Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Be« fallningsbafwandes Utflag, jordägaren dock kun. de blifwa nog lidande, enär, sedan Landtmäta. ren undsätt sitt arfwode, wm ofta kunde innefatta bela förrättningens liguid, werkställighe. ten af det äterstäende arbetet likafullt länge utebl-fwe, och Landtmätaren till äfwentyrs emedlertid erböllc transport till annan ort, eller med döden afginge, i hwilka fall ersättningen antin, gen wore aflägsna!) eller omöjlig och merendels utsökandet deraf förenadt med sä mycken kostnaoch beswär, att jordägaren helst wäller, att wid första stadan löta bero. För att i detta afseende undanrödja alla swärigbeter, men tillika försäkra Landtmätare, hwilkas btttwudsakliga inkomster bestä i arfwoden för priwata förrättningar, att sä snart ste kan Den ii Octo ber. 91 ' kan dcsie arfwo^en utbekomma, haiiva Riksens Ständer till ändring i ofwanberörde förestrift förenat sig om ett sädant stadgande: '"Att dä Landtmätare bos Konungens Befallniogshaf. wanoe söker hanpräckning till utmätning af sitt arsa,ode för priwata förrättningar, hans ingis, na Räkning ej mä anses utmätnings-gilld förr än densamma efter wederpartens hörande blif. wit i enlighet med Landtmäteri-Taxan eller sersillldte öfwerenskommelser af Konungens Befallningshafwande pröfwad, samt derest Konungens Befallningshafwande skulle finna skäligt det in. nan förrättningens flut större eller mindre del af arfwodet mä fä af Landtmätaren uppbäras, sädant icke mä bewiljas utan emot borgen af t wenne wederhäftige män, de der en för begge och begge för en answara för de uppburne med. leus äterbärande, i händelse Domaren pröfwar att Landtmätaren sin ssylldighet icke fullgjordt."
Majrt täckas, då såsom sökande sig anmälde dels sådana, som inom Verket tillryggalagt en långvarig och berömlig Ijenslebana dels andre, som för denna tjenstgöring voro aldeles flammande, företrädesvis fästa Nådigt afseende å de förras billiga anspråk”. Ståndtt, som godkände Utskottets tillstyrkande, att motionerna må i denna del lemnäs ulan afseende, antog således icke inbjudningen. Om lediga tjensters återbesättande med ordinarie tjenstemän inom viss tid efter det ledigheten inträffat. Hvad Utskottet i Betänkandet N:o 41 tillstyrkt, vidhållet i Utlåtandet N:o 110, godkändes. 4:de punkten. Angående förslag, att Kongl. Maj:t mätte återgifva ät de serskilda Embetsverken den rättighet, som i senare tider blifvit dem betagen, att förordna om åtskilliga lägre tjenstebefattningars fyllande. Utskottets afstyrkande af förslaget gillades. Om bestämmande af den värdighet, som bör åtfölja embeten och tjenster, i förhållande till hvardcras vigt. Denna punkt blef af Ståndet af slagen. Angående förslag att inga caracters-fullmagter må meddelas å annan värdighet eller tjenst, än den, som innehafvarén bestrider. Äfven denna punkt blef af Ståndet afslagen. 7:de punkten. Angå - Prot. XJldr. d. 2/ JVov. 1840. 809 Angående förslag att Hoj-embetsman icke måga till några statens embeten bejordras. Att förslaget må utan afseende lemnäs, godkändes. Från Vä Ilo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 368, i anledning af åtefremiss å memorialet N:o 324, med afseende å Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i följd af Utlåtandet N:o 258, angående löne-ersättning till f. d. StatsSecreterarne Grip och von Hartmansdorff'. Den i Utlåtandet N:o 368, föreslagna voterings-propositionen godkändes.
Afståndet emellan Slockholm och Malmö blefve, om Tenhult antages till föreningspunkt emellan södra och östra banorna och om Nässjö—Tenhultsbanan auliigges (den direkta öfver Tenhult kostar 1,092,806 R:dr mera), Vester om Wettern 65 mil 650 fot. Öster om Wettern 59 mil 5,070 fot. Skillnad 5 mil 51,580 fot; men om Nässjö antages till föreningspunkt emellan södra och östra banorna Vester om Wettern 67 mil 18,540 fot. Öster om Wettern 57 mil 13.150 fot. Skillnad 10 mil 5,390 fot, som skulle blifva en vinst för all framtid, för befolkningen i de östra och en del af de norra provinserna. Genom denna sistnämnda linien tillvägabringas en möjlighet alt med vanlig snälltågs-hastighet föra post och passagerare emellan Stockholm och Malmö på en dag eller 14 timmar, samt sålunda på 36 timmar mellan Stockholm och Hamburg. Utskottet söker att på grund af befolkningens antal bilda en föreställning om den trafik, som på hvardera af de föreslagna linierna kan förekomma, och Utskottet har dervid antagit att trafik-området kan utsträckas till 3 mil på hvardera sidan om jernbanan. Antager man nu bela trakten emellan nämnde bana såsom lika inverkande på dem båda — hvilket ingalunda länder till skada för Laga linien, — så, då folkmängden öster om Nässjö-Iinien utgör 64 Stats-Utskollels Utlåtande 86. 67,193, men vester om Laga-linien endast 47,337 personer, så visar sig ett betydligt öfverskott till fördel för trafiken på Nässjö—linien. Hvad beräkningen öfver folkökningen beträffar, så visar sig att de härader, som af Utskottet i detta fall ansetts mest gynnsamma, med betydliga delar kunna tagas i beräkning äfven till fördel för Nässjö-linien, och att sluträkningen uppgjorts med afseende å endast en mils afstånd frän jernvägarne; —- således ej för hela trafik-området.
För åstadkommande af en dylik beredning, anse Rikets Ständer följande åtgärder mest ändamälsenlige: att en Comité eller Lag-ber täning sammansädes af Heir Justitice-StatsMinistern, två Justitice-Iiäd, Justäice-Canzleren och Rikets Ständers Justitiie-Ombudsman, samt fem andre lagfarne män, dem Kongl. Majit täckes i Nåder utse; att åt denna beredning i Nåder uppdrages att, med jemförelse af de vid Lagförslagen gjorda anmärkningar, ytterligare granska och genomgå desamma, att undersöka och uppgöra förslag till de förändringar i Domstolarnes organisation och i fängelse-systemet, som med det nya Lag-verket måste inforas, så ock att utarbeta grunderne och ordningen för Lag-verkets promulgerande och sättande i verkställighet; att i den man, de förberedande arbetena med hvarje del af Lagförslagen fulländas, en sådan del af Lag-verket varder för Kongl, Majit i Stats-Rådet i underdånighet föredragen och det derefter slutligen beredda förslaget genom tryck allmängjordt; att dessa arbeten så ställas, att tryckningen af de sålunda beredda förslagen till Civiloch Criniinal-lag kan vara fulländad före den, vare sig Lagtima eller Urtima Riksdag, som näst efter tre år från innevarande Riksdag infaller, och att Rikets Ständer då få emottaga Kongl. Majlis Nådiga Proposition i ämnet; samt ändt/igen att Lag - La g-Utskottets Vtlåtandej N:o 1^5. 7 beredningen jemväl! får sig anförtrodt att redigera förslag till de set skilda Författningar, som vid och för det nja Lagverkets antagande och promulgation må finnas behöflige att tillika utfärdas. För öfrigt få Rikets Ständer i underdånighet Jrambära den önskanj att, så snart jern förelse-tableau öfver Criminallag-förslaget hunnit att af den för detta arbete nedsatta Comité' upprättas, samma Comité måtte upplösas. Stockholm den i5 Januari 1841• STOCKHOLM, Elmen* och Granbergs Tryckeri, i 84 r Lag-Utskottets Utlåtande3 N:o ij6. f N:o 176.
Cederström begärde Hr von Troils framställning på bordet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt iian, i anledning af Frih. Cederströms sista framställning, icke ansåg Hr von Troils begäran kunna blifva föremål för bordläggning. Frih. Tersmeden, Wilhelm; Sedan jag hört Hr Frih. o. Landsoms förklaring, har jag ingenting att säga i anleda, af Frih. Cederströms yttrande, men jag får anhålla, att den af Hr von Troil begärda propos. framställe.1!, och att mitt, af Frih, Gederström på bordet begärda, förslag måtte föredragas näst efter det af Hr von Troil begärda betänkandet. Frih. Cederström: Jag nödgas bestrida den af Hr Frih. och Landtm, yttrade tanke, att icke en fråga om flyttning af mål på föredragningslistan kan läggas på bordet. Det måtte likväl vara en fråga, hvaröfver R. o. Ad. skall besluta, om så får ske, och alla frågor, ledande till beslut, oro af beskaffenhet att kunna bordläggas till ett nästkommande p I e n u m. Frih. Hamilton: Jag har trott mig skyldig att begära ordet för afgifvande af den förklaring, att det ingalunda varit min afsigt att träda Hr Frih. o. Landtnäs rätt för nära. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE k RIDDERSKAPET OCH ADELA, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÅR 1865-1866. A »ulra Häftet. STOCHHOLM. Tryckt hos E. Westrell, 1866. Onsdagen den 3 Januari 1866. Plenum kl. 10 f. in. Justerades 4 prot.-utdrag för den 30 sistl. December och prot:t för den 2 i samma månad. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Riks-Ståndens Hrr Talmän hade vid hållet sammanträde öfverenskommit göra hemställan till RiksStånden, alt nedannämnde, i grundlagarne föreskrifna val skulle förrättas å följande dagar, nemi.:
Byggnads-komitéen insåg visserligen, att sålunda funnes en tillgång odisponerad, som derföre borde till Riksg:s-kont. insändas, men trodde åter, då denna summa, 7,500 r:dr redan vore nttagen och disponerad för sitt ändamål, nemi. till upbyggande af eli hus inom staden, kvilket var verkställda och Kapten Klingström, om han velat anskaffa den äskade borgens-förbindelsen, hade kunnat behålla den lånfångna summan, i hvilket fall den naturligtvis icke heller hort förr än vid utsatt lid inbetalas och komma Riksg:s-kont. lill godo, alt summan kunde användas till stadens ytterligare bebyggande, hvilket ansågs så mycket heldre böra ske, som en stor del' mindre husegare anmält sig att erhålla lån om möjligt vore, till upförande af hus på obebyggda tomter. Då komitén misstagit sig i denna sin åsigt fanns ingen annan utväg än att hos Konungen i underd:het anhålla om framställande af nåd. propos. till Ständerne, att de mätte medgifva begagnandet af den summa, som till Byggnads-komitéen var återlemnad, och att Konungen derom framställt nåd. propos. tyckes bevisa alt billighet och rättvisa legat till grund för komitéens framställning. Jag inser visserligen, att del beror af Ständerne att till hvad som blifvit framställdt lemna sitt bifall, men tror derjemte, att ett sådant så myckel helldre bör lemnäs, som, må vara att äfven en afvikelse från stadgade former egt rum, Staten icke kommer alt förlora det ringaste hvarken till kapital etler ränta och dessutom den fördel vinnes för orten, att Wexiö stad, den enda i provinsen, blir prydligt och så väl som möjligt bebyggd, På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om propos. till bifall å Ulsk:s förslag. Sedan härefter, på förfrågan af Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, undert. Ridd.-Sekret, uplyst att någon underrättelse om förevar, måls behandling hos de öfrige RiksSlm ännu icke blifvit R. 0. Ad. meddelad, yttrade Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
SJ. rote-delegarne, utan finge den lilla hemmansdel, hvarå torpet vore förlagdt, tillsläppa all den ved, som erfordrades. Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande, har i anledning deraf funnit sig böra meddela, att Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten vid 1850 och 185-I årens riksdag (uti Betänkandet JV* 25) till svar å samma motionärs, uti enahanda ämne, väckta motion, afgifvit följande yttrande: »Utskotten, som äro öfver»tygade derom, att, derest samtlige rote-intressenterne äro ense samt båtsmännens »rätt ej förnärmas, något hinder emot en sådan förläggning af torpet» (sorn motionären föreslagit) »vid hvarje särskildt tillfälle icke lärer möta, finna det likväl vara »betänkligt, att derom föreslå något allmänt stadgande. På många ställen har redan »vid Indelningsverkets uppsättande blifvit taget i beräkning, att en viss rotedel skall »bära den större tungan af torpet, hvarföre den ock blifvit lindrigare roterad; på »andra har vid laga skiften särskildt afseende blifvit fästadt på plats för båtsmans»torpet; och i allmänhet kan antagas, att, om torpet utgjort en särskild tunga för »den rotedel, hvarå det varit beläget, måste en förflyttning af detsamma till en an»nan rotedel förorsaka en förminskning uti denna samma egendoms värde, och så»ledes menligt inverka på eganderätten till densamma, utan att medföra annan allmän »fördel, än en opåräknad vinst för den rotedel, hvarpå torpet förut stått, alltid beboende derpå, om detta är uti så förfallet skick, att det måste ombyggas.» Då de sålunda anförda skälen för afstyrkande af en dylik föreskrift, som nu af motionären blifvit ifrågaställd, synas Utskottet väl grundade, får Utskottet vörd•samligen hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 24 April 1857. AllniBrsvirrsoch Ekon.-Utsk.
Naj:t lilival, enär elen 8!ieö<la roterin^en, kor Ii varje 1,8» 8ei8liil<lt, ut^ör ett lielt kor 8>A, 8om, otan liimler sk livar! kör ancira IÖ811 811110 äterstär att reolera8, lian till 6e6>,itiv lieliamllinA koretaAg8, 8amt Ixoii^I. Lan til lii orri 0.1 uva orcliiiarie roteling, lrorrie till kiliets 8täncler ökverlemnas, no i öfverensstämmelse liärme,! oell 8e6an cietta ärenöe, i livad lrätsmansroteringen angar, såsom loij,! ak Longi. Naj:ts l^aäigs 8taclga elen 16 Naj innevaranlie Zi , angäencle löriielning ak ärenclei,a mellan 8tats-6epartementen, lilikvit ak 8jölör8var8-<Iepartei!>eiitet till lianrl laggning ökvertaget, i Mäijer velat till liiliets 8iä,niers granslining oell gillande, jemväl kör lierås riel, ökverlemna <ie 5 serslvilrl t opprätta<i körteelining speeikieeraös längder ökver den »k kote, ings-Oommissionerna inom nedannämnde sex Län ve, lrställda, samt ak Lrigsoell LammarOollegierne, ekter körotgängen graoskning oell rättelse, i underdänigliet tillst^rlita n^a ordinarie soldat-rotering, ak liv Ilia längder iniieoitas ritt: i Län, endast tilllioinmit spridda roledelar, livillia ielik I<nn nat till irela rotan sammansättas, men tillliopa anses svarande mot 3^aiels liela rotar; i Äo6^/rok/?r^
Visserligen har man i dag framhållit, att det skulle vara så vigtigt att känna derivationen till en mängd termer; men att använda 6 timmar i veckan endast för att få veta hvad en diameter eller ett telegram betyder, synes mig deremot vara en illa använd tid, då man för samma ändamåls vinnande endast behöfver köpa sig ett lexikon. Han har sagt, att grekiskan vore så tilldragande, att redan den ringa insigt deri, som inhemtas i skolan, icke blott ingal kärlek till republikanska former, utan äfven kommer ynglingen att så älska detta språk, att han sedan aldrig lägger bort det. Jag hemställer då till de Hrr, som, utan att blifva vetenskapsmän, läst grekiska i skolan, huru många af dem hafva, sedan de afslutat sin akademiska kurs, tagit i en grekisk bok? Gr. Hamilton har ansett att med elementar-läroverkens begränsade antal lärare vöre det en omöjlighet att på lämpligt sätt ordna undervisningen lör de ynglingar, som icke läste grekiska. Det är visserligen vågadt af mig att hysa en olika tanke med en f. d. ecclesiastik-minister, meri i likhet med Gr. Mörner Dea 17 Mars e. m. 443 måste jag dock Iro, att egentliga svårigheten är att söka i lärarekollegierna, hvilka icke vilja göra sig besväret att upprätta två schemata. Grekiska och mathematik upptaga t. ex. i 6:te klassen tillsammans 10 timmar på klassiska linien. Mathematik och engelska lika många på den reala. Kan det då verkligen vara så svårt att låta de ynglingar, på klassiska linien, hvilka önska befrias från grekiskan, ingå i ett rum och der läsa mathematik och engelska med realisterna, under det att grekiska och en mindre rriathematisk kurs genomgås i ett annat rum? Jag hemställer nu till en och hvar, om det icke är mera gagneligt för det praktiska lifvet, för embetsmannen liksom för vrkes-idkaren, att kunna engelska och ega god insigt i mathematik, är att inhemta de lörsta grunderna af grekiska språket. Ja månne icke så är förhållandet t. o. m. för läkaren. Med all aktning för Hipokrates, tror jag dock att den Engelska litteraturen lör denna vetenskap har rikare idrotter att erbjuda än den grekiska.
M. att bevilja ett lån på 93,000 rdr, för att åstadkomma en jernväg lörbi forssarne i Luleå eif, och jag var då i tillfälle att med min röst bidraga till det bifall, II. St:r skänkte K. M:s 1’ropos. Afven under denna riksdag har jag talat vid en person, som lifligt intresserade sig för denna fråga; och den åsigt han bibringat mig om Norrland, har jag icke funnit skäl alt ändra, utan tvärtom funnit att alla uppgifter visa densamma vara välgrundad, — och den lyder så, att Norrland innehåller stora skatter, om vi blott kunna tillegna oss desamma. Den föreställning vi här göra oss om Norrland, är nemligen alldeles oriklig. Vi hafva ungefär samma åsigt om Norrland, som Fransmännen i allmänhet hafva om Sverige och Stockholm. Men nu finnas i Luleålrakten liera hundra tusen tunnland jord, sorn särdeles väl egna sig för odling, och då hör väl staten befrämja företag i denna riktning så mycket ske kan. lag tror äfven alt det vore ganska olämpligt att vänta till dess jordbruket derstädes blifvit höjdt till den ståndpunkt man kan fordra, ulan anser fastmer att man bör göra som i Amerika, der man lagt jernvägar genom ouppodlade trakter, och alltid funnit att odlingen följer kommunikationerna tätt i spåren. Med det lidiga intresse, som hos ling under 1859—60 års riksdag väcktes för kommunikationerna i Norrland, var det med verklig glädje jag läste Slais-Utslcts Utlåt, i detta ämne; Ulen det är äfven med ledsnad jag hör minoriteten, representerad af Frih. af Ugglas, vilja föreskrifva sådana vilkor, sorn möjligen kunna omintetgöra företaget. Huruvida det vid förra riksdagen väckta fiirslaget, att för 93,000 rdr bygga en jernväg förbi forssarne, eller det nu framställda är fördelaktigast lör orten, är jag väl icke i tillfälle att afgöra; men då de i orten boende vilja släppa till sina penningar för det sistnämnde, så torde man väl kunna antaga detta vara det ändamålsenligaste.
Kompis *) Se här ofvan pag, 60. 84 anbud grundar sig på den förutsättning, att de i Kongl. Kungörelsen omtalade successiva tillskott eller lån, sorn linge för kanalarbetet göras, utöfver 700,000 R:dr och inkomsten af nuvarande kanalfarten, skulle, äfven om de uppgingo till maximisumman En million R:dr, kunna med belöpande räntor till fullo återgäldas på 25 års tid; hvilket berodde på tiden, då tillskotten gjordes eller lånen upptogos, samt på vilkoren för deras återgäldande; och att dessutom möjligtvis dessa tillskott eller lån icke blefvo, till hela påräknade beloppet, för arbetets utförande af nöden; men att deremot, utan afseende å sådana omständigheter, enligt Schön & Komprs anbud, ovilkorligen erfordrades det årliga bidraget af 60,000 R:dr i 25 år; hvarigenom en eventuel skillnad till uppgifna beloppet af Statens bidrag i förra fallet emot det sednare kunde }rppas. Stockholm den 25 Januari 1841. C. L. LANDIN. 85 PROTOKOLL, hållet i RihsRättcn i Stochholm den 25 Januari 1841. JV ärvar ande: Ordföranden, Herr Presidenten Friherre Cederström. samt Ledamöterne: Herrar Presidenterne Westerstrand. och af Billbergh. Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr Vice Amiralen Nordenskjöld. Herrar J usti tieRåden Themptander. Stråle. Isberg. och Nordenstolpe. Herr V ice Amiralen Coyet. Herr GeneralLöjtnanten Lorichs. Herr IIofRättsRådet Sköldberg. Herr KammarRådet Fägersten. Herr KrigsRådet Branting. Herr Stats Kommissarien af Tuneld. Herr Amirali tetsKammarRådet Widin. Herr BergsRådet Tribler.
Fyrahun - Den 19 Juni. 4 13 ”dracle sextiosju tusende åtta hundrade tjugu”tre Riksdaler tjugusju skillingar elfra must.” ” Under Andra IlufvudTiteln, innefattan~'de Civila och LandsStaterna: Fyrahundra”de fyratioåtta tusende fyra hundrade ättationio Riksdaler sju Skillingar älta runst.” ”Under Tredje IlufvudTiteln, angående ”3Ii Ida ireSta terna och Försvarsverken till ”Lands och Sjöss: En million fyra hundrade ”nittiotre tusende åtta hundrade sexton Riks”daler tvä Skillingar åtta runst.” ”Under Fjerde IlufvudTiteln, eller för ”ClericieStaten och Läroverken: Sex tusende ”nio hundrade femtiotre Riksdaler tjugu nio ”Skillingar sex runst” ”Under Femte IlufvudTiteln, får de Fria ”Konsterna: Tio tusende fyra hundrade femilio tre Riksdaler.” ”Under Sjette IlufvudTiteln, till Milda ”Stiftelser: Aderton tusende fyra hundrade ”fjorton Riksdaler, nio Skillingar tio runst.” ”Under Sjunde IlufvudTiteln, får Pen”si 0 nsSta tern a : Trettio tusende tvä hundrade1 ”nio Riksdaler.” ”Under åttonde IlufvudTiteln, till Alllmänna och Extra UtgiftsStaten: Tre hun”drade sextioåtta tusende tvä hundrade s exiltiofyra Riksdaler tjugufyra Skilling ett runst. 414 Den 19 Juni. ”Utan att upptagas under särskild Hufvud”Titel, äro för Allmänna IndragningsStaten ”anslagna.
Nämnd utses, är förlusten af en röst, för det Ständ den träffar obetyd, llg, och när utlottningcn är ett förut gjordt wilkor, finner jagej att nägon bör stötas pä hwilkcn lotten faller. Jag hemställer likwäl, om icke i likhet med den nyst gillade nya § äfwen här kunde stadgas att utlottningcn ej behöfde äga, ruin, för än calrm med xari-t vora inträffat. Herr von 8 c b ant 2 föreslog lill unbwi kande af uklottning, att man genom lottning kunde tillägga cn Ledamot 2:ne röster. Grefwe del örner: Denna ukiväg wore ganska god, men jag hemställer huruwida det icke wid ett wal af Förmyndare för cn omyndig Konung dck ofta skulle werka förlägenhet om en person skulle äga votum stscinvum. Grefwe b, ö ev e n b j eI m: Wid ett annat tillfälle wore redan bcflutit att Nämnden ej finge ätskiljas innan walet wore afgjordt. Herr Grefwrn hcmstälde om icke detta äfwen här borde iagtkagaS. Detta wore brukligt wid Jurzm i England, och ehuru Herr Grefwen wistt icke wille jämföra den här i fräga warande förrättning med cn criminal - dom, funne han dock detta wilkor Mista billigt och klokt. 4ZZ0 Den 2l Gctsber. Herr ? äK ! msn: Grefwe Iv! orri ers förs slag torde wara det bästa, och jag tror att om dek antageS, skall wistcrligen sällan det fall inträffa dL Utlottningen behefwcs. Friherre chlnnnerkroim; Utan för» dom för min tanka rörande litkottningen, tror jag mig kunna förcstä ett sätt hwarwio denna utlvttning icke bchöfwes. vet bcstär deri, att sedan alla lotterna äro insamlade, en mätte läggas ä sido och förstöras, dä de äkcrstäcnde ärv udda, och panL votn ej kunna inträffa.
Inom vårt fädernesland har man, likasom inom andra civiliserade länder, redan länge insett och känt vigten och behofvet af tillfälle till meddelande och erhållande af medicinsk undervisning inom kufvudstaden med alla dess egendomliga och för dylik undervisning särskildt lämpade förhållanden, som icke på någon annan ort i landet erbjuda sig. Af denna insigt föranleddes också redan 1667, stiftandet af kollegium medicorum, en fri förening af examinerade läkare till inbördes skydd och bibringande af såväl theoretisk som praktisk medicinsk bildning åt yngre kolleger och elever. Denna stiftelse får ej förblandas med kirurgernas korporation eller kirurgiska societeten, som daterar sig från 1571 och af Kongl. Maj:t 1797 upplöstes med öfverlemnande af dess både rättigheter och tillhörigheter till kollegium medicum, som 1684 bildades utur nyssnämnde kollegium medicorum, samt fick en mera vidsträckt verksamhet och styrelse öfver större delen af medicinalverket och småningom äfven en egen medicinsk skola vid hvilken vi 1761 träffa 3 professioner, nemligen i anatomi jemte kirurgi och rättsmedicin, i naturalhistoria, kemi, materia medica och medicin samt barnförlossningskonsteu. Med anledning af den förfärliga härjning, som sjukdomar gjorde inom svenska arméen i början af detta århundrade uttalade Rikets Ständer vid 1809 års riksdag behofvet af en förbättring i den medicinska undervisningen och läkare vården, särdeles för arméen och flottorna, och redan följande år tillsatte Kongl. Maj:t Bih. till B. St. N:o 86. för utredandet af dessa ämnen en kommitté, i hvilken, såsom sakkunnige läkare, ingingo då varande prseses i kollegium medicum, förste Arkiater David Schulzen heim, förste Lifmedikus Weigel, General-direktör Hagströmer samt förste Lifmedikus af Bjerkén. Denna kommitté afgaf den 9 Juli 1810 förslag till inrättande af ett garnisonssjukhus i hufvudstaden och i samband dermed ett institut för bildande af fältläkare. Kongl.