Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sluteligen angår jemkningen af grunderna för Låns undfående, hafva hos Banco-Utskottet i den delen följande omständigheter förekommit: Den uti 18 r 4 års Länsförfattning föreskrifne Borgen af 2:ne bofasta män för Lånen å Krono-Skatte hemman och Krono-Skatte Rusthåll, samt egendomar i Städerna, har Utskottet ansett endast medföra en gravation för Låntagaren, utan någon förökad säkerhet för Banken: helst Banken alltid saknar tillfälle att om Löftesmännens möjligen timande dödliga afgång erhålla säker kännedom; och större Lån dessutom i intet fall böra från Banken meddelas, än att sjelfva panten innebär full säkerhet för Lånets belopp. Till följe häraf får. Utskottet vördsamt hem^ Den 3 Juni: 141 hemställa,' att särskildt Borgen för de hädanefter utgående Lån på fast egendom ej må anses behöflig. X händelse Låntagare icke afbördar sig dera Benta och. Capital - Procent, som här ofvan blifvit föreslagen att årligen inbetalas, anser BancoUtskottet, att då 2me terminer förflutit, å hvilka en ordentlig betalare denna skyldighet fullgöra bordt, han genom anmaningsbref må derom påminnas; men i händelse han det oaktadt underlåter att inom 3:ne månader derefter dera förfallna skulden inbetala, Konungens Befallningshafvande då må anmodas att af en. sådan Låntagares lösa egendom genast låta utmäta det till inbetalning förfallna beloppet. Den uträkning från Kongl. Kammar - Collega Province-Contoir öfver Jordeboksoell Mantals-Bentan efter ett medeltal af 1 o de föregående årens rnarkegångs pris, som enligt 1814 års författning blifvit tagen till grund för Lån å landtegendomar, har Utskottet funnit innebära en föga pålitlig grund för en pantbuden egendoms värde, i anseende dertill, att vid Jordeboksoch Mantals - Bentans stadgande, endast åker och äng blifvit tagne i beräkning, utan afseende på skog, odlingsbar mark m. m. hvarförutan anskaffandet af dylika uträkningar för Lån - sökande medförer flera svårigheter och en icke obetydlig kostnad.
Det andra sättet har varit brukligt i brödralandet, då de värnpligtige, som voro födde tidigast på året, uttogos till liniearméen. 47 Båda dessa sätt hafva den olägenheten, att då de fleste kunna på förhand beräkna sitt öde, hafva de längre rådrum att bereda sig på utvägar att undgå detsamma. Detta undvikes ge nom det tredje sättet eller lottning, som också derföre är att föredraga, att man hellre underkastar sig ett strängare åliggande, sedan man först fått pröfva sin lycka, än då man är detsamma underkastad i följd af ett bestämdt naturförhållande, hvilket kännes såsom en orättvisa. Detta sätt är också det i andra land allmänt brukliga och numera äfven i Norge. Det finnes också i vår nu gällande beväringslag för dem, som önska sig från vapenöfning friköpa, ihändelse antalet skulle på något ställe blifva större än det i lag medgifna. En annan fråga är, huruvida, bland de årligen i beväringsåldern ingångne och till krigstjenst godkände ynglingar, ett bestämdt antal bör uttagas och fördelas på länen, i förhållande till folkmängden och stambataljonernas styrka, eller endast en viss oföränderlig procent af de på hvarje mönstringsställe godkände. Det förra sättet, som i allmänhet är brukligt i land der manskap ur de vapenpligtige årsklasserna uttages till tjenstgöring vid arméen, har den militära fördelen, att bataljonerna alltid kunna underhållas vid den för krigsfoten behöfliga styrkan och är äfven ur ekonomisk synpunkt nödvändigt, då fråga är om längre verklig tjenstetid under fanan, emedan större styrka icke erhålles, än den, för hvilken utgifterna äro beräknade. Utlottningen kan så tillgå, att de beväringsskyldige vid hvarje mönstringsställe draga en ordningsnummer, och sedan, efter slutade mönstringar, den styrka, som från länet bör uttagas, blifvit i förhållande till de godkändes antal fördelad på mönstringsställena, så utgå de, hvilka erhållit lägsta ordningsnummern såsom beväringssoldater.
161 g, angående det särskilda förslags-anslaget för skatte-förenklingens verkställighet, grundar sig på Rikets Ständers beslut, medelst bifallandet af Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 92, sid. 43—44. 162 g, angående ersättningen för upphörandet af indelta ränte-tagares rättighet till så kallad forsel-löns erhållande utaf ränte-gifvarne, innefattar hufvudsakligen enahanda stadgande, söm 141 g af 1851 års Reglemente. 1G3 §, angående utbetalningen af innehållen begrafningshjelpseller nådårs-bcsparing, motsvarar hittills gällande Reglementes 142 g, och innehåller det deruti förekommande stadgande. 164 g, angående ersättandet af kostnaderne för indelta båtsmans-rotars sammanförande, är lika lydande med 14-3 § af oftanämnde Reglemente. 165 g, angående kreditivet för neutralitetens upprätthållande grundar sig på Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af Utskottets Utlåtanden Nrris 36 och 65, rörande detta kreditiv och upplåningen af de för utbetalningarne derå erforderliga medel. 166 g, angående det hittills allmänt benämnda stora kreditivet, grundar sig på Rikets Ständers, enligt Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 329, härom fattade beslut, och är lika lydande med nu gällande Reglementes 144 §. 167 §, angående det första utaf de i Regerings-formens 63 g föreskrifnä 2:ne kreditiver, innehåller Rikets Ständers beslut, genom bifallandet af hvad Utskottet i sednast åberopade Utlåtande tillstyrkt, i fråga om detta kreditiv® 4 Stats-Utskottets Memorial, N:o 357. belopp och fördelning, samt öfverensstämmer för öfrigt nied 146 § af nuvarande Reglemente. 168 §, angående de för utbetalningarne af sednast omförmiilda 2:ne kreditiv-summor erforderliga tillgångar, motsvarar 1851 års Reglementes 145 och 147 §§.
Var den tiden i anseende och blef följakteligen en begärlig handelsvara. Att denna egendoms-handel skedt på Credit eller för lanta penningar, är ej något ovanligt, emedan sålunda förr tillgått och måste alltid Siatsoch Banho-UtsJtottens Betänkandeh'. 489’ alltid sä fortfara. Det är en stor åtskilnad emellan1 ett gäld budet Jordbruk och en gäldbunden jordbruk kare. Om Jordbruket är för hardt skattlagdt och be* tungadt, så går innehafvaren förlorad, ehvad han är fattig eller rik. Om Jordbrukaren varit skyla dig köpeskillingen för sin egendom, har sådant icke varit af någon svår betydenhet, så länge denna gäld validerade endast emellan enskild-! te medborgare,emedan räntan oftast då användestill producter och, så tillsägandes, förtärdes vid Jordbruket; men, då denna gäld i sednare tider blif-' vit förflyttad på Diskonter och Banken; så utgöt räntan af gälden en ojämn beskattning, som väl går ifrån Jordbruket, men aldrig kommer detsamma åter till godo, utan användes till andra ändamål. Man anslår medel till Jordbrukets odling och köper Jordbruks-producter af Utlänningen. Den bästa uppmuntran för Jordbrukaren är, att dess producter efterfrågas och betalas. I annat fall producerar han ej mer, än han kan användaDet var en tid, Då Sverige födde och underhöll Finland, hvilket derföre nu kan föda Stockholm. Bör då Sverige icke vidtaga en dylik anstalt för att skaffa Stockholm förnödenhets-' varor inom Riket? Jag tror, att, om Sverige ock-’ så skulle bekosta hvad summa sorn helst för att uteslutande få förse Stockholm med förnöden-1 hets-varor; så vore sådant nyttigt, emedan penningar qvarblifva i .Landet, och produGtionen ökas genom en liflig afsättning.
Antingen lönen för Banco-Secreteraren bibehålies vid 1800 R:dr eller bestämmes till lika belopp med de tio äldste Commissariernes eller 2,000 R:dr, finner jag således för min del icke skäl till förändring af åberopade § 5i uti nu gällande Banco-Reglemente. 2:0 Utskottet har visserligen, uti dess, under N:o 35 aflåtne Betänkande angående Hufvudgrunderne för en förändrad organisation af BancoVerket, tillstyrkt, att Banco-Fullmäglige måtte erhålla föreskrift, att i allmänhet, när ske kan, verkställa indragningar af tjenster, men, då uti Banco-Fullmägtiges till Utskottet afgifne Utlåtande, med förslag till Aflönings-Stat för Banco-Verkels Embetsoch Tjenstemän m. fl. är vordet uppgifvet, att åtskillige tjenster äro af beskalfenbet, ”att dels, vid nuvarande innehafvares afgång böra upphöra, dels, i nion af de förändringar uti Bankens rörelse, som efter hand blifva en följd af den nya Organisationen, kunna umbäras och böra indragas” och, i enlighet härmed, lönerne och anslagen för desse tjenster blifvit å en särskild, så kallad lnterimsStat af Banco-Fullmägtige uppförde, bade jag trott, att Utskottet bordt samma Tjenste-befattniugar jemte åtföljande löner och anslag för Rikets Ständer uppgifva, med hemställan derjemte, alt desamma måtte vid innekafvarnes afgång eller befordran af Banco-Fullmägtige ovillkorligen indragas: Sådane Tjenster äro: 1 Commissarie-Beslällning i Sedel-Contoiret med lön . R:dr 1,600. i D:o B:o i Deposilions-Afdelningen med lön „ 1,600. l Casseurs-Syssla med lön 1,200. samt Tjenstgörings-arfvode R:dr 100. missräknings-penningar
Småskolelararinne-seminariet och Tekpislca skolan, fliclrskolor med dimissionsrtitt, I~ushållsskolur, anstallning vid statciis jsriivigar, post och telegraf, anstiillning siisoin agent, saini författningar gallande för olika arhetsomriden för qviniian. 1) esniitoim h a h a ingått förfrågningar angående skolor, pensioner iidi essmensfordringar i utlandetEnligt upprattad tablå öfver byrans verksa~nliet 1 i: h bcgiirls rad under Areii 1886 och f 887 i juridiska fragor af .. !9. S l) cworwr, ekonoiniska, ... 14 Y1 .. riirande böcker och boksainlingar ... 30 .. 88 .. skolor . d d f 6. t 163 personer h a h a erhållit anstiillning som lärarinnor, föreståndarinnor, värdinnor, biträden i hem, p&amp; kontor och i handel, sekreterare, lektionsgifvare in. m.; för öfrigt har en del annat tillf2illigt arbete kunnat ansltalYas. Till följande å r hafva 13 platser balanserats. Sammanlagda beloppet af Easta årslöner för det af byrån förmedlade arbetet uppgår till nara 27,006 kronor mot 22,000 forlidet år, en pro portionsvis mindre stegring, Iivartill orsaken torde .sökas i den alltiiiinna siinkning af löner, som under året egt rum. De högsta lönerna hafva utgatt ined 1000 kronor i skolor och 800 i familj. Utgifterna för byråns verksainhet under året haf ' va varit 3,313 kr. Byråns iilkoinster l-iafva under Aret varit; 1,238 kr. 23 öre, återstoden har bestridts Lir förbundskassaii. Under de tre g8ngna åren haha utgifter och inkomster för byrån stalt sig på följande satt:. Inkomster. Utgifter. ?, Stipendier och pristaflan.
De klaga deröfver; men då hillar raan på att säga dem att orsaken hvarföre jernvägen icke bär sig, är den att vägen är den enda i sitt slag; Lätom oss anlägga flera, ett belt nät af jernvägar öfver hela landet så bära de sig desto bättre. På det sättet bringar man Staten i Sverige frän den ena uppoffringen till den andra på sätt som man gjort i andra länder. Huru förstörande jernvägsanläggningarne verkat på handelsoch kredit-förhållanderna i flera länder har Hr Rosenblad så tydligen visat; att jag icke tror det Gr. von Rosen förmår jäfva hans uppgifter. De öfverensstämma med dem man äger äfven frän andra håll. Men då man bär taladt om utkomsts beredande för den personal som skulle erhålla sysselsättning och arbetsförtjenst genom jernvägars anläggande så, och enär denna del af frågan hörer till det (mandelia, bör här svaras derpå. Jag erkänner visserligen att det vore en fördel om en mängd arbetslösa personer derigenom finge uppehälle för några år. Men man måste ock se på slutet af dylika företag för att rätt bedöma deras verkan i detta afseende. När jernvägen blifvit fullbordad, hvarthän skola då de många dermed förut sysselsatta arbetarne, taga vägen? Troligen hade, efter Götha kanals fullbordande bekymmer förderas bergning uppstått, om de icke till största delen bestått af kronans manskap. Bättre arbetare kunna väl icke fås, äfven i detta hänseende. Troligen förestår oss derföre från jernvågs-bolaget en Den 29 Juli e. m. 343 dylik begäran, med Götha kanalbolags fordna, att få använda kronans manskap. Ar man beredd på detta tillägg i anspråken? Man har påstått att den närvar.-de konjunctnren vore särdeles fördelaktig för dylika företags påbörjande. Jag tror tvertoru, alldenstund öfver hela Europa för närvar:de råder en stor brist på kapital och kredit i anseende lill de oroligheter som på så många ställen utbrustit och den jäsning i sinnena, som nästan öfver allt uppenbarar sig. Denna penningebrist är för mig så att säga en tröst i den olyckan, att R. o. Ad. samt R.
Det lili denna §:s 3 inom. förekommande stadgande, att karle-sigillate-kassörens års-redogörelse skall vara öfverlemnail till Siats-kontoret inom den 31 Januari nästföljande är har Kongl. Majit ansett böra förändras så, alt tiden för denna redogörelses aflernnande lÖrlänges till påföljande Februari månads utgång; och linner Utskottet, med hänsigt till ifrågavarande redogörelses stora omfattning, skäligt tillstyrka antagandet af den härmed öfverensstämmande förändring uti nu gällande föreskrift. Vidare innehåller Kongl. Majlis förslag, den förändring, att deri, enligt mom. 5, Stats-kontoret tillhörande skyldighet, alt hälla närmare tillsyn öfver stämplade pappersuppbördcu i lundsol lema, må öfverby lias pä Kongl. Majlis Befallningshafvande. Och instämmer Utskottet äfven i detta förslag; i enlighet hvarmed 20 § 5 inom. torde gifvas den förändrade lydelse, bilagde författnings-förslag innehåller. Slutligen har Grefve Tanke uti sin ofvannämnda motion, under förmälan hurusom han i särskild motion ämnade föreslå den s. k. revisious-skillingeiis utgående i karta-sigillata, hemställt, att ifrågavarande förordning mätte gifvas sådan lydelse, att hinder deraf icke mölle för bifall till nyssnämnde förslag. Elier hvad Utskottet inhemta!, har Grefve Taubes förslag om förändradl sätt för revisions-skilliugens utgörande blifvit af Lag-Utskottet lili Betänkandet N:o 24 afslvrkt och al Rikets Ständer a Isläget; hvarföre något vidare yttrande öfver den vilkorligen gjorda framställningen, angående ifrågavarande författning, icke torde erfordras. Stockholm den 20 April 1857. Rescrva lion er: !:<>. Af Grefve af Ugglas, Ludvig:
Direktion underlåter att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid, i hvilken händelse Fullmäktige ega att försträckningen till betalning inom ett år uppsäga; och 3:o, af den anledning och i den ordning mom. litt. o omförmäler. 12 Banho-Utshollets Memorial, M 77. m) Filial-Banks-rörelse bedrifves medelst utlåning, vexeldiskontering, öppnande af uppoch afskrifnings-räkning samt beviljande af kreditiv, på sätt närmare bestämmes genom reglemente, som kommer att till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och fastställelse öfverlemnas. n) Uti den revision, som årligen bör förrättas öfver Filial-Banks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Fullmäktige utsedt Ombud deltaga. o) Skulle vid revisionen emot Filial-Bankens förvaltning göras någon anmärkning, som af Fullmäktige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas. Följer ej rättelse, vare Fullmäktige berättigade att uppsäga, till större eller mindre del, den Filial-Bank lerr.nade försträckning till inbetalning inom sex månader, p) I händelse nuvarande Privat-Banker komma att upphöra, äro, jemlikt 3:dje punkten 2:dra mom. här ofvan, 2,500,000 B:dr afsedda att ersätta den minskning i rörelsekapitalet, som deraf skulle blifva en följd, vare sig alt denna ersättning sker förmedelst inrättande af nya afdelningskontor utaf Biks-Banken, eller genom anvU sande af nödiga medel till redan varande Låne-kontor, eller i och för bildandet af Filial-Banker. Till sådana Filial-Banker, som, utan ändamål att ersätta uppbörd Privat Bank, kunna bildas, ega Fullmäktige att använda ett belopp af 1,500,000 B:dr, hvilket, i fall flere dylika Banker skulle samtidigt uppstå, dem emellan fördelas efter Fullmäktiges bepröfvande. q) Nämnde belopp af 1,500,000
Besvär kunna i alla hänseenden anföras uti i allmänhet föreskrifven ordning. ll:o Uti först upprättande jordebok skall, jemte nya penningeräntau och nya persedel-räntan med hvarje persedels vid förenklingen beräknade värde, äfven förutvarande persedel-räntor med deras kronovärdi antecknas; hvaremot om och när nya jordeböcker uti en framtid behöfva upprättas, de gamla persedlarne med deras kronovärdi uteslutas. 12:o Så snart beslut är fattadt, rörande de persedlar, hvilka såsom hufvudräntor komma att qvarstå, skola, fastän ny jordebok för länet ej ännu hunnit upprättas, likväl, der privilegier eller räntetagares rätt ej utgöra hinder, alla småpersedlarne, som böra till penningeränta förvandlas, blifva de skattskyldige uti länet debiterade och af vederbörande uppburne till det vid förenklingen beräknade beloppet efter medeltalet af de 20 årens markegångspris från och med 1834 till och med 1853 samt med iakttagande tills vidare af hvad i femte punkten stadgas om minsta enheten i penninge-räntan. 13:o Som all leverering in natura af de persedlar, hvarå i uorra länen spillmarker vid sådan leverering beräknats, nemligen smör, kött, talg m. fl. kommer att upphöra, böra ock, vid alla i och för ränteförenklingen skeende beräkningar, dessa spillmarker derifrån uteslutas. 14:o Hvad nu stadgas skall icke i någon mån inverka på frälseräntors beskaffenhet eller utgörande, med mindre vederbörande äro om förändringen ense, i hvilket fall behörig uträkning må lösas hos Häradsskrifvaren samt stadfästas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. 15:o Som Rikets Ständer lemnat sitt bifall till Kongl.
Uikasom skeppsvarfven hafva ock machin-verkstäderna hittills varit af utländska beställningar anlitade och i tillverkningen gått så framåt, att ångmachiner, ehuru belagda med endast 10 procent införsels-tull, under det flera materialier för tillverkningen deraf varit förbudna, likväl utgjort föremål för nästan årlig export, då deremot import af ångmachiner icke annat än tillfälligtvis och då endast lill obetydligt värde egt rum. Då Utskottet, med afseende å dessa jemte andra vid artiklarne Redskap och Machinerier samt Ångmachiner och Ångpannor anförda skäl, funnit sig föranlåtet tillstyrka bestämmandet af 5 procent införsels-tull å alla dessa artiklar, men en något högre tullsats å det genom sammansättningen af de flera deri ingående fabrikater fullfärdiga ångfartyget ansetts åtminstone såsom en öfvergångs-åtgärd vara behöflig, föreslår Utskottet, att införsels-tullen å Ångfartyg må bestämmas till 10 procent af inköps-summan, bestyrkt på sätt här ofvan angående seglande fartyg är föreslaget. Bih. lill R. St. Fernissa. Fisk. Fjädrar, t specificerade. Den särskilda föreskrift, som Kongl. Maj:t föreslagit, att tillbehör till förtulladt fartyg icke skulle, så länge de förblefvo uti samma fartygs bruk, underkastas vidare tullbehandling, anser Utskottet icke vara behöflig och måhända icke heller rätt lämplig, enär den, svår att kontrollera, å ena sidan kunde gifva anledning lill tvister, och å den andra föranleda den orättvisa, att'en gång förlullade varor, sedan fartyget, hvartill de hört, blifvit obrukbart, underkastades ny förtullning; och hemställer Utskottet, att en sådan föreskrift derföre icke må i taxan inflyta. I öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, hemställer Utskottet, att å Fernissa, såsom behöfligt material för näringarne, införsels-tullen må nedsättas från 6 lill 3 sk. skålp. Å Fisk, alla slag, har Herr Hjerta föreslagit nedsättning till hälften af nu stadgade införsels-afgifter.
Jag tillstyrker, att Conti'a-propos:n må blifva rakt afslag å betänk. på det R. o. Ad. icke må framkomma med ett förslag, Som icke uttrycker någon bestämd mening. Hr von Hartmansdorff: Då de ledamöter, sorn icke önska någon jemkning i Ulsk:s betänk., vinna sin önskan genom ja-propos:n; så borde de Väl tillåta dem, soln äro af annan mening, att bibehålla contra-pröposin sådan hon är. Alt nu vilja ingå uti speciella bestämmelser rör.-de sältet hvarpå de tillkallade bergsmannen skola deltaga uti lingsrätlernes behandling af bergsmålen, anser jag olämpligt. Jag tror visserligen att förhållandet bör blifva sådant, att den tillkallade personens inflytande på besluten varder lika med de öfriga besittarnes; men att nu ingå uti något spectelt 16 H. 5a Den November f. m. stadgande derom, anser jag icke nödigt. Jag anhåller att vi måtte, utan vidare modiiication af den begärda proposln, få henne framställd. Frih. Cederström: Ehuru jag visserligen icke har rättighet alt dietern contra-propos., har jag likväl trott mig höra fästa uppmärksamheten derpå, att ett lagförslag från Ständerna bär vara betämdt, om det af Konungen skall kunna antagas, men att delta icke kan ordagrannt antagas, enär deraf icke synes om den i bergsväsendet kunnige personen skall inträda i domstolen med lika rättighet i afseende på besluten som ordföranden eller sorn nämndemännen äga, eller oin han endast äger att meddela upplysningar utan allt inflytande på besluten. Sedan man likväl betraktat ett sådant yttrande såsom ett bemödande att bestämma contrapropostn, så skall jag derom icke vidare utlåta mig. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det berodde af R. o. Ad. att bestämma den contra-propos., som vid hufvud-* sakliga voteringen skall antagas, men då Ur Lagerhjelm begärt voteringen, vore det naturligtvis hans rätt att föreslå contra-propostn, hvilken R. o. Ad. då behagade gilla eller ogilla.
Det var ett riktigt trollskåp, som förde en till de mest skilda delar af världen — från Kamtschatka till Goda Hoppsudden, från Paris till Turkiet, och hade än träsnitten vissa brister, så menade Lotten, att så mycket bättre kunde man låta sin fantasi uppfylla resten. Icke blott vyer fängslade Lottens intresse, nej, allt skönt, allt som bar en historia inom sig, drog henne till sig. Och som hon hade den lyckan att bo just i Stockholm, så hade hon också tillfälle att se en hel del och kom mången på skam genom det besvär hon gjorde sig för att få se så mycket som möjligt. Hon gjorde det så mycket hellre, som det ju inga penningar kostade att gå på Nationalmuseum och beskåda konstens alster från skilda tider, eller de gamla dräkterna på lifrustkammaren, eller de uppstoppade djuren på naturhistoriska museet. Där dröjde hon måhända helst, ty allt, som smakade af geografi och främmande länder, hade något lockande för henne. Här flck hon ju se både ormar och krokodiler, paradisfåglar och hvalfiskar, och så kunde hon gå hem och berätta för barnen om de länder, där dessa funnos, med ett lif (Q u a l i t é I n g h i l t e r r a) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af härv. handelskemist befunnen enl. analys fullgod. Pris kr. 1:25 pr butelj. telefon. H och en åskådlighet, som hade hon verkligen Men just något så oväntadt skulle inträffa pen, att genomfara på järnväg, ångbåt, skjutsvarit där. och det samma dag som det Dyss nämnda kärra, till häst eller till fots Men resa på allvar — det hade hon alsamtalet ägde rum. En af hennes elever, Men hvart skulle hon bege sig? 2 £ drig gjort.