Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej! så tillgår bland en den mest dristiga och handfasta befolkning, sotn bebor vårt klot. J, mina Herrar, som dagligen åskåden denna Landsstyrelse, k unnen deraf icke äga samma lifliga intryck, som jag vid jemnförelsen med de länder, der allmänna magten räder blott i män af sin öfverlägsenhet i physisk kraft. Vår Landsstyrelse utgör ett i den öfriga verlden osedt, och så vackert politiskt phenomen, att den, om än blott för denna sin sällsamhets och för sin moraliska skönhets skull, borde på det omsorgsammaste förstärkas och kringskansas. Men den är oss ändå dyrbarare i än ett annat och högt befallande afseende. Utom just detta Landsstyrelse-system mägta vi icke sammanhålla vår Stat; ty vi hofva icke, och troligen få vi aldrig råd att på materiella styrkans närvaro allestädes fota vår samhällsordning. Jag har ofta hört önskas ett Gensd’armeri’s inrättande hos oss; men tvefaldig omöjlighet förevetter sig. Öfriga Gensd’armeri-länder hafva circa 5oo gensd’armer för hvarje million befolkning.
Runt på lånet N:o 126 och till 233 R:dr 91 öre Rmt på lånet N:o 868, hvartill kommer öfverränta å lånet N:o 314, R:dr 349: 64 öre, å lånet Isbo 4,684, R:dr 101: 85 öre, och ä lånet N:o 893, R:dr 992: 4 öre; varande i sammanhang härmed upplyst, att Westlinds reverser å 2,100 R:dr såsom hypothek för lånet N:o 992, å. 7 50 R:dr såsom hypothek för lånet N:o 241 och ä 1,950 R:dr såsom hypothek för lånet N:o 849 icke voro med ränta förskrifna. Beträffande åter Dihlström och Cedervall, hade Direktionen meddelat, att sedan bernälde gäldenärer under år 1842 till Diskontverket inbetalt de af dem erbjudna utdelningar och Stockholms Stadsnämnd i särskilda poster erlagt hvad Diskontverket egde undfå af köpeskillingen för Dihlströms till Stadsnämnden försålda fasta egendom, äfvensom Cedervall med några mindre afbetalningar förminskat sin skuld, Dihlström och Cedervall i utblottade omständigheter allidit, hvarefter Diskontverkets samtliga fordringar hos dem, med undantag allenast af här ofvan uppräknade, blifvit, i följd af Rikets Ständers beslut vid 1853 och 1854 årens riksdag, utur Verkets räkenskaper afskrifna. Af förestående utredning inhemtas, att Westlinds förbindelser till Diskontverket, vid den tidpunkt då hans konkurs inträffade, uppgingo till ett samman - 6 Hanko-Utskottets Utlåtande N'.o 22. räknadt kapital af 15,150 R:dr, hvaraf numera återstå endast 1;347 R:dr 60 öre, förutom oguldna räntor; och då af Diskont-direktionen jemväl blifvit såsom kändt uppgifvet, att Westlinds obestånd härledt sig från hans förtroende til! en jiå sin tid ansedd, verksam och driftig industriidkare, Klädesfabrikören
Dito för balancerad Rantevinst •• 07: 24. — 2g 03'_.. 2/j _ Tillgång: Cassa-behållning • 5,587: 24- — Utestående Lån ... 5oo: Mös Depositions-Afdelningen innestående 19,000: 25 087* 24 Inkomst: Ihflutne, till Bankens disposition lefvererade Förskotts-räntor . 37: 24. **—- Bil. till Banco-UIskottets Betänkande 18/fOj N:o 80. N:o 5. B. Fördelning på Dlstricter, Näringar och Yrken af de vid Malmö liåne-Contoir år 1839 utgifne nja Lån på namnsäkerhet med omsättningsrätt, enligt gjorde anteckningar. Districter: Antal. Summa. 152,470: Malmöhus Län 404,900: Christianstads Län 126,490: Blekinge Län 117>t)4o: 1 191. 801,800: JS är ingar och Yrken: Jordbrukande utom Bonde-Ståndet 0 • • n 153. 195,820: „ inom Bonde-Ståndet 499- 206,420: Fabriks-idkare i5. 23,490: Handlande 101. 160,490: Handtverkare 1 5o. 66,920: Tjenstemän, Ecclesiastike, Militaire och Civile . 229. i34>75o.
Skrifvelse, N:o i35. €63 innevarande riksdag anslag varda af Rikets Ständer beviljade, med hänseende hvartill Rikets Ständer ock, i enlighet med hvad i fråga om regleringen af utgifterne under Riksstatens 4:de hufvudtitel är i underdånighet tillkänuagifvet, nedsatt det å nämnde hufvudtitel uppförda anslag till salpeteruppköp från sitt nuvarande belopp, 194,000 r:dr, till 180 000 r.dr, eller med en summa, ungefärligen motsvarande en lågt beräknad ränta å den, efter afdrag af ofvanberörde 200,000 r:dr, å fonden återstående kapitalbehållning af omkring 400,0 0 r:dr. Hvilket Rikets Ständer få i underd. anmälaj framhärdande &c. Stockholm den 20 Oktober 1848 Nro 285. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Okt. 1848. Preste-ståndet den ig Borgare-ståndet den ig Bonde-ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående en förändrad reglering af presterskapets och kyrkobetjeningens lön in g ssätt samt om upphörande af förhöjd tjenstårsberäkning rn. m. (Allni. Besv. o. Ekon.-utsk. Bet., JN:ris 96 och 117.) S. A. K. Jemte framställning om de olägenheter och missförhållanden, som skola vara en följd af presterskapets och kyrkobetjeningens nuvarande aflöningssätt, bar hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, att en förändrad reglering i berörde hänseende måtte verkställas, samt att den med vissa presterliga befattningar hittills förenade, förhöjda tjenstårs-beräkning, måtte upphöra.
Bonde-ståndet bär till Allmänna Besvärs*- och Ekonomiutskottet blifvit remitterad en motion af Riksdagsfullmäktigen Carl Tholsson från Skaraborgs län, hvaruti ban anmärkt, att åtskilliga Beklädnads-direktioner vid de indelda infanteri-regementerne underlåtit att ställa sig till efterrättelse föreskriften uti 8 § af instruktionen denj 7 Maj 1842, angående insättande af icke behöflige beklädnadsmedel uti Rikets Ständers Bank, emot tre procents årlig ränta, och i stället förvarat dessa medel uti landtränteriet, hvarest de legat alldeles ofruktbara; samt, till förekommande af ett sådant för beklädnads-kassorne menligt förvaltningssätt för framtiden, föreslagit, „att, sedan ett belopp af omkring femtusen riksdaler banko vore på löpande räkning att i landtränteriet tillgå, de överskjutande medlen måtte linsättas uti Rikets Ständers Bank emot tre procents årlig ränta., Denna motion, jemte hvad vid föredragningen deraf till remiss inom Bonde-ståndet blifvit yttradt, har Utskottet i öfvervägande tagit, samt får i anledning deraf anföra: Kongl. Maj:ts förnyade nådiga instruktion för Beklädnads-direktionerna vid de indelda roterade infanteri-regementerne af den 7 Maj 1842 innehåller uti 8 § „att de medel, hvilka till Direktionen ingå, skola genom dess ordförande eller af kronofogdarne, efter medlens serskilda beskaffenhet, genast efter emottagande! insättas uppå löpande räkning i landtränteriet inora det län, hvaruti största delen af regementet är roterad, samt att lyftning deraf verkställes i mån af behof;, och vidare „att det är direktionen förbjudet att upptaga lån, likasom att beklädnads-fondens medel utlåna eller räntor godtgöra;» dock må direktionen, när tillfälle dertill gifves, uti Rikets Ständers Bank insätta under årets lopp icke behöflige kontanta medel, emot Bih. till it. St. Pr. 1847 och 1848. Utlåtande, N:o 59. Lånebankens obligationer, uppå sex månaders uppsägningstid, och med löpande tre procents årlig ränta.
– Han är sjuk, svarades mig, men jag skall mellertid höra efter, om ni kan få komma in. Betjenten återkom och öppnade dörren. Midt för mig satt i en länstol Fanny’s far. – Det är då verkligen ni sjelf? ropade jag. – Den gamle betraktade mig uppmärksamt, och tycktes liksom vilja erinra sig en dröm. – Ja, jag är Rustan, Ibrahims son, denne yngling från Kaschmir, som så högt älskade er dotter; men jag är ingen bedragare, min afsigt var aldrig ... – Jag vet det, afbröt Willmot, och räckte mig handen. Ni älskade min dotter, och synes ännu mycket älska henne, efter ni företagit er en så lång resa. Men ack, hon är icke hos mig. – Det är jag, som kommer att berätta er om henne; bered er, olycklige far, att förnimma underbara händelser, som skola uppfylla er med förvåning, glädje och sorg. Jag satte mig ned och började min berättelse. Den gamle hörde mig med växande bestörtning. Då jag kom till de medel, hvarigenom hon räddade sig ur harem och det sätt, hvarpå hon emottog min första helsning, sade han: det är icke rimligt; jag igenkänner ej mer min Fanny; henne, som fordom var så menlös och oskyldig! Eller är det möjligt, att vistandet i seraljen så kunnat omskapa henne? Men fortfar! – Nu berättade jag allt det hon sjelf meddelat mig. – Den listiga flickan! sade han. Derom skola vi mellertid en annan gång tala. Men är ni då verkligen säker, att det var min Fanny? – Då han erfor Jussufs förrädiska öfverfall, upphof han ett högt skri, och hans bestörtning fördubblades, när han hörde den sista händelsen vid Kondatschi. Jag slutade, och gubben satt länge tigande. – Nej, Fanny är icke död! – ropade han äntligen. – Hvad? utbrast jag, hon är icke död? Med hvilket hopp söker ni ej dåra er, beklagansvärde fader? Påminn er, att en döende, öfverväldigad af samvetsqval, sjelf tillstått det, – en döende, som genom denna bekännelse var viss att förlora sitt lif. – Jag känner bättre denne Jussuf.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. godkände den afStatsUtsk. i förevar, mom. af l:sta punkten föreslagna beräkning af indelta ordinarie räntan. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. Frih. Cederström begärde votering. Hr von Hartmansdorff: Dä Frih. Cederström delat mening med mig, så hemställer jag till honom, om han icke vill afstå från denna votering. Om R. o. Ad. icke gör afseende på hvad i detta fall blifvit yttradt, så, och emedan utgången är likgiltig för statsregleringen, vore det ju bäst för tidens besparande att vi finge utan omröstning gä till följande punkt. Frih. Cederström: Såframt icke R. o. Ad. förklarat diskussionen vara slutad, så skulle jag taga upp till svaromål hvad Hr von Hartmansdorff anfört. Upplästes lill justering samt godkändes följande förslag till voterings-propos. Den som godkänner den i lista mom. af l:sta punkten i StatsUtsbs utlåt. N:o 37, föreslagna beräkning af ordinarie räntan, voterar ja; den det ej vill, voterar nej: Vinner nej, kommer förenämnde mom. af berörde punkt att på grund af deremot gjorde anmärkmr återremitteras. Den 16 Februari f. m. 511 Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att plenum komrae alt fortsättas kl. 6 e. m., företogs voteringen, och vid dess slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 119. Nej — 23. 2:dra morn.: ang:de den del af ordinarie räntan, som är kronan hekullen. Hr von Hartmansdorff:
Den skulle sannolikt snart falla; oell så isolerad hon bl ef, både i anseende till den basis, hvaipåhon vore grundad, och de utgångspunkter, sorn eleverne ägde, skulle inrättningen snart råka i förfall, och man således linna, ätt man måste inskränka sig till hvad man i denna väg redan äger, nemi. läroverket på Marieberg. Ett annat förhållande uppstår, om man börjar med att inrätta hvad jag föreslagit, under namn af real-skolor öfver hela Riket, från hvilka lärjungar af alla stånd kunde komma till en sådan högre theoretisk skola, och sedermera derifrån spridas till våra praktiska inrättningar, på fortificationen, artilleriet o. s. v. Då skulle jag tro, att saken kunde få den framgång, som ett någorlunda organiserad t helt kunde medgifva. För öfrigt anhåller jag, att Utsk. täcktes taga i gemensamt öfvervägande alla de förslag, som blifvit gjorda lörtde undervisningsverken. Jag gissar att Hr Frih. o. Landtm, proponera!' remiss af denna motion till Ekon.Utsk.; detta hindrar icke, att den kan jeni föras med min, som remitterades till StatsUtsL, emedan dessa Utsk. kunna begära sammanträde med hvarandra. Den skola, hvilken motionären tagit till typ, nemi. den polyteckniska, måste han så mycket mindre känna, sorn dess inre organisation, i fråga om elevernes förhållande och dagliga lefnad, icke är i politiskt afseende hvad han skulle önska se infördt hos oss. Det är föreskri/vet, att eleverne icke kunna göra något sammanskott eller någon subscription, icke bevista ceremoni-middagar eller sammanträden, icke låta införa något i periodiska skrifter utan tillåtelse, och att förbrytelse häremot stralfas med relegation, hvarmed synnerligast de elever anses hafva mot detta stadgande förbrutit sig, sorn befinnas vara innehafvare och kringspridare af sådana skrifter. Ingen brochure, ingen tidning, ingen teckning får införas i skolan utan särskildt tillstånd; och brott deremot kan medföra elevens uteslutande från skolan. — Hvad jag anfört, antyder, att motionären behöft göra sig litet mera underrättad om hvad ecole polytechnique vill säga, innan han föreslår, att Carlberg skall dertill förvandlas. Carlberg
Ofvanberörde stadgande gäller oek för alla fonder, cassör m. fl., hvilka njuta iner än fem för hundrade af deras utlånta medel, så att enahanda afdrag å räntan, i anseende till dem, ofelbart skall, vid utsatt påföljd, ägä ruin; härifrån undantages sparbankerne allena. § 55. fr. §$11,64, 130,128, B. F. Mom. 1. Så vidt de skattskyldiges uppgifter hafva något sammanhang med publika verks befattning, åge Bevillms-coinitderne att derifrån undfå de upplysningar, sorn påkallas. Mom. 2. Till ledning vid bedömmandet af fastighetsvärden på landet, skola h ä r a d sh ö f d i n g a r n e årligen inom Januari månads utgång till vederbör, häradsskrifvare insända förteckningar öfver de hemman och lägenheter, som det föregtde året blifvit uppbudna, med utsättande af den köpeskilling, som för hvarje egendom blifvit utfäst. I de städer, der Hofrätten, publike verk, academier och gymnasier finnas, skola, till upplysning för Taxer:s-comite'erna, från sådana publike verk, förteckningar öfver embetsoch tjenstemäns lönevillkor till Öfverståthållaren och Konungens Bef:h:de, inom den i5 April, årligen insändas; kommandes dessa verk, att för förteckningarnes både riktighet och insändande, vid föreskrifven tid, ansvara, § 56. fr. § 64, Eevts-förordn. I afseende på ännu ej uppbuden fastighet, åge Bevillntscomite' att affordra köparen behörigen styrkt afskrift af köpe-afhandlingen, som jemväl, enär så fordras, skall i hufvudskrift företes ^ 57-, Mom. 1. Uppgift till bevillnts-taxering inlemnas till comite'en i den ort, der inkomsten uppstått. Mom. 2.
S ändamål att i någon mån bereda lindring uti den {FattjFpldiga jordens onera, hafme <2Bi, för mår del, bejlutat, det SiöteSpajjePolanS.-afgiften för SSlanjFapetS underhåll mid indelta kavalleriet oc^ infanteriet må med fifllidet år upböra, famt Rufloch Rotehållare tiUS midare befriad från de åligganden, för hroUfri berörde afgift hittills blifmit erlagd; hvaremot <3Bi, från och med innemarande år, å RiFS*©taten upfört ett motfmarande anflag af 186,669 0v:dr, till beftridande af de fornader, för IjmilFa nämnde afgift marit affedd, hmarmid, enär, enligt gällande fladganden, tillgångarne för indelta 2lrmeenS eperctS äro på SndelningSmerFet grundade, och iFongl. §Jlaj:t fåledeS, oberoende af färjFtlda anjlags beviljande, är i tillfälle att Armeen till mapenöfningar fammandraga, 9H5i, till undanrödjande af de betänfltgheter, hmtlFa, mid fådant förhållande, möjligen jFulle Funna upftå mot införande af ifrågamarande förändring, funnit Oh böra fäjla det milFor, att, derejl RiFetS ©tänder mid en blifmande RtFS* 38 Dag (Fulle inbraga t)ct nu beftämba $}öte&Fo(tnab&an(Iaget eliev fcetfamma nebfätta unDer omfötmälDa belopp, $ongl. 9ftaj:t
Län är fastställd och i ofvannämnde Tahe]! innefattad, utan skola skälen till hvarje förändring alltid i Protocollet omständligt anföras och TaxeringsComiteen underställas. ” III Art. 5 §. 1 Morn., har följande lydelse: ”För att granska Taxeringarne å Näringar, Rörelse och Löneinkomst, och att bestämma Egendomars värden i ett rättvist förhållande både till Statens kraf och Medborgares anspråk på jemnlik beskattning, skall i hvart Län en PröfningsComité hål - / Den 10 December e. m. las, att med anledning af de anmärkningar, som vid TaxeringsComiteWnes beslut göras eller Comitéen i öfrigt finnér skäliga, vidtaga alla nödiga rättelser och, efter inhämtad noga kännedom, oväldigt hålla hand deröfver, att fastighetsvärdet å Landet, äfven med afseende på de skiljaktigheter, som emellan TaxeringsDistricterne sig förete, likväl icke i något fall, sättes under dess rättmätiga belopp, och framför allt icke under den Summa, som för hela Länet blifvit påräknad, och i den bifogade Tabellen upptagen.” Slutligen innehåller IV Art. 5 §. följande: ”Sorn Ledamöter af Beredningsoch PröfningsComite rätteligen äro att anse som Rikets Ständers Deputerade, hvilka äga, icke endast, att verkställa bestämda föreskrifter, utan ock att med Riksens Ständers magt och myndighet afgöra och besluta uti frågor, der endast den enskilda kännedomen och öfvertygelsen om Medborgares olika ställning och förhållanden, måste ligga till grund för pröfningen, altså komma Taxeringsman att i och för utöfningen af deras kall tillgodonjuta enahanda skydd och säkerhet, som uti lii §. RegeringsFormen och 77 §.
Uti sitt i detta ämne afgifna utlåtande hade Krigs-koliegium, som biträdt dessa förändringar i förra projektet, beträffande kostnadssumman, hvilken, enligt Öfverste Hjelms förslag, upptagits till 823,000 R:dr, men sedermera tillökats med 74,000 R:dr, eller inalles till 899,000 R:dr, hvarifrån dock ansetts kunna, genom minskning i yttermurarnes tjocklek, afgå ett belopp af 18,430 R:dr, hvarigenom slutsumman för alla byggnadernas uppförande m. m. kunde nedsättas till 880,370 R:dr, af anförda skäl hemställt, det Kongl. Maj:t måtte hos Rikets Ständer göra framställning om sistnämnda belopps anvisande, enär Kollegii Artilleri—afdelnings ordinarie anslag icke, såsom Regements-chefen förmodat, lemnade någon tillgång för bestridande af en del utaf de ifrågaställa byggnadskostnaderna; i sammanhang hvarmed Kollegium anmält att, i anledning af Kollegii hos Öfverståthållare-embetet framställda begäran, det hufvudstadens vederbörande myndigheter måtte höras, huruvida icke staden skulle vara benägen att dels afstå vissa staden tillhöriga, i qvarteret Bodarne belägna tomtdelar, som, för beredande af ökadt utrymme å byggnadsplatsen, ansetts behöfliga, dels deltaga i inlösandet af de tomtdelar, som tillhöra enskilda personer, helst en del af sistnämnda tomter förmodats behöfva för den derinvid föreslagna nya strandgatan användas, Öfverståthållare-embetet till svar meddelat, att stadens myndigheter vägrat att härpå ingå. Upplysande Kollegium tillika att af dessa tomter en tillhörde Kronan och att af denna tomt ungefär 616 qvadratalnar vore behöfliga såsom tillökning i Artilleri—byggnadsplatsen, hvaremot omkring 1,998 qvadratalnar skulle erfordras för den nya strandgatan och således från Kronan af staden inlösas; samt att af de öfriga tomtdelar, som för den ifrågavarande tomtutvidgningen ansetts behöfliga, 1,049 qvadratalnar tillhörde staden och 1,535 qvadratalnar enskilda personer.
RegemenlsChefer att inkomma med underdåniga förslag till ny reglering af dessa Regemenlers Stater, begränsad inom de befintliga ordinarie tillgångarne, hvilket tillstyrkande Hr Justitieombudsmannen ej heller omförmält; 2:o då de, sedan Kongl. Maj:t icke härtill lemnade bifall, utan gjorde frågorna beroende endast af tillgång på 3:dje hufvudtitelns besparingar, efter det skick, hvari målen genom detta nådiga beslut kommit, den 9 December 1836 i underdånighet tillstyrkte, hvad GardesRegementerna beträffade, interimsstaternas fortfarande tillämpning blott så länge titelns besparingstillgångar det medgåfvo, hvarigenom i sjelfva verket alla lönerna vid dessa Regementen bibehöllo beskaffenheten af arfvoden tills vidare, och jemväl under enahanda förutsättning af sådana tillgångar, Statens för Kornprinsens HusarRegemente fortsatta tillämpning endast tills vidare; samt då de ändlligen 3:o, på de skäl, StatsRådsprotokollet för den 13 Januari 1840 utvecklar, i underdånighet föreslogo Kongl. Maj:t att vid den då instundande Riksdagen i propositionen om Statsverkets tillstånd och behof gora förnyad nådig framställning om uppförande på ordinarie Stat af dessa ökade anslag, hvilka, utgörande för Gardes - 129 Regemenlerna tillsammans 18,568 R:clr 27 sk. 6 rst. och för Kronprinsens HusarRegemenle en föränderlig, till högst 1,321 R:dr 39 sk. uppgående, summa, ovedersägligen kunna betraktas såsom obetydliga, då de jemföras med 3:dje hufvudtitelns totalsumma af nära 3,300,000 Riksdaler.
Att de anmärkande Hrr ledamöterna af Utsk. visat mycken drift Den 5 Juli f. ra. 5!) och mycket nit att framställa klander och göra anraärknrr, kan icke förnekas, men om de dervid verkligen mera'iakttagit rikets sannskyldiga nylla, eller om de vid ntöfningen af sin förtroendebefattning visat mera oväld och skicklighet, än Konungens rådgifvare ådagalagt vid utöfvandet af sitt temligen tunga, ansvarsfulla, och, jag kunde väl säga, glädjelösa kall, är något, som ännu återstår att afgöra. Jag hänskjuter i detta afseende omdömet till R. o. Ad:s uplysla pröfning, och till hvar och en, som opartiskt vill taga kännedom om så väl den ene sorn den andra sidans beteende, -— jag hänskjuter det till sanningen och tiden, ty desse äro ändock de makter, sorn slutligen ställa hvarje sak och hvarje person på dess förtjenta plats, och som en gång, oberoende af stundens fladdrande tycken, eller enskiidla misshag, göra full rättvisa åt hvarje redlig mans sträfvande. Det slutomdöme, söm, med anledn. af detta memorial, skall af R. o. Ad. fällas, underkastar jag och mina kolleger oss gerna, ty vi vete, att detta omdöme nu, såsom förr, kommer alt bära stämpeln af rättvisa, billighet och högsinhet. Gr. Puke, Folke Magnus: Om man icke kan förneka vigten utaf den makt, som blifvit hos Const.Utsk. nedlagd, att granska StatsRådets prot:r och deremot framställa anmärkn:r, så lärer det icke heller kunna bestridas, att det ligger en lika stor vigt uppå, huru Utsk. fullgör detta sitt updrag. Huruledes det f. n. lyckats Const.Utsk. att upfylla detta åliggande, derom här detta Betänk., att jag så må säga, ett sorgligt vittne.
I afseende på de till aflöning åt tvenne underläkare vid allmänna garnisonssjukhuset disponerade tvenne fältläkare-pensioners användande till det med dem ursprungligen afsedda ändamål, samt anvisande i stället af ett motsvarande belopp af 350 R:dx* 5 så och enär Sundhetskollegium uti dess ofvanberörde underdåniga betänkande upplyst, att antalet af pensionärerne icke kunnat fyllas, lära, vid sådant förhållande, ifrågavarande pensioner icke för närvarande erfordras för sitt ursprungliga ändamål, ulan tills vidare kunna disponeras till aflöning åt bemäldr tvenne underläkare, i följd hvaraf Rikets Ständer ansett de ifrågaställa 350 R:de nu icke böra beviljas. 390 Expeditions-Utskottets Förslag tilt und. Skrifvelse, N:o 169. Hvad E. K. M:t behagat föreslå rörande fördelning på vederbörliga anslag under hufvudtiieln af lönerna för läkarne vid arméens regementer och korpser samt vid allmänna garnisons-sjukhuset, äfvensom upptagande serskildt under ny rubrik: fältläkarestaten af den för fältläkarekorpsens chef beräknade aflöning m. m., har i följd af hvad Rikets Ständer härofvan anmält, förfallit. fidelia Arméen. 7:o. Med anledning af hvad Stats-kontoret, till förenklande af det invecklade förhållande, som med uppbörden och redovisningen af Ofverste-indelningen vid f. d. Adelsfane-regementet egde rum, i underdånighet hemställt, har E. K.