Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
och svala vårkvällarne, då just larmet från barnens lekar ute på gatan är ett osvikligt vårtecken. Dagens ljudfulla oro börjar annars att mattas af; det är endast de sista tonerna af arbetslifvets mäktiga orkester, som nu höras. De stora, rasslande arbetsvagnarne äro vid denna tid mera sällsynta; men droskorna börja rulla fram litet flitigare, förande folk utåt till Djurgården — eller till förlustelselokaler — eller till festligheter inom hus. Nöjet höjer sin spira, och arbetet sänker sin. De » riktiga » barnen hafva slutat leka för dagen, men de vuxna bli nu som stora barn, hvilka vilja roa sig med de lekar, som anstå deras ålder: varieté, punsch och musik etc. En feberaktig ifver ligger öfver de » stora barnens » gång, som är bestämd och rask: de gå till n ö j e t. Men hvad är det för ett plötsligt stigande oväsen, som höres från gatan? Jag blickar d i t. En folksamling. En ung man i arbetskläder står där, blek och trotsig, framför två poliser, som söka öfvertala honom att godvilligt följa med dem. » Han har stulit! » hör jag en kvinna säga halfhögt till en liten nyfiken gumma, som stannat med en mjölkkruka i ena handen och en aftontidning i den andra. Konstaplarne förlora nu tålamodet. De rycka ett hårdt tag i den unge mannens rock och söka släpa honom framåt. Men han gör ett förtvifladt motstånd, stark som han är. Plötsligen uppstår en orolig, böljande rörelse i hopen, som klyfves isär af någon som bryter sig väg fram till hufvudpersonerna i det lilla gatudramat. En medelålders kvinna med ett ångestfullt och blekt ansikte störtar fram till den unge mannen och säger, högt och brådskande, utan att bry sig o m omgifningen, som betraktar henne med obarmhärtig nyfikenhet: » Gå med dem, Karl, i Jesu namn gå med dem, och gör dig inte olyckligare än du ä r. » En plötslig förändring sker då med den unge mannen: han blir alldeles röd i ansiktet, sänker hufvudet och liksom slappnar till i hela kroppen.
»Styf karl för öfrigt han som har gjort den där, men det är också, ta mig tusan, det enda som duger! Eljest är det bara onatur och perukstockeri.» I det ögonblicket var jag riktigt trött på att vara så dum och okunnig som jag är. Men så tänkte jag: villig häst gör tung börda lätt! I morgon köper jag mig en konsthistoria och så ett sådant där konversasjonslexikon, som Villy talat om. Se’n får vi väl se! När vi kom ut, spände jag ögonen så pass i karlen, att han inte vågade annat än att ge mig parasollen, men därmed var det också alldeles slut med mina krafter. Jag kände mig så rent förbi, att jag knappt orkade tacka Ester för hennes stora vänlighet att först hälsa på mig och sedan så snällt och tålmodigt följa mig öfverallt. Ty naturligtvis måtte det ha varit bra tröttsamt för en så rutinerad person som hon att gå och dra på en sådan här dum småstadsbjörn som jag, fast det märktes då inte en smul. Villy föreslog, att vi skulle göra en promenad till Skeppsholmen. Undrar just, om det inte var för den promenadens skull han gifvit sig så god tid? Ack, den ungdomen! Den lyckliga ungdomen! Men han hade kunnat missräkna sig. Jag skulle ha kunnat orka följa med. Men Gud vet, om jag gjort det ändå! Man ska unna ungdomen deras korta sommartid. Tids nog kommer höstdagar, fettbildning och andfåddhet, och adjö då med romantiken! Ack, romantiken! Den är ändå den vackraste poesi som finns. Det var med riktig afund jag såg Villy och Ester svänga af nedåt Skeppsholmen med steg så lätta, som om de inte visste hvad trötthet ville säga. Men så hade de häller inte börjat sin dag med att tappa 100 kronor och bli uppskakade på alla vis! Besynnerligt nog höll spårvagnen stilla den här gången till dess jag kommit på med båda fötterna. Det brukar den eljest alldrig göra. Ja, jag erkänner, att i fråga om spårvagnarna känner jag mig sviken. De står alltid när de bör gå, och går alltid när de bör stå, och så måste hvar och hvarannan konduktör vara blind eller döf, ty endera kommer man inte med alls, eller också blir man upphalad som en mjölsäck, hvilket alls inte är behagligt.
Då Utskotten tänkt sig seminarierne såsom bildnings-anstalter för folkskolans lärare, och icke såsom blotta folkskolor, anse de dem väl böra sättas i förbindelse med fullständigare folkskolor, till bibringande af den practiska öfningen i kunskapers meddelande, men ingalunda utsträcka sin verkningskrets ända derhän, att bibringa lärjungarne alla nödiga kunskaper allt ifrån de första elementen; hvarföre de emot 5 mom. gjorde anmärkningar anses ej böra föranleda till någon förändring deruti. De erinringar, som blifvit framställde mot Utskottens förslag om stipendier för lärare-elever vid seminarierne, hafva icke kunnat förmå Utskotten att frångå sin redan uttryckte grundsats, att stipendier, såsom understöd och uppmuntran för skicklige skol-lärare-elever äro icke allenast nytlige, utan äfven, åtminstone till en början, oumbärlige. I afseende åter å de föreslagne reglemenlariske stadganderna för stipendiernas utdelande, torde några förändringar böra ega rum; och få Utskotten derföre tillstyrka, . 14 Staissamt Mini. Besv.- och Ekon.-Vlshottens Utlåtande, N.o 128. att elt årligt anslag af p,ooo R:dr måtte till stipendier för lärareelever vid seminarierne beviljas, att utgå ifrån Riksgälds-Conloiret till och med året efter nästa Riksdag och ställas till Kongl. Majjls disposition, för att, i mon al behofvet, fördelas Stiften emellan; alt dessa stipendier må bestämmas, dels till 5o R:dr och dels till 33 R:dr 16 sk., och af Dom-Capillen utdelas efter behof och ådagalagd skicklighet; dock att, der behof och skicklighet äro lika, den elev till åtnjutande af stipendium må ega företräde, som af någon serskild församling blifvit till intagning anmäld, med vilkor alt, efter genomgången lärocurs, anställas vid en inom samma församling inrättad eller beslutad folkskola. Det uti mom. 7 föreslagne stadgande finna Utskotten böra qvarstå , oagtadt de anmärkningar, som deremot blifvit gjorda.
Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet hafva den 7 i denna Månad, enligt ankomne Protocolls - Utdrag, till .Lagsamt Allmänna Besvärsock Ekonomi-Utskotten återremitterat det Betäkande , hvilket Utskotten den i4.:de nysförflutne Februarii afgifvit, rörande den af Riksdags-Fullmätige utaf Hedervärda Bonde-Ståndet Joli. Magn. Wessing från Vestmanland och Pehr Bengtsson från Halland väckte motion, att det uti 3:dje Artikel af Kongl. Stadgan, angående Jagt och Djurfång, af den 13 April 1808 meödelte förordnande, om Jagt-platser och Jagt-tygs inrättande, samt om Allmänna skalls anställande, må till sin verkan upphöra, och att andre mera lämplige anstalter till rofdjurens utödande måtte vidtagas, hvilket förslag Utskotten funnit sig böra till bifall understödja Berörde återremisser hafva blifvit föranledde, hus Höglofl. Ridderskapet och Adeln, utr af de anmärkningar, hvilka Herrar Friherarne Cederström och Hjerta samt Herr von Greiff gjort, att, elter deras förmenande, det icke skulle Lag. och Besviirs-TJtskottens Eetänkanden. 403' för det närvarande blifva nyttigt att upphäfva omförmälte stadgande, hvilket, om det samma be« hörigen handhafdes, borde fullkomligen tjena till det dermed åsyftade ändamål, att utrota odjuren och förekomma den skada och förlust, som af deni åstadkommes å I-vand t mannens kreatur ; samt att till nyssnämnde ändamåls vinnande ingen säkrare åtgärd än vinter - skallen skulle vara att vidtaga; men hos Högvördige PresteStåndet af den anledning, att Herr Prosten Jlector Fröberg hemställt, om icke, till de skäl Utskotten för sitt yttrande begagnat, än vidare uti den underdåniga önskan, som i ämnet komme att af Bikssens Högloft. Ständer hos Kongl.
Vi äga visserligen förut goda och populiira arbeten på detta område, men i våra dagar, då historieforskningen bedrifves med den största intensitet och i följd däraf nya fakta ständigt komma i dagen, hvilka göra en ofta %terkommande revision af äldre historiska publikationer alldeles nödvändig, blifva lätt äfven de förtkäffligaste verk snart föråldrade, och man hälsar därför med glädje nya arbeten, d&amp; man f&amp; reda på de allra senaste resultaten af den moderna historieforskningen. Prof. Boethii arbete tyckes oss i detta hänseende uppfylla de. fordringar, man har rätt att ställa på ett nytt arbete. Särskildt tyckes förf. i fråga om de egyptiska och lraldeiskrc follrens historia hafva hemtat sina uppgifter friin de nyaste och modernaste auktoriteterna på detta fält. Arbetet utmärker sig för öfrigt för ett redigt och lclart framställningssätt, noggrannhet och, för så vidt. vi lcuiina döma, palitlighet i uppgifter. Det historiska stoffet ä r väl bearbetadt, hvarför ock skildringarna i allmänhet förefalla mera helgjutna, än hvad som brukar vara fallet j arbeten af detta slag. I fraga om grupperingen af sitt material synes det oss som skulle förf. väl mycket låtit leda sig af gammal slentrian Vi skulle äfven vilja göra den anmärkningen, att han gifvit det kul-. turhistoriski elementet allt för liten plats i sitt arbete, ett uraktlåtande, som förefaller oss så mycket besynnerligare; som detta element i våra dagar håller på att arbeta sig upp till en stormaktsstallning på historiens omrade. Illustrationerna, som. pryda boken, äro ovanligt vackra och väl utförda. Prof. Boethii bol Vi önska därför, att det vackra och gedigna arbetet matte vinna inträde i rätt många hem. ' ' Svenska hjklttilr tinder de sista fyrahundra åren. Ny upplaga utgifven af J. Band I I. Från Karl X Gustaf till våra dagas. Pris 2 kr. Soin vi föregående Ar yttrade oss tämligen vidlyftigt om första delen af detta arbete, inskränka vi oss till att meddela, att andra delen utkominit och att den innehåller uppsatser om konun-,
Utskottets hemställanden biföllos, dock med det vid 13:de punkten gjorda förbehåll om iakttagande af den förändring i afseende å Hufvudtitelns ordinarie anslagsbelopp, som kunde påkallas af Ståndets från Utskottets förslag afvikande beslut. 17:de punkten. Lades till handlingarne. 18:de—Sirsta punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. Utskottets hemställan bifölls med följande förändrade lydelse: »att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att om, efter föregången undersökning, uppförandet af fyrar på Svenska Högarnes håkland, Fahludden samt vid Wisby eller på några i närheten belägna ställen skulle finnas företrädesvis bidraga till sjöfartens befrämjande i dithörande farvatten, Kongl. Maj:t måtte, då anslaget till lotsoch fyrinrättningen dertill lemnar tillgång, anvisa de för ifrågavarande fyrinrättningar erforderliga medel.» S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärs.och Ekonomi-Utskottets Betänkanden : M 52, Prot. Utdrag den 3 Mars 1866. 185 JVS 52, i anledning af väckta motioner i fråga om ersättning åt boställshafvare för bekostande af grunddikning eller af större odlingar å boställsjorden; JV2 53, i anledning af väckta motioner rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk, äfvensom för elever i folkskolelärare-seminarier från deltagande i beväringsmöte; JV2 54, i anledning af väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld; samt JV2 55, i anledning af väckt motion om upphörande af penningeinsamlingar vid bröllop och barndop. Från Bogv. Preste-Ständet. S. 1).
Redan häruti ligger ett hinder för att antaga Rydströms förslag, som endast afser de 20 första kapitlen i förra delen, men icke motsvarande fem kapitel i sednare delen, och hvaraf följden skulle blifva, att nuvarande Rättegångsbalk fortfarande skulle gälla för brottmål, och att icke ens domstolsorganisationens enhet bibebölles, hvilken vigtiga omständighet likväl af Lagberedningen sorgfälligt iakttagits. Den »förra de|en« af Lagberedningens förslag är indelad i tolf sticken, innehållande tillhopa 36 kapitel i fortlöpande nummerföljd; den »sednare delen» åter är indelad i 12 kapitel. »Förra delens» första stycke afhandlar det organiska \ domstolsmrättningen med de ämnen, som dil höra: andra och tredje styckena stadga de olika formerna för sakers utförande och fullföljd vid lägre och högre Rätter-, och fjerde stycket inbegriper allt hvad som rörer bevisningsmethoden. Dessa fyra stycken om - 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. fatta således rättegångens hufvudsakliga vilkor och beståndsdelar; hvaremot de öfriga ålla styckena, nemligen om rättegångskostnad och skadestånd—om särskild nämnd — om mellankommande parl — om /vllmäglig — om förklening och skiljesmän — om qvarstad och förbud mot egendoms skingring eller utgifvande; om återställande af rubbad besittning eller annat förhållande, som rubbadt är; så ock om verkställighet af dom, och om förklaring deröfver — om laga lid och om resning — om böter och tvångsmedel i åtskilliga fall, — angå ämnen af mera tillfälligt samband med sjelfva processen och kunna betraktas egentligen såsom bihang till rättegångsordningen. Rydströms motion gifver ej grundlagsenlig anledning att för närvarande upptaga frågan om förändringar i lagens föreskrifter om bevisning — ehuru just i denna del af Rättegångsbalken och särskildt med afseende på bevisningen i brottmål de största bristfälligheterna torde förekomma —; och Utskottet finner häruti ett ytterligare hinder för godkännande af hans förslag om de tre första styckenas antagande. Räiltegångssältet och bevisnings/äran stå nemligen i ett så nära sammanhang med hvarandra, att en upplösning af detsamma måste vålla en upplösning af hela rättegångsordningen.
Comp. i London slutligen uppgjorda lånet, efter amorteringstidens reduktion till 381 år och då motsvarande rabatt, hade skolat kosta, vara i sjelfva verket icke billigare, såsom Revisorerna påstå, utan tvertom något dyrare, än det sistnämnda. Hvad nämnde Enskilda Bank i kapital erbjöd, utgjorde dessutom ej mer än omkring ^:del af hvad som skulle upplånas, och hade sålunda endast för en kort tid motsvarat behofvet samt derjemte, om det antagits, ej allenast föranledt en åtminstone ännu då icke påkallad splittring af låneaffären, utan ock på förhand antydt måttstocken för vilkoren vid uppgörelsen af den återstående, större delen af lånet. Härtill kommer, att den af Riksdagen sjelf gifna anvisning på det håll, der lånet företrädesvis borde sökas, genom antagande af detta anbud genast hade blifvit bruten, och för öfrigt att Riksgälds-kontoret med sina tillgångar ännu den tiden kunde fullt motsvara sina utbetalningar utan detta tillskott. Det genom ett handelshus härstädes på några engelska bankirfirmors vägnar afgifna, direkta låneanbud gick ut på 88 procents inbetalningspris, 4 £ procents ränta och 2 procents provision, samt fast öfvertagande af endast fidei af lånet; men återkallades någon tid derefter och förföll således redan härigenom. Det första på J. H. Schröders & Compis vägnar af dess ombud ingifna låneanbud, omförmäldt i protokollet för 1863 den ö November, innehöll länets inbetalning i engelsk valuta, öfvertagande ovilkorligen af en fjerdedel till pris af 92 procent, återstoden på option till pris af 93 procent för det belopp deraf, som öfvertogs inom 1 Juni 1864, och till pris af 94 procent för hvad sorn öfvertogs derefter och inom den !
Norström börjad rättegång med anspråk på en mindre hemmans-lott , som blifvit afskild från deri fastighet Printzenskjöld sig tillhandla* och efterlemna* , men Som jemte densamma varit besvärad med en inteckning, kan för närvarande ingen Uträkning öfver den obetydligt dividend som tillkommer fordringsägare lemnäs , och har Sysslomannen lofvat i samma skrifvelse , att så snart hinderri för redovisningen upphöra , med. dela räkning och liqvid. Stockholm den 10 Augusti É. M. Kuylenstjerna. (Se bifogade Tabell ) Specier Den II Augustt 3. m. Species facti (ingående tryckningen af Ridderikapets och Adelns Prutucoller får 1817 och 1818 drens Riksdag. 1819 den 8 Maji Föredrogs i RiddarhrisDirectionen en skritt af StatsC»mmissarien af Wåhlberg, innehållande: att sedan han i följd af Kongl. Maj:ts Befallning, för tryckningens bestridande af Ridderskapets och Adelns Proto coller år 1817 1818, tid efter annan till Ex peditions-Secreteraren Rothlieb utbetalt, 5s48 R;dr 56 sk. Banco; och ehuru det kunde hända, att kostnaden till dessa Protocollers tryckning slutligen kunde komma att öfverstiga denna summa; ansåg SfafsCommissarien sig likväl böra till RiddarhusDirectionen hemställa, om icke Rothlieb, innan vidare utbetalning till honom skedde, borde inför Direciionen visa huru vidt med tryckningen framskridit, kostnaden dervid, och hvad af det som från trycket utkommit, blifvit till Allmänheten försåldt samt förslagsvis Uppgifva hvad större eller mindre summa ån vidare till detta Verks bedrifvande kunde behöfvas.
Då pannan, som är försedd med aftappnings-rör, uppmätes, skall tappen eller vridhanen isättas och intet afdrag för rörets innehåll ega rum. i6 Bevilln. och Ekon. Utskottens Betänkande, N:o 2, Lösa rör och afkylnings-redskap undersökas af Justeraren, som å stämplings-beviset antecknar deras dimensioner och beskaffenhet. §• »7* Med undanlag af tackjernspannor, skall på alla andra pannor ooh dertill hörande hatt eller stängsel, skifva, lösa pannbrösl, mäskvärmare och sådane reclifications-apparater, som utgöra serskilde redskaper, Landtmätaren eller Justeraren å hvarje af dessa delar med stämplar utmärka initialbokstäfverne af sitt namn och årtalet, då uppmätningen skett, samt derjemte å pannan, redskapens uträknade pannerymd. Stämpeln på pannan sättes å halsen eller dess öfversta del; på de öfrige ofvan uppräknade delarne, å de ställen, der den blir väl synlig, utan att skada redskapen. §. Landtmätare eller Justerare, hvilka, för alt mäta och stämpla bränvins-brännings-redskap, kallas från sitt hemvist af enskild man, åtnjute derföre af den sistnämnde resekostnads ersättning och arfvode, såsom {olandra embets-förrättningar. Kallas han åter till uppmätning och stämpling af flere redskap på ett och samma ställe eller till en by eller socken, der flere redskap vid ett och samma tillfälle af honom kunna mätas och stämplas, tillkommer honom resekostnads-ersätlning och arfvode endast såsom för en resa, jemte den serskilda betalning, som han bör erhålla, då mätning och stämpling sker i hans hemvist. Sker mätningen och justeringen å det ställe, der Landtmätare eller Justerare bor och vistas, uppbäre han 6 rst. för hvarje kanna, som den mätna och stämplade redskapen innehåller. Erforderligt handtlangare-biträde vid förrättningen må Landtmätare eller Justerare kunna af panne-egaren äska, men med behörigen justerade och krönta målkärl bör han sig sjelf förse.
I denna reservation förenade sig Herr Prosten Bolander och Herr Bååth ; af Herr Prosten Öhrnberg: ”Jag seserverar mig emot den skyldighet, som i 10 §. af första Art. blifvit Häradsskrifvare ålagd, att Socknevis upprätta Förteckningar äfven A sådane personerj sorn uppgifvit en mindre pannerjmd än denj hvaraf de ega rättighet att sig begagna. 48 Bev.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Oeeon.- Utsks Utlåtande N:o 8. Denna skyldighet liar visserligen äfven tillförene Hiiradsskrifvarne blifvit ålagd, som upplyses af i o §. i i83o års Förordning; men något verkligt skäl dertill, eller någon nytta deraf, bar jag åtminstone icke kunnat igenfinna; ty bränner man med större panna än man uppgifvit, så pliktar man lika mycket, antingen man, i anseende till sin hemmansdel, dertill icke haft rättighet, eller ock, om raan haft den, man försummat alt sig dertill anmäla. Till följd af detta stadgande, som, enligt hvad ofvan är anfördt, äfven är upptaget i den gamla Förordningen , hafva Häradsskrifvarne varit nödsakade, att för hvarje Socken, på serskild förteckning, som kostat dem mycken onödig moda, upptaga nästan alla i Socknen varande bränvinsbrännare, emedan ganska få begagnat så stor panna, som de egt rättighet att begagna. Samma onödiga möda är dem nu äfven ålagd i den nya projecterade Förordningen; och då deras besvär genom mångfaldiga nya stadgar nu blifvit ansenligen ökadt, — som blott synes af en flygtig jemförelse mellan 10 §. i i83o års Förordning och samma §. i den nu projecterade nya, —• så tyckes det vara ganska billigt och i sin ordning, att desse Embetsman, hvilka årligen få ökade göromål, åtminstone förskonas för sådane, hvilka, enligt min öfvertygelse, äro utan all nytta och ändamål.
Sedan, uti underdånigt Memorial af den 14 Juni sistlidet år, Landtbruks-Akademien fästat E. K. M:ls Nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att de i Statens tjenst antagne Agronomer, genom stadigvarande anställning och aflöning med åtminstone lika belopp, sorn af enskilda föreningar dem erbjödes, kunde förmås att i dessa befattningar qvarstadna, och Akademien i sådant afseende dels hemställt, alt för alla i Statens tjenst nu varande Agronomer, af hvilka för närvarande endast tvänne åtnjuta ett arfvode af 1,500 R:dr R:mt om året, men de öfrige blott 900 R:dr samina mvnt, aflöningen mätte höjas till förstnämnda belopp, dels ock, då erfarenheten visat, att desse Agronomer, särdeles de, hvilkas sysselsättning omfattade odlings-, vattenlednings-, ängsvattningsoch grunddiknings-företag, oaktadt all ansträngning, icke kunnat medhinna att utföra alla uppdrag, hvarom de anlitats, i underdånighet gjort framställning om antagande af ytterligare tre Agronomer af nyssnämnde kathegori, äfvensom af ytterligare? tre Agronom-elever, har E. K. M:t, uti dess till Rikets Ständer aflålna Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, föreslagit ej mindre alt till arfvodes-förhöjuing åt tväunc 70 Expcditions-Utskotlcts Förslag till underd. Skrifvelse N:o 41. Agronomer, sorn biträda vid odlings-företag, valtcn-afledningar, grund-dikning ocb ängsvallningar samt för närvarande i arfvode endast åtnjuta 000 R:dr, måtte beviljas 600
Härefter justerades ej allenast, med iakttagande af den nyss beslutade rättelsen, ett prot.-ntdr., rör:de pröfningen af BankoUtsk:s Betänk. 61 för d. 14 och 17 dennes, utan ock 6 prot.-utdr. lör denne dag f. m. H. R. o. Ad:n åtskiljdes kl. f till SJ på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. •* <* 9-3 Q c Lördagen den 21 Oktober 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdrag för d. 18 dennes e. m. och pleni-prot. för d. 12 sisth Juli e. m. Uplästes till justering och godkändes nedann:de från Expedit.- Utsk. inkomne Förslag till R. St:s underd. Skrifvelser till K. M. M 164, ang:de slutligt ordnande af Försvarsverket inom Jemtland; JV2 Den 21 Oktober. 337 JVs 165, ang:de skatteförsäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs Kungsladugård i Götheborgs och Bohus,län; JV2 166, ang:de ett låne-understöd åt staden Christianstad; JVS 167, ang:de understöd för fullbordandet af Norbergs jernväg; samt JV2 168, angtde Postbevilln:n. Justerades jemväl Exped,Utsk:s under N:o 8 afgifna förslag till § i Riksdags-beslulet, ang:de Postbevilln:n. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, upläste en sålydande motion: Till följe af R. St:rs beslut skall den bränvinsbränningsredskap, som är enkel, till de delar densamma utgöres af koppar eller malm och inom föreskrifven tid dertill behörigen anmäles och aflemnas, för allmänna medel inlösas. Beslut är likväl ej fattadt, inom hvilken tid sådan lösen skall betalas till den, som redskapen eger, ej heller af hvad medel beloppet skall utgå.