Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fria. skifvor till lvktor, m. m 1 skölp. 20 knappar med eller utan fernissning 1 skölp. — 40 andra slag 1 skölp. 1 — Gummi Elasticum; hänföres under Cautschuk. Gummi Gutta; hänföres under Färger, ej specificerade. Gördelmakare-arbeten; hänföras under Metaller, sammansatta, arbetade. Hammarfilt; tullbehandlas såsom Filtar af Ylle. Handtverkeri-varor, ej specificerade; se Slöjdvaror. Harpoes; tullbehandlas såsom Hartz. 63 Bih. lill B. St. Qvantitet föi Tull beräkInfÖrsels-tull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Hudar oell Skinti: ej häriförliga "till pelsverk: oberedda: torra, osaltade oeh obestrukna 1 centner 2 50 saltade eller bestrukna 1 centner 1 25 våtsallade och andra slag —:— Fria. beredda: Sulläder oeh Bindsule-läder samt hvilgarfvade (alunerade), äfvensom sämskade Hudar oeh Skinn 1 skålp. 25 Pergaments-, färgade, pressade och tryekla skinn, saffian, alla slag, äfvensom finare skinn för tillverkning af handskar samt Etuis-arbeten 1 skålp. — 75 andra slag, derunder inbegripna lackerade hudar och skinn 1 skålp. — 40 Pelsverk: beredda och oberedda: Get , Renoch Skjälskinn 1 skålp. — 10 Fåroch Lammskinn: grå Krimska samt äkta svarta Kalmuck — 40 andra slag 1 skålp. — 15 Björn-, Jerleller Filfras-, Kanin-, Lo-, Räf-, Sjuppoch Vargskinn 1 skålp. — 25 andra slag 1 skålp. 1 — Pelsverk, hopsydda, äfvensom fullfärdiga persedlar med pelsverk till öfvertyg, såsom Skinnpelsar, Muffar, Boas m. in., förtullas lika med pelsverkel, hvaraf de bestå, med tillägg af 50 procent. Humle Fri. Hummer Fri. Hvalraf eller Spermaceti Fri.
Horn i afseende derpå, att brännvinsbränningen icke skulle ensamt tillhöra någon dass af medborgare. De interessen, som då ställde sig deremot, fann jag så starka, att jag blef öfvertygad om omöjligheten att deremot uträtta något, så lange ännu fördomen om nyttan af brännvinsbränningen för jordbruket qvarstår lika stark. Visserligen måste jag erkänna, att för hvar och en bör linnas samma rätt att koka brännvin af sin säd, som att koka bouillon af sitt kött; men i afseende på det jordvärde af 3oo r:dr, som blifvit bestämdt såsom gräns för rättigheten att koka brännvin, anhåller jag dock ora bifall till Utsktns förslag af det skäl, att Utsk:n hafva i en annan punkt, som förekommer län - D c n 20 O c l o I) e r f. ra. gre fram, reserverat ägare af jord med mindre värde, en rätt att förena sig med andra, hvarigenom de lika val kunna utöfva sin brännvinsbränningsrättighet. Denna rättighet ar således icke, såsom här blifvit yttradt, dem betagen, utan endast 6å sammanslagen, att den må kunna controlleras och icke gifva anledn. till en alltför mycket ökad production och underslef. Då således de små jordägarne erhållit rätt att genom sammanslående med andra bränna brännvin, ser jag icke något hinder, hvarföre det i denna punkt föreslagna stadgande, att brännvinsbränning ej må utöfvas. för jord, som ej uppgår till 3oo r:drs taxeringsvärde, ej skulle kunna antagas. Jag bekänner uppriktigt, alt jag i Utsktn voterade för en sådan minimisummas bestämmande till 5oo r:dr, hvilket utgjorde, hvad en del af Utsktns ledamöter önskade, just på de skäl jag nämnt, att brännvinsbränningsrättigheten i alla fall ej var förnekad, utan endast skulle begagnas på annat sätt. Om någon annan af R. o. Ad. nu skulle vilja göra den åsigt gällande, att minimivärdet bör bestämmas lill 5oo i stället för 3oo r:dr, och jag ser någon möjlighet att vinna bifall dertill, är jag benägen att biträda denna åsigt. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Vid begge de näst föregående riksdagarne yttrade Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till skäl för sitt afstyrkande af ifrågavarande förslag, att om det blefve antaget, hvar och en skulle kunna underlåta vaccineringens begagnande, under förebärande af misstroende till densamma, roen att då erfarenheten under den längre tid vaccinationen varit här i riket allmännare begagnad, fullkomligen bekräftat nyttan af detta försigtighetsmått mot koppsmittan, det torde vara i hög grad betänkligt att sålunda borttaga omförmälda skyddsmedel, hvilket jemväl blifvit af regeringen, efter sakkunnig myndighets hörande, kort tid förut ånyo påbjudet, och ansåg Utskottet lagstiftningen böra i sådana fall, med åsidosättande af enskildes åsigter och tycken, afse det allmännas säkerhet och fördel. Utskottet anser sig kunna, med instämmande häri, tillägga, att om än del ej kan jäfvas, att någou gång vaccination visat verkningar, som enligt vetenskapens vittnesbörd kunna tillskrifvas den af motionären antydda anledning, äro dock dessa fall ganska sällsynta och ingalunda jemförliga med de ständiga exempel på koppsjukdomens fruktansvärda följder, hvilka, under form af obotlig blindhet och andra svåra lyten, bevittnades af en snart alldeles afgången generation. Men likasom i allmänhet ett för något visst ändamål gagneligt medel, hvilket, vårdslöst användt, möjligen kan verka skadligt, icke derför bör förkastas men försigtigt handteras; likaså måste förekommandet af de skadliga verkningar motionären åberopat, så vidt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 37. 5 möjligt är, beredas genom sträng tillsyn att de för sådant syfte genom Kongl. Maj:ts förnyade reglemente den 29 September 1853 redan meddelade föreskrifter noggrannt iakttagas. För öfrigt och då motionären yrkar frihet och sjelfbestämningsrätt i detta fall, begår han samma fel, som han klandrar, i det han nemligen derjemte fordrar, att en hvar skall för sig och sina barn ega att antaga eller förkasta ifrågavarande skyddsmedel.
Sterbhus inom Wermlands Län erlägges; N:o 64; i anledning af vackt motion, att något ansvar, utöfver hvad Lagen bestämmer, icke måtte, medelst serskilda vilen, kunna åläggas vägbyggnadsskyldige för försummad inställelse vid vägsyn; JN:o 65, i anledning af väckt fråga, att lill allmänna landsvägarnes underhåll en viss lämplig afgift måtte af resande erläggas; N:o 66, i anledning af väckta motioner, angående åt&killige ändringar, uti föreskrifterne om allmänna väghållnir.gsskyldigheten; N:o 67, i anledning af väckta motioner, angående ryttares, soldaters och båtsmäns dagsverksskyldighet till församlingarnes Pastorer». S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades:. Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets Betänkande N:o 60, i: anledning af väckta frågor, dels 0111 rättigheten lill enskilda Theatrars anläggande, dels ock om upphörande af dé afgifter till Kongl. Theatern, sorn för Representationer i landsorterne erläggas. S. I). Vid förnyad föredragning biföllos S tats-Ut sko t tets Utlåtanden: N:o go, i anledning af väckt fråga, om förändrade organisationer till inskränkning uti kostnaderna för Rikets försvarsverk; N:o 91, angående försäljningen af Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derför influtne medel; N:o ga, angående indragning af de för salpeters emottagande anställ? de tjenstemän; V;:o 93, i anledning af väckt motion, om nedsättning i priset å det krut, som för bergssprängniugs-arbeten ullemnas ifrån Kronans förråd m, m.; - if;o_ g4? 1 anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss uppå Sala Bergs - Fröt. Otdr. d. a Juni i 1834» 53 Ihgs underdåniga ansökning, om förändring af beräkningssättet för afgifterne å bergslagets till förmynlning inlemnade Silfver; N:o j)5, angående
Stadens innevånares bidrag till denna Inrättning utgör omkring 5,5oo R:dr B:co årligen: af Siats-Verket äro dertill anslagne 3,ooo R:dr och från Amiralitets-Krigsmans-Cassan 1000 R:dr B:co om året. På Fattighuset försörjes för närvarande 189 personer, och de i Staden boende åtnjuta understöd dels i contant och dels i soppa jemte bröd. De Inkomster Staden åtnjuter i Tolag, Bro-, Hamn-, Våg-, Mätare-, Vräkareoch Vinterlags-penningar m. m. ingå nu mera till Drälsel-Commissionen, hvarest, enligt af Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställdt Reglemente, Stadens alla economiska bestyr äro concentrerade, med undantag af dem som röra Kyrko-angelägenheterne. En Enkeoch Pupill-Gassa har af de här i Staden boende handlande Borgare blifvit inrättad till förmån för deras Enkor och Barn. Stadsskjutsen, som förut varit ställd på accord, bestrides nu mera ifrån den 1 Juni 1887 af Stadens Drätsel-Commission, sorn för detta ändamål uppköpt serskildt local och besörjt ny uppsättning af hästar, åkdon och det mera dertill hörer. Carlshamn. Folkmängden uppgick, efter 1838 års Mantalsskrifning, till 4.248 personer af begge konen, deraf de betalande utgjorde 2,816 och de icke betalande 1,426 personer. Stadens Handel och Sjöfart kan antagas på samma ståndpunkt sorn vid sednaste afgifne Berättelse, hvartill orsaken uppgifves egenteligen vara, utom den årliga minskade tillgången af skogsproducter, hvari Stadens exporthandel för det mesta besiår, att den så kallade uppstads-handeln till betydlig del gått förlorad, sedan tillkomsten af Götha Kanal gifvit denna trafique en annan rigtniug. Under de sist förflulne fem åren har Stadens export och import inbragt till Siats-Verket uti Tull, Convoy-afgifter m. m. en summa af 34o.f)5()
Brot. 1853—54. 3 Sami. 13 Haft. 1 2 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 40. åter framträdt och gifvit ökad påminnelse om behofvet af Grundlagarnes förbättring i denna del, ansett det vara lämpligast, att tills vidare föreslå endast sådan förändring, hvarigenom, med undanrödjande af den bokstafliga , stridigheten emellan Grundlagens särskilda bud i ämnet, dessa kunde bringas derhän, att klart och bestämdt uttrycka just hvad de, enligt långvarigare praktisk tillämpning hos Rikets Ständer, ansetts i verkliga meningen, fastän icke till alla delar i ordalagen, innebära. Genom en sådan jemkning vore anledningen lill de gamla menings-striderna undanröjd och visshet vunnen om likformighet i ärendernas behandling, utan att härigenom i någon mån aflägsnades möjligheten att framdeles vinna den verkliga lagförändring i sak, som kunde finnas önskvärd. I två väsendtliga delar förekommer det nu anmärkta behof af ändring i Grundlagens lydelse. Deli ena punkten är den omtvistade frågan, om de genom Kongl. Maj:ts nådiga Proposition tillkomna förslag till Grundlags-ändring skola behandlas på lika sält, som sådana förslag, väckta inom Konstitutions-Utskottet antingen genom enskild Riksdagsmans motion, eller i kraft af den rätt, som i 1 mom. af 81 § Regerings-formen, är Utskottet tillagd. Vid jemförelse emellan Grundlagens ursprungliga stadgande i 81 § Regerings-formen och det genom beslut vid 1815 års riksdag tillkomna sednare momentet i 56 § af samma Grundlag, befinnes stridighet deruti, att, då denna sednare § genom sin uppställning synes innebära, att lika förfarande borde ega rum hos Riks-stånden vid behandling af Kongl. Majrts Propositioner angående Grundlags-ändring och af Konstitutions-Utskottets förslag, så alt Rikets Ständer skulle äfven i afseende på Kongl. Majrts Propositioner ega alt besluta modifikationer eller ändringar, 81 § deremot tydligen bestämmer, alt Rikets Sländer ega endast att antaga eller förkasta Kongl. Majrts
Ut ätande endast borde läggas till Hand* lingarne - Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 4 dennes aflåtne samt den 14 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande anmälan att Hans Maj t Konungen, genom nådig Skrifvelse till Sta^UtskOttet af den 23 sistledne Februarii, återtagit dess Högstsalige Herr Faders till Utsko*tet under den 23 December nästledit år afläme nådiga Proposition om bestämmande af 600,000 Francs i metalliskt mynt för den årliga ersättnings-summa af 200,000 R.dr Svens:,t Banco Mynt, som vid 1815 års Riksdag blifvit Kongl. Majit och dess Efter, trädaie på Svenska Thronet» tillslagen. Den 19 Martii, 297 manhang hvarmed upplästes ett från PresteS. åndet ankommit ProtocollsUtdrag af den 17 denn s, innehållande att PresteStåndet > som, i detta förnyade prof på Kongl. Majjts nådiga välvilja och ömhet, funnit ökade anlednin-’ gar tiil undersåtlig vördnad och tacksamhet, för sin del bcslutit, det måtte Riksens Ständer, genom en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, betyga deras underdåniga tacksamhet för Kongl. Majtts nådiga åtgärd härutinnan samt ExpeditionsUtskoitet anmodas, att med Förslag till en sådan underdånig TacksägelseAdresse till Riksens Ständer inkomma; uti hvilket Beslut de öfrige Respective Stånden blifvit inbjudne att sig med PresteStåndet förena. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade uti PresteStåndets Beslut instämma; hvilket bifölls.
Westermark från Westerbottens län instämt, med anledning af den hårda beskattning nyhemman inom nämnde 2:ne län mäste vidkännas genom tillämpning af 12 § uti den för dessa län gällande skattläggnings-melhod af den 23 Augusti 1773, som föreskrifter, att när ett hemman eger 8 tunnlands utsäde och 50 till 60 parmar eller vinterlass hö, jemte mulbete, skog och fiskevatten till husbehof, skall detsamma anses för ett mantal, med beräkning af 20 daler silfvermynt på mantalet och i förhållande derefter om räntan stiger högre eller mindre, uti väckta motioner föreslagit den förändring i berörde §, att egorna och förmånerna för ett helt mantal mätte i stället få beräknas till 60 å 80 daler. I afseende härå har af molionärerne blifvit anfördt, hurusom, med beräkning af vanliga afkastningen i goda år utaf hufvudsädet i orten, korn, till 4:de kornet och af parmen hö lili 48 IM., enligt skaltläggnings-methoden skulle på ett belt mantal belöpa 32 tunnor korn och 2,880 IM. hö; att om denna ringa fodertillgång fördelades på stall och ladugård, det visade sig, att då en häst, som måste utom vinterkörslor nyttjas för jordens skötsel vår och höstetiden, vanligen behöfde underhållas med stallfodring åtminstone från medlet af September lill medlet af Juni månad påföljande äret, alltså i 9 månader eller omkring 270 dygn, samt kooch fårkreatur ifrån och med Oktober till och med påföljande Maj månad eller minst 240 dygn, å ett hemman om 1 mantal endast kunde utfodras: 2:ne hästar, som efter 2 L&f. per dygn, medtaga i hö 1,080 L£(. 10 kor, som hvardera utfodras med 160 Lit. hö och 64 L//. halm, således i hö 1,600. 6 får, hvilka hvardera minst behöfva 33 Lif., således tillhopa 198. Summa IM. 2,878. Bih. till It. St.
R:dr måtte till 400>000 R-'dr bestäujmas, och får, såsom skäl dertill, anföra, att, sedan BevillningsUtskottet, i dess Betänkande af den 25 Julii 1815, yttrat den önskan, att Bräll vins Afgifterne för Hemmansvärde och Personalen i Städ erne kunde helt och hållet afskaffas, hvarom vid flere Riksdagar, och i synnerhet 1812, i RiksStånden yttrades en allmän önskan, ansåg Utskottet det allmänna behofvet likväl fordrade, att, såsom BränvinsAfgilter för Hemmansvärde och Personalen i Städerne, beräknades Femtiotusende Riksdaler, och sedan nu Utskottet nedsatt 25,000 R:dr af BränvinsAfgiften, så kunde, med den af mig föreslagne ytterligare nedsättning af 2.5.000 R:dr, denna orättvisa Afgift alldeles försvinna, och den besvärliga jemnförelsen emellan Hemman och Personalen, hvaruti, i anseende lill den senare, aldrig kail erhållas någon rättvis beräkningsoch jemnförelsegrund, kunde alldeles få förfalla; kunnande denna, samt den i anseende till Ensaksoch Vitesböterue, föreslagne nedsättning mera än tilli äckeligen fyllas, genom den å Spannmål och Jern föreslagne högre beräkning. Jag an - 74 Den 2 Martii. håller vördsammeligen, att dessa Anmärkningar, jemte Utskottets Betänkande, till Utskottet remitteras. Friherre af JVetterstedt, Gustaf: Då i anseende å alla hypothekariska beräkningar, hvilka hämta sin egentliga grund från erfarenheten och lill sitt värde af ett framtida Ut" slag bero, det lärer vara omöjligt att förena stridiga öfvertygelser, vill jag icke ingå i några Detailler, hvilka dessutom redan Blifvit af Grefve Mörner fullständigt utvecklade, utan endast uppehålla mig vid det hela, eller Resultatet af desse beräkningar, hvarigenom en förhöjning uti StatsVerkets Inkomster uppkommit af omkring 3oo,ooo R:dr.
I anledning af Eder Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Remiss, fa Riksens Ständer i underdånighet anmäla, att till ifrågavarande utgift, som efter antagen beräkningsgrund bestiger sig till 2,622 R:dr 16 sk., nödiga medel genom ett förhöjdt anslag under Tredje Hufvud-Tituln blifvit uppförda till Eder Kongl. Maj.-ts Nådiga.disposition, och att såmedelst Götheborgs Stads befriande från nämnde Inqvarterings utgörande nu mera kan till verkställighet befordras. Riksens Ständer framhärda SCc. •N:r 196. Uppl, och godkänd hos Samtl. Riks-St. d. tt Juni 1818. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående försäljning af Kongsgårdar och Ofjiser s-Boställen. Hos Riksens Ständer har I nyo vid denna Bihang till Rikt-Sc. Underdåniga Skrifvelseri Riksdag fråga blifvit väckt om försäljning af Kongs* gårdar och Offisers-Boställen och ett förslag i detta ämne Ingifvet, som Riksens Ständer ansett förtjena synnerlig uppmärksamhet, ofih hvilket härjemte i underdånighet bifogas. För att likväl utröna huruvida de fördelar, som igenom en sidan försäljning vore att förvänta, icke skulle möjligtvis kunna uppvägas af några härvid mötande betänkligheter, hafva Biksenä Ständer beslutit den underdåniga önskan, som de nu till Eder Kongl. Maj:t framföra, att Eder Kongl. Maj:t må i Nåder täckas öfver dessa så ganska vigtiga ämnen af vederbörande infordra alla nödvändiga upplys* ningar , på det Riksens Ständer vid sin nästa Sammankomst måtta blifva i tillfälle att till närmare öfvervägande upptaga ifrågavarande FörslagRik§ens Ständer framhärda SCc.
Hr Printzensköld: 1 sådant fall tager jag mig friheten vördsamt hemställa till Hr von Hartmansdorff, om han icke ville afstå från sin begäran om votering. Om denna punkt verkligen varder bifallen, så synes det likväl vara R. o. Ad:s mening, att man det oaktadt sedermera kan komma öfverens om~-de vilkor, hvarunder bifallet kommer till verkställighet. Uplästes till justering samt godkändes en sålydande voter:spropos. Den 26 Maj. 335 Den som bifaller Bevilln:s-Utsk:s tillstyrkande att R. St:r måtte, med' bifall till Frih. Tersmedens motion, helt och hållet befria JernKont. från den för detsamma hittills stadgade bevilln., röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot förenämnde tillstyrkande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss af Utsk:s Betänk, i denna del. Vid votens slut hefnnnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 30. Nej — 15. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställt, att i afseende på deu sednare punkten, hvaruti Utsk. tillstyrkt, att ett stadgande om JernKoht:s befrielse från bevilln., för såvidt Kont., såsom hittills, använder sina vinstmedel till allmännyttiga ändamål, mätte, i öfverensstämmelse med Utsk:s förslag, uti 145:te §:n införas, blifvit yrkadt dels bifall, dels återremiss och dels att endast ordet ”JernKont.” må i 4:de mom. af 145:te §:n införas, blef propos. till bifall å Ulsk:s yttrande i denna punkt framställd och besvarad med starka Nej, blandade med Ja. Hr Hjärne: Om jag icke misstager mig, har ingen mera än Gr. Ugglas och Frih.
Utlåtande, N:o 47, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 8, i fråga om anläggande af nya sjömärken i Bpttniska viken; och Betänkande;): N:o 49, i anledning af väckt motion, om fördelning af Lysings härads allmänning i Östergöthlands län emellan socknarne i samma härad; N:o 50, i anledning af väckt motion, om förtydligande af 26 och 28 §§ i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning om Prestval den 1 April 1843; och N:o 51, i anledning af väckt motion, om vidtagande af åtgärder för utfärdande af nya krigsartiklar, tjenstgörings-reglemente för arméen, fältförvaltnings-reglemente och reglemente för ordnande af den militära sjukvården. Från llederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och tili det för behandling af frågor rörande tillverkning och försäljning af bränvin tillsatta Särskilda Utskott remitterades: en af Jöns Pehrsson från Blekinge län inlemnad, af 113 personer från samma län underskrifven petition i bränvinsfrågan. S. D. Föredrogs följande Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 27, angående Riksgälds-kontorets förvaltning under den sedan början af 1850 — 1851 arens riksdag förflutna tid; hvaraf l:sta Punkten, rörande afskrifning af åtskillige i Riksgälds-kontorets räkenskaper balanserade fordringar för lyftade kreditiv-summor; 2:dra Dito, angående återstående fordringar hos f. d. Kongl. Nummer-lotteriets Kollektörer; 3:dje Dito, angående Riksgälds-kontorets räkenskapers och de summariska räkningarnes jemförande; 4:de Dito, rörande ränteoch kapital-inbetalningarne för erhållne byggnadsoch ▼atteo-aftappningslån; 140 Prot.-Utdrag den 25 Februari 1854. 5:te Punkten, angående utbetalda förskott till Kontors-expenser samt kortoch tidnings-stämpelkostnader; 9:de Dito, angående kreditivet för bestridande af den genom postskjutslegans förhöjning uppkommande kostnad för Postverket; litte
Någon annan hufvudorsak måste alltså vara för handen, och när den eftersökes, ledes man genast till den förmodan, att en mindre fördelaktig curs måste hafva föranledt den alltför lifliga påkänning på Bankens silfverförråd, som, dess värre, under de sednare åren alltjemnt fortfarit. Men då mäste man likväl först göra sig den frågan, hvad med curs rätteligen bör förstås, och derå lyder svaret, att med curs menas förhållandet emellan tillgång på vexlar och tillgång på penningar; cursen varierar nemi. allt efter som dessa båda variabla qvantiteter variera, den antecknas annorlunda, allt efter som vare sig tillgången på penningar eller den pä vexlar än tillväxer och än aftager. Om raan då först fäster sig vid den förändring, sorn vexellillgången är underkastad, så skall man finna densamma bero af ännu tvenne andra särskilda omständigheters inbördes förhållande, nemi. dels af exportens till-eller aftagande, och dels af importens tilleller aftagande. Hvad då först angår importen, så är den beroende af den större eller mindre mängd utländska varor, som till landel införas; och om nu denna qvantitet, som sålunda utifrån importeras, fortfarande blir så stor, att den alltjemt öfverskrider hvad af egna tillverkningar samtidigt exporteras, så frågar jag, om det väl kan finnas mera än tvenne bestämdt verksamma sätt att åstadkomma, att detta missförhållande en gång må upphöra. Det ena sättet måste ju då vara det, alt man med höga tullafgifter och stränga tullförfattningar söker begränsa denna införsel; men den möjlighet att smugla, sorn aldrig kan förebyggas, inskränker dock alllid härvid förmågan att verka. Det andra positiva sältet åter består deruti, alt man genom brist på penningar tvingar till sparsamhet, och förminskar antalet af dem, som förmå köpa dessa främmande öfverflödsvaror. Jag vet icke, alt det kan upptäckas några andra säkra sätt, än dessa båda, att förekomma den ständigt alltför stora importen. Men, kanske skall man invända, må dä i stället icke exporten kunna ökas, pä det att äfven derigenom skillnaden emellan export och import ej alltid skall utfalla med öfvervigt för den sednare, och då måste erkännas att så visserligen kan ske.