Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
intage; karnföx+kr i n g e n en plais, som - vi slrskildt viija. fista omtiinksamrna mödrars, ~ppmärkSamhet på. ~ a r ~ i f a r sakring är ocksä det billigaste fö&amp;kringss8tt, hvarigenok förddrar kunna .bidraga: att: .t sina bain bilda ett kapitalatt af dem lyf$s.vid. mogen ålder. angifya tydli&amp; detta försiikringssiitts m.ånga fördilar;. Nedanstående tabell och de olika.exeinplen ... r -. - m -. - s - Försäkringen trader i giltighet .. d ?i den försäkrade fyllt 20 ar. Om den försäkrade dör före fyllda za Srs Blder. tillbakabetalas samtliga de er ' lagda premierna. Samlad vinst utbetalas vid fyllda 20 ars alder, savida fulla fem kalendernr förflutit efter försakriiigsa6talets tecknande samt derefter hligen. Efter f Ilda 20 I r galla ock Thiiles vanliga regler om aterköpsoch bellningsvärde. 20 Ar enligt bolagets vanliga grunder; sedan fulla. tre årspremier blifvit eriBgda från forsäkringsaftalets tecknande. x. Ingen läkareundersökning erfordras, om den som skall försäkras ä r yngre än 15 Hr. En far fö&amp;kror sin härnäst z: 8rige. son för 25000 kronor att utbetalas, d$ Sonen fyilt 50 Hr eller förr om han, efter fyllda 20 Hr, skulle aflida. Premien a r endast 306: 25 kr .. medan efter bolagets vanliga prospekt lägsta premien, under samma utbetalningsvilkor för kapitalet, utgör kr. Skulle barnet aflida t. ex. vid 12 ars ålder, d l 10 Hrspremier erlagts, Hterbetalas hela premiesumman kr. Uppnår den försäkrade 20 Hrs alder, har han en god och varderik kapitalförsiikring. som hans helsotillstiind kanske eljest icke skidle tillåtit honom att taga, och för hvilken vinsten a r betydlig.
Ekenman väckt motion om afskrifning af den skuld, hvarför nu mera aflidne f. d. Handlanden M. J. Bergelin till Banko-diskont-verket häftat; varande till stöd för berörde motion åberopad en densamma bilagd och af åtskilliga trovärdiga personer till riktigheten vitsordad skrift, hvaruti, jemte förmälan, att de i bouppteckningen efter Bergelin upptagna tillgångar till - 6 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 35. kommit endast derigenom att några af Bergelins vänner, efter hans iråkade obestånd, i afsigt att bereda familjen tillfälle till uppehälle, lemnat hans hustru åtskilliga handelsvaror till försäljning, samt sedermera fortfarit att förse henne med de för handeln nödvändiga artiklar; anföres,att då ifrågavarande tillgångar efter Bergelins nästlidet år inträffade död befunnits understiga sterbhusets skulder, deruti icke inberäknad Diskont-verkets fordran, de öfrige kreditorerne, som icke betraktat sig annorlunda, än såsom förläggare för hans hustru, vore benägna att ingå på ett för henne fördelaktigt ackord, såvida de kunde vara förvissade, att en eftergift å deras sida skulle medföra det dermed åsvftade ändamål, att åt Bergelins enka bespara hvad som oundgängligen erfordrades för hennes nödtorftiga utkomst, hvilket icke läte sig göra utan eftergift af Diskont-verkets fordran. Utskottet har inhemtat, att f. d. Handlanden M. J. Bergelin hos
De som tala om grundränta, inteckning i hemmanet m. m., borde ock besinna, att om skjutsskyldigheten varit afsedd att blifva ett oneröst — d. v. s. förlustbritigande — åliggande för vissa hemman, då kunde det väl ej, annat än uti ett alldeles laglöst samhällsskick. hafva lemnats hufvudsakligen ät de administrativa myndigheterna att bestämma, fördela, lindra, förflytta eller alldeles uphäfva detta onus. Sådant sker dock vid hvarje ny skjutsreglering, när skjutspenningarne icke bestämmas till just jrmnt hvad 28 kap. B.B. benämner »skälig betalning.» Sättes taxan å skjutspenningar högre eller lägre, göres orätt mot en eller annan och handlas godtyckligt. Detta har aldrig varit lagstiftarens mening, utan är helt enkelt missbruk, som måste rättas, när det uptäekes. Följden blir annars den, att der skjutspenningarne så föga motsvara kostnaden, att, för befrielse från skjuts till underpris, af 1 mantal betalas t. ex. 400 rdr årligen, motsvarande 8,000 rdrs kapital å 5 %, der skulle genom flyttning af gästgifveri I mil, eller kanske blott l/2 mil, ett sådant hemman a kunna få en present af denna grundränta af 400 rdr årligen eller denna inteckning af 8,000 rdr och denna present tagss ur fickorna på egarne af hemmanet b, som ligger invid den nya gästgifvaregården, om skjutskostnaden der lika litet betäcktes af skjutspengarna och således vöre IJe ii n Juni f. m. lika betungande. Är det tänkbart att 17 34 ars lag afsett sådan rättslöshet? Nej! Också voro skjutspenningarne då hvad de böra vara nemi. »skälig betalning.» Endast myntförsämring och förstör centralisation, för ringa upmärksamhet vid beloppens bestämmande, de i senare tider särdeles olika lokalförhållandena under i allmänhet för hela riket lika skjutspenningar hafva alstrat den nuvarande orättvisan och ojemnheten. En gång känd, måste denna nu afhjelpa!. Sådant är ännu mera nödvändigt, då med jernvägarne redan påbörjats en fullkomlig omkastning af skjutsskyldigheten.
Jag sär ännu tillägga alt det more sä mycket billigare som Herr OripsnvLl6l8 diktamen hörer till ett Pcotocoll, som ännu icke är justerad t. Härwid förnyades oron bland Ridderskapct och Aseln. Grefwe lboavsn k> fel m (larl. Jag för min del anser wist Stuts Rådet mycket jnstisieeradt genom mänga warda Ledamöters yttranden i dag; men Ridderffapet och Adelns allmänna yttrande såsom Ständ äkerstar ännu, och der är derföre jag wägar förestå att Herr Greswen och Landt-Marskalken täcktes göra proposition till ogillande as Herr Oswerste-Lieutenant 6ri^Lnva!äkL bickamen. Äter hördes blandade rop. Friherre k.i'ijsn crantz Hwarje LedamotS ostridiga rätt är att innan Pcorocollet justeras förändra och återtaga sitt anförande. Om enligt denna rättighet Herr 6,ixenvaläls motion utur protokollet förswinner, huru kunna dä wederläggningar deras ltkwäl bli qwarstående? Huru kunna de rigtas emot ett Dictamen, som icke mera existerar? Herr Z2Z Den 4 December. Herr 6ock, c?c>rfitr ll.uävi§. conforme» rade sig med Friherre I.iljencrsnt2. Frihc rre L eäersrrorn, ^scab. Jag kan cj förstä af hwud förfainiing Friherre I^ljenci-gnrr:, kan draga den slutfakts, alt någon kan äga ralttghct återtaga ur Protocollek ctt ingiswit yttrande. Esker alla hittills brukeliga former, bchöfwcr endast en Le< domot, som talat i siken neka desi uttagande, för att alla i ämnet gijne yttranden äfwen skola bli wa j Pro» kocsllet bikehallne; endast uttryck kunna wid justeringen af Författaren jämkas, men ej sedan sjelswa dittamen genom formlig bordläggning blifwit ett öfwerläggningö ämne. Herr ?Z Illman, Otto ^reäric.
Derjemte hade Kongl. Maj:t uttalat den åsigt, att det skydd för inhemsk näring, som söktes i förbud eller öfverdrilna tullsattser, sällan vore annat än skenbart, och att en så beskaffad tull-lagstiftning, genom det förakt den födde för lagbuden och genom de öfverträdelser af densamma, sorn vinningslystnaden visste att göra möjliga, vanligen, utan att verka det goda, som dermed afsåges, tvärtom ledde, å ena sidan till förlust, så för näringsidkaren som för staten, och ä den andra till brottsliga företag af dem, hvilkas sedliga känsla icke vore nog stark att kunna motstå den retelse, som vinsten af lagbudets kringgående innebure. Då nu föreskrifterne om anskaffande af ofvannämnde produktionsbevis onekligen medföra, vid afsältningen af inhemska produkter, sådane ej obetydliga kostnader och besvär, som icke drabba innevånarne i Rikets öfriga Län, och dessa föreskrifter i allt fall, på sätt ofvan är upplyst, visat sig icke i någon väsentlig mån hafva förhindrat insmuglandet från Finska sidan af den bland införda varor förnämsta artikeln smör; men deremot, och hvarvid Utskottet fäster synnerlig vigt, ej blott gifvit anledning till brottsliga företag, utan äfven kan anses i allmänhet skadligt inverka på folkets sedlighet, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att förut omförmålde, i General-Tullstyrelsens Cirkulär den 10 Februari 1858 meddelade föreskrifter, om uppvisande af produktionsbevis vid afiastning från Norroch Westerbottens Län af saltad lax och smör, måtte upphäfvas. Stockholm den 13 Februari 1851. Bih. Cili n. St. Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Febr. 1851, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt Motion, om inrättande af ett Post-kontor vid Säthälla gästgifvaregård i Jönköpings Län. Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt, till Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Johannes Johansson i Jönköpings
Alt jag icke är någon liende af privatbankssystemet, vill jag på förhand hafva äran atj, förklara; men jag nekar icke, alt jag delar med många den lankan, att privatbankernas rörelse i många fall hafva framkallat del missnöje och den obelälenhel inom landet, som nu söker att göra sig gällande. Jag tvekar icke all bevittna den missunsamhet, som verkligen spridt sig emot dessa bolags rörelse och dess monopoliserade vinster, hemtade ur den allmänna rörelsen och grundade pä den allmänna förlägenheten; men jag gillar icke den åsigt öfver grunden till denna missunsamhet, som af den siste värde talaren blifvit framlagd. Det är icke rätt, såsom jag tror, alt framställa en parallel emellan den vinst, som kan göras genom grufvors upptagande, och den vinst, som kan beredas genom en creditrörelse, grundad, såsom jag nyss nämnde, på den allmänna förlägenheten, hvarigenom de samlade vinsterna direct utgå ifrån de skuldsattas cassör. Om jag således antager, att missunsamheten kan hafva sin grund i de vinster, som utgå på grund af en nog hög räntefot i landet, så vill jag likväl tro, att missnöjet med privatbankerna har en ännu större orsak deruti, att de röra sig med sådant sedelmynt, hvilket verkligen såsom mynt i landet måste cireulera, i brist af något 460 Den V5 Januari f. m. annat, och derföre alt detta mynts egenskap ovillkorligen måste vara att undantränga Bankens sedlar. Den svårighet, sorn yppas för de nödlvungna liqviderna i Bankens mynt vid skatternas erläggande, tror jag likväl innehar den hufvndsakliga grunden för den motvilja, som nu råder emot privatbankerna. Alt undanrödja dessa skäl tili motvilja, tror jag höra vara det första föremålet för en lagstiftning rörde privatbankerna. Jag skulle således, i motsats emot den tillstyrkan, som göres uti 1 § af förslaget, vilja helt och hållet förkasta den tanken, att privatbankerna må röra sig med egna sedlar. Jag instämmer i delta fall hufvudsakligen med dem, sorn vllrat den åsigt, alt privatbankerna böra förläggas af R. Sits Bank och röra sig med R.
Af dessa handlingar, som blifvit Eevisorerne delgifna, inhemtas i förevarande ämne, att såväl Direktionen för Veterinär-inrättningen i Skara, som Kongl. Sundhetskollegium, uti afgifna utlåtanden öfver de af särskilda i nåder tillförordnade kommitterade, under den 8 Maj 1851, uppgjorda förslag till en sådan reglering jemte reglementen och stater m. m., fästat Kongl. Maj-.ts nådiga uppmärksamhet å ofvanberörde förhållande samt framställt olämpligheten deraf, att föreståndare-befattningen för de båda, ifrån hvarandra så aflägset belägna, inrättningarne innehades af en och samma person, med underdånig tillstyrkan, att hvardera laro-anstalten blefve försedd med egen Föreståndare. Uti Dess vid sistlidna riksdag afgifna och af Rikets Ständer bifallna nådiga proposition, dels om ökadt anslag för Veterinär-inrättningen i Stockholm, dels ock om nytt anslag för Skara veterinär-inrättning, behagade jemväl Kongl. Maj:t i nåder förklara, att de båda inrättningarne fortfarande skulle utgöra hvar för sig bestående läro-anstalter, hvardera försedd med egen Styrelse och egen Föreståndare; och har Kongl. Maj:t derefter uti de provisoriska reglementen för båda dessa veterinär-inrättningar, hvilka den 20 Juli innevarande år blifvit i nåder utfärdade att intill 1858 års slut lända till efterrättelse, bland annat, föreskrifvit, att ifrågavarande läroanstalter, hvar för sig, skola hafva egen Föreståndare, äfvensom Kongl. Maj:t, i anledning af en utaf Öfver-direktören och Eiddaren S. A. Norling, i sammanhang med denna fråga, gjord underdånig framställning att framgent varda bibehållen vid föreståndare-befattningen för båda veterinär-inrättningarne, förklarat
Utdrag af Protokollet, hållet i Kongl. Maj:ts och Rikets Bergs-kollegium, den 30 December 1852. S. D. Kongl. Kollegium beslöt att för nästkommande år 1853 skulle prenumereras på och anskaffas fem exemplar af Postoch inrikes-tidningar, äfvensom att tio exempar af 1853 års stats-kalender skulle inköpas; hvarom utdrag af protokollet skulle meddelas Aktuarien, i afseende å de härtill nödiga kostnaders bestridande af expens-medlen. Ar och dag som ofvan. På befallning Frans Ant. Croelius. Att för Kongl. Maj:ts och Rikets Bergs-kollegii räkning blifvit för åren 1852 och 1853 reqvirerade och betalta fem exemplar af Postoch inrikes-tidningar, får jag, på förekommen anledning, härmed intyga. Stockholm den 12 Februari 1856. J. Carl Hellberg. Föreståndarens för Kongl. Bibliotheket i hufvudstaden underdåniga förklaring, i anledning af en vid 1855 års Stnts-revision gjord anmärkning emot Kongl. Bibliothekets expensmedels-räkningar. Stormäktigste Allernådigste Konung! Uti nådig skrifvelse af den 5 dennes, har Eders Majestät behagat infordra mitt underdåniga utlåtande, rörande af Rikets Ständers Revisorer, i deras berättelse af den 14 December 1855 angående verkställd granskning af stats-verkets och åtskilliga andra af allmänna medel bestående fonders räkenskaper och förvaltning för åren 1852 och 1853, framställd anmärkning deröfver »att Kongl. Bibliothekets expensmedels-räkning för år 1852, under de särskilda rubri»kerna: skrifmaterialier, diverse utgifter m. m., upptager, utom utgiftsbeloppen, blott de »personers namn, till hvilka utgifterna skett, men angifver icke de föremål, för hvilka ut»gifterna ägt rum, utan måste kännedomen derom sökas i verifikationerna.» — 335 — Och får jag, med anledning häraf, underdånigst afgifva den förklaring, att jag tillsagt Kongl.
Förmögenhets-afgift, om dess införande i stället för Fyllnads-afgift, Jan. I. i38; se vidare Bevillning. Församling; se Socken. 85 Försäkran, Konung Carl Johans, Febr. 104. Förvaltningen af Sjöärenderne, örn jemkningar uti Aflönings-förmånerne för en del af deras Tjenstemän; se Löneförbättringar. G. Gallen, CommerceRåd, om anstånd med inbetalning af ett Lån i BergsCollegii Gassa; se Bergscollegium. Geijer, Carl Emanuel von, ÖfyersteLieutenant i Generalstaben, Introducerad, Febr. 3i4. General-AssistanceContoiret, om nedsättande af räntan å Lån i, Jan. I. 423,656. Jan. II. if). Junii I. 451. Gesäller, om förekommande af deras kringvandring, Dec. 58o. Gottlands National-Beväring, angående; se Löneförbättring. Grange, Friherre Georg de la, Landshöfding och GeneralMajor, Introducerad, Febr. 144- Greiff, Joban Ludvig von, yttrande, Mars II. 310. Gripensvärd, Fredric, yttranden, Nov. 27, 58. Jan. I. 36’o. Mars I. 307. April I. 531. Gripenvaldt, August, yttrande, Dec. 3p5. Gripsholm, angående ny Stats reglerande för dess Slottsoch DjurgårdsBetjening, Mars 86 II. 241, s8i. Grundelstjerna, Axel, yttranden, Maji II. 468, 476* Grundelstjerna, Julius, yttrande, Junii II. 52. Grundlagarne, oni förändring deri, Dec. 96, 289. — ConstitutionsUtskottets uppgift på förslag till ändring i, Febr. 5o8. Mars I. 378. Konungens Svar, Junii II. 27; se vidare ConstitutionsUtsk ottet. Jan. II. 204.
49 7 ätande omtanka hos Svenska skeppsredare samt deras sjöfolks mindre skicklighet och ordentlighet, hvilka brister visserligen icke böra skyddas genom prohibitiva systemer, utan fordra rättelse, som säkrast vinnes genom täflan; en utväg, den man i detta fall desto heldre bör vidtaga, som denna täflan kan Underhållas med tillräckliga krafter och förmåga å ömse sidor samt således, långt ifrån att vara menlig för någotdera Riket* skall för bägge meJföra högst gagneliga följder genom industriens lifvande och fram» gång Huru vida ProductPlacatet är ett Frivi» legium eller icke, blir en^ fråga, den Utskottet* i anledning af derom väckte Motioner, särskildt kommer att besvara. Det torde här göra tillfyllest att visa, att den fcä författning, vare sig af hvad egenskap som hälst, icke lagger hinder i vägen för bifall till den Motion, sorn nu är föremål för Utskottets pröfning* Då ProductPlacatet, genom Kongl. Maj:ts åt Sveriges Borgerskap gifna Nådiga försäkran, d, 25 Febr. 1789, förklarades böra tjena till efterrätt telse och bekräftades med helgd af privilegium, skedde sådant med uttryckligt förbehåll, att det skulle blifva hvilande, då Riket är af krig oroadt, eller andra särskilda orsaker dertill föranleda. Mera gällande orsaker till dess hvilande, i afse» Bihang till RiksSt, Piot. iö£3j ö;dc Sunil, TS;r ga, 498 Besv> och Ekon. TJtsk. Betänka nelen. ende på Norrige, kunna väl icke framställas, än detta Rikes införlifvande med Sverige, under en Konungs Regering, eller hvad som är detsamma, att dessa Rikens interessen höra hädanefter vara oskiljaktige. Man har invändt, att stadgandet om ProductPlacatets återställande i full verkan, då anledningen till dess hvilande upphört, förutsätter, att förenämnde villkor har afseende endast på öfvergående orsaker och således icke kan tillämpas på Norrige.
Enär med sagde vilkor och derom meddelade bestämmelser just afses, alt Staten skall vara betryggad om arbetets behöriga fullgörande, utan att derför behöfva vidkännas annan uppoffring eller ytterligare bidrag, än den dertill en gång anvisade summan, skulle medgifvande! af vidare tillskott från det allmännas sida i låneeller anslagsväg naturligtvis vara oförenligt med den i afseende på dylika understöd antagna allmänna grundsats och möjligen framkalla anspråk på likartade tillskott vid hvarje tillfälle, då eli med slats-bidrag understödt företag visat sig icke kunna utföras för den i kostnads-förslaget beräknade summa. Utskottet finner sig derföre så mycket mindre kunna tillstyrka ett nytt lån för ofvannämnde sjösänknings-förelags utförande, som några särskilda eller till afvikelse från ofvanberörde grundsats skäligen föranledande förhållanden i fråga om verkställigheten af samma företag icke förekommit, utan anser sig Utskottet deremot böra hemställa, 42 :o att Herr Odencrantz's motion om ett sådant lån måtte af Rikets Ständer lemnäs ulan afseende. Stats-Utskoltels 11 llålande N:o 158. 67 Inom Borgareoch Bonde-stånden har genom derstädes afgifna motioner fråga blifvit väckt om särskildt, stals-bidrags anvisande för sänkningen af sjöarne Kolmaren och H irén inom Westra och Ostra Wingåkers socknar af Oppunda härad och Nyköpings 1'ån.
Dår åtétstår den Ridderliga värdigheten i kollision med Adelsmannens rått och pligt, såsom medlem af ett RiksStåndi Ett af Rikets Stånder synes icke kunna ange sig beråttigadt* att, inom sig* göra vilkoretl för Riksdagsmannens godkännande, strängare ån Lagstiftaren dem gjortj och hvad som tillfredsställer trenne RiksStånds och hela den öfriga Nationens begrepp om åra och känsla för åra, synes äfvert böra göra det ljerde Ståndet tillfyllest. Uti en despotisk Stat år det eri lycka och éri ersättning, ehuru ringag når Adeln högt stegrar begreppet om sin Corps’s åra. Uti eri lagbunden Monarki bör ingen individ, och ej heller något Stånd, vilja eller få höja sin åra öfver Nationens åra och lagettS. Jag respecte* rar den känsla, som föranledt Ridderskapet rich Adeln att yttra sin ovilja mot blotta miss. lankan om neslighet; men i ett land, der lagar finnas, och der lagar råda, låta dessa örd förfärliga: ”Lag samma vare, om någon blifvit af Domstol skyldig förklarad, eller örn han blifvit inför Domstol ställd under tilltal.” Der anklagelse skett, måste tilltal åga rum, örn än anklagaren år känd såsom en skurk, och d^n anklagade såsom ådel marn Af aktning för lag och råttj det vill såga, of aktning för national-äran, måste hart ställa sig inför V D“n 2o Januarii. *9 Domstolen, och låta lågheten celi ii!,skan få tömma sitt gift; af aktning för lag och rått, måste Domaren fördröja sitt förklarande af d<-ri ärila mannens oskuld, till dess «t« iåglieten och illakau blifvit afhöijd. Men Ridder,skåpet och Adeln skulle anse sitt Stådd» värdighet fordra, att icke vånta till dess att Dom blifvit filt), utan döaiiria påförhand? Hvilken upprättelse kun bjudas deii för. olåmpade, örn sedan Domstolen iörklarar honom oskyldig oeli anklagaren v-mårad?
De la Grange af ifrågavarande liqvidationsfond tillagd ersättning med 800 R:dr, Utskottet får i anledning häraf vördsamt anmäla, att Utskottet å nyo genomgått de till ifrågavarande ämne hörande handlingar, och dervid funnit sig icke kunna åstadkomma någon fullständigare framställning derom än sorn innefattas uti 1825 års Revisionsberättelse och Hrr Comite'rades deröfver algi Ina yttranden. Utskottet, som anser sig böra förblifva vid dess förut afgifna yttrande, får alltså, till svar å Hrr Hegardt.? och Eckermans framställningar, hänvisa till berörde i RiksStånden tillgängliga handlingar, hvilkas återinförande annorlunda än i sammandrag, på sätt i förra Betänkandet skedt, Utskottet ansett mindre lämpligt; samt 22:0 Hos H. R. o. A. samt hos H. BoudeSlandet har anmärkning gjorts dervid , att Utskottet icke vidrört den af Revisorerne uppgifne omständighet, att Förvaltningen af Sjöärenderne blifvit ställd i ansvarighet för ett lån, upptaget för f. d. Arme'ens Flottas O fil - cerares räkning, att Statsmedlen graverats nied belal - Betänlanden, N:o 319. 6o5 ningen af räntan för samma lån saint att återgäldandet blifvit anvispdt på ett anslag å Åttonde HufvudTileln, sorn synts för detta ändamål otillräckligt. Då detta ärende lios Utskottet förevar, fann Utskottet sig i behof af åtskilliga upplysningar ur den senare tidens Räkenskaper , hvadan Utskottet äfven beslöt, att behandla frågan i sammanhang med den Utskottet åliggande Revision af Förvaltningens Räkenskaper, för år 1826, hvarom Utskottet medgifver det en anmälan bordt ske i förra Betänkandet. Dock är denna fråga numera utredd i Betänkandet JN:o 205 angående verkställd granskning af Förvaltningens af Sjöärenderna förvaltning och räkenskaper för sistberörde år. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
33_3’ silfvervärde! alltför väl medgifver en förhöjning i belåningen, densamma må bestämmas sill En Riksdaler per "Lod. All annaa låneoperation på Silfver afstyrker Utskottet helt och hållet, i synnerhet efter de här ofvan föreslagne grunder af 5 års Eånetermin och till en procents ränta, emedan detta endast skulle föranleda till en ytterligare försämring af Ranquens sedelmynt, och dessutom hafva betydliga Cours-speculationer till följd, i händelse att rike utländske Capitalister dermed ville befatta sig, hvarpå exempelvis må anföras, att under loppet af sommaren , då exporten är liflig osh god, vexeltillgång finnes, kan en speculant låta successiv© i Bariquen insätta och beläna från Utrikes ort infördt Silfver, 5, 30, 15, a ao,000 R:dr i sender» mer eller mindre; han har då ej svårt att lika successift uppköpa Vexlar till en billig Cours, samt på sådant sätt ganska nära realisera sitt Capital, hel dst efter det af Motionairerne nu föreslagne Beläningsvarde till ljfe & 3ao sk. per Riksdaler; sedan har han ej mindre än 5 års tid att speculera på myntförsämring, och att, efter omständigheterne, återtaga sitt silfver med stor vinst. Alla våra handelsolyckor, politiske förhållanden och inträffande missväxter verka till hans förman» oberäknad! att en större och obegränsäd mängd af sedlar, hastigt utkastade, utan reel fond, alltid medför en dylik effect; ty såsom reti Fond för JBanquen kan ej anses det Silfver, som tillhör jprije man, och hvilket, när 10m helds*» 334 BanwUisiöttet» tietiln&andefli Iean återtagas.