Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru, jemlikt hvad Revisorerna inhemtat, den af handels-bolaget J. & O. Hall gjorda konkurs, hvaruti Kongl. Tull-styrelsen bevakat ett belopp af 5,984 R:dr 34 sk., utgörande oredovisade beloppet för år 1817 uppköpte och till Kongl. Ränte-kammaren levererade vexlar i stället för med protest återkomne, jemte transport-kostnaden, är för lång tid tillbaka utredd och massan lemnat den dividend, som deruti kunnat erhållas, samt dessutom genom utmätnings-försök hos O. Hall är vordet utrönt, att han saknar all tillgång för gäldande af återstående bristen, 4,832 R:dr 42 sk. 2 r:st, har likväl detta belopp fortfarande blifvit balanseradt, under afvaktan af möjligen blifvande tillgång hos bolagsmännen, af hvilka J. Hall redan vid konkursens början lemnat riket. Yid sådant förhållande, och då balanseringen af ifrågavarande summa redan fortgått en längre tid, hemställa Revisorerne, helst all utsigt till vidare godtgörelse lärer saknas, att den anmärkta summan må i kommande årens räkenskaper inom linien toras. Kongl. Sundhets-kolleginin. Räkenskapen för detta verk, uti hvilken redovisning lemnäs jemväl för anslagen till Carolinska Medico-kirurgiska och Pharmaceutiska Instituten, har i Kongl. Kammarrätten blifvit granskad utan anmärkning. Inkomster och utgifter uppgifvas sålunda: — 46 — Debet. Balans från år 1856: Uppbörd: — Extra uppbörd, tillkommande anslaget till me dico-legala besigtningar, 14: 21. 6. Intresse-medel 205: Hyres-medel vid Carolinska Medico-kirurgiska Institutet 683: 16. — Apothekare-societetens bidrag till Pharmaceutiska Institutets underhåll 1,000: Af studerande vid sistnämnde Institut erlagde afgifter 210: 166,575: 10. 2. Värdet af tillkomna inventarier 1,344: Balans till år 1858: Credit. Utgifter: Kongl. Kongl. Sundhets-kollegium redovisat:
St:s samtycke genom försäljning, förpantning eller gåfva, eller på något annat sätt, Kronan afhända. Här är således sagdt, hvad som utgör Kronans tillhörighet i fastigheter, räntor eller dylikt; och om nu meningen varit, att de ordinarie skatterna ej skulle kunna förminskas efter R. St:s pröfning af behofven, utan orubbadt bibehållas såsom Kronans egendom, hade ju de ordinarie skatterna äfven bort vara omnämnda i 77 §. Man har äfven sagt, att den åsigt, till hvilken jäg bekänner mig, skulle förnärma äganderätten. Men denna kan då lika väl förnärmas genom Ständernas rätt att bestämma bevillningen, ty intet hinder finnes för R. St. att genom bevillning pålägga den ena corporationen högre skatter än den andra; oeh jag inser således icke, huru de ordinarie skatternas bibehållande skulle kunna bevara ägande-rätten. På dessa skäl begär jag återremiss, med anhållan, att Utsk. ville fästa mera uppmärksamhet vid frågans betraktande, icke efter föregående riksdagars praxis, som aldrig kan af efterkommande Ständer godkännas, utan från den synpunkten, att en eftergift i denna del å R. St:s sida vore att frånsäga sig all betydenhet i constitutionelt hänseendeHr Lagerhjelm: Måhända är mitt yttrande vid detta tillfälle opåkalladt. Jag tillhör ingendera af de stora magterna; Styrelsen eller Oppositionen; men för att motsvara R. o, Ad's mig vid flera riksdagar visade förtroende anser jag mig böra tillkännagifva min tanka i den principfråga, som nu är föremål för öfverläggningen. Jag utber mig att härvid få åberopa den jemnförelse, som redan blifvit gjord emellan flera paragrapher i grundlagen, samt åter - Den aS April f. m. 3S7 lalla i minnet, att §. icke bör läsas ensam, utan i saminanliang med 5g, 64 och 109 §§. Alla dessa gifva tillkänna, att grundlagen afsett en noggrann afvägning emellan Konungens och folkets magt samt för sådant ändamål tillsett, att, huru än R. St. eller en viss afdelning af R.
Men af detta mitt förkastande af Utskts förslag i denna del följer dock på intet sätt att jag instämmer i deras påstående, som förmena nämnda förslag, genom att upprifva eller förtyda ett med R. Sits rätt faltadt beslut om samfällda val, vara i strid med grundlagens bud. Just på grund af de skarpa anmärkn:!' jag hade höi t göras mot Utsk., i afseende på dess behandlingssätt af denna speciella fråga, föranläts jag att företaga en efter min blista förmåga allvarlig och fördomsfri pröfning af förhållandet härmed; och sannerligen jag då, — särdeles efter eu jemförelse Den 19 April f. m. ij3 emellan ja-propos:n i betänk. N:o 67, sorn innehöll: ”att den, som anser valrättens utöfning böra besia inni as i enlighet med den i Cons t. Utsk:s mem. N:o 38 framställda, af BondeSt. godkända grundsats af samfällda val”, röste elc. och den i nämnde ja-propos. citerade grundsatsen i betänk. N:o 38, som sid. 25 igenfinnes, nemi. "a 11 riksdagsmannavalenmå ske samfäldt af alla val berättigade inom de valdistrict, som komma att bestämmas, — kunnat komma till någon annan slutsats, än att bokslafven i den bifallna ja-propos:n visserligen icke blifvit af Utsk. öfverträdd, derigenom att Utsk. nu föreslagit: "att riksdags mannavalen må ske samfäldt af alla valberättigade inom de valdistrict, som komma att bestämmas," så, att städerna och landet särskildta district erhålla. Att en så stor mängd personer gifvit de i betänk. N:o 67 innehållna voterrsproposir en vidsträcktare omfattning än den deras bestämda ordalydelse verkligen innehar; att Const.Utsk. i sitt betänk. N:o 85 föreslagit en districtindelning, hvarigenom BorgareSt.
Ekelund. 9. — i anledning af Kongl. Majts nådiga proposition angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter hushållersken Christina Bengtsson. 10. — Se JN:o 40. 11. — Se Ko 41. 12. — Se N:o 42. 13. — rörande riksdagens förlängande en månad. 14. — angående förnyadt anslag till Lagberedningen. 15. — i anledning af Kongl. Majts nådiga proposition angående öfverlåtan de till Malmö stad af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning. 16. — i anledning af Kongl. Majts nådiga proposition angåeude afskrifning af ett Majoren J. IVeinbtrgs sterbhusdelegare ådömdt ersättningsbelopp för en balans. Bih. till R. St. Underdånig skrifvelse, angående ett fövändradt användande af den *:dels procent, som af sterbhus inom Wermland erlägges. 18. — angående förändring i sättet för fångars forsling. 19. — angående det till Westerås län bärande Wåhla härads förläggande till Upsala län. 20. — angående stapelstadsrätt för staden Sölfvilsborg. 21. — i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition rörande den till sko lorna i åtskilliga städer inom Lunds stift utgående Helgonskyld. 22. —- angående af Kongl. Majd i nåder föreslagen nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta nr. nr. 23. — i fråga örn upphörande af de bland statsverkets ordinarie inkomster upptagna gerningsören. 24. — angående jordafsöndring från bostället Selleberg till byggnadsplats för skolhus i Rockeby församling inom Skaraborgs län. 25. — i anledning af Kongl. Majds nådiga proposition om eftergift af kro nans rätt till ett efter Trumpetaren M. Wippel fallet dana-arf. 2(>. — angående eftergift af en Häradsskrifvare!! J. E.
Uppå framställning af enskilda motionärer beviljade Rikets åren 1853— 1854 för samlade Ständer för tillvägabringande af kanaloch sluss-anläggningar vid Forshaga och Dejefors uti Klarelfven, derför kostnaden blifvit i en år 1840 upprättad plan beräknad till 190,414 R:dr B:ko, en summa af 100,000 R:dr samma mynt, att såsom lån från Riksgälds-kontoret mot stadgade vilkor utgå; hvarefter, under loppet af år 1855, planer för nämnde anläggningars utförande af Kongl. Maj:t i nåder fastställdes, enligt hvilka kostnaden för kanalen och slussarne vid Forshaga beräknades, likasom år 1840, att uppgå till 94,377 R:dr; men deremot kostnaden för kanaloch sluss-anläggnings-arbetena vid Dejefors, — sorn uti 1840 års plan upptagits till endast 96,037 R:dr, — blifvit, i följd af åtskilliga ändringar i samma plan, förhöjd till 206,283 „ eller tillsammans 300,660 R:dr, allt Banko. Sedan, med åberopande, bland annat, deraf att, enligt särskilda af Chefen för vestra vägoch vattenbyggnads-distriktet, Majoren D. W. Lilliehöök, under Juli månad 1856 uppgjorda beräkningar skulle, med afseende å inträffade förhöjda pris å dagsverken och matcrialier, utöfver hvad i ofvan berörde fastställde arbetsplaner antagits, erfordras för arbetena vid Forshaga . , . 47,867 R:dr B:ko och för dom vid Dejefors 42,741 „ „ oller tillsammans en tillökning för båda af 90,608 R:dr B:ko 46 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. Direktionen för det till ifrågavarande kanaloch sluss-anläggningars verkställande bildade bolag bos Kongl.
Nyttan för orten af vattenkommunikationens öpnande till sjön Salen vid samma tid som jernvägen vore färdig och kunde begagnas är ögonskenlig, helst transportleden från Carlshamn blefve af serdeles vigt för utförandet af den öfriga kanalbyggnaden till Asasjön. i anseende till den betydligt lättade forslingen af kalk och alunskiffer m. m. till de ofvan belägna 9 st. slussar och andra byggnader, hvartill cement-murbruk erfordras, och hvilka materialier sjöledes måste hämtas i Carlshamn och derifrån vidare uppåt försändas. Då nödiga förberedelser vidtagas för att vid vårens början 1858 kunna påbörja arbetena, anses. enl. hvad här ofvan är nämndt, att så väl jernbanan som kanal-afdelningen till sjön Salen kunna utföras under åren 1858—1860. Detta anförande remitterades till StatsUtsk. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 4 och 7 dennes på bordet lagde Mern. N:o 29, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 4 och 7 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 30, i anledn. af väckte motioner i afseende å de vid större allmänna arbeten anställde personers religionsoch sedlighets-vård. Hr Nordenfelt. Leonh. Magnus: Ehuru detta Betänk, vid första påseendet förefaller ganska oskyldigt och icke tyckes böra framkalla några betänkligheter, och oaktadt jag är lifligt intresserad för att religiositet och sedlighet befordras bland dem, som utföra allmänna arbeten, anser jag mig likväl böra yrka afslag å Betänk, på följande skäl. Jag föreställer mig nemi, att om R. St. ingå till K.
Framåt, uppåt i hennes spår, tills kallelsen ljuder, så- som den redan ljudit för henne: » Gäck in i din Herres glädje, du gode och trogne tjänare; öfver en ringa ting hafver du varit trogen, jag skall sätta dig öfver mycket! » KONUNGENS ANKOMST BAGATELLER. AF TILL MALMÖ. SKISS F Ö R IDUN MIAL. FORTS. OCH SLUT. H ON KOM ATT T Ä N K A PÅ en hel del bagateller, som hon ej förr än i kväll fått den rätta synen på. Hvad var hon då för honom, hon, som på detta sätt lät sig bäras genom lifvet af hans förälskade omsorger? Tänk i går kväll t. ex., när han kom hem med de där härliga, skära rosorna — i en årstid, när rosor kosta två kronor stycket! — utan den ringaste anledning, bara för att skära rosor var det vackraste hon visste och En sådan toka hon var ändå! Här satt hon nu och skrattade, när hon borde gråta i stället. Men, Herre Gud, hvad vore det väl för roligt att vara gift, om man inte då och då hade anledning att få sig ett godt skratt åt sin egen och skapelsens herre! Men nu hade hon med ens blifvit glad och full af handlingslust. Det var aldrig långt mellan skratt och tårar hos henne, och den här gången skulle Claes få se, att hon kunde öfvervinna sitt misshumör. Hon skulle inte alls tänka på det det där tråkiga sedan i middags, utan när han kom hem, så skulle han mötas af idel solljus och glädje. Hon sprang ut i köket och gaf jungfrun tillsä- gelse om att hämta upp en flaska vin från källaren, sedan skulle hon steka kastanjer och rosta bröd och slå upp hummerburken — den skulle egentligen vara tills om söndag, när mostrarna komma hem till middag, men det kunde inte hjälpas, nu hade hon föresatt sig, att Claes och hon skulle ha en riktigt treflig liten supé på tu man hand. Sedan tände hon en brasa inne i hans rum och sköt fram två länstolar till elden.
Efter folkmängdens fördelning, vid 1861 års slut, inom de särskilda Landstingens områden och de större städerna, skulle enligt förslagets hestämmelse, att en Riksdagsman utses för hyarje tal af 80,000, Första Kammaren komma att bestå af 119 ledamöter. Ehuru det från sistlidne Riksdag hvilande förslag, att valrätten till Riksdagsmän skulle utsträckas jemväl till mosaiske trosbekännare, vid denna Riksdag fallit genom ett Stånds afslag, har likväl i det nu framlagda förslaget valrätten icke till någondera Kammaren gjorts beroende af religiös bekännelse; men då upphäfvande af denna begränsning jemväl i afseende å valbarhet hittills icke inom Representationen varit ifrågasatt, och någon betänklighet häremot kan förefinnas i den omständigheten att Rcpresentanterne, som icke få befatta sig med främmande lärors kyrkolag, deltaga i lagstiftningen för Svenska kyrkan, är valbarheten, med någon utvidgning af hvad som nu gäller, i förslaget inskränkt till bekännare af christen Protestantisk Religion. Att Riksdagarna skola årligen sammanträda, och att Konungen skall ega vädja till Nationen genom Kamrarnes upplösning och förordnande af nya val, äro nyheter, hvilkas ändamålsenlighet redan blifvit inom Representationen så allmänt erkänd att några skäl derför icke lära behöfva anföras. I afseende å Riksdagens verksamhet och sättet för ärendenas behandling är nuvarande Riksdags-Ordning i de flesta delar följd utan andra ändringar än dem, som varit föranledda af Representationens fördelning i två Kamrar i stället för fyra Stånd. Ehvad än må vara att anmärka emot detta arbetssätt, så eger det dock förtjensten att vara redan pröfvadt och med ledning af en lång erfarenhet utbildadt och förbättradt. I fråga om bevarande af allas lika rätt och yttrande-friheten samt anordningar emot förhastade beslut, torde det kunna mäta sig med hvilket annat arbetssätt som helst; och dess väsentligaste fel komma att till stor del förminskas genom den förenkling, som vinnes vid tillämpningen på en af blott två Kamrar sammansatt representation. Genom bibehållandet af samma former kan ock bättre än eljest tillgodogöras den personliga riksdagämannaerfarenheten hos alla förutvarande Riksdagsmän, som inväljas i den nya Representationen.
Maj, af innehåll: att vid föredragning a£ Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 9 sistlidne Maj afgifna , yttrande öfve»c Rådmannen Kjellanders Memorial, angående byggnads skyldigheten i städerna , pröfvade PrestStåndet så mycket mera skäligt att dertill sitt bifall lemna, som PrestStåndet redan under den 3 Januari 1810 bestämdt förklarat, att det för EcclesiastikStatens boställen samt de hus och gårdar, som de i och för sina em-’ beten å stället sjelfve eller deras enkor och barn bebo, så mycket mindre kan åtaga sig andra onera, än de hitintills utgjort, som de hus, hvilka af Ecclesiastika personer tillhandlas, köpas och ägas, af en oundviklig nödvändighet för deras innehafvares vistande som Embetgeller Tjenstemän 3 i synnerby i de 366 Den 15 Juni. e. ttt. smärre städer, hvarest det oftast är Omöjligt, att genom hyra erhålla bonings ställen. Men beträffande de hus och egendomar, sorn Ecclesiastik^ personer tillhöra i städerna, utan att af dem sjelfva bebos, finnér PrestStåndet intet skäl att för dem göra något förbehåll eller undantag, i afseende på de onera, som kunna hvars och ens innehafvande jord lag* ligen åläggas. I sammanhang hvarmed å nyo föredrogsi Vallöf!. BorgareStåndets, den 8 dennes på bordet lagda, ProtocollsUtdrag, af den 3 sist* lidne, med inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet, att instämma i det tillägg sista punkten af Hög* vördiga PrestStåndets nyssberörde Protocolls, Utdrag innefattade, jemte Hedervärda BondeStandets, sedan den !2 dennes på bordet hvilande, ProtocollsUtdrag, af den 8, hvilket meddelade att Hedervärda Ståndet samma dag antagit Vällofl. Borgare* Ståndets inbjudning i förevarande ämne. Grefve von Lantingshausen, Albrecht:
Men jag hade ämnat tillägga: ”derest man af politiska förhållanden kan förutse, att båda Staternas ömsesidiga fördel fordrar, att de hädanefter skola vara vänner.” Jag hemställer nu, om i delta yttrande finnes det minsta, sorn kunde behöfva uppkalla Herraines entusiasm. Jag finner visserligen en rättvis anledning till själens uppbrusande uti den förolämpande tanken, att jag skulle tillåta mig anse Sveriges Söner icke böra bit för bit försvara sitt Land mot hvarje fiende, han må komma från Norr eller Söder. Östan eller Västan. Denna arm har aldrig hvarken på skämt eller allvar dragit värjan; men om fosterlandets försvar skulle erfordra det, så vågar jag säga, alt jag, lika med hvarje annan af Eder, skulle stå till sista man. Men förlåten mig, mine Herrar! om jag tillika yttrar att entusiasmen, då den är rigtad emot en enda mans stapplande ord, icke är på sin plats. Man må vara till yrket krigare eller ej, då man sätter sin fot på Statsmannabanan, tror jag man också bör finna, att det icke blott är på regleringen af penningelÖner, som försvaret beror. Jag kan icke finna det vara orätt, att dervid våga kasta sina blickar längre borit öfver jordens politiska förhål - Den 22 De ceni ber f. ni. landen, så vida man icke öfverskrider den gräns, yttranderätten medgifver.. Jag hade velat ingå i några Politiska detailler, sorn jag ej vet vara förbudet, men icke ifrågasätta Svenskars mod. Om nu luckan i mitt yttrande ger tillfälle tili denna tanka, eller till att fylla den med hvad man behagar, som jag hört göras, så är det icke min skuld, utan deras, sorn afbrutit mig. Den, som med lugn besinnar huru jag blef afbruten, och huru detta afbrott gaf tillfälle till anmärkningar från alla håll, skall kanske säga: mannen fick icke säga hvad han ville; kanske om han falt tala till slut, skulle hans yttrande icke funnits sårande. Herr von Troil, Emil: Friherre Palmstjerna har till vederläggning upptagit någre af mig i ett föregående Plenum hilde yttranden, då Herr Thams Memorial upplästes.
Man föreställe sig möjligheten af en spärrning i Sundet, af politiska conjuncturer, som för någon tid afskure handeln på Medelhafvet, och man finner lätteligen i hvilken ställning landet skulle råka, om stadgandet borttoges. Det vill synas mig, som motionären sjelf icke är så alldeles öfvertygad om öfverflödigheten af detta stadgande, som Utsk. ansett honom vara. Han anför nemligen: ”att de betydliga summor, som deri måst nedläggas, varit utan nytta dragna utur allmänna rörelsen och i sin mån minskat det för densamma nödiga capital; att de handlande härigenom tillskyndats en årlig förlust, till hvars betäckande de varit nödsakade att höja priset såväl å salt som å andra importvaror, hvilket åter drabbat consumenten, och hvarigenom mer eller mindre skada uppkommit.” En annan ledamot af BorgareSt. har understödt motionen och med åtskilliga uppgjorda calculer sökt ådagalägga, bland annat, att om man för en tidrymd af 7.5 år beräknade kostnaden af samtliga saltupplagens inköp och desammas underhåll genom fyllandet af de qvantiteter salt, som årligen bortsmälta, samt dertill lade en ränta, beräknad för hvarje år till 6 proc., så uppstode för de handlande och skeppsredarne en förlust af icke mindre än 346,ooo r:dr b:co. Jag har icke varit i tillfälle att granska dessa calculer och ar således ur stånd att bedöma deras tillförlitlig - Den i5 April f. m. 135 het; men vare härmed huru sorn helst, så tyckes mig de framställda skälen vara bäst vederlagda uti riksd.-fullm. Aals Månssons bifogade reservation, hvarest det, bland annat, heter, : ”Manne ej salthandeln, som ingalunda är oviss, bereder så tillräcklig vinst, att den gör köpmannen skadeslös för de capital, han säger ligga ofruktbara i saltlagren? Månne ej dessa lager kunna omsättas med nytt salt, innan så mycket af dem hinner bortsmälta? Månne ej i alla handelsvaror capital ligga någon tid ofruktbara? Månne, såsom några föregifva, speculationen hindras genom ifrågavarande lager, som ej tillitas förr, än intet salt linnes hos enskilda?
O-n 'Salpemr-Tilwcrknittgett, styrelsen och förn>- lnnngon af kTlliguen ochRiksgälds-Oontoiret, om Bewillnir.genS utgörande söre iG-stilsndne,, Oon-vov-6r»n'tni«kgri»kek»"Gäld och Ächxpar-Pollckterna, M -OapUsi»« '8,Llli»mmsi> -arstva-c, och om tryckning af Berättelsen om LaiicjaLi,. ,^79. Borgare - Ständcts: Med -förmälan om Stätt» 'dets häloning. 6. Om Oaasägclre - ^stresle. g;.'569. Utstötts - Ledamöternas antal. Z7. Usnco - Utffotiets U,lk,uKioN och Ed, keneo Werkots kudliclret samt Lagen til fredande af Konungens Persoir. "75. 88. 702. Om FäN jföringen. Bonde - Ståndets deltagande i lisoguen. 179. '1668» >1nsti-uLi'i''0n för Bewillnittgs-Utstottct 20-4. Om Borgs mästaren 1-Ii-mdrsei, mcd fleras ansökning-, 228. 474. Lagfartens förkorrtande och Pr«t'c-!prions-tid för stulds fordringar. Legostämma. 474. fia»,mePlanett och lrmi-iporieramie Pst NkksgäldS-Lontdirvl: -af Statss WerketS utrikes Gäld. e6y. Om Fullmägtiga kstsfor drael och Knur kedrskuo. 592- Stängsel - ffyldigheten , Gästgifware-Ordningen och TicNstehjons-Stadgan. 764.
kändt under namn af hofveri, hvarmed egentligen förstods den till tid, sätt och belopp obegränsade och obestämda arhetsskyldighet, sorn, uppå husbondens tillsägelse, skulle lill hans tjenst, vid och utom gården, utgöras genom forslingar eiler äckor på längre eller kortare afstånd samt genom dagsverken med det antal personer, som uppbudados Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N\o 2. 7 vid förefallande, till hnfvndgårdens brak och skötsel hörande eller dermed gemenskap egande arbeten; att, vid Indelningsverkets införande i Skåne, förnämligast till rusthåll anslagits f. d.
St:rs vidare medverkan ordnade, är icke någonting annat, än hvad som skett vid flera andra verk, utan att anmärkn. deremot blifvit gjord, såsom t. ex. vid Krigs-Colhm, Stats-Kont. och Förvaltningen för Sjö-ärendena, och någon slags oriktighet i detta afseende lärer icke med skäl kunna anmärkas, så länge dessa Stater inskränka sig inom befintliga tillgångar. Hvad åter Bergslags-Staterna beträffar, så är förhållandet dervid enahanda, med undantag att R. St:r hos Konungen anhållit, att frågan skulle å nyo komma under deras pröfning. Det är likväl klart, att då K. M:s rätt att afgöra frågan icke kan förnekas, så behöfver icke eller K. M. vid en sådan anhållan fästa annat afseende än Han för godt finner. Deremot har Regeringen lemnat öppen hela den del af organisationen, som erfordra någon medverkan å R. St:rs sida, nemi. i afseende på arfvodeu till ett visst antal stipendiater eller extra ingeniörer, och häruti har man, besynnerligt nog, velat finna ett bevis på, att regleringen icke kunnat ske inom befintliga tillgångar. Denna anmärkn. är emellertid alldeles oriktig, enär regleringen, enl. hvad siffran tydligen visar, är gjord inom de befintliga tillgängarne, och derest R. St:r icke finna för godt alt bevilja anslag till de stipendier, som vidare ansetts behöfliga, så blir följden deraf endast den, att blott tvenne sådane platser komma att finnas i st. f. sex, men någon förändring i afseende på regleringen för öfrigt åstadkommes härige - 56 Den 5 Juli f. m. noin icke. Man liar äfven sagt, afl denna reglering (ager förökade anslag i anspråk, enär ersättning för resor och traktamenten skulle beviljas vissa embetsman, som hittills icke åtnjutit denna rättighet.