Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och vill ni glädja de unga, helt visst Och k a n j a g såsom sådan med någon kan ni ej finna ett bättre sätt än genom ringa omsorg lindra en lidande, o, då sväller ett presentkort på Kamraten, som redan mitt hjärta af glädje och tacksamhet. bland ungdomen vunnit så varma symÄfven för Iduns Modetidning Och, vet du, Margareta, » slutade hon med patier. och Kamraten gäller naturligtvis, att en trohjärtad blick, » jag som förr så omildt måste verkställas samoch k a l l t stötte bort all vänlighet, anser n u postprenumeration tidigt med julklappskortets afsåndande. hvarje tacksam blick, hvarje vänligt ord för min största och ljufvaste belöning. » På detta sätt vill helt visst gärna hvar och en af våra läsårinnnör på samma gång till ett moderat pris göra någon af sina kära en julglädje och skaffa sin egen tidning en ny prenumerant. Ju vidare Med detta nummer af Idun följa kretsar, som samlas kring våra tidningsprydliga presentkort på Idun, Iduns Moföretag, dess rikare kan utbytet blifva af det andliga umgänge, de vilja fördetidning och ungdomstidningen Kam raten för år 1894. I dessa dagar, medla mellan svenska hem. » D å j a g såg tillbaka på mitt förflutna lif, syntes det mig så tomt, kallt och kärlekslöst. J a g tyckte mig stå i s k u l d hos hela mänskligheten, och det föreföll mig, som j a g isynnerhet vore den tjänaren, hvilken med likgiltighet och otack för gifvaren och förakt för sina likar nedgräft sitt pund i jorden. E t t brinnande begär att i någon mån godtgöra, hvad j a g försummat, intog mig och — som j a g hade hvarken förmåga eller medel att uträtta något storverk — efter som j a g själf var bäst förtrogen med sorgen och lidandet — beslöt j a g att med G u d s hjälp blifva sjuksköterska. » Våra prtentkort. Belle-soeur. par skålande herrar. Duken hugges ut i nddar r u n d t omkring. Den k a n vid behof lätt r e n g ö r a s med en borste och ljumt vatten. Ima. Handskbevarare.
PRISBILLIGA SIOEl FALL OCH HOS ÄLDRE PERSONER, SOM FÖGA HOPPAS PÅ ISIOB F K L V E A R L E ITE U T T E M Tandläkare STALTA OM VÄFNAD OCH SYNING AF SINA OCH FAR GEN. MILJ EINEDL EMMAMES KLÄDER. VID ETT ORDNADT T HANDL. En gros lager HOS T V A FLASKA I: 50, VI FLASKA 2: 75, LANDTBRUK FINNAS ULL OCH LIN — KARDA, SPINN C. O. K o e f i s OTTO DAHLSTRÖM &amp; CO. I MINUT PÄ APOTEKEN. TILL PLATSER, DÄR ÅTERFÖROCH VÄF ALLT SOM BEHÖFVES, ÅTMINSTONE TILL S. S Ä L J A R E ICKE FINNAS, FÖRSÄNDES DEN PÅ REKVISITION K. SLITKLÄDER; DESSA BLIFVA ALLTID STARKARE OCH DIREKT FRÅN ' [1763] PÅ MÅNGA SÄTT BILLIGARE ÄN DYLIKA AF TYGV SOM Gener aldepoten för Sverige: KÖPES Å FABRIKER. — INKOMST BLIR DET JU, ^ ' TILLVERKNINGSKOSTNADEN STANNAR I HEMMET, JÄMTE A P O T E F C E T HVITA BJÖRN, STOCÖIOLI. erhållas vackra och friska tänder. HEDERN AF EGEN FABRIKATION. Erkändt såsom hittills det Gammal Landtfru. bästa medel till förskönande och N:R 540. HAR IDA ATT VÄLJA MELLAN DE BÅDA EIFFELTYGET VÄGAR, SOM HENNES FRÅGOR UTVISA, SÅ TVEKA EJ bevarande af tänderna och tandATT FÖLJA DEN FÖRSTA. BEN ÄR I ALLA HÄNSEENDEN till klädningar öfverträfiar alla utköttet.
Wid uppgörandet of denna calcul har sag ansett ert Compagnie so-n tvid nämnde Ba?ai>!on endast är ivo Man kunna wara 150 Man under lika Beiäl och alt till en Baraillon af 602 Man er heller behöfs mera än en Major. Härigenom besparas öftverflödiga Befäls-löLier, oct) om större delen af sädane Trupper organiserades till Jägare, hwaras Swerige har största behof, fä kost r deras utredning wida mindre, och kunna deng-nom yngre Folk, och utan Mende pä deras längd, dertill »ntagaö- hwuket t förra fallet är en fördel wid deras inönvande, och i bägge fallen sörmonligt wid deras completteraride. Men om nägra färstildte medel, härtill nu icke ställe kunna anstäs, och säledes ingen tillgäng giswes, alt fä Armeen pä förestrikne fakt ökad, fä äterstär endast, att genom större eller mindre förändring af Indelta Armeen winna detta ändamål. W d jemnförelsen af hosgärnde calculer wifar förhällandet att en Indelt Soldat ärligen kostar 55 R:dr 28 k r och en fädan Jägare pä Wärf - Deri n Januarit. 685 Wärfwad fot 20 R:dr 27 tz 7 r:st., Befälets Löner m. m. i bägge fallen inberäknade. För 1200 Man Indelt Infanteri kan jäledes circa Z2O0 man dylika Truppar som WermeiandS Jägare underhällas, och wär nuwaranoe Jadeika Arme, af omkring 20,000 Man, med samma kostnad för Riket förandras lill en Wärfwad Arme af 5^,zoo man elter nägot mera. En tädan förändring skulle werkställas pä ett sätt fom wore förenligt med Rikets GrundLagar och ännu gällande Comracter, lamt uran någon enssildS lidande. Ingen Indelt Officer borde derigenom förlora.
Sedan, på sätt Protokollet för Finans-Ärenden den 26 Oktober 1860 närmare utvisar, Chefen för Finans-Departementet då anmält, att lämplig lokal till embetsrum för Öfver-Ståthållare-embetets kansli icke funnes att tillgå i något af Kronans hus i hufvudstaden samt Eders Kongl. Majt i anledning häraf i nåder förklarat, att Rikets Ständers gjorda anhållan om undersökning i berörda hänseende icke kunde till någon åtgärd föranleda, får jag i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t ville hos Rikets Ständer föreslå, att på Öfver-ståthållareembetets stat finge uppföras såsom hyresersättning för Öfver-ståthållare-embetets kanslis embetslokal enahanda belopp som hitintills, mindre egentligt, utgått från Indragnings-staten, med 1,500 r:dr. 5:o. Landsstaterna i länen. Då frågan om beräknandet af den afkastning, hvartill Landsstatstjenstemännens boställen, jemlikt Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, skola uppskattas, är beroende af det taxeringsvärde, samma boställen i en del län fått vid innevarande års taxeringsoch pröfningskomitéer sig åsatt, men fullstän Bih. till R. St. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. diga upplysningar härom ännu icke hunnit ingå, utan den nödiga utredningen i ämnet för närvarande saknas, men snart torde vara att emotse; samt i sammanmanhang med den definitiva regleringen af Landsstatens löneförmåner jemväl förekomma åtskilliga framställningar, dels om tillökning i Landsstatens personal i vissa län, dels om förhöjning i dess aflöning, hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t nu endast ville till Rikets Ständer meddela sig vara sinnad i ämnet framdeles aflåta nådig proposition, men emedlertid föreslå afsättandet af, för de särskilda ändamålen nödiga, medel till belopp af 190,000 R:dr. 6:o. Jordbruket, Handeln och Näringarne. A) Skiften och Afvittringar.
Ständers Expeditions-Ukstotts förslag till underdånig strifwelle, angäende Götha Canals anläggning samt de as Riksens Stauber faststUdte wilkor för beviljandet af Banquens biträde lill denna inrättning, fann Borgare-Ständet, att denne Expedition tvål till desi hela och hus»udsake iga innehall ivar aldeles instämmande med R>ks - Ständens i detta mäl fattade beslut, men att, ivid uptagander af den omständighet, som angar Banquens wil orligt tillhörande andel i Di cont-revenuen. uttrycket för mera ydlighet borde, jemlikt egenteliga alsigten dermed, salunda rättas att, i ftl el för orden: att derest Canal Di contenä ptdelning till Actie ägarne i ränta och Discontwinst stulle östyersttga nio procent, twä tredjedelar af detta östverffott dä mä Banque» tillfalla; mä införgs: att hwqrje är dä CanaiDrseontens utdenjng till Actie-ägarne i ränta och Discom-^inst kan stnnc.6 öfverstiga nio procent erc. Och stulle de Respective Med-Ständrns förmohgnde bifall till denna af Borgare - Ståndet i förenämnde Expedition nödig ansedde rättelse inhämtas, samt i sädant afseende detta Protocolls Utdrag wördsamt pch »vänligen meddelas, vt 8upra. Lx prcvocollo läl. Ueterlon. Den 22 Februari!. 1065 Uppä derom af Herr Grefwe» och Landtmarflalken gjord proposition, blef den rättelse i Expeditionen som Borgare - Ständet föreslagit, af Höglosl. Ridderflapet och Adeln gillad. Uplastes ett ifrän Stats-Utskottet ingifwit sä lydande: Wördsamt Memorial?
Genom den utsträckta tjenstgöringstiden, hvilken i allmänhet inträffade under den del af äret, då arbetsförtjenst säkrast vore att påräkna i båtsmannens hemort, hindrades han nemligen att förvärfva det tillskott i inkomst, utöfver de honom författningsenligt tillkommande aflöningsförmåner, han för egen och de sinas bergning hade af Allm. Besv.~ och Ehon.-Utskotlets Betänkande N:o ill. 7 nöden, helst den ringa daglön af sex öre, han under tjenstgöringstiden af Kronan åtnjöte, erfordrades till hvarjehanda utgifter, hvilka båtsmannen sjelf måste vidkännas och således icke kunde lemna någon behållning. Detta förhållande i förening med den omständigheten att mathållningen i land för båtsmännen, om än måhända i sig sjelf tillräcklig, dock icke, hvad måltidstimmarne beträffade, öfverensstämde med deras vanor, födde hos båtsmännen missbelåtenhet med tjessten ända derhän att de efter få års tjenstetid begagnade alla möjliga både tillåtna och otillåtna utvägar för att erhålla afsked, hvilket hade till följd icke blott opäräknade rekryterings-kostnader, utan, hvad värre vore, att rusthållen först och församlingarne sedan öfverhopades med den ena backstugusittarefamiljen efter den andra, till svår tunga för fattigvården. Då under anförda förhållanden man icke i farans stund skulle kunna påräkna indelnings-båtsmännen såsom särdeles skickliga försvarare af fosterlandet och det dessutom syntes obilligt att Kronan tvingade dem till fyra, till sex månaders tjenstetid utöfver den bestämda tiden emot en daglön af sex öre, föresloge motionären, att Rikets Ständer måtte ingå till Kongl.
Herr Baron och Ordföranden 1 tillkännagaf att l tskottet vore samladt, för att yttra sig rörande de ämnen som förut blifvit i Utskottet upläste utur åtskillige på bordet lagde Stats-Råds Protocoll öfver Handels och Finance Ärender och företogs hvart och ett till afgörande särskildt, sålunda: Rikets Allmänna Ärenders Berednings Protocoll för d: 19. Junii samt Stats Råds Protocollet för den 15. Herr Baron Cederström, Jacob anförde uplysnings vis att anmärkningen haft afseende på de skäl hvarigenom Allmänna Beredningen afstyrkt Stapelstads rätt för Staden Falkenberg, ehuru denna förmån blifvit tillstyrkt för åtskillige andra Städer. På framställd Proposition förföll anmärkningen. Protocollet för d: 9 September 1812. angående Tull nedsättning på et partie vietriol. Herr Professor Munck af Rosensköld erindrade, att frågan härom väcktes af Herr Bergs Rådet Rothoff och trodde att med afgörandet borde dröjas till dess Herr Bergs Rådet komme tillstädes, hälst lian torde hafva ännu flere skäl till anmärkningen, än nu i en hast kunna inses. Herr Biskopen Doctor Rosenstein, som för sin del fann Herr Bergs Rådet Rothoffs anmärkning af mindre vigt, utbad sig att få fästa Utskottets upmärksamhet på beskaffenheten af de anmärkningar som kunna blifva föremål för Utskottets uptagande, och ansåg Herr Biskopen, jemlikt Grund-Lagens stadgande, sådane anmärkningar endast äga rum i anseende till gröfre brott, som strida emot GrundLagens tydeliga föreskrift. Herr Munck af Rosensköld. För min del finner jag det vara. i följe af 29. §. Riksdags Ordningen och 107. §.
Finnland oantastadt, pesten upphört, och årets gröda gifvit löfte om ”ymnig växt och korn”, tyckte han sig i Juni 1711 tydligen se, huru ”Sveriges ovän låg dignad och luktade på brändt horn”; hvarför han ock fann tiden vara ypperlig för den utväg till fäderneslandets upphjelpande, hvilken han, vid en Löjtnant Drakes bröllopp, sålunda föreslog: Man märke väl på orden, Nar man om Adam läs: Han tog mot tomma jorden, Och lemna’ folk som gräs. Hvi skull’ man oss då skylla, Att vi ha konsten glömt? Skall kärlek icke fylla, Hvad fiendskapen tömt? Nog har här delts ut slängar, I dessa elfva år; Deraf mång’ tappra drängar Ha fått sitt bane-sår. Låt delas nu ut kyssar, Och annat ljufligt mer! Så botas, hvad de Ryssar I slägtren rifvit ner. Till bara ris och plaggor Har Gud ej skapt all skog: Låt somt ock blifva vaggor; Här finns ju timmer nog. Allt lin blir ej till slöjor Och svepning, hoppas vi; Somt må väl barne-blöjor Ock brudgums-skjortor bli. Tack skall Herr Drake hafva, Som tänker på vår brist, Att Sverige vid Pultava En hop med adel mist! Snart två små drakar gläda Oss sjuttonhundratolf, När svenska barnen träda Ny fröjdedans på golf. Alla kunde dock ej lika lätt muntra sig: och minst Frese. Närmast grämde honom barndoms-hemmets öde. Den skicklige Nieroths frånfälle, i förening med dumhufvudet Lybeckers orådighet och feghet, hade vållat Finnlands förlust. Ja, hvad mera är: om det befäl, som Konungen anförtrodde åt denne usling, blifvit uppdraget åt en Stenbock eller en Lewenhaupt, så hade czar-staden vid Newa nu varit, om icke utplånad från jorden, en svensk stad; kanske med namnet Carlsborg. En välutrustad här af 14000 Svenskar, tågande mot det nyanlagda Petersburg, betydde då ännu ofantligt; och här åtminstone var Senaten felfri.
Härförutan har Hedervärda Bondeståndet till Utskottet remitterat tvänne Memorial i detta ämne: 1:0 Af Riksdagsfullmägtigen från Hallands Län, Peter Andersson, uti hvilket Memorial, ibland orsakerne till iandtmannens allmänna förlägenhet, ar.märkes, att, oaktadt Sveriges framfarne Konungar begåfvat flere af Rikets Städer med öppen jord, äng och betesmark, som för vissa Städer Ikall belöpa till öfver ett tusende tunnland, i den afsigt, att med dessa donationer befordra pro* ducter af rudimaterier och varor, hvilka, egentligen tillhörande städsmanna näringar, böra i städerne förädlas, och som i annat fall måste af utländningen inköpas, hafva stadsboerne likväl, med förgätenhet häraf, blifvit åkerbrukare, och, i stället att af landtmannen köpa sitt behof af spannemål, har detta behof ej allenast blifvit fyldt af städernas egna tillgångar, utan äfven ett betydligt öfverskott derstädes uppkommit, som i concurrence med landtmannen§ blifvit till salu utbjudet; pä sådan grund, och då städerne på detta sätt hvarken uppfylla, hvad stadsicrättningen och deras natur fordrar eller gifvarnes afsigter, eller deras egen 532 Besv. och Ekon. TJtsk.
Men våra banor skiljdes alldeles åt, när jag började min kondition i dina föräldrars hus; dock kände jag alltid en ljuf efterklang af vänskap och tillgifvenhet för honom i mitt hjerta. Han var emellertid blifven handlande, och råkade förlidet år att komma på stort obestånd, invecklande en hel hop menniskor i ett föga hederligt falissement, mera af missräkning, slarf och obetänksamhet, samt några tillstötande oförutsedda olyckshändelser, än egentligen af elaka och nedriga afsigter. Men de som förlora sina penningar, se sällan till de mer eller mindre förlåtliga orsakerna dertill, utan mannen hade väckt stor ovilja, och satt nu häktad, väntande att dömas till något nesligt straff. Imellertid lyckades det honom att nästan med lifsfara komma undan både bevakning, häkte och uppbragta kreditorer; och på sin rymning till Norrige, kom han förklädd hit en afton förliden höst, och bad oss om tak öfver hufvudet blott för en enda natt; men som man redan var honom på spåren, och slog efter honom just i denna trakten, måste han nödvändigt döljas, på ett eller annat sätt. Jag var icke i stånd att neka honom detta; ty, ehuru strängt laglydig man gerna vill och bör vara, så hafva dock hjertat, vänskap, tacksamhet och ungdoms-reminiscencer äfven sina lagar, som icke heller vilja vika åt sidan eller gifva med sig. Min hustru, som äfven kännt honom i fordna dagar samt bibehållit vänskap för honom, blef nu betagen af det vanliga, hvarken på förnuft eller förnufts-lagar byggda, qvinno-medlidandet, och som hon numera ej hyste så stor fruktan för den gamla byggningen, föreslog just hon, att vår olycklige gäst skulle taga hus derstädes. Under skymningen släppte vi in honom genom fönstret, och sedan buro vi mat och andra förnödenheter till honom samma väg – allt utan att någon af tjenstfolket anade det ringaste deraf. Mannen hade alltid varit en orädd, glad och »toujours» karl, samt skrattade uppenbart midt i sitt betryck, när Elise, äfven skrattande, bad honom samla mod och stå på sig, ty hans sofrum var allmänt beryktadt såsom spök-kammare.
Reseunderslöd åt Grefve Rudenschöld fortsättning af Nalionalmusei-byggnaden nytt Barnbördshus i Stockholm Kongl. Biblioteket samt Upsala och Lunds Akademiers Bibliotheker . ulgifvande af äldre historiska skrifter fortsättning af Svenskt Diplomatarium inköp af Svenska konstnärers arbeten byggnader vid Institutet för Döfstumma och Blinda inköp af inventarier för d:o Ordbok öfver Svenska språket understöd för Seraphimer-Lazarellet reparation af ganda Upsala kyrka ersättning lör de med Fregatten Eugenie hemförde naturhistoriska samlingar fortsättning af Thcrsners arbete: fordna och närvarande Sverige Enligt Utlåtandet N:o 152. istandsättande af Flottans fartyg och etablissementer Sjöbeväringsmanskapets beklädnad Enligt Utlåtandet N:o 158. Linköpings hamnbyggnad och Slångåns upprensning Hamnbyggnad vid Borgholm Brobyggnad öfver Ilelgcån Sjöars ultappning i Jönköpings Län Uppmuddring af Ystads hamn ' Rötning af segelleden genom Stångån Kanalanläggning vid Eskilstuna . Uppmuddring af Arboga å d:o af Köpings å Vägars förbättrande m. m Slussanläggning vid Deijeforss och Forsshaga Reseoch undcrsökningskostnader m. m. för allmänna arbeten Transport Summa Summarum \ - ' - '• ' * - ■ • ‘ ' ' ' '- ■ ■ . BP? . ■ • - . « % *, II ' - Stat»-U/skotte/s Utlåtande, A:o 16i. 1 N:o 161. Ank. till Exp.-Utsk. dea 13 Juni 1854, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Folkskole-lärares pensionering. (R:GS Afd.) Genom Nådig Skrifvelse af den 19 November nästlidet år (införd under N:o 22 i Irsta samlingen af hillänget till Riks-ståndens protokoller) har Kongl. Majrt gifvit
Man har påstått, att moraliteten förbättrat sig genom nämnde författning , och till bevis omnämnt antalet af barnamord förr och nu. Huru dermed förhåller sig, bar jag sökt visa. Sluteligen har man förmodat, att blygseln hos barna-föderfkor skulle förminskas, om genom goda Oeconomiska författningar, utkomsten för barnaföderskor blefve så lätt, att den förringelse fattigdomen medför, icke så mycket som hittills vore alt befara. Val vet jag, alt rikedomen ofta gör innehafvare!! oblyg, men aldrig tror jag, att någon förmögenhet skall vara i stånd, att döfva den blygsel, öfver sedlighetens åsidosättande, hvilken af den moraliska känslan härrör. Ilon ä<- alltför upphöjd, för att kunna af oeconomiska författningar tillintetgöras , liksom bon ej af dem kan åstadkommas. Då således inga giltiga skäl synas mig vara , för bifall af Utskottets Betänkande, andragna , lan jag ej annat än förnya min anhållan om alsia g derå. Den 20 November f. m. 343 Herr Ribbing: Sedan Herr von Hartmansdorff och Grefve von PJaten så utförligt yttrat sig i ämnet, anser jag mig ej behöfva anföra något, utan yrkar endast proposition till bifall å Preste - Ståndets Beslut. Herr a f Mai mbo r g, Abraham: Af erfarenheten bar jag, under en mångårig domare - befattning, vunnit den öfvertygelse, att, såsom Herr von Hartmansdorff anmärkt, osedligheten märkeligen tilltagit, sedan , genom ifrågavarande >77^ ^rs författning, de band blifvit uppiöste, hvilka förut befrämjat sederna; hvarföre jag till alla delar instämmer uti hvad Herr von .Hartmansdorff, efter min tanke, rigtigt anfört, och vill icke uppehålla Högloft. Ridderskapet och Adeln med vidare anmärkningar uti detta ämne. Herr Riben:
So» Dm e o Junii införskrifningen, under tiden icke varit mort vernad af någon inhemsk tillverkning, inser man utan svårighet, att denna utgift, i mer än ett afseende bidragit, att hos de tåls ika Närings Classéma förmindska de penninge-tillgångär, som med fördel kurmat till Productionens utvidgande användas. Piedan innan freden med England hunnit slutas och ända från 181 a års början hade handelstvånget, likasom genom en tyst öfverenskommelse bägge Nationerna emelian, upphört. En. gelsmännen hade på Hanö, vid Winga och på flera ställen i var vidsträckta Skärgård anlagt ett slags Militaire - Colonier, från hvilka en liflig smyghandel idkades, intilldess man trodde sig'ej längre behöfva dölja, att de gamla Fredsoch. Handels-relationerne blifvit återställde. Såsom en följd af den således förändrade handels-ställningen och särskildta förhållanden blef, under den 30 September 1812, tillstånd meddeldt, att tills vidare få till Götheborg införa och till fri disposition förtulla alla slags manufacturerade, till bruk och nyttjande inom Piket tillåtna, utländska Bomullsväfnader och Bomullsgarn. Då denna tillåtelse till en enda Stad inskränktes, förekom säkerligen föga anledning till den förmodan, att importen och den inhemska förbrukningen af dessa utländska varor skulle med den hastighet och till den grad uppstiga, som man sedermera ty värr funnit, i det att erfarenheten visat, att ej allenast den lätta tillgången på dessa tillverkningar, hvilka med nyheten förenade utse - Den 20 Juni. utseendets mångfaldigt omvexlande kelia g, utan äfven de ovanligt låga pris, hvartill dessa varor, under den Engelska Fabrikantens förlägenhet om afsättning i andra Europeiska Hamnar, kunde åtkom mas, lockade till. inköp och nyttjande, äfven utan att bphofvet dertill föranledde
Då skillnad i äktenskap hos domaren sökes af den anledning, som i 13 Kap. 4 § Giftermåls-Balken sägs, må domaren ej utfärda stämning å eller lysning efter den förlupna makan förr än utredt blifvit, alt sex månader förflutit från det samma maka begat sig till utrikes ort. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 9 Juni 1857. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni 1857. Preste-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Slåndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring i 4 mom. 40 § af Kongl. Förordningen den 43 Juli 4855, angående fattigvården i Riket. (Allm. Besv:s o. Ekon.-Utsk:s Bet:de N:o 88). S. A. K. Rikets Ständer hafva fästat uppmärksamhet derå, att i 1 mom. af 10 § i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående fattigvården i Riket, finnes föreskrifvet, att der Expeditions-Utskottets Förslöf) till underd. Skrifvelse N:o 80. 169 der omnämnda årliga afgift ej får öfverstiga åtta skiliingar för mansoch fyra skiIlingar för qvinsperson.
Prot. 1856 åf 1857. 8 Sami. 32 Haft. 4 26 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o HO. utredning af ärendet) erfarenheten och de nu föreslagna åtgärdernas verkan torde kunna lemna en god ledning”, hvilken mening synes afse att man visserligen ansett sig ej kunna öppet afstyrka en Kommitté, men helst önskat att den i det längsta uteblifvit, dels ock deremot, att ej bland denna Kommittés åligganden blifvit upptaget alt tillse och utreda, hvilka hemman, som, ehuru lagligen skjutsnings-skyldiga, äro derifrån nu fritagna, äfvensom huruvida en sådan fördelning af skjutsningsbidragen irån hemmanen, som jag i början af denna reservation vidrört, ej vore för frågans lösning ändamålsenlig, om man ock, af en eller annan orsak, ej nu ansett sig böra framställa något förslag i detta afseende”. Af Herr Bråkenhjelm, P. B. : ”En mer än tillräcklig erfarenhet har ådagalagt, att både skjuts-skyldige och resande äro illa belåtna med det i sednare tider vidtagna sättet att ställa gästgifveri-skjutsen på entreprenad. Det ligger i sakens natur, att detta sätt att utgöra skjuts-skyldigheten skall blifva dyrare, än den vanliga reserv-skjutsen, af samma orsak, som gör att skjuts är dyrare i stad, än på landsbygden; och det var således helt naturligt att skjutsnings-besväret skulle genom den nya åtgärden blifva ännu mera tryckande för den skjuts-skyldige. Då man förmenar, att genom de lika onaturliga som invecklade anordningarna hafva skiljt skjuts-besväret från jordbruket, har man i sjelfva verket ökat bördan och vill göra omöjligt lör jordbrukaren att i skjuts-penningar återtaga åtminstone en del af den nya skattebörda, sorn man åt honom uppfunnit. — Man invänder att den vanliga skjuts-inrättningen är för allmogen förderflig i sedligt afseende; vid alla de gästgifvare-gårdar, hvarest en större rörelse eger rum, såg man förr skjuts-drengar och bönder, som borde ega och, sedan bränvins-supandet i betydlig mån upphört, äfven ega nog kraft och förstånd att emotstå frestelsen.