Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hammars, om ändring iliden för Kr o 110-Uppb ör ds-S tärn mor och upphörande af Straffhö terne. Bevilln,ingsoch EkonomiU t skotten: Herr G. R. Prytz’s, om införande här i Riket af Drawback eller restitution af Tull för rå ämnen, då de förädlade utföras. Ba 11 co-Utsk ottel: 1:0 Herr O. Nilssons, om behandlingssättet af Låneansökningar i Banco-Disconten. 2:0 Herr O. Nilssons, om förlängd omsättningstid i samma Discont, B a 11 c o - och Ekonomi -Utskotten: Herr O. Nilssons, om Banco-Lån till befordrande af Arbetshus-Inrättningar i Städer der sådane saknas. na6 Riks-Ståndens Lag-Utskottet: 1:0 Herr J, Westins, om Husesyn å Öfver-Officers Boställen. 2:0 Herr A. J. Hiessleiters, om inskränkning i rättigheten, att åt Fabriksfolk utborga förtäring. Allm. Besvärsoch EkonomiUtskotten: Herr G., Lennings , om Svenska Fabrikernas inlösande till Staten, i händelse grunderne för nu gällande Import-lagar skulle förändras. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: 1:0 Herr J. Hegardts Memorial, om anslag till Kyrkoherdes aflönande i Strömstad, 2:0 Götheborgs Riksdags - Fullmägtiges, Herrar B. Id. Santessons, G. R. Pfytz’s och E. M. LefFlers Memorial, om Stadens Cassernbyggnads öfvertagande af Staten. 3:o Herr Z. Danielssons, om Förvaltningen. af Sjö-ärendernes upphörande. 4:o Herr E. M. Lefflers, om öfverlåtelse till Götheborgs Fattigförsörjnings-anstalt, af den vid Auctioner å confiscerade varor utgående Fattig-procent, hvilken fördel jemnväl Herrar Eckhoff och Langenberg för alla Städer förbehållit, Protocolls-Utdrag.
Varandes det bemälde Hrr Fullmägtige öppet lemnadt, att, i den händelse de af den beslutne utlåningen härflytande förvaltnings-åtgärder skulle erfordra någon större tillökning i den Tjenstemannn-Personal som R:g:sContoiret för närvarande äger, med Hrr Fullmägtige i R. St:rs Bank öfverenskomma, om icke de personer inom BancoVerket, hvilka hafva befattning med Lånvigilancen derstädes, äfven måga öfvertaga dylika åtgärder i afseende på R:g:sContoirets ifrågavarande utlåning. Betänkande!), N:o 385. 397 N:o 335- Ytterligare Utlåtande uti frågan ang:de af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. (U.-A.) Utskottets uti berörde ämne under N:0 269 sednast afgifne Betänkande, hvilket H. PrestcStändct och II. BondeStändet Jagt till Handlingarne, har af II. Ii. o. /I. samt V. BorgareStandct blifvit återremilteradt, på grund af dervid utaf Hr Grefve v. Rosen, Axel, och Hr Meijer gjorde samt af flera Ledamöter inom sistnämnde 2:ne RiksSlånd understödde anmärkningar, hvilka innehålla.* ätt Utskottet godtyckligen bedömt frågan och icke meddeit yttrande orri de handlingar
Det är mycket riktigt anmärkt, att i vårt land kan icke ett fruntimmer visa sig ute med blottadt ansigte utan att reta befolkningen. Detta öfverraskar er, men tror ni, att om en beslöjad och i sin nationalkostym inhöljd persiska begåfve sig till Europa och promenerade på boulevarderna i Paris, hon icke skulle möta hinder i sin väg? Shahen vände sig nu till hr Dieulafoy och frågade om han kände d. v. presidenten Grévy samt försäkrade sig för egen del hysa mycken vänskap för Grévy, till hvilken han Önskade att hr Dieulafoy måtte öfverbringa helsningar. Derpå gaf shahen med ett tecken tillkänna att audiensen var förbi. — Ozr — - Från våra dagars Persien. Karaktersdrag och anekdoter. Bland den bekante storätaren, Lunda-domprosten Wåh-Uns frågor i pastoral examen var äfven spörsmålet: * Hvil-ken är mohammedanismens största villfarelse? » hvilket borde af examinanderna sålunda besvaras: » Den förbjuder sina bekännare att äta fläsk och dricka vin ». — Man har i dessa dagar i Stockholm haft tillfälle observera, att åtminstone perserna icke taga så alldeles noga med vinfbrbu-det. — M: me Dieulafoy refererar i detta afseende ett karakteristiskt samtal från Schiras i Persien, hvilka trakter hon pä ett synnerligen intressant sätt beskrifvit i den franska tidskriften * Le tour du monde ». — Ert vin här i Schiras — yttrade hon till en inföding — har en smak och en doft så utsökta, att det i sig sjelft innebär ursäkten för alltför entusiastiska afnämare. — Ja, det är sant, — svarade en — och en perser berusar sig aldrig på slump, utan med full öfverläggning att hängifva sig åt hvad han kallar de rosenfärgade dröm-marnas behag. Ni skall få höra ett exempel. För några månader sedan passerade superintendenten genom Schiras på en inspektion sresa. Guvernören derstädes skyndade att hembära honom sin hyllning och under samtalet frågade han honom bland annat till råds om europeiska drycker och särskildt om ölet. Vid sin afresa skickade h. exc.
Föredrogos och biföllos Stats-utskottets den 18 dennes bordlagda utlåtanden: - N:o 175, i anledning af väckt motion om förbättring af lotsväsendet; samt 400 Prot.-utdragden 27 Maj 1848. N:o 176, angående inlösen af åtskilliga, först efter preskriptionstidens slut i Riksgälds-kontoret företedde ridsgäldssedlar. S. D. Föredrogos Banko-utskottets sistlidne pleni-dag bordlagda: Memorial N:o 57med underrättelse om riks-ståndens fattade beslut, i anledning af Utskottets utlåtande N:o 47, Ståndet ansåg memorialet ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne; Utlåtande N:o 58j i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfverränta å ett af f. d. handlanden C. G:son Baggej i banko-diskontverket upptaget lån; samt Utlåtande N:o 5q_, i anledning af färgaren U. W. Arnbergs ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån. Bi föllos. Den 27 Maj. / Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-utskottets den 17 och 20 dennes på bordet lagda betänkande N:o 47, i anledning af väckt motion om förändring af 5 § i 2 kap. Utsöknings-balken, så vidt den angår tiden, hvarinom lagsöknings-mål, som af Konungens befallningshafvande förklarats tvistiga, böra till domstol instämmas. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Lag-utskottets den 17 och 2.) dennes på bordet lagda betänkande N:o 48, i anledning af väckt motion, angående förändring af vittnes-eden. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets utlåtande N:o 90, i anledning af väckt motion om bildande af en kommitté för utarbetande af förslag till den medicinska undervisningens ordnande.
Fran gammal Feodalijk häfd, härstamma Privilegier, Skrårättighet», olik beskattning m. m. men ljuset är förmyckel spridt, för akt längre skydda deha mistbruk, förr eller senare mäste de förswinna, Privilegierne uphöra, Skrärättigheterne sörfalla och jorden sörwandlas till lika natur. Den rälta werkställningsmethoden dertill, är, att upphäswa all grundskatt och genom Bewillning sylla Stats behofwens hela masta. Samhället winner derigenom en förnyad styrka, Dest medlemmar en fördubblad trefnad. Hwarföre hwilar nu hela tyngden af Rikets förswarewerk pä en enda Clast af Medborgare, Rustoch Rothqllare, hwarföre bidraga icke alla lika till dek gemensamma förswaret? (Rustningen för Adelsfanan u ig R dr ärligen, är sä obetydelig, att den ej bör kunna omnämnas.) Det är en orättwisa stridande emot Natur-Rätten en sann uplyfning och laga jämlikhet. Ännu en gäng! Gemensamma krafter böra anwandas till afwärjande af gemensam fara, derföre bör utan afseende pa Ständ och Börd, den heliga - 152 Den r December'. ligaste pligt hos hwarje SamhäilcrS medlem wara de»?, att sörswara Fosterjorden, dr samtidas srjher sch korn» mande flägtcrg hägn. Kongl. MajltS nädiga proposition innefatt.-r denng lära i hela desi widd, en jämn fördelning i för» swarrcordon, är kesia gerada syftemål, och denna jäm» likhet öswerensstämmande med den fullkomligaste rätttvisa. Frän urminnes tider hafwa fria Folkslag utöfwak den heliga rättighet att sörswara Fosterjorden med egne ej med lejde wapen, Despotismen skapade Sokdaterroppar »ill wärn för Enwälde», »nen Sen Lag« bundne frihetens rätta stöd har allid warit utskrifningen, ty wapnen i Medborgarens hand trygga destan det af Desi rättigheter.
Vinner nej» bibehålles i detta hänseende gällande taxa, sorn indelar får - i A'Förstärkta Stats-Utskotlels Memorial, N:o irg, gadt bomullsgarn i ''turkiskt rodi'’ med 8 sk. och 'allt annna!* med 12 sk. införselstull per skålpund. Voteringen har utfallit nied 50 ja och 69 nej. Som alltså nej vunnit, åro de i afseende på införselstullen å färgadt bomullsgarn nu gällande bestämmelser oförändrade bibehållne. 4i:ta voteringen: (140:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att å bomullstråd under en rubrik sätta 16 sk. införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bibehållas gällande tuilafgifter, nemligen för nystad bomullstråd 24 sk. och för den i härfvor 16 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 49 ja och 70 nejj och då följaktligen nej vunnit, komma de för bomullstråd nu gällande tullbestämmelser alt utan föiändring fortfara. 4z:dra voteringen: (l42:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att rubriken ”Gordereller sejlergarn5' må ur taxan uteslutas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej , förbi i f ver rubriken, med derå gällande införselstull af 12 sk. skålpundet, oförändrad. Denna omröstning har utfallit med 40 ja och 79 nej. Enär således nej vunnit, kommer rubriken "cordereller sejlergarn” med derå nu gällande införselsafgift att oförändrad bibehållas. 43:dje voteringen: (143:o) Den, som antager Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Bondeståndens beslut, att å ullgarn bibehålla gällande bestämmelser, nemligen:
Genom nådig remiss af den 18 sistlidne Oktober har Eders Kongl. Maj:t behagat infordra Kanslers-embetets vid Krigs-akademien underdåniga utlåtande, i anledning af de anmärkningar rörande nämnde Akademi, till hvilka Rikets Ständers Revisorer uti underdånig skrifvelse den 14 i samma månad, angående verkställd granskning af statsverkets samt andra allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, funnit sig föranlåtne, och hvilka anmärkningar omfatta, dels att Revisorerne vid besök å Kongl. Krigs-akademien på Carlberg funnit den till sjukhus använde lokalen mindre lämplig, dels ock att deras uppmärksamhet fästats derå, att här inrättade gasverk för närvarande befinnes i särdeles bristfälligt skick. Guvernörs-embetet, som i sin ordning erhållit Kanslers-embetets befallning att, i anledning af berörde nådiga remiss, afgifva underdånigt utlåtande, torde, alldenstund ifrågavarande anmärkningar icke synas äga något sammanhang med förvaltningen af de allmänna medel, hvilka år 1859 varit åt Krigs-akademiens styrelse anförtrodde, här böra inskränka sig till den underdåniga förklaring, att de af Rikets Ständers Revisorer anmärkta behof, — bland hvilka det af en tjenligare sjukhuslokal alltsedan Akademiens stiftelse förefunnits, och det af ett bättre och ändamålsenligare gasverk ansett* böra stå tillbaka så länge Akademien med egna tillgångar kunnat i brukbart stånd vidmakthålla det gamla, år 1825 här anlagda gasverket, — inom kort dock måste föranleda Guvernörs-embetet att till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånig hemställan om anslags beredande af allmänna medel för de anmärkta bristernas afhjelpande. Carlbergs Slott den 17 December 1861. LAGERCRANTZ. C. J. E. Wennherg. o — 307 — Direktionens Öfver allmänna Garnisons-sjukhuset underdåniga utlåtande öfver en af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning vid granskning nf Sjukhusets räkenskaper för år 1859. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Majtts till
St. lika litet år i845, i85o, i855 kunna besluta om nya lagens antagande, som nu, ifall det skulle antagas att frågan derom måste behandlas med samma minutiösa grannlagenhet, som hvarje förändring i de en gång antagna lagarnas speciella stadgandeo. Dertill skulle fordras flera års riksd.förhandlingar — och resultatet skulle ändock blifva, alt en mängd oegentligheter, redactionsbrister och ofullständigheter skulle förefinnas i R. Sits beslut, som dels skulle föranleda domaremakten alt hos Konungen tillstyrka afslag och nya propostr, dels snart göra nya åtgärder af R. St. sjelfva behöfliga. Men om det så är, om det hvarken varit förra Ständers afsigt, att annat än i sin helhet antaga det förslag, som R. St. egentligen för deras del låtit utarbeta, och som de alltså åsyftat att sedan till domaremaktens granskning och Reg.maktens sanction öfverlemna; eller det kan blifva kommande Ständer möjligt, att lättare än vi utföra det egentliga lagförfattare-kallet: då frågar jag — hvad är det väl, som kunde inom den nu församlade riksdagen väcka en tvekan att, för sin del, antaga det nya förslaget lill civiloch criminal-lag, sådant det blifvit aflemnadt af dess författare, samt alt, såsom R. Sits beslut, i sin helhet öfverlemna det till H. M. Konungen, för alt, sedan Högsta Domstolen deröfver blifvit hörd, enligt 87 §:n Reg.Ftn meddela R. St. dess nåd. samtycke, antingen till det hela, eller till de delar deraf, som H. M. finner sig kunna antaga?
Leg.Lormen, anse samma Lreditiv för det närvarande ej kunna anvisas a annat ställe, än Lanken. lVlen Lltskotten kunna bärvid icke dela den ak någre Ledamöter yttrade åsigt, att ät de vid krigets början sig församlande 8t:r borde öfverlemna; att bestämma sättet för återbetalningen ak detta Lreditiv, bvilket, ekler Utskottens tanka, skulle möjligtvis kunna blifva menligt för den ordning i mvnlväsendet, man nu gär att återställa. Det ak en Ledamot uppgiloe förslag, att, under tiden emellan Liksdagarne, borde ak ärliga besparingarne bildas en mot detta Lreditiv-belopp svarande egentlig krigskond, anse Utskotten visserligen ej sakna sina fördelar, oeb tro jemväl det samma kunna framdeles sättas i verkstäliigket, men dä detta creditiv-beiopp innan 8t8nderoas åtskiljande waste vara aoskak - SIL 8tatsoell Lanoo-IItskolten» fädt ocb för det närvarande nägon annan utväg ej är öppen, Sin att detta Oreditiv ä Lanken anvisa, kafva Utskotten funnit siz skyldige, att bär ingä i pröfning, buruvida något af de öfrige förslagen lemnar erforderlig garanlie för återbetalningen af berörde Oreditiv. Vid pröfning bärak, oci» dä det uppgifne förslaget till lulimedlen» b^polbiserande s^snts Otskotten innefatta ali den säkerbet till Länkens betryggande för vrdentelig Återbetalning ak cle summor, som kunna ä 8tora Oreditivet liftas, 8smt detta körslag dermed förenar ilen min8t känbara t^ngd för allmänbeten; men sf8eencle bärvid jemväl s^nt» Utskotten böra görs8 a »le karkägor rumman» reverserande s lieie minclre förbindelser kunde bo» mangs medföra; ocb någon värla ej beller ligger rieruli att ät rle viri krigstilllället »ig församlande ständer öfverlemna?
Hellsten, x841* fHÖr till Constitutions-Ulskoltets Memorial N;o8'5. Äf Herr Grefve Spens: ”Mot detta Betänkande reserverar jag mig Försft på grund af det sätt, hvarpå Utskottet har förändrat sina förra förslager. Trenne Stånd hade vid granskningen af Betänkandet N;o 38 godkänt en annan valprincip, än den at Utskottet föreslagna. Då begärdes, efter min tanka, med fullt skäl, att frågan härom mätte, såsom principfråga , genast pröfvas i Förstärkt Utskott, och detta beviljades af alla fyra Stånden. Af denna, den i dessa mål högsta, instancen blef allmänna valens princip antagen i afseende på de valberättigade och val-collegiernas formation. Just härigenom hafva de tre Stånden aldrig yttrat sig öfver val-lagens detaljer, och då, enligt Regeringsformens 56 §., detta Betänkande bör hafva naturen af en jemnknings-act, har denna jern åkning, om ingen ytterligare granskning af dessa Stånd företages, måst blifva emellan ett Slånds mening, sorn Utskottet vet, och -trenne Stånds, som Utskottet gissar. Efter min mening hade Utskottet bordt, omedelbart efter afsändandel af det Förstärkta Utskottets Memorial om dess voteringsåtgärd, hemställa till de tre Stånden, om de, under förutsättning af samfälta val, hade något mot serskilda paragraf-lydelser att invända.
I sådant fall och för den händelse, att klander deremot väckts, skall Utskottets samtycke på officiel väg kungöras den klandrande, inom åtta dagar derefter. Missnöje emot detta samtycke bör anmälas inom 30 dagar efter delfåendet. I händelse att Utskottets samtycke vägras helt och hållet eller till en del, må besvär deremot kunna anföras inom 30 dagar, räknade från den, då afslaget blifvit kornmunal-styrelsen delgifvet. I anledning af dylika besvär afgör Konungen, om gåfvan eller legatet skall emottagas, förkastas eller minskas. 4:o. Ansökningar om tillstånd att förvärfva fast egendom eller rättigheter, som angå dylik egendom (droits immobiliers). Likväl, då summan icke öfverstiger 3,000 francs, erfordras endast samtycke af Provinsrådets Ständiga Utskott. S:o. Bestämmande af nya, förändring eller afskafFande af redan varande kommunal-afgifter samt dem rörande stadganden. 6:o. Förändring i reglorna för nyttjandet af kommunens samfälda egendom, helt och hållet eller till en del. 7:o. Förordnanden rörande allmänna vägar och farleder, planer till gatureglering i städerna och utflyttning af tätt bebygda byar, upptagande af nya gator och utvidgande af gamla, äfvensom igenstängande af sådana. 8:o. Nedrifning af gamla minnes-märken eller sådana reparationer derå, som förändra fornlemningarnes styl och utseende. Föreskrifterna uti 3 och 4 momenten äro äfven tillämpliga på de allmänna inrättningar i Bill. lill B St. Bilaga till Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk:s Bet. M 127. kommunen, hvilka förvallas af särskilda styrelser. Dessa styrelsers beslut böra dock underställas Kommunal-rådet. Kommunal-rådets beslut i följande ämnen böra till godkännande af Provinsrådets Ständiga Utskott hänskjutas: l:o. Rättegångars anhängiggörande och fullföljande. 2:o. Fördelning eller nyttjande af beten, vedfång och andra gemensamma förmåner, samt vilkoren för åtnjutande deraf, så snart missnöje emot kommunal-myndighetens beslut härutinnan anmäles. 3:o.
Sådant är numera förhållandet med alla hemman, sorn innehafvas af på obestånd komne arrendatorer. Det är derföre jag anser det vai-a af mycken vigt för Kronan att bibehålla en sådan arrendator, som den ifrågavar., hvilken väl odlar hemmanen och dessutom erbjuder Kronan byggnader af ett ganska betydligt värde. I afseende på den grundlagsvidrighet man påstått innehållas i denna fråga, är jag tranquil, enär Hr Frih. o. Landtm, icke nekat utan meddelat propos. i de med denna likartade frågor, som här förut förevarit. Man bär sagt, att K. Mis remiss af frågan till R. St. icke skulle innebära någonting till förmån för arrendatorn; men en hvar vet, att om någon arrendator till K. M. inkommer med en begäran, som icke är tillräckligt förordad för att vinna K. M:s bifall, eller för att åtminstone göra troligt, att han förtjena}' hvad han begär, så blifver vanligen en sådan hegä 7 H. 28 3i8 Den 23 Maj. ian utan remiss till Ständerna afslagen. Jag vill icke längre besvära R. o. Ad., oaktadt jag ännu hade mycket att säga, om jag trodde alt det tjenade till något. Jag vill blott erinra om den skilnad Frih. Cederström gjort emellan de arrendemål, som här förevarit, i det han för de redan återremitterade målen yrkat afslag, men i detta mål hegart återremiss, hvaruti synes ligga en anledn. för R. o. Ad., att, likasom Frih. Cederström, gifva ifrågavar. arrende ett steg framför de öfriga. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då Frih. Cederström numera sträckt sitt frikostiga klander från StatsUtsk. till en auctorilet, som jag trodde skulle blifva fredad från detta klander af den stränge tydaren af 90 $:n Reg.F:n; så tager jag mig deraf anledn. att för Ståndet tillkännagifva , huru StatsUtsk:s beredning ansett den ifrågavar. K. remissen. Jag erkänner, att jag vid beredningen af detta mål var af enahanda tanke som Kammar-presidenten.
Stånder, med bifall till hvad Stats-Utskottet i Betänkande den 21 sisth Junii, N:o 245 , tillstyrkt, icke allenast antagit den af Kongl. Majit i nåder föreslagne nedsättning i Saltpetter gården, hvarigenom en betydlig minskning uppkommer uti den för Saltpetter-nåringens upprätthållande påräknade årliga inkomst hädanefter, utan ock af den förut samlade fond för detta behof, anvisat en större utgift nu på en gång, så att Fonden blifvit nedsatt till 473,102 R:dr 10 sk.; i afseende hvarå Stats-Utskottet hade förutsatt, att hvad som deraf redan finnes utlånadt eller ytterligare kunde blifva forråntadt, skulle sålunda göras frugtbart, samt desse Råntemedel deremot blifva en inkomst för Stats-Utskottets Uttänka?iden. ii Fonden till bestridande af de årlige omkostnaderne jemte inlösen af öfverlopp* Saltpetter m.m. så och enar denne af Utskottet sålunda föreslagne samt af Riksens Höglofl. Stander såsom grund för deras beslut lagde åtgärd till förökande af Saltpetter fondens inkomster, likväl icke blifvit upptagen uti Riksens Höglofl. Ständers i detta ämne den 14 nasti. Augusti aflåtne underdåniga skrifvelse, har Herr Friherren, som funne det vara af synnerlig vigt, att berörde fond, hvars ändamål eger ett så väsendtligt inflytande på hela Rikets Saltpetter näring, förvaltas på ett sått som måst instämmer med Statens interesse, föreslagit, att Stats-Utskottet i följd af ofvanberörde utlåtande måtte ytterligare förklara, om icke dess mening varit att Saltpetter medlen skulle på ett för fondens framtida bestånd, ändamåls enligt sått genom utlåning af de öfver behofvet disponible medel, göras frugtbar, hvarförutan genom de denne fond åliggande utgifter, Capital behållningen komme att intill nästa Riksdag alltför mycket medtagas.
Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, att bränvinsdistillering måtte i stad såsom särskdd näring få utöfvas under alla tider af året; varande till stöd härför anfördt, att alla till bränvinets rening och förädling syftande åtgärder borde så mycket som möjligt befordras samt att någon fara för missbruk af sådan utsträckning af tiden för bränvinsdistillering så mycket mindre syntes vara för hand, som, oaktadt bränvinsbränning fått under de sista åren utöfvas ej blott från den 15 Oktober till den 15 December, utan äfven från den 15 Januari till den 15 April, samt bränvinsdistillering under sistnämnde tid varit på samma gång tillåten, det ändock icke försports, att denna sednare blifvit på något sätt missbrukad; och enär det nu stadgade förbudet att distillera under den lid, bränvinstiliverkning pågår, tillkommit för att förekomma dislilleringsrättens missbruk till omkokning af den vid de mindre brännerierna tillverkade förbränning eller lank, men en sådan beskattningsgrund nu blifvit antagen, att den i de mindre brännerierna hittills begagnade tillverkningsmethod icke mera kan användas, hafva Rikets Ständer vid sådant förhållande funnit något hinder icke vidare möta för medgifvande. att bränvinsdistillering må i stad såsom särskild näring utöfvas under alla tider på året. §§ 25-38. Då föreskriften, alt den enkla redskapen skall mätas och stämplas, tillkommit i och för den beskattningsmelhod, som numera blifvit af Rikets Ständer frånträdd, hvadan äfven grunden för bibehållandet af ifrågavarande föreskrifter förfallit, hafva Rikets Ständer, på sätt hos dem jemväl är vordet föreslagit, ur nu gällande förordning uteslutit Ari. lil om redskaps mätning och stämpling, samt endast i afseende på den redskap, som Apothekare ega att för farmaceuliska behof begagna och hvilken icke får öfverstiga bestämd pannerymd, bibehållit berörda föreskrift, hvarföre tillägg härom blifvit gjordt i sista mom. af 17 §.