Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Kongl. Mynt-Verket, efter detsammas förflyttningltill den nya lokalen, kommit i tillfälle att bedrifva myntningen af Silfver med den skyndsamhet, utvexlingen deraf från Banken fordrat; har Banken tillhandahållit allmänheten Silfvermynt af samtliga valörer; hvadan något hinder för vexlingens jemna gång icke inträffat. Enligt 19 § i Herrar Revisorers berättelse, hade Guldtillgängen från den 4 Sept. 1847 till den 8 Sept. 1849 ^minskats med 44,895Vi0o dukater, Banko-Fullmäktiges Berättelse. 9 utgörande efter 102 skill, i Silfver för hvarje dukat, R:dr Silfv. 95,401: 45.— samt Silfvertillgungcn under samma tid minskats med 2,482,980: 47. 8. sä att metalliska kassan pä det hela nedgätt från 7,660,151: 4. 6. till 5,081,768: 9. 10. eller med Från sistberörde dag R:dr Silfv. 2,578,382: 42. 8. den 8 Sept. 1849 har förhållandet varit följande: Utgifne Dukater. lnkomne Dukater. Minskning. Bankens Metalliska Bankens Metalliska Special-Cassorna hafva SilfverGassa i Silfver, mynCassa i Silfver, myn utgifvit: mynt. tadt och ornyntadt, har tadt och omyntadt, effectivt minskats. har etTectivt ökats. 1849 den 31 December 106,050. 234,090: 13. 3. S. Efter afdrag af ökningen 18,020: 4. Beloppet af utländskt Silfvermynt. Försäljning af Silfver i omyntad form. Inoch utvexlingen af dukater. 2. som med tillägg af Guldtillgångens förminskning 18,09031/mo duk. i R. 7. visar på det hela ett belopp af 396,517: 5. 9.
» Göteborgs och Bolm ■S i) » » 173.637: 9. » Elfsborgs » (båda sällskaperna) » )) 66,064: 70. » Skaraborgs » 64,731: 9. » Wermlands » )) )) 44,351: 50. » Örebro r> ^. )) a 45,917: 88. » Westmanlands » )) )) 39,915: 10. » Stora Kopparbergs » 51,501: 8. 4 Motioner i Presle-Ståndel i865. N:o 3. i Gefleborgs län R:dr Runt 46,680: — » Wester-Norrlands » » Jemtlands » » » 4,688: 85. » Westerbottens » » » 16,312: 74. » Norrbottens » » » 12,675: — Rätt utdraget ur Chefens för Statistiska Central-byrån underdåniga embetsberättelse den 28 Februari 1863, betygar Th. von Schantz, Sekreterare hos Kronobergs läns Hushållnings-sällskap. Af Kongl. Hofpredikanten RoseillllSJ Angående förbud för huggning och utskeppning af sparrar och bjelkar under 9 tums diameter, eller ock bestämmande af högre utförseltull derå. Enhvar, sorn med Norrland liar någon närmare bekantskap, vet att en bland dess förnämsta skatter ligger i dess vidsträckta granoch furuskogar. Dessa synas vara ämnade att här, der ett kallare luftstreck råder och följaktligen odalmannens förhoppningar på rika eller åtminstone medelmåttiga skördar ofta, att icke säga oftast, plötsligt gäckas, erbjuda innebyggarne en binäring, sorn, rätt begagnad, skall för everdeliga tider kunna skydda dem för hungersnöd och undergång. I öfverensstämmelse med denna uppfattning, som hvarje tänkande torde biträda, hade bemäjda binäring icke bort anlitas mer ,än i mån af verkligt behof och den återvext af skogen, som man med skäl kunde påräkna. Men har så skett? Tyvärr icke!
Sedan Enevald gett Matts ordres att vaka öfver huru skjutningen tillgick vid tvenne nära hvarandra ställda kanoner, hastade han att uppsöka fru Ebba. Hon stod tankfull vid ett fönster, som vette utåt fjärden. Enevald bugade sig vördsamt och sade: "Nådiga fru, jag kan eder icke förhålla hvad eders frudöme dock kanske redan sjelf varsnat. Här smyger oro bland folket, jag fruktar att det bryter ut i myteri. På hvad som utom fästet sker, veta knektarne god reda: Att hertigen får förstärkning från Österbotten, känna alla, men för sina skyldigheter visa få håg." Fru Ebba stod en stund begrundande, slutligen sade hon: "Det är så, och det har bekymrat mig högeligen. Någon hertigens underhandlare måtte finnas bland folket. Dagligen gå öfverlöpare till fienden." Tvekande yttrade Enevald: "Här finnes en person, som synes mig icke rätt vara att tro. Svårt är att misstänka någon för sådan neslighet; men denne Daniel Hjorth, studenten, hvad har han här att göra? Hvad tasslar han i knutarna med folket? Hans blick är ej ärlig och klar. Svek bor på hans panna. Denne ofrälse, hvad har han här att uträtta, hvad förehar han. Det kunde vara godt att sätta honom i förvar, om eders frudöme så behagade tillåta." "Daniel Hjorth, denne yngling som dock njutit mycken välvilja i vårt hus. Nej, herr Enevald, jag vill hoppas, att icke han skall vara en usel förrädare mot sitt fosterland och det hus, som icke försmått honom." "Huru skulle man af en sådan, en ofrälse, en vanbörding, ens fordra ädla känslor. Sådan rot, sådan planta."
I anledn. af det påståendet, att denna fråga skulle röra PresteSbs privilegier, anhåller ja att fä fästa uppmärksamheten derå, att det ej föreslås, att man skall ingå med någon skrifvelse, som stöde i strid med PresleSt:s privilegier, och all hvad angår PresteShs bestridande, så har Ståndet inskränkt sig alt afslä betänk., hvilket endast angar hiskopsembetenas indragning, men alldeles icke beslutat något i fråga om en reglering af biskoparnes löner. Jag föreställer mig, att Hrr Biskopar skulle blifva ganska belåtna om de t. ex. kunde komma att utbyta sina prebendepaslorater mot contenia löner. Beträffande Hr von Hartmansdorffs uppgift, alt Sländerne aldrig gjört något anslag lill kyrkans förmån, ber jag att få påminna derom, att Ständerne vid denna riksdag beviljat 214 t:r kronotionde spanmål lill förbättrande af svagt lönle kyrkoherdars lönevillkor. För öfrigt vill jag förena mig med Hr von Troil i begäran om återremiss. Frih. Raab: Hr von Hartmansdorff har, på den fråga jag till honom framställde, svarat med ord, som skulle varit raina, Dan 9 A pril f. m. 195 men dem jag likväl aldrig fällt. Hr Akerman har i öfrigt besvarat Hr von Hartmansdorff, att för den ifrågaställa undersökningen (innes så myckel mindre något hinder ä PresleSt:s sida, som nämnde Stånd ännu icke yttrat sig öfver Frih. Tersmedens reservation. Till den upplysning, som Hr Akerman nyss lemnat Hr von Hartmansdorff rör:de de 214 tune, her jag att få lägga en annan, eller att 50 t:r blifvit gifna till Wisby domkyrka. Hr von Hartmansdorff: Den värde ledamoten, som erinrat mig, alt 214 t:r kronotionde spanmål blifvit anslagne till förbättring af vissa svagt allönade pastorers inkomster, får jag tillbaka påminna derom, att samma 214 Ur voro tagna ifrån andra pastorater och således ifrån kyrkan.
Om HofCancellersEmbetet, eller hvad annan Embetsmyndighet som hälst, skulle intränga hos enskilte personer för att efterse, om handlingar der finnas, som tillhört Staten, tror jag att det vöre stridande emot våra antagne former. ag §. af CancelliOrdningen har endast på sådant sätt blifvit tillämpad, att i Sterbhus eller då handlingar blifvit försålde på Auction, Secreteraren derom gjort anmälan, då handlingarne antingen blifvit inköpte, eller möjligtvis utan betalning återfordrade, ehuru jag ej kan påminna mig den senare händelsen. Jag tror ej, att det skulle gå an att sträcka desse stadganden längre eller till sådana handlingar, som befinnas i privatas ägo, utan att till salu utbjudas. HofCancellersEmbetet kan dessutom ej vara i tillfälle att känna, huruvida allmänna handlingar utföras eller icke, utan att se alla handlingar, som transporteras utur Riket, Den 3o Mars f. m. 2o3 och jag lemnar derhän, om detta vore förenligt med våra författningar, eller om det ens vore verkställbarl. Friherre Anckarswärd, Carl Henrik: Utan att misskänna det litteraira nit, som fört Motionären till det förslag han framställt, anhåller jag få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid det i min tanka olämpliga af att såsom lagstiftare begära lagar, hvilka, lindrigast sagt, äro öfverflödiga. Jag kan ej finna annat, i följd af de uppläste lagstadganden, der sådane brott som det ifrågavarande blifvit ansedde som tjufnad, än att allt, hvad Lagstiftningen kan begära, redan är stadgadt. Jag skulle då anse oriktigt, att belasta våra redan nog sysselsatte Utskott med förslag af denna beskaffenhet. Jag sätter mig således emot förslagets remiss till något Utskott. Herr Crusenstolpe: Jag känner lifligt saknaden af den piquanta talang, som alltid gifver behag och stundom vigt åt Friherre Anckarswärds yttranden; men jag anhåller likväl att i alla fall få tillgodonjuta min Riksdagsmannarätt, och att således få remiss på min motion. Jag förmodar, att i de ordalag den nu blifvit affattad, den ej kan anses stridande emot 90 §.
Ed ät Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen, och till döil Ed, Hans Konal. HSabel bör Hans Majit Konungen swärja. t7t tuxrL Lx protocollc» 6. 8UverkoIps. Ut - Den 24 Aug. 79 Utdrag af Protocoltet, hältet hos Bonde°Ständet, ivid Urtima Riksdagen i Orebro, d. 24 Augusti i8ro. SD. (§rt Memorial, som-del särskilta Utskott, hwilket af Riksens Högloft. Ständer fält sig uppdragit, alt afgifwa mläkande öfwer en i Bondeståndet wäckt fräga om Riksdagens förkortande, genom det, de isrän förra till nästa R-ksdagen uvpskjulne mäl, ytterligare uppsk utas till Riksdagen näst ester denna, insändt, samt den a8:de Vennes blifwit uppläst och pa bordel lagdt, upplästes nu a nyo, och dlrf enhälligt till alla delar gilladt. Eadast Bengt Andersson frän Elfsborgs Län och Eric Andersson frän Swartsjö Län wille hafwa förbehållit, att härigenom ej hindrades fräga om någon ändring, som de förmente blifwa nödig i hwad zz §. af senaste Riksdan-rbesimet innehölls, hnnlket pä begäran anmärktes. tuprL k^x prc>tocc>!Io« Labriel äämsntt. Utdrag af Protokollet, hållet hos Hewärda BondeStandet, wid llrtima Riksdagen i Orebro, den 24 Augusti rSio. S. D. §öredrogS det den i8:de dennes pä bordet lagde Memorial, hwatigenom det serskildta Utskott, sm, as Riksens Högloft.
Hvad angår de nu ifrågakomne Provincial-läkare-tjensterne, är behofvet af en sådan inom Råneå och Gellivara socknar af Norrbottens län, af en inom sydvestra delen af Skaraborgs län, af en för Sotenäs, Stångenäs m. 11. härader af Götheborgs och Bohus län, af en inom Ostra härad al Jönköpings län, af en inom Nordmarks härad af Wermlands län, af en inom Kinds härad af Elfsborgs län, af en för Gärds och Albo härader i Christianstads län samt af en i Trosa stad genom vederbörande myndigheters yttrande och företedde officiela betyg behörigen styrkt, hvarföre' erforderlig aflöning för 8 sådana beställningar torde böra beviljas. I följd häraf och dä Utskottet, i likhet med hvad Sundhets-kollegium yttrat, anser billigheten fordra, alt distrikternas innevånare bereda och underhålla bostad för läkaren å det för hans tjenste-ulöfning lämpligaste ställe, får Utskottet, sorn förbehåller sig att framdeles få inkomma med särskildt utlåtande beträffande så väl nu ifrågaställa, som öfrige i statens tjenst anställde Provincial-Iäkares aflönings-förmåner. tillstyrka, alt löner för 2: lie mja Provin c lill/ ä kare, nemligen en inom Råneå och Gellivara socknar af Norrbottens län och en för Nordmarks härad i Wermlands län, samt arfvoden för ytterligare 6 extra Provincial-läkare, nemligen en inom sydvestra delen af Skaraborgs, en inom Sotenäs, Stångenäs, m. fl. härader af Götheborgs och Bohus län, en inom Östra härad af Jönköpings län, en inom Kinds härad af Elfsborgs län, en inom Gärds och Albo härader af Christianstads län samt en i Trosa stad, må till belopp, som framdeles kan varda bestämdt, å stat uppföras, dock med vilkor, att innevånarne i de distrikter, der nya extra Provincialläkare komma att anställas, upplåta och underhålla lämplig bostad för läkaren å det ställe, som af Kongl. Maj:ls vederbörande Befallningshafvande godkännes.
N;o 524, i anledning af ej mindre F. von Zweigbergk* motion om afsätlandet af tillgångar för de i Regerings-Formens 63 §. föres kr ifna Crediliv, än flera andra dermed gemenskap egande förslag. D 'ttn Utlåt inde bifölls. och N:o 5a5, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande 4^7» angående Herr H illings motion om Bancovin tens användande. Sedan Utlåtandet N;o 524 blifvit godkändt, blef Utlåtandet N:o 5a5, endast till hai dlingarue lagdt. Derefter förekom den, jemlikt Stats-Utskottets hemställan i Utlåtandet N;o 5i6\ till pröfning uppskjutna andra punkten af bemäldte Utskoits Ut ätande N;o 4^4-» angående de i Regerings-Formens 63 §. foreskrifua Creditiv-summors belopp, hvilken punkt Ståndet, i följd af beslutet, i anledning af Utlåtandet \;o 524, 'c^e ^ann påkalla någon Ståndets åtgärd. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde Betänkande och Memorial: N: > 158, i anledning af väckt motion om tillsättande af en Comité, för att utarbeta förslag till en förändrad National-Representation. Återremitterades. N.‘o i5c), angående en till Utskottet öfverlemnad motion om revision af förvaltningen af ön St. Bai thelemy. Ståndet ansåg denna motion böra till Slats-Utskotlet remitteras; och N;o 160, om sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i anledning af Utkottets Betänkanden N:r s 116 och 141 - Inbjudningen, vid slutet af della Memorial, till Borgare-Ståndet, antons, äfvensom Memorialet i öfrigt godkändes. S. D.
som äger att, efter pröfning af behofvet och förekommande omständigheter, tillstånd till sådan införsel meddela. Redskap., machinerier och verktyg, sorn i öfrigt för inhemska näringar erfordras, äfvensom till deras förfärdigande behofliga råämnen, må, efter vederbörande slöjdikdares för tillfället hos Kommerskollegium gjorda ansökningar, med bemälta kollegii tillåtelse, införas emot tull, beräknad till fem procent af värdet. Slöjdevaror, eller fabriks-, handtverkerioch manufakturvaror, i taxan ej specificerade, hörande såsom inventarier till fartygs byggnad, tackling och utrustning, men ej hänförfliga till husgerådssaker eller beklädnadspersedlar, må i allmänhet införas emot tull, beräknad till tio procent af värdet. Tillverkas sådane artiklar icke inom riket, eller om de derstädes till mindre godhet åstadkommas, eller icke utan hinder och tidsutdrägt kunna erhållas, må desamma efter särskilt anmälan hos Wårt och Rikets Kommerskollegium, såsom för redskap är stadgadt, införas mot en tullafgift, uppgående till feni procent af värdet; hvarförutan ägare af fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid svenskt skeppsvarf nybyggas, äro berättigade att, sedan fartyget kommit i fullfärdigt skick och sådant inför vår Generaltullstyrelse styrkt blifvit, få, uppå tillika der skeende anmälan, tillgodonjuta femtio procents restitution å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, dem ägaren genom behöriga intyg visar hafva varit till fartygets tackling och utredning använda och för sådant ändamål från utrikes ort införda.
Den 19 November f, m till andre behof för MedicinskV-cidtet^. angående iliks-Statens And/a, ff^fvwd-TijLel, i hvad som rörer d:te och 23:die; Puneterne af Betänka lidet, i fråga; Qin , Kiks-Statens 4:de Hufvud :T i te 1 , i. afseende;-, ^å. idsta pupcten af Utlåtandet-;- angående , regleriugep af Allmänna IndraguingSrStäleu, i hvad, Leträdande i:sta Punclen -ut^i Jfetän^qdql ; rörande Stats-regleringen under ; jijk^Ålftr tens 8:de Hufvud-Tile.l; d a.feqep.dg ,på,..3;djc Puncten ; i anledning af ^ongl,.%; Maj-Is Nådiga Proposilon om en årlig PeugiM*1 AlU f: d: Landshöfdingen Hans Järta.; i frågan 0111 Pension for Direeteuren .1, D, Löfling ; angående Ldidshöfdfiige,-Besideus HipJet i Hernösand; rörande väct fråga , om ränta för fordringar hos Kronan eldigt General Krigs CoinmissariaWts' vid f: d : Arméen emot Norrige åren i8l5 och 1816 utställde fordrings bevis ; 0111 fortfarande undifrSjt-öd af Staten för Höganäs Stenkols-Verk; samt i avledning af väckt motion, 0111 anstånd med betalningens erläggande för eiihålleu,undsättnings Säd från Allmänna Magazins Inrättningens förråd. , - .
Majus försorg, användas, en årlig sum* ”ma af 200,000 P:dr Svenskt Bancomynt i ersätt”ning anslås Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen ”och D ess Arfvinge!-, såsom svarande mot rän”tan af ett stående Fån af 12 millioner Francs,’ ”Jemte tillstyrkande häraf, har Stats-Utskot* ”tet i dess till Pikets Ständer uti ämnet aflåtne ”Skrifvelse af den 18 Juli 1815, erkänt och för» ”klarat, att Riket skulle komma att från sitt skuld”belopp alldeles befrias, emot en årlig utgift af ”200,000 P:dr Svenskt Banco, sorn, elter då va”rande cours på utländskt mynt, icke ens utgjoK ”de ränta till fem för hundrade om året, på ”halfva summan. ”Då således Hans Kongl. Höghet för den ”metalliska fond, Han till Rikets förmän uppoff* ”rot , äger rätt att fordra ett bestämdt ränte-be”lopp, oberoende af Växcl-coursens förändringar, ”och då Hans Kongl, Höghet, hvars lifligaste 420 Stats-Uisiottets Betänkanden - ”önskan vöre uppfylld , om sådane åtgärder af ”Rikets Ständer vidtagas, hvarigenom Svenska ”Sedelmy ntets värde skulle upprätthållas och för”bättras , i sådant fall icke önskar att vinna på ”myntets troliga förbättring utöfver den summa, ”han i årlig ränta yrkat och begärt, likaså litet ”sorn Hans Kongl. Höghet anser Sig böra lida, ”om Sedelmyntet, oaktadt Dess uppoffringar , ”Dess meddelade åsigter och Dess Egna ifriga ”bemödanden , ännu ytterligare skulle till sitt ”nominala värde försämras, så har Kongl. Maj:t ”härmedelst velat föreslå Stats-Utskottet, för att ”till Rikets Ständer öfverlemnas: ”1:0 Att, då räntan, efter fem för hundrade ”om året, å förenämnde summa af 12 millioner ”Francs, utgör 600,000 Francs i metalliskt mynt, ”detta belopp årligen måtte fastställas, såsom deri ”Hans Kongl. Höghet.
Direktionen sådant äskar, kunna den förlorade kreditivrätten återfå, när Riks-bankens ställning det medgifver; 3:o derest Filial-banks Direktion försummar att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid till Riksbanken, då Fuilmägtige ega att, om de så för godt finna, kreditivet till större eller mindre del uppsäga till återbetalning inom ett år, efter det Direktionen derom af Fuilmägtige erhållit uppsägning; och 4:o af den anledning och i den ordning, punkten litt. k) om förmäler. h) I den revision, som årligen bör förrättas öfver Filial-banks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Fuilmägtige utsedt ombud deltaga; egande Fuilmägtige dessutom att när som helst, genom ombud, taga kännedom om Filial-banks räkenskaper och förvaltning. i) Vid hvarje räkenskapsårs slut skall Filial-bank angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, till Riks-banken aflemna uppgift enligt vederbörligen faststäldt formulär, hvilken uppgift genom Fullmägtiges försorg uti officiela tidningarne meddelas. k) Iakttager ej Filial-banks Direktion af Kongl. Majit i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid kreditivets erhållande blifvit fästade, och derom vid revisionen eller eljest göres anmärkning, som af Fullmägtige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas. Följer ej rättelse, vare Fuilmägtige berättigade att uppsäga, till större eller mindre del, det Filial-banken beviljade kreditiv till inbetalning inom ett år. Bih. till li. St. Mom. 1 h) oförändradt. Mom. 1 i) oförändradt. Mom. 1 k) oförändradt. 6 Sami. 1 Åfd. 14 Häft. 3 18 Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. 1) Kostnaderna för de ombud, som enligt punkterna litt. a) och h) ai Fullmägtige utses, bestridas af Riksbanken. Mom. 2. Till kreditiv åt Filialbanker är anvisad en summa af Tio millioner Riksdaler. Mom. 3.
Ploug lät Faedrelandet äfven säga: » Det är likaledes osannolikt att Monrad skulle ha begärt sakens uppskjutande för att få Holstein in i förbundet; ty i maj och juni kunde han icke hysa någon allvarlig förhoppning om Holsteins bevarande; då var det redan fråga om Sliegränsen eller en nordligare gräns. Har alltså Monrad i sina bref i förbigående nämt Holstein, så måste det hafva skett i följd af en obehörig foglighet gent emot vårt hofs samtida schles-wig-holsteinska drömmar, hvilka ju icke låta förena sig med någon skandinavisk förbindelse. I fall det nu borde antagas, att denna intetsägande antydning varit anledningen till att man från svensk sida afbrutit underhandlingarna (hvilka ännu icke begynt), så skulle vår tro på förslagets allvar och ärlighet lida stort af bräck. » Ploug söker vinna ett objektivt stöd för den redan af Krabbe framkastade förmodan, att förslaget ej var af konung Karl ärligt menadt. Men det stöd, som Ploug vill göra trovärdigt, finnes icke. Af mitt bref d. 27 april till Monrad (bil. 11) framgår, att förslagsställarne hade kännedom om att det redan då var fråga om Slieremsan. Men denna fråga om en delning af Slesvig efter en sydligare eller nordligare gränslinie var hvarken då eller någonsin för danska regeringen liktydig med Holsteins plus Sydslesvigs skilsmessa från Danmark. Den betydde endast en gränsreglering mellan det danska Slesvig och det danske konungen tillhörande Holstein, hvar-igenom schlesvig-holsteinismens och Tysklands anspråk skulle tillfredsställas pä så sätt, att den öfvervägande delen af Slesvig kunde inkorporeras i Danmark och på samma gång besittningen af det kompletterade Holstein för Danmark betryggas. Först i Londonkonferensens 5: te möte, d. 12 maj, uppsade Preussen och Österrike formligt 1852 års London-traktat samt de s. k. öfverenskommelserna från åren 1851 — 52. Först i 6: te mötet, d. 17 maj, alltså fyra dagar efter Dir Dagens Krönika.
Hr von Mentzer, Carl Fredrik, väckte en motion, N:o 162, ang:de beviljande af s. k. drawback vid utförsel af bränvin. Afven denna motion bordlädes. Hr af V»’i i sén, Carl Thure, afgaf en motion, N:o 163, ang:de fortfarande af Jernkontorets kreditiv å R. Stms Bank. Remitterades till Banko-Utsk:t. Den 29 November e. m. 237 Hr Fock, Johan Axel, uppläste en motion, N:o 164, ang:de omarbetande af taxan å algifter för transporter på statens jernvägar m. m. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Hr von Troil, Samuel Gustaf, afgaf en motion, N:o 165, ang:de anslag till Alnarps landtbruks-institut. Bordlädes. Hr Waern, Jonas, väckte en motion N:o 166, ang;de anslag till en vägomläggning emellan Töreboda och Mariestad. Remitterades till Stats-Utsk:t. Frih. Creutz, Steffan, uppläste två motioner, nemi.: N:o 167, ang:de inrättande af tjenstefolks-skolor; och N:o 168, ang:de polisväsendet i riket. Dessa motioner remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Lördagen den 29 November 1862. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Efter förmälan att R. o. Ad. i förmiddagens plenum bifallit Frih. Liljencrantz’, Johan, begäran att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, få afsäga sig iedamotsplatsen i Riddarh.- 238 Den 29 November e. m. Utsk:t, anmodade Hr Gr. o.
Vill Konungen utrikes resa, meddele Han StatsRådet denna sin föresats och inhämte dess tankar deröfver. Besluter Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte sig ej med Rikets Styrelse eller utöfve den Konungsliga magten, så länge Han på sådant sätt utrikes vistas. Har Thronföljaren uppnått 18 år, förvalte han Riks-Styrelsen; men i annat fall -före StatsRådets samtlige Ledamöter, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt denna Regerings-Form Konungen tillägger; dock må ej, i någon af dessa händelser, Regeringen Adeligt stånd och värdighet förläna eller till Grefiigt eller Friherrligt stånd upphöja, eller Riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga Sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Regeringen dertill förordnar. 510 Riksdagen 1812. § 40. Blifver Konungen så sjuk att Han icke Regerings-ärenderne vårda kan, förhålles med Rikets Styrelse på det sätt, som i föregående § bestämmes. § 41. Konung vare myndig vid fyllda Aderton år. Dör Konung förr, än Thronföljaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen under dess minderårighet af den Prins af det Regerande Konungahuset, som vore till myndige år kommen, och Konungen dertill förordnat. Har Konungen andre Personer utsett att vara Förmyndare för den minderårige Konungen; då före desse Rikets Styrelse, intill nästa Riksdag. Dör Konung, utan att hafva något Förordnande meddelat, föres Styrelsen af Stats-Rådets samtlige . Ledamöter, intill dess Riksens Ständer sammankomma, och Förmyndare för den minderårige Konungen utsett. I alla dessa fall styre den minderårige Konungens Förmyndare eller Stats-Rådet, med Konungslig magt och myndighet, i Konungens namn, och galle denna Regerings-Form till ovilkorlig efterlefnad. Är Konung eller Thronföljare vid de i denna och föregående §§ uppräknade händelser Femton år gammal, äge han att uti Stats-Rådet, Högsta Domstolen, Hof-Rätter och Collegier inträda, dock utan att i några beslut deltaga. § 42.