Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionen må äga att så-’ dant bevilja emot Låntagarens afgifvande forförbindelse att, inom viss föreskrifven tid aflemna complette Lånehandlingar, enligt LåneReglementet, vid äfventyr att om sådant icke fullgöres, eller om de inlemnade Lånehandlingarne af Directionen icke godkännas, skulden genast är till betalning förfallen} hvilket allt vördsamt Höglofl. Ridderskipets och Adelns ompröfvande underställes. Stockholm den il Mars 1823, Å Riddarhusutskott® vägnar C F. Horn. F. O. Silfverstolpe. 7)8 Den 12 Marity, Bilagor till PleniProtocolIel för den 12 Martil. N:0 1« Grefve Posse, Gar/ Hindric: Bland förémål, som, ovilkorligen påkalla Lagstiftarens uppmärksamhet och reformerande åtgärder, kan med skäl räknas Svenska Tullverkets närvarande organisation. Redan länge har den upplystare allmänheten 1 detta hänseende låtit höra blott en enda röst, förtrytelsens och harmens öfver de tusende exempel af Lagbrott och moraliskt förderf, af chicaner och variationer, som endast kunna hafva sin grund i Tullinrättningens närvarande beskaffenhet, och de mångfaldiga frestelser till försnillning, som denna beskaffenhet medförer. Också har Hans Maj:t Konungen, erkännande, att Styrelsen hemtar sin förnämsta styrka i Nationalviljan, långt för detta insett behofvet af Tullverkets förändrade organisation, och Riksens Ständer hafva under sine förflutne Riksdagar yttrat sin öfvertygelse, att denna reform vöre af allmänna rösten länge påkallad. Den torde således icke eller hafva uteblifvit, om Rikets Ständer bejlämdt föreslagit hufvudgrunderne för den önskade reformen, Ben 12 Martti, 719 Redan år 1S14, författade Assessoren Bodell, som då biträdde Comitéen för granskning af Tull-Lagarne, ett utkast till Reglemente för Tullverkets Embetsoch Tjenstemän, i stället för det odugligt befundna af år 1724. Han lät med Comitéens samtycke trycka första delen deraf.
Men för att göra oss värda denna rättvisa, böra vi ej söka göra gällande några kast-ide'er, som skilja vårt interesse från Nationens, hvilka interesse!) äro och böra vara ett och samma. För att likväl mildra de uppstådda farhågorna, anhåller jag att till min motion fä göra följande tillägg: Jag föreslår, att de medel, sorn enligt mitt förslag skulle ingå till Statsverket och således underkastas R. St:s Revisorers 2l6 D c 11 3 Mais f. m. granskning, malte upptagas under särskild titel af indelta Armeens befäls samfälda löningsfond. Detta skulle, tror jag, vara tillräckligt för att alltid erinra om dessa medels primitiva ändamål och om billigheten att ej använda dem till annat. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komine att fortsättas i eftermiddag kl. 6. Hr von Heijne, Georg: Afgörandet af den fråga, i hvilken Hr Hjärne nu framställt sin önskan om förändring af indelta Armeens befäls löner, upptog en betydlig tid af sista Riksdagen och StatsUtsk:s brydsamma rådslag. En dylik motion var då äfven framställd att hos Statsverket sammanföra hela aflöningen; men Utsk. afstyrkte detta, och R. St. b iföl lo Utsk:s betänkande. Bland vilkoret! för det anslag, som då beviljades, var äfven det, att hvarje regltes befäl inom sig skulle reglera sina löner. Blott fyra år hafva sedan förflutit; det är en så liten del af en evighet, att det blefve många evigheter, om man räknade på det sättet. Armeens befäl har sammanträdt och enskilda sammankomster hafva skett inom regtterna för att verkställa R. Sirs fattade beslut.
Det är således som Staten, hwilken, för at framdeles sinna tilgängar, är nödsakad at wara redlig i stna förbindelsers upfyllande, sinner sig belönad för denna redlighet igenom det stöd och det deltagande han finner hos mängden af enstilta. Hwad Den 21 Augusti. li^Z Hwad jag i detta afseende haft den äran anföra gäller i synnerhet om de bokförda stående Länen. Det är endast derigenom som et Länsystem kan sägas wara bragt til fullkomlighet och om man warit mera witz örn möjligheten af detz införande hade det warit dkt enda jag skulle onffat blifwit förestagit. Betänkandet remitteras til Utffottet tilbaka, skulle jag ännu i dag wilja föresiä följande tilläggningar eller förändringar: At en skilnad gjordes emellan de Leveranteurer som uppä Auction gjort sina anbud och dem sorn detzförutan contraherat; At de förras fordringar skulle betalas med 6 Procent och de äga rättighet at insätta sina ärhällne Obligationer uti den bokförda Läne-fonden; At änteligen hwad 5 Procents Obligationerne angar de ej mätte utgifwas pä mindre Summa än ioo Rikö.aler Banco. Jag nämner detta säsom min enskifta mening. — Blir Betänkandet ej äler remitteradt afstär jag gerna ifrän detza anmärkningar och tror at tidens winnande är det angelägnaste, at wid försöket af det nu gjorda Förslaget ätminstone ingenting kan wara förloradt. Herr von kcllult^enii^im: Herr Grefwe körner kar til en del yttrat bwad jag andra gängen ärrmde anföra. Dä behofwcn nu äro sä pretzante, sä lärer et biträde af Jord-ägare, om det ock i utförandet wore möjligt, ej afwaktas kunna. Af den nuwarande Penninge stocken, som nu är större än den nägonsin i Swea Rike warit, lofwar man sig en snarare och säkrare / und - 1136 Den 21 Augusti. undsättning.
Eautzli Presidenten Friherre Ehrenheim meddelar Committeen upplysning om beloppet af Subsidie medlen samt deras betalningstider och stallen. 6» §» Som Kongl. Majtts fasta föresatts är, att Swensta Stats. Werket icke stall belastas med kostnaden för Fälttäget i Tyskland, utan att den af Subsidie. medlen bestrides; sä stola Statsoch Subsidie.medlen icke i nägor mätto sammanblandas, utan Stats'Medlen oförryckte utgä till de i Riks. Staten utsatte behof. Men af samma grund följer ock, att de anslag, som i Stat äro gjorde för de till Pommern Com. mendcrade Regementer, och hwilka anslag stola i nästa ärs Riks Stat bibehällas, böra komma Subsidie. Fonden tillgodo ifrän den tid Troup. perne uppbröto, och ifrän hwilken dag kostna. den Den i? September. 285 den Subsidie. Fonden päföres. Kongl. Maj.tS och Rikets Stats. Contoir samt wederbörande Landtränterier förskjuta wäl uppbrotts, och marche, kostnaderne, men de böra sedan af Subsidie-medlen ersättas. Datum ut supra. Utdrag af Kongl. Maj-tS Nädiga skrifweise till Committcrabe för Engelista Subsidiernes indragning. Daterad Stralsund den 14 Dec. 1605. Wär ynnest )c. Troman rc Wi hafwe i Räder lätit Osi föredra, gas Edre underdäniga striswclser af den 19 och LZ sistledne November, och wele Eder derä till sivar lemna. Att Wär Nädiga afsigt alltid warit att sä mycket möjligt är spara den första utrustningsfonden af Engelska Subsidie. medlen, dels till vföresedde utgifters bestridande, dels till fyllnad af hmad i de mänadtelige Subsidierne kunde blifwa bristande emot de förefallande oumbärligs utgifterne. Och dä Wi desiutom tia före. kommande af Wexel.
Gr. Frölich: Jag är förekommen af Ilr v. Hartmansdorff och får derföre endast instämma i hvad han sednast yttrat. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara den af Hr v. Hartmansdorff framställda anmärkning såsom Ståndets gemensamma tanka. Ropades ja och nej. Frih. Ehrenborgh: Då åtskilliga ledamöter yttrat betänkligheter emot förevar. § i dess helhet, ar det, såsom Hr v. Hartmansdorff förklarat, alldeles nödvändigt, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes gifva oss propos. först på den hufvudsaldiga frågan, huruvida chefen för Just.departementet skall vara ledamot af Konungens Högsta domstol. Jag.anhåller derföre om följande propos.: Förklarar R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke den anmärkning emot GonstitUtsk:s förslag vid 6 § Reg.F., att chefen för Just.departementet ej tillika må vara ledamot af Konungens Högsta Domstol. Gr. Frölich: Jag förmodar, att R. o. Ad. icke vill med ja besvara denna propos., emedan Hr Gr. o. Landtm., i stället för chefen för Just.departementet, nyttjat benämningen JustStatsminister. Hr Lagerhjelm: Då ett utsk:sbetänk., antingen i sin helhet eller i vissa delar, naturligtvis först bör framställas till bifall eller afslag, hemställer jag, 0111 icke den sats, sorn Utsk. antagit, bör först framställas till bifall, hvarvid det komme att visa sig, huruvida Ståndet instämmer i Utsk:s tanke eller icke, hvilket ännu är ganska osäkert. Gr. Frölich: Jag fruktar, att den siste värde talaren helt och hållet förblandat det behandlingssätt, som äger rum i alla andra frågor, med det behandlingssätt, som grundlagsfrågor erfordra. Det går icke an, efter mitt förmenande, att nu göra propos. på bifall till Utsk:s förslag, emedan det ej kan komma i fråga att afslå detsamma.
Huset stola a Luft, Slottet wistas, nya Möbler mäste derstädes anskaffas, men a andra sidan, att f. d. Konungen hastar för en stuld, hwilken, enligt hwad utrönt blist wit, härrör fran hwarjehanda utgifter/särdeles för underhållandet af Dest hästar under Campagnen i Pommern, en kostnad, som ej kunnat, utan Hans eget begifrvande, paföras Hans enstilta medel, sä will Kongl. Majit hafwa till Stats, Utskottet fram, ställt om icke förenämnde Möbler, med billig förhöjning i deras Jnventarii-wärde, 17,465 R:dle 16 stilling. 4 runst., ester derom skeende vfwerenskommelse med förra Kongl. Familjens Ombud, ma, för Rikets räkning, lill qwarblifwande wid Haga Lust,Slott, inlösas genom qwiltning mot skulden, stor 40,944 R:dlr. Slutligen, ehuru Riksens Ständer wid 1809 och lZlo arens Riksdag funnit Bellevue Lust,Park bära till den mästbjudande bort, arrenderas pa zc> ars tid, likwäl ock enär denna Lust,Park, hwaraf enstilt Man icke kan draga inkomst utan att derstädes hälla Wärdshus eller dylik Näring, blifwit af Staken inköpt, såsom utgörande, förmedelst sttt löge, en naturlig tillhörighet till Haga Slott och Park, har Kongl. Majit welat till Stats-Utskottet ofwerlämna tillstyrkandet hos Riksens Ständer der* as, att Bellevue ma blifwa förenadt med Haga Kongl. Lust, Park och, derifrån allt framgent oskiljaktig, uppläras Kongl. Majit till enahanda dispo, sttion. Kongl. Majit förblifwer rc. rc."
Lifvet har blott få minuter för frid och sällhet – endast för själens qval, för trånaden och saknaden har det långa år.» Goda, ädla Magnus! bad hon sakta, med en ton, som han måste hörsamma, skulle också icke det enkla: Magnus, hvilket ords makt hon alltför väl kände, hafva afväpnat honom. Men hon sade det utan en blick, ty den var fördunklad, och sådan borde hans öga icke nu möta den. Båda gingo åter tysta. Han böjde blott ned hufvudet och tryckte sakta hennes hand, hvilken han redan en stund förtroligt hållit i sin, tvenne gånger till sina läppar, och hon – hon drog den icke tillbaka, utan smög blott smekande de lena mjuka fingrarna fastare intill den famnande handen, – men blott en enda gång, ett enda litet ögonblick. Först i närheten af Sirishof upphunno de farbrodern, som der tagit plats på en soffa vid vägen. Han brydde dem, skrattande, för deras långsamhet och påstod, att han redan väntat här en half timma. Men då han märkte bådas förstämning, försvann äfven hans goda lynne, och Magnus erfor ett bevis derpå, då han ämnade sätta sig till styret i roddarbåten, uti hvilken de stego vid Lejonbryggan. «Vores Konge han styer ligesaa slet til Vands som til Lands», sade han, i det han sköt Magnus undan och sjelf fattade rodret. Under färden talades ganska litet, kanske emedan den sköna qvällen var för skön dertill. Lina såg jemnt åt land eller framåt mot staden, och Magnus, som satt midt emot henne, följde med blicken den hvita voilens rörelser. Då de kommo ut på strömmen, frigjorde den praktfulla anblicken af staden deras sinnen från stundens betryck. Af månen upplyst höjde sig framför dem slottet, som med sin terrass en ljum vårafton i denna belysning gaf en aning om Italiens konst och natur, och ifrån detsamma sträckte skeppsbron ut sin hvitskimrande husrad bakom mastskogen ända till de södra bergen, från hvilkas öfver hvarandra staplade, än månbelysta än i djup skugga gömda byggnader här och der ett ljus tindrade.
D e t hör till sällsyntheterna att en skräddare får kontant betalning; och huru mången stackars sömmerska har icke fått v a k a tills V i vilja ej inlåta oss p å den djupt sorgliga sagan om en eller annan yngling, som, sedan han lefvat stilla och försakande och &lt;J K u v e l e r a r e ANDERSON 1 Jakobstorg 1 1893 därmed fått ett namn som pålitlig person, lät sig dåras af kreditens demoniska lockelse och snart liksom fattades af ett hjul i maskineriet och rycktes bort, upp och ned, fram och åter, tills han låg där lemlästad och vanmäktig. Mången för fäderneslandet dyrbar kraft gick till spillo i universitetsstaden, där i nu tillryggalagda dagar det var så bedröfligt lätt att få kredit hos den eller den handlanden, som nog förstod att förr eller senare taga ut sitt. M a n har anmärkt om universitetsskulder, att de så egendomligt envist hänga i, och månget ädelt lif blef förpestadt genom dem. (Slut i nästa n:r.) U r notisboken. August Blanches syster. J. * Ut till hedningarne. Stina Sah Fröken d o t t e r af prof. C. Y. En » matgumma *. Charlotta Westberg. o * Till den stora hvilan. B o r d s i l f v e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs å silfver. — Bref besvaras omgående. " ^ 8 Q IDUN 1893 343 Kvinnojuryn vid Chicagoutställningen. Första konserten är afsedd att äga r u m i medlet af n o v e m b e r. Kjellander. Teater och musik. &amp; Kongl. » Lohengrin » och » Faust ». K. Dramatiska teatern. lördag i Musikaliska akademien. Att fru S. Af Helena Nyblom. Hon s p r a n g nedför de sista trappstegen och öppnade den stora dörren, som gick u t till g å r d e n. Han sträckte armarne emot henne och hviskade: » Tony, var inte rädd, — det är jag! » » Genom den öppna dörren såg h o n en postvagn f ö r s p ä n d m e d fyra hästar.
65 — 28'sOO "i >pr. i viro 26 6; — ss,8ov^ >/ 1 r viro zo 6s — — »8,soo 2! 8 vita 2 k°«dr. 6s — ,r.ooo 4! 10 Tinis Lc^ecklsl-Lourr. v.m. >S viro r; 6s ^ - — »2,000 - »1 vira is 6; —- ;,ooo -ini 22 vito lä 6s — 9,000 16 »4 vito 18 6s —- ; 9,000 22 Alaji -4 V/ro ro Alart. 6s — 12,000 »; 1; Viro ir 6s — »;,00^ 28 21 viro - -17 6s — 9,000 — »; v/lo 19 6s — ; ä.ooo lo »7 vito »Z 6; — rä.jos "i. 2 28 vita 24 äs ^ - — 107,702 ; 29 Tinis Lc Veckssi-Oourr v.m. ijs,200 laur l4oiL 2,s2i s Ilo Hirs 'lrarre 26 Alarr. 6; tagl » — I9'0o°^ 14 lun.
Hegiir af en äldre, erfaren kamrat en studieplan. Bestiiin, med hjelp af en erfaren rHdgif \ .are, den tid du bör egna Iivarje Ymne enligt planen, och sliipp den sedan icke förr, iin du hunnit mBlct. Mifste du taga en examen, SS tag den d fort du kan göra det utan skam, eller s i snart du tillegnat dig kursens element. SIH dig sedan pa retenskapliga specialstudier, om du har rad och lust dertill. Faran för ett motsatt tillvägagifende pspekas, och vilkoren för - en förnuftig examensliisning, sasom simdt förstbnd, vanliga förkun.skaper och SS mycken viljefasthet, soin fordras för att vara flitig. äfven niir arbetet i början förefaller oangenämt, fraiiih~lles. - Ar du ej af naturen ritt danad för stillasittande arbete, eller pligar och stör dig en allt för Mig inbillning, d uppsök en kamrat, .soni &amp; lugn och flitig, och inga med honom ett arbetsbolng. - iiiinner du dig trött af ihallande examensarbete, s9 tag et1 fritid, dock ej öker en minad. - Ar dti medellös, sif sök ej blott stipendier, utan sök arb.etc. Har du kunskaper eller talenter, soni kunna omsiittas i pengar, är det lyckligt; men ett hnndtverk, b r u s utöfning Iiter förena sig med studienrl~etet,. %r I h g t i i r h ftöraktligt. Skulle denim din Iiiniring ocksa cj leiirna dig mer iin 3-4 timmars ostörd studietid under de första studcnt.aren, s5 blir dock vinsten stor, jemförd med penningbekymren, under hrilka du skulle ntidgas framsliipa kanske större delen af ditt. lif. Slutligen kommer ridgifvaren till helsan och moralen. 153 - Ar din Iielsa svag, heter det, sa sök fr5n1st boten i regelbundna lefiiatlsoch arbetsranor.
Likaledes synes närvaron af ett större antal nämndemän vid urtima ting i tvistemål och syner å boställen samt kungsgårdar och andra extra förrättningar vara af mindre vigt, än det besvär och den olägenhet, som nämndemännen deraf få vidkännas. Utskottet får af dessa skäl och för att, så vidt ske kan, tillmötesgå anspråken på en lindring i nämndemännens besvär vid utöfvandet af deras vigtiga uppdrag, föreslå, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta en författning, hvarigenom, med ändring af lagens stadgande i 23 Kap. 1 § Rättegdngs-Balken om domfört antal nämndemän ä Lag-Utskottets Betänkande N:o 15 13 häradsting och laga syn i jordatvist, förordnas, att vid alla andra förrättningar, än lagtima ting, Häradsrätt skall vara domför, då, jemte häradshöfdingen, tre nämndemän äro tillstädes. De vi gligaste förändringar, som i afseende på Häradsrätterna blifvit föreslagna, angå emellertid mindre deras organisation än deras arbetssätt. Landsbygden har hittills saknat ständiga domstolar, under det att städerna sedan lång tid tillbaka åtnjutit denna förmån. Häradstingen äro endast tillfälliga, ehuru på bestämda tider återkommande sammankomster, och bibehålla i detta afseende den karakter, som utmärkte förfädernas folkförsamlingar eller ting för afgörande af menigheternas gemensamma angelägenheter, dervid hvarje bofast man egde att sjelf bevaka sin rätt. Vid dessa ting, som under en tidigare period sannolikt äfven hade en religiös karakter, afgjordes af och inför folket de rättstvister, som enskilde emellan uppkommit, och med denna lagskipning stod den tidens lagstiftning i närmaste sammanhang. Emellan tingen in föllo de stora friderna, julfriden, vårfriden och andfriden (eller skördefriden), då enhvar ostörd fick egna sig åt hemmets och den enskilda hushållningens bestyr.
Slutligen och då, i händelse af indrag» ning till Stats-Verket utaf de till Militaire» och Civil-Staterne i Landsorterna upplåtna indelningar, tillt interesse från dessa Staters sida upphörde att vid markegångs-sättnin» garne söka bibehålla jemvigt i markegångs» priserne, har Collegium i underdånighet an» sett det vara oundgängligt, att en sådan för» ändring i nuvarande method för Markegångs» sättningen införes, att någorlunda jemna och billiga priser å spannmål och andra ränte» persedlar må stadgas under ett visst tid» skifte, t. ex. från Riksdag till Riksdag, der» igenom att åt Rikets Ständer öfverlemnas att, för fem år på en gång, markegången för hvarje Län reglera, på hvilket sätt, å ena sidan, Statens inkomst i grundskatt bestämdt skulle kunna beräknas och ordnas, med hänsigt till Statens behof och den skattdragandes förmåga, samt, å andra sidan, den fördel beredas denne sistnämnde, att missväxten och olyckan, som förminska eller tillintetgöra afkastningen af hans jord och frukten af hans arbete, icke må hädanefter, såsom hittills, blifva dubbelt tryckande eller för - Bil. till. K. M 'Nådiga Skrif v. N.-o 52. 21 störande derigenom att hans skattebidrag ökas i förhållande till den förlust han lidit. Kongl. Majit, som funnit det af Kaminar-Collegium uppgjorda förslag till förenkling och omsättning af ränte-persedlarne vara med mycken omsorg och skicklighet författadt, har ansett detsamma, enligt Rikets Ständers vid sista Riksdag till Kongl, Majit framställda underdåniga anhållan, nu höra komma till deras pröfning; och vill i sådant ändamål härmed till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna nämnda förslag med dertill hörande handlingar, Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Ståts-Utskott med Kongl, Nåd och Ynnest gtädse välbevågen.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Herrar Committerade för uppgörande af Förslag till en förbättrad fångvård, den 5 Martil 1823- S. D. Sedan till justering blifvit uppläst Committerades underdåniga Betänkande, angående försvarslöse personers och fästningsfångars behandling, yttrade Herr Justitiae Cancelleren och Ridd. Bergenschöld sig skriftligen sålunda: ”Ledamot i den Committé, sorn K:gl. Majit under den 3 Nov. 1820 i nåder förordnat för att afgifva underdånigt förslag till förbättrande af fängelse-anstalterne i Riket , får jag i detta särskildta yttrande framställa de olika åsigter, jag i vissa delar eger emot de värde Ledamöter, hvilka om betänkandet varit ense. Jag instämmer fullkomligt i d<? grunder Committéen uppgifvit för inrättande af Correctionshus, lör att sätta dem i det mest ändamålsenliga skick. Dessa grunder äro, utom deras erkända theoretiska värde, äfven bestyrkte af erfarenheten, der de varit använde. Jag vill endast tillägga, att efter den erfarenhet, sorn är vunnen vid Norrköpings Spinnhus, en inrättning häri Riket, der, så vida jag haft tillfälle erfara, mesta omsorgen egnas, för att åt samhället återgifva förut vilseförde medlemmar, äro snygghet, arbetsamhet och tystlåtenhet första kännetecknen till förbättring. I afseende åter på den moraliska förbättringen, så erkänner jag gerna vigten deraf, men hemställer 136 Ang. inr. af ttt allm. Arb. och Correctionsh, m. m. om den förtjenar all den uppmärksamhet Corn* mittéen deråt lemnat, innan Uppfostrings-anp stalterne i Riket blifva satte i någorlunda j-mnförlighet dermed, så att man icke må beskyllas, att använda för mycken kostnad på brotts* lingar, i stället för att , genom samma medels användande j tid, förekomma deras tillvarelse.
1 :o. I Städerne, med undantag af Stochholm, åligger det Magistraterne att, då verkställighet sokes å Dom eller Utslag, hvarå utmätning följa bor , inom fjorton dagar frän den dag, dd Domen eller Utslaget till Magistraten aflemnas, hvaröfver skriftligt bevis ovägerligen bör sökanden meddelas, i laga ordning utmätning hos gäldenären förrätta. Vårder lös egendom utmätt; dd skall LagUtskottetS Betänkande N:o 150. 7 de/t, med iakttagande af hvad i Kongl. Förordningen den 18 December 18a.l, angående vissa omständigheter i afseende pd verkställigheten af Auc tioner ä utmätt egendom, är föreskri/vet, genom Magistratens försorg f örsäljas sd tidigt, att borgenären kan, inom sex veckor från ofvannämnde dag, af f örsäljningssumman, sä långt den förslår, erhålla betalning för sin fordran. Utmcites fast egendom; dä skola anstalter till dess försäljande t i enlighet med första och andra punkterna i berörde Förordning, så skyndsamt vidtagas, alt, der mer än en auction blifver af nöden , äfven andra auctionen md kunna inom tre månader frän sagde dag försiggå; och besårje sedan Magistraten , alt hvad af köpeskillingen borgenären tillkommer hålles honom tillhanda sist fjorton dagar efter köpeskillingens förfallotid. a:u. A landet skall Kronofogde, inom en månad från den dag, dd Dom eller Utslag, hvarå utmätning följa bör, till honom aflemnas, hvaröfver jemväl han bör ovcigerligen meddela skriftligt bevis, utmätning hos gäldenären förrätta; och vare Kronofogden skyldig alf derest lös egertz LagUtskoiiels Betänkande iS:o i5o. dorn i mät tages, inom tre månader fran nyssnämnde dag, egendomen, i vederbörlig ordning , f örsälja och af försäljningssumman, sd vidt den förslår, borgenärens fordran gälda.
Maj. rqter sä härstädes som gf Wästra M-nKcm, hwilk q werkställt den, som egentliga äran gt fralse et pa brameu af sit fall stadt fosterland, tilkommer. Om jag under loppet af min tjenstetid kunnat förwarfwa mig Riksens Högloft. Ständers och Ert, mina wordade Landsmäns, förtroende, äro mina omsorger belonta; mit största bemödande skal blifwa, ehuru litet hopp om et långt fortfarande, min alder och förfwagade helsa kan härtil lemna mig, at med all nit och ospard moda än ytterligare gora mia f rtjent af Riksens Högloft.Ständers ynnest och walwuja, hwaruti jag'ödmjukast mig innesluter. Herr (i> n ! - I-.: Ljok'?u cl 1 ercrsu t/ : Dä jag nu med större delen af dem sorn den r?,:de ststledne Mars, föranledde af flere sammanstötande, wigtiga och olyckliga omständigheter, nödgades försäkra ost cm Konungens person, af Herr Landtmarfkalken och Högloft. Riksens Ständer omfattas med den största ära, som kan wcdcrfaras Swenffe män, karr jag ej undgå nämna, at jag med ledsnad saknar ibland ost den mari, sömsmed sin katta frimodighet understödde detta wädliga företag, hwarfore jag äfwen önffat at han nrr warit i tilfäke dela en ära med ost, som öfwerträffar alla belöningar. Denne man är MlchiMnnm och Hofmar ftalken m m. pnlfvei-spLri-e, bwilken ivarit och ännu är anförtrodd bewakningcn öfwer Konungen pä Gripsbolms,Slott, bwarfore jag fär in nestuta honom och öst samte-ige uti Herr Landtmarftalkens, Herrar Talenrärrs och Högloft. Riksens