Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vexelunderv isnings-skolor finnas dessutom: en vid Trollhättan för 60 å 70 barn, inrättad och underhållen på Trollhätte slussverks-bolags bekostnad; en uti Mellby pastoral, grundad på betydligt; anslag af ägaren till Kobergs säteri, Friherre JN. A. Silfverskjöld; en uti Skallsjö socken af Wädtle härad för 150 barn, med husrum för en del af barnen, grundlagd och i allo bekostad af ägaren till Nääs säteri P. W. Berg, som äfven aflönar läraren; en viii Upperuds bruk i Nordabls härad, hvilken underhålles i godt stånd och till betydlig omfattning på bruksbolagets bekostnad; en vid Billingsfors bruk i Wedbo härad, inrättad och underhållen af samma bruks-bolag; en vid Bäckefors, äfven i Wedbo härad, hvilken är inrättad och underhålles af bruksägaren C. F. Waern på Baldersnäs samt tvenne vid Hvitlanda och Lisefors bruk i Tossbo härad, hvilka begge blifvit inrättade 29 ocii underhållas genom bruksägaren M. Sahlins försorg. För öfrigt finnas skolor inrättade uti Sätila pastorat af Marks härad, den genom donation tillkomna så kallade Sä thel iska skolan, som kan jemföras med lägre apologist-skolor och der 50 a 60 harn undervisas af tvenne lärare samt njuta till en del underhåll under skolgången, samt uti Istorps pastorat den ofvannämnda. Beträffande helsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen att vara uppmärksam på folkets helsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma smitlosamma sjukdomar, bestrides den under Eders Kongl. Maj:ls Befallniugshafvandes uppsigt af de för sundhets-polisen inrättade lokal-styrelser, med biträde af fem provincialläkare, stationerade uti Wenersborg, Borås, Alingsås, Ulricehamn och Amål. På förstnämnde tvenne ställen befinna sig äfven Länets bägge lazarettsoch kurhus-inrättningar, sorn under sednare åren blifvit upprälthullne allenast genom de medel, Länets invånare dertill årligen sammanskjutit.
Jag flir vördsammast föreslå, att, med upphäfvande af närvarande 4 § i Bancolagen af d. 1 Mars 1830, följande §§ deri mätte införas: § 4. Bankens behållna capital, efter afdrag af alla densamma åliggande skulder och förbindelser, skall, utan inberäkning af dess fasta egendom och inventarier, utgöra Tio millioner riksdaler banco, efter 1830 års mynlbestämningsvärdc, och på så sätt, att om något år minskning i denna behållning förefinnes, eller uppkommer, skall bristen fyllas af först inflytande vinst. § !>• Rikets Ständer ansvara i Sveriges Rikes namn och å dess vägnar, att under alla inträffande händelser, alla af Banken ingångna skulder och förbindelser skola blifva till fullo godtgjorda. Skulle detta förslag antagas, blifver en naturlig följd, att nummerordningen för de efterföljande SS 5, ö och 7 framflyttas till 6, 7 och 8. Genom 1830 års Bancolag § 4 stadgades en grundfond för Banken, det vill säga en capitaihehäIlningutöfver dess skulder af 4,400,000 r:dr b:co. Vid riksdagen 1S34 —1835 ökades denna till 5 millioner r:dr, utan att dock en motsvarande förändring infördes i Bancolagen. Vid riksdagen 1840—1841 tillädes en reserffond af 1 million r:dr, och sedermera intill slutet af år 1843 har Banken af besparda vinster ökat dess capitaIbehällning till öfver 9,400,000 r:dr b:co, och vid innevarande års slut kan den med full säkerhet antagas öfverstiga 10 millioner r:dr b:co.
Uti en särskildt underrättelse, sorn Utskottet uppsatt i förslag men ej ansett sig till Ständerne böra framlemna, innan hufvudfrågan blifvit afgjord, der kommer äfven säkerligen något att inflyta om enskiltes effecter, om tiden tillåter att utarbeta detta. Hans Excellence Herr Grefve Mörner har nämnt om sättet att utse värderingsmäooen. Jag får då nämna, att uti Utskottets förra Betänkande står, att hvarje StadsTaxeringsCommité skall välja ett passande antal värderingsman, emellan hvilka göromålen skola fördelas* Man förutsåg att det ej vore möjligt, att samma personer kunde hålla ut beständigt, hvarföre Utskottet stadnade i det beslut, att desse skulle vara flera och således kunna dela göromålen, och att de skulle åtnjuta dagtractainente efter hvad vid taxeringar sker. Den enda svårigheten är, att i Stockholm och Götheborg desse taxeringsman kunna blifva hårdt tillitade. Jag vill nu ej tillägga annat, än förnya min begäran om proposition till bifall af denna punkt med tillägg att det åt Styrelsen må öfverlemnas stt, efter infordrade upplysningar af vederbörande, och efter ett års förlopp, göra de ändringar häruti, som kunna finnas nödige. Herr Grefven och Landt-Marskalk en hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade Ben 14 Augusti «. t/i. gilla 3;dj® Punkten i Bevillningsutskottets Utlåtande, med tillägg: Att Riksens Ständer borde lill Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, att, i händelse Kongl. Majit , efter ett års förlopp och vederbörandes hörande, skulle finna andra utvägar till befordrande af en ökad säkerhet och controll , samt Statens dermed förenade interesse erfordras, Kongl. Majtt då skulle äga vidtaga de åtgärder, Han för ändamålet kunde finna vara de tjenligaste. Bifölls. Herr Cederfchjöld förnyade sin hemställan om sättet att medelst lottning tillsätta ordförande i Värderingsjuryo, i händelse, vid valet, rösterna skulle blifva lika_delade emellan flera.
Den 8 Maj. 207 med arbets-skolor. Det är icke första gången som man sökt att imponera med dessa prunkande namn, utan att man för dem kunnat uppgifva något verkligt tillfredsställande innehåll. Och derföre hyser jag det sakta hopp , att den klara Svenska förståndighfeten, till hvilken ingen främmande ledning behöfves, äfven nu skall gifva sin tillvarelse tillkänna, derigenom att den icke af klingande namn låter sig förbluffas, utan bestämdt från sig afvisar alla principlösa anstalter. Och länge sedan är det, äfven på Svenska, bevisadt, att dessa Folkoch Arbets skolon äro dylika anstalter, oaktadt att Talaren anser dem vara af sådan vigt, att han yrkar, det, endast sedan Folk.skolar och Arbets-skolor finnas, kunna vetenskapliga skol-inrättningar föranstaltas. Hans rarsonnement går således i en fullkomlig cirkel, i det att det slutar sig med att motsäga den sats, från hvilken han utgeck. Han yrkar nämligen i den, att national-bildning ofelbart är resultatet af vetenskaplig bildning , men här åter, att på vetenskaplig bildning hänsyftande inrättningar icke kunna vidtagas förr , än national.bildningen beredande Folkoch Arbets-skolor blifvit föranstaltade. Jag har således visat, att Riksens Ständer icke hos Konungen kunna anhålla, det Han å nyo skall göra hvd Han redan gjort, och att Riksens Ständer icke å nyo kunna tacka för det sorn redan en gång varit föremål lör Ständernas underdåniga tacksägelse. Vidare har jag visat, att de grundsatser, sorn ifrågavarande Memorial innehåller, äro helt lösa och sig sjelfva motsägande. Jag för.' modar således, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln lärer finna, att med ett så beskaffädt Memorial egentligen ingen befattning kan vidtagas. Detta Grefve von Schwerins yttrande hade blifvit afbrutet genom en Deputation från det Högvördiga 1'rest-Ståndet, anförd af Biskopen m. m.
(Ordagrannt lika med §. 9 i i8a3 års Banco-Reglem. pag. 43; dock att 27 §. åberopas i stället lör 6 §.) §. 3a. (Ordagrannt lika med §. 10 i 1823 års Banco-Reglem. p. 43; dock att 3o §. åberopas i stället för 8 §/) §. 33. (Ordagrannt lika med §. 11 i i8s3 års Banco-Reglem. pag. 43-) §. 34. (Ordagrannt lika med §. 12 i i8a3 års Banco-Reglem. pag. 440 §. 35. (Ordagrannt lika med §. i3 i 1823 års Banco-Reg lemen le.) §. 36. (Ordagrannt lika med §. 14 i 1823 års Banco-Reglemente, pag. 45. §. 37. Uti alla Ordinarie Tjenstemän och Betjente rörande mål, som i denna afdelning omförmälas, eger den tilltalade, om lian det äskar, att inkomma med skriftlig förklaring 2^ Banco-TJtsJcs Memorial, N:o 141. öfver de emot lionom gjorda anmärkningar och påståenden. Jäf emot Commissariatet, såsom första Instance, eger ej rum. Då strängare ansvar, än första varningsgraden är i fråga, bör Fiscals-Embetets slutpåstående skriftligen afgifvas, och skola, vid pröfniligen af sådana mål, minst två tredjedelar af samtlige Commissarierne vara tillstädes. Sedan Commissariatets beslut blifvit behörigen justeradt och in dupplo utskrifvet, afkunnas det i Fiscals-Embetels, och den tilltalades närvaro, hvilka deraf genast undfå hvar sitt exemplar, med hänvisning för den missnöjde, att, vid talans förlust, innan kl. 12 å j/ftde dagen derefter, den oräknad, ingifva sina besvär till Herrar Banco-Fullmägtige.
Säg ut fritt hvad du mener. Sven. Erik. Lisa. Sven. Erik. Lisa. Läsningen h ar gjort mej vek och mild till sinnes, kära föräldrar. Jag sörj er öfver, att se er bära hårdhet och hat i hjertat. Jag blir rektig t förskräckt; hvad mener du, Erik? Förlåt mej, bästa far och mor; det passar väl inte för ett barn att vilja rätta sina föräldrar; men ert omilda och ofö rsonliga sinnel ag ligger mej så tungt på själen. Jag tror, att jag begriper hvad du vill säje, gosse, men Låt mej tala uppriktig t: det är ert förhållande till den fattige Jan Hansson Håll, pojke! Inte ett h alft ord mer om den saka! Jo, hör mej! Hv arför skall ni förfölja den stackars gamle gubben, som h ar nog tunga ändå att dragas med; hvarföre skall ni Tig, säger j ag! Vet du , hur mycke ondt den karln gjort mej ? Ja, j ag v et all t. Men om ni vill vara billig, så måste ni erkänna, att orättvisan är på er sida Sven. Erik. Sven. Erik. Sven. Erik. Sven. Erik. Lisa. Har j ag hört på maken? Tåcke tal! Hvad kan vare o rsaka, att du så i frigt lägger dej ut för den der to rper-stackern? Åh, det går mej som en knif igömmen hjerte. Den der visa, som Erik nyss sang , var säk ert om J an Hanssons Anna. Jan Hanssons Anna? Den trasungen! Hvem tusan skull' vare så tokig och dikte viser om henn e? Om ni kände Anna ändå! Hon är den bästa, den mest renhjertade flicka på jorden. Herre Gud! Har du då verkligen fattat kärlek te henne? Lisa. Sven. Erik ( i f r i g t ) Lisa ( o r o l i g ) Ja. Nå, maken har jag foll aldri i verl a hört, så gammel jag är! Anna? Är du spli tter rasande befängd galn, Erik?
Silfversköld inför II. R. o. A. meddelat, att Artilleriets Befälhafvare behöfver någre Tjenstemän sig till biträde, emedan han annars slutligen skulle nödsakas att sjelf uppgöra Ritningar och förrätta renskrifning, förmodar Utskottet innefatta tillfredsställande svar på Hr Grefve Horns anmärkning; och får Utskottet, i afseende på angelägenheten, att den af Utskottet föreslagne tillökning i Anslaget å Stat uppföres, erinra, att Utskottet i förra Betänkandet upplyst, det en emot denna tillökning svarande summa förut för ArtillerieStaben utgått af Tredje HufvudTitelns Besparingar, hvilka, enligt hvad i nästföregående 5:te Punct blifvit anfördt, härefter ej synas kunna dertill anvisas; hvadan Utskottet hemställer, att dess förra Förslag i detta afseende må bifallas. 7:0 För CommendantsSlaten har all tillökning i Anslaget på Stat blifvit bestridd, hos H. R. o. A. af Hr Rosenqvist af Åkershultj F. L.j och hos Hederv. BondeStandet af Eric Carlsson från Upsala Län m. fl., emedan, då Utskottet ej anfört något skäl till den föreslagne tillökningen intet skäl förekomme att densamma bifalla; hvarjemte Hr Grefve Horn, C. F., och 106 Stats-Utskottets Casper Wijkman ansett någre Commendanter i Haparanda och Grisslehamn ej behöfvas; anförande Casper TVijkman: att med begreppet om dylika beställningar alltid förenade sig tillvaron af fästning eller åtminstone en af flere Corpser och Vapen bestående Garnizon, hvilket ej inträffade med ifrågavarande platser; att en TullTjensteman der syntes lätteligen kunna bestrida alla göromål som föreföllo; samt att, om vid Gränseorterna nödvändigt fordras en person, beklädd med MilitairTitel , erfarenheten visat, det sådane Personer numera ej äro sällsynte vid Tullverket.
Borgareståndet uttryckt den åsigt, att tobaksblad och stjelk borde åsättas gemensam införseltull af 6, helst 4 sk. skålpundet; hvarefter herr C. G. Gustafsson, uti en inom samma Riksstånd väckt och till utskottet remitterad motion, för tulltaxans förenkling, genom likartade artiklars sammanförande under en rubrik, hvarigenom lättnad för de trafikerande och tulltjenstemännen samt enkelhet i tullverkets uppbörd och redovisning bereddes och framför allt retelse till underslef förekommes, samt på det tobaksodlingen inom landet måtte uppdrifvas genom ökad införseltull å utländsk tobaksstjelk, föreslagit, att gemensam införseltull af 6 sk. skålpundet måtte bestämmas för tobaksblad och Bilt. lill R. Tennlikar. Tenn. Tobak. 58 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 13. Tran och Späck. Tryffel. Trädvaror. stjelk; emot hvilken motion herrar E. G. Lindström och Walley inom Borgareståndet framställt erinringar. Då emedlertid den nu till 4 sk. å tobaksstjelk stadgade lullafgift uppgår lill fullt 66% procent af värdet och nedsättning i införselafgiften å tobaksblad icke skulle utan betydlig minskning i tullinkomsterna kunna medgifvas samt svårighet icke möter, att vid tullbehandlingen urskilja blad och stjelk, anser utskottet sig böra tillstyrka, att, utan afseende å herrar Brincks och Gustafssons ifrågavarande framställningar, nu gällande skiljaktiga införselafgifter å tobaksblad och stjelkar må bibehållas; Och hemställer utskottet i öfrigt, alt, såsom Kongl. Maj:t föreslagit, införseltullen å »cigarrer» må nedsättas till 1 r:dr skålpundet samt den förändrade redaktion, utskottets taxeförslag utvisar, för artikeln tobak antagas.
Anckarsvärds framställning, att en skrifvelse skulle i denna fråga afgå från K. St:r till Regeringen. Det synes mig vara något tidigt, då denna fråga nu är föremål för EkonomiUtskis behandling, till hvilket motioner deröfver äro remitterade. Jag hemställer till Hr Gr:n, om det icke vore att gå Utsk. i förväg, om man nu beslöte en så beskaffad skrifvelse, och jag tror det derföre vara bäst att vänta, tills motionerna återkommit från nämnde Utsk. Gr. Anckarsvärd: Jag deremot anser det lämpligt att just nu, då frågan är om anslaget, göra en sådan framställning till K. M:s Nåd. pröfning. Jag har föreställt mig, att min begäran i detta fall vore högst oskyldig. Jag har icke yrkat annat än en underd. skrifvelse. Skulle den bifallas, tror jag den kunde åtminstone verka derhän, att det blefve ett tvång för vederbörande att till K. M. framföra hvad som utgjort R. o. Ad:s åsigt i afseende å denna, sak. Utgången må för öfrigt blifva hvilken som helst, så har jag, hvad mig sjelf beträffar, blott upfyllt min pligt genom att i min mån förfäkta en mening, som jag stridit för i mera än 30 år inom detta rum, och som är alldeles orubblig, oaktadt allt som deremot blifvit sagdt och ännu säges Jag fortfar således i mitt yrkande. Sedan, efter härmed fulländad öfverläggning, Hr Gr. o. Landtm, framställt, att i afseende på ifrågav:de punkt blifvit yrkadt, af Frih. Tersmeden bifall till Utskis förslag, men af Hr Printzensköld och Hr Bildt bifall till samma förslag, med uteslutande af det förbehåll Utsk. ansett böra fästas vid beviljandet af den för Kamereraren vid Akademien föreslagna arfvodestillökning till 1,500 Rdr Rmt, anmälde sig och yttrade Frih. Tersmeden: Jag instämmer med Hr Bildt. Hr Deh 4 Juli o. m. Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att Gr.
RättegångsBalken, jemförde med allmän praxis och Kongl. Förklaringen den 28 Februarii 1777, som ålägga Rådmän och Kämnärer att deltaga uti ansvaret för försummelse af Domböckers och Lagfarts med de flere Protocoilers och Ransakningars insändande till ÖfverRätterne, synes något tvifvelaktigt och torde hända ljusligen obilligt, sedan anledning till den tydning som velat hämtas af 32 Cap. 3 §. RättegängsBalken helt och hållit försvunnit genom Kongl. Förordningen angående ändring uti al 1— männna Lagens stadgande i åtskillige rum af den 20 Januarii 1779. Då jag undantager ifrågavarande Rätters Ledamöter uti Rikets större Städer, der de utgöras af fullkomligen upplyste män, hvilkas kunskaper, enligt erfarenheten, kunnat till och med lysa vid utöfningen af högre värf, så är det allmänt kändt, att Magistraterne uti de mindre Städer, der ock en mindre rörelse förekommer, med en aflöning af några få Riksdaler ej möjligen kunna förses med sådana Ledamöter, hvilka haft tillfälle att bereda sig till någon kunskap, hörande till detta yrke, utan måste de, såsom tn borgerlig pligt, åtaga sig en befattning, hvilken för ingen del varit förenlig med deras medborgerliga förhållande i andra afseenden; men sådant oansedt måste de umgälla den försummelse, som Ordföranden och Protocollisten, der^sådan finnes antagen, kunna förorsaka, utan att de äga hvar ken - Den io Febr nar ii. 225 ken kunskap eller en verksam förmåga att den undanrödja.
Pret. tgrg och 1829, f Sami, I Afi, 3* 7\de H:t 2;dra Edvis 3,^ LagXJtskottels Betänkande N:o 89. ne skola, om X/agmansoch Kämnersrätterne afskaffas, blifva besvärade med flere vädjade tvistemål , än nu dit inkomma, i och med detsamma vara undanröjd, helst om vadeskillingen i Häradsrätt derjemte bestämmes till lika belopp med den, som nu i Lagmansrätt erlägges, och Domstolarne för öfrigt använda de medel till obefogade rättegångars hämmande, som Lagen gifvit dem i händer, I betraktande häraf, och då Utskottet, utan afseende derå, huruvida det af LagComitén författade förslag till ny allmän Civillag en gång må varda till större eller mindre del antaget eller ej , hyser den öfvertygelse, att den yrkade indragningen af Lagmansrätter och Kämnersrätter både bör, utan uppskof, för sig gå, och jemväl b cm , genom några mindre betydliga ändringar i nu gällande Lag, till vägabringas, får Utskottet , sorn anser Lagmansrätternes upphörande af sig sjelft leda till den följd, att den serskilda Öfverrätt för vissa egooch ragångstvister, hvilken i Lagen benämnes Riddare Synerätt, bör i sammanhang dermed afskaffas, till Rikets Ständers pröfning vördsamt framställa följande FÖRSLAG till Kungörelse och Förordning om upphäf vande af Kämnersrätter , LagUtsioltets Betänkande N:o 8g. 35 Lagmansrätter och Riddare Synerätt , samt om ändring af ätskillige Lagens rum} rörande rättegångsordningen, 1:0.
Den sanna upplysningens befordran och Uppfostringsverket» bringande till möjligaste fullkomlighet öfver hela Riket, hafva utgjordt en af Kongl. Majlis främsta Regeringsomsorger; och har Kongl. Majit till denna vigtiga del af Statsförvaltningen egnat en oafbruten omvårdnad, De flerfaldiga åtgärder , sona dervid blifvit anbefallte, hafva, i hänseende till Elementar-läroverken, blifvit utsträckte till tvenne särskilta föremål: Undervisningsoch Lärostadgarnes ord-? nande efter sednare tiders skick och fordran, och en i flere delar vunnen större erfarenhet; samt nödig förbättring uti Skol-staternes oeconomiska Författningar, så att Läroanstalternes rätta ändamål, utan hinder af yttre omständigheter, kun* nät vinnas. Den i Nåder tillförordnade UppfastringsComitén har till Kongl. Majas pröfning öfverlemna! ett, med anledning af de dervid gjorde godkände anmärkningar, uti flere delar omarbetadt Förslag till ny Skpl-ordnirsg; och sedan Harrs Kongl. Höghet Kron-Prinsen, sorn i egenskap af Upsala Academies Canzler, med särdeles uppmärksamhet följt alla ärender, åsyftande det uppväxande slägtets fullkomligare bildning, yttrat sine tankar i detta vigtiga ämne, Konungens Nåd. Berättelse. 7 har Commiténs Förslag af Kongl. Majit med vissa förändringar, den 16 December 1820, blifvit i Nåder gilladt och faststäldt till allmänt iakttagande och bruk ifrån derpå följde hösttermins början. Ett af Uppfostrings-Corr.itén granskadt Förslag till Stadgar för det i Hufvudstaden inrättade Sällskap för växelundervisningens befrämjande, har Kongl. Majit i Nåder gillat och stadfästat ; äfvensom Comitén fått sig uppdraget att författa underdånigt Förslag till tjenligaste sättet, att inrätta Pädagogier och Folk-Skolor x allmänhet, särdeles de, sorn njuta Statens bidrag.
Såsom ledamot af Const.Utsk. får jag hembära den siste värde talaren min tacksamhet för den aktning lian velat visa Const.Utsk:s majoritet; men jag hoppas att denna uplysning, i likhet med hvad jag förut begärt och flera talare yrkat, icke mätte föranleda någon annan åtgärd eller propos., än att de punkter, som innefattas i Litt. B., må läggas till handlingarne. Man har sagt, att som dessa punkter innefatta tänkvärda anmärkn:r, så borde man hålla sig till dem, hvarje dag hade sina bekymmer och vi skulle finna oss väl vid att dessa frågor nu behandlades. Jag tror att denna dags bekymmer för R. o. Ad. är att väl bevaka sina grundlagar. Gör man icke det, så har man för framtiden stadgat den grundsats för Const.Ulsk:s handlingssätt, som Utsk. nu följt i sill betänk. En talare har sagt att om också de anmärkn:r fastställas, som kunna af Utsk. efter 107 § göras, så vore väl ora dessutom smärre misstag af Konungens rådgifvare kunde komma till R. St:s kunskap. Alt sådant kan ske visar detta betänk, t. ex. uti 2:a punkten i afdeln. Litt. A. Hvad dessa misstag beträffar så tror jag, att om de äro verkliga och af vigt så blifva de snart kända af hela Sveriges allmänhet, och då har hvarje riksdagsman sig öppet att i motionsellcr önskningsväg söka tillvägabringa rättelse deri. Dessa misstag yppas också dessutom genom R. St:s Revisorer. Vi hafva oss nogsamt bekant alt ibland deras åligganden äfven är det att taga kunskap om Konungens, genom Dess skrifvelser till embetsverken, utfärdade bud och befallningar. Samme värde talare har sagt, att Const.Utsk. väl måste hafva till sitt mål fäderneslandets bästa, ej Konungens rådgifvares ofärd. Jag tror icke att något Const.Utsk:s majoritet haft rådgifvarnes ofärd till sitt mål, ulan att den åsyftat fäderneslandets väl, men just detta kan någongång i vigtiga frågor beredas genom rådgifvares entledigande.
Att, änskönt godset såsom oförtulladt försäljes och det är inroparen öppet lemnadt att detsamma antingen till inrikes förbrukning disponera eller inom stadgad praéscriptionstid reexportera, det skall ankomma på säljaren att medelst en gemensam inlaga, som inom 14 dagar efter auclionsförrättningen bör, med bifogande af auclions-protocollet, ingifvas och serskildt upptaga, hvad till återutförsel ämnadt är, å Tullkammaren angifva hela det varuparti, sorn försåld t blifvit, och att belöpande afgifter för detsamma inom den i Seglations-Ordningen föreskrifne tid inbetala, vid påföljd, sorn i sagde Författning jemväl stadgas» Bil. till Bevill/iings-Utskottets Betänkande , IV.-o 21. 63 §. 26. (Oafgjord af skäl, Betänkandet innehåller.) §. 27. Städernas Tolag och andra dem på vissa varor beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg och erläggas efter de för hvarje stad gällande föreskrifter och fastställd procent, beräknad å det i denna Taxa på de flesta inkommande och utgående varor bestämda värde, eller det, enligt 7 å de öfriga utrönta värde; och iagttages dervid, att alla varor, som enligt Taxan äro i allmänhet fria från införselseller utförsels-tull, befrias från Tolag vid inkommande eller utgående, äfvensom de varor, hvilka i Taxan serskilt ifrån Tolag befrias. §. 28. De undantag från allmänna föreskrifter om fartygs och varors tullbehandling, som i serskilda fall, enligt derom meddelade Nådiga förordnanden, för vissa städer och orter, verk och inrättningar hittills egt rum, skola äfven hädanefter tills vidare tjena till efterrättelse. §. 29. 1 afseende på Sveriges och Norriges inbördes handelsförhållanden, länder till efterrättelse Kongl. Maj:ts den 25 Maj 1825 utfärdade Nådiga Förordning. §. 30.