Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domhafvanden ansåg det icke hafva hopom ålegat att vid bestämmande af ordningen imellan de tre ifrågavarande fordringarna känna andra faktiska omständigheter, än de i bevakningshändlingarna knapphändigt framställda, och att han således ej heller behöft underrätta sig om förmynderskapens ålder, eller huruvida gäldenären vid deras början varit ägare af den intecknade fastigheten. Då jag ej kunnat öfvertygas af dessa försvarsskäl, och ansett ostridigt, att klagandernes rätt blifvit emot klar lag förnärmad; har jag funnit mig skyldig att emot den tillförordnade Domhafvanden låta anställa laga åtal, efter hvars utförande Kongl. Göta Hofrätt genom utslag li. St. Just. Ombudsm. Emb.-JJerällclse för år 1854. 6 — 42 — den 13 Okt. 1854 sig utlåtit, att enär, enligt åberopade 17 Kap. 8 § Handelsbalken, barnaarf i förmyndares konkurs icke framför inteckning i hans fasta gods äger företräde, utom i den händelse, att han förmyndare var, innan inteckningen tillkom, samt då borgenär lika litet för barnaarf, som för hvarje annan fordran, vore fritagen från skyldighet att sjelf styrka den rätt han påstår, något afseende icke kunde fäslas å tillförordnade Domhafvandens obefogade framställning rörande Sparbankens förmenta pligt att, jemte det den på sätt som skett ådagalagt, när dess inteckning beviljades, jemväl för tillgodonjutande af sin yrkade företrädesrätt visa den tid, då de bevakade barnaarfsmedlen, af Anders Nilson emottogos; äfvensom ockr enär den af Sparbanken till stöd för sitt kraf inför Häradsrätten företedde och med inteckningsbeviset af den 18 Nov. 1844 försedda skuldsedeln tydligen utmärkte, att utgifvarne Petter Nilson och Stina Erlandsdotter, såsom då varande ägare af ett halft mantal Kronoskatte Mortorp, till Sparbankens säkerhet pantförskrifvit samma fastighet, hvilken således först derefter blifvit en tillgång i Anders Nilssons konkurs, Kongl.
Om icke i föregående pleniprotokoll något spår finnes lill att Friherre Åkerhjelm föreslagit, det visitation af obehörig person skall äfven få sträcka sig till hus och boningsrum i skärgård utan undantag, mot obetydlig plikt, om intet olofligt infördt gods finnes; så passar min anmärkning icke. Korteligen, jag ber att blifva upplyst, om den nu först föreslagna retionsförändring kommer att blott i denna dags protocoll upptagas. Herr von Hartmansdorff, August: Om den värde ledamot, som sist yttrade sig, är ense i hufvudsaken, så blir det lätt att finna plats i protocollet för de anmärkningar, som i dag äro gjorde. Men deremot anser jag nödigt att anmärkningarne, äfvensom den redaction, vid b vilken de gjordes, upptagas i den föregående dagens protocoll, sådane de då framställdes. Nu justeras blott protocollsutdraget om beslutet, och får ett tillägg. Skulle dertill behöfvas ett nytt protocollsutdrag, så lärer RiddarhusSecreteraren, Den i Februarii e. m. genom sin färdighet och vana vid dylika göromål, lätt hjelpa oss från den saken, så att allt passar tillsammans. Tians E.rcellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det Ridd. och Adeln torde påminna sig, att, då ett Protocollsutdraguppläses till justering, hvar och en äger föreslå redactions-förändringar, då de ej verka på beslutet. Att redactionsförändringarne skola intagas i den dagens protocoll, dä de föreslås eller beslutas, oell icke kunna återföras tili den dagens, då beslutet blifvit fattadt, hade Ridd. och Adeln vid så många tillfällen erfarit, att det vore öfverflödigt nämna. Att något kunde sägas i ett plenum, som sedan kunde upptagas i ett annat pleniprotocoll, vore ej öfverensstämmande med formerne, och hade troligen ej någonsin skett. Hans Excellencp ville alltså, i följe af Herr Munck af Rosenskölds anmaning, erinra, att, hvad nu rörande justeringen blifvit yttradt, komme att i denna dagens protocoll intagas.
Ridderffapet och Adeln lika mäl som as de öfriga Ständen kunna utgöras, och rättighet til undantag i detta afseende, som i Städerna är blott personclt, som pä landet ej möter större swarighctcr än hos alla andra, böra helt och hältet uphöras, Om pä desta grunder en jämnkning upajordes tror jag at mära Med-Stander ej merg skulle kunna förebära at wi ej deltagit i krigets bördor, och at wi skulle hafma förtjenstcn, ak Den 27 Junit. at hafwa gjort et frivilligt offer ZL et genom allmänna Opinion erkändt behof. Således ffulle wi äga den Lilfredsställelscn at hafwa ädagalagt renheten af wära afsigter och at hafwa wunnit den opartiska allmänhetens bifall. Dä det Hederwärda Bonde - Ständer nu mera utan förbehäll undertecknadt Lon8tiwtion; ffulle jag ocksä finna et nytt benus af Högloft. Ridderffapct och Adelns ädelmod deruti om de genom defta uppoffringar ginge Bonde - Ständets önffningar frivilligt Lil mötes. Ätffillige ropade kroposickon, andre pä Bordet. Friherre ^lg.nu6rbeim, iars Augnst. Sedan Högloft. Ridderffapet och Adeln genom tilförordnade Hofeant2leren8 ffrifwelse til Herr Grefwen och Landtmarffalken blifwit underrättad, at Bonde-Ständet tillätit sin Taleman undcrffrifwa Regerings-Formen, hemställde han, om det icke just wore rätta tiden at i morgon företaga pröfningen af de pä bordet liggande xuncterna af Friherre Li!bv6r8kjö1cl8 Oictamen, hwarmed det af Grefwe körner nu uplästa stöde i nära gemenskap. At snart företaga detta mäl trodde han wara et benus af Ridderffapets och Adelns wälwilja emot BondeStändet. Herr Grefwen och Landtmarffalken gjorde härefter proportion at detta Mäl i morgon til afgörande ffulle företagas.
Denne skall då genom Borgenärens försorg uppsökas och kungöras om förhållandet, hvarefter bevis må”ste företes, om en slik communication, med öppet tillfälle för Gäldeoä”ren att då väcka invändningar, det hans uppgift vore missförstådd, eller ”orätt person kungjord, eller ock skulle den förmente egaren erhålla ”förständigande! genom allmänna Tidningarne; en åtgärd äfven förenad ”med kostnad och tidspillan. För detta befarade missbruk skulle de ”föreslagne böterne föga afskräcka, ty sällan torde det blifva bevisligt, ”att Gäldenären gjort berörde uppgift svikeligen.” ”Det synes alltså böra vara icke Borgenärens utan Gäldenärens åliggande, att underätta den förmente egaren om det väckta utmätnings-an”språket och besörja, att han må kunna, på sätt Lagförslagets första moment innehåller, sin rätt iakttaga. Den, som till Gäldenären anförtrott ”sina tillhörigheter, har ställt sig i beroende af hans redlighet och nog”granhet äfven härutinnan. Underlåter Gäldenären att nog tidigt tillsäga ”egaren, och godset derigenom går förloradt, så inträffar ej annat än hvad, ”medelst samma Gäldenärs tillgörelse på mångfaldige andra sätt kunnat ”hända, och derföre Godsegaren må honom tilltala.
Riddersikapet och Adeln med mycket nöje Grefwe Oe ja 6ar6is Upläsa sina kill de andre Riks S änden hällne kal, hwilka skulle i Protokollet intagas, lydande som föijer; Högwördigste Herr Ärke-Bifkopp, ock samkelige ledamöter af det Wördige Preste-Ständel! Ridderffapek och Adel» uppfylla nu, genom osi sine Deputerade, en af deras gladaste pligker, den, att frambära kill det wördige Ståndet försäkran af deras aktning, deras tillgifwenhet, och med det samma lyckönska det, till början af den Riksdag -Hanö Majit i sin wishet ansett nödig. Fä mannder äro förflutna, sedan ä denne samme ort, Riksens Ständer sammankallades af den äldrige Konung, hwilken» wid en owäntad förlust af en'älsikad Son, af en hoppgifwande Efterträdare till sin Thron, säg Sin enda tröst i Försynens näd, i Ständers endrägt, i sitt folks oswikeliga trohet; ett wal, lika Utmärkt af föremålets warde, och den samdrägt Med hwilken dck sVedde har räktwisak Konungens förtroende och lämnar Fäderneslandet ett synbart »vedermäle af ben Allswaldiges wärdande hand: Swithiods lugn och Wafars Thron, är för secler befästad, och kommande Den 18 April. 13 stägterS sällhet tryggad. —^ Men dek är ej nog, aik med tacksamhet erkänna wär lycka, ost tillhör äfwen, alt wisa oh deraf wärdige, alt, genom enighet, samdrägt och manliga beflut källa RegentenS bekymmer, sprida lugn och rädda Fosterlandet.
Dr ocf) harpen i äjKlftnglanD 10,700: 35:o ©11 anläggning af nt)a od) förbättranDe eller omläggning af barfiga eller eljeft minDre goDa roägar, 166,666 fX:Dr 32 jf. årligen, unber åren 1851, 1852 odj 1853 500,000: ©eraf l)ögft 30,000 Dre gröm# ellet å*ren$ningSarbeten fann fmärre fyamn» od) brobpggnabet. 36:o gör anläggning af en jerntnäg mellan fläDerna Orebro od) 3?ora 75,000: 9*iföbag$*23eflut 1851. 11 37:o $ör att befrämja utbifningar od) aftappningar af fanfa trafter od) fjöat till berebanbe af oblingöforetag, I)ögfl 20,000: 38:o $ör aftappning od) fänfning af fjön ^ocfeln inom kronobergs
Kostnaden härför, oberäknadt tillökningen för öfningslärarne, skulle med icke mera än 4,500 E:dr öfverstiga hvad som erfordrades för skolans utvidgning blott på reala linien, och en sådan utvidgning skulle dessutom endast komma det mindre antalet af läroverkets lärjungar till godo, helst af de lärjungar, som icke läste klassiska språk, vanligen ganska få fortsatte sin ustudier utöfver 5:te klassen. Slutligen i betraktande deraf att Göteborgs stift, med en folkmängd af omkring 414.000 personer, icke hade mera än ett enda högre elementarläroverk, der lärjungarnes antal under de sednare åren hastigare tillvext och, för närvarande uppgående till 518, vore större än vid något annat läroverk i riket; att det för ordningens uppehållande och utöfvandet af nödig uppsigt Olver läijungarne icke kunde vara nyttigt, att deras antal vid detta läroverk ytterligare tillvexte, hvilket för öfrigt komme att derstädes medföra behof af vidare ökade lärarekrafter, samt då för öfrigt lefnadskostnaderna i Göteborg vöre högre än i de flesta andra städer, i följd hvaraf ynglingar i torftiga omständigheter, som ej tillhörde Göteborgs samhälle, ofta, oaktadt goda anlag och håg för studier, sage sig nödsakade att afbryta dem, derest tillfälle till deras fortsättande med mindre kostnad saknades, har E. K. Maj:t föreslagit, att Halmstads läroverk måtte upptagas bland de fullständiga elementarläroverken och erhålla jemte Eektor 4 Lektorer och 7 Adjunkter; korn - 16 JExpeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. mande det för denna utvidgning erforderliga ökade anslag att uppgå till 11,000 R:dr, nemligen till aflöning åt 4 Lektorer och 2 Adjunkter 10,000 II:dr, samt till förhöjning af nuvarande rektorslönen 1,000 R:dr, arfvodena för öfningslärare oberäknade.
Eli mängd Rotehållare funnos, och jag bekänner, att äfven jag var ibland dera, som ansågo oss icke behöfva komma tillstädes vid sammankomsten; ty vi togo för afgjordt, alt Författningen om de frånvarandes betraktande såsom jakande, endast utgått från Landshöfdingarne, men icke från Regeringen. Län tillgick det äfven på helt annat sätt; ty JustitiasOmbudsmannen bevakade innevånarnes rätt i detta Län, och der ansågos de frånvarande såsom nekande. Men det är båldt, att lida endast derföre, att man är aflägse boende från hufvudstaden, och delta bör vara tillräckligt för att öfvertyga en hvar om obillig - Den ii December e. m. iog heten, att strängt tillämpa en orättvis författning, hvars följder nu svårt drabba dem, som icke voro i tillfälle att få dess verkan emot sig upphäfd; det är också dessas klagan jag i synnerhet bebjertar. Sedan jag nu soli t besvara de anmärkningar, hvilka blifvit framställde, i den mon jag uppfattat dem, får jag blott tillägga, att jag äfven önskar, det jag vid detta tillfälle kunde göra min opinion gällande, för att kunna säga mina landsmän att de åtminstone hafva något hopp, att nu vinna lindring i den orättvisa börda, som de hittills stillatigande dragit. Jag är icke bär närvarande, då denna fråga återkommer, i händelse återremiss nu beviljas, men jag kan icke vid detta tillfälle underlåta att göra en anmärkning, som synes mig ganska talande, och fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett förhållande, som borde verka till befrämjande af den vigtiga sak, sorn är i fråga, nemligen den likhet, som äger rum emellan denna och 1812 års Riksdag. Vår närvarande Tryckfrihet, ehuru icke hörande till denna fråga, men likväl så vida sammanhängande dermed, som alla origtigt och orättvist tillkomna bördor äro svåra att draga, tillkom vid 1812 års Riksdag på ett Grundlagsstridig! sätt, och har vid denna blifvit sanctionerad.
Revisorerne hafva ansett sig ej kunna undgå att särskildt omnämna detta angående artillerimaterielen otillfredsställande förhållande, hvilket ensamt måste tillskrifvas den inom vårt land. nu tillfälliga oförmåga att tillverka större tidsenliga kanoner». »En machin för uppreffling af kanoner har blifvit från England genom upphandling anskaffad och vid Kongl. Flottans härvarande station uppsatt». »För öfrigt hafva Revisorerne funnit, att beklädnads-, sjukvårdssamt materialförråden äro väl försedda, om ej tillfyllest, för att i allt motsvara möjligen förekommande krigsförhållanden, åtminstone så till vida, att de första behofven kunna uppfyllas». »Då ett tidsenligt och efter landets lokala förhållanden afpassadt sjöförsvar är af största vigt. för bevarandet af landets sjelfständighet, ära och materiella intressen, anse Revisorerne sig skyldige, att fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet på de brister, hvilka, enligt hvad ofvan blifvit framställdt, för närvarande vidlåda såväl sjöförsvarets fartygsmateriel som sjelfva artillerimaterielen, hvarmed fartygen skola bestyckas, och hvarförutan äfven de bäst bepansrade fartyg ej äro fäderneslandet till det gagn, som motsvarar kostnaden för desamma»; dels ock af Grefve von Rosen, F. G., följande förklarande: »Ehuru jag i allmänhet gillat det från sammansatta Afdelningen för behandlingen af landtoch sjöförsvaret tillhörande ämnen afgifna förslag, rörande sjöförsvarets tillstånd, har jag dock icke röstat tor detsamma, hufvudsakligast af det skäl att, förutom en måhända något mindre lyckad redaktion, jag icke ansåg politiskt klokt, att yppa det i några delar mindre tillfredsställande tillståndet inom Flottan; men sedan detta förslag blifvit såsom reservation uti revisionsberättelsen infördt och således förhållandena derigenom blifva lika kända, har jag velat redogöra för orsaken, hvarföre jag med min röst icke bidragit till förslaget»; Derjemte skulle antecknas, att Kongl. Hofpredikanten Tegnér ej varit tillstädes, då Revisorernes beslut i frågan fattades. 6:0
N:o 207, förklarat sig hafva bifallit det tillstyrkta förhöjda anslaget af 90,000 r:dr banko, endast under förut - Sials-Utskoliets Memorial, N:o 23g. 5 sättning, att de dervid fästade vilkor tagas i akt, samt derjemte gillat de, enligt sistnämnde utlåtande, föreslagna förändringar i berörde vilkor, äfvensom den vid samma utlåtande, pag. 19, fogade tabell. Bonde-ståndet har afslagit hvad Utskottet i afseende å termins-afgiften af lärjungarna i utlåtandena N:ris 124 och 207 föreslagit, hvarjemte ståndet ansett det tillstyrkta anslaget, 90,000 r:dr, böra nedsättas till likhet med det belopp, Kongl. Maj:t för ifrågavarande ändamål äskat, eller 30,000 r:dr. Ingressen till litt. b., Utskottets hemställan i utlåtandet N:o 207 i afseende på de under Niris 1 och 2 i utlåtandet N:o 124 upptagna vilkor, äfvensom 8:de, 9:de, 10:de och litte momenten af samma vilkor äro af ståndet bifallna i allt, som ej stöde i strid med ståndets ofvannämnda beslut rörande terminsafgifterna. Vidare har ståndet godkänt vilkoren Niris 3, 4, 5, 6 och 7 samt ansett hvad Utskottet yttrat till svar å gjorda anmärkningar i afseende på den af Utskottet upprättade öfvergångsstat för de under elementar-läroverkens anslag å riks-staten upptagna undervisnings-anstalter icke föranleda någon ståndets åtgärd.
Mer än någonsin skall denna olycka beredas, om man, förgätande samvetets och uppenbarelsens förenade försäkran: att Äktenskapet 'dr af Gud sjelf stiffädt, anser de åtgärder, hvarigenom religiositet och Christendom påminna äkta makar om oryggligheten af deras förbund, såsom öfverflödiga ceremonier. Bland dessa åtgärder räknar jag, likasom vigseln, hvarigenom äktenskapet under böner och förmaningar knytes, äfven , då en olycklig nödvändighet den påkallar, dess upplösning inför DomCapitlet, der det allvarliga och rörande i sjelfva uppträdet, jemte de öma varningar och erinringar der gifvas, ofta icke utan önskad framgång verka på hjerta och sinnen, och efter behof meddela hugsvalelse eller bestraffning, om ej till ändring af hvad redan skett, åtminstone till någon ledning och rättelse för framtiden. En så verkställd upplösning af äktenskapet utgör den mest kraftfullt varnande förklaring på vår Gudomlige Frälsares egna ord: af begynnelsen var det icke stf. Pen uttrycker pä ett så talande sätt hvarje rättsinnig Christens smärta öfver det brut - (js LagVtskottets Eei/inkaiidctt. na heliga förbundet, och åtankan deraf kan icke annat än hos hvarje maka nied. icke alideies förhärdade känslor räcka den innerligaste önskan att aldrig nödgas göra ett så beklagligt steg, och den allvarligaste föresätta att sorgfälligt undvika allt, som möjligt dertill kunde föranleda. Jag har blott i allmänhet framställt min åsigt af detta vigtiga ämne gcIi endast deraf gifvit ett ofullständigt utkast. Det vore mig icke svårt, så klar och öfvertygande dea genom en nära trettiårig erfarenhet för mig är, att vidlöftigt i alla dess detailler utreda den, och äa mota de invändningar som deremot kunna göras. Men för dem, som dela min känsla, hvaruppå lika mycket , om ej mera än på raisonnement, härvid beror, vöre denna vidlyftighet öfverflödig, och för andra frugtlös.”
Maj:t föreslagne ändring i 2 Mom. 12 §. af Riddarhus-Ordningen, har densamma antagit; och fär Ridderffapct och Adeln altsä i undefdänighet anhälla, att den till Eders Kengl. Maj:t öfwcrlemnadeRiddarhus-Ordning mä, med iagttagande af oswannämnde ändring, i Räder fastställas, för att till efterlefnad frän början af nästkommande Riksdag blifwa gällande. Ridderffapct och Adeln framhärda oc. Upplästes ett frän Stats-Utffottet inkommit Memcrial af förledne gärdag, innefattande, uppä anförde ffäl, det swar uppä Ridderffapets och Adelns gjorde äterremisi af betänkandet, rörande de pä Allmänna JndragningSStaten uppförde extra löner och pensioner, att Utffottet icke af anmärkningarne derwid, funné anledning för sig att ändra sin i ämnet gjorda hemställan; samt beträffande redactionen af i:sta puncten af pensions-grunderna, att de deruti föreslagna undantag böra försiäs hafwa afseende pä hwad denna punct i allmänhet stadgar. Ladcs pä Bordet.
N:o 117, i anledning af väckta motioner om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare här i Riket tillerkände, Bifölls. N:o 118, i anledning af väckt motion om profs afläggande för erhållande af ledig folkskolelärare-befallning. Afslogs. Frän Högv. Presle-Sländet. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskotlets nedan omförmälda Utlåtande och Memorial: N:o 29, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Slåndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar al Betänkandet N.o 22, angående stämpel-pappers-afgiften, samt afgiften för stämpling af tidningar, andra periodiska skrifter och tryckta afhandlingar. Med bifall till Utskottets å sidan 5 gjorda hemställan, fann Ståndet för godt förena sig uti Ridderskapets och Adelns der omförmälda beslut, alt orden ”och, till taxering uppgifna” skola ur stadgandet om stämpeln å fullmakter, konstilulorialer och förordnanden utgå. Den till Preste-Ståndet å sidan 6 ställda inbjudning att frånträda sitt beslut rörande stämpel-frihet för efterlefvande makes andel i boet, antogs, och godkändes den derefter förekommande tarif för stämpeln å bouppteckningar såsom med Presle-Ståndets förut fattade beslut öfverensstämmande. Ståndet biföll Utskottets förslag sidan 7 om godkännande af Utskottet i öfrigt föreslagit dels om den författning, som vid stämpel-beloppets bestämmande bör tillämpas, dels om beräkningsgrunden, då afliden person på flera orter efterlemnat egendom. Likaledes lemnade Ståndet sitt bifall till Utskottets å samma sida förekommande - Prol.-UIdrag den 20 Juli 1860. 555 mande hemställan alt, på sätt Borgare-Ståndet beslutat, orden r(ör ali vara gällande'1'1 må ur stadgandet angående stämpeln å köpe-, bytesoch gåfvobref m. m. uteslutas. Ståndet godkände
•— angående afbetalning i silfver på Bankens fastighetslån, Julii 6. — om anslag från Banken till inköp af silfver, Juli i 6. — angående nedsättning af öfverräntan i BancoDisconten, Julii 48, ip3. — i frågan om antagande af Götha CanalBolags Actier, såsom Hypotek för Lån i Banco-DiscontVerket och vid omsättning af de i Götha CanalDiscont derå upptagne Lån, Julii p5, i63. ■—i om tryckning af det Historiska verk, som, angående Bankens första inrättning och dess sedermera hafde öden finnes utarbetadt, Julii 245. Bancooch LagUtskotten, Memorial om hvad af Riksens Ständers Bank hör fullgöras i afseende på Skuldebref, för hvilka till erhållande af Lån i Banken intekning blifvit i fast egendom sökt, Maji II. 128, 518. 28 Bancooch LagTJtskotten, Memorial i anledning af väckt förslag, om ändring uti författningarnes stadgande, rörande beloppet af de belöningar, som böra erläggas till dem, hvilka upptäcka efterapare eller fÖrfalskare af Bankens eller RiksgäldsKontorets Sedlar, samt utprånglare af så beskaffade sedlar, Junii I. 3x8, 660. Exp. Junii II. 326. Banken, om förändring af Sedelutgifningen samt af Assignationsrätten pä, Dec. 582. Jan. I. 133. April II. 367. Maji II. 128, 5q2, 598. — om angelägenheten deraf, att föreskrifter hvilka meddelas Banken och Riksgäldskontoret, samt äro gemensamma för båda penningeverken, blifva öfverensstämmande så väl till mening som ordalag, Dec. 618. Jan. I. 119. _ om en ökad controll till förekommande af Öfver - Assigneringar på, Jan. II. i56. Maji II. 108, 116. — om utlemnande af penninge-förskott ät samtelige Städerne i Riket från, Jan.
Ocb då för Fält-artilleriet, för att kunna utrycka med endast 14 batterier, hvaraf ett 24:@':digt granat-kanons-, 7 12:@":diga och 6 öri^diga, erfordras 99 ammunitionsvagnar för parken, samt, med iakttagande att de icke utryckande batteriernes materiel lemnäs orörd, af i förråd be fintliga ammunitionsvagnar endast 60 af äldre konstruktion anses användbara för Fält-parkernes behof, en brist af 59 sådana vagnar följaktligen uppstår, tillstyrker jag i underdånighet, lika med General-fält-tygmästare-embetet, att till anskaffande af 39 st. ammunitionsvagnar för Fält-artilleriet måtte hos Rikets Ständer begäras ett extra anslag af 45,630 R:dr R:mt.» »För Waxholms fästnings detacherade verk är bestyckningskostnaden, efter 1839 års plan beräknad till 99,300 R:dr R:ko; men då nämnda verk ännu icke på någon tid torde blifva så fullbordade, att deras bestyckning så snart, kan ifrågakomma, anser jag anslag för detta ändamål nu icke blifva behöfligt. Beträffande Carlstens fästning bar General-fält-tygmästare-embetet, under förutsättning att Uppförandet af norra strandverket (Fredriksborg) snart vore att emotse, i underdånighet hemställt, att till detta strandverks bestyckning, som antages komma gtl utgöra 22 st. svåra bombkanoner, 8 felande sådana kanoner, äfvensom 52 st. för bela Uil. JM 3 lill Kongl. Majlis Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836. 419 fästningsbestyckningens ordnande bchöfliga lavetter till 24:@':diga och lSi^idiga kanoner, måtte få anskaffas för en sammanräknad summa af 65,250 R:dr R:mt.