Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa fält hafva, jemlikt Eders Majrts nådiga bref den 16 Juni 1847, till jordägarnes disposition afträdts Renneslöfs och Edenberga, Eftra och Risarps, Wesslunda och Dahla flygsandsfält, under vilkor, dels att jord ägar ne, med häradsboernes befriande, 27 sjelf ve slänga omkring dessa fält och dem vårda, och dels alt skogsplantering derå fortsattes, betande icke äger rum förr, än fälten öfverallt blifvit skogbevuxna, oell träden vunnit den höjd, att kreatur icke kunna toppbita dem, samt hygge å fälten icke verkställes, utan efter utsyning af Eders Majrts Befallningshafvande i länet. Flygsandsfälten vid Hishults och Knäreds byar, vid Stjernarps pappersbruk, Påarp och Trönninge, Fyllinge och Snöstorp, samt de som ligga norr om Willshärad och Lynga, med flere hemmans gemensamma fält, äro hvar för sig af det ringa omfång, och fordra så obetydlig stängseloch dämpningskostnad, att ägarne af marken skäligen böra till förbindas att ensamme, utan allt bidrag af andre hemmansägare, stänga omkring fällen och å sanddrifvorna, samt dem vårda; i anledning hvaraf Eders Maj:t, genom högstberörde nådiga bref, anbefallt mig vidtaga de i berörde hänseende erforderliga förfoganden. Skummeslöfs flygsandsfält, som innehåller en rymd af 582| tunnland, hafva jordägarne åtagit sig sjelfve inhägna och freda; men enahanda åtagande hafva ägarne till Eskilstorps och Hemmeslöfs, Mellby, Trulslorps och Åmots, Hökahemmanels, Snapparps, Tjerby med flere hemmans, Tönnersa och Gullbranna byars flygsandsfält, icke velat sig tillförbinda. Icke heller hafva de till Staten velat afstå äganderätten till fälten, utan synes deras mening vara, att Staten nedlägger kostnader på fällen, och att de sedan få draga fördelen deraf.
Lån, öfverstigande 10,000 R:dr, må utgifvas mot lika beskaffad e säkerhets-handlingar, som uti nästföregående mom. omförmälas, dock med vilkor, att hypotheket antingen utgöres af minst 2:ne lånesumman motsvarande förbindelser eller är försedt med minst arne namn, och att hvardera förbindelsen, eller bvartdera namnet för sig innefattar full säkerhet för det sökta Lånet. Uti högsta tillåtna skuldsättnings-beloppef, hvilket ej får öfverstiga 4°jC>oa Rtdr, under alla förhållanden, i hvilka någon person, vare sig såsom låntagare eller såsom hypotheks-utgifvare, acceptant eller Borgesman, kan blifva hos Inrättningen häftande, inbegripes icke, hvad samma person eljest må vara till Banco-Disconten skyldig. Mom. y. I öfrigt tillhör Directionen att, med afseende å hvarje sökt lånebelopp, pröfva antagligheten al de derföre erhjudne låne-handlingar, samt med uppmärksamhet och noggranhet tillse, att Verkets säkerhet genom desamma betryggas; och ina Directionen icke underlåta att, för vinnande af detta ändamål, förskaffa sig alla de upplysningar, som lunna inverka på omdömet örn lånsökandes ställning och förmåga alt i allo. uppfylla ingångne förbindelser. Mom. S. Vid uteblifven liqvid å förfallotiderne, böra Låne-docunaenterne genast till lagsökning ullemnas. Stockholm den 25 Februari 184r - Banco-Utskottels Betänkande, N:o 155. 11 Reservation af Herr Stuart, Carl'. ''Bland de hypotbek, hvilkas beläning företrädesvis bör befrämjas vid en på personal credit grundad disconlering, anses första rummet med skäl tillkomma vexlar; hvilket måste isynnerhet vara fallet, då Disconten är inrättad till handelns och näringarnes understödjande.
Anledningen härtill är den, att då för nybyggnad af ångfartyg m. m. år 1858 utgick utöfver stat 221,979 R:dr 15 öre, utbetaldes i enahanda afseende under revisionsåret endast ett belopp af 81,579 R:dr 87 öre. § 7. Antalet af med posterna afsända bref utgjorde år 1857: portobref 5,646,444: — och fribref 409,500: — 6,055,944. —’ samt år 1858: portobref 5,723,572 och fribref 441,355: Under år 1859 har försändningen ökats till: portobref 6,007,573: — och fribref 449,654: — hvadan tillväxten under dessa år uppgår af portobref till 361,129: — och af fribref till 40,154: — eller tillsammans R:dr § 8. För den af Post-verket underhållna paketpostinrättningen hafva Utqifterna, År 1858: bestående dels i aflöning, skjutskostnad, postiljonstraktamenten, hushyror, anskaffning och underhåll af åkdon samt åtskilliga andra utgifter 37,078: 82. dels i restitution af fraktafgifter, -uppburna i Sverige, men främmande postverk tillkommande 6,466: 17. sammanlagdt uppgått till 43,544: 99. hvartill bör läggas understöd till diligensbolaget N:o 1 16,500: — Summa R:dr 60,044: 99. och Inkomsterna, År 1858. utgörande i fraktafgifter, observationer m. m 34,083: 37: så att Vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i behörig ordning. Kongl. Tull-verket. I Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, redovisar denna räkenskap tor inkomster och utgifter på sätt bilagda tabell utvisar: Debet. Balans från år 1858: Tillgångar — - 512,078: 22. Uppbörd: Sjötullsmedel:
Alla hithörande » frågor », som ingå till redaktionen, komma således hädanefter att tillställas hr Folcker för besvarande, och tro vi att äfven genom detta arrangemang en värdefull förmån kan beredas våra läsarinnor. Stockholm i december 1897. Bed. af Mun. * Från Iduns läsekrets. Ett nytt arbetsfält för kvinnan. Aldrig tillförene har man med så stor ifver B. E. som i våra dagar sökt förbättra kvinnans ställning och vidga gränserna för hennes verksamhet. På arbetsfält, där man för endast några få år sedan knappast skulle kunnat tänka sig kvinnI julklappsbekymrens lig hjälp, har hennes arbetsflit numera tagits i anspråk. dagar Men än återstå områden, på hvilka kvinnan just genom sin egenskap af kvinna kan söka en fästa vi alla föräldrars och öfriga ungnaturlig och nyttig verksamhet. Det s} mes bland domsvänners uppmärksamhet på den stora annat, som om våra kvinnor ännu icke fått ögoBorde man ej hellre bygga små enkla hem, glädje, som kan beredas våra uppväxande nen tillräckligt öppna för den stora och obestriddär de kunna glömma att de kanske för år gossar och flickor genom ett prenumeraliga nytta, som skulle blifva en gifven följd af en allmännare tillslutning från hennes sida till ryckas bort från kretsen af sina kära, där de tionskvitto i julklapp skor g en på K a m - en synnerligen modern verksamhetsgren, nämlikunna tänka sig åter sitta i deras lag? De raten för nästa år. Vi hänvisa för gen lifförsäkringsväsendet. skulle bli gladare, nöjdare i en sådan omLifförsäkringsidén vinner för hvarje dag allt öfrigt till den utförliga illustrerade anmä- större terräng i vårt land. Om dess nytta har gifning, och att kroppens hälsa rent af lan, som i ett särskildt fyrasidigt blad blifvit taladt, skrifvet och bevisadt så mycket, främjas af sådana förhållanden har jag haft medföljer detta nummer, och hvars inneatt ämnet i den vägen torde vara uttömdt. Men tillfälle med egna ögon iakttaga. Strax håll ej minst torde intressera de unga man har likväl hittills föga fäst uppmärksamheutanför Göteborg ligger ett litet hem för ten vid, att äfven kvinnan här nar en ej betysjälfva. delselös mission att fylla.
Reservation: af Herr Domprosten Bring, med hvilken Herr Domprosten Björling sig förenat: »Med Lag-Utskottets pluralitet är jag fullkomligen ense derom, att de nu gällande stadganderna angående domkapitlenas organisation ovilkorligen påkalla förändring, enär de förhållanden, under hvilka dessa stadganden tillkommit, numera sjelfva i betydlig mån försvunnit. Men det författnings-förslag, som Utskottet i förevarande Betänkande framlägger, kan jag dock icke anse ändamålsenligt. Detta mitt omdöme stöder jag hufvudsakligen på följande grunder: 4:o. Enligt Utskottets förslag skulle domkapitlena komma att utgöras af tvenne, i anseende till sin uppkomst, sinsemellan alldeles olikartade elementer, enär deras ledamöter skulle på tvenne särskilta, icke blott olika modifierade, utan inbördes fullkomligen motsatta sätt till sina befattningar utnämnas; 2:o. Då tillsättningen af dessa domkapitels-ledamöter skulle helt och hållet försiggå och afgöras genom Presterskapets val, så skulle dessa ledamöter nödvändigt erhålla karakteren af ett slags ombud för de under domkapitlen sorterande embetsmännen, hvilket icke allenast strider mot hela naturen af ifrågavarande institutioner, utan ock i mycket betydlig mån skulle beröfva dem den fasthet och konsistens, sorn för alla dylika Lag-Utskottats Betänkande M 66. 9 dylika embetsverk är af nöden. Särdeles skulle detta inträffa tillfölje deraf, att de föreslagna valen skulle hvart femte år ånyo företagas; hvilket naturligen måste för anleda, att domkapitlena nästan alltid komme att till hälften utgöras af nya och i ärendernas behandling oerfarna ledamöter; 3:o. Särskildt saknar Utskottets förslag alla garantier derför, att de valda ledamöterna skulle komma att ega erforderlig skicklighet att deltaga i de olikartade och vigtiga examensbestyr, som åligga domkapitlena, och hvilka examens-åligganden de sjelfskrifne ledamöterna omöjligen kunna ensamme bestrida.
Att döma af de yttranden här blifvit afgifne, skulle man tro, att Revisionen redan i de minsta detaljer vore börjad; och som detta ämne äfven rörer mig personligen, torde det ursägtas, att äfven jag vågar dermed uppehålla Ridderskapet och Adeln några ögonblick. Bland de anmärkningar, jag här fått anledning göra, är äfven den, att det är angeläget att betrakta en sak i hela sitt sammanhang, emedan man annars ofta råkar på motsägelser; ehuru, när dessa motsägelser ofta inträffa, man äfven stundom måste råka sanningen. Herr Hammarskjöld har förklarat sig önska, alt nu, såsom i äldre tider, Utländska Professorer måtte inkallas till UniversitetsLärare. Han har äfven på samma gång påstått, att det Latinska språkets studium för mvcket drifves vid våra Universiteter. Dgn värde Ledamoten tycks ha glomt orsaken, hvarföre Utländska Professorer i äldre tider kunde inkallas, som var den, att Latinska språket då var så allmänt, och så ifrigt yrkadt bland de Studerande, att de flesta offentliga föreläsningar höllos på detta språk. Man bör laga så, ätt allt afpassas efter tid och rum. Samma Ledamot har äfven klagat deröfver, att ingen täflan äger rum emellan våra 2:ne Universitet, i anseende till det stora afståndet. Men sedan Boktryckerikonsten hunnit lill sådan höjd, och Postgång blifvit in - IIS Den 1$ December. rättad, så betyder ett sådant afstånd, i afseende på detta ändamål, ailsinlet. För öfrigt tror jag, alt i senare tider varit en betydlig täflan mellan Lunds och Upsala Universiteter, i afseende på mängden och godheten af de skrifter, som blifvit från trycket utgifne, och halten af den undervisning, som blifvit de studerande meddelad. Man har äfven yrhat, att det borde vara tillåtit, att undervisa ungdomen, utan serskildt tillstånd; Härvid får jag lemna den upplysning, att den, som icke blifvit kallad till Docens, väl får undervisa ungdomen, men icke göra anslag derom. Utan att vilja bestrida den fria undervisningen, tyckes det mig icke skada, att elen till Academien nyss anlände
Utskotten särskildt i detta ändamål vidtagit, kunnat erhålla erforderliga upplysningar om det ifrågaställde CompagnietS tillvarelse elier om medlen till det uppgifne förslagets utförande, tro Utskotten, i frågans närvarande skick, sig icke kunna, i anledning af förenämnde Motion, tillstyrka någon Riksens Högloft; Ständers åtgärd, heldst, enligt Utskottens af erfarenlfeten understödde Öfvertygelse, större Handels-Compagnier sällan medföra någon nytta, hvarken för Staten eller de enskilde, enär skiljagtigliet i åsigter och interessen, sorn i sådane fall svårligen kunna undvikas, måste rubba den enhet både i plan och utförande, som utgör ett hufvudsakligt vilkor för lyckliga resultater, då deremot den enskilda speculationen merendels gynnas af en vida större framgång; hvadan Utskotten tro, att i händelse något understöd af Staten i detta ändamål skulle beviljas sådane enskildte företag, då företrädesvis böra uppmuntras och befordras. Till Riksens IlÖglofl. Ständers eget bepröfvande hemställes dock detta vördsamligem Stockholm den 18 Julii 1820. Ankom Betänkanden. Antom den 5 Augusti i8a3. Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Bevillnings-Utskotts Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om Portofrihet för Riks-Ståndens Protocoll och Bihanget dertill vid innevarande Riksdag. Såsom ett tillägg till af Riksens Höglofl-Ständer vidtagne beslut, att nedsätta priset å RiksStåndens Protocoll, för att såmedelst befordra deras afsättning och kringspridande, har af Herr Grefve Spens blifvit föreslaget, att Postfrihet mätte beviljas för Riks-Ståndens Protocoll och Bihanget dertill vid innevarande Riksdag. Vid öfverläggningarne härom hafva Utskotten erfarit, att Postväskornes tyngd redan förut på llcre ställen är ganska besvärlig, och hvilken olägenhet ännu mera skulle ökas, om den af Herr Grefve Spens föreslagne Portofrihet blifve medgifven.
Oräinsrie /inslag Me Zr, L 36,000 K:är 612,000: — Luinwa B:co K:clr 741,028: /jo - 40 ^V.o /o/. blärförulgn liar Ilrms Xongl. I^lgjtt, enligt Iivsd föl' I^ongl. lOireotionen lrändt än, täelits «f Ilgns Ngj:ts ensl^ildg medel beliosts lousine till HolLängsre voll ldok-sängerslior 8smt sersliilda grgtitleg tioner till Artister för Lenefioe-speetgliler oell Loneerter m. rn., livilliet glit Oireotionen gnssr l.un n?> för olvgnnämnds 23 är approximativt uppslrsttgs till winst 5o,ooo Il.dr kanoo. 8toe!iIlolm den 3 februari löcji. d? cr e k m » ». L. 6. Lo ^ e /- g°. 6. 6. t/tc/^crg a/ ^Oi!oco//6/ o/ver' ^/»ancs-^z-enc/e» ^ /ca//er /?r/v/' //anr Ma/.t Xo/r«?rAe» r Äa/s-^/dc/eL a ä/oc^^o/m^ Äo/t c/e» F /3e/>e»aer /<?///. Herr l^ribeire /u/mre».?
För sådant ändamål och då tulllindring enligt denna författning icke bör medgifvas för annat gods, än sådant »som under transporten genom tillfällighet tagit skada», hvarom det synes vara i sin ordning att affordra skepparen ett laggiltigt dokument, har Utskottet trott sig böra föreslå, att början af förenämnde 17 § må erhålla följande omständligare lydelse: »För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill detsamma disponera. Anser godsegaren en sålunda förskämd vara icke kunna draga den i införselstarifen utsatta tull, må han, sedan skepparen lill upplysning om förhållandet afgifvil sjöförklaring, äska laga besigtning å godset, hvil ken då skall af Magistratsperson, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män. verkställas i närvaro af vederbörande Tullkammare-föreståndare, som eger att, under tjenstemanna-ansvarighet, för bevakande af Kronans rätt, besigtningsåtgärden kontrollera; hörande ock, derest godset är mot sjöskada försäkradt, assuradörernes ombud, om sådant i orten finnes alt tillgå, genom Magistratens försorg bevisligen kallas lill besigtnings-förrällningen, likväl utan ali denna genom ombudets frånvaro må uppehållas. — Befinnes godset —» Vid utfärdandet af Tulltaxan den 23 Oktober 1841 förklarade Kongl. Majit, genom nådig Kungörelse af samma dag, att, då uti nämnda Taxa det dittills för vissa varuartiklar stadgade förtullningssätt efter vigt vunnit en allmännare tillämpning, Kongl. Maj:t, som ansett några ökade kostnader för handeln härigenom icke böra föranledas, funnit godt i nåder förordna, att intilldess en förändrad reglering i afseBih till li. St.
Skråordningarne ännu uti allt eller till någon del nyttiga för hufvudstaden; erhålles genom dem af alla slags handtverkare goda varor, för bästa möjeliga pris, och blir den som tilli tat handtverkaren betjent med ordning och villighet; befordras eller motarbetas täflan, genom dessa ordningar? Den kia. gan här höres öfver långsamhet, öfver bort - Den 15 1Februarii, % skämdt arbete, öfver dyrhet, orsakad af sammansättningar emellan handtverksclasser, talar åtminstone icke till deras fördel. 2:0 Äro Skråinrättningar oumbärlige för Stadens proviantering; kan priset för kött, bröd och dricka, alltid med säker billighet bestämmas af Policemagten och rätta medelvägen träffas emellan säljarens vinningslystnad och köparens behof, eller skulle denna gräns, som här med möda måste sökas, icke af sig sjelf visa srg, om frihet meddelades att utan skråtvång införa, sälja och köpa dessa varor? Jag vågar icke bestämdt besvara dessa frågor, men kan ej förneka min öfvertygelse, att uti allt hvad handtverkeri heter, skråtvång mtra skadar än gagnar. Täflan uti tillverkningen af goda varor kan ej med skrå-inrättning förenas, så länge skråmästaren är säker, att endast han kan tillitas, frågar han föga efter afnämarens fördel. Uti våra tider talas och skrifves öfverallt om menniskans medfödda frioch rättigheter, om rätts-känsla och det rätts-enliga: kan skråtvång härmed stå i bredd, eller böra ej dessa grunder tillämpas vid användandet af medborgares arbetsförmåga; är det intet näst personliga friheten , samhälls-menniskans dyrbaraste rättighet, att då hon ej förnärmar sina medmenniskor och utgifver till Staten hvad af hennes förmåga billigt kaa fordras, obehindradt få använda sin arbetsförmåga och de kunskaper hon förvärfva^ och finnes någon naturligare och med erfarenheten mer öfverensstämmande utväg än sådan arbetsoch 39 i Den 15 Fcbruarii, näringsfrihet, för att uppväcka täflan och ernå förbättring uti tillverkningarna ?
Förordningen och Reglementet angående lotsoch båkinrättningen i riket den 16 Maj 1827 finnes bestämd, innehållande berörda Kongl. Förordning så väl bestämmelser huru vid åborätten till lotshemman af krono-natur förfaras bör, der hemmansåboen ej är behörig att sjelf lotsa, sorn äfven, i fråga om lotshemman af kronoskatteeller frälsenatur, att, om hemmanets egare ej sjelf förmår lotsningen fullgöra, han Bih. till R. St. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon. Etsk. Betänkande JU 10. bör för lotsen uppsätta stuga med nödiga uthus, förse honom med mulbete för en ko och tillåta honom på egorne hemta vedbrand, samt nyttja fiske tili husbehof, och dessutom lemna honom sådane förmåner, som till hans utkomst af Konungens Befallningshafvande, sedan Distrikt-chefen blifvit hörd, pröfvas oundgänglige »och i värdet svarande mot de friheter skattemannen för lotsningen skall åtnjuta.» Utskottet hemställer således att motionen må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 13 Februari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Febr. 1863, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion om hemmanet N:o I Fångåmons ^ mantal, i Jemtland, befrielse från rotering. Motionären, Paul Andersson från Jemtlands län, har (N:o 111) såsom skäl härför andragit att, enligt afvittringsinstrument af den 30 Augusti 1830 och vederbörlig Länsmans den 24 October sistlidet år uthändigade intyg, ifrågavarande hemman är omgifvet af fjell och mossar, så att jordmånen är ofruktbar och för odling otjenlig, derföre hemmanet ock vore blott lågt taxeradt; det oaktadt detsamma dock icke kunde, vid den i provinsen sist verkställda rotering, undgå att blifva till ordinarie rotering indeladt.
Bankens räntor måste upptagas å ena sidan såsom tillgång och balanceras emot utgifterne på den andra, eller skola desse räntor anses som en enskildt egendom, tillhörande Götha Canal och Strömrensningarne &c.? Bankens räntor böra, i händelse någon del deraf till Statsverket kan öfverlåta», upptagas som en intrad till Staten; formen blir då långt redigare, och jag ser ej hvarföre detta icke skulle kunna verkställas, ali - Dtn 2;i Jpril e. m. 55 j denstund Riksens Stander äga besluta öfver deras användande. Herr Tham: Jag skulle vara ense med Herr Hjerta i afseende på beräkningen af inkomsterne, om blott de ordinarie varit upptagne, ty för dem finnas gifna grunder, och ingen anmärkning är gjord rörande dem; men då inga andra grunder finnas för beräkningen af inkomsten af Bevillnings-artiklarne, än de, som af Riksens Ständer komma att fastställas, tror jag, att Utskottet icke ens hade behöft nämna de summor, hvilka hittills influtit. Då uppgiften på de ordinarie inkomsterne är gjord, finner man lätt, huru mycket genom bevillning skall utgå. Ehuru beräkningen blott är förslagsvis uppgjord, blifver den ändå alltid ett hinder för Riksens Ständers framtida beslut i detta ämne. Angående grunderne för den allmänna Bevillningen, är Betänkandet redan färdigt. Med SjöTullsTaxan arbetar Utskottet för det närvarande; men då det önskar att kunna aflemna ett så fullständigt förslag, som möjligt är, torde arbetet ännu draga ut i4 dagar eller tre veckor. Sedankomma Postmedlen i ordningen och Cilart* Sigillataeafgiften. Dessa ämnen äro redan till en del genomgångne, och grunderne till behandlingen lagde; men dessas afgörande beror ännu på andra göromål. Ridderskapet och Adeln torde således finna, att BevillningsUtskottet icke försummat sig, och att ej alltför lång tid kan åtgå, innan Bevillnings-beräkningarne kunna ske på säkrare grunder än dem StatsUtskottet följt. Jag t 558 Da ii 25 April e. ni. anhåller således att, då Betånkandet icke låret? kunna blifva hvilande, detsamma måtte återremitteras. Friherre af Nordin'.
Det är oss alla bekant, att man då och då slopar krigsfartyg och äfven att andra fartyg kasseras. Fastän dessa ej längre kunna begagnas såsom farkoster på det stormande hafvet, torde de dock kunna läggas för ankare uti en hamn och utan serdeles stor kostnad förses med små rum eller celler, der hvar och en kan bo afskild, titan att vara blottställd för smitta och allt det obehag, som våra nuvarrde karantäns-anstalter medföra. Nästi. år besökte jag utlandet, till följd af min läkares föreskrift; men jag var icke väl utkommen, förrän koleran bröt ut, och genast måste min omsorg riktas på möjligheten att med min familj återkomma till fäderneslandet. Mycket plågad af sjösjuka, hade jag önskat kunna taga ginaste vägen hem: men måste likväl göra långa omvägar, för att undgå karantäns-torturen. Jag tog vägen Den 31 Maj f. m. 503 öfver Nordsjön till brödra-riket, och lyckades på detta sätt att undgå allt obehag af karantänerna inom mitt fädernesland. Men äfven om jag i Norrige hade blifvit ålagd karantän, så hade den blifvit hälften kortare än här, och man hade der sörjt för inqvartering på ett fartyg. På grund af hvad jag nu anfört vill jag önska, att R. St:r måtte fästa synnerlig vigt vid 3:dje punkten ; att för öfrigt åtskilliga detaljbestämmelser i förslaget utlemnas, och att R. St:r uttrycka den önskan, att K. M. ville anbefalla Sundhets-Colhm, att afgifva sitt yttrande i' frågan, samt att K. M. derefter måtte ordna de yttre karantänerna på det sätt, K. M. anser mest betryggande. Hvad spärrningarne inom landet angår, kan jag icke neka, att de synas mig vara i högsta måtto olämpliga; men äfven i den frågan bör Sundhets-Colhm kunna erhålla föreskrift att meddela sitt omdöme.
Försummas detta, utkräfvas de genom krono-betjeningen. 12:o. Sockne-nämnden går Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillhanda med alla upplysningar rörande pastoratet. Dessa böra vid vite inom behörig tid aflemnas. 13:o. Intet pastoratet rörande ärende får af någon myndighet afgöras, utan att Sockennämnden deröfver blifvit hörd. 14:0. Ordföranden sammankallar Nämnden; den som förfallolöst uteblifver, pliktar för hvarje gång 2 Riksdaler Riksmynt. 15:o. Alla förslager inlemnas till Ordföranden, som eger att dem föredraga. 16:o. Ordföranden förer: a) Protokoll vid sammanträdena; b) Förteckning öfver inkomne handlingar; samt c) Afskrift af afgångne bref och skrifvelser. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eller af honom dertill utsedd person eger rätt att hemma hos Ordföranden granska dessa handlingar. 17:o. Vid frågor rörande skola och fattigvård tillkallas kyrkoherden, såvida han ej redan är ledamot af Socken-nämnden. Vid dylika tillfällen är han sjelfskrifven Ordförande. 18:o. Beslutmässig är Sockne-nämnden då minst halfva antalet ledamöter är närvarande. Omröstning sker per capita. Ordföranden har afgörande röst vid lika röstetal. 19:o. Kassa-förvaltare och Räkenskaps-förare må, om nödigt är, antagas och aflönas. 20:o. Föregående årets räkenskaper granskas på allmän sockenstämma i Februari månad. Räkenskaperne böra 1 månad före nämnde stämma vara för socknemännen tillgänglige. 21:o. Frågor rörande beskattning, nya företag, försäljning eller inköp af jord och lägenheter eller afstående af församlingarnes rätt, skola på allmän sockenstämma föredragas. De behandlas der enligt Sockenstämmo-förordningen. Alla kontanta kommunal-afgifter, hvilka ej i behörig tid blifvit erlagde, upptagas af krono-betjeningen efter restlängd, samtidigt med den öfriga uppbörden. 22:o. Fråga, rörande årlig afgifts erläggande för längre tid än S år, skall alltid Kongl.