Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. användas till ersättning eller understöd åt de näringsidkare, som kunna anses lida men genom vid denna riksdag vidtagande förändringar i tull-lagstiftningen, under följande förbehåll och villkor: 1:0 att till denna ersättning berättigas innehafvare af nedannämnda fabriker, i mån af medeltalet af deras, af vederbör. hallrätter bestyrkta, tillverkningsvärde under åren i835—183g; eller för dem, hvilkas tillverkning först börjat under eller efter år i835, i mån af medeltalet af deras tillverkningsvärde under de af dessa år, som följt på det år, under hvilket tillverkningen börjat, samt efter följande classification, nemi.: 4 II. 16 122 Den 12 Mars. a) i irsta classen, io proc. af medeltillverkningsvärdet: klädesstoftsoch alla (dock endast för den del af de - nle k an iska spinnerier, för den del af deras tillverkning, som bestått af bomullsgarn; l) i 2:dra classen, 7^ proc. af medeltillverkningsvärdet: c) i 3:dje classen, 5 proc. af medeltillverkningsvärdet: C för den del af deras tillverk - sockerbruk; garn fä rg erie r, för den del af deras tillverkning, som bestått i färgning af bomullsgarn; 2:0 alt, om under de sistförflutna 5 åren någon betydligare kostnad bevisligen blifvit nedlagd på någon af de enligt förutgående moment lill ersättning berättigade fabriker, antingen genom nya byggnaders uppförande eller genom nya machineriers anskaffande, utan att den derigenom förberedda tillökning i tillverkning kunnat fullständigt inflyta på bestämmandet af det såsom ersättningsgrund antagna medeltillverkningsvärde, -—-så må för sådan fabrik ersättningen kunna förhöjas med högst hälften af eljest stadgadt belopp; 3:o alt verkställigheten af ifrågavar. ersättnings beviljande och fördelning i underd. öfverlemnas åt K M. på så sätt, alt den, som enligt förutgående momenter tror sig till dylik ersättning berättigad, bör inom den prseseriptionstid, K. M. i nåder utsätter, derom hos K. Commerce-colbm göra anmälan, då, sedan collegium ansökningarna pröfvat och i ett sammanhang sig deröfver utlåtit, desamma till K.
Deputerade af hvarje Stand, hvilka ägde att taga fullständig kännedom af hela Myntnings processen; så blefvo åtskilliga omständigheter, hvilka derunder fästat Deputerades uppmärksamhet, med stod af Banco-Utskottets Herrar Banco 4i-’ullmägtige meddelte föreskrift, den 2j:te October samma är hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälte, tillika med Banco-Utskottets underdåniga önskan, attén ny Mynt-ordning matte utfärdas, med bestämda föreskrifter sa väl för Tjensiemanneu vid Kongl. Myritet, som för Kongl. Maj:ts och Rikets KamHiar-Collegiutn i hvad som rorer Styrelsen och inseendet deröfver; men att Kongl. Majit dess - Banko-Uishcttets Tielänhanden. 131 förinnan täcktes i nåder förordna Committerade, hvilka efter anställde noggranna rön och försök vid utmyntningen och hvad dertill hörer, b!efve i tillfälle att i ämnet afgifva utlåtande och forsla»;, byggde på säkra och af erfaienheten prof. vade grunder; samt att det i Nåder matte tillåtas Banco Fullmäktige att äfven för deras del utse kunnige och nitiske personer att i nämnde Committée deltaga for att tillse hvad för Banquens bästa borde iakttagas. Uti Nådig Skrifvelse lill Banco.Fullmägtige af den i8:de Juni 1817, har Kongl. Maj:t derpå täckts tillkännagifva, att, elier det Dess och Rikets Knmmar-Cullegium, häröfver hördf, till Kongl. Majit i underdånighet inkommit med förslag till en ny Mynt-Ordning, Kongl.
Från detta Ord, som ännu finnes på jorden, men såsom förborgadt i Asiens innersta 15, fortplantade sig till de visaste af forntidens folkslag en kunskap om Correspondenserna, hvilken länge, såsom alla vetenskapers vetenskap, bibehöll sig; längst och förnämligast hos Egyptierne, såsom ännu i dag deras Hieroglypher intyga; dock qvarlefde äfven hos andra folk åtminstone spridda stycken af ett vetande om de naturliga tingens högre betydelser. Men de ceremonier och allahanda bildliga tecken, som tillhörde en i sin form rentaf repräsentatif vishet och gudsdyrkan, togos mer och mer af menigheterna, och slutligen äfven af de kunnigare, i betydelsen af väsendtligheter, som i sig sjelfva, eller genom sig sjelfva, ägde någonting gudomligt; tvärtemot de äldste Fädernes mening och afsigt. Att härmed vägen till Afgudadyrkan och Mångguderi var öppnad, är lätt att inse. Sådant var all Hedendoms ursprung. Dess allmänna möjlighet låg föröfrigt i menniskornas sinnlighet och sinnliga lustar, af hvilka den renare skådnings-förmågan kunde skymmas; men till allmän verklighet öfvergick denna möjlighet först genom de sinnliga lustarnes uppstegring till sinnlig vetenskap. Från de förra erhöll den falska bildtolkningen sitt väsende eller innersta skaplynne; från den sednare sin gestalt, och dermed sin fasthet, sin varaktighet. Sålunda äro alla utvärtes afguderier, i sitt upphof, omhöljen för invärtes, hvilka i de yttre bekräfta sig genom sympathiskt val af sinnebilder eller uttryckssätt. Dessa inre afguderier kunna sammanföras under trenne hufvudslag: Egenkärlekens, Verldskärlekens och Vällust-kärlekens. Men liksom dessa, tyvärr, kunna insmyga sig äfven inom en Församling, som äger Ordet, om de ock då yttra sig utan alla de tecken, som i bokstaflig mening kallas afgudabilder och afgudatjenst: så kunna deremot hos sjelfva Hedningarne, ofta, finnas redliga böjelser för både det Goda och det Sanna.
Den 13 April. 163 skottet, i afsigt att detsamma måtte med sitt yttrande och hemställan häröfver till Riksens Ständers Plena inkomma. Bifölls. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan half till 8* In fidem protocolli A. G, Silfverstolpe. Thornia gen den i3 April* Plenum klockan 9 förmiddagen. Justerades följande : Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl» Ridderskapets och Adelns Plenum, efterm. den 4 April 1815. S. D. Uppå anmälan af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, att, dåredan någon tid af Riksdagen vore förliden, och en del af de vid Ståndens och Utskottens Canzlier antagna Tjenstemän vöre i den belägenhet, att icke kunna umbära den aflöning, som dem skulle komma att beviljas, syntes honom tidpunkten vara inne, att efter Vanligheten hos Den 13 April. RiksStånden föreslå grunderna och beloppef af samtlige Riksdags-ijenstemäns aflöning ; beslöt Ridderskapet och Adeln för sia del’ att Promemorier i detta ämne skulle få af Herrar Talmän, för Ståndens Canzlier samt Vakt. betjening, och af Utskottens Ordförande, lör Utskottens, inlemnas till StatsUtskottet i afsigt att detsamma matie med sitt yttrande och hemställan häröfver till Riksens Ständers Plena inkomma. Ut supra. justerades PleniProtocollen för den 4 April, föroch eftermiddagen. Föredrogs å nyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet Herr of Darellis, sistlidne Pienidag på bordet lagde, Hietainen, samt blef det Författarén tillåtet att detsamma med de öfriga respectiva Stånden comtnunicera. Det sistlidne Pienidag på bordet lagde Memorial från ExpeditionsUtskottet, angående förökning af Utskottets betjening, blef nu ä nyo föredraget samt af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Allmän bevillning saint kortoell tidningsstämpel-afgifter, jemte observations-medel R:dr 2,289,172: 6. Skatteköpe-skillingar och ekeskogs-lösen » 15,199: 29. Kapital-afbetalniugar och räntor å de för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån » 239,360: 75. Återbetalningar å lyftade kreditiv-medel, jemte derå erlagda räntor, » 152,780: 62. Återbetalningar af tills vidare förräntade medel samt derå upplupna och godtgjorda räntor » 4,571,103: 9. Inom riket upplånta medel » 794,179: 58. Ersatta förskott » 531,548: 28. Återbetalningar å de från Riksgälds-kontoret utbekomna anslagssummor Besparing å ett på riksstaten uppfördt anslag » 1,624: 23. Aflemnade behållna öfverskott å statsverkets inkomster » 1,610,185: 91. Enligt Rikets Ständers beslut, till Riksgälds-kontoret, för dess utgifter, öfverlemnade särskilda tillgångar » 530,196: 92. Deponerade undsättnings-medel - » 140,000: — Tillfälliga inkomster » 880: 35. Utgifter; Årliga ränteansiaget till Hans Maj:t Konungen R:dr 300,000: Extra statsregleringen vid 1840 och 1841 års riksdag tillhörande anslags-summor » 44,400: — Vid 1844 och 1845 års riksdag, utan återbetalnings-skyldighet, beviljade tillfälliga stats-utgifter » 18,036: 31. Vid 1847 och 1848 års riksdag beviljade dylika utgifter » 500: — Vid 1850 och 1851 års riksdag, utan återbetalnings-skyldighet, beviljade tillfälliga statsutgifter » 19,243: 58. Utaf anslagen till folkundervisningens befrämjande » 59,995: — Lyftade kreditiv-summor » 83,290:
Hvarför är fröken Louise inte som förr? Hvad har händt? Hvad är det, som tynger? Har fröken Louise inte längre förtroende för sin gamle vän? Kan jag ingenting göra ... det skulle vara min högsta önskan. LOUISE. Det går nog öfver. KAMRERN. Är det sorgen, som tynger? Fröken Louise är ensam nu i sitt fordna hem, der allt påminner om de kära, som gått bort. Fröken Louise behöfver komma bort härifrån i andra omgifningar – i nya förhållanden. LOUISE. Ja. KAMRERN. Om fröken Louise fick ett nytt hem att styra och ställa med, så skulle nog sorgen lindras så småningom. LOUISE tiger. KAMRERN flyttar sin stol närmare. Mins fröken Louise den sommaren, då jag såg Louise för första gång? Louise var ett barn och satt på mitt knä och läste franska lexor Louise satt der så tryggt, som om den platsen var hennes och alltid skulle förbli det. Jag var Louises »stora vän» det fans ingen som hon tyckte så bra om, som mig, sade hon och ibland slog hon armarne kring min hals och kysste mig Det är längesedan nu, men jag mins det grant. Louise växte upp ... hon satt aldrig mer på mitt knä ... och hon glömde visst, både att jag varit hennes »stora vän», och att hon kysst mig Jag glömde det inte, jag. Jag har väntat i tjugo år. Det är inte första gången, jag gör den frågan, som jag nu upprepar för sista gång. Kanske Louise tycker, att det är efterhängset? Men Louise var så ung förra gången. Jag kunde så väl förstå, att Louise ville se sig om i verlden först. — Sedan kommo ju sorgerna och jag visste, att Louise aldrig skulle ha lemnat sin gamla mor ensam med den sjuka systern Nu står Louise ensam i verlden – och har sett nog kanske mer än nog – af lifvet derute. Nu frågar jag igen: Vill Louise bli min hustru? LOUISE stirrar framför sig med tårfyllda ögon. KAMRERN. Louise skall inte svara strax; men tänk på hvad jag sagt. Jag är ju inte någon yngling, längre, och Louise är ingen oerfaren ung flicka.
Soldaten icke skulle vara beklädd eller ändamålet uppfyllas samt, i Riksens Ständers tanka , det äfven instämmer med Kontraktens rälta tillämpning, att Rothailarne, af ålder förbundne bestå Soldaten sådane Släp-kläder, hvarmed han den tiden varit belåten, nu inaste vidkännas hvad som erfordras till hans Släpbeklädnad sådan den vid förändrade förhållanden finnes böra vara beskaffad. Riksens Ständer hafva alltså vidtagit och fastställt följande nya reglering r Beklädnads sättet vid Indelta Infanteriet, den de nu gå att hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anmäla,. 1. Kongl. Majrt och Kronan består årligen utaf dertill å Stat uppförda medel, för styrkan af Indelta Infanteriet, efter prima-plan, |idel a£ en Beklädnads-vätde, efter af Kongl. Krigsoch Kammar - Collegierne uppgjord Riks-markegång , bestående denne Mondering af Hufvud bonad, Halsduk, Jacka, Echarpe, Byxor, Stibletter, Linnebyxor, ett par Skor, ett par Strumpor, och en Skjorta, hvaremot de för Regiments möten nu utgående Slitnings penningar upphöra; men, då Manskapet kommenderas till Militär-tjenstgöring utom Regimentets Stånd på längre tid än eti månad, erlägger Kronan SUfnings-penningar efter den beräkning, fine Morn. i 18x2 års Kongl, BeHädnads-Eörfattning föreskrifver, och Utbetalas nämnde Slitnings-penningar af Kongl. JCrigs-Collegium till Beklädnads-Direktionen. 2.
Jändska Capital-gäld, med deri inbegripne Sven. ske Medborgare tillhörige 418 stycken Obliga, tioner för Lånen i Holland och Antwerpen, hvardera å 1000 Gulden, så beskaffad, sorn följer, nemligen: A. I Holland. Fyra Millioner, 235,100 Riksdaler Holländsk Courant i flere serskildte Lån, hvaraf 529,500 R:dr voro Lifräntor. B. I Brabant: Sju Millioner 541,000 Gulden Rrabantskt jVexel-mynt i flera serskildte Lån. C. I Genua: Lires 3 Juori di Banco, i särskildte I-ån, hvaraf 45,125 Li* res voro Lif-räntor. H. 1 Leipzig : Ett derstädes till realisationens befrämjande år 1802 upptaget Lån af En Million 350,000 R:dr Conventions-rnynt. E. X Hamburg. l.‘o Ett derstädes, genom numera framlidne Cantzli-Rådet och General-Agenten Awerhoff, fourneradt Lin af 500,000 Iltdr Hainb. Banco. 2:0 Allmänna Magazins-Directionens Skuld till Atverhoffska Sterbhuset, hvilken, vid 1809 och 1810 årens Riksdag i Stockholm, på Riksgälds - Conroiret blifvit öfverflyttad, utgörande 150,400 R:dr Hamb. Banco, utom derå berak* nade Interessen och omkostnader. Siats-Utskottets Betänkanden. 1 gg 3 Kongl. Majit, sorn, i anledning af hvad Rik. sens Ständer, vid 1812 och 1815 arens Riksdagar, på förut nämnde sätt, beslutat och hemställt, åtagit
Beklädnads-direktionen erhölle af det Statens verk eller den Inrättning, för hvilken kommendering användes, utginge deremot endast med T^,T per dag af det, pä grund för årsanslaget af Kongl. Krigs-kollegium bestämda pris ä persedlarnes värde, hvilken ersättning för en hel mundering, utgörande endast 11 å 12 öre per man om dagen, beräknades först frän och med 31 dagen efter den, då kommenderingen passerat gränsen för regementets stånd till och med den dag kommenderingen dit återkommit. Härigenom uppstode, enligt hvad Revisorerne anmärka, betydliga förluster för beklädnadsfonderna, såsom exempel hvarpå af Revisorerna anförts hvad af Uplands regementes Beklädnads-direktions redogörelse inhemtats, beträffande den slitningsersättning, som utgått för en fångbevaknings-kommendering till Slite på Gottland år 1857, dä likväl Beklädnads-direktionens skyldighet att för småpersedlarne erlägga slitningsersättning med 8 öre per man först under sjelfva k o m m ende rings.tid en, syntes hafva vidtagit. För denna kommendering utbetalades nemligen af fångvårdsstyrelsen såsom slitningsersättning för hela beklädnaden ett belopp af 582 R:dr 36 sk. 10 rst. banko, hvaremot manskapet af beklädnadsfondens tillgångar tilldelades i ersättning ensamt, för de s. k. småpersedlarne tillsammans icke mindre än 417 R:dr 23 sk. 3 rst. Kongl. Krigs-kollegium har i anledning häraf sig underdånigst utlåtit att, under förut bestående tjenstgöringsförhållanden inom ifrågavarande del af arméen och genom de beklädnadsfonderna beredda förmåner, dels beklädnadsanslagen för de särskilda regementena blifvit bestämda till utgående efter anskaffningskostnaden inom orten, i stället för att beräknas efter ett för hela riket antaget gemensamt värde, dels att, för att genom utsträckt utlåning af fondernas kontanta tillgångar få tillfälle öka desamma med ränteafkastningen, hade
Genom dylika exempel af StatsUtskottet, att icke ens omnämna hvad som finnes anmärkningsvärdt, skall äfven för framtiden hvarenda Revisor anse sig frikallad från att göra några anmärkningar, utan blott finna allt i riklig ordning. Hvad detaljerna af ifrågavarande punkt beträffar, så anser jag det föga öfverensstämmande med rättvisa och billighet, att torparen i sin stuga, som kanske knappt har en trasa att omhölja sin nyfödda unge, skall bidraga lill praktfulla GallaSpektakler i liufvudstaden för tillfället af en furstlig födelse. Om det är obehagligt, att få höra sådana anmärkningar, är det ett lika stort obehag, att sättas i nödvändighet att göra dem, då skyldigheten emot folket icke medger, att förbise denna det constitutionella samhällets lifsprincip, utan äfventyr att förlora den. Ytterligare har jag i anseende till ziffran en anmärkning vid en post, hvars sammanhang jag icke kan förklara. Det står blott, att CabinettsCassans ersättning för Courirkostnader, vid Hertigens af Skåne födelse, uppgått till 3a68 R:dr 42 sk:r 8 r:st., och vid Hertigens af Uplands födelse, till 9368 R:dr 34 sk:r B:co. Detta förelägges Rikets Ständer såsom en trosartikel, utan ringaste upplysning, hvari skillnaden består. Jag anser StatsUtskottet här hafva brustit uti känslan för Rikets Ständers billiga anspråk på StatsUtskoltcls slutförmåga, då Utskottet icke gått Rikets Den ig Junii f. m. a43 Ständer till mötes med några upplysningar; ty för hvar och en, som blott ser dessa summor, visar det sig såsom den största af all oformlighet, att en courirresa vid det ena tillfället skall kosta 3 gånger mera, än vid det andra. Jag föreställer mig, att denna omständighet kunnat på ett tillfridsställande sätt förklaras, och man hade då undgått den obehagliga anmärkningen, om man icke betraktat Rikets Ständer såsom ett blott echo af StatsUtskottets tanka.
Kostnaden för rustning och rotering fortfar, oaktadt Mötes-Passevolansafgiftens upphörande, att vara en al jordbrukarens största och väsendtligaste 19 bördor, hvilken väl blifvit uppå gjorda ansökningar, inom åtskilliga socknar jemkad, men ändock är, genom det olika förhållande, hvaruti socknarne i detta afseende stå till hvarandra, ganska ojemn; hvarom närmare beskrifning blifvit uti föregående berättelser i underdånighet afgifven. Den äiven förut omförmäldte exira roteringen inom Länet har, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 2 April 1839, blifvit bestämd till 23| soldatoch 7j båtsmans, eller tillhopa 3( i rotar, med hvilka kontrakter om hästars praesterande under krigstid blifvit uppgjorde. Den nya ständiga roteringen har, sedan Eders Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifvit att den borde utsträckas lill rekognilions-skogs-allmanningarne med derå befintliga torp, odlingar och lägenheter, rotefrie posthemman samt Militiae»-, Länsmansoch Gästgifverihemkallsllemman, och efter det ytterligare sammanträden med RoteringsKomileerne hållits åren 1839 och 1841, blifvit af Eders Kongl, Maj:t i Nåder fastställd till 75 hela sammansatte soldatrotar, och 12 hela sammansatte båtsmansrolar, med |A;dels öfverblifven soldatrote och ||A:dels sådan båtsmansrote, som komma att förenas med framdeles blifvande sådane, eller tillsammans 88*|:dels nya ständiga lotar, för hvilka vakans-afgifter erläggas.
Besynnerligt nog har jag likväl inom Utsk. funnit, att man trott sig vara bunden endast vid det, som af motionärerna blifvit yrkadt, lika som en domare, hvilken ej får gå utom stämningen. LagUtsk. betraktar således en af riksdagsman väckt motion såsom en stämning, d. v. s. att Utsk. icke sträcker sitt tillåt, utöfver den gräns, sorn motionärens förslag omfattar. Det tyckes likväl, alt man ej kan vänta af riksdagsmän i allmänhet, åtminstone ej af den största mängden, som ej gjort juridiken till sitt hnfvudyrke, att de skulle äga kännedom om hvilka särskilda §§ möjligen skulle behöfva ändras till följe af en föreslagen särskild förändring, af något parlielt lagstadgande. På grund af hvad jag nu anfört, får jag hemställa* om icke, då LagUtsk. anser att i § är olämplig, densamma måtte ur lagboken helt och hållet försvinna; ty, då det numera ej finnes några embetsman, som heta eller äro Riksens Råd, så måste det val äfven vara olämpligt att en lag-§ bibehålies, der ansvar bestämmes för förnärmelse emot dem. Det vore likgiltigt, om §:n qyarstode, i händelse fråga om dess upphäfvande ej blifvit väckt; men sedan motion nu är gjord om dess försvinnande, så kunde besynnerliga slutsatser dragas om rätta meningen med denna J, i händelse den bibehölls. Jag hemställer således, att denna § ej allenast må helt oell hållet bortgå, utan afven att öfriga §§, som dermed äga sammanhang, matte antingen alldeles försvinna, eller också undergå den förändring, som deraf bör blifva en följd. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: Jag gillar fullkomligt LagUtslcs omdöme derutinnan, att 5 cap. i §:n Missg.-b:n, sådan den lyder i K. förotdn. den 3o Maj 1853, är ganska bestämd och ej behöfver någon förklaring. Jag fruktar föga någon ting så myckel, som den omtanken att, i följe af tillfälliga händelser, föreslå förändringar; ty vanligen förlorar lagen på sådana förändringar i stället för att vinna. Om det förslag
När de icke magt hade att betala, gaf han dem bådom till. Säg nu, hvilken af dem varder honom mera älskandes? Svarade Simon, och sade: Jag menar, att den som han gaf mera till. Då sade han till honom: Rätt dömde du. Och så vände han sig till qvinnona, och sade till Simon: Ser du denna qvinnona? Jag gick in i ditt hus; du hafver intet vatten gifvit mig till mina fötter; men hon hafver vätt mina fötter med tårar, och torkat med sitt hufvudhår. Du hafver icke kysst mig; men hon, sedan jag här ingick, hafver icke låtit af kyssa mina fötter. Mitt hufvud hafver du icke smort med oljo; men hon hafver smort mina fötter med smörjelse. Hvarföre säger jag dig: Henne varda många synder förlåtna; ty hon älskade mycket; men den som mindre förlåtes, han älskar mindre. Sedan sade han till henne: Synderna förlåtas dig. Då begynte de, som med honom till bords såto, säga vid sig: Ho är denne, som ock synder förlåter? Då sade han till qvinnona: Din tro hafver frälst dig; gack med frid. Och det begaf sig derefter, att han vandrade i städer och byar, predikade och förkunnade Evangelium om Guds rike; och de tolf med honom; Dertill några qvinnor, som han hade helbregda gjort ifrå de onda andar och krankheter, nämliga: Maria, som kallas Magdalena, af hvilka sju djeflar utgångne voro; Och Joanna, Chuse hustru, Herodis fogdes, och Susanna, och många andra, som honom tjente af sina ägodelar. Då nu mycket folk kom tillhopa, och utaf städerna sökte till honom, talade han genom liknelse: En sädesman gick ut till att så sina säd; och vid han sådde, föll somt vid vägen, och vardt förtrampadt, och foglarna under himmelen åto det. Och somt föll på hälleberget, och då det uppgick, förtorkades det; ty det hade ingen vätsko. Och somt föll ibland törne, och törnen gingo med upp, och förqvafde det.
Ja-, Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, skall, med bifall till Preste-Ståndets skiljaktiga mening, införseltullen derå bibehållas vid dess nuvarande belopp, 4 öre skålpundet. Omröstningen har utfallit med 66 Ja och 53 Nej; till följd hvaraf Ja-propositionen blifvit Rikets Ständers beslut. 37:de Omröstningen. Den, som vill att införseltullen å »Perukmakare-arbeten» skall, på sätt Utskottet Perukmakar»- föreslagit samt Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, nedsättas från 6 till 3 R:dr 31 c eD' skålpundet, röstar Ja; 14 Bevillnings-Utskottets Memorial JVs 19. Den det ej vill, röstar Nei; Vinner Nej, kommer, jemlikt Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, tullen å Perukmakare-arbeten att fortfarande utgå med 6 R:dr skålpundet. Enär denna omröstning utfallit med 50 Ja och 69 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 38:de Omröstningen. Porslin, oäkta. Den som> med fivacl Utskottet tillstyrkt samt Ridderskapet och Adeln jemte Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, anser, att införselafgifterna å »Porslin, oäkta, steneller fayans» böra utgöra, för »hvitt eller enfärgadt, men omåladt» 4 öre å »talrickar» och 8 öre skålpundet å »andra pjeser», samt för »måladt eller tryckt» 8 öre å »talrickar» och 15 öre per skålpund å »andra pjeser», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma, i öfverensstämmelse med Preste-Ståndets beslut, de nuvarande tullsatserna att bibehållas, nemligen för »hvitt eller enfärgadt, men omåladt» 5 öre å »talrickar» och 10 öre skålpundet å »andra pjeser», samt för »måladt eller tryckt» 10 öre å »talrickar» och 18 öre per skålpund å »andra pjeser.»