Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är för det mesta sannt, men ibland andra slantar finnas afven en-skill:r b:co, som icke lära kunna supas - t)c n 4 A j> r i K inpassas i riksgrs-beräkningen. Drt gamla myntet lyder, sorn vi veta, äfven på i sk. btco samt på \ neli T'^. Någon oreda deraf synes icke hafva nppkmmni!, utan snarare lättnad vid liqviden, såsörn t. ex. vid betalning af 3 styfver, som ofta förekommer oell hvartill förifras 2:ne eller' 3:ne slantar af det nya, men blott en af gamfa myntet. Örn man afstår det ifrågavar. kopparmyntet till myntverket, förloras derpå 10,000 r:dr. Hvarföre kan man då ieke lika gerna afstå detsamma, utan förlust, till allmänheten, som är färdig att emottaga det. Hvarken lion eller banken förlorar derpå. Har man sådant öfverflöd på penningar, så bör man dock ej slösa bort dem utan gagn, eller — för att nyttja ett förut auvändt uttryck — kasta dem i djupet af sjön Wetterin Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Jag har blott velat Uttrycka den mening, att jag icke delar med Hr von Hartmansdorff begreppet om oreda. Jag tror, i motsats med hvad han framställt, att det ligger mycken oreda i ett mångVexlande mynt. Om man har i5 sorter, i stället för 4, blir oredan i samma mån större. Om man vid en vexling mottager 20 sorter sedlar, har man svårare att räkna dem, än om sedlarna bestå af en eller blott några sorter. Jag dömmer i detta fall efter min egen erfarenhet, och jag skulle tro, att olägenheten är större för allmänheten,- än för den, som har någon mera vana vid behandling af sedelslagen, och jag kan icke finna annat, än alt BancoTJlsk. har afsett alt vinna reda och ordning i detta hänseende. Hr Stuart: Den oreda, söm jag ulf mitt förra yttrande antydde, förefaller mig så lättfattlig, att hvar och en borde inse densamma, och torde derföre icke behöfva närmare uppgifvas.
Derföre kan jag ej tveka, att, i likhet med så många andra värda talare, tillstyrka, det Bankens tillstånd nu bör uppgifvas. Äfvenledes anser jag, i händelse ingen realisation skulle vid denna Riksdag komma att beslutas, Bankens tillstånd alltför>väl kunna på bestämda tider, för allmänheten uppgifvas, och dermed fortfaras, ända till dess beslut fattas om realisationi men ifrån det 'ögonblicket bor, enligt min öfvertygelse, publiciteten äter upphöra. Om vår Bank kunde blifva, hvad han ifrån början var, nemligen blott en Depositionsoch Våxel-Bunk, så skulle dess Böcker naturligtvis städse kunna ligga för allmänhetens ögon. Men så länge sedelstocken, till följe af VaxelBankens flerfalldiga förvandlingar till LäneBank, så betydligt öfverstiger den reela fonden, att ingen silfver-växling möjligen skull? kunna företagas, utan i förlitan på Bankens k Den 7 Maji /, m. credit; så måste Bankens tillstånd, i samma stund realisationen beslutas, åter börja hållas hemligt för allmänheten, hvilken också i sjelfva verket icke kan äga något annat billigt anspråk på Banken, än blott att i luckan få utbyta Bancosedlar emot silfver. Och jag tviflar att någon enskilt man, sorn rörer sig på credit, han må för öfrigt vara så rik som hälst, skulle kunna uthärda allmänhetens fria åtkomst till dess räkenskaper. I samma stund derföre Bankens lucka öppnas till siifver-växling, böra, enligt min öfvertygelse, dess Böcker tillslutas för allmänheten. Herr Manner stam: Jag utber mig blott, att i anledning af en värd talares erindran, tillägga, att innehållet af 58 §. Riksdagsordningen icke var mig obekant då jag förra gången yttrade mig, men jag ansåg öfverflödigt att åberopa den, eftersom samma § egenteligen angår voterlngssättet i Utskotten och icke bestämmer de mål, som i BancoUtskottet skola hemliga hållas. Herr Hjerta och Friherre Cederström hafva i öfrigt fullkomligen vederlagt den tankan, att denna §. skulle hindra publicitetens antagande och jag instämmer således i deras yttranden i denna fråga.
Vid sådant förhållande och då vid arbets-inrättningars organiserande och förvaltning all möjlig uppmärksamhet och den noggrannaste försigtighet måste iagttagas, om de icke — på sätt erfarenheten i andra länder visat hafva inträffat — skola, genom att vänja den arbetande classen alt anse dem för en säker tillflykt vid påkommande behof och sålunda, genom qväfvande af den nödiga omtanka» för framlida bergning, åstadkomma ett ondt af vida menligare ari, än sjelfva tiggeriel, hvilket de äro ämnade att utrota, hafva Utskotten ansett, att införandet af frivilliga arbets-inrättningar bör få bero af menighelernes fria beslut och öfvertygelse. Utskotten hemställa derföre vördsamt, att Herrar Brincks och Öhrströms ifrågavarande förslag ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Lagsamt Allm.- Besv.- och Ekon.-Utskottcns Betänkande, N:o 56, Vidkommande sedermera frågan om anläggning af förbrytare-colonier, så enär dylika inrättningar ej kunna åstadkommas utan högst ansenliga kostnader och jemväl sedermera för underhållet så väl af sjelfva inrättningarnej som den derstädes erforderliga bevakning medföra ej på förband beräkneliga utgifter, hafva Utskotten icke för närvarande ansett sig böra till det härom framställde förslag tillstyrka bifall, helst med skäl ian betviflas, om icke i Sverige mången skulle kunna föredraga att blifva sänd till förbrytare-colonien och derstädes erhålla egen bostad, än söka sig tjenst hos andra. På dessa skäl och då tillfällen till nybyggens anläggande hittills med begärlighet omfattats, utan att Staten för deras befrämjande behöft göra synnerliga uppoffringar, tillstyrka Utskotten, att ofvanberörde framställning må lemnäs utan afseende.
Svar på återremiss , , , , , , , , , » * Grundlags-ändrings-förslag: uppgift ä fran torra Riksdagen hvilande, angående ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet samt i följd af fråga om Hof-Canzlers-embetets upphörande , , , , > Rättelse uti Memorialet N:o 1. 111111111 Kongl. Maj:ts Nådiga gillande iiiiiiiiii „ , uppgift å en del af de uti 82 § af 1835 års Riksdagsbeslut upptagne till afgörande beredda , , , Rättelse uti Memorialet N:o 5. 111111111 Kongl. Maj:ts Nådiga Svar „ , uppgift å de vid innevaran de Riksdag af samtlige Riks-Ståuden godkända „ , till nästa Riksdag hvi ande, angående , , , , , , Svar på återremiss , , , , Voterings-resultat , , , Jf „ ytterligare till nästa Riks dag hvilande, angående , „ se Regerings-Formen, Riks dags-Ordningen, TryckfrihetsFöror dningen och National - Representationen. Gråda Canals fullbordande, angåeude; se Anslag för en gång, g) Gudstjenst; se Sammankomster. Guld, om förbud mot uppköp deraf till Banken utöfver |’del af Bankens metalliska cassa 1191119111111111119 Svar pä återremiss „ om utvexling af guldoch silfver-plantsar , , Svar på återremiss 9 iiiii Guldoch Silfver mynt, om upphäfvande af Kongl, Förordningen den 27 April 1742 och Förklaringen den 4 Juli 1745, angående förbud mot utförande utur Riket samt nedsmältande och förvandlande deraf 11111111 11**111111 Gullander, H.; se Eftergift. Gumceliij Tyg-Capitain, balance; se Anmälan 178.
Detta låter väl höra men icke förklara sig, då en flerårig, bedröfllig erfarenhet ti 11- räckeligt vitsordat, att bland den Folkklass, der fylleriet tagit en afgjord öfverhand, der söker man förgäfves en enda gnista af upplysning, der är sjelfva Religionen vanmägtig, der finnes intet begrepp om heder och ära, och följaktligen icke eller någon fruk - Den 4 Junii f. m. tan för medmenniskors förakt och afsky. Hvem kan väl bestrida, att ju fröet, och roten till allt detta onda är Bränvinet; och är det då icke hög tid, att försöka om icke radicalt utrota, åtminstone qväfva, denna frätande mask. Månne de mesurer, som Utskotten förelagit, äro härtill tjenlige, eller månne de icke snarare hafva för ändamål att soutenera det onda? Att tillverka Bränvin, hör icke förbjudas, men att göra det på ett sådant sätt, som i senare tider, det måste nödvändigt förbjudas, så framt icke meningen är, att rikta några hundrade menniskor på bekostnad af hundradetusendetals välfärd. Rubriquen på Utskottens Betänkande handlar ju endast örn HusbehofsBränvinsBränning; och likväl går sjelfva Betänkandet alldeles icke ut på något sådant, utan, tvertom, hufvudsakeligen på Bränvinsbränning såsom fabriks-handtering. Är det rätt, att göra en så himmelsvid afvikelse från sitt ämne? Är det rätt, är det christeligt eller patriotiskt, att tillstyrka icke blott bibehållande af Nittio-kannors Bränvins-Pannor, utan på köpet jemväl de landsförderflige konstbränneri-redskaperne? Är det conscquent, att tillstyrka oafbruten bränvinsbränningsrättighet bela året igenom, sedan man såsom ett skäl för sjelfva bränningen antagit äfven behofvet af drank för ladugården, men tillika ganska naturligt insett, att kreaturen öfver sommarmånaderna gå på bete.
— Dito Inköpskostnaden för den Säd och det Bränvin som af General Handels-Agenten Zachrisson upphandlades år 1814 Försträckningar enligt efterföljande Förteckning: 7 tunnor Kornmalt ä 6 R:dr .— ^2; , 23 lispund Hvetmjöl ä 3 R:dr — 46: — 41 Smör ä 4 R:dr 21 sk. 4 r:St. 182: lo. g 43 Salt Kött ä 1 R:dr 32 sk. — 71: 32.— 49 Torrt dito a 2 R:dr 16 sk. 114: 16..— 41 Salt Fläsk ä 3 R:dr 33 sk. 150: 16. Credit. Krigs-Fonden päfåres: Nedanskrifna Levereringar enligt efterföljande Förteckning 1,700 tunnor Riad Råg ån R:dr 17,057 Oriad dito å it R:dr 12 sk. 26,626 O iadt Korn å g R:dr 28 sk. 15,084 R'ad Hafra å 6 R:dr 13 sk. 19,090 Oriad dito å 7 Prisell på ofvanskrefne Spannmåls-poster äro tagne efter inköp kostnaden för den säd, sorn af Krigs-Fonden betaltes år 1813 och till Inrättninge förråder ingick samma år, endast med ett ungefärligt tillägg af Transport-kostnad och Magazins-utgiftéc Banco 1,xl i,379 Provisionel Förteckning öfver ömsesidiga Förstråckningar Allmänna Magazins-Inråttningen år 1814. Cahnare Magazin Carlshamns dito Carlscrona dito Carlstads dito Ladugårdslands dito Skeppsholms dito Umeå dito __ Wisby dito Ystads dito _ Debet. Krigs-Fonden levererat till Räg. su p - * O Tunnor. Saldo: Alt Magazins*Inrättningen till godo beräkna Summa Summa 20 Tunnor. Tunnor.
Special-utgifts-titlarnes jemte besparings-fondernes contij, nemi. Kongl. Majrts hofhållning, H. K. H. Kronprinsens d:o, H. K. II. Kronprinsessans handpenningar etc. etc. Irsta hufvudtitelns besparingsfond etc. etc. De bil eras: Creditera*: An Sammandrags-conto Per Ingående Balans. N:o 5 7. för reservation. för inverkande re„ Sainmandrags-conta sultater af RikshufN:o 3. . vudboken. „ Dito N:o 4. „ Dito N:o G. ... 8. för med penningar löst för till penningevarspanmål. de reducerade span„ Dito N:o 5. mulsqvantiteter. för inverkande resul„ Besparingsfonderna 13. tater af Riksbufvudför besparingar, efter boken. omständigheterna. Dito N:o 6. Kongl. Räntekam, Besparingsfonderna maren A 15. för vederbörliga bri, Dito B. IG. ster. „ Kronomagasins-hufvudboken 18. för spanmål in natura äfven för kontant, då fyrdubbel notering. „ Kongl. Majits Be> fallningsh. i Länen. 19. a. G. 8. 13. — 289 — An Wadstena Krigsmanshus-Kassa 22. för anslag (fyrdubbel notering.) „ 9:de Hufvudtitelns utlånta medel. 34. för afskrifning å lån. „ Förskotter 36. för afskrifning af sådana. „ Riksgälds-Kontoret 38. för chartahvitstämpling in. m., (fyrdubbel notering.) „ Utgående balans 39. för reservation. 2: o Besparingsfonderna. An Ingående balans 1. Sammandrags-conto N:o 4 för värdet. Dito N:o 5 Brist och besparing för ej reservabel tillgång och spanmålsqvantitet, som ej in natura användts. Specialutgiftstitlarne 13. för brister. Kongl. Räntekammaren A 15.
Då emedlertid talg, ehuru en ganska vigtig del af Iandtbrukets alster, redan är åsatt vida lägre tull i förhållande till värdet, än öfriga landtmannavaror, samt ytterligare nedsättning i denna tull, utom det men för landtbruket, som deraf kunde följa , otvifvebiktigt skulle medföra icke obetydlig minskning i tullinkomsterna, anser utskottet sig böra tillstyrka, att, såsom Kongl. Maj:t ock föreslagit, införseltullen å talg fortfarande må bibehållas vid 24s k. lispundet. På sätt Kongl. Maj:ts förslag innehåller, anser utskottet artikeln »tegel» böra med uteslutande af specifikationen för »eldfast» och »klinker» indelas i »mursten, alla slag», med 4 r:dr, och i »taksten» med 6 r:dr 32 sk. införseltull per 1000 stycken; äfvensom rubriken »tennlikar» böra ur texten utgå och i noten hänvisas till arbetad messing. Utskottet instämmer äfven i Kongl. Maj;ts förslag, att införselafgifterna å nytt arbetadt tenn må nedsättas: å »olackeradt» från 12 till 8 sk. och å »lackeradt» från 16 tili 12 sk. skålpundet. Dock torde dessa rubriker, på sätt för arbetadt bly här ofvan blifvit föreslaget, böra erhålla följande lydelse: Tenn: arbetadt, nytt: omåladt och, olackeradt, måladt eller lackeradt. För artikeln tobak, hvaraf blad äro åsatte 7 sk. och stjelkar 4 sk. införseltull per skålpund, har Kongl. Maj:t, med undantag af någon rättelse i sjelfva redaktionen, endast föreslagit den förändring, att införseltullen å cigarrer skulle nedsättas från 1 r:dr 6 sk. till 1 r:dr skålpundet. Deremot har herr vice talmannen Brinck inom vällofi.
Den i sig reflekterade tillvaron bortstöter, för såvidt den är totalitet och sålunda innehåller reflexionen i annat i sig, den i annat reflekterade tillvaron såsom en annan tillvaro från sig och förutsätter sålunda denna såsom en själfständig tillvaro, hvilket den icke kan vara annat än genom att i sig innehålla reflexionen i sig, sålunda själf vara totalitet. Å andra sidan har den i annat reflekterade tillvaron, försåvidt den själf är totalitet, sitt bestående i något annat än den själf, nämligen den i sig reflekterade tillvaron, som för att kunna gifva den förra dess bestående måste själf vara totalitet. — Om vi nu vidare följa Hegel, flyta det sig själf tillvaro gifvande väsendet och den väsendet till sin abstrakta form egande tillvaron öfver i absolut identitet, som är det i sig konkreta och i sig reflekterade varat. Denna absoluta identitet har i sig konkretion och reflexion i sig ur tvänne motsatta, men med hvarandra sammanhängande synpunkter. Å ena sidan konstitueras nämligen denna absoluta identitet därigenom, att det sig själf tillvaro gifvande väsendet fullständigt genomtränger tillvaron. Såvidt har den absoluta identiteten i sig förnuftig konkretion och reflexion i sig (fri från hvarje negation, utomhvartannatvara, motsats och öfriga sinliga egenskaper). Å andra sidan konstitueras den absoluta identiteten däraf, att den väsendet till sin abstrakta form egande tillvaron fullständigt genomtränger väsendet, hvarigenom den förlorar till och med det abstrakta formella sammanhang, som den i sin egenskap af verldens materia såsom totalitet egde, och består af i från hvarandra fullständigt söndrade momenter, hvilka hvar för sig ha abstrakt reflexion i sig och sålunda ha ett själfständigt likgiltigt bestående jämte hvarandra. Såvidt har den absoluta identiteten i sig konkretion och reflexion i sig i dessa momenter. Det är tydligt, att dessa båda sidor hos den absoluta identitetens i-sig-varande konkretion och reflexion i sig i sig sammanhänga med hvarandra, emedan den absoluta identiteten måste enligt sitt begrepp vara på båda de angifna sätten konstituerad. Det framgår häraf, att om varat sättes såsom i sig egande konkretion och reflexion i sig, måste det sättas såsom i sig egande båda de angifna karaktererna.
Stander ma i underdånighet bifalla den af Kongl. Maj:t, efter Högste Domstolens och Stats-Nävets hörande, i Nädcr proponeracls ändring i 2 öisp. 6 H. Giftermåls-Balken, at ej ma man i andra swagerlaget agtenskap bygga med sin Hustrus Stjufmoder eller sin Stjuffaders Enka, ej heller med sin döda Dotters Mans Enka, eller med sin Stjufsons eller Stjuffons Sons Enka, utan at Konungen gifwer dertil lof. Stockholm den 7:de Martil IZIO. Pä Högloft. Nidderjkaprts Pä Högwördige Pre och Adelns Ledamöters ste-Ständets Ledamö wägnar ters magnar Larl 6. Ltjernteöt. almgvist. Pä Wallofl. BorgarePä Hederwärda BonStändets Ledamöters de-Skändets Ledamö magnar ters magnar k. LreveLinubl. kirie Olotsson. Lades pä bordet. ^ob. bjolmberZ8on. Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts den 9 sistlidne Februarii gjorde, frän samtelige ste8peÄ've RiksStanden til Lag-Utskottet remitteras Nådiga kropo8ition, angäende en ny och förbättrad Kyrko-Handbok. Lag - Utskottet har granskat det utgifna förbättrade - Den iz Mars. ;6z de ?roMst til en ny Kyrko»Handbok, i synnerhet de delar deraf, som närmast aga gemenskap med Kyrkolagarne, och funnit icke något wara at erindra wid dess til Lag-Utstottets ätgärd hörande innehåll.
Om kostsammare förbättringar skulle någon gång behöfvas, bör det ju alltid ligga i jordägares intresse att med sin hjelp bispringa sin arrendator. Att detta mitt afgifna yttrande måtte få åtfölja motionens remiss till vederbörligt Utsk., anhåller jag vördsammast. Remitterades till StatsUtsk. Den 8 December. Föredrogs oell remitterades till LagUtsk. Frih. Raabs, Adam Christian, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förändrade grunder för stängsel-skyldigheten. Föredrogs Frih. Raabs, Adam Christian, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om nedsättande af en Komité, för att i fråga om reorganisation af ett eller flere af nuv:de Embetsverk anställa undersökning och afgifva förslag. Frih Raab: Med anledn. af den af mig väckta motion och på det Gr. Lagerbjelkes motion, som åsyftar samma sak och upgifver bestämdt förslag i afseende på ett embetsverk, måtte samtidigt med denna i StatsUtsk. komma under behandling, anhåller jag vördsamt att få göra följande tillägg: »Derest icke R. St:r redan vid innev:de Riksdag hinna inhämta de uplysningar som erfordras för att för sin del i ämnet besluta.» Då härefter Ur Gr. o. Landtm, framställde propos å remiss till Allm. Besv. o. Ekon.Utsi;., anmälde sig och yttrade Frih. Haab: Jag bekänner upriktigt att det tillägg jag gjort, skedde just i syftning att kunna få denna motion remitterad till StatsUtsk., der den kunnat i sammanhang med Gr. Lagerbjelkes omnnle motion behandlas, ty svårligen skulle Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk. kunna uplysa om, huruvida de inhämtade uplysningarne kunna föranleda till beslut å R. St:rs sida redan vid innev:de Riksdag.
M. fastställde alt lil lämpas från böljan af ar 1843, och hvilka stater utvisa att dagporlionen för en arbetsfånge, efter då gångbara priser, beräknats till något iner än 6 sk.; men i November samma år 1842 inkom Fångvårdsstyrelsen med und. hemställan att med fångarnes förplägning' mätte tills vidare fä förhållas på sätt förut öIligt varit, emedan liera vigliga skäl blifvit af vederb. auktoriteter anförde mot utspisningsstaternes tillämpning, hufvudsakligen grundande sig pä otillräckligheten af den i staterne bestämda föda för fångar, sysselsatte med tungt arbete; och K. M. fann sig derföre föranlåten alt d. 29 December 1842 medgifva, att vid de fängelser, der verkliga binder mötte för tillämpning af de nya fångutspisningsstaterne, fångarnes förplägning finge lill 1843 års slut besörjas på sätt förut ölligt varit; äfvensom K., M. i anledn. af Fångvårdsstyrelsens förnyade framställning i ämnet d. 13 Nov. 1843 beslöt, att med fångars förplägning i rikets särskilda fängelser samt under transporter skulle ytterligare fortfara på enahanda sätt som före d. 14 Maj 1842 varit ölligt. Sedan denna tid har icke någon tillökning i fångarnes föda blifvit beviljad, utan endast blifvit medgifven sådan förändring i födoämnenas beskaffenhet, som varit af nöden för all förekomma den skörbjuggs-sjukdom, sorn pä flera ställen yppats äfven bland arbetande fångar. För de nya länsfängelserne och några fästningar äro väl fångulspisningsstaler under sednare åren uppgjorda och pä försök tillämpade, men ali dessa stater icke öfverstiga hvad som under långliga tider utgjort fångförplägning, visar sig bäst deraf, att fångportionerne vid länshäktet här i staden uppgår, enligt de pris, hvarföre matvarorne blifvit vid Långholmen inköpte, endast till 5 sk. r:st.
GROT. nämligen att tänka på, att vi väl borde underrätta dig om en sak, som som visserligen Nå, då kom jag ju lagom. Jag kom (Ser på dem.) Jag kanske stör? ännu skulle vara en hemlighet, men naturligtvis icke när det gäller dig, allas vår vän och gynnare RICHARD (går intill honom). Säg ingenting om det! GROT. finkänsliga natur icke skulle säga något, Ja, jag tänkte just, att Dick med sin och det är väl också mer i sin ordning, att jag 176 i min egenskap af fader nå, kort och godt, de ha gått och förlofvat sig, barnen! TORSTEN. Hvilka barn? GROT. vet jag! Hvilka? Herre gud, Richard och Elisa, TORSTEN. det sant? Richard och Elisa? (Till Richard.) Är RICHARD. jag skall ropa in henne, att hon skall kyssa kanske inte det för något bevis? Tror du det kanske inte? Vill du, att mig här inför dina ögon? Eller räknar du GROT. så är det i alla fall, det vill säga, det familjen får veta af det. Dick är vid skämtsamt lynne i dag. Men skall vara en hemlighet tills vidare, endast RICHARD. Så du kan berätta det för Helena. TORSTEN. Farväl, Richard! (Går.) GROT. Mjuka tjänare! Så där ja, om vi nu skulle tänka på vår tidning. 177 RICHARD. någon uppfattning af, hur pass djupt jag föraktar dig? GROT. du bara går mina ärenden, så. Gå på med det du, min gosse, så länge RICHARD. Jag skulle gå dina ärenden! GROT. är det månne, som fått rätt, du eller jag, nått sitt mål, månn tro, du eller jag? RICHARD. dina tre mål om dagen, eller skulle du verkligen ha något annat? GROT. det är hvad jag nu sträfvar för här i lifvet, Nej, låt gå. Ja, det är mitt mål, Ditt mål! Hvad är ditt mål? Att få Hör på, Dick, ett ord du också! Hvem Hör på, ett ord först, har du månne hvem är det som drifvit igenom sin vilja, som
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Slats-Utshotteis följande Memorial: N:o 259, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 209 ; N:o 261, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 206; N:o 263, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 169; N:o 265, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 180; N:o 266, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 170; och N:o 268, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 201, angående Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers berättelse om Stats-verkets samt andra af allmänna mede! bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1850 och 1851 m. m. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo meddelade Utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets Protokoll den 26 och 28 sistlidne Augusti, innefattande l;o nämnde Riks-Stånds beslut, vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 115, i anledning af väckta motioner, dels beträffande Elementar-läroverken samt de såkallade Paidagogierna eller mindre Stads-skolorna, och dels om tillägg till föreskrifterna, i afseende på Student-examen; och 2:o inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i omförmälda beslut deltaga. Denna inbjudning blef af Borgare-Ståndet icke antagen. S. D. Föredrogs ånyo, men afslogs Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:ö 26, i anledning af väckt motion om befrielse från tolag, vid utför sel af bräder och plankor, sågade, af furu och gran.