Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har också gjort mig till en pligt att i frågor, främmande för de områden, på hvilka jag är van att öfva någon, om ock ringa, verksamhet, inskränka mig till att efter ett noggrannt genomläsande af Utsk:ts Betänk, nedlägga min voteringssedel; men äfven med fara att utsätta mig för oblida omdömen kan jag icke, ehuru endast en stackars skrifvare, underlåta att fästa det Höglofl. Ståndets uppmärksamhet på det sätt, hvarpå Stats-Utsk:t behandlat den ifrågavarande punkten — och jag måste tillägga, att den siste värde talarens anförande ytterligare uppmanat mig härtill. Sedan Utsk:t på flere sidor i sitt Betänk, med berömvärd noggrannhet genomgått de olika förslag, som dels K. M., dels enskilde motionärer, framställt i denna fråga, tager det sig helt enkelt för att underkänna en motionärs förslag, och med ett raskt drag afhugga den gordiska knuten — utan att härför anföra något egentligt motiv, utan att öfverväga de framlagde skälen, och utan att grunda sitt beslut på något annat än det temligen ovanliga skälet, att Hr Lilliehööks motion skulle innefatta en afvikelse från K. M:s Nåd. Propus. Och med allt detta har likväl Hr Lilliehöök, trots sin förut afgifna motion, förklarat sig belåtenl Att jag icke kunnat undgå att smärtsamt uppröras af allt detta, är naturligt; ty det synes mig ganska tydligt, att om den ifrågav:de delningen af anslaget för flottan lyckas tillvinna sig R. Stms bifall, så är äfven delningen af flottans officerskorps sanktionerad. Det torde likväl icke vara första gången som R. St:r varit af olika åsigt med K. M. och Dess rådgifvare, och aldrig har jag hört någon anklagelse framkastas mot flottans officerare derföre, att de under expeditioner på främmande haf förskaffa sig Den 18 April e. m. 563 en öfning, som sedermera kommer yrket tillgodo i våra egna farvatten. Hvad nu sjelfva frågan beträffar, har den redan vid den allmänna sammankomsten på detta rum blifvit så omständligt omordad, att jag icke länge dermed vill uppehålla mig.
Det är mig ljuft att du hafver späkt mig, att jag må lära dina rätter. Dins muns lag är mig täckare, än mång tusend stycke guld och silfver. Din hand hafver gjort och beredt mig; undervisa mig, att jag må lära din bud. De som dig frukta, de se mig, och glädja sig; ty jag hoppas uppå din ord. Herre, jag vet att dina domar äro rätte, och du hafver troliga späkt mig. Din nåd vare min tröst, såsom du dinom tjenare lofvat hafver. Låt mig vederfaras dina barmhertighet, att jag må lefva; ty jag hafver lust till din lag. Ack! att de stolte måtte komma på skam, som mig med lögn nedertrycka; men jag talar om dina befallningar. Ack! att de måtte hålla sig till mig, som dig frukta, och känna din vittnesbörd. Mitt hjerta blifve rättsinnigt i dinom rättom, att jag icke på skam kommer. Min själ trängtar efter dina salighet; jag hoppas uppå ditt ord. Min ögon trängta efter ditt ord, och säga: När vill du trösta mig? Ty jag är såsom en lägel i rök; dina rätter förgäter jag icke. Huru länge skall din tjenare bida? När vill du dom hålla öfver mina förföljare? De stolte grafva mig gropar, hvilka intet äro efter din lag. Dine bud äro alltsamman sanning; de förfölja mig med lögn, hjelp mig. De hade fulltnär förgjort mig på jordene; men jag öfvergifver icke dina befallningar. Vederqvick mig genom dina nåd, att jag må hålla dins muns vittnesbörd. Herre, ditt ord blifver evinnerliga, så vidt som himmelen är. Din sanning varar i evighet; du hafver tillredt jordena, och hon blifver ståndandes. Det blifver dagliga efter ditt ord; ty all ting måste tjena dig. Om din lag icke hade min tröst varit, så vore jag förgången i mitt elände. Jag vill aldrig förgäta dina befallningar; ty du vederqvicker mig med dem. Jag är din, hjelp mig; ty jag söker dina befallningar. De ogudaktige vakta uppå mig, att de måga förgöra mig; men jag aktar uppå din vittnesbörd,
Men då,i motsats till hvad här blifvit uplyst, testator lärer förklarat sig vilja göra sådana modifikationer, och då det icke synes mig vara skäl, att R. o. Ad., oviss om sådant ännu låter sig göra, afslår en erbjuden donation af 100,000 rdr, så och enär, äfven om Hr Roos skulle vidblifva den åsigten, att fonden skall förvaltas till en aflägsen framtid, hvilken enligt mitt förmenande dock ieke bör utsträckas längre än till 100 år, penningarne kunna förvaltas på ett för landet ingalunda menligt sätt, skulle jag för min del önska Den 1 Sep tember. 21 att Belänk:t återremitterades. Man kan ju inköpa utländska obligationer. genom hvilkas innehafv:de ingen skada, men väl mycken nytta tillfogades landet. Utskits resonnement synes mig för öfrigt i vissa afs:den haltande och i andra otydligt, t. ex. i talet om kommunism. Då med ett ord det synes mig, att R. o. Ad. icke har ani. att betvifla att genom öfverläggningar emellan Utsk:t och donator, stiftelsen skall kunna ändras och erhålla sådant utseende att den skäligen kunde antagas, samt det under alla förhållanden synes mig oklokt, att R. o. Ad., utan att göra försök till en sammanjemkning, skall afslå en donation af så betydligt värde, så förenar jag mig med Gr. Mörner i anhållan om återremiss. Afven jag förenar mig med Gr. Mörner i anhållan att Betänk:t måtte återremitteras. Jag kan icke finna de skäl, Ridd.Utsk:t anfört, vara öfvertygande om det olämpliga och äfventyrliga i att mottaga fonden till förvaltning, särdeles när man har ani. förmoda, att donator skall göra ytterligare koncessioner, som för Ridd.Direkt.-n underlätta möjligheten alt kunna förvalta fonden.
Hr Printzensköld: När fråga om en förhöjd lull på brän vin här förevar, så bemötte frihandelsmännen sina motståndare dermed, att man nu för tiden kommit derhän att vilja bringa tulllagstiftningen i ett ordentligt system, att man ville bereda tillgång på råvaror för så lågt pris som möjligt och att man derför borttagit alla slags import-tullar på rudimaterien, för att kunna i förhållande dertill nedsätta tullen på den förädlade varan. Ändamålet med den fria importen måste således vara att hålla råvaran fabrikanterne tillhanda. Denria åsigt biträddes äfven af Hr Fåhraeus till försvar för den nedsättning i import-tullen på artikeln väfnader, som han då föreslog. Nu återigen, då fråga är om samma sak, nemi. att hålla råvaran i den råaste form fabrikanterne tillhanda, genom att icke brådstörtadt tillåta dess utförsel ur landet, nu åberopar man sig på det förhållande att den förädlade varan nemi. stångjernet blifvit åsatt en lägre tull än förut, och att konseqvensen skulle bjuda, det endast tull sattes på det råämne, som begagnades till omförmälde förädlade vara, nemi. tackjern. Står sådant tillsammans med logikens lagar? Jag skulle tvertom tro, att om systemet skall konseqvent genomföras, skulle man, liksom man söker underlätta importen af råvaran, bjuda till att förhindra export af de råämnen, som äfven erfordras för varuförädling här i landet. Deraf måste följa att det, långt ifrån att ligga någon inkonseqvens, såsom Hr Fåhraeus sagt, i det beslut, som B. o. Ad. fattat i frågan om nedsättning af tullen på tackjern, och det som jag och Frih. Tersmeden tagit oss friheten tillstyrka i fråga om export-tull på malm, dessa beslut tvärtom innefatta den fullkomligaste konseqvens i afside på det system, Hr Fåhraeus städse drifvit och sökt framhålla såsom det verksammaste medlet att genomdrifva de satser, som jag m. fl. här sökt göra gällande.
Denna anläggnings korta tillvaro tillåter ännu icke något omdöme om dess framgång eller verkningar. Boskapsskötseln befinner sig, oaktadt de åtgärder, som af upplysta landtbrukare inom Länet blifvit vidtagna till förbättrande af denna vigtiga gren af landthushållningen, på en jemförelsevis låg ståndpunkt. Dock tycks hos allmogen på sednare tider den öfvertygelsen allt mer vinna insteg, att ett ringa antai kreatur, väl födda, skänker en rikare behållning och bildar en i alla afseenden långt bättre ladugård, än en stor samling af kreatur, hvilka fodertillgången knappast förslår att lifnära; äfvensom erfarenheten visat, att den spillning, som på sådant sätt vinnes, blir starkare och till gödning mera användbar, än den som erhålles genom det sistnämnda hushållningssättet. När denna öfvertygelse hunnit blifva allmän, kan man deraf, i förening med den verksamhet, Hushållningssällskapet och enskilde personer inom Länet utvecklat för tillvägabringande af förbättrade kreatursracer, hoppas en ljusare framtid för ladugårdsdetaljen, dertill i icke ringa mån torde komma att bidraga den jernvägskommunikation, som, man vågar hoppas det, snart skall sätta Länet i omedelbar förbindelse med hufvudstaden och med Götheborg. Lättheten alt till höga pris få iadugårdsprodukter afyttrade skall då otvifvelaktigt utgöra en kraftig väckelse för landtmän, jemväl med ringare produktions—kapital, att åt denna del af deras hushållning egna omtanke och flit. Under qvinqvenniet förekommer uti ifrågavarande afseende hufvudsakligen följande att meddela 13 Stamholländeriet på Riseberga vidmaktbålles fortfarande uti ett utmärkt godt skick. Af den derstädes befintliga Ayreshire-racen försäljas årligen fullblodstjurar. År 1855 alytlrades 5 st. af lVa års ålder. Qvigor deremot säljas icke, oaktadt önskningar, alt denna princip måtte frånträdas, försports inom Länet. Mjölkafkastningen af dessa kreatur har uppgått till 7 å 800 kannor årligen, och hvarje djur erhåller i hövärde 28 å 30 dagligen. Croisering af denne race med goda svenska kor har visat sig särdeles fördelaktig.
Cederström har orätt att säga, det vi nu inlåta oss i någon så kallad Banquerout, ehuru det kan vara conseqvent af Friherren, som varit med om Banqueroutens beredande år 1809; men j3g mäste protestera mot uttrycket, ty det är Friherren och 1809 års Ständer, som vållat Banquerouten; vi åter söka endast att bringa sakerna i ordning igen. För öfrigt får jag upprepa, att jag lika med Herr Tham önskar bifall till Utskottens Utlåtande, väl vetande, att det är en fördom, att tro, det varuprisen skulle ändra sig till följd af en beräkning i Banko; men jag erkänner tillika, att jag förenar mig med Herr Lefren om grundsatsen, att man bör hafva en låg enhet, och jag skulle derföre tro det vara mäst passande, att Ständernes önskan framfördes på ett sätt, som icke bandt händerne på Konungen, utan lemnade honom tillfälle att välja emellan båda förslagen, ty det tillhör verkställande mag ten, att tillse, det myntet, sedan det blifvit till skrot och korn bestämdt, fördelas så, att folket dermed blifver belåtet. Slutligen får jag tillägga, alt jag ansett som Den ig Octo ber e. m. 77 en ren skyldighet, att betaga Ridderskapet oell Adeln den tanka, att min åsigt står i strid med Herr Lefréns, i afseende på detaillerne; den skiljer sig blott i sjelfva principen, och då Pierr Lefrén icke yrkat proposition å sitt förslag, förmodar jag, att Utskottens kommer att blifva gällande. Friherre Cederström: Efter min tanka innefattas föremålet för närvarande öfverläggning uti första Momentet af i2:te Punkten, så lydande: Omförmälte enhet må benämnas 1 Riksdaler, och detta namn derå uttryckas. Jag anhåller, att öfverläggningen icke må utsträckas till andra främmande ämnen. Herr von Hartmansdorff', August:
IVlajtt allt8ä an8Z^ olvanliemälde embet8män vara, i enli^Imt med ^vad jemväl Kili6t8 8tänder vid Hers d^lilca tilllällen förut f>68lutit, laerätti^ade att lrideliälla, intill de88 de varda till andra embeten med mot8varan6o ellsi' lm^re löner pä Kilret8 8tat i ljäder utnämnde; att 8tat8-Lontoret, i följd liäraf, laorde erliälla l^ädiA Irelallnin^ att, intill de88 annoiluncla lärordnas, till t', d. 8tat8-8eer6t6rarne för KriA8- oell fleeIe8ia8tiIi-Xr6nd6na, <7. 6. 6rrjo neli r-o,r fortfarande utlretala dera8 ä 8tat kittilä innel^akde 8tat8-8L6r6terar6-löner, 8amt att Kiliet8 8tänder dorde uti alZäende 8lirifvel86 om detta förliällande underiätt38, pä det ett erforderligt an8lag tor ifrågavarande Iäns-er8ättningar mä vid nu pägäende 8tat8-reglering varda ä Allmänna Indragning8-8taten upp bord t. Itlx ?rotoeollo, 6. /i. Mr^r^e. ^orr^/. k^ /^äc/r^rr /'ro/io^rkrorr, /V" o 65. 3 N:o 65. LnL. till IUxp.
I följd af Riksens Ständers i underdåniga Skrifvelser, den i5 Junii och 2 Julii 1818, anmäldte beslut, det ej mindre Tull-Verkets Räkenskaper och Förvaltning, än ock redovisningen för de under Kongl Krigs-Collegium stående Cassör, saint Kongl. Seraphimer-OrdensGillets Fonder borde af Riksens Ständer eller deras Revisorer Öfverses och granskas» samt då sådant jemväl blifvit uti Riksdagsbeslutet den 21 Julii 1818, såsom ett Riksens Ständers stadgande upptagit, hafva Revisorerne varit betänkte att bereda sig tillfälle till eli sådan Revisions verkställande; men då af Riks-Ståndens Protocoller sedermera erhållits den upplysning, att Kongl. Majit, genom Dess HofCancellers-Ämbete, under den 14 och 16 Julii 1818, gifvit Riksens Ständer tillkänna» det Kongl. Majit i Nåder vägrat hvad Riksens Ständer i berörde måtto beslulit, till följd hvaraf Riksens Ständers föreskrift i detta afseende ej kunnat uppfyllas, hafva Revisorerne ansett sig böra detta förhållande hos Riksens Höglofl. Ständer anmäla. Enär Revisorerne funnit Kongl. RänteKamniarens Hufvudbok för år 1820, ehuru af - Revisorers Berättelse. slutad och till Kongl. Kammar-Collegium aflemnad inom den dertill bestämda tiden, 1821 års utgång, likväl icke Vara till fullo reviderad af Kongl, Kammar-Rätten, dit den korrt före Revisorernes sammanträde blifvit i sådant afseende rekvirerad» samt att Hufvudböckerne för Postoch Chartae-Sigi 11 a tre-medlen endast 1819 års och för Saltpettermedlen hvarken 1819 eller 1820 års Hufvudböcker en sådan Revision undergått, hafva Revisorerne ansett sig böra hemställa» att Riksens Höglofl.
J J ^ ~ Viner och safter försäljas på heloch halfbutetjer, tredubbel ättiksprit p å större flaskor, alla försedda med etiketter, innehållande fabrikens namn. [1896] V Sparsamma Fruar. Gammalt ylle och ull emottages dagligen till spanad, väfning af tyger, schalar, filtar m. m. OBS. Hvar och en får sitt ylle tillbaka 1 form af garn eller väfnader. OBS. Nedsatt spånadsafgift. OBS, Ett parti schalar realiseras från 5 kr. OBS. Ett parti filtar realiseras från 5,75. Telefon 26 53, Jffidur Andersson. Idun B yrå: 8 Sturegatan 8 (ingång från Humlegärdsg. 19) Annonspris: öre pr petitrad ( Måndagen den 30 januari 1888. Redaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning! Utg-ifning-stid: hvarje helgfri fredag. Sista numret i hvarje månad innehåller en fullständig modeo. mönstertidning. l:sta årg. Prenumeration sker: I landsorten: ä. postanstalterna.^ I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkonl or, i de större boklådorna samt &amp; tidningskontoren. „ j helgfri fredag och kostar för „det inberäknadt. — Sista numret i I ri I LJ I | KJ M IN månaden meddelar en fullständig modeoch mönstertidning. — Uppgif å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, så erÉBfccutalvanSe » fiato * Iduns qvinliga porträttgalleri. ttänga » i, tfcottoa-tet-na » Ej-u », ocrv •Bj-eEEetfvEangen. j ?fcån gatar $Ean3a » m e 3 fcö » te * » 4&gt;-tu ». J u » t 3ei. i Fröken Ebba Munek.
En annan omständighet må äfven omnämnas eller att genom den fria tulllagstiftning, som under sednare tider inträdt, betydlig minskning kommer att ega rum i inrättningens extra inkomster uti procenter af beslagare och aktorats arfvode m. m. Yid nu anförda förhållande och med afseende derå att de till beloppen högst ringa pensionerna rättvisligen böra förökas, samt enär K. Tullverkets inkomster för de sednare åren upgått till en böjd som ej ens kunnat anas än mindre beräknas, får jag vördsamt föreslå att af K. Tullverkets medel måtte åt Tullstatens Pensionsinrättning beviljas ett årligt anslag af 10,000 R:dr b:ko; och bifogas härjemte upgift om Tullstatens Pensionsinrättnings ställning för nasti. år. Remitterades till StatsUtsk. 3:0. Med anledn. deraf, att K. M. i Sin till R. nu församlade St:s StatsUtsk. den 30 nästl. Oktober aflåtna Nåd. Propos., ang:de Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit, att Landshöfding, som under de för tillgodonjutande af pension å Rikets allmänna Indragningstat i allmänhet stadgade vilkor, vid afskedstagande från nämnda embete upföras å sistberörda stat, må, i st. f. det af R. St:r vid 1834 års Riksdag bestämda pensionsbelopp, Tre Tusen R:dr b:ko, få såsom pension beräkna 4000 R:dr samma mynt, eller Sex Tusen R;dr r:mt om året; får jag'härmed vördsamt hemställa, att Guvernören öfver Svenska kolonien, ön S:t Barthelemy i Westindien, Öfversten och Commendeuren James Harlef Haasum, som R. St:r enl. underd. skrifvelse den 12 Juli 1854, förklarat berättigad att, vid afskedstagande! från Guvernörs-embetet, under ofvannämnda vilkor på allmänna indragningsstaten åtnjuta samma årliga pensionssumma, som är för Landshöfdingar bestämd, mätte, derest R.
Då Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag anslogo medel till Pn förbättrad och mera allmän Läkare-vård, anhöllo de uti Underdånig skrifvelse af den I4 April 1810, att, om tillgångar genom blifvande indragningar och besparingar , Utöfver det då gjorda anslag, sådant skulle medgifva, och i händelse inrättningen och det allmänna behofvet det skulle Fordra, Eders Kongl. Maj:t då, i mån deraf och utan Stats-Verkets särskildta betungande, i Nåder måtte täckas af samma besparingar öka förberörde anslag, dock att en sådan tillökning icke öfverstege lo,000 R:dr, samt att behörig redogörelse för de anslagna medlen måtte af vederbörande i laglig ordning göras. Pör att befrämja ändamålet af den åsyftade mera allmänna och förbättrade Läkare-vården , som, utan att erforderliga medel dertill äro att tillgå, icke står att vinna, har Eders Kongl. 5. te Bandet. 167, 168. ,Maj:t 1330 Den 14 Juli. Maj:t, enligt "Rikets Ständers underdåniga finskan , och till ytterligare understöd för Medicinal Verket, uti Nådigt Brfef af den a 3 Mars förUdet är förordnat, att af Allmänna Indragnings Statens besparingar borde härtill användas 10,000 B:dr, och hvilket nu lärer bora hos Rikets Ständer anmälas, för att blifva på Stat uppförd t. 4:0
Om Herrar Fnllmägtige stukle fä arbitreka öfwer Revisorers Besiut, sa wore Revisionerne utan synnerligt ändamål. Revisorerne skulle dä förwandlas till Embetsman, hwilka endast skulle anmärka och till Riksens Högloft, ständer anmäla hwad under granskningen af FullmägtigeS förvaltning förekommit'. men sädant strider alde es emot sselfwa espriten af Riksens Högloft. Ständers widtagna Författningar om deras Riksgälds - Eontoir. Revisorerne, hwilka emellan Riksdagarne föreställa Riksens Högloft. Stander, äro icke tillförordnade, att blott öfwerse Niksgalds-Contoiret, utan ock att ställa i behörigt stick och ordning hwad som tarfwar rättelse . Och när Riksens Högloft. Ständer updragit ät ReVisorerne att fordra redo för Fullmägtiges förwaltuing samt förordna om hwad som kan landa till Rikstzälds-Coritvirets förmän, sa stulle det innebära en stridig - Den i8 November 953 stridighet, akt Herrar Fullmägtkge, hwilka betraktade såsom Conkoireto Styresman aro redowifande och f denna egenskap stälde under Riksens Ständers lydny stulle i något fal! kunna undandraga sig hörsamhet emot Revisorer, såsom af Riksens Högloft. Stander defullmagtigade, akt utöswa Riksens Ständers egns rättigheter. I följe häraf, och uppå de stal 1807 ärs
Stockholm den 12 Februari 1858. 230 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 5/5. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 6 Febr. titsa. Preste-ståndet den 10 Borgare-ståndet den 10 Bondc-slåndel den 12 Rike/s Stunders underdåniga Skrifvelse, i fråga, om inköp of fasta egendomen N:o / på Riddareholmen. (Slals-Utsk:s Utkden N:ris 189 och 227.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, atl, sedan Grosshandlanden A. O. Wallenberg emot en köpeskilling af 73,000 R:dr banko, tillhandlal sig den under N:o t i qvarteret Riddareholmen inom hufvudstaden belägna lästa egendom, känd under namn af "Geijerska huset”, hvars nu lill en del raserade åbyggnad sträcker sig från Riddareholms-kanälen inemot kyrkan, hade under laglärlsliden det kommit lill allmännare kännedom, huruledes Wallenberg ämnade alt, i stället för den på tomtens norra del åt Birger Jarls torg befintliga låga byggnad, uppföra ett stenhus, som, enligt hvad den bos vederbörlig embetsmyndighet till fastslällelse företedda ritningen utvisade, skulle blifva af sådant omfång, att Riddareholmsk yrkan k om me att af samma byggnad nedtryckas och derigenom synas obetydlig, hvarförutan kyrkans östra del, innefattande koret och de kongl, graf-kapellen, skulle deraf till större delen bortskymmas och kyrkan blifva för ökad eldfara utsatt.
Till min ursägt i detta fall får jag anföra, att jag af andra göromål var hindrad att vara tillstädes vid pleni början. Men derföre, att man begått ett misstag, är det icke skäl att fullfölja det, sedan det är upptäckt, hvadan jag tillstyrker den rättelse, hvarom Frih. Ehrenborgh ganska riktigt erinrat, helst jag förmodar, att ingen för Constit.Utsk., efter ålerremissens erhållande, är så lätt att iakttaga som den ifrågavar. Hr Lefre'n instämde med Hr v. Hartmansdorff. Hr Dalman: Jag får äfven äran tillkännagifva, att jag Icke var tillstädes, då R. o. Ad. fattade sitt beslut rör:de .24 §, och att jag reserverar mig mot den inconsequens i reduetionen, sorn blifvit följden af detta och några andra i min frånvaro på några ögonblick fattade beslut. Jag instämmer med Hr v. Hartmansdorff deruti, att, för det man begått ett misstag, det likväl icke är skäl att göra det om igen. För öfrigt får jag till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. hemställa, om icke det af mig begärda tillägget bör inflyta, nemi. att efter ordet Co 1 legiér sättes: eller i dessas ställe inrättade verk. Frih. Ehrenborgh: Det instämmer med min böjelse ott icke vara envis för egna meningar, och med min pligt, såsom ledamot af Constit.Utsk., att, så vidt på mig beror, fästa R. o, Ad;s uppmärksamhet på de möjliga fel, som af R. o. Ad. kunna begås rör;de de af Constit.Utsk. för Stånden framlagda förslag, hvilket är så mycket angelägnare, som, hvilket R. e. Ad. har sig bekant, det icke beror på Con»tit.- Den 9 October e. w. aag Utsk. att rätta dylika misstag, emedan Constit.Utsk. endast tillkommer att sammanjemnka Ståndens olika meningar.
Upplästes Rikets Ständers till StatsBancooch RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade Revisorers den i3 och i4 December 1820 till Rikets Ständer afgifne Berättelser : 1:0 Angående granskning af StatsVerkets och åtskiilige andre af allmänna me - Den 11 November e. m. del bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning. 2:0 Angående granskning af Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning och Räkenskaper, ej allenast och till en del för nu mera upplöste Allmänna MagazinsDirectionens redovisningstid, utan ock, i fortsättning dermed rörande fortgången af Allmänna Magazinslnrättningens utredning. 3:o Angående granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegiuni ställde Fonder och Medel. Och beslöt Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde serskilde propositioner, att berörde trcnne Berättelser skulle med de öfrige RiksStåndea Communiceras. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 9 på aftonen. In ildem Protocolii, O. J. Lagerheim. 42 Den i3 November. Torsdagen den i3 November. Plenum klockan io förmiddagen. Ju’erades Pleniprotocollen för den ia dennes föroch eftermiddagen. Upplästes Rikets Ständers till StatsBancooch RiksgäldsVerkens öfverseende förordnade Revisorers, den i4 December 1827, till Rikets Ständer afgifne Berättelse, om verkställd Revision af BancoVerkets afslutade Räkenskaper, för åren 1824 och 1825, förrättad granskning af Styrelsen och Förvaltningen vid detta Rikets Ständers Verk från de tidpunkter, hvartill sednaste BancoRevision sträckt dess lika beskaffade åtgärd, samt Verkets befundne tillstånd och ställning; Och beslöt Ridderskapet och Adeln, att denna Berättelse skulle med de öfrige RiksStånden Communiceras. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken tillkännagaf, att sedan Kongl.