Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant synes förutsätta, att Hr Frih. icke satt så fullkomlig tillit till de nya committerade, enär han trott tableaun icke blifva tillförlitlig, så framt icke i allt fall den primitiva Lagcommitte'en dervid lagger sista hand; hvilket dock helt och hållet undvikes, om arbetet i första hand uppdrages åt dem, som redan hafva fullständig kännedom 0111 hvad dertill hörer. Hvad Hr Frih. i öfrigt yttrat om de stora förbättringar och de stora förvillelser, som skola finnas i det nya lagförslaget, kan detta ungefär qvitta mot hvartannat, och jag vill icke inlåta mig i någon analys af min enskilda tanke derom, emedan ett omdöme öfver den nya lagen ej hörer till ifrågavar. debatt; men hvad angår Hr Frihts yttrande, att fiendskap lill den nya lagen ej på något håll skall finnas, samt att man åt densamma skall hafva lemnat all rättvisa, är jag ledsen att icke kunna dela denna öfvertygelse, utan tror jag mig hafva så stora anledningar tillen motsatt, alt förmodl. Ilr Frih. om jag enskildt upplyste honom derom, ej skulle kunna förneka, att det verkligen finnes en absolut fiendskap till den nya lagen ifrån ett ganska mägtigt håll. Hr Stråle: I anledning af mitt yttrande, att jag tyckt mig finna, att Lagcommilteen icke så noga eftertänkt, huru deras förslag skulle blifva verkslällbart, hvarvid jag åberopat förslaget i afseende på domstolsinrättningen, bar Frih. Ehrenborgh anmärkt, att detta icke tillhörde Lageommitte'en, utan att frågan om verkställigheten af detta förslag, såsom omfattande en administrativ åtgärd, tillkomme Begeringen. Jag får hemställa, huruvida icke, i händelse den nya lagen blefve antagen jemte den deri föreslagna domstolsinrätlningen, samt sedermera planen att indela Sverige i sa beskaffade domsagor, deri endast ett tingsställe skulle finnas, befunnes overkställbar, den följd deraf skulle uppkomma, att det antagna lagförslaget måste omgöras.
Ut - '424 Ben lö Maji. skottets ifrågavarande Förslag och uppgift af Bevillningsbehofvet. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållit hos Hög* lofiige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 16 Maji 1818- S. D. Föredrogos å nyo och gillades fölJ jande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 9 och 13 dennes på bordet lagde Betan* kanden: Ft 'ån StatsUtskottet: Af den 1 denne;,". 1:0 Angående väckte Motioner, rörande Roteringen i Jemtland. Af den 7 dennes: 2:0 Angående RiksgäldsVerkets tillstånd och förvaltning. Af samma Dag: 3:0 Angående väckt fråga om Academiae-, Domkyrko-, YVisingsborgs Scholaegods», Prebende-, Annex och ad pios Usus anslagne Hemmans, samt MilitiasBoställens lösande till Skatte. Deii 16 Majk '425 Af Samma Dag: 4:0 Öfver gjord Motion om Anslag å Stat för inrättande af Exercitue • Esquadroner vid Li{Regementets CavalleriCorpser. Af samma Dag: 5:0 Öfver Herr ContreAmiralen Schutzercrnntz’s Memorial, angående någon förändring uti Staten för Kongl. Förvaltningen af Sjö-, Ärenderna. Af samma Dag: 6:0 I anledning af Kongl. Mäj:ts Nådiga Remiss, uppå RegementsSkrifvaren, FältKamereraren B. Molins underdåniga ansökning om utbekommande af Remisslage. Från Lagutskottet: Af den 24 sisilidne April: Öfver väckt Moiion, om förändring i straffet för dem, som utfärda tryckte eller gra^ verade Assignationer. Från Allmanna Besvärs och OeconomiceUtskottet: Af den 24 sisilidne April-:
Hvad angår förslagets öfriga delar har Utskottet, efter noggrannt öfvervägande funnit följande jemkningar och tillägg deri vara af nöden, nemligen: att i afseende å beskaffenheten af de obligationer Statsverket, genom Riksgälds-kontoret, skulle öfverlemna såsom grundfond för Hypotheks-banken, må lili närmare förtydligande i § 4 föreskrifvas, att berörde obligationer skola vara ouppsägbara från innehafvarens sida; att i det uti litt. b) af 15 § i Kommitterades förslag förutsatta fall, eller då Hypotheks-banken saknar egna, för tillfället användbara tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot sina låntagares, Hypotheks-banken må ega att, efter behof, icke allenast såsom förslaget innehåller, försälja, utan äfven pantförskrifva större eller mindre del af de grundfonden tillhöriga obligationer, likväl med vilkor att sålunda pantförskrifna obligationer sednast, inom ett år från pantsältningsdagen af Hypotheks-banken åter inlösas, och att Hypotheks-banken i hvilketdera fallet som helst om obligationernas användande genast meddelar Riksgäldskontoret underrättelse; att som i § 18 föreskrift saknas huru vid förfall för Ordföranden i Hypotheks-bankens Styrelse förhållas bör, det må stadgas, att den Ledamot, som af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret blifvit utsedd att i nämnde Styrelse deltaga, skall deri vara vice Ordförande; att vid föreskriften i samma § att beslut i Hypotheks-bankens Styrelse ej får lättas utan att tre Ledamöter äro tillstädes, må fogas det tillägg, att af dessa Ledamöter böra två vara om beslutet ense; och att ibland ärenden sora, enligt § 20, utgöra föremål för öfverläggning och beslut på allmän ordinarie sammankomst med Hypotheks-bankens delegare, äfven må upptagas frågan om bestämmande, huruvida och till hvad belopp utdelning af vinsten skall ega rum under iakttagande af hvad i § 17 stadgas. 12 Sammans. Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande 24.
En till Tre månader, hvilket ansvar, äfven då tillbörligt afseende göres på ändamålet att förmå förbrytaren atr, till undvikande af ett strängare straff, barnet återlemna, efter Utskottets omdöme, är alltför lindrigt, i förhållande till den oro och förskräckelse , som saknaden af det bortförda barnet förorsakat dess föräldrar eller vårdare, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att berörde Lagförslag må af Rikets Stander varda antaget, med den ändring, att 2 Momentet af 1 §, erhåller denna lydelse ; Bil. till LagTJtskottets Betänkande N:o 113. 53 Karder barnet, «/ den det bortfört, återlemnadt inom 2 4 timmar derefter, utan att detsamma något ondt eller vald blifvit tillfogadt, utngälies förbrytelsen med ett års dylikt arbete. JEn Ledamots serskilda mening bifogas. Stockholm den 17 October 182g. Rese rvat ion af Herr Berg von Lindet ”För mig visar det sig betänkligt att nu tillstyrka antagande af den i Nåder föreslagna Strafflagen för den, som bortförer och undanhåller annans minderåriga barn , och jag hyser derjemte den öfvertygelse , att stiftandet af en sådan Lag för närvarande icke af nödvändigheten ovilkorligen påkallas. Så väl i afseende på brottets qvalificalion, som gradationerne deri, och det derföre utstakade straff, utgår det ifrågavarande Lagförslaget från principer, så olika de, h vilka ligga till grund för vår nu varande Brotta a 4 Bil. till Lag Vtshottets Betänkan de N:o 1 lG. måls-lagstiftning, att en helt ny epok deri skalle kunna anses börjad, genom antagandet af delta förslag, I all Lagstiftning måste det vara af vigt, att enhet och sammanhang räder, ty derförutan blifver Lagen ofta i tillämpningen orättvis och motverkar i sådant fall, såsom Strafflag, sitt ändamål; Hvarje afvikelse från de antagne allmänna grunderne, liksom hvarje förändring af sjelfva straffens art och beskaffenhet för serskilda fall måste ovilkorligen åstadkomma rubbning i detta sammanhang.
Måhända man velat hedra stoftet af en besegrad fiende, vår Regents forntida vapenbroder och Kejsare? Alexander kunde bedra stoftet af en Darius — måhända en hedersbeskickning vid Napoleons jordfästning i Frankrike, sedan han, störst af alla, efter sin död öfvervunnit sina fiender genom sitt triumftåg efter döden? Nej! Svenska Statens oell arme'ens värdighet och anseende i Europa fordrade vid detta tillfälle också ingen annan representant än, jag tror, en lieutenant med några hoftitiar. Det bevisar att den måste hafva ett stort anseende i Europa — nemi. denna grad inom Svenska armeen. Hvilka ambassader hafva då varit de, som åstadkommit dessa stora, men, sou» detsäges, för nationens värdighet nödvändiga utgifter? Om jag ser lätt, står der främst bland alla ambassaden lill kröningen i Moscau, för hvilken är uppförd 46o De n 3o April f. ro. cd utgift af 143,469 r:dr 32 sk. eller såsom en annan reservant uppgifvit 164,427 •”dr 10 sk. b:co. Här fordrades mycket för att uppträda lätt värdigt! Rikets värdighet måste fordra något annat än nationens, eller — hvarken jag eller den sjelf mäste förstå hvad denna krafvel ? — Huru möttes derigenom nationens sympathier? Derpå kan den svara, som vet, att han är Svensk! Uti förstnämnda reservation slår vidare upptaget för en ambassad vid monumentets aftäckande 1,407 r:dr. Det var då säkerligen Gustaf Adolphs monument? — Jag älskar att tro det, måhända jag uti min förra uppgift misstagit mig? Man har då icke glömt den gärd, man var skyldig landets stora och heliga minnen och nationens sympathier? Nej! det var dock icke detta monument? Kanske det var Guttenbergs monument i Strassburg? Säkerligen icke! Man skulle vilja bannlysa lians konst ur landet. Nej, mine herrar! ambassaden var till Petersburg, att öfvervara aftäckandet af monumentet öfver Alexandel-, Finlands eröfrare. Vänden eder lill fäderneslandet, till nationen och fragen: ”Huru?
De hade ej ens hjerta att betro sig åt mig – de ville underhandla – de ha fått sin vilja fram mina ministrar äro kloka, de känna guldets makt.“ – Ett ögonblick tystnade Peter åter, liksom om han tyst för sig fortsatt dessa afbrutna meningar, som tycktes ha blifvit sagda nästan omedvetet. Hastigt och tvärt vände han sig åter till Johan. „Du har varit djerf, men efter du skall vara en bra karl och inne i de här affairerna, så vill jag dig ej värre för det.“ „Ers Majestät,“ sade Johan med bönfallande och frågande röst. „Hvad är mig Finland?“ afbröt Peter, „Sverge må sörja för dess väl.“ „Skall det nästan förblödda landet, så uselt, så stympadt, ja nästan döende återgå till fordna förhållanden, utan att af den mäktige till afskedsgåfva erhålla ens något, som kunde bidraga att läka de sår“... „Han slagit, menar du. Säg ut bara, Johan Petrovitsch! Du är djerf, men jag tycker om dig. Det märkes, att du vet att för stora ändamål alla små konsiderationer måste vika; ja icke allenast eget lif, millioners få då ej beräknas.“ Åter med en hastig rörelse vände han sig mot bordet, tecknade några ord på ett papper, förseglade det med oblat och räckte det åt Johan sägande: „se här, tag detta, och hinner du aflemna det till Grefve Osterman, innan fredstraktaten är underskrifven, så menar jag, att en del af dina önskningar skola uppfyllas; men är allt redan i ordning och underskrifterna der, så får ej vidare krånglas. Farväl, Johan Petrovitsch!“ Tre dagar sednare skedde undertecknandet af freden i Nystad. Då namnen voro skrifna, uppstego de båda makternas befullmäktigade, Grefvarne Liljenstedt och Osterman, och räckte hvarandra handen. I detta ögonblick anmältes Baron Johan Bruce med depescher från Zaren. Dörren slogs upp, och den unge mannen nalkades, blek och med matta steg, Grefve Osterman och räckte honom Zarens bref.
Memorial, angående en af Herr Tli. Petré emot Konungens Rådgifvare anmäld anledning till anmärkning. Under den 2q sistlidne Maj, har Borgare-Slåndet till CopstilulionsUlskotlet remitterat en af Herr Th. Petré samma dag, i den ordning, Grundlagen föresklifver, anmäld anledning lill anmärkning emot Konungens Rådgifvare; och har denna anledning sedermera inför Utskollet uppgifvits vara hemtad derifrån, att, jemnlikt det Utdrag af Siats-Rådets Piolocoll öfver Ci vil-Årenden för den 19 i berörde månad, som blifvit bifogadt Kongl. Maj:(s Nådiga skrifvelse til! Riksens Ständer, angående förordnande för SlalsRådet Ihre å den i 42 Riksdags-Oi dningen afsedda befattning med Riksdags-Ärendena, Konungens Conseil, sedan Herr Stats-Rådel af Wingård erhållit förordnande alt lills vidare förestå Finance-Deparlementet, då var sammansatt endast af Föredragande Departements Chefer; vid hvilket förhållande Herr Petré} mindre med hänsigt till det i sig sjelf föga betydande ämne, som högslberörde 8 Constitutions-Utskottets MemorialN:o 22. Kongl. Skrifvelse rörer, riri med fristadt afseende på viglen deraf, alt Konungens Siats-Råd städse må vara i Grundlagsenlig ordning organiserad t, samt att principen af consultative Rådgifvares närvaro vid Regerings-Ärenders föredragning inför Konungen iagltages, ansett sig böra mot de i beslutet deltagande Departements-Chefer framställa anmärkning till det afseende, Utskottet kunde finna densamma förtjena. Innan denna fråga till pröfning blifvit företagen, bar Utskottet, som funnit nödigt inhemta upplysning, huruvida Siats-Rådets Ledamöter gjort underdåniga framställningar, rörande Sta Is-Rådets eomplel terande till det i Regerings-Formen föreskrifna .antal, genom sin Ordförande bos Herr Stals-Rådet
Med denna öfwerkygelfe om Regerings-formens mycket begripliga och mycket wisa föreskrift i närwarande rwisteämne, skulle jag för min enskilldta del, och uran at derföre bedöma andras wrrkningögrunder, alldeles icke willja wara Ledamot i et Hemligt Utskott, under hwars pröfning och äeciiions rätt ämnen af dem na natur, gcnoin täta afslag pa lagligen begärd propoiitton och votering nertwingadcs; jag skulle tro ben styrka, hwarmed et af dessa ämnen, t. ex. Riksgälds(^. inrorst och dess förwaltning, en gang ryckt,s ifrån det öfmerläggnings rum, som för det samma i Regeringsformen är faftställdt, en annan gang möjeligtwis kunna anwändas för ak dermed efter behof och godtycke haickZra hwart och et annat ämne af lika art och deribland hujwuvfakeligast Beskattningen ifrån Standens kions lil er Hemligt Utstotc för at der bade profwas och btfluras; jag lägger härtill min enskiilda öfwkrtpqelse, ac Asrsniion af en skulo hwars tilkomst och belopp man icke kaimer innebär en orimlighet och at spubliciroren af Riksgälds-Werkers sckminilirsiinn bade af den förflucna och den stltommande, är et oundwikeligt wilkor för den, förmodeligen pa beskattning grundade allmänna hjelp, som med närwarande Riksmö. te afyfias; — och detta sammanlagdt är grunden för min nyligen gjorda afsägelse. Da jag af grundlagens tydliga föreskrift och ben latta tillämpningen deraf, .likwäl icke blifwic fullkomligt befriad ifrän allt misstroende til den mening jag fattat om en fak, som kunnat blifwa et twisteämne emellan Män af sa länge kand psrriostsm, och en sa lärorik Riksdags erfarenhet, har jag fran dessa stimma
Natten där ute är mörker bakom och mörker framför, forntid och framtid, emellan hvilka den flyktiga gnistan af ett människolif glänser och slocknar ... Du går? Du vill icke gå långt, du vill stanna vid trappan, du vill ankra din farkost vid samtidens kända kust och låta den svaja endast så långt som fånglinan räcker. Välan, gå, jag vill följa dig genom det ena mörkret till det förgångna, som ligger bakom oss genom det andra mörkret, som ligger framför oss, lede dig Gud med blida stjärnor. Märk, att man kallat historien om det framfarna »ein rückwärts gekehrter Prophet». Det första mörkret är öfverväldigande och uppslukar världen. Vinternatten betäcker allt som en sköld af stål. Men äfven stålet kan glänsa, och du upptäcker efter hand, när pupillerna vidgas, en rad af konturer mellan himmel och jord. Framför dig ligga oöfverskådliga isfält, omgifna af skuggor. Skuggorna antaga bestämdare linier: stränder och skogar omgärda på två sidor det nyss ändlösa isfältet. Snart kan du upptäcka deras behagfulla bukter, slingrande sig i mjuka, markerade ramar kring den hvita taflan. Hvar är mörkret? Det finns icke mer, det är genomskjutet af tallösa, darrande pilar, ljusglimtar, från snön, från luften, från det praktfulla hvalf som omsluter jorden. O, dessa tysta, lugna, tindrande stjärnor, som vittna om skapelsens storhet och Skaparens allmakt, de troddes ju länge vara till allenast för att upplysa jordens natt! Ännu i dag tycker sig hvarje betraktare af oändliga världar stå i skapelsens medelpunkt. »Men när jag ser dina himlar, Herre, dina händers verk, månen och stjärnorna, som du har beredt, hvad är människan, att du tänker på henne, och en människas son, att du låter dig vårda om honom?» Öfver det hvita isfältet buktar sig en fin, knappt märkbar strimma af körvägen. På denna urskiljes vid reflexen af snön en mörk punkt, som vid närmare granskning befinnes vara en bred åksläde, dragen af två hästar. Förutom körsvennen inrymmer släden två män, insvepte i fårskinnspälsar.
Denna § är, likasom den nästförutnämnde J:n, oell ännu mera, af beskaffenhet att kunna utgöra en stötesten vid jj^^ojdfrågans afgörande. ag har öfverboppat en §, som också kan afskiljas och, efter min förmodan, bör afslås, hvilket jag skall söka bevisa, när vi komma lill afgörandet, nemi, den 26 §:n, hvilken uti det hvilande förslaget är af detta innehåll: "Dä Just Ärenden "i Statsrådet föredragas, skola jemte Just.-Statsministern "och två Statsråd, två af Högsta Domstolens ledamöter "deni öfvervara, med den skyldighet att till protocolfet sig "yttra, sorn 9 $:n fÖreskrifver.” — Mot denna § förekommer, att då, enligt gamla redactionen, minst två Statsråd skolat öfvervara ärendena och enär alla Statsråden följaktligen ansett sig dertill förbundne, deremot, enligt nya förslaget, endast två behöfva vara närvar., eller, om (lere t i 11— städeskomme, blott två vara skyldige att yttra sig. Hvad följden deraf skulle blifva, vill jag säga, när vi komma lill sakens afgörande. Dessa fem §§:r är det, som jag anser kunna från hufVtidsaken afskiljas. Jag anhåller att R. o. Ad. täcktes taga sådant i öfvervägande; och att de, som önska vinna hufvudändamålet, icke måtte genom ett alltför strängt vidhållande, att medtaga allt på en gång, äfventyra förlusten af det hela. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Med anledn. af den fråga, som bär bar blifvit väckt, att utur det från Const.- TJtsk:s afgifne betänk., med det sedan sista riksdagen hvilande förslaget till förändringar i grundlagen, ang:de ny organisation af Statsrådet och dermed gemenskap ägande ämnen, lösrycka och särskildt afgöra åtskilliga §§, anser jag mig, i min egenskap af ledamot i denna riksdags Const.- Utsk., böra inför R. o. Ad. redogöra för det sätt, hvarpå CJtsk. uppfattat hela saken.
Ju mer tiden för konfirmationen nalkades, ju nedstämdare och fridlösare blef hennes sinne. Hennes misstroende till egen renhet i afsigterna, allvar i föresatserna blef allt större, och det var med stor ångest och fruktan, hon emotsåg den dag, då hon inför altaret skulle aflägga löften, som hon ej trodde sig ega hvarken vilja eller förmåga att hålla. Hennes samvete förebrådde henne nu dessutom bittert hennes afslag på mormodrens inbjudning; skulle ej det varit ett godt sätt att glädja modren, om hon egnat sitt lif åt att vårda dennas mor på hennes gamla dagar? Borde väl någon uppoffring ens tagits i betraktande, då det gällde ett sådant mål? Hur sjelfvisk hade hon ej varit, huru fullkomligt i strid med sina bästa föresatser hade hon ej handlat! Och så usel, så sjelfvisk, så kärlekslös och vacklande i sin tro, som hon var, skulle hon djerfvas framträda till Herrans altare! – Omöjligt! Och dock visste hon intet sätt att undvika detta. Hvad skulle styfmodren, hvad skulle pastorn, hvad skulle syskonen och kamraterna säga, om hon nekade att deltaga i konfirmationen? Men å andra sidan, hur skulle hon våga framträda inför den Allseendes öga, med deladt hjerta, med vacklande tro? Det var en förfärlig slitning, och Mea hade ingen, vid hvars hjerta hon kunde nedlägga sina bekymmer, ingen som kunde råda och leda henne. Hon sökte en stödjepelare för sin irrande tanke, men hon kunde ej finna någon. Bönen gaf henne ingen tröst, ty hon trodde ej, hon hoppades ej, att den skulle vara i stånd dertill. Konfirmationsdagen på morgonen knackade det sakta på doktorinnans dörr, och lilla Mea inträdde, blek om kinden och med en skygg blick under de sänkta ögonlocken. Märtha satt på en låg pall vid modrens fötter med sin hand sluten i hennes, så vacker i sin släta, hvita klädning och med det bäfvande och dock lyckliga uttryck i sitt täcka ansigte, som man vanligen finner hos unga konfirmanter.
Biksdags-Ordningen, i händelse Biksens Ständer ej antoge förslaget om votering per Capita inom Utskotten; 3:0 Förslag till förändring och ny Bedaction af sista meningen i 4 §. Begerings - Formen ; 4:0 Förslag till ett nytt Moment i 14 §. Biksdags - Ordningen, hvilket efter 6 Momentet borde införas. 5 0 Ny redäction af 38 §- Biksdags-Ordningen ; 6:0 Tillägg i 29 l Mom. Biksdags Ordningen ; 3:0 Den 14 Juli. 1163 7:0 Förslag till Tillägg uti a 8 §. RegeringsFormen; 8:0 Föränilring uti Regerings - Formens 38 §- ' 9:0 Förändring af I Mom. i 56 §. uti sistnämnde Grundlag; och 10:0 Orn en förbättrad Representation; blefvo äter föredragna , utan någon dervid gjord anmärkning; och skulle dessa Förslag, enligt 81 §. Regerings-Formen, pä bordet hvila intill nästinfallande Riksdag; hvarom de öfriga Respectiva Ständen vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Föredrogos och bifollos 3lne frän Höglofl. Ridderskapet och Adeln ankomna ProtocollsUtdrag för den 11 i denna manad, 1:0 angående en underdånig Tacksägelse-adress till Kongl. Maj:t för Dess visa användande af Ön St. Barthelemy^ inkomster; a:o angående tillägg vid Ståts-Utskottets Betänkande af den 30 Juni, om anslag af medel till förlag vid tryckning af H istoriska Samlingar, och 3:0 angående tryckning af Herr Friherre Anders Cederströms till Bevillnings - Utskottet under denna Riksdag afgifna Bevillnings - Förslag med dertill hörande värderings-method och öfriga härmed gemenskap ägande Handlingar. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. 1164 Den 14 Juli. Uppläst hos Samteliga Riks-StSnden den 14 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskcttens utlåtanden : N:o 119, i anledning af vackta frågor om anslag till folkundervisningens befrämjande: bifölls; N;o 120, i anledning af väckt fråga om en del af den så kallade helgonsskyldens användande till folkundervisningens befrämjande: bifölls; Prot.-Utdrag, den 18 Maj 1848. 943 N:o 121, i anledning af väckt fråga att afgifterne för skolväsendets ordnande måtte gemensamt med kronoutskylderne uppbäras: bifölls; N:o 122, i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 95, angående väckt fråga om underhållandet af Hallsnäs bro: Slåndet, som bifallit betänkandet N:o 95, vidblef sitt beslut och lade utlåtandet N:o 122 till handlingar ne; N:o 123, angående rättighet för brukare af mensalhemman att lösa 7 O O desamma till skatte: bifölls; N:o 124, i anledning af föreslagna förändringar i sättet för markegångstaxornas uppgörande och pröfvande: bifölls; N:o 125, i anledning af väckt Iråga om kronotiondens inom Westerås och Örebro Län lösande med penningar: bifölls; N:o 126, angående väckt fråga om förstärkning af Fullbevaknings personalen samt om ökade och till en del efter förändrad grund beräkna de allöningsförmoner för Fullsta ten: bifölls; Nä> 127, i anledning af väckt motion, dels om ändring uti föreskrif terue, angående de tullafgifter, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegare? tullangifningar, samt dels om anställande at en statens ombudsman vid packhusen i stapelstäderna: bifölls; N:o 130. i anledning af framställde förslag till förändradt allöningssält för presterskapet i Riket: bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Matsoch Lag-Utskottens memorial och betänkande: