Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Februari samt den 2 och 3 dennes, äfvensom protokollet för den 8 sisth Februari f. m. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 21 och 24 sistl. Februari på bordet lagda Utlåt. N:o 52, ang:de regleringen af utgifterna under lliksstatens Femte Hufvudtitel. Irsta punkten. Hr Brakel, Mauritz: Det bör vara klart för hvar och en, som med uppmärksamhet följt med de sednaste förändringarne i sjökrigsmaterielen, att dessa förändringar ovilkorligen skulle medföra motsvarande förändringar i organisationen af den personal, som hade sig uppdraget att sköta den nya materielen. Huru mycket tydligare bör icke detta framstå för sjöministern i ett land, som, ehuru dess marin ofta varit vanvårdad, ehuru dess Statsmän ofta icke tillräckligt insett dess betydelse, dock har att uppvisa så många ärorika bragder på sjön, och hvars flagga under mer än ett sekel svajat segerrik öfver hafvet och skyddat handel, sjöfart och kuster. Också har Gr. von Platen framlagt ett förslag till omorganisering af flottans personal. Jag vill icke för Eder, Mine Hrr! redogöra för detta förslag; det är Eder alla väl bekant; men på det en hvar må kunna rätt bedöma lämpligheten och ändamålsenligheten deraf, är det nödvändigt att först göra sig ett klart begrepp om beskaffenheten af den materiel, som är ämnad att åt denna personal anförtros. Gr. von Platen har föreslagit hufvudsakligen tre olika fartygscerter för vår blifvande marin. Först snabbgående ångkorvetter; sedermera pansarfartyg, byggda efter den modell, som vår landsman John Erikson uppgjort, och som i dagligt tal kallas monitorer; samt slutligen mindre pansarfartyg, så att de kunna passera Göta kanals och Mälarens slussar vid Stockholm och Södertelje. Om, såsom jag tror, dessa fartyg skola utgöra kärnan för den sedermera sig utvecklande Svenska marinen, så har jag deremot icke något att anmärka.
Nådig kungörelse af den 10 Juni 1841 har Kongl. Maj:t förordnat, alt 2 § uli Ansvai ighets-Lagen för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken af den 12 Mars 1830, angående utbetalning af större och mindre Creditiven, hvilken upphört att ega tillämpning, sedan berörde Crediliv blifvit anvisade på Rikgälds-Contoret, skall från samma Ansvarighets-Lag utgå; men då 4 § i nämnde Lag hänvisar till den straffbestämning, 1 mom. af 2 § innefattar, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat och få hos E. K. M:t iiTunderdånighet anhålla, alt en i omförmälde hänseenden förändrad Ansvarighets-Lag för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken må blifva utfärdad, så lydande: §1- Underlåta Fullmägtige att, vid det tillfälle, då, enligt Regerings-Fermens 50 §, Konungen, i samråd med dem och med Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, annan Riksdagsort än Hufvudstaden utsätter, noga iagttaga och tillstyrka hvad de för det allmänua finna mest. lämpligt och nyttigt, ankomme det på de sammankommande Rikets Ständer alt pröfva, huravida Fullmägtige, en eller flere, gjort sig oförtjenle af Rikets Ständers förtroende, eller böra under ransakning till laga ansvar ställas. § 2* Beträdes Fullmägtig att af försummelse eller egennytta hafva underlåtit, öfverskridit eller afvikit från de föreskrifter, som Banco-Utskottet ellef Revisorer enligt 72 § Regerings-Formen och 70 § Riksdags-Ordningea meddelat, eller i gällande Banco-Ordningar till bestämd åtlydnad stadgade äro, må målet genast hos Rikets Ständers Justilie-Ombudsman anmälas, Expedilions-Utskoilets Förslag lill tind. Skrifvelset N-o 226. hvilken åligger, alt detsamma skyndsamt hos Kongl. Maj;l och Rikets Svea Jlof-Rätt åklaga.
Kgl Stora Teatern kan på sätt och vis sägas ha uppmuntrat den svenska tonkonsten genotn upptagandet af professor Siegfried Salomans komiska opera » Diamant-korset *, enär kompositören, numera är att betrakta som svensk och dertill, som kändt, enkling efter en af vårt lands storsångerskor, Henriette Nissen-Saloman. Emellertid är » Diamantkorset » en rätt bedagad opera, som redan för trettio, fyrtio år sedan stod på danska och tyska operors spellista, hvarifrån den nu antagligen försvunnit, om för alltid torde dock vara ovisst efter den framgång, det gamla arbetet nu hos oss vunnit och som mer än tydligt visar, att det ännu eger lifskraft tillräckligt qvar för att intaga och som vi förmoda behålla en aktad plats på den nutida operarepertoaren. Särskildt är härtill att lyckönska vår teaterstyrelse, för hvilken denna framgång bör kännas så mycket mer hugnesam, som den efter allt att döma tyckes ega förmåga att dana en repertoarpjes af den &gt;nya » operan. Denna lycka lär väl kännas riktigt hugsvalande efter så många efemera företeelser, som den nuvarande teaterstyrelsen, trots alla sina ofta lofordade förtjenster, har på sitt samvete — » Harald Viking », » Neaga », » Paul och Virginie » och hvad de allt heta, dessa ofta dyrt uppsatta operor, som lyst och försvunnit Med all aktning för professor Salomans tonsättaré-talang, tro vi dock, att den vigör, som utmärker hans » Diamantkors », äfven vid rätt framskriden ålder, ej beror på musiken, så mycket, åtminstone, som icke mer på Överskons libretto, och vi styrkas i denna förmodan genom pro-fessorns musik till » Karpaternas ros », som både qvalioch qvantitativt är öfverlägsen » Diamantkorset », men som icke dess Vnindre på vår lyriska scen efter en kort kamp obemärkt afled. Döden var på intet sätt naturlig, ett mord förelåg, och det var den rosenrasande libretton, ett mirakel af nonsens och tråkighet, som var mördaren. Helt annorlunda med » Diamantkorset ».
Motiverna till de speciela sladganden, förslaget innehåller, äro i de hufvudsakhgaste delarne angilne i olvanbemälde Kommitterades Betänkande, hvartill Utskottet således i allmänhet får hänvisa; men då Utskottets och Kommitterades förslag i ett och annat alseende befinnas sins emellan skiljaktige, skall Utskottet, der sådant kan finnas al behofvet pakalladt, närmare redogöra för de åsigter, som legat till grund för Utskottets förslag, likasom Utskottet pä vederbörliga ställen skall besvara de bland ofvan omförmälda motioner, som med de särskilda stadgandena ega sammanhang. Uti Ingressen till Beoillnings-stadgan har Utskottet, i öfverensstämmelse med 59 och 60 gg Regerings-Formen samt .31 g Riksdags-Ordningen, antydt att såväl Statens ordinarie inkomster, som öfriga i 60 g Regerings-Formen uppräknade bevillningar blifvit tagne i beräkning, innan beloppet af allmänna bevillningen blifvit definitivt bestämd. Utskottet har likväl ansett att uti ingressen icke bör utsättas nämnde belopp, enär .31 § Riksdags-Ordningen. enligt sin nuvarande 0'dalydelse. icke utesluter möjligheten, att Bevillnings-stadgan skulle kunna, äfven om bevilinings-beloppet framdeles behöfde höjas eller minskas, af kommande Ständer antagas att i allt öfrigt förblifva gällande, enär dertill endast erfordrades att ändra de uti fä:dra Artikeln bestämde procent-beräkningar för bevillningens utgörande. 20 Bevillnings-Utskottets Betänkande M 20. Art. I. § *•
De båsta till konstruktion, ändamålsenlighet och arbetsbesparande inredning m. m., i sig sammanförande allt hvad nyare tiders erfarenhet gifver vid handen. Sålunda uppförda, skola ekonomibyggnaderna vid ett Landtbruksinstitut äfven blifva af en generelare landtekonomisk nytta. Derigenom kan hos eleverna och lärlingarna hågen för en god stallordning i dess utstråcktare bemärkelse väckas; en rationel husdjursskötsel vid Institutet möjliggöras; komparativa utfodringsoch gödningsförsök tillvågabringas m. m., och den nytta, som sålunda åstadkommes ej allenast för den studerande ungdomen, utan äfven för den landtbrukande allmänheten, skall i betydlig mån öka de goda frukter, som man af ett högre Landtbruks-Institut har anspråk på att emotse. I sitt nuvarande skick höra Institutets ladugårdsbyggnader till de sämsta som vid någon större landtgård kunna uppvisas*. Ytterligare har Styrelsen framställt följande nya skål för anslags beviljande till nämnde ekonomibyggnader: Genom Stam-IIollånderi-Styrelsens, Malmö Hushållnings-Sållskaps och Styrelsens egna bemödanden har det lyckats Styrelsen att vid Alnarp få uppställda dyrbara hjordar såväl af nötboskap, — Korthornsoch Ayrshire-ras —, som af får — Fransysk Merinosoch Southdowns-ras —, samt af svinkreatur, — Berkshireoch den lilla hvita Engelska rasen. Med ej ringa kostnad hafva rum för dessa djur beredts; men hvad som fattas det år a) utrymme till att få uppställa dem så att komparativa utfodringsförsök dem emellan kunna med beqvämlighet och noggrannhet utföras; b) utrymme till ett ökadt antal af dessa dyrbara djur, i den mån stammarne tillväxa, och slutligen c) passande gårdar för deras båsta behandling.
– Ernst van der Recke (1848–1933) skrev 1871 det lyriskt romantiska dramat Bertrand de Born, som hyllades av motståndarna till den frambrytande naturalismen. Kapten Marcussen är sannolikt identisk med Poul Marcussen, senare teateroch litteraturanmälare i högerbladet Avisen. – Massie Bruhn (1846–1895) hör till dem som VB träffar ganska ofta på olika ”chokolade-bjudningar” hos fru Horten eller fru Lange under detta köpenhamnsbesök. Hon var författare, journalist och kvinnosakskvinna. I Hvad vi vil skrev hon 1 sept. 1888 en artikel om VB. – Grundtvigianare – Grundtvigianismen, som fått sitt namn efter grundaren Nicolai Frederik Severin Grundtvig (1783–1872), sätter en historisk-kyrklig förståelse av kristendomen i stället för den bibel-teologiska. Bibeln är inte Guds ord, bara en bland många verkningar av gudsordet. Guds ord är i stället det levande ord, som Jesus talat och ännu talar i sin församling. – Christen Berg (1829–1891), dansk politiker, som anslöt sig till den grundtvigianskt präglade ”nationale Venstre”. Han samlade 1870 de olika vänstergrupperna i ”det forenede Venstre”, som 1872 fick majoritet i folketinget. År 1883 blev Berg talman i folketinget, 1881 grundade han tillsammans med Viggo Hørup och Edv. Brandes Morgenbladet. Efter slitningar inom partiet avgick Berg som talman 1886 och ur folketinget 1887. Evald kan åsyfta författaren Carl Ewald (1856–1908) som bl.a. var verksam som journalist i Politiken. – Skovrider, da. Georg Nordensvan hade 1885 givit ut Figge. En berättelse ur konstnärslifvet. – ”Tu l’as voulu, George Dandin.” VB citerar här ett bevingat ord ur Molières pjäs George Dandin, med innebörd; Rätt åt dig! Tilskueren var en månadsskrift för litteratur och samhällsdebatt som börjat utkomma 1884.
Det saknas dessutom icke anledning till den förmodan, att vid mantalsoch skattskrifningar Rih. till R. St. fröt. 1859 $ i860. 3 Sami. 12 tiäfl. 1 2 Konstituliotis-UtskoUets Memorial N:o 33. uppmärksamheten mera är riktad derpå, alt icke någon blifver förbigången och uteglömd, än att någon dertill icke behörig i längderna uppföres. Ett sådant förfaringssätt härleder sig ganska naturligen från den föreställningen, att icke någon onödigtvis torde underkasta sig de utskyider och skatter, som blifva en påföljd af skattskrifning. Emellertid lärer det hafva inträffat, att personer låtit mantalsskrifva sig i stad, såsom der yrke drifvande, ehuru de der icke ens varit boende, än mindre något yrke utöfvat. Detta förhållande kunde lemnäs utan ailt afseende, om rikets samtliga städer vore af större betydenhet; men nu finnes bland dem många med så ringa antal innevånare, att de icke utan kännbara uppoffringar kunna bära den icke obetydliga bördan af ombuds underhåll vid riksdag. Uti sädane släder uppkommer helt naturligt ett sträfvande, att med så ringa kostnad som möjligt kunna fullgöra sin representatious-skyldighet. Om det sältet, alt låta mantalsskrifva sig i rikets småstäder, utan att der yrke drifva eller vara boende, samt endast i afsigt att blifva till riksdagsman vaibar, vunne en mera allmän utsträckning, låter det tänka sig såsom en möjlighet, att flere släder till riksdagen sände ombud, som åiagit sig uppdraget för ett obetydligt arfvode, samt hufvudsakligen i hopp att dymedelst befordra egna intressen, f Borgare Ståndet kunde således komma alt inträda ett större antal personer, som möjligen saknade den för riksdagsmannakallets utöfvande erforderliga redbarhet; och skulle förhandlingarne och besluten inom Ståndet derigenom på ett betänkligt sätt göras beroende af andra syften, än befordrandet af det allmännas val. Dessutom förlorade man det mål, lagstiftaren åsyftat med föreskrifterna om valbarhetens beroende af boningsorten, eller att kunskap om de särskilda förhållandena i alla landsändar måtte vara hos representationen tillgänglig.
S. D. e. m. Wid förn.yad föredragning af BevillningsLag samt Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottets den B sistlidne Julii under N:o 124 afgifne, samt den 22 derpåföljde e. m. på bordet lagde betänkande, öfver det af Committerade till utarbetande af plan för en förbättrad fattigvård, underdånigst inlemnade förslag till Fröt. <545 en allmän stadga för fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, jemte någre RiksdagsFullmägtiges i samma ämne ingifne särskildte Memorial; blef samma betan* kande, i anledning af åtskillige Ledamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremiteradt. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af .Allmämna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 21 sistlidne Julii under N;o 151, afgifne samt 29 derpåföljde e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, i frågan om nödvändigheten af krönte kohlskrindor och angående kolmätare; Riderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets i frågavarande utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. e. m. Wid förnyad föredragning af nedannämnde från ConstitutionsUtskottet inkomne, samt den 5 och 29, nästlidne Julii eftermiddagarne på bordet lagde Memorial: Af den 21 sistlidne Junii : N:o go, Angående förslag till jemkadt ny redaction af 37 §, Regerings Formen. 646 Fröt. Utclr. d. 5 Atig. 1323. Af den 18 sistlidne Julii: N:o /(O, Angående förslag till ändring i 4 och 5 morn. 14 §. Riksdagsordningen. Angående förslag till ett nytt 7:de moment i 14 J)’. Riksdagsordningen, samt deraf härflytande smärre ändringar i dess 17, 19 och 22 J>. §.
Sednare arens tillförsel af ull ha,r varit mindre än förut och pi;iserne, jemväl mindre uppmuntrande för ull producenter ne, serdeles för dem, hvilka vinnlagt sig. om framalslrandet af finare ullsorter, hvilka uti Norrköping finna blott inskränktare efterfrågan, emedan finare slagen af ylleväfnader der. ej tillverkas, och det finaste klädet blott till ringare qvantitet. Mängden kläden förfärdigas af den medelfina ullen, hvaraf man, genom förbättrade machineriers tillhjelp, tillverkar kläden, hvilkas utseende är vackrare än hvad man förr med långt finare ull kunde åstadkomma. Derföre skall den mest vinstgifvande ullproduktionen troligen blifva af sådane fårslag, hvars ull L finhet närmar sig Southdownsracen, och hvars kroppsbeskaffenhet derjemLe är så köttig, att den lemnar godt slagt till ersättning för den drygare utfodringskostnad vi måste vidkännas i jemförelse med utlänningen. Dessa inrättningar skötas af i,85o mantalsskrifne personer, 618 ej mantalsskrifne och 795 barn, af hvilka jemväl plysning m. m. för hand verkställes. Af öfrige i staden befintlige fabriksinrättningar bör anmärkas: 2 sockerbruk, hvilkas tillverkning år 1843 uppgick lill 622,000 U socker och 4 1 5,ooo sirup, med ett värde af 238,000 R:dr; 1 pappersbruk med tillverkning a.f 15,ooo ris, förutan papp och takpapper, i värde 72,000 R:dr; 1 snusfabrik med tillverkning af 172,000 U, i värde 81,000 R:dr. Alla fabrikernas sammanräknade tillverkning är uppgifven att hafva utgjort: 35 Värde i Riksdaler Banko.
Det uti 183o års Revisions-Berätfelse (pag. 7) omnämnde föranstaltande, att Kongl. Myntet, då Bergs-Collegii förändrade Organisation kunde fullbordas, komme att sättas under bemälde Kongl. Collegii Öfver-Styrelse, hvilken åtgärd Rikets Ständer, uti underdånig Skrifvelse af den 19 näsllidne Februarii jemväl understödt, har numera, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga Biel af d. 9 sisth Maji och Kongl. Bergs-Collegii på grund deraf gjorda lillkännagifvande, gått i fullbordan, så att Banco-Fullmägliges Reqvisilioner å beböfligt Koppar-Skiljemynt hädanefter ställas till nyssbemälde Kongl. Collegium. Uppå derom från Kongl. Mynt-Styrelsen gjord anmälan, har, likmätigt §. 131 uti Banco-Reglementet, återstoden af den vid 1828—i83o årens Riksdag till belopp af högst 40,000 R:dr Banco åt Myntverket anslagna Förskottssumma, blifvit med R:dr 10,000 af Banco-Fullmägtige anordnad, den 18 Junii innevarande år. 23 D. Bankens Sedlar och hvad dermed gemenskap äger. Tillverkningen och ulgifningen af Bankens större och mindre äldre sedelsorter har på vanligt sätt fortgått. Åtgången deraf har i betydlig mån tilltagit, sannolikt härrörande af Riksgälds-sedlarnes indragning utur rörelsen. Revisorerne hafva inhämtat, att sedan Medailleuren vid Banco-Verket, G.
L:o Sjelfwa Diligencen ffulls wara en Ser si t sig Täckwagn försedd med hjul och kälkar, pä hwarje ombyte för at sä mycket möjeligt är förekomma tids utdrägt genom infallande ändring i wägelag m. m. Bakom bör wara rum för Coffertar och paquetcr. Sex personer sitta inuti, z personer, Kusten inberäknad, fä rum pä Kustsätet, som är öfwertäckt, twänne pä taket eller bakpä. Hwarje wagn full eller tom ankommer pä wisia bestämda timmar och dagar til hwarje Ort, dä Krono-Betjeningen häller wägarne öpna wid förefallande yrwädcr. Wagnen bör wara försedd med Gaffel, Bakgaffel samt Sko, och när endast z eller färre Resande äro, köras med z, annars med 5 hästar, dä en pojke rider pä ena förhästen. Tilstöta flera Resande än som fä rum, stola små wagnar eller slädar wara tilreds. z-.o Til desse Wagnar nyttjas endast Gästgifwarehästar, körde af den Forwagncn altid ätföljande Formannen, milen pä Sex qwart och bör ombytet ste hälst pä hwarannan Gästgifwaregärd; hwarwid likwäl iagttages, at distaneen ej bör blifwa öfwer L mil, hwarwid Gästgifwarne räcka hwarannan en hjelpsam hand. Tilstöta flera Resande sä at Gästgif wa - Den L8 AugustiL04s warne nödgas taga af Reserven, ware dä skyldige at betala 16 tz. Banco hasten, förar hindra mitzbruk. Äfwen bords pä bestämde ställen middagar intagas och nattläger bestämmas, de sednare hälst i städerne.
Län, som äro privilegierade och skattlagde endast med beräkning på köperätt till sågblockar och hvilka Verk, utan knapt ett tunneland tillhörande timmerskog, likväl af ålder ansetts äga betydligt grundvärde’, genom den säkra tillgången på köpe-sågblockar, utan äfvert erinrat om den vidsträckta handsågningsrörelse, allmogen på vissa ställen sjelfve idka, samt på Westergylns. och Dahlslandets behof af timmer till nödigt byggnadsvirke och förmodeligen har Utskottet ansett sig hafva förekommit en för vidsträckt export derigenom , att de föreslagit 5o procent Tull på sågblockar och i o procent på hustiinmersvärde; men häruti ligger ett stort misstag, sorn jag är i tillfälle ådagalägga och utbeder mig få närmare utveckla. Sveriges trädvaror, åtminstone de som skeppas från Götheborg, afsättas bäst på England. Regeringen derstädes, som vill skydda importen från sina Colonier i Norra America och anser de bättre trädvarorne från Norra Europa* länder såsom öfverflödsvahror, har alltid belagt Plank och Bräder från desse sednare med hög Tull. Förhöjningen i sednure tider har likväl till -stor Den ig Augusth f. m, del skett för att uppmuntra Sågverks-anläggningar inom landet, hvilka ock nu i synnerhet i Skottland aro ganska talrika och på flera ställen drifvas med ångmachiner. Sågblockar hafva fått införas utan Tull, men knappt något af de Nordiska Rikena hafva hittills varit dåragtiga nog att tillåta export af sågblockar och hustimmer , hvarföre ock Engelska Sågverken hittills måst drifvas med bjelkar , som oansedt de kosta mer och äro med Tull i England belagde, likväl lemna mindre begärlige dimensioner, hälst 6, 7 högst 10 alnars längder med 9 tums bredd, äro de som mest efterfrågas och användas, då bjelksågning Iemnar 12 ä 15 alnars längder med 12 tums bredd; alltför dyra, och dessutom till qvaliteten ansedde sämre än de sorn sågas af mindre stor växtskog. Det var således icke utan med afsigt att söka tvinga oss till export af 6.
» Ibland, någon gång, men ytterst sällan kan jag känna en viss tomhet, men ridturer och böcker utfylla så min tid, att jag knappast erfar någon längtan. Och efter hvad skulle jag längta ...? Hon gjorde ett uppehåll, och det kom ett drömmande uttryck i de gråa, skiftande ögonen. » Ja, efter hvad? » upprepade hon sakta och tonlöst och ritade med pennan några underliga krumelurer och streck på plumppapperet; bläcket flöt tillsammans, och det kom att likna ett Medusahufvud, som grinade.Hon skref vidare, utan att märka det. » Och då man som jag gift sig utan tycke, har man också endast sig sjelf att skylla. Jag tog Gustaf med öppna ögon för hans ålder, hans fel och svagheter; jag ville göra ett briljant, ett lysande parti, och jag gjorde det. Men var det egentligen jag? — var det inte snarare min mor, mina bröder, mina systrar — hela min slägt, som önskade det så lifligt, att jag gaf efter. Du vet mycket väl, att den förmögenhet, min far efterlemnade, egentligen var ganska obetydlig. Vårt hus kostade stora pengar; min mor ville representera, mina bröder hade egnat sig åt den militära banan, och flickornas evigt nya toaletter kostade. En skall ju dö för folket, och jag blef offret. Jag kan vara glad, att Gustaf är den han är. Han kunde ha varit en man, som begärt mer, än jag kunnat gifva. 1 stället ger han allt, utan att begära någonting. » Och hur finkänsligt omtänksam är han icke! » Första aftonen vi voro i vårt hem efter bröllopet, kom han in till mig i min salong. » Mitt kära barn », sade han till mig, &gt;du är nu min egen lilla hustru, det är jag, som skall vaka öfver din framtid, och för att du skall känna dig trygg och säker, måste du ett ögonblick tillåta mig att tala om aflarer. Det är snart gjordt, * tilläde han med ett skälmaktigt leende. Han slog sig ned bredvid mig i soffan och lemnade mig ett papper, försedt med sigill och underskrifter. » Detta är mitt testamente », fortsatte han; » jag har deri insatt dig till min universalarfvinge; allt tillhör dig efter min död; jag är ju redan gammal, och man vet inte, hvad som kan inträffa. »
(Forts.) » qjxanske notarien anser det opassande och öi okvinnligt af mig att yttra mig så, » återtog hon lugnt, » men jag har en gång för alla fått vanan att säga rent ut, hvad jag tänker, och jag trodde — En dramatisk turné skall i sommar företamig enligt min brors utsago veta, att notarien hygas till Norrland af några bland k. Dramatiska ser intresse för andra saker, än om det är nödteaterns förnämsta artister, hvarvid spellistan skall vändigt att hafva en mellanrätt mellan den salta upptaga » En parisare » och » Dubbelspel ». Turnén maten och steken, eller om man kan dricka portskall ledas af hrr Fredrikson och Hamrim Öfriga vin på sur mjölk. » medlemmar äro fru Hamrin, fröknarna Åhlander Ström skrattade. och Seelig samt hrr Basckström, Hedlund och •Jag hoppas, » genmälde han, » att fröken ej Skånberg. misstager sig däri. Dylika saker intressera mig gifver tills vidare hvarje afton » Miej det minsta, och jag måste kanske till min skam bekänna, att äfven det där samspråket om musik kadon », som vid dess återupptagande visat sig och målningar lämnade mig temligen oberörd. » äga samma dragningskraft som förr. » Alldeles mina åsikter, » inföll Anna med ifver. » Hvad har man för behållning af dylikt. För ytliga sinnen kan det ju vara ett sätt att fördrifva i söndags å Berns salontiden, som annars aldrig tar slut, men den som ger hade, som väntadt var, lockat en synnerligen tänker lite ' djupare kan ej tillfredsställas däraf. talrik publik, som i den mest animerade sinnesFör min del plågas jag nästan af musik. den stämning, njöt af detta unika tillfälle att på en stör mig, då jag läser eller tänker. » offentlig konsert få åhöra sällskapets utmärkta » Hvad håller fröken nu på med för arbete? » musikaliska prestationer. Programmet var detsamma, som föregående fredag följts vid den mera frågade Ström. enskilda konsert, som gafs till förmån för sällska» Ja, » svarade Anna småleende, » det är egentpets välgörenbetsfond. Denna konsert hade ock ligen ganska besynnerligt.