Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Orsaken, mitt barn”, hastade fru Emerentia att genom sitt svar förekomma Blendas, ”är den att min dotter varit sjuk både i förgår och i går, och ännu i dag känner hon sig så matt, att jag icke törs låta henne gå ut.” ”Min gud, är fröken illamående?” utropade baronen, i det han genast reste sig upp. ”Förlåt – jag är förtviflad öfver att ha generat med mitt besök!” Han fattade sin hatt, men stod det oaktadt qvar, ty han märkte att ingen hört hans artighet. ”Mamma, låt mig gå – jag är icke längre sjuk!” hviskade Blenda med brinnande oro, då modern lutade sig emot henne. ”Omöjligt, barn, fullkomligt omöjligt!” svarade den goda frun, som också trodde sig hviska. ”En liten oro skadar honom icke – men dig skulle aftonluften skada.” Och med en ursäkt till fru Gyllenhake affärdades den lilla budbärerskan. Knappt i stånd att återhålla tårarna, gömde Blenda sitt hufvud i handen. Ännu stod baronen qvar. Han hade hört allt. Hans aktier, som nyss varit i stigande, sjönko nu hastigt, och tyvärr icke på ett fullkomligt oförklarligt sätt – tvertom. Fru Emerentia framstammade en förklaring om Blendas befattning hos fru Gyllenhake. Blenda såg honom ej ens. Men just denna köld gjorde det tusen gånger önskvärdare att bli sedd af henne. Det kunde anses så godt som utan tvifvel att en gynnad rival fans; och det lilla äfventyret, hvilket han börjat blott för att förströ sig – ty hittills hade han ej rönt annat intryck än det retande nöjet att vara tillsammans med detta lilla näpna mellanting emellan en utbildad kokett och ett barn, så oskyldigt att det ej tycktes ens begripa hvad kotteri ville säga – detta äfventyr fick plötsligt en annan färg, då ett par gnistor svartsjuka blandade sig deri. Under ångbåtsresan hade vår baron icke varit svartsjuk på någon: han hade, så att säga, kurtiserat i kompani med de andra ungherrarna.
Ilan bar 652 Den 28 Februari e. m. icke något medel att hindra dem, äfven om de slutligen skulle blifva honom öfvermiigtiga, och på så sätt försvinner slutligen sjelfva begreppet af medborgarerätt. I värt land har Konungamakten haft ett sådant öfvervägande välde derhän, och så länge att folket åstundat att slippa vara medborgare och i allo blifva stvrdt såsom undersåler och ingen har satt i fråga alt det enl. naturen af saken icke varit Konungens rätt att befatta sig med eller disponera om medborgarerälten. livad som ibland annat bevisas, både att begreppet om medhorgarerätt såsom folkets enskilda ägodel, nästan bortfallit hos alla mera under dispotismen hemfallna nationer, men tillika att det är en nmistelig integrerande del af hvarje verklig union emellan förut åtskilda folk är det factum att man — utan att nämna ett ord derom — ansett det falla af sig sjelf alt de eröfrade folken fingo lika rättigheter med det segrande, och på så sätt erhöllo, i forntiden Finnarna — och sednare Estoch Liffländare, när de kommo under Sverige, lika rättigheter med det gamla Sverige, hvarpå slraxt ömsesidiga inflyttningar egde rum Samma förhållande eger rum med Skäne Halland och blekinge. 1 dessa fact a mäste ligga ett bevis på att en union icke kan vara fullkomlig förr än de. förenade folken ega ömsesidig medborgarerätt, men jag ber att få anföra ett mera direkt bevis på samma sak. Då Skottska konungen Jacob I genom arf erhöll Engelska kronan och förläde sitt residens från Edinburg till London fick han af en lärd man, Francis Baco, det rådet, att genast söka åvägabringa en så beskaffad union i de sociala förhållandena att de olika ländernas invånare fingo ömsesidig medborgarerätt i hvarandras land. Men de om sin sjelfständighet svartsjuka Skottarne lade härför hinder i vägen. Icke dessmindre lät Konungen utfärda ett förklarande, att alla som voro i båda länderna födda efter Droltn. Elisabeths död skulle åtnjuta ömsesidig medborgarerätt. Detta påbud behöfde 100 år att visa verkan, men begagnades af de förnämsta Skottska familjerna.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda är föreslaget, skulle, utom centralskolan i Stockholm och atheneum i Gefle, komma att finnas: Gymnasium i Gefle, Linköping, Skara, Strengnäs, Westerås, 312 Don 20 Augusti. Wexiil, Götheborg, Calmar, Carlstad, Hernosand, Wisby, Stockholm; — 12 st. Cathedralskola i Upsala, Lund; — 2 st. Fullständig elementarskola o Hudiksvall, nu lärdomsskola med 4 classcrl ä Ärkestiftet. Strengnäs Stift. >Weslcras stift. och 1 apologistclass, Norrtelge, nu lärdomsskola i Gefle, med 4 classer, Linköping, nu lärdomsskola med 4 classer och 3 apologistdasser, Norrköping, nu lärdomsskola med 3 clas-'1 Linköpings Stift. ser och 2 apologistdasser, l Westervik, nu apologistskola med 4 classer,! Skara, nu lärdomsskola med 4 classer och! 2 apologistdasser, ISkara stift.
183 sträckning den ifrågavarande stambanan blifver till utförande nådigst föreslagen, synes det böra tillåtas enskilde riksdagsledamöter, att inför Rikets Ständer framställa sin önskan och sina åsigter i förevarande hänseenden. En utförligare utredning af de olika meningar, sorn inom det län, det återstående af nordvestra stambanan är ämnad att genomlöpa, hafva sig yppat i afseende å särskilda, alternatift ifrågasatta liniers inbördes anspråk på företrädet, skulle här blifva för vidlyftig och öfverskrida omfånget af en motion, men jag ber att få, såsom upplysande härom, åberopa innehållet af en till Chefen för Civil-departementet ingifven skrift, deri dessa förhållanden blifvit så tydligt, man förmått, återgifna, och hvilken skrift säkerligen, vare sig från Regeringens sida eller genom de undertecknade ingifvarnes försorg, blifver Iiöglofliga Stats-Utskottet delgifven. Vare det nu nog sagdt, att bland sådana, tid efter annan förekomna linier, jag härmed vördsamt föreslår utförandet af den, hvilken, förordad af den i ämnet af Kongl. Majit sednast tillsatte komité, förenar fördelen af kortare väglängd, betydligt billigare anläggningskostnad, vida förmånligare lutningsoch kröknings-förhållanden med ojemförligt bördiga nejder att genomlöpa, alltså lofvande en öfvervägande personaltrafik, att ej tala om godstrafiken, som visar sig fullt jemngod, och enligt andras tanke, jemväl mera betydande, än på någon annan linie. Den af mig nu förordade linie kallas »den södran, och eger, jemte alla de bärofvan uppräknade fördelar, den att beröra länets hufvudoch residensstad, sätet för dess administration, bank, hypoteksförening, stiftets högre elementarläroverk, m. m. Att denna, af Carl
I fastigheternas uppförda taxeringsvärde äro åtskillige uti det i tabellen uppgifna antalet af hus och tomter inbegripna fastigheter, hvilka ägas eller disponeras af Kronan, vissa allmänna bolag och fromma stiftelser, icke beräknade, emedan de ej blifvit uppskattade för bevillnings erläggande. A bruk, manufakturverk och qvarnar har taxeringsvärdet ej kunnat särskildt upp gifvas, utan är det intaget i värdet af de egendomar, der dessa inrättningar belinuas, äfvensom den del af slädens jord, som af enskilde disponeras, ingått i fastigheternas utsatta uppskattningsbelopp 5:o. Såsom bränvinsbrännings-afgift är i tabellen införd den årliga afgift, som för rättigheten att distillera bränvin erlägges till stadens kassa. 4:o. Hvad under rubriken Klereciets underhäll finnes infördt är det belopp lerritorial-församlingarnes pastorer, komministrar och kyrkobetjente samt tyska och finska församlingarnes presterskap och kyrkobetjening åtnjutit i löneförmåner och inkomster, sådane dessa blifvit uppskattade vid bevillnings-taxeringarne. 5:o. Under benämning fattigförsörjnings-medel äro upptagne: a) allmänna fattigförsörjnings-afgiften af stadens invånare 162,955 R:dr 4 sk. 10 rst.; b) böter för underlåtenhet att betala krono-utskylder 2,719 R:dr 15 sk. 5 rst.; c) kurhus-afgiften 21,785 K:dr; d) de inom hvarje församling åtagne och uppburne, till fattigvården disponerade fattigoch armbössemedel, samt vanliga afgifter vid bröllop, barndop och begrafningar, tillsammans approximativt beräknade till 16,000 R:dr. 6:o. Väghållningskoslnaden har blifvit uppförd med det belopp, hvartill utgifterne af förvaltningen för gatuläggnings-arbetena i hufvudstaden för år 1855 utgått. 7:o.
IV. B. 290. A. 396. VI. U. 268, 541. VII. A 4. — N:o 66. i anledning af vackt motion, angående förklaring af den i Kongl. Cirkulärbrefvet den 20 April 1850 meddelade föreskrift, rörande befrielse i visst fall från mantalspenningars utgörande. — N:o 67. angående indragning af Wermlands Fält-jägare-rege - mente. Stats-Utskotlets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 68. i anledning af Kongl. Majus nådiga proposition, angående framlidne förre Departeraents-chefen vid Kongl. General-Tullstyrelsen, Presidenten J. P. af Bill berghs enkas och barns ansökning att njuta befrielse frän Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd, ersättningsskyldighet för den efter upbördsI ul 1 förval ta ren M. FineV yppade balans. E. 77. — N:o 69. i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under KommersCollegii förvaltning ställda fonder. — N:o 70. angående begärd afskrifning af det för upbyggandet af Stiftskyrkan i Hernösand beviljade lån. IV. B. 290. A. 396. VI. U. 268, 541. VII. A. 4. — N:o 71. i anledning af Kongl. Majus nådiga proposition, angående af Majoren G. Bennich väckt ersättning för innehafda häst-hemmansräntor vid f. d. Westgölha Kavalleri-regemeule. IV. B. 290. A. 397. — N;o 72. angående restitution till Regements-sktifvaren A. G. Enell af för högt beräknad och erlagd lönebevillning. IV. B. 504. V. A. 98. E. 223. — N:o 73. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 45. IV. B. 504. V. A. 98.
För det, hvad man har nu också. En som sitt bo på berg bereder. En som har skarpa klor minsann. En som i smuts sin sängplats reder, Och som är lat som ingen ann '. En inkomst, staten ej vill mista. Ett tal af tvänne siffror gjordt. Hvad plägar gömmas uti kista? Hvarmed ibland man stöflar smort. Ett lifsbehof. Hvad båten hade. Ett villkor för allt lif på jord. Kaffe, 1897 Ett namn historien ej vill mista. Ett rofdjur. Sittplats. Husdjur. Mått På bräder. Bit af tyg, den sista. När hvad är godt, är allting godt? Rosette. Aritmorem. Idun Stockholm, Iduns N:r 24 (495). Tryckeri Fredagen den 18 juni 1897. Prenumerationspris pr å r: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl » Barnjarderoben.- » 5 5 3 3 Byrå: Klara södra kyrkog. Redaktör och utgifvare: F R I T H 10F HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Allm. telef. Rikstelef. Redaktionssekr. : J. Nordling. Aktiebolag. Utgifningstid: hvarje fredag. Annonspris: 35 Öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (Iösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. Anna Möller. Sveriges första kvinnliga gesäll. [w e n o m landets tidningar har nyligen gått ett meddelande o m att Sveriges första kvinnliga gesäll handtverksförening erhållit sitt af Lunds fabriksgesällbref. Hennes namn och är Anna Möller, född i Hör i Skåne den 27 jan. Af sin fader, den i sitt yrke synnerligen framstående gamle utfört såväl skulptursom det mera enkla snickeri-arbetet. Det är ett miniatyraltare, framställande Thorwaldsens Kristusbild. I en öppen portal, å hvars båda sidor äro anbragta kolonner, står den kända, härliga bilden.
Riksdags-Ordningen uttryckligen stadgas, att den i Ståndens Cau - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 10. 7 alier och Rikets Ständ ers Utskott biträdande betjening skall vid Riksdagens slut erhålla en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällBiaj. Deremot får Utskottet nu vördsamt hemställa, alt Rikets’ Ständer må, i öfverenskommelse med nyss åberopade Grundlagsstadgande, till närmare Riksdagens slut, uppskjuta bestämmandet af den aflöning, hvaraf den till tjenstgöring vid Riks-Slåndens och Utskottens Canzlier anställda personal härigenom gjort sig, förtjent». Sorn likväl de fleste af denna personal torde vara i behof alt äfven dessförinnan komma i åtnjutande, åtminstone af någon andel utaf den dem tillkommande aflöning, får UtskoLtet derjemte föreslår alt, på sätt vid sista Riksdag egde rum, såsom förskottå denna aflöning må, efter hvarje månads slut, utbetalas följande, för månad beräknade, belopp, nemligen: Till Riddavhus-Secreteraren, i egenskap af Secreterare hos Ridderskapet och Adeln B:co R:dr 133: 16. — „ Secreteraren hos Preste-Slåndet . „ „ Secreteraren hos Borgare-Ståndet , „ Secreteraren hos Bonde-Ståndet . „ Notarierne i Riks-Stånden, hvarde „ Canzlrsterne derstädes, hvardera „ „ Secreteraren i Stats-Utskoltet „ „ Secreterarne i de öfriga Utskot ten, äfvensom Secreteraren hos Stats-Ulskotlet, för deRiksgäldsVerket rörande ärenden, hvardera . „ Notarien i Stats-Utskottet samt den derstädes biträdande Kamereraren • • • o• •- jp „ Notarierne i de öfriga Utskotten, hvardera „ „ Canzlisterne i Stats-Utskoltet, hvardera . „ , Canzlisterne i de öfriga Utskotten, hvardera .. ..
De Handlandes tilgäng pä Wäxlar ä Hamburger-Vänco, är för det närwarande sä ringa Andra Band. kl o 136, 1Z7. och 1082 Den 21 Augusti. och sa föga swarandc emot behofrvet deraf för betalningarne af til Riter i utom ne waror at Coursen ä nämnde myntlort upgatt til 5'. Procent öfwer test pari. Den ffuöe ofelbart jliga ännu högre, om sadane Wäplar för det nuufrägawarande Statswerkels utomordentliga behof, efterfrägedes til nägon större Summas önskönt densamma i mindre poster för hwarje uphandling fördelades. Kongl Maj:t har derföre bade insett strängheten för Statswerket, at genom Mäpelköp åtkomma hwad härtil erfordras, och tillika betänkt, at en sadan utwäg skulle icke allenast bereda Statswerket en ganssa känbar förlust, titan äswen, genom de wolkan nlCoursens stegring, förswära swensta Handelsrörelsen och för Rikets inwänare i allmänhet öka dprheten pä de jfrän Utländska orter inkommande nödwändighetswaror, som ffulle med Haniburger-Banco af de Handlande betalas. Mid detta förhällande och dä tilfalle icke gifwes at utom Riket för Statswerket upläna en nödig Summa i Hamburger Banco, bär Kongl. Maj t welett öfwerlenina Lil Riksens Ständer det förslag, at af RiksgäldsContoirets Ltäpelförräd Statswerket kunde erhälla hwad det i Märlar i nämnde myntsort nu behöfde, emot förbindelse at framdeles i sädane Wäxlar lemna derföre full ersättning. Kongl. Maj t anser öfwerffödigt at under-, stödja denna preposition, som härleder sig ifrån Dest omtanka för Statswerkets och Rikets Jnnewänares gemensamma fördel, med den erinran, at RiksgäldsContciret äger dest Wäpelför räd - Den 21 Augusti. 1033 råd förnämligast igenom Stats-Werkets bidragande.
4& elen 16 derpåföljde på bordet lagde Memorial, med förslag till ett tillägg i 29 §. Riksdags-Ordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Constitutions Utskottets berör e förslag till den behandling 56 5* Regerings-formen föreskrifver, god. känna. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottets, den 15 dennes, under N:o 223 aflåtne, och följande dagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Riks-Stånden® skiljaktiga beslut i frågan, rörande yrkadt upphäf vande af de nu stadgade böter för dem, som förfallolöst uteblifva från Krono Uppbörds Stämmoc och de] af Regements Skrifvare utsatte Uppbördsmöten; fann Ridderskapet och Adeln att, sedan Högvördige Preste-Stån.iet, enligt Protocolls Utdrag af den 16 dennes, nu mera accederat till Ridderskapets och Adelns samt Bonde Ståndets, i detta ämne fattade beslut, hvarigenom all fråga om Votering deröfver uti förstärkt Ekonomi-Utskott, kornme att förfalla, nägon annan åtgärd således icke Prat. Vt dr, 4, i? D»cerni, ilag. af Ridderskapet och Adeln erfordrades, än att Ut skottets Memorial borde läggas till Handlingame* Från Högvördige Preste-Ståndet. S, D. e, m. Vid förnyad föredragning af Bevillnings och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:0 6g, öfver de vid förslaget till Reglementarisia föreskrifter vid den gillade Tariffen för Tulibevillningens beräkning å inkommande och utgående varor gjorde anmärkningar, antog Preste-Ståndet de i i6:de och storde Puncterne föreslagne redac* tionsförändringar, och förblef i öfrigt viel sitt i detta ämne förut fattade beslut - S. D. e." m. Föredrogs ånyo Constitutions Utskottets Memorial, N:o 85» medförslag till ett til - Pr*t;± Ut Ur, d, Bettini, isas 435 lagg i 2g §.
Detta gjorde hon dock ej. Hon sade endast med denna låga, nästan häftande röst, som är egendomlig för de tysta klostermänniskorna: — Jag måste gå ifrån er till midnattsmässan. Den tilltalade såg förskräckt upp. — Lämnar ni mig ensam? — Han är så sjuk! Hon hade under dessa veckor till den grad vant sig vid det lugn sœur Simone med sin blotta närvaro skänkte henne, att hon glömt bort de många nätter hon ensam genomvakat. Det kom öfver henne en plötslig, oresonlig föreställning att han skulle dö denna natt, ifall barmhärtighetssystern lämnade honom. — Måste ni gå? hviskade hon med skälfvande röst. — Jag har aldrig försummat någon midnattsmässa; ingen af systrarna gör det någonsin, svarade hon med ett uttryck, som den sjukes hustru kände till och som mer än långa tal sade henne hur omöjligt det var att försöka ett bönfallande ord, en öfvertalning. Det var ej första gången under denna tid hon stött på något, som den katolska kyrkan fordrade af sina troende, som klostertukten bjöd och befallde, och som nunnan själf talade om, som om det gällt hennes själs eviga väl eller ve. Om dylikt kan en utomstående ej resonnera. Man måste tiga och böja sig för det starka och mäktiga. — Skall ni gå genast? — Nej, inte ännu. Vill ni säga mig till, då klockan blir half tolf, då är det tid. Hon satte sig åter ner och läste sina böner. Den unga frun kastade en hastig blick på nunnan. Där satt hon med det bleka ansiktet inramadt af det hvita doket, svagt belyst af nattlampan, och den svartklädda gestalten smälte samman med rummets skuggor. Lika säkert som visaren snart skulle peka på den utsatta timmen, lika säkert skulle hon gå. Samma förtviflade, nästan vansinniga ångest, som nyss gripit henne, fick alla hennes pulsar att klappa vildt, under det hon sakta hviskade: »Jag måste vara lugn, lugn som hon. Han är sjukare än vanligt, och om jag inte lugnar mig, kan jag begå något misstag, som gör, att han dör ifrån mig. Å, jag känner, att han kommer att dö i natt, när jag blir ensam, och att jag i hela mitt lif kommer att tro, att jag försummat något, som kunnat rädda honom.»
Jag anhåller att RiddarhusSekret. behagade uplysa hvad beslut de öfriga RiLsStånden fattat med afs:de på förev:de fråga. Selan i anledn. häraf prot.-utdragen om KiksStins i ämnet fattade beslut blifvit efterskickade för att från Riddarh.Kansliet inhemtas, samt dervid något dröjsmål upstålt, anmälde sig ånyo och anförde Gr. Lagerbjelke: Då jag nyss begärde att få uplysning om hvad beslut de öfriga RiksSt:n fattat med anledn. af StalsUtsk:s framställde förslag, gjorde jag detta i den tanke att en sådan uplysning med största lätthet skulle kunna erhållas. När jag nu finner att detta icke så lätt låter sig göra, vill jag afstå från min begäran. Det hade likväl varit så mycket bättre om en sådan uplysning kunnat lemnäs, som jag tager nästan för gifvet att både Bondeoch BorgareSt:n bifallit StatsUtsk:s förslag, hvilket i sådant fall redan är R. St:rs beslut, och således icke något annat afs:de å inbjudningen grundlagsenligen får göras än att lägga densamma till handlingarne. Då nu emellertid denna uplysning icke kan vinnas, nödgas vi ingå i sjelfva ämnets behandling och jag anhåller då att få, med afs:de på detsamma, yttra mig. Jag anser den här gjorda framställning af flere skäl vara omöjlig att godkänna; först och främst derföre att det i princip är antaget att presterskapet skall aflönas af kommunen och icke af Staten, hvadan således ett ganska farligt afsteg från denna princip göres, om Staten åtager sig att löna en del af presterskapet. Afven i ett annat afs:de vore det orätt att bifalla förslaget, nemi. emedan R. St:r redan vid denna Riksdag ingått med en underd. anhållan till K. M. att Han till nästa Riksdag täcktes framlägga ett bestämdt förslag om en förbättrad lönereglering för presterskapet, och det skulle då vara otjenligt att äfven med afs:de på detta inkomma med bestämdt förslag.
Stats-Utskottet får i anledning häraf upp? lysa, att den vid 1812 års Urtima Riksdag anslagne Summa, svarar emot den Lönförhöjniug som vid 1815 års Riksdag anslogs Embetsoch Tje nstemän i allmänhet, emedajs de Löntillökningar sorn för någre Verk och Stater vid deri förre Riksdagen beviljades, ingingo i beräkning under förbättringen vid den senare; för dem alla utom Policen, som då ansågs äga ett tillräckligare anslag än den sista tillökningen skulle utgöra, hvarföre någon fråga derom för Policen icke förekom, I öfrigt kan Utskottet ej närmare utreda förhållandet’ med Policens sportler af fallande Söler, än att om en del derutaf bör helt och hållit ingå till Kärnhus» Ponden; så finnes dock genom senare allmänna Författningar stadgadt, huruledes Röter för visse förbrytelser delas imellan åklagaren och de fattige, så att Police-Inrättningen*. efter Utskottets ia-nka, icke saknar inkomst äfven härigenom. Då dessutom de öfrige 3*.ne Stånden bifallit Utskottets yttrande i denne djl, äx lik-, 1358 Stats-Uiskortets Betänianden. mätigt 6cj §. Regeringa-Forrnen frågafl att anse sorn afgjord. 2:0 Vid I2:te puncten uti det afgifne Utlåtandet* angående Öfver - Intendents - Em be.tetst hemställan oin Lönförhöjnirig för Secreterareh och en Cantzlist vid Siotts-ByggnadsDirectionen, hafva anmärkningar blifvit hos Höglofi. Ridderskapet och Adeln gjorde af Herf ÖfverIntendenten m. m. Silfverstolpe, med yrkande af angelägenheten, billigheten och rättvisan af de begärte förhöjningarne; Samt att Utskottet icke yttrat sig (ifver den tillika ifrågaställde tillökning ä Expense-medlen för detta Verk ifrån 200 R:dr till 300 R dr.
I händelse af olika meningar kunde en femte person af kommittéen tillkallas att deri deltaga, då de flestes mening blefve gällande; hvarefter och sedan prisen blifvit i behörige kolumner för alla fyra qvartalerne införde och medelpriserne i den 3:te kolumnen utförde, ett exemplar af förteckningen skulle öfversändas till Landskontoret, för alt derefter begagnas vid markegångssättningen; i sammanhang hvarmed motionären yrkat, att de i sednare tider af Kongl. Kammarkollegium gjorde förändringar i markegångspriserne måtte hädanefter helt och hållet upphöra; af riksdagsfullmäktigen Arvid Arvidsson från Elfsborgs län, som föreslagit, att den Kammarkollegii advokatfiskal åliggande skyldighet i afseende å granskning af länens markegångstaxor hädanefter må upphöra, eller att, i fall della icke kan bifallas, prisförhöjning å i länens markegångstaxor utförda rantepersedlar, när yrkande derom af advokatfiskalen väckes, icke får ega rum, förrän antingen deputerade, sorn taxorna upprättat, eller vederbörande räntegifvare blifvit i ämnet hörda; af riksdagsfullmäktigen Sven Andersson från Skaraborgs län, som likaledes yrkat, att Kammarkollegii pröfningsrätt i afseende å markegångssättningen måtte upphöra och de årliga markegångstaxorna, sådana de blifva af kommitterade upprättade, oförändrade för hvarje Ian lända till efterrättelse; af riksdagsfullmäktigen Christen Andersson från Malmöhus län, med hemställan, att uppbördsstämmorna måtte framflyttas lill början af Mars månad; samt af riksdagsfullmaktigen Jan Samuelsson från Oland, som föreslagit, det krono uppbördsstämmorna på Öland icke måtte utsättas förrän från och med Maj månads början, samt att tiden, dels inom hvilken uppbördsmännen skola begära handräckning med afseende å bortfly Hade och till vistelseorten okände personer, som häfla för kronoutskylder, dels ock för summariska redovisningens afgifvande, må för Öland bestämmas till den lä Juni hvarje år.