Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härigenom skulle vinnas den fördel, att medel, som nu i tvifvelaktiga fall, eller da rättstvist uppstått, skulle komma att till räntekammaren inlefvereras och salunda ligga ofruktbärande, skulle, om Rikets Ständer alltid"då de ville efterskänka kronans rätt, i hvarje sådant fall förblifva räntebärande under den eller de personers vård och ansvar, till hvilka de blifvit vilkorligen skänkte.44 Stats-U Iskottets Utlåtande, TY: o 4S. 15 N:o 48. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Febr. 1851, kl. 10 f. m. Utlåtande angående ett föreslaget förklarande i fråga om National-museibgggnaden och det dertill beviljade anslag. (RG:S. Afd.) Uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäkligen Ola Månsson från Christianstads län, med uppgifven anledning af det sätt, på hvilket den, för uppförandet af ett National-museum, utaf Rikets Ständer vid riksdagen åren 1844 och 1845 beviljade anslagssumma af 500,000 r:dr hittills blifvit använd, och delta byggnadsföretag påbörjats, föreslagit, att ett förklarande måtte meddelas, derigenom dels skulle föreskrifvas, att nämnde företag hädanefter borde fullföljas med mera omtanka och hushållsaktighet, dels tillkännagifvas, att något vidare tillskott för detsamma icke vore att af Rikets Ständer påräkna. l>å, utöfver de förut till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för National-museibvggna-den ställda allmänna medel, utgörande tillsammans 250,000 r:dr någon ytterligare anvisning under innevarande riksdag ej ifrågakomma, anser sig Utskottet icke befogadt ingå i någon serskild granskning och undersökning angående det hittills lyftade anslags-beloppets användande, helst motionären icke ens uppgifvit i hvilket hänseende den förmenta misshushållningen skall hafva egt rum. Utskottet far alltså hemställa, att något afseende å denna motion icke måtte fästas.
Nej, invänder man, om representations-förslaget antages, kommer ingen vidare kapitations-afgift att inflyta. 260 Den 21 Mars. För min rlel är jag fullt förvissad att kapitations-afgiften utgår äfven örn R. o. Ad upphör att som Riks-Stånd representera. Dessutom skulle ju då en mängd utgifter besparas, som nu i och för riksdagarne göras. Jag ser således ingen våda i att bifalla Frih. Cederströms förslag, men deremot en verklig skam för Ståndet i att längre uppskjuta en sak så nödvändig som denna. Skulle någon af eder, Mina Hrr! ännu tveka, anhåller jag att han kastar en blick genom fönstret bär midt emot; han skall då säkert genast öfvergå på min åsigt och jemte mig anhålla om bifall till Frih. Cederströms förslag. Frih.Bennet, Carl Steffan: Ingen kan lifligare än jag önska att det beslut, sorn R. o. Ad. vid sista riksmöte fattade, hade kunnat blifva faststäldt vid denna riksdagen; också är det med stor ledsnad som jag uppträder till försvar för Utsk.ts tillstyrkan i delta hänseende, men jag är nödsakad att göra det, ty vi hafva icke några medel, hvarmed vi kunna bekosta någon af de föreslagna lörändringarne. Jag vill här icke tvista, om hvilket som vore vackrast, antingen park eller byggnader; jag vill blott fästa mig vid det förslag, sorn er: reservant framställt, och som alser att borttaga alla byggnader och planera gården saint omgifva den med ett jernslaket. Kostnaden bartor skulle, om man antager att de riuvide byggnadernas försäljning skulle inbringa 2,000 rdr, uppgå till 12,600 rdr och således öka Riddarhuskassans skuld till 59,350 rdr, hvarpå den årliga räntan är 2,967 rdr 50 öre. Om man härtill lägger värdet af den hyra, man förlorar för byggnaderne, som är 4,531 rdr 50 öre, samt 6i>0 rdr, sorn skulle utgå såsom ersättning till Riddarh.-Sekretm och vaktmästaren, så uppkommer ju en årlig brist af 8,149 rdr.
Hök t årligt anslag af 20,000 Rdr lill understöd vid utflyttningar samt till afvittrings verkets befrämjande och samma Titels tillgångar äfven nu blifvit tillökade så att, om behofvet så fordrar, ulflyllningsbjelpen kan antingen utsträckas eller åtminstone hastigare utfalla, anser StatsVtskottét sig icke kunna tillstyrka, att något bestämdt tillökt Statsanslag för detta ändamål serskildt anvisas. IIvad dernäst angår del framställda förslaget, att härtill använda den besparing som genom TalmansTåfflarnes indragning uppkommit ; så enär denna utgift, i fall den bade egt rum, skolat, lika med andra Riksdagsort!- kostnader, bestridas af RiksgäldsContoret; samt RiksgäldsContoret i och för dessa kostnaders liqviderande måst upptaga lån, hvadan TafFlarnes indragning icke beredl tillgång för okade utgifter, utan endast en motsvarande minskning i behofvet af skuldsättning för det närvarande, kan Utskottet till nämnde förslag icke tillstyrka bifall.
December pä bordel lagda af den il nästföregäende afgifwik öfwer Riksdagsmannen kertelOxeik-I-^S gjorde andra» gande": r:o om en specifique Rrdowisnma allt ifrän lörra Riksdagen öfwer -örftulae arens iörwaitning ai Stars-medlen; 2:0 om utredande, huru med K-onans Domainer fä KongSgärdar, som KronoSkoa -r dlitwtt husbälladt; z:o om de Embetsman s ställande till answar, hwkka genom sina räd eller ätgärder under förra Regeringen stola bidra, §>t till äistilliae olaglige betungande och sördärflige anstalter oär handlingar; Ock) stulle de öfriga Rcspecuve Ständen genom Lxii-sccnm kroiocolli härom manligen underrättas, dlc su^rs. E. D. Med anledning af en utaf Herr Lckmi!6!-!mv, I^tmninF Lknllign, wäckt fräga, hwcröswer StatsUtstottet uti dest hoö Riddrrstopek och Adel ^ dm 5 dennes pä bordet laade Memorial a» den t8 December yttrat sig anse afgöranLet pä Riksens Ständers Egen pröfning och godtfinnande ankomma, duflöt Högloft. Ridderstapek och A e!n ait ät Hans Moj:t wär nu Regerande Konung. »yttj wde rätten af Haga Lust-Slolt och Park, med allt l)w"d till berörde Slott och Park, för der närwarwde 'ä'om tillhörighet räknas, i un» derdä- ighrt upplära: Znbjudande HögloftRidder - Den iz Januarii. 719 skåpet och 2Keln wänljgen sine Respective MedStänder att l detta Beftut instämma. tupls. Uppä Herr Grefwen och LandkMarffalkens proposition b.siöt Högt.
Posse, Grefve Erik, dess yttrande: I. 437. Posse, Grefve Gösta, dess yttrande: I. 13. Posse, Grefve Knut Knutsson, dess Yttrande: 1. 430. 138 — P — Posse, Grefve Knut Lage, dess yttrande: I. 486. Postoell Inrikes-Tidningar, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående kostnadsfri utdelning deraf till alla kommuner i riket: [S. V. 460, 507, 513, A. 528, E. 698. Post-medlen, angående beräkningen af dem samt af tull-medlen, stämpel-pappers-afgiften och bränvins-brännings-medlen-, B. Y. 608, 624, A. 624, E. 665. Postportot, angående nedsättning af detsamma, m. m.; motion af Herr Axel Fredrik Liljenstolpe: se Motioner. Predikstol, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande stadganden angående skyldighet för prest att derifrån uppläsa allmänna författningar och kungörelser m. in.: B. V. 245, 297, 311, A. 344. Predikstolarne i rikets kyrkor, i anledning af väckt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar m. m., som årligen böra derifrån uppläsas: B. V. 296, 346, 435, A. 435. Prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, angående: B. I. 53, 92, A. 92. Preskriptions-tid, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga så kallade Riksgälds-sedlar, hvilka inom den bestämda preskriptionstiden ieke blifvit till invexling företedda: B. V. 369, 435, A. 435. Prest, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande stadganden angående skyldighet för honom att från predikstolen uppläsa allmänna författningar och kungörelser: B. V. 245, 297, 341, A. 344.
Det har förekommit mig, som man trodde, art endast ingcn panna fans som innehöll öfwer 92 kannors rymd, skulle en tillbörlig gräns för bränwins tillwerkningen wara satt, men om ber är sank, atf alwen med en panna af 92 kannors rymd, en högst betydlig lillwerkning kari ästadkommas, om det åtminstone alkid blir sant, att med en sädan panna wida mera tillwerkas än for ett icke owanligen stort hnshäll kan till husbehof wara nödigt, synes mig frägan egenteligen wara, om en fabriks tillwerkning med denna stags kannerymd är bättre än den Med en större? men om aker der är utrönt att med större pannor förenas en större besparing af säd och wcd till frambringande af samma qvantum, sä synes »nig art genomett totalt förbud emot de jednare man beröfwar sig en gifwen fördel, utan att winna något hufwudsakligt ändamäl. Bättre synes mig att enligt Urskottets förstag begagna den förmånligare tillwerkningen till en ökad winst för staken och förena dermed sädana tyngder som efter hand, utan hastigt ofwikande ifrän en nyligen antagen liberala, re princip, stola återföra bränwinstillwerkuingen till de gränser som äro för den samma naturligaste. Faran af en tillwerkning med större pannor jynes mig Zör iven 28 Naji. wig ej heller wara bewist sä betydlig. Om wi päminne ost, att under -e s:ne första ären sedan Lenna författning widkogs, sädesprisen icke warit iöfwerdrifna, att i förhällande kill sedelstocken och öfriga waruwärden, de till och med pä wista orter och tider warit uog läga, sä torde wi finna, att sjelkwa den utsträckta bränwinSlillwevkningen icke j gyda är borttagit tillgängen.
Om ån denna Boyeska upplaga af komedierna, hvilken upprepade gänger är aftryckt och utgifven med eller utan illustrationer, kan lemna en del öfrigt att önska, sä är den dock för vanliga läsare ganska brukbar. Måste man, jemfönto med hvad tidigare upplagor bjuda på, prisa A. E. Boyes kritik^ och omsorgsfullhet, sä inträdde dock Holberg-upplagoma i ett nytt stadium genom F. L. Liebenberg. Denne underkastade samtliga äldre upplagor en noggrann kritik och utgaf så 1848 — 54 för det Holbergska samfundet komedierna i en stor qvart-upplaga i 8 band, i hvilken icke endast texten var underkastad en grundlig kritik, utan äfven den typografiska utstyrseln lyckligt återgaf det gammaldags utseendet af böcker från Holbergs tid. Efter komedierna, som i denna första upplaga äro utsålda, följde 1855 en liknande qvart-upplaga af Peder Paars, hvilken knapt heller nu finnes i bokhandeln, men som likaledes är ånyo omtryckt. Härmed var banan bruten för de öfriga af Holbergs arbeten, hvilka i kritiskt pålitliga upplagor ännu kunna vänta att finna läsare. Sålunda har man nu jemte hvarandra Boyes och Liebenbergs Peder Paars; komedierna äro aftryckta efter Boye och efter Liebenberg, sistnämnda dels i en vacker trebands-upplaga, dels i en billig folkupplaga *, begge hos förlagsbyrån i Köpenhamn. Nils Klim, som för öfrigt är lätt att få i den ursprungliga upplagan af 1741, hvilken mera ofta förekommer på auktioner, utgafs 1866 på latin genom C. G. Elberling i en särdeles elegant utstyrsel af » Selskabet till den danske Literaturs Fremme », hvaijemte den Baggesenska öfversättningen, likaledes elegant utstyrd, blef åter utgifven genom J. Levin hos Schubothes bokhandel 1867 (och senare omtryckt i billigare upplaga genom Nyt dansk Forlags-kortium), under det en nyare öfversättning af N. V. Dorph föreligger hos Höst &amp; Sön.
Utkast af Steller, meddeladt åt Pallas (Pallas, Icones ad zoographiam Rosso-Asiaticam, Fasc. II). om det i marken stuckna spettet träffat en sten, en träbit eller ett benstycke. Refbenen användas, till följd af sin hårda, elfenbenslika beskaffenhet, af infödingarne till skoning på slädmedar och till bensniderier. De äro derför redan i stor skala förbrukade och sällsyntare än andra ben. Fingerbenen, som kanske ursprungligen varit broskartade, tyckas i de flesta fall vara alldeles förstörda, likaså de yttersta svanskotorna. Några dylika ben kunde jag ej erhålla, oaktadt jag särskildt uppmanade infödingarne att skaffa mig äfven smärre ben och för dem lofvade betala höga pris. Rekonstruerad bild af Rhytina. Efter J. Fr. Brandt (Symbolæ Sirenologicæ, Fasc. III s. 282). Det enda större djur, hvilket fortfarande förekommer på Beringön i kanske lika stort antal som på Stellers tid, är sjöbjörnen. Äfven den hade redan minskats så, att årsutbytet utgjorde endast en obetydlighet112, då 1871 ett enda kompani mot en afgift till ryska kronan af, om jag minnes rätt, 2 rubel för dödadt djur erhöll uteslutande rätt till jagten, och denna med anledning häraf blef på ett mera ändamålsenligt sätt ordnad. Vissa tider af året äro sjöbjörnarne helt och hållet fridlysta. Antalet djur, som skola dödas, bestämmer man på förhand, alldeles på samma sätt som jordbrukaren vid slagttiden om hösten plägar göra med sin boskapshjord. Honor och ungar dödas endast undantagsvis. Äfven de gifta hanarne eller rättare de hanar, som förmå skaffa sig ett harem och kunna försvara detsamma, undgå vanligen att slagtas, om ej för annat derför att deras pels oftast är allt för luggsliten, sönderrifven och trasig. Det är således ungkarlarne som här bokstafligen få släppa skinnet till. Att ett vildt djur kan slagtas på ett så ordnadt sätt, beror af dess egendomliga lefnadsvanor113.
Vid de tillfällen då två Stånd stannat emot två i bevilmsfrågor och de Stånden som fattat från Ulsk:s tillstyrkande skiljaktiga beslut, blifvit af Utsk. inbjudne att med de öfrige Stånden instämma, måste naturligtvis möjligheten deraf att all votering om frågan uti förstärkt StatsUtsk. må kunna undvikas, bero derpå, att båda två de skiljaktiga Stånden antaga inbjudniDgen. Jag får derföre hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla att vid de punkter der ett sådant förhållande äger rum, R. o. Ad. måtte för hvarje gång få del af de öfrige Ståndens beslut för så vida underrättelse derom kommit Hr Gr. o. Landtm, tillhanda. 2:o Hampa. R. o. Ad. antog Utsk:s inbjudning till frånträdande af Ståndets förut i ämnet fattade beslut, samt fann att till följd deraf voter:s-propos:n N:o 3, jemte första alternativet af voter:s-propos:n N:o 4, hade förfallit; hvaremot sistnämnde voter:s-propos. i öfrigt godkändes. 3:o Murklor. Utsk:s härom afgifna yttranden lades till handlingarne. 4:o varor som iche kunna hänföras till någon af de i taxan upptagne bestämmelser, jemte slöjdvaror, ej specificerade. Sedan Hr Gr. o. Landtm., i anledn. af Gr. Lagerbjelkes nyss framställda begäran upplyst att PresteSt. antagit inbjudningen i afseende på den rör:de ifrågavar. varor föreslagna voter:sproposm N:o (5, yttrade Hr von Hartmansdorff: PresteSt. har följaktligen icke antagit inbjudningen i fråga om den under N:o 5 förekommande voter:s-propos. Enär deröfver alltså måste röstas, yrkar jag, 6 * 84 D'en 15 Juli f. m. för min del, att R. o. Ad. ville i denna fråga äfven vidblifva sitt beslut.
Npo §4’ '4* vit afsedt, beslutat, att anslaget för duichtnarsch-kostnader må uti Riks-Slalen endast såsom reservationsanslag upföras 10:o Instämmande uti de af Rikets sednast församlade Ständer, i underdånig Skrifvelse den 18 Nov. 1840, yttrade åsigler, att Invalid-inrättningen å Ulriksdal måtte upphöra och Slottet återgå till siri förra bestämmelse, hafva Rikets Ständer från 4:de till 9:de Hutvud-Titeln öfverflytta! den under benämning af ”Invalidhusfondens hemmansräntor” å förstberörde Hufvud-Titel uppförda rumma, 10,656 R:dr 16 sk. lito Uti Kongl. Majrts vid 1828—1830 årens Riksdag aflåtna Nådiga Proposition om tillökning i Artilleriets anslag väcktes det al Rikets då församlade Ständer äfven gillade förslag, att, då indragning af Konungens Eget Yärfvade Regemente tillika skulle komma att ega rum, sitnämnde Regementes anslag å stat, 49,530, R:dr 14 sk., borde härvid jemväl tagas i beräkning, så att för Artilleriet ej blefve anvisad högre tillökning, än skillnaden emellan berörda belopp och den summa af 80,743 Rrdr 31 sk., som för Artilleri-Regementenas föreslagna nya organisation skulle komma att erfordras, hvaremot de besparingar, som småningom nppkomme genom afgång af Konungens Eget Värfvade Regementes befäl och manskap, skulle successivt »nvändas till Artilleriets complelterande.
Jag kan ej dela Utskottets tanka, att nyttan af Indragningsstalens tryckning ej skulle motsvara kostnaderna af 700 R:dr B:co. Den borde visserligen under särskildta rubriker-äfven innefatta alla de särskildta anslag, som upbäras i arfvoden, gratificationer och extra löner. Derigenom skulle det blifva åskådligt, till hvad belopp somliga personer erhålla inkomster af Slaten. Det vore ett slags correctiv .mot slöseri, om vid hvarje Riksdag detta till tryck befordrades. På denna grund anhåller jag, att åtminstone det hitintills brukliga sätt att vid Riksdagarne trycka ludragningsStaten matte bibehållas. Herr LagerhjelmPehr: StatsUlskottet har ej fattat något beslut, utan blott hemställt, huru Rikets Ständer täckas besluta. Emot tryckning finnes visserligen ej något annat skäl än kostnaden; och är det af intresse att veta tillståndet med IndraguingsStaten, så bör den tryckt meddelas. Men såsom correctiv behöfves det ej, då Ständerna hafva Revisorer och egna samman - 138 Den 2 Mars e. m. komster; om ej med correctiv menas allmänhetens controll på Ständer och Revisorer, i hvilket fall skälet är giltigt. Tryckning af allmänna handlingar är ej långt ifrån att skapa ett haf af handlingar, dem ingen genomläser. Herr Hjerta: Jag tror, att tryckningen ej behöfver blifva så dyr nu, som förr. Om man t. ex. toge finare tryck och dubbla spalter m. m. så tror jag kostnaden skulle blifva mindre. Jag tillstyrker tryckningen, öfvertygad att StatsUtskottet, som vid sina Betänkandens tryckning iakttagit sparsamhet, äfven gör det vid detta tillfälle. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Memorial. Ropades Ja och Nej. Herr Hjerta: Jag hemställer om det går an, att bifalla StatsUtskottets Memorial, och om icke propositionen skulle göras på, huruvida Ridderskapet och Adeln anser Allmänna IndragningsStaten böra tryckas, eller ej.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att 2 mom. af 4> § skulle erhålla följande - Den 26 Januari. de lydelser "Apothekare, som nyttjar distilleringspannor till '"större rymd eller antal, än tillåtet är, för andra än phar"maceutiska behof, bote första gången såsom för olaglig "brännvinsbränning, men andra gången dubbelt. Beträdes "han dermed tredje gången, vare jemväl sitt privilegium "förlustig.” Hopades starka ja, blandade med nej. Hr af Billbergh: Jag får till prot. anmäla min reservation mot antagande af den sist föreslagna redactionen, emedan derigenom val förbjudes att af större rymd, än tillåten är, men icke att af tillåten storlek eller antal hafva pannor till brännvinstillverkning. Hr von Hartmansdorff begärde votering samt Hr Cederschjölds förslag till eontraproposin. Hr Hjärne: Jag har icke ämnat begära votering vid någon § i denna författning derföre, att om man skulle taga för grundsats att begära votering i hvarje fråga, der TJtsk:n framställt en princip, som strider mot rättsprincip i allmänhet, man alltför ofta skulle få begära votering; utan förlitar jag mig på, att denna författning blir bättre redigerad, när den kommer att emanera, och åtnöjer mig derföre i denna fråga med att blott till prot. anmäla min reservation mot beslutet. Frih. Boye: Det är i anledn. af Hr af Billberghs yttrande, som jag ber honom tillåta mig den erinran, att här icke är fråga om att äga, utan att nyttja pannor af den ifrågavar. beskaffenheten; och Hr af Billberghs anmärkn. var således icke adsequat till frågan. Hr af Billbergh: Jag hemställer vördsamt till Hr Gr. o. Landtm., 0111 votering kari äga rum, sedan H. Ex. med klubbslag befästat det å den framställda propos:n lemnade svaret. Skulle likväl votering anses äga rum, så förfaller min reservation. I öfrigt får jag nämna, att Frih.
Skalle Strindberg bli tam, han hvars hela väsen är opposition, hos hvilken upproret mot allt tvång, all lögn och allt förtryck ligger sä i blodet, att han slår till, äfven då det skalle gagna hans sak bäst om han hölle sig stilla och då någon trängande anledning icke fios att blotta sig; han, hos hvilken obändigheten är natar och som endast lefver i det rastlösa, outtröttliga, oroliga sökandet; som aldrig stannar vid ett vannet resultat, utan ständigt går vidare, alltjämt undersökande ämnet från nya synpunkter; som tviflar på allt, misstror allt och hatar stillastående, dogmatism och » program » värre än pesten 1 Har Ni läst hans skrifter så litet, studerat hans temperament sä litet, att Mi tror, att det någonsin kan bli en tam kälkborgare af denne författare, att han någonsin kan bli » fet och from », äfven om han får aldrig så mycket » mat i kräfvan »; tror Ni värkligen att han kan bli lugn, foglig och resignerad och sitta med kallt blod och se på huru obskurantismen regerar? Nej, det tror Ni bestämdt inte, det borde Ni åtminstone ha för godt omdöme till och därtill borde Ni ha lärt känna hans naturell för mycket! Men bvar-för legenden tagit fart, det är därför att det fins en hop godt folk som med ett ramaskri af skadeglädje skulle se Strindberg oskadliggjord och som därför med förtjusning tagit fasta på hans » omvändelse » och sökt slå mynt däraf; och då äfven en god del af vännerna till Strindbergs författarskap, som inte så noga tänkt sig in i saken, låtit narra sig häraf och med ledsnad tänkt pä, att man nu skalle f % en tam romanförfattare i stället för en eldande stridsman, så knnde det vara på tiden att ta fatt på saken och lyfta en smula på förlåten.
Jag skulle vilja tillstyrka en mindre pension åt den tjensteman, som till följe af något af de utaf motionären omnämnda olycksfall måste taga afsked, och att det öfverlemnades åt K. M. att till 11. St:r aflåta Propos., i händelse för någon individ förefunnes särdeles ömmande omständigheter. På grund af hvad jag nu anfört, och då jag, lika med Gr. Taube, anser förslaget vara af den vigt att det borde af R. St:r, fastän något modifieradt, antagas, får jag anhålla om återremiss. Gr. Sparre: Det tillägg eller den modifikation, som den siste värde talaren gjort vid Gr. Taubes motion, eller att en tjensteman, som till följe af vansinne, blindhet, lamhet eller annan obotlig sjukdom varit en längre tid ur stånd att sköta sin tjenst, skulle endast erhålla en del af lönen i pension, framställdes också inom Utsk:t, första gången denna fråga bragtes å bane. Detta förslag står dock i fullkomlig strid med K. Brefvet af den 23 Sept. 1688, hvilket, ofta åberopadt, tillförsäkrar dem, som troget tjent, att icke för sjukdom blottställas för att dömas sin lön eller annan rättighet förlustige. Den siste värde talaren torde väl icke heller vilja påstå att, om en tjensteman, hvilken egnat hela sitt lif åt statens tjenst, genom en tillfällig olycka blifvit urståndsatt att tjenstgör, han derföre skall gå miste om sitt dagliga bröd. Vi veta Den 26 Augusti. 141 alla, att tjenstemannens lönevilkor äro vanligen så knappa, att han, då sjukdom inträffar, svårligen kan undvara något deraf. Såsom vi veta, framlades vid 1853—1854 års riksdag för R. St:r en Nådig Propos. i samma ämne, enligt hvilken en till följd af obotlig sjukdom afskedad tjensteman tillförsäkrades halfva lönen i pension; men den Nåd. Proposm afslogs i alla 4 Stånden på i min tanke särdeles talande skäl. R.
Beträffande åter det ifrågasatta anslaget för utvidgning af Upsala hospital, Vidkommande slutligen Serafimer-Ordensgillets framställning om fortfarande anslag till betäckande af möjligen uppkommande brist i hospitalsfondens inkomster, anser jag mig böra, på de af Ordensgillet andragna skäl, i underdånighet hemställa, det täcktes Eders Kongl. Majit hos Rikets Ständer föreslå, att äfven för den tid nästblifvande statsreglering kommer att omfatta, en summa af 23,000 Ridr Banko, eller 37,300 Ridr Rimt ärligen, må till Serafimer-Ordensgillets disposition anvisas, för att, på sätt Ordensgillet föreslagit, varda använda, 27:o. Sedan Eders Kongl. Maj;t den 5 Juli sistlidet år i nåder anbefallt Öfverintendents-embetel alt gå i författning om uppförande enligt fastställda ritningar af en hospitalsbyggnad för sinnessjukas vård å egorna till de för sådant ändamål inköpta lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg å Kungsholmen invid hufvud staden, bil.