Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd häraf har motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställa, dels ett belopp af minst 3,000 Ståls-Utskottets Utlåtande Jtä 99. 75 R:dr för bekostande af en eller tvä lämplige personers utsändning till inhemtande utrikes af fullständig kännedom om nuvarande bästa sättet för humleodlingens bedrifvande, sä väl i större som i mindre skala, dels ock en summa af minst 2,000 R:dr till hvarje län, der förening bildades, som förbunde sig att ej mindre på tjerdigt ställe samt med biträde af någon utaf förstnämnde personer anlägga en normal-humlegård för länet af minst två tunnlands areal, än äfven der anställde en utaf bemälde personer inlärd humlegårdsmästare, som, jemte skötandet af normalhumlegården samt meddelande af undervisning på stället, också vissa tider hvarje år, mot billig resekostnadsersättning af Flushälluings-sällskapet, skulle kringresa länet för att uppmuntra till humlegårdars anläggning, biträda dervid samt efteråt besöka dessa anläggningar och meddela råd för berörda odlings förkofran och utvidgning; och ansåg motionären det sistnämnda anslaget ej behöfva beräknas för flera än fem eller sex län, emedan under nästinstundande stalsregleringsperiod sannolikt icke större antal komme att anmäla sig till delaktighet af anslaget. Lika med motionären anser Utskottet att det skulle så väl för den enskilde jordbrukaren som för det allmänna vara högst fördelaktigt om humleodlingen inom landet kunde erhålla den utveckling och förkofran, att ölbryggeriernas behof af denna vara kunde af landets produktion fyllas; men, då något allmännare intresse för denna näringsgren icke visat sig, synas de af motionären väckta förslag icke vara för ändamålets ernående lämpliga. Skulle i någon ort uppmuntran eller understöd uti ifrågavarande hänseende af omständigheterna påkallas, torde Hushållningssällskaperna icke sakna derför erforderliga medel; och anser sig Utskottet alltså böra hemställa, att Herr Alanders ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs ulan afseende. 42:o.
Sollefteå till Norrige, angående väganläggning från 120: 7. Spaniers enka, angående pension ät 194. Stamholländerier, angående anslag till - 93: 33. Statens utarrenderade egendomar, angående försäljning af 95. Statistiska Tabell-kommissionen, angående anslag till 93: 3, 5. » Centralbyrån, angående anslag till 93: 4. » » angående anställande af en Kalkylator derstädes 93: 6. Statsverkets tillstånd, angående Kongl. Maj:ts Proposition om 1. Stats-obligationer, Svenska, angående inrikes upplåning mot 165. Stipendier åt Theologice studiosi, angående 123: 22. Stockholms befästande, angående anslag till 84: 40. Stockholm—Upsala, angående jernväg mellan 160: 1. a. » —Sagån, angående dito 160: 1. b. Storbacken till sjön Waikijaur, angående väganläggning från 120: 10. Strinnholm, Sekreterare, angående anslag ät 152: 65. Strömming s-tionde, angående ersättning för oriktigt erlagd 70. Strömsholms kanalbolag, angående erhållande af eganderätt till jord — 19. Ströms enka, angående pension åt 152: 28. Stubbörens anslående till fattigvård m. m 69. Stålhammar, Kapiten-Löjtnant. angående pensionåt 152: 36. Svanström, Löjtnant, angående pension åt 152: 13. Svenska Akademien, angående anslag till 123: 79. Svenska folkets sagohäfder, angående anslag till utgifvande af 123: 125. Svenska språkets lagar, angående anslag till lifgifvande af 123: 97. Söderköpings vattenkur-anstalt, angående lån till 141. Södlings arbete: ”Genväg för barn att lära läsa och skrifva”, angående anslag för 123:125. Sveriges Flora, angående anslag för utgifvande af 152: 64. T. Tabell-kommissionen, Statistiska, angående anslag till 93: 3, 5. Teknisk skola i Upsala, angående anslag till 93: 40.
Utsökningsbalken, ägande makt, att hafva tillsyn å lagskipningen vid UnderRalterna, LandsKamereraren icke tillkom me att ingå i förklaring deröfver, då, vid betraktande af den för LänsStyrelserna fastställda arbetsordning, nämnde makt ej kunde i LandsKontorsExpeditionen utöfvas; men att en sådan maktutöfning, vid tillfällen som det ifrågaställda, sjmtes hvarken möjlig eller lämplig, så vida, om den borde äga rum, LandsKontoret alltid skulle nödsakas att förut vända sig till Konungens Befallningshafvande i LandsKansliet, för att få veta om förvandlingsstraffet vore riktigt bestämdt; med åberopande af hvilka omständigheter Landshöfdingen, för egen del, erinrat, att den i Lag och Landshöfdinge-instruktionen utstakade gräns emellan judiciella och administrativa Embetsmyndigheterna skulle, om icke hindra, åtminstone befria Landshöfdinge ifrån skyldigheten att tillse och granska, huruvida Domstolarnes beslut i lagskipningsväg voro med Lag öfverensstämmande, hvilket ock skulle vara oförenligt med hans öfriga göromål, afven om en sådan granskning inskränktes till brottmål, polisförbrytelser och de flera mål, der kroppsstraff på ett eller annat sätt kom i fråga, och att, ehuru Landshöfdinge, i hvad på honom ankom me, borde söka att rätt befordra och orätt hindra samt tillse, att hvar och en finge njuta Lagen tillgodo, det likväl, för utöfningen af denna hans embetspligt, måste förutsättas, att den blifvit påkallad af förfördelad persons klagan eller af underordnades anmälan örn förefallen olaglighet, eller ock föranledd af någon uppenbar lagöfverträdelse, som händelsevis kommit till Landshöfdingens egen kännedom. Då, oaktadt dessa andraganden, AdvokatFiskalsEmbetet vidare fullföljt ofvanberörde anmärkningar och framställt slutpåstående, deröfver vederbörande jemväl blifvit hörda; har Kongl. HofRätten i detta mål, genom R. St. Just, Ombudsm.
– Det var verkligen en öfverraskning! – Ja, icke sant? Och ändå kommer jag just, som om jag vore kallad! – Hans hungriga blick flackar öfver rätterna på bordet och stannar ändtligen på Rantzau. – God dag, min käre grefve! Ni också här! Det är alldeles som i den gamla, goda tiden! Låt oss alltså gå till bords! Han kastar sin kappa och sin hatt åt Wolff och vill slå sig ned vid bordet; men Rantzau hejdar honom. – Låt oss få nyheten först, he! Hvad är det för en Jobspost, ni rider med? – Nej, nej! protesterar Brandt. – Tids nog få ni veta det! För ögonblicket kan jag omöjligt ha tanke för annat, än den där sköna omeletten! – Rätt så, min käre kammarjunkare! instämmer Struensee, småleende. – Låt oss uppskjuta alla obehagligheter tills vi ha blifvit mätta och glada! Brandt har redan hunnit förse sig både med mat och vin. Nu lyfter han sitt glas högtidligt och dricker värden till. Hans mörka ögon blinka med ett upphetsadt uttryck. – Ja, ja – nickar han. – Låtom oss äta och dricka och vara glada! I morgon skola vi dö! – För tusan, min käre vän – säger Rantzau. – Det här låter betänkligt. – Var lugn, min käre grefve, det gäller icke ert skinn! – Godt och väl, he! Jag är för tillfället osårbar, sa’ han, som låg i brunnen. Men det finns andra Rantzau kastar en medlidsam blick på Struensee. Båda vänta i spänning och vaka ängsligt öfver Brandts minspel. Han är synbart exalterad, och ehuru han äter och dricker med god aptit, behålla hans ögon sitt till hälften viktiga, till hälften sorgsna uttryck. – Ja – säger han, vemodigt leende, i det han serverar sig en ny kotlett – det är dåliga nyheter jag bringar – Allt är förloradt – he? Utom äran och aptiten! – Hvarifrån kommer ni närmast? frågar Struensee. – Från Pinneberg. Jag har varit hos min stackars mor, som jag icke sett, sedan hon blef änka för andra gången Men nu kan Rantzau icke längre lägga band på sin otålighet.
Också verkställdes, så väl år 1838 som år r83p , en utbetalning till Höganäs-Bolaget af 5,000 Rdr B:co årligen från gide Hufvudtiteln, och Revisorerne hafva erfarit att en lika utbetalning ägt rum år 1840. Hvad sjelfva försäkringen i det Kongl. Brefvet af den 24Marsi832 beträffar, hvarigenom ett anslag blifvit beviljadt, utöfver den tid , sorn ligger emellan 2ine Statsregleringar, så tillhör det väl icke närvarande Revisorer att deröfver fälla något omdöme; men de kunna deremot icke underlåta att anmärka, att, genom de från p:de Hufvudtiteln åren i838 och i83p skedda utbetalningarne till Höganäs-Bolaget, oaktadt anstånd lemnats med kapitalafbetalningarne , en fördel af 10,000 Rdr B:co blifvit samma Bolag tillskyndad, utöfver hvad som ursprungligen afsågs, och att följaktligen en lika stor förlust drabbat Statsverket. § IX Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 27 April j838 och 34 April i83p, hafva, under hvartdera af revisions-åren, utgått från eyde Hufvudtiteln 2,000 Rdr B:co till Sjömätningarj hvilken utgift, i Revisorernes tanke, för framliden, snarare bör tillhöra Handelsoch Sjöfartsfonden. g 18- Angående förhållandet, vid i83f) års slut, med de, utaf influtna Depositionsmedel från äldre åren, till Herr Presidenten m. m. Westerstrand och Stats-Sekreteraren för Finans-ärendena, i ändamål att förräntas, utanordnade 23,800 Rdr, hvarom 1839 års Revisionsberättelse, pag. 29, närmare förmäler, få Revisorerne meddela, att de till TeaterDirektionen utlånta i3,ooo Rdr numera blifvit tillfullo återbetalda, på det sätt att för beloppet inköpts 26 st. Nya Trollhätte Kanal-Bolags ränte - — 25 — räntebärande Obligationer, hvardera å 5oo Rdr, samt att å de 10,800
Jag nämner detta, för att äfven utur denna synpunkt söka framställa ensamhetseller cellsystemets bestämda och stora företräde framför ali annan fångbehandling; ja vida öfverlxäffonde äfven den efter Auburnska systemet, Ilvars stränga iakttagande man svårligen kan påräkna, och hvarvid man så liitt infaller — jag vägar säga del — uti det löjliga. Hvad som visserligen mycket bidrager lill lättnad vid cellsystem ets införande uti de Catholska länderne, är, jag medgifver det, det mäktiga inflytande, som de af en varm religiös anda intagna ordnarna Les Freres de St. Joseph samt Les Socurs de Charité utöfva på fånga nies ej endast moralitet, utan äfven hvad beträffar arbetet, ordningen och snyggheten inom fängelserna. Jag har varit i tillfälle att sjelf erfara detta vid besöken uti fängelserna i Lyon, Nimes samt le Pénilencier St. Pierre vid Marseille, hvarest dessa ordnar redan frambragt den helsosanimaste verkan. Hos oss torde del ännu, tv värr, länge dröja, innan, i afsecudc på ordning, drill och isynnerhet hag för Den 26 April f. m. 117 delta ansvarsfulla oell mödosamma kall, en dylik fångbevakningsocli uppsynings-personal skall kunna vinnas; och det heror likväl så obeskrifligen mycket häruppå; — delta ifrån fängelse(lireclionen ända ned till fångknekten. Capitaine Woollcombe, dirccteur vid fängelset Parkhursl på ön Wight, och Major Qninet uti Villoides fängelse nära Bruxelles lemnade mig häruppå de mest bevisande exempel. Den förre, biträdd af endast 9 uppsyningsman för 250 gossar, och den sednare med 20 för 725 fångar.
Men hvad vid alla fattas, då lärarekrafter ej härtill finnas afsedda, är tillfälle till den grundligare kännedom af hästen, hvarifrån, såsom ofvan är visadt, ridkonsten, der den högre skall drifvas, mäste utgå. Hvad dylika enskilda skolor dessutom aldrig kunna skänka slaten är berättigade anspråk på högre skicklighet hos kavalleri-befälet, hvilka anspråk från statens sida och för dess nytta borde vara lika oeftergifliga, som å andra sidan befälets att utaf staten erhålla medel att förvärfva för dess tjenst behöflig kunskap. Tid är ej heller att försumma denna angelägenhet. Redan nu kan sägas att hos oss den högre ridkonsten tillhörer en iörsvunnen tid, och de få som ifrån denna hemtat lärdom stå vid gränsen af den ålder, som förlamar större verksamhet. Innan dessas kraft fullkomligt är bruten är af vigt att af den söka begagna sig. Af nu anförda skäl samt då hvarje försvinnande år tärer på den kunskap och skicklighet som ännu finnes och försvårar ett framtida bättre, föreslås: Att uti nära öfverensstämmelse med den plan 1B36 års komité framlade, ridskolor så skyndsamt som möjligt må inrättas. Ehuru såsom nyss sades, herrar kommitterades åsigter och förslag i allmänhet torde böra gillas, finnas dock uti deras betänkande intagna några bestämmanden och kostnadsberäkningar emot hvilka skäliga anmärkningar kunna göras eller vid hvilka förtydliganden synas behöfliga. Dessa skola här nedan i korthet angifvas. Förslaget innehåller »att ingen må till löjtnant vid kavalleriet eller artilleriet föreslås, utan att vid ridskolan hafva genomgått enkel kurs» Huru önskligt än detta vore, torde det ringa antal elever, åt hvilka vid nu föreslagna ridskolor plats årligen kan beredas, lägga hinder i vägen för föreskriftens tillämpning på de före ridskolornas öppnande inom underlöjtnantsgraden befintliga. Utan att beräkna det åtskilliga elevplatser blifva upptagne utaf dem, som söka inträde uti Generalstaben, så ock af Stallmästarekandidater, komma nära 4 år att åtgå innan nuvarande underlöjtnanter hunnit genomgå kurs, efter hvilken tid först senare i tjenst inträdande kunde vid skolorna emottagas.
Län, medgifves egare af obesutne delar, hittills sällan blifvit begagnad, och icke eller hädanefter, ehuru nyttig den än för Dalarnes förkofran skulle vara, lärer kunna befordras, derest icke tillgång på förmonliga penninge-lån kunde beredas allmogen, är vordet föreslaget, att af Bankens tillgångar måtte afsätlas en fondj derutur allmogen i de socknar inom nämnde Län, der storskiften blifvit verkställde, kunde på högst 10 år, emot 4 procents ränta och årlig afbetalning på capitalet, erhålla lån, åtminstone till halfva beloppet af deras egendomars värde, efter hållen värdering, då de derom sig anmäla oall behörigen styrka, att de, för förvärfvande af obesuten del inom samma besutenhet, behöfva lånen, äfvensom att sökanderne till sådane lån måtte ega att hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inlemna sina låne-documenter, med bifogande dervid af laga kraftvunne arfskiften och Jagfarne köpe-handlingar, samt styrka, att de i ofvan-berörde ändamål behöfva medlen, och att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, jemte vitsord härom, borde insända låne-handlingarne till Banken, samt att Banco-Styrelsen, om låne-handlingarne befinnas rigtige, måtte vara skjddig att öfverskicka de bifallna lånen för sökandernes räkning till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, dels en af Didric Wesström ifrån ofvannämnde
För att, från 1835 års början och intilldess ett deremot svarande belopp blifvit å Riks-staten uppfördt, ersätta någre Länsmän i Wermland för den numera, efter verkställd rotering, upphörda inqvartering, som de af vissa rotefria hemman tillförne åtnjutit, hafva Rikets Ständer å RiksgäldsGontoiret anvisat ett serskildt anslag, att till Kongl. Stats-Contoiret, uppå dess reqvisition, med Sexhundrafyratiosex Riksdaler 17 sk. 6 r. utbetalas. Stats-Utshottets Memorial, JVlo 566. 7 §• 37- Till Kongl. Maj:ts disposition, i och för aflönandet af adjungerade ledamöter eller vicarierande tjenstemän uti Kongl. Kammar-Collegium, hafva Rikets Ständer serskildt för år 1841 anslagit en summa af Ettusensexhundra Riksdaler, hvilken af Riksgälds-Contoiret utbetalas i den ordning, Kongl. Maj:t behagar föreskrifva. §• 38. Utöfver den å Riks-Staten för samma ändamål anvisade summa, hafva Rikets Ständer, till understöd för den fattigvård, som för manskap af värfvade Armeen och Flottan, m. fl., kan erfordras och, enligt Rikets Ständers nu i underdånighet afgifna förslag till Stadga om fattigvården i Riket, bör af Staten bekostas, anslagit ett belopp af Tiotusen Riksdaler årligen, från och med detta år och intill nästa Riksdag; hvilket anslag Kongl. Maj: t af Riksgälds-Contoiret til i hareda hålles, dock bör hvad häraf för något år icke kommer att utgå, för Riksgalds-Contoirets andra behof reserveras. N:o 56Q. Ank. till Exp. Utsk. den i Juni 18/ji, kl. r e. m. Memorial, med förslag till reglementarisk a föreskrifter, i anledning af de Riksgälds-Contoiret ålagda serskilda utbetalningar.
Ljörkmsn. förteckning pä de underdäniga hemställanden af Rikets Ständer wid 1809 ock) 1810 ärens Riksdag i Slockholm som berotr pä undertecknad? underdäniga föredragningar. r:o RDns Ständers un1310 den 8 Februarii Lerdaniga hemställan an beswarad a Rikssalen och gående stället för KyrkoWägen, pljgts undergående. S:o Underdånig hemsta!- 1810 den 27 April län om Ngtenskapsjktltryckt Förordning usta» rmder. död. z:o Den -z April. iz? ;:o Angående förändring igro den 8 Februarii af Eds-Formulairet till tryckc Kungörelse expediebestyrkande af fordran i råd. Angående ytterligare >8ro den 8 Februarit förbud för dem som fölbeswarad pa Rikssalen ja Häradshöfdingar pa och afsiagen. Ting alt Advocera. ;:o Angående wardering i8io den 27 April a fast egendom, som för tryckt Förordning ustärgäld utmätes, samt fatdadtet och stallet till desi för säljande. 6 0 Angående Lagfart med iZro den ro April, förpantad fastighet när Förordning fran Trycket ägaren ej ar känd. utgiswen. 7:0 Swar pa Kgl. Mts 1810 den 8 Februarii Nådiga Proposition om Förordning utfärdad, tillökning i underhållet för Bosatte. 8-0 Underdånig hemställan 1810 den 8 April. Farom en ny Författning ordning af Trycket utgif angående förhällandet, wen. när qwinna lägras under ägtenffaps-löfte. y-o Om Förklaring öfwer r8ic» den rc> April beLagens stadgande anga swarad och den begärde ende Hfterlefwande MaFörklaringen fäsom onö kes Giftorätt i jord pä dig Wägen, landet. Ic>:o Om Afgärda Bys r8ic> den ic> Aprt rätt att söka och erhålla Förordning expedierad.
Norrköping Nyköping . Piteå Stockholm . Strömstad . Sundsvall. Söderhamn. Söderköping . Wisby Ystad Calmar Carlshamn Carlskrona . Christianstad Gefle proc. I Varor Inkommande. Varor Utgående Allm. T Ord. ola I n<jv. &• Allm. 2 I \ lä “f rä. 3 3 2 proc. med 40 pr: s förhö jn. föp ofri» fartyg. 3 P 1 2 i med lika förhöjning. I } * —{ St 1 arb. I lä. Inijv. g - d e. 36 Den 7 April. Ilr Lagerhjelm, Pehr: Som jag afven tagit kännedom af det amne, som utgör föremål för Gr. Cronhjelms nu väckta motion, utbeder jag mig att i anledning deraf få yttra några ord. Första frågan lärer vara, huruvida motionen kan upptagas, såsom icke väckt inom den i grundlagen utstakade motionstiden. Men då 56 §. Riksd.Ordn. stadgar, att nya motioner lunna föranledas af lättade beslut, och BorgareSt. nu sagt, att ämnet är en privilegii-fråga, samt på sådan grund vägrat remiss å Hr Waerns förut väckta motion, så är detta ett beslut, med anledning hvaraf en ny motion, efter min tanka, kan väckas och upptagas. Att åter frågan icke är af privilegii-natur , finnes deraf, att åtskilliga K. Resolutioner, hvarigenom städerna fått sig tolag tillerkänd, i sednare tider tillkommit, då Konungen ej ägt rätt att gifva privilegier, hvaraf följer, att om frågan verkligen vore af privilegii-natur, borgerskapet, som ändock begagnat sig af de sålunda tillkomna Resolutionerna, lunde förpligtas att återbära allt hvad de i olaglig väg fått tillstånd att uppbära; men för min del tror jag ej frågan vara af grundlagsnatur, eller angå något Stånds privilegium. Jag fäster mig härefter vid vigten af ämnet, och vill blott till den värde motionärens förtjenstfulla framställning tillägga, att tolagen på Utgående jern för närvarande uppgår här i Stockholm ända till ii sk. b:co per Skfö, men tillika utgår så olika på olika ställen, att denna omständighet ensamt borde föranleda till en närmare granskning af förhållandet.
R:dr utaf den för uppmuddring af hamnen vid Ystad, i egenskap af anslag utan återbetalnings-skyldighet, anvisade summa, 30,000 R:dr; varande nämnde stad, enligt hvad Rikets Ständer såsom vilkor för det beviljade statsbidraget föreskrifvit, ansvarig för fullbordandet af detta arbete inom fem år efter dess påbörjande; 2:0. Tre tusen sju hundra femtio R:dr utaf det för Arboga ås uppmuddring mellan staden Arboga och Hjelmare kanals utlopp vid Grafudden utan återbetalningsskyldighet beviljade anslag å 15,000 R:dr; 3:o. Enahanda belopp, eller Tre tusen sju hundra femtio R.dr, utaf ansiaget för samma ås upprensning mellan sistnämnde ställe och Mälaren, 22,500 R:dr; 4:o. Tio tusen Il:dr utaf det utan återbetalnings-skyldighet anvisade statsbidrag af 40,000 R:dr för upprensning och fördjupning af Köpings å; 5:o. Tvåhundra tusen åtta hundra femtiofyra R:dr 92 öre utaf den för anläggning af nya samt förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar beviljade anslags-summa å 690,000 R:dr; 6:0. Fjorton tusen fem hundra R:dr utaf de till användande för strömrensningar samt smärre hamnoch brobyggnader afsedda medel, 60,000 R:dr; 7:o. Tjugefem tusen R:dr utaf det för en ny bro öfver Helgeå vid Christianstad, i egenskap af anslag utan återbetalnings-skyldighet, beviljade statsbidrag af 50,000 R:dr; 14 Stats-Utskottels Memorial M 264. 8:0. Sexton tusen nio hundra sjutionio R:dr utaf de medel, 15*0,000 R:dr,fcsom af Rikets sednast församlade
» Hvarför inte, herre? » — svarade husaren. — - » Jag var en hel vecka ordonnans vid kansliet i lägret, och der sade man mig, att han med hvita kragen var Petöfi, mannen med den stora pennan, han, som skrifvit så vackra sånger. » Vajna frågade ytterligare, om Szkurka verkligen sett, att Petöfi fallit. » Så sant Gud lefver, svär jag, att jag med båda mina ögon sett, huru de höggo ned honom. Då det inte fans mer hopp och många soldater och äfven mina tre kamrater hade stupat och min häst fått ett svårt sår, som blödde häftigt, såg jag, att allt skulle falla i sönder, och jag gaf mig i väg. Men jag flydde icke i samma riktning som de våra och dit hela den öfriga hären skyndade, utan jag vände mig hitåt. Snart hann jag upp Petöfi, adjutanten, som, till fots och barhufvad, sprang framåt. Jag hade redan innan jag uppnått honom känt igen honom, ty under springandet vände han ofta om hufvudet Då jag hunnit fatt honom, böjde jag mig och grep honom i kläderna, under nacken, och höll fast honom. Petöfi å sin sida grep med venstra handen i stigbygeln. » Framåt, herre, de äro tätt i spåren! » Så ilade vi framåt ungefär två böss-skotts längd — min häst höll sig ännu kry — han gjorde alnslånga språng — men trots detta kommo fyra ryske lansryttare oss allt närmare. Petöfi såg sig om och ropade: » halt! » Och i detsamma släppte han stigbygeln. » Skynda undan! » ropade han häftigt. » Mig kan inte himlen sjelf rädda! » Dermed slet han sig lös från det tag, min hand hade i hans kläder, och sprang till venster in i ett majsfält, som sträckte sig uppåt berget. Men han hade knapt hunnit 20 å 30 steg, då två kosacker kommo sprängande efter honom. Jag såg, huru den ene högg två gånger åt hans hufvud. Vid andra hugget föll Petöfi till marken, och som han låg der, fick han det tredje, dödshugget. »
Nästan alla ledamöter, som yttrat sig, hafva erkänt att Bergs-colhm icke har den sysselsättning, som förutsätter behofvet af ett collegium. Jag tror alt detta var hufvudsumman af Utskis förslag; men anhåller, att vi malte få höra slutmeningen af förra betänk, uppläsas, emedan jag förmodar att högst få af R. o. Ad:s ledamöter hafva det med sig. Utskoitets tillstyrkande i betänk. N:o 64 upplästes. Hr Lagerhjelm: Förmodligen äro alla ense i den önskan, att Bergs-colhm mätte upphöra. Man kan afven hafva skäl för den önskan, att K. M. till nästa Ständer måtte afgifva förslag derom; men om man stannar vid de allmänna termerna för R. St:s anhållan hos Konungen, så förenar det allas åsigter; då är likväl för litet ultaladt hvad R. St. önska. Bergs-colhm kan visserligen reduceras lill en bureau under något af statsdepartementen i och för handläggning af de ärenden, som angå grufvebrytningar m. m., hvartill fordras vettenskapliga insigter; men något yttrande derom bör i min tanke algifvas uti den und. framställningen om collegii upphörande, under anhållan att K. M. vid nästa riksdag täcktes för R. St. framlägga förslag till ifrågavar. göromåls fördelning, på sätt som K. M., efter pröfning af den und. hemställan hvarmed R. St. nu kunde framkomma, funne lämpligt alt föreslå. Jag kan icke uppgifva de termer, uti hvilka en sådan hemställan borde afTattas, hvilket äfveu vore att förvandla R. o. Ad. till det Utsk., som bort Den 16 November e. m. 8J framkomma med elt i öfverensstämmelse med anmarkntna vid återremissen omarbitndt förslag; hvarföre jag tillstyrker afslag på betänk, i dess närvar, form. Frih. Cederström: