Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Först då hon en dag hade fått ut sin landå och departementschefskan, som inte kunde motstå det eleganta ekipaget, hade samtyckt till en åktur, fick hon tillträde till det departementala kaffebordet efter middagen. I stället har en ung herre, oaktadt han är student och af god fami] j, blifvit så godt som utstött. Dels har han nämligen blifvit beslagen med att dricka absinth, dels har han en söndagseftermiddag farit till Köpenhamn och först kommit till-baka på måndags förmiddag, hvarpå han strax gick upp och lade sig att sofva. Efter detta blefvo de unga damerna förbjudna att fara ut och ro med honom. Söndagen är dock på det hela taget för hotellet en skammens dag. Då luktar det biffstek i trädgården från kl. sju på morgonen, och långa rader af droskor med trumpeter och för-eningsstandar i spetsen köra fram till dörren och aflassa stojande menniskor. Skaror, som storma lusthusen, besätta bänkar och bord, springa i kapp på badhusbron och upp och ned för trapporna till Utsigten, dricka, dansa och föra väsen. Sex reservkypare från Köpenhamn flyga fram och tillbaka och taga alldeles lofven af Jeppesen. En sångkör tar plats på balkongen och exeqverar » Joakim uti Babylon », så att departementschefen omöjligen kan få sin middagslur. Dammiga velocipedryttare ligga och dra sig på gräsplanerna i opassande benpositioner. Och i allt detta sus och dus trippa de fina badgästerna och inackor-deringarne modstulna omkring eller skocka sig samman i afsides vråar likt hyggliga höns, som af en vaggande och snattrande andfiock blifvit förjagade från sitt område. Derför säger också fru departementschefskan hvar söndags-afton vid tébordet: — Ja, vore vi inte tvungna att bo så nära, för att min man två gånger i veckan skall in och konferera med ministern, skulle det vara sista sommaren som vi vore häri Gustav Esmann. - o®oSvenska Bibliotek och Ex-libris. Anteckningar af C. Med 84 illustrationer. Tr., Sthlm 1889, i 150 ex.
Stad redan funnit mindre behagliga verkningar och inser för framtiden de svåra följder, Gevärs-Factoriets nedlägg* ning skall förorsaka Staden, i stäf let för det hopp Staden gjort sig, att genom Factoriets full, komliga upphjelpande få skörda frukten och välmågan åf det lif och rörelse, en så betydlig Närings-gren Staden bort gifva.” ”Aflidna och orklösa Arbetares fattiga Familier äro nu det saknade och sörjde Factoriets nästan enda qvarlefva, sorn länge nog skall trycka ett i och för sig sjelft fattigt Borgerskap, hvilket, med aftagande i förkofran och välmåga, likväl sedan år 1754 . då ofvan åberopade förening - 39» Den 2 Juli. ning med Faktoriet ingicks, sa tilltagit till numerairen, att de Borgerskapet tillagde två tredjedelar, ehuru nu mera fördeldta i så små lotter eller rotskiften, att hvardera innehåller blott ett tunne4 jr kappeland och af särdeles dålig beskaffenhet, ändock äro för Borgerskapet så otillräckliga, att åtskilliga skiften måst delas emellan tvänne Borgare, och likafullt en ansenlig del af Borgerskapet nödgas vara i mistning af all sådan jord, utom det att den åt Stadens Embetsman af det hela afsatte Eönings-jord är så knappt tilltagen, att Pastor har blott 6 tunneland, Borgmästaren 5, hvarje Badman ii och så vidare.” ”Ehuru ej så alldeles i samband med förevarande ämne, torde det likväl, i afseende på det åsyftade ändamålet , icke vara utur vägen att omnämna, det Söderhamns Stad , hvars Pastorat är ett ibland de mindsta i Arke-Stiftet, varit af fordno tillagdt 30 tunnor Spannemål 1 vederlag, men för 30 år sedan, vid vägrandet att ingå uti en angränsande Församlings Pastors förslag, att få Staden till Annex, blef alldeles skild vid detta vederlag och har sedermera deraf varit i mistning, till icke ringa tyngd vid Pastors - aflöningen för Stadens fattiga innevånare.
Deribland kari exempelvis nämnas; Om. rättigheten , att öppna räkning i Vexel-Banquen, eller att i Banquens vård inlemna Deposita, skulle begagnas af alla eller de fleste personer i Sveriges Rike; om smärre afbeialningar på hvart och ett af Banquens lån gjordes hvarenda dag eller vecka, med mera af dylik beskaffenhet, som, enligt Författningarne. rj kunde vägras. ^Lyckligtvis finne^dock ännu ingen anledning att sådant befara. y:de Frågan: ”Manne Författningar, som ligga i strid med allmänna opinionen , äro nyttige att bibehålla? Det är väl föreskrifvet, att Banquens större sedlar skola transporteras man från man, men månne väl detta iaktta* ges? eller hafva någonsin Riksgälds-sedlarne, under den tid de utgjorde Rikets rörelse-capita], i följd af någon derom gifven Författning, blifvit transporterade, fastän desse sedlar i allt öfrigt b ifvit utgifne med enahanda controiler» som för Banco sedia rr.e äro stadgade?” Svar': Huruvida rättigheten, att på viss man transportera Banco-sedlar, mer eller mindre af allmänheten begagnas, beror helt och hållet af döss eget godtfinnande. Efter hvad inkommande Transport-sedlar visa, sker sådant ej så sällan. I hvad fall som hälst tyckes dock den säkerhet, att på grund af en gifven Författning kunna, då behofvet så fordrar, transportera en sedel på viss man, och derigenom, åtminstone till betydlig del, göra dess gångbarhet hos andra beroende af rätte egarens samtycke och begifvande, vara af för myc; Banco-TJtskoltda Btldnkenden. *05 lee t värde, att utan allt behof och ändamål afskaffas. Bemalde Transport Författning, af Banquens Commissarier begagnad, lärer helt nyligen hafva ledt till deri påföljd, att LandsSecreternren , Lagmannsn Kleman i tarlstad , .just i och för någon brist i denna sä onödig ansedda förrnalité, mäst, enligt vederbörlig Domstols beslut, träda i häkte.
När Liszt åter framträdde inför offentligheten, var han som förvandlad, och man hade svårt att i den romantiskehimlastormaren igenkänna » le petit Litz ». Allt hos honom var nytt, med en hittills okänd makt och på ett hittills obekant språk talade han till sina åhörare, och han band dem i en förtrollning, som gjorde att till och med konsertsalens hela atmosfer syntes förändrad. Allt var stamning, rörelse; spänning i hvarje ansigte. Och på podiet Liszt sjelf, omgifven af en krets af qvinlig skönhet och elegans, till största delen hans elever, med hvilka han nu utbytte komplimanger och skämtsamma repliker eller bland hvilka han under pauserna helt ogeneradt slog sig ned. Konsertsalen tycktes förvandlad till en salong, och lik en ungdomlig gud stod i dess midt den smärta ynglingagestalten med de blixtrande blågråa ögonen och sin skarpt skurna » profil d * ivoire », omgifven af det långa mörkblonda håret, beherskande allt med den tändande makten af sitt snille. Om hans spel från denna tid skrifver dHDrtigue i » Gazette musicale »: » Han är ' det poetiska inbegreppet af » alla intryck, som han emottagit Och dessa idtryck, som han enligt all sannolikhet ej skulle förmå återge i ord eller i klart uttryckta tankar, dessa reproducerar han nu i hela deras obegränsade utsträckning med en sanning, en kraft, en energi i känslan och förtrollning i uttrycket, som är oförliknelig. Än är hans konst passiv, ett instrument, ett eko: hon uttrycker, hon öfversätter; än är hon åter verksam: hon talar, hon är det orgau, hvaraf han betjenar sig för att utveckla sina idéer. Så sker det, att Liszts föredrag ej är ett mekaniskt, materielt exercitium, utan vida mer och i_ egentlig mening en komposition, en verklig konstskapelse. » Anda till framemot fyrtiotalet var pianospelet i allmänhet af den art, att snabbheten, lätthet och elegans i figurer och passager samt i fråga om uttrycket en vek, så att säga i midten af känslan stående melodi blef det förherskande draget.
Det förekommer något oformligt att fatta ett sådant beslut, som Gr Lagerbjelke föreslagit. Jag tror ej, alt R. o. Ad. äger någon rätt att ingå i pröfning af de andra Ståndens beslut oell förklara om R. o. Ad. dervid later bero eller icke. Jag skulle tro, att hvad Frih. Cederström sednast yttrat är det rätta, och anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, i öfverensstämmelse dermed må framställa propos. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Rättast måtte det vara, att R. o. Ad. fattar beslut öfver LagUtsk:s förra betänk, i denna fråga; emedan bär endast är fråga om en inbjudning till R. o. Ad. att instämma i en af de öfrige 3 Stånden beslutad förklaring, att ett lagsladgande måtte få en viss, af dessa Stånd beslutad redaction, och jag kan ej inse huru detta Stånd skall kunna afslå den af 3 Ständ antagna förklaringen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att LagUtsk:s betänk. N:o 30 innehöll sjelfva hufvudsaken, och att om R. o. Ad. ville i afseende derpå fatta något beslut, sedan frågan genom 3 Stånds beslut blifvit afgjord, något binder för framställande af propos. å berörde betänk, icke mötte, men att, ehvad beslut R. o. Ad. derom behagade fatta, det likväl syntes nödigt att något yttrande blefve meddeladt i afseende på Utsk:s mein. N:o 64, som icke innefattade annat än förslag till redaction af det beslut, de öfriga RiksStm hade fattat. Frih. Cederström: Betänk. N:o 64 slutar med dessa ord: ”och inbjudes vördsamt Högl. R. o. Ad. att i denna fråga med öfrige RiksSt. sig förena”. Detta är en inbjudning, hvilken jag anhåller att R. o. Ad. icke matte antaga, utan i stället bifalla det första betänk, i denna fråga. I anledn. häraf yttrade IL Ex.
NY SVENSK BREFOCH FORMULÄRBOK, innehållande en fullständig anvisning till författande af alla slags Bref, vare sig familjeller affärsbref, samt mönster för alla andra slags uppsatser, som kunna behöfvas i det enskildta som i affärslifvet; af L. U. Almqvist. DEN LILLA KÖPMANNEN, eller kortfattad anvisning att uppsätta de flesta vanliga i handeln förekommande bref, requisitioner, anvisningar, vexlar m. m. En liten Handbok för unga män, som egna sig åt handeln. KÖPENHAMN OCH DESS OMGIFNINGAR. Handledning för Resande. Med Vy och Plankarta. 20 sk. GÖTHEBORG OCH DESS OMGIFNINGAR, jemte en Utflygt till Trollhättan. Med 4 Vyer; cartonnerad. PLAN OCH PANORAMA AF GÖTHEBORG, ritad efter Naturen af L. Björkfeldt, graverad af C. Otto. Folio. PORTRÄTT AF JENNY LIND, ritad i Berlin 1845; med åtföljande Biografi på Svenska. MARIEBLOMMAN. Bijou-Calender för 1845, inneh. Noveller och Poëmer af Orvar Odd, Nybom, Malmström m. fl., Porträtt af H. K. H. Kronprins CARL, samt en stålgravyr. I elegant förgyldt omslag. SVEA. Folkkalender för 1845. Med Porträtter af DD. MM. Konungen och Drottningen samt 12 andra plancher. EN BRÄNVIN-SUPARES LEFNAD OCH DÖD. Sann händelse, tecknad af C. A. Wetterbergh (Onkel Adam). 8 sk. INGEN TANDVÄRK OCH INGEN ELAK ANDEDRÄGT MER! I sammandrag efter Taveau, Maury och Saunders. NY TABELL FÖR LUNAR-DISTANSERS CORRIGERANDE, af J. J. Åstrand. 8 sk. Allt Banco. DEN ÄKTA GENTLEMANNEN. Förord.
Län, Kammar-Rätts Rådet Selling förskingrade brudgåfvo-vinster å tillsammans 66 R:dr 32 sk., icke iakttagils; att den i böljan af år i8/{3 utbetalda anslags-summa för ombyggnaden af Strömsholms kanal icke blifvit å den afsatta byggnadsfonden afförd, på sätt Fullmäktige, i afseende å bokföringen af dessa utbetalningar, föreskrifvit; varande, till följd häraf, fondens återstående kapital-belopp i hufvudboken utbalanseradl med 533,3oo R:dr, i stället för 53o,000 R:dr, samt räntan med 21,332 R:dr, i stället för 24,5oo R:dr, och således kapitalet och räntan, sammanräknade, upptagna till i32 R:dr utöfver deras verkliga belopp; alt en missräkning af 17 sk. 2 rst. skett å den under året upplupna ränta för de utaf Ull-Diskont-kreditivet lyftade medel; att, vid beräkningen af räntorna för de städerna Norrköping, Wenersborg och Borås meddelade byggnadslån, dessa räntor blifvit å 8 särskilda conti för högt beräknade med tillsammans 1 sk. 4 rstsamt å 23 conti deremot lör lågt upptagna med ett sammanräknadt belopp af 5 R:dr 43 sk. 6 rst.; att en under granskningen af 1842 års hufvudbok anmärkt missräkning af 5 sk. 4 rst. å räntan för Bruksägares Ilypotheks-kassas, af Riksgälds-Iiontoret uppköpta, obligationer väl blifvit iakttagen i hufvudboken för år i843, men icke rättad genom missräkningens påförande å intresse-conto; att den under sistnämnde år upplupna ränta för Skånska Hypotheksföreningens 4? procents obligationer å ett kapitalbelopp af 202,000
Kontoret rörande rättegångsoch utsöknings-ärenden. § 2- Revisorernas åligganden bestå deruti: a) att granska Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning sedan den tid, sist församlade Revisorers eller Stats-utskotts granskning omfattat; Stats-Utskottets Utlåtande, M 15. 15 b) att härvid sorgfälligt undersöka, om detta Verk kommit i behörigt åtnjutande af de detsamma utaf Rikets Ständer anvisade inkomster och tillgångar, samt om verkställda utbetalningar varit med Rikets Ständers beslut och föreskrifter öfverensstämmande; c) att tillse huruvida, ej allenast Fullmäktige, utan äfven Riksgälds-kontorets samtlige embetsoch tjenstemän ställt sig till efterrättelse det för Kontoret utfärdade reglemente, jemte andra gällande instruktioner och föreskrifter, äfvensom för öfrigt vederbörligen iakttagit och fullgjort sina åligganden; d) att, derest något skulle finnas vara försummadt eller eljest kräfva rättelse, härå fästa Fullmäktiges uppmärksamhet och derjemte hos Rikets Ständer förhållandet anmäla, samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande af behörig verkställighet eller rättelse härutinnan, anses böra vidtagas; e) att dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmäktige eller Kontorets embetsoch tjenstemän, att
21g vas öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, i anledning af väckt fråga om Låne-understöd för Trollhätte Canalverk, m. m., tillstyrka antagandet af det uti detta Betänkande förekommande andra Alternativ, som afser det ifrågavarande Lånets beviljande, voro nedannämnde Ledamöter af skiljaktige meningar, hvilka på begäran skulle hos Rikets Höglofl. Ständer genom Protoeolls-Utdrag anmälas, nemligen: 1:0 Herr Revision s-Secreteraren Stråle, hvilken, utom de i förra Betänkandet anförde grunder, för den första deruti uppgifne alternativa meningen, enligt hvilken Lån till Trollhätte Canal-Bolag icke borde ega rum, ytterligare åberopade de skäl Herr Revisions-Secreteraren flere gångor förut vid frågor om dylika Låneanslag anfört, att inga andra Allmänna Medel dertill för närvarande vore eller kunde intill nästa Riksdag blifva att tillgå än de, hvilka efter Herr Revisions-Secreterarens tanka borde i främsta rummet användas till beredande af möjligheten för en återinträdande ordning i Rikets penningeväsende. Härmed förenade sig Herr Jacob Linström, samt Herr Bruks-Patron aao S fats-Ut skottets Betänkande!!.
Dä ordentclige Spis-wärdar och Traktörer icke Llifwit uti Utskottets Betänkande omnämnde, eller derunder inbegripne, sä lärer nägot s^ecielt nämnande af -eras undantag frän förbudet, hwilkct undantag frän Herr Borgmästaren'Wsbrenderg äskat icke wara af nöden. 5:0 Att Sjöfolk samt de till Gärdfari-hankels drifwande utsände Tjenste-d. ängar böra undergä stränga Läkare-visitationer, tror Utffottet ännu wara nödigt, och detta sä mycket mera, som omförmälte personer pläga besöka Dsn Z April. 8-8 besöka Utrikes orter; men med anledning af sä wäl Herr Directeuren Lsntessons som Hederwärda Bonde-Ständets anmärkningar fär Utffottet nu föresiä, det sä beskaffade visitationcr icke mä utsträckas till de Gärdfari-handlande hwilka äro werkeltga Hemmans Innehafware. 6:0 Utffottet medgifwer, att för Gärdfari-handlands Hemmans-ägare nägon ytterligare inskränkning uti deras Handels-rättighct än Kongl. Eommerce-Eollegii kungörelse d n 8 Martil iLog inne! äller, wid detta tillfälle icke bör komma i sräga; men Utskottet kan icke med stillatigande förb-gä den omskar diodet, att en Ledamot af Hederwärda Bonde-Ständet, Riksdags-mannen gullers vAnielr. ron frän Elfsborgs Län, pä hwars upplysning och riktiga omdöme, Utffottet uti andre hit remitterade Memorialer emottagit flere bcwis, denne gäng lätit förleda sig att tro, det Utffottet welat förolämpa hans Committenter och med detsamma hela Bonde-Ständet, hwars nytta, det öfwerklagade Förflaget närmast rörde, hwars heder Utffottet alltid med yttersta öm!ct söker befrämja, och hwars tilltagande wälmäga är ett af de käraste ämnen, hwarmed Utffottet kan sysselsätta sig.
Betänkande N:o 21. att vid reglering af skjutsningsväsendet dessutom måste afses icke allenast de skjutsningsskyldiges, utan äfven det allmännas fördel, och, för vinnande af dessa ändamål gemensamt, vore lika angeläget att, å ena sidan, öfverdrifna anspråk eftergåfvos, och, å den andra, billiga fordringar icke lemnades utan tillbörligt afseende. Till besvarande af dessa invändningar bade Utskottet anfört att, om en del af de skjutsningsskyldige, under misströstan att annorlunda blifva qvitt en börda, vid hvars aflyftande så många svårigheter möta, erbjudit sig att dervid med uppoffringar biträda, så torde derifrån ej ovilkorligen böra dragas slutsatsen att dessa skjutsningsskyldige ej ansett sig billigtvis kunna fordra, att utan någon sådan uppoffring från denna börda befrias; och om äfven bland åtskilliga skjutsningsskyldige en sådan åsigt, som den af kommittorade förutsatta, skulle hafva vunnit afseende, så torde ej heller deraf böra dragas den ovilkorliga slutsats att berörda åsigt är rigtig. Då det först påtvingade skjutsningsbesväret sedermera genom lag bestämdes, var sådant, på sätt förut vore erinradt, ett polisstadgande till beredande af ömsesidiga fördelar, och kunde ej anses hafva utgjort någon laglig grund för påläggandet af skatt. Vore den för skjuts-entreprenaderna erforderliga summan för stor för att bäras af Statsverket i dess helhet, huru mycket för tung skulle den ej då vara att bäras ensamt af dem bland Sveriges invånare, på hvilka den för närvarande bvilade; men då, på sätt kommitterade erinradt, skjutsningsbesvärets betungande egenskap mera bade sin orsak deruti att det tryckte särdeles ojemnt, än i utgifternas belopp, blefve således detta bestyr än mindre kännbart, derest kostnaden för detsamma fördelades på landets samtlige inbyggare. Det allmännas fördel genom jordbrukets befriande från skjutsningsskyldigbeten och genom ett rationelt ordnande af fortskafiningsväsendet vore ock otvifvelaktigt så stor, att från denna synpunkt ej borde kunna bemtas giltiga skäl för motstånd mot genomförandet af jordbrukets fullkomliga befrielse från ansvaret för de resandes förskaffande.
Sedan jag sålunda granskat de exempel som man åberopar, för theorien, 6å torde d t icke vara alldeles ur vägen att också begära en uppmärksamhet åt de exempel, som bevisa 196 Den Uo Junit f. m, faran af att lemna för mycket insteg åt utländska handelsinteresset, och faran af att för litet vårda den inhemska idogheten såsom exempel talande emot theorien. Hurudan är väl Portugals Economiska belägenhet, efter att hafva i mer än ett hundrade år tillåtit England att öfversvämma landet med utländska Fabrikater och småningom bemägtiga sig af dess handel? Huru utfaller väl jemförelsen mellan Spanien fordom och Spanien nu? När man i historien ser hvad Spanska idogheten var i de tider då Spanien försåg verlden med de finaste kläden och dyrbaraste arbeten och nu erfar, att dessa länder, så af naturen gynnade så rika af metaller deras Colonier lemnat dem; likväl stå vida efter många andra Länder i Nationalvälmåga, så tvingas man att medgifva, icke blott att handelsfrihetens verkan på den inhemska idogheten visserligen icke varit dem nyttig, utan älven att idogheten hos ett folk betyder mera än alla skatter. På alla dessa skäl tillstyrker jag, det handelsfriheten, sådan den nu föreslås oss, aldrig må bifallas; och såsom yttersta varning deremot, får jag erindra att försöket, om det slog olyckligt ut skulle fordra Secler för att upprätta skadan. Men jag är dock långt ifrån att gilla allt, af vårt nu gällande prohibitivSysteme. Den förebråelse man gör Systemet, att produetionen har de senare åren aftagit, kan jag väl icke godkänna; dels derföre att vi veta, det Systemet var alldeles detsamma som det ännu är, på den tid, då produetionen Den 28 Jani i /, m. 197 var i tilltagande, hvilket tillräckligen vederlägger förebråelsen; och det dels derföre, att då vi katina den sanna orsaken ligga i penningebristen, så kan jag icke tillåta mig ett sådant misstag 0111 orsaken; men jag anser dock systemet äga behof af mycken rättelse, dertil också, jag medger det gerna, Utskottet lemnat goda bidrag, i de grunder Utskottet föreslår för den blifvande Tulibevillningen.
Såsom tjenstbara ansedda 68) P) l10) 8 - 8 Till ärlig underhållskostnad af de här ofvan såsom tjenstbara upptagna 63 st. kanonslupar och mörsarefartyg, 93 st. kanonjollar och 8 st. chefsfartyg, deri inberäknade kostnaderne för mindre reparationer samt slitning under expeditioner, anser Komitén, på grund af vid Flottans härvarande station vunnen erfarenhet, bör upptagas ett belopp af Runt R:dr 29,000, utgörande något mer än 1 procent af ungefärliga nybyggnadskostnaden af nämnda antal slupar, mörsarefartyg och joll ar, beräknad för de förra å 27,000 Rtdr och för jollarne å 13,500 R:dr. ') Yngve, Agne, Niord, Hvita Björn, Alf, Storken. Fisken, Pelikan, Makrillen, Påfogeln, Laxen, Krams fogeln, Ostran, Tärnan. 2) Korpen, Kalkon, Torsken, Tranan. 3) Deri inberäknade 2 roddkanonbåtar, hvaraf den enå under byggnad. 4) Hackspik, Kråka, Siska, Bofink, Svan, Orre, Svala, Trast, Skata, Anka, Lodbrok, Waulund. 6) Uttern, Lommen. 6) Torkel, Halstan. 7) Slungaren. 8) Styrbjörn, Tycho, Brynolf, L:a Amphion, Brynhilda, Ingeborg. 9) Frigga. l0) Starkotter. 15 M 13. För underhåll och vidmakthållande af Flottans obevärade fartyg, såsom briggarne för Skeppsgossars exercis, lastdragarefartygen, nuvarande och framgent behöfliga espingar, pråmar, vattenskutor, travaillebåtar, mudderfartyg, samt smärre ångbåtar, erfordras ett mot 5 procent af dessa fartygs totala nybyggnadskostnad svarande belopp af R:dr R:mt 17,000. 16 M 14.
Då visa de uppgifter som Bevilln.Utsk. vid sistl. riksdag erhöll ifrån tullverket öfver lulliukomsterne ifrån 1839 till och med 1844, således under fem års lid, en så betydlig skillnad för vissa år, att då t. ex. för är 1842 tullinkomsten gjorde omkring 3,900,000 r:dr, så minskades denna inkomst under påföljande året 1843, då en mindre fördelaktig konjunktur hade inträdt, till 3,500,000 t':dr eller med icke mindre än 400,000 r:dr. När under denna lid en sä betydlig skillnad i tullintraderne för 2:ne år kunde uppstå, så hemställer jag om icke samma förhållande jemväl hädanefter kan inträffa. Man brukar vanligen hämta ledning för sina beräkningar ifrån den förflutna tiden; man brukar, om man är försigtig, att akta på historiens lärdom. Tullverkets historia vittnar derom att de kalkuler man uppgjort kunna inom nästa års slut vara i högsta grad felaktiga. Det kan då icke skada om man såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, tager 2 å 3 är af den lid som förflutit under det andra grunder för tulltaxan voro gällande och lägger dem till de tvä sista åren, då en annan tulltaxa tjenat till efterrättelse. Just derigenom kan man utfinna ett medeltal som i någon mån kan närma sig det rätta, men att taga just de fördelaktigaste år som Sveriges handels-historia vet att framvisa lill grund för framtida förhållanden, dä man bestämt känner alla de ofördelaktiga omständigheter som redan inverkat och 142 Den 5 Augusti. efter all anledn. ännu länge skola inverka på vår handel, det synes nära nog vittna om eli slags lättsinnighet i beräkningar, dertill R. St. icke böra göra sig skyldige. Hr von Troils ömma böner härleda sig hufvudsakligen derifrån att Svenska folket skulle kunna blifva särdeles missnöjdt i händelse R. St., sorn redan beslutat pålägga en extra bevillning i och för kostnadernes bestridande vid de af K. M. beslutade rustningar, måhända skulle af en lägre beräkning af de extra statsinkomsterne, nödgas motse en förökning i den s. k. allmänna bevillningen.