Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom en sammanfattning af hvad ofvan sagts torde tryggl kunna framhållas, att med de ungefär ett tusen stora foliosidor rikhaltig och omväxlande text, med mer än ett tusen illustrationer till dagskrönikan, med 7 å 800 oktavsidor romanbilaga, hvartill kommer allt det öfriga, Idun säkerligen är på en gång landets främsta och jämförelsevis billigaste illustrerade tidning, då j u en hvar af de h ä r nämnda tre afdelningarna ensam är värd betydligt mera än det pris — fem (5) kronor — hela årgången betingar. Då emellertid utseendet hos illustrationerna liksom tidningens utstyrsel för öfrigt är väsentligt beroende af papperets godhet, hafva vi beslutit att för nästa år utgifva äfven en praktupplaga för att kunna visa, att Iduns redan nu i förhållande till dess billiga pris goda utseende högst betydligt kan vinna i elegans och finhet, om ett högre prenumerationspris gör det möjligt för oss att höja papperets såväl godhet som tjocklek. Priset på denna praktupplaga blir för helt år 7 la: 50 öre. De, som vid prenumeration önska erhålla denna upplaga, torde särskildt begära Idun, praktupplagan. För Iduns Redaktion Frithiof Hellberg. Iduns Modetidning Barngarderoben utgifves äfven under å r 1900 efter samma plan som hittills. Denna eleganta och innehållsrika modejournal, hvilken utgifves på 6 olika språk i en samlad upplags af mer än 300,000 exemplar, utkommer som förut i tvänne upplagor, båda med två stora 8-sidiga nummer i månaden och hvartdera innehållande 70 — So charmanta illustrationer samt åtföljdt af en stor dubbelsidig mönsterbilaga af ovanligt rikhaltigt innehåll. Den dyrare upplagan, kallad planschupplagan, h a r därjämte med sitt första nummer i hvarje månad en Rniin kolorerad modeplansch med moderna hårfrisyrer på baksidan samt med sitt.andra nummer i hvarje månad en uteslutande för denna planschupplaga illustreradt månadsblad för barnkläders förfärdigande och barnens sysselsättande är den enda tidning i sitt slag i Skandinavien. Den utgifves för öfrigt på 5 olika språk i en sammanlagd upplaga af inemot 200,000 exemplar.
Catechesen och Biblisk historia, kyrkosång, pbysisk och politisk Geographi i säker öfversigt, äfvensom Fäderneslandets historia och hufvud-dragen af Allmänna historien, räkenkonsten så väl theoretiskt som praktiskt till och med sammansatt regula de tri, allmänna begreppen af geometri och linearteckning samt natur-läran. Lärare vid Folk-skolan böra dessutom ega skicklighet att undervisa i enkel gymnastik; och skall för öfrigt vid antagandet af desse Lärare afseende i första rummet fästas vid deras gudsfrugtan och christeliga vandel.” <3:o Della mora. blef af Ståndet afslaget. Föredragningen afbröts nu och kommer att i näst inträffande Plenum fortsättas. S. D. Föredrogs Högh Ridderskapets och Adelns, genom Protocolls-utdrag den 18 dennes meddelade inbjudning att biträda dess beslut med bifall lill Stats-Utskottets Utlåtande N:o 431, i anledning af motion om understöd för de brandskadade uti staden Falkenberg. Preste-Ståndet, som återremitterat sagde Utlåtande, kunde dermed ingen annan åtgärd, för närvarande vidtaga, utan lade inbjudningen till handlingarne. Från V ä 110 fl. Borgare-Ståndet. S. D. Vid nu förnyad föredragning blefvo till bandlingarne Iagde StatsUtskottets Utlåtanden: N:o 217, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 61, sista punkten, hvaruti meddelats yttrande, i fråga om anslag till Va viga tions-skolor och undervisnings-anstalter för skeppsbyggeri; Prot. Utclr. d. il\ Febr. 18^• och N:o 218, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 62, sista punkten, angående arfvoden till Folk-lärare, Seminarieföreståndare och stipendier för Skol-lärare-elever; hvilka punkter, i följd af Ståndets beslut, varit å Ståndets bord bvilande, men numera ej ansågos erfordra serskild behandling.
Prot. 1859 & 1800. 5 Sami. 2 Afd. 30 Iläft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85. förenad med bageri, hvarigenom såväl olägenheterna af det nu använda sättet för brödbehofvets fyllande skulle undvikas, som kostnaderna derför i betydlig mån förminskas. Då erfarenheten inom andra länder ådagalagt, att inrättande af ångqvarn i förening med bagerier medfört väsendtliga fördelar, i jemförelse med de vanliga anstalterna för säds målning och förbakande till bröd, hade närmare underrättelser i detta hänseende blifvit af Chefen för mekaniska departementet i Carlskrona på åtskilliga utrikes orter inhemtade, och derefter förslag med ritningar uppgjorda till ett efter förhållandena i Carlskrona afpassadt qvarnoch bageri-verk för ånga; varande kostnaderna för denna anläggning upptagne till ett belopp af 78,000 R:dr R:mt.
Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det han icke vore sinnad att nu framställa ifrågavarande Motion till någon öfverläggning, utan ville Herr Grefven och LandtMarskalken endast hemställa, om icke, då BancoUtskottet vid Handläggningen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om allmänna Penningerörelsen m. m. trodt sig äga anledning till ifrågavarande upplysningars infordrande, Friherre Cederström behagade tillåta att hans Motion finge förfalla. Friherre Cederström: Jag har inför Ridderskapet och Adeln anmält BancoUtskottets åtgärd, emedan jag trodt att densamma icke öfverensslämde med de i Grundlagen stadgade Former. — Jag öfverlemnar för öfrigt lill Ridderskapets och Adelns egen pröfning, om den af mig framställda anmärkning bör remitteras eller icke. Herr Grefven och LandtMarskalkens i följd häraf gjorde hemställan, att Friherre Cederströms ifrågavarande Motion måtte förfalla; bifölls. Herr Grefven och LandtMar skalken hem - Veu i5 Januarii. 45 ställde, att sedan Herr Berghman, Ambrosius Magnus, enligt Ridderskapets och Adelns den io dennes förmiddagen fattade beslut, rättad t sitt sistnämnde dag till Statsoch Lagutskottet remitterade Memorial, angående utfärdande af Förbud att proponera någon Allmänhet Utgifter, utan föregånget Riksens Ständers beslut, samma Remiss nu mera finge expedieras. Då Herr Berghman härvid yttrade, det han ingalunda rättadt utan endast ändradt Memorialet, förklarade Herr Grefven och LandtMarskalken sig anse en ändring utgöra en rättelse och således vara af enahanda eller lika beskaffenhet. Det af Herr Berghman inlemnade Memorial upplästes derefter, så lydande: Efter Regements-förändringen år 1772 har man infört ett nytt, och, efter mångas öfvertygelse, med Grundlagarne oförenligt Beskattningssätt, det, att sammankalla Menigheter, Läns-, Häradseller Sockne-vis, för att proponera antingen alldeles nya Utgifter, eller tillökning i förra Lagliga.
Handtverkerierne äro af ringa betydenhet, och af fabriker linnas egent - 44 ligen numera blott en linne-damast-fabrik, sedan den, hvilken bedrifvits i sammanhang med arrendet af Starby Kungsgård, nu mera upphört. Ti 11- verkningsbeloppet torde uppgå till 2,000 Riksdaler. Den såsom husslöjd och lönande näringsfång förut så mycket idkade spetsknytningen har betydligt aftagit, och tyckes närma sig sin undergång genom omöjligheten för knypplerskorna att hålla pris med de utländska tillverkningarne, sorn nu mera begagnas och brukas i stället för Wadstena spetsar. Förr, då trådspetsar allmänt voro begärlige, var knypplingen ett ganska indrägtigt näringsfång, fastän den tråd, som användes, var Holländskt linnegarn, som kostade 25 å 3o R:dr banko skålpundet. Då sådana spetsar nu mera knappt kunna afsättas, så användes till knypplingen Engelskt bomullsgarn eller tråd af 5 till 5 R:drs pris. De flitigaste och skickligaste knypplerskorna kunna likväl ej härmed påräkna högre förtjenst än 5 ^ skilling om dagen, och de vanliga blott 3 å 4 skilling banko, hvarigenom det blir dem omöjligt att lefva på endast sådant arbete. Följden blir troligen, att konsten förfaller och att denna binäring upphör med nästa generation, så vida ej modet ändrar sig till de konstigare spetstnönsternas fördel eller någon förläggare med kapital och uppfinningsförmåga kan lyckas att här införa en tillverkning af dyrbarare spetsar, såsom blonder eller dylikt. Staden har en Lärdoms-skola, stiftad år 1474» och en Vexelundervisnings-skola begyndt år 1835. Undervisningen uti den förra bestrides afen Rector och 2 Colleger, som merendels hafva omkring 4° lärjungar; den sednare har en lärare, och antalet lärjungar uppgår der vanligen äfvenså till 4o stycken. En Sparbank är här nyligen inrättad, den skötes med mycken ordning och hushållning och har vunnit förtroende äfven på landsbygden, hvarifrån insättningar hafva skett temligen många. Kurhuset har vanligen 3o, fastän någon gång utöfver 4° patienter.
Hr Ingelotz, Carl Gustaf Wilhelm; samt en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekön.Utsk., efter Nio 2144. Hr Rosensvärd, Johan Henrik; och befunnos hafva blifvit utsedde i Banco-Utskotteti Nio 1304. Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm; med 14 röster; Lag-U tsk o t te t i Nio 220. Hr Jägerhorn af Storby, Fullm. Hr Cederschjöld, Robert Theophron; samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Hr von Holst, Hans Gram, med 14 röster. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Directionen öfver Frimurare-barnhuset anhållit att, såsom förut varit vanligt, få begagna Riddarhussalen till den concert, som nästa Långfredag komme att gifvas lill förmån för nämnde barnhus, hvadan H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. bi folie denna anhållan. Ropades ja. Föredrogs och lades till handlingarne Const.Utskis d. 12 dennes på bordet lagda, under Nio 25 afgifna mern. lill BondeSt., angide dess återremiss å mern. Föredrogos och biföllos StatsUtskis nedannämnds d. 12 dennes på bordet lagda utlåtin: 332 D » n 15 Februari. Nio 164, angille utbetalningen af återstoden utaf extra statsanslaget lill uppförande af en residensbyggnad, med erforderliga embetsrum, för landshöfdingen i Wexiö; Nio 165, i anledn. af väckt motion om befrielse för comministersboslället Waxtuna i Årkesta socken af Stockholms län, för utgörande af indelt ränta m. m.; Nio 166, i anledn. af väckt motion, om åtgärders vidtagande till lindring i skjutningsbesväret för berustade odalqvarnar i Skåne; samt Nio 167, i anledn. af väckt motion om rättighet för qvarnägare att utgöra skatt in natura, i st. f. med penningar.
20^ proposition angående framtida dispositionen af Wendtholms Hoff Stall-Äng. 6;o I anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga remiss uppå Minister-Residenten i Frankfurtr Hjorts, underdåniga ansökning om utbekommande af afledne Abbé Voglers pension. 7:0 s I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Kyrko-Rådets i Calmar underdåniga ansökning om medels anslående för reparation af Kyrkobyggnaden derstädes. 8:0 Angående tillåtelse för Stats-UtskottetJ att, i anseende till mängden och beskaffenheten af de Stats-Utskottet tillhörande ärenden, få, utom de förut antagne 3:ne, ytterligare antaga 2:ne Canzlister. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoell Oeconomie-Utskottets den ig sistledne Februarii afgifne, samt den 26 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial om utskrifvande af serskildta exemplar till hvarje Utskott utaf remissacter i mål, som till sammansatta Utskott remitteras, blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ut supra. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: j) Friherre von Diibens, Carl, den 26 Ridd. o, Ad.
Stats-verkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, har Herr af Ström^ J. A., uti memorial, hvarå Stats-Utskottet erhållit remiss, föreslagit, att Ekepianterings-Cassans tillgångar mätte göras fruktbara genom utlåning mot ränta och säkra lånedocumenter, samt de inflytande ränte-medlen jemväl till samma cassa ingå, för att i första rummet begagnas förde med eassans bildand^ afsedda ändamål; varande derjemte af motionären upplyst, att, ehuruväl ekeplanteringen bedrifvits med den verksamhet, att densamma numera utsträckts till 600 tunnland eller, efter beräkning af 40 tunnlands plantering för året, till 120 tunnland utöfver hvad,som belöpte sig på den tid af tolf år, hvarunder dylik plantering för allmän räkning egt rum, så hade likväl, till bestridande af kostnaderne för dessa planteringar, icke ens .åtgått, hvad som motsvarade den ränta, hvilken, i händelse eassans medel varit utlånte, skolat derföre inflyta. Berörde motion, hvilken blifvit de öfrige Riks-Stånden communicerad, är jemväl af Presteoch Bonde-Stånden till Utskottet remitterad. I sammanhang med det vid 1828—i83o årens Riksdag fattade och genom Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 28 October i83g kungjorda beslut, angående rättighet för egare af Kronoskatte-hemman att, emot erläggande af derför bestämd lösen, tillvinna sig egandeoch dispositionsrätt öfver de å deras hemman befintliga och framdeles uppväxande ekar, förordnade Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 19 Augusti. 1829, att de medel, hvilka såsom lösen för ekar å Kronoskattejord Statsverket tillflöte, äfvensom den summa af 25,000
Vinrankan lutade re'n emot jorden de mustfylda klasar, Väntande odlarens knif, fyllande rikligt hans hopp. Då kom den stridslystne Ares och blåste i koppartrumpeten, Väckte det vilda krig, fylde vårt sinne med skräck. Snart ligger landtmannens gröda förtrampad af stridshingstens hofvar; Makan slits från sin man barnet ur moderligt sköt. Gudarnes vilja så är; då ej höfves oss klaga och knota. Fyllen då endast er pligt, striden som männer och dön. Derföre, ynglingar, sägen farväl till er hembygd, den kära, Och för den sista gång famnen den älskade mö. Aldrig I mer skåden röken från hyddorna hvirfla mot ethern, Helsände fjerran ifrån honom som vändt till sitt hem. Tågen mot fienden djerft och skyn ej att fälla de främste, Och till likbår enhvar bruke sin jernskodda sköld. Lycklige I, som till Hades fån gå de förste af alla; Styggelsen slippen I se, fasorna lemnen I qvar. Hell er, som ren i er ungdom odödligheten fått vinna; Ty fastän döden i dön, lefven I evigt ändå. (Alla aftåga, under det qvinnor och barn vinka dem afsked.) 57 HERMIONE (träder fram ur portiken]. O, gråt mitt hjerta! Ingen hör din klagan. Hvad sorglig syn jag fått bevittna här! De ädlaste af Hellas' ynglingar, Bekransade och redo att sig offra Åt detta grymma rofdjur, som re'n hotar, Att sluka upp vårt kära, sköna Hellas. Hur gladt, hur trotsigt de nyss firade Sin egen likbegängelse och nu De gå att sjelfva svepa sina lik. O ve, hvem skall väl gräfva eder grafvar, När I för fienden ha'n stupat alla? Hvem skall obolen sätta I er mun Till färjlön öfver Stygens svarta bölja? Ej skall med phrygisk flöjt ert liktåg följas; Er sorgmusik blir korpars hesa skrän. O ve, hvad gruflig lott er förestår!
Deputerade till ett antal för hvarje fögderi af minst 5 och högst 6, hvilket Kongl. Maj:ts Befallninghafvande, efter fögderiernas storlek och beskaffenhet, egde att bestämma, åt hvilka Deputerade skulle uppdragas, att å rantegifvarnes vägnar det äskade yttrandet afgifva; samt att desse Deputerade skulle inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande samm inträda och, efter det för dem blifvit uppläst: i:o Förteckning å alla de skattetitlar, af hvilka jordeboksoch hemmantals-räntorna inom Länet för närvarande utgöras, och 2:o ett uppgjordt förslag å de persedlar, som lämpligen kunna komma i fråga att för framtiden såsom särskilda skattetitlar bibehållas, uppmanas att vid berörda förslag framställa de anmärkningar, hvartill Deputerade kunde finna sig befogade. I sådant afseende uppgjorda förteckningar, och förslag meddelades, vid hvilka, så vidt ske kunde, fordringarne på enkelhet och på jemnlikhet mellan de särskilda Länen iakttagits, så att, med största inskränkning i antalet af till bibehållande föreslagne räntepersedlar, det sammanräknade värdet af de persedlar, hvilka skulle komma att förvandlas uti bestämd penningeränta ej uti ett Län uppgick till alltför betydligt större andel af hela grundränte-beloppet, än uti ett annat, för hvilket ändamål det likväl var nödigt att i vissa Län till bibehållande föredå ett större antal räntepersedlar, än uti andra, dock ingenstädes öfverstigande åtta; äfvensom att till en räntepersedel omflytta vissa andra af likartad beskaffenhet, hvarigenom icke allenast ett färre antal rånteper edlar uppkom, utan äfven endast sådana bibehöllos, som utan svårighet kunde åsättas gällande priser, och således vore tjenlige att qvarstå såsom värderingsgrunder, i stället för andra dertill olämpliga. Kongl. Maj:ts Befallninghafvande anbefalldes, att, jemte insändande al de, vid med Deputerade hällne sammanträden, förda protokoll, jemväl inkomna med egna utlåtanden.
sorn lian föreslagit, skulle rara eli ingående i förklaring af grundlags-§:ns sladgande, hvilket i Hr Landtnäs tanke icke kunde blifva föremål för votering inom R. o. Ad., och hemslällde Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade lill contra-propos. antaga Hr von Hartmansdorff* förslag, att Ståndet mätte, med ogillande af voter:s-propos:n, besluta, alt frågan om votering i förstärkt StatsUtsk öfver den förevar, punkten kommer att förfalla. Bifölls. Upplästes till justering ocdi godkändes följande voterlsproposilion: Den, som godkänner den af StatsUtsk. i lista punkten af Utsk:s mern. N:o ZjS föreslagna voterts-propos. i sjelfva hufvudsaken, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., med ogillande af ofvannämnda voterts-propos., att votering i förstärkt StatsUtsk. öfver den förevar, frågan kommer att förfalla. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 32. Nej — 47. Frih. Sprengtporten: Under åberopande af de skäl jag under discussionen anfört, anhåller jag att få anmäla min reservation emot det beslut R. o. Ad. nu fattat, och får dervid blott framställa huru betänkligt jag finner, att antingen vår grundlag skall äga sådana brister, vare sig i ordalydelsen eller i otydlightlen af dess stadgauden, eller att det sätt, hvarpå den tillämpas, skall vara sådant, att det i fråga om former kan inträffa att RiksSttn stanna i olika beslut, utan att något sätt finnes, hvarigenom dessa skiljaktigheter kunna afgöras, i följd hvaraf det måste inträffa, att en sådan förändrad karakter gifves åt vår fyrdelade representation, att de särskildta Stånden, som endast äga eller endast anses äga ett relativt veto, kunna de facto utöfva ett absolut veto. Hr Westfelt, Nils, förenade sig med Frih. Sprengtporten. Hr Tersmeden:
Prosten snusar länge och grundligt, vänder dosan betänksamt mellan sina händer, kastar en blick efter solglimten, som försvann, och svarar: – Af det första tviflet vill ni draga följande slutsats: det strider mot Guds godhet och rättfärdighet att icke ha gett alla människor kunskap om den enda lära, genom hvilken en människa kan bli salig. Men veta vi väl, om icke Gud kan saliggöra också människor, som aldrig fått kunskap om kristendomen, för så vidt de uppföra sig så väl, att sådant kan ske? Och om Gud har skänkt någon ett godt, som han nekat andra, bör då denne någon för den skull känna sig berättigad att icke fästa afseende vid och icke undersöka det, blott emedan Gud medgifvit honom och icke alla samma goda? Har icke Gud olika fördelat allt det goda, som vi ha hans kärlek att tacka för, till exempel ära, rikedom, hälsa, begåfning och till och med kunskapen om den naturliga religionen? — Af det andra tviflet vill ni draga denna slutsats: Emedan kristendomens bud efterlefvas af så få människor, motsvarar den icke Guds afsikt och kan därför icke ha sitt ursprung från Den Allvise. Men kom ihåg, att den är en religion för fria väsen, som icke stå under något tvång beträffande sin salighet, och att fördomar, villfarelser och begärelser kunna göra också de starkaste moraliska bevekelsegrunder overksamma. Likväl kunna vi ju icke förneka, att människosläktet i det hela taget blifvit oändligt mycket förbättradt efter införandet af den kristna religionen, och att den således, i högre grad än ni synes tro, bevisat sin makt öfver det mänskliga hjärtat. Svaret tillfredsställer icke den tviflande, tusen invändningar fladdra genom hans hufvud, men han har icke tid med dem nu, icke heller tankekraft nog att formulera dem i ord. Det förefaller honom som om bevisföringen varit högst otillfredsställande, som om den icke berört kärnpunkten i hans invändning; men detta vågar han icke tillstå nu. I ensamheten efteråt kan han grubbla däröfver, nu måste han vidare: – Men till och med goda kristna begå dock ofta synder? – Visserligen, visserligen! – Prosten nickar öfverseende – men skall eller kan ens människan i denna världen bli helt och hållet fullkomlig?
St. ansett, att Staden antingea må för framtiden befrias från all underhålls-skyldighet, och densamma af Staten öfvertagas, i enlighet med hvad för andra Kronans hus stadgadt finnes, emot det att hushyres-anslaget indrages och Kronan besparas; eller ock, derest Borgerskapet deruti ej skulle vilja ingå, hyressumman ökas till 533 R:dr 16 sk. årligen, för hvilket sistnämnda fall nödiga medel för tillökningen, 333 R;dr 16 sk., blifvit å RiksStatens Andra llufvudtitel anviste och uppförde; och få, af sådan anledning, hos E. K. M. R. St. i underdånighet anhålla , att Hernösands stads Borgerskap i vederbörlig ordning blifver hördt, för att meddela yttrande om hvilketdera af de sålunda föreslagna alternativen af Borgerskapet antages. Rikets Ständer framhärda etc. 4 Exp.r-Utsh. Färslag till und. Skri/v. iT.o a94, N:o ap4* Uppl. o, gadk» ho$ Ridd. och Adeln d. 28 Dec. 182g, Preste-Ståndet d. 30 — —. Borgare-Ståndet dt 3o ^ — Ronde-Ståndet d, 4 Jan' >83<*. Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående reglering af Riks-Stalens Sjunde HufvudtiteU S. A. K, R. St., som, med föranledande såväl afE, K. M:s Nådiga Proposition om Stats-Yerkets tillstånd och behof, som ock af serskilda inom Riks-S länden väckta Motioner, nu mera verkställt regleringen af utgifterna å RiksStatens Sjunde Hufvudtitel, innehållande Pensions-staterne, få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla, att följande anslagssummor blifvit beviljade och uppförde, nemi.; 1 :o För Civil-Statens Pensions-Inrättning s som, enligt nu gällande Riks-Stat, åtnjuter: Anslag för Emhetsoch Tjenstemän R:dr 25,ooo.
Obligationer med Fem procent under loppet af år i838, samt utelöpande Obligationer med 4 ocb 41 procents ränta inom i83g års slut, äfvensom de af Anslaget till Försvarsverkets iståndsättande, emot 3 procent, lånte Medel R:dr 81,507. 40>» så framt desse icke förut blifva infordrade. Härigenom blifver all sådan Contorets räntebärande skuld, som härleder sig från Lån af Allmänheten emot Obligationer, till fullo betald,— och den återstående skuld, hvarföre Contoret betalar ränta, kommer att inskränka sig till den vid 1828 — i83o årens Riksdag anslagne ersättning till Banken för Förskottet till 1808 års Krigskostnader, hvarå Riksgälds-Contoret utfärdat Obligationer till ett belopp af 4>400>000 R:dr med 4 procents ränta och 2 procents årlig, från och med år i835 utgående, Capital-afbetalning, samt till sådane Capital, derå RiksgäldsContoret erlägger räntor, hvilka kunna anses såsom årliga anslag. Revisorerne anse emedlertid att de betänkligheter, i betraktande hvaraf Herrar Fullmäktiges pluralitet uraktlät att, i September månad år i836, enligt Commissariatets förslag, uppsäga 5 procents Obligationer till ett ifrågasatt belopp af 400,000 R:d, icke voro af sådan beskaffenhet, att de bordt fördröja denna åtgärd, hvilken, verkställd vid den tiden, redan då hade bidragit att stärka Gontorets Credit, och tillika å nyssnämnde Capital åstadkommit en räntebesparing af omkring 5,ooo R:dr.