Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s disposition, att användas till vedergällning åt de Kronans embetsoch tjenstemän, hvilka skola debitera och redovisa afgifterna för bränvins tillverkning”, har jag ingenting att erinra, men deremot synes mig de af Utsk. i sista ruderne begagnade orden ”dock så, att hvad som till detta ändamål årligen användes, icke öfverstiger del belopp, som derför hittills årligen högst utgått” vara mindre lämpliga. Med orden ”årligen högst utgått” torde förmodligen menas det högsta, som något år utgått. Om Utsk:s förslag antoges, skulle följden blifva, att man i förflutna årens handlingar — jag vet icke vid hvilket år man skulle stanna — skulle efterse det högsta belopp af provision, som blifvit till redogöraren anordnad!. 1819 års preskriptionstid gäller icke i detta fall, utan man får gå tillbaka till 1810, kanske ännu längre, emedan ingenting är bestämdt. Men icke nog härmed. Man skulle, om förslaget antoges, blifva nödsakad alt för hvarje år från länen infordra upgift på den bevillning, som blifvit redovisad, och för hvarje år Den 20 November. 143 upgöra en ny reparation, på det att, då icke 5^ proc. bestämdt kan gifvas, repartitionen mätte blifva lika, kanske 4§:dels, 4jj:dels eller 4^§:dels proc., hvilket, enär det icke så noga kan bestämmas, dock alltid kommer att medföra besvär. Då nu vid hvarje Riksdag tjenstemännens besvär ökas genom pålagda göromål, vore väl om man åtminstone förenklade hvad möjligtvis kan förenklas. En förenkling i ifrågavar:de hänseende kan ske derigenom att il:dels proc. anslås af hvad som redovisas, beloppet må i öfrigt blifva huru stoit som helst. Staten skulle äfven härpå förlora högst' obetydligt, ty för hvarje million R:dr, som i Statskassan inflyter, skulle utgå en ^:dels proc. eller 2000 R:dr.
Brukspatron Brandén, biträdd af Petter, vore mina förmyndare, men ingendera hade makt att öfvertala, långt mindre att tvinga mig till något giftermål, eller neka mig det jag sjelf fann passande, så framt detta hade pastorns bifall, ty åt honom ensamt hade pappa förtrott min kärlek till Feodor. O gud, huru rikt på kärlek var icke hans fadershjerta, som under sina svåra plågor — ty äfven hans ena ben hade i fallet blifvit svårt skadadt mot en hvass sten — då han kunde med sådan omtanka sörja för min framtid! Sedan jag kom, hade han likväl föga redighet, men mig igenkände han dock alltid! Så länge det hos honom syntes en gnista af lif, uppehölls jag af den barnsliga kärlekens styrka, men då han drog det sista rosslande andedraget, var det förbi med mig. Riktigt medvetande erhöll jag först fyra veckor derefter. Min bror har jag icke sett sedan dess, och Marie kommer nu mera sällan upp till mig. Under min sjukdom har hon dock visat mig omvårdnad, hon och Hedda ha turat om med att vaka. Jag saknade och saknar ännu mycket min beskedliga och ömsinta fru Palman; man säger att hon varit nödsakad att resa till sin hemort, men hvarföre, känner jag icke.» Härmed sluta vi ¯Leonnas¯ långa bref. Efter två månader voro de i bästa ordning hållna affärerna i sterbhuset utredda. Grönskog var Leonnas efter mormodren, men hennes far hade gjort stora förbättringar; denna tillökning i inkomster skulle gå bort, men då hans enskilta förmögenhet äfven skulle delas emellan henne och Petter, kunde hon lösa ut hans del i Grönskog, som nu skulle arrenderas bort. Hon kunde tills vidare bo hos sin bror, der hon skulle betala för sig. Brandén, hvars affärer voro på dåliga fötter — en sak som Nordenskans icke kände — lemnade ifrån sig bruksrörelsen på vissa år, och öfvertog sjelf arrendet på Grönskog, straxt sedan bouppteckningen var gjord, (som Petter högeligen påskyndade). Den stackars gumman Palman, gret bittra tårar när hon måste lemna sin goda, trefliga befattning, och ej fick vårda sin sjuka älskling. Återställd till helsan, var det likväl förbi med Leonnas alltid så glada lynne.
Men för att lugna farhågan, att man genom stadgandets uteslutande möjligen skulle bereda de mindre förmögna borgare-klasserna alltför stort inflytande på valen, ansåg Const.Utsk. sig böra föreslå, att då fråga om förändring i det hittills gällande valsättet för någon stad blifvit bragt å bane, skall densamma afgöras enl. en uppå de valberättigades årliga utskylder till staden grundad röstberäkning. Då således någon förändring i valsättet icke kunde åvägabringas utan att beslutet deröfver grundade sig på sistnämnde röstberäkning, fann Utsk. det icke ligga någon våda deri att låta städerna, under förutsättning af Konungens sanction, sjelfva besluta olver den röstberäkning, som för hvarje serskild stad ansåges vara den lämpligaste, hvarföre det stadgande, som f. n. sådant hindrar, föreslogs att ur grundlagen utgå. På grund af hvad jag nu anfört, får jag vördsamt anhålla om R. o. Ad:s bifall till denna punkt. Hr von Hartmansdorff: Jag har ingenting emot att det sätt att förändra en stads val-ordning, hvilket här blifvit föreslaget, må antagas. Men jag anser det vara alldeles orätt, att uphäfva det valsätt, som linnes i åtskilliga städer, utan att deras Borgerskap begärt en sådan förändring. Jag anser Const.Utsk. dessutom vara obefogadt att borttaga en behöflig lag, som finnes, utan att sätta någon annan i stället. Jag klandrar således Const.- Utsk. icke för det riktiga, som det gjort, utan för det oriktiga, som det tillåtit sig, nemi. att borttaga lagen om valsättet i de städer, hvarest Riksdagsmanna-valen ske omedelbart af Borgerskapet och icke genom Elektorer. Man måste då med skäl fråga: hvarefter skola dessa städers Borgerskap vid valen rätta sig, sedan det hittills gällande stadgandet blifvit genom grundlagens förändrande borttaget? Ett sådant förbiseende borde icke Const.- Utsk. hafva låtit komma sig till last beli ännu mindre borde dess ledamöter försvara felet, sedan det blifvit uptäckt. Gr. Lagerbjelke:
Förslags-anslaget för inventering af material-förrådet i .Carlskrona; Dito för uppförande af en fyr på Agön; Anslaget till inköp af nya målkäril och vigter för kronomagasinerna och bagerierna; Dito till' ny byggnad för Teknologiska institutet och deu nya lokalens aptering för nämnde Institut ; dock har Kongl. Majit nyligen tillkännagifva, att 50,000 R:dr utaf anslaget till inköp af tomt för denna byggnad böra utbetalas sedan föreskrifna vilkor för den betingade köpeskillingens utbekommande blifvit fullgjorda; Dito till slöjd-expositioners befrämjande; Dito till ett nytt boningshus på Landtbruks-akademiens experimentalfält; Lånet och anslaget för dels kanaloch sluss-anläggningar, dels jernväg mellan Asasjön och Carlshamn; Anslagen till inlösning samt ordnande och förökande af Kamereraren C. Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameralväsendet; Anslaget till restitution af erlagd krono-tionde utaf komministers-boställen inom Stockholms län; Dito till förre Landskamererare!! S. Lindbergs ersättande för utbetalda medel till Stats-rådet J. D. af Wingårds sterbhus; Dito till uppförande af en kapellbyggnad vid Mouonionalusta inom Pajala socken i Norrbottens län: Dito till ett bönehus jemte en begrafningsplats vid Turtola by inom samma socken; Anslagen till inköp af boställen åt Kapellpredikanternc inom ofvannämnde socken samt Malungs socken i Stora Kopparbergs län; Dito till nya skolhusbyggnaders uppförande i Göteborg och Uddevalla; Anslaget till en refraktor för Astronomiska observatorium i Upsala; Dito till utgifning af planchverk öfver Svenska fornsaker och historiska märkvärdigheter; samt Dito till ny byggnad vid Institutet för döfstumma oell blinda. C) Anitlagen till fortsättande oell fullföljande af Statens jernY&gs-liyytfiiader. Enligt reglementets 124 § utgjorde de under sednast förllutna riksdag för Statens jertwägs-anläggningar beviljade anslag följande belopp, nemligen:
Återstoden 7,746: 83. 24 utgör skillnaden emellan utgifterna, här ofvan upptagna till 38,267: 61. och i räkenskaperna beräknade till 30,520: 78. 7,746: 83. hvilken skillnad åter härleder sig derifrån, att en del af bokförda utgifterna tillhörer 1860, hvaremot en annan del, tillhörande 1861, ej kunnat i räkenskaperna för samma år ingå, enär dessa först under detta år blifvit liqviderade. Sålunda är bokfördt, i stället för Mäklare-kurtaget i Stockholm för sednare hälften af 1861 . R:dr 5,164: 58. samma kurtage för sednare hälften af 1860 „ 604:95. I stället för enahanda kurtage i Götheborg för år 1861 3,060:47. denna utgift för 1860 1,209:77. 1,850:70. I stället för 1861 års arfvoden i Götheborg 5,500:- sådana arfvoden för 1860 3,400: — 2,100: — Skillnaden emellan diverse utgifter i Stockholm och Götheborg, utgörande 5,280:46. men bokförda till 4,527: 37. 753. 09 S:gr R:mt 9,263: 42. hvarifrån bör afräknas: provision, stämpel och porto för sednare hälften af 1860, uppgående, efter afdrag af Statslånefonden påförda R:mt 72, till 1,516:59. Återstod i R:mt 7,746: 83. Såsom af ofvanstående redogörelse inhemtas, har Banken för närvarande deposition jemväl i Berlin hos Handelshuset Gebrilder Schinkler, med hvilket Banken inträdt i affärsförbindelser då tillfälle under detta år yppade sig att inköpa Preusiska Thaler, hvarförutan Fullmäktige under förlidet års höst träffat 25 öfverenskommelse med Handelshuset ,Joh. Berenberg Gossler &
1 N:o 217. Ani., till Exp. Utsi;, dea 11 Juli, kl. 11 t. m Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 61. CU. A.) Till besvarande af de anmärkningar, som inom de serskilda RiksSlånden, dels i sin helhet, dels i vissa punkter, föranledt återremiss af Utskottets Utlåtande Nio 6t , angående regleringen af utgifterna under RiksStatens f)ide Hufvudtitel, får Utskottet, hvad först angar den endast inom Ridderskapet och Jdeln gjorde framställning ej mindre om beviljande af högre anslag för Tabell-Commissionen, vare sig på denna eller den aidra llufvud-Titeln, än äfven derom, att låne-understöd för åkerbruket, handeln och näringarne måtte fortfarande af Kongl. Majit meddelas, endast anföra: att då Tabell-Commissionens aflönings-stat icke tillhör denna Hufvud-Titel och då de af Utskottet anförde skäl, för upphörande af låne-understöds meddelande af detta anslag kunna anses godkände af trenue Riks-Stånd, sorn Utlåtandet i denna del antingen bifallit eller lemnat utan anmärkning, Utskottet vielbiilVer sitt förra yttrande. Som den af Utskottet föreslagne fördelning af denna Hufvud-Titel uti serskilda under-afdelningar eller anslagstitlar blifvit af samtliga Riks-Stånden dels bifallen, dels lemnad utan anmärkning, anser Utskottet således för sig endast återstå alt afgifva yttrande, i anledning af de anmärkningar, sorn vid Utlåtandets efterföljande punkter förekommit, nemligen: 5:o Undervisningsanstalter jör Jordbruket och Latidtinahna-näringarne. a) Landtbruks-Institutet vid Degeberg.
Men äfven denna är ingen tillförlitlig måttstock härutinnan. Naturen synes snarare i afseende på de olika trakterna inom detta län följa en mot vanligheten omvänd ordning. Ty ehuru jorden uti södra delen af kustlandet erhållit en ojemförligt större uppodling, än i den norra, och jordbruket i alla afseenden i den förra står långt framför jordbruket i den sednare, utvisar ändock en jemförelse, att medelafkastningen af ortens hufvudsäde, kornet, å håda ställen är ungefärligen lika eller åttonde kornet af både råg och korn. Så t. ex. ehuru Pajala socken har ungefär enahanda höjd öfver hafsytan som Piteå socken, men deremot är tvänne grader nordligare, gifver likväl samma qvantitet säd enahanda afkastning å båda ställen. Detta anmärkningsvärda förhållande förklaras likväl vid betraktande deraf, att jordmånen i norra delen af länet är den fördelaktigaste, men aftager i bördighet i samma mån man nalkas den sydligaste delen. Enär för gifvet antages, att de sydligaste delarue af länet, som nu äro mest befolkade, först blifvit odlade, så synes det således klart, att man icke alltid uppsökt de bördigaste trakter vid första bosättningarne. Hvad klimatet i allmänhet beträffar, så tyckes erfarenheten bekräfta den uppgiften, att detsamma i sednare tider antagit en märkbart mildare karakter emot fordom. Och ehuru anledningarne härtill till största delen torde tillhöra naturvetenskapen att förklara, har jag likväl all orsak att förmoda, det landets tillväxande odling, de stora skogarnes förminskning samt åtskilliga träsks och sjöars samt myrors aftappning dertill jemväl bidragit.
goda Hon råd hade sjelf så början och ensam sagt till, att hon utaf Visserligen a f allt lif. upp skicka efter gossen? Han allt u n g a frun, kanske en redan ut vit derefter hastiga » Mamma! » ned handen trycka p å ringledningen, då hon hörde d ö r r ö p p n a s o c h slutas i fjerran mumlade hon o c h sjönk åter De t u n g a draperierna des, och in frasade kring dörren åtskilmodern, såsom vanligt » M i n stackars lilla u n g e. hon frågade efter som dig och ville Och hafva dig varit des på dumma der ägget, gråtit? bättre s y n Ä r det värre än vanligt, eller är det något annat, mig nu. för mig. » som Du » Ack står p å? Han nu i det h ä n d t han sjelf. hon » Ah ' men Nå, got Jag tycker har j u alltid annars drägten var obehagligt muntra naturligt, är ur det har bra sagt, värre än henne, hon d å s k ä m t b o r t h u m ö r, o c h d å vet d u, är, när någon u p p en, s o m d e säga. skämta, när om att man höra sjelf en hur försöker att F i n s det nå- annan är l e d s e n? Det instämde modern. ur mig sade så för äfven kasta resa att j a g, i det sin lemna gaffel sig u p p, att rummet. än i bordet stolen föll får säga, att j a g nästan sprang rädd var j a g, att han skulle u p p m i g och. (Forts.) Från Iduns läsekrets. Klara Våghals. Någon har tillsändt oss ett urklipp ur Hudiksvallsposten, åtföljdt af följande verser. Vi ha ej velat förvägra dem plats, då en vacker tanke ligger som grund, men meddela först den i frågavarande tidningsnotisen, som torde tjena som inledning. På fredagen i förra veckan, berättar nämda blad, föll, strax före mörkrets inbrott, en liten 5-årig gosse vid Iggesunds bruk i dammen ofvanför landsvägsbron och drogs af strömmen hastigt ut på djupet.
Då årliga anslaget för Armeens tross, utredning och beklädnad utgjort 319,000 R:dr, den indelta och värfvade Arme'en ♦ ioo Den i5 December f. m. likväl under detta anslag icke inbegripne; då årliga anslaget till Ärtilleri-förråderne utgjort 180,000 R:dr, anser jag nödigt, att Rikets Ständer upplysas om den hushållning, som vid dessa medels användande varit iakttagen. De ofvannämnde ansia gssum mor nc hafva likväl sedan sista Riksdag utgjort ett sammanräknadt belopp af två och en half Million R:dr, som för mig visa sig hafva hort lemna andra resultater, än att förrådsbrister nu angifvas, såsom oundgängliga att fylla. Om -vi med dessa anslag icke under fredens lugn förmå att åstadkomma nödig förkofran, ej mindre för våra förråder än för ArtilleriMateriellen, så ser det i sanning illa ut i anseende lill möjligheten att tillfredställa fordringarne i dessa delar. Jag kan ej fatta, hvilka påkänningar utrednings-förråderne under freden kunna vidkännas, och jag anhåller, att StatsUtskottet måtte anställa en sträng och noggran undersökning till vinnande, af upplysning i anseende till alla de détailler, hvarigenom bristerne »tillkommit. Sammaledes inser jag icke, hvilken stark slitning Artilleriets Materiel under den förflutna tiden kan hafva varit underkastad, hvadan jag, i hänseende dertill, af Stats - Den i.5 December f. ni. 101 Utskottet begär samma undersökning i anseende lill delta ämne. Jag anhåller om remiss, lill StatsUtskottet. Lades på bordet.
Som anmanings-räkningar för fastighets-lån i allmänhet fortskaffas genom Kongl. Maj:ts vederbörande befallningshafvande, anser Utskottet något serskildt stadgande i förevarande fall, hvad lånen på fast egendom i Stockholms stad beträffar, destomindre erfordras, som dylika lån nedgått till ett antal af endast 43 st., samt 22:o tillstyrker sålunda, att 179 § i Banko-reglementet måtte få utgå. Cirkulations-kapilalet emot inteckning i fast egendom, vid 1834—1835 årens riksdag faslstäldt till 4,780,000 r:dr, vid 1840—1841 årens riksdag förhöjdt till 5,500,000 r:dr och vid sednaste riksdag lill 6,500,000 r:dr, deruti inbegripet beloppet af lånen emot återbetalningsskyldighet i silfver, har, oaktadt dessa vid hvarje riksdag meddelade tillökningar, under den sednare Iliden, visat sig vara otillräckligt, enär, på sätt Utskottet i memorialet N:o 31 hos Rikets Höglofl. Ständer anmält , vid början af Februari månad detta år, låneansökningar å ett sammanräknadt belopp af 568,000 r:dr banko voro, i brist på tillgängliga medel, hvilande. 14 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. Åberopande denna omständighet, hafva ock följande ledamöter af Heder v. Bonde-ståndet, nemligen G. B. Appelqvist från Blekinge län, P. Olsson från Upsala län, A. Gunnarsson från Elfsborgs län samt A. Sandstedt från Jönköpings län, uti serskilda till Utskottets behandling remitterade motioner, i hvilka flere af bemälde Biks-stånds ledamöter sig förenat, framställt yrkande derom, att ofvannämnda cirkuiations-kapital måtte förhöjas.
Län, om jemnkning i Rustningen och Roten ngen öfwer bela Riket; Ärerremitz af Lag-Utskottets Memorial, anaäende en Allmänna lugnet betryggande författning. Af den 2 October: Instämmande med Ridderffapet och Adeln uti Remisi till det särskilta Utskottet af en gjord motion om qränsors utstakande för f. d. Konungens wistelseort; Instämmande likaledes med Ridderffapet och Adeln i det uppdrag ät det särskilta Utskottet att afgifwa sitt utlåtande öfwer den gjorda motionen, att de wid sista Riksdag fattade och till den nästa gällande beslut, mätte fastställas i allt hwad nu icke annorlunda stadgades. Högloflige Ridderffapet och Adeln ätffiljdes kl. half 2. lu lläern piolocolli, 6. LUverstolpe. — Lörda - 376 Den 6 October. Lördagen den 6 October. ?leiium klockan io förmiddagen.. Herr Baron, och Landt-Marskalken förmälte sig hafwa i dag blifwit hedradt med cn Nådig ffrrfwelsc frän Konungen ut: ett Hans Majtt enskilt nära rörande ärende, hwrlket Herr LandtMarckalkcn trodde 5g ej bättre kunna bcbandla an genom upplasirng af Hans Majtts Nådiga Bref. Herr Landt-Marskalken uppläste härefter detsamma sä lydande: Wälborne Herr Friherre och Landt-Marskalk! Jag har, under loppet af detta Riksmöte, wid sä manga tillfällen emottagit ojafaktiga prof af Riksens Ständers berömliga bemödanden att gä Mine walmente afsigtcr till mötes, att Jag ej kan draga i betänkande att i ett ämne som Mig enskilt rörcr, wadja till ett förnyadt yttrande af desia Riksens Ständers tänkesätt.
Detta torde ej minst kunna tillskrifvas titelrollens innebafvare, en åtminstone för S t o c k h o l m s s c e n e n ny sångare hr Schiicker, s o m m e d en vacker, stark o c h klangfull tenor samt en ledig aktion lifligt slog an på premiérepubliken o c h hyllades m e d motsvarande bifall. D e högförnäma unga polskorna ha i fröknarna Frisch o c h Gruriberg täcka representanter, o c h i guvernör Ollendorfs burleska skepelse g ö r sig hr Ringvalls bastanta k o m i k väl gällande. Det hela går m e d fart o c h kläm, uppsättningen är fräch o c h vacker, o c h ingen torde därför ångra att upplifva en gammal bekantskap m e d denna den nyaste bland » tiggarstudenter ». För själfva romansaftonen, å hvars program f ö r e k o m m o flere nya kompositioner, hinna vi redogöra först i ett följande n u m m e r. 9 I Wettergrens fflanufakturaffär, | — Göteborg — sänder på begäran och FRANKO direkt till förbrukare profver på säsongens NYHETER I Kl Isiiiiis Gatate, billigare, m e n i alla afseenden fullt jämförliga m e d ryska. (S. T. A. H. BEGÄR PROFVER! Rikstel. B a r m h e p tighet! (Ann. inne blott 1 gång.) En djupt bekymrad maka ber välvillig &gt;erson om lån - å 1800 kr. för mannen (orlentl. Statens tjänstem.) för 2 barns upp' ostran. Obs.! Intet svek, referens., säkerlet, amort. ränta. Godh. svar genast till Hjälp », adr. S. Gumaelii annonsbyrå, Stocklolm f. v. b. G Ö R EN GOD GERNLNG! EjN BILDAD flicka, som ämnar genomgå handelsakademi i Hamburg för att stulera språk, önskar till sällskap och kamrat •n flicka, som vore hågad genomgå densamna. Svar snarast till » Kamrat », Norrkö- ping p. r.
Locala förhållanden lägga ock betydliga hinder i vägen för så beskaffade förbättringar inom Wermland, och hafva således Gästgifvare-ördningarne härstädes under de senare åren icke undergått några synnerliga förändringar. Genom öfverenskommelse!' sorn år 1824 blifvit inför Eders Kongl. Majtts Befallningshafvande bäradsvis träffade och år 1826 af Eders Kongl. Maj:t i Nåder fastställde, hafva Länets invånare bestämt förhöjda skottpenningar, att utgå för utom skallgång dödade rofdjur och enligt Eders Kongl. Majtts Nådiga föreskrift genom Circnlair af den 19 Junii i83o äro Länets invånare åter hörda i fråga om Jagtcassas bildande och premiers utgörande för att befrämja rofdjursjagten; men sedan äskad.t blifvit att ytterligare öfvei läggningar i detta ämne måtte vid Sockenstämmor få äga rum, har detta ärende ännu icke kunnat till slut bringas. Sparbankar: Inom Wermland finnes atlie så beskaffade Inrättnin gar. Den ena i Carlstad stiftad 1822 och den andra i Philipstad stiftad 1823 Den förre eller Carlstads Sparbank hade vid i832 års början en insättningsfond af 33,o83 R:dr 17 sk. tillhörig 549 personer. Under året insattes af 264 äldre och 182 nya delägare i4,439 R:dr 4i sk. och efter afdrag af hvad som uttagits, ägde vid årets slut 63a personer hos Banken i behåll 43,685 R:dr 10 sk. Således har denna fond under årets lopp vunnit i storlek 10,600 R:dr och uti delägarnes antal 83. Hj.ejpfondens, behållning eller Bankens egna tillgångar utgjorde vid i832 års ingång 25^6 R:dr i5 sk. 3 r;st och vid årets slut 2654 R:dr r6 sk. 5 r:st Banco.
Länen 3 anordna om detta öfvefskotts transporterande till de Län, der brist inträffat, äfvensom uppgöra huru stort qvantum erfordras till fyllnad i uppkommen brist vid missväxtår* då Tulleri på inkommande Spannmål bestämmes efter det pris den har, så väl inom sorn utom Riket. Då i Maj månad KronoBefållningsmanrien redoviser dess uppbörd, bör Spannmålen upptagas till siri Valeur i penningar efter Markegångspris* sorti fyllnad i den summa utlagorna göra, hvilken Spannmål han å nyo i Augusti redövisar samt remitterar influtna medel; laggrannhet, vid tjenstens förlust, bör iakttagas, och bör Konungens Befallningshafvande! Ridd. 0, Ad, Prot. N;o 37. 3$. 290 Den 13 April. personligen eller genom Ombud, äga rättighet inventera Magazinen, när han dertill skäl finner. Om hvarje odlare ägde en säker odlings* afkastning genom gifven afsättning , skulle Sverige snart producera så mycket Spannmål, att hvarken den varan eller Brännvin vidare kornme att spela någon röle på vår handelsvåg. Och borde brännvin aldrig tillåtas, hvarken till införsel eller på nederlag. Af de medel, som komma att anslås till åkerbrukets uppbjelpande och uppköpet af öfverflödig Spannmål, i goda år, borde enviss summa, proportionerad etter Länens productions-förinåga, hvarje höst tillsändas Länen, att vidare utdelas till hvarje Krono Fogde, såsom förskott på blifvande leverance, till 2 procent af det värde, egendomen vid Taxering erhållit, med 6 procents renta; hvilka medel ovillkorligen böra af KroroBefallningsmannen utmätas, så vidj betalning med Spannmål, eller penningar, saknas inom Maj månad. Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, och blef det Författaren tillåtet att sitt anförande med de öfriga Respectiva Stånden communicera.