Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Folken Guds härlighet kunna beskåda. Herrens rättfärdighet himlar bebåda. Och uti dem gaf han den strålande solen ett hem. P s. An komma de med köld och frost från norden, än såsom vårens glada sändebud. Regnvattnets droppar i skyn du tillreder. Bjuder dem falla Ull jordytan neder skur efter skur, vattnande marken, dess växter och djur. Syr. P s 19. Och denne ur sin kammare med fröjd såsom en brudgum uti skönhet träder; och som en segerhjälte han sig gläder att löpa vägen i den vida höjd. Praktfullt han där uppå himmelen glänser ifrån dess ände allt intill dess gränser. Icke ett grand blifver fördoldt för hans strålande brand. Så lyser också hela himlens här uti omätlig rymd, och stjärnor klara Guds majestät för folken uppenbara. Han hvar och en sitt kretslopp lärt och lär. Ljus är hans mantel, den väfts af dess strålar. Himmelens tält, som han utspänt, han målar ännu i glans skönt med sin regnbåges lysande krans. P s. 104 — Syr. Han sina salar nti rymdens värld samt uppå jorden timrat har med vatten. På molnets vagn han far i mörka natten, på vädrets vingar går hans snabba färd. Årones Gud öfver vattnen hörs ryta. Väldig är rösten, den cedrar ses bryta. Bergen därvid hoppa som kalfvar och darra som kid. Ps. 104 P s. Och blixtens låga klyfs af Herrens röst, och öknen vid den starka stämman skakar. Hör, huru i den djupa skog det brakar! Den klädes af som i den kulna höst. Allt i hans tempel med tusende munnar skaparens under och allmakt förkunnar. Hvar med sin ton lägger sitt lof för hans härlighets tron. P s. Han grundat jorden, därför fast hon står. Med djupa vatten henne han betäcker. Högt öfver bergen det sig stundom sträcker, men endast till utstakad gräns det går. Rinnande strömmar i dalen uppvälla. Vatten tillfyllest har skaparens källa. Och därutur släcka sin törst alla vildmarkens djur. Job. Och jordens fåror vattnas af din hand. Du huldrikt hennes gröda vill välsigna.
Vidkommande aldra puncten; så, utom det att Välloflige BorgareStåndets af ålder innehafde privilegier derigenom på det hogsta förnärmas, i så måtto, att de ömsesidiga rättigheter, hvilka hittills ägt rum emellan Handlande och Handelsbetjenter, Mästare och Gesäller, nu skulle komma att upphäfvas, och det nuvarande oberoendet blifva förbytt i ett obehagligt och slafviskt beroende, är jemväl begreppet om lyftning till de högre saruhällsföt bindelser, hvartill Handelsbetjenter, samt Näringsoch Konstidkande Lärlingar äro ämnade, omintetgjordt derigenom, att dessa ämnen till Representanter, DomstolsLedamöler samt Embetsoch Tjenstemän sällas i jemförelse med tjenstedrängar, och nedsättas till jemlikhet med den ringaste folkclassen, hvilken, ehuru i sig sjelf ingalunda föraktlig, likväl icke är i allmänhet ämnad till de en större bild - 62 D e n 22 J a n u a r i i f. m. ning fordrande bestämmelser, hvilka uti borgerliga yrken ingående ynglingar äga rätt att eftersträfva och böra kunna hoppas uppnå, då ära och dygd beledsaga deras handlingssätt under lärotiden.
Dessas biträ- 2: £ den af ►-J co p: P-> P p: co O p: p O^ ro -i ö crro ro co p: ro” 5’ crj p *1 ro p p B4 3 * I städerna. 2: *- t_5. p B. ro s cw sr Bagare Bleckslagare Bokbindare Bränneri Cigarrfabrik Färgeri Garfveri... Garverk Gelbgjutare Gjuterier: jern (3), metall (1) Glasmästare Grufvor: jeru-(62), koppar-(3), nickel-(1) Guldsmeder Gördelmakare Hagelstöperi Hattmakare Handskmakare Hofslagare Jernverk: Masugnar Manufakturoch Stångjernsverk Stålugnar Valsverk J erntrådslinslageri Kakelugnsfabrik Kakelugnsmakare Kalkstensbrott Kalkugn Klensmide Kopparslagare Kopparverk Krutverk Körsnärer Mjölqvarnar Murare Målare Nickelverk Pappersbruk Plåtslagare Porfyrverk Repslagare Rödfärgsverk Sadelmakare Silfververk Skomakare Skräddare Slagtare Smidesfabrik Snickare Snusfabrik Sockerbagare Spegelfabrik Stampar Svavelsyrefabrik Svarfvare Svafvelverk Sågar Sämskmakare Tegelbruk Teknisk fabrik Tobaksfabrik Tunnbindare Tändsticksfabrik Urmakeri Vitriol-, Svafveloch Rödfärgsverk Vagnmakare Ättiksfabrik Längd i mil. Kostn ad för Af hvarje slag af motstående Af indelade, med skjutsstationer försedde vägar. Af fulländade och afsynade Af omlagde eller betydligt förbättfulländade nya vägar. omlagde eller betydligt förbättrade. vagar. nya vagar. rade vägar. Af StatsAf kommuAf StatsAf kommuVid periodens slut. Under perioden. medel. medel. medel. medel. Mil. Mil. Mil. Mil. R:dr Rmt. R:dr Rmt. R:dr Rmt. R:dr Rmt. GästgifAntal hästar utgångne till veriet antal år 1860. 0 Ar. Kungsoch kronoskjuts.
Man har sagt, att det anslag af 2000 r:dr, som blifvit hegärdt, skulle vara alldeles otillräckligt. Det kan jag väl icke för tillfället bedöma; men tror ej att man, om så är, deraf bör hemta anledn. att afslå alltsammans. / Den omständigheten att förslaget blifvit väckt af enskild person, bör väl ej heller innebära något hinder, då anslag till en dylik skola i ett annat län blifvit beviljadt på enskild persons förslag. Det är gifvet att om anslag beviljas, så blir det ett föremål för styrelsens omsorg och bemödanden, att inom provinsen söka bereda utvägar för detta ändamål; och just den af en talare anförda omständigheten alt egendomsvärdet inom provinsen är lågt, bör bidraga att lätta möjligheten att anskaffa egendom för skolan. Skulle det ock så vara, att det fordrades mera understöd än dessa 2000 r:dr, så är det naturligtvis lättare för Regeringen att af besparingar, i fall sådana finnas alt tillgå, bereda tillgångar för de utgifter, som kunna blifva behöfliga till organisalionskostnader, än om man fordrar alt alla utgifter för skolan böra på sådant sätt bestridas. Jag fortfar således i min anhållan om återremiss. Frih. Palmstjerna: Det torde vara väl mycket hegärdt af SlatsUlsk. att på sätt en talare bär antydt, fordra alt StatsUtsk. skulle gifva förslag om huru landtlmshållningen i Jemtland borde vara inrättad för att vara mest vinstgifvande, då han velat att man skulle påpeka att de kostnader, som af Staten blifvit gjorda för inhemtande af kunskap i linodling m. m. skulle tillämpas på Jemtland. Jag hade trott della vara ett bestyr, som tillhörde Regeringen, men icke R. St. och dess afdelningav. För öfrigt är här äfvenledes salt i fråga hvad Utsk. menat med en sådan landtbruksskola, som icke skulle vara lämplig för Jemtland. Man mäste dervid göra sig reda för huru landtbruksskolorna i de andra provinserne äro beskaffade. Det första vilkoret, som R.
Fröt, 1^17-1^1$, t:ie Sami, N:r ti). ni. Stats' Utskottets Betänkanden. högre Närings - Skola, förenad med TärdomsSkolan, samt i följe deraf högre Tön för Skolans Rector, som derigenom fått trägnare besvär och större ansvar. För Lunds Stift, behöfves onekligen ett Gymnasium. Det skulle sannolikt med nytta förläggas i Christianstad, såsom en slags medelpunkt för Skåne och Blekinge. Commltéen har dock icke vågat att i det inskränktare förslaget beräkna tillgångar till detsamma. Framtiden och bemedlade Innevånares välvilja, ledd ä£ nitiske och upplyste Styresmän, torde snart nog bereda och en dag anskaffa dem med mindre dryg känning för Stats-Verket. För det närvarande har Commiréen mast inskränka sig till föreslående af endast Scholor. Tyänne högre Tärdoms-Skolor, en i Skåne och en i Blekinge, dem Commitéen ansett böra förläggas i Malmö och Carlshamn. Tvänne högre Närings-Skolor i Helsingborg och i Carlskrona, denna folkrika Stad, där en talrik och icke öfverflödigt lönt Militaire Corps har sin station; samt 3Ine lägre Tärdoms-Skolor i Christianstad, Landscrona och Ystad lära väl behöfvas inom detta vidsträckta och folkrika Stift. Dom-Capitlet i Tund torde få i underdånighet upplysa om någon förändring i den föreslagne localen, för hvar och en af dessa .Skolor, biifver nyttig eller nödig. För samtelige Skole - Tärare inom Tunds Stift har Commitéen föreslagit 50 procent högre Tunnetal af Spannemåls-lönerne, emot hvad i allmänhet å andra orter ansetts nödigt, och det nr det vigtiga skäl, att Skolörne inom Tunds Stift icke åtnjuta Krono-Tionde, utan så kai - Stats-ZJtskottets Betunkunderu 995 Iadt HelgonskyIds.’korn, som af Löntagaren icke får till utförsel disponeras, utan måste inom hvarje Socken, nästan vid hvarje gård, af honom emottagas och afhämtas.
Ut» låtande, N.'o 133» till besvarande af erhålltie återremisser å Betänkandet, Nio 111, rörande anslag af allmänna medel till Navi* gations.scholors inrättande, fann Preste-Ståndet, med erkännande af nyttan och angelägenheten af Navigations-scholors inrättande L Ilikets betydligare Stapelstäder, dock för sin del icke skål att medgifva någon fördelning till dessa af de 18,000 H.dr, som vid den. na Riksdag blifvit Undervisningsverken beviljade, helst nämnda anslag för närvarande icke motsvarar de öfrige Undervisningsverkens så högt påkallade behof af ökade tillgångar för dessa Inrättningars vidmagtt; hållande och förbättrande. 96 Prot.-Utdrag deri 9 Mars 1830. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Banco-Utskottets Memorial, N:o 14a, med förslag till Instruction för Rikets Ständers Re. visorer öfver Banco-Verket, i följd hvaraf Ståndet öfverlemnade till Expeditions-Ut» skottet att uppsätta Rikets Ständers unders dåniga skrifvelse, med anhållan hos Kongl. Maj:t om Nådig Kungörelses utfärdande, i enlighet med omförmälda förslag. S. D Föredrogos å nyo och biföllos följande Banco-Utskottets Memorial.- Nto 134, med förslag tili Instruction för Banco-Utskottet vid nästinstundande Riksdag. N:o 143, med förslag till föreskrifter, att intagas i Banco Reglementet, angående Bankens lån emot orörlig pant och på längre terminer; N:o 144, med åtföljande förslag till andra och sjunde Artiklarne i det blifvande Banco-Reglementet; och N:o Prot.^TJtdrag den 9 Mars 1830. 97 N:o 146, med hemställan om • intagande af en ny §. i 2:dra Afdelningen 4 Art, af det nya Banco Beglementet.
Jag är således benägen att instämma i BondeSt:s beslut hvadden uppenbara meningen deri beträffar, nemi. att hufvudsakligen göra den finaneiella delen af frågan till föremål för öfverläggnin gen, samt önskar, att R. o. Ad. för sin del måtte besluta, att under detta vilkor antaga ifrågavide inbjudning. Ett sådant beslut öfverensstämmer också fullkomligt med, eller går ett steg längre än hvad Gr, Frölich föreslagit, i så måtto att han anser det R. St:r icke böra befatta sig med något annat än den finaneiella sidan af frågan. Jag möter således i hans förslag icke något motstånd mot hvad jag nu hemställt. Det säger sig sjelft, att äfven med ett sådant beslut man icke kan undvika att till en viss grad yttra sig och resonnera öfver de olika bansträckningarne, emedan den finaneiella frågan innefattar icke allenast vissa delar af banornas sträckning, utan äfven hela sträckningen i all sin vidd. Jag tror likväl, att, om man stannar i det beslut jag föreslagit, har man derigenom lagt ett visst moraliskt band på de talare som komma att upträda, och att man således skall kunna undvika den vidlyftighet, sorn naturligtvis måste komma i fråga, då Ständerna sedermera hvar för sig på sina rum samlas, och der stridsfrågan måhända kommer att med någon öfverflödig hetta afgöras. Jag anhåller om Ur Gr. o. Landtmrs propos. derå, att R. o. Ad. matte instämma med BondeSt. i dess beslut, att den finaneiella delen af jernvägsfrågan måtte blifva hufvudsakliga föremålet för öfverläggningen vid det blifvande gemensamma sammanträdet. Sedan härefter undert. Ridd3rh.Sekret., uppå förfrågan af Hr Hjerta, Lars, uplyst att något af BorgareSt. uti ifrågav:de ämne fattadt beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddeladt, anförde Hr Hjerta:
Prot. 1817-181$' -ide Sami. N:r 137. i}S. 1090 Statsoch Besvärs-Utskottens Betänkandm. att med Dess enskiJdta tillgång bestrida en sä beskaffaffad utgift, sådane utvägar varda vidtagne, hvarigenom en hastig stegring i brödpriset ej allenast i Stockholm, utan ock i Rikets större Städer må kunna genom allmänna Magazins-Inxättningens försorg afböja» ; enär till detta Verks viktiga bestämmelse det utan tvifvel hörer, att i både bättre och sämre år bibehålla Spännemålen vid ett någorlunda jemnt pris, och fatt fö!jakteligen så beskaffade bidrag, sorn ifrågavarande; icke böra för Magazins-Inrättningen kunna anses främmande. Denna fråga, som af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Stats-och Ekonomi-Utskotten, men af Hedervärda Bonde-Ståndet endast till Stats-Utskottet remitterad, och öfver hvillcen Herr Stats-Rådet, Friherre R. Cederström uti anförande till Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 10 sistledne Januarii serskildt yttrande afgifvit, hafva Utskotten, i anledning deraf, till gemensam öfverläggning förehaft, och få, sedan Kongl. Maj:t jemväl uti Nådig Skrifvelse till Stats-Utskottet af deri g i denna Månad täckts i Nåder erinra, om ärendets snara afgörande, till Riksens Höglofl. Ständer nu dess Utlåtande vördsammeligen afgifva. Med djup vördnad hafva Utskotten af ifrågavarande Nådiga Proposition erfarit ett förnyadt vedermäle af Kongl. Maj:ts ömma och Landsfaderliga omvårdnad för dess trogna undersåtare.
För det fall att Borgareståndet icke vill frånträda sina, från öfriga Stånden skiljaktiga beslut härom, torde, då föreslagna tillägget vid rubriken inskränker de dit hänförliga artiklar och följaktligen i och för sig verkar på tull-afgiflen, så väl frågan om detta tillägg, som den föreslagna nedsättningen i tull-afgiften, böra blifva föremål för serskilda omröstningar, enligt följande propositioner: 127:o Den, sorn, i öfverensstämmelse med 3 Stånds beslut, anser rubriken Fingerborgar och Syringar böra förblifva oförändrade, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, tillägges vid denna rubrik orden af andra ämnen än guld ock silfver. Fisk. 72 Bevillning*-Utskottets Memorial, N:o 23. 128:o Den, som vill, alt, på sätt 3 Stånd beslutat, införsels-tullen å Fingerborgar och Syringar skall bibehållas vid i6 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner IN ej, nedsättes tullen till 12 sk. per skålpund. 1 afseende å artikeln Fisk bade Utskottet föreslagit; att nedsätta inlörsels-tullen å Anjovis, Sardeller och Thonfisk till 5 skålpundet: alt, nied uteslutande af den i 16 §. tulltaxe-underrältelserna för trettonde tunnan af hvarje läst saltadt Kött och Fisk nu medgifna frihet från tull och afgift till städerna , motsvarande nedsättning i införsels-afgiften för de saltade fiskslagen måtte medgifvas till uppgifna belopp; och att, derest den för införsel från Norrige nu stadgade tull-lindring skulle komma att upphöra eller förminskas, motsvarande nedsättning i införsels-afgiflerna för saltad sill samt torra gråsidor eller Seij jemte långor ooh torsk med derunder inbegripna retscher samt klipp-, stockoch platteller bred-fisk, måtte ega rum. Detta förslag hafva Borgareoch Bonde-stånclen antagit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet ogillat.
Huru förhållandet må vara med de, för det, åren 1790 och 1791, i Haag upptagne LifränteLån, utfärdade så kallade LifränteConstitutiouer, kan icke vara kändt uti R:g:sContoiret, enär några Lifsbevis icke dit inkommit, sedan Contoirets befattning med ränte-betalningen för lång tid tillbaka upphört. För öfrigt och, med anledning af Utskottets utlåtande N:o 87 öfver 1825 och 1827 årens Revisorers Berättelser, har Utskottet ansett sig böra anmäla, att från Svenska och Norrska Consuln i Amsterdam, Westerberg, som, enligt hvad uti berörde Utlåtande omnämnes, fått sig af Hrr Fullmäktige uppdraget, att Betänkanden, N:o g5. 25 anskaffa Afskrifningsbevis för åtskillige derstädes, för B:g:sContoirets räkning, inlöste PartialObligationer, nu mera ingått svar af den 7 sisth Februarii, att nödige åtgärder, i förenämnde afseende, blifvit vidtagne. Angående Anslagen till Canaloch andra Byggnader, samt de, till dessa Anslags bestridande, anvisade tillgångar.
Har han lust för handeln, så vill jag skaffa honom någon fördelaktig kondition; men står hans håg åt tullväsendet, så är jag just för närvarande i behof af en skicklig skrifvare på tullkammaren. Hvad som kan brista honom i kunskaper för sin nya befattning, är jag säker han ersätter genom flit och beredvillighet. Jag skall utomdess se honom tillgodo, såsom son af min hederlige Arnman, och efter förmåga sörja för hans vidare fortkomst. Utan bekymmer kan fru Arnman med fullt förtroende lemna ynglingen i mina händer; det skall icke missbrukas. Om mitt förslag antages, vore önskligt att han kunde vara här inom loppet af ett par veckor; i alla händelser får jag ju invänta några rader till svar. Med gammal vänskap tecknar Isak Gabriel Palmqvist.” ”Ja, se det var något, det!” utbrast gumman Arnman med tindrande blickar, i det hon tog glasögonen af näsan och återräckte dem till gubben Askenberg. ”Se bara, hjertans bror, huru Herren håller sin hand öfver de faderlösa och tröstar enkor uti deras bedröfvelse! Först skickar oss den gode Guden vår käre löjtnant Pehr, som varit oss ett troget stöd i lust och nöd. Och nu, då jag i mitt hjerta dagligen suckat: ’Hvad månde det blifva af detta barnet? han är nu gamla gossen, hela nitton år och ännu icke ifrån väggarne!’ se, då såg han, som all nöd kan hjelpa, till vårt bekymmer. Pris vare hans nåd!” ”Nå, nå, fru syster, det var väl icke så illa med Arve heller! Han har ju icke drifvit bort sin tid till onytta. Och att han icke redan är styrman och, som ordspråket lyder, karl för sin hatt, det är åtminstone hvarken hans eller min skuld, utan helt simpelt fru systers, som alltid lagt sig emot hans håg för sjön. I öfrigt har jag, hvad gossens uppfostran beträffar, intet på samvetet: att han räknar, skrifver och har kunskaper dubbelt opp för en tullskrifvare, derföre kan han tacka sin hemmavaro. Och genom sina resor med den nye kustuppsyningsmannen har han vunnit vana och skicklighet för yrket, i fall han skulle komma att en gång gå i sin fars fotspår.”
Jag vet, att jag vid detta uttalande kommer att stöta många för hufvudet, i all synnerhet dem, som tro, » att det som skall ske, det sker ändå, hur man än bär sig åt », men jag tror, att man fått sitt sunda förnuft för att använda det efter bästa förmåga, och jag anser det i allra högsta grad oriktigt att på något vis utsätta sina barn för någon slags smitta, som är möjlig att undgå, åtminstone tills de uppnå en ålder af 10 till 12 år, då skolorna vanligen draga försorg om att förse dem med de s. k. oundvikliga barnsjukdomarna, och då de vanligen äfven äro så pass duktiga, att de utan allt för stort men kunna genomgå dem. Barnens föda är väl under de första lefnadsåren tämligen lika i de välbärgade familjerna. Ett vill jag blott säga, och det är, att kan en frisk mor amma sitt barn, bör hon ej på något villkor undandraga sig denna den käraste och heligaste plikt, en moder är gifven. Beträffande födan under uppväxtåren, så bör den vara enkel, men närande, och ju längre du kan afhålla ditt lilla barn från » snask », desto bättre. Hvad det aldrig smakat, saknar det ej! Vår äldsta lilla flicka hade vid två års ålder aldrig smakat en kaka eller en karamell och trifdes förträffligt den njutningen förutan, men jag får till min skam bekänna, att då lillan n:r 2 kom, var gärdet redan uppgifvet, och att sedan hålla måttan, då begäret en gång är väckt, är ej så lätt. Barnens lif, medan de ännu äro under den egentliga skolåldern, sönderfaller vanligen i två delar: vinterlifvet i barnkammaren och sommarlifvet ute på landetVår vinter är så lång och mörk, gör därför dina barns rum så ljust och gladt som möjligt. Spar ej de trasigaste möblerna till dem, i tanke att de ändå fara så illa med allt, att det ej är värdt att gifva dem något bättre. Tvärtom, gif dem enkla, vackra, men framförallt hela möbler.
Summa Uti Summariske Calculation N*o i äro de särskildte Räntor specifikt upptagne, hvilka uti RiksStaten icke äro påräknade, med Hvilka jemte ofvanstående Ofverskotter 872,296! 39: 3 Sedan likväl förestående brister afgå 47,695: 44: 9 Enligt Calculationerne. Mindre influtit l8l4.:influtne diver. Enligt hvad uti Summariske Calculation N:o 1 inom Column antecknas, äro ännu några Räntor upptagne, hvaraf en del uti RiksStaten äro påräknade; men deras bestämda belopp kan icke calculeras, innan LandsStatsRäkenskaptOmslu. ten inkommit, då allt i ett sammanhang kominer uti RiksHufvudboken att upptagas Stockholm den 27 October 1817. Jac. Fredric Miillern. Med OrigloalM lika lydande, betygar Ne EMiiller, Afskrift. Uppgift öfver Balancernes förhållande från och med I8I0 års början till och med 1814 års slut. Uppgift på Balancernes förhållande vid 1809 och följande årens slut, enligt nedannärrmde Verks omslutné Räkenskaper, hvarefter Summariske Calculationer blifvit förrattade tili grund för RiksHufvudboken. Sjö- och LandtTullsMedel, samt Accice mariske Calculationerne N.o 2 Båkoch Lotsmedel Vi tes Böter ChartaeSigillataeMedel PostMedel ControllStämpelMedel Nummer Lotteri Medel Krutoch SalpeterförsäljningsMedel MilitiselndelningsMedel . Enligt hvad Sammandraget Litt. B, bifogadt vid Summariske Calculationerne N:o a, upplyser, lefverera åtskillige Verk af deras uppbörd till Ränterierne; men huru länge desse medel uti Ränterierne innestå, kan icke förr utredas , än Landsböckerne blifvit omslutne och RiksHufvudboken för året författad. Ej heller kan dessförinnan rätta förhållandet med Ealancerne emellan Statsverket och Magazxnslnrättningen utredasStockholm den 2 b October 1 S * 7- Jac. Fredric Maliem.
St:s yttrande derom, äfvensom flere ledamöter af RiksSttn ansett den icke böra äga rum.” ”En sådan bestämmelse kan Utsk. icke heller, för sin del, tillstyrka. Den skulle kunna leda till verkligt förtryck derigenom, att någon påbördades villkor, som enskildt för honom voro mera betungande, än sjelfva skjutsningsbesväret, hvaremot någon säkerhet icke är att påräkna uti flertalets bifall till villkoren, då ett sådant bifall kan framkallas af förhållanden, som icke för hela skjutslaget äro gemensamma, och man t. o. m. kan tänka sig möjligheten, att en majoritet af ett skjutslag kunde befordra enskild vinning genom stegring af entreprenad-villkoren på minoritetens bekostnad. Grannlagenheten om hvars och ens enskilda rätt påkallar dessutom, att han, alldeles oberoende af andra, må sjelf bedomina, om utbytet af en honom ålagd skyldighet emot en annan lander honom till fördel eller icke. Deremot anser Don 10 J u n i e. m. »9‘ Utsk. det, ulan all kränkning af sådan grannlagenhet, kunna anlagas, att den, som icke vill ingå i föreslagna entreprenadvillkor, bör bestämdt uttala sin vägran och icke hindra öfverläggningen och besluten om en så vigtig angelägenhet, genom egenvilligt uteblifvande från sammankomster, som för sådant ändamål blifvit behörigen kungjorda, oell Utsk, tillstyrker således, att de vid sådana sammankomster frånvar. böra åtnöjas med de närvarts beslut.” Det Ur icke att förmoda, att de närvarandes beslut blir enstämmigt. Jag tror att det blir tvänne beslut, nemi. det som fattas af dem, hvilka vilja, att något bidrag bör beviljas entreprenören och det andra deras, som Uro af motsatt tanke, Hvilketdera af desse närvarandes beslut skola då de frånvarande underkasta sig. Det kan hända, att man är hindrad alt vara närvar, och således oskyldig utebiifver. Jag skulle derföre vilja, att den som utebiifver får fortfara att skjutsa på gammalt sätt. Hr Edenhjelm, Gillis: