Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men oaktadt alla de lyktor lärdomen tänder för att upplysa de olärdas mörka förstånd, blir detta oändliga blå för mig dock alltid en himmel, hvars åsyn verkar lugnande och ljufligt på mitt sinne, och j a g tackar Gud att så är. Himmelen är icke alltid blå; lifvet är icke alltid gladt. Tvärtom äro kanske de mörka, mulna dagarne flere än de klara och ljusa, lifvets sorgedagar flere än glädjens korta stunder. Javäl, men så m y c k e t nödvändigare är det då att taga vara på dessa små glada stunder, dess angelägnare att fröjdas, när himmelen är blå, eftersom den j u så lätt och snart åter kan blifva mulen. T y det är de små glädjestunderna, som göra lifvets lycka, liksom det är pärlorna, hvar för sig små och ringa, som tillsammans blifva ett rikt och präktigt smycke, ett pärlband, oskattbart i värde. Och det bästa — eller kanske det värsta? — är att det beror på oss själfva att få flere eller färre pärlor i vårt pärlband. Det är nämligen icke alla, som bry sig o m att glädjas öfver det lilla; det är kanhända numera endast några få, som äro nog anspråkslösa att IDUN 418 1894 nöja sig med, att himmelen är blå: de flesta glädjas åt, att man lefver och andas, att skulle vilja rycka ned solen från himmesolen lyser och jorden grönskar, att blomlens rund, fråssa i dess glans och — brinna morna dofta och fåglar sjunga — med ett upp däri I ord, åt att allt lefver o c h andas! O c h så Det har talats mycket o m, att alla mänkunna vi j u fröjdas likaväl under vadmalsniskor hafva anspråk på » lifsglädje », betröjan som under adelsjackan, och gudilof, rättigade anspråk. Men skall då lifsglädjen vi behöfva ej stiga uppför lyckans högsta för alla bestå i detsamma? Skall den bestå trappa för att kunna se och känna oss lycki sådant, som, medan det pågår, smakar liga, när himmelen är blå! » såsom honung i din m u n », men sedan Mathilda Lang / et.
"Huru ville han köpa en kyss?" "Ja, mot Calles frihet." Nanny berättade nu hela händelsen före och efter jagten, sådan som Calle förtäljt den. Sedan Gottlieb en stund grubblat öfver och sammanlagt de meddelade omständigheterna, kom han verkligen till samma öfvertygelse som Calle, och han såg i detta Nannys förtroende en utväg för sin egen plan till gamle Lönners befrielse. Emellertid frågade han blott om patronen icke sedermera hörts af. "Jag har märkt honom smyga omkring här flera gånger. Kanske har han tänkt att få träffa Magda ensam men det har ej lyckats ... och aldrig skulle hon för Ragnars skull våga att ta emot någon hjelp, äfven om patron erbjöde den"... Vid återkomsten till Almvik erfor Gottlieb att hans värde farbror som han visste vara bortrest helt tidigt på morgonen icke vore att hemvänta före aftonen. I denna tillfällighet såg Gottlieb i början ingenting annat än en motgång, den der några timmar fördröjde hans operationer; men snart föll det honom in att kanske just denna resa kunde stå i samband med patronens hemlighetsfulla kärleksvandringar. Den aftonen, då han öfverraskade Magda för att draga vinst af Calles stöld, hade han ju också rest bort naturligtvis af den orsak att, om han vore hemma, det icke fölle sig så lätt att komma ut, vid denna tid då patronessan alltid var vaksam. Ju mer Gottlieb öfvertänkte denna omständighet, desto sannolikare förekom den honom, ty hade farbror Fabian verkligen sin hand med i detta utsäde, så var det ock beräknadt på hans egen fördel och utan tvifvel var stunden nu inne att efterse skörden. "Ack", mumlade Gottlieb, "om jag vore så lycklig att få honom i mitt våld! Andras gissningar och misstankar äro väl också medel, hvarmed hans feghet kan uppskrämmas, då jag visar honom hans hustru i bakgrunden, men att med egna ögon träffa honom stadd på olofliga vägar, det vore detsamma som att ha den stackars gubben Lönner åter hemma i stugan." Fången.
Hvad slutligen Utskottet angående "Tulltaxe-underrättelserne" tillstyrkt och föreslagit, blef i allo godkändt, med undantag endast af dels 17 §, hvilken, såsom till en del egande sammanhang med de ännu oafgjorda tullbestämmelserne angående "Bränvin och Sprit” samt ” Vin," ansågs tills vidare böra lemnäs öppen, dels sista momentet vid 22 §, deri Utskottet föreslår en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, hvilket skrifvelse-förslag, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. Härvid förekommo: l:o Sjelfva Betänkandet, till och med hvad som yttras, pag. 77, angående Tarifen för Kredit-upplaget och Transito-afgiften. Utlåtandet öfver Herr Printzenskölds och Joh. P. Andreassons motioner, pag. 7, lades till handlingarne. Åf hvad som å samma sida anföres, angående tullrärden, uppsköts pröfning, till dess införsels-tulltariferna blifva genomgångne. Vid Utskottets yttrande, pag. 8, i fråga om införsels-afgifterna å Apelsiner, Citroner, Pomeranser, Kastanier, Corinther, Plommon, Sviskon och Oliver, pag. 10, angående artikeln Beck, och pag. 12, i fråga om uppskjuten pröfning af tull å bränvin och sprit, lät Ståndet bero. Följande förändringar beslötos uti de, enligt Betänkandet, af Utskottet föreslagna Införsels-tullafgifter, nemligen: Pag. 11. För Blyertspennor, alla andra slag än timmermans, bestämdes införselstullen till 16 skillingar för skålpundet. Pag. 17 i Betänkandet, jemförd med pag. 6 i Införsels-tulltarifen. Denna redaktion antogs: Fartyg och Båtar, utländska, med tillbehör: seglande, för hvarje 100 R:dr af köpesumman o R:dr. Ångfartyg, för hvarje 100 R:dr af köpesumman 5 R:dr.
kyrkokor, man bugar, krusar för tills åter vid — är mammons brud, orgelljud den lysande skaran sedsamt går, hon skön som en ros med guldblondt han ålderstigen och hår, stjärnbeströdd, till titlar och rikdom född. Anna Knutson. Mammons brud. fan ålderstigen och stjärnbeströdd, till titlar och rikdom lyckligt hon skön som en ros med guldblondt och endast aderton år. Hon låtit sig locka af guldets hon älskar Mammon glans, i krona och hon går vid brusande krans. orgelljud att viga sig vid sin gud. I blekaste créme skiftar silkets och präktigt rasslar släpande då långsamt hon sopar för ljusröda tärnor tråd, våd, kyrkogolf tolf. Ett haf af buketter, siden och flor gladt böljar in uti kyrkokor, där gäster sitta — ett hundratal - precis som i bröllopssal. Det glittrar, det frasar kring och underligt klinga psalmens altarbord, ord om andens ledning och heligt mål vid detta snöda prål. Och tanken rycker sig knappast lös från grannlåt, spetsar och silkespös, då talet ljuder om stundens vikt om kärlek, trohet och plikt. Man tager buketten ur brudens hand, ljuft svällda knoppar med myrten ibland, — ur söndrad handske ett finger sträcks mot bojan, som gyllne räcks. fSIpIda född, domslut. hår edda genom kvinnliga glasögon måste, föreställer jag mig, en del manliga åskådningssätt förefalla i hög grad besynnerliga och otillfredsställande. I många fall torde kvinnlig och manlig uppfattning vara hardt när omöjliga att sammanjämka. I intet fall bör det emellertid kunna skada, att man söker utröna, hvari olikheten besticker sig. Låt oss ta koketteriet! Hvad kvinnorna tänka därom, behöfver ej utvecklas för Iduns publik. Männen äro, som bekant, särskildt i sina hjärteangelägenheter, ganska egensinniga och oemottagliga för skäl och föreställningar.
Den behållning af 13,333 r:dr 16 sk., hvilken enligt Utskottets beräkning skulle återstå för sterbhuset, sedan det föreslagna ersättningsbeloppet blifvit utbetaldt, komme alltså att nedgå till omkring 2,000 r:dr; hvadan den fördel, Utskottet velat bereda Presidenten af Billberg enka och barn, under sådane förhållanden icke kunde komma sterbhuset tillgodo på annat sätt, än genom bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition. Deremot har inom Bonde-ståndet i motsatt rigtning blifvit yrkadt att för undvikande af »tt farligt prejudikat den ådömda ersättningsskyldigheten borde af Presidenten af Billberghs sterbhusdelägare utkräfvas, så långt tillgångarne räcka, samt bans enka och omyndiga barn i stället tilldelas en pension, i öfverensstämmelse med hvad Herr Norin i sin, betänkandet åtföljande, reservation antydt. Utskottet, som med föranledande af de sålunda från Riks-stånden erhållna återremisser tagit detta ärende uti förnyadt öfvervägande, har förskaffat sig upplysning om det för Utskottet vid förra betänkandets afgifvande okända förhållande Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 145. 11 rörande den bland boets tillgångar befintliga fastighetens rätta värde. Det bar dervid visat sig, att, vid försäljningen år 1844 af en lika stor andel af samma egendom, köpeskillingen uppgått till endast 28,010 r:dr och följaktligen så betydligt understigit det i bouppteckningen upptagna taxeringsvärde, som legat till grund för Utskottets beräkning, att boets verkliga behållning föga öfverstiger den summa, hvilken enligt denna beräkning skulle kommit sterbhuset tillgodo, sedan det föreslagna ersättningsbeloppet blifvit betaldt. Det af Utskottet åsyftade ändamål kan följaktligen vid sådant förhållande icke vinnas, utan genom bifall till Kongl. Maj:ts nådiga proposition.
Men om, vid ett förlagskontrakt, till följd af förlagstagarens sparsamhet, bereddes en besparing af 5,000 R:dr årligen i 31 år, bjöde väl en naturlig rättskänsla, att den förre unnade den sednare räntefrihet för endast tre år, eller till dess han kommit i gång med sin rörelse. Billigheten fordrade detta med så mycket mora skäl, då förlagsgifvarén genom ökad trafik på stambanan, oaktadt de olyckliga förhållandena, gör en vinst, som han neppeligen kan hafva väntat sig, under det förlagstagaren, tryckt af konjunkturen, icke finge hela den inkomst ban påräknat. Härförutan har motionären, jemte en till Stats-Utskottet ingifven skrift, öfverlemnat trenne särskilda, af kontrollkontoret för Statens jernvägstrafik meddelade intyg angående inkomsten vid Herrljunga station å vestra stambanan före och efter öppnandet af Borås-banan, hvilket inträffade den 7 sistlidne Augusti, och hvaraf inhemtas, att Statens inkomst af passagerare och gods vid nämnda station utgjorde för sistlidne Juli månad 2,671 R:dr 96 öre samt för Augusti 9,107 Kdr 10 öre, utvisande således en tillökning af 6,135 R:dr 11 öre. Toge man dervid i betraktande, att denna tillökning tillkomme de 25 dagar af månaden, hvilka återstodo då bibanan öppnades, så visade sig, enligt motionärens förmenande, att den tillökning i trafikinkomst, som genom Borås-vägen tillskyndades stambanan, uppginge för månad till omkring 7,720 R:dr, eller för år till, i rundt tal, 92,500 R:dr. Den ökade trafikomkostnad, som Staten för transport af detta gods finge vidkännas, vore nemligen ganska obetydlig och torde utan tvifvel gäldas mångfaldigt genom den ytterligare tillökning, som under gynnsammare förhållanden än de nuvarande vore att emotse. Om således Borås-bolaget inskränkte sig till att af det beviljade låneunderstödet uttaga endast 1,210,000
Stockholm den 22 April i8i8> Stats-Utskotiets Betänkanden. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Remiss, om medels anslående till Reparationer å Vadstena Slott. Uti Remiss af den 10 December sistledit ar, täcktes Kongl. Majit till Riksens Ständers StatsUtskotts åtgärd öfverlemna åtskilliga handlingar och förslag, angående erforderlige medel till Vadstena Slotts iståndsättande, hvartill, efter Uppgjorde beräkningar, skulle erfordras, endast för den yttre Reparationen, en sammanräknad Summa af 91,030 R:dr 40 sk. Då nu, enligt Stats - Utskottets af Riksens Höglofl. Ständer bifallne tillstyrkande, detta Slott icke kommer, att af Hennes Majit EnkeDrottningen såsom Enke-Säte emottagas, utan 1 stället en viss årlig Summa blifvit anslagen, samt Stats-Utskottet för öfrigt genom dess yttrande, angående Stats - Regleringen under Åttonde Hufvud-Tiruln, föreslagit den tillökning Uti Summan på Stat för allmänna Byggnadernes underhållande, som Stats-Verkets tillgångar möjligen medgifva, så har Stats-Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka någre ytterligare medels beviljande till Vadstena Slotts reparerande, utan lära Riksens Höglofl. Ständer, vid besvarande af ifrågavarande Nådiga Remiss, åberopa den åtgärd, som vidtages till förhöjning uti .Underhålls-anslaget för Slott och Byggnader i allmänhet uti Landsorterne: Hvilket vördsamligen Stats-UtskottetS Betiinkanden. 863 underställes Riksens Höglo#. Ständers bepröf vande. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Lieutenant en Rousseaus ansökning, om utbekommande af inne stående Expectancearjrode.
S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 24 och 28 sistlidne Oktober på bordet lagda Memorial Nio 32, i anledning af ålerremisser å Utlåtandet Nio 15, angående en fyr-anläggning på Gottska Sandön samt åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båkoch Lots-väsendet, lades Utskottets yttrande, beträffande de af Borgare-Ståndet återremitterade, men af de öfriga Riks-Stånden bifallna punkterna till bandlingarne, samt blef förevarande Memorial i öfrigt bifallet, med undantag deraf, att, i stället för hvad Utskottet i frågan om en fyrs anläggning på Brämön nu tillstyrkt, Ridderskapet och Adeln beslöt, det skulle 40,000 Ridr Riksmynt ställas till Kongl. Majits disposition för uppförande af en fyr på Brämön eller annat ställe i trakten deraf, som af Kongl. Majit dertill finnes lämplig; och skulle de respektive Med-Stånden genom Utdrag af Protokollet vänligen inbjudas, att i detta i afseende på sistnämnde fyr-anläggning fattade beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 28 sistlidne Oktober på bordet lagda Memorial Nio 55, i fråga om öfverlåtande till Tumba pappersbruk af det till komministers-boställe i Botkyrka och Salems församlingar nu anslagna hemman Nedra Tumba eller Tumba Nio 2. S. D. Föredrogos Konstitulions-Utskottets nedannämnde den 4 dennes efter middagen på bordet lagda Memorial: 620 Prot.-Utdrag den 7 November i857. N:o 48, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutionsutskottet uti Memorialet N:o 34 framställda förslag till ändring uti 17 och 22 §§ Regerings-formen, angående antalet af Högsta Domstolens ledamöter; och N:o 49, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutionsutskottet uti Memorialet N:o 35 föreslagna tillägg vid 1 § 9 mom.
Ad. förkastat alla dessa meningar; men jag anser det emedlertid icke alldeles onyttigt, att med den inskränkning, som Den 12 Mars f. m. 187 jag Ämnar sjelf gifva åt mitt yttrande, fästa en och annan ledamots uppmärksamhet på hvad ståndpunkt R. o. Ad. har kommit under denna discussion, isynnerhet med afseende på den föredragna frågan. Icke mindre än 4 ledamöter af Const.Utsk. hafva under detta plenum yttrat sig, och man skulle kunna säga, att ehuru tvenne ännu återstå, nemi. Hrr Stjerngranat och Liljenstolpe, så hafva vi dock på sätt och vis bevistat en extra session i innevarande riksdags Const.Utsk., n.b. af de ledamöter, hvarmed våra Hrr Electorer hafva befolkat detta Utsk. Detta har varit högst intressant, ty derigenom hafva vi kunnat få se på hvad fölter vära affärer icke allenast hafva slått inom Utsk., utan äfven komma alt stå, när våra s. k. gemensamma tankar komma dit. Det säger sig sjelf, efter den ordning och de stadganden, som finnas inom detta Stånd, att man, vid bcdömmandet af hvad som nu blifvit sagdt, först tager till föremål hvad Gr. Gyldenstolpe yttrat. Hans anförande har visat oss, åtminstone mig, att han är för det s. k. bestående. Efter att hafva så uttryckligt förklarat, det han är för det s. k. bestående, och efter den verkligen skarpsinniga utveckling, med hvilken Hr Grefven har analyserat Hr Åkermans förslag till gemensam tanka, kan man taga för afgjordt, alt Hr Grefven icke kommer att derpå göra det ringaste afseende.
Skånska infanteri-regttena anses äga 700 rtdrs lön och uppbär verkligen denna summa, hvaremot vid de flesta indelta infanleri-rcgttena compagnichefs-lönen är utsatt att vara Soo r:dr, men genom den nämnda författningen hafva innehafvarne af sådana beställningar blifvit anbefallde att utbetala i accordsränta i8or:dr; följaktligen aga de ej i behåll mer än 620 rtdr samt således 80 r:dr mindre än motsvarande tjenstemän vid de Skånska reg:tena. Nu blefve likväl förhållandet, genom bevilln.algiftens debitering, på sätt hittills ägt rum, att den som effectivt icke äger mer än 620 r:drs inkomst, blefve ålagd att betala bevilln. efter 800 r:dr, dä den, som uppbär fullt sina 700 r:dr, ej behöfde skatta högre än efter detta belopp. Jag torde ej behöfva vidlyftigare orda i denna sak, ty orikligheten af ett sådant förhållande är alltför ögonskenlig, hvarföre jag inskränker mig till anhållan om Hr Frih. o. Landtnäs propos. att det måtte bestämmas, att under löner icke. inbcräknas hvad som, enl. af Konungen i nåder utfärdad författning, afgår sorn accordsränta. Ur von Hohenhausen, Carl: Jemte det jag till alla delar förenar mig med Hr von Troil , äfven i begäran om den propos., som han föreslagit, får jag som ett ytterligare bevis på orimligheten eller det hålda i principen af nuvar. bevilln.afgift efter den nominella summan af lön , för hvilken löntagaren gifvet' accord, säga, att den är värre nu, — ehuru syftningen med aceordsamorteringen är lindring för arraeens befäl, — än den tid, då man lånade sig penningar till accorder, ty man kunde få låna emot 5 proc.; nu skall man ovillkorligen betala 6, och man hade dessutom rättighet, då man lånade mot 5 eller 6 proc., att få tillgodonjuta bevillningsafdrag.
Icke dessmindre hafva de , som ansett lagen böra häru-r tihnan förblifva oförändrad , förment , det nödvändigheten att söka och erhålla iConun;' a 6 LagUtskoCtds Bcttinkande N:o 11 gens tillåtelse, skall tjena att vårda åldriga tänkesätt , som bevara sedligheten hos unga personer, hvilka, i följd af slägtförhållanden, lefva med stöire förtrolighet tillsammans 5 men man synes härvid hafva förgätit , att den tid är försvunnen , då menniskobud troddes ega förmåga att göra det i sig sjelft osedliga sedligt , och att de åberopade åldriga tänkesätten , lernningar från en lagstiftning, hvilken ansåg ägtenskaps-förbindelser emellan syskonbarn stridande mot religionen , icke mera finnas till , sedan snart ett sekels erfarenhet , att Konungen aldrig vägrar den erforderliga tillåtelsen , vant allmänheten att betrakta ingåendet af dylika ägtenskapsförbindelser, ej blott såsom vilkorligen lofgifvet , utan snart sagdt såsom en medborgerlig rättighet, endast förbunden med iakttagande af en formalitet. I sammanhang härmed är väl å samma sida påstådt, att, då Konungens tillåtelse-ej skulle kunna sökas , utan att de sökande förete bevis om ordentligt uppförande , fruktan att ej förmå uppfylla detta förmenta vilkor för oftanämnde tillåtelse , skall vara ett åter-! hållande band på lättsinnigheten ; men utom det att en sådan fruktan ej eger grund eller är förhanden , emedan Konungens tillstånd ej nekas äfven om lägrande mellankomma, skulle LagUisköttets Betänkande N:o lil 17 ékulle den , i fall den vore verklig , förorsaka mera skada än gagn och följaktligen, snarare vara ett skäl till förbudets upphäfvande , än till dess fortfarande. Den kunde nemligen hafva den verkan, att de, hvilka förbudet ej förmatt återhålla från sedlighetens öfverträdande, misströstande om Konungens samtycke, afhöllos från begagnande af tjenligaste medlet att upprätta sitt fel __ det, ätt förvandla sin olagliga förbindelse till ett lagligt ägtenskap. Man har äfven invändt. att det lagrum?
Men jag hyser den fasta tro att om vi redligt och på fullt allvar föresätta oss att, så mycket i vår förmåga står, fylla denna vår uppgift, så skall hvars och ens särskilda väg därtill blifva henne utvisad af Den, som alla goda uppsåt hos oss uppväcker och som äfven förer dem alla till ett godt slut. Och » äkert är att icke ens en professor, vare sig manlig eller kvinnlig, vid någon sin framgång kan känna en Hvad skridskon bäst glider på. En kyrkohandbok också. Snäckformigt vriden krökning. Sockersmakande lösning. Önskan att ej bli. Ich bin, du bist, er. För mången ett säkert förderf. Hvad gubben sig tar — i sitt värf. Hvad hade den mannen som vann? Hur räfveh rönnbären fann. Idun Stockholm, Iduns N.r 48 (467) Prenumerationspris p r å r: Idun ensam kr. 5: Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: Iduns Modet., månadsuppl. telef. — Prenumeration sker å alla post— anstalter i riket. Tryckeri Aktiebolag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. FEITHIOF HELLBERG. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerprls 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonprad Redaktionssekr. : J. Nordling. Bedaktör osä utglfvare: Utglfnlngstld: hvarje helgfri fredag. Doktor Maria Folkeson. Met är ej så synnerligen länge sedan talet om kvinnliga läkare äfven i vårt land hänfördes till de fantastiska drömmeriernas område, och då det ännu gällde som en axiomatisk sats, att kvinnan, af naturen danad endast till maka och moder, är både fysiskt oeh andligt oduglig såväl till att förvärfva sig läkarebildning som att utöfva läkareyrket. Men framåtskridandet går raskt i våra dagar inom alla områden. Hvad som i går betraktades som en utopisk dröm, har i dag trädt inom de aktuela experimentens område och är i morgon allmänt fastställd praxis.
Detta må väl icke vara en grundsats, som skall följas i lagstiftningsväg, och den omständigbetén. som han anfört till stöd 102 Den 6 Juni f. tu. för sitt förslag, att linn skulle i något regeringsdepart. hafva fått den underrättelse att det vore föga sannolikt, det Regeringen numera beviljar några licenser, kan ieke eller inverka på min öfvertygelse, ty om så olyckligt vore, hvad som under andra omständigheter i alla lngskipningar och alla ekonomiska lagstiftningar egt rum och måste ega rum, att undantag böra göras från regeln, då kan man icke annat än beklaga ett sådant förhållande och endast lefva i förhoppning att det omsider lör oss »par la force des choses» skall uphöra. Frih. Tersmeden har ytterligare uttalat det statsekonomiskt okloka i förslaget, så' att för mig återstår ingenting annat, än att fullfölja min anhållan, att nuv:de tull afven på kopparmalm måtte få ega bestånd, äfvensom att tullen på alla öfriga i riket befintliga jernmalmer må fortfarande blifva gällande. Hr Fåhraeus, Johan Fredrik: Sådana malmer, som här äro i fråga, voro ända till slutet af 1857 i allmänhet förbjudne att utföras. K. M. föreslog till nasti, riksdag exporträtt för tackjern och malm, det förra mot 50 öre och den sednare mot 25 öre pr cent. i tull; men R. St:r bestämde tullsatserna för begge till 50 öre. Att nu för någotdera slaget öfvergå till fullkomlig tullfrihet anser jag icke råd ligt. Deremot tror jag Bevilln.Utsk:ts förslag att äfven för malm nedsätta afgiften till 25 öre, har skäl för sig. En föreg:de värd talare, Frih. Tersmeden, har visserligen framkastat den invändning, att för en sådan nedsättning icke kan åberopas någon motion; men Hr Frilun känner, lika väl som någon af oss andra, att Ut sk :t sjelft eger motionsrätt. Sedan R. o. Ad. i förra plenisammanträdet beslutat den af Utsk:t föreslagna tullnedsättningen för tackjern, synes konseqvensen ock fordra, att enahanda beslut fattas i frågan om malm.