Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inga Protocoller elInga Protocoller eller Handlingar dertill, ler Handlingar dertill kunna åt andra än Rikkunna åt andra än Rik* 464 Den ig Juliie. m, sens Ständers, eller Ridderskapets och Adelrss Utskott lämnas, utan Ridderskapets och Adelns samtycke, och äfven i sådant fall icke utan qvitto: ett oju steradt Protocoll och Handlingar dertill, kunna aldeles icke utlånasLikväl då emellan Riksdagar af Rikets Collegier och Riksens Ständers Verk till de uti Riddarhusets Archiv befintelige Handlingar och Protocoller, sorn ej äro förseglade eller böra hemliga hållas, tillgång äskas, må det vara RiddarhusSecreteraren tillåtitatt de begärde Handlingar emot qvitto utlämna; och åligger honom, att sådant uti RiddarhusDirectionens följande sammankomst anmäla. 8 §. Emellan Riksdagarne är det RiddarhusSecretcrarens - sens Ständers eller Ridderskapets och Adelns Utskott lämnas, utan Ridderskapets och Adelns samtycke , och äfven i sådant fall icke utan qvitto. Ett ojusteradt Protocoll och Handlingar dertill, kunna aldeles icke utlånas. Då emellan Riksdagar, af Rikets Collegier eller Riksens Ständers Verk, till de uti Riddarhusets Archiv befintelige Handlingar och Protocoller» som ej äro förseglade» eller böra hemliga hållas, tillgång äskas, må det vara RiddarhusSecreteraren tillåtit, att de begärte Handlingar emot qvitto utlämna; och åligger honom att sådant uti RiddarhusDirectionens följande sammankomst anmäla. 6 §. Emellan Riksdagarne är det RiddarhusSecre-: ierarens Den Ig Julii e. m. 465 terarens åliggande, att föredraga ärenderne uti RiddarhusDirectionen , samt de utgående Expedilionerne uppsätta och contrasignera. Honom tillkommer äfven att, i egenskap af Archivarius med biträde af Förste Cancellisten vårda och i ordning hålla Ridderskapets och Adelns Protocoller och öfrig#
Till beredande af tvånne förenade Rikens gemensamma förmon har en vis och välgörande Styrelse, jemte andra vidtagna goda anstalter, låtit anlägga en ny allmän landsväg vid vestra districtet af Dahlsland förbi Gesålers och Töftedahls kyrkor till så kallade Högssundet, eller Norrska gränsen, och hvarifrån åter våra Naboer fortsatt företaget, så att beqväm framfart till Fredricshall år banad och fullkomnad. Ehu. ru denna våg-anläggning å Svenska sidan utgjorde i längden 1 och tre åttondedels mil öfj ver den mest besvärliga bergsoch skogstrakt med nästan bottenlösa myror och måsar, blef den dock genom Lånets Höfdinges särdeles kraftfulla nit och verksamhet färdig första året efter dess beslutande, eller 1821; och detta nyt tiga arbete spridde förtjenst och penninge-tilld gång i en fattig och aflägsen provins, som deraf befant sig i yttersta behof, och, utan någon motsvarande ersättning, fått vidkännas svåraste 5;é Den 5 Martii, tyngden af de föregående krigs-oroligheterna. Bägge grånsorternes innevånare och äfven andra långväga resande begagna nu denna passage och genled med mycken fördel, och de fleste af Vestra Dahls Hemmansbrukare hafva 5, 4 å 5 mil närmare till Fredricshall ån någon annan stad, och få der tillfälle att afsätta sina Landtmanna-producter lättare och emot högre betalning, samt återskalla sig sina förnödenheter af salt, sill, fisk m. m. Visserligen möter mycken olägenhet härvid af den på grånslinien anställde tullbevakning och de i följd deraf ske* ende åtal med ringa, eller ofta utan, grund inför Rätter, hvilkas organisation på intet sått gifver borgen för nödig insigt, oväld och rättvisa, till pröfning af medborgares handlingar, frihet och välfärd. Vid första uppställningen häraf gjorde man sig genast hopp om detta ondas snara upphörande, och man lofvar sig fastmer att se denna önskan fullbordad, efter de många under förevarande Riksmöte emot samma inrättning väckta anmärkningar, på stadgad erfarenhet örn den ringa båtnad den medförer för Staten, men om de stora missbruk och våsendtliga hinder hvartill den för enskifta föranleder.
Majit erinrat, att den under titeln Sundhets-kollegium och Medicinalstaten, med ett förslagsvärde af 3,908 R:dr 40 öre upptagna indelta spanmål 1,954 kubikfot 2 kannor, såsom rätteligen tillhörande det i Riks-stateu nästpåföljaudc anslaget för Barnmorske-undervisningen och Barnbördshusen, hvilket förut varit inbegripet under nyssnämnda anslagstitel, borde från det förra anslaget till det sednare nedflyttas; och är detta i bilagda tabell Litt. D. iakttaget. 60:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom Svenska Läkaresällskapet, hvars ändamål är “att för läkare och apothekare i riket bilda en litterär föreningspunkt samt att verksamt bidraga till de medicinska vetenskapernas förkofran, spridande och praktiska tillämpning", hos E. K. Majit anhållit att, då Sällskapet, i brist af tillräckliga medel, funne sin framtida litterära verksamhet i väsendtlig mån begränsad, E. K. Majit måtto täckas till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att det åt Sällskapet nu lemnado årliga statsbidrag af 2,250 Ridr måtto från och med nästa statsregleringsperiod höjas till 3,000 Ridr; Och har, efter det Sundhets-kollegium, med vitsordande af det förtjenstfull sätt, hvarpå Svenska Läkaresällskapet städse verkat för vetenskapens förkofran och utbredning, denna underdåniga framställning förordat, E. K. Majit nu begärt att anslaget till Svenska Läkaresällskapet måtte förhöjas med 750 Ridr. Med bifall till E. Iv. Majits förevarande nådiga framställning hafva Rikets Ständer medgifvit, att det åt Svenska Läkaresällskapet nu anslagna årliga statsbidrag må höjas till 3,000 Ridr. Barnmorske - Expedition s-Utshottets Förslug till underd. Skri frelse, i\:o 81. 25 BaruDiorskc-Miidcrvisiiings-austalteriia och Barnbördshusen. 61:o. Hos Rikets
Det har naturligtvis ej varit Utskrts mening att på så sätt uttrycka sig, men. enligt redaktionen, blir det en möjlighet, som Hrrne funnit, att gifva utlåtandet denna tolkning, hvarföre jag vördsammeligen vågar föreslå, att lt. o. Ad., med uteslutande af sednare delen, täcktes besluta att endast första delen af punkten måtte qvarstå, hvilken då skulle komma att lyda » Utskrt tillstyrker alltså, det R. Strr måtte förklara, att här ofvan intagna vilkor och föreskrifter — med iakttagande af nu tillstyrkta förändringar af andra och tredje punkterna — skola blifva gällande för civile embetsoch tjenstemän.» Hr Gripenstedt: Min mening, då jag begärde ordef, var att göra den anm:n, som nu af Gr. Lagerbjelke blifvit framstäld; men som Gr:n på ett ganska tydligt och klart sätt ådagalagt behofvet af den föreslagna redaktionsförändringen af Utsk:ts Utlåtrde, så utber jag mig blott, att till alla delar med honom få instämma. Hr Stjernsvärd: Jag tror, att ett förbiseende å Utsk:ts sida vid denna punkten gjort sig gällande. Man har visserligen stadgat huru förhållas skall vid beviljandet af tjenstledighet för sjukdom, men man har icke lemnat föreskrift om, huru stort afdrag af aflöningsbeloppet den person får vidkännas, som af andra bevekande omständigheter erhållit tjenstledighet. Talaren afbröts här utaf H. Exc. Gr. o. Landtm, med erinran, att den fråga, hvari Hr Stjernsvärd nu ingick, redan utgjort föremål för R. o. Ad:ns pröfning och beslut. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Ehuru jag visserligen medgifver, att den ifrågavarande punkten kunnat affattas i mera tydliga och bestämda ordalag, tror jag dock, att det af Gr. Lagerbjelke frarastälda tvifvelsmål, huruvida genom detta af Utsk:t föreslagne mom. K. M:ts nåd. prop. i öfriga delar af ämnet kan anses tillstyrkt, icke skäligen bordt ega rum.
För min del anser jag det icke vara mig tillståndigt att inför Högloflige Ridderskapet och Adeln, hvarken försvara, vederlägga eller åberopa Anonyma Ströskriftér, samt tror för öfrigt det vara lämpdigare att uppskjuta pröfningen af den åberopade Skriften, intill dess de vederläggningar deraf, hvilka redan ära under arbete, hinner från trycket utkomma. Herr Munck af Rosenschöld , Eberhard, uppläste följande: I sista Plerum sökte jag, ehuru alldeles oberedd, begagna tillfället att få de hufvudsakliga invändningar besvarade, sorn kunde göras emot Götha Canal-Verk. Min upprigtiga högaktning för Herr Grefve von PlateriS nit och kunskaper i denna sak, trodde jag kulina ganska väl kunna stå tillsammans med min farhåga, både att detta Arbete blifvit för tidigt företagit, och att det i afseende på Rikets Resourcer, samt behof af Arbetssty.ka och Penninge-Capital för andra mer directe Ridd. och Ad, Fröt, lil B. 43 , 44. 338 Den 13 Februarii. Productions-företag, äfven vore för vidsträckt tilltagit och för kostsamt. Af de flere invändningar, som jag tog mig friheten göra, och hvilka, ingen häldre än jag, skulle önskat få, ej blott besvarade, utan ock vederlagde, behagade Herr Grefven blott hålla sig vid Ziffertalen af mina uppgifter, rörande Calculerne öfver Arbetet. Jag yttrade nemligen att vid jemnförelser emellan hvad som af Canal-Directionen sjelf blifvit uppgifvit vara fullgjorde, och hvad som igio uppgafs skulle göras, befanns knappt mer än -Jrdel vara fullgjordt, i stället för |-:delar. Som Herr Grefve von Platen uppgaf i sitt Memorial, såsom skäl för denna invändning, anförde jag, att af 61 Slussar voro blott 13 Slussar färdiga, och dessa icke en gång alla fullfärdige, samt af 8 stora Kaij-dammar icke mer än 2 eller 3. Herr Grefven påstod deremot för det första, att endast 59 och icke 61 Slussar ingått i Byggnads-Förslaget:
Detta bref var imellertid skrifvet ett halft år, sedan han förlorat allt hopp om min kärlek, och behöfves det väl ens en så antaglig ursäkt för den, som sjelf ännu älskar? Och jag älskade honom med en häftighet, som förfärade mig! Minnet hade vaknat med fördubblad friskhet, alla mina tankar sväfvade åter omkring honom, jag gjorde intet bemödande att qväfva dem, och hvarför skulle jag väl göra det — min harm emot honom var ju nu försvunnen? Natten och dagen förgick. Samma, ständigt samma föreställning: Percy skulle återkomma, jag skulle återse honom, och han skulle åter kunna älska mig. Hans stolta farmor stod icke längre imellan oss, men hennes grymma förräderi hade der stält en annan och säkrare skiljemur. Jag hade för trenne år sedan möjligen haft några goda anlag, några omedvetna instinkter om sanning och dygd; dessa outredda, halfslumrande känslor voro nu förqväfda och glömda. Om Percy älskade mig, så fanns i min själ ingen tvekan vid att besvara denna kärlek, ingen den minsta pligtkänsla, som bjöd mig att strida deremot. Den man, som ett ondt öde och lagen hade bundit vid min sida, hade mitt hjerta aldrig erkänt; han var och förblef mig främmande och likgiltig och slutligen förhatlig. Jag tänkte icke på möjligheten att skiljas ifrån honom, men jag ansåg mig fri från hvarje förbindelse till honom. Mitt sinne hade hårdnat och mina böjelser blifvit mera bestämda, det töckniga och sväfvande i min karakter hade skingrats. Jag var en samvetslös qvinna, och jag visste det nu sjelf. Alla mina känslor voro denna dag utomordentligt upphettade; jag hade i det återväckta hoppet att ånyo eröfra min älskare, funnit en hvilopunkt för min fantasi, hvaromkring de mest brinnande önskningar och begär kretsade; olikheten imellan den oerfarna unga flickans blyga kärlek, och den gifta qvinnans var slående. Det var emot aftonen; mina rum tycktes mig trånga och qvafva, jag påtog hatt och schal och gick ut.
Mellertid begripa vi således ganska väl, huru det tillgick, att ”Exegeterne och Philanthroperne”, med deras bihang af Ordensvurmar, utmålade såsom så vådliga för nationens sunda förstånd och renlärighet, äfven kunde beskyllas för planer till statens omstörtning. Till allt detta kom deras obehändighet i sättet att försvara sig. I allmänhet förstodo de ej, att välja sin position. Stundom tillgrepo de ock vapen, som ej voro deras, och som derför nyttjades illa. Så t. ex. blef i Medborgaren (1789, N:o 78) Operan Gustaf Vasa recenserad på ett vis, hvilket endast gaf StockholmsPosten än mera vind i seglen. Lyckligare voro ej heller de vittra recensioner, som i Dagligt Allehanda, då och då, naggade på Kellgrens kritiska myndighet och påstodo, att Postens snillen ofta blänkte med stulna fjädrar från Frankrikes och Englands. – Ingenting ådagalägger bättre desse mäns barnfromma tro på sin sak och på sanningens makt, än det infall, att till Europas alla förnämsta lärosäten och ryktbaraste litteratörer kringskicka ett på franska tryckt inbjudnings-bref. Deras menlöshet gick så långt, att de skickade det äfven till en Wieland, en Nicolai; och om det än är begripligare, huru de kunde narra sig på Klopstock, så visar det dock, att de med en högst ytlig uppfattning hade läst hans ultra-lutherske Messias. Också väcktes de ur sin dröm ganska omildt. De tillskrifne svarade icke; eller ock oartigt. Wielands och Klopstocks bref äro ordentliga mönster af lärd ohöflighet181. Så stodo sakerna i Sverige, politiskt och litterärt, när ungsommarn 1790 hemförde Thorild från hans engelska utflygt. Der var nu icke skäl att knota öfver brist på rörlighet. Öfverallt sågs och hördes örlig: kring landamären och kuster, med svärd och kanoner; inomlands, med tungor och pennor. För det nu lefvande slägtet kan det glädtiga lynne synas förunderligt, som
Af Riksdags - Relationerne befinnes, att Uppbörden af den 'nya Bewillningen har förhållit sipå sätt Bilagan Lit. utwisar, nemligen; Den z Julii. 997 Af 1810 ars Bewillning har till samma ars fluk endast influtit W z r,9Z i: i», io. Ar i8n 1,719,362:20, 6. Och i8i2 till Mars mä nads flut — 88,014:34, 6. i,8z^8o8; 19, ro. Asiifln ars Bewillning. Är iZi2 till Mars mänadS flut 409,670:35, Bewillning af Testamenten, som icke kan för Ä M S - g. eller tillsammans W 2,355,015:45. 4- Beträffande Utrikes Gälden och dest behandling sedan sist hällne Urtima Riksdag, sä befinnes", att Herrar Fullmägtige lätit betala de ären 182- och is°9 i Amsterdam och Genua förfallne LifRänlor; och till hwilka utbetalningar bliswit anwand dels den behållning uti Utrikes Myntstag som under Kriget bliswit samlad och dels det öfwcrstott gf Sjötulls-Wäxlar, Contoiret till egit behof sätt disponera. Med anledning af Stats.', Utskottets Herrar Fullmägtige gifne serskilda Instruktion, i afseende pä Riksgälds Contoirets Utländske Gäld hafwa Herrar Fullmägtige lätit infria och med Swenstt Banco liqvidera Obligationer, utfärdade för de i Holland och Antwerpen för Swensta Kronans rakning upp - 998 Den 3 Julii. upptagne Län, efter en, i jemförelse till den gang, da: a gansta lindriga Cours af högst 5 2 st. per en R:dr Hamburger Banco och ester en satan grund ra tiva törhaHandtt emellan Hamburger myntet vch de myntstag hwaruti Obligationernc warit ställde.
Den ringa vigt min röst äger inom detta Hus, skulle visserligen icke behöfvas, för att åt den sednare delen af Const.Utsk:s mern. bereda det öde, som detsamma förtjenar; men dä fråga nu synes gälla, huruvida den för monarkien så högst vigtiga och äfven i RegF:s 3 § uttalade grundsats, nemi. att ”Konungens Majestät skall hållas i helgd och vördnad, och Hans gerningar vara emot allt åtal fredade”, fortfarande skall äga bestånd eller icke; sä anser jag det både för en pligt och en tillfredsställesse att offentligt få uttrycka mitt ogillande af G011st.Utsk:s förfarande. Utsk. har här framställt en berättelse om 5 mål, hvaruti den aflidne Konungen varit af olika tankar med samtlige Sine rådgifvare. Man frågar, med hvad rätt har Const.Utsk. gjort denna framställning? Utsk. åberopar 2 mom. af 37 § Riksd.Ordn., der det heter, att "Intel Utsk., Coust.- och BancoUtsk:n aliena undantagna, vare berättigadt alt väcka frågor lill afgörande i R. St:s plena, eller alt upptaga andra ämnen, än de från plena remitterade” etc. Jag vill här icke fästa mig vid ordet ”afgörande”, ehuru det bestämdt tillkännagifver, att inga andra frågor få väckas, än sådane, som kunna föranleda lill något R. St:s beslut; men jag fäster mig deremot vid beskaffenheten af de frågor, till hvilkas väckande det åberopade mom. lemnar rättighet. Härvid kan väl icke afses alla slags frågor, som ligga inom gränsorna af menskliga vetandet.
Då Riddarh.-Utsk:ts komiterades för slag var meddeladt Riddarh.-Direktms pröfning, förekommo inom densamma vid detta mom:ts behandling, visserligen betänkligheter af enahanda art med dem, som nu här framställts, men Direktionen föreställde sig, att, då hittills för våra riksdagars be vistande, de der stundom upptagit öfver ett årstid, några nämnvärda svårigheter icke synas hafva uppstått till följd af embetsoch tjenstemäns rätt, att för den erforderliga tiden på lagstadgadt sätt få lemna statsbestyren åt andra och egna sig åt riksdagsmannavärlvet, så skulle det icke heller, och ännu mindre, blifva för tjensternas bestridande förknippadt med svårighet, om R. o. Ad:s ledamöter erhölle tillfälle bevista Ådelsmötena, hvilka, till följd af ärendernes omfång och beskaffenhet, icke komma att blifva långvariga, utan inskränka sig till två, tre å fyra veckor, hvart tredje år. Ur sådan synpunkt skulle jag fortfarande väl icke anse någon annan förändring af detta mom. vara ovilkorligen behöflig, än att ordet: »Sammankomster», i likhet med hvad förut beslutats, måtte utbytas emot »Adelsmöten»; men då jag, å andra sidan, icke kan förneka den stora vigten af det betraktelsesätt, som ledt Gr. Hamilton och Frih. Klinckowströrrl vid denna frågas bedömande, vill jag icke motsätta mig en återremiss; utan får nu, efter att hafva redogjort för den synpunkt, hvarur Direktionen hufvudsakligen betraktat frågan, under önskan att Adeln måtte talrikt härstädes samlas och sina angelägenheter grundligt och sakrikt anordna, jag till Ut - Den 7 April e. in. 123 sk:t hemställa, att Utsk:t kunde, om möjligt, utfinna ordalag, hvarigenom ifrågavarande stadgande icke så bjert, som nu. framstode, men hufvudtanken ändock bevarades, i den mån en nödig varsamhet anses kräfva. Jag kan nemi. icke anse, i likhet med hvad Gr. Björnstjerna och Gr.
Maj:ts och Rikets CommerceCollegium, samt General-TuilStyrelsen derefter i ämnet sig ytterligare utlåtit; så har Kongl. Majrt, under den 17 December 1828 funnit godt i Nåder förordna, att omförmäldta af Gener al-TullStyrelsen föreslagne Sportel-Taxa för TullVerkets Tjenstemän och Betjening skulle, med de deruti af Kongl. CommerceCollegium hemställde förändringar, på försök blifva gällande och tillämpas ifrån och med den i April 1829 till innevarande års slut, med rättighet för de Trafiqverande, att inom 1829 års utgång anmärkningar deröfver till General-TullStyrelsen afgifva; hvarefter Kongl. Maj:t, sedan bemäldte Styrelse öfver desamma sig utlåtit, ville målet till ytterligare Nådig pröfning företaga. Endast såsom ledande till upplysning för Rikets Ständer, vid pröfningen och antagandet af de Förslag till Aflönings-stater för TullVerket med derunder lydande Tjenstemanna-personal, om hvilkas uppgörande saint föreläggande för Rikets Ständer vid deras nästa sammankomst Rikets sist församlade Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit; hafva Revisorerne ansett sig böra Kongl. Maj:ts ofvanliögstberörde Nådiga åtgärd anmäla. Post-Verket. I öfverensstämmelse med de vid RiksHufvudBoken befinteliga GeneralRäkningar, hafva detta Verks Inkomster, och Utgifter för åren 1827 och 1828 utgjort: ( rot ') År 182 7. Balance från år 1-826. Contant behållning 7,169: 39. ir. Hos TJppbörclsmännen innestående, sedermera lefvererade 59,272: ro. 11. Proprie-Balancer 6,950: 1 r. r. Fordringar hos Kejserliga Ryska PostDirectionen . 15,851: r. 5. —> hos Kongl. Norrska d:o 16,485: 3d.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannänmde, den 12 och 15 dennes på bordet lagda, Utlåtanden: N:o 32, i anledning af väckt motion om anslag af vinoch byggnads-säd till Sofia Magdalena kyrka i Dalarne; N:o 33, i anledning af väckt motion om gratifikation åt förre Landsfiskalen H. J. Laurell; N:o 34, i anledning af väckt motion om Landshöfdinge-sätets i Götheborgs och Bohus Län förflyttande till Uddevalla; N:o 35, i anledning af väckt motion om förhöjning i dagtraktamente, m. m., för Gottlands Nationalbeväring; N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i fråga om ersättning till Handelsoch Sjöfarts-fonden för förskjutne medel till slafvarnes friköpande å S:t Barthelemy; Prot.-Utdrag den 19 Februari 1851. 1-59 N:o 39, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 20, angående ett anslag till Askersunds kyrka; N:o 40, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående utbyte af Fjerdingsmans-bostället Mylinge emot Klockare-bostället Klintorp i Östergöthlands Län; N:o 41, i anledning af gjord framställning, angående Riksdagskostnadernas förminskande ; N:o 42, angående föreslagen ersättning för arrendatorns af förra Löjtnants-bostället Tydje Stom lidna förlust genom vattenflöde under 1845 års sommar; samt N:o 43, angående gjord framställning om ett räntefritt lån till Häradsskrifvare!) P. J. Odman. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne, Ståls-Utskottets, den 12 och 15 dennes på bordet lagda, Memorial N:o 37, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 23. S. D.
Genom nådig Remiss den 23 Mars 1858 har Eders Kongl. Majit anbefallt Kollegium, att,-efter vederbörandcs hörande, afgifva underdånigt utlåtande öfver en af flera possessionatcr och innevånare i trakten af Hörby gjord underdånig ansökan att i Hörby by måtte få anläggas apothek och anställas en extra Provincial-läkare, till hvilken ansökan Eders Kongl. Majits Befallningshafvande, med afseende på lokala förhållanden, uti den 17 Mars 1858 afgifvit underdånigt utlåtande, tillstyrkt nådigt bifall. Uti sedermera afgifvet yttrande, angående do' åtgärder, som anses nödiga för ett fullständigt ordnande af länets läkarevård, har Eders Kongl. Majits Befallningshafvande, jemväl med afseende på vidsträck thoten af det till Provincial-läkaren i Öfveds-kloster hörande Transport lkdr 80,300: 4,500: 84,800: Bil. till Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 51. Transport R:dr 84,800: — distriktet, innefattande Frosta, Färs, Ljunits och Herrestads härader, med cn befolkning af öfver 50,000 personer, förnyat sitt torra tillstyrkande af en ny Provincial-läkares anställande i Hörby för norra delen af detta distrikt, innefattande en folkmängd af 23,653 personer, oell för öfrigt ansett den nuvarande Provincial-]akaren vid Öfvedskloster böra bibehållas för södra delen deraf, samt med förordande af från Wemmenhögs oell Skytts härader, äfvensom från städerna .Skanör och Falsterbo gjorda ansökningar/föreslagit anställande af en ny Provincial-läkare mod station i Trelleborg för dessa härader, innefattande en sammanlagd befolkning af 44,095 personer och, om tillgångarna skulle sådant medgifva, om ej full Provincial-läkare-lön, åtminstone något arfvode för Distrikt-läkaren i norra delen af Luggude härad, mod station i Höganäs.
Regerings-Formen stadgar, alt frågor om Grundlagarnes ändring eller upphäfvande ej må uti Ståndens Plena väckas, jag än mindre finnér, att någon derhän syftande, men icke i behörig ordning förberedd, önskan skulle af Rikets Ständer kunna inför Konungen frambäras, således ej eller någon framställning derom grundlagsenligl, till afgörande utaf Riks-Stånden, föredragas af Deras resp. Talmän.” Af Herr Professor Geijer och Herr Doctor Morenj som instämde i Prosten Hallströms reservation. Conseil utions-Utskottets Memorial, N:o 4$' 3 N:o 45. Ank. till Exp. Utsk. den 23 September, kl. i e. m. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ett stadgande i 4i Riksdags-Ordningen , om Stats-Rådets föredragande Ledamöters tillträde i alla Stånds Plena. Enär den högre administrationens Ledamöter, hos hvilka en större kännedom och erfarenhet af allmänna angelägenheter och förhållanden hör förutsättas, för närvarande äro alldeles utestängda från representationen , så framt de icke antingen äro af frälse hörd eiler såsom Wetenskaps-Academiens Medlemmar blifvit till Preste-Ståndet invalde, i hvilka fali de likväl endast uti Ett Stånd ega inträde; mep det under närvarande förhållanden, då Representationen är fördelad på fyra serskilda Kamrar, utan annan gemensam beröringspunkt, än vederbörande Utskott, skulle lända samtlige