Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. 18:o Cavallenoch Artilleri-hästars remontering, skoning m. m. Bifölls. 19:o Artilleri-hästars underhåll af rusthållare vid afsutna Cavalleriet. Bifölls. 20:o Fouragering för värf vade Cavalleriets och Artilleriets hästar. B folls. 21 :o Kongl. Lif-Revärings-Regementet. Bifölls. Föredragning af Utlåtandet N:o 44, forlsiittes uti nästinfallande jdeniim. (Den 9 Maj.) S. D. Fortsattes föredragning af StaLs-Ulskottets Utlåtande, N:o 44, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Tredje Hufvud-TiteL Häi 'vid förekommo: 22:o Gottlands National-Reväring. Bifölls. 23:o Hallands Beväring. Bifölls. 24:o Bevärings-manskapets Bifölls. 25:o Försvars-verket i allmänhet eller Kongl Krigs-Collegii Depar - vapenöfning. Vrot. lltdr. d. j Maj 1840■ a45 temen t, hvarunder äfven upptagas indeldta räntor för Akers krutbruk och Husqvarna gevär s-factor i. Lifmundering för indeldta Infanteriet. B'lolls. 27:o Spanmåls-upphandling och Bageri-kostnad. B lölis. 28:o Ved o h ljuspenningar för fästningsoch garnizons-orter. Bilöl Is. 29:o Skrifmaterialier och expenser m. m. B lillis. 3():o Reseoch Tractaments-penningar för Militaire Embetsoch Tjenstemän. Bifölls. 31:o Värfningsoch recapitulations-penningar. Durcli-marche-kostnader och oförutsedda utgifter. B'' lili Is. 33:o MiliticeBoställs-cassans reserv hemmans-räntor.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet å ena sidan väl funnit några nya skäl i ämnet icke vara förebragte och alt Utskottet sålunda icke nu, mera än förra gången, kan för Kungsholms fästningsbyggnads fullbordande tillstyrka något bestämdt anslag; men a a,ndra sidan kan Utskottet icke undgå inse oundvikligheten deraf, att desåkallade Arbets-Compagnien varda på lämpligt sätt sysselsatte; och då den slutsats af hvad i denna fråga blifvit åtgjordt möjligen skulle kunna dragas, som vore Kongl. Majit förhindrad, att af 8:de Hufvud-Titelns anslag för fångars vård, underhåll m. m. disponera erforderlige medel för ArbetskarlsCompagniens fortfarande användande vid fästningsbyggnadsarbetet,ifalldenna sysselsättning skulle finnas vara den mest ändamålsenliga, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer, geaom underd. skrifvelse till Kongl. Maj:t undanröja anledningen till en sådan misstydning, men dar - Stats-Utshottets Utlåtande N:o 4^3. 3 jemte underdånigst tillkännagifva, att, i händelse fångarne blifva använde vid fäslningsarbetet, de i och för detta arbetes utförande erforderlige Instrumentalier och Inventarier äro utgifter, hvilka icke tillböra 8:de Idufvud-Titeln, utan böra af andre disponible medel beslridas, och att således kostnaden, hvilken äfven i Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition blifvit uppgifven till högst 34.ooo R:dr årligen, bör förminskas med åtminstone så stort belopp, som motsvarar livad årligen åtgår till inköp och underhåll af nyssnämnde effecter. Stockholm den 16 April 1835. Reservationer: af Herr Werrn j J.: ”Att Stats-Ulskotlet uti förestående Betänkande, sorn med blott en enda rösts majoritet blifvit af Utskottet antaget, i sjelfva verket tillstyrkt ett nytt och obestämdt anslag, lärer vara uppenbart för en hvar, som känner att 8:de Hufvud-Titelns tillgångar redan förut äro otillräcklige för de dermed afsedde ändamål.
Och han hade icke förgäfves läst sådana böcker som Balzac’s Comédie humaine och nu senast Flauberts Madame Bovary. Framför allt hade han af dem insupit ett djupt förakt för kvinnan. Från början hade han haft helt andra föreställningar om henne, och hans drömmar under uppväxtåren hade kanske varit ljusare än de flestes. Därför var också reaktionen bitter. Hans fader hade varit en ohjälplig fyllbult, och det medan gossen ännu var späd. För sin uppfostran hade han helt och hållet modern att tacka. Hon hade arbetat och sparat så, att det blef henne möjligt att hålla honom i skolan. Men under det dagliga hårda slitet alstrades hos henne en skarp bitterhet mot mannen, som lämnat henne att ensam draga försorg om deras barn. Så småningom öfvergick denna känsla till förakt för alla män. Och i kapp därmed växte hennes själfbeundran, som med tiden tog gestalt i ett slags allmän kvinnobeundran. I enlighet med denna sin lifserfarenhet uppfostrade hon sonen i ett slags kvinnokult, lärde honom vörda kvinnan som det högsta, ädlaste och renaste som var skapadt. Men lifvet lärde honom annat. Han såg, att kvinnan hade samma drifter som mannen, att hon i allmänhet hvarken var en ängel eller en kysk vestal. Böcker sådana som de ofvan nämda gåfvo första stöten åt idealet. Och erfarenheten fullbordade förstörelseverket. Det inträdde en reaktion. Och just därför, att han så varmt och barnsligt trott på den ängel, modern diktat honom, kom han nu att förakta henne så djupt, då han märkte, att lifvets kvinnor icke motsvarade idealbilden, som han lärt sig vörda. Han blef misstänksam mot hela könet, äfven mot henne, som uppfostrat honom i en lögn. Det kunde han aldrig glömma. Han visade det aldrig, reflekterade kanske icke häller där öfver; men alltid satt det kvar ett litet sår, som smärtade vid minsta beröring. Och den gamla förtroligheten blef till en konventionel uppmärksamhet. Krisen hade redan varat ett par år, under hvilka han riktigt fördjupat sig i sitt kvinnoförakt, då han träffade doktorinnan på sin väg. Hon var mellan tretio och fyrtio år, hade varit tämligen vacker i ungdomen och var nästan ännu vackrare nu.
Någon nedsättning af pensa, särdeles i Mathematik, vore ock önsklig; liksom oftare anstälda repetitioner (”repetitio est mäter studiorum”) ej heller borde förbises. För öfrigt, och då Utskottet ej föreslagit någon hufvudsaklig förändring i ämnenas mängd eller nedsättning i pensa, förblifver undervisningen nästan lika ansträngande. Om än annorlunda fördeladt, blir måttet af hvad som under skoltiden skall inhemtas lika stort; men fördelningen sämre, emedan den är mindre lämpad efter åldrarnes lynne och behof. Mycket vore i denna fråga att tillägga. ”Det blåser en vind, som det kanske är fåfängt att sträfva emot. Vår tid har sina förvillelser” har en talare inom Bor - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. 47 gare-Ståndet träffande yttrat, oell det tillägget lian gerna göras: vill den opinerande mängden icke hafva de klassiska studierna i skolan, ulan småningom förflytta dem till universitetet, så må den med ens taga steget ut; della vore åtminstone konseqvent; våra skolor blifva då blott oell bart real-skolor, ehuru vida sämre real-skolor än Englands, Frankrikes och Tysklands, och det just derföre, att den klassiska grundval, på hvilken skolan måste byggas, blifver borttagen. Jag yrkar alltså afslag på Utskottets i denna punkt gjorda framställning rörande latinundervisningens framflyttande lill femte klassen vid våra elementarläroverk. Slutligen bör jag gifva tillkänna, att jag inom Utskottet särskildt reserverat mig emot motiveringen i flera punkter samt emot ett och annat beslut af mera underordnad vigt. Häri instämde: Kontraksprosten Palmlund och Doktor J. Emanuelsson. Af Kyrkoherden Ternström och Prosten Bergvall. Af Doktor Landgren: Den oro, som på sednare tiden uppstått rörande öfveransträngningen vid elementarläroverken, underblåses flitigt af den klassiska bildningens motståndare, som oaflåtligen påyrka l:o att emedan öfveransträngning finnes, så måste några ämnen utmönstras; 5:o att om några ämnen verkligen behöfva inskränkas eller borttagas, så måste detta i första hand gälla de klassiska språken.
Inom Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Prosten Öhrnberg; i:o att de mest umbärliga luxe-artiklar må förbjudas så väl till införsel som till bruk och nyttjande; 2;o att hög införseltull må åsättas alla utländska luxe-artiklar, som till import tillåtas, med undantag af socker och ätven några andra artiklar, hvilka nu mera anses såsom nödvändighetsvaror; samt 3:o alt bruket af de flesta luxe-artiklar må med årlig bevillning beläggas. Bili. till R. StProt. i834 och t83S. '5 Samt. i A/d. i to:de Häftet, Bevilln.- samt Allm. Besv.~ och Ckcon.-Utsk, Utlåtande I?;0‘ 1%.- Inom Välloflige Borgare-Ståndet: af Herr Leffler, med hvilken Herrar TbttieochLinderholminstämt: att allt dåraktigt gyckel måtte förbjudas till införsel i landet, och att det, sorn ännu icke fean förbjudas, men väl kunde undvaras, må beläggas med så hög; tull, att man så småningom vänjer sig af från dess bruk; samt slutligen att Rikets Högloflige Ständer måtte genom en underdånig skrifvelse anhålla derom, att Kongl. Majrt, under ömsint behjertande af det i landet öfverhandtagande yppiga och öfverflödiga lefnadssättet, hvilket otvifvelafetigt undergräfde folkets välfärd och motarbetade möjligheten och varaktigheten af en myntförbättring, täcktes låta utfärda en Förordning, hvaruti, jemte framställning af de menliga föijderne af detta lefnadssätt, Kongl. Majrt ville uppmana och anbefalla alla högre och lägre Embetsman samt alla, hvilka på ett eller annat sätt kunna på andra inverka, att genom iakttagande af ett tarfligt, måttligt och sparsamt lefnadssätt gifva goda exempel bland deras underhafvande och anhörige samt menige man, så att fäderneslandet och dess barn ännu en gång måtte återkomma tilt sin fordna belåtenhet och ej sälja sitt väl till ulländningarne.
Diedrichs, fördess hafda besvär med ångfartygen Nordstjernans och Sveriges eftersyn, reparation och utredning, jemlikt Öfver-postdirektörsembetets beslut af den 6 Juni 1848, utbetalda belopp af 500 R dr, hvilket Revisorerne ansett bemälte embete icke varit berättigadt att disponera, då embetet ej, utan Eders Kongl. Maj:ts särskilda nådiga tillstånd, ägde att bevilja några gratifikationer, så anser sig General-poststyrelsen härvid böra erinra, att ifrågavarande belopp icke tilldelats Kapiten von Diedrichs såsom en gratifikation, utan, hvilket det. klandrade beslutet jemväl antyder, såsom en vedergällning för ett besvär, hvartill han ej till följd af sin tjenstebefattning varit förpligtad, och för hvilket han, om ej på detta sätt godtgjord, kunnat fordra ersättning i dagtraktamente, då, med afseende å den tid han för Postverkets räkning hade haft bestyr, kostnaden för hans uppdrag blifvit för verket drygare, än sorn nu varit fället.
Genom förfölj ning skall den segrande i grunden spränga den slagnes oordnade delar, och dennes41 ETT FÄLTSLAG. återtåg är ingen lätt sak, men vanligen är utmattningen efter slaget så stor, att båda parterna, ofta under skydd af natten, rätt snart komma åtskils, under det endast kavalleriet från ömse håll bevarar känningen med motståndaren. Gäller striden besittningen af en starkt befäst ställning, öfvergången öfver ett vattendrag e. d., så betingas dess förlopp till viss grad af dessa egenskaper, och möjligen föranledes den anfallände härvid att taga nattens mörker till hjälp för att utan förluster genomgå det bälte, som under de för den försvarande gynnsammaste omständigheterna be-herskas af hans eld. Möjligen få vi någon gång tillfälle att återkomma, till dessa särskilda men allra helst för oss synnerligen viktiga strider. ooooo Till mörkret. Det är så mörkt om vinternatten i mitt rum. Denna flik af himmel, som jag ser mellan de hopträngda murarna, Bär ingen af stjärnors strålande heroer. Ej Sirius, ej Aldebaran tåga fram där, Och den ensamma lyktan, som svänger på dinglande hakar Nere på gården, är släkt. Hur ville jag väl, att dess ljus skulle nå upp till mig '? Och om så vore, hvad äro mig jordens ljus. Stundom ser jag muren midt emot mig hvit af månsken, Men * jag fröjdas éj däråt, ville ej bada däri. Mörkret är mig kärt, jag vanhelgar det ej med lampor öch ljus. Mörkret är godt som en väns famntag. Mörkret är som en ljuf hvila, som ett ljumt bad. Det omsluter mig med smekande, välluktrika vågor. Hvad är hafvets djup mot mörkrets! Min lycka är att dyka ned i nattens fruktansvärda, lockande mörker. O heliga mörker, stoftets bojor falla inför din renhet. Du fläcklösa, du ändlösa, du otänkbara! Mottag mig! O mottag mig! Låt mig uppgå i dig. Tryck mig till ditt hjärta och kväf mig, Såsom du kväfver den irrande gnistan, som följt röken upp genom skorstenen. Allt är godt. Allt är godt. O, men för en bäfvande själ vore hvilan hos dig ljufvare än annat.
ÖfverlntendehtsEmbetet yttrat, i afseende på tillräckligheten af det anslag K. M:t för andamålet äskat, i Nåder förklarat sig vara sinnad, att, förmedelst alla sådane besparingar, som möjeligen kunna äga runi, söka tillvägabringa fullbordandet afCasernbyggnaden med den i K. Mits Nåd. proposition uppgifne Summan, 70,000 R:dr. Vid desse förhållanden tillstyrker Utskottet: att It. St:r måga bevilja, såsom ytterligare anslag för Allmänna. Gar nizons Sjukhus Byggnadens fullbordande det belopp af 116,824: 4?- 4* som vederbörande EinbetsVerk vitsordat vara i sådant ändamål tilli äckeligt; samt för Andra LifGardets Casernbyggnads fullbordande de af K. M:t dertill äskade 70,000 R:dr, utgörande tillhopa 186,824: 47* 4* derifrån likväl bör afgå hvad år 182g redan till desse föremål blifvit utbetaldt med 35,000 R:dr; samt återstoden i5i,824 R:dr 47 sk. 4 r:st., få, i rundt tal med 162,000 132 Stats-Utskottets R:dr till K. M:ts Nåd. disposition i omförmäldte afsecnden af RiksgäldsContoiret, på K, StatsContoirets requisition utbetalas. Och soia RiksgäldsConloirets tillgångar medgifva, att, på sätt Öfverlntendents-Embetet ansett nödigt, anslaget för Allmänna GarnizonsSjukhusct utgår inom en tid af 3 år; så föreslår Utskottet destohäldre det samma anslag inom berörde tid af RiksgäldsContoiret utgifves, som iakttagandet deraf blifvit såsom ett vilkor för dess tillräcklighet uppgifvit. Varandes härigenom besvarad Hr Estenbergs, P., motion, angtde fortfarande anslag för Allm. GarhizonsvSjukhuset.
Areschoug, Botanikens elementer. 6–7. Areschoug, Skånes flora. 6–7. Hartmans flora. 3–7. Lyttkens, läran om djuren, i sammandrag. 3–7. Sundevalls zoologi. 6–7. Historia & Geografi. Odhners lärobok i f-s hist. för skolans lägre klasser 1–3 samt 5. Odhners lärobok i Sveriges, Norges och Danmarks hist. för skolans högre klasser. 6–7. Schottes lärob. i g. tidens hist. för elementarläroverkens högre klasser. 6–7. Pallins lärobok i allm. hist. för allm. läroverkens mellanklasser 4–5. Pallins i medeltidens historia. 6–7. Pallins i nya tidens hist. 6–7. Dahms geografi för elementarskolor. 1–5. Erslevs lärob. o allm. geografi 6–7. Filosofisk propedeutik. Sjöbergs och Klingbergs lärobok i logik. Wikners schema till antropologien. I Tyska läses: Första klassen: grammatik: formlära: substantivets, adjektivets, de personliga, possessiva & demonstrativa pronomens, hjelpverbens och det svaga verbets regelbundna böjningsformer; explikation: första kursens första afdelning i elementarboken. Andra kl. Grammatik, de öfriga pronomens och de oregelbundna svaga verbenas böjningsformer; konjugation af under läsningen förekommande starka verb; de vanligaste bland partiklarne; explikation: motsvarande öfningsstycken i elementarboken. Tredje kl. Grammatik: formläran fullständigare genomgången och repeterad; explikation: 36 sidor; extemporerad öfversättning till tyska efter elementarboken, omkring 16 stycken. Matematik: 1 Kl. De fyra räknesätten i hela tal och decimalbråk med någon tilllämpning på sorter, hufvudräkning. 2 Kl. De fyra räknesätten i bråk, tillämpning på sorter, hufvudräkning; geometrisk åskådningslära. 3 Kl. Läran om bråk och sorter afslutad, regula de tri; geometri, åskådningslära, valda satser ur Euclides’ första bok. Naturlära.
Förordningen den 13 Julii 1818 om inteckning i fast egendom; och jST:o 56, öfver Herr Grefve Cari Axel von Rosens Motion, om stadgande, att i de orter, der endast ett Lagtima Ting om året hålles, Lagfart och Inteckning må kunna å Urtima Ting sökas och meddelas. S. D. Då nu å n^o föredrogs StatsSamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 21, i anledning af flera väckta Motioner om behöfvet af nya Provincial-Läkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket, blef detta Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterad! till nämnde Utskott. S. D, På grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades, vid förnyad före* 5* Prot. Utdrag dtn lf Maji 1829.' dragning, till Statssamt Allmänna Besvärs* och Oeconomie • Utskotten samma Utskotta Utlåtande, Njo 15, rörande åtskilliga mot för-,' säljningen af den så kallade Lif-Stallbygg« naden vid Kungsöhr väckta anmärkningar. S. D. Remitterades till Constifutibns-* Utskottet en af Casper JVijkman från Upsala Län, t den ordning 529 Riksdags-OrdH ningen föreskrifver, anmäld anmärknings-an? ledning emot de Konungens Rådgifvare, soin deltagit i rådslagen år 1825. S. D. Å nyo föredrog* och till Stats^ Utskottet, för målets närmare utredande, återremitterades samma Utskotts Utlåtande,' N:o 101, i anledning af Rikets Ständers Rei visorers år 1857 gjorda anmälan, angående förJ säljningen af 5 stycken Kronan tillhöriga Krigs-Skepp, och redogörelsen för derföre inj flutna medel S. D. Vid förnyad föredragning af Con« ätitntions-Utskottets Memorial, N:o 22 , med förslag lill förändring af 15 §. i Riksdags!
Och få Rikets Ständer, jemte anmälan af deras sålunda fattade beslut, i enderdånighet anhålla, det E. K. M. i Nåder täcktes lemna öf - Expcditions-Ulskoltets Förslag till und. Skrifvelse N.o 16S. 261 ver-Post-Directionen del af samma beslut, med Nådig föreskrift, att, i enlighet med förenämnde grund, upprätta och vederbörligen allmängöra PostTaxor för Rikets alla Post-Contor. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 October 1834- N:o i65. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Oct. jSSa, Presle-Slåndet den 23 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 27 —- — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsei anledning af Kongl. Majits Nådiga proposition angående controlerne för belåning af Tackjern på Stockholms Våg. (Eanco-Utsk. N:o 490 S. A. K.
En sådan liqvid kan isynnerhet vara vigtig, då fråga är om personer, som idka bankirrörelse och taga mot andras penningar, för att åter lemna ut dem. Jag befarar, att, om ingen sådan föreskrift meddelas, som Komiterades förslag innehåller, man möjligtvis skall kunna komma till resultater, som icke blifva fullt billiga; och hemställer, i öfverensstämmelse härmed, att jemväl den nu föredragna punkten torde få återremitteras. Hr von Koch: Jag instämmer i, hvad den siste talaren yttrat derom, att det är alldeles nödvändigt få in något, som hänför sig till 3:dje mom:t, 7:de §:n af Komiterades Betänk., att nemi. kapitalist skall vara berättigad att göra afdrag för ränta, som utbetalts af den skattskyldige å uplånadt kapital, m. m. Anledningen, hvarföre jag icke, när jag förra gången hade ordet, framställde samma anmärkning, är, att jag föreställt mig, att, med den upställning, som nu af TTtsk:t blifvit gjord, det skulle vara lämpligare att införa det såsom ett lista mom. i 7:de §:n. I sjelfva saken instämmer jag alltså med den siste talaren; och är, vid sådant förhållande, af den åsigt, att det kan vara ungefärligen detsamma, hvar denna anmärkning kommer att infogas. Gr. Lagerbjelke: Då man gör anmärkning mot en pa ragraf derföre, att dersammastädes icke uptages ett förhållande, hvilket Htsk:t ansett böra ha stått på annat ställe, så är väl TJtsk:t temligen oskyldigt, då TJtsk:t velat precist detsamma, som de värde anmärkarne, att nemi. den, som utlånt kapital, får åtnjuta afdrag för ränta, som utbetalts af den skattskyldige å uplånadt kapital. Detta har oek varit Utsk:ts mening. Utsk:t har ju också uttryckt detta i 7:de §:n, som handlar om D en 12 Maj e. m. lil grunderna för inkomstberäkning.
— Nto 57. öfver RiksdagsFullmägtigen Olof Olofssons från Westerbotten motion, att, då frälsemans bo lill concours afträdes, målet måtte upplagas af UnderRätt. VII. B. 66. A. 72. — Nto 58. öfver RiksdagsFullmägtigen Anders Anderssons ifrån Westerås Län motion, om ändring af 3o §. i ConcoursLagen. VII. B. 66. A. 72. XVI. U. gi. A. 133. E. 142. — N:o 5g. öfver Herr Fredrik Leonhard Rosenqvists motion, om upphäfvande eller ändring af 5i. §. i ConcoursLagen. VII. B. 66. A. 72. — N:o 60. öfver RiksdagsFullmägtigen Pehr Pehrssons från Örebro Län motion, om förklaring af 74 §. ConcoursLagen. •— Nto 61, öfver väckta motioner derom, att inteckningshafvaré och andre veterlige borgenärer ej måtte behöfva att, i anledning af års-st.ämning, deras fordringar angifva. VII. B. 66. Å. 73. XVI. U. gi. A. i33. — Nto 62. öfver Herr Friherre Johan Albert Kantzows motion, att bysatt gäldenär, som ali sin egendom till Borgenärerne afstår, genast derefter ifrån bysättningsbäktet lösgifvas. IX. A. 429s 433. XV. U. 417. XVI. •— Nto 63. öfver motioner, om förbud emot lifgifvande af skuldsedlar, ställde till sedelhafvaren och till viss man eller ordres.
Derjemte stadfästades och meddelades åtskilliga genom denna författning kunggjorda reglor och föreskrifter, som af dels de skaltskyldige och dels taxeringsmännen samt öfrige vederbörande borde iakttagas ej mindre vid uppgifternas meddelande och begagnande än vid bestämmandet och påförandet af det bevillningsbelopp, som af hvar och en skulle erläggas. Dessutom fastställdes och utfärdades till vederbörlig efterrättelse omständliga formulär till så väl mantalsskrifningsförteckningar och taxeringsuppgifter som alla nödiga ansedda längder och sammandrag. Ehuru, enligt 1810 års riksdagsbeslut och bevillningsförfattnmgar, allmänna bevillningen för sagda och nästföljande år var påräknad att uppgå till ett årligt belopp af 2,500,000 rdr, utgjorde de bevillningsmedel, som för år 1811 till Riksgäldskontoret inflöto, endast 1,849,247 rdr 15 sk. 2 rst. För år 1812 uppgick den efter samma förordning utgående och Riksgäldskontoret tillgodokomna bevillning till •1,899,651 rdr 14 sk. 4 rst. Enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 16 Oktober 1810, hade samma års bevillningsförordning vid de förrättade taxeringarna blifvit så olika tillämpad, att, då på somliga ställen, der denna författnings föreskrifter med noggranhet verkställts, bevillningen uppgått till dubbelt och ända till tredubbelt af hvad förut, efter 1800 års förordning, blifvit erlagdt, hade på andra orter, »utan tvifvel af missför»stånd om den nya författningens grunder», bevillningen icke ens kommit alt uppgå till dess förra belopp. Vid sådant förhållande och till vinnande af likhet i beskattningen öfver hela riket, förordnades genom Kongl, kungörelsen den 30 Nov, 1810, att, på det då meddelade förklaringar och tillägg måtte varda vederbörligen iakttagna, Beredningsoch Taxeringskomiléerna i de orter, der årets taxeringar redan försiggått, skulle ånyo sammanträda samt dervid öfverse och efter förekommande omständigheter rälta dessa taxeringar. Bev-Kom. Bet. r 50 1812 års
Efter hvad Utskotten nu föreslagit, att 30 Millioner skulle blifva det rätta RörelscCapitalet, visar sig att under den af mig i Tabellen citterade epoque, 40 Millioner och derutöfver varit hvad till Landets rörelse och vältrefnad erfordrats. Månne raan derföre ej borde upphöra med den så länge till Landets skada begagnade Theoretiska uppställningen i fioancerne och directe öfvergå till er-' farenhetsläran, för hvilken all Theori måsta vika. Jag vågar derföre ödmjukast föreslå, att vi antaga myntvärdet till 126 sk. med vexling af mindre mynt, att vi under dessa 5 kommande åren så småniogom förvandla våra BancoSedlar till SilfverSedlar efter denna Cours, uppställa detta förhållande i alla möjeliga utgreningar af liqvider och uppbörder, och sluteligen återföra o«s till samma förhållande i RiksgäldsSedlar, BancoSedlar samt Discontpapper, som åren 1805 eller 1806, hvilket 528 Den 15 Julii e. m. bör kunna gå an då vi nu äga n å 1200000 R-,dr större SilfverFond än då, och til! hvilket utgörande ej fordas särdeles financiel spetsfundighet då man endast behöfver ställa allt accurat som det var då. Det är val möjligt att jag misstagit mig i min framställning, att resultatet ej skall blifva sådant sorn jag förmodar, men eå må det åtminstone medgifvas mig, att hvem sorn uppställer denna sats, på den erfarenhet Bankens Tableaurer lemnar, jemförd med det prsktiska i alla andra Bankinrättningar, och med det historiska uti vårt Economiska förhållande under dessa åren, till Handel, Näringar och import; skall finna stöd för sin förmodan, och den nu varande Bankens publicitet hvars nytta jag börjar betvifla skall endast kunna hindra denna förmodade utgång. N:o 3, Herr von Becker, Carl johan: