Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1S40. i fråga om sådana tillmällen och omdömen, då de framställas i tryck gon tillämpning af det Kongl. Brefvet icke vore af dess stadganden eller bestämdt uttryckta syftemål föranledd, emedan uti detsamma handlades om utlålelser, som kunde hafva tillkommit af obetänksamhet och enfaldy i afseende hvarå förtydning af ord och mening vöre att befara, och hvilka genom angifvelse dragne under domarens pröfning, erfordrade och tillstadde vanlig bevisning samt möjligen kunde, medelst falska vittnesmål och andra nedriga utvägar påbördas den oskyldige; — allt innefattande omständigheter, hvilka till den verkan de uti 1777 års Kongl. Bref och såsom grunden för dess bud voro åberopade, icke ägde någon motsvarighet vid förklenliga yttranden, som förekomma i tryckt skrift: att jemte det förklaranderne, som för denna deras uppfattning af 1777 års Kongl. Bref hemtade ytterligare stöd deraf, att vid Brefvets utfärdande, icke blott Svea utan äfven Rikets dåvarande öfrige HofRätter, uti de af dem till underdomares efterrättelse utgifna serskilda universal, rubricerat det Kongl. Brefvet såsom angående huru förfaras borde, då någon angifves för lastligt talj, hvilket uttryck hade uteslutande afseende på muntliga utlåtelser, och enär dess begagnande af HofRätterne samfäldt ej kunde antagas hafva tillkommit utan grund och afsigt, ådagalade, att genast vid utfärdandet af det Kongl. Brefvet dess tillämplighet af lagens handhafvare ansågs och förklarades vara inskränkt till föremål, hvaribland förgripelser i tryckt skrift icke kunde räknas, på dessa skäl hyst och ännu vidblefvo den öfvertygelse!!, att Kongl. Brefvet af 1777 för sig sjelf betraktadt, icke påkallade en utöfver dess innehåll och slutföljden af de angifna grunderna sträckt tillämpning jemväl till yttranden och omdömen, sora förekomma i tryck, helst samma Kongl. Bref, som innefattade ett stadgande af undantagsnatur, icke medgåfve någon utvidgande tolkning, hade förklaranderne ej eller uti det Kongl.
Betänkande N:o 3 rättningar och bestyr, hvilka tillhöra Namndemans-sysslan, äro högst ofullkomligt ersatta genom rle dermed följande förmoner, beslående förnämligast i frihet ifrån skjutsningsbesvär samt en obetydlig del af Tingsgästningspenningarne och Häradets lott i sakören. Då det likväl synes vara af vigt, att göra denna befattning så litet tryckande som möjligt, för att, under en längre tid än skyldigheten ovilkorligen kräfver, dervid bibehålla duglige och redbare personer, hafva Utskotten, med anledning af Anders Danielssons framställning, ansett sig böra vördsamt föreslå: det stadgas mätte, att Nämndeman för 'verkställd kallelse ä Parter och Vittnen i rädane brottmål, deri den tilltalade fällev till annat än urbota straff, må, efter gällande ExpeditionsTaxa, vara berättigad till ersättning, hvilken vid målets slutliga pröfning bör den sak fä/ de till ut gifvande ädömas. Hvilket dock lill Rikets Ständers egen upplysta pröfning hemställes. Stockholm den x8 Junii x 83^. Ånis. tilt Exp. Utslu den 19 Junii. Betänkande, i anledning af väckte motioner om upphöfvande af förbud mot svedjande pä sandmo samt bergagtig och stenbunden mark, Hedervärda BondeStundet har genom ProtocolIsUtdrag den 1 och 10 srstlidne Mars lill Besvärsoch OeconomieUtskolfet remitterat två, till Ståndet ingifne memorial, deri Johannes Christoffersson från Kronobergs Län och Eric Ersson från Gellehorgs Län yrkat, att det, uti 53 §. i Kongl, Förordningen om Skogarne i Riket d. 1 Augusti i8o5 och Kongl. Kungörelsen den a Mars 1819, stadgade förbud emot svedjande å sandmo samt bergagtig och stenbunden mark, mätte upphäfvas, så vidt det angår frälse och skattehemman, deröfver egar ne-, enligt Lag, borde njuta li i dispositionsrätt. Den omväg, som nu erfordras, medelst ansökning, hos Konungens Lagsamt Allm.
Om det af Ridderskapet och Adeln före-; slagne särskildta Utskott icke kunde vinnas, kan dock förlägenheten bestyrkas genom utdrag af Landshöfdingarnes diarier som bevisa, att utslagen till utmätningar och seqvester-auctioner blifvit mångdubblade och att i många jördbrukandes hem icke den minsta betalningstillgång qvarfinnes. Jag tror med all visshet att nämnde förlägenhet kunde skyndsamt och fullkomligt afhjelpas om mitt enkla Financeförslag skulle antagas; men förmodar att mera upplyste män skola gifva ett ännu bättre, hvarom icke, är det vida klokare att endast hoppas på Försynens skickelse och låta tiden afhjelpa närvarande svåra förlägenhet än att oförsigtigt antaga ett strypsysteme, som ytterligare skulle förminska landets*alltför knappa rörelseCapital och säkert bereda en ännu stötre olycka. Måtte fosterlandskärleken i denna högst vigtiga sak bevisa sin allkraft. Jag anhåller ödmjukast om detta memorials communicerande med de öfrige respective MedStånden, och remitterande till vederbörligt Utskott. 4 / Dea ig Februarii, N.'0 2. 469 Herr Cederschjöld, Pehr Gujlaji Enligt Regeringsformens 100 §. åligger det Riksens Stäeders Justitieombudsman bland annat, atf, i den allmänna redogörelsen forsin Embetsförvaltning, anmärka ”lagarnes och förjdttimgarnes brijler; det skulle visserligen tyckas, som måste våra lagar och författningar, äga en, för alla menskliga inrättningar alldelet ovanlig fullkomlighet, då nationens ombud ej deruti kunnat upptäcka någon enda brist: och i samma mån torde det äfven synas obetänksamt af mig, att tala i ett ämne, hviket jag af bristande sakkännedom tvingas att endast flygtigt vidröra. Det är också utan ringaste anspråk på grundeligliet, som jag går att framställa följande anmärkningar, under anhållan, att de må till Utskottet få åtfölja Justitias-Ombudsmannensl Embetsberättelse såsom anledning för Utskottet att kunna vinna ett större utrymme, för sin verksamhet.
St. kunna derom serskildt besluta; att, för liquiden af Statsbrist-summan, till StatsContoirets och RiksgåldsContoirets egna behof, RiksgåldsContoiret må berättigas att förskottsvis i Banken uttaga ett belopp af högst 1,000,000 R:dr B:co, från den i September det ena året, till den sista Junii det påföljande, då Bankens förskott skola vara af inflytande medel ovilkorligen liquiderade; att, med undantag af 266,666* R:dr B:co årligen af Bankens råntevinst, behöflige, till en början, för Silfver-utvexlingens förberedande och sedermera till bildande af en reservfond för Bankens rörelse, från Riksdag till Riksdag, återstoden af Bankens behållna råntevinst må för Statsverkets räkning användas; skolande sådana åtgärder af R. St. vidtagas, att icke någon förminskning i Bankens Lånerörelse kommer att ega rumRikets Ständer framhärda etc. Exp. XJtsk. Förslag till underd. Skrif o. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ådeln d. 29 Jan. 1830. Preste-Ståndet d. 29 Borgare-Ståndet d. 29 Bonde-Ståndet d. 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till Lag, angående Myntbestämningen. S. A. K. Tili beredande af stadga i myntväsendet för framtiden, och då, utan den vådligaste skakning i redan tillvarande penningeförhållanden, man och man emellan, någon annan grund, för inlösningen af Bankens utelöpande Sedlar, icke utaf R. St. ansetts kunna antagas, ån den, som närmast öfverensståmmer med det medelvärde i Silfver, hvarför dessa Sedlar, i allmänna rörelsen, under en längre tid varit gångbare, hafva R.
Städerna och köpingarne rödje och balle väg och broar så långt deras egor räcka.» af Lars Johanssan om utfärdande af en författning af följande lydelse: »Bruk, qvarnar och fabriker skola deltaga i häradets vagunderhällnings-knstnadcr, pn det säll, ali laxeringskommitléen i hvarje socken vid taxeringen bestämmer en för hvarje dervarande anläggning af desse slag, emot hemmans af lika värde och väghålluingskostnaden svarande afgäld, hvilken skall, i likhet med bevillning debiteras och uppbäras, men sedan, i förhällande lill väghällnings-skyldighelen, fördelas och utbetalas tili hemmansegarne.» af Anders Anilersson: tilt 25 Kapitlet 6 § Byggninga-Balken mätte erhålla följande lydelse: »Vägar skola fyllas med sand och grus årligen, om så tarfvas. så att vatten derå ej slädnät-, och får (leii vara litet kullrig, och docera högst tvä tum på alnen, räknadt från midten till hvardera kanten.” af Olof Olssa//: ’’all väghållare måtte blifva pliglige alt i stånd sätta sina vägstycken, sä snart kähle vore ur marken om våren, och att kronobe!jeningen får sig ålagdl. till sist inom Maj månads utgång hafva sina vägbesiglningar verkställde.’’ »[Juhan Hahn, sorn uppgifvit, ali, i motionärens hemort, byoch ullärlsvägar underhållas af de hemman, öfver hvilkas egor de äro anlagde, oaktadt andra både hemman och hvar sig af vägarne betjena: l:o. ”Alt alla inom socknen varande hvars utfartsvägar, som vore för det allmän na behofvet påkallade, skulle efter /är/nedlade hemmantal fördelas och underhållas, vid påföljd, som lag bjuder om allmän väg; 2:o. Alt församlingen ägde sjelf utvälja kunnige och skicklige män att förrätta fördelningen af dessa vägar, efter föreslagen grund; 3:o.
Kvarstår det onda efter ett par, tre veckor, bor Ni låta tandläkare undersöka. Elvira M .. n. Jämte det vi hänvisa bil svaren till Naemi i n:r 6 och n:r 8 och till Phyllis i n:r, 13 tillägga vi, att vi för vår del ej kunna hjelpa Er att få » en klar och hvit hy » _ detta faller inom området för specialisternas verksamhet. Genom den där behandlingen med kompresser om nätterna blir sannolikt resultatet föga lysande. Märta. Tag under några veckor tre gånger dagligen vid måltiderna fyra stycken af m %htärpharmakopéens järnpiller med china. Tag kalla afrifuingar pä morgnarne med promenad efteråt, så fort Ni blir klädd. 4) Samma, som Ni förut användt. 5) Helt 8akert icke, då det ju enligt utlåtande af kompetent person ej står i samband med något gravare lidande. Ringa grader äro ej ovanliga hos svagare individer, och vi tro ej, att Ni behöfver vara orolig för detta — Viktigast är för Eder en allmänstärkande behandling; ' en badkur i sommar vore helt säkert lämplig. 6) Måttlig motion bäst. Plågad skrifkarl. De medel, som användas, äro alla mer eller mindre osäkra .. Försök emellertid den behandling, som föreskrifvits för S. B. i n:r 5 — med de modifikationer däri, som Ni lätt sjelf inser. G. N. Utan kännedom om ert allmänna tillstånd kunna vi ej yttra oss oro eder hufvudvärk. I alla händelser bör Ni ej forsumma att, då tillfälle därtill gifves, undergå en bad(och brunns-) kur pä nämnda ställe. Som lindrande medel kan Ni försöksvis använda antifcbrin (se svar till Anna B. i n:r 2). A. v. A. 1) Intet särskildt att göra häråt. 2) Se svar till Ella i n:r 3. Lisa. Tydligen en hämorroidalknöl. Tag hvarje kväll en tesked sammansatt lakrispulver. Undvik öl, spirituösa, kryddor och svårsmälta födoämnen. Gör hvarje kväll en sköljning (medels sköljkanna) med kallt vatten. Hillevi. Iakttag den diet, som föreskrifvits för Carola i n:r 4.
Men jag framställer den frågan: om 3 personer sättas på förslag af domaren, och detta förslag sedan ingifves till landshöfdingen, samt de på förslaget uppförde personer icke sakna kunskap om att de derå blifvit upptagne, — månne accorder sålunda kunna förekommas, ifall landshöfdingen ej vill hindra dera? Månne icke äfven af dessa 3 personer öfverenskommelse om accord med företrädaren kunde trälfas? Jag tror, att om landshöfdingen icke har tilländamål att hindra accorderna, kunna de icke förekommas. Jag tror äfven ur denna synpunkt, att förslaget är olämpligt. Hvad åter angår anmärkn:n, att det är på kronofogdarnes recommendatioo, som länsmännen tillsättas, så får jag nämna, att om detta är ett fel, så begår jag fel beständigt, ty jag anser, att man icke bör tillsätta en tjensteman under en annan, utan att den sednare lemnar sin tillstyrkan eller åtminstone hans yttrande inhemtas. Jag har således alltid ansett såsom en skyldighet att, i fråga om en länsmans tillsättande, höra kronofogden, hvars förmögenhet ofta ligger i länsmannens händer, såvida han ej, med dennes förbigående, anlitar andra personer, hvilket jag anser vara sämre. Hvad slutligen beträffar Hr Ribbings yttrande, att man med nöje ser bonden med hatten i hand för Hr Assessorn och kronofogden, får jag säga, att jag alltid med nö Det är väl möjligt, att någon bland Malmöhus läns fogdar hafva för vana att fordra en sådan vördnadsbetygelse, men jag tror det icke och har ingen anleda. att förmoda det; ty jag skall söka försvara att allt der går väl och står bra till, fastän jag är långt ifrån att påstå någon fullkomlighet, elleratt inga brister finnas. Också värderar jag hvar och en, som vill afhjelpa dem; men jag tror icke, alt någon förbättring kan vinnas genom Jänsmansförslagens upprättande af häradsrätterna. Jag anhåller att, ifall remiss af motionen medgifves, detta yttrande må få medfölja. Hr Ribing:
Detta Utskott Idukvud-litlar, livilka uti diksens Ltänders Ujijigjorda etc. 31 §. i mom. Devillnings-Dtskottet skall destä ak k^ratioätta Dedamäter, valde krän serskilila oell, 8ä vidt möjligt är, krän ollo dikets provinser. Detta Utskott äligge att opämint vid dvarje I^a§trma diksdag ete. 32 §. Daneo-IItskottet, som utgöres ak trettiosex Dedamöter, skall ökverss Dankens styrelse oell tillständ, sami. gikva föreskrifter om dess förvaltning, enligt ilen serskilda N'»!-r diksdag ete. 33 §. 2 mom. Dag-dltskottet tillkomme oeli, att granska dustitiss-Omdudsmannevs viii dvarje DaAttms diksdag ete. 63 §. i mom. 3?ill kolje sk degerings-lormens 96 §. sdola Riksens Liander, vid dvar je Riksdag ete. 63 §. /s mom. Rleetorerne döra vid samma tillfälle, dä dustitike-Owdudsmanven utses, oell pä enadanda sätt, välja en man ak de egenskaper, som dos denne 36 il/a/k» Xä^/^a ^oz-orä/o/r, /liv ^3. embetsman erfordras, för att bonom efterträda, i fall Iian, innan nästföljande /iag-r/ma Riksdag, skulle med döden alga. I bändelse ett. 6^ §. Vid bvarje La^k/ma Riksdag otc. 65 §. Vill Ir^ekfribetens värd skola Riksens älander, Vid bvarje Ra^/kma Riksdag ete. 66 §.
— Men då jag, såsom ögonvittne till lefnadssättet och hushållningen inom detta reg:te, kan vitsorda , att manskapets nu ägande gage, 5 sk. om dagen, är för ringa och otillräckligt att förskaffa husaren en tjenlig och närande föda , då manskapets dagliga tjenstgöring inom garnisonerna är så trägen, att inga tillfällen för biförtjenst kan detsamma medgifvas; då ingen värfvad trupp inom Svenska armeen , med undantag af den obetydliga återstoden af Landskrona garnisons-compagni, hvilket blott som en invalid-corps kan betraktas, är så ringa afJönad som Kronprinsens Hnsar-reg:te, samt då den utmärkta tjenstbarhet, detta reg:te städse ådagalagt, sannolikt småningom mäste gå förlorad, derest manskapet än vidare skulle af Slaten blifva så styfmoderligt behandladt, som hittills skett: vågar jag hoppas och begära, att StatsUtsk., vid besvarandet af den återremiss å utlåt. N:o 44j hvarom jag nu anhåller, skall, med frångående af hvad hittills föreslaget blifvit, tillstyrka, samt R. H. St. bifalla den ringa tillökning i manskapets gage, som H. M. Konungen redan täckts för detsamma begära. Till exercis-sqvadronernas underhållande vid de indelta cavalleri-reg:tena, har K. M. begärt ett tillökadt anslag af 20,763 r:dr 16 sk. årligen , hvilket af StatsUtsk. Den 7 Maj e. m. 383 blifvit afslyikt, likväl under medgifvande af detsammas behöflighet (pag. 25), der Utsk., för behofvels betäckande, beräknat tillgångar, hvilka för det närvar, icke existera.
För köparne, att ärligen till de säljande aflemna nödigt Skogsfång, och med bibehållen rättighet för detri af kringboende, sorn förut ägt begagna betet å marken, att en sådan förmon afven framgent tillgodonjuta; deruti Per JonSon från Elfsborgs Län och Botvid Jonsson från Östergöthland sig ock forenatt hvaremot Riksdagsmannen Börje Börjesson från Halland varit af den tanka, att den föreslagna fördelningen af Allmänningarne skulle häfva den påföljd, att de blifvande ägarne, efter erhållen fri disposition öfver Skogen, inom, kort tid förstörde densamma, och sedan icke sjelfva ägde sina Skogsförnödehheter, än mindre kunde dermed förse de öfriga Jordägarne; i anseende hvartill han Ock anhållit, att, i händelse Anders Danielssons Memorial skulla Vinna bifall, undantag måtte ske för Halland och de Allmänningar inom Elfsborgs Län, på hvilka Halländske Hemman kunna äga rättighet till utsyning; Äfvensom RiksdagsFullmägtige J.JVJ. Wessing, Gustaf Olsson m. fl. från Vestmanland och Gustaf Olsson från Södermanland anfört, att en fördelning af allmänningarne uti dessa Län alldeles icke skulle vara lämpelig, eller af fördelaktig Verkan i framtiden. Ett ämne af större vigt för Sveriges bå» 35 6 Besv. och Ekon. Ut sk. B stänk andetu de enskilda ovh allmänna hushållning lä re 5? väl icke finnas, än skogarnes vård och sköt» sel, samt da rättigheter, under hvilka denna Nationens rikedom af dess medlemmar innehafves och disponeras. Om någonsin, så skola misstag uti denna del af den ekonomiska Lagstiftningen föranleda de svåraste följder, antingen genom ett obehörigt tvång på den enskilda industrien och ägande-rätten, .eller genom införande af Författningar, hvilkas inflytande på det hela icke röjes förr än det är för sent att föiekomma deras förstörande verkningar. Utskottet har derföre trott, att en kort framställning, huru detta ämne varit foehandJadt vid de föregående Riksdagar, skulle säkrast vägleda Riksens Höglofl. Ständers upplysta omdöme vid afgörande! af de åt« gärder, hvilka nu böra vidtagas.
Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag har egentligen uppstigit för att uttrycka min förundran deröfver, att ett ämne, som icke blifvit föredraget, kunnat blifva föremål för öfverläggning, eller öfver min egen 'inga uppmärksamhet, då jag icke hört, att någon sådan föredragning skett. Jag skulle tro, att R. o. Ad., då riksdagen redan är så långt framskriden, icke borde låta reservationer eller justeringar blifva tillfällen till nya opinionsstrider i redan discuterade ämnen. Jag skall derföre nu icke ingå i något besvarande af den siste talarens yttrande, hvilket annars visserligen påkallade ett svar; jag skall uppskjuta dermed, tilldess föredragningsämnet kan dertill gifva anledning, och jag vill nu blott tillägga, att om man ropar på reformer och särdeles måttliga reformer, såsom förhållandet är med mig, hafva våra motståndare deraf ingen anledning att kalla oss popularitetsjägare. Med lika skäl skulle vi kunna om dem säga, att de endast sträfva efter Regeringens gunst; men detta tillåter jag mig icke, och då är anspråket billigt, att man äfven å andra sidan icke sträcker sig till bedömandet af motiver: på sin höjd må de beskylla oss för okunnighet. Jag hemställer till Hr Gr. o. Landtm., att vi mätte få återgå till ordningen för ärendernas föredragning. Ilr Dalman, Wilh. Fredr.: Då Hr Gr. o. Landtm, icke redan afbrutit discussiooen, torde det tillåtas mig att anföra några ord till besvarande af hvad här blifvit yttradt. Frih. Ehrenborgh torde hafva inhemtat af de till K. M. ingifna petitionerna, att de s, k. roparne utgått från den synpunkt, att det endast är från Regeringen, som roan med något hopp om framgång kan vänta ett förslag till representationsförändring, samt genom petitioner från det egentliga folket och icke-frän det ofullkomliga uttrycket deraf, sorn man kallar R. Sl. Detta förklarar, hvarföre både Frih. Den 4 Juli. >19 Kanlzou och andra s. k. ropare underlåtit att sjelfva till Constit.UtsL ingifva ett sådant förslag.
Utskottens Betänkande, N:o a. 7 Bränvins-destillering vare under enahanda vilkor tillåten för dem, som äro till bränvins-bränning berättigade. §• 2* Rättigheten till bränvins-bränning skall på landet åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter Jordeboken bebygda, med serskild åbo försedde, utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra-ordinarie rotering deltaga, eller vacance-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till Kongl. Maj:t och Kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torp-lägenheter, samt i städerne, den till hvarje stads område hörande jord, dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxerings-värde ej uppgår till Trehundrade Riksdaler Banco, utom i de händelser G och 7 §§. upptaga. §. 3. Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillåtes att bränna, skall beräknas, samt till och med nästa Riksdag bestämmas efter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens värde vid i8/jo års taxeringar, under iagttagande, att, såsom grund för bränvins-brännings-rättigheten, värdet af åbyggnaden ej får i taxalionen ingå till högre belopp, än som motsvarar högst en fjerdedel af jordens taxerings-värde. För hemman, lägenhet eller stadsjord, i värde från och med 3oo R:dr till och med 5oo R:dr Banco, må, kokrummet oberäknadi, begagnas pannerymd af . • • • • Mer än en bränvins-panna af 90 kannors rymd, eller flere pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samina egendom eller hemmansdel nyttjas. Vid brännerier, hvarest sammansatte apparater begagnas, får sammanräknade kanne-talet af alla tillhörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed bränvins-bränning med enkla pannor är tillåten.
Jag tror, alt med iakttagande af denna förändring, behöfva vi icke sätta i fråga hvilket som kan vara vigtigare för Ståndet, att bevara sig för takdropp, eller att bevara sig för moraliska anfall, emedan kostnaden för återstående delen af riksdagen ej lärer kunna medtaga så mycket af Riddarhus-cassan, att den icke i alla fall blir tillräcklig för behöfliga reparationer å Riddarhuset. Jag anhåller således om propos. till bifall å Gr. Sandels’ förslag, med den förändring, att ifrågavar. åtgärd vidtages blott folden återstående delen af riksdagen. Hr Ribbing, Arvid: Den reservation, Gr. Sandels afgifvit, innehåller tillstyrkande af det i densamma gjorda förslag, egentligen på a:ne skäl. Det ena, att våra förhandlingar skulle blifva mera fullständigt utvecklade, ocb det andra, att derigenom möjlighet kunde uppkomma, att framdeles bespara sig kostnaden för protocolJernes tryckning i all deras vidlyftighet. Båda dessa omständigheter synas mig också verkligen vara tillräckliga skäl, för alt antaga det förslag Grefven framställt, och jag för min del kan icke finna behöfligt att deruti göra något tillägg, såsom Hr Bråkenhjelm begärde, emedan hvad han åsyftade redan i reservationen, såvida jag rätt fattade densamma, finnes intaget, med till och med större inskränkning än Hr Bråkenhjelm föreslagit. Gr. Sandels har nemi. tillstyrkt ett försök på 2,-ne månaders tid, hvaremot Hr Bråkenhjelm afsett den återstående delen af riksdagen. Naturligtvis bör det vara R. o. Ad. öppet att låta saken när som helst upphöra, och jag tror, att denna rättighet är iakttagen uti reservationen, så att intet tillägg dervid erfordras; hvarföre jag för min del hemställer, att R. o. Ad. måtte utan förändring antaga det förslag, Gr. Sandels isin reservation, efter mitt tycke, fullständigt och välgrundadt framställt. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag instämmer äfven i den reservation Gr. Sandels afgifvit, och anhåller om Hr Landtm:» propos. på bifall dertill.