Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Boströmska dito 75: — Bergman-Miillerska dito 60: — Petreijiska dito 75: — Åleniska dito 2,115: 8f. Stockholms Gymnasii fonder 1,527: 91. Nicolai dito 238: 32. Hedvig Eleonora: dito 127: — Adolf Fredriks dito 2,553: 79. Balans till år 1860: Skuld: Stockholms stads undervisningsverks fond 98: 47. F. d. kathedralskolans fond j47: 26. Boströmska dito 450: — Petreijiska dito 262: 50. Stockholms Gymnasii fonder 3: 9. B alaris fran år 1858: Skuld: Stockholms stads undervisningsverks fond 2,087: 86. F. d. kathedralskolans fond 73: 63. Kniggeska dito 305: — Boströmska dito 150: —■ Bergman-Miillerska dito .'. 30: — Petreijiska dito 37: 50. Stockholms stads undervisningsverks fond .■ 127,259: 54. F. d. kathedralskolans fond 628: 63. Kniggeska fonden 784: — Boströmska dito 225: — Bergman-Miillerska dito 90: — Petreijiska dito 150: — Aleniska dito 1,340: 24. Stockholms Gymnasii fonder 1,218: 48. Balans till år 1860: Kontant Utlänta behållning. medel. Fordringar. Summa. Tillgångar: Boströmska dito 375: — 1,500: - 1,875: — Bergman - Mullerska fonden . — 1,200: 1,200: — petreijiska dito 337: 50. 1,500: 1,837: 50. Fordringrr. Summa. Af sistlidet års Revisorer anmärktes, att de af Kongl.
Våg levereradt och således måste efter den fastställde Taxan godtgöras. Hvad Regementsskrifvarnes till LandsContoiren afgifvande Kronomedels-Råkning beträffar ; så och jemte det hufvudsakliga tiden till redovisningen äfven får Regementsskrifvaren inträffar den l Maji, foijer af sig sjelf, att får föregående årets Uppbörd, lika som uti Härads-F’ögderierne, bår afgifvas Special-Räkning, från årets början till samma dag, åtföljd af Utredning rörande äldre årens Balancer samt Restantie-Råkning derifrån till årets slut; dock som Regementets Lånings-Rintor inom den 30 April får hvar och en, utan tvifvel, inflyta till det belopp att Krono-Utskylderne för året kun - Revisorers Berättelse. 6‘3 na innehållas och levereras, bör Regementsskrifvaren hafva clarerat Regementets Kronoutskylder inom samma tid, vid äfventyr, att hvad som då icke redovisas, anses såsom RedogSrarens proprie Balance, så vida icke med gållande bevis kan styrkas råtta orsaken till resterne; i följd hvaraf och enär full redovisning uti Special-Råkning sker, för Regementerne allenast en eller denne Rakning blifver nödvändig. Enligt formulairet för Rånterie-Råkningen, blifver denne Rakning nu, hvad den verkligen bör vara, en enkel Cassa-Råkning, hvarutinnan å ena sidan, under sina behöriga Tittlar upptages allt hvad uti Rånteriet inflyter, ifrån den l Januarii till den 31 December och å andra sidan likaledes, under behörige Tittlar, alla utbetalningar; och då härigenom i Stallet för de nu brukliga Rånteri-Råkningar, som sållan för något Lån år lika, vinnes en hitintills saknad nödvändig enkelhet och redighet samt derigenom , att Anticipationerne, på sätt föreslaget år, särskildt redovisas uti Landsboken, den fullkomligaste säkerhet vid controllen af Rånteribehållningen , kan den med denne Räkning föreslagne förändring icke annat ån tillstyrkas.
Som man sagt mig, skall det vål icke inträffa i Stockholm att detta år högre ån det verkliga värdet, men i fleye småstäder intråffar det, gtt branförsåkrings-vårdet vid flera tillfållen öfyerstiger det verkliga. Afven denna fråga har varit före, och skulle behöfva samina modiflcation, som i afseende på jorden år behöflig. Ytterligare åro. Stådernes innevånare äfven underkastade en Minimj-tabell, ty de skola taxeras i classer, likväl icke under den eller den summan. Jag frågar derföre, om Minimi-tabellen för jorden skall borttagas, om det icke bfifver en billig och rättvis följd, att alla andra Minimi-tabeljer äfven skola försvinna, och hvar skall man då stanna med beräkningen af Bevillningen, Det har blifvit anmärkt af Herr von Becker, att, om ali jord uppskattas efter samvete, taxerings-summorna böra uppgifvas till Committerade i Stockholm, peli procenten derefter bestämmas; dock att denna procent borde fördelas ej blott på jorden, Utan äfven på andra hfäringar, Dervid förekommer en liten omständighet, Af de beräkningar, sorn, i anledning af förra BevillningsFörordningar, blifvit gjorde, kan Utskottet med skålig säkerhet b.edömma, huru, mycket, som bör inflyta af alla andra artiklar, utom jorden. Man, kan tåmmeligen säkert veta, hvad sorn, skall inflyta af löntagare, af öfverflödsafgift, och aldeles bestämdt, hvad som inflyter af Capitationsafgiften. För dessa har man. en beräknings - Den 2 Julii f. ml 45 grund, efter de modificationer som göras, men det är endast af jorden, som man ej med säkerhet kan beräkna inkomsten.
Af Statsråds-protokollet inhemtas, att det allt sedan början af år 1861 jäll ofvannämnda belopp anvisade kreditiv för förbättrande af flottans gemenskaps pensionering nästan hela tiden till sitt fulla belopp för ändamålet utgått; och då det således kan antagas, att den af Kongl. Maj:t nu äskade summan för upprätthållandet af ifrågavarande pensionering jemväl blifver för år 1867 behöflig, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer till ifrågavarande ändamål måtte för år 1867 anvisa ett kreditiv af 40,000 R:dr, att från Riksgäldskontoret utgå på det sätt och under de vilkor, Kongl. Maj:t föreslagit. 20:o. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets behandling remitterad motion (N:o 142), har Grefve Posse, K., i anseende till bristen på gymnastiklokal för skeppsgossarne i Carlskrona, föreslagit att nuvarande skeppsgossekasernen derstädes måtte blifva tillbyggd med en samlingssal i öfra våningen och en gymnastiksal i den nedra samt Rikets Ständer för sådant ändamål anvisa den i häröfver uppgjordt kostnadsförslag beräknade summan af 12,000 R:dr; men då Utskottet föreställer sig, att om något oundgängligt behof uti ifrågavarande hänseende förefinnes, Kongl.
Spanmäl icke hunnit eller kunnat föryttras inom den tid liquiden ärligen kommer att afflutas, I dä icke ören förbundne att sträcka betalningen till Stats Contoiret för densamma längre än förewarande tillgängar med, gifwa. Jemte det föregäende omständigheter äro till undwikande af collision i Förwaltningen af Kronans Spanmäks uppbörd, nödwändige att iakttaga, bör äfwen till reda och upplysning wid Revisionen af Krono räkenstaperne och andre tillfällen, all Krono Spanmäl som, pä sätt berördt ar, till Eder disposition aflemnas, quitteras under desi behörige Titlar, och i Magazins räkningarne upptagas och debiteras: Åliggande Eder i öfrigt att wid intägt och di' sposition af dc Spanmäls uppbörder, som i wisie provincer uti särskildta inrättade Magasi. ner eller Kornbodar fä hällas orten tillhanda, ställa Eder de derom utfärdade Författningar och Resolutioner till efterrättelse, samt att för Magazins, Förwaltningen i gemen förestrifwa alla wederbörande hwad till Kronans säkerhet och Spanmäls.Förrädernes förwarande ifrän förstämning m. m. kan nödigt pröfwas. Tran - 486 Den iz September. Transumt af Kongl. MajckS Nädiga Bref till Commttterade öfwer All. männa Spanmäls. MagazmS Ärmverne; dat.
Det synes mig snarare vara en garanti för de öfriga Stånden, att Svenska folkel på Riddarhuset blir bättre representeradt. Den ex absurdo bevisning, som Hr Tham försökt, hör icke bit, emedan allt som den värde talaren framställt, icke får tillämplighet förr än något förslag i sådan syftning blifvit väckt. Frih. Tersmedan har sagt, att R. o. Ad:s nuvar. representationsrätt icke kan tänkas, ulan med bibehållande af sjelfskrilvenhelen ensam och oblandad. Jag tror icke att så är. Den lefvande organism inom samhället, hvilken utgöres af R. o. Ad. kan deltaga såsom sådan uti nationalrepresentationen antingen Adelns ledamöter till nationalrepresentationen ega sjelfskrifvenhet i allmänhet eller sjelfskrifvenhet först då den är förenad med vissa garantier. Jag anhåller om ålerremiss å betänk. Frih. Rehbinder: I anledn. af Hr Printzenskölds yttrande anhåller jag, alt få tillägga några ord. Jag känner mycket väl, att eganderättsbevillningen erläggas af jordegarne och icke af arrendatorn, sä vida icke annorledes i kontraktet derom är öfverenskommet. Afsigten med min anmärkn. har varit, att, man må vara arrendator <>ller icke, det bör stadgas någon viss census, så alt representationsrätten icke bestämdt åtföljer förmögenheten eller den intellectuella bildningen, utan att den bör bero af de afgifter man till Statskassan erlägger. I de flesta förslag, som i fråga om representationens 104 Den 14 Junie. m. (»inbildning blifvit gjord, liar en viss census föreskrifvils och del synes mig således billigt, att då den, som liar 5,000 nilis förmögenhet, tillerkännes representationsrätt, bör den, som betalar till Staten 50 r:dr årligen, och således erlägger 5 gånger mera till Staten än egaren af den obetydliga fastigheten af 5,000 ndrs värde, äfven tillerkännas del uti representationen.
Skall Sverige, som Herren nådeligen och förunderligen bevarat, under tusental af år, fortfarande äga bestånd, under den synbarligen allvarliga sållningstid vi gå till mötes, och för framtiden förblifva en plantering för himmelrikets skördar, så måste vi noggrannt och sorgfälligt akta på närvarande tid. Vi måste derföre betänka hvaraf vi fallne äro, och bättra oss, och göra de första gcrningarne: hvar det icke skor, då varder Herren oss snarligen kommandes, och skall bortstöta vår ljusaslake af sitt rum, utan vi bättra oss. Är det nu af vigt för ett folk att hafva ett, med afseende på ändamålet, rätt organiseradt presterskap, har detta någon inflytelse på Guds Kikes framgång hos detta folk; det vill troligen ingen neka; då är det också vigtigt, att vi tillse, om vårt presterskap upfyller de fordringar, som man, enligt Guds Ord, mäste hafva derpå. Utfaller denna undersökning icke tillfredsställande, må vi då tillse hvaruti felet ligger och hvaruti botemedlet består. Motsvarar svenska presterskapet i allmänhet de billiga fordringar, som det på Guds Ord aktande folket måste hafva derpå? Apostelen Paulus lärer oss hurudan en Prest skall vara: »ostraffelig, en hustrus man, vakande, nykter, sedig, gästfri, läraktig, ingen drinkare, icke bitter, icke sniken efter slem vinning, utan mild, icke trätosam, icke girig: den sitt hus väl förestår; den der lydiga barn häfver, med all ärlighet: hvar nu någon icke kan förestå sitt eget hus, huru skall han förestå Guds församling?
Atterbom hade, wid underrättelsen om Geijers död och Storfurstens fall, författat en swanesång, som befanns så Swensk, att en Rysk officer skaffade sig tillfälle till en twist med honom och nedsköt honom på öppen gata. Fahlcrantz hade blifwit inpackad i en kibitka och transporterad öfwer Kaukasus till Ararat, der han, bewakad af ett par Kirgiskossacker, fick bäst han wille, i sina tankars werld, söka spåren efter Noachs Ark. Filosofen Grubbe lefde tyst och indraget såsom emeritus, Boström war landsförwist och bosatt i England. Palmblad hade blifwit utnämd till Censor Librorum och hade oinskränkt makt att wägra sitt ”imprimatur” när han, om också endast af subjectiva skäl, fann så för godt. Fornforskaren Schröder hade wäl blifwit utnämd till Akademisk Ceremonimästare med Generals rang, men då Ryska Kommendanten en dag befallt, att några äldre, dyrbara manuskripter skulle utlevereras till patroner åt garnisonen, hade den nitfulle samlaren icke kunnat öfwerlefwa barbariets hånfulla behandling af en owärderlig, wetenskaplig samling. Astronomen Swanberg hade uteslutande egnat sig åt sin wetenskap, och sökte i sina forskningar bland himlahwalfwets strålande wäsenden ett ädlare sällskap, än som kunde öppnas för honom bland misstänksamma förtryckare och ängsliga förtryckta. Poeten Nybom störtades, wid stadens eröfring, då han kämpade som ett lejon, ut genom ett slottsfönster. Lénström hade blifwit dömd till lifstidsfängelse i ett hwalf under bibliotheket och beröfwad skrifdon, så att man undrade öfwer att han ännu icke trånat till döds så nära böcker och skrifter, dem han hwarken fick läsa eller recensera. Den beklaganswärdaste war likwäl Bottiger. Han twingades att wid hwarje Storfurstes födelse skrifwa poetiska waggwisor och deremellan stamboksvers och romanser åt Storfurstinnorna.
Mathållning för manskapet vid Garnisons-regementena I anledning af Rikets Ständers Revisorers erinran, att mathållningen vid Garnisons-regementena i hufvudstaden, ehuru till födoämnenas beskaffenhet oklanderlig, likväl vore till deras qvantitet otillräcklig, samt att manskapet vid berörda regementen endast erhölle 2 mål om dagen, har Kongl. Maj:t låtit upprätta ny utspisnings-stat för samtliga garnisonerande värfvade regementena, grundad på manskapets utspisning med tre mål om dagen och mera tillräcklig, samt, med ledning deraf, föreslagit att Rikets Ständer, för beredande af tillräckligare underhåll för ifrågavarande garnisonsmanskap, mätte bevilja i det nuvarande mathållningsanslaget, 200,000 R:dr, en förhöjning af 175,000 R:dr. 14 Stats-Vtskottets Utlåtande JVs Utaf Statsråds—protokollet (pag. 32—35), till hvilket Utskottet i Öfrigt får hänvisa, inhemtas, bland annat, att Krigs-kollegium, uppå nådig befallning, till Kongl. Maj:t den 4 April sistlidet år öfveilemnat förslag till utspisningsstat för manskapet vid garnisons-regementena, med tillkännagifvande, att denna stat, med afseende å Revisorernes förmälan om födoämnenas otillräcklighet, skiljde sig från den af Kongl. Maj:t den 19 Juli 1855 för värfvade arméen fastställda, så att de förut till middagsportionen bestämda qvantiteter färskt eller rimmadt kött blifvit, i likhet med hvad den för Kongl. Maj:ts flotta gällande utspisningsstat bestämde, ökade från 50 till 75 ort per man, samt i öfrigt tillagts aftonmåltid för hvarje man med 35 ort korngryn, 5 ort smör och Vj kubiktum salt; varande tillökningen i kostnad för denna utspisningsstat beräknad till 120,000 R.dr; hvarefter bemälda Kollegium, uppå anmodan af Departements-chefen, den 10 sistlidne
Här upplages äfvenledes grundfondens förskott till ordinarie stats-regleringen för utbetalningar utöfver anslag, motstående 1842 års Kronouppbörd: Afkortad Anordnad utom stat Behållen till Riks-Staten Resterande den 1 September 1843 Härtill kommer hvad af de i ofvanstående 4,346,431 R:dr 29 sk. 4 rst. inbegripna restantier för föregående åren, under räkenskapsåret, till stats-regleringen influtit Riksgälds-Kontorets bidrag: 1842 års statsfyllnadssumma „ Extra statsreglerings-anslag Ater debiteringar af såsom förskotter afförda stats-utgifter Minskade reservationer, eller skillnaden mellan inbalanserade och utbalanserade behållningar å vissa statsregleringens Hufvudtitlar (se vidare motstående ökande reservationer} Levereringar från Stats-Verket ej tillhörande förvaltningar Balans den 3i December 1842: Passiva (skulder}, bestående, dels i Öfverlevereringar : 25,094: 38. — Återstående utgifter, redan såsom anordningar å Riks staten afförda, . 457,793: 14. 11. Skulder i allmänhet ' 2,196,450: 29. 2. utvisande, att, af motstående utbalanserade tillgångar, en summa af tillsammans 2,679,338: 34. 1. tillhör de diverse Verk och personer, hvilka under ofvannämnde titlar hos Staten äga att fordra, dels uti reserverade behållningar af stats-anslag, enligt ordinarie stats-regleringen 1,669,543: 12. 10. „ extra stats-regleringen 347,333: 43. 4. antydande de andelar, som dessa 2:ne fonder äga i motstående utbalanserade tillgångar. Af skäl, som under ingående skuld-balansen anföras, inflyta dessa summor ej uti de 3:ne första kolumnerna; men hufvudsumman utföres uti sista kolumnen med Här upptages stats-regleringens skuld till grundfonden för utbetalningar utöfver anslag, motstående samt Difference, enligt den förklaring deröfver, som härå nedan skall meddelas, Ut B. till 1845 års Revisions-Berättelse angående Statsverket.
På sätt ofvan är nämndt, har den å Andra HufvudTitelns Besparingar, till aflöningsregleringen inom vissa EmbetsVerk, anticipa (3*) - ( 20 ) tionsvis verkstälda disposition föranledt en Betydlig Brist; och ehuruväl Rikets Ständer, vid sednaste Riksdagen, genom då fattadt Beslut, för framtiden förebyggt dylika dispositioner i och för ”löneregleringar,” hafva Revisorerne dock häraf hemtat anledning efterse, huruvida icke anticipationsvis verkstälda anvisningar å andra Titlar och för andra föremål under ifrågavarande arne år ägt rum. Dervid hafva Revisorerne förnummit: att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 8 December iS3a, som här nedan omständligare finnes intaget, lill successivt afbördande af ett för Kongl. Theaterns räkning upptaget lån å 21,000 R:dr, å Extra Utgiftsmedlen anvisat en summa af 3,000 R:dr att från d. 1 Mars i835 i 7 år utgå; att, genom Kongl. Brefvet den 14 April i83a, Kongl. StatsContoret erhållit Befallning att af under händer hafvande medel förskjuta i5,ooo R:dr emot ersättning af följande årets anslag för Strömrensningar och lättade vattencommunicationer, äfvensom att Kongl. StatsContoret, till åtlydnad af Kongl. Brefvet den i3 Julii i833, å i834 års anslag för publike husen och Byggnaderne i Hufvudstaden, anticipationsvis utbetalt 4,i33: 46. till reparationer å Casernoch Stallbyggnaderne för LifGardet till Häst.
Utgår Adelig Att pä swärdssidan under waran» de Riksdag, da bör FuIImägtiqen lämna dek säte, han ä Riddarhuset sör Aklén innehaft, och kan således der» efter hwarken i egenskap af Bänkman, Elector eller UtskottS L damot biträda skulle en sädan Fullmägkig sör annor Ätt sedermera Fullmagt erhålla , dä är ej nägot hinder för honom, att ä nyo till siik befattning kunna wäljas. §. 7» Den som sielf hulwudman för en Ätt är, mj ej ätaga sig Fullmägtigffap för en annan, utan blif nk - Den r6 December. nie hw'r och en huswndman wi^ sin Att och stafse, älwensom den hwilkcn kill Fnl!mägl>g >öc annor Ätt anteknad bliswit, sedermera ej mä intaga sin ege!» ÄttS rum, eller för annan ätt sig som Fnllmägtia amnäla. derest han ej pä sätt denna Riddarhus Ordning Utstakar, blifwit frän det förra fullmägttgskapek entledi» gad. Blifwer Fullmägtig under påstående Riksdag, gmom sörea hufwudmannens afgång. fjell huswudman för sin Ätt. dä fränträder han ttillmagiig^ep.k och och intager sin ege» ÄktS rum. och är äswrn derigenom fkilch frän den befattning af Bänkman, eller Nector, som han i egenskap af Fullmäktig förut kunnat innehafwa. Har han äter till UtffokkS Ledamot wald bllfwlt, dä ma han derwid gwarbliswa. §. 8.
I alla skriftliga afhandlingar, som bolagsstyrelsen å bolagets vägnar ingår, skall detsamma uttryckligen benämnas aktiebolag, vid äfventyr att eljest styrelsens ledamöter, som afhandlingen underskrifva, skola vara skyldige att för fullgörande af bolagets derpå grundade förbindelse ansvara såsom för egen skuld, samt en för alla och alla för en. § 9- Innan bolaget upplöses och alla dess gällande skulder blifvit godtgjorda, må icke bolaget af tillgångarne gora vidare utdelning emellan bolagsmännen, än att, enligt sista bokslut, och det ej äldre än för nästföregående år, öfverskott finnes, i visst förhållande till teckningssumman, hvilket bolagsordningen bestämmer. Medlemmar af styrelsen eller bolaget, hvilka i något häremot stridande beslut deltaga, varén, i händelse af brist hos bolaget, skyldige att ansvara en för alla och alla för en för återbäring af hvad för mycket utdeldt blifvit. Vare ock alltid medlemmar af styrelsen eller bolaget, hvilka i annor måtto öfverträda den af Konungen stadfästade ordning, skyldiga ersätta all genom sådan öfverträdelse uppkommande skada, en för alia och alla för en. § 10. Utom i de fall, hvarom här ofvan stadgas, skola aktie-egare, hvilkas bolags-ordning blifvit stadfästad af Konungen och efter § 1 hos Rätten anmäld, ej vara förbundne lill ansvar för bolagets skulder med mera än en hvar insatt eller åtagit sig att insätta, derest de icke till vidare ansvarighet sig särskildt ulfäst. ~ § 11. Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N.-o 58. as § 11. Upplöses aktiebolag, som efter § 1 kungjordt varit, ege bolagsmännen 1-ätt alt årsstämning å bolagets borgenärer söka, såsom; i konkurslgen säges, § 12. Förändring i bolagsordningen ege ej giltighet, med mindre den varder af Konungen stadfästad; ock skall, angående anmälan hos rätten af den förändring, vara lag, som i § 1 sagdt är. § 13. Bolaget vare uti de mål, för hvilka ej annorlunda i lag stadgas, lydan» de under allmän underrätt i orten, der bolagets styrelse enligt bolagsord ningen har sitt säte.
Samtidigt härmed föddes hans femte son. Den 13 november 1782 inträdde pilten i lifvet och döptes samma dag till Esaias. Greta skötte honom så, som hon gjort med hans syskon, då de voro minderåriga. En afton, då hon satt och vaggade den tre dagar gamle världsmedborgaren, utbrast hon helt plötsligt, i det höstsolen kastade sina strålar på barnets hufvud: “Af denne blir då ett Guds välsignadt barn. Så mycken fröjd och ära, han kommer att skänka mor sin, får hon icke af någon af de andra, för si han får stora ämbeten, blir älskad af allt folk i landena och hans namn kommer att lefva i alla tider. Så synes det nu, och så blir det äfven.“ “Kära Greta, hvad är det, du pratar? Jag tror, du kommer fram med de gamla grillerna igen och vill förutsäga, hvad som skall ske,“ utbrast prästfrun, men kunde icke afhålla sig ifrån att småle. Det ljöd så ljufligt för hennes öron, att den nyfödde skulle blifva henne en källa till stor glädje. Greta hade ju förutspått all den lycka, hvaraf Sara var i besittning, och Greta kunde ju äfven denna gång tala sanning. På anmärkningen, att hon kom fram med de gamla grillerna, gaf Greta endast ett småleende till svar och nickade åt barnet, i det hon halft mumlade: “Jag vet, hvad jag vet, och hvad jag säger, det är lika sant, som att Pehr kommer åter till mig.“ Sant blef det, att Pehr kom tillbaka. Den 13 november året därpå, hemförde han verkligen Greta, såsom sin hustru, till sitt i närheten af Millesviks pastorat belägna hemman. Greta var icke mera ung, då hon blef Pehrs hustru; men hon var hurtig och glad, och Pehr hade pröfvat mycket, sedan han och hon åtskildes. Han hade varit gift med en förmögen bonddotter, som hvarken kunde spå eller hjälpa med råd, när barn och kreatur voro sjuka, men som i stället förstod konsten att göra lifvet bittert för Pehr. När döden löste de band, som fäst honom vid henne, erinrade sig Pehr, huru kär han hållit Greta, sökte upp henne, och så blefvo de ett äkta par.
R:dr, eller 1,436,000 R:dr, vore skyldigt återbära skilnaden mellan sistnämnda belopp och den summa, 1,374,000 R:dr, som utgjorde 2/3:delar af den 'numera kända verkliga anläggningskostnaden, och hvilken skilnad alltså uppgick till 62,000 R:dr, hafva såsom skäl för bifall till deras framställning motionärerne hufvudsakligen anfört: att, till följd af de för ortens bomulisväfnadsindustri ogynnsamma förhållanden, som föranledts af kriget i Nordamerika, trafikinkomsten å banan icke uppgått till beräknadt belopp, utan hade bolaget under år 1864 måst af egna medel tillskjuta 36,017 R:dr 53 öre, likasom för år 1865 en brist kunde emotses af omkring 37,800 R:dr :—att bolaget uppburit 264,000 R:dr mindre än hvad Rikets Ständer, under antagande att banan skulle komma att kosta 2,558,000 R:dr, såsom lån till densamma anslagit; — att bolaget af detta mindre belopp vore pligtigt återbära ofvan omförmälda skilnad, 62,000 R:dr, under det att andra bolag befriats från återbäringsskyldighet af de besparingar, som inom kostnadsförslagen kunnat göras; — att bolaget, som före den bestämda tiden fullbordat vägen, hittills punktligt fullgjort sina inbetalningar; — samt slutligen att, enligt bifogadt intyg af Styrelsen för Statens jernvägstrafik, vestra stambanan genom Boråsbanans anläggning år 1864 haft en ökad bruttoinkomst af 144,967