Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Cederschjöld har sagt, att han trodde det både den enskilde och det allmänna skulle vinna derpå, att hvar oell en fick sköta sig sjelf. Jag lemnar detta derhän, men tror att denna grundsats ej är tillämplig, så snart man har antagit, att när man ej kan sköta sig sjelf, så måste det allmänna draga försorg om den enskilda. Så har det hittills gått, och jag tror att vi aldrig komma ifrån detta förhållande. Då denna princip gör sig gällande, både af christenhet och slalsvidiet, (0111 jag så får säga), så blir det nödvändigt alt lagstiftningen äfven sätter några gränser för hemmansklyfningen. Ehvad lagstiftning vi göra, så är jag öfverlygad, att fattige alltid komma att existera i landet. Man måste derföre söka så mycket som möjligt förekomma fattigdomen och att afhjelpa den. Ty det vore farligt 0111 denna brand i samhället — 0111 jag så får säga — i stället för Den 3 Februari f. m. «7 för att gå utåt, skulle gå inåt och fräta på samhällets lifsprincip d. v. s. på jorden. Om vi äga fattiga i våra fabriker och Viåra städer, så kunna vi ej hjelpa det; men vi skola akta oss för alt låta en sådan pauperism intränga i jordbruksnäringen, ty då finnes ingen, som kan hjelpa den andra, då blifva alla fattige. Jag anser, att ingen hemmansklyfning bör få gå längre, än alt besuttenhet äger rum, och gillar således i §:n; och med de förändringar jag föreslagit, gillar jag äfven 2 och 3 §§:na samt anhåller om Hr Landtnäs propos. på bifall till dessa §§. Frih. Boye: Till den värda ledamoten, Hr Ceder schjöld, hvars vackra nit för allmänt väl ingpn af oss betvifla!', vill jag göra den hemställan, om det ej vore billigt, att hans ytterst liberala princip, att hvarje samhällsledamot borde vara berättigad att försälja så mycken jord han behagar, hvilket i verkställigheten äfven vill säga så liten han behagar, bör subordinera under den grundsatsen, att allmänt väl är högsta lag.
JVs 17, angående afskrifning af åtskilliga vid Diskont-kontoret upptagna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika lån; och Utlåtande JVs 18 i anledning af väckta motioner om emottagande och invexling i Rikets Ständers Bank af enskilda bankers sedlar m. m.; hvaremot af Memorial JVs 19, i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga om Betänkandet JVS 10, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörélse samt om användande af upplupen bankovinst, l:sta och 2:dra punkterna lades till handlingarne och 3:dje punkten afslogs af Ståndet, som förklarade sig vidblifva sitt förut fattade beslut om det kreditivbelopp, som må bolag beviljas. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorial: JVs 32, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVs 11, öfver väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka; och JVs 33, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande JVS 13, öfver dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en för fattning, angående arfsrätt för oäkta barn, dels ock enskild motion i samma ämne. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVS 3, i anledning af motion om antagande af ny kyrkolag. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets:
F r ö - tränga in i de nämnda språkens, lika väl s o m tog och resor, vara ofta förr färdiga många vänner, hvilka ge henne samma troaf veckla denna under de sista kris och det B. S. R a a b har att håll i landet. hvilka hon, till sin kunskap i tyska, franatt område kön har haft andra ska o c h engelska, också lade den i latin hvad värden, äro männen hon denna nom på verkliga ken Samtidigt h o n sina egna studier, geH o n mottog en nor, invecklad o c h bekymmersam affärsställning, o c h hemmet, genom att undervisa sina yngre systrar. fortsatte IAngg. senare. stor, släkt om det äfven de möjligt, Hennes när och äger i, förstnämnda högre grad förståndiga än ömhet är gäller underhafvande s o m vänner. O c h hon ger hvarken sin hjälp eller sina råd m e d den myndighet, hviiken så m y c k e t försvårar het. de hjälptas tacksamH o n äger tvärtom i hela sitt väsen den stilla, anspråkslösa försynthet, hviiken så sällan förenas med stor energi. Hennes sanningskärlek o c h öppenhet, hvilka äro ovanliga, förleda henne dock underlydande icke till skärpa, älska i henne o c h hennes den på en gång omutliga, allvarsamma o c h välvilliga husbonden, som aldrig sparar egen m ö d a, utan är i selen lika bittida s o m de, o c h själf leder den tidiga morgonbön, m e d hviiken deras dag börjar. handla med henne, ytterst redbar ty A l l a vilja gärna hon är känd s o m en » affärskarl », hviiken genom ordvägsstation eller i ett sällskap, man möter den lilla, alltid svartklädda damen, hviiken i sin toalett ofta visar sig oberoende af såväl m o d e r s o m årstider — förblir hon icke obemärkt. Iakttaning, punktlighet o c h klokhet vunnit en stadgad gande välvilja lyser ur de själfulla, milda, bruna kredit. ögonen o c h spelande lif ur det intelligenta anatt Till med denna små bidrager resurser taga hennes förmåga sig fram o c h så långt s o m möjligt undvika skuldsättning.
Henschen sig förenat och till ytterligare stöd för motionen fästat uppmärksamheten derpå, att afgiften drabbade olika personer på olika sätt, och alt den stundom medtoge hela inkomsten af en representation, eller ännu mera; och hafva flere af Vällofl. Borgare-Ståndets ledamöter med Herr Henschen instämt. På sätt Motionären förmält, har fråga om upphörande af den i Kongl. Brefvet den 30 Juli 1831 stadgade afgift redan vid Riksdagen åren 1834—1835 förevarit, men, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vlskotlets Betänkande, N:o St. 3 i anseende till Riks-Ståndens olika beslut, forfallit, hvarefter samma fråga varit väckt vid 1844—1845 årens riksmöte, men blifvit af vederbörande Utskott afstyrkt och sedermera inom Riks-Stånden rönt enahanda utgång, som vid förstnämnde riksdag. Beträffande förhållandet med Hof-Kapellets Pensions-Kassa har följande uppgift blifvit Utskottet meddelad: »Kassans behållning, enligt sednast verkställda bokslut, har utgjort 110,541 R:dT »24 sk. 7 rst. banko, af hvilka kontant 12,667 R:dr 22 sk. 6 rst. och återstoden utlå»nad emot inteckningsoch annan säkerhet. »Såsom medium af de årliga inkomster, kassan kan hafva att påräkna, upp - tages: l:o. Delegarnes tillskott R:dr 1,200: 2:o. Afgiften af dem, som begagna Kongl. Hof-Kapellets biträde vid koncerter och soiréer „ 1,000: 3:o. Räntevinst å utlånte medel (circa 100,000 R:dr) hvaraf största delen emot 5 procent „ 5,000: 4:o. De så kallade skådespels-afgifterna 1,500: Summa B:ko Utgifterna hafva visat sig vara följande: l:o. Pensioner till delegare, enligt fastställd stat Pensioner till delegarnes enkor och barn
Hwadan den säkra och ofelbara ukgänacn af Fransyska armecrncS företag? — Hwad är som hos dem göra orden Fö» retag och Seger kill synonymer? — Hwad är som (sifwer dem den stadiga och kraftsMa inre Administration, förutan hwiiken militairiska företag aldrig äga en stadig grund. —- Jag wet ett organisationen ej gör alt,— att med den yppersta kommer d n medelmåttige Embetsmannen ända ej långt, akt med den sämsta kan en man af gcnie hjelpa sig någon tid — bade medelmåttan och geniet trycka sin stämpel pä «!t hwad de widröra ; men denna nyssnämnde langwa» riga och beständiga ftamgänq, säker och beräknelig som stenen i sitt fall, den mäste äga en lika säker och beständig orsak, och denna mäste näst dcn Styrandes omäteliga gcnie, sökas i en god organisation. Alwen dennes skapande är geniets werk och behof — ja desi behof — ty endast genom denna får styrelsen det säkra och beräksieliga skick, svin lämnar dct ifrån dctailer befriade geniet fuli frihet i sin syftning till sto - Den 28 December. 1615 stora företag. Wista högt talande exempel, ha för» ledi mänga att bekwifla defia sanningar. Man har sekt wigliga företag lyckas till en wist grad. utan att de esker Veste principer warit beredde;— men hwad bewisar dek? blott akt det gifwas mcm.iskor beggfwade med den genialiffa sinnesnärwaro, soln satter dem i ständ, alc midt ibland de wigligoft-owsorger, anka stg till de minsta detailler, akt ouvhörligk göra lex in cana och art altid göra den rätt.
Månne vi icke skulle använda tiden bättre än att bortspilla den genom votering i en så obetydlig fråga. Hr Bildt: Jag tror att Frih. Raab bar alldeles missförstått hvad här är fråga om; ty här är icke fråga om de 10 centner krut, som nu varit utlemnade utan om en underd. Skrifvelse till K. M. i fråga om det krut, som hädanefter kan komma att ut - I 270 Den 1 Februari e. m. lemnäs; och om Hr Adelborg afstår ifrån den begärda voteringen, så skall jag begära den. Hr Ribbing, Arvid: Jag instämmer med Hr Bildt. Hr Adelborg: Jag får å min sida nämna, att det visst icke äro de 39 centnerna krut, (ej 10 som Frih. Raab nämnd t), som föranledt min begäran till votering; utan min öfvertygelse, om vigten af den skrifvelse som StatsUtsk. föreslagit att ifrån \ R. St:r till K. M. aflåtas, såsom innefattande ett rättvist gillande \ af att R. St:rs Revisorer fullgjort sin pligt, i det att de, utan \ afseende till person, här samvetsgrannt verkstäldt sitt gransknings\ updrag. Denna frågas lösning skulle således hafva till resultat stadfästelsen af en princip, som jag tror, i dylika fall alltid bör följas och hvilken, jag är viss derpå, minst af vår ädle Konung kan ogillas. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos. Den, som bifaller StatsOtsk:s tillstyrkande i 26 § af dess Utlåt. N:o 21, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslår R. o. Ad. hvad Utsk. i nämnde § tillstyrkt. Vid voteringens slut, befunnos, efter det jemväl den först aflagda och förseglade voterings-sedeln blifvit öpnad, rösterne hafva utfallit, sorn följer Ja — 51. Nej — 52. § 31- Denna § ansågs ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. §. 40.
När brölloppet var till ända drogo Stor-gummorna sina färde, och ingen såg hvart de togo vägen, likasom ingen visste hvarifrån de kommit. Men prinsen lefde lycklig och nöjd med sin gemål, och allt gick tyst och stilla och fridsamt, bara för att prinsessan inte var så drifvande som den stränga drottningen. Anmärkning. En annan öfverlemning ifrån ~Upland~, förtäljer sagan på följande sätt: Det var en gång en gumma, som födde sig med spånad; men hon spann så väl, att aldrig någon kunde se ett grannare garn än hennes. Det hände sig en dag, att gumman skickade sin dotter till byn med en knippa garn. När flickan kom på väg, mötte hon en förnäm herre, som frågade om hon sjelf spunnit det fina garnet. Flickan jakade härtill. Då sade herremannen: »om det är sannt som du säger, att du kan spinna så fint ett garn, skall du följa mig hem till min gård och blifva min hustru. Men om du talat osanning, skall du lida straff för din falskhet.» Flickan följde nu med till herregården, och der reddes till bröllopp. När det led emot dagen, som var utsatt för brölloppet, blef bruden mycket sorgsen, för hon visste väl, att hon inte var så snäll som hon tillsagt. Vid hon nu satt i sin kammare och grät, öppnades dörren, och der kom in en liten, liten gumma af underligt utseende. Den lilla gumman sporde hvad orsaken månde vara till hennes bittra sorg, och jungfrun omtalade allt såsom det tilldragit sig. Då sade qvinnan: »om du vill lofva att aldrig ljuga mer, skall jag väl hjelpa dig för denna gången.» Vid detta tal blef flickan åter glad, och lofvade att aldrig mer fara med flärd och falskhet. Gumman sade: »när bröllopps-dagen kommer, skall du duka åt mig vid ett serskildt bord. Der bredvid skall du sätta tvänne stolar, och bordet skall ställas i förstugan, hvarest allt folket går fram.» Flickan samtyckte gerna härtill, och så skiljdes de ifrån hvarandra.
Tj nster, att 04 rubbadt få begagna deras , enligt hittills gällande Författningar, stadgade rättigheter: varande åtskilligt: Ledamöters serskilda, ifrån Plu* raliteten akiljagtiga meningar, Betänkandet bi-, fogade. 2:0 I anledning af värkt fråga om fördeD Bing af Arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver StatsBancooch RiksgäldsVerken ; tryckning af samtlige RevisionsBerättelserne; publicitet af B.mcoVerkets granskning i hela dess vidd och upphörande med hittills vanliga förseglade Berättelsers afgifvande; deruti Utskottet föreslagit, att, utan någon serskild föreskrift , sä tet för Revisions-arbetets verkställande innom den utsatta tiden, samt dess lämpligaste fördelning Ledamöterne emellan , Kia bero af Revisorernes egen gemensamma pröfning och godtfinnande) samt att den Be - Ben 17 Martil, e. m. rättelse Revisorerne, til! följe af ?. §. uti den for dem tasrstäilda Insuuctionen, afgitva, owlkoriigen bör, genom BancoFuilmägtiges försorg och på Banquens bekostnad , genast tryckas , för att allmanna Ttdningarne åtfölja. 3:0 Till upplysning , angående de^sedan j 8t5 års Riksdag vidtagna åtgärder, i anledning af då vackt iråga om en ny MyntOrdning. Utskottet anmäler att, sedan Kongl. KammarCollegium inkommit med Förslag till en ny MymOrdning, Kongl. Majit funnit godt i Mader förordna, att, innn Dess Nådiga Beslut i ämnet vidtages , fullständiga och noggranna undersökningar , grundade på rön och försök rörande hela Myntnings-processen, med alla dertill hörande delar, borde anställas af en serskild Comité, hvilken, under Ordförande af Herr Presidenten Friherre Eddcrantz , äger att, i anledning deraf, med underdånigt Betänkande och Förslag i ämnet inkomma: att KammarCollegii underdåniga Förslag till MymOrdning blifvit till bemälte Comité öfverlemnadt:
Departements-Chefen tillstyrkte i underdånighet, det Kongl. Majit, med gillande af hvad Öfver-Intendents-Embetet i ämnet föreslagit, måtte till Rikets Ständer göra Nådig framställning om beviljande af det anslag, som ansetts vara för ofvan omförmälda ändamål erforderligt, eller 30,000 R:dr Riksmynt. 3:o. Öfver-Iutendents-Embetets underdåniga Memorial den 26 sistlidne Augusti, med tillkännagivande, att sedan Kongl. Maj:l, i anledning af Embetets underdåniga hemställan angående särskilt anslag för iståndsättande af Calmar slott, uti Nådigt Bref den 15 Mars innevarande år förständigat Embelet att i underdånighet afgifva förslag till detta slotts fullständiga iståndsättande till det yttre, äfvensom till sådane restaurations-arbeten i det inre, som afsåge ej mindre bevarandet af vid slottet fästade historiska minnen än äfven iståndsältandet af hvad uti arkitektoniskt hänseende kunde utgöra värderikt prof pä fordna tiders konst och smak och derföre icke borde af staten åsidosättas, hade, efter uppdrag af Öfver-Intendents-Embetet, Arkitekten vid Embetet, Professoren F. W. Scholander, å stället tagit kännedom om förhållandet med ifrågavarande byggnad samt derefter till Embelet afgifvit en förevarande underdåniga Memorial bifogad berättelse, hvaraf hufvudsakligen inhemtats, alt, ehuru de ursprungligen lika präktiga som smakfullt anordnade dekorationerne uti vissa rum befunnits särdeles illa medfarne, de likväl icke voro så sköllade, att ej större eller mindre delar deraf återstode, tillräckligen bibehållue, för att tjena till vägledning vid en med omsorg och erforderliga insigter företagen restauration; alt emellertid förfallet fortginge i årligen tilltagande utsträckning, så att äfven dessa antydningar inom kort och så vidt icke de i år påbörjade restauralions-arbetena utan afbrott fortsattes, skulle gå förlorade samt ett troget och så vidt möjligt, fullstänBih. lill R. St. N:o 6 lill Kongl. Majus
Kaffet får då en obehaglig, bitter smak. 3) Det varma, rostade kaffet bör ej strax slås upp på sina dosor, utan bredas ut på en stor bricka eller platta fat, för att det så hastigt som möjligt må kunna afkylas. 4) När kaffet blifvit kallt, förvaras det i bleckdosor, som kunna tätt slutas. 5) Den mängd kaffe, man vill mala, väges. Lätta bönor bli nämligen vid bränningen större, medan tunga bönor ofta bli mindre och tyngre, så att rymdmått ej kan begagnas. 6) Kaffet males så fint som möjligt. Ju finare det är, dess bättre dragés aromen ur det. 7) Till hvarje kopp kaffe tagas 8 gram målet kaffe. 8) Kaffet bör ej kokas, utan musten utdrages ur det samma, genom att man tre gånger öser starkt kokande vatten öfver det. 9) Kaffepåsen är mindre lämplig; en filtrerapparat är att föredraga. 10) Kaffet bör drickas, omedelbart sedan det är lagadt, då det förlorar genom att gömmas eller uppvärmas. » Välkommen, välkommen! » Qvinnokongresserna i Paris 1889. * mitt kära barn, af hjertat Ä r hon då inte en främling? H o n står ett ögonblick förvirrad, men vaknar snart vid barnens glada helsningar, vid att brukspatronen klappar henne på hufvudet och önskar, » att hon måtte trifvas hos dem ». H o n framstammer » sin mors vördnadsfulla helsning till brukspatronessan », som leder henne in i rummen och drar henne ned bredvid sig i soffan. Det är ju, som om hon hade känt henne länge, denna dam med den nobla hållningen, med de kloka, grå, men milda ögonen och den lugna stämman, som utan en höjning leder allt. Selma känner, att här fins både hjertats adel och hjertats snille. H o n känner inom kort, att nu måste man vara ödmjuk, att i detta hus få ej högmod och egenkärlek resa sin nacke. Och hur förunderligt hemvarmt kännes det ej här! Så mycken kärleksfull hänsyn mellan föräldrar, barn och ända ned till tjenstfolket; och all denna frid utströmmar från denna qvinna, som rättar fel med ett ord och varnar med en blick.
Maj i underdånighet föredragen; och förständigades förvaltningen af Sjöärendena samma dag att, i sammanhang med den lotsinspektionsförrättning, som år 1852 skulle vid Gottland äga rum, ombesörja verkställandet af den utaf Rikets Ständer föreslagna undersökning. 1853 den 11 Januari afgaf förvaltningen af Sjöärendena vederbörande förrättningsmäns berättelse om en dylik förrättad undersökning, åtföljd af en framställning i ämnet utaf fyringeniören. 1853 den 10 Maj föredrogos dessa handlingar; men som Kongl. Maj:t icke fann ärendet i det, för fattandet af nådigt beslut i ämnet nödiga utredda skick, anbefalldes förvaltningen af Sjöärendena samma dag i nåder att inkomma med specifikt upprättade förslag, i afseende å så väl tiden och, sättet för utförande af en fyranläggning å Gottska Sandön, som kostnaden der för, äfvensom med närmare yttrande rörande möjligheten af skeende förvexling emellan en fyr på detta ställe och de närmast derintill stående fyrar, samt hvad, under förutsättning deraf, må, till förekommande af en sådan olägenhet, lämpligast kunna vidtagas. Detta infordrade yttrande och förslag har ännu ej algifvrts. l?4:o af den 16 April 1851, i anledning af år 1849 verkställd revision af statsverkets m. fl. fonders förvaltning (53). 1851 den 6 Juni, i transumt meddelad från Kongl. Finansdepartementet. S. d. remitterad till förvaltningens af Sjöärendena underdåniga utlåtande; och sedan det samma inkommit, 1852 den 23 December, i underdånighet föredragen, hvarvid Kongl. Majit förklarade: i fråga om åtgärders vidtagande, ledande till närmare kontroll i afseende å Kronans tillgångar i inventarier och materialier, att, uppå dervid uppgifna skäl, Kongl.
Ridderskapet och Adeln, hafvt redovist, att hvad nu i medföljande reservationen innehålles är af återremissen föranledt, samt ämnet där besvaradt i förhållande till de upplysningar och de reflexioner, hvarmed det från RiksStånden återkom. Emedlertid vill jag genast skrida till anmälan om några ytterligare grunder, för den ifrågavarande sakens så beskaffade behandning, sorn genom min och de flere UtskottsLedamötemas reservation, föreslagen blifvit. Med anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan år 1810 angående en friare disposition af Skogarne samt Jagtordningens förbättrande, hafva samtlige Konungens Befallningshafvande i Riket deras utlåtande afgifvit, äfvensom Kongl. KrigsCollegium Kongl. Sjö Förvaltningen, Kongl. KammarCollegium, Kongl.Bergscollegium ochKongl. CommerceCoile gium deras Betänkanden meddelatÄmnet har således varit granskadt af 24 Landshöfdingar och 5 RiksCollegier, af hvilkas yttranden (så vidt jag kunnat inhämta) hufvudsakligen bibringas det resultat: att man på ganska få ställen känner innehållet af Kronoparker och Allmänningar, hvilka variera i rymd ända ifrån några få kappland eller Tunnland till 20,000 Tunnland och deröfver: att från Malmöhus Län anmäles vrn ra Def ernber *. 77* &£ Ätimälos det Ingen Allmänningsskog finnes, iiletl att Inbyggarne funnit skogshantering nödvändig: att frän Christianstad, Lan uppgifves det ieke eller derstädes någon Allmänning finnes, men antnärkes att all uttörsel at skogseffecter från Skåne till utrikes Ört, barde förbjudas S att frän Blekinge Län likaledes anmäles det ingen Allmänning finnes , äfvensom anmärkes att ägande rätt och fri disposition öfver skogarne för Allmogen , icke syne3 uppfylla det åsyftade ändamålet: att från Gottlandr Län anmäles att någon Kronolägenhet icke finnes, men att en fri disposition öfver Ekeskogen skulle blifva förmånlig: att från Kronobergs
Här har äfven blifvit sagdt, att Rikets Ständer icke borde gå in i så noga detailler, hvad sjelfva ledningen af rörelsen beträffar, utan hafva något mera förtroende till BancoStyrelsen. Det är detta äfven jag önskar, icke för BancoFullinäktiges skull, utan för näringarnes, emedan det är omöjligt att i närvarande ögonblick kunna bedöma dessas behof. En ovilkorlig skyldighet är, under en öfvergångsperiod, sådan som den man nu går till mötes, att söka hjelpa, der hjelp behöfves; det är icke blott genom utlåningar, som den hämmade rörelsen skall återlifvas. — BancoStyrelsen har en reservfond i publika papper. Om Banken sköter sig rätt, piåste rörelsen drifvas med upplånta penningar. Reservfonden slår i beredskap, i fall det visar sig, att i en eller annan beräkning något misstag ägt rum. Här har äfven blifvit föreslagit, att räntan borde vara olika för olika Discontrörelse. Jag delar denna åsigt fullkomligt, och tror, att när man säker ett kapital på längre uppsägning. bör man derföre icke försmå de papitaler, hvilka långifvaren icke vill lemna annorlunda än på kort uppsägning, hvarmed jag förstår en månads, eller å vista. Jag skulle helst önska en månads, inen anser icke farligt, att valet i detta afseende må få bero af BancoStyrelsen. Jag förnyar den anhållan, att Herr Grefven ecb LandtMarskalken täcktes inhemta Stårj-s Den 3o November e. m. dets tanisa, huruvida vi icke först må särskilt afgöra, om upplåning får äga rum, eller icke. Herr von Troil, Emil: Med Grefve von Schwerin instämmer jag deruti, alt man först hör afgöra hufvudfrågan; men då opinionerna tyckas ännu vara något Vacklande, torde mången finna betänkligt att bifalla hufvudfrågan, innan det blifvit utredt, hurudana delaillerna böra blifva. Ilvad jag i förmiddags yttrade, var, i anledning af Herr Ribbings hemställan, huruvida lian icke tydligen bevist, att det skulle leda till sedelstockens förökande, att upplåna emot obligationer.