Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens å utrikes ort då innestående behållning utgjorde: Hos Handelshuset Sal. Heine 136:4g. och » Peter Siemsen & C:o 24: Tillhopa R:dr Silfver 160: 45. hvilken fordran under återstoden af året ökats, genom ränteoch kapital—afbetalning å Bankens egande i utländskt mynt ställda Östgötha Hypotheks-Förenings Obligationer 5,900: — Sgr Silfv. R:dr 6,060: 45. men deremot minskats, genom dragna vexlar till belopp af » 5,833: 16. så att, vid 1849 års slut, behållningen utgjorde . R:dr 227: 29. hvaraf innestodo hos: Handelshuset Sal. Under innevarande år, har denna behållning blifvit ökad: a) genom ränteoch kapital—afbetalning å berörde Obligationer, med 4,526: 32. samt b) genom uppköpta vexlar, tillbelopp af 199,764: 16. som, efter afdrag af en protesterad, men genast infriad, vexel å 2,000: — utföres med 197,764: 16. Denna tillgång minskas, genom Provision och Porto till of vanbemälde Handelshus under år 1849 47: 29 till Silfv. R:dr 202,471: — hvilken tillgång, som Banken egde den 6 dennes, sålunda redovisas: 12 Banko-Fullmäktiges Berättelse. Behållning hos Handelshuset S. Heine Oremitterade vexlar 82,966: 46. 202:471: — Sammanräknade beloppet af de år 1849 dragna vexlar utgjorde 2S,000 R:dr Silfver, som försåldes med en vinst för Banken afB:ko R:dr 1,258: 52. 8, uppkommen genom skillnaden emellan pari och den kurs, hvartill vexlar dragits.
Huru med Bränwinsbrännings-rättigheten ifrån och med den i:ste October till årets stut bör sörhällaS, anser Utskottet icke höra till dest bcdömmande; men beträffande ater huru med Branwinsbrän, vings-rättigheten för kommande ar, t anseende till dest wcrkställighet, skall tillgå, af den anledning, att de wanlige Taxeringarne, dä Hemmanswardct kom» mer att äfättas, ej förr än in pä ären kunna werkställas; sä ingär Utffottet helt och hållit i hwad utaf Högwördige Presteoch Wälloflige Borgare-Ständen i den delen anmarknmgswis är wordet vrkadt och föreslagit. 2426 Den 5 Augusti. 8:0. Sluteligen hafwa 2:ne Ledamöter af Hederwärda Bonde-Slandet anmärkt, att Jern, grytor, nar de begaanas såsom BränwinSpannor, böra meden lika afgift beläggas, hwilket til! förekommande af twetydighet ssulle utsattas. Denne anmärkning tillstyrker Utskottet sa myc, ket hellre, som Bränwins-bränneri-redskap, i hwav den är af Koppar eller Jern, bör wara afgift un, derkastad. Utskottet begagnar i öfrigt detta tillfälle, att »vördsammeligen förestå nkfärdandet af en närmare föreskrift angående Bränwinspannors uppmätning. — Denne uppmätning är wäl föreskrifwen fran bottnen upp kill hålken; men en sadan mätning lärer i allmänhet icke ffe pa Pannor med lösa bröst, hwilka genom storlek ansenligen öka Pannerymden; hwar, före uttrvckcligcn torde böra stadgas, att sa beffaf, fade Pannor, da uppmätningen dera werkstalles, stola wara försedde med de dertill hörande bröst, hwilka bada/ efter Utskottas tanke böra med stäm, pel förses. Detta warder Riksens Högloflige Ständers widare ompröfning wördsammeligen understäldt. örebro den 7 Augusti r8i2.
Då redan vid 18*5 års Riksdag den underdåniga anhållan är framförd* att Tull-Verkets alla Embetsoch Tjenst-män , hvilkas aflöning, oberäknade Direktionens Eoner och arfvoden, enligt 1817 års Stat uppgå vid Sjö-Tulls-Verke t till 374,589 R:dr 18 skill. 8 r:st. samt vid Inrikes Bevakningen till 48,534 R:dr 24 sk. Banko, måtte flyttas på Rikets Stat, få Riksens Ständer nu lika underdånigt förnya sin önskan om verkställighet häraf, samt derjemte anhålla, det, efter den blifvande nya Organisationen, Tull-Verkets Embetsoch Tjenst-män, serdeles Direktionen och Embetsmännen i de högre graderne, der skicklighet och uppmärksamhet isynnerhet erfordras , måga förses med så tillräckliga Löner, att de deraf hafva nödig utkomst och sålunda sättas i tillfälle till användande af sin tid och förmåga ©delade och utan bekymmer för sin utkomst vid de angelägna befattningar dem uppdragas , och med hvilken Lönreglering icke, på sätt nu är stadgadt, några premier och arfvoden böra ega rum. I afseende på den år 1815 föreslagne föreningen af Tuli-Verket och Lola-Inrättningen, hafva Underdåniga Skrifvelser. 497 hafva Riksens Ständer, i betraktande af dessa Verks olika föremål samt deras Tjenstmäns och Betjenings vida skiljaktiga åligganden , som göra en förening af styrelserne vid dem hegg® overkställbar, funnit sig böra frångå sin önskan i denna del; Äfvensom, och då den begärde tryckningen af Sammandrag ur Tullspecialerne vid. hvarje månads slut skulle medföra en dryg kostnad utan motsvarande ändamål, Riksens Ständer nu ansett Staten icke böra belastas med utgifter för en sådan tryckning, men deremot öppen rätt lemnäs livar och en, som det åstundar, att af nämnde Specialer erhålla del och deni på egen bekostnad till trycket befordra.
Riksdag påräknade Summa blifvit tagen till grund, med de förändringar senare Författningar för en Och annan Titel gifvit anledning till, jemts hvad som för tillkomne nya Titlar bord påräknas. Jag anser således det Riddersirapet och Adeln med fullt förtroende till hvad StatsUrskotfet för Inkomst-Tiflarne föreslagit, allenast bestämmer huruvida Öfverskotts medlen från och med år ific>9 må till Kongl, Majit öfverlämnäs, att emot vanlig och behörig Redovisning till 3'dje Hufvud-Titelns förman efter Dess Högs godtfinnande använda, dä i detta fall det lägre Förslaget bör antagas; eller ock i motsatt förhållande , om dessa Medel böra som hitintills till Riksgälds-Contoiret aflemna» till afbetalning å Rikets Gäld , då det högre Förslaget bör användas och påiäknas, med dervid fästadt villkor, att om emot förmodan större eller mindre brist i den påräknade Totala Summan något år intill nästa Riksdag skulle inträffa, bristen då bör Stats-Verket godtgöra# af Riksgälds-Contoiiet. Hvilketdera af Försiagerne som nu anta - Ben sr April, ges, så bör dervid observeras, att de serskilta beslut, Riksens Stander, angående en och an* nan Inkomst Titel redan har ellyr under loppet af Riksdagen kan fitta vid ämnets sluteliga handläggning hos Stats-Utskottet, i Förslaget behörigen iagttagas. Om Proposition härå anhälles ödmjukeligen. Friherre Wrangel, Henning! Jemte det jag förenar mig med Friherre Stael von Holstein, får jag lästa HögloHige Ridderskapets och A. delns uppmärksamhet derpå att Skånska InF nrerie Regementernes Vacance-afgift blifvit i Betänkandet under 42 puncten ibland InkomstTitlarne upptagen.
Den andra hälften var desto värre att få färdig, ty så lydig och villig Johanna annars var, förblef hon i denna punkt döf för friherrinnans enträgna föreställningar. Kusken, som anade, att han i Petrus fått en gynnad medtäflare, betraktade ynglingen med sneda blickar, hvarje gång han besökte Signildsborg, och sökte ifrigt en anledning, som kunde berättiga honom att i ett duktigt kok stryk aflasta något af sin svartsjukas börda på Petri rygg. Nu var kusken en bredaxlad, nästan jättestor karl med näfvar som klubbor, och försigtigheten borde derför bjudit Petrus att, såvidt på honom berodde, aflägsna hvarje dylik anledning. Men försigtigheten var icke Petri hufvuddygd. Vid ett tillfälle, då kusken skulle köra sitt herrskap till en granngård, hade Petrus, som kände hans vana att ofta stryka sig öfver ansigtet, sotat hans svarta vantar, hvaraf följden blef, att kusken framkom svart som en morian till det främmande stället, och alla frågade lagman Skytte, hvarifrån han fått sin negerbetjent. Vid ett annat tillfälle, då det blåste starkt och Petrus deraf slöt, att kusken skulle draga mössan väl öfver hufvudet, hade den förre vid mössans foder fäst några kardborrar, som så förtroligt innästlade sig i den sednares tofviga hår, att hvarken hand eller kam förmådde utjaga dem; kusken måste klippa håret intill hufvudsvålen, för att blifva dem qvitt. Men för hvarje lock, som föll under saxen, svor han en dyr ed att genomprygla Petrus, och hans vrede svalkades ingalunda af Johannas skratt och de öfriga tjenarnes löje. Likasom Johanna hade sitt skäl att hålla trolofningen med Petrus hemlig, hade denne således sitt att icke besöka Signildsborg, utan då han, trygg genom sin herres närvaro, kunde göra det. Sjelf var han öfvermodig nog att ej frukta sin medtäflare, men Johanna, som var lika rädd om sin kärastes hud som om sin egen, förbjöd honom bestämdt att ensam våga sig till Signildsborg och lofvade att hålla honom skadeslös genom hemliga möten. Man öfverenskom om mötesplats och mötestid.
krusen och buteljerna 1 kanna 4 IVax : oblekt i 1 skålp. 3 blekt eller färgadt 1 skålp. 8 — Vekar , lampoch ljus. Verktyg lör slöjderna och specificerade ♦ ••••••* handtverkerierna, ej • • • • • • • 1 skålp. 100 R:dr v. 15 20 TVinj alla slag: på fastager 1 kanna 24 på buteljer 1 kanna 1 TVindruf, torr 1 lisp. <3 — JVindrufvor j . 1 skålp. 5 — Vinstenrå eller renad . 1 skålp. 1 0 Vinstenssalt 1 skålp. 3 0 Vismut 1 skålp. 4 — Väfnader: helsiden-: alngods: felb och peluche . 1 skålp. 1 10 guld och silfvertyg, äkta . 10 oäkta i skålp. 5 10 — Wagnmafcarearbeten, ej specificerade; se Slöjdevaror, ej specificerade. Walnötter; se Nötter. Watteii, lukt-; se Luktvatten. W au; se k ärger. Waxbilder, tullfria såsom Bilder. Waxduk; se Väfnader. Waxljus; se Ljus. Wed; se Trädvaror. W icker; se Spaumål. \ 35 TVäfnader: helsiden-: Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. alngods: R.dr sk. r:st sammet . 1 skålp.
Häraf blef han öfvermåttan bekymrad; ty han tänkte uppå all den spott han skulle få lida, när hans bröder kommo hem med präktiga bake-kakor, me’n han hade ingen. Han visste så rätt inte om det var värdt att gå fram, eller han skulle vända tillbaka igen; men slutligen gick han fram. Som han nu kom in i den lilla jord-stugan, sprang råttan honom till mötes, helsade honom med stor kärlek och sade: »välkommen, allerkärasten! Hvarför är du så ledsen? Vill du äta, så ät! Vill du dricka, så drick! Vill du sitta, så sitt!» ’Nej,’ svarade Aske-pjesken, ’jag vill hvarken äta eller dricka; jag har väl värre än det att sörja för.’ »Hvad har du då för sorg?» Sporde den lilla råttan. ’Jo,’ sade prinsen, ’jag må väl vara ledsen och inte vara glad. Min fader har befallt mig fara bort och hemta en kaka som min käresta har bakat, och nu får jag stå med skammen när jag träffar mina bröder.’ »Åh,» sade råttan, »är det inte annat än det, så blir väl någon råd. Vill du vara mig trogen skall jag hjelpa dig.» Ja, prinsen lofvade han skulle aldrig svika henne. Straxt lopp hon bort, sprang upp på en jordfast sten, och ropade: »hit, hit, alla mina små råttor! Hvar med ett mjölkorn i munnen!» Knappt var det utsagdt, förr än der kom fram en sådan otalig hop råttor, att det hvimlade hvar man såg: hvar råtta hade ett litet mjölkorn i munnen, och det lade hon i ett det aller som nättaste lilla tråg; sedan gjordes der upp eld under en liten flat hall, och så prinsens lilla käresta till att knåda, och älta, och kafla, och pigga, och grädda, och gaf sig ingen rast förrän hon hade bakat en liten lef, som var så snöane hvit och så utane fin, att aldrig någon har sett sådant bake-bröd. Nu vardt Aske-pjesken glad, tackade den lilla råttan på det allra bästa, och tyckte sig hafva förvunnit all sin sorg.
Då lagstiftningen i Cameral-, Ekonomieoch Politie-mål, till följd af föremålens beskaffenhet, måste vara underkastad en ofta återkommande förändring, för att lämpas efter olika förhållanden under serskilda tider, hafva Rikets Ständer ansett det vara angeläget att, i en enda Författning1, kunna igenfmna allt, hvad i hvarje ämne är stadgadt, och såmedelst vid tillämpningen undgå en tidsödande samt ofta fruktlös forskning efter de spridda lagbuden'; och få Rikets Ständer, af sådan anledning, härmed hos E. K. M. i underdånighet anmäla den önskan, att, vid utfärdande af Författningar i Cameral-, Ekonomioch Politie-mål, ehvad de utgå omedelbart från E. K. M. eller från Embetsmyndigheter, må iagttagas, att de icke inskränkas till de delar, hvarom förändrade föreskrifter eller förklaringar meddelas, utan tillika, så vidt det är möjligt och kan finnas erforderligt, fullständigt upptaga ännu bibehållna föreskrifter i de ämnen, hvarom de handla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 September 1840. N:o 80.. Expeditions-Ulskottets Förslag lill und. Skrifvelse N;o 80. lai N:o 80. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 4 —■ — Borgare-Ståndet den 9 — •— Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående revision af de Academiska Constitutionerna. (Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 86.) S. A. K.
På alla dessa grunder, och då Rikets Ständer mot 90 §. RegeringsFormen icke kunna ingå i afgörande af mål, som tillhöra Domstolars behandling, och icke eller rimligen kunna äga rättighet, att dömma i egen sak, reserverar jag mig emot det fattade beslutet, och anser det vara så mycket oformligare, som, i händelse DykeriBolaget skulle vid laga Domstol göra målet anhängigt, hvartill det äger full rättighet, det skulle kunna bända, att Domstolarne förklarade Bolaget äga laglig rätt till en ersättning, hvilken Rikets Ständer enhälligt vid en föregående Riksdag ansett vara olaglig. Att fatta beslut, som kunna erhålla ett så ringa afseende, anser jag Rikets Ständer, utan att träda sin värdighet för nära, icke böra göra. Herr Uggla: Jag förenar mig med den siste Talaren, samt anhåller, att uti beslutet måtte intagas, det Bolaget äger rätt att uti laglig väg söka sin ersättning för hvad det genom ingångne Tractater förlorat. Friherre von Stedingk: Ehuru jag redan anmält min reservation mot det fattade beslutet, likväl och då jag ej gjort det så grundligt och fullständigt, som Grefve 48 H. 16 Den 4 November. Cronhjelm, anhåller jag nu vördsamt, att till alla delar få förena mig med honom. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att enär Ridderskapet och Adeln i ämnet redan fattat dess heslut, samt Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande första gången vore under Ridderskapets och Adelns pröfning, hvarvid förändring deruti ej finge äga rum, kunde någon ytterligare proposition, i anledning af hvad Herr Uggla anfört, icke eller af Hans Excellence framställas. Ånyo föredrogos och kiföllos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens den 17 sistl. October afgifne, och den 28 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 80. I anledning af väckt motion om rättelse eller jemkning, i afseende på Roteringens utgörande i Upland. I anledning af väckte motioner, om lindring i Roteringen inom Lima Socken af Stora Kopparbergs Län.
I afseende å 4-de punkten tillstyrker jag den ändring, att, i stället för stadgandet: ”att "Kronobetjenten bör af Besigtningslnstru”menlet till Prosten aflemna dels concept"exemplaret, som Prosten skall tillställa ”Boställslnnehafvaren, dels ett utskrifvit "exemplar, hvilket Prosten inom årets slut, "eller sist med Nyårs-expeditionen, der så"dan är bruklig, skall till Consistorium insända, att i dess Archi v förvaras;” må föreskrifvas: att Kronobetjenten j som Besigt - Den 12 Junii e. m. ningen förrättat, bör af Besigtnings Instrumentet skyndsamt lemna 2:ne exemplar till Prosten, som skall tillställa Boställslnnehafvar en det ena, samt insända det andra inom årets slut, eller sist med Nyårs-expeditionen, der sådan är bruklig, till Consistorium , för att i dess Archiv förvaras. I allt öfrigt tillstyrker jag bifall å Utskottens förevarande Utlåtande. Herr Bibbing, Arvid: Jemte instämmande i den siste värde Talarens anmärkningar, anhåller jag att få framställa en annan, nemligen, att, genom det förslag som nu är under öfverläggning, en stor del af de ämnen, hvilka nu tillhöra Domarens pröfning,kan komma att flyttas under Kronofogdens med biträdeaf2:ne Nämdeman. Detta ginge väl an, om det icke inträffade, att så länge Domarens befattning med afoch tillträdes-synerna bibehålles, en serskild sammanblandning kommer att ske emellan Domare och exsecutiva Makternas åtgärder. Det är af Utskotten föreslagit, att om vederbörande, hos hvilken synen hålles, är missnöjd dermed, äger han att fullfölja sin klagan; men det hindrar icke, att om en Kronofogde på ett Kyrkoherdeboställe anställer en-sådan syn, hvarigenom t. ex. de laga husens antal inskränkes, och denna syn vinner laga kraft, fråga uppstår, om vid en derefter blifvande laga afoch tillträdes-syn
Hvems linne är så bländhvitr, så väl mangladt och så väl struket som mitt? » A l l detta är nog obestridligen sant. Det vore ju en synnerlig lycka att få en tjä- narinna från ett sådant mönsterhus. Försök! Tillfälle att eröfra en sådan skatt erbjudes ofta, ty märkvärdigt nog tyckas tjänsteflic korna ha mycket brådt att gå igenom den makalösa kursen. Hvarje halfår, kanske oftare, flyttar någon af dem. D u skyndar att antaga ett af dessa praktexemplar bland jungfrur. Hvad följer? Du skickar henne på torget. Hon köper allt, hvad galet är. Hon har ingen aning om, hvilken del af oxen som passar till stek, hon kan inte skilja gamla ägg från färska, godt hvetemjöl från dåligt sådant. Du förvånas med rätta. » Jo, se frun, som ting själf, » säger den Nå ja, den frun ville bestyren — den som som hon! jag var hos, köpte allskamflata tjänstflickan. helst själf ha de yttre kunde vara så utmärkt D u öfverlämnar därefter åt tjänarinnan endast de inre göromålen och matlagningen. Sak samma! Den stackars varelsen vet inte mer än katten i spiselvrån, hur hon skall steka en gås eller stufva en aborre eller späcka en hare. D u förvånas ånyo. » Ja, se min förra matmor gjorde allt själf! » D u känner en ännu djupare beundran för denna makalösa fru, som gjorde allt själf. D u är ung och vill likna henne. V i l l du det verkligen? Låt varna dig, gör det icke! Blif ingen allenastyrande köksdespot! Uppoffra icke din äktenskapliga lycka för begäret att enväldigt herska i kö- ket. V a r oersättlig i första rummet för din make och dina barn. För deras trefDad må du ensam verka. Om du har råd att hålla en tjänarinna, så lär henne sköta sina göromål. Undervisa henne med foglighet och efter en bestämd ordning. Öfverse med hennes mindre förseelser och visa henne aktning och tillgifvenhet. D å hon gör en sak väl, erkänn det, och fordra sedan med bestämdhet, att hon ständigt sedan gör detta lika bra.
Folkskolan 2 117 2 15,000 - upp gi ft ej le m n a d. g) Hedvig Eleonora eller Ladugårdslands församling: Std under inseende af samfundet ”Pro Fide et Christianismo”. Inkomsterne bestå af: bidrag fråu Stads-Nämnden, årsafgiftcr af samfundets ledamöter, gåfvor och estra mede], deribland inkomst för en half fjerdepart i Falu grufvor, samt intressemedel. 16) Den uppgifna räntebärande fonden tillhör Kongl. Svea Artilleri-Regemente särskildt och är icke för skolan allena, utan äfven för Regementets barnhusinrättning. 17) Utgifterne utgå af församlingens sammanslagne ”Skoloch Fattigfonder”. Lokaler och boställen bestås i Kronans hus. 18) Af det uppgifna antalet lärare äro två estra ordinarie. Lyceum är afsedt hufvudsakligen för gossar, men i lägsta eller förberedande Afdelningen mottagas jemväl flickor, dock endast till begränsadt antal, nemligen tolf. 19) Såsom förra Femårsberättelsen innehåller, anvisades år 1854 utaf Rikets Ständer 75,000 R:dr Ruut till ny byggnad för skolan. I denna byggnad, med behörigt tillstånd uppförd å en Kronan tillhörig tomt i qvarteret Beridarebanan med adress N:o 2 vid Westra Bangränden, inflyttade skolan vid början af höstterminen 1859. Den för skolbyggnaden bestämda entreprenadsumma utgjorde från början 70,500 R:dr, men sedan omständigheter påkallat den ursprunglige entreprenörens skiljande från arbetet och annan entreprenörs antagande, måste entreprenadsumman höjas till 80,450 R:dr; skilnaden har dock blifvit af förre entreprenörens löftesmän ersatt. Kostnad för åtskillige öfverarbeten, inledning af gas, anläggning af Gymnastik m. m. har uppgått till omkring 12,000 R:dr.
Santessons motion om stiftande af en lag till betryggande deraf, alt de af staten till Götha Canalbolag donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola fortfarande förblifva en canalverkets,tillhörighet; Allm. Besvärso. Oeco n. Utsko 11 e t: N:o i32. i anledn. af väckt motion om åtskilliga förändringar i Arm (fens organisation och Rikets försvarsverk; N:o i33. i fråga örn åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustningsoch roteringsbesväret. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 4 til 10 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 7 November i834> Plenum kl. 10 f, m. Justerades 1 prot.utdr. för d, 6 dennes e. m. Upplästes ett prot.utdr. från Hederv. BondeSt. af d. 3o sistI. Oct., af innehåll, att Ståndet, i anledn,-af PresteSt:s inbjudning om några åtgärders vidtagande å R. St:s sida för riksdagens skyndsamma afslutande, beslutat, det R. St. böra hos K. M. i underd. anhålla, det K. M. täcktes utsätta riksdagens afslutande till någon dag emellan den i5 nästinstund. Dec. och Jul, samt att Utskui förelägges att med sina betänkm i alla, nu oafgjorda ämnen inkomma till D cn 7 November. 93 R. St. innan d. t Dec.; i hvilket beslut BondeSt. inbjudit sina MedStänder att instämma. Begärdes på bordet af Frih. Cederström, Jac., och Hr y. Hartmansdorff, Aug. Ånyo föredrogs Bevilln:sUtsk:s d. 27 sistl. Oct. e, m. på bordet lagda betänk. N:o 36 ang:de verkställigheten af B. St:s beslut, att sportlerna inom K. M:s Cancelli hädanefter skola utgå till Kronan såsom chartae-sigillatse-afgift.
Grefve Liltjener antz, Johan Wdheltn, yttrade sig ej finna den föreslagna summan , som för Judars inträde i landet skulle erläggas, vara stridande emot de liberala principer, som utmärka Utskottets Betänkande; men ville medgifva, att någon anstalt torde vara af nöden till förekommande af Tiggarefudars bosättning i Sverige För sin del önskade Grefven att Herr LandtMarskalken måtte göra proposition till antagande af Betänkandet. Flera röster hördes yrka på proposition. 340 Den 15 Juni. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig-.
Hon kände, att hon aldrig skulle glömma denna jul, som utgjort en vändpunkt i hennes lif och blifvit en af milstolparna på hennes lefnadsväg. Det var bara en sak hon inte riktigt kunde bli klok på, och det var om bjudningen till julbesöket varit en fin » krigslist » af svärmor, eller om alltsammans blott skett » händelsevis », som man i dagligt tal kallar det. Men som hon aldrig rätt kunde f å veta det, brydde hon sig heller inte om att längre fundera därpå, utan tackade Gud för det som var! Men hon tyckte, att hon aldrig så som nu förstått de orden: » Då tog Han ett barn och ställde midt ibland dem. » Vandringsmannens oeh sanningens tempel. Allegori. Från engelskan af Ellen Borgström. jet var en gång en vandringsman, som, trött och utmattad af den långa väg, han tillryggalagt, mödosamt stretade uppför sista branten af den stig, som ledde t i l l toppen af ett högt berg. Där på toppen stod ett tempel, och vandraren hade gjort ett löfte, att han skulle hinna dit upp, innan döden lade hinder i vägen därför. Han visste, att resan var l å n g och besvärlig och att just detta berg var det svårtillgängligaste p å hela den kedja, man gifvit namnet Idealerna. Men i hans s j ä l brann hoppet, och han gick med fasta steg. Tiden glömde han, men sitt hopp uppgaf han ej. I DUN 1894 att gå den väg, som leder uppför Idealerna. » Med dessa trösteord intalade han sig nytt mod, när han tröttnade. Mer modlös blef han icke, och det var vackert så. Nu hade han hunnit fram till templet. Han ringde på, och en gammal man med isgrålt hufvud öppnade porten. Denne log sorgset, då han varsnade vandraren. » Ännu en, » mumlade han. » Hvad månde då detta betyda? » Vandringsmannen hörde icke, hvad gubben mumlade. Säg mig, gubbe, » sade han, » är jag nu ändtligen framme vid det underbara Sanningens tempel. Hela njitt lif har jag varit på väg hit.
Tillskott till de särskilde fattigvårds-styrelserne för fattigvårdens besörjande inom församlingarne 62,762 43 5 Till allmänna barnhuset: för inlösen derå af 62 barn å 120 R:dr . 7,440: särskilda bidrag för enahanda ändamål 1,463: 16. — för å barnhuset lemnad tillfällig vård om åtskilliga barn 203: 2. 8 9,106: 18. 8. för de genom barnhusets försorg å landsbygden utackorderade barn 1,100: 39. 3. 10,207 9 11 Till Småbarns-skolorne 600 » Uppfostrings-inrättningen för vanvårdade barn 8,877 35 2 » Norra frivilliga arbetshuset 1,000 » Stockholms stads allmänna arbetshus 10,866 14 8 » Maria Magdalena och Catharina församlingars gemensamma försörjnings-inrättning vid allmänna arbetshuset under årets 2:ne sista månader 1,719 17 3 » Serafimer-ordens-lasarettet 5,500 » Provisoriska sjukhuset 19,380 10 4 »