lyde under chefen för den vid Kongl. Ma.j:ts Civildepartement inrättade brånvinskontrollbyrå. Öfverkontrollörer, till erforderligt antal, förordnas af Kongl. Majit och åtnjute det arfvode samt den skjutsoch traktamentsersåttning, som i särskildt utfärdad ordningsstadga för brånvinsbrånnerierna år bestämd. O o § 29. Öfverkontrollörer och kontrollörer ställe sig till noggrann efterrättelse de föreskrifter, som i ordningsstadgan åro meddelade. § 30. I hvarje brånneri skall finnas en sprithållare, uti hvilken, vid brånvinstillverkning, spriten, brånvinet eller lanken, genom ett rör från imkylaren omedelbarligen inledes. Sprithållaren skall vara stående i särskildt, säkert rum.
Jag gick dit, och där satt flickan Francesco och åt aftonvard hos Marcia. Hon och alla sörjerskorna började skrika, då jag kom. Så tog jag fatt i signorina Francesco och sprang. Ty barnet är ej Marcias. Förstå det, signori! Det är Ninettas. Marcia har ingen rätt till det.» Då började Marcia ändtligen tala. Hon talade med en djup röst, som tvingade en att lyssna, och hon gjorde endast få, men ädla åtbörder. Hade hon ej rätt till barnet? Men hvem hade då gett det föda och kläder? Det hade varit dödt tusen gånger om, ifall hon ej varit. Ninetta hade satt det till La Felucca. De kände La Felucca. Att lämna sitt barn till henne var detsamma, som att säga till det: »Du skall dö». Och dessutom rätt, rätt! Hvad ville det säga? Den, som gossen älskade, hade rätt till honom. Den, som älskade gossen, hade rätt till honom. Piero och hon älskade gossen som sin egen son. De kunde ej skiljas från honom. Det var förtviflan öfver hustrun, men kanske än mer öfver mannen. Han hotade karabinieren, så snart denne rörde sig. Dock tycktes karabinieren märka, att segern skulle bli hans. Man hade skrattat, då han talade om signorina Francesco. »Hugg ned mig, om du vill,» sade han till Piero. »Hjälper det dig? Får du behålla barnet för den skull? Det är ej ditt. Det är Ninettas.» Piero vände sig mot donna Micaela. »Bed honom, att han hjälper mig!» Han pekade på bilden. Donna Micaela gick då genast fram till Marcia, Hon var skygg och darrade för hvad hon vågade, men det var ej tid nu för henne att hålla sig undan. »Marcia,» hviskade hon, »bekänn! Bekänn, om du törs!» Kvinnan såg bestört på henne. — »Jag ser det ju,» hviskade donna Micaela, »ni äro så lika som två bär. Men jag säger ingenting, om du ej vill.» — »Han dödar mig,» sade Marcia. — »Jag vet den, som ej skall låta honom döda dig,» sade donna Micaela.
Jag vill ej uppehålla mig synnerligen vid det bekanta förhållandet, att ett felsteg, gemensamt begånget af ett CoIIegium ell^r Styrelseverk, on\ det äfven rättas, likväl sällan medför någon våda för Ledasnöterna. En bannstråle från högre Ort träffar inom Sessionsrummet så många afledare, att hvar och en särskilt foga skakas af staten, som redan på förhand är betydligt mildrad af de i början förekommande orden: Vår synnerliga ynnest och Nådiga benägenhet, och de likaledes på slutet ofelbart inflyttande: Vi befalle Eder Gud Allsmäktig synnerligen Nådeligen, hvilkas uteslutande eller förändring CurialStylen icke msdgifver» Jag vill egentligen fästa mig vid den Corporation, af hvilken Nationen äger, genom sina Ombud i ConstitutionsUtskottet, att diarecte fordra redo, nemligen StatsRådet. Utom den sol kl ara omöjligheten, att vid nuvarande förhållanden kunna klandra någon eller alla Konungens Rådgifvare, för underlä/tande af sådana Riksgagneliga åtgärder, som bordt och kunnat vidtagas, är svårigheten lika synbar, att alltid kunna, med bibehållande af billighet och värdighet, göra eller fullfölja en anmärkning, för verkeligen i verket satta anmärkningsvärda stag, om ansvaret skulle drabba hela StatsRådet gemensamt. Antages det nu gjorda förslaget, så Serskildta Utskottets Betdnkanden. blifver hvarje StatsRåds Ledamot specielt ansvarig för sin del af den Allmänna Styrelsen, och ej mindre försumlighet eller oskicklighet, än verkliga felsteg erbjuda sig såmedelst sjelfmant till granskning och beifrande. Blefve tillika den ordning stadgad, att Protocollerne i StatsRådet ofelbart skulle innehålla Ledamöternas yttrande i hvarje fråga, och ej endast Konungens beslut, och blefve dessa Protocoller, med undantag af dem i Ministeriel a mål, underkastade lika publicitet sorn Högsta
Sedan, på sätt här ofvan är vordet omförmäldt, särskilda gralifikationsmedel, i stället för de fordna Ijuspenningarne, lill extra-ordinarie tjenstemän och vakt - 302 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 132. betjente, blifvit ä vederbörande embetsverks stater uppförda, har, såsom en följd häraf, det å denna Hufvudtitel befintliga anslag till Skrifmaterialier och expenser samt xed och ljus, hvarifrån ljuspenningarne hittills anordnats, blifvit med ett emot berörda medel svarande belopp förminskadt, och efter ytterligare afdrag af 2 R:dr 39 sk. 8 rst., för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, bestämdt till 15,599 R:dr 22 sk. 1 rst. 10:o. För att sätta E. K. Mas Theater i tillfälle att kunna bättre än hittills uppfylla sin bestämmelse af National-theater, bar bos Rikets Ständer framställning blifvit gjord, att förhöjning måtte, i det till Theatern nu utgående årliga stats-anslag, 6,000 R:dr Banko, äga rum. Det har härvid icke kunnat undfalla Rikets Ständers uppmärksamhet, hvilket gagneligt inflytande en theater, anordnad på ett ändamålsenligt sätt, kan utöfva på sederna och bildningen i allmänhet, samt att ett sådant inflytande måste visa sig ännu verksammare, när denna anstalt finnes förlagd i landets hufvudstad. Med alseende härå och då Rikets Ständer inhemtat, att de betydliga uppoffringar E. K.
Utgående således från den synpunkt, att tre Beväringsklasser äro maximum af behöfligt Beväringsmanskap, som skall ingå i stammen då ett försvarskrig kommer i fråga, och om jag dessutom antager att en klass Beväring per medium på hvarje Reg:te upgår till 600 man (jag vet att somliga hafva mer), så får jag på hvart och ett 1,800 man, eller 2,000 för jemnhetens skull. Lägger jag härtill stammen, 800 man, och lemnar en del af densamma hemma för att tjena till rekrytmästare och stam för den rekrytskola, Den 7 Juli e. m. 131 sorn måste inrättas af depoterna, så får jag en sammanlagd styrka på hvarje Reg:te af 2,800 man. När jag delar denna styrka i två delar, emedan vi hafva två bataljoner på våra Reg:ten, får jag ett antal af 1,400 man på hvarje bataljon. Denna styrka torde hvar och en finna vara för stor, ty i allmänhet kan man icke sköta en bataljon, som är större än 1,000 man. Österrikiska arméen har höjt sina bataljoner till 1,200 man, men detta i beräkning på en hastigare afgång; eljest anser man i allmänhet i Europa 1,000 man vara lagom för en manövrerande bataljon. Dessa 1,000 mans bataljoner nedgå snart genom sjukdomar och andra orsaker till 800 ä 700 man, och då äro och förblifva de de lämpligaste att slåss med; ty det är redan temligen släpigt att slåss och manövrera med 1,000 mans bataljoner. Om jag således delar ifrågav:de 2,800 man med 3, får jag 933 man, hvilket utgör en lagom stor bataljon, emedan, såsom jag nyss yttrade, den snart nog nedsmälter till 800 å 700 man. Yi komma fördenskull i behof att hafva tre bataljoner på hvarje Iteg:te.
Kammar-rätten granskad med anmärkningar, redovisar inkomster och utgifter sålunda : 223 Tillgångar: Debet. Balans från år 1859: Konsistorium ! 89,905: Uppbörd: Balans till år 1861: Skulder: Konsistorium: Mariestads elementarläroverk: Egna kassan 79. 95 Borås elementarläroverk: Egna kassan ., ... 4: Alingsås elementarläroverk: Lärarnes aflöningsmedel 75: Lidköpings elementarläroverk: Egna kassan ...C 3. Balans från år 1859: Skulder: Konsistorium . Utgifter: Balans till år 1861: a _ Kontant Utlånta Tillgångar: behållning. medel. Fordringar. Summa. Konsistorium: Skara elementarläroverk: Wenersborgs elementarläroverk: Mariestads elementarläroverk: Kontant Utlånta ‘ behållning. medel. Fordringar. Summa. Borås elementarläroverk: Bibliotheks-kassan 6: — 6: ' Alingsås elementarläroverk: Lärarnes aflönings* medel 75. 75. Lidköpings elementarläroverk: Bland ^utgifter, sorn blifvit under revisionstiden påförda stipendie-kassan. förekommer en post a lo IL dr R:mt, för diverse afskrifter rörande stiftets »konsistorie-kassor». utan att upplysning meddelats, af hvad anledning detta belopp blifvit bestridt af förstnämnde kassas medel. — 226 — Konsistorium i Strengnäs. Kammar-rätten granskad med anmärkningar, upptager denna räkenskap inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 185V: Tillgångar: Nyköpings dito * 13,248: 7. Uppbörd: Nyköpings dito . 13,056: 60. Balans till år 1861: Skulder: Konsistorium: Byggnads-kassan •••• 314: 95. Strengnäs elementarläroverk: Ilerdmanska fonden ••••• 1: 66. Nyköpings elementarläroverk: Premieoch fattig-kassan 13: 49. Örebro elementarläroverk: Balans från är 1859:
Före min sjukdom var mitt känslolif sjukvara ogörligt med våra rikare musikkrafter. Här Mamma och moster, hur kärleksfulla och kan nämnas, att Filharmoniska sällskapets ledaligt utveckladt, hvarje nerv var späDd och det Emellanåt möter med glädjande nit och intresse ägnat sig åt öfverseende äro de ej emot mig! var förenadt med fara att gå ett enda steg inöfningen. Konserten är ämnad att gifvas före är jag riktigt afakyvärd i mina egna ögon, men längre i samma riktning — nu är det kropmidten af mars. i deras läser jag endast undfallande godhet pen som tar ut sin rätt. mamma kallar mig nu ofta för » barn », alldeBiljetterna voro utsålda långt i förväg. Om själfva les som om hon därmed ville ursäkta min musiktillställningen kunna vi ej yttra oss förr än oefterrättlighet i många afseenden, och ibland, i nästa nummer. — En n y soaré gifves den 6 då jag ej kan rå med mig själf, känner jag dennes, den liksom den första i Vetenskapsakamig också verkligen mycket, mycket liten. demiens hörsal. Filharmoniska Till förmän sällskapet förbereder till f ö r S k a n s e n k o m m a under utförande den närmaste tiden några soaréer att anordnas. I spetsen för dessa tillställningar stå fru Anna Wallenberg, f. v. S y d o w, generalskan L. Abelin, f. 7 e - thelius, friherrinnan E. Rudbeck, f. Ulfsparre, fruarna D. Adlercreutz, L. Bäckström och L. Fitinghoff. Flere konstnärliga krafter lära komma att medverka för det bebjärtansvärda ändamålet. Hr Richard A n d e r s s o n, den framstående pianolä- raren, anordnar den 7 dennes en musikafton å Vetenskapsakademien. Samtliga nummer utföras af hr A:s elever med benäget biträde af hr Tor Aulin. Men icke allenast Gud, som hållit sin hand utsträckt öfver mig och mina närmaste, hvilka gjort och ännu dagligen göra så stora offer för min skull, utan äfven dig, du trogna vän, är jag skyldig de varmaste tacksägelser. Du, som för många veckor lämnade ditt eget hem för att under min sjukdom ägna mig de ömmaste omsorger.
Instruqtionen för Rikets £iäodere lien 24 Februaru, 78I Revisorer åf den 10 Junii 1812, elen enda föreskrift mig veterligen förefinnas, innehåller: ”det StatsVefket skulle af Revisoreme granskas;” inen då någon köpeskilling ifrån Stats-' Verket till förenämnde egendoms inköp, aldrig Utgått, kunde Revisorerna, tvärtemot deras inStruction, aldrig taga någon kännedom, af det förevarande ämnet, och af den slutsats Herr Friherren gjordt, deraf att köpeskillingen skolat utgå af den så kallade Rubelfonden, finner jag icke eller någon anledning vara, att förändra min öfvertygelse, enär Rubelfonden ifrån början utgjord! ett, Hans Maj.ts enskildt^ lån, och således berott, uppå Hans Maj:ts Eget höga godtfinnande att efter välbehag disponera. Åsigter, 1 så vidt omfattande ämnen, kunna vara olika, men att sann fosterlandskänsla ledt Revisorernes åtgärder, derom vågar jag försäkra Ridderskapet och Adeln. N:0 7: Herr Hjärne, Carl jacobi I anledning af Konungens Befallningshafvandes i Götheborg underdåniga förslag om Inrättning derstädes af ett LåneContoir till förmon för den der aftynande handeln, har Kongl. Maj:t uti Nådig proposition af den 19 Februaris till Riksens nu församlade Ständers pröfning öiverlemnafe detta förslag sorn Kongl. Maj.£ Deri 24 Februarii. med Sitt Nådiga tillstyrkande beledsagat, dervid likväl såsom ett alternatif blifvit uppgifvit utgrening till Götheborgs Stad för någon af Bankens allmänna låne-anstalter. Då det således tillhör oss, att af tvenne för Staten nyttige förslag välja det bästa och dessförinnan tillse, hvilket såsom sådant bör äga företräde, så går jag nu att i detta afseende våga yttra mitt omdöme. Att
Den, som vill, att Konstitutions-Utskottets i Memorialet N:o 19 framställda, af Bonde-Ståndet godkända, förslag till den ändring i 53 § Riksdags-Ordningen, att beslut ej må af något Stånd fattas, derest icke minst Tretio ledamöter tillstädes äro, — skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är samma grundlagsändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 21 Juni 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Juni 1860, kl. 12 midd. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Riks-Stdndens beslut, rörande det uti Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 32 framställda förslag lill ändring i 14 § 3 momentet RiksdagsOrdningen. Konstitutions-Utskottets, uti Memorialet N:0 32 framställda förslag till den ändring i 14 § 3 momentet Riksdags-Ordningen, att rättighet att deltaga uti val till RiksBih. lill R. St. Brot. 1859 §' 1860. 3 Sami. 14 Häft. 2 Konslilulions-Utskottels Memorial N:o 45. dagsman i Borgare-Ståndet och dervid vara valbar mätte tillerkännas den ägare af hus oell tomt i stad och den ägare och innehafvare af stadsjord, sorn Frälseman är eller till Prestc-Ståndet hörer, — har, enligt hvad Konstilutions-Utskottet tilihandakomna utdrag af Riks-Siåndens protokoll för den 6, 9 och 13 innevarande månad utvisa, blifvit afRidderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men deremot af Preste-Ståndet förkastadt; och då någou sammanjemkning af dessa skiljaktiga meningar icke är möjlig, får Utskottet till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling detta förhållande vördsamt anmäla samt inbjuda Preste-Ståndet att sig efter de öfriga Stånden foga.
Skulle skiftet ej på ett år medhinnas, äger Landtmätin, vid hvarje års slut, uprätta räkning på hvad som under året verk* stäldt är, och efter på förut sätt skedd granskning, uti Ränteriefc beloppet lyfta. Hvad sålunda till Landtmätin utbetaldt blifvit, utdebiteras på hemmanet med i:del om året uti derpå följande 3 år och skall, af Vederbörande KronoUpbördsman, i sammanhang med kronoutskylderne, upbäras och aflemnas. Slut!, får jag, derest förestående lagbestämmelse,’ för landtmätarearfvodes utgående vid skiften, hlifver antagen, föreslå, det R. Stir till K. M, ville ingå med en underd. önskan, det 1834 års Nåd. Taxa å landtmäteriarfvoden, i hvad sorn rörer bestäm - 116 Den 3 December e. tn. melserne om erläggande af arfvode vid skiften, måtte förändras i enlighet med nämnde antagne lagstadgande. Remitterades till LagUtsk. och kommunicerades MedStånden. 2:o. Då hvarje lagstadgande väl bör vara så tydligt möjligt är, på det, om dess rätta tillämpning, ej allt för stora ^meningsskilj aktigheter kunna upstå, men detta ej är förhållandet i hvad som, uti 1827 års SkiftesStadga, rörer ägoutbyten, så torde vara skäl, uti en så vigtig sak, stadga tydliga föreskrifter, huru vid ägoutbyten förhållas bör. 6 Kap. 2 § 2 mom. tyckes nemi. gifva stöd för, att delägarne skulle äga sig förena uti allt hvad till ägoutbytet hörer, men samma §:s 1 mom. säger, att Skiftesmannen och Gode Männen skola besluta uti frågan om ägornes gradering.
Bank må stiftas med en tecknings-summa ‘ af minst 1,000,000» IG dr Courant; Och s må ingen sådan Bank stiftas med mindre antal delega re än 5o. 24 §• förändrades sålunda:- Delegare uti Solidarisk Bank, Commandit-delegare likväl undantagne, skola pä det sätt ansvara, en för alla och alla för en, att, sedan Directio - Bancooch Lag-\Jtskotteus Memorial Nio 6. iiens samtlige Ledamöter först undergått utmätning, men full tillgång saknats i deras lösa egendom, och derest Bolagets delegare, sammankallade på sätt i ig ,§\ sägs, ej förmå gälda kr af vet, bristen kan genom ny lagsök ning utkräfvas hos den eller dem bland lottegare, for drings egar en finnér för godt. Huru delegare må i sådant fall af med-delegare erhålla ersättning bör i Reglementet stadgas. a5 §. gillades med tillägg af ett nytt moment: Har delegare sin egendom till borgenärers förnöjande afstått, utbjude desse, å öppen auction, hans lottbref, och vare den, som högsta anbudet gör, berättigad, att i Bolaget inträda, derest icke Bolaget vill lottbrefvet. till samma högsta anbud inlösa. 36 §. gillades, med uteslutande af de orden : utan Bolagets begifvande. 27, a8 och 29 §§. gillades. Om ansvar för öfverträdelser af denna Lag. 3o §• gillades, med uteslutande af sisla momentet." Borgare-Ståndet har, jemte förklarande, att titeln på omförmälde Lag borde blifva ”Lag för enskilde Banker,” stannat i följande beslut: "( Cap. 1 och 2 §§. Utlåtandet N:o 4 bifölls, dock med iakttagande, 1 2 morn., 1 , af orden: Sådan enskild Bank, i stället för de nu der varande: Sådan enskild Låneoch Sedel-Bank. 3 §. Utlåtandet N:o Ij, bifölls, med tillägg vid slutet af denna §. af följande mening: hvilken instruetion bör genom tryck offentliggöras. 4 §■ ansågs böra undfå denna lydelse:
Summa 2,055: 27. — Kevisorerne hafva härvid icke funnit något vara att erinra. lionel. VHrfiskaps-sikwfldMUH*!». Dess räkenskaper, hvilka redovisas uti tvenne särskilda hufvudböcker, den ena omfattande anslaget till naturhistoriska Riksmuseum, och den andra öfrige af Akademien disponerade medel, hafva icke i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning. Nedanstående tabeller utvisa förhållandet med inkomster och utgifter: a) Anslaget till naturhistoriska Riksmuseum. Debe t. Balans från år 1856. Uppbörd: — Inköpta samlingar och inventarier 1.4.37: 41. 1 ]. Balans till år 1858: Credit. Balans från år 1856: Utgifter: Tili aflöning 6,800: » elevers underhåll 300: » samlingarnes vård och för AP1 , “ 2703; 24 9,803: 24. Debet: Balans från år 1856: Uppbörd: Stats-anslag: till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet 640: —' — Transport: 640: 9,Q39: 34. 9, — 156 — Transport: till insamling och afritning af Svenska växter .» lönefyllnad för Akademiens Astronom Anslag för utgifvande af ett vetenskapligt arbete i anledning af fregatten E renies jord-om segling Årlig ersättning för af Akademien till stats-ver ket afträdda fastigheter Anslag å manufaktur-medlen 640 800 200 7,200: — 2.000: 1,033: 16. 0,039: 34. 9. 11,873: 16. Utgifter: Af anslaget till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet Af anslaget till insamling och afritning af Svenska växter m. Lönefyllnad till Akademiens Astronom Af anslaget för betäckande af kostnaderne förde med fregatten Eugenie hemförda samlingar •••• Af anslaget för utgifvande af ett vetenskapligt arbete i anledning af fregatten Eugenies jord-otnsegling 2,267: 20.
Let sznes likväl billigt, att älven enskildt» körmägan i sin mon dertill bidrager, oed 8taten ioko anses skyldig att ensam bekosta allt, dvad till bildandet ak sädane läro-anstalter erfordras. Don tid, dvarunder Rikets 8tändor vid sistkörllulno Riksdag ä Kiondo Hukvudlitvln anslagit 5,000 R:dr ärligen för landtbruks-Institutot vid Legeberg, löper nu snart till ända. von stora n;-tta, detta Institut under dess korta tillvaro medfört, är allmänt erkänd, ood säsom bevis, att dess ändamälsenligdet älven utomlands insetts, torde tjena, att RIover krän lvskland, Ragland, Lavmark oed liffland der njutit undervisning. Loss fortfarande beständ torde säledes böra befrämjas. Rgaren till Legeberg dar likväl nu tillkännagikvit, att, enligt den ersarondot, dan under de förslutne kem aron vunnit, det anslag ak allmänna medel dan åtnjutit, oj varit tillräckligt att dälia donom skadeslös för de utgifter ecb omkostnader donom äligger 40 bestrida viä fullgörandet sk de förbindelser, kan iklädt sig genom eontraotet anga» ende Institutet, sk lion 27 Lebruari 1833, oek att kor Institutets fortfarande bestämd säledes ytterligare understöd erfordrades. ^k sils dessa skäl ansäg tillk. Ltsts-Leeretersren sig köra i uuderdänigket bemställa, om icke Longi. Naj:t skulle kinna kör godt, stt kos Likets 8tänder begära, det de 8000 L.dr, som vid sista Liksdag snslogos kör Institutet vid Legeberg, matte anvisas att fortfarande kör samma ändamäl utgå; samt att derutöfver 13,000 L.dr L:oo ärligen matte ä Lionde Ilukvudtiteln ansläs, kör att ak Longi.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med flere nej och några ja; hvarefter propos. på bifall till Ulskits hemställan förnyades samt besvardes med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu haft öfvervigteri. Utskds hemställanden hiföllos. 16:de punkten (sid. 23 och 24). jemte förslaget litt. f. Gr. von Rosen: Det sätt, hvarpå Utsk:t ansett sig bäst lösa denna fråga, ang:de tukten i skolorna, anser jag vara det minst lyckade. Utsk:t har nemi. föreslagit att skolaga skulle borttagas i öde och 7:de klasserna. För min del kan jag icke finna annat än att det skulle vara i högsta grad vådligt, om olika lagar skulle införas i skolorna; och dessutom kan förhållandet vara sådant, att det kunde finnas en 17 års lärjunge i 5:te klassen, som vore underkastad kroppslig aga, då deremot en i öde Den 10 Juni e. 111. 155 klassen, sorn vore 15 år, skulle slippa densamma. Del missförhållande och den missämja, som härigenom skulle uppstå, anser jag vara högst vådliga. Deremot anser jag de strafTarter, som nu begagnas inom elementarläroverken, ganska lämpliga. Hvarje lärjunge har en bok der läraren antecknar gossens fel, och denna bok mäste han uppvisa för sin målsman. Detta uppväcker ynglingens ambition, ocb om han hyser kärlek för sina föräldrar eller målsmän, vill han icke gerna komma hem med en bok der anmärkning står. Detta bestraffningssätt anser jag hafva företräde framför alla andra, och jag vet fall, då ganska vanartiga gossar, som blifvit insatte i strykklassen, men icke derföre fält, stryk, blifvit fullt korrigerade.