Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna skattebidragens minskning kan för landsbygden beräknas årligen till 35,400 R:dr Banko och har med skäl tillgodokommit de hårdt betua - 23 gade rustoch rotehållarne, och derjemte till förmån för den mindre bemedlade folkklassen i allmänhet, icke obetydligt underlättat utgörandet af personella bevillningen, hvilken, enligt hvad föregående femårs-berättelser innehålla, såsom en penningeskatt i denna orten, med mesta svårigheten inkasseras. I anseende till missgynnande konjunkturer för ortens hufvudnäringar har likväl under sednare åren äfven de minskade skattebidragen icke utan ansträngning å folkets sida ingått. Af tvångsmedels användande göres dock sällan behof i denna ort, hvarest allmogen betraktar skatternas ordentliga utgörande såsom hederssak, och lyckligtvis hörer det ännu till sällsynta undantag, att för kronoutskylder utmätt pant försäljes. Den andel af skatteminskningen sorn kommit på embetsoch tjenstemän lott, är allt för ringa att kunna kallas lindring eller jemkning i den till ett oskäligt belopp af lönerue utgående bevillningen. Hvad i föregående femårs-berättelser blifvit yttradt om de olika skattetitlarnes mer och mindre tryckande beskaffenhet: att bevillningen, såsom en följd af gällande taxeringssätt, i orättvist förhållande drabbar egendomsvärdet samt embetsmanna-lönerne, mer än den rörliga förmögenheten, luxen och öfverflödet: att derigenom uppstår ett missförhållande emellan städernes och landets skattebidrag och slutligen omdömet om de sednares totalsumma äger ännu sin tillämplighet. Polis. En Kronofogde på ungefärligen hvar 16 qvadratmil och en Kronolänsman på hvar 3 eller 4 mil, utan något af staten lönad t bidräde, förvalta polisen jemte exekutions-verket och den invecklade ansvarsfulla uppbörden af statsbidragen, hvilka sednare åligganden ensamt för sig taga desse tjenstemäns hela arbetsförmåga i anspråk. Uppsigten å vägars och broars underhåll samt å gästgifvaregårdarne och häradsfängelserne får väl icke eller försummas, men polismaktens öfrige funktioner till allmänna säkerhetens betryggande måste helt och hållet blifva en bisak.
Måtte det bara inte falla någon in att gräfva upp oss igen, nu i höstsvepen. J a g tycker mig märka vissa symptom! Det vore för svårt och inte en smul godt kommer det u t af det, tvärtom. Ty naturligtvis ska jag då sta och svara igen, och svarar förstås på tok, som man alltid gör, när man är ond. Men, vi äro en gång sådana, vi fruntimmer. Af idel pliktkänsla käxa vi upp en liten sak till en stor och käxa ned en stor sak till en liten. Nå ja, det går an att jag h ä m t a t krafter. Ruffen och jag har varit ute och badat för a t t stärka mig, som väl kunde behöfvas. J a g har förlorat 9 kilo fett i vinter — och nästan all min intelligens. Undrar om någon kvinna offrat Ibsen mer! Men det var grufligt så många pappersark jag redan fyllt, och det om rakt ingenting. J a g måtte väl ändå inte ha skrifvit om jag menar —. Fattas bara a t t jag gräft upp mig själf! Men jag försäkrar utmärkta herrskapet, att om jag också har skrifvit något, så är det ändå rakt ingenting mot hvad jag kunnat och velat skrifva — om jag bara haft lof. Vill herrskapet höra något om resan? J a g ska gärna skrifva — om jag bara blir vid full vigör igen. Ännu ser jag ut som en tåt! Det enda som tröstar mig är att borgmästarinnan ser ut som en rostig stoppnål, hon. Men inte blir det värdt att hon försöker stoppa igen några hål med mig — det säger jag! Nu kommer Ruffen. Hvad nu månne? Med den utsöktaste högaktning och nervositet och vänskap Louisa Petterkuist. P. S. Efteråt. Det gick rätt bra med Ruffen. Han sa, att han aldrig väntat ann a t! Var inte det eget?! P. S. P. S. Om herrskapet inte vill kalla upp sina barn efter henne, jag menar b — innan, så heter hon —. Men kanske ändå att jag inte bör tala om det. Men tro mig: svart som sot är hon! Densamma. • Kvinnoöden och kvinnobilder. För Idun af Birger Schöldström. Eva Loffman.
Om deremot Fullmägtige, med den rätt, Reglementets föreskrifter dem förlänar, utöfver hvad som egt motsvarighet i metalliska kassans tillgångur, protesterade vexlar dertill hänförda, låtit sedelstocken uppgå till maximum, Tretio millioner R:dr; så hade verkligen sedelutgifning kommit att grundas äfven på protesterade vexlar, och anmärkningen skulle i sådant fall icke hafva saknat skäl; men, under när - 115 varande förhållanden, inskränker sig frågan till en enkel bokföringsåtgärd, ty om Fullmägtige ansett det vara sig tillständigt att i Bankens räkenskaper inom linien eller bland osäkra fordringar upptaga de protesterade vexlarne, hade gifna och enda följden deraf varit, att Bankens Reserv-fond utvisat den lägre behållning, hvilken haft sin motsvarighet i summan af ej infriade, protesterade vexlar. Angående Bankens nya sedlar, yttra Herrar Revisorer i 29 § af berättelsen, bland annat, att de fortsatta, förberedande åtgärderne varit förenade med stora omgångar, hvaraf ytterligare kostnader och tidsutdrägt uppstått; att, bland anmärkningsvärda förhållanden, Herrar Revisorer bordt anmäla dels att, sedan vattenmärkena i en del af det vid Tumba Bruk tillverkade papper befunnits vara orätt anbragta, utan att utrönas kunnat, hvilken dertill varit vållande, Fullmägtige sett sig föranlåtne remittera frågan härom till Fiskals-embetet, på hvars behandling och utlåtande densamma ännu beror, och dels att, vid de inom Bankens sedeltryckeri verkställda proftryck å de nya sedlarne, mera än 16,000 st. sedelblanketter af 5
L«, till inlösen af den öfverskjutande qvantiteten, dels om förhöjning i nu gällande salpetcr-inlösningspris skulle, till följd af Eders Kongl. Maj:ts med anledning af Rikets Ständers hemställan gifna föreskrift af den 9 April 1858, blifva nödvändig för det fall, att priset å utländsk salpeter komme att öfverstiga Kronans inlösningspris å inhemsk vara med tillagda omkostnader, dels ock till inköp af utländsk salpeter, om något år det nu fastställda tillverkningsbeloppet af krigskrut skulle så ökas, att den inhemska årliga salpetertillgängen ej blifver dertill tillräcklig. Med afseende likväl derpå, att det årliga behofvet af salpeter för tillverkningen af krigskrut endast utgör omkring 10,000 Effi, samt att den inhemska salpeter, som derutöfver äfven leveras, kunde till enskilda konsumenter föryttras och försäljningsmedlen ingå till Salpeter-fonden, för att till förefallande utgifter användas, tillstyrker jag, för öfrigt med det af Salpeter-kommitteen förutsatta vilkor om Salpeterfondens orubbade bibehållande, att anslaget till salpeter-uppköp må föreslås att minskas med 100,000 R:dr. Dä emellertid beloppet af den inhemska salpeter-tillverkningen nu mera betydligt öfverstigcr Kronans behof af salpeter, samt det pris, hvartill den öfverflödigt salpeter må kunna föryttras, ingalunda torde stå i afpassadt förhållande till inlösningspriset, hemställer jag i underdånighet, att kommitteen för Salpeter-ärendena måtte i Nåder anbefallas att till Eders Kongl. Majit inkomma med förslag till de af omständigheterna påkallade åtgärder, hvarigenom Statens nuvarande kostnader för erhållande af behöflig salpeter må skäligen kunna inskränkas. Anslaget till Salpeterr-uppköp. Bih. till JR. St. J\st 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
I öfrigt skola Taxeringsman, utan hinder af ofvan stadgade Glassér,' sä i anseende till Personer, som Verk och Inrättningar, närde finna en större inkomst vara vunnen,* än efter förut stadgade allmänna, grunder, motsvarande Bevillning ålägga» §* S Bevillning af Qvarnar. 1 Morn» Efter den i allmänhet fastställde grund, Två R:dr af Tusende, och i lika förhällande af c-tt mindre värde, utgöres Bevillning af alla Skattlagde Mjölqvarnar i Städerne och på Ilandet, antingen de gå för vatten, väder eller eld och luft; af Stigar, äfvensom af alla Valk-, Stampoch andre Qvarnar, ehvad de begagnas för lull eller till alsalu. Från denna afgift fri kall n s likväl de Mjöl» qvarnar, sorn Lrmehafyas af Tjenstemän eller andre , i hvilkas inkomst af löiten eller baudteriri" gen qvarnens afkastning blifvit upptagen och till •Bevillning räknad; de Mjölqvarnar och Sågar i Städerne och på Landet, som endast nyttjas lill husbehof och ej för tuiltagt, vedergällning, s£ éijfs B eviltnings Ui skot tets Bettin/banden. fremmande och grannar, elier till afsalu; derur egna Manufacturiers och Fabrikers behof anlagde Stampar och Valk verk, samt slutligen de Qvarnar och Verk, som, under gårdens, skattläggning begripna, t dess värde bli f-v i ta upptagne och till Bevillnings-afgift beräknade. Personer, som med Qvarnar ega handtering eller sysselsättning, erlägga:»- Arrendatorer af Kronans elier enskildes Qvar» raar, lika med andre Arrendatorer, enligt 3 §'., och skola till afgiftens utgörande, de Qvarnar, sorn i någon annan Egendoms sammanslagna värde är o beräknade, särskildt värderas. Mjölnare, eller de, som sköta Qvarnar af-tre. till fyra pa$ stenar och deröfver, lika med Frälselnspectorer i den Glass, Taxeringsmännen bestämma.
Krigs-kollegium, med underdåniga Utlåtanden, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Kollegii räkenskaper för åren 1846 och 1847. I anledning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning genom remiss af den 25 nästlidne Januari, får Krigs-kollegium härjemte i underdånighet öfverlemna Kollegii Artilleri-, Fortifikations-, Utrednings-, Underhålls-, Allöningsoch Krigsmanshusafdclningars, hvart för sig, afgifna underdåniga utlåtanden öfver Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af 1846 och 1847 års räkenskaper för de under Kollegii förvaltning ställda statsanslag och kassor. Den nådiga remissen följer härjemte, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Slormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majtts N. G. THESTRUP. CARL D. FORSBERG. C. MEYER. C. F. LAUREN. undcrdånigste, tropligtigsle tjenare och nndersåter, J. P. LEFUÉJN. G. SÖDERBERG. S. C. NISSER. Stockholm den 26 Februari 1850. Joll. Alfr. Gillin. — 205 — Kongl. Rrigs-kollegii Artilleri-afdelnings underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse oin verkställd granskning af nämnde Afdelnings räkenskaper lor åren 1846 oell 1847. Slormäkligste Allernådigste Konung!
Riksdag yrkade rättelse i Författningarna om afdrag till Statens förmån å Civile Embetsoch Tjenstemäns indelta löner; se Löner. — angående sökt befrielse från BränvinsBevillningens utgörande för åren 1810, 1811 och 1812 af personer å landet, sorn ej äga eller besitta jord; se Bi änvinsbränning. — rörande uppförande af en Minnesvård öfver Svea Rikes utkorade KronPrins Carl Au gust på Qvidinge Hed i Skåne; se KronPrinsen. — angående användande af de inom Södermanlands Län befinteliga så kallade Jagbackar; se Jagbackar. —- om inrättande af Allmänna Arbetsoch Correctionshus på Borgholms Slolt och i Wadstena; se Arbetsoch Correctionshus. — om nödiga medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmakthål* lande; se Hjelmare Slussverk. — om allmänna Penninge-rörelsens och Mynt-värdets upprätthållande; se Mynt.'— angående den af framlidne Landshöfdingen von Echstedts Enka, J. M. Löwenhjelm, för Sterbhuset sökte befrielse från en ersättning till Kronan; se von Echstedt. — i anledning af en förekommen fråga om BåtsmansRoterings införande i Färentuna härad af Stockholms Län; se Rotering. — angående BålsmansRoleringen i Hallands 160 Län; se Rotering.— rörande angelägenheten af särskildte anstalter till förekommande stegring i priset på det grofva brödet; se Bröd. Propositioner, Konungens Nådiga, till Riksens Ständer, angående Götha-Canalarbetets fortgång och befrämjande; se Götha-Canal.— om antagande af en ny ConcursLag och Förändring af i §. 8 Cap. GiftermålsBalken samt 7 Cap. i RättegångsBalken; se ConcursLag. — om en förändrad redaction af 7 §.
Beskows sterbhusdelegare m. fl. anhängiggjordt mål, angående egande-rätten till åtskilliga laxfisken i Ljusne-elf; varande nämnda summa, i och för underdånigt ändringssökande uti Svea Hof-Rätts den 18 Augusti 1843 i målet gifna dom, hos Öfver-Ståthållare-Embetets Canzli deponerad. Enligt Rikets Ständer meddelad upplysning, är detta ärende ännu på E. K. M:s Nådiga pröfning beroende, vid hvilket förhållande Rikets Ständer funnit den Nådigst ifrågastälIda ersättningen af berörde 13 R:dr 16 sk. för närvarande icke kunna bifallas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Mars 1845. 3{i Expeditions-Vtskottels Forslag till und. Skrifvelse, ff.o l4°- N:o 140. Uppläst och godkändt ho» Ridd. och Adeln den 17 Mar* 184S. Preste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den a6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med förklarande i afseende d det /. d. Consulat-Secreteraren Thulstrup beviljade understöd. (Stats-Utsk;s Ull., N:o 183). S. A. K. Uti underdånig skrifvelse den 8 sistlidne Februari, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 9:de Hufvud-Tilel, hafva Rikets Ständer hos E. K. M:t anmält deras beslut att å Allmänna IndragningsS. aten tillägga f. d. Consulats-Secreteraren L.
Ehuru jag instämmer uti den åsigt, sora finnes uti §:n uttryckt, tror jag likväl, att ett förtydligande bör ega rum och får derföre föreslå följande förändrade redaktion: ”Med undantag af hvad 33:dje §:n innehåller, skall hvad i denna förordning är stadgadt om minuthandel med eller utskänkning af bränvin, gälla äfven för alla brända eller distillerade, ineller utländska spirituösa drycker, äfvensom för drycker, hvilka äro med sådana tillagade”. Frih. Cederström, Rud.: Jag vet icke hvartill det skall 170 Den 9 Augusti e. m. tjena alt, såsom Utsk. gjort, utsätta orden : ”med undanlag af hvad 33:dje §:n innehåller”; ty da denna § stadgar, att bränvin, sorn är försatt med något för helsan skadligt ämne eller som icke är renadl från finkelolja eller hvars styrka icke upgår till minst 5 grader, icke får vid minuthandel eller utskänkning till salu hållas, så kan det val icke vara Utsk:s mening, att sådana spritdrycker, hvilka äro försatta med något af förbemälda skadliga ämnen, skulle någorstädes få till salu hållas. Hvad uttrycket: ”renadt från finkelolja” beträffar, så måste sådan rening visserligen vara vunnen genom skedd distillering; men hvad styrkan angår, inser jag icke hvarföre, då man föreskrifvit att bränvin, som säljes, i allmänhet skall1 hålla 5 grader, man skulle tillåta försäljning af andra spritdrycker af lägre gradtal, Men det är isynnerhet den första kathegorieu af bränvin, nemi. sådant, som innehåller beståndsdelar, skadliga för helsan, hvilket det, enligt min tanka, vore ganska menniskofiendlligt att bereda sprildrycksälskarne tillfälle att insupa. lag anhåller således, all de första orden: ”med undantag' af hvad 33:dje §:n innehåller, skall” måtte uteslutas; ty först om denna rättelse iakttages, blifver meningen lika fullständig, men derjemte liklig. Hr Braunerhjelm har icke lillkännagifvlt i hvad män och af hvad orsak, hans redaktion må anses äga företräde framför Utsk:s.
Den undervisning i sådana slöjder, som meddelas vid Ultuna landtbruksinstitut, är naturligtvis inskränkt till de elever och lärlingar, som fått inträde till institutet. Helsovården besörjes, utom af städernas läkare, af 2 provincial-läkare, som deruti biträdas af de läkare, som finnas anställda vid flera af bruken. Dessutom finnas 2 djurläkare, och barnmorskor äro antagna i de flesta socknar inom Länet. På sätt redan är nämndt har skjutshållningen blifvit ställd på entreprenad vid de flesta gästgifvaregårdar i Länet; endast å några få mindre gästgifvaregårdar, hvilka snarare äro att betrakta såsom skjutsombytesstationer, har sådan icke kunnat till vägabringas. Under den 18 December 1851 har Länsstyrelsen utfärdat stadga angående den ordning, som vid gästgifvaregårdarne och skjutsningens bestridande m. m. i Länet bör följas, grundad på de allmänna författningar, som i dessa afseenden äro gällande. Under de sednare åren har Länets brandstodsförening, såväl för byggnader, som för lösegendom på landet, ytterligare tillvunnit sig allmogens förtroende. Försäkringssumman för byggnader uppgår till B:ko Pi:dr 7,491,340 och för lösören till 4,910,270. Sparbanken i Upsala, som äfven emottager insättningar af personer, tillhörande landsbygden, förvaltar numera ett kapital af öfver 303,000 R:dr Banko, som blifvit der insatte. Insättningarne för år 1855 uppgingo till Banko R:dr 64,093: 16. Under denna sparbank lyda 3 filial-afdelningar i Wiksta, Wendels och Elfkarleby socknar. Dessutom hafva Tierps och Söderfors socknar hvar sin sparbank. I sammanhang härmed torde böra omtalas Lagunda och Hagunda häraders sparbank och pupillkassa. Denna inrättnings ändamål är, både att emottaga besparingar af mindre bemedlade personer och att bereda förmyndare en lättnad vid förvaltningen af sina myndlingars arfsmedel, på sätt inrättningens stadgar närmare utvisa.
Men då jag anser att alla de, som höra till denna klass, äro de lyckligast lottade, vill jag älven vara öfvertygad att dé skola gerna göra denna uppoffring för att bidraga till en rättvisare fördelning af skatterna, samt att de ej skola Önska att längre låta de fattigare betala hvad de bort betala. Komiterade hafva antydt och Utsk:t fästat uppmärksamheten på ett förhållande, som väsendtligen bör afses, nemligen möjligheten af ett fredsbrott, då det icke är tänkbart att icke bevilln.-summan skulle ökas. För sådant fall tror jag det vara nödvändigt att en jemnare beskattningsgrund finnes. Jag vill såsom stöd för mitt påstående nämna, att inom de rikaste samhällen betalats en bevillning af ungefär 4 proc. och att det ej är ur mannaminne, dä i England betalades 10 proc. Jag vili nu icke upptaga tiden med att upprepa hvad som redan blifvit antydt både af Komiterade och i Utsk:s Betänk. En talare har ansett att det skulle vara särdeles svårt att med den omängd olika grunder», som förefinnas, göra bestämmelser i afseende pä beskattningen af fastigheter. Jag vill då fästa uppmärksamheten derpå, att hvarken Komiterades förslag eller det af Utsk:t afgifna innehåller att man nödvändigt skall följa någon af dessa grunder; man har endast sagt, att dessa uppgifter borde infordras, för att tjena till ledning, emedan det egentliga värdet ej på annat sätt torde kunna bestämmas. Man har vidare anmärkt, att det skulle vara särdeles besvärligt att erhålla alla dessa af Utsk:t föreslagna upgilter. För min del vill jag visst icke bestrida, att en del af de uppgifter, som blifvit föreslagne, skulle kunna umbäras, äfvensom att, om man sådant önskar, åtskillige förändringar skola kunna ske. Jag måste således, på grund af hvad jag nu anfört, motsätta mig hvad Hr v. Ehrenheim framställt, och hoppas att K. och Ad. fortgår i pröfningen af 2:dra punkten, om hvars antagande jag anhåller om proposition. Frih. von Kraemer, Hobert Fredr.:
Alla de undersökningar, Lagarne medgifva, fortsåttas oafbrutet, och ännu åger Jag det hopp, att det afskyvårda anslag, man velat stifta, icke haft sin upprinnelse i ett Svenskt hjerta. Jag förblifver Rikets Ständer med all Kongl* Nåd och Ynnest städse välbevågen. Lades till Handlingarne. Herr Hammarskjöld, Lorenzo, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N:o 3.) Lades på bordet Högloft Ridderskapet och Adeln åtskilldet IL J till 5 eftermiddagen. ln fidem Protocolli O. I. Lagerheim. Ben 17 Martii. 457 Måndagen den 17 Mars. Plenum klockan § till 10 förmiddagen. Företogs till pröfning RiddarhusUtskottets den 25 sistlidne Februarii afgifne, och den *1 dennes på bordet lagrie utlåtande, i frågan om offentlighet vid Ridderskapet och Adelns öfver, läggningar. Herr Montgommerie, GuJtaJ, anförde skrif-’ tel igen; (Se Bilagan N:o i.) Ålsbillige yttrade härtill deras bifall. Grefve Cronhjelm, Polycarpus: Redan innan motionen remitterades till RiddarhusUtskottet, hade jag den åran anföra några skål emot dess antagande. Jag trodde mig likväl älven äga andra mera hufvudsäkliga , hvilka möjligheten af en misstydning afhöll mig att anföra; Men en annan Ledamot, känd för djupa åsigter af statsläran, har lyckats, att utan misstydning få utveckla idéen om grund-elementerne i en constitutionell monarki, och då denna idé äfven ligger till grund för mina hufvudsakligaste skål mot motionens antagande, torde jag nu våga att blygsamt anföra dessa skäl, hvarvid jag likväl på förhand får utbedja mig det öfverseende, hvartill raina välmenande åsigter torde göra mig berättigad.
När Banko-Utsk:t började sina arbeten vid denna riksdag, och förslag blifvit framställdt att omorganisera Banken på annat sätt, så att den skulle blifva dels en vexelbank och dels en affärsbank, så var det nödvändigt att lemna en betydlig grundfond åt den nya banken. Redan då tänkte man sig som ett lyckligt förhållande, om banken skulle kunna öka sitt öfverskott så att den hade 30 millioner. Jag medger att denna siffra är till ganska stor del godtycklig, men den har uppkommit deraf att R. St:r för flere år sedan beslöto att 30 millioner sedlar skulle få utgifvas öfver den metalliska valutan. Nu har en annan talare anfört att detta icke står i direkt sammanhang med hvartannat. Detta kan jag icke disputera, ty det är en klar sak, att om man skulle fordra att alla sedlar, som äro utgifne utöfver den metalliska kassan, skulle inlösas, så hjelper det icke, om grundfonden är huru stor som helst, såvida den icke förvandlas till sådant mynt, hvarmed sedlarne kunna inlösas. Men det gifver styrka mot en panik, som möjligen skulle kunna åstadkomma ett hastigt inrusande till bankluckan, och vore således icke alldeles utan verkan i detta fall. Men detta är icke Bankens enda förbindelse. Frih. Gripenstedt har äfven upptagit Bankens förbindelse att fullgöra sina skyldigheter och betala sina skulder, och anmärker dervid ganska riktigt, att ett öfverskott är ganska nyttigt att hafva, derför att den valuta, man i nödens stund skulle behöfva, möjligen kunde falla så att den icke räckte till att dermed inlösa alla de utgifna sedlarna. Men Sveriges Bank har ännu en annan skyldighet, nemi. att se till att riket icke under några förhållanden blir utan mynt, utan riksbanks-sedlar. Det finnes också en föreskrift för Banko-fullmäktige, att när Bankens kassa sjunkit till Tio millioner, skola Fullmäktige vidtaga sådana åtgärder, att kassan kan höjas. Afsigten med denna föreskrift är den, att icke den händelsen, — som visserligen synes vara omöjlig, — att alla sedlarne skulle gå ut, skall kunna inträffa; men den måste hafva ett medel att motverka en sådan tendens, om den skulle visa sig.
Genom fattigvårds-stadgan af den 25 Maj 1847 harle blifvit förordnadt. att man egde fullfölja alla fattigvårds-ärenden omedelbart hos Konungen, hvarigenom inträffat att fattigvårds-målen blifvit för Konungen så många och tidsödande, att de åter måst afsöndras till ett underordnadt centralverk; och stadgades derföre genom Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, att besvär öfver Konungens befallningshafvandes beslut i fattigvårdsmål kunde fullföljas hos Kammar-rätten. Pröfningen af fattigvårdens ärenden syntes dock motionären vara främmande för Kammar-rättens granskande och skoningslösa uppdrag. Ansåges likväl fattigvården ej längre i grunden vara ett barmhertighetsverk, utan helt enkelt en beskattningsfråga; så borde den äfven i högsta instansen behandlas så som sådan och förflyttas från Ecklesiastiktill Finans-departementet. Emellertid finnes endast för tvister om fattigförsörjning en centralmyndighet i 2:dra instansen; men blef - Allnt. Bese.- oeh Ekon.-Utshottets Betänkande, N:o 117. 7 ve det fråga om stadfästelse af fattigvårds-regleinenten eller stadgar för fromma stiftelser af hvarjehanda slag, der fattiges försörjning, undervisning, sysselsättning och sjukvård understundom i förening förekommo, så funnes icke någon myndighet, som departements-chefen kunde rådfråga. Kammar-rätten, som vore en domstol, kunde icke lämpligen anbefallas att yttra sig' öfver sådane frågor. Att detta oaktadt ålägga denna Rätt afgörandet af tvister om dithörande författningars tillämpning, vore att åtskilja hvad som borde vara förenadt. Om der. som tillstyrkte fattigvårds-stadgarnes innehåll, icke sjelf finge erfara, huru val eller illa de verkade, så kunde lian ej iakttaga nödig varsamhet, när de skulle uppgöras, eller föreslå nog riktiga åtgärder, när de måste rättas.