Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då, i följd af numera erforderliga Arbetskommenderingar, en opåräknad kostnad tillkommer för i år af omkring 9,000 R:dr och för nästa år af ännu högre belopp, nedsätles det för år 1857 afsedda anslag i verkligheten till omkring 32,000 R:dr; i följd hvaraf, så framt ett särskildt tillskott ej kan erhållas, Chefen för Ingeniör-korpsen befarar del blifva nödvändigt att då, liksom 1854, på kommande års anslag anticipera hvad som behöfs för att arbetet må kunna jemnt fortgå till årets slut; en åtgärd, som verkar till de sedermera an visade tillgångarnas nedsättande. Som Staten likväl icke kan undgå, har såsom öfverallt, der ett ändamål skall vinnas, att anslå de medel, som dertill oundgängligen erfordras, så har Chefen för Ingeniör-korpsen, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, ansett att den årliga anslagssumma, som för Carlsborg borde anvisas, så framt fästningsbvggnaden skall kunna hafva någon framgång, under åren 1858, 1859 och 1800 "vöre B:ko R:dr 100,000 eller 150,000 It:dr Riksmynt,' 2:o Carlskrona. I mitt ofvan åberopade anförande till Stats-Råds-Protokollet den 9:de November 1853, hade jag Nåden uppgifva, att för då återstående arbeten på Kungsholms fästning och till sundens stängande öster och vester om stora inloppet, erfordrades 91,600 Riksdaler banko; dertill är ock, enligt hvad Chefen för ingeniörkorpsen anmält, denna summa tillräcklig, sedan Eders Kongl. Maj:t af särskilda medel ersatt de utgifter, hvilka af högre dagsverks-kostnader och tillkomne arbeten år 1854 föranleddes, hvadan inga förändringar eller tillägg med afseende på dessa beräkningar nu ifrågakomma.
Enligt Rikets, Ständers underdåniga hem-?, ställan, bär Kongl. Maj:t jemväl låtit utfärda en förnyad Stadga, angående inrikes förpassning ocb tullbevakning, hvars ändamål var att, genom en fortsatt cantroll, söka hindra, det utländska varor, sorn kunna på Rikets vidsträckta kuster blifva olofligen in-. förda1, icke måtte till de större afsättningsplatserna inom Landet spridas. Ehuru Kongl. Maj:t härvid sökt att i möjligaste måtto undvika alla föreskrifter, sorn kuiide föranleda till den inrikes handelns försvårande, liar likväl klagan i detta afseende blifvit förd, hvarpå Kongl. Maj:t icke kunnat undgå att fästa afseende. Nödvändigheten af serskilda, controller vid varu-transporter, inrikes orter emellan, torde emedlertid icke kunna bestridas, då kust-bevakningen genom Örlogs-fartyg upphört, samt en af Kongl. Majit på försök anbefalld dylik bevakning genom Lotspersonalen ej heller uppfyllt ändamålet; men Kongl. Majit jiar, för att icke försumma någon åtgärd, som, med minsta olägenhet för handels-rörelsen, kail förena en säker bes Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. N.o 1. 119 vaknings-controll, i Nåder anbefallt GeneralTull-styrelsen, att inkomma med förslag till en fullständig bevaknings-kedja vid hafskusten och förändrad reglering äf inrikes tullbevakniugen, samt derjemte i underdånighet upplysa hvad verkan Förpassnings-stadgan haft i afseende på tull-i 11 traderna, och Kongl. Majit har, i anledning äf detta nu afgifna förslag, nyligen fattat beslut om förstärkta bevaknings-änstalter vid kusterna, i följd hvaraf de ännu återstående tull-bevak'nings-stationer i det inre af Landet vid Jönköping) Örebro, Södertelje och Hofva komma ätt indragas, och förpassliings-skyldigheten vid transport äf utländska varor inom Landet att i det närmaste återföras till hvad derom stadgades genom Kongl. Kungörelsen af den 14 Junii 1822» Bland åtgärder till lättnad för handel på utrikes orter, vill Kongl.
Då en af Ekon.-Utsk:ts ledamöter ut tryckt något missnöje med att Utsk:ts motivering blifvit ogillad, och då han dervid tillika nämnde mitt namn, ber jag att få erinra honom om att det blott var i en punkt, som jag motsatte mig denna motivering. Till försvar för denna punkt har han nu anfört, att åtskilliga diplomatiska ärenden kunna vara af den vigt att det icke är lämpligt att representationen der uppträder. Han har äfven påminnt om den tid, då representationen sjelf tog dessa ärenden om hand. Denna beklagansvärda tid önskar jag icke åter. Jag anser äfven att det är enligt med grundlagens stadgande att K. Maj:t sjelf handlägger dessa ärenden; men detta H. IV. _ 3 34 Den 2 Maj f. m. kan icke föranleda den åsigten hos tnig, att det bör vara representationen förmenadt att göra en framställning. Det är endast mot det uttryck af Utsk:t »i hvilket fall som helst», som jag gjort anmärkning. För öfrigt har jag sagt, att jag anser, det Utsk:ts förslag mycket väl kunde antagas. Många rop på propos. hördes ånyo. Frih. Raab: Jag har med nöje åhört de motiver, som Frih. Tersmeden anfört, och lör dem, som åhört mitt yttrande vid början af detta plenum, tror jag icke det skall förefalla besynnerligt. att jag sökt och önskat få tillräckliga motiver för att instämma med Frilen i den slutmening, hvartill han kommit; men detta har icke lyckats mig. Jag måste lästa uppmärksamheten på, att Frih. Tersmedens förslag kan misstydas. Der står, »att iv. M. icke lärer underlåta, att på diplomatisk väg och i samband med utländska makter uttala sig till Polens förmån, enligt folkrättens och mensklighetens fordringar, dock utan alt freden störes, så länge det kan ske såsom förenligt med vårt sjelfbestånd och utan att kränka Sveriges ära och värdighet.»
I anledning af föreskriften uti 2:dra Ärt» f> §. uti den af Riksens Ständer vid detta Riksmöte antagna Beviliningsstadga för nästkommande år 1816 och påföljande åren: att då Låntagare endast förskottsvis erlägger den Bevillning, hvilhenför utlånta medel belöper, hans ovilkorliga rätt är, att detta förskott af Långifvaren återfå, på det sätt att 5 Procent afdrages å den för Lånet utfästa Renta: att Låntagaren bör åtnjuta detta afdrag vid hvarje Rentebetalning, och derå gifva qvitto: samt att, om fordran i Concours utsökes, Borgenären åligger under den i öfrigt stadgade Edgång jemväl inbegripa, att de qvitterade Beviliningsafdragen fått af Gäldenären fulleligen åtnjutas; f'å Riksens Ständer föreslå en efter berörde beslut lämpad förändring af det, uti Kongl, Kungörelsen den 18 Januari 1810, bestämda Edsformulaire, till bestyrkande af fordringar som i Concourser bevakas, hvilket formulaire torde hädanefter blifva så lydande: ’ Jag N. N. svär vid Gud och Hans Hejiga Evangelium, att den af mig uti N. N. Concours vid N. N. Domstol, (å Kongl. Maj ts o.ch Kronan*) (.å N. N. Direktions) (å N. N. Cassas Den 29 Juli'. 467 C Tissås vägnar) (i egenskap Uf Förmvndnre ) (Curator för N. N.) (i egenskap af Lagligen tillförordnad Syssloman) (god Man) (i N. N.
Och att det icke är behof, utan egennytta, som föranleder honom att drifva sin handelsrörelse med spritdrycker, bevisas bäst deraf, att flere landthandlare, som icke idka denna rörelse, hafva sin goda utkomst och till och med kunna samla förmögenhet. Då således - Motioner i Preste-Ståndet 1862. 49 ledes handeln med spritdrycker är för allmänheten förderflig och för de handlande sjelfvc umbärlig, föreslår jag följande tillägg i “Kongl. Maj:ts nådiga Förordning, angående yilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade drycker“: den, som å landet idkar handelsrörelse, får icke, hvarken i större eller mindre qvantitet, försälja bränvin eller andra brända eller distillerade drycker. Men skulle ett så absolut förbud icke befinnas antagligt, så föreslår jag: att hvarje landthandlare, som vill sälja bränvin eller andra brända eller distillerade drycker, äfven till 15 kannors belopp eller derutöfver, måste dertill söka särskildt tillstånd i den ordning, som 14 § af bögstberörde nådiga Förordning stadgar. Stockholm den 19 November 1862. P. J. Emanuelsson. iVö 39. Af Doktor P. J. Emanuelsson: Om tillägg till f § i Art. i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 26 Oktober 1860, angående vilkoren för tillverkning af bränvin. Då det stadgas i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 26 Oktober 1860, angående vilkoren för tillverkning af bränvin, Art. 1 § 1, att vissa der uppräknade embetsoch tjenstemän icke må befatta sig med dylik tillverkning, så bar det utan tvifvel varit lagstiftarens mening, att desse embetsoch tjenstemän hvarken omedelbarligen sjelfve, eller medelbarligen genom andra, skulle få utöfva bräuvinsbränning på sina boställen eller enskilda egendomar. Grunden till stadgandet är den, att de, till följd af sina befattningar, kunna komma att deltaga i beslut om bränvinstillverkning eller kontroll derå. De borde derför i alla dylika frågor vara opartiske och ointresserade.
Fru Engelbrecht pauserar gärna och fyller ut pausen med en begrundande mimik, i stället för att växla mellan böner och hotelser, mellan kvinnans och drottningens vapen, i raskt tempo, oreflekteradt, efter ögonblickets impulser. Emellertid var hennes framställning af stort intresse, de stora utbrotten grepo ovilkorligen, och på det hela taget var hon i konstnärligt afseende hufvudet högre än allt folket.TEATER-REVY. Ty i öfrigt lände denna föreställning ej teatern till heder. Iscensättningen var ej lyckligt gjord, särskildt scenen med Rizzios mord var mycket illa arrangerad. Bland andra misstag stöter det att se denne klänga sig fast vid drottningen med båda armarne om hennes lif. Sista aktens dekoration var ej lyckligt väld, den bör vara mörk, dyster och trång; i Dunbars slott ' finnes ej en sådan pelarsal som den nu framställcfa, och funnes den, skulle Bothwell ej föra drottningen dit. Pjesen föreskrifver » ett gammalmodigt rum ». Herr Ranft var en god Knox, och herr Schotte visade i Ruthwens roll, att han kan spela detta slags roller, de flesta öfriga medspelande ådagalade i sina, att de ej kunna det. Herr Olssons brist på vårdadt tal i » högt språk » och på studerad plastik gjorde, att Darnleys vackra roll i hans händer blef en sentimental, gnällande stackare, och herr Engelbrechts Bothwell var en sällsynt underhaltig prestation. Det kunde ej annat än väcka förvåning, då herr Engelbrecht, som ju har en mångårig vana vid det stora skådespelets stora roller, i tredje akten säger till drottningen, att hon skall resa ut på hafvet, » där sorgerna blåsa bort i det oändliga och modet spännes som ett segel », eller då han ber henne att » sätta lifvets krans i sina vårfriska lockar » i ungefär samma ton, hvarmed den gemytlige läkaren-räsonnören i en fransk komedi kunde ordinera någon liten markisiijna en badresa eller några antipyrinpulver, — men man fick förklaring pä gåtan.
1 det följande torde dock blifva, tillfälle att jemväl fästa uppmärksamhet vid jemförelse med de förutgångne åren. Uppgifterne hafva för en del län meddelats gemensamma för landsbygd och städer, för andra skiljda. Då detta senare är mest upplysande, och då, såsom redan är antydt, formulärblanketter varit utdelade till hvarje fattigvårdssamhälle, så har jag för de län, från hvilka gemensamma uppgifter i femårsberättelsen ingått, särskildt begärt att erhålla del af städernes primäruppgifter, hvarjemte en fullständigare sådan äfven för Stockholms stad erhållits. Denna sistnämnda har till största delen blifvit i sammandraget, tab. N:o 13, intagen, men för de län, från hvilka för landsbygd och städer gemensamma uppgifter i femårsberättelserne ingått, hafva dessa ock blifvit till sammandraget öfverförde, hvaremot jag i det följande skall söka att, så vidt de meddelade primäruppgifterne det tillåtit, lemna upplysningar särskildt för landsbygd och städer i hvarje län. Kol. 2 och 3, afsedde att upplysa om antalet särskilde fattigvårdssamhällen i hvarje län och antalet rotar, i hvilka dessa varit delade, hafva icke blifvit allmänt besvarade på ett upplysande sätt, måhända i följd deraf, att rubrikerne å de till fattigvårdssamhällena utdelade formulärblanketterna ej äro egnade att oförändrade bibehållas i länssammandraget. Dessa kol. äro alltså i sammandraget af femårsberättelserna ej ifyllda. De särskilda fattigvårdssamhällena i riket kunna dock, såsom ofvan är antydt, antagas öfverstiga 2,000. I afseende på kol. 4, antal fattighus, synes ej anledning saknas till det antagande, att mindre s. k. fattigstugor ej alltid medräknats, hvadan sålunda slutsumman för hela riket: 2,123 torde kunna antagas såsom ett minimum.
Utsk. Betänkanden. 783 Transsumt af Protocollet, hållet uti Riesens IToglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 15 Maj 1818- Herr Prosten m. m. Kolmodin samt Herrarne Enroth, Malmberg och Faur eli, hvilka, då Utskottets förra Betänkande om rättighet för Städernas Magistrater att förrätta Dykeriauctioner meddelades, voro af serskilda tankar, förklarade, det de vid deras då afgifna yttranden oförändradt förblifva. Ut Supra. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Utlåtande, i anledning aF gjorde anmärkningar vid dess Betänkande rörande vackt fråga ont f örändring uti 9 f. af Kongl» Maj:ts förnyade Seglationsordning den 15 Tuni 1774. Detta Betänkande, sorn Vällofl. BorgareStåndet behagat bifalla, men Hogvördiga Prest* Ståndet ogilla, har blifvit äterremitteradt från Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt He* dervärda BondeStåndet på grund af följande tili dess Respectiva Stånd dervid gjorda an» märkningar : 1:0 Af Herr Grefve Claés Cronstedt. 784 Besv. och Ekon. TJtsk. Betankanden. att all Lag val borde vara byggd på rättsgmader, om tnenniskan vore fullkomlig, men som hon det ej är, måste
Lånet som oundgängeligen borde contant inbetalas, utgjort det belopp, som kunde förfallet anses; denna TT5:del var således ock allt, hvarmed Gäldenärens uteblifvande, å bestämd dag, manquerade Disconl-Verket; samt följaktligen denna y^rdel det enda rätta belopp, hvarå Gäldenär borde erlägga så kallad Öfvereller Straff-ränta, o. s. v./' — hvarvid dock utelemnats den slutrad, som hörde till beviset för mitt påstående, ”emedan Straffet eller plikten i detta som i alla andra fall, väl bör motsvara det fel som begås, och den skada som göresHeter det i Afdelningens Betänkande: ”Commerce-Puldet synes således hemta stöd för sin anmärkning af det förhållandej att vid förre Discont-Directionerne ornsättningar fingo ega rum j fastän sådane icke i Reglementet voro omf tirniäldeP Stats-Utskottets Betänkanden. 4ö9 Jag hemställer om någon kan möjligen fatta mitt yttrande så, att jag härifrån hemtat stöd; jag har tvärtom sagt, att då var förhållandet helt olika, men stödet för min motion var och är det nyss citerade ordalag ur detsamma mitt memorial, ”att då Riksens Ständer stadgade vid sistlidna Riksdag en verklig omsättnings-rättighet, samt bestämde, såsom vilkor, för densammas begagnande uti f d. Filial-Disconterne, minst .dels afbetalning hvar 6de månad, så vida Fullmägtige eller Directionen pröfvade säkerheten för Lånet fortfara, så har i ordets enkla bemärkelse, ej mera än den f-:delen af primitiva Lånet, som ov äger ligen borde contant inbetalas, utgjort det belopp, som kunde förfallet anses; denna f^.-del var således ock allt hvarmed Gäldenärers uteblifvande pä bestämd dag manquerade
Detta syftemål skulle likväl helt och hållet motverkas, örn Konungen, genom de dubbla tjenstårens borttagande, nödgades, för att -belöna skickliga skollärare, gå utom förslaget vid regala pastorats tillsättande. Jag fortfar altså att på de skäl, jag förut anfört, begära ulerremiss. D c u ij Juli c. m. Hr von Hart ina ris dorff: Man liar orätt, då man, i frågor af allmän beskaffenhet, betraktar saken med uteslutande afseende å den I jenstemannacorps, sorn synes närmast interesserad deraf, och icke med afseende å statens fördel på det hela. På en sådan afväg synes man nu vara stadd. Het är för att få bättre lärare och bättre prester, sorn staten bör göra uppoffringar i ett eller ett annat afseende, och icke för denenaeller andra corpsens skull. Afskaffindet af den dubbla tjenstårsberäkningen har till ändamål att förekomma, å ena sidan, att personer, som icke hafva kallelse för lärare-embetet, icke böra kasta sig in derpå för att vinna en högre tjenstårsberäkning och sålunda åtkomma ett pastorat; och å den andra, att för kyrkan passande personer icke må afskräckas att egna sig deråt, af fruktan att nå den vägen icke linna sin bergning. Den, som handlägger befordringsärender af ifrågavar. slag, skall bäst finna till hvilka orättvisor den dubbla tjenstårsberäkningen leder. Man finner personer, som hafva flera tjensteän lefnadsår, ja, att den, söm varit prest förr, än en annan varit född, likväl kan blifva utesluten i eollision med denne. Vill man bibehålla dea orimliga tjenstårsberäkningen, så är det staten, sorn deraf har skadan. PresteSt. har ingenting att tacka eller betala för, om den afskaffas, ty det är för statens vinning det sker.
Dito Hudiksvalls stad dito Dito Fäbodar Dito Lots-hemman Krono-Nybyggen med frihetsår, hvaraf 10 st. om tillhopa 10} öresland redan in gatt i skatt (32 mantal Krono ej inberäknade i Summa mantal) Krono-Torp med frihetsår, i Gestrikland, utan åsatt mantal Krono-Skattehemman Dito Hudiksvalls stad donerade, 2,007 mantal Skatte Dito under Bruk skatteköpte, derå åboerne äga besittningsrätt, samt Rekognitions-Skogshemman om tillsammans 40jt mantal Militie—boställen Ecklesiastika dito Skattlagde, obebyggde Torp, Utjordar, Urfjeilar utan mantal, Myrslotter m. fl Lägenheter, sorn ej inbegripas under något hemmans ränta, i Gestrikland, Skatte. Dito dito dito dito (utom 2 i Norra Helsingland) Krono. Oskattlagde, bebyggde, deribland 2,180 åt Soldater och Båtsmän å lifstid upp latne Torp Dito obebyggde Lägenheter " Backstugor Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman under ständig äganderätt J)it0 dito dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter, af särskilde slag. som ej under något Hemmans räntor inbegripas, och dels blifvit vid nuvarande dispositionsrätt, med eller utan ränta, bibehållne, dels äro gamla Skattefisken Dito dels skattlagde, dels bortarrendcradc, dels beroende på undersökning och Skatteförsäljning: Krono Tull-mjölqvarnar med tillsammans 205 par stenar ’ ’ Tull-sågqvarnar: grofbladige * Dito finbladige med rätt till köptimmer från Kronans skogar
Götheborgs Låne-kontor innehade, efter hvad nyssberörde § i förlidet års Revisionsberättelse omförmåler, den 13 September 1862, en fond för Handelsoch Nåringsdiskonten af R:dr 3,600,000: — deraf ordinarie förlag R:dr 3,250,000: ■— och förstårkningsmedel 350,000: — S:gr R:dr 3,600,000: — Nämnde förstårkningsmedel återlevererades till Reservfonden under September, November och December månader samma år, hvarefter ifrågavarande fondandel intill den 5 sisth September förblifvit vid det ordinarie beloppet af R:dr 3,250,000. Malmö Låne-kontors Handelsoch Nårings-diskontfond utgjorde, enligt ofvan anförde § af sista revisionsberättelsen: ordinarie fond R:dr 1,150,000: — förstårkning-smedel 100,000: — S:gr R:dr 1,250,000 Sedan dessa förstårkningsmedel 100,000 under September oell Oktober månader återlevererats, utgjorde fonden allenast R:dr 1,150,000: intilldess, den 16 April detta år, en ny förstärkning meddelades af . 300,000: hvilken ännu af Lånekontoret innehafves och hvadan Handelsoch Nårings-diskontfonden derstädes nu utgör R:dr 1,450,000: Hos Wisby Lånekontor, hvars ordinarie Handelsoch Nårings diskontfond utgör R:dr 225,000: utestod, enligt förra årets Revisionsberättelse en förstårkningssumma af 60,000: S:gr R:dr 285,000: Genom inbetalning till Reservfonden under September och November månader af berörde 60,000: nedgick fonden till R:dr 225,000: men år åter ökad förmedelst en den 23 Juli detta år meddelad ny förstärkning af . 50,000: till R:dr 275,000: — 43 — 53. Tillfälliga förstärkningar till
Till upplysning och ledning vid bestämmande af de bevillnings-afgifters belopp, som skola utgöras, böra, före den 15 Mars nedannämnde år, följande officiela uppgifter meddelas, nemligen: a) del år, då allmänna bevillningen förslå gången kommer alt enligt denna Stadga påföras: 1:o —r 2:o af hvarje inom riket bildad hypolheks-inrättnings direktion: uppgift å det värde, hvartill hvar och en af samma hypotheks-inrättning till belåning anmäld egendom blifvit uppskattad, vid derå, under loppet af nästföregångna tio år, för dylikt låns erhållande anställd och godkänd värdering; och 3:0 b) hvarje år: 1:0 2:o af hvarje inom riket bildad hypotheks-inrättnings direktion: uppgift å det värde, hvartill hvar och en i samma hypotheks-inrättning under föregående året till belåning anmäld egendom blifvit uppskattad; 4:o Bih. till R. St. 5:o af vederbörande tullkammare: summarisk uppgift å hvarje handlandes export och import af varor till slag och myckenhet; 0:o —• § 26. De i näst ofvanstående § föreskrifna uppgifter böra, der sådant utan synnerlig svårighet sig göra låter, upprättas församlingseller socknevis; och inom olika län eller i särskilda städer belägna egendomar få lika litet, som de i särskilda län eller städer bosatte lönoch pensionstagare å en och samma uppgift sammanföras. Omförmälda uppgifter skola inom stadgad tid antingen tillsändas Konungens Befallningshafvande i länet eller omedelbart tillställas i stad Magistraten och på landet vederbörande Kronofogde för att till Bevillnings-beredningarna öfverlemnas; skolande de bland dessa uppgifter, som afse fast egendom, derest desamma taxerings-längden icke bifogas, sedan Beredningen afslutat sina arbeten, till Magistraten eller Kronofogden återställas för att nästkommande års Bevillnings-beredning tillhandahållas. § 27. Direktionen eller Styrelsen för hvart och ett bolag, som fått sina bolags-reglor af Kongl. Maj:t stadfästade och antingen står under offentlig kontroll eller har inskränkt ansvarighet enligt Kongl.
Ett af Kanslersoch Gouverneurs-embetena afgifvet förslag till Krigsakademiens förändrade organisation hvilar emellertid, för att handläggas gemensamt med Landtförsvarskomitéens förslag. 10:o af den 25 Augusti 1860, angående utbyte af f. d. Förarebostället vid Södermanlands regemente | mantal Wreta mot kronoskättehemmanen Kroberga Westergården ^ och Östergården \ mantal i Södermanlands län. (115.) 1860 den 11 September i underdånighet föredragen: och Krigsoch Kammar-kollegierne förständigade att, jemte vederbörandes underrättande om hvad i detta ärende blifvit af Kongl. Majit och Rikets Ständer beslutadt, verkställigheten deraf i behörig ordning ombesörja. 11:0 af den 15 September 1860, i anledning af Kongl. Propositionen, angående Jemtlands Roteringskassas befrielse från bidrag till anskaffning och underhåll af Jemtlands Hästjägarecorps’ beklädnad. (124.) 1860 den 16 Oktober i underdånighet föredragen: och vederbörande underrättade om hvad Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition i detta ämne beslutit. 12:o af den 15 September 1860, angående ifrågaställa ändringar i Militae-boställsordningen. (126.) 1860 den 16 Oktober i underdånighet föredragen: och meddelades Krigskollegium befallning att, oberoende af den nya Skogs-ordning, som framdeles kan komma att utfärdas, afgifva underdånigt förslag till ny Militiae-boställs-ordning, med förändrade stadganden i de delar, hvaruti den nu gällande MilitiaG-boställs-ordningen må, efter redan vunnen erfarenhet, finnas numera vara mindre lämplig. 13:o af den 5 Oktober 1860, angående förnyad författning om utskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Reväringsmanskapet. (145.) 1860 den 13 November i underdånighet föredragen och Nådig kungörelse i ämnet utfärdad. Kongl.