Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sammankallas Riksförsamlingen , antingen enligt celi Riks-Åktc»52j eller enligt 54 §, till förordnande om Förmyndarestyrelse för omyndig Konung, åge i förra fallet Rikets Interims-Slyreise att inom Åttonde dagen efter den, då Riksdagen ä Rikssalen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Förmyndare-styrelsen, och i begge fallen hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt. Har lagtima Riksdag varit sä nära förhanden, som i 56 § säges, eller är den samlad, när Konung dör och Fhronföljare omyndig är, bestäm/ne Riksförsamlingen, i öfverensstämmelse med den i 14^ „ § om för mälda Riks-act, den dag, hvarifrån den ofvannämnda Åttonde skall räknas. Riksförsamlingen välje sedermera inom Två dagar efter den för förslagens aflemnande fastställda dagen, Sextiofyra bland sina ledamöter till en Nämnd, sorn inom Feni dagar efter sitt sammanträde af gör frågan om Förmyndarnes antal, samt likaledes inom Fem dagar efter den, då antalet bestämdt blifvit, väljer Förmyndare, på sätt 112. § föreskrifver. Uppgifve dock hvarje valman vid första val-åtgärden En man mer än det föreskrifva antalet. Befinnas härvid röster till mer, än hälften af de röstandes antal hafva tillfallit flere, än som väljas må, utesluta då. minsta röstetalet eller skilje röstning, om lika röster äro. g §. 115. När Riksförsamlingen, enligt 5o eller &5/ §§, förordnar om Riks-styrelsen, förf ares på ika sätt. som i nästföregående § är för Konungens omyndighet stadgadt. E. F. §. 66. § 116. Riksförsamlingen skall vid hvarje Riksdag for E. O. §. 63. ordna en för Lagkunskap och utmärkt redlighet känd man, att, mom. 1. såsom (iess Omhud, efter den Instruktion, Riksförsamling för honom utfärdat, hafva tillsyn öfver Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsman samt att vid vederbörliga
Tillhandakänsla, som väl förtjenade namnet passion, hållas hos Hrr specerihandlare. F 9 5] oeh jag emotsåg mitt bröllop med tämligen stort lugn, om än fullkomligt utan den vanliga, febrila entusiasmen; — mitt äktenskapliga lif blef dock — trots det pinsamma, infor min man bekända, intermezzot — lyckligt och rikt på solsken, och jag tackar Gud att jag ej pä grund af en nyck sköt ifrån mig en ädel, redbar mans kärlek. Kämpa ärligt, min okända vän, och måtte er erfarenhet blifva densamma som min. Innetiållsförteckning:: A 50 öre: f. H. SACKMANN Vanan att andas pom munnen O M 20 ÖRE I) FRIMÄRKEN INSÄN5 3 Drottninggatan 5 3 {Stockho m l Pr s i knranter gratis. Vår söndagseftermiddagsklubb; ett finskt inlägg i » barn fröken frågan af M. N. — Liten frågvis; poem af Sigrid Fredsberg. — Skymning; skiss af E — th. — Ett tack. — Vår julgran; af II. F. — Frid; af Adolf Ilellander. — De späda barnens diet; af d:r Toussaint. [499] — Iduns jul-klappsbazar. (Forts.) — Teater och musik. — Literatur och konst. — Hvems var felet; en äktenskapsstudie af Oitar. (Forts.) — Från Iduns läsekrets. $ushålls(Smör. Bostaden. — Handarbeten. — FönsterVerkligt godt finskt sommarsmör i trädgåideu. — Tvätten. — Efterrätter. — Matlagning. — Bakning. — Toaletten. — hyttor om 40 kilo passande för hushåll Huskurer. Hvarjehanda. — Läkareråd. — Frågor. Idun Fredagen den 10 april 1891. N:r 15 (173) Prenumerationspris pr å r: Byrå: Redaktör och utgifvare:! 8: — I d u n m. p l. (midt för Kungsträdgården.) P r e n u m e r. FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef.
St. Prot. 1845. 4 Sami. 1 Ajli. 2 Band. 28 Haft. 1 Siats-Utskotlcls Memorial* 2V;o 2'76. de menigheter alltid före arbetets begynnelse böras, för alt angående företagens lämplighet sig utlåta. c) Då arbetens utförande öfverlemnas till menigheter, bolag eller enskilde, bör alltid contract härom uppgöras, och de deruti förbinda sig att, efter fastställd plan, fullborda arbetet, ulan att framgent väcka anspråk på något ytterligare bidrag af Staten.
Utskottets i 3 punkten morn. aj gjorda hemställan ogillades och bestämdes allöningen för Kammar-kollegii President till 9.000 R;dr Riksmynt årligen, eller lika belopp som Kongl. Majit föreslagit, hvaremot Utskottets förslag i öfriga momenter af samma punkt godkändes; kommande alltså den tillstyrkta förhöjningen i anslaget för bemälda Kollegium att höjas med ett belopp af 1,000 R:dr sagde mynt. Likaledes fastställdes, nied ändring af Utskottets förslag i 4 punkten mom. allöningen för Presidenten i Kongl. Stats-kontoret till 9,000 Ridr Riksmynt årligen, såsom följd hvaraf en förhöjning af 2,124 Ridr nu kommer att uppföras. Öfriga momenter af 4 punkten biföllos, med erinran endast, att den i mom. d) tillstyrkta tillöknings-summa i anslaget för Stats-kontoret rättas i öfverensstämmelse med Ståndets nu fattade beslut, rörande aflöningen för Presidenten i meranämnde embets-verk. 9:de punkten bifölls, utom alt dels, med ändring af Utskottets förslag i mom. a), aflöningen för Presidenten i Kongl. Kammar-rätten bestämdes till 9,000 R:dr Riksmynt, och dels det belopp af 1,000 R:dr, som i mom. e) blifvit föreslaget att såsom lön utgå tjll den i Kammar-rättens Advokat-fiskals-kontor antagna Kanslist, höjdas till 1,700 R:dr samma mynt, med bibehållande af hvad momentet i öfrigt innehåller; hvarjemte Ståndet, som godkände hvad Utskottet i öfriga delar af 9 punkten hemställt och yttrat, ville hafva erinrat, att den i mom. h) beräknade tilfö öknings-summa i anslagen för Kongl. Kammar-rätten bör rättas i öfverensstämmelse med Ståndets nu fattade beslut.
På grund häraf, och sedan äfven Institutets Revisorer framställt det önskvärda deruti, förenklades bokföringssättet med början af räkenskapsåret 1863, och vågar Styrelsen hoppas, att det system för bokföringen, som nu följes vid Alnarp, äfven skall vinna Rikets Ständers Revisorers bifall såsom fullt ändamålsenligt och tydligt. Hvad åter beträffar den deröfver gjorda anmärkningen, att »Styrelsen af Institutets medel utbetalat 280 R:dr Kunt för upprättad ritning öfver Lomma kyrkobyggnad, och att hela kostnaden för ritningen blifvit påförd Institutet och ej någon del deraf drabbat församligen», — så får Styrelsen i underdånighet anföra, att hela denna utgift utbalanserats såsom ett förskott, och kommer vid snart stundande kyrkobyggnad detsamma att till ungefärligen halfva beloppet godtgöras af församlingen, och till den andra hälften godtgöras af de statsmedel, som Rikets sednast församlade Ständer beviljat Institutet, i och för bestridandet af de kostnader, som vid Lomma kyrkobyggnads utförrande komma att drabba detsamma. Alnarp den 13 December 1864. På Styrelsens vägnar: S. G. v. TROIL. Hjalmar Nathorst. Chefens för Statistiska Centralbyrån underdåniga utlåtande, i anledning af de utaf Rikets Ständers Revisorer framställda anmärkningar med afseende å de vid Byrån förekommande göromål m. m. Stormäktigste, A llernådigste Konung! Till fullgörande af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning af den 21 sistlidne Oktober, får jag härmed afgifva underdånigt utlåtande öfver de af Rikets höglofl. Ständers — 328 — Herrar Revisorer, i underdånig berättelse af den 14 samma månad, mot Statistiska Tabellkommissionen i 6 §§ framställda anmärkningar.
Förslag till Förändringar och Tillägg uti det vid 1815 urs Urtima Riksdag af Riksens Ständer faststäldte Reglemente för Riksgälds-Contoiret. 1815 ärs Reglemente. 3. Art. i§. T ill 'liqviderande af den •uti nästföreståendeArtikel öirförmäldte Gäld oell fullgörande af de sei skilde Förbindelser, hvilka dessutom blifvit Riksgälds - Contoiret' ålagile, äro nedan uppräknade Fonder och Inkomster Biksgälds-Contoiret tillsljgne, nemligen: 1:0 Alla Restantier å Contoirets äldre Fonder, jemte den sä kallade Allmänna Revillningen, som för innevarande är skall.erläggas. 2:0 Odisponerade Behillnjngen af de fian Kongl. Majus.och Rikets K igs - ColRgium till Riksgälds Contoiret öf - Ny Redaction. 2. Art. 1. §. T'il! liqviderande afden uti nästförestående Artikel omforrnäldte Gäld och fullgörande af de serskilda Förbindelse»^ hvilka dessutom blifvit Riksgälds-Contoiret ålagde, äro nedan uppräknade Fonder och Inkomster Riksgälds-Contoiret tillslagne, nemligen : 1:0 Alla Restantier a Contoirets äldre Fonder, jemte den sa kallade Allmänna Bevill-r ningen, som för innevarande år 1818 skall erläggas. 2:0 Odisponerade Behållningen af de från Kongl.Majus och Rikets Krigs - Collegium till Riksgälds-Contoiret ö£- Stats-Utsiottels verlemnade Cassors medel. 3:0 De, enligt Riksens Ständers Beslut vid in. nevarande Riksdag, till Riksgälds-Contoiret öfverlemnade f. d. Konungen enskildt tillhörige medel. 4:0 Riksgälds-Confoirets Fordringar för utlånte medel. 5:0
Län afslutats år 1695 och Rusthållen således under sagde tid fått sig till hjelp i rustningen augmentsräntor tillagda, sådant icke kunnat ske med annan rätt än kronan då egt, hvilken rätt till salpeterhjelpen, en ligt hvad ofvan är nämndt, inskränkt sig till att derför uppbära penningar efter kronovärdi; och har af sådan anledning och då dessutom, för att jemväl taga i betraktande billighetsskäl, dessa Rusthåll, enligt hvad Utskottet af indelningsverken öfver åtskilliga af de .indelta Kavalleri-Regementerna inhemtat, jemförelsevis med Rusthåll i en del andra '^Rikets provinser, ipke kunna anses såsom hardt betungade, 'Utskottet funnit sig sakr\a anledning att till Rikets Ständer hemställa om ersättnings beviljande för j de Rusthåll inom de Småländska Länen, hvilka genom ifrågavarande åtgärd komma att vidkännas minskning i sina . augmentsräntor! ti jafseende sedermera å Militie-1 bostäils-rkassan, Wadstena Krigsmanshuskassa, Invalidhus-fonden, Hospitalerne och Tryserums sockens fattige, finner Utskottet dessa icke kunna hafva bättre rätt t ill ersättning för, genom ifrågavarande åtgärd uppkommande, mistning af inkomster än i rusthållen; i följd hvaraf och då Rikets Ständer vid nästlidne riksdag, enligt sk ifvelse den 8 Augusti 1851 beviljat Militie—boställskassan, Wadstena Krigsmanshuskassa och Invalidhus-fonden såsom ersättning för af idem dittills iunehafde indelda Militie-kassan af 14,900 R:dr, Invalidhus-fonden af 25,200 »dag iReviljade, skulle .utförts räntor och andra inkomster kontanta förslags-anslag, Wadstena Krigsmanshus-kassa af 52,800 R:dr och R:dr, men ((tvifvelaktigt är, att, med godkännande af Utskottets nyssnämnda åsigt, I orörde anslag, derest de blifvit först vid denna riks - med så mycket mindre belopp, sorn skillnaden emel - Bih. till R.
Sig anse den oinskränkta klyfning af jorden, som i Dalarne blifvit öflig, vara bland de största och mest verkande orsakerne till det nästan allmänna trångmål, hvari ortens allmoge sig då befunnit, samt att detta trångmål alltjemnt blefve hi liderligt mot alla kraftigare företag till landets bättre odling, med mindre denna gränslöst utöfvade jordstyckning blefve i så måtto inskränkt och hämmad, att den endast och allenast finge bero af en vederbörligen utrönd och utstakad besutenhet, hvarvid åboernes nödiga bergning borde vara första afsigten, och att i öfrigt hvarje samhällighet eller socken borde genom storskifte emellan jordegarne så fördelas, att de erhöllo sine egor på ett ställe; och Kongl. Majit, som i nåder bestämt besutenheten sålunda, att derå skulle kunna födas i Öfra Dalelaget och Säthers fögderi minst en häst, tre kor, sex getter och två eller tre får, samt i öfrige socknarne en häst, fyra kor, jemte förenämnde antal getter och får, derjemte nådigst tillåtit, att, då varande åboer, som efter besutenheternes utstakning kunde anses ofullsutne, icke emot deras vilja finge rubbas eller vräkas utur deras små jord-delar, utan desse vid skeende förändringar genom dödsfall, giften eller eljest småningom så sammanläggas, att deraf lagliga besittningar med tiden kunde uppkomma; så har genom 10 mom. i Kongl.
Riks»Standen tili Lag-Ulskottel aterförwist den i Hederwärda Bende - Stander wäckta, och hit remitterade fragan, om Börds-Nättens upphäfwande, anhaller jag med åberopande af Utskottets förut fattade Beslut, fa afgifwa mitt enskifta utlåtande i sörberörde amne. Man will allmänt deriwera denna i alla Nationers Lagar befintliga rättighet, ifrån Arfsrätten, hwarföre äswen dessa rättigheter, synas böra sta med hwarannan i ett wisst bestämdt förhållande. Sa länge Staterne bibehålla den Lag. principe i fraga om ägande rakt, att blodsbandet afgör successionen wid dödsfall, eller sa länge Arss-Rätten existerar; sa synes och wara bil - K454 Den 9 Julik. ligt, att Lagen i alla händelser af ledighet, haller Egendomen till handa ät den, som more dest ägare, elier kunde blifwa det genom innehafwarens död. Denna ratt är och t allmänhet ej bestridd, utan fastmer ansedd som billig i förhållande till Arfs,Rätten; för min del anser jag dock Börds-Rätten derjemte äga ännu ett annat ursprung, eller åtminstone åsyfta ett annat, ett icke mindre wigtigt ändamål, nemligen kärleken till Fädernejorden. Att denna tänsta är för Samhället af högsta nytta och nödwändighet behöfiner icke bewisas. Jag tror att Samhälls - dygden lefwer i en Själ, som med rörelse betraktar den torsina, der Jädren bodde och der han sjelf föddes och uppfostrades. Jag ffulle anse det bade orättwist och förderfligt, att förneka honom en utwäg, att aker förwärfwa den, i synnerhet da Lagen fran urminnes tider förwarat en sadan rättighet at hela hans ätt; Jag tvet icke om denna åsigt är mindre wigtig än den, pa sjelfwa ägande rätten.
Konungen haft annat begrepp? än Lagstiftaren; och det spncs mig derföre nödwändigt, att den nu Lagstiftande magten utfärdar nägot wisst Reglemente och Päbub till allmän och enskild efterrättelse, pä det undwikaS mätte, ej allenast misstag och irring, som annars, oaktadt bästa wilja och renaste upsät, wid omfbrmäldke kritiske och bekymmersamme tillfällen sä lätt kunna inträffa; utan jcmwäl sädane upträdcn och misshandlingar, för hwilke sistlcdct är under dä warande EnwäldSRegering twärtemot wära grundlagar, ätskillige eller rättare sagt mängfaldige Medborgare, ej förut nog olycklige at wara af Fienden hemsökte, sedermera blifwit bcklaganSwärde offer, sälunda, at be utan ransakning och Dom blifwit dels ffilgde ifrän deras Em bets - jZi8 Den 4 October. betSmanna befattning, dels ock, utan att wara till nägot Brott fbrwunne eller att fä weta för hvad brott de more misstänkte och deras angifware, blott, stälde för vanära och skymf i Publiqucn, som ofta rättar sitt omdömme efter högsta maguns förfarande med en Medborgare, utan forskning om samma för, farande warit grundad» pä Lag och goda skjäl eller icke, ehuru sedermera oskulden blifvit ädagakagd. Minnet äterkallar lätteligen Exemples lika förwänande som oförmodade pä de händelser, hwilka för, anleda mig till denna motion.
Ehvad de föreskrifna brännvinstillverkningsuppgifterne meddelas, eller icke, äro Berednings och Taxerings Comitéerna icke endast berättigade utan jemväl förpligtade, att, på grund af inherntad kännedom af förhållandena, samt efter ed och samvete påföra den afgift, hvar och en, sorn anses hafva tillverkat ett större kannetal brännvin, än som, efter ofvananförda grund, svarar emot minimi-afgifterne, hvarvid i synnerhet bör fästas afseende på sådana Brännvinsbrännare, hvilka i möjligaste Bil. t, Exped.-V tskottets Memorial, N:o 374* l33 måtto söka uppdrifva sin tillverkning eller bränna längre tid, än 8 månader af året, eller begagna sådana, i denna Författning ej serskildt taxerade inrättningar, hvilka anses kunna öka productionen af brännvin utöfver vanlig beräkning. Den högre brännvinsbevillning, Comitéerna fastställa att utgöras utöfver hvad uppgifvet är, skall, såsom resterande Bevillning, de betalande påföras och af dem uttagas, 16 §. Enär Comitéerna ega lika rättighet att granska och höja uppgifterna, angående brännvinstillverkningen, som dem förut tillkommer, i afseende på uppgiften till taxering för fast egendom eller rörelse, så eger för felande uppgift ingen annan påföljd eller annat ansvar rum, än att Taxerings-Comitén eger rättighet att ålägga afgift för så stor tillverkning, sorn den på ed och samvete anser vara verkställd, 17 §• För alla vid Fabriker varande Pannor öfver 90 kannors rymd, hvilka, med K. M;ts serskilda Nådiga tillstånd, begagnas till brännvinsbränning, utgår afgiften efter fyra skillingar för hvarje kanna, beräknadt för hvarje månad under året, pannan nyttjas till brännvinsbränning J kommande följaktligen vid Ätticke - Fabriker denna afgift att ega rum endast då brännvin med berörde pannor tillverkas, men icke då de ämnen, som vid destillationen användas, directe ingå, i form af så kallad förbränna, till ättickemassan, ä34 Bil. t. Exped.-lJtsTiottets Memorial, N:o 374. 18 §•
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Vacano* mie ■ Utskotten: Anders Brismans från Skaraborgs Lån Memorial, rörande den Författning, att ingen arbetsför person, sorn icke eger eget laga försvar, må tillåtas bo för sig sjelf, utan antaga iaga årstjenst eller arbete hos Mästare, Allmänna Besvärsoch OeeononneUt^kottet. 1:0 Erih Perssons från Geleborgs Län Memorial, om upphörande ef Arbets-Com jnenderingsr. a.-o Hans Janssons från Elfsborgs Lärt Memorial, om frihet vid försäljning af Kohl. 3:o Hils Insulins från Stockholms Län . om förändring i Parm*mätning. 0 ?4 Proh. ZJtdr. d. 1 __ 4 Dre. igst, Statssaint Allmänna Besvärs oell Oeconomi e - Utskotten : Erik På Is so us från Elfsborgs Län Memorial, oin uppköp al Spanmål för Statens räkning. B e v ilin ingsUtskottet: 1:0 'Johan Erik Janssons från Carlstads Län Motion, om befrielse från serskild bevillning för Grufvudrängar. 3:0 Lars Olofssons från Jemtland, om Bered, »tingsoch Taxerings-Comitéers hållande på samma gång; och •j:o Erik Andersson Bångs, att Beredningsoch Taxerings-Comitéerne i Herjeådalen må sammanträda blott hvart femte år. Den 4 December lgsg. Från Högloft. Ridderskap et och Adeln. S. D. Remitterades till Trot■ tjtdr. d. 4 Dec. igz8. 05 ConstitutionsUtskottet: 1:0 En, i den form 29 §, Riksdags-Ordrtingen föreskrifver, anmäld anledning till anmärkning emot Föredraganden af KrigsÄrenden. 2:o En, i den form 2.9 §. Piksdags-Ordningen föreskrifver, anmäld anledning till Anmärkning emot Föredraganden af Camerai-Ärenden.
Ej eller kan jag tro, att den verkar synnerligen på Magazinslnrättningens utredning. Jag anhåller således om Proposition till bifall å Utskottens förslag Herr Ribbing, Arvid: Jag vill blott lem na den upplysningen att Småland nu och förr ej är detsamma, i afseende på Sädes-productionen. Jag tror mig äga nog kännedom af orten för att intyga, att de 25,000 tunnorne, som här äro i fråga, därstädes ingalunda beböfvas. Herr Grefven och LandtMarJkalken gjorde Proposition till bifall af Utskottets hemställan i 3ldje Punkten om anslående af 25,000 tunnor Spannmål för de öfrige Länen i Piket, i afseende på DistriclMagaziners inrättande. Hopades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade Utskottens berörde hemställan afslå. Ropades starka Ja jemte några Nej. Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna Ja öfverstiga Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapst och Adeln bifallen. 334 Din 27 Otteber /. nr. Fjerde Puncten, avgående anslående xtf ett Creditiv på En Million R:dr Banco utaf Allmänna Medel, till uppköp cf Säd genom Regeringens försorg, till nödlidandes bispringande, om Landet skulle hemsökas af missväxt, och behofven icke medelst andra utvägar kunna afhjelpas. Friherre Björnstjerna, Magnus', Då jag redan förut framställt min åsigt i ämnet, vågar jag nu blott i korthet hemställa, huruvida det är förenligt med en god hushållning, att man föreskrifver, det creditivet ej får användas utan i högsta nöden, och då ej Brödkorn pä annat sätt erhållas kan. Hvad skall följden blifva annat, än att ' creditivet icke hinner till mera, än hälften a£ den Säd, som kunde erhållas, otn man uppköpte den vid goda skördar. Hvad inträffar vidare?
Cronhjelm omtalat alla de förmåner embetsmännen i sednare lider erhållit, hvilka likväl inskränka sig till befrielse frän centonalen, så får jag påminna, att pä många andra bäll embetsmäunen betungas med skaller under många namn, hvilka åläggas honom allt ifrån det första steg han tager pä denna bana och hvarå Statens anspråk för hvarje nytt steg blifver stegradt. Sådana äro t. ex. liggetidsafgift, chartaibevillning etc. Till och med de nådebevisningar K. M. kan vara i tillfälle alt gifva ät tjenstemän, till och med dem afundas inan tjcnstcmäuueu alt utan beskattning åtnjuta och belägger dem med charta, och sedan tjenstemännen sålunda blifvit beskattad för hvarje steg han gjort pä sin mödosamma bana, mäste lian slutligen betala chartseafgift pä sin afskedsansökan. Sådant är bans öde, föga afundsvärd!, och något hvar af oss, sorn har slägt ingar på tjenstemanuabanan, vet väl, att del icke är deras löner, som bidraga lill husets rikedom. Hr Akerman, Fredr.: De föreg:de Hrr talare, som yttrat sig, hafva redan fästat uppmärksamhet på den oegentlighet, som ligger deruti, att bevillning lägges pä embetsmäns löner. Detta är ett af de förhållanden, som äga rum, hvarige4 H. 70 554 Den 30 Noveni lier f. m. nom embetsmäns löner i många fall förminskas och hvarigenom man riktar Slaten med inkomster, i form af charta sigiIlata på fullmakter, aftjenandc af begrafningshjelp, som, i fall tjenstemannen icke afiider i tjenslen, hvarken kommer honom eller hans arfvingar till godo, genom tilldelande af indelt lön, som han först får uppbara efter 3 månader sedan han tillträdt tjenslen och sedan lian under tiden mast lefva på credit. Allt della tyckes förden illa atlönade embelsmannen anvisa vägen alt antingen ruinera sig, eller att taga sig lill malversationer, om han har tillfälle dertill.
Det är icke historiskt trogna karakterer och situationer han framställer, men det är menniskor med kött och blod, med tankar och begär och handlingsförmåga, med mensklig styrka och mensklig svaghet, och derför känna vi intresse för dem, deltaga i deras glädje — den är dock icke stor — och deras sorger, hvilka äro så mycket större, och följa dem utan trötthet ända till slutet. Hvilken skilnad på detta verkliga skådespel och på de skuggspelsfigurer, hvilka så länge fått gälla för fullgoda konstskapelser inom den inhemska dramatiken! Egentligen har man vid bedömandet af ett arbete för scenen icke att göra med den omständigheten, om författaren troget följt hvad historien öfverlemnat åt oss eller om han, äfven till vår stora harm, vridit och vändt på de historiska karaktererna. Hufvudsaken vid all dramatik är, att dramats fordringar äro uppfylda för åstadkommande af en kraftig verkan, och i detta afseende har man icke mycket att förebrå hr Strindberg. Visserligen är det hela söndersprängdt, såsom den författarens vana är — han tål ingen helhet, ty den är för honom bara pedanteri — men äfven splittradt, är arbetet dock ett verkligt konstverk, som står öfver hvad vi här i landet varit vana att se. På karaktersskildringens område är Gerdt Bokpräntare en mästerfigur, ej så lätt att göra efter, och Kristina, Gerdts dotter, en af de älskligaste sceniska företeelser man någonsin sett, om ock i sin nästan obegripliga oskuld ej fullt rea * listisk. Äfven mäster Olof sjelf, om också icke en sann Olaus Petri, är en menniska för hvilken man måste fatta djupt intresse. De minst lyckade figurerna äro modern, på hvars moderskärlek det må vara tillåtet att tvifla, och detvå svartebröderna, som egentligen icke äro annat än ett par vanliga teaterbofvar efter gammalt, nu utnött mönster. Det är på sådana stycken som skådespelarne med fördel pröfva sina krafter. Nya teaterns få pröfva på mycket, men icke alltid med så stor nytta, som när de spela “ Mäster 01of “.