Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Rev.-ber. pag. 86.) Jemte förmälan, hurusom Revisorerne, vid granskning af Kongl. Krigs-Kollegii räkenskaper, egnat sin uppmärksamhet åt den vigtiga frågan om beskaffenheten och ändamålsenligheten af det nya bokföringssätt, sorn innefattades uti det för Kollegium tills vidare fastställda och Irån och med år 1850 tillämpade förslag till hufvudbok, hafva Revisorerne, med åberopande af Kongl. Majits den 15 Febrruari nästlidne år meddelta Nådiga beslut, hvarigenom, bland annat, Kongl. Stats-Kontoret erhållit befallning att för de förvaltande Verkens räkenskaper låta uppgöra och till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemna förslag lill formulärer, så inrättade, att dessa räkenskaper blefve uppställda i möjligaste likstämmighet med den nya planen för Riksbokslutet, vid sådant förhållande funnit sig icke böra afgifva något bestämdt omdöme öfver nämnde boklöringsmethods användbarhet i sin helhet, ehuru Revisorerne ansåge det vara af synnerlig vigt, att öfverensstämmelse måtte ega rum emellan de redogörelsesätt, som för 4:de Hufvudliteln och Riks-Statens öfriga Hufvudtitlar iakttagas; — och har Utskottet i anledning häraf trott sig böra meddela att, enligt erhållen upplysning, vid utförandet af omförmälda formulär-arbete, förslag till nya formulär för Kongl. Krigs-Kollegii räkenskaper äfven skola uppgöras, hvarigenom således den hittills saknade öfverensstämmelsen emellan nämnde hufvudtitlars redovisningssätt komme att för framtiden åvägabringas. § 22. (Rev.-ber. pag. 86. Förkl. pag. 264.) Af Revisorerna är vorden anmärkt, alt, enligt den vid uppställningen af Kongl.
Hård af Segerstad ålagdt ersättningsbelopp; 2:o) i fråga om behof af medel för en fyr-anläggning å Gottska Sandön; 3:o) ang:de Landshme Frih. E. F. von Kraemers, Gr. G. E. Frölichs och Gr. P. A. Lewenhaupts bibehållande vid deras rätt till framtida pension från Arméens pensionskassa, och 4:o) om pensions beviljande åt f. d. Sekreteraren och Auditören vid Flottan Assessoren J. G. Björkegrens enka, Anna Maria Hedmansson. Föredrogs ånyo BankoUtsk:s den 22 och 25 sist. Juni på bordet lagda Betänk. N:o 37, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse. Då härvid Hr Gr. o. Landtm, framställde att R. o. Ad. torde finna nödigt att detta Betänk, punktvis företogs till pröfning, ropades Ja; hvarvid dock Gr. Frölich, David anmälde sig och yttrade: I samma ögonblick som Hr Gr. o. Landtm, framställde sin propos. reste jag mig upp för att yttra mig. Om jag fattade Hr Gr:ns propos. rätt, skulle ifrågavule Betänk, punktvis föredragas. Ett sådant föredragningssätt är visserligen det allmänna och i sig sjelf riktigt, derest fråga vore om att Stånden kunde genast stante pede göra förändringar i de särskilda punkter, der sådant möjligen vore af hög nödvändighet påkalladt. Jag föreställer mig emellertid att i detta läll är det alldeles omöjligt. Orsakerna äro lätt insedda. Af de emot förev:de Betänk, afgifna reservationer synes nemi., att nästan bela Utsk:s personal varit i ett eller annat afseende reservanter, och man vet äfven att besluten blifvit fattade med 1, 2 eller 3 rösters pluralitet, hvarjemte en ledamot öppet i sin reservation förklarat att han icke kunde föreställa sig annat, än att Betänk, måste omarbetas.
Med en del deraf skall du betala dina skulder ... med det öfriga skall du söka göra dig sjelf lycklig ... och andra men spela aldrig Axel; aldrig mer! Anna till Axel, en dag sednare. Bered dig på allt, min vän; jag har kanske blott en dag att lefva än. Axel, öfverlemna dig ej till förtviflan. Jag skall aldrig öfvergifva dig. Igenom denna verld, igenom ömsom glada, ömsom tunga skiften, skall du ej gå ensam; osynlig skall Anna följa dig, trogen som då hon bar din ring, som himlens barn ännu ser Axels brud. Skulle väl själar, som engång så väl funnit hvarann, någonsin och genom något kunna skiljas ... tvenne flammor, som förenat sina lågor, brinna skilda hvar för sig? O nej! min ande skall omgifva dig, vara när dig, följa dig alltid du skall känna den nära dig, ljuf, som en vårflägt .. eller som en blomsterånga – eller som en smekning – en kyss – ren och mild, som en månskensstråle. Då du känner dig god – stark, eller då du känner dig lycklig, eller tröstad, eller hoppfull ... eller blott lugn .. så tro, att din Anna är dig nära! Anna till Axel. Nu vet jag, nu förstår jag den, denna syn så skön ... som så mycket rörde mig. Tron, kärlekens och hoppets englar vid en graf, upplyste af Guds härliga sol. Den var för dig, min Axel. Ifrån den stilla graf, der Anna snart skall hvila, skola dessa tre visa dig vägen till det hem, der hon väntar dig. Anna till Axel. Jag börjar bli oredigare. Ännu några ord till dig, min Axel ... fast jag ej rätt vet, om jag ej redan engång skrifvit dem. Min förmögenhet har jag testamenterat dig. Jag kunde det efter rätt och lag. Med en del deraf skall du betala dina skulder Min Axel, spela aldrig mer! Med den öfriga delen skall du göra dig lycklig – och andra. Om du gifter dig – blif en god man! Ej häftig – Ej svartsjuk Ej spelare – En hustru lider så mycket af dessa fel. Det är orättvist och det är grymt, att plåga den, som af dig väntar sitt hela väl. Gör godt åt de fattiga. Gör aldrig ondt åt någon.
Det är visserligen icke att befara, det Banken någonsin skall komma i nödvändighet att vidtaga sistnärhnde åtgärd, då dess Styrelse har i sina händer de, allt efter olika förhållanden beräknade, serdeles verksamma cortectiv, som i det föregående blifvit antydda; men principoch lagenligt kan dock ingalunda Banken, mera än någon enskild, lillförbindas att såsom lån utgifva nya skuldförbindelser, just i ett ögonblick då dess eget bestånd derigenom möjligen skulle kunna äfventyras; och det vöre så mycket vådligare att helt och hållet frånkänna Banco-Styrelsen rättigheten att sådant vägra, som denna rättighet, om ock obegagnad, innebär, genom sin blotta tillvarelse, den enda säkra garanlie, alt inga farliga sammansättningar kun - BancoUtskottets Betänkande N:o 6. 2 i na inom landet bildas, med beräkning att systematiskt och småningom undergräfva Bankens förmåga att silfvervexlingen underhålla. Utskottet tror sig deremot å en annan sida hafva undanröjt alla skäliga anledningar till oro och farhåga, då Utskottet, jemte det att så tillräckliga oell verksamma medel som de ofvannämnde blifva i öfrigt till Banco-Styrelsens fria disposition ställda, härigenom föreslår, alt till bemjilde Styrelses efterrättelse i denna del må uttryckligen stadgas: 8:0 att, af alla de uppgifne utvägarne till den erforderlige proportionens underhållande, låne-rörelsens förminskning är den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrar. Under iakttagande häraf, anser Utskottet: 9:0 att bestämmandet, af hvilken eller hvilka bland de för proportionens vidmagthållande tillåtna medlen må för tillfället begagnas, bör varå helt och hållet öfverlemnadt åt Banco-Styrelsen, som dervid icke lärer underlåta att afse både Bankens egen fördel, och det som dermed står i nära samband, industriens ostörda förkofran.
Men jag gör dervid det tillägg, att man 1 den lag, som bestämmer utmyntningsgrunden för kopparn, bör undvika att, såsom nu i Utsk:s förslag skett, omnämna någon af de särk i Ida vigtsorler, som, enligt hvad jag har anledn. hoppas, snart skola bannlysas från vårt vigtsystem, och inskränka sig till att nämna skålpundet victualievigt, som är gemensamt för det gamla och nya systemet. I afseende på svårigheten att hos oss införa decimalsystemet, torde det tillåtas mig, att i korthet lemna ett bevis derpå, att icke Svenska allmogen har svårt att förstå detsamma. Vi veta nemi. alt i Dalarne har, sedan långliga tider, hemmansklyfningcn galt vida längre än i någon annan af Sveriges provinser. Den mängd af delningar, som i anledn. deraf i nyssnämnde provins uppkommit, har gjort det till en nödvändighet för allmogen att sjelf förrätta desamma. Detta annars ganska vidlyftiga arbete verkställes derstädes med lätthet och skyndsamhet af sä kallade refkarlar, endast derigenom att de på ett rationelt och ändamålsenligt sätt infört decimalsystemet i så väl ytmåttet som längdemåltet. De hafva nemi. ökat tunnlandet från 14,000 lill 14,400 qvadratalnar, för att bringa det till jemn qvadrat. Fjerdedelen häraf hafva de antagit lill enhet för sitt ytmått, under benämning af kistland. Ristlandet delas i 10 snesland, och sneslandet i 10 handland. Handlandet blir således en qvadrat med 2 famnars sida. Mätningen på fältet verkställes med en mätstång af 2 famnars längd (d. v. s. bandlandets sida) hvilken under benämning af stång antages till enhet för längdmåttet, och fördelas i 10 underafdelningar eller s. k. kajlar. På detta sätt haiman lyckats förenkla uträkningen, så att alla förekommande caU culer, hvilka efter vanliga sättet att gå till väga äro ganska vidlyftiga, nu af refkarlen förrättas med ett stycke krita på förskinnet.
Han skäms. VIGGO. Hvem säger, att han gått tillbaka? ERNA. Alla. Hans sista arbete var svagt. Och sedan dess har han inte utställt något. VIGGO. Det har han visst. På sista salongen fans ett par byster. ERNA. Javisst ja. Kungliga högheter! VIGGO. De äro väl menniskor de också! ERNA skrattar föraktfullt. VIGGO till Louise. Nej, men öfverraskningen var den, att han kommer hit. LOUISE och ERNA samtidigt. Hvem? VIGGO. Alland. LOUISE. Hit? Hvad menar du? VIGGO. Han har träffat Karl i Finland. De blefvo mycket goda vänner, och när han hörde, att Karls syster var här och legat sjuk, så ville han besöka dig. ERNA mellan tänderna. Vänliga själ! LOUISE. När då? VIGGO. Nu. Strax. LOUISE. Jag får upp. VIGGO. Nej, blif liggande. Han vet ju, att du varit sjuk. ERNA har gjort sig beredd att gå. LOUISE. Inte ämnar du gå? ERNA. Som du vet afskyr jag storheter. LOUISE. Åh, men så blif här och hjelp mig! Hvad skall jag tala med honom om? Hur skall jag bära mig åt? VIGGO. Se! Är hon inte rent förtviflad! Och jag som trodde, jag skulle göra dig en glädje! ERNA. Adjö med dig, lilla bleknäbb! Blif nu bättre till i morgon. LOUISE. Tittar du inte in i kväll? ERNA. Jo. Det gör jag väl. Jag kan nog inte vara borta från min sjukling så länge. ^Kysser henne på pannan; till Henrik.^ Går du med? HENRIK reser sig långsamt, knackar ur sin pipa och följer efter. De gå. LOUISE. Jag är så rädd. VIGGO. Hvarför är du rädd? Han bits inte. LOUISE. Jag talar dåligt franska och när jag blir förlägen, är det ännu värre VIGGO. Prat! Du talar mycket bättre än jag. LOUISE. Ja, det var just en tröst! VIGGO. Jag skall ge dig en annan. Han talar svenska. LOUISE.
Så ville förf. lägga sitt ord i vågskålen i qvinnofrigörelsens stora fråga, och han skref Qvinnofrid, som gisslade vår tids q vin na, visande hur oqvinligt det är af ung? damer att gå ut på gatorna, sedan gasen är tänd. Och nu har Fru Madeleine Bunge ökat raden af skaldeverk. Den har tagit oss i sträng upptuktelse, derför att vi förhärdat våra l^ertan mot så många goda lärdomar. Här går det löst på äktenskapsfrågan på sätt som följer: Akt. Betjenten och jungfrun upplysa åskådaren om ställ * ningar och förhållanden i herskapet Bunges hus. Som herskapet fråo böljan till slut är så märkligt öppenl^ertigt och meddelsamt mot betjen ingen, blir det lätt för dem att hålla reda på allt som sker och på motiven till allt som händer. Fru Bunge är kär,men beklagligtvis inte i sin man utan i en annan, i lilla Axel. Sin man kan hon inte täla, fast han är en hygglig, ehuru väl pratsjuk herre, som anser sitt äktenskap för en idyll. Nu reser Axel till Paris, men hon följer med honom, lemnande man och barn och en ansedd ställning. Akt. Herr Bunge ooh frn von Sperling, fruns make och Axels moder, ha lyckats rädda skenet. Verlden misstänker ingenting, ej e » gång lilla Ellen, familjens engel, det förtjusande, uppriktiga barnet. Axels tillkommande, vet af annat än att fru Bunge reste till Paris för att träffa sin sjuka moder. Men i andra akten kommer Axel tillbaka hem. Axel har allt från böljan uppfört sig som jordens största stackare, och hade det varit meningen att gissla en dylik, och visa följderna af en förvänd uppfostran, så hade typen varit väl på sin plats. Att herr Bunge strax i pjesens början tänker högt om honom: » Bra karaktär på pojken men öfverspänd », visar endast herr Bunges i ögonen fallande brist på urskiljning. Axel tyckes ju i styckets början vara kär i såväl Madeleine som i Ellen. Hans dubbla spel är allt från början vidrigt; hade han någon heder, skulle han väl åtminstone ej låtit Ellen tro, att hennes känsla för honom var besvarad.
„ Stangoch Amnesjernssamt Manufaktur-Verk af särskilda slag . Bergsmans-harnmare Masugnar Koppargrufvor ■lerngrufvor Marmorbruk Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Tvåloch Såpsjuderi Oljeslageriet Garfverier Buldansoch Segelduks-Fabrik Klädesfabrik Färgericr Bomullsspinneri Kalkugnar Kimröksbruk Pottaskebruk Rresiljebruk Motala Köpings Tomter 174 stycken Lackoch Lerkärls-fabriker Kronoparker och Allmänningar, som tillhöra Kronan, af 2,904 tunnlands och kapplands rymd Landsoch Härads-Allmänningar af 50,442 tunnlands och 4,6 kapplands rymd Bergslags-Allmänningar, indragne och försålde i 160 lotter Götha Kanal Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Diverse personer, som ej tillhöra viss näring Karakters-fullmakter Bränvinsbrännings-afgift af större brännerier för år 1855. ■ ,— —. _—- -— • ■ _.— ■ 17,612! 40,222 20,257! 12,802.7 30,759! 5,1311 50,560 Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget. Henning MMamiUon. Gust. Nordén. Fr. Holmquist. Till Brrnttelten öfver Östergöthlands Län för åren 1851—1855. Ulli från ©eli med år 1851 till oell med år 1855. a s t£ i tl r a g. Bevillning efter 185! och 1855 års Förordningar. Artikeln. Egendom och personer in m. Efter 3:dje Artikeln. Folkskole afgilt. Bränvinsbrän ningsafgift. Summa. Ständiga Räntor. Ny grundränta efter 1855 års mcdelmarkegångspris. Penningar och Smör. Spanmal. Krono-tionde. Mantals penningar. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk och andra Verk och Inrättningar. Summa. Arrende medel.
Öfverståthållareembetet må i nåder förständigas inhemta Drätselkommissionens yttrande i fråga om utvägarna för staden, ej mindre att tillskjuta hvad som utöfver nyssberörde behållning å finska tolagsmedlen erfordrades till fyllande i det genom Kongl, brefvet den 3 December 1828 bestämda bidraget till Serafimerlazarettet för innevarande år, än äfven att för framtiden till lazarettets underhåll bidraga med en årlig summa af 5,500 r:dr; hvarefter Öfverståthållareembetet skulle ega att med detta yttrande jemte eget utlåtande i ämnet till Kongl. Maj:t inkomma. Hvad Statsrådet sålunda i underdånighet yttrat och hemställt, fann Kongl. Maj:t i nåder godt till alla delar gilla och bifalla. Ex protocolio Carl von Schantz. Utdrag af protokollet öfver Finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 12 November 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhreeus. s \ Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, uppläste i underdånighet ett, till följe af Kongl. Maj:ts nådiga befallning den 9 innevarande månad, uppsatt förslag till den proposition, angående statsverkets tillstånd och behof, som, i öfverensstämmelse med de uti dithörande frågor fattade beslut, komme att till Rikets nu sammanträdande Ständer aflåtas. Kongl. Maj:t behagade, enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, omförmälda nådiga proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
SD. 8äredrogs a nyo Bewillnings - Utffottets afgifne Betänkande om Allmänna Bewillningen, jemte Förstag till Författning i detta ämne; och biföll Ståndet de af Utskottet förestagne Hufwudgrunder till den blifwande Bewillningen, pa det sätt, att Ståndet ansäg frägan om Landt-Tlullarnes återupprättande derigenom förfalla och förbehöll sig, att de i öfrigt emot den förestagne Författningen nu af Ständer gjorde anmärkningar, ledande till jemkning eller förändring i wista afgifter och Reglementariska Föreskrifter, hwarmed Försiagct till Utskottet äterförwistes, matte af det samma göras gällande och till Ståndets ytterligare fria Beslut öfwerlämnas. sugis. Lx grotocollo, Lerjström. Ut szs» Den z Augusti. Utdrag af Wallof!. BorgareSränders prsrocoll, haller wid Urtima Riksdagen t Orebro den z Aug. 1312. S. D. ^ anledning af ssedde anmärkningar wid Bewillnings-Utskottets den zo sistiidne Julii pä bordet lögde Betänkande, angående afgiften för Branwins-tillwerkning m. m-, destötBorgare-Standet att äterförwisa detsamma till Utskottet, med anmodan, art deruti a nyo sig utlaka, samt jemwäl yttra sig i de af Herr Commerce, Rådet Santesson uppgifne omständigheter, huru förhallas bör med Bränwinsbränningen ifrån Oktober månads början intill innewarande ars stut, samt med panneromden för Egendomar, hwilkaS warde, efter den antagande nya Bewillnings-Färordningen, dä icke hunnit att bestämmas; till fullgörande hwaraf Utskottet, jemlikt 4; §. i Riksdags-Ordningen, ma äga, att äska sammanträde med Allmänna Bestvärsoch Ekonomie-Utskottet, till gemensam öfwerläggmnq i de delar, som den kan finnas nödig. Ot suxrs. Lx krotocoUo, f. Lerjström.
Kammar-rättens pröfning beroende, dels ock att Kopparbergs läns undsättnings-redogörelse, bestående af 6 särskilda räkningar, som innefattade redovisning för undsättningarne under olika missväxtår, saknade ett till lättnad för öfversigten af förhållandet med undsättnings-medlen behöfligt sammandrag. Nu församlade Revisorer få, i afseende härå, upplysa, att, jemlikt nådigt bref till Kongl. Stats-kontoret af den 29 September nästlidet år, Kongl. Maj:t, i enlighet med Rikets Ständers vid sednaste riksdag gjorda underdåniga anhållan, anbefallt Statskontoret att låta ofvannämnda summa, 103,158 R:dr 42 sk. 10 rst., i kreditiv-fondens räkenskaper åter uppdebitera, äfvensom att förständiga Kongl. Maj:ts Refallningshafvande i Kopparbergs län att årligen öfver undsättnings-räkningarne för länet upprätta ett sammandrag, för att, jemte dessa räkningar, till Stats-kontoret insändas. Någon anmärkning vid de nu granskade räkenskaperna har hos Revisorerne ej förekommit. JF. d. Allmänna Magasins-fonden. Dess räkenskaper för 1852 äro i Kongl. Kammar-rätten granskade med anmärkningar, hvaremot de för år 1853 derstädes ännu icke undergått revision. De utvisa följande förhållande: Debet. Balans från föregående år: år 1852. år 1853. Uppbörd: Anmärknings-medel m. 11. Balans till påföljande år: Skulder till Rikets Ständers Bank 880,000: — 880,000: Dito till diverse 3,334: — 2. 3,334: — 2. Credit. Balans frän föregående år: Utgifter: Balans lill påföljande är: Såsom ofvanstående tabell visar, balanseras i begge årens räkenskaper en post å 880,000 K:dr, skuld till Rikets Ständers Bank. Efter hvad Revisorerne inhemtat, utgör berörde summa den oguldna återstoden af medel, som för längre tid tillbaka f. d.
Under den första gudstjänst han bevistade, sedan han, som skolgosse i Jönköping, fått sin första psalmbok, försänker han sig, med högtidsstämdt sinne, i betraktandet af ett träsnitt i denna bok. Detta trä- snitt, som föreställde kung David spelande harpa, var » i konstväg ett underligt ting ». Men gossens » andaktsbäf vande fantasi » belade den suddiga grunden med glänsande färger. 5 Hvad safir-ängar och blåa berg! Kung Davids strängar Ha solens färg. Från harpan springa där gnistor ut, som tona och klinga och dö till slut i orgelböljors väldiga dån. Till harpans slag hörde jag rösten af Isais krönte son. Han såg skaror af saliga, af lärkors mängd ett jublande tåg till salig ängdj sväfva kring tinnarna af Salems tempel. Och där, och där! Jag ser det grant, där vinkar en kär, en väl bekant, en härligt klar och skär gestalt, den döda som var en gång mitt allt. Jag flyger att hvila i hennes famn, att sänka varm till modersbarm min längtans bäfvande lärkehamn. Psalmen tog slut, orgelströmmen stannade, trä- snittet var färglöst som förut, ' templet stod där mörkt och kallt, oeh barnet saknade sin moder öfverallt. Hon var där väl, hon var nog när min barnasjäl, men sågs ej där, den älskade uppenbarelse, och hjärtat frös i moderlös och vinglas stackars varelse. Dock, när molnet flytt, kom ljus på stund i lynnet pä nytt och i korets rund. Jag tänkte på henne, som nyss jag sett, och kände vi tvänne voro ett. Så stark var Rydbergs kärlek till sin moder — hvilken han förlorade redan vid ännu ej fyllda ses år —, så innerligt hängaf han sig åt tanken på och minnet af henne, att han vid många tillfällen, särskildt i åtgö- rande ögonblick af sitt lif, tyckte sig se henne i lefvande gestalt. Från vetenskaplig syn IDUN 314 1895 Kunde vi läsa våra ovänners hemliga historia, så skulle vi i hvars och ens lif finna sorg och lidande nog för att afväpna vårt hat. H. W. Longfelloiv.
Del vore i färskt minne, alt landels största Biskops-slifl, nemligen Lunds, med skäl kunde sägas halva varit ulan Biskop åtminstone i tio år, enär en innehafvare af embete! i anseende till hög åldrr saknat förmåga att något i embetet uträtta och detta efter hans afgång en längre tid stått ledigt; och då siifls-styrelsen detta oaktadt under tiden "ej gäll sämre, än vanligt”, bevisade sådant att det vore tid göra slut på en institution, hvilken egentligen vore af katolskt ursprung och inom vårt land numera endast utgjorde en dyrt lönad sinecur, hvilken jemväl i politiskt hänseende med fördel kunde umbäras. Motionären har derföre, åberopande hvad vid föregående riksdagar blifvit i ämnet anförd!, föreslagit, alt, med undantag af Erkebiskops-slolen och Biskops-stolarne i Lund och Hernösand, hvilka, med afseende dels å de i grundlagarne förekommande föreskrifter och dels å behofvet af tillsyn öfver preslbildningen vid Universiteten, dels ock å Hernösands stifts stora utsträckning och saknad af Domprost, torde tillsvidare böra bibehållas, Rikets öfrige nio Biskops-embelen i Westerås, Strengnäs, Carlstad, Götheborg, Skara, Linköping, Wexiö, Kalmar och Wisby mätte vid nuvarande innehafvares afgång indragas och de med embelena förenade löner till stats-verket ingå, med undantag af hvad som erfordrades att, såsom eli lämpligt arfvode, tilldelas nuvarande eller blifvande
Uttlr, d. 5 Maji 1835. nen gillades; N:o 138, i anledning af inkomne accords-anbud för tvänne Banco-Discont-Verkets fordringar: bifölls; N:o i3p, med öfverlemnande af förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 4 Art. 3 Afd. af i83o års Banko-reglemente: bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Lagoch Oeconomie Utskottens Memorial N:o 58, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående Utskottens Betänkande N:o 5\ och Utlåtnnde Nro 56, öfver väckta frågor, rörande fattigförsörjnings-anstalterna: Preste-Standet antog den till Ståndet ställda inbjudning och gillade i öfrigt Memorialet. Från Vä 11 o fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo Banco-Utskottets Memorial: Nro i36, med förslag till sarnmanjemnkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning al Utskottets, under N:o iiy, afgifne Utlåtande: Voterings-propo sitionerna godkändes och Ståndet lät vid innehållet af Memorialet i öfrigt bero; N:o i3^, med förslag till sarnmanjemnkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Memorial N:o 106 och Utlåtande N:o 118: Voterings-propositionen godkändes och i öfrigt lät Ståndet bero vid Memorialet N;o 13^; N:o 138, i anledning af inkomne accords-anbud för 2:ne Banko-Discont-Verkets fordringar: bifölls; och N:o i3p, med öfverlemnande af förslag till reglementariska stadganden, motsvarande 4 Art. 3 Afdeln. af j83o års Banco-Reglemente: gillades.. S. D.