Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad gossen anade, har sedan i sin fulla klarhet framstått för mannens själ; klarast, när jag, under mången sommarvandring i parken af det tjusande Haga, än vid morgonglans, än vid aftonsol och månsken, uppkallat i min föreställning den Svenske Arthurs vålnad. Ofta, under åtankan af det förflutna, stal sig då ur mitt innersta Ossians suck: ”sådana voro Bardernes ord i Sångens dagar; när Konungen älskade harpornas röster och sagorna om fordna tider”. Oxenstjerna. Huru skulle man kunna berätta om Gustaf III:s tidehvarf, utan att egna åtminstone några rader, särskildt, åt Gyllenborgs systerson och fosterson, den i dubbel mening Creutz’ efterträdare vordne Sångaren af ”Dagens Stunder”, af ”Skördarne”, af ”Hoppet”, af ”Disa”? Med Oxenstjerna144 började Konungens personliga bekantskap tidigt. Man vet, att Gustaf, både såsom Kronprins och Konung, plägade ofta hedra Upsala universitet med sina besök; man vet, att han, som på Svenska Akademiens Högtidsdagar ej sällan tillkännagaf sitt bifall med de lifligaste åtbörder och stundom med handklappningar, äfven med synbaraste deltagande mångengångbivistade detta läroverks föreläsningar och talöfningar. Vid ett tillfälle af sednare slaget, under hans Kronprinstid, försvarade Oxenstjerna, – då student och sjuttonårig yngling, – på svenska ett ämne under Ihres inseende; så väl, att Fursten efter actens slut betygade honom sitt välbehag offentligen, med det tillägg: ”Jag beklagar blott, att ni ej heter Axel”. Den unge ädlingen, med Ihre beslägtad på mödernet, bodde, under sin vistelse i Upsala, hos denne; föröfrigt var Bergklint hans närmaste handledare. Sina snillegåfvor ansågs han egentligen hafva ärft från modren Sara Gyllenborg; och i morbroderns hus tillbragte han den mesta delen af sin första ungdom. Ej särdeles road af den diplomatiska banan, gick han den ändock framåt efter bästa förmåga, ända upp till Statens högsta ämbeten.
IV. Prinzencreutz, Biskopen Annerstedt, Pro - Stats-Vtskoltels Utlåtande N:o 217. 3 stärne Schram och Tellbom samt Kontraktsprostarne Malmstedt, Melander, Holmberg och JVåhlander, som godkände den af Stats-Utskottets Rikgälds-Afdclning, i fråga om pension för förre Justitie-Ombudsinannen, Kammarrådet Theorell, gjorda hemställan, lydande sålunda: att Rikets Ständer måtte tillerkänna honom en årlig pension å samma belopp, som Justitie-Ombudsmanslönen utgjort under den tid han varit Justitie-Ombudsman, från hvilket belopp dock, så länge Kammarrådet Theorell i Statens tjenst qvarstår, bör afdragas den inkomst han af sin innnehafvande syssla åtnjuter; och torde denna pension få beräknas samt af Riksgälds-kontoret, qvartalsvis, utbetalas från och med den dag, då Justitie-Ombudsmanslönen af merbemälte Kammarråd frånträddes. Af Herrar L. V. Henschen och P. G. Rönblad, som ansågo, att pensionen för förre Justitie-Ombudsmannen, Kammarrådet Theorell, endast borde bestämmas till det belopp, eller 4,000 R:dr R:mt, som, enligt de under denna Riksdag fastställda pensionsgrunder, tillkommit honom ifall han ännu innehaft Kammarråds-embete. 4 Slals-Utskollets Memorial N.-o SIS. Ank. till £xp.-Utsk. den 14 Jan. 1858, kl. 7 e. m. Memorial, i anledning af erhållna återremisser eller Riks-S tandens skiljaktiga beslut, rörande de i Utlåtandet N:o 158 behandlade frågor om statsbidrag för vägförbättringar och vattenaftappningar jemte andra arbetsföretag.
Dessa vilkor, hvilka ej gå utöfver hvad rättvisa och billighet föreskrifva, böra på ett frisinnadt och grannlaga sätt iakttagas. Hvarje åtgärd bör vara grundad på en föregående pröfning emellan statens och den enskildes rättmätiga anspråk. Hinder kan då ej möta att låta hvarje officer sjelf få välja, om han vill öfvergå till Skärgårdsartilleriet eller qvarblifva vid Flottan; men Kongl. Maj:t bör dock vara förbehållet, i händelse det gjorda valet vid anmälan pröfvas icke kunna förlikas med tjenstens fordringar, att dervid göra de ändringar, som omständigheterna påkalla. Det vore lika mycket i strid mot officerns sanna fördel, som till skada för det allmänna, om vid Skärgårdsartilleriet antoges andra än sådana, som erkänna sig fatta vapnets värde och hafva verklig böjelse för den vid detsamma förekommande tjenstgöring; likasom det icke vore öfverensstämmande med klokheten, att vid antagandet till Flottan förbise vigten af att vid detta vapen erhålla den mesta erfarenheten i verklig sjötjenstgöring. De officerare, hvilka icke blifva upptagne på Skärgårdsartilleriets eller Flottans rullor, böra öfverflyttas till en särskild stat, kallad Nya Reserv-Staten. Till denna stat böra företrädesvis öfverflyttas de Kaptenlöjtnanter, som ej kunna befordras; dernäst de regementsofficerare, som redan äro förbigångne, nära pensionsåldern, eller icke komma att befordras, samt af Kongl. Maj:t anses kunna bättre användas vid denna stat; och slutligen de subalternofficerare, som genom sjuklighet eller af andra skäl ej äro lämpliga för sträng tjenstgöring. Officerarne på Bil. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL S&M5PM©IB PROTOKOLL VID ♦ Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1S59 oell .1 S60. FJGliDE SAMLINGr KIM. * 1 Stats-Utskottels Utlåtande N:o 165. i N:o 165. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Aug. 1860, kl. 11 f. m.
Ett lika medelporto kan med någon fördel användas i eli land af mindre vidd, der korta telegraf-linier utgrena sig i flere riktningar, och å hvilka lelegrafering samtidigt kan ega rum, utan att telegra feringen utåt en linia hindrar begagnandet afen eller flera andra linier. Helt annat är förhållandet i ett vidsträckt och till figuren långsträckt iand, som Sverige, med få, men till det mesta efter längden af landel sträckta telegraflinier, af hvilka hvar och en innehåller en mängd stationer. Deraf följer, alt när t. ex. Stockholm telegraferar till Haparanda, all korrespondens måste upphöra på 14 mellanliggande stationer. En skriftvexling emellan Haparanda och Helsingborg bringar ytterligare 16 stationer i overksamhet. Inkomsten af 30 stationers skriftvexling går således förlorad under del att de yttersta stationerna på liniens begge ändpunkter med hvarandra korrespondera. Telegraferingen på en lång linia med flera stationer medför sålunda förluster och kostar, i förhållande lill sin längd och till antalet derå varande stationer, betydligt mer ari på en kort linia. Den är äfven underkastad många tillfälligheter af afledningar, afbrott m. m., som ytterligare medföra kostnader, hvilka i någon mån böra genom högre taxeberäkning ersättas. Ett jemnare förhållande emellan olika afstånd kan visserligen beredas genom uppläggande af flera ledningstrådar, med deraf följande förökadt antal apparater och tjenstemän, således genom en mångdubblad kostnad, utan deremot svarande tillökning i inkomst. Pålagligen af anförda skäl har man i hela Tyskland, samt i Holland, BelBih. Ull R. St. Stats-, Bea.- samt Altm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande N:o SS. gien,Frankrike in. fl. stater, äfvensom i Ryssland antagil som regel att öka porlo-afgifterne i ett visst förhållande til! de ökade afstånden.
Förhållandet med Inkomster och Utgifter är följande: Debet. ar 1838. år 1839. Balans från föregående året: Uppbörd: Kon Irol lstämpel-medel, Enkel afgift Dubbel d:o Balans från föregående året: Uppbördsmäns öfverlevereringar . 4: 47. — 4: >.Q ro. Afkortning: Dubbel Debitering Diverse. 3. 9■ n e S:r — 54: ! I. — <_/ LJ L . Balans till påföljande året: Suni ma 15,5 20: 21. 11. 14.370: 47. 5, Upplysningsvis meddelas, att ål* AS38 blifvit kontrolleradt Guld Silfver Tenn i qvintin. i lod. j marker. i Stockholm Från utrikes orter inkomna 761. 556. j, i orterna t: r i5,6i J. 154,728. 3,128. Sr 1§39 i Stockholm Från utrikes orter inkomna . 484 s,4?. i orterna :r 16,612. 146,945. 2,806. Ä vesta Krono-Inspektion. Dessa räkenskaper, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år i838 utan och för år i83j) med anmärkningar, hafva icke föranledt till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida; varande förhållandet med inkomster och utgifter följande: 38 öeliet. år fl§38. ås* 1 §39. Uppbörd af Kopparränta och Slagskatt samt af Kopparoch Manufakturtull 32,2iq:25. g. 30,627:22. 11. Credit. Afkortningar och Anordningar 204: 204: Levereringar till Kongl. Balans till påföljande året: Räkenskaperne öfver Stats-Verkets Spanmål in Natura äro för år i838 granskade uti Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning, men hafva för år 183g ännu icke undergått revision, af orsak alt detta Ars Hufvudbok först den 10 nästiidne September blifvit i sådant ändamål dit aflemnad.
Delta kan visserligen till en del vara sannt men det är dock endast möligt i så ofantligt små partier, att det icke gör något afbräck för den inhemska produkten. Således tror jag mig hafva visat att i alla händelser icke någon olägenhet kan uppstå för handeln eller för den inhemska productionen af det nu vande stadgandet; men om man skulle in - 256 Den 19 Augusti. föra det af Hr Printzensköld föreslagne stadgande, så skulle derigenom uppkomma mycken svårighet för importören att bevisa den verkliga productionen, hvilket skulle förorsaka mycket krångel och blifva en verklig tunga för den Oslindiska handeln. Således tror jag för min del vara gagneligt och nära nog nödvändigt, så vida man vill hafva någon nytta af detta stadgande att Utskrs förslag aulages oförändradi och anhåller således ora Hr Gr. o. Landtnäs propos. derå. Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.: Den siste värde talaren har anfört alt dessa varor som skulle komma från Ostindien och hit, antingen de voro verkliga Oslindiska eller äfven om de skulle vara Europeiska icke skulle kunna göra våra fabriker något afbräck enär den enorma frakten för att föra varan från Europa till Amerika och sedan derifrån tillbaka, skulle afskräcka derifrån. Det kan likväl inträffa så att det på den orten har blifvit så öfverfullt med fabrikater från England t. ex. att de icke vinna afsättning och för att kunna afyltras tagas tillbaka derifrån. Detta är den vackraste supposilioneu. Antager man åter i andra fallet såsom Gr:n äfven anmärkt, att varorna möjligen skulle kunna tagas på annan ort så, då det är särdeles angeläget att man gynnar den man bör gynna men att man deremot icke gynnar den som för svek och bedrägeri efter det moraliska förderfvet deraf är vida större än det gagn som för handeln kan vinnas och den lilla lättnad som är i fråga. Det skulle t. ex. kunna hända alt Ostindiska varor t. ex. siden och dylika skulle med större fördel än hemma kunna afyltras i ett annat land der fartyget gjort haveri eller som det eljest besökt och att fartyget der fyllas med andra varor hvilka här hemma försäljas.
Sig vilja detta i sammanhang med den af Rikets Ständer omförmålda allmänna reglering och, så vidt densamma på Armé-förvaltningen kunde ega tillämplighet, framdeles till pröfning och afgörande låta förekomma, Emellertid hade Kongl. Majit i sammanhang med ofvan upptagna beslut i nåder förordnat, att med utgången af December månad 1865 Krigs-kollegium skulle förändras till en Armé-förvaltning, hvilken, organiserad på fyra särskilda afdelningar, hvar och en med sin chef, borde öfvertaga alla de befattningar och göromål, som Krigs-kollegium förut ålegat; samt att, såsom följd häraf, Presidentsembetet i Krigs-kollegium vid samma tid komme att upphöra; hvarefter Kongl. Majit, sedan en kommission af dertill utsedde personer afgifvit betänkande i ämnet, under den 26 sistlidne September låtit utfärda instruktion för Armé-förvaltningen samt fastställt dels personaloch aflöningsstat, att från 1866 års början och tills vidare tillämpas, dels ock en af organisationen föranledd indragningsstat, Till betäckande af aflöningsstatens slutsumma, 112,000 R:dr, hade Kongl. Majit, utom det på Krigs-kollegii stat nu uppförda anslag 108,000 Ridr, anvisat ett belopp af 4,000 Ridr från bebållningarne på den fjerde hufvudtiteln tillhörande f. d. Chefslönen vid Adelsfaneregementet, hvilken f. d. chefslön, bestående af indelta räntepersedlar, enligt meddelad uppgift, under sednare åren utgjort omkring 10,500 Ridr årligen och således lemnade tillgång, ej allenast till den derifrån påräknade fyllnad i af - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 5 löningen vid Lifregementets Grenadierkorps samt Uplands och Södermanlands regementen med tillhopa 6,287
Denna tullnedsättning gör dock cirka 18 öre pr C:r. Den 1861 beviljade tullnedsättningen ökade samma år exporten af Svenskt stångjern till Frankrike från 128,349 c:r till 201,026 c:r. Tackjern. Tullen, nu 4,80 för »fonte brute» och 8,60 för »fonte epurée», med ytterligare 10 proc. förhöjning, om import sker med Svenskt eller Norskt fartyg, skulle nedsättas, såsom för tullföreningen, till endast respektive 2 eller 2,75 fr. pr 100 kilogr. Under det man för Frankrike söker att få träkols-jern från Pyreneerna, Algeriet och Sardinien, för »att ersätta det Svenska», emedan, enligt vår konsuls uppgift, »priset på de goda Svenska stämplarne ställer sig för högt», (se Kommers-Colkii ber., pag. 35, för 1861), importerades 6,208 c:r samma år af vårt goda tackjern, men af det dåliga Engelska 3,764,320 c:r, till Frankrike. Prisen å Svenskt tackjern behölde icke att ställa sig för höga, om nämnda nedsättning sker sedan exporttullen här är borttagen. Zink, bly, tenn, nickel, koppar, malm och jernmalm m. m. skulle sannolikt blifva alldeles tullfria. Jag vågar icke vara vidlyftigare. Men Frankrike fäster stor vigt dervid, att ingen af dess medborgare chikaneras i utlandet. Vår afgift å främmande handlande och deras ombud lärer anses såsom chikanös. Frankrike tager inga dylika afgif - 148 Den 27 Oktober. ter i allmänhet, men har nu stadgat den princip, att ålägga sådan för det land, der den tages, t. ex. för Belgien. Men afgiften är der låg, 20 fr. för patent, sannolikt en gång för alla, enligt 33:dje art., så lydande: Les voyageurs de commerce frangais voyageant en Belgique pour le compte d’une maison francaise seront soumis å une patente fixe de vingt Irancs, additionnels compris.
Sedermera har ett bolag blifvit bildadt, som redan antagit sina bolagsreglor och beslutat att kontant för denna jernvägs anläggande tillskjuta y3:del af hela kostnadssumman, om 2/3:delar deraf kunde såsom lån af Staten erhållas. Redan 1858 uppgjordes på Statens och enskildes bekostnad förslag till Svartelfvens kanalisering från Sikfors vid sjön Söreljens norra ända belägna bruk, 5% mil till Kortfors; och då den nu föreslagna jernvägen vid sistnämnda punkt kommer att passera Svartelfven, inses lätt hvilka stora fördelar och hvilken lättnad i transport, som genom densamma skulle komma att beredas så väl för Hellefors som Grythytte Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 35 bergslagers effekter — som för de rika timmerskogar, som finnas utefter hela detta vattendrag, ända från Säfsens socken i Dalarne, der Svartelfven har sitt ursprung. Stora fördelar skola ock uppstå för bruken inom sydvestra Nerike. De hemta alla största delen af sitt malmbehof från Nora bergslag — och skulle nu genom denna jernväg i förening med sjötransport öfver Möckeln få detsamma levereradt vid Degerfors, hvarifrån det på nordvestra stambanan skulle föras direkte till bruken. Såsom ett skäl för nordvestra stambanans dragande öfver Degerfors framhölls ock beständigt under sistförflutna riksdag den betydliga tillförsel som nu föreslagna jernväg skulle tillskynda densamma, bland annat, till följd af just dessa bruks stora behof af Nora bergslags malmer. Men icke mindre är fördelen för Wermland af en förbindelse med Nora bergslag, hvars rika malmtillgångar utan tvifvel skola på nordvestra stambanan från Degerfors söka sig väg till Christinehamn till ett så billigt pris, att säkerligen många masugns-anläggningar i vestra Wermland skola deraf blifva en följd.
Den tjugo man starka InterimsRegeringen torde väl på allvar© hädanefter erhålla få försvarare, och är det att förmoda det K. M., i händelse af detta grundlagsförslags antagande, Nådigt torde meddela Propos. till förändring af Riksakten i detta hänseende, så att äfven denna Regering, då den nödgas träda i verksamhet, måtte blifva organiserad på ett sätt som medförer större garanti för ärendernas lämpliga och eniga behandling. Med hänseende till hvad jag nu i möjligaste korthet haft äran yttra, får jag tillstyrka antagandet af Const.Utskrs nu föredragna Mern. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då det nu före dragna ärendet förra gången förevar, tog jag mig friheten framställa egentligen 3:ne anmärknir; ben ena, att regentskapet borde tillkomma endast den Prins, sorn står thronen närmast; den andra, att derest Regenten skulle få tillträda Regeringen vid 18 årsålder, borde äfven uti grundlagen uttryckas att Han vid den åldern är myndig, och den tredje och sista anmärkn:n, att InterimsRegeringen icke måtte få befatta sig med andra ärenden än de som äro gemensamma för de båda Rikena, och att Svenska Statsrådet för öfrigt skulle föra Styrelsen. De 2:ne första anmärkn:ne hafva numera försvunnit, enär förslaget innehåller att endast Thronföljaren skall vara berättigad att inträda såsom Regent, och att Tian vid 18 års ålder är myndig. Men den tredje anmärknm qvarstår ännu.
Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen, som uti sitt oflanämnda utlåtande, rörande de i gällande tulltaxa behöfliga ansedda förändringar, öfver förberörda underdåniga framställning sig yttrat, hafva dervid förmält, hurusom med den under rubriken »redskap och machinerier» tillkomna förklaring, hvilken i öfverensstämmelse med derförinnan af Kongl. Majit i ett särskildt mål fattadt beslut, uti 1860 års tulltaxa inflöt, åsyftats dels att undanrödja all villrådighet derom, att med ifrågavarande redskap och machinerier afsåges de, som erfordrades för fabriker och jordbruk, dels att förebygga att den för berörda artiklar stadgade tullfrihet skulle kunna utsträckas äfven till sådana enklare redskap, som i mängd tillverkades inom landet, t. ex. liar, plogar, spadar med flera. Men häraf hade den följd inträffat, att de enklare redskapen, äfvensom machindelar, då de möjligen särskildt för sig kunnat användas, blifvit hänförda i vissa fall till »manufakturoch handtverkssmide» med införseltull af 15 öre för skålpundet, och i andra åter till »slöjdvaror, i taxan ej nämnda», för hvilka införseltullen är bestämd till 20 procent af värdet; och begge dessa tullsatser hade vid tillämpningen åstadkommit missnöje och klagomål, såsom alltför betungande för de industriela yrken, till hvilkas bedrifvande importörerna ansett effekterna såsom nödvändighetsartiklar. Obestridligt vore ock att, i samma mån ett lands slöjdoch jordbruks-industri ginge framåt och vunne den fullkomligare utveckling, i följd hvaraf produkterna hänvisades till täflan med utlandets, dessa näringar älven vore i behof af att, för sä lindrigt pris som möjligt, kunna från främmande länder tillegna sig de nyare uppfinningar, genom hvilka redskapen för produktionen vunne större ändamålsenlighet. Denna åsigt hade redan i flera delar gjort sig gällande vid utfärdandet af 1857 och 1860 årens tulltaxor, och äfven blifvit uttalad vid sednare tidens landtbruksmöten.
SDrbtttarte Stanta S)tautal§ StotcstoacanSsafgift, enligt Ägt. ©tat§ ' Sillman ©elutllning: ©ftcr l:fta S(rt. ;i 00 ff ©itc å 00 ff (§fter 2:bva Slit. för ©genbom . ©mbete edj ©jenft gör Eperfoncr ed) Störelfe Stuft ÄnvÖu§'Sdebel . ^agtsÄaffe^SJtebel Sö fe it för ©ebetfebeln 1 ©limma ttppBövbomannenS qbittence gäder t cfc utan föärabSffriftoarenS annotation bera, enligt Äottgl. ©tatMSontoirctS Ättngörelfe bett 17 ©eccmber 1836. StnntarfeS: SDrbiuartc Stäntan, font, t ferffitba 8än, ttti elifa perfebfar utgår, bör oioilforfigett b® Bafftban af ©cbet Sida ferffitba afgifter, font funna Remman påföra?, böra äfnsen t ®ebet (10) Sfiflfjör ©ett)i((n. Sft:o 1. ^ajreriitgssöättgö, Ijinaruti upptcrfitas imteljafiöarc af Remman, Sägeitfjctcr, SöcrE ocfy ^rättningar, af fjioilFa egattbcrotts Summa. -& o G O Slnmätfningar. SDfroerftcn 9?. 9t 9Jå6elöf gitfeffa 9Jofa6i; bito SJtjetqwarn meb 2 får ftenar, går feta året . bito @åg J S£a;rering® Slfgår. cai Remman, Sägenpeter, SDerf, inrättningar nt. m. warbe. ga j? ©genbom® märbe. gali ©genbom® märbe. -ö H o; ©röfning?
Åsnedrifverskorna – två unga Italienskor i den vanliga folkkostymen: den brokiga kjorteln, den vida koftan, sammanhållen kring midjan af ett rödt skärp, och den flata halmhatten på hufvudet – uppgåfvo ett uppmuntringsrop, och sakta, makligt vandrade åsnorna fram mot Turinvägen. Den som första gången rider på en åsna och tror sig kunna styra henne med minnen från ridskolorna inser snart sitt misstag. Konsten att styra åsnor är ännu ett fack, der en sportsman kan göra sig odödlig, ty alla teorier stranda här mot verkligheten. Dansken Kaalund har skrifvit en liten dikt »Huru man kan öfverlista en åsna», der han kommer till det märkliga resultatet, att om man vill till venster bör man leda sin åsna till höger, ett resultat som vittnar om mycket och djup studium af åsnans natur, ty ännu har det icke i mannaminne inträffat att en ryttare och hans åsna varit eniga om riktningen, lika så litet som om vägen eller hastigheten. Men en ännu bättre metod är, efter hvad jag kunnat utröna, att alldeles släppa tyglarna och öfverlemna alt åt sin åsnas hederskänsla. Man undviker i sådant fall många fruktlösa strider och mycken onyttig kraftutveckling. Medan jag reflekterade häröfver, veko vi af på en tvärgränd, der vägen löper upp mot bergen mellan sandstensmurar, här och der öfvervuxna af blommande pelagonier, men så låga att man från åsneryggen kan se in på de små trädgårdstäpporna, der hönsen vandra omkring på den afstubbade gräsmattan och klädstreck, nedtyngda af nytvättadt linne, äro spända mellan citronträden. Stigen blir allt brantare och smalare; snart ligger Mentone bakom oss. Lugnt och stadigt som de norska fjellhästarne klättra åsnorna uppför den med glesa olivdungar klädda sluttningen förbi de många kapellen, uppresta till Jesubarnets och hans obefläckade moders ära, der folket brukar nedlägga sina gärder åt det gudomliga i form af vaxljus och evighetsblommor. Ändtligen upphör också småskogen och efter många slingringar i zig-zag äro vi uppe på bergstoppen, der S:t Annunziata-klostret ligger på en bred platå.
Disconten, för att skänka den så mycket större åt de andra en handling som synes mig ingalunda förenlig med viljan att göra alla lika rätt; och man har då ej mera gjort än mindskat fördelarne för en ibland de 3:ne. Herr Påhlman: Jag hemställer huruvida BancoUtskottets synpunkt kan anföras såsom skäl, när här tillstyrkes ett alldeles motsatt resultat. Beträffande den sist talande värde Ledamotens erinran om den partiella fördelningen af rättigheter, att för 2:ne Disconter tillåta 3 procentssedlars utgifning och vägra den för den 3:dje, så, ehuru ändamålet dervid icke tillfullo ernås, vinnes det likväl till någon grad. Dessutom äro de förra, genom sina Reglementen, till en sådan utgifning berättigadej men Götha CanalBolag måste, emot det biträde detsamma nu erhållit, underkasta sig de föreskrifter Riksens Ständer behaga göra. För öfrigt ser jag ej något hinder för att CanalDisconten ej skulle kunna drifva samma rörelse som hittills, genom penningar insatte på afskrifningsräkning. Jag anser således att 2:ne propositioner i detta ämne blifva af nöden: Den ena angående Malmö- och Götheborgs Disconter5 Den andra, om CanalDisconten. Den $ Augusti e. w. Herr Grefven och Landt Mari katten: Herr Påhlman har nämnt att 2:ne propositioner borde göras: En, angående Malmö och Götheborgs Disconters rättighet att utgifva 3 procents sedlar och en annan, om en dylik rättighet för CanalDisconten. Jag hemställer huru sådant rigtigt låter sig göra, då Götheborgs Discont skall efter en viss tid öfvertagas af CanalDisconten. Herr Påhlman ansåg sådant ieke kunna få namn af ett öfvertagande: CanalDisconten finge allenast tillfälle att i Götheborg ensam drifva samma rörelse; och öfvertagandet vore i grunden ingen ting annat än att, enar Götheborgs Discont upphörde, existerade för CanalDisconten ingen concurrence. Herr Grefven och Landt Marskalken; Bifaller Ridderskapet och Adeln BancoUtskottets tillstyrkande i afseende på 3 procents Reverserna?