Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar vördsamt anhålla att till prot. få nedlägga min reservation mot det beslut som R. o, Ad. nu fattat, enär, efter hvad jag under discussionen yttrat, detta var den vigtigaste frågan af alla, som förekomma i Betänk. Jag begagnar äfven detta tillfälle att anmärka, att då man nu beslutat det Riksstyrelsen af Regent icke skall föras »i Konungens namn», förefaller detta beslut temligen oväntadt inom detta Hus, hvars majoritet i allmänhet, efter hvad jag trott, gör anspråk på alt vara sanna »rojalister». Från hvarje sann rojalist måste dock otvifvelaktigt den åsiglen vara oskiljaktig, att Regeringen alltid skall föras i Konungens namn så länge Riket äger en Konung i lifvet. Då nu likväl det beslut blifvit fattadt, att uti vissa fall Regeringen icke skall föras uti Konungens namn, fastän Konung finnes t V. II. 14 210 Den 8 April f. m. lifvet, så vill det synas som skulle R. o. Ad:s i dag segrande majoritet icke hafva bestått af sanna roja!ister. Gr. Lagerberg, Carl Sven: Som jag till alla delar gillar den åsigt Hr Cederschiöld framställt, — nemi. att R. o. Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke uttrycka, det InterimsRegeringen ej bör hafva att göra med något annat än de förhållanden som röra Sveriges och Norges unionella angelägenheter, och som genom sista voteringen blifvit undertryckt, får jag nedlägga min reservation till prot:t. Då härefter framställdes propos. till antagande af Gr. Anckarsvärds förslag, alt R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att i 2 mom. af 39 §:n Reg:sF:n, mellanmeningen: »till bestämmande af de genom föreningen emellan Sverige och Norge upkomne konstitutionella förhållanden», bör utgå, ropades starka Nej, jemte åtskilliga Ja: hvarpå Ur Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Nej öfvervägande.
Och som nu hau och jag i allting tänkte lika, SA hände det ibland, att b&amp;dc jag och han P&amp; en och samma gsng gaf fri var tungas bann Och just med samma ord! - Allt annat miste vika, SA snart det galde Jean. För hans skull nej jag gaf Till en förträfflig man, som äiidi jag höll af. Degamla systrarna p&amp; kärlek ä ' SA rika, Och deras bjärta är som - girigbukens skrin, Fast vagen till det är Mngt mera lätt och gin. Vi varit skilda knappt en dag i hela lifvet, Och om han nkgon g h g bort i f r h hemmet gick, Ja, bara för en stund,. för ntigra ögonblick, SA tankte jag andb p&amp; honom, det var gifvet. Och mellan maskorna i yllestrumpan, som Jag stickade At Jean, jag smög s&amp; srn&amp;ningom De bästa tankarna, som gömdes i mitt sinne. Och nu är allt förbi, begrafvet - blott ett minne! ' Min stackars bror, jag är ej otacksam mot dig; Jag skall ej höra p&amp;, om n&amp;gon [v&amp;gar tala Om tröst; den lycka, som du fordom skänkte mig,. Skall jag med lidanden föisöka att betala. I döden kanske snart jag följer dig - och det Är lycka nog för mig, en bitter salighet. Jag frAssar i min sorg, den ger At lifvet lyftning. Med mina t&amp;rar skall mitt lif nog rinna bort, Jag skall, dA smartans flod mig kväfver inom kort,. Ge upp min sista suck uti en sista snyftning! Kyrkoherden. Ja, grht! Ge tirarna nytt lopp! ~ D e n i iilskar jag. Tack vare deras dagg en frisk oas en dag Ska11 gröuska i ert Iif, som nu är torrt. och öde. Omhulda ni er sorg och tala om den döde! Men göm Atminstone det hoppet i ert bröst, Att han er ser och vet, att ni för honom lider ..
Sedan Commissarien och Riddaren D. Ek, sorn har närmaste inseendet öfver Riksg.Contts hus och fasta Egendom, år 1025, hos Hrr Fullmäktige anmält nödvändigheten af åtskilliga betydligare, utvändiga reparationer å de till nämnde Egendom hörande byggnader; och hvilka reparationer, enligt vederbörande Byggmästares och Handtverkares bifogade Kostnadsförslag, skulle komma att uppgå till ett samtnanräknadt belopp af 3ig8 R:dr 38 sk. 8 r:st B:co, så hade Hrr Fullmäktige väl bifallit dessa reparationer, men tillika förordnat, att verkställigheten skulle utbjudas på entrep renade. I anledning af det uti Stockholms Tidningsblad härom införda tillkännagifvande, hade 2:ne anbud inkommit, det ena med utsatt summa af 4666 R:dr 31 sk., och det andra 4^oo R:dr, allt Banco, men, enär Hrr Fullmäktige funnit skillnaden emellan beloppet af Kostnadsförslaget och Anbudssummorne vara sä ganska betydlig, hade Hrr Fullmäktige pröfvat lämpligt, att låta verkställa ifrågavarande reparationer, efter räkning, under ledning och tillsyn af Commissarien Ek. — Och då, enligt bemälde Commissaries afgifne redogörelse, hela kostnaden uppgått endast till 2319 R:dr 16 sk. i r:st., och således understigit Förslaget med R:dr 879: 22. 7., så hafva Hrr Revisorerne, med förklarande af deras bifall till de af Hrr Fullmäktige vidtagne åtgärder, tillika ansett sig böra till R. H. St:r hemställa, att Commissarien Ek, i anseende till dess ådagalagde berömliga nit och omtanka vid utförandet af detta åt honom uppdragna serskildta Värf, måtte med någon lämplig belöning varda ihogkommen. (p. 6 Rev. B.) Lika med Revisorerne, finner Utskottet Commissarien Eks ådagalagde nit och omtanka förtjena uppmuntran till efterföljd af andre Embetsman, åt hvilka serskilda förrättningar varda uppdragne; Och hvadan Utskottet anser sig böra tillstyrka, att, såsom ett vedermäle af R.
En roman från ett dödsläger. Titania. En kärlekssaga. Stormfågeln. En historisk silhuett med bakgrund och ram. Prometheus. En konstnärs saga. Faster Ulla och hennes brorsdöttrar. Tannhäuser. En modern legend. Fru Hedvigs dagbok. (1895.) Dikter. Asra. En nutidsidyll. Struensee. I. Stadsläkaren i Altona. Af ERNST AHLGREN och AXEL LUNDEGÅRD: Final. Skådespel i 3 akter. Modern. En berättelse. Den Bergtagna. En kärlekens tragedi. PÅ HÖJDERNA Det mörknar öfver Sundet. Moln efter moln jagas fram af nyckfulla stormilar från nordost. En hagelskur fräser öfver de hoppande, skumkrönta böljetopparna. Segelfartygen på redden kränga våldsamt och rycka i de dubbla ankartågen. Två fiskarbåtar länsa undan mot land med slitna segel. Skriande flykta måsarna öfver bommen, fladdra som hvitt flarn mellan masterna i hamnen, drifva in öfver Kongl. varfvet på Nyeholm och försvinna bortom Vår Frälsares kyrka. Skiltvakten på kastellets norra vall slår kappkragen upp öfver öronen och söker lä bakom en trädstam. Nu hvisslar det och rasslar i de nakna grenarna, stora hagel studsa mot marken, som redan börjat skifta i grönt, och vattnet i den inre vallgrafven skummar mellan de smältande isflaken. Inne i citadellet träder en trumslagare fram på den öppna platsen mellan de smutsröda kasernerna och förrådshusen, kastar en blick upp mot kyrkan, en annan mot kommendantsbostället och slår en hvirfvel. Haglen smattra öfver alla tak och öfver borggården, som blir hvit på mindre än en sekund. Stormklockan klämtar till, det hviner i alla knutar och dannebrogen sjunker flaxande ned från sin stång.
Detta mitt vördsamma anförande till dagens Protocoll, anhåller jag måtte det Höglofl. Utskottets Betänkande till Biks-Stånden få åtfölja. Herr Uggla, Göran Gust. och Herr Bagge förklarade sig instämma uti deri af Friherre Manderström till Protocollef, den 7 dennes, gjotde reservation mot Höglofl. Utskottets beslut angående Bevillning af öfverflöd. Ut supra. Ex Protocollo Clas Livijn. N:o i 6. Ankom den r Julii tSij Utlåtande i anledning af en hos Hedervärda EondeStändet gjord anmärkning emot 3$ Bwtllnings Utskottets Bet&nkandeni Utskottets Betäckande, om /1 flottningsIjiingdernes öfver KrimaUtskylltUrne ingifvande till llaradsRatierue. Vi.l Bevillningsutskottets urirlpr den 20 s 1 stlid i 1 e Maji aflidne Betänkande, angående den i äldre författningar stadgade skyldighet för Upp* btidsmän och Redngihare pil Ilandet att ingifva de sfi kallade Afkortningslängdeme öfver KronoUtskylderne till HäradsRätterne, för att derstädes uppläsas, granskas och rned Dunarens påskrift besannas, hir RiksdagsFuHmägtjgen Anders Danielsson fr,In Elfsborgs Län, med hvilken Börje Borjesson från Hilland och Nils Strindlund i allmänhet instämt, anmärkt, att då detina åtgärd endast förorsakar tidsutdrägt, och besvär utan motsvarande nytta, så vida dessa handlingar understundom icke en gång uppläsas, utan genast påtecknade af Domaren återställas, och en säkrare controi! redan är vunnen genom rneranärnde handlingars granskning vid de allmänna Sockenstämmorne , borde detta stadgande afven upphöra.
Just derföre, att jag önskar, det målet måtte blifva afgjordt, tror jag enda lämpliga sältet att komma till ett slut vara, att Constit.Utsk. får afgöra, huruvida Hr Gr. o. Landtm, haft grundlagsenlig rätt att vägra propos., hvarföre jag också, för att komma till ett resultat, anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till instämmande i BondeSt:s beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det H. Ex. ansåg den nu föredragna punkten af BancoUtskrs memor. N:o 29 i det afseendet vara af alldeles enahanda beskaffenhet som Exped.Utsk:s för R. o. Ad. nyss föredragna memor., att ingen propos. till bestämmande af den förekommande frågan kunde till R. o. Ad. framställas, emedan hvilken, som gjordes, skulle innebära en utaf lagarna ej tillåten tolkning af grundlagen, hvarföre H. Ex. såg sig, på de nyss vid föredragningen af Exped.Utskrs memor. Ä:o i4 anförda skäl, nödsakad att vägra propos. på båda de uti de nu föredragna punkterna förekommande alternativer; och hemställde H. Ex., om R. o. Ad. behagade uti denna mening instämma. Ropades nej. * *■ * Sr / Den 21 Augusti. 259 TIr Dalman: Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr. o. Landtm, tacktes lill R. o. Ad. framställa, huruvida R. o. Ad. yrkar den propos., alt R. o. Ad. måtte i denna fråga besluta, det myntenheten må blifva sådan, som BancoUtsk. i sitt betänk. ]\:o i4 föreslagit. Frih. Palmstjerna: Flvad den af Hr Dalman nu föreslagna propos. angår, vill jag minnas, att jag hört ett prot.utdr. uppläsas, innehållande, att R. o. Ad. fattat sitt beslut om myntenhelen, och således torde någon propos. derom ej nu böra framställas. Jag vågar deremot anhålla, att Ilr Gr. o. Landtm, ville framställa den propos., jag yrkat.
Skulle åter Ridderskapet och Adeln anse lämpligast, att saken förblifver i det skick den nu är, hänvisar jag till 5i § RiddarhusOrdningen, och anhål - i52 Den 18 November f. 10. ler i sådant fall om Remiss till RiddarhusUtskottet, som det åligger, att ändra RiddarhusOrdningen, så att den blifver i enlighet med Grundlagarne; hvaraf följer att Kongl. Maj:ts rätt att sanctionera vår Riddarhusordning kommer att upphöra, åtminstone intill dess 28 § Riksdagsordningen erhåller en annan Redaction. Hans Excellence, Herr Grefve af Wetterstedt: Jag har begärt ordet i anledning af hvad en värd talare, Grefve Spens, yttrat. Jag instämmer äfven med honom; men anser mig böra tillägga, att då jag talte om den §. Herr Grefven nyss anförde, började jag med att säga, att det skulle upptaga för lång tid att jemföra och genomgå alla §§. i det nya förslaget med §§. i 1818 års Riddarhusordning. Jag nämnde derföre bland annat, exempelvis, endast ordet Diarium. Jag var visserligen ej okunnig om det serskildta tillägg, sorn blifvit gjordt i den 35 §. af nya förslaget, svarande mot den 3a §. i 1818 års Riddarhusordning, men jag tror, att detta stadgande redan innefattas i 47 och 4.9 §§• Riksdagsordningen. Jag har äfven vid detta tillfälle hört yttras, att jag skulle hafva omtalt fel i Redactionen af det nya förslaget till Riddarhusordning, och att man förebrår mig, som deltog i öfverläggningarne på Riddarhuset, alt icke förr än nu hafva anmärkt dem, och dervid åberopas min såkallade Den 18 November f. m. 153 Akademiska kunskap, den jagar långt ifrån att vilja göra ofelbar för någon. Jag har icke yttrat något om Redactionsfel; jag sade blott, att §§. finnas i det nya Förslaget, sorn endast i få ord skilja sig från de motsvarande §§. i det gamla.
Pre t, 1818 eeh 1829. 4 Semi. 2 Af i. 8:e Hit. i 2 Stats-sami Allm. Besv.o. Oec-TJtsk.Utl. N-o 35. från det Hedervärda Bonde-Ståndet fått emottaga ett anförande af Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson, deri yttras, att 2tne anledningar till anmärkning vid den Kongl. Propositionen sig erbjuda, nemligen: att endast den händelse blifvit afsedd, då ett krig flere år fortfar, efter det vacance inträffat under kriget, då deremot den lika möjliga händelse förbigås, att vacance inträffar mot krigets slut, i hvilket fall den genom 1812 års Nådiga Kungörelse medgifna befrielse från Recruterings-skyldighet under kriget ej kan komma Rusteller Rotehållare till godo, men deremot recruteringen efter krigets slut falla dem till last; och att förslaget inskränker sig till Båtsmanshållet allena, då likväl uppenbart lärer vara, att billighetens fordringar äro enahanda äfven för Soldathållet samt Rustningsskyldige vid Cavalleriet. Anders Danielsson föreslår, som följd af dessa erinringar, att, i händelse någon rubbning i Kongl. Majlis år i 812 utfärdade Nådiga Förordning skulle varda medgifven, och deremot Anders Danielsson i förväg protesterar, sådant icke må ega rum med mindre än: att alla Rotar och Rusthåll, som under krig blifva vacante, befrias från skyldigheten att, Statssamt Allm. Besv.o. Oec.-ZJtsk. Vtl.N:ö 35. 3 efter krigets slut, första gången recrutera; hvaremot krigsfonden bör ersätta det för denna recrutering erforderliga legomål; att denna förmon jemväl må till Rustoch Rotehållare vid indelta Cavallerioch Infanteri-Regementena utsträckas; samt att då, enligt Anders Danielssons begrepp otn 80 §.
Men, sorn jag med denna åsigt af saken, likväl ej tillhör deras antal, som på den vill bygga påståendet om valrättens obe gränsade utsträckning, uptager jag villigt den varning, som för så väl den ena som för den andra åsigten ligger i samma talares yttrande: ”Att man ej får theoretisera vid upgörandet af ett grund lagsförslag. ” Jag ber nu få öfvergå till den omtvistade grundsatsen huruvida folkets ombud b lii'a utses, såsom de fleste af förslagets motståndare yrkat, genom klassval, eller genom samfällde val. Det vore både för tidigt och opåkalladt att nu på förhand hafva Den 18 December. 37 a ['sagt ett kategoriskt nej till hvarje förslag som är byggdt på klassvals-grund. Så må det vara npställdt att det kunde möjligen blifva bättre än det närvar., OQh det vore dock någon vinst. Jag tviflar likväl på möjligheten att någonsin ett klassvalsförslag skall kunna upgöras, som på en gång tillfredsställer folkets billiga fordringar, och vinner alla Ståndens bifall. Och i valet mellan de olika grunderna af antingen klasseller Ståndsval — eller ock samfällda val, kan jag efter min, på noggrann pröfning grundade öfvertygelse, ej ett ögonblick tveka att gifva företrädet åt de sednare — och jag skall bjuda skäl för mig. Det har visserligen af nyss föreg:de talare blifvit sagdt alt, ”Staten är summan af enskilde intressen,” men då hvardera intresset utser sina serskilda representanter, är det klart att hufvudsakligaste afseendet skall fästas vid ombudens kända grundsatser och fasthet till förmån för detta intresse, med åsidosättande af, eller åtminstone underordnadt afseende på, ombudens öfriga egenskaper, och striden skall af dessa ombud föras mera riktad på bemödandet alt inbördes vinna fördelen ät hvarssina kommittenter af samhället, än att ut samhället gemensamt bereda de största möjliga fördelar, oberoende af alla enskilda intressen. Jag ber att till bevis för delta mitt påstående få anföra en tilldragelse jag bevarat i minnet från en af föregide riksdagar.
Sorn genom nu anförda upplysningar är ådagalngdt, alt Norrforss byamän, hvilka ej egt lagligen grundad lätt till ifrågavarande fisken, icke allenast genom Rikets Ständers medgifvande vid 1844—1845 års Riksdag erhållit förmånsrätt lill arrende af Norrforss laxfiske ulan ock, jemlikt högstberörde Kongl. Bref, ega att i sammanhang dermed under arrende innehafva och begagna kronofisket SpökTallet, samt byamännen dessutom, genom del meddelta stadgandet om ett visst maximum för stimma arrenden, äro betryggade mot möjligheten af arrende-beloppets alltför höga nppslegrande, anser Utskottet, i betraktande häraf, anledning icke förekomma för Rikets Ständer all, genom undantag frän livad i vederbörlig ordning blifvit stadgadt, medgifva Norrforss byamän ytterligare förmåner i afseende å nämnde krono-fiskens begagnande. Då emellertid motionären lill stöd lör ifrågavarande framställning hufvudsakligen åberopat den omständighet, all laxfångsteu vid Norrforss fiske skulle under de sednare åren halva i betydlig män a ('tagit, har Utskottet, med afseende härå, troll sig böra erinra, att, äfven om detta förhållande, hvilket för öfrigt icke är af motionären styrkt och hvarom Utskottet ej haft tillfälle förskaffa sig upplysning, verkligen egt runi, sådant likväl ej utgör skäl lör upphäfvande af stadgandet om eli bestämdt minimum för meranämude arrende, helst Kongl. Kammar-kollegium, vid fastställandet af della belopp efter hvarje arrende-periods utgång, är oförhindrad! alt deruti medgifva den nedsättning, hvartill omständigheterna kunna föranleda; — och får Utskottet, på grund af hvad sålunda blifvit anförd!, hemställa, ali förevarande motion icke må lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 8 Januari 1857. Stats-Utskollels Memorial N:o 27. Arik. till Exp.-Ulsk. den 9 Jan. 1857, kl. 11 (. m.
När misstankar kunde väckas äfven hos Henric IV emot Sully, måste en sådan möjlighet åtminstone kunna supponeras, och jag har dermed endast velat visa att det ges ömmande händelser, hvilka ej kunna förekommas, att derföre vid valet imellan svårigheter, är det den minsta, som måste väljas. Jag bekänner, att det är under denna synpunkt, som jag anser 103 §:s stadgande. Likväl skulle jag önska, att det närvarande kunde, igenom sin form, få någonting mindre obehagligt. Jag tror det ligger i första frågans beskaffenhet, och att det är den, som kunde afhjelpas. Om 103 § så vida förändrades, att ifrån ordet »ådragit» till och med ordet »förthy», som i 1 Mom. förekommer, hela strophen utginge, och meningen blefve följande: likväl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas, så tror jag, att detta uteslutande icke skulle hos Nämnden minska begreppet om sakens vigt, men väl det obehagliga af voteringen för dem, som vore föremål derföre. Bilaga C till Exped. Om sedermera hela första voteringen uteslötes och efter ordet tillsamman följande infördes: »Hvarje af de röstande inlemne då en sluten, hoprullad och omärkt sedel, som antingen icke innehåller något namn, och då utmärker, att den röstande ansett alla Högsta Domstolens Ledamöter böra bibehållas, eller genom uppgift af ett eller flera namn utmärker den eller de, som den röstande ansett böra ifrån Embctet skiljas. När således alla Nämndens Ledamöter inlemnat hvar sin sedel, blifve en utaf dessa af Ordföranden uttagen och förstörd. Befinnes vid öppnandet af de öfriga, att en eller flera af Domstolens Ledamöter fått mer än en tredjedel af de röstande emot sig, anställes ny votering om de 3:ne ibland Högsta Domstolens Ledamöter, mot hvilken de flesta rösterna sig förenat, och skall då två tredjedelar af rösterna erfordras för att Riksens Ständer må kunna hos Konungen anmäla, att den eller de blifvit ansedde böra ifrån J asti ti ;e-Råds-E mbetet entledigas.
Den långa och kostsamma lärokurs de genomgått tvingar dem att så snart sorn möjligt söka lindring i den ofta tryckande ekonomiska belägenhet, hvaruti de kunna befinna sig; illusioner framställa sig ännu för deras inbillning, och den omgifvande verlden visar sig för deras blickar som en förvillande hägring; de känna hjertat slå med ungdomlig lefnadsfriskhet, och erfara behofvet att i större skala kunna gagna menskligheten, som de egnat sitt lif och sina krafter; det smeker ej deras fåfänga, men det hopp, som vinkat dem ifrån deras första ungdomsår, att genom ett, som de väl inse, ganska vigtigt embete, vara satte på en punkt, der de ega utsigter att vara sitt fädernesland nyttige; och de äro nöjde, ja, de äro lycklige då de vunnit den ifrågav:de befordringen. Men, då den fysiska kraften börjar mattas under det ansträngande, ofta lönlösa arbetet: då han, återkommande från dessa nattliga, tröttsamma resor, känner att lifskraften hastigare förrinner än naturens ordning fordrar, och mötes af maka och hoppfulla barn, och det blifvit rätt klart för det Omutliga förnuftet, att utsigterna för dessa kära med hvarje år måste blifva allt mörkare och mörkare: det är då, Mine Hrr, som den första, smärtsamma sucken smyger sig ur det tyngda bröstet, och det är då, försl dä, som han ej kan tillhakahålla en klagan öfver den styfmoderliga behandling han af Fäderneslandet röner. Egde jag en konstnärspensel, och kunde för Eder framställa en trogen tafla af landsortsläkarens, och isynnerhet Provinc.-läkarens lif i allmänhet, jag behöfde då blott denna tafla, och med den känsla af rättvisa som leder alla Edra handlingar, skullen J säkert, om sådant vore möjligt, icke 222 ben 14 Decem ber. neka bifall till den anhållan jag ämnar framställa ang:de en något förbättrad belägenhet för mina fordne embetsbroder.
S. D. Föredrogs ånyo och godkändes sammansatta Lagsaint Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 1, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående vissa ändringar i nu gällande stadganden om utskrifnings-sättet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet, dels ock en i samma ämne väckt enskild motion. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden och Memorial: N:o 35, i anledning af väckta motioner om afskaftande af den s. k. Folkmarknaden i Westerås. Bifölls. N:o 36, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 11. Lades till handlingarne. N:o 37, i anledning af väckt motion om afvittring af åtskilliga på Ockelbo allmänning varande lägenheter. Biföllt. N:o 58, Prot.-Utdrag den ii Februari i851. 201 i!N’:o 38, i anledning af väckt motion om rättighet för frälseränte-gifvare, att, i likhet med kronotionde-gifvare, lösa frälseräntorne efter medel-markegångs-pris. Bifölls; och N:o 40, i anledning af väckt förslag om nedsättande af en kommitté för beredande af en jemnare fördelning af skatterna inom Wesslands socken af Upsala län. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls sammansatta Statssamt Allmänna Besvärstoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 1, angående en Sekreterares antagande. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Vid i dag anställde val till Fullmäktige i Rikets Ständers Bank och deras Suppleanter, Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor och deras Suppleanter samt Direktörer vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö, Götheborg och Wisby, med deras Suppleanter, hafva följande blifvit af Bonde-Ståndet utsedde, nemligen: Till Fullmäktige i Banken: Erik Mallmin Irån Westmanlands län Josef Holm från Stockholms län
Protokollet för den 17 nästlidne Januari, hvilket undertecknad uppläst för parterne, justerades inför RiksRätten; och då härefter parter ne påropades, förekommo Herr Justitieombudsmannen Landin samt Svaranderne H. E. f. d. StatsRådet Herr Grefve Löwenhjelm, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, Herr f. d. StatsRådet Poppius, f. d. StatsRådet Herr Friherre von Schulzenheim, f. d. StatsRådet Herr Friherre Gyllenhaal, Herr StatsRådet Ihre, t. d. StatsSekreterarne Herrar Presidenterne Skogman och von Hartmansdorff, Herr f. d. StatsSekreteraren Grip, saint f. d. tillförordnade StatsSekreterarne Herrar ExpeditionsChefen Munthe, KansliRådet Ulfsparre och ExpeditionsSekreteraren 356 Riben. Herr Friherre von Schulzenheim anmälde, att f. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm af hastigt påkommen opasslighet vore hindrad från personlig inställelse och derföre, jemlikt fullmakt, som nu ingafs, uppdragit åt Herr Friherre von Schulzenheim att hans talan föra; äfvensom Herr Expeditionschefen Munthe företedde en för honom af f. d. tillförordnade StatsSekreteraren Herr KansliRådet Bohra, som i anseende till inträffadt hinder ej kunde sig infinna, utfärdad fullmakt, att vid detta tillfälle bevaka Herr KansliRådets talan. Herr Justitieombudsmannen förklarade, att då, efter hans föreställning, Herr Friherre Åkerhjelms personliga närvaro i dag ej var af nöden, samt Herr Justitieombudsmannen hade sig bekant det för Herr KansliRådet Bohm uppgifna förfall och för sin del detsamma godkände, Herr Justitieombudsmannen följaktligen ej hade något att vid desse begge Svaranders frånvaro påminna. Herr Justitieombudsmannen återställde nu de vid sista rättegångstillfället emottagne förklaringarne; hvarefter, på Herr JustitieOmbudsmannens begäran, upprop skedde af l:o. Ansökningen Lii. A. Härvid anförde Herr Justitieombudsmannen ordagrant: