Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottens yttrande i s;te punkten, 5 afseende å frågan huruvida Actie-ägare må erhålla någon försäkran att, sedan Canalen blifvit fqllbordad, få under vissa uppgifne vilkor af allmänna medel åtnjuta ränte-tiliskott å Actierne , blef, uppå gjord proposition , af Ridderskapet och Adeln gilladt. Herr von Hartmansdorff, Augit fl: Sedan detta ämne nu blifvit afslutadt, vågar jag underställa Ridderskapet och Adeln , om ej en inbjudning 424 Den 15 O cl o ber c. m. hör görs» (Hl de öfrige Ståndrn, a't sig förena i deri ord-förändring sorn blifvit införd i i sta punc.ten, nemligen af ordet Låne-anflng, och snhål er orri Herr Grefvens och LandtAlarskalkens pioposifinn derå. Herr 7fl M : Jag förenar mig mycket gerna med Herr von Harl mansdorffV, men får da anhålla, att de öfrige Stånden äfven måtte inbjudas 311 finens sig i <bt beslut, sorn Ridderskapet och Adeln nu fattat, rörande 4:de punkten. Grefve von Platen: Jag får blott härmedelst till Protocoliet anmäla min protest emot det fattade beslutet, i anledning af BolagsPrivilegiernes C^ldje § och de deruti lcmnade förmåner, hvilka jag ej anser kunna franhändas Bolaget utan laga ransakning och dom. Herr Hjerta-. Då Utskotten skola inkomma med ett jetnnitigs-Beiänkanrie, tror jag ej, att någon inbjudning hillver nödvändig. Jag anser således , att begäran till de öfrige Stånden , att de matte förena sig med oss , kari inskränkas till första punkten, eller hvad Herr von Hartmansdotff yrkat. Herr von Hartmansdorff: Jag inser ej, hvartill det skulle tjena att hindra denna inbjudning, om ej det vore for att lemna Utskotten tillfälle att jemka , och det är just det, sorn jag velat förekomma genom inbjudningen.
» Ja, skratta du, jag hade lust att göra det samma, om jag kunde », slöt Ebba, under det hon knäpte af sig krusifixet och lade det till baka bland sina samlingar. (Forts.) Från Iduns läsekrets. Ett hjerlligt tack till B. S. för uppsatsen uti n:r 5 af denna tidning, » Böra barn lyda? » Från en med B. S. liktänkande moder. Vårt papper är i förra numret fen del af upplagan) och delta nummer ej så vackert och behagligt som vanligt, detta beroende deppa, att den senaste pappcrsleveransen helt enkelt frusit inne. Den stränga vintern och de rådande isförhållandena hafva nämligen lagt hinder i vägen för dess hitkomst. Redan till nästa, nummer hoppas vi emellertid åter kunna anskaffa lika vackert och godt papper som förut. Redaktionen. Vårt kompletteringsnummer, upptagande i sig alla hufvuduppsatser och följetongen från de fyra första numren, är nu färdigt och expedieras frän och med i dag. Klädedrägten. En kostnadsfri förevisning i tillklippning af kläder utan all profning eger rum hos fru Aug. Aströmmér nästkommande tisdag den 21 dennes, enligt hvad annons i dagens nummer närmare upplyser. Vi hålla före, att många fruntimmer skola begagna sig af tillfället att inhemta kännedom om denna för de flesta husmödrar så vigtiga konst. Att rengöra atlasskor. Man doppar en bomullstapp i varm sprit och gnider dermed de smutsiga ställena på skära, blå och hvita atlasskor, hvarpå man gör en lätt eftergnidning med en torr bomullstapp. A. Svarta filthattar rengör man med salmiaksprit och vatten. Man blandar 1 del salmiaksprit med 2 delar vatten, fuktar en ren linnelapp dermed och gnider med den samma de smutsiga ställena på hatten eller ock hela hatten. Sedan detta skett tillräckligt, måste man stryka den slät längs efter luggen med en nyfuktad lapp. Mina. Skodon göras vattentäta samt blifva mjuka och smidiga, om man insmörjer dem med ricinolja. Mina. T r å n g a handskar utvidgas, om man vecklar in dem i en våt — dock ej allt för våt, så att handskens färg skadas — ren handduk, hvilket gör dem betydligt tänjbarare. Elsa. Handarbeten.
Men den motionsrätt, som Stals-Utskottet här lillegnat sig, vill man grunda icke på 3o §, utan på 37 § 2 mom, Riksdags-Ordningen; och i händelse denna nya lolkningsmethod af Grundlagen skulle förmå göra sig gällande, har Stats-Utskollet förfarit alldeles conseqvent, ilrots af 3o § Riksdags-Ordningen. Mig förekommer det i sanning obegripligt, af hvilket skäl eller för hvilka ändamål en vidsträcktare och nästan obegränsad motionsrätt skulle blifvit Stats-Utskoltet uppdragen, endast derföre alt Konungen behagar direcle till Stats-Utskoltet öfverlemna den Nådiga Propositionen, när likväl samma Nådiga Proposition, enligt 27 § Riksdagsordningen, jemväl i denna händelse, genast tillställes Stånden och motionsrätt i alla dit hörande ämnen alltså är ingen representant betagen. Men det tror jag mig klart inse, alt, då de flesta öfverläggningsämnen vid Riksdagarne stå i någon förbindelse med anslagsfrågor, skulle genom den försökta tolkningen alla de väsendlligasle Riksdagsfrågor falla i Stats-Utskottets händer, och Ständerne hafva att molse från detta Utskott belänkanden jemväl i mål, som höra till andra Utskotts behandling, möjligen af motsatt syftning och innehållande helt andra förslag, än de, som af vederbörligt Utskott framställdes. Till en sådan Riksdagsärendenas förvirring har dock ej Grundlagen gifvit någon anledning. Regeringsformens 37 § 2 mom. innebär ej, hvad man velat derutur härleda. Dess sista period har blifvit tillagd endast för att undanrödja den motsägelse, hvaruti 27 § skulle befinna sig till de näst föregående orden af Zq § 2 morn., som innebära, att Stats-Utskottet ej egde upptaga andra ämnen, än de från Ståndens plena remitterade. Borttages denna period, så skulle det synas som Lagstiftaren hade glömt, hvad han redan i förenämnde 27 § medgifvit i afseende på Konungens Nådiga Proposition.
Med hufvudstadens att för der röstegande samt Lands höfdingarue hvar i sitt län för de öfrige städernas röst-egande och för menige allmogen § 17, 2 morn. — Dessa medel skola för Borgare-Ståndet af Magistraterne, samt för Bonde-Ståndet af Kronologdarno utan särskildt arfvode uppbäras och redovisas. § 19. Den punkt, som handlar om klagan öfver val för Bergsbruken och börjar med »Ofver de valet», samt slutas med ordet »förrättadt» utgår. § 22. Fullmakterne (för Borgare-Ståndet tillhörande N. N. stad) &c.» Häruti har Herr Falhem instämt. Af Herr Friherre af Ugglas, Gustaf, med hvilken Herr Grefve Lagerbjelke, Gustaf, Herr Friherre Lagerfelt, Carl och Herr Friherre Stjernstedt, A. W., sig förenat: »Emot Utskottets beslut, som afser att andra städernas tjenstemän, än Magistrats-personer, skola erhålla representations-rätt, måste jag reservera mig, emedan jag anser det vara oformligt, att då, med undantag af Magistrats-personer, embetsmän i allmänhet icke såsom sådane ega en slik rättighet, ett undantag från denna regel skulle göras för tjenstemän, hvilkas tillvaro är så beroende af till fälliga omständigheter, att de svårligen kunna ega den oberoende ställning, som kan berättiga till utöfvande af ett så vigtigt kall, som representantens.» Emot Utskottets beslut i allmänhet äro reservationer af Herr Friherre Ehrensvärd, Fredrik, Herr Stjerngranat, Gustaf, Herr Biskopen Hallström, Herr Professoren Lindgren, Herr Doktor Wallin, Herr Prosten Melander och Herr Brinck anmälda. Herr Doktor Broman, Herr Rontrakts-Prosten Tegnér, Herr Ekholm samt Riksdags-fullmäktige Pehr Sahlström från Stockholms län, Johan Persson från Upsala län och Carl Ersson från Westmanlands län hafva velat tillkännagifva, att de icke vid beslutets fattande i Utskottet närvarit. Bih. till R. St.
Erika hade fortfarit att lefva i konsul N–s hus, emedan det icke fallit henne in att hon kunde ega rättighet att undandraga sig den andliga och fysiska skärseld, hon der genomgick. Ifrån barnflicka hade hon stigit till den dubbla befattningen af husmamsell och lärarinna för barnen. Dessa poster voro från alla sidor behäftade med ledsamheter af de små, men aggande slag, hvilka icke kunna vara fullt begripliga för andra, än dem, som sjelfva kastat ett deltagande öga på en fattig flicka i samma läge. Fru N– var en i sällskapslifvets former och behag väl erfaren dam. Hon ville vara, och var verkligen intagande utomhus, samt äfven hemma, då hon hade fremmande. Men ensam, osedd af andra än dem, som utgjorde hennes hvardagliga omgifning, var hon en tyrann i smått och pinade de varelser, hvilka berodde af hennes godtycke, lika uppfinningsrikt, som ett elakt barn plågar den insekt, det fått mellan fingrarne. Tidigt om morgnarne skulle Erika bestyra sina husgöromål för dagen, så att hon omkring klockan åtta fick börja sin befattning hos småherrskapet. Men om detta ibland var ogörligt, vankades bitande stickord, hvilka blefvo högljudda, när barnen hade något att sqvallra om; ty deras uppgifter voro trosartiklar för den svaga modern. Härtill kom att fru N–, som var ytterst fåfäng, indrog för toilettens räkning en stor del af de hushållspengar hennes man bestod; och Erika fick uppbära alla förtretligheter både af herrskapet, barnen och tjenstfolket, när förknappningar än i ett eller annat afseende egde rum. Två nätter i veckan stod Erika vid ugnen och gräddade bröd; ty om dagen fick ingenting synas; och om hon då på morgonen lutade sig mot hufvudkudden på sin säng, kom frun bullrande och efterhörde om mamsell ernade hålla hvilodag midt i veckan, m. m. Men allt detta var dock något, som kunde uthärdas. Vid den dagliga kryddan af gnat och erinringar om de välgerningar hon åtnjutit, tröstade sig Erika om aftonen af medvetandet att hon stundligen godtgjorde dessa välgerningar.
Men då 88 §:n Reg.F:n berättigar R. St. att upphäfva grundiagsenligt tillkomna lagförklui ingar, så måste R. St:s rätt att upphäfva sådana lagbud, som tillkommit i strid med grundlagarna, vara så mycket obestridligare. Hr Ribbing har tillstyrkt upphäfvandet af 1812 års K, 3Go Den 18 Mars e. ra. föibud, och anser allmänna lagens stadgande i 4 cap. i (J:n Missg.-b:n vara tillfyllest i förevar, fall. Häri kan jag likväl ej med honom obetingadt instämma, ty allmänna lagen stadgar ingen påföljd för det fall, att någon skulle söka införa en eller flera medlemmar af f. d. K. Familjen i landet. Sådant skulle kunna ske utan afsigt att derigenom införa någon ny regementsförändring, men skulle ändock vara skadligt och vådligt. Frih. Jacob Cederström bar yttrat, att ban ej kunde medgifva, det en lag, om äfven oformligt tillkommen, när densamma fått sin tillvaro genom R. St:s och Konungens samfäldt.! medverkan, kan vara olaglig, utan att densamma i detta fall ovillkorligen måste vara bindande för domaremakten. Till svar härpå vill jag blott nämna, att, i sådant fall, intet hinder finnes för K. M. och R. St., att, vid så val denna som blifvande riksdagar, genast och omedelbarligen företaga till förändring alla de grundlagsstadganden, man önskar må förändras, utan alt Reg F:ns stadgande i detta fall i ringaste hänseende är bindande. Remitterades till Lagutskottet. Vid förnyad föredragning af Hr Dalmans, Wilh. Fredr., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om husar-uniformens förändring till likhet med Skånska Dragon-reg:tets, biel' samma motion remitterad till Allm. Besvärsoch Ekon.- Ulskottet. Ånyo föredrogs och remitterades till BancoUtsk.
Naj:t täelrtes täta cte al 8tats-<dontoret insände förteekuingar 8a val ä sädane-förskotts utgifter, hvilka blifvit ä öfverskotien a Ltatsverlretg inkomster anoialnade, som oelr ä utgifter, hvilka blifvit bestridde al 8tat8-6ont0!'6tg under händer hafvande medel, till Rikets 8tänder ölverlemnas, pä det Rikets 8tänder mä lromma i tillfälle att ersättning eller alslr rifning al rle clerä uppförde lie lupp förordna. — Ilvacl föredragande Departements-Liielen i dessa äinnen underdänigst tillstyrkt oell lrvarmed 8tats-kädets öfrige ledamöter instämde, blef al kongl. Naj:t i ljäder bifallet. 8lutligen oell i afseende pä prölningen al sädane utgiftsanslag, hvilka för en gäng Irunde ilrägalromma, anmälte 8tat8-Rädet i underdånighet följande Rinanee-Repartementet tillhörande ärenden, nemligen: i:o Oet al Ölver-IntendentS-emdetet uti underdånig skrifvelse den ly sistl. Nars, i sammanhang med Oeneral-förslaget till innevarande ärs reparationer ä kronans lius i llulvudstaden, algilne yttrande oelr förslag, i anledning ad klilrets sednast församlade 8tänders unde>'däniga hemställan om förändrad local för de pa Riddarholmen belägne, för det kongl. Nap.t förklarade i Mder, att kongl.
Sedan Rikets Ständer vid senaste Riksdagen besluta t, alt for all jord, sorn, ehuru Ordinarie Rotering underkastad, likväl icke presterar rotering in natura, borde, i stället för den dittills bestämda bevillningen för rotefriheten, lill Rikets försvarsverk erläggas en vacance-afgift, sorn vöre Töteringsbesväret fullt motsvarande, och hvilken vid markegångssätlningarne skulle, efter i hvarje Län gällande roteringsgrunder, specificeras oell i taxorne årligen utsättas; så anser Utskottet, som, i anledning af viickt motion om denna afgifts återförande till Bevillningen, åberopar dess härvid bilagde utlåtande Litt. K, att denna numera till Stats-Yerket ingående afgift, i likhet med alla dess öfrige inkomster, bör å Riks-Staten upptagas, och knekte-rolefrihets-medlen, hvilka skolat utgöras med 10 dal. silfvermynt af hvarje helt hemman och proportionaliter för de mindre, sorn icke blifvit i Båtsmanseller Knektehåll inroterade, samt således äro af enahanda natur med vacance-afgiflen, deremot försvinna; hvadan Utskottet hemställer, att, jemte det knekte-rotefrihets-medlen upphöra, nu ifrågavarande vacance-afgift må, under litel: Rote fr ihets-afgift af tor ote råd, men ordinarie rotering underkastad jord, uppföras till ett emot uppbörden deraf svarande belopp af samt deremot och då dessa medel, på sätt nämnd t blifvit, äro till Försvars-Verket serskildt anvisade, å 3:dje och 4:de llufvud-Titlarne uppföras anslag, motsvarande hvad till dem förut ingått, eller i rundt tal å den förra titeln 22,500 R:dr och å den senare 5,500 R:dr. 13,860: 6,000: 28,000: Stats-Viskottets TJtlatände, N\o 64. 21:o. Butsmansvaccince-afgiften, utgående för tillfälliga vacancer vid Bålsmanshållet, beräknades vid senaste sLats-reglering
Nu deremot, när missbruket sträcker sig så långt, att Const.Utsk. tager sig samma frihet, och det går löst på Konungens rådgifvare, då upträder en ledamot af StatsUtsk. och yttrar: detta är för mycket, det är ett grundlagsbrott. Ja sjelfva Ordf. i Const.Utsk. sägerr det är klart sorn dagen att Const.Utsk. ej mindre än StatsUtsk.. gjort orätt. Jag lyckönskar R. St. dertill att man ändtligen kommit till delta offentliga erkännande. Det är mig sagdt, att under det jag ett ögonblick var ute, Frih. Cederström önskat att få frågorna punktvis föredragna. Jag anser det fruktlöst, om de såsom jag tror, äro olagliga och om de fördenskull böra, på sätt andra talare äfven yrkat, läggas till handlingarne. Skulle likväl den ledamot, som begärt föredragningen punktvis, fortfarande påyrka densamma så tillstyrker jag att R. o. Ad. måtte medgifva det; ty deraf följer blott en upläsning hvilken snart tilländagår. Hr Frih. o. Landtm, nödgas väl göra 3 propos;r i st. f. en; men det kostar mycket mindre tid än alt nu tvista och möjligen votera om frågorna skola föredragas punktvis eller icke. Hr Cederschiöld: En talare, Hr Bråkenhjelm, har fästat Den 10 Maj f. m. 373 upmårksaraheten derpå, att frågor om underd. önskningar hos K, M. borde behandlas af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. hvaraf han trott följa, alt icke någon skrifvelse i anledn. af något annat Ulks:s framställning kunde beslutas. I anledn. häraf får jag fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att underd. skrifvelse!- blifvit beslutade såsom jag tror på alla andra Utskrs framställningar, åtminstone vet jag med visshet att det skett på grund af StalsUtsk:s förslag. Samme talare har äfven trott, att Hr Frih. o. Landtm., eller såsom han uttryckte sig, Talmannen, bör efter grundlagen vägra propos. på så beskaffade förslag som detta.
Jag såg honom i balsalarne, outtröttligt leende och konverserande, och outtröttlig i att dansa och kurtisera. Jag mins hur vi brukade skratta åt honom, då han samma afton kunde springa på en, två, tre baler efter hvarandra, för att någon stund försköna dem alla med sin närvaro. Och nu – hvilket majestätiskt, vördnadsbjudande lugn öfver de veka dragen! Hur hög och allvarlig hans panna syntes, hur stolta och fasta hans läppar! Hur dansmusiken och skämtet och stojet från de yra ungdomsfesterna dogo bort, och hur högtidligt klockringningen närmade sig för att sjunga sitt requiem öfver hans graf! Några dagar derefter följde vi Constantins kista ut till Nya kyrkogården. Kamraterna buro den ifrån vagnen till kapellet och sedan till grafven, der den skulle nedsänkas. Det var en kall och blåsig vinterdag. Skymningen började redan falla på och breda sig öfver snödrifvorna. Då och då kom en isande vind och sopade upp snön och susade tungt och ängsligt genom skogen. En känsla af alltings förgänglighet grep mig vid åsynen af den snöhöljda, slumrande naturen. Hvad var ändå lifvet? Några ögonblicks yra och glädje, några tårar, några förtviflans skri – och så ned i grafven och sedan en lång, lång hvila. Ja, detta var hvila – detta var mörker och glömska och tystnad, som Constantin önskat sig. Stackars Constantin! ”MORMOR.” Min kära vän! Att du i dag får bref ifrån mig beror uteslutande på min längtan att tala med någon, att utgjuta mig för någon, som förstår mina känslor, och ej kallar dem dumma och barnsliga. Ack, det gör jag nog ofta sjelf – men du är god och öfverseende och känner menniskohjertats svagheter. Midt ibland de mina är jag ensam – i mitt hjerta är så fullt och rikt och omkring mig så tomt. Det är i dag min födelsedag; på den dagen känner jag mig alltid mer än vanligt melankolisk. Det förflutna stiger upp igen; scen för scen upprullas och genomlefves, och när jag så hinner till den närvarande stunden, förefaller den mig så kall och tom bredvid det som varit.
R:dr till ny sjokrigs-materie/s anskaffande, att, för år 1867, från Riksgälds-kontoret utgå och tillika med öfriga för ändamålet be - Stats-Utskottets Memorial N:o 435. 15 räknade tillgångar på anslaget för Flottans nybyggnad öfverföras, för att samfäldt med detta redovisas; 2:o) Niotiofyra tusen tvåhundra R:dr, till ersättning af de utaf anslaget för krigsfartygs nybyggnad förskottsvis bestridda utgifter för anskaffning af tio st. 9- tums jernkanoner med projektiler samt en sådan kanons förseende med bakladdningsmekanism äfvensom för densammas prof skjutning; 3:o) Fyratiofem tusen R:dr, att under 1867 utgå för anställande af skjutförsök med uppreflade kanoner, äfvensom för andra nödiga artilleriförsök; 4:o) Tio tusen R:dr, för år 1867, att användas till försöks anställande med i. k. undervatlensminor ; 5:o) Niotio tusen R:dr, att efter ingången af år 1866 ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att användas till ett förlagslån för att inom Riket åvägabringa tillverkning af gjulria jernkanoner af 42 decimaltums kaliber. § 141- Utöfver de å lliks-slatens Sjette Hu/vudtitel uppförda utgifter, hafva Rikets ötander till Kongl. Maj:ts nådiga disposition på Riksgälds-kontoret anvisat följande extra anslagssummor, hvilka, på det sätt och i den ordning Kongl. Maj:t behagar föreskrifva, böra tillhandahållas och utbetalas, nemligen: l:o) till arfvode åt ett biträde inom civil-deparlementets expedition vid de kommunala ärendenas beredning och expedierande, Ett tusen åttahundra R:dr; 2:oj för rikets ekonomiska karteverks bearbetande, utöfver det derför med 6000 R:dr på ordinarie stat uppförda anslag, Sextio tusen R:dr, deraf 20,000
Herr Grefven och Landt-Mar»kolken gjorde proposition till bifall af den å Sågblad föreslagne Inkommande Tullprocent, Bifölls. ”Säckar, som inkomma med Spannemål ’’och andre vahror; Inkommande Tuliprocent ”50,; Utgående Tullprocent 1.” Herr Hjetta: 50 procents tull på säckar S 44 Dtn 20 Augusti J, m. med saker uti, år för mycket; det försvårar införseln af många varor. Herr Cederschjöld: Uti den gamla taxan stå säckar, sora inkomma med saker uti, till 12 och en half procent eller 2 sk. af 16 sk Derföre hemställer jag, om icke tullen här är för hög, och om ej kanhända io eller 15 procent vore tillräckligt. Herr Hierta: 15 procent tror jag är för litet; jag föreslår 35 procent. Herr Grefven och Landt Mar [hålken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade att inkommande Tullen å Säckar, sorn innesluta Spannemål och andre varor, borde till 15 procent nedsättas. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grejven och LandtMarskalken föreslog, att berörde Tull kunde till 35 procent fastställas. Bifölls. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att pröfningen al den återstående delen af TullTariffen måtte till eftermiddagens plenum uppskjutas. Bifölls. Ben 20 Augustt f. m. g4y Öppnades Herrar Electorers lista till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott, och befu n nos dertill hafva blifvit utsedde i Bevillnings Utskottet: Efter Herr Påhlman; Fullmäktige Herr Rothlieb, Axel, och Herr Nordenankar, Gustaf. N:o 1983. Herr Loostjerna; Fullmäktig Herr von Wahrendorff, Martin; och N 0 2254, Herr af Malmborg, Abraham. Lag-Utskottet: Efter Herr Cederstam; Fullmäktig Herr Silfverstråle, Gustaf. N o 78* Grefve Hård, Carl Gustaf.
Ridderskapet och Adeln begär ordet, får jag till en början för.' klara, att jag på det högsta ogillar det af Särskildta Utskottet afgifna Betänkande rörande Judarna, Blomman af min lefnad har jag uppoffrat för Fosterlandets försvar mot utländskt våld, i det hopp att Svenska jorden äfven framdeles allena skulle besittas af Svenska ättlingar, af tjijin, hvilka heligare band än blot - Den 15 Juni. 335 ta egennyttans vid densamma fästade. -Gifve Gud att jag nu vore lika mägtig af min tunga för att uttrycka hvad jag känner, som jag är säker på min arm i striden} ty här gäller att försvara mitt land mot en .inkräktning, af farligare natur än den hvarmed fiendens svärd kan hota, mot främmande inkräktare, som icke med härsmagt, men med guld och med list skola söka tillvinna sig det ena stycket af fädernejorden efter det andra, och förvandla dess fria ägare till arbetande trälar. Gustaf Wasa! då Du krossade de bojor, som tryckte Ditt älskade fosterland, och återgaf lifvet åt Svenska friheten, icke förmodade du att i framtiden Judar från alla verldens delar skulle inbjudas att förvärfva den jord, sorn af Dig blifvit befriad från träldomen. Ädle, vördade Carlar! när J med hjeltemod och kraft i spetsen för Svenska härar försvaraden Sveriges och edra rättigheter, icke trodden J då, att Svensk medborgarerätt, med edert blod åt efterkommande förvarad, skulle en dag för silfver och guld upplåtas åt Judar. Det Särskildta Utskottet har ansett oss böra begagna Judiska Nationens ägande industri och capital för att ersätta bristen häraf inom vårt Fädernesland, och att i sådan afsigt rättigheten att idka hvad näring och rörelse som heldst i Städerna och på Landet, med frihet att förvärfva och besitta Svensk jord, borde dem lemnäs.