Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets öfvertygelse deruti, att rättigheten att få sin talan pröfvad af Högsta Domare-makten, bör vara lika öppen för hvarje rättsökande; och jag skulle således af flere skål gilla förslaget 0111 afskaffmdet af den för denna rättighets tillgodonjutande i Lag stipulerade utgift, om jag ej trodde, att en sådan befrielse skulla leda till följder, hvilka kunde i hög grad blifva kånbara för Staten , och motverka de be. römliga afsigter, som hafva förekommandet af onödiga rättegångar till föremål I en tid , då Rättegångar i allmänhet tilltagit i den myckenhet, att man funnit nödigt Öka antalet af HofRåtter, för att med större skyndsamhet förhjelpa parter till sin rått, och det ej torde vara okändt, hvarföre göromålen i den för icke längesedan inrättade HofRått öfver Skåne och Blekinge årligen ökas betydligt, hvarigenom det icke kan bli omöjligt, att dess närvarande antal Ledamöter framdeles behöfver förstärkning, tror jag icke, att med den synnerliga benägenhet man hår i landet i allmänhet hyser att icke blott anställa Rättegångar, äfven af den ringaste beskaffenhet, utan ock att fullfölja dem i alla möjliga 3 Dert 10 Maji f. m. ittojligä instantier, Revisions-skillingens afskaffande skall motsvara de sanna fördelar* sonl kunde Synas deraf följa. Ont Revisions-skillingens nedsättanda kom att upphöra, vöre det ej obilligt, ätt HofRätternas Ledamöter, hvilka derigenom förlorade eri del äf sina inkomster, erhålla nåÄon motsvarig ersättning; och då mängden af inkommande nlål till Konungens Högsta Domstol skulle sannolikt göra eit tillökning i dess medlemmar alldeles oUndvikelig, anser jag da dryga utgifter, sorn härigenom skulle drabba Staten, Vara så mycket häldre öfvBrflödige för andamålets vinnande, som den Fattige nu redan ager en i Lag grundad rättighet, att gratis få fullfölja
Dito af medikamenter 114: 82. Afskrifning 10: — Balans till år 1859: Redogörelsen visar, att afkastningen af Stuteriets fasta egendom utgjort: Hvete tunnor 35. 16 k:pr. Råg » 307. 14 » Korn » 349. o » Hafra » 556. 21 »» Arter » ] . 21 » Vicker » g. 32 » Potates » 221. 18 >» Kålrötter » 90. Rofvor » 15. Morötter » 30. Hvitbetor .'. » 134. Hö lispund 26,256. Halm » 13,300. Under revisions-året liar för afyttrade 21 tunnor 9 kappar hvete influtit R:dr 425: — och öfversiid till tjenstfolket utlemnats till värde af » 1,361: 38. Yärdet å öfrige, till större delen vid egendomen förbrukade, produkter är ej i räkenskapen upptaget. § 2. 1 fråga om de vid Stuteriet befintliga kreatur, .lemnar räkenskapen följande uppgifter : Behållning från år 1857. Antalet af de under året från Stuteriet försålda hästar utgjorde 26. Högsta priset, n försåld häst.. R:dr 1,070: — Lägsta dito a dito » 276: — Medelpriset å dito » 716: 46 A. 168 — 5 3. Under revisions-året liar för Stuteriets räkning inköpts dels 1,340 skålpund gräsfrön från J. Råberg för sammanlagdt 726 R:dr 32 sk., enligt derå afgifna särskilda räkningar, dels åtskilliga sorter jordfruktsfrön från Ryssbylunds kontor för 12 R:dr 32 sk., allt Riksgälds; å hvilka belopp qvitto saknas. Flyinge och Dahlby kungsgårdar samt stuteri-inrättning. I Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar granskad, redogör denna räkenskap för inkomster och utgifter sålunda: D ebet. Balans från år 1857: Leverering från Stuteri-öfverstyrelsen 7,621: 50.
Vidare hafva Rikets Ständer uti omförmälda underdåniga skrifvelse uttryckt en förmodan, att något bidrag till inrättningen billigtvis kunde från skeppsrederierna förväntas; men enär sådant ej kan erhållas utan de sednares uttryckliga begifvande och, i afvaktan derå, den redan länge ifrågaställa och behöiliga pensions-inrättningens organiserande skulle komma att än ytterligare fördröjas, samt i betraktande deraf, att så framt rederierna skulle finnas benägna att göra någon uppoffring för de sjömäns skull, hvilka äro i deras tjenst anställde, ett värdigt föremål för välgörenheten erbjuder sig i de nödställda, ålderstigna enkorna och de oförsörjda värnlösa barnens uppfostran; så, ehuru jag icke betvillar skeppsredarnes af Rikets Ständer förutsatta beredvillighet, anser jag, lika med såväl Komiterade som Kommers-kollegium, någon beräkning på detta obestämda, frivilliga åtagande icke kunna grundas, så mycket mindre som, på sätt förut är omförmäldt, skeppsredarne i fyra stapelstäder alstyrkt bildandet utaf en pensions-anstalt af ifrågavarande beskaffenhet. Till beredande af nödiga tillgångar till pensions-inrättningen hafva Komiterade, med hufvudsakligt föranledande af Rikets Ständers oftaberörda skrifvelse, underdånigst tillstyrkt användandet af: l:o) den s. k. föringen, hvilken för åren 4845—4854 i medeltal utgjort 45,589 R:dr 8 sk. 40 r:st Ranko eller 23,385 R:dr 78 öre R:mt; 2:o) bidrag från Handelsoch Sjöfartsfonden, till belopp motsvarande föringsmedlens, samt 3:o) tillskott af tullmedlen till så stort belopp, som, efter det förenämnda inkomster tagits i beräkning, möjligen kunde till fyllande af behofvet för inrättningen erfordras.
Således fritt aftåg med allt hvad vi ega! Ynglingen skall oskadd utlemnas, om J svärjen på er frälsares bild att hvarken sjelfve oroa oss på minsta sätt, ej heller dertill egga andra. – Jag skall efter bästa förmåga ersätta klostret dess förlust, hviskade riddar Bengt till patern med en blick af hemsk oro på Assims lyftade svärd. – Låtom oss gå eden, och må de draga bort! Med en ny suck framtog pater Henrik ett krusifix, som han bar i en kedja kring halsen. – Allt för den käre gossen, mumlade han. – Men huru har han råkat i deras händer? Jag begriper det icke. Riddaren och patern gingo begge den äskade eden, alltunder det vrede kokade i deras hjertan. – Sänk svärdet och lös fången, ropade höfdingen till Assim. – Nej, nej! skreko flera röster. – Utlemna icke vår gisslan! De skola sedan angripa och nedgöra oss. – Varen obekymrade, svarade höfdingen på sitt folks språk. – Dessa nordiska menniskor äro ett besynnerligt folk. De hålla vanligtvis hvad de lofva, tillochmed utan både ed och handslag. Men i alla händelser äro vi ju beredde till försvar ... Ädle herre, fortfor höfdingen till riddar Bengt, – tro icke, att vi med våld fört eder son med oss! Han har sjelf infunnit sig i vårt läger, i akt och mening att följa oss på vår vandring genom verlden, ty han har förälskat sig i min dotter och vill ogerna skiljas från henne. – Du ljuger, sade riddaren. – Men jag byter icke ord med dig. Drag dina färde, och frukta himmelens straff! – Ja, drag dina färde, fördömde amalekit! röt pater Henrik. Höfdingen bugade på sitt vanliga sätt och förde händerna till sin panna. Emellertid blef Erland löst från trädet och framfördes af tvenne män. Hans hy var gulblek, hans gång vacklande och hans hjerna så förvirrad, att han icke visste, hvar han var, eller hvad som händt.
Med gillande af hwad Utskottet föreslagit i dess betänkande uti i:sta, 2:dra z:dje och 7:de momenterne, får jag till Walborne Herr Lgndt-Mar, skalken och Högloft. Ridderskapet och Adeln underställa de anmärkningar jag funnit anledning göra, emot 4, 5, 6, och 8 momenterne uti samm, betänkande. Uti 4 momentet föreftäs: atti hwarjelän särdeles inrvid de städer där läns styrelsen har sitt säte, pä RonglMastS och RronanS förskjutande kostnad, en större saltpeter inrättning anlades och blefwo drifwen under behörig tillsyn af nägon dertill af Rong!- Maj t nädigst tillförordnad styrelse i hwarje län Ehuru ändamälet med detta förslag asyftar, alt i hwarje län och landsort, sprida kunskap om bästa sätcet att med minsta kostnad och salunda med största winst, kunna inrätta saltpekter tillwcrkningen, fä tror jag dock detta ändamål säkrare winneS, om generell den princip följes, att mot en inrättning hwarken göres eller drifweS för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning, sedan kungliga tiders erfarenhet stadgat den allmänna öfwertygelse och säkra förhållande i werkställigheten, att sällan nägon handtering med winst drifwes för Kronans eller det allmännas räkning, dä likwäl samma näring i private personers, ägo och disposition med winst kan stötas och dä snarare upnar sin fullkomlighet.
I enlighet härmed, har Utskottet ock, uti sitt betänkande N:o 56, angående Kämnersoch Lagmans-Rätternes upphörande, dels föreslagit, att 6 Cap. Rättegångs-JBalken, med uteslutande af hvad nu om Förmyndare-kammare i 5 §. sägs, borde lyda så, att boupptecknings-, arfs-, testamentsoch förmynderskaps-ärenden skulle, i stad, af Rådstufvu-Rält eller afdelning deraf, handläggas, dels ock, med serskildt fästadt afseende på det egna förhållande, sorn med Stockholms Stads Collegier egde rum, samt under utLryckande af den åsigt, att desamma lätt kunde, i mon af behof, till afdelningar af Rådstufvu-Rätten förändras, hemställt, bland annät, det underdånig begäran hos Kongl. Maj:t måtte göras, att Kongl. Maj:t täcktes, i öfverensstämmelse med den grundsats, att endast en Under-Rätt skulle finnas i stad, vidtaga de anstalter och åtgärder, saint stadga och kungöra de reglementariska föreskrifter, som pröfvades lämpliga för Rådstufvu-Rätternes organiserande. Härigenom anser väl Utskottet sig redan hafva föreslagit sådana åtgärder, som äro erforderliga för vinnande af det utaf motionären åsyftade ändamål; men då en ny organisation af Rådstufvu-Rätten och Magistraten i Stockholm med derunder lydande Collegier, är af bdiofvet högt påkallad, samt både kan och bör lillvägabringas, oberoende af frågan om Kämners-Rätternas indragning; får Utskottet, för den händelse, att, hvad Utskottet i Betänkandet JS:o 56 tillstyrkt, dels angående ny redaction af 6 Cap.
Du skulle smeka mig i brist på samtalsjag vill ha mina kyssar för mig själf! Hellre bara en i veckan, men en riktig! WALTER. ämnen, alldeles som Ernst med Ada. Nej, nej! Och under tiden lefver du lika lycklig för det. HANNA. Lika lycklig? WALTER (något tvunget). godt du kan. Du sörjer dig inte sjuk. Du roar dig, så HANNA. nöjen, om man inte ska räkna sådana som hos tant Lunell i afton. WALTER. ändå. Stackars liten! Men du försöker vara glad HANNA. och då ä' det väl inte värdt att bli otålig. Jag vet ju, att du arbetar för vår framtid, Jag tycker, man har inte så värst många Fastän jag kan då inte begripa, att du behöfver hålla på så träget. Om du vore fattig... Men när du inte ä' det... WALTER. arbeta mig till en egen ställning. Och så komDet hör inte dit. Jag måste tänka på att ­ 20 ­ mer nog inte vårt blifvande hem att kosta så litet. När man ä' van vid komfort, vill man gärna ha det en smula elegant. HANNA (gladt). har tråkigt, då försöker jag trösta mig med att tänka på vårt hem, vårt förtjusande lilla hem. Det ä' bra härligt, att man kan få det precis som man vill. Jag ä' inte van vid komfort, jag... WALTER. Så blir du väl. HANNA. guldgult, som om det jämt vore solsken därÅh, en så'n salong vi ska ha! Tapeterna i Ja, vet du, Walter, när jag sitter ensam och inne, mattan i dämpadt grönt, fantasimöbler i olika färger, bekväma stolar, där man sitter bra hos oss. och pratar. Alla människor ska vara välkomna WALTER. Jo, du tänker lefva på stor fot! HANNA. Jag ska ha mottagning en gång i veckan. WALTER. Det ska väl bli en utvald societet? Författare och artister, mest herrar? HANNA. Fy! Hvarför skulle jag helst se herrarna? Nej då, inte något storartadt, bara trefligt. ­ 21 ­ WALTER. För de ä' trefligare.
Sedan sista berättelsen i underdånighet afgafs har affattningen af Ugglebo Jern verkens Rekognitions-skogs-allmänning blifvit slutad, hvilken befunnits innehålla 95,469 i tunneland; men i anseende till uppkornne tvister om ägande-rätt, samt stubbeoch röjsel-rätt till en mängd å densamma befintliga odlingar, torp och lägenheter har hvarken Bergmästare-undersökning eller någon annan vidare åtgärd för dess skattläggning kunnat vidtagas. Kongl. Kammar-Kollegium har under samrnma tid fastställt mantal och ränta för fyra Rekognitions-skogar, nemligen Axmars, Gysinge, Ljusne Jernverkens och Långvinds, samt utfärdat skattebref för 10 sådana, eller Elfkarleö, Forssbacka, Gammelstilla, Grönzinka, Hammarby, Hofors, Ljusne Jernverkens, Långvinds och Wiksjö Bruks Rekognilionsskogs-allmänningar, hvarigenom sedan år 1837 tillkommit 23 nya mantal. De genom Eders Kongl. Majus Nådiga Bref af den 12 Maj 1832 anbefalldte skogs-afvittringar, emellan Kronan och enskildte hemmansägare, hafva oafbrutet fortgått, dervid under sednast förflutna fem år mätningarne blifvit fulländade inom Ljusdals, Hanebo och Bollnäs socknar å en sammanräknad areal af 519,226 tunneland, och af Hogdahls socken blifvit 8 afmätt en rymd af 159,213 tunneland, hvilka mätningar blifvit inom Ljusdals och Hogdahls socknar af Kronan bekostade, med undantag af handtlangningen, uti hvilken hemmansägarne deltagit; men för Hanebo och Bollnäs socknar hafva alla kostnader blifvit af hemmansägarne förskjutne.
Och himlens stjernfält står på nytt i blomma, Då med en kyss, den sista, Han flyr ... och mina drömmars länkar brista. Hvar är jag? Dystra vårdar Sig te kring mig, jag är i Dödens gårdar; Jag slumrat på min älsklings hvilokulle, Der blott en blomma jag mig hemta skulle. Till verklighetens strider Flyg, tanke, åter från förflutna tider! Till stormens famntag ila, Se’n nu du hemtat elyseisk hvila: En hvila, ack, för stunden, Ty vid ditt ödes kedja är du bunden! Af den den flygt är länkad öfver hafven, Tills mattad vinge sänks mot djupa grafven. Maria hade sjungit ur sin egen själ; det röjde de smältande tonerna, den drömmande blicken, den bleka kinden; och då hon nu lade bort cithran, ljöd en efterklang af dess ackorder i mer än ett hjerta. Det fanns i denna krets tvenne personer, hos hvilka Marias sång väckt alldeles likartade känslor. Den hade återfört dem till den tidpunkt af deras lif, hvars minne för dem var det heligaste och på samma gång det bittraste, och derigenom erinrat dem om deras första lycka och oersättligaste förluster. Dessa begge voro Agnes Drake och Vanloo. Gustaf Drake hade funnit större behag uti att betrakta sångerskan än lyssna till sången, hvars känslopjunk han ej förstod. Kall för qvinlig skönhet, förvånades han sjelf deröfver, att hans blick så gerna hvilade på den unga flickans ansigte, och han började tro på en själsfrändskap mellan sig och henne, då han betraktade sångerskans uttrycksfulla minspel, som hos henne lät ana glödande lidelser, liknande hans egna, om också riktade åt ett helt annat mål. Han jemförde den yppigt sköna flickan med sin maka, hvars skönhet blott var en sådan, som själens längtan till himmelen sprider öfver dess tynande omklädnad ... och han fördömde i tysthet ännu en gång den enda svaghet, hvartill hans hjerta någonsin gjort sig skyldigt. Omedelbart förknippade sig med denna jemförelse tankar på hans framtidsplaner.
Härefter återkom Grefwe Ve la Oaräis med Depmationen och gjorde redo för sin beskickning. Zerr Gresiven och Landt - Marskalken lät nu uppläsa Lag-Ukstottets först afgifna och äterremitterade Betänkande, jämte bilagor, rörande wlsia i asteende pä Ägtenskap sörbudna ftyld och Swägerflaps ledsr. Aerr Ltiernelö, 2-rnuol, sedan jag Ml hört dega Handlingar uppläsas, jag ifrän ben äskade voteringen. Friherre Oeäerllröm, anhöll akt Hc^. Grefven och Landt-Marfkalken wille göra proposition pä Betänkandet Paragraphswis, dä ftin trodde att meningarne läk are kunde förenas, elvr ock deras werkliga stiljaktighet, lättare utrönas. ^err von k-knuksrvolik, turi 6uliak Ueinboiö, När denna staga förra gange' hos Höglofliga Ridder - Den 4 Novemberns derstapet och Adeln war under ökwerläggning önstade jag ändring i 2 Cap. § z Gistermäls-Balken i sä mot» lo, alt le der i fräga sakte ägkenstap mätte tillätas, emot weoerbörlig dispense. Lag - Ut stöttet har förklarat att sädant ej more stridande emot moralite, u an endast för det narwarande emot opinionen. Jag har detzulom i denna fräga hast ett särskildt voium^ hwarpä jag önstade, att nägot afseende mätte gö-as, att nemligen, om nägra olägenheter ej med desia giftermål more förknippade, borde de utan dispense anes tillatliga. Jag fär derföre i O.mjukhet hos Herr G efwen och Landt - Marskalken förestä acr prooottlivnen ti l Ja mätte bliiwa pä Lag» U stottels Betänkande, och den lill Nej pä milt särskildta utlåtande.
Riksdagsordningen, att ännu hvila; men pro-j ponerade derjemte, att Statsoch BancoUtskotten måtte öfver detta Betänkande höras, så vid det rörer de ämnen, hvilka till dessa Utskotts befattning böra. Bifölls. Företogs till afgörande SfatsUtskottets,' den 22 dennes första gången upplästa, Betänkande angående lönförbättring för Landshöfding gen i Cristianstads Län. Herr von Schantz, Ifvar Fredrik Gabriel, yttrade sig ej hafva något att i hufvudsaken erinra vid StatsUtskottets utlåtande; han funne allenast underligt, att Utskottet partielt inkommit med yttrande öfver en viss Embetsmans lönförhöjning, och icke i sammanhang med frågan i allmänhet om förbättring af penningelöntagares vilkor; hemställandes, på sådan grund , om icke detta Betänkande barde hvila till dess berörde fråga till afgörande upptages» 648 Den 28 Juni. Herr Landt Mar skalken upplyste, att frågan om lönförhöjning för Landshöfdingen vöre särskildt, för mer än 2.ne år s dan, väckt genom underdånig ansökning hos Kongl. Majd , som densamvna särskildt till StatsUtskottet remitterat , men hemställde likväl, om Ridderskapet och Adeln behagade samtycka till hvad Herr Schantz föreslagit om ytterligare hvila. Ropades Ne/, hvarpå Herr LandtMarskalken propomrade ait godkänna Betänkandet, hvilket bilölls. Å nyo föredrogos och biföllos, i anledning af särskilta propositioner, löljande, den 22 dennes på bordet lagda, Betänkanden; 1:0 Från BevillningsUtskottet, angående allmänna Barnhusets andel af Stämpelafgift för Kort. - 2:0 Från OeconomieUtskottet, angående förbud emot anläggande af så beskaffade Vattenverk, hvarigenom, förmedelst uppdämningar. angränsande ägors uppodling och förbättring hindras. 3:0 Från samma Utskott, angående högden af laggild gärdesgård af sten. 4:0 Från samma Utskott, om inrättande af en practisk Bergs kola.
Låt bli att tala om den där brännmästaren, nu till julen åtminstone! FRU SEGERSTEDT. (stiger upp) i matsalen). Du har rakt inga skäl att förakta honom. ( g å r i n (efter henne) (Går sedan genom salen till tamburen. I dörren stöter hon på Karlsson). EMMY. Åh mamma! God af ton, fru Stjernf elt! Det var så att g eneralen skickade bud ef ter mig, och här är j ag nu mangrant. EMMY. (kyligt) KARLSSON. Herr Karlsson är god och stiger in i matsalen de dricker te där som bäs t... KARLSSON. Hm det är s å att... KARLSSON. EMMY. Jag kan nog v änta h är, ska j ag säga, bara jag fick tala med f ru Stjernfelt under tiden... EMMY. Med mig? Om hvad då? (småskrattar skämtsamt) KARLSSON. Nå kantänk a! Nog vet fru Stj ernf elt det alltid! Bästa herr Karlsson, ska vi nu inte l ämna det där ämnet? D en s aken kommer ni med både i tid och otid. Ni vet ju i al la fall hvad j ag tänker... KARLSSON. EMMY. Å ja, men det kan komma tider då f ru Stjernfel t ångrar sig det, ska jag säg a. EMMY. Hör nu, herr Karlsson, k an vi inte vara goda vänner fö r det? Vi ska inte göra oss tråkiga bara. Herr Karlsson är en klok man, och ni sk a inte vara envis KARLSSON. Ska inte jag? Jag ska väl inte l ämna halfgjord sak häller. Jag ska envi sas tils det knäpper, sk a jag säga. Mer än en skuta har blifvit f ast i en smal vändning. ( s k r a t t a r ) EMMY. Man k an bli originel f ör mindre, ska jag säg a. Hör nu, lilla fru Stjernfelt, var hon inte inne nyss och såg efter unge barons rum hva? Än sedan? EMMY. (Bjällror komma närmare och stanna) KARLSSON. (hotar med fingret) Aj, aj ! EMMY.
Och Sarai, Abrams hustru, tog sina Egyptiska tjensteqvinno Hagar, och gaf henne Abram sinom man till hustru, sedan de hade bott i tio år i Canaans lande. Och han lade sig när Hagar, och hon vardt hafvande. Då hon nu såg, att hon vardt hafvande, föraktade hon sina fru. Då sade Sarai till Abram: Du gör orätt emot mig; jag hafver laggt mina tjensteqvinno när dig; nu, efter hon ser att hon är hafvande vorden, måste jag ringa aktad varda för henne: Herren dömme emellan mig och dig. Men Abram sade till Sarai: Si, din tjensteqvinna är under ditt våld, gör med henne, som dig täckes. Då nu Sarai ville späka henne, flydde hon ifrå henne. Men Herrans Ängel fann henne vid en vattubrunn i öknene, nemliga vid den brunnen, som är på den vägen till Sur. Och sade till henne: Hagar, Sarai tjensteqvinna, hvadan kommer du? Eller hvart vill du? Hon sade: Jag hafver flytt ifrå mine fru Sarai. Och Herrans Ängel sade till henne: Vänd om till dina fru igen, och ödmjuka dig under hennes hand. Och Herrans Ängel sade till henne: Jag skall så föröka dina säd, att för stor myckenhet skall hon icke kunna räknas. Yttermera sade Herrans Ängel till henne: Si, du äst hafvande vorden, och skall föda en son; hans namn skall du kalla Ismael, derföre att Herren hafver sett dina vedermödo. Han skall vara en grym man; hans hand emot hvar man, och hvars mans hand emot honom; och han skall bo emot alla sina bröder. Och hon kallade Herrans namn, som talade med henne: Du Gud ser mig; ty hon sade: Visserliga hafver jag här sett ryggen på honom, som mig ser. Derföre kallade hon brunnen en brunn dens lefvandes, som mig ser, hvilken är emellan Kades och Bared. Och Hagar födde Abram en son, och Abram kallade den sonen, som Hagar födde honom, Ismael.
Mosaiska trosbekännare här i riket tillerkända: B. VIII. 91, 166, 224, A. 225; U. IX. 206, 367, A. 367; E. X. 161. — N:o 118, i anledning af väckt motion om profs afläggande för erhållande af ledig folkskolelärare-befattning: B. VIII. 91, 166, 225, A. 226. — N:o 119, i anledning af väckt motion i fråga om åtgärder för befordrande af laga egoskiften: B. VIII. 91, 166, A. 166. — N:o 120, i anledning af väckt motion, angående förkortande af tiden för riksdagarna: B. VIII, 91, 166, A. 166. — N:o 121, i anledning af väckt motion om skärgårds-flottans åtskiljande från örlogs-flottan samt förseende med egen officerskorps: B. VIII. 16, 164, 211, A. 211. — N:o 122, i anledning af väckte motioner om upphiifvaude af föreskrifter, angående censur å theaterpjeser: B. VIII. 16, 164, 211, A. 214; U. IX. 148, 178, A. 178. — N:o 123, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter rörande Lazaretternas styrelse och förvaltning: B. VIII. 269, 375, A. 375. — N:o 124, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende å de rusthållare åliggande skyldigheter dels då manskapet beordras-till fångbevakning dels under krig: B. VIII. 269, 375, A. 375. — N:o 125, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter rörande remonteringen vid indelta Kavalleri-Regementena: B. VIII. 270, 375, A. 375. — N:o 126, i anledning af väckt motion oro inrättande af Hederadomstolar för Arméens officers-korpser: B. VIII. 270, 375, A. 375. 18 — A — Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 127, i anledning; af väckt motion om upphörande af statsanslaget till Kongl. Theatern, och Theaterns upplåtande åt enskilde: B.