Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan han med en viss tillfredsställelse, medelst ögonen, mönstrat sin egen långa gestalt, som fullt ut höll sina 6 fot och 2 tum, lät han sina blickar falla på den lilla toilettspegeln. Han tycktes icke rätt nöjd med den syn han derifrån mötte, ithy han runkade på hufvudet, fattade med en viss ifver i hårborsten och återförde, medelst några kraftfulla tag, de kringspridda hårtestarna på deras gamla förenade bana. Ett svart skäggvax sorgklädde derefter de tunna mustacherna. Löjtnanten såg sig än en gång med kritisk blick i spegeln. Han var visserligen något nöjdare med sig, men for likväl med högra handen öfver sina kinder, liksom ville han känna efter, om de förlorat något af sin fyllighet. Han syntes nu igen något orolig öfver deras magerhet och blekstrimmiga färg, tog munnen full med luft, tillslöt derefter läpparna, utspände kinderna och cirklade med hufvudet i spegeln, för att riktigt undersöka, i hvad mån konsten öfverträffade naturen. Hastigt öppnade han munnen, utsläppte den insamlade luften och lät kinderna återtaga sitt naturliga läge. Ett sjelfförnöjdt småleende krusade sig kring hans läppar och ett: ”Gud vare lof”, som från dem utgick, bevisade, att han var fullkomligt belåten med hvad naturen gifvit honom. Detta enkla experiment bevisade, att löjtnant Gustaf, mer än mången skulle tro, var en lefnadsvis man som kände, att det är genom kontraster menniskan försonar sig med missbelåtenheten, denna må nu komma från henne sjelf eller ifrån andra. Låt det fulaste ansigte, t. ex. ett på en gång koppärrigt, vindögt och näslöst titta i en spegel. I början skall detta ansigte, med det djupaste lidande i sina drag, förbanna ett styfmoderligt öde; men låt det nu göra några grofva grimacer, t. ex. draga munnen upp till öronen och vinda åt motsatta sidor, samt derefter återtaga sin vanliga position – och du skall från djupet af hvarje koppärr se en förnöjelsens ljusalf uppdyka, och i hvarje vindande blick en glädjens sol sprida sina strålar.
Den förste anförde, att det var derföre att Const.Utsk. gjort sina utflygter i luften, som vi borde instänga oss så mycket mer. Det förundrar mig i sanning, att man i en så vigtig sak, som stiftande af en hufvudsaklig del af grundlagen för framtiden, kan taga till ögonmärke att gifva en tillrättavisning åt ett Utsk. Den må vara förtjent eller icke, så är detta i alla fall af en så underordnad vigt, att det ej borde tagas i betraktande, när ändamålet är att stifta den lag, som i sig sjelf är nyttigast och förståndigast. Den andre värde ledamoten åter har här, likasom vid så många andra tillfällen, funnit skäl för sina förslag uti tidningarnes verkliga eller förmenta syndaregister. Då man så ofta hör dessa visserligen till någon del befintliga brister omnämnas såsom skäl för saker, med hvilka de icke hafva det ringaste sammanhang, så erinras man om den der hedersgubben för några tusen år sedan, som slutade alla sina argumentationer i Rådet med orden: delenda est Carthago. Hr Lefren: Den som ändå vore en sådan der heders - 43a Den 3i October e. m. gubbe, som den der Cato var. Det vore minsann rätt väl. Jag tror det vara en alldeles oriktig uppfattning af mina skäl, som sednast citerades. Jag liar icke sagt, alt vi skola inskränka de gränser, som genom lagstadgandet bestämmes, derföre att Coust.Utsk. tillåter sig ulflygter, utan jag bar sagt, alt derföre alt Const.Utsk. tillåtit sig sådana utflygter, borde vi icke, såsom föreslaget var, hafva det förtroende för Utsk., alt åt detsamma öfverlemna allmänna satser och låta Utsk. göra tillämpningen deraf, hvaremot jag önskade, att 11. o. Ad. skulle uttrycka sin mening om tillämpningen, såvida nemi. R. o. Ad. hade den mening, för hvilken jag talade. Detta är något helt annat, än alt säga, att, derföre att Utsk. gjort utflygter å ena sidan, man borde extravagern äfven å andra sidan. Detta är motsatsen af hvad jag yttrat.
Hvad slutligen den jemväl ifrågasatta judebosättningen på landet beträffar, så befarar jag ganska menliga följder deraf. Jag anser vara af största vigt, att husbondeväldet hålles i tillbörlig vördnad, men huru kan delta blifva möjligt, om Mosaiske trosbekännare få bosätta sig hvar som helst å landet? De kunna der icke hafva Synagogor. Det blefve för dyrt, ifall endast några få hemman beboddes af Judar. De finna icke sina religiösa behof tillfredsställde genom besökande af våra kyrkor. De besöka deni således förmodligen ej. Hvad skall väl deras krisina tjenstefolk om dem tänka i afseende härå? Ännu, Gudi lof, har bland Sveriges menighet den åsigt bibehållits, att den, som är en verkligt bra karl, är äfven en gudfruktig man. Jag talar här icke om s. k. läsare, hvilka till en stor del utgöra allenast en afart af gudfruktige, utan om en sansad, enkel och uprigtig gudsfruktan. Menighetens begrepp i detta hänseende skulle blifva serdeles vacklande, då de sågo Judefamiljer bosatte allestädes i landet, hvilka aldrig besöka våra kristna kyrkor, icke erkänna uppenbarelsens sanning, icke inse rättmätigheten af dess läror, icke gilla kristendomens idée, icke antaga giltigheten af sjelfva grunden för vår församlings historiska tillvaro. Jag anser således det icke vara någon fördel för Svenska folket, om denna främmande stam dermed kunde införlifvas, hvilket jag dessutom tror vara nästan omöjligt. Jag försäkrar, alt allmogens obenägenhet i delta fall är och troligen skall fortfarande blifva ganska stor. Jag kan på grund af dessa skäl icke understödja den välvilliga känsla emot dessa främlingar, som afser en betydligare utsträckning af deras rättigheter. Det är oss såsom lagstiftare icke tillåtet att ensamt följa våra känslor. Vi hafva i häfderne talrika exempel på följderne af en sådan eftergifvenhet. Vi hafva afskräckande exempel på den skada, enskilda individer åstadkommit genom sådan blödighet. Vi hafva å andra sidan prisvärda exempel på följderne af förmågan alt upoffra den enskilda känslans kraf för fosterlandets väl.
Om Böters förhöjande till ett emöt Varuprisen stvakan» de belopp, p 7>8, 1486» 162;, i6z;, 164;. Om stämning i straffet för förfalskning afpublique Werkst och enskilde Personers förbindelser och Astignationör. p» 718, i22i, 1222, iLZ2, 1259» Om straff för Swensta undcrsätare, Hwilka, Utan Konun» gens tillffänd, söka eller antaga tjenst hos främmande Herrskap, p. 742, 74b, -49, 752, m6, m8, 1221, »rzd. B s» Om Zul!» Protoeolls-Utökag; Riksens Ständers, Om Fullmägtigs eller Sytzlomans sticklighet att wittna om hwad i sadan egeiiffap blifwik honom anförtrodt. p. 747, 1482, Iq8?, .'§94, I5I". ' Om Nabos och Widcrboendes rätt till lösen. p. 748, 1222, 12g2, I2^y. Om Doupptekningars granstande wid Härads. Cap. 21. §. Ratteg. Balken, i afseende pä tjufwars kagförande. p. 850, iPs2, 1487, 1494, l;ia. Om stadcständ af Åklagare, sonl ej med halft bewis styrkt sitt käromäl. v. 89;- 920, 9^7. Lag, samt Allmänna Desrvärsoch Deconomiä» Utskotten: Om rättighet för Allmogen att fritt fa afyttra allahan» da Victualie-waror, m. m. p-Z89, »485, 1518, »654. 2627.
N:o 74, i anledn. af väckt motion om bötes-ansvar för den beväringsskyldige, hvilken försummar att inställa sig till beväringsexersis; - Den 10 Maj. 501 N;o 75, i anledn. af väckt motion om bildande af fonder till understöd för beväringsynglingar, hvilka kommenderas i fält; N:o 7G, i anledn. af väckt motion om anvisande af understöd till resor i främmande länder åt arbetare i de inhemske falnikerne och handlverkerierne; Nio 77, i anledn. af väckt motion, angide förändring i sättet och vilkoren för varors och andra effekters försäljning å auktion inom hufvudsladen; samt Nio 78, i anledn. af väckt motion om ändringar i K. förorda. d. 5 Juni 1822, ang:de gårdfarihandel. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtskis d. 6 dennes e. m. på bordet lagda mern. Nio 147, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt. N:o 38, ang:de utgifterne under riksstatens lista hufvudlilel. Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Gr. Lagerbjelke, Gustaf, m. fl. ledamöter, ånyo på bordet, StatsUtskis nedannämnde d. 6 dennes e. m. första gången bordlagde utlåtin: Nio 148, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 39, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 2:dra hufvudtitel; N:o 149, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. Nio 73, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 4:de hufvudtitel; N:o 150, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 74, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 5:te hufvudtitel; N:o 151, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Lindberg. tu oDnr/imortft lifta i ,h-*<vR.« iiiofit sshnoi »ane omoqjj OS inft tiri ifoo t'» rf OTJ növ eja wrin ; n D 9t3afDä(I'J9lI.A f9t8S(J» liinio >i9b3 rfrjnxt ,9J«S(fn^f)T?bi aanbrio rfoo DTansji .ZOTH» lII .1 iLl3KHO .3 UIZ3JJA1 aT/TAHu;iadiH .1/ * nomi X A M/Til A n.H T. .j .5131011 .3(13513 .1981 isdnmoCl iifodJoo.tr — 365 — r»n!Ai*TJ noalotli ioH-piioiafvsil 80ftTOC. 18 08 .bia taMtÄAw\a-twö»t«n»o »itniorow!-. RO! 'tG 1 « n^Vmr^svvAsvtnA A**o y \\ ouuRvvrAilv äm> "uS^ SatvV'•*>'.!. \.«svv>«vWt .T0S -9OS « ' ; - »WdA _Pjj2 YRS Hg t*S < iMrstiuuWR. n (fl (j l o L (fl s .[i —OI " tst>fcW\v&Jl\s^Uv mvs.s v> tn\>u’j>(i«OKh. 01 0 a n9\ynX»w»8^ji\tT(S\ b öfver .sr—ii « *w^ Rikets Högloft Ständers år 1861 församlade Revisorers berättelse, angående granskningen af . l. • (<
Dom, ansetts hafva fullgjort hvad han vid EntreprenadAuctionen sig tillförbundit och förklarats berättigad utbekomma återstoden af entreprenadsumman; men då af de till Fängelsebyggnaden sammanskjutne 4191 R*dr 3i sk. 8 r:st. B:co icke funnes i behåll så stort belopp, att denne återstod deraf kunde godtgöra*, helst under tiden måst liqvideras kostnaderne vid Rättegången samt gamla Häcktets underhåll, hade Länets innebyggare blifvit sammankallade till den 8 i berörde månad för att bestämma de tillskott, som erfordrades till ej mindre Frih. Koskulls förnöjande än utskillige ytterligare omkostnader till Fängelsebyggnadens försättande i brukbart skick. Vid detta sammanträde hade väl Länets Deputerade funnit de af K. M:ts Bef:b:de föreslagne reparationer å det uppförde Fängelset jemte tillökning af Bagarestuga, Vedoch Materialbod samt upptagande af en Brunn, nödiga, innan Häcktet kunde blifva ändamålsenligt, och hvartill, efter af vederbörande Byggmästare och Handtverkare upprättadt kostnadsförslag, erfordrades en summa af 2247 R:dr 37 sk. 8 r:st. B.'co, men dervid tillika begärt, att K. M:ts Bef:h:de ville i underdtbet framställa Länets Innebyggares underd. anhållan, det allmänna medel måtte varda anslagne till såväl berörde kostnader som Fängelsets framtida underhållande, i anledning hvaraf K. M:ts Bef:h:de med anförande, att Länets Innebyggare dels redan fått vidkännas betydlige kostnader för 0111- förmäldte Fängelsebyggnad, hvars beskaffenhet torde med skäl kunna anses misslyckad, dels måhända ojem - Betan tande n, N:o 211. 381 förligt mer än andi e
Då det anförda förhållandet visserligen kan åstadkomma skada för grannes åkerjord, men är af beskaffenhet att snarare genom öfverenskommelse grannar emel lan kunna lämpligen regleras, än göras till föremål för lagstiftnings-åtgärder, hvilka skulle i mer eller mindre mån göra ingrepp i egande-rätten hemställer Utskottet att denna motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd för anleda. Stockholm den 1 Maj 1860. 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M Sfi. N:o 86. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Maj 1860, kl, 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om makadamisering af de genom Norroch Roslagslullar från Stockholm ledande vägar, samt i fråga om erläggande af afgift för samma vägars begagnande. Uti en till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdag-fullmägtigen Carl Nettelbladt från Stockholms län väckt motion är anfördt, hurusom bland de mest tryckande och olika betungande bördor för Svenska jorden onekligen vore vägunderhållnings-skyldigheten, enär, om man tog i betraktande den större och mindre trafik, som å olika vägar egde rum, en mångfaldigt olika beskattning uppstod genom deras underhållande, såsom till följd af längre och kortare afstånd för tillgång på grus, samt vägarnes olika lägen öfver skogseller slättmark, med mera annat, som kunde anföras till bevis härför och som gjorde önskvärd någon förändring i afseende på sättet för vägarnes underhållande. Dock ansåg motionären största tyngden i detta afseende hvila på de jordbrukare, som hade skyldighet att underhålla vägarne närmast hufvudstaden och deribland särdeles dem, som leda från Norroch Roslags tullar, der onekligen största trafiken eger rum och der vägen på flere ställen har en bredd af 18 till 27 alnar. Häraf inträffade att, oaktadt en ständig påfyllning af grus, dessa vägar ändock vissa tider af året voro i ett uselt och bottenlöst tillstånd, till stort mehn för så väl resande, som de varu-transporter, hvilka i myckenhet från den angränsande provinsen dag och natt anlände till hufvudstaden.
Då denna kostnad icke kan, utan äfventyr af bristande tillgång för andra nödiga reparationer, bestridas af det å Tale hulvudtileln uppförda anslag till byggnader och reparationer i landsorterna; men Kongl. Majit emellertid anser det vara af icke ringa intresse, att lörenämnda sköna och i sitt slag egna minnesmärke af den äldre byggnadskonsten, så vidt möjligt är, i sitt ursprungliga skick bibehålles och från tidens åverkan bevaras, föreslår Kongl. Majit, under åberopande i öfrigt af hvad bifogade protokoll öfver finans-ärenden lör den 9:de innevarande månad i ämnet innehåller, alt för ifrågavarande ändamål må anvisas ett särskildt anslag af 16,800: 3:o Till beredande af utvidgad embetslokal för länsstyrelsen O J i Calmar. På sätt nyssberörde protokoll utvisar, har i omförmätda hänseende blifvit framsläldt det alternativa förslag, att antingen förse det nuvarande laudshöfdinge-residenshuset med erforderlig tillbyggnad, eller ock inköpa och för ändamålet inreda ett midtemot residenshuset beläget, enskild man tillhörigt, större stenhus: varande kostnaden i förra fallet beräknad till 8,310 R:dr 40 sk. och i det sednare till 9,950 R:dr, hvarförutan, i ändamål att bereda tillgång för någon del af koslnadssumman, framställning blifvit gjord om försäljning af en kronan tillhörig till landtmäteri-kontor och archiv nu begagnad byggnad, malerialbuset kallad, och uppskattad i värde till en summa af 1,333 R:dr 16 sk. Transport R:dr 46,800: Kongl. Maj:t.c Nåd. Prop. till R.
Till svar å den siste värde talarens yttrande om omöjligheten för en mindre jordegare, eller det betungande för en sådan, att vara utan stängsel; torde endast behöfva anföras exemplet af Skåne, der man frän Hallandsås ända till Ystad ej ser en enda stängsel, utan alla kreatur antingen vallade eller tjudrade. Der äro ganska många små hemmansegare, och de befinna sig ganska lycklige under nuvande förhållande; men säkerligen skulle de anse sig ganska olycklige, om Frih. Cederströms, Jakob, hushållsmaximer i detta fall blefve dem påtvingade. Att en lag i detta hänseende är af behofvet påkallad visas bäst af det nuvande förhållandet, att många skulle vilja efterfölja de gifna exemplen, om de hade tillräcklig säkerhet derför att icke af sina grannar blifva tvingade till upprättande af stängsel; Någon våda af detta förslag bör ej heller befaras, då det fordras enhälligt samtycke till öfverenskommelsens ingående. Hvad åter angår villkoret, hvarunder en sådan ingången öfverenskommelse må kunna liäfvas, sä är det gifvet att densamma måste ega bestånd emot något påträngande; ty annars lärer ingen jordegare våga att borttaga sina stängsel, om han ej eger säkerhet för att någon lid framåt få fortfara med, alt undvara dem, och alt dervid vara beroende af grannars nycker. Stabilitet måste således finnas i detta afseende, om ändamålet skall vinnas; och den vunnes bäst derigenom att, liksom det fordras enhällighet för ingåendet af öfverenskommelsen, det äfven fordrades enhälligt samtycke till uphäfvandet.
Sedan Häradshöfding hvarje gång om året hållit Ting i sitt Häradshofdinge-döme, sände han in till Hof-Rätten, inom en månad derefter, Protocollerne i alla de mål, som i 27 §. nämnde aro, vid bot Tte daler för hvar dag han uteblifver, vare sig med ettdera af desse Protocoller eller med allaRådstufvu-Rätt gore det för hvar månad, inom fjorton dagar derefter, Konungens Nuti. Propositioner. vid lika bot. Är ej anmärkning gjord, sorn i 27 §. sägs, dä nägotdera af desse mai icke förevarit; vare derföre bot, som för uteblifvandet med Protocoll. Lag-Committéens Motiver till de föresi agne Ändringar uti 7:de Capitlet Rättegångs-Ba/ken. Dä Coffimittéens förslag lill ändringar uti 7:de Cap. Rättegångs-Balken hufvudsakligen är byggdt ä de grunder, som, i afseende på intekning i fast egendom', förut varit genom Dag och Författningar fastställa, har Cornmitléen endast ansett nödigt att närmare uppgifva skälen till en del ändringar eller tillägg i förra stadganden. Enär Borgenär företett Skuldebref , deri Gäldenär gifvit lof till intekning, hafva Domstolarne, utan att anse Gäldenärs hörande nödigt, intekning beviljat. Deytta förfarande anser Cotnmittéen böra godkännas; Dock, sorn Dagen fordrar, att de Afhandlingar i allmänhet, som gifva Sak-rätt i fast egendom, skola med vittnen bestyrkas, så har Committéen för inteknandet stadgat det vilkor, att handlingen, hvari Gäldenär dertill samtyckt, skall vara bevittnad.
O» * - .• > - • ; tinning och arbete: och på annat sätt kan det ej ske, Denua sak bevisar äfven att D-n 19 November f. m, 17T Comitéen ej rätt fattat ideen af inrättningen. l)eu har lill och nied nli sina maljiortioner visat/, att elen ej fo 1 jt dea erfarenhet man vunnit utomlands, t. ex. uii Amerika. På denna grund anhåller jag, att ett philantropiskt sällskap först Lör utarbeta »letia ämne lill nästa Riksdag. Den nya Lagboken kommer dessutom icke förr an då till granskning, dag tillstyrker således Infall å Utskottens betänkande. Grefve af Ugglas. Alt genom utlåning af en del af Sallpetlér-fonden, bereda en utväg synes vara enkelt, men utom det att äfven denna ränta nu ej finnes, samt att -Saltpeiter-fomlen af mångå anses tillhöra Jordbruket, så kunde derigenom Fondens ändamål möjekjgen förfelas. Fonden anses utgöra 473,000 P»:dr. Ganska säkert utgöra 100,000 R:dr dera! inventarier, och förskolter af Sdltpelterpannor in. m Dessa låta således ej realisera sig. Sedan Riksens Ständer nu nedsatt Saltpettergärden lill hälften, har Fonden förlorat halfva årliga vinsten, och de 58,ooo Pudrne ingå ej eller meia deri. Således är fonden åt sig sjelf lemmnad. Då nu fonden är skyldig, att inköpa all Saltpetter, som åt deli erbjudes, och man leah beräkna, att mera filt 20,000 L:pd Saltpetter årligen lefvereras samt hvar och en känner, att näringen är i stigande och större lefverancer alt förvänta, så frågar jag, om del ej lätt kunde hända, alt medel hos fonden skulle brista, om en så belydelig 172 Dea 19 Navember f. m. summa deraf blefve odisponibel. Bland fondens tillgångar finnas dessutom redan ullåntå penningar, som först på längre tid kunna ingå. Herr Cederschjöld, Peter Gustaf:
Vid företagande af denna Utsk. sålunda tillkonttnande pröfning har Utsk. derjemte, utgående från den grundsats, att riksdagsmannens yttranderätt i tal uti intet fall kan anses inskränkt inom trångare gränsor, än som finnas stadgade för yttranderätten i tryckt skrift, helst den förres'talfrihet i åtskilliga delar uttryckligen genom grundlagen blifvit utsträckt utöfver tryckfriheten, ansett sig i sin åtgärd bundet vid tryckfr:slagens, för pröfningen af en tryckt skrift eller ansvaret för densamma, gifna föreskrift, att ”de, på hvilka en sådan pröfning ankomma kan, i fall, som tvetydiga synas, hellre böra fria än fälla, och alltid mera fästa sin uppmärksamhet på ämnets och tankens, än på uttryckets lagstridighet, på skriftens åsyftning, än på framställningssättet; dock utan rättighet att, i hvilket fall som helst, draga obestämda slut följ der af uttrycken;” och, med tillämpning häraf på nu ifrägavar. mål, har Utsk. trott sig finna, alt i följd af den här inträffade omständigheten, att talaren blifvit afbruten, innan han fått fullständigt utveckla sin tankegång, saknas ali ledning för ett säkert omdöme om rätta meningen och åsyftningen af Hr Crusenstolpes yttrande. Sådant det till prot. blifvit uppfattadt, innebär det, ensamt för sig betraktadt, icke något påstående om begångna skälmstycken, och huruvida talaren, om han fått fullfölja sin tankeledning, haft för afsigt att härleda ett slikt påstående från den tafla af liegeringens förhållande sedan 180g, som han förmält sig vilja uppdraga, derom kan, enligt Utsk:s öfvertygelse, något omdöme numera icke fällas, annorlunda än förmedelst obestämda slutföljder, hemtade, icke från sjelfva saken eller det enstaka uttrycket, utan från andra, för frågans lagenliga bedömande främmande förhållanden. Här saknas nemi. helt och hållet det efterföljande, som talaren sjelf ämnat sammanbinda med det föregående i sitt yttrande, och med detsamma saknas också allt samband emellan de särskilda delarna af den uttalade perioden.
Jemförelse emellan Riksgäldskontorets skulder samt tillgångar och fordringar. Da här ofvan uppgifna belopp af Riksgälds-kontorets skulder och tillgångar sinsemellan jemföras, visar sig, att tillgangarne öfoer stey o skulderna vid sistlidet års början med K:dr 14,290,426: 2. och vid samma års slut med endast » 11,729,990: 33. hvadan tillgangarne under loppet af nämnde ar minskats med R:dr 2,560,435: 60. Denna minskning har uppkommit derigenom, att de anslag samt andra Riksgälds-kontoret aliggande utgifter, hvilka för ifrågavarande är blifvit kapitalräkningen påförda, uppgingo i il! ej mindre än R:dr 11,717,949: 44. men de för samma år denna räkning tillgodoförda inkomster och tillgångar endast till » 9,157,513: 75. utgörande således skillnaden mellan de anslagsoch utgiftssummor, hvilka påförts kapitalräkningen, och de nya eller ökade tillgångar, som kunnat föras nämnde räkning till godo, ofvanuppgifna belopp, eller R:dr 2,560,435: 69. Vidkommande Riksgälds-kontorets inom linien uti räkenskaperna förda tillgångar och skulder, hafva desamma, enligt förestående räkenskapsutdrag, under revisionsåret ökats, de förra med 18,000 R:dr, utgörande förskotterade förvaltningskostnader för kolonien S:t Barthelemy, samt de sednare med 3,256 R:dr, utgörande del belopp, hvartill de uti öfverblifna bref inneslutna medel uppgått, och hvilket från Post-verket blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnadt.
Cederström kan vara ganska lugn och säker, att StalsUtsk:s ifrågavar. belänk:n hvarken lill afslag eller bifall skola i afton förekomma; enär Frih. Tersmeden tillkännagifva sin afsigt alt begära dem ytterligare på bordet, och jag instämmer uti hans begäran, samt 2;ne ledamöters anhållan i detta fall leder till åsyfladt ändamål. Hr Rosenblad, Bernhard: I det hufvudsakliga instämmer jag med Hr von Troil, d. v. s. uti den hemsta!- Den 2g April e. m. inn till Hr Frih. o. Landtm., om det icke skulle gå anatt på en gång begära StatsUtskts samtliga ifrågavar. belänktn ytterligare på bordet, derigenom afsigten vunnes, enär intet af dem sedermera kunde till slutligt afgörande förekomma, förrän i nästa plenum. Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad."behagade bifalla att, på sätt Frih. Tersmeden begärt, SlatsUtskts ntlåt;n angtde statsregleringen nu skulle föredragas framföre de öfriga på denna dags föredraga.lista slående mål. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit att ja öfverrostat nej. Frih. Cederström begärde votering. Hr Rosenblad: Mina tänkesätt i allmänhet tillhöra icke den sidan, som trott sig äga farhågor, och derföre äro angelägna om bordläggning i dag; men jag hemställer, 0111 icke på det hållet, som ej delar deras tanke, genom en sådan öfverflödig votering, som nu är i fråga — någon öfverfiödigare har, enligt min riksdags-erfarenhet aldrig funnits — man gifver anledn, till farhågor, som för mig varit alldeles främmande. Frih. Boye, Ludv.: Jag gillar icke det uppehåll, som voter:n föranleder; men sedan votering en gång blifvit begärd, tior jag, att vi komma till det af Frih. Tersmeden åsyftade ändamål, ju förr vi börja votera. Gr. Horn, Claes Fredr.: