Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den verklighet, som uppenbarar sig för subjektet i och med dessa begrepp, kan ej vara någon annan än det i sig själf bestående varat, det sanna och goda, som ligger till grund för all sanning och godhet, alltså en förnuftig verklighet, som då människan i och med uppfattning af den samma fattar sig såsom själfbestämdt medvetande — ande eller person — måste vara person och visserligen absolut person, d. v. s. Gud74. Förmågan att förutsätta det sanna och goda, d. v. s. att i sig upptaga intryck från det samma, är förnuft i egentlig bemärkelse75 och dess funktioner äro religiös tro76, känsla och drift77. Den spontana förmåga, som är den andra sidan af denna receptiva, är teoretiskt förståndet såsom förmåga af begrepp om det sanna och goda, praktiskt viljan såsom riktad härpå78. Alltså involvera förnuftig känsla och förnuftigt begrepp hvarandra, liksom sinligt begrepp och varseblifning79. Det är lätt att förstå, att hvad Jacobi vill framhålla i motsats till Kant och Fichte, är, att begreppet i sig (transscendentalt) är betingadt af sitt innehåll såsom konkret och individuellt gifvet. Med afseende å det etiska området innebär detta, att det etiska begreppet, sedelagen såsom begrepp, är betingadt af den moraliskt religiösa känslans och driftens konkretion och individualitet, de senare betraktade såsom känsla af och drift till en alltigenom själfbestämd verklighet80. Hvad vidare Schleiermacher angår, är visserligen den känsla, som i afseende på honom kunde bli föremål för undersökning, religiös, men då den har samma betydelse som den religiöst-moraliska känslan hos Jakobi, nämligen att såsom en konkret och individuell uppfattning af det öfversinliga möjliggöra det sedliga begreppet, kan den behandlas såsom en moralisk känsla med förnuftigt innehåll. I och för denna undersökning måste grundtankarne i Schleiermachers etik beröras. Schleiermacher utgår från grundmotsatsen mellan vetande och vara, hvilka visserligen i sig äro identiska, men såsom verkliga måste differentieras från hvarandra, ehuruväl på samma gång ingå i och förutsätta hvarandra. Vetandet har konkretion, såsom begrepp en mångfald af innehållsbestämningar, genom förhållande till varat eller genom att vara en på ett visst sätt bestämd enhet af vetande och vara.
De skall dock alltid meddelas. 23 § Då inställelsedagen är förbi, äger borgenärerna som har förmånsrätt möjlighet att lyfta sin betalning innan dom i konkurssaken har fallit. De skall dock ställa borgen. 25 § Äskar sysslomännen belöning skall borgenärerna utsätta arvode för dem. Det beräknas på visst belopp efter konkursens storlek och inte efter tid. Inget arvode förrän de visat slutredovisning. 26 § Vid borgenärernas sammankomster skall minnesbok hållas och underskrivas av några av dem. Den förvaras hos sysslomannen. 27 § Gäldenär skall ge borgenärer och sysslomän de uppgifter om boet som de önskar. Tredskas han förelägger rätten honom vite på fängelse från 8 dagar till 2 månader. 28 § Är någon missnöjd med rättens utslag i de mål, som talas om i detta kapitel kan han anföra besvär. Dock går utslaget i verkställighet. III Kap Om gäldenärs avträdesförmån eller ansvar. 1 § Visar gäldenär att han utan egen förskyllan kommit på obestånd, genom sjö- och brandskada, fienders härjningar eller annat olycksfall, får han njuta avträdesförmån för värdet av skadan. Har han efter skadan fortsatt sin verksamhet och då åsamkat sig ny gäld, får han inte räkna olydnaden tillgodo. 2 § Avträdesförmån är gäldenärens frihet till sin person. Det han i framtiden ärver eller förvärvar får han behålla. 3 § Äger gäldenär förläning ingår den i gäldens betalning. Vissa pensioner eller benådningar som är givna som privilegier kan inte angripas av borgenärer. 4 § Har gäldenärens oförmögenhet uppkommit genom hans slarv, vårdslöshet eller annan uppenbar vanvård, straffas han med fängelse från 6 månader till 2 år. Finns något för honom tjänligt arbete att tillgå skall han därtill hållas. 5 § Den gäldenär som på något vis uppträtt bedrägligt skall såsom bedragare dömas och ställas vid påle i halsjärn på torg eller ting, att skämmas i 2 timmar och därtill straffas med arbete vid kronans fästning i 2 till 5 år. 6 § Om gäldenären som är dömd för bedrägeri rymmer skall hans namn, brott och straff utsättas på en tavla vid en påle. Kommer han tillbaka skall domen verkställas. 7 § Den gäldenär som varit vårdslös eller bedräglig mister sin rätt till avträdesförmån för den olycka han råkat ut för.
Majit derjemte i Nåder förordnat, att 14 Slals-Utskollels Utlåtande N:o 69. företagets utförande skulle ställas under Landtbruks-akademiens Förvaltnings" kommittés öfverinseende och kontroll, så har, — enligt hvad högstberörda den 27 nästlidne Mars till Rikets Ständer aflåtna och af samtliga Riks-stånden till Statsutskottet remitterade Nådiga Proposition innehåller, — uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, bemälda Hushållnings-sällskap i underdånighet förmält, att sagde trädskola blifvit anlagd på en intill Upsala Akademis Botaniska trädgård gränsande plats af 4 tunnland 7 kappland, hvilken efter aftal med dem, som före laga skiftet å Upsala stads donationsjord samma plats innehade, af Hushållnings-sällskapet på arrende öfvertagits; att planteringar derå redan blifvit verkställde af 23,974 stycken dels ädla träd dels vildstammar, utom häckar, buskar och frökärnor till ett stort antal; samt att vid nyssberörda, nu under afslutning varande laga skifte, ifrågavarande jordrymd blifvit, såsom en bifogad karta och beskrifning utvisade, kronan tillerkänd i likhet med ytterligare 53 tunnland 17,15 kappland, hvilka sednare dock, i enlighet med hvad nämnde beskrifning åtecknadt intyg upplyste, vore, såsom belägne mot Kronoparken Åsep, från förstberörde plats helt och hållet afskiljda; hvarjemte Sällskapet, i ändamål att förekomma platsens utarrendering på auktion, hvarigenom trädskolans framtida bestånd kunde äfventyras, och till vinnande af tryggad besittning derå, i underdånighet anhållit, att förenämnde 4 tunnland 7 kappland jord finge af Sällskapet kostnadsfritt, eller, om detta icke kunde beviljas, mot en lindrig årlig afgift till Kongl. Majit och Kronan, begagnas, så länge en trädskola, i enlighet med de derför gifna Nådiga föreskrifter, af Sällskapet der underhölles och vårdades. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hade Kongl.
23’ allmän rubbning i Rikets rotering, samt förminskning i Rikets försvarsstyr ka både till lands och sjös, samt Rikets säkerhet såmedelst försättas i våda. De rustande, som önska jemkningsförslagets bestånd, hafva viii åberopat helgden af Konungens och Ständernes i frågan redan vidtagne beslut; men Kongl. Majrts Nådiga Beslut är vilkorligt, ärendet till sin natur underkastadt förändrad behandling, efter tillkomne upplysningar och förändrade omständigheter; och anser Kongl. Maj:t för öfrigt, vid bestämmandet af allmänna besvär, allmän rättvisa och Rikets välfärd vara de föremål, sorn framför andra fordra helgd. Med anledning af alla dessa förhållanden och då i förberörde måtto sig visat, att den förminskning i Blekingska Båtsmansliållet, som Jemkningscommissionen föreslagit, icke har fullkomligt stöd af Comiterades inslruction eller är vorden af Kongl.
Visserligen har den i mänga orter blifvit emottagen med välvilja; åtskilliga socknar hafva med mera eller mindre beredvillighet underkastat sig författningen; andra hafva uppskjutit sakens verkställande, så långt de kuilna, och några hafva nästan yttrat den tanke, att de icke skulle vara skyldige att efterkomma författningens föreskrifter. Under sådana förhållanden tror jag det vara högst angeläget, att icke gä för långt i fordringarne af de skolor, som skola organiseras enligt 1842 års författning. Man torde således böra inskränka sig till det minimum af kunskaper, som denna författning bestämmer, hvilket minimum jag anser icke vara större, än som man väl kan fordra, och som icke utgör mera än en nödig underbyggnad för ungdomen vid den lid, då den skall öfverlemnas till presteus egentliga handledning. Om de nemi. vid beredelsen till Nattvarden förut känna religionens hufvudläror utantill, så är halfva vägen för presten undanröjd, som dä kan uteslutande egna liden åt dessa lärors inskärpande på förståndets väg och sammanfoga dem med moralens läror, och det är på »'en vägen, som jag skulle hoppas att folkskolorna skulle medföra den förnämsta vinsten, emedan denna undervisning hittills måhäuda oftast inskränkt sig till en tom utanlexa. Men för detta ändamål är det angeläget att icke complikera förbållandet genom alt föreskrifva sådana undervisningsämnen, som möjligen öfvergå det sorn kan verkställas inom alla socknar och att man ej fordrar mera än hvad som bestämdt fordras folden moraliska och religiösa bildningen. Af dessa skäl får jag vördsamt hemställa, alt R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s betänk, och låta det förblifva vid hvad 1842 års författning bestämmer. Jag är långt ifrån att icke inse nyttan af den önskan man här framställt rör:de undervisningen i slöjder vid folkskolorna. Men jag tror, alt det icke blifver svårt för hvarje skoldirection, att utan några föreskrifter kunna åstadkomma hvad som finnes lämpligt inom församlingarne. Hr Munck, Bror Gustaf Reinh.: Orsakerna, hvarför Utsk. icke tillstyrkt ifrågavarande motion, äro just de, som Hr Silfverstolpe har anfört.
Apotheker äro: i Westerås 2, i hvardera af de öfriga Städerne 1, och dessutom har under de sista fem åren ett Apothek blifvit privilegieradt i Norbergsby, tillsammans 6 sf. Fattigvården är i allmänhet uti samma skick som efter förra FemårsBerättelsen. Ett försök alt reglera den efter nya grunder är gjordt i Westerås, som vid artikeln om denna Stad upptages och torde förtjena efterföljd. Att hindra fatlig-classens förökning derigenom, att uppfostran gifves åt värnlösa, fattiga barn och att tillhålla sådane personer, i behof af 23 allmänt understöd, sorn icke sakna ali arbetsförmåga, att sjelfve arbeta,• synes vara 2:ne hufvudmomenter vid en reglerad Fattigförsörjning; och åtskilige ibland socknarne bidraga med mycken kostnad och uppoffring till fattigvården. I detta ämnetorde det tillåtas mig att åberopa de vidare upplysningar som blifvit insände lill Eder Kongl. Majrts EcclesiastikExpedition i Memorialer den i3 April, 7 Maj och den 24 Augusti i832. För en ny reglering af Gästgifverierne och skjuts-inrättningarne efter förändrade tids-förbållanden, hafva inom alla 4 dornsagorne i detta Län undersökningar efter mine derom aflåtne skrifvelser ägt i:urn detta år. Och inom den ena Domsagan är dea nya regleringen definitift afslutad samt af mig fastställd, hvarigenom dels lindring i hållskjutts-skyhligheten vunnits och dels en jemnare fördelning af skjuttsnings-skyldigheten emellan hålloch reserv-skjuttslagen blifvit ti 11 väga brag t, jemte en efter omständigheterna och behofvet lempad jemkning af skjuttsanslagen till hvardera gästgifveriet. Samma åsyftade ändamål, skall äfven ernås genom den regleringen i de öfriga 3:ne dornsagorne, då den hinner fullbordas: men sk jutts-entreprenader, sorn jag äfven sökt befordra, möta nästan öfver allt hinder af lokala omständigheter och de skjuts-skyldiges obenägenhet att åtaga sig kontanta utgifter.
Förordningen - Den 8 Juni. gen (len 10 April 1810 det blifvit stadgadt, alt vid skeende köp, skifte eller gåfva af nämnde Renta, sådant bör anses såsom annan afhandling om jord, och på sådan grund i afseende icke allenast på afhandlingens upprättande, utan ock på Uagföljden enahanda förfarande iakttagas, sorn angående fast egendoms afhändande på berörde sätt är i Uag och Kongl, Förordningen den 13 Juni 1 Boo föreskrifvet, linner Utskottet, att dess? Rentor icke kunna komma under benämning af lös egendom, och att således ej eller hvarken In-' nehafvarne kunna deröfver äga en dermed förenlig dispositionsrätt, eller den i -Lag vederbörande förvarade rätt till börd, enär Rentorna genom ofvanornförmälte åtgärder afhändas, deni betagas. Och är det på denna grund, sorn Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka bifall till ett sådant häremot stridande stadgande, sorn i ofvanberörde måtto blifvit föreslaget. Hvad ater vidkommer den väckta fråga, hu-' fnvida, då jord eller Frälserenta genom Testamente erhålles, Tes.tament-tagaren skall Vara skyldig att, jemte bevakande af Testamentet, tillika med jorden eller Rentan lagfara, på sätt i 4 Cap. Jorda - Hulken förfeskrifves; så emedan uti 18 Cap. 1 §.
Då Herr Lagerhjelms yttrade betänkligheter angående svårigheten att bidraga till försvarsverkets stora behofver, gifvit anledning till anmärkningar, som flere Ledamöter af Riddérskapet och Adeln framstält i frågan om Sjöförsvaret särskildt j torde mig som användt nära 40 års tjenst vid det vapen, som egenteligen tillhör Skärgårdsflottan, äfven åligga., att framföra några åsigter i detta vigtiga äni'> Den ii Martti. 659 ne, hvilket icke nu för första gången sysselsätter mitt eftersinnande. Skärgårdskriget befinnes vara det äldsta stridssätt innom Scandinavien; anskaffandet af de dertill nödige och förr brukelige fartyg, utgjordes af de i skeppslag fördelte Strandboar; bidragen till Sjöförsvaret är alltså äldre an någon annan rustningsskyldighet och äldre än Indelningsverket, hvari det af Carl XI erhöll sin andel, genom det roterade Båtsmans? hållet. Samma vatten skölja ännu Sveriges stränder, som i förra tider, och dess mägtigaste eller farligaste granne, äger Flottor, och underhåller dem för äran att befalla öfver Östersjön, och tvekom ej derpå, för att i sinom tid Vara i tillstånd att ovänligt besöka oss; sjelfständigheten kräfver försvar och hederskän-? slån hos Nation, liksom böiligheten, fordrar möjligheten af contrabesök, hvilka i militairiska företag dessutom ingå i hvarje försvarsplan; vi torde således snart vara öfverens om; att Sjöförsvarsanstallter äro af en absolut nöd-i vändighet, så mycket mer, sorn inga fiendtliga anfall emot Sverige med något allvar kunna utföras med andra medel än Flottor. Således lärer det vara obestridligt, att äfven vi måste underhålla dem. Landets innebyggare skulle dessutom röna den båsta verkan af sina bi* drag och uppoffringar för krigsbehofvens anskaffande om försvaret kunde vinna den fullkomlighet på sjön 5 att ali landsättning af fi~ Den ii Martii. endtligt krigsfolk på Svensk jord blefve genom sjövapnen förekommen.
R:dr, må från och med år 1855 upphöra, har ifrågavarande titel blifvit förändrad till Tillfälliga rolevakans-afgifter, samt inkomsten deraf beräknad till endast Transport 3,861,866: 32. — 343,000: 35,000: 148,333: 16. — 15,400: 4,000: 4,407,600: 678 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Rotefrihels-afgifter af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord. Transport Då de afgifter, hvilka under ofvanstående benämning alltsedan 1841 bland Stats-verkets inkomster upptagits, i sjelfva verket utgöra vakans-afgifter af den i sednare tider inroterade jorden, har denna titel, på sätt E. K. M:t jemväl föreslagit, funnits böra förändras till Vakans-afgifter af nyroterad jord. Deraf beräknades vid sista statsreglering en inkomst utaf 28,000 R:dr, men, enär den åren 1847—1851 i medeltal årligen uppgått till 30,371 R:dr, har den nu under sistnämnde titel utförts med 17:o. Rotevakans-afgift af utsockne frälsehemmanen i Halland, beräknad vid sista statsregleringen till 10,000 R:dr, har i medeltal under åren 1849, då denna afgift började utgå, lill och med 1851, utgjort 11,161 R:dr och är af E. K. M:t föreslagen att beräknas till 11,000 R:dr. Då emellertid Rikets Ständer, på sätt i underdånig skrifvelse den 8 sistlidne April är anmäldt, för sin del medgifvit, att ifrågavarande afgift må från och med 1855 nedsättas till hälften af hvad vakans-afgiften för en båtsman i länet utgör eller med en fjerdedel af hvad Rikets Ständer vid 1847 och 1848 årens riksdag bestämt, har således denna inkomst funnits böra nu beräknas endast till 18:o.
Om äfven det nu omtalade valet skulle medtaga hela f. m. plenum och jemväl en del af den vanliga tiden för e. m., torde likväl, ehuru man möjligen komme att inträda på den följande Magén innan plenum slutades, hvilket vid förra riksdagar icke varit ovanligt, äfven det lätt verkställda valet till Tryckfrihets-comiteens electorer kunna under samma plenum företagas och afslutas. Hvad åter angår det brådstörtande, så kan jag för ingen del erkänna, att förstnämnda val bör kallas brådstörtad!, då det företages på en af de sisla dagarna för R. St:s grundlagsenliga sammanvaro. Enär dessutom detta val redan är verkstäldt inom arne af de öfriga RiksStrn, och frågan om företagandet deraf äfven inom detta Hus, redan väckt i förra veckan, legat sedan dess på bordet, kan jag således ej heller linna det, som i berörde hänseende blifvit nnfördt, innebära något antagligt skäl, hvarför icke Frih. Tersmedens motion kan och bör bifallas, — helst jag förmodar, att hvar och en, under förutsättning af ett sådant bifall, redan på förhand öfvertänkt åt hvilka personer han i detta fall hör lemna sitt förtroende. — Det är för öfrigt af stor vigt, att ett sådant val, deri Ståndets ledamöter böra så mangrannt som möjligt deltaga, försiggår innan Pingsthelgen inträder; och då denna helg och den ledighet från riksdags-göromål, som under densamma och nästföregående, samt efterföljande dagar med skäl fordras, eljest skulle föranleda, att detta val ännu icke kunde företagas på 14 dagar, kan jag ej annat än för inin del instämma i deras åsigt, 22 Den 3 Juni f. m. som yrka valets anställande i morgon, hvarå jag alltså anhåller om proposition. Frih. Hamilton, Hugo: Till hvad förut är ordadt’ ber jag få tillägga, att jag förenar mig i Frih. Tersmedens sista yttrande.
Frän Vällofl. BorgareStändet. S. D. Biföllos följande nu å nyo föredragna Betänkanden; fröt. Utdr. d. 14 Junit ig£g. Stats-Utskottets N:o 211, I anledning af Nådig proposition om reglering af Remisslage för Kongl, Ränmästare och LandtRäntmästare. Statsoch Ekonomi-Utskottens N:o 218 öfver en Motion, om bidrag till Linförädlingens befrämjande i Hallands Län m. fl. Län. N:o 219, I väckt fråga om de Reducerade CavalleriRegementernas återuppsättande, samt om särskildte Löneanslag för Befälet vid Smålands InfanteriBataillon. N;o 220, I anledning af ett Memorial örn Institutet för Blinda och Döfstumma, N:o 221, om yrkadt anslag till väganiägg» ning emellan Hemmannen Åstrand och Sölje i Vermland. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades nedannämnde Betänkander.: N:o 61, Lagoch EkonomiUtskottens, i anledning af Motionen om afskaffande af Expeditionslösen och om nedsättning af Taxan derå. Fröt. Utdr, d. 14 Junii 1Q23. §35 N:o 68, LagUtskottets om föreslagen ändring i 24 §. af Kongl. Förordningen den 13 Julii 1818 angående Inteckning i fast egendom N:o 99, Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets, om inrättande af Directioner för det indeldta Cavalleriets beklädnad m, m. N:o 100, Samma Utskotts Betänkande öfver gjorde förslag till upphäfvande eller ändring i vissa Stadganden i 1820 års Scholordning m. m. Frän Hederv. BondeStändet. 1 S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets Utlåtande N:o 217, rörande anslag af Statsmedlen till kostnadens bestridande för en Hamnbyggnad vid Jönköping, fann BondeStåndet, som den 4 sistl.
Hela saken bevisar för öfrigt ingenting annat än att StatsUtsk. bör afhålla sig från att bevilja anslag på grund af enskilda motioner; ty derigenom inledas lätt menigheter uti företag, som sedan befinnas vida öfverstiga de upgjorda kostnadsförslagen. Jag fortfar att yrka afslag å denna punkt. De härefter först till bifall och sedan till afslag å förev:de punkt framstälde proposrrne besvarades med blandade Ja och Nej, samt blefvo vid deras förnyande på enahanda sätt besvarade; hvarpå Hr Frih. o. Ordf:n förklarade det han ansåg den sednast till afslag i denna punkt framstälde propos:n hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Ilr Björnstjerna m. fl. ledamöter begärde votering. Cplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller 32:dra punkten af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 158, röstar Ja; -den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde punkt af R. o. Ad. afslagen. Vid voteringens slut befanns att rösterne hade utfallit sålunda : Ja — 34. Nej — 28. Fortsättningen af förevtde Utlåtrs pröfning upskjöts till eftermiddagens plenum, och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. { på 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. 102 Deri 5 December e. m. Lördagen den 5 December 1857. Plenum kl. 6 e. ro. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtnäs ställe föra ordet. Justerades ett prot.-utdrag för förmidd:s plenum samt pleniprot. för den 30 sistl. Sept. e. m. Fortsattes pröfningen af StatsUtslcs Utlåt. N:o 158, ang:do föreslagna stats-bidrag för vägars anläggning och förbättring, hamnbyggnader och kanaler samt sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag m. fl. dylika föremål.
B:co i månaden föreslagna belopp vara den billiga ersättning, som för rummens begagnande, jemte bruket af derstädes befintlige meubler, samt nödig ved till eldning torde böra af BevillningsUtskottet erläggas: dock med vilkor, att, i anseende till angelägenbeten af eldens behöriga vårdande, eldningen varder besörjd af någon vid Riddarhuset anställd, och, i sådant ändamål, af BevillningsUtskottet antagen Vaktmästare. Hvilket dock allt till Högloft. Ridderskapets och Adelns vidare ompröfuing vördsamt öfverlemnas; jemte bifogande af fyra Ledamöters serskilda mening. Stockholm den 16 December 1828. På RiddarhusUtskoltets vägnar Cart. Mörner. TV. F. Dalman. Utdrag af Protocollet, hållet bos Höglofl. RiddarhusUtskottet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 16 December 1828. S. D. Föredrogs ett från Höglofl. Ridderskapet och Adeln ankommet ProtocollsUtdrag af den 1 dennes, hvarigenom Rid - Den 29 December e. m. 261 derskapet och Adeln behagat till RiddarhusUtskottet återremittera Utskottets den 34 sisth November afgifne Memorial, innefattande Utlåtande öfver BevillningsUtskottets anhållan, att till Sessionsoch Arbetsrum få under innevarande Riksdag begagna den så kallade SecretaUtskottsSalen å Riddarhuset. Efter öfvervägande af de vid Utskottets ofvannämnde Memorial gjorda anmärkningar, hvilka åsyftade, att hyra för ifrågavarande rum måtagas, ansågo Utskottets fleste Herrar Ledamöter, Herrar af Ekenstam, Bruncrona, Bråkenhjelm, Kuylenstjerna, Printzenskjöld, Friherre Stael von Holstein och Grefve Sparre, sig böra föreslå en sådan byra till belopp af 66 R:dr 32 sk.
Läsare finner med byad nqggranhet Götha Canaloch Malmö .V i 5S Deli 17 Martil, e. 111. Disconter uti Utskottens Betänkande blifvit sammanfogade , förmodligen för att komma till det önskade resultat af deras lika behandling, och den enas bristers fyllande genom den andras tillgångar3 om detta är rättvist, i hänseende tili Verkens Credkorer, tror jag mig utan vidare granskning blott behöfva hemställa till denna upplysta Samling. Endast på ett enda ställe, uti Utskottens yttrande, är i förbigående omnämdt förvaltningarnes skiljaktiga förhållande, dock utan upplysning hvilken varit bäst, och nästan vågar jag säga, i frugtan lör något mot det önskade resultatet stridande intryck, strax beled* sagadt med den jemnanöe meningen, icke höra föranleda till en, olika behandling af Borgenärer och Gdldenärer uti den ena eller den andra af dessa Disconter. Malmö Discont-Dircctions förhållande är kändt, och detta är all den upplysning Utskotten funnit för godt lemna om .Administrationen af den andra isamma Categori ställda» Ganska kall för alla omdömen hvad mig individuelt angår (en känsla åtföljd af villrådighet om jag skall lyckönska eller beklaga mig deröfver), fordrar dock min pligt, att i dag lemna några upplysningar, sorn, om do endast åsyftade eget försvar, förmodligen uteblefvo; men nu, om de ock af någon skulle tydas till sjelf beröm, måste för sakens skull framställas, efter jag nu en för alla gånger förklarar, att hvarken Canaleller Discont-Sty - Den 17 Mar tily e. tu. 157 reisen kunnat i sin befattning hittills tillvitas några förbrytelser, hvaruti jag, som deras Ordförande, hvilken aldrig saknat deras förtroende, icke anser mig delaktig ; och som det hvarken för Rikets Styrelse, Allmänheten eller Bolaget kan vara likgiltigt, hvad grad af förtroende man i denna afgörande tidpunct bör hysa till Canaloch DiscontStyrelsen , eller till dess Ordförande, som derjemte har det smickrande och vigtiga förtroende att vara högste Befälhafvare på stället för den del af Arméen, hvilken användes till Canalens utförande.