Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är då icke så underligt, utan torde vittna om klokhet och varsamhet, att man icke blindt bifallit anslag för en profession, hvars inrättande står i sammanhang med en stor och vigtig fråga, hvars lösning ännu icke är funnen. Då emedlertid Gr. Hamilton förklarat sig gå in på det af Hr Bildt föreslagna vilkoret, så förenar jag mig i anhållan om bifall till K. M:s Propos. i detta fall, men med införande af nämnda förbehåll. Frih. von Duben: Det är fullkomligt sannt, såsom Hr Gr. Hamilton sagt, att Carolinska Institutet ingalunda nu är beredt att mottaga alla medicinae studiosi. Det är icke heller något sådant man önskar; för min del har jag blott velat uttala min åsigt, att den medicinska undervisningen måtte komma att samlas på en punkt, en åsigt, som också gjort sig gällande inom Ekon.- U tsk:t, der frågan om Universitetets flyttning behandlas. För öfrigt har jag ingenting att anmärka emot den föreslagna professionen, utan förenar mig gerna om antagande af K. M:s Propos. i denna punkt, med det tillägg, som blifvit af Hr Bildt föreslaget. D#n 21 Jnli f. m. Hr N oi de n fel t, Enar: Då den siste talaren åberopat hvad som passerat inom Ekon.Utsk:t, anser jag mig skyldig upplysa, att frågan om Universitetets flyttning ännu icke förevarit annat än på afdelningen, hvilken utgör blott V3 af Utsk:t, och således icke kan anses hafva uttryckt Utsk:ts tanka i ämnet, hvarom man tillsvidare sväfvar i okunnighet. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels afslag derå och beviljande af det utaf K. M, äskade anslag, 4500 Edr, för inrättande af en ny profession i Fysiologi vid Upsala Universitet, och dels slutligen af Hr Bildt bifall till K.
Hr Westfelt, Nils: Med den sista värda talaren ber jag att få till alla delar instämma. Jag bar likasom han deltagit i pluralitetens beslut; mina motiver äro alldeles lika med bans, men jag kan icke underlåta att yttra den önskanj att denna fråga aldrig kommit å bane. Då den likväl nu gjort det, måste jag förklara, att jag icke kunnat finna annat, än att det varit min pligt att i denna fråga deltaga i pluralitetens beslut. Hr von Hartmansdorff, Aug: I detta ämne har Ståndet redan hört och läst så mycket, dels i skrift och dels i tryck, att jag icke tror något nytt vara att derom vidare säga. De tvänne siste talarnes anföranden hafva, så vidt jag fattat syftningen deraf, egentligen afsett rättfärdigande för dem, derför att de hyst olika åsigter med Ståndets öfriga ledamöter. Sådant måste naturligtvis vara dem obetaget. Jag yrkar blott att R, o. Ad. icke måtte bifalla Hr Munck af Rosenschölds förslag att lägga inbjudningen till handlingarna, utan alt R. o. Ad. måtte densamma bifalla, på sätt som i sista plenum af Frih. Cederström och flera andra talare yrkades. Gr. Frölich, David: Jag har så ofta hört, hurudan mening Hr von Hartmansdorff, och den majoritet, som här vanligen visar sig, hyser om denna fråga, att jag derom icke behöfver någon vidare upplysning. Jag undviker derföre också, lika med Hr von Hartmansdorff, att ingå i någon discussion öfver grunderna för denna frågas behandling; men jag ansåg mig böra begära ordet, då jag hörde Hr von Hartmansdorff föreslå en annan propos., än den Hr Munck af Rosenschöld begärt. Hr von Hartmansdorff synes önska, att Ståndet skall bifalla en anmälan af StatsUlsk., ehuru StatsUlsk. genom denna anmälan ingenting har tillstyrkt. Jag vet icke hvad det skulle vilja säga att bifalla en sådan anmälan.
Ja, se der borta lysa mössorna, liksom mjölkbunkar. Tänk om det funnes så många ljusa hufv'en bland studenterne, som det syns derborta! Du ä' dum, Janne Modig; hvarifrån skulle då alla läsarepresterna komma? FÖRSTA MATROSEN. ANDRA MATROSEN. LISETTE. FÖRSTA MATROSEN. SCENEN. DE FÖRRA. STUDENTERNA komma i marsch. De föra i främsta ledet mellan sig SARA, som förgäfves söker få sina armar lösa. Gubben BERTHEL springer ängsligt omkring och ber om fångens lösgifvande. Studenterna tömma en bål hvar dag Uti ett muntert lag; Kring bålen de marschera, Och aldrig de mankera, Att slå i sig sitt glas i drag. SARA (fåfängt ryckande på sina armar). CHÖR. Släpp mej, säger jag. Berthel, spring efter hjelp! Efter polismästarn, öfverståthållarn! Och rikets ständer. EN STUDENT. CHÖR. Om kassan inte vill rätt förslå, Så dricka de ändå; Men sist när bålen tryter, Då värfva de rekryter, Som få bjuda på punsch och brylå. På gatan knipa de så galant En gammal knarrig tant; Hon slipper ej marschera, Om hon ej vill spendera, Framåt marsch! med vår knarriga tant. Vill inte herrarne vara så liberala och släppa lös min gamla Sara? Nej, hon stod derborta och kallade oss för gatskrålare. Hon har förolämpat studentsången och vi hämnas i sångens namn. Befaller inte hennes nåd, att vi sjunga lite till? Det ä' bara tjuguåtta verser qvar. FANNY (inkommande, till första Studenten). EN STUDENT. Törs jag be herrarne, att inte längre skrämma min stackars mor? »Om det är sant, så ä' hon fri.» (lösgifvande Sara.) STUDENTERNE (i chorus ur Regementets dotter). Jo, vi ha' en polis, som ä' dråplig. Och du Mathias se'n, du ä' just en präktig beskyddare för din hjelplösa hustru.
Förmodligen voro de ättlingar af ryssar, hvilka af en eller annan anledning, som krigsfångar eller rymmare, kommit att lefva bland tschuktscherna och hos dem blifvit nationaliserade. Efter en stund fortsatte vi vår färd, sedan tschuktscherna återvändt till sina båtar, synbarligen väl förnöjda med de skänker de erhållit, med den bladtobak som jag bundtvis utdelat, med lerpiporna, af hvilka hvar och en fick så många han kunde bära mellan fingrarne, med de granlåter och gamla kläder, som mina kamrater och manskapet strött omkring sig med gifmild hand. Alla voro vi nämligen öfvertygade, att vi efter några dagar skulle framkomma till farvatten, der vinterkläder vore alldeles obehöfliga, der brist på ett eller annat lätt skulle kunna ersättas i närmaste hamn, och der bytesmedlet ej skulle utgöras af varor, utan af stämplade metallbitar och papperslappar. Tschuktsch i regnrock af sältarmar. Efter fotografi af L. Palander. Hela dagen den 7 sept. ångade vi vidare längs kusten i temligen fördelad is. Om natten lade vi till vid en drifisflak. Svabeln och trawlnätet utsattes och lemnade en mycket rik skörd. Men om morgonen funno vi oss åter så omgifna af is och dimma, att vi, efter några fåfänga försök att genast komma vidare, nödgades lägga till vid ett större drifisstycke nära stranden. När dimman lättat så mycket, att fartyget kunde skönjas från land, fingo vi åter besök af en mängd infödingar, hvilka såsom förut af oss undfägnades efter bästa förmåga. De inbjödo oss med tydliga tecken att landstiga och besöka deras tält. Då det i alla fall var omöjligt att strax fortsätta färden, antog jag inbjudningen, lät sätta ut en båt och gick jemte de flesta af kamraterna i land. Stranden bildas här af en låg sandvall, som framgår mellan hafvet och en mindre, nästan i jemnhöjd dermed belägen grund lagun eller sötvattensjö. Längre in höjer sig landet småningom till kala, snöfria eller af de sista dagarnes snöfall med ett tunnt snöpuder täckta bergshöjder.
I anledning af den anmärkning, som blifvit gjord, att frågan om Depositionsräkningen borde förfalla, enär två Stånd stadnat emot två, och att denna fråga ej skulle hafva sammanhang med hufvudfrågan, får 3o Den 17 Deeember f. m. jag förklara, att jag anser den stå i det närmaste sammanhang med sjelfva realisationen, och att jag, för min del, icke skolat kunna emotse, utan det största bekymmer för Näringsidkarne i allmänhet, den mellantid, som kommer att äga rum, intilldess utvexlingen tager sin början, derest icke jag i Depositionsrätten funnit en garanti; och hade jag ganska bestämdt voterat emot realisationen, så vida jag icke tagit för afgjort att Realisationen och Depositionsräkningen voro fullkomligt beroende af hvarandra. Jag förnyar derföre min begäran om proposition derpå, att Ridderskapet och Adeln måtte instämma uti Presteoch BorgareStåndens beslut, Herr Ribbing: Det ser för närvarande verkligen ut, sorn frågan, om Deposilionsräkningen skall finnas, eller icke, här nu vöre före. Denna fråga är likväl redan afgjord, och kan således icke åter uppstå. Jag kan icke annat än yttra min tacksamhet för den uppriktighet, hvarmed en Talare genast börjat i sjelfva hufvudsaken, eller att tala för den redan afslagne Depositionsräkningen. Detta är vida bättre, än att, på sätt en annan Talare gjort, börja fästa sig vid formen, och omtala, huru Kongl. Maj:t icke kan sanctionera ett Lagförslag, utan i sin helhet. Här är icke fråga om Kongl. Majrts Sanction, utan om ett Rikets Ständers beslut. Jag vet icke, huru Den 17 December f. m. 3i exempel kan tagas från fall, som icke inträffat. Om jag äfven antager, att
Författningar tillräckligen stadgadt hvad såväl Krono-Fogdarne och Häradsskrifvarne, som de skattskyldige, hafva vid Kronans ordinarie räntors debitering i Allmogens Contribulions-sedlar att iagttaga; Men då för Kronan och den skattskyldige vore likgiltigt på hvilken ränta eller afgift de skeende afbetaluingarne vid upphördsstämmome verkställas, funne Collegium det alltså göra till fyllest för ändamålet att hvarje betalning af Kro110-Fogden qvitteras på Debetssedeln till dag och år då den skett och derefter af Häradsskrifvaren vid samma tillfälle annoleras; Äfvensom att, på det Allmogen må ega kännedom huru räntepersedlarne utgå, samlelige Kongl. Majrts Befallningshafvande, utom i Malmö, Christianstads, Blekinge och Jemtlands Län, der penningeräntor utgöras, borde från trycket utgifvas och till Socknarne uti lämpligt format utdela hvarje orts Jordeboks undervisniug om räntepersedlarnes förvandling, för att S tats-U tsk o ttets Bet änkan den 709 i Sockne-stugorne uppslås, oell såmedelst vara för Allmogen att tillgå ; Deremot, livad de indeldte räntorne beträffade, Idaradsskrifvarne syntes ej böra med uträkningen och debiteringen deraf uti Räntegifvarnes qvittence-böcker besväras, utan Indelningsliafvareii samt, för Militiae-Hemmau, Regementsskrifvaren åligga att derom besörja ; och ankomme på Kongl. Majrts Nådiga godtfinnande huruvida någon allmän Författning härom borde, efter Bonde-Ståndets önskan, af trycket utfärdas; Hvarförutan Kongl. Krigs-Collegium, uti dess den 3 Febr. detta år afgifne utlåtande, i afseende på det af Kammar-Collegium uppgifne åliggande för Regetnents-skrifvarne att debitera och qvittera Militias-Stalens räntor, förklarat, att Indelöingshafvarne voro genom
Län hemställt, att, då den uti Kongl. Kungörelsen af den 18 Februari 1843 meddeldte föreskrift, enligt hvilken samtlige jernverk blifvit för deras slångjernssmide underkastade enahanda algifter, utan afseende, huruvida det ena årets tillverkning öfverstege det andras, elter motionärens tanka vore hvarken med billighet eller rättvisa öfverensstämmande, nämnde Författning måtte undergå den förändring, att skatten linge utgå i moa af den produetion, som vid jernverket eger rum. Medelst underdånig skrifvelse af den 2 Juni 1841, N:o 357, anhöllo Rikets då församlade Ständer, på anförda skäl, att, i fråga om beskattningen å stångjernstillverkningen i Riket, mätte bland annat i Nåder förordnas, dels att hammarskatten borde utgöras med en viss andel af den ärliga tillverkningen, utan afseende å tillverkningsorten och de olika methoder, som begagnades; dock att bruk med frälsefrihet tillgodonjöte dittills fastställdt afdrag, och att den tillverkning, som åstadkommes med begagnande al undersmide, hvarför hammarskatt, enligt dittills gällande Författningar, blifvit erlagd, icke vidare med sådan skatt belädes, dels ock att skatte-andelen måtte bestämmas till en procent af tillverkningen och utgöras med minst fyra skeppund för hvarje härd, utom för de verk, hvilka redan vore privilegierade för mindre smide än 400 Skeppund per härd, der minimi-beskattningen borde bestämmas till en procent af privilegii-beloppet, så vida brukets egare ville underkasta sig dittills gällanda inskränkning Stats-Uiskottets Utlåtande, N:c> 33, Litt. D. 9 inskränkning af smides-friheten. Vid föredragning af ofvannämnde underdåniga skrifvelse, har Kongl. Majit, enligt högslberörde
Den kan ej med fördel drifvas, förr än ett land har större befolkning, än det genom andra näringar kan underhålla, och då sjelfva storfisket bedrifves genom rigtiga bolag, som äga kloka styresmän och stora capitaler. Vi stå ej i den tidpunkt, då vi med fördel kunna drifva utsjöfisket. Vi hafva större förtjenst af att odla de inre näringarne, som icke kosta så mycket folk. De sjukdomar, som äro förenade med fiskeriyrket, äro af den beskaffenhet, att man blott bchöfver se lazaretten i kuststäder af Norrige, för att förundra sig, huru man kan vilja upmuntra en sådan pestartad handtering. Det är ett af fordna Regeringars misstag, vålladt af de skenbara vinster den gifver. Jag är derföre emot förslaget. Dessutom, utan att bestrida Professor Nilssons kunskaper, innefatta dock hans anföranden ej något nytt. Hvar strandbo känner och yet, att fisken följer de stränder, der han får föda, och alt han gnager af sjöväxter ända vid roten, samt således, intilldess de återvända, flyttar sig från det ställe, der a4» Den ig Februarii e. m. födan är slut. Men det är ej nog, att skapa sig anledningar af sådane theoder för att gå till Styrelsen med en skrifvelse och upmuntra densamma, att genom undersökningar väcka enskildta interessen, samt genom nya fiskeri-författningar vålla onödiga lidanden eller okloka Statshushållningsåtgärder. Jag anser derföre att Utlåtandet bör förkastas; ty bifalla vi det, får Styrelsen en skrifvelse på halsen, och återremittera vi det, så få vi den stora boken på halsen på oss. Grefve Cronhjelmj Otto August: Jag bar visserligen under i5 å 16 år ganska mycket och i stort sysselsatt mig med fiske i Sveriges insjö- och saltsjövatten, ehuru icke såsom näring, men jag kan icke instämma med .Herr Hjerta uti dess upgift om fiskrarnes rysliga medfart, och deruti att fiskerierna ej förtjena upmuntran. Jag är innerligt öfvertygad, att vi uti våra fiskvatten äga en källa till mycken rikedom, och att de rätt begagnade skulle gifva oss en betydlig exportartikel.
Den behöfver således något mer understöd, än hvad Wisby försvagade stad numera kan lemna, för att kunna underhållas på ett sätt, att dess dyrbara minnen icke gå förlorade. Dä äro dessa 50 t:r det minsta, som man bör anslå. Denna kyrka har mindre inkomster sig anslagna, än någon annan domkyrka i Riket; till och med Hernösands har mera, och likväl haiman för densamma begärt en icke obetydlig tillökning. Jag får derföre, lika med Hr von Hohenhausen, anhålla, det R. o. Ad. Den 7 December e. m. ville vidblifva det beslut, som R. o. Ad. fattade då frågan förra gången förevar. Frill. Raab, Adam Christian: Då någon tillgång yppar sig, finnes det alltid personer, som hitta på utvägar att begagna dem, och som söka att draga åt sig denna tillgång. Jag klandrar visserligen icke Hr von Hohenhausen, som naturligtvis måste hafva en öm omvårdnad om den stad, der han såsom landshöfding residerar; men jag hemställer till eder, mine Hrr, om den satsen kan antagas, att den som först håller sig framme och begär att fä en yppad tillgång, äfven skall deraf komma i åtnjutande. Wisby stad är en ganska folkrik stad och har hittills åtminstone varit ansedd som en ganska förmögen stad. Mig vill det synas, som om man, ifall man nu lemnar Wisby det begärda anslaget, blefve nödsakad att äfven understödja stiftskyrkorna i Riket i allmänhet, något som jag alldeles icke skulle vilja gilla. Jag tillstyrker derföre bifall till betänk. Hr von Hohenhausen: Del lärer icke finnas någon stiftseller domkyrka, som icke har ett anslag, derföre att en mängd kostnader å densamma äga rum, som icke drabba andra kyrkor. När nu Wisby domkyrka är en af de svåraste att underhålla och en af de största och yppersta i Riket, samt ingen annan domkyrka saknar något anslag, så torde det anses såsom ett af billighet påkalladt anspråk, att då en tillgång yppat sig, denna domkyrka då måtte deraf komma i åtnjutande. De ifrågavar. tunnorne spanmål utgå från orten, nemi. från Wisborgs kungsladugård.
Lamberg; Suppleant derstädes: Tyska Pastorn vid Christinae församling i Göteborg, Prosten Christian Prehn; Direktör vid Lönekontoret i Malmö: Prosten och Kyrkoherden i Balkåkra, Kommendören af K. W. O-, Ledamoten af K. N. O., Magister C. G. Rörlin; Suppleant derstädes: Kontraktsprosten, Kyrkoherden i Håslöf, Ledamoten af K. N. O., Magister Joh. Pettersson; Direktör vid Lönekontoret i Wisby: Prosten och Kyrkoherden i Ende och Heideby, Lektorn, Ledamoten af K. N. O., Doktor D. Söderberg; och Suppleant derstädes: Kyrkoherden i Sanda C. F. T. Herlitz; Om hvilka val underrättelse skulle, genom utdrag af Protokollet, vederbörande meddelas. S. D. Upplästes de hos Rikets Ständers Elektorer hållna Protokoll vid den 51 nästlid ne Januari förrättade val, hvarigenom blifvit utsedde till Rikets Ständers Justitie-ombudsman nuvarande Justifie-ombudsmannen, Riddaren af K. N. O., Nils August Fröman, och till hans Suppleant Expeditions-chefen, Riddaren of K. N. O., Arendt Dreijer; och skulle Expeditions—Utskottet, genom utdrag af Protokollet, om utgången af dessa val underrättas, med anmodan att till Rikets Ständer inkomma med förslag till förordnanden för de valde och till den underdåniga skrifvelse, som med anledning af berörda val bör till Kongl. Majit aflätas. S. D. Efter ånyo skedd föredragning lades till handlingarne Konstitutionsutskottets Memorial, JVS 6, angående fullbordad granskning af de i Stats-Rådet förda Protokoll. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Betiinkanden: M 93, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 18 Ma rs 1843, i fråga örn ersättning åt särskildt tillförordnad domare för syn å militieboställe. Bifölls.
I saknad af dotter önhandling enligt här använda meskar en barnkär familj i Södermanland toder ä r o: nevrasteni o c h nervosiatt mot ersättning i ett för allt, nu eller i tet, rheumatism, gikt, astma, influvår, mottaga en liten frisk, vacker flicka såsom! eget barn. Fina rekommendationer. ensasviter, sockero c h ägghvitssjuSvar till Föräldrahem, p. r. Nyköping. (161] ka, bleksot, blod fattigdom, skrofler, hjärto c h njursjukdomar, hämorO N F I R M A N D E R, flickor mottagas^ill sommaren i Stockholms-Näs prästgård, rojder, katarrer i strupe, mage, tarnära Mälaren och järnvägsstation, 45 minumar o, s. v., följderna af syfilis o c h ters resa från Stockholm. Svar med första alkoholmissbruk. Personer, s o m till komm. G. Ostlund, Kungsängen. förkylningar, böra här genomgå en En större privat samskola med kommunstärkande o c h härdande kur. Lä- anslag finnes att öfverlaga till hösten. Bilkare: D:r J. Bergqvist o c h D:r E. liga omkostnader. 5000 kronor fordras konLindahl. Billiga afgifter. Prospekt tant. Anbud emotses före den 25 mars under märke: » H. », adr. S. GumEelii annonsgratis. K till billigt pris. Svar till » Skicklig gymnast », Iduns exp. (155] * ANDERSSON. Brahegatan 4, 2 tr. upp. 092) L L A T S finnes i februari i godt landthem för 2 hushållselever. Väfnad, handarbete undervisas i. Musik ock om så önsk. Pris moderat. » Husmoder », Karlstad p. r. (178) PRIS: 1 KRONA Agra Grädd-Margarin Om P SO FRIS: 1 KRONA « en FIN-FLN KOLOR. MODEPLANSCH en förträfflig HANDARBETSTIDNING. Den billigare upplagan utan dessa båda bilagor kostar BLOTT 3 KRONOR. HÅRMEDEL.
Diskontvilkor och mot Två Procents Ränta i Ranken begagna en Summa af Två Millioner Riksdaler; Och, derest till Credit-Sedlars inlösen ytterligare biträde skulle tarfvas , bör det mot enahanda vilkor af Banken meddelas, dock under förbehåll, att dispositionen på Extra Diskont-biträdet icke sker i annat förhållande, än att Credit Sedlar till ett deremot svarande belopp infrias. Hvilket allt Riksens Högloft Ständers bepröfvande vördsamligen underställes. Stockholm den 30 Junii 1818. Riksens Högloft. Ständers Banko - Utskotts Utlåtande, i fråga om antagande af Gg6 Banko-Utskottets Betänkande,ni Götha Canal-Bolags Aktier såsom Hy~ poth ek för Lån i Banko-Diskont-Verket och vid omsättning af de i Götha Canal-Diskont derå upptagne Län. Uii ett till Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protokoll den 8-'de nästlidne Junii, ingifvit, och till Banko-Utskottet remitteradt yttrande, har f. d. Stats-Rådet m. m. Herr Grefve B. von Platen, hemställt, om icke , i likhet med hvad som blif-| vit stadgadt om Söder-Telge Canal-Aktier, och i enlighet med hittills gällande föreskrifter, för Götha Canal-Diskont, äfven hädanefter, Götha Canal-Actier böra anses såsom gällande Hypothek, så väl under utredningen af denna Diskont, vid omsättningar , sorn sedan , till nya Låns beviljande och Omsättning derå.
Domkyrka säkerligen skulle afstå från ifrågavarande Domkyrko-tunnor, derest Rikets Ständer ville bevilja ett årligt anslag, motsvarande värdet af samma tunnor; samt hos Hederv. Bonde-Ståndet af Biksdags-fullmägtige Nils Strindlund och C. F. Huss från Wester-Norrlands Län, af hvilka den förre, på grund af Rikets Ständers, vid trenne föregående Riksdagar, meddelade beslut och såsom med billighet och rättvisa öfverensstämmande, yrkat, att omförmälde tionde-spanmål måtte tillkomma Hernösands Domkyrka, samt till ytterligare skäl derför åberopat det förhållande, att ”då Carlstads Stift skiljdes från Götheborgs och Gottlands från Linköpings Stift, de frånskiljda Stiftens Domkyrkor alltid fått uppbära de Domkyrko-tunnor, som från kyrkoherbergena utgått;” samt den sednare eller Huss ansett Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra förnyad framställning i ämnet och begära, att meranämnde 124 tunnor spanmål måtte få af Hernösands Stift användas. Statssamt Allm. Besvoch Ekon. 3 Utskotten hafva tagil kännedom icke allenast af berörde motoner och livad vid desammas föredragning hos respective Riks-Stånden blifvit yttradt, utan äfven af Rikets Ständers vid de trenne sistförflutna Riksdagarne till Kongl. Maj:t i ämnet allåtne underdåniga skrifvelse!*; af Upsala Consistorii öfver den sista af dessa skrifvelse!* infordrade, den 29 Mars 1842 i underdånighet afgilne utlåtande; af Hernösands Consistorii påminnelser vid samma utlåtande; samt af förstnämnde Consistorii den 28 Aug. sistl. år daterade ytterligare utlåtande i ämnet. Då Utskotten nu gå att, i anledning af berörde motioner, afgifva yttrande, torde Utskotten först böra hänvisa till hvad, som uti denna fråga blifvit i sednare tider åtgjordt. Sedan nemligen frågan vid 1823 års Riksdag förevarit och Rikets Ständer hos Kongl.