Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att förorsaka oordningar, lärer ej kunna tillvitas Vestgötharne mera an andra, så länge det ej märkes, att Domstolarne äro i ovanlig mån besvärade med rättegångar dem rörande. Herr Baron Hjerta har ej ratt fattat mitt uttryck, då han ansåg mig hafva sagt att Vestgötharne samla penningar. Jag har satt samlandet af penningar ibland njutningar, så väl som att förvärfva bättie bohags och husgeråds-persedlar, snyggare klädsel, &c. &c. och jag har ansett njutningar såsom en sporre till flit och ptoduction. Friherre Stael Von Hollstein, Carfitz Ludvig: I detta ämne synes mig discussionen redan Vara alltför vidlyftig. Det primitiva privilegium för denna Allmoge -är, att öfver hela Riket få afyttra så väl egna som andras inhemska tillverkningar. Detta är onekligen gagnligt för industrienj men deremot är det likaså skadligt och otillbörligt, att de drilVa han. del med utländska tabricat, och derigenom bidraga till det skadliga öfverllödet och införa en förut okänd luxe ibland tjenstfolk m. fl. Det enkla är, efter min tanka, blott att en nogare tillsyn öfver förra Författningar af Vederbörande iakttages, och att man derigenom inskränker deras rörelse till det lofgilna. ♦ Ridd. 0. Ad. Prof. N:o j7. jv. 402 Dm 19 Juni. Friherre Cederström, Jacob: Öfvertygad att verklig välmening led c OeconomieUtskottets Ledamöters öfvertygelse vid bearbetandet af dess Betänkande, rörande Gårdfarihandel!!, bör jag endast anmärka, att denna välmening torde vara lika misstagen som den, hvilken ömsom ledt Styrelsen och Ständerna vid tvångsförfattningars utfärdande. Erfarenheten har ensamt förmått bevisa alia sådana Författningars allmänna skadlighet.
Brottet må med penninge - böter föysonas; men den sakfällda ej mägtar dem gälda, likasom någon närmare, bestämd föreskrift i afseende å f o 1 v a n d 1 i n g s~sätt et af böter både i nyssberörde pcb manga andra, fall, icke ben meddelar, fin.nfr dock Utskottet, att för urskiljandet och bedömmaudet vid hvilka särskilda ta om ständigbeter ettdera af berörde •s.rraffsätt skall användas, behörig ledning icke bör för Do, maren saknas, enär han dertill äger en i det närmaste tillförlitlig grund* dels af deri brottsli-a. ges visade mer eller mindre, böjelse, för vanar-, ter, dels af hans, kropps - beskaffenhet och deraf härrörande, mer eller mindre möjlighet att utan, fara för helsa och lif kunna uthärda, ett svårare straff, dels ock af åsigten, huruvida det föröfva,-, de brpttet, antingen, i och för sig sjelft betrak-;. fädt, eller i sammanhang med de derå utom Böterna eljer krpppsstrajfet stadgade följder, sås,om förlust af äran , Kyrkopligf eller i’ästnings-arbete, föranledde derhän, att, om än Böter äga rum och kunna af Uefinqventea erläggas, samt, ehvad kroppsstraff han undergår, det förtroende han i det allmänna ägt, blifvit förloradt. Det lärer dock - Den 19 April. dock icke Jeunna nekas, att de i Dagen antagna straffsätt torde för närvarande upplystare tidehvarf, i afseende å flera brott, vara mindre lämpliga; men då en förändring deruti oundvikligen skulle medföra en total rubbning och omarbetning af nu gällande Criminal-Lag, hvilket arbete, i anseende till dess grannlagenhet och vidlyftighet, är vida öfver gränsen för deri befattning
Så till exempel: framställer Herr Grefven Directionens af ingen bestridde "rättj att, utan föregån'’gen hemställan, ändra en spade eller en ”skottkärra, från de gamla modellerne,” såsom ett slags stöd för Bolagets rättighet, att anlägga Motala Verkstad. Så äfven, då missräkningen i KostnadsFörslaget vid Hjelmare Canal utgör endast omkring 3^ procent, och då man vid Götha Canal ännu ej ens kan finna den gräns, hvarvid missräkningen kan komma att stadna; finner dock Herr Grefven, att samma förhållande, nemligen missräkning, inträffat på båda ställen. Hvarjemte Herr af Uhr till Protoeollet aflemnade ej mindre den ofvan åberopade boken, än ock Bergmästaren Odelstjernas betyg, hvilket sednare var af följande innehåll: På begäran af Directeuren välborne Herr Gustaf af Uhr, får undertecknad här - Den 24 April f. ra. >4' med intyga att den Svängbro, som är uppsatt öfver Canalen, vid Motala, år 1817, är afgjuten och hoppassad vid Finspong, äfvensom att de 4 stycken coniska gjutne jernringar, med en yttre diameter af 4 alnar i2| turn, emellan hvilka frictionsrullarne hafva sin rörelse, här äro svarfvade. Finspång den 3 April 1829. Det. Odelstjerna. Hans Excellence Herr Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Om jag i dag skulle uppehålla denna aktningsvärda samling, samt använda dess dyrbara tid med vidlyftigbeter och lill åhörande af bagateller, så torde skulden ej tilläggas mig, då jag finner mig nödsakad och påkallad, att svara ur minnet på hvad Herr af Uhr yttrat. Delta blir för mig så mycket nödvändigare, som jag i morgon ämnar afresa. Jag anhåller om Ridderskapets och Adelns undseende med det ofullständiga, det vidlyftiga, som kan förefalla i milt andragande.
Hvad åter anginge Jerlings uppgift om de flera, under loppet af åren 1828 till och med 1838, nästan hvarje år i Lindesberg uppförda skådespel, för hvilka ingen bevillning och afgift till teaterns pensionskassa blifvit redovisade, ville borgmästaren icke bestrida, alt ju icke alla de af Jerling uppgifna personer tid efter annan besökt staden och äfven dels med och dels utan att kungöra derom, roat mindre sällskapskretsar med sina föreställningar eller så kallade aftonunderhållningar, hvarvid hela inkomsten knappast varit tillräcklig att betala afgiflerna till kronan och förutnämnda pensionskassa, och hvaraf följden understundom' blifvit ytterligare bidrag af allmänna välgörenheten, för att icke fortfarande belastas med underhåll åt dessa för kommunen främmande och likgiltiga personer; men om än borgmästarens förfarande att, vid sådana tillfällen, underlåta de stadgade afgiflernas uttagande, icke kunde 43 i juridiskt hänseende försvaras, trodde han likväl, att det ej skulle anses så fördömligt, som Jerling velat antyda. Förmälande borgmästaren slutligen, att han framdeles icke skulle blottställa sig för anmärkningar rörande ifrågavarande afgifler, då han med år 1843 förändrat det hittills brukliga uppbördssättet och öfverlemnat till kronouppbördsmannen att dessa medel i kronans öfriga räkenskaper upptaga och redovisa.
I anledning af Kongl. Maj:fs Nådiga Proposition , om ändring i nu gällande föreskrifter för Arrende - Spannemålens utgörande vid Kungsgårdar och derunder lydande hemman. Upplästes till justering och godkändes Expeditions Utskottets afgifne förslag till 48 §. a;! Riksdags Beslutet, angående Val af Riksens Staa. ders Justitiae Ombudsman m. m. Vid förnyad föredragning af Förstärkta StatsUtskottets den 11 dennes under N:o 659 aflåtne , samt den 14 derpåföljde på bordet lagde , Memorial, dels angående skiljaktigheter i afseende på Stadganden uti den föreslagne > ya Bevillnings Förordningen, dels rörande Fullmak - rr 28 Den iS December f sn, ters och Lysnings-sedlars förseende med stämpladr papper, samt Tidningars stämpling; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Bevillnings-Utskottet öfverlemnas. Då nu å nyo föredrogs Förstärkta Statsutskottets den 11 dennes under N:o 6<5o aflåtne , samt den 14 derpåföijde på bordet lagde , Memorial, angående en bestämd afgift till Veneriska smittans hämmande; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Statsoch Bevillnings-Utskotten öfverlemnas. ^ Föredrogs å nyo och bifölls Bancooch Lag-Utskottens den 10 dennes under N:o 99 afgifne, samt den ia derpåföijde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till Ansvarighets-Lag för Directeurerne vid Discont-Contoiren i Götheborg och Malmö. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 9 dennes, under N:o afgifne, samt den 12 derpåföijde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande , öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut roeddeldte Betänkande, i frågan om en Statistisk Bureaus och Socken-sällskaps inrättande. Den 1S December j. m. 7
Jag känner dem icke heller, ehuru jag har temligen länge varit innevånare i hufvudstaden och här haft tillfälle att på mycket nära håll betrakta köp och försäljningar af fastigheter. Den värde motionären, som inom delta rum föreslagit den ifrågavande förändringen och vet nogsamt hurti det skall gå till att så småningom skaffa bort institutioner, som icke öfverensstämma med de läror, hvilka han i sina liberala fantasier upsläller. Jag tillstyrker afslag pä Utsk:s utlåt. Gr. Sparre, Erik: Jag är af motsatt åsigt emot dé föregående lalarne. Om jag anser en institution för samhället nyttig, så vårdar jag mig nogsamt om att bibehålla den, men alt bibehålla den på det sättet, att den må finnas verkligen välgörande och att icke några olägenheter deraf må kännas, genom hvilka samma institution skulle blifva förhatlig. Detta är den rätta åsig» 174 Den 8 Augusti. ten af konservatisten. Bibehåller jag jemte och i sammanhang med en institution, som för samhället verkar välgörande, en annan, som icke är välgörande, så kommer en gång den timma att stunda, då hatet emot den sednare störtar densamma, hvilken då drager med sig den förra i fallet. Det är detta jag befarar, kommer alt inträffa, om man icke antager den förändring, hvilken jag förordar, hvilken jag ifrigt försvarar. Nu vill man bibehålla bördsrälten i stad, hvilken icke har samma grunder som bördsrälten pä landel? Mina Hrr! hvad är grunden för bördsrälten på landel? Kärleken för mina fäders jord, omtankan att bibehålla inom familjen den jord, som förfädren trampat, som de med svett och möda odlat. Det är den kärlek, som jag äger till jorden, hvilken gifver denna institution en moralisk styrka. Detta år grunden och derföre vill jag bibehålla institutionen; men finnes denna grund för bibehållande af bördsrälten i stad? Kan man såga ali någon har en sådan kärlek för ett hus i staden, för dess bibehållande i sin familj, som man har för bibehållande af ett jordagods inom familjen? Jag tror icke det. Kan man säga, att denna bördsrätt i stad bidrager till alt gifva folket någon moralisk styrka? Jag tror det icke.
Dä jag antager Utskottets yttrande, att; ”1 samma förhållande som jordbruket tilltagit, hafva städer blifvit anlagde och vunnit tillväxt”, så kan jag likväl icke annat än påstå, att de följande besynnerliga orden böra alldeles utgå, nemi: (under ett liksom tyst medgifvet men alltid oundgängeligt vilkor, ) och i stället införas: (i ändamål och åsyftande samt påräknande af,) att jordbrukaren der skulls få afsättning på sina producter. Vidare yttrar sig Utskottet i betänkandet: ”1 samma stund som detta vil kor icke uppfylles, eller detta ändamål förfelas, skall hvarje stad mer eller mindre ofördelaktigt verka på jordbruket, och derigenom ej mindre undergräfva sitt eget än samhällets bestånd”; Så sannt som detta är, så sannt är det ock, att Utskottet så väl i detta sitt Betänkande, som i det föregående, rörande näringsfriheten, sökt att sätta städerne i det omöjligaste tillstånd att uppfylla sitt ändamål, så väl för landet och samhället, som för sig sjelfva, emedan, i det sistnämda, städernes innevånares näringar och yrken, hvaraf de skola lefva 650 Eesv. och Ekon, Utsk, Betänkandtn. och deras välstånd beror, äro liksom till sköflings gifne åt allmänheten; och nu, i detta, man söker att sätta städernes innevånare i Torparetillstånd, derigenom att den, som icke eger egen jord eller sådan, som han kan disponera efter eget behag, skall vara urståndsatt, ej allenast att kunna förädla den spannmål, han till sitt hushålls försörjande mägtar producera, utan äfven att kunna för sitt hushåll nnderhålla en ko eller ett svinkreatur, Om det skulle lyckas de Högloft. Utskotten att för dessa deras afgifne betänkanden hos ^Riksens Högloft.
Vid denna tidpunkt visste vi redan alla tre genom daglig erfarenhet, att hvarken köld eller väta, hunger, törst eller sömnlöshet hade magt öfver vår manlige kamrats »sprudlende lune;» det enda sätt vi kände att få honom att en stund unna våra skrattmuskler en knapphändig hvila var, att försätta honom i ett tillstånd af öfvermättnad, då han vanligen hotade oss med, att han aldrig, aldrig ville »æde mere». Men dagsmarscherna voro nu långa, och det var ej alltid möjligt att lugna honom tills vi kommo till nästa gästgifvaregård, ty vi hade vanligtvis ej gått långt efter frukosten eller middagen förrän han regelbundet återförde i mitt minne en nu afliden svensk man, som jag i forna dagar hade äran att kalla vår husvärd. När denne herre kom mosig hem, tog hans hemmavarande halfva anstöt af detta tillstånd och förklarade mannen för full. »Full! Jag? Nej det är du som är full!» förklarade då den manlige hälften af detta kött, som ju var ett, äfven om det ej kunde blifva ense om hvilken del deraf som fått ruset. Så snart Ambrosius kände de första tecken till matlust, började han: »Ave, nu er du sulten igen, skrækkelige menneske! Ja, det nytter ej af du negter, for jeg ser det; du er åndssvag af sult. Bare ti stille, du er sulten som en ond räv og törstig som den gloende enden af en rådden syl jo du er, Ave!» Hvad var under sådana omständigheter att göra annat än äta? En dag hade vi beslutat att hålla »mellanmål» i någon hygglig bondstuga, och efter något sökande beslöto vi oss för att intåga i en större gård med snyggt utseende. På tröskeln stod en halfvuxen jente, som skyndsamt införde oss i husets bästa rum, en stor sal, under förklarande att »kjærringen er ikke hjemme.»
Ut Supra.- Ex Protocollo Olof Werlin. S. U. -Efter uppläsandet af Kongl. Majrts ankomne Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, daterad Stockholms Slott den 3 1 sisth Maj, angående ansvar för Åverkan å de till befordrande af Skogarnes återväxt skeende planteringar, och örn sättet att leda dylika förbrytelser i Bevis; fann Hedervärda Bonde-Ståndet,för godt, att förenämnde Nådiga Skrifvelse, jemte de dervid fogade Handlingar, till Eag-Utskottet remittera. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D Upplästes ankommne Protocolls - Utdrag för den 12 Juni, innefattande Högvördiga PrestSiåndets och Vällofl. Borgare-Ståndets beslut angående vid Riksdagarna i Stockholm 1809 och .18.19 samt i Örebro igro och 1812 föreslagna ändringar i Gundlagarna; och blefvo tillika åter föredragna de på Bordet hvilande Protocolls-Utdrag af den 8 och 12 Juni, sorn från dessa Resp. Stånd till Hedervärda Bonde-Ståndet sistnämnde dag ankom-mit, rörande alla slutberedda Grund 1 - Den 19 Juni'. lagsfrågors upptagande; hvarvid Bande Ståndet, efter inhämtad underrättelse, huru Vällofl. Borgare-Ståndet beslutat rörande förändringarna vid 14.’ och 21 §§. Riksdagsordningen, i samma beslut instämde; äfvensom i beslutet angående förslagets vid 23 §• Riksdags-Ordningen i hvad Städerna angar; hvarom de Resp. Med-Stånden och Constitutions-Utskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Protöcollo Olof Werlin. S. D. XJpplästes, jemte en Ledamots särskildta yttrande, L3g-Utskottets den 26 sistlidne
Prih. Raab: Äfven jag anser mig böra förorda Utsk:ts förev:de förslag. De svårigheter, hvilka Hr Björnstjerna mot förslagets verkställighet anfört, låta visserligen tänka sig; men jag vill dock omnämna den erfarenhet, jag uti detta hänseende medfört från det län, der jag förut, för ett tiotal af år sedan, hade min bostad. Der fördelades mötesplatsen uti 2:ne. Jag har ännu uti friskt minne det lifliga bifall, med hvilket Den 23 Maj e. m. såväl trupp som allmänheten i orten emottog denna förändring. Med kännedom härom tror jag mig kunna våga försäkra, att länets innevånare ansågo de uppoffringar, hvilka för denna förändring måste göras, fullt ersatte genom den fördel, som vanns genom erhållandet af denna nya exercis-plats. Samma tillfredsställelse skulle ock, — jag är derom öfvertygad, — gifva sig tillkänna öfver vidtagande i andra län, der behofvet sådant påkallar, af de åtgärder, hvilka för undanrödjande af de i denna riktning öfverklagade olägenheter äro nödige. Jag röstar således för bifall. Hr Björnstjerna: Jag har endast ansett mig böra upplysa, att, då frågan om fördelning af den af Erih. Baab omnämnda mötesplats afhandlades, var förhållandet följande: Till ifrågav:de mötesplats skulle dragas beväring, som hade t. o. m. 18 mil att marschera samt derjemte beväringsmanskap från Öland. Då uppstod fråga, att erhålla en mötesplats uti Södra Möre härad; samt att för sagde ändamål dersammastädes afröja tillräcklig mark för exercisen, uppbygga förrådshus m. m. Detta företags fullbordande var verkligen af den angelägna beskaffenhet, att man hade allt skäl att derför göra uppoffringar, — uppoffringar, hvilka i sjelfva verket rikligen ersattes genom besparing af marche-kostnader. I följd häraf blef ock Kulltorps slätt bestämd till mötesplats. Det nu framlagda förslaget är deremot af helt annan natur, enär afsigten dermed är, att tillskapa särskilda mötesplatser för mindre afdelningar af beväringsmanskapet. På sätt jag redan förut nämnt, är ingalunda min mening, att motsätta mig, det K.
Har ”Icke vald” vunnit vid så mångå, att, sedan samtliga blifvit slutade, någon del af nämnda ändamål ännu ej är uppfylld, blifve valförrättningen genast, i afseende på denna del,förnyad; och gälle vid sådan ny valförrättning fleste röster ne, utan afseende på, om halfva antalet af de röstande sammanstämt; dock må ej röstas på andra, än som vid ofvannämnda föregående omröstningar fått röster, men ej valde blifvit, ej heller vid lika röstetal lottning äga rum. 28 Constitntions-Uiskottets Memorial, N.o 68. §.113. tSl^öoli *Ri'k'sVtät Konung eller Thron följare förrättas af hela Riksacten £. 3' församlingen, på det i 112 §. föreskrifne sätt. Ar ingen till Thronen arfsberättigad Prins, och diar Konungen sammankallat urtima Riksdag till Thronföljare-val, eller har Konungaätt pä manliga sidan utgått och Riksförsamling antingen enligt 53j eller enligt 54 $■ , blifvit sammankallad, äge i första fallet Konungen, och i det andra Inte rim s-styrelsen, att inom Åttonde dagen efter den, då Riksdagen å Riks-Salen öppnad blifvit, afgifva till Riksförsamlingen förslag om Thronf oljden; äfvensom i alla dessa fall hvarje Riksdagsman inom samma tid samma rätt. Har lagtima Riksdag varit så nära för handen, sorn i 56 fj. säges, eller är den samlad, när Konungaätt pä manliga sidan utgår, bestämme Riksförsamlingen, i öfverensstämmelse med den i f43 §. omförmälda Riks-act, den dag, hvarifrån den ofvannämnde Åttonde skall räknas. Riksförsamlingen ut sätte Valdagen, men icke senare, än den Tolfte efter den för förslagens afemnanje fastställda. §. 114. Jfr 1\ Ö C 62 och RiksSammankallas Riksförsamlingen, antingen enligt 5z, elter aetea §:. 8. enligt 54 N-j till förordnande om Förmyndare-styrelse för omyndig'
December 1795 är förklaradt, att nyssberörde lagens rum ej uti frågor om penninge-försträckningar, utan allenast rörande handel och köpenskap tillåter, att handelsböeker, när de med ed behörigen fästas, måga för fullt bevis gälla, och detta prejudikat har vid afgörande af sådana frågor, som denna, allmänneligen blifvit i lagskipning®!! iakttaget. Vidare innehåller 2 §. i Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798, att räkning öfver borgade varor bör åtminstone hvarje år utskrifvas och gäldenären emot bevis tillställas, samt att sådan bevisligen tillställd räkning, som icke inom sex månader derefter genom laga rättegång klandras, bör anses lika utmätningsgild, som annat förfallet skuldebref. Genom Kongl. Förklaringen den i5 Januari 1806 är åter förord nåd t, att det klander, gäldenär vill anställa å räkning öfver borgade varor, tillhörer den Domstol hvarest, efter den grund, som i 10 Kap. 1 §. Rättegångs-Balken utstakas, borgenär bordt göra sitt påstående om betalning anhängigt; och slutligen bestämmes genom Kongl. Förklaringen den i5 Oktober 1810, att det vitsord, hvilket, enligt 17 Kap. 3 Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 92, 2 §. Rättegångs-Balke», jemförd med Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798, tillkommer den, som till bestyrkande af fordran för utborgade varor, åberopar böcker öfver handel och köpenskap sträcker sig äfven till varu-tillverkare och forädlare, livilka öfver sin rörelse bok och räkning behörigen hålla eller hålla låta. Vid öfvervägande af de i denna lagstiftning föreslagna förändringar, bar Utskottet funnit frågan böra betraktas ur en tvåfaldig synpunkt, hvartill jemväl de väckta motionerna föranleda. Å ena sidan framstår nemligen det egna förhållande, att ett fordringsanspråk, grundadt allenast på anteckning i en utborgningsbok, kan, så vida denna bok icke fram ter någon yttre oordentlighet och säljaren är i åtnjutande af vanligt medborgerligt anseende, göras inför
Beviset härför ligger öppet för en hvar, ty alltsedan bankluckan öpnades för silfverutvexling 1834, har det gamla silfvermyntet dagligen företets till invexling i Banken, och lortgår ännu uti icke obetydliga qvantiteter, olta till utseendet nyss myntadt. Man vill måhända invända, att jag genom denna upgift snarare gifver stöd åt förslaget om småsedlarnes indragning än motsatsen; men jag får fästa H:rnes upmärksamhet derpå, att första effekten af sil frets sålunda försvinnande har åstadkommit en kännbar strypning i rörelsen; den andra att utgifning af småsedlar ånyo alltid blifvit en följd deraf. Och för att möta den invändningen att silfret alltid funnits qvar i folkets ego, så frågar jag. hvad nytta det allmänna kan hafva haft utaf ett mynt, Som i mannaåldrar varit skriulagdt, och först blifvit synligt sedan behofvet deraf uphört? Den ädle motionären har visserligen genom ett annat förslag sökt undanrödja de farhågor, jag hyser för ett påskyndande af en bank-kris genom utbyte af de 13 millionerna småsedlar mot silfver, derigenom, att Hr Frilen föreslår, att ett tilltänkt jernvägslån skulle lemnäs till Bankens disposition, utan rättighet för Banken, att på grund af detta lån utgifva nya sedlar, dock med skyldighet för Banken, att tillhandahålla Statsverket, i och för jernvägsbyggnaderna, en motsvarig summa. Att en genialisk hänförelse dikterat detta förslag, synes deraf att i den praktiska tillämpningen detta blir rent af en omöjlighet; trien låtom oss skärskåda! — Motionären säger att Banken skall emottaga Statslånet, får derför icke utgifva sedlar, men ändock utbetala länet till Staten, således skall utbetalningen ske i silfver.
Statsbrist-summa, hvilken då den ännu icke är bestämd, upptages till hvad den, enligt nu gällande stats-reglering utgör, eller 1,145,190 Transport 1,145,190: 3,500,000: 1,148,210: 21.1. 749,750:18.1, 600,000: 600,000: 2,497,960:39. 2, hvarvid Stats-Utskoltets Utlåtande, N.o ^35. 9 Transport 1,145,190: 2,500,000: 3,097,960:39.2. hvarvid anmärkes, att i händelse af bifall till Utskottets hemställan om Handelsoch Sjö farts-fondens öfverflyttning å RiksStaten och deraf härrörande ökade tillgångar skulle, enligt den uti Utlåtandet N:o 337 intagne beräkning, med den förändring, som uppstår genom hemställan uti 9:de punkten qf Utlåtandet N:o 416, uppkomma en minskning i nämnde summa af 10",758 R:dr 16 sk. Årliga räntan till H. M. Konungen 200,000 Capital-afbetalningar och räntor (hvaraf till Rikets Ständers Bank 239,360.) 257,540:45.11. Aflöning samt expenser för Rikets Ständers JustitiEe-O. nbudsmans samt Tryck fr i hets - Co mi teens Expeditioner Förvaltnings-omkostnader vid Riksgälds-Contoi ret, m. m 50,000: En tredjedel af anslaget för Scandina viska Naturforskares och Läkares sammanträden Bih. till R, St. Fröt.