Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ock en så beskaffad åtgärd kunde vara utan betydelse för tvenne bland dessa Tjenstemän, af hvilka den ene öfverflytlades till motsvarande befallning på Statskont:s nya stat, och den andre, hvilken innehaft tjernsten kortaste tiden, var ogift och egde en för hans lefnadsbehof tillräcklig enskild förmögenhet, blef åtgärden deremot så mycket mera menlig och tryckande för de (vänne öfrige, som desse voro obemedlade och familjefäder samt, i förlitande derpå, att de löneinkomster, som de innehaft, den ene i mer än 16 år och den andre nära 15 år, ej skulle kunna dem fråntagas, hade beräknat dessa inkomster såsom en säker tillgång för sin och sina familjers bergning, samt genom förlusten deraf skulle komma alt till sin välfärd lida en väsendtlig skada. Visserligen hafva dessa tvänne vid f. d. Magazins-Depart:tet anställde Tjenstemän, kanslisten Anton Ekman och Kammarskrifvaren Carl Angust Forsberg, genom nåd. Bref af d. 22 Maj 1852 blifvit för det året tillagde en gratifikation, motsvarande löne-inkomslens belopp med 438 R:dr b:ko för hvardera, men deremot har K. M. uti nåd. Bref af d. 3 Juni 1853 lemnat utan afseende bemälde Tjenstemäns underd. ansökning om tillgodonjutande af en lika beskaffad gratifikation för innevar:de år. 230 Den 29 December. Vid sådant förhållande och då jag är fullt förvissad, alt R. Sl:s afsigt ingalunda varit att löneregleringen för Slaiskont. skulle få medföra någon förlust för de Magasins-kont:s Tjenstemän, hvilka, såsom förhållandet är med Kanslisten Ekman och Kammarskrifvaren Forsberg, varit under en lång följd af år i Kontorets tjenst anställde, medelst constitutorialer på fullkomligt enahanda sätt, som de Kontrs \ Embelsoch Tjenstemän, hvilka R.
Åtnöjes man ej med den fördelning i försäkringsoch haverimål, som förordnad dispacheur verkställt; söke då ändring deri genom tvefald skriftlig inlaga, och ingifve den, så ock den klandrade utredningen och de handlingar, hvarå käranden sig beropar, till Rådstufvurätt i den stad, der dispacheri utgifven är, sist innan klockan tolf å trettionde dagen från den, dispachen utgifven blef. Å den inställelsedag vare ock svaranden tillstädes och emottage vederpartens inlaga till besvarande inom den tid Rådstugurätten föreskrifver, dock ej öfver fjorton dagar från delfåendet. Svaranden gifve tvefaldt svar in och bifoge de handlingar, han åberopar och som ej redan ingifna äro. Uteblifver någon af parterne å den tid. som först sagd är; håfve sin talan törlorat, der han ej antingen inom samma tid visar laga förfall, som hans inställelse då hindrar, eller ock, sist inom åtta dagar efter inställelsedagen, styrker, att han förfall haft och att han ej kunnat Rätten det tillkännagifva. Visar han laga förfall, som nu nämndt är, förelägge Rätten ny tid, högst åtta dagar, att med käromål inkomma eller svar afgifva. Har käranden uteblifvit och ej heller inom den tid, som sagd är, förfall visat; tage då svaranden Rättens bevis att dispachen ej inom laga tid öfverklagad är, och gälle den sedan till efterrättelse. § 306. Ej må i de mål, föregående § omförmäler, med mera än en skrift å hvardera lidan käras och svaras. Äskar part muntligt förhör eller begär han att i laken vittnen afhöra; gore derom anmälan sednast vid skriftvexlingens slut och sätte derefter Rätten det förhör genast ut. Förhör må ej tillåtas, der det ej sökes inom tid, uu sagd är. § 307. När skriftvexling och förhör äro vid Rätten slutade; kalle då den, sist åtta dagar derefter, parterne att välja särskild nämnd till sakens afgörande.
Till föreläsuingslokaler kunna, efter hvad jag har mig med visshet bekant, erhållas dels det stora auditorium — en af de största lokaler i Stockholm — som nu är i Kongl. Wetenskaps-akademiens hus under inredning, dels ock de mindre rum, som äro derintill belägna. Vidare saknar jag icke skäl antaga, att Kongl. Landtbruks-akademien skulle vara villig för ifrågavarande ändamål en eller annan dag i veckan upplåta en eiler annan dag i veckan upplåta en eller tvenne salar i dess hus; och hvad utrymme, som för öfrigt kunde erfordras, skulle, om det icke i något af Statens eller stadens hus här i Stockholm erhölles, kunna förhyras, såsom nu ofta sker i främmande hufvudstäder. Till apparater, möbler och inredning m. ra., jemte uppassning, torde de medel af anslaget, sorn, efter det lärarues arfvoden och hyresbeloppen utgått, återstode. vara fullt tillräckliga. Skulle något öfverskott uppstå, borde det, efter min tanka, användas till en eller flere andra lärares anställande hvarvid jag såsom föreläsningsämne ville särskildt anbefalla Rättshistorien, hvilken vetenskap nu lärer föga odlas vid Upsala universitet; och om åter brist uppkomme, saknas icke medel till dess fyllande. Jag bör nemligen nämna, att ett större antal högt aktade män inom och utom hufvudstaden subskribera^ icke obetydliga belopp, för åstadkommande och underhållande här i staden af en vetenskaplig institution, i den syftning jag har haft äran föreslå, med vilkor att l.ikets Ständer visa det deltagande för saken och så uppskatta dess vigt och gagnelighet, att de till nämnda institutions första uppsättande anslå medel.
Utskottet anser ock denna anmärkning ej sakna Laga fog, och i stället tillstyrker akt afgiften bör af Arendatorer erläggas, efter enahanda beräkningsgrund, som i allmänhet för Fastighets-Innehafware blifwit lagd, salunda, att sedan den under Arrende innehafwande Egendomen, ware sig Kungsgårdar eller andre Kronans eller enstiltes tillhörigherer, Bruk eller Lägenheter, af hwad bestassenhet de wara mage, undergalt wärdermg, derwid likwäl ej an - 2440 Den 8 Augusti, andre Hus komma i fräga än af hwilka Arendatorer för egen räkning och för Egendomens nyttjande sig begagna, famt räntan deraf bliswit cili ftin procent beräknad och Ärende-asgifterne derifrån asgärt, bör s procent af återstående behållningen utgöra 21- rendatvrens Bewillnings-afgift af Eaendomen eller Lägenheten. Dock alldrig under en siettedel af ägaryes Äewillning af sainma Egendom. z-o.
Collegium an* sage, att, då roteiingen i Jemtland af alder är inrättad för Dragon - Trupp til! häst, som följd hvaraf Rotehållaren, i likhet nied de Rustande i allmänhet, har räntan bibehållen, hemmanen, i slikt fall, böra utgöra jordeboksoch mantalsräntan, satt i persedlar; samt att hvad slutligen beträffade Commissio» sens underdåniga hemställan om Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till Dess Befallningshafvande att, så snart ske kan, inkomma med förslag till en ny ordinarie rotering samt till Instruction för Roterir.gs-Commisionen, Kongl. Collegium i underdånighet skolat tillstyrka, att med det nya Roteringsverkets upprättan» de måtte uppskjutas, till dess afvittringen blifvit fullbordad, hvarefter Landshöfdingen borde uppgifva grunderne till den nya iroteringen, samt Kammar-Collegium i Nåder upp. dragas att afgifva förslag till Instruction för Roterings-Commissionen; och Kongl. Kammar* Collegium, att Kongl. Collegium, på anförde skäl, och deribland, alt det af Comiierade ' 1 a uppgifne Stats samt Allm. Besv.o.Oec.-Utsk uppgifne skattetal af oro!er’ad, men roteringsskyldig jord ej öfverensstärnde med Kronans Jordeböcker, samt att all så beskaffad j*ord ej eller dervid vöre upptagen, ansett sig icke kunna tillstyrka
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, har Samuel Jönsson från Öland föreslagit, att till sådane aldre personer af allmogen, som upplåtit hemmans-bruket åt sina barn, vid Taxeringar ej hädanefter må lämpas Bevillnings-Förordningens aldra Artikel, efter hvilken dem, i likhet med. arbets-folk, som arbeta för dagspenning, påföres bevillning; men då Bevillnings-Utskottets Bet. N.-o Sy. i3 nugot stadgande inom liela denna Art. icke förefinnes, som skäligen bort eller kari gifva anledning till en så beskaffad tillämpning deraf, så anser Ulskoltet berörde motion icke föranleda till någon åtgärd. pag. 28. I stället för nedanstående rubrik uti nu gällande Bevillnings-Förord ning, får Utskottet till antagande föreslå följande förändring: 183o års Förordning. Utskottets Förslag. Arbetsfolk, som ej innehafva torp, Arbets-folk och arbetsföre Backstugumen vunnit tillstånd att, utan stansittare, som, utan ständig årstjenst dig års-tjenst och lön, arbeta för och lön, arbeta för dagspenning, dagspenning. pag. 28. Och, beträffande afgiften för ogifta Qvinnor och Enkor utan minderårige barn, föreslår Utskottet en sådan förändring: i83o års Förordning. Utskottets Förlag. Qvinkön, ogifta, eller Enkor ulan Qvinkön, ogifta, eller Enkor utan minminderårige barn — 12 sk. derårige barn. De som äro under 4° år24 sk. De som äro 4° år och deröfver — 12 sk. pag. 28 och 56. Enär 77 § 2 mom. medgifver rättighet för Taxeringsman, att pröfva en skatlskyldigs oförmögenhet att draga honom pålagde utskylder, anser Utskottet Lars Larssons från Elfsborgs Län yrkande, att de årliga Beskattnings-Comitéerne må ega bestämma, hvilka Backstugusittare, Inhyseshjon, bräckligt och mindre arbetsfört folk, kunna till någon afgift debiteras eller derifrån helt och hållet befrias, böra förfalla. pag. 28.
Vidare är det visserligen sant, att en utsläppning af sedlar ifrån Banken icke behöfves till högre belopp än 4 till 5 millioner ndr, då privatbankerne för närvar, hafva 2 millioner Riksbankens sedlar i sina cassör; men 484 Den 16 April e. m. detta hindrar icke, alt de kunna hafva fordringar till större belopp, dels i credilivdels i discontväg, och för alt icke åstadkomma en allt för stor förlägenhet i orterne, skulle Banken öfvertaga hela detta lånebestyr, ty eljest skulle ovillkorligen en stor oreda inträffa. Detta anser jag högst vådligt och olämpligt. Ett ytterligare skäl att icke antaga förslaget, har tillkommit i följd af de redan fattade besluten; ty Utsk. hade, i öfverensstämmelse med denna §, och jag vågar säga som ett villkor derföre, till följd af beslutet vid 6 §, då fråga var om bancoviustens öfverlemnande till Riksg.cont., föreslagit, att i utbyte deremot skall lemnäs Riksg.- conl:s af Konungen garanterade obligationer på silfvervaluta, hvilka Fullmäktige skulle äga att använda för den händelse de nödsakades att, för privatbankernes supplerande, utsläppa nya sedlar ifrån Riksbanken. Detta villkor har likväl icke blifvit af Ständerne antaget; således stå vi nu på den punkt, i fall denna § godkännes, att vi skola släppa ut åtskilliga millioner i rörelsen, utan att derföre äga någon valuta. Eu värd talare, inseende vådan häraf, har föreslagit, att Bancofullm. skulle åläggas anskaffa ett visst qvantum silfver, på del att motsvarande reel valuta skulle finnas i Banken. Det är godt och väl att besluta ett sådant åläggande ; men silfver står icke att taga på hyllan, det tror jag att Fullmäktige nogsamt erfarit under de år, sorn sedan sista riksdagen förflutit. Det må kosta hvad det vill, säger man. Men låt oss komma till köpmännen i Hamburg, der man skall få silfret, så taga de ej i betalning derföre discontreversaler, utan vilja hafva säkerhet för det silfver de lemna.
Denna beskattnings» princip, som man först de sednare Riksdagarne infört, har alltid under de föregående olika regeringssätten varit förhatlig, såsom orättvis, och kan möjligea 16* Den 3o Mars f. ro. för framtiden blifva vådlig, då den bestämmer en viss andel i bevillningen för hvarje province, och sålunda illuderar och gör till intet rättigheten att beskatta sig sjelf, och att, för sådant ändamål, jemföra och pröfva förhållandet till andre skattskyldige; hörande det icke undfalla uppmärksamheten, att, under den långa tid, af fem år, hvarunder samma bevillning utgår, möjligen ekonomiska och financiella förändringar i vissa provincer kunna inträlfa, hvilka föranledde till oförmåga att utgöra den provincen påförde bevillningssumma, hvilken då icke kunde der utgå utan att undertrycka det färre antal som skulle bära densamma. Med afseende härå, och då den förhatliga province-bevillningen saknar allt stöd af rättvisa, emedan den öfverlemnar bevillningen mera åt slumpen än fordom, yrkar jag, i det jag instämmer uti den särskilta mening, som en Utskottets Ledamot, Friherre Wrangel, yttrat, att denna bevillnings-beräkning må upphäfvas; särdeles som det icke nu lärer vara svårare, än före provincebevillningens uppfinnande, att betrygga Staten för förlust i bevillning. Då, jemlikt nu gällande principer, man i allmänhet ogillar tvångslagar och böter, när sanna förhållandet dem förutan kan utrönas, saknar jag icke anledning att fordra, det flere sådane, afskrifne utur nu gällande BevillningsFörordning, må från den blifvande Förordningen uteslutas; hälst ali behöflig upplysning för bevillningens åläggande inhem - Den 3o Mars f. ni. a45 tas, i afseende på fastigheter å Landet, af Kronans Jordebok och flere års Taxeringslängder, och i afseende på personer, till personlig bevillning, af Kyrkoböckerne och Husförhörs-längderne, hvilka upplysa om personers ålder, förhållanden och hemvist.
R:dr till inköp af utländska racehingstar, hvarigenom ett länge insedt och ofta framhållet behof blifvit afhulpet, Styrelsen sökt genom skriftvexling förskaffa sig erforderliga upplysningar för det tillämnade inköpet af verkligt goda och för landet passande hästar, så vida dessa kunde till antagliga priser erhållas. Revisorerne, som granskat säkerhetshandlingarne, hafva funnit dessa i behörig Af årets räkenskap, som hos Kongl. Kammar-rätten granskats med anmärkningar, inhemtas följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: § 2. ordning. Ottenby stuteri. Balans från år 1859 Tillgångar Uppbörd: 25,743: 93. Försäljningsmedel för kreatur, spanmål m. m. Furageoch betespenningar • Brandskade-ersättning Balans till år 1861: Credit. Balans från år 1856: Utgifter: Aflöning och arfvoden Reseoch traktaments-penningar Transport och underhållskostnad för landtbeskällare Inköp af spanmål och proviant m. m Dito af inventarier och förbrukningspersedlar Medikamenter Kronoutskylder m, m Balans till år 1861:
Uti denna reservation, i hvad angick de af Herr Skogman gjorda förslag till beslut, instämde Friherre Klinckowström, R. Moch Herr Leijonancker, F. W. E. C. Stats-Utskottett Utlåtande J/S 52. 21 Emot 2:dra punkten (angående anvisande af medel för påskyndande af de nya lönestaternas tillämpning), af Herr von Francken, G. W.: “Ehuru jag icke kan annat än tacksamt erkänna Utskottets välvilja att tillstyrka ett anslag af 75,000 R:dr, att ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att från och med den 1 nästkommande Januari och under loppet af år 1867 användas till fyllnadslöner för sjöförsvarets befälsoch underfäls-personal, så anser jag dock, att denna summa, hvilken ej uppfyller ändamålet utan blott medgifver en utdelning af cirka 80 procent af hvad som brister i de tillgängliga lönerna, bör höjas till 95,900
Ja, Alma, det är det enda som återstår oss. Du är ung, rik, vacker ... det vore ett brott af mig att för lifstiden kedja dig vid en make som skulle göra dig olycklig! Du skall snart finna ett annat och bättre stöd ... och föredrager du att vara fri, så är ditt fädernearf, (med tonvigt) af hvilket jag icke användt något, tillräckligt att försäkra dig om en oberoende framtid ... Jag går nu att träffa mina anstalter för resan, och i afton taga vi afsked af hvarandra... VALTER. Jag hoppas att detta steg skall göra dig försonlig, och att vi skola skiljas utan harm från hvarandra! ALMA (som förut). Men Valter ... betänk ... hvad skall verlden säga? ALMA (upprörd). Valter! ALMA (med ett utrop). Skiljsmessa? VALTER. Den skall gifva mig skulden ... derför skola nog både dina och mina vänner sörja! Och jag skall inte beklaga mig öfver dess dom, ty jag har en gång lofvat att göra dig lycklig ... och det är nu icke för tidigt för mig att infria mitt löfte! (går hastigt till höger). Åttonde Scenen. ALMA (ensam, sjunker maktlös ned på en stol). Skiljsmessa det är något i blotta tanken derpå som förintar mig! (skyndar upp och bort till kulissen der Valter gick ut) Valter! Valter Nej! han hör mig inte (kommer åter ned på scenen) Skiljsmessa? 104 På något sådant har jag aldrig förr tänkt... (efter än paus) Han kan då verkligen skiljas från mig? Är jag så litet för honom? (med vaknande trotsighet) Näväl! kan han det, så förödmjukar jag mig aldrig så djapt att jag ber honom stanna! (hastigt öfvergående, i det hon gråtande kastar sig ned på en stol) Hvem skall råda, hvem skall hjelpa mig? (hastigt fattad af en tanke i det hon springer upp) Åh! nu vet jag! Anna! hon skall säga mig hvad jag bör göra! (skyndar emot höger, men mötes i kulissen af Evald, som hastig inkommer). Nionde Scenen.
Uti 3 §, som handlar om försök att genom olofliga medel locka någon till affall från den rena Evangeliska läran, har vä! i det ursprungliga förslaget bland sådana medel äfven blifvit upptagen den åtgärd, att genom öfvertalande förmå någon till affall; men då ett öfvertalande icke för sig sjelf eller annorlunda än i förening med andra omständigheter, som ådagalägga en oren afsigt, kan såsom olofligt anses, samt stadgandet följaktligen skulle kunna leda till missförstånd och olika tolkning, bar detsamma blifvit ur det omarbetade förslaget uteslutet och nämnde § Kongl. Maj:ls Nåd. Proy. M 104. 37 <1 erigenotn, som jag tror, vunnit i bestämdhet, utan att hafva förlorat något af hvad dermed egentligen varit åsyftadt. Stadgandena i 4 §, som afse barn, hvars föräldrar, antingen båda eller blott endera, först efter ingånget äktenskap eller barnets födelse öfvergå till annan trosbekännelse, äro af särdeles ömtålig beskaffenhet och hafva påkallat ett noggrannt öfvervägande. Visserligen bör, å ena sidan, föräldramagten så mycket som möjligt hållas i helgd och sambanden inom familjerna icke utan yttersta nödfall störas. Men å andra sidan lärer ej heller föräldrarnes öfvergång till annan troslära böra medföra tvång för barnen att frånträda den religion, de redan hunnit inlära och måhända med kärlek omfattat. Svårigheten är att utfinna gränsen för det tidskifte i barnens ålder, då föräldrarnes oinskränkta inflytande måste upphöra, hvartill äfven komma de betänkligheter, som möta mot föräldrars rätt att genom sina barns uppfostran i annan trosbekännelse än den, hvartill de i dopet blifvit upptagne, betaga dem de medborgerliga förmåner, som våra lagar ensamt åt svenska kyrkans medlemmar förbehålla.
R:dr årligen, tillika med den honom tillkommande hyresersättning, må med 675 R:dr få å Allmänna Indragningsstaten uppföras, för att af Pettersson efter erhållet afsked såsom pension åtnjutas; e) att Kommissions-landtmätaren i Jemtlands län Theodor Sandström må, efter erhållet afsked, få uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af pension, med det för Kommissions-landtmätare i allmänhet bestämda belopp eller 900 R:dr årligen; f) att Länsmannen i Ramsele distrikt B. A. Teurnqvist må, efter erhållet afsked, uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en länsmanslönen motsvarande årlig pension af 700 R:dr; g) Att Länsmannen i Allbo Härads mellersta distrikt Fridolf Lekander må vid afskedstagande få uppföras å Allmänna Indragningsstaten, för att derifrån komma i åtnjutande af en mot tre fjerdedelar af länsmanslönen, 700 R:dr, tillika med den honom tillkommande hyresersättning svarande årlig pension af 675 R:dr; dock att Lekander, genom behörigen utfärdadt läkarebetyg, dessförinnan styrkt sig vara till vidare tjenstgöring oförmögen. På Ecclesiastik-departementets föredragning: dels a) att från Allmänna Indragningsstaten må jemväl under nästa Statsregleringsperiod utgå ett årligt understöd af 1,200 R:dr för anskaffande af originalmålningar utaf växter ur Sveriges flora samt utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, dels ock att å Allmänna Indragningsstaten må uppföras: b) för Intendenten vid Naturhistoriska Riks-Musei entomologiska samlingar, Professorn Carl Henric Boheman en årlig pension af 4000
Med åberopande af dessa omständigheter har Biskop Annerstedt i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande af de medel, som, enligt bifogade i orten upprättade ritningar jemte kostnads-förslag för tillbyggnad och reparation å lärohuset erfordras, uppgående till en summa af 16,9 67 R:dr 29 sk. 4 rst., eller, om byggnaden förses med en uppvärmnings-och luftvexlings-apparat, af 19,967 R.dr 29 sk. 4 rst. Och har ett stort antal medlemmar af alla stånd inom Örebro län uti särskild underdånig ansökning uti denna anhållan instämt. Sedan Öfver-Inlendents-Embetet erhållit Nådig befallning, att med underdånigt utlåtande öfver de insända ritningarne inkomma, har bemälde Embete funnit nödigt låta upprätta, och under den 6 sistlidne Februari till Kongl. Majit öfverlemnat, ny ritning samt kostnads-förslag till ifrågavarande byggnadsföretag, enligt hvilka kostnaden för detsamma, inberäknad utgiften för en nödig ansedd luftvexlingsoch värme-apparat, skulle komma att uppgå till ett belopp af 21,983 Ridr 29 sk. 4 rst. Hvad sålunda och i öfrigt i dessa ämnen förekommit, har Kongl. Majit tagit i Nådigt öfvervägande; Och då behofvet af ifrågavarande nybyggnader blifvit af vederbörande vilsordadt, samt Stiftens byggnads-kassor sakna medel att bestrida de för ändamålet erforderliga kostnader, har Kongl. Majit härmed velat Rikets Ständer föreslå, att å Riks gälds-kontoret må varda anvisade, att i mån af behof utgå: För uppförande af nytt lärohus i Wexiö 40,000. » „ „ „ i Wisby 50,000. Och för utvidgning och reparation af Carolinska skolhuset i Örebro 20,000. eller tillsammans Bico Ridr 110,000.
Vid enahanda påföljd åligge den, som en månad vistas inom annat samhälle, ån der han år mantalsskrifven, att inom denna tid till Pastor i vistelseorten aflemna behörigt frejdebetyg. § 27. 1 morn. Om fattighjon belrådes med bettlande utom det samhälle, det tillhörer, skall det genast försåndas lill hemorten, och kostnaden för dess forsling, så vidt den sker inom Lånet, der det har sin hemort, ersållas af nämnde samhälle. Med andre tiggare och obehörigen kringstrykande personer förfares, på sålt i Lagen emot lösdrifveri och försvarslöshet stadgas. 2 moni. Om permitterad krigsman saknar utkomst inom permissionsorten , eller genom oordentligt lefnadssätt der åstadkommit förargelse, skall han, genom Konungens Befallningshafvandes försorg, genast till tjenstgöringsorten återsändas, i hvilket afseende Fattigvårds-Styrelsen åligger att tillkännagifva förhållandet hos Konungens Befallningshafvande eller 20 Lagsami Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N:o 31. närmaste myndighet eller tjenstemän, som police-uppsigten på stället tillkommer. § 28. 1 mom. Klagan öfver Fattigvårds-Styrelses åtgärder och Styrelsens beslut i fattigvårds-mål, jemte tvister derom emellan serskildta samhällen upplagas och pröfvas af Konungens Befallningshafvande i orten. 2 moni Öfver Konungens Befallningshafvandes beslut i sådane mål anföras hos Kongl. Maj:t underdåniga besvär, hvilka inom 5o dagar efter erhållen del af beslutet, den dagen oräknad, då sådant skeft, aflemnas till Konungens Befallningshafvande, som deröfver infordrar underdåniga förklaringar, och, sedan de inkommit, handlingarne jemte eget underdånigt utlåtande lill Kongl. Maj:t insänder. 3 moni.