Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
428 för tiden ofta användt språkbruk: Wendelia. Så skrifver t. ex. Kellgren i april 1776 till Clevberg och beder honom att skaffa musiken till » fru Wendelias verser », o c h 1781 omtalar Kellgren, att han fått sig tillsända verser från Schmiterlöf » genom bref från fru Wendelia ». Äfven i samtida tryck namnes hennes namn ett par gånger, detta i samband med relaterande af festligheter inom sällskapet Utile Dulci. I förbigående och för dem af Iduns lä- sarinnor, hvilka icke hafva detaljkunskaper i vår litteraturhistoria, må nämnas, att Utile Dulci var ett vittert samfund i Stockholm, stiftadt af Elis Schröderheim, kanslirådet Fermer m. fl. af spillrorna utaf det vittra sällskap, som förut bildats af skaldinnan fru Nordenflychts förtrognare umgängeskrets. Sällskapet Utile Dulci bildade snart under sig tre filialsällskap: Apollini Sacra i Upsala, Carolinska sällskapet U. D. i Lund och Aurora i Å b o. Det räknade bland sina ganska talrika medlemmar nere i vår litteratur märkliga personer: Gyllenborg, Wellander, Oxenstierna, Bergklint, Rosenstein, Adlerbeth, Kellgren, som en tid var dess sekreterare, Leopold m. fl. Äfven damer, ehuru få till antalet, intogos i Utile Dulci, och de mest lysande bland dem voro fru Schröderheim och fru Lenngren, hvilken sistnämnda, enligt samfundets ännu i Musikaliska akademiens bibliotek förvarade matrikelbok, vid dess musikaliska tillställningar sjöng sopran (hennes man, kommersrådet, sjöng bas). Sällskapet var hvad man kallar lysande, och att intagas däri ansågs som en stor utmärkelse. Det utsatte vittra täflingsämnen, utdelade pris, sträckte äfven sin omvårdnad till musiken samt utgaf en särskild samling af sina skrifter under benämningen » Vitterhetsn ö j e n ». Efter det Utile Dulci ' s förnämsta skalder inflyttat i Svenska akademien, tynade samfundet så småningom af och utslocknade alldeles i och med Schrö- derheims död.
Betänkanåeii. lill 1795 egt porto franco och nederlags3 rätt, att samma stad under berörde period blomstrade, att, sedan den kommit i mistning deraf, staden allt mer och mer sjunkit från välstånd till yttersta vanmagt. Af det i Betänkandet citerade Kongl. Cornmercecollegii utlåtande, år 1772, inhemtas ock, huruledes Collegium framställt nyttan ef porto franco så i Östersjön som Nordsjön, och med kännedom af Marstrands läge, torde man med fullt skäl medgifva, att det samma, om ej öfverträfFar, åtminstone fullkomligen motsvarar det af Gothland för ett sådant ändamål, som nyssnämndt är; heldst redan der linnas tillräckliga försvarsverk, genom Carlstens fästning, som skyddar inloppet till hamnen, hvilken är tillgänglig alla årstider; så att Marstrand skulle i detta afseende blifva af lika vigt för Riket vid Nordsjön, som Göthlanda hamnar vid Öster* sjön. Éx rrotocollo. A. Fryxell, Best). och Ekon. Utsk, Betänkanden. Ånkorn den 2 Åug. 1823. Betänkande, angående fortfarande understöd af staten för Höganäs Stenkolsverk. tJti ProtocollsUtdrag af den 27 sistlidnö Juni, har Riksens Höglofl. Ständers Statsutskott underrättat Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet* att hos StatsUtskottet samma dag blifvit foredragne Kongl. Maj:ts till StatsUtskottet aflåtne Nådiga Skrifvelse, af den 25 uti förfiutne Januari månad, jemte Hans Excellens Herr Grefve De let Gardie's af Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Statsoch EkonomiUtskottens gemensamma handläggning remitterade Memorial» med dertill hörande handlingar, angående det Höganäs Stenkolsverks interessenter sista Riksdag beviljade Statsbidrags användande, jemte nu föreslaget ytterligare understöd till verbets upprätthållande och fortsättning i framtiden. StatsUtskottet har tillika vid handen gifvit, att, enär berörde motion egde oskiljaktigt sammanhang med Kongl.
Vid förnyad föredragning af Högvördige Preste-Ståndets den 6 dennes aflåtne, och samma dag på bordst lagde, Protocolls-Utdrag, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om viss dag till Riksdagens aflysande, fann Ridder»,kapet och Adeln, att sedan Kongl, Majit uti Nådig Skrifvelse af den n dennes gifvit Riksens Ständer tillkänna, det Kongl. Maj:t ämnar Måndagen den 22 i denna månad kalla Stäaderne på Rikssalen, för att dem förafskeda och Riksdagen afsluta, någon annan åtgärd , i anledning af berörde Piotocolls-Utdrag icke erfordrades , än att detsamma borde läggas till handlingarne. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärs. och Oeconomie-Utskottens den 30 sisth Octoher under N;o 215 afgifne, samt'den 3 derpåföljande November eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande öfver vackt motion, angående afskaffande af Bergs-Tings-Rätter och Bergmästare-Embeten. Herr Lagerhjelm_, Pehr: Sedan Ridder skapet och Adeln, genom gårdagens beslut, justerat siri tanka i afseende på Särskildta Utskottets Betänkande, och Utskottet pa,g. 47 tillstyrkt, att alla de Rätts-frågor, för hvilkas afgörande särskild sakkännedom varit ansedd nödig, måga till de Allmänna Domstolarne öfverflyttas 5 men Ridderskapet och Adeln egenteligen beslutat åberopande af hufvudgrunderne i 746 Den iS December f. m. Särskildta Utskottets Betänkande, s§ utbeder jag mig vördsamt , att erhålla upplysning , om detta hörer till hufvudgrunderne. Örn det anses höra dit, kan ingen discussion ega rum ; i annat lall torde det vara tillåtet, att yttra sig uti ämnet. Herr von Hartmansdorff', Augnst : DI ingen annan af Särskildta Utskottets Ledamöter lärer vara tillstädes , anser jag mig , ehuru af olika meniog med dem, pligtig svara på Herr Lagerhjelms fråga.
Härigenom förmodar Utskottet sig hafva redan iakttagit, hvad med ofvannämnde anmärkning egenteligen åsyftas, fastän Utskottet icke kunnat och icke eller nu kan inse skäl, att, utan allt bedömande eller urskiljning, tillägga alla möjliga Inrättningar, som benämnas med Fabrik eller Slöjd, Lån rätt i Manufactur-Disconlen, emedan sådant, efter Utskottets tanke, skulle leda till den följd, att de för Landets behof Stats-Utskotterm Betänkande!*. 1887 nödige och ratt gagnelige Fabriker och Manufacturer kotnmo sluteligen att sakna det understöd , sorn de borde äga rätt att påräkna, och hvartill Bankens ofvanberörde bidrag egentligen äro ämnade. Vidkorntnande nu anmärkningen, att den föreslagne Edgång, sorn Cormnerce-Coilegium skulle äga rättighet, att, vid uppkommen förmodan om origtig tiilverknings-uppgift, ålägga Fabrikanten, borde undvikas i frågor af denne beskaffenhet; så, enär ett rätt utdelande och användande af Manufactur - Di mont-Fondens medel, beror på tillverknir.gsuppgifternes. riktighet, och erfaren, heten visat, att den, såsom grund för Fånens meddelande, föreskri fne uppgift af Hall-Rätterne öfver den stemplade tillverkningens belopp och värde, icke allid varit pålitelig, bar Utskotet, för att, sd vidt möjeigt är , vilina någon närmare Controll härutinnan, föreslagit nämnde Edgång.
Det är visserligen sanni, alt ett sådant comite'arbete icke kan i formlig väg komma under Const.Utsk;s granskning vid nästa riksdag, ty betänk, kan ej dit remitteras under någon form; men då det åligger Const.- Utsk. vid hvarje riksdag, och jag förutsätter, att det företrädesvis kommer att åligga nästa riksdags Consl.Utsk., alt sjelfmant till öfverläggning företaga den vigtiga frågan om reformer i vårt riksdagsväsende; så kan ett Consl.Utsk., som vill arbeta till något nyttigt, icke undgå att taga kännedom af ett sådant comite'arbete. Utsk. har en moralisk pligt dertill, alldenstund arbetet tillkommit i följd af Sländernes egen önskan. Det är ifrån denna åsigt jag skulle hafva önskat att beslutet kunde tagas i denna fråga. Om således R. o. Ad. för dess dcd underkände Hr Rydins motion, d. v. s. godkände Ekon.Utskrs förevarande betänk., men icke heller instämde med Hr Aminoff, önskade jag alt R. o. Ad. ville fästa sig vid den tanke jag såsom en idee framkastat och som vidare kan detaljeras. Frih. Cederström, Jacob: Det är i form och alldeles icke i sak, som jag ämnar yttra mig. Grundlagssliftaren har bestämt den ordning, enligt hvilken frågor om förändringar i grundlagen få väckas, äfvensom sättet för deras afgörande. Grundlagsstiftaren har dervid gått långsamt tillväga, så att man af föreskrifterna borde ana att han förutsett möjligheten deraf, alt en revolutionär tendens hos ett Const.Utsk. kunde frambringa ett förslag lill grundlagsförändring, hvilket kunde sönderrycka samhället, men att, om än opinionen vid en riksdag kunde bifalla ett slikt förslag, så står dock konungamaktens röst qvar oförminskad, och denna makt kastar hela strunten dit tillhaka, hvarifrån den aldrig bort komma. Grundlagen, som fordrar att bokstafligen eflerlefvas, föreskrifter, att ett Const.Utsk:s förslag till grundlagsändring skall hvila till nästa riksdag.
Det följer af sig sjelft, utan att man för dessa häktens reparationer och ombyggnad behöfver anslå de föreslagna 100,000 r:dr; men öfverenskommelser inom häraderna, för att fylla bristen, och att de skola samsa sig 0111, att, ehuru hörande under olika dotnsagor, således äfven under olika domare, förena sig om ett häkte, lära ej i verkställigheten komma att äga rum, och detta tolde således hos Utsk:n, dit jag hoppas att förslaget blifver återremitteradt, helt och hållet komma att förändras. I afseende på sjelfva hufvudsaken, eller det af Ulsktn nu föreslagna större anslag i och för fängelsebyggnaderna, så har jag väl här funnit, alt Utskrn anse hvarje cell kunna beräknas till en kostnad af 666 r:dr 3a sk.; men hvarifrån denna siffra blifvit hemtad kan man ej finna, och den tyckes ej vara grundad på någon kännedom, sorn Utskin sjelfva äga om hvad kostnaden verkligen skulle blifva, enär dertill fordras nödiga upplysningar om materialiers priser och annat mera, hvarom Utskin äro i okunnighet. Första frågan måste väl vara constructionen af fängelserna, deras form och byggnadssätt m. m. Sedan delta är afgjordt, kan hvilken byggmästare som helst uppgöra kostnadsförslaget, på grund af kubikalntal i murverk och qvadratalntal i trädvirke. Derefter kan man beräkna hvad man kan åstadkomma med det anslag, som finnes att disponera. Det har af en ledamot här blifvit framstäldt, att man går i bakvänd ordning, då man vill bygga fängelserna först och sedan antaga det nya straff-systemet. Deruti kan jag ej fullkomligt instämma.
Ekon.Utskotten: M 1, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels ändring af gällande stadganden, i fråga om skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar, samt dels rättighet till erhållande af tjenligt väglaguings-ämne å andras ägor; JVs 2, i anledn. af väckt motion om ändring af Kongl. Brefvet den 19 Juni 1830, i fråga om beräknande af ”matlag” eller ”rök”; och M 3, i anledn. af väckt fråga om förändring i föreskrifterne, rör:de Prestval. Fortsattes pröfningen af BankoUtsk:s Betänk. 34, med förslag till reglering al Bankens låneoch krediliv-rörelse; hvarvid nu förekom : %7:<le punkten. Frih. Baab, Adam Christian: Denna punkt iunefatlar tvenne serskilda frågor, i afseende på Hypotheksföreningarne. Den första innehålles i de af Prof. Agardh och Hr Ekenman väckte motioner, hvilka åsyfta alt Bankens hela lånerörelse mot pant af fast egendom skall uphöra, och i stället öfverlålas åt Hypotheksföreningarne. Derpå har Utsk. svarat, att denna slags lånerörelse visserligen är för Banken främmande, och icke öfverensstämmer med dess ändamål, samt att den föreslagna åtgärden således vore ändamålsenlig; men under åtskilliga kryssningar mellan olika meningar, anser Utsk. den likväl vara alltför omfattande, och har fördenskull icke kunnat densamma tillstyrka. Då således Utsk. vid denna Riksdag icke ansett sig böra förorda bifall till förslaget, vill jag icke vidare uptaga det. Det andra förslaget är väckt af mig, äfvensom af Prof. Agardh och Hr Ekenman, samt en Fullmäktig i BondeSl. Della förslag åsyftar, att en viss summa måtte anslås till kreditiv åt de i Riket inrättade, och med behörigen sanktionerade reglementen försedda Den 17 Juni e. m 255 Hypolheksföreningar. Af mig är denna summa föreslagen till 1,200,000 H:dr, och af Hr Ekenman till 1,000,000.
Hofstena Lunna-gården mantal och Törnestorp f mantal, indragna predikants-boställen vid Westgötha f. d. KavalleriRegemente, i anledning af väckt motion om Kyrkoherden G. A. von Zweigbergks enka, Maria Hteggrens bibehållande intill sin död vid åbooch besittnings-rätten eller arrendet till nämnde hemman: B. VI. 161, 209, A. 209; B. VIII. 94,96,134, A. 135, E. 263. Holten, Carl Julius von, Löjtnant vid Westgötha Regemente, angående pension på Allmänna Indragnings-Staten för honom: I. 46, R. 46. (Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). Homöopathisk kur-anstalt, i anledning af väckt motion om förberedelser till inrättande af en sådan: B. II. 458, 462, 474, A. 481. Hospital, angående stats-anslag till uppförande af ett sådant för landskaperna Wermland, Dalarne och Nerike; motion af Herr Robert Nils Germund Montgomery: se Motioner. Hufvudstaden, angående åtgärders vidtagande till dess skyddande för fiendtliga anfall från sjösidan; motion af Herr Robert Theofron Cederschjöld: se Motioner. Hufvud-Titlarne: se Riks-Statens Hufvud-Titlar. Hultsjö Bergagården N:o 3, ^ mantal, krono-skatte kavalleriaugments-hemman, angående utbyte af de till boställe åt Länsmannen i tredje distriktet af Vestra Härad i Jönköpings Län anslagna hemmansdelarne l mantal Repperda Annegården N:o 9, mantal af Repperda Källagården N:o 3, samt J mantal af Ufvanäs Westergården mot förstnämnde augments-hemman: I. 47, R. 49; B. II. 520; lil. 47, A. 47, E. 230.
Men hon döljde sina tårar, och under den allmänna glädjen var der ingen som aktade uppå hennes sorg. När brölloppet hade stått någon stund, sattes bord framför gästerna, och Messeria biträdde att bära in maten. Hon hade med sig tvänne dufvor, som flögo fram och åter i salen. Vid nu första anrättningen bars in, tog tärnan trenne hvete-korn och kastade för dufvorna; men hannen flög fram, plockade alla tre kornen, och lemnade intet åt sin maka. Då qvad den lilla dufvan: »Tvy vare dig! för du svek mig, som kungens son svek Messeria.» Det blef nu tyst i salen, och gästerna förundrade sig öfver de små foglarne. Men brudgummen vardt mycket tankfull, lockade dufvorna till sig, och smekte dem. Efter någon stund sattes den andra rätten på bordet, och Messeria halp till att bära in maten. Hon kastade nu åter trenne hvete-korn för sina dufvor; men det gick såsom förra gången, hannen plockade alla tre kornen, och lemnade intet öfrigt åt sin maka. Då qvad den lilla dufvan: »Tvy vare dig! för du svek mig, som kungens son svek Messeria.» Nu blef åter tyst i salen, och alla gästerna lyssnade till fogelns ord. Men konunga-sonen blef underlig till mods, och lockade de små dufvorna, och smekte dem. När så tredje rätten bars in, kastade Messeria åter trenne hvete-korn för sina dufvor. Men hannen flög fram och plockade alla tre kornen, utan att lemna något åt sin maka. Då qvad den lilla dufvan: »Tvy vare dig! för du svek mig, som kungens son svek Messeria.» Nu blef en djup stillhet öfver hela gästabuds-salen, och ingen visste hvad han skulle tänka om detta järtecken. Men när konunga-sonen hörde dufvans ord, vaknade han som ur en dröm, och det rann honom i sinnet, huru illa han lönat den fagra Messeria för all hennes kärlek. Han sprang så upp ifrån bordet, tog den unga tärnan i famn, och sade att hon och ingen annan skulle blifva hans brud. Derhos förtäljde han om all den trohet
Beträffande R. o. Ad:s beslut i öfrigt, eller att upbördsmannens qvitto å bränvins-försäljnings-afgiften skall af den skattskyldige inom åtta dagar efter detsammas erhållande hos vederbörande Häradsskrifvare till annotation företes, så är detta ett stadgande, som gäller i afseende å alla andra kronoutskylder och jag inser icke hvarföre man, ledd af en för mig obegriplig ömhet för krögarne, vill befria dem från resor, hvilka andra för sådant ändamål måste företaga. Dessutom ber jag att få erinra derom, att Häradsskrifvarne äro vid upbördsstämmorne tillstädes, så att qvittenserna genast kunna företes till annotation. Skulle krögaren icke behaga infinna sig vid nämnde förrättning, så får han skylla sig sjelf och göra den bedröfliga resan både till Kronofogde och Häradsskrifvare. Det torde ej vara skäl att omhulda krögarne pä bekostnad af Statens säkerhet för upbörden och derföre anhåller jag, det R. o. Ad. måtte sitt förra beslut äfven i detta hänseende vidblifva. Hr Printzensköld: Det vill synas mig såsom skulle dé ledamöter af detta Stånd, hvilka försvara Utsk:s Betänk., der - Den 5 Oktober. 101 utinnan icke vara så särdeles konseqventa. När det var fråga om att bestämma afgiften för bränvias försäljning, utgick man från den grundsatsen, att varan skulle fördyras för att superiet derigenom skulle förminskas. Jag för min del skulle tro, att superiet ännu mera förminskades, om man kunde helt och hållet undvara så väl utskänkningssom utminuterings-ställen. Om man, genom skärpandet af vilkoren för bränvins-försäljningsrättigheters erhållande, försvårar möjligheten för spekulanter att dem sig förvärfva, skulle sådant, enligt mitt förmenande, vara det kraftigaste medlet att förminska icke blott utskänkningsutan äfven utminuterings-ställénas antal.
Maj:ts och Rikets Kammar-rätt. En sådan revision af de serskilda städernas räkenskaper skulle dessutom svårligen kunna, i anseende till deras vidlyftighet, hinna verkställas, då Rikets Ständers revisorers tid redan i hög grad är tagen i anspråk för granskningen af de till de allmänna stats-bestyren hörande räkenskaper m. m. Deremot anser Utskottet lämpligt, alt, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hrad Kommerse-kollegiuin i underdånighet tillstyrkt och Kongl. Majit jemväl vid 1844 års riksdag i nåder föreslagit, officiela uppgifter rörande tolags-medlens belopp och användande varda till bemäide kollegium insända, för vinnande af kontroll, huruvida medlen till de af - Stats-Utskottets Utlåtande, N:a 303. 38 sedda ändamålen användas; dock torde det vara tillfyllestgörande, att dylika uppgifter hvart tredje år afgifvas, hvadan Utskottet hemställer, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta anbefalla vederbörande, att till Kommerse-kollegium hvart tredje år insända behörigen styrkte uppgifter öfver belopp»* och användandet af de städerne anslagne tolags-medel. Stockholm dea 31 Juli 1831. STOCKHOLM. Östlund & Bedling, 185L StatsUtskottets Memorial, N:o 304. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Aug. 1851, kl. 2 e. m.
Bänkman alt under loppet af nästa vecka sammanträda för att utse en annan eleclor. Hr Frih. o. Landtm, tillkannagaf äfven, att Gr. Gyldenstolpe, Nils, afsagt sig förtroendet alt vara ledamot i Exped. Utsk., samt att Hr Hallenborg, Carl Joh., ledamot i StatsUtsk.,och Hr Tornerhjelm, Erik, hvardera erhållit 3:ne veckors ledighet, den förra från den 21 i denna månad; och anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att under loppet af nästa vecka välja ledamöter i den afgångnes och de permitterades ställe. Hr Stuart, Carl Gustaf: Då i det plenum, som föregick gårdagens, R. o. Ad. återremitterade Bevilln.Utsk:s betänk. ang:de kortstämplings-afgiften, yttrades af en värd ledamot af den afdelning utaf nämnda Utsk., som handlagt detta ärende, att enligt de upplysningar, som afdelningen tillhandakommit, kortstämplings-bevillningen från goo r:dr ärligen, som den före dess vid förra riksdagen beslutade förhöjning utgjorde, numera uppgått till 9000 r:dr. Enär nu denna uppgift likväl icke öfverensstämmer med det förhållande, som Riksg.conlorets räkenskaper ådagalägga, och då det torde vara nödigt all afdelningen, som uraktlåtit att infordra några upplysningar härom, sådant oaktadt ei håller kännedom 0111 det verkliga resultatet uti ifråga var. hänseende, hvilket endast of dessa räkenskaper kan inhemtas, så får jag anhålla att följande uppgift rör:de omförmälta ämne måtte varda Bertlin.Utsk. såsom en bilaga till den beslutade återremissen meddelad. Såsom kortstämpelbevillning har enligt åberopade räkenskaper till Riksg.cont. ingått: år 1834 —- — r:dr 1,461: 26. 3. „ i835 - „ 1,765: 6. — „ i836 eller det första år, då den ökade kortstämpel-bevillningen utgick , 10,9/19: 4^* 6.
Det är visserligen icke omöjligt, alt på sätt, som nämndes, upskjuta med fördelningen af provisionerna, till dess Stats-kont. eller någon annan central-myndighet derom bestämt och anbefallt utanordnandet deraf, men della är likväl en omgång, som jag icke anser nödig, och jag är öfvertygad om, att Serskildta Otsk., om frågan dit återremitteras, lätt utfinner något bättre sätt. Man kan också svårligen inskränka den provision, hvarom här är fråga, till precist samma belopp, som den f. n. utgör, emedan den likväl icke skulle blifva för de redogörande lika med hvad den förut varit, hvilket dock varit det Serskildta Utskfs mening, och är den enda grund för denna provision, som af Utsk. blifvit föreslagen. Det hade i min lanke varit tjenligast, om Utsk., i likhet med hvad hittills varit förhållandet, föreslagit någon bestämd grund, efter hvilken denna provision borde utgå, i förhållande till de summor, hvilka utaf vaderbörande blifvit redovisade. Detta är skälet hvarföre jag gjort hemställan om återremiss utaf denna del af Utsk:s förslag. Finner likväl R. o. Ad. att, på sätt Frih. Raab sagt, Ulsk:s förslag gerna kan utan återremiss godkännas, så ligger visserligen deruti icke några serdeles hinderliga olägenheter, men jag finnér dock de skäl, som tala derför, vara ganska ringa. Utsk. kommer troligen ganska hastigt in med ett nytt förslag, som då är helt och hållet fristående, och som af R. St. kan pröfvas och afgöras utan någon lids-utdrägt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jagar väsendtligen förekommen af Frih. Palmstjerna. Men jag anhåller få lägga några skäl till dem, han anfört för sin mening, att Serskildta Utsk:s Betänk. bör, i hvad det rörer vedergällning till vederbörande, för debitering och redovisning af skallen å bränvins tillverkning och försäljning, återremitteras. Sådana föreskrifterna nu äro, hafva de varit innefattade i en enda §, hörande till den gemensamma författinn om bäggedera, hvilken hittills varit gällande.
Maj:t sörblisw^r Riksens Ständer med all Kongl, näd och ynnest städse wälbewägcn. C ä k 6. af Wetrsrsfrät. Afskrift. Stockholms Slott den 8 December i8c>8. ?rorc>col! häklit inför Konungen i StatS«Rädet Närwarande: Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Lrenderne Herr Friherre von korsström. StatS-Räderne Friherre Rofsnbla^. Friherre von platen. Friherre -Välerbelb. Undertekaad Hof C antzker. Sir» Den 8 December. 535 'Sedan Kongl. Maj:l gistvik Dest Stais»Räd, uti Konungens Sängkammare i»,kalladt, i näder tillkänna, an uppå derom as Kongl. Maj:tS Tjenstgörande General-Adjutant utfärdade behörige ordres och widtagne nödige anstalter, f. d. Konung 6ul<st 6o>pli, Dest Gemål dch Prins 6uliat redan i förrgår pä förmiddagen frän Gripsholm bliswit flyttade till Carlscrona, till hwilken Stad de Kongl. PrinseSforne skulle sig ofördröjligen begifwa, täcktes Kongl. Ma,:t i näder förklara Dest mening wara, att sälvin en följd as Kongl. Majus under den g sistlcdne Augusti till Riksens Sländer aflätne nädiga proposition, sä wäl om f. d. Konungens och Dest FamilleS flyttning utom Rikets gränser, som om bestämmandet af det Land der de framdeles borde sig uppehälla, till Riksens Ständer en ytterligare nädig proposition afläta. Denna Proposition fade.., som den wid detta Protokoll finnes bilagd, uplästcS nu as underteknad Hos Cantzler och Stats »RädetS samtelig» Ledamöter tillstyrkte i underdånighet nådigt bifall till dest innehäll. In loklem ?rotncc>IIi. 6. ak VVetrerlieflt. Enligheten med Originalet intygar k>»rr von Ln§e8lräm. Wrist.