Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf får Utskottet erinra, hurusom Rikets Ständer redan vid början af delta riksmöte, uppå Utskottets hemställan i Memorialet N:o 2, medgifvit, att, till allmänna rörelsens underlättande, de 1,500,000 R:dr, hvilka före sednaste riksdag tillhörde fonden för belåning af jern m. m., men då alsaltes till understödjande af Filial-banker, som kunde uppstå för att ersätta upphörd privatbank, finge, tills vidare och intill dess Bankens laneoch kreditiv-rörelse blifvit på det hela ordnad, af Banko-fullmäktige användas till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer, i den mån dels dertill anvisade försträckningar måste till sina ursprungliga ändamål återföras, dels inkommande ansökningar i denna väg kunde föranleda; i följd hvaraf berörde 1,300,000 R:dr nu mera äro i rörelsen utgifna. Då den af Utskottet tillstyrkta sammanslagning af särskilda fonder, enligt hvad förut blifvit visadt, måste göra låne-tillgångarne mera tillräckliga än hittills, och då det jemväl kan tagas för gifvet, att uppoch afskrifnings-rörelsen, efter de deruti under innevarande riksdag af Rikets Ständer beslutade och nu mera i verket satta förändringar, kommer att af allmänheten anlitas med större begärlighet än tillförene, har Utskottet, under förutsättning att de medel, sorn på uppoch afskrifnings-räkning inflyta eller af Sparbankerna hos Diskont-verken insättas, skulle få användas i den rörelse, som med den gemensamma eller Handelsoch Näringsdiskont-fonden bedrifves, ansett sig icke ega skäl att tillstyrka, det berörde fond må förhöjas med större belopp utöfver de i Banko-reglementet för de nu varande särskilda fonderna bestämda än 50,000 R:dr Banko, hvilken summa torde tilläggas ifrågavarande fond med afseende derå att kassa-kreditiv åt Sparbankerne jemväl skulle från densamma beviljas. Som häraf följer, att skillnaden emellan de 1,500,000
Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 5 eftermiddagen, och fort-' sattes sedermera, hvarunder Herr Grefven och Landt - Marskalken öfverlenmade klubban till Grefve Wachtmeister, Hans, samt bortgick. Efter voteringens slut, och sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, befnnnos rösterne hafva utfallit, sorn följer: Ja 60. Nej — 29. 444 D'n 11 September f, ni. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att af Bankens behållna vinst en summa af 266,666 R:dr 32 sk. BancoTransportSedlar borde årligen afsättas och anslås till inköpande af myntbara metaller af Guld och Silfver. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den xi September iSaå. S D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 6 dennes under N;ris 07 och 58 afgifne, samt den 9 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, tvånne Memorial, med votes rings-propositioner: 1) Rörande den af Ståderne utgående salu accissen; 2) I afseende på vårderingsgrunden till Bevillningens utgörande af brandförsåkrade hus i Slåderne; Fann Ridderskapet och Adeln för godt, att tued godkännande af de i samma Memorial föreslagne voterings-propositioner, öfverlemna dea - Ben il September t. ml 445 sa frågor till det Förstärkta StatsUtskottets afgörande. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. Lagerheim, Thorsdagen den II September. Plenum kl. half till 6 eftermiddagen.
Af Hästarnas antal tillhöra 241 de Kongl. Hof-Stallen, samt 674 Garnizons-Trupperna och Officers-corpserna; 295 egas af Hyrkuskar $amt Åkare, och de öfriga 2,oi3 af entita personer. 5:o Det i Tabellen utförda Uppskattningsvärdet innefattar ej blott förutnämnde 3,6ii hus och tomter, utan äfven alla i Staden befintliga Bruk, Fabriker, Manufacturier och Qvarnar, äfvensom Stadsjorden, emedan berörde Inrättningar äro uppskattade i sammanhang med Egendomarna, der de finnas anlagda, och ali jord, såsom indelad i qvarter och tomter, samt tillhörande berörde egendomar, blifvit deribland uppskattad, så att särskilt värde derå, på sätt Formuläret till Tabellen antyder, ej kunnat uppgifvas. Omför mål ta Uppskattnings-värde, äfvensom hela Bevillningen, upptages i Tabellen till medeltal för sex år ifrån och med år 1827. 6:0 Bevillningen af Gdfvor och Testamentenj har utgjort 16,643 R:dr 3 sk. 7 r:st.; och hvad derjemte i samma Tabell-column är uppfördt under benämningen Vinstmedel och dylikt till en summa af 16,584 b-dr 28 sk. 7 r;st., är medelbeloppet så väl af den till Riksgälds-Contoret under nyssberörda tid influtna Bevillning ifrån Nummer-Lotteriet, Dykeri-Uompagniet, Sjöförsäkrings-JBolaget, Sjö-Assurans-Compagniet och Jern-Contoret, som af Bevillningen å intressemedel, utbe t älta från Riksgälds-Contoret. 7:0
Sedan, till följd af Kongl. Majrts och Rikets sednast församlade Ständers beslut, bergslagets alla förmåner och privilegier numera upphört och bergsfrälse-jorden blifvit befriad från de inskränkningar i egandeoch dispositionsrätten öfver jorden, som dess innehafvare förut varit underkastade, äfvensom från alla de tjenstbarheter till grufvan, hvilka i fordna tider ålegat densamma, så att numera endast en ringa afgift återstöde under namn af »vedhygster-ränta», utgående med 5 skillingar 4 runstycken för hvarje spanland, syntes deraf följa, att den frihet från allmänna onera, hvaraf bergsfrälse-jorden, emot utgörande af ofvannämnda prestationer, hittills varit i åtnjutande, borde upphöra, och samma jord följaktligen, emot befrielse från utgörande af ofvannämnde vedhygster-ränta, underkastas enahanda skyldigheter, som skattejorden, en åtgärd, som ej allenast, i afseende å sjelfva sakens beskaffenhet, vore fullt rättvis, enär bergsfrälse-jordens ofvannämnda friheter vore af helt annan natur, än de förmåner, hvilka tillkomme annan frälsejord, utan ock under närvarande förhållanden vore af behofvel påkallad, för att åt den öfriga jorden inom Dalarne bereda en högst behöflig lindring i roterings-skyidigbeten, hvilken inom denna provins vore mer betungande än i de flesta andra landskap; — och har motionären, på grund häraf, föreslagit, det Rikets Ständer ville uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder låta vidtaga åtgärder til! åstadkommande af skattläggning och rotering af bergsfrälse-jorden samt att genom denna rotering lättnad måtte beredas de socknar af Dalarne, i hvilka roterings-skyidigbeten är mest tryckande, 12 Stats-Utskotlets Utlåtande M 193.
Jag har deruti tyckt mig märka någon farhaga at Bewillnings-Utskottets Ledamöter icke skulle wäl känna sin befattning. Jag wagar likwäl tro at Högloflige Ridderskapet och Adeln i denna deln kan rrsnHuIIIiiers sig. Order Bewillnings. Utskott utmarker nogsamt hwad pligter Ledamöterna åligga at iakttaga. Huru de dem upfylla mäste naturligt^ wis wara sä mycket swarare at döma som det ej ännu kan wara bekant hwad Utskottet gjort. Jag tror mig " derföre böra nämna, det wi företagit ost at genomgå och granska 1789 ars Bewillnings, Förordning, och kröjsLier til en omarbetning af nsta Hrrielsn är redan t det mesta färdig. Föga skulle genom en InkruKion kunna uträctas om den skulle föreskrifwa Ucskottet andra grunder än dem LALmöterne sjelfwe äga förstånd at be, gripa. Dessutom om Ridderskapet och Adeln skulle wilsta fastställa en Insirutiion, mäste nödwandigt äfwen de andra Sranden deröfwer vsruilera och besluta, innan Utskottet kunde sik arbete företaga; och jag hemställer til Högloflige Ridderskapetoch Adelns eget ompröfwande, om ej den tidS utdrägt sädant astadkomme skulle förord» saka mera skada än nytta; jag kunde hafwa ännu mera ak tillägga, men will ej uppehålla Ridderskapet och Adeln, »tan atnöjer mig med at til alla delar instämma i Friherre kibbmZs och Friherre ^LntinZsksulens yttranden. Friherre vs 6ser, 6srl, Som jag ar en kbland dem som fatt förtroende at wara Ledamot af Bewillnings-Utskottet, tror jag mig böra anmärka at Utskott redan warit 8 a 10 gangor tilfamman. Jag skulle anse för Utskottet ganska förmånligt at äga en laLtruÄion til sik rättesnöre när en InstruÄion sinnes.
Att detta dröjsmål med Redogörelsens af« gifvande fordrar rättelse år för uppenbart, åfven utan åsigt af de i Råkenskaperne sig derifrån hårledande betänkliga följder; och då Restlångderne vid tiden till Summariska Redogörelsens afgifvande, den I Maji hvarje år böra Uppgöras efter det förhållande som då eger rum, åfvensom Afkortnings-Långderne derefter uppråttas, dels enligt företedde bevis, dels för bristande tillgång, samt dessa Längder, af Redogörarne underskrifne, böra i Socknestufvorne upplåsas och bestyrkas, för att sedan tjena till grund och rättelse för de åtgärder, som Landshöfdingen jemte Lands-Gontoiret, vid den noggranna tillsynen å Uppbördens förvaltning, kunna pröfva nödige; altså kan Kammar-Rätten icke finna någon verklig eller giltig orsak, hvarföre icke Special-Råkningarne, åfven i Kopparbergs Lån, hvilka, likasom ide öfriga Lånen, böra upptaga till redovisning föregående årets Räntor och Inkomster, både kunna och böra afgifvas på lika tid, som i de öfrige Lånen, eller Revisorers Berättelse. 67 den 1 September; förtjenandes den betänklighet* som häremot möter att, innan Special* Råkningarne afgifvas, Restoch AfkortningsLångderne böra vara af Eders Kongl. Maj:ts Befalningshafvande godkände och der förut vid Tinget upplåste* likväl i sjelfva grunden mindre afseende, då harvid i betraktande tages, att Eders Kongl.
Den omständigheten att olika meningar uppstått om tillämpligheten af ett bestämdt stadgande pa ett visst fall torde väl i allmänhet icke böra anses såsom bevis på nödvändigheten af ett förtydligande, och hvad särskildt angår nu 12 Bcvillnings-Utskottets Betänkande JW 9. ifrågavarande fall har Utskottet funnit annan föreskrift än den redan befintliga icke vara erforderlig. Utskottet hemställer alltså, att Olof Pehrssons motion icke må till någon åtgärd föranleda. Uti sin förut omnämnda motion har Herr Gahn jemväl föreslagit, att bland undantagen i § 2 måtte införas Regementens och Ojficers-korpsers vid mötesplatser för begagnande under mötena uppförda byggnader, äfvensom enskilde personer tillhöriga kyrkor och bönehus, hvilka samtliga byggnader billigtvis borde befrias från bevillning, då de icke lemnade egarne någon inkomst; men Utskottet har, på grund af hvad nyss förut blifvit anfördt om undantag i allmänhet, och dä särskildt i detta fall någon giltig anledning till den äskade befrielsen icke synts vara lör handen, helst egarne af dylika byggnader deraf hafva fördel, om ej just direkt inkomst, funnit det gjorda förslaget icke kunna tillstyrkas. I sammanhang med förslag till åtskilliga andra ändringar och tillägg i gällande Bevillnings-stadga, har, uti motionen N:o 379, hos Hedervärda Bonde-Ståndet. C. J. L. Lönnberg, från Östergötlands län yrkat, att enahanda befrielse frän bevillning, som är medgifven för inkomst af kapital eller arbete, understigande 400 R:dr, mätte utsträckas till egare af fastighet, dä densammas taxeringsvärde icke öfverstiger 400 R:dr och den skattskyldige icke eger annan fast egendom och hans inkomst a.f kapital eller arbete för öfrigt icke uppgår till 500 R:dr. Dä egare af fastighet i stad samt i mantal satt jord pä landet alltid varit pligtige att utgöra afgifter till sä väl Staten som kommunen, har Utskottet funnit någon rubbning i detta förhållande med anledning af den väckta motionen nu icke böra vidtagas.
Beseoch Ekon.-Utskottets Betänkande M 12. sterlig erfarenhet och på samma erfarenhetsväg lära känna församlingens behof, utan ock sålunda vore i mindre fara att råka i sådana theoretiska förirringar, hvarpå exempel ej saknades hos andra länders blott theoretiska theologer. Men huru stor betydelse denna anmärkning än finge erkännas hafva, syntes den likväl icke kunna eller böra uppväga afseendet på hvad som utgjorde församlingarnes billiga anspråk och oafvisliga behof, likasom det ej alldeles torde saknas utvägar att förekomma de befarade olägenheterna af prebendepastoratens upphörande, i hvilket hänseende motionären exempelvis ville föreslå föreskrift om skyldighet för den theoretiska theologen till viss presterlig tjenstgöring ej mindre såsom vilkor för befordran, än äfven fortfarande efter vunnen sådan. Utskottet kan icke annat än instämma i den mening Professor Ribbing sålunda uttalat. Sedan ofvanomförmälda, redan beslutade indragning af läroverks-prebendena egt rum, och jemväl den reglering enligt Kongl. Brefvet den 26 Februari 1864 vidtagits, att der, vid skeende undersökning af beloppet af biskoparnes löner, en sådan lön finnes öfverstiga ett visst faststäldt belopp med så stort värde, som svarar emot afkastningen af ett eller flera med tjensten förenade prebendepastorat, lönereglerings-nämnden eger föreslå frånskiljande af ett eller flera af dessa pastorat, med iakttagande deraf, att alltid ett prebendepastorat vid hvart biskopsembete bibehålies, utgöras de återstående prebenden af sådana, som äro anslagna åt biskopar, domprostar, theologie professorer och adjunkter vid universiteten samt en del theologie lektorer vid elementarläroverken.
1 afseende å denna del af regleringen bar inom Borgare-ståndet Herr Wetterberg väckt en, till Utskottet sedermera remitterad, molion, deruti ban hufvudsakligen anfört, alt, ehuru i hvardera af Svea och Götha Hof-Rätter 20 samt i Skånska HofRätten 8 notarieplatser, motsvarande antalet af Hof-Rälternes föredragande ledamöter, ansetts erforderlige, löner likväl föreslagits endast för 15 i hvardera af förstnämnda två Hof-Rätter och för 6 i Skånska Hof-Rätten; att de fleste af de ordinarie Notarierne i lön och sportler, sammanräknade, ej ens erhållit det belopp af 2,000 R:dr, som vid den allmänna löneregleringen för embetsverken ansetts vara det lägsta en tjensteman i andra lönegraden borde undfå, samt att Hof-Rätts-Notariernes ställning ytterligare försvårades derigenom, att, ehuru kanslistgraden inom Hof-Rätterne blifvit föreslagen att indragas, någon godtgörelse för renskrifning af Hof-Rätternes domar och protokoll eller för utskrifning af expeditionerne, medförande en kostnad af minst 200 R:dr årligen, icke blifvit Notarierne tillagd; varande af motiopäreiy Stals-Ulskotleta Utlåtande AS 42. 15 föreslaget, att de uti lönestaterne upptagne e. o. Notarier malte bland de ordinarie Notariernes antal uppföras; att för samtlige dessa notarieplalscr Irenne lönegrader skulle bestämmas, med löner af 1,800, 1,500 oell 1,200 R:dr, samt i högsta o*h lägsta graderne uppföras 5 Notarier i Svea och Götha Hof-Rätter och 2 i Skånska Hof-Rälten, men i andra graden 10 Notarier i förstnämnda två Hof-Rätler och 4 i den tredje, äfvensom att hvarje Notarie särskildt finge sig tillagdt ett belopp af 200 R:dr årligen, såsom ersättning för renskrifningskostnad.
Rikets släders bevillning utgör | af heia landets, synes deraf, att stapelstädernas bevillning icke är så stor som den summa, samma städer erhålla i skatt af hela landet, och att det således vore en stor vinst att alldeles befria från skatt alla stapelstäderna och återtaga de allmänna afgifter, som nu hela nationen till samma städer ändock slutligen betalar uti tolagen m. fl. mindre afgifter på handeln. Hvad inqvarteringstolagen beträffar, är den gifven med ett bestämdt ändamål och vilkor för stapelstäderna alt vara skyldiga till bestridande af inqvartering. Men denna skyldighet hafva dessa städer sedermera under flera Riksdagar icke allenast velat afskudda sig, utan också dertill erhållit R. St:s bistånd. Vid sednaste Riksdag t. ex. ingingo R. St. med und. anhållan, att K. M. behagade låta i städer, der inqvartering kunde komma i fråga, bygga för statsmedel hus till inqvarteringens emottagande. Mig veterligt är det endast stapelstäder, som hafva garnison, och på dessa få ställen erhålles inqvarteringstolag uti vederlag, äfvensom troligen ickeborgerskapet i dessa städer skulle vilja undvara garnisonen, enär bela statskostnaden för dessa trupper vanligen användes och bortköpes i staden. Städer finnas, som utom Kronans etablissementer derstädes aldrig skulle förmå att såsom städer fortvara, såsom t. ex. Carlskrona. Tvenne städer hafva afsagt sig eller äga icke inqvarteringstolag, hvaremot de också äro från inqvartering befriade; dessa äro Westervik och Marstrand, den sistnämnde från år 1823. Hvad användandet af denna inqvarteringstolag beträffar, har dermed gått till såsom med användandet af den ordinarie tolagen; den har på många ställen blifvit hel och hållen till andra ändamål använd. Så har t. ex. en stad (Norrköping) användt 34,000 R:dr B:co till en jernbro. I Götheborg upptages och användes ordinarie och inqvarteringstolag gemensamt och användes till: InqvarteringsCassan i4,4^2 Rsdr.
Olsson i Dvärsett at emedlertid åtminstone 14 dagar, henne mottaga och försörja. 2:o Hvad vidare angår den afoch tillträdande kyrkvärdens aflöning, så beslöts det skulle kyrkan återbekomma de til förra kyrkv. af församlingen år 1830 beviljade 5 riksd. b:co årligen, hvilka kyrkan årligen, sedan denna tid \til honom/ förskjutit, och skulle desse medel betalas efter rök, enligt uträkning af sockenskrifvaren, som äger at om deras snara in69 skrifvande ombesörja, och til den nya kyrkvärden Lars Hemmingsson i Häste beviljade socknemännen trenne (3) skillingar banko på hvarje rök, hvilka medel årligen skola medan Lars Hemmingsson är kyrkovärd honom tillkomma, och redovisas af sockneskrifvaren vid de årlige sockenjemnads liqviderne. År och dag som ofvan P. Staaff Per Jonasson i Kroksgård, Nils Johansson i Vägmon, Erik Perss. i Nygård, Olof Ersson i Kjälen, Erik Johanss. i Wike, Olof Anderss. i Dvärsett, Zakris Carlss. i Silje. År 1830 d. 15 aug. är å andra sidan stående sockenstämmo protocoll, å allmän sockenstämma i Rödön offentligen uppläst och erkändt, intyga: P. Staaff Å församlingens vägnar Olof Nilsson i Tomte Per Jonsson i By Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 41, ÖLA. 1830 den 12 sept. valdes, å allmän socken stämma i Rödön, följande sexmän för Rödöns socken, neml: För Krokoms norra rota, bond. Olof Andersson i Dvärsatter, för södra rotan, bond. Hemming Månsson i Lägden, för Sjöbygds rotan, bond. Olof Persson i Backen, för Kjälens rota, bond. Lars Nilsson i Kjälen. Och d. 18 i ofvannämnda månad valdes, å allmän sockenst. i Nässkott, följande til sexmän för Nässkotts s:n. neml. För Tullus rotan, bond. Per Bengtss. i Bjerte, för Kingsta rotan, bond.
Men jag räds, att han är någon ann's." "Och svara, du ros, nu till mitt behag, Om kärasten han vill mig ha." Då drog hon så varligt de silfverblad, Och rosen hon svarade ja. "Så säg mig, du gök der i grönan skog, Hur långt är tills brud jag skall stå?" Ett endaste slag slog göken i skog; Stor glädje då jungfrun månd' få. "Och tack, liten fågel i högan träd, Kom neder, kom neder till mig! Ej månde du vara för jungfrun rädd, Hon önskar blott kyssa dig." Och fram kom den fågel ur fager lund, Han flög uti kärestans sköt. Herr Gunnar det var, som der ståndit på lur; Skön jungfrun i famnen han slöt. "Och vill du bli min, som det var ditt ord, Så månde vårt brölopp väl stå." Om söndag var lustigt i Gunnars gård, Till brud tog han jungfru-lill då. Anders. Kors, det är änna obegripligt hvad du sjunger vackert, Anna. Men, som sagdt var, akte dej för te flyge för högt. Nock är du den vänste och fineste jänta i hele Wermeland; men det hjelper inte nu för tiden, om en vill ha sej en dråpelig fästman. Då får en allt lof vare rik och förnäm, då. Nej tag mej, du Anna; aldrig får du nå'n ann', som håller så grufligt åf dej, det är molsäkert. Anna. Hör, Anders, vi ska vara de allrabästa vänner på jorden; men tala aldrig om giftermål, så framt du vill göra mej någe grand till viljes. Anders. Se der kommer husbo'n och matmor. Jag ska be dom hjelpe mej te öfvertale dej. Än ger jag mej inte för tappt, du må bli ond eller inte. TREDJE SCENEN. De förra. JAN och ANNIKA ^komma ut ur stugan^. Anders. Hör, fader Jan, har jag inte tjent er nu i sju runda år ärligt och redligt, så att ni varit nöjd med mej? Jan. Jo, det behöfver du foll inte fråge. Du har tjent mej så troget och beskedligt, att jag inte vet, hur jag ska kunne löne dej nock för allt.
Af de öfriga Riks-Stånden har endast Bonde-Ståndet bifallit Utskottets förslag, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ständet, med afslag å detsamma, beslutat att föreskrifterna i ofvannämnda §§ af Instruktionen äfvensom redaktionen af § 3 i Bevillnings-stadgan, skola bibehållas oförändrade. I betraktande af den ståndpunkt frågan sålunda för närvarande innehar, anser sig Utskottet endast böra hemställa, att Borgare-Ståndet måtte i ämnet fatta sitt beslut. I sammanhang med ofvannämnda förslag förekom den förändring i slutet af § 7 att, i stället för orden: men hvart tredje år skall förnyad uppskattning ega rum, infördes: men efter tre års förlopp skall förnyad uppskattning ega rum. Då redan i början af §:n är uttryckt, att fast egendoms uppskattningsvärde må under tre år bibehållas oförändradt, synes deraf att den ifrågavarande förändringen endast innefattade en rättelse, hvilken utan något sammanhang med Utskottets förslag i öfrigt borde ega rum, och hemställer Utskottet fördenskull, att berörda rättelse måtte särskildt af Rikets Ständer godkännas. Ank. till Exp.-TJtsk. den 21 Juli 1863, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut angående stcimpelpappersafgiften. Enligt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, hafva vid behandling af Utskottets Utlåtande M 11, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betan - 6 Bevillnings-Utskottets Memorial JW 15. kandet JV2 7, angående stämpelpappersafgiften, Riks-Stånden i nedan omför mälda hänseenden stadnat i olika beslut: och får Utskottet, med anmälan att, Utskottets yttranden och förslag i öfrigt blifvit godkända,— eller der, till följd af förut fattade beslut, annan åtgärd ej erfordrats, lagda till handlingarne,—• nu afgifva förslag till voteringsproposition er i de delar, der omröstning i förstärkt Bevillnings-Utskott bör ega runi.
Kongl. Maj:t, som på Stats-Rådets nu närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande, Rihtng till Riks-St, Prei. l\iit Samt. 1823. 17R Betäniandt om Lant-Styrelsen pä Öland. behagade detta förslag i Nåder gilla, befallte, att Dess Nådiga Proposition , i enlighet dermed skulle till Rikets Ständer, på vanligt sätt öfverlemnäs. Ex Protocollo J. B. Berndes. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarandet af den af Kongl. Maj:t inrättade provisoriska Läne-Styrelse pä Öland. Gifven Stockholms Slott den 18 fan. 1823. Under de allmänna omsorger, hvilka Kongl. NTaj:t oafbrutet egnat åt jordbruket, såsom den bufvudnäring, hvars framsteg eger på alla andra Näringars uppkomst oöh trefnad en afgjord inflytelse, har Kongl. Maj:ts uppmärksamhet i detta afseende varit särskild fästad på det i betydlig mon af naturen gynnade Oland, der ej mindre vidsträckta, Staten tillhörande, och till stor del odlingsbara trakter, som hittills föga begagnats, än äfven ett förmonligare användande af den enskilda jorden länge påkallat sådana verksamma anstalter, som för framtiden kunde åt lunevånarne på denna O bereda ett större välstånd i förening med ökade inkomster för Statsverket. För sådant ändamål hade redan år 1813, af Kongl. Maj:ts Högstsalig Herr Fader, Konung CARL Xlii blifvit beslutet, att den på Ön varande ansenliga Kronopark af 122,000 Tunnland, hvilken genom Kongl. Brefvet den 16 Mars 1802, såsom en öppen utmark, åt Hemmanen der - Betänhande om L/äne-Styrelsen pä Öland.