Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nog af, för att icke bli ruinerad, måste jag i det längsta behålla det yttre skenet, och alla apparencer äro klena. Jag har alltid förmodat, att du icke haft någon böjelse for prestståndet och äfven sjelf aldrig tänkt ditåt, men en sådan har dock alltid ett säkert brödstycke, och munläder felas dig icke... Jag har låtit underrätta mig, att din principal är gammal och rik, och har en ung och vacker dotter. Det vore ju en god spekulation för dig! Din mor ber dig äfven tänka på den saken'... Detta bref bestämde Walters beslut, och några ord, framkastade till Marenius, som åter förde dem till baronen, voro tillräckliga att befordra planens framgång. Att Lottas sjukdom länge ej kunde blifva någon hemlighet för Lovisa, inser man lätt; men frånvaron och förströelser hade hos henne afkylt barnavänskapens värma, och fruktan för smitta kom henne kanhända väl till pass, då hon under denna tid var intagen af nya tankar och känslor, likväl lät hon dagligen genom bud underrätta sig om Lottas tillstånd. Ung, liflig och oerfaren, intagen af Walters förledande egenskaper, var hon smickrad af den uppoffring han gjorde för hennes skull; ty Walter hade med så mycken klokhet låtit påskina, att blott hans innerliga kärlek till henne var orsaken hvarföre han försakade att välja en annan bana, der hans kunskaper och relationer kunnat föra till en högre och utmärktare verkningskrets, så att han i utbyte, för sitt bifall till prostens önskan, erhöll löfte på dottrens hand, om han kunde vinna hennes hjerta. Hon egnade honom således nu den hängifvenhet och uteslutande dyrkan, som föremålet för den första kärleken alltid erhåller af det unga hjertat, när det finner sin känsla besvarad, och inbillade både sig sjelf och andra, att han redan i Åbo intresserat henne mer än någon annan. Hvarföre och hvarigenom, det frågade ingen; de funno det så naturligt, att en ung man, med Walters utseende och behagliga verldsmannatakt, intagit en ung flicka. Hade Lovisa, mer än andra flickor af hennes ålder och i de förhållanden hon vuxit upp, kunnat analysera sina bevekelsegrunder och känslor med en uppriktig sjelfpröfning, då skulle denna ungefär varit så hår:
Striden är djupgående, om än den förekommer mången på ytan omärklig, och kanske derföre just blir svår för den ena menniskan att afgöra för den andra, hvars egna erfarelser och tro knappast torde förmå att gifva ett bestående utslag. Detta faller nemi. olika äfven för samma menniska under olika åldrar i hennes andeliga lif. Huru då i dessa grannlaga ämnen komma till rälta med lagar om yltre iakttagelser, böter och straff? Sådant kan endast falla dem in, som oförnuftigtvis tro att den ene eller andre af de olika tänkande bröderna handlar af begär att, sorn det heter, ”göra gäck af Sakramenterna”. Sedan Utsk., png. 3, utsatt högt bötesansvar för den lekman, som utdelar, och sedan lägre för den, som då emottager nattvarden, yttrar det nemi.: ”gör någon eljest gäc”keri med sakramenten, vare lag som sist sagd är.” Genom detta lilla ordet eljest blir således både uldelaren och emottagaren gäckare, icke allenast inför menniskor, utan äfven inför Gud; ett hardt uttryck. För att vidare få denna högst ojörståndiga slutsats utsträckt till vidare verkan, nyttjar Dtsk. derefter ett annat litet ord: nemi. ordet genom, för att såmedelst åtkomma med böter eller straff dem, som af framsatt bröd och vin sjelfva laga sig nattvard, och. redogör för sin afsigt och mening pag. 2 (nere på sidan) sålunda: Medelst en förändring af ordalagen i stadgandet, kan det blifva hänförligt på det fall att ingen utdelar nattvarden, utan att den blott tages, då prest är Den 14 November. 25 frånvarande; men denna behändighet i lagstiftning, dunkel dessutom, hanfallet' mer än något annat under egenskapen af det ofvan anmärkta allt för hårda uttrycket. Emedlertid vilja de olika tänkande bröderne i Norrland och annorstädes icke blifva vid våra prester, eftersom dessa följa den nya handboken, under det att vi åtnöjas med den och dem. Skall derföre nu stiftas en ny lag, sorn förklarar dessa våra bröder brottsliga?
Sedan Utskottet, derjemte tagit kännedom af hvad Statsråds-protokollet i ämnet innehåller samt af de uppgjorda forslags-staterne och öfrige till ärendet hörande handlingar. äfvensom af tvänne hos Ridderskapet och Adeln afgifne, till Utskottet remitterade, anföranden af Herrar Palmcrantz, J. M., och af Sillén, G. O P., innefattande, den förres, hufvudsakligen anmärkning dervid, att icke en tidsenlig uppskattning och värdering af Landsstats-tjenstemännens boställen föregått frågan om lönernes reglering, och den sednares, yrkande, att, med upphörande af den Läns-notarierne tillerkända rätt lill andel i Lands-sekreterarnes extra inkomster, full lön på stat åt Läns-notarierne måtte anvisas, lika med den, som för Läns-bokhållare är föreslagen, har Utskottet förehaft detta ärende till pröfning; och ehuru, såsom ofvan är nämdt, Rikets Ständer vid sednaste riksdag anvisade ett årligt reservations-anslag af 77,000 R:dr banko till förbättrande, enligt då framlagd plan, af Iönevilkoren för Landsstatens tjenstemän och betjente, måste dock medgifvas, att Landsstats-personalen i allmänhet derigenom icke kommit i den ställning i afseende å sina löneförmåner, hvarpå den, så väl med afseende ä dess genom landets tilltagande odling, folkmängd och framsteg i industrielt hänseende ökade göromål, som i anseende till den stegrade lefnadskostnaden, billigtvis kan ega anspråk, och att det således blifver nödigt, att, utöfver förenämnda summa, ett ytterligare anslag till reglering af personalens löner nu af Rikets Ständer beviljas. Innan Utskottet går att yttra sig angående de tillökningar, som i sådant afseende blifvit dels af Kongl Maj:t, dels af enskilde motionärer äskade, har Utskottet trott sig böra taga i öfvervägande frågan, huruvida de förhöjningar, som nu kunna beviljas, böra definitivt fastställas eller endast provisionelt för nästa statsregleringsperiod bestämmas.
Häruti instämde Herr Prytz, L. A., Herr Biskop Bergman, Herr Kontraktsprosten Wåhlander samt Herrar Brodin och Trägårdh. 5:o af Herr J. G. Brodin: »Ledamot af den Utskotts-afdelning, som först före haft ifrågavarande Betänkande, har jag, i afseende på hufvudgrunderne för allmänna Bevillningens utgörande, förordat och tillstyrkt det förslag, som blef afdelningens, men sedermera uti Utskottets plenum förkastades, eller att bevilluingsafgiften af Embetsoch Tjenstemän samt Betjente m. fl., borde nedsättas till 1 procent af alla löner, som öfverstego 200 R:dr; af alla borgare och näringsidkare lill 3 procent af den inkomst de under nästföregående året njutit; och af fastigheter i städerne och på landet i enahanda förhållande eller till 3 R:dr för hvarje 2,500 R:dr, eller 12 R:dr för hvarje 10,000 af taxeringsvärdet. De skäl, som tala för denna nedsättning, äro, hvad Embetsoch Tjcn stemännen angår, i ingifne motioner tillräckligt utvecklade och behöfva ej här återupprepas, och i afseende å de öfriga af afdelningen föreslagna nedsättningarne torde det vara tillräckligt, att taga i öfvervägande, att statens beräkneliga intrader numera icke torde erfordra så hög bevillning som tillförene utgålt; att det, vid sådant förhållande, icke finnes något, efter mitt förmenande, billigt och giltigt skäl att icke vilja medgifva nedsättning uti en i allt fall tillfällig beskattning; samt att man af de nuvarande politiska förhållandena inom vår verldsdel eger så mycket mindre anledning att bibehålla bevillnings-procenten, som, om dessa förvecklingar skulle erfordra ytterligare anslag af allmänna medlen, dessa anslag icke torde kunna utan statslån eller särskild uttaxering å statens medlemmar fyllas.
Jag har alldeles icke, såsom Hr von Hartmansdorff framställt, yttrat mig om huruvida den ena eller andra myndigheten skulle Vara bättre eller sämre qvalificerad i delta fall Jag tror blott och bart, att den myndighet härtill måste anses bäst qvalificerad, som, med anledn. af dess embete eller det af K. M. densamma lemnade förtroende, är skyldig att styra menigheterna och bland dem föra ordet. Jag tviflar icke på, att K. M. ju tillsätter äfven sådana militära tjenstemän, som skulle kunna hafva sådana egenskaper, men det ligger icke i beskaffenheten af deras tjenst att med polisoch dylika ärenden sig befatta, och således tror jag , att man alldeles icke skulle förnärma dem, om man ansåg de civila tjenstemännen hafva mera urskiljning i dylika fall. Frih. Cederstöm, Jacob: Olden ”offentlig myndighet” hafva blifvit använda af tllsk. i §:n och synas vara rätteligen använda af det enkla skäl, alt en specificatiou öfver den eller de embetsman och embetsmyndigheter, som kunna komma i fråga att handla, icke skulle vara tjenlig, emedan det möjligen skulle kunna hända, att det register, som sålunda i lagen skulle införas, ej vore passande för tillfället. Deremot innefattar uttrycket ”offentlig myndighet” tydligen, alt det skall vara en sådan myndighet, sorn har rättighet att afgifva bud och befallningar. För verkställigheten af en sådan myndighets bud begagnas ofta en underordnad tjensteman, som alltså äger offentlig myndighet. Han inträder der såsom verkställare af Konungens Bef:h:des bud samt af K. domar och beslut. Allt sådant faller då i händerna på t. ex. en kronofogde eller en länsman. Om en menighet uppsätter sig emot verkställighet af offentlig myndighets bud eller vill den till någon embelsätgärd tvinga, — den närvar, naturligtvis, ty den frånvar. kan icke tvingas,— så har våldet oftast afseende på de underordnade tjenstemännen.
Kontant stats-anslag 50,777: 16. — Indelta räntor, arrenden, kronotionde samt ersättningsoch för säljnings-medel 146,714: 47. 5. Diverse donationers och fonders medel 27,247: 1. 10. Balans till år 1857: Skulder: Akademiens egna medel 35,512: 47. — Diverse donationers och fonders dito 11,124: 18. 9. Credit: Balans från år 1855: Utgifter: Löner, pensioner, arfvoden, Kongl, stipendier m. Löseskilling för Hesselby frälsehemman 10,100:' —• Baluns till år 1857: Tillgångar: Uti kapital-räkningens debet upptagas såsom utgift 89 R:dr 27 sk. 6 rst. under titel »Genom ränte-nedsättning uppkommen skilnad mellan påförd och ut gifven ränta.» Som denna post blifvit leornad utan någon slags hänvisning till annat konto, och Revisorerne af räkenskapen ej kunnat inhemta, huru densamma tillkommit, aumärkes detta förhållande till vederbörandes förklaring. Lunds Kongl. Universitet. Universitetets räkenskap, som med anmärkning blifvit granskad i Kongl. Kammarrätten, redovisar inkomster och utgifter sålunda: Debet. Bibliothekets fond : 8,437: 6. I. Diverse donationers och fonders dito 4,402: 33. 3. Balans till år 1857: Credit. Balans från år 1855: Utgifter: Diverse donationers och fonders medel 4,397: 30. 5. Balans till år 1857: Till någon erinran från Revisorernes sida har denna räkenskap icke föranleda — 200 — Konsistorierna. § i. Konsistoriernas räkenskaper för revisions-året äro ännu icke fullständigt granskade i Kongl.
Jag tror, att det är snart sagdt under Sländernes värdighet att inblanda sig i sådana detaljer, hvilket ganska betydligt skulle förlänga våra riksdagar, som, Gudnådeoss! nog äro långa ändå. Sådana der inrättningar finnas nästan öfverallt, än under ett och än under ett annat namn, och Sländerne skulle måhända komma att få befattning med alla dessa, om pi aejudicatet på en sådan inbland19 H. 34 266 Den 18 Ja n u a ri. ning skalle inträffa med den ifrågavar. Jag förenar miguli de af Frihrne Hamilton och Leijonhufvud afgifna reservationer, under anhållan alt detta betänk, mätte afslås samt betänk. N:o 2g varda bifallet. Frih. Cederström, Jacob, begärde att erhålla underrättelse, huru detta mål bos de öfriga Stånden blifvit afgjordt. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att Presteoch EondeStrn gillat utlåt. N.‘o 2g och Jagt Wto 118 till handlingarna. Frih. Cederström: I afseende på denna fråga, så är icke alldeles det förhållande att iakttaga, som den siste talaren, Hr Edenhjelm, yrkat, nemi. att man i enskild besvärsväg kunde ingå till Konungen för att vinna rättelse. Det s. k. bemförare-håtgillet i Götheborg innefattar ett monopolium, som qvarstår alldeles isoleradt för sig i den staden och är ej af den enskilda beskaffenhet, som man vill inbilla sig. Jag anhåller derföre om bifall till detta betänk, hvarigenom den und. anhållan, som blifvit af Utsk. föreslagen, måtte vinna 3:ne Stånds beslut för sig och således komma Konungen till banda, för att, efter fullständiga upplysningars erhållande från vederbör, i Götheborg, åter blifva Konungen förelagd, på det att nästkommande Ständer, till följd af erhållande nådig propos, i ämnet, må anslå medel för inköpet af det nämnda gille tillhörande monopolium. Hr von Rosen, Georg:
Mars månad anmält den då för handen varande vigten och nödvändigheten af en skyndsam reparation, icke låtit sig angeläget vara att genast upplysa de öfrige Banco-Fullmägtige om, och för dem utreda, bristfälligheternes verkliga beskaffenhet; att Banco-Fullmägtige icke, efter emottagande af Bruksförvaltarens omförmälde anmälan, tillkännagifva förhållandet för Rikets, Ständers då församlade Banco-Utskott, i hvilket fall skyndsamma åtgärder för skadans botande sannolikt ej uteblffvit och hvarigenom besparing i kostnaden kunnat beredas, samt att Fullmägtige icke, alltinlill Revisorernes sammanträde, vidtagit någre anstalter för byggnadens iståndsätlande, oaktadt de, enligt §. 263 i Banco-Reglementet, dertill varit både berättigade och förpligtade; kunna Revisorerne ej underlåta att uttrycka den mening: att Banco-Fullmägtige, och ibland dem, i synnerhet den, som haft speciella Inspectionen öfver Tumba, i fråga om det nya Verkhusets reparerande, icke ådagalagt den rådighet och drift i sitt handlingssätt, sorn Rikets Ständer haft rätt alt vänta af sine Ombud. Revisorerne hafva inhämtat, att Banco-Fullmägtige, till följd af Rikets Ständers vid slutet af sista Banco-Reglementet (pag. 179) dem meddelade uppdrag och authorisation, uti underdånig Skrifvelse al den i5 sistlidne Augusti, till Kongl. Majit öfverlemnat en afskrift af samma Reglemente med underdånig anhållan, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta utfärda Dess Kungörelse i afseende på de uti Reglementet belinteliga och uti omförmäldta Skrifvelse uppräknade stadganden, dem Banco-Fullmägtige funnit vara af egenskap, att, för deras allmänna tillämpning och verkställighet, ett slikt kungörande påkalla, men icke hafva före Riksdagens afslutande blifvit af Rikets Ständer sjelfve uti underdåniga Skrivelser anmälda.
För att bidraga till ett rigtigt bedömande af ifrågavarande ämne, utbeder jag mig llidderskapets och Adelns tillåtelse, att först få framställa och utreda sammanhanget med de med så mycket skäl öfveiklagade Malmö Disconts 3 ProcentsSedlar. Sedan September 1812, eiler ungefär vid den tiden, hafva inga Lån i nämnde Discont kunnat bekommas, utan i nämnde 3 ProcentsSedlar, utställda som Förskrifningar, löpande med 3 Procents årlig renta, att först efter 3 månader åter inlösas. Dessa Reverser* gingo icke man och man imellan, utan med en betydlig rabatt af ända till 5 Procent, så länge de ej voro till inlösen förfallna. Dessa Lån bekommos ej på längre tid, än 3 månader, och fingo ej omsättas. De erhöllos först utan tillsägelse, att de voro så beskaffade, och man hade exempel, att vanliga Omsättningslån blefvo till och med vid omsättningar förvandlade till Lån i 3 ProcentsSedlar. De fingo icke en gång återbetalas med samma Sedlar, som man fått låna, om icke dessa Sedlar redan voro till inlösen förfallna; således om låntagaren gömt eller vexlat sig till samma Sedlar, som han fått i Lån, och ville inbetala Lånet precist på utsatt tid, ägde han ej rättighet återbetala det med desamma, ty Lånet borde vara 'i Disconten insäridt någon 758 Den 29 Maj. stund innan det var förfallet, och Sedlarne, som bekommits, voro gemenligen daterade samma dag som 1 änet bekoms. För att å« terbetala Lånet, var man således nödsakad skaffa sig andra Sedlar, eller ock redan till inlösen förfallna 3 ProcentsSedlar. Blef Lånet ej till fullo inbefaldt inom 8-de dagen efter förfallotiden, nödsakades Låntagaren för dessa slags, liksom för andra Discontlän, betala 12 Procent i öfvertenta, tills betalning skett eller blifvit utmätt. Dröjsmål med utmätning i sådant fall förkortades mer än vanligt, sedan Låntagare börjat komma t erfår nin t af, att det var en ren calcul till vinst, att låta Länet löpa med 12 Procents renta, i stället för att göra privata
Men jag återvander till dig, mitt barn. Dii liar fått en rik lön för dina tråkiga lelrtionstiinmar och en idé om varldeii p % det hela, som ger eii helt ny riktning åt dina reflektioner, vidgar dina begrepp utan att skada dina t e k e s a t t eller dina principer. Man föreställer sig lifligare nar man rest och sett olika folkslag, hört olika $pr&amp;,. erfarit olika seder och bruk; inan ar vid en beskrifning genast heminastadd, kan urskilja sanningen, fatta behaget ocli ilaiviteten af hvar. egenhet, hvilket a r alldeles omöjligt att lieinta annorstädes ifrkn an af den egna erfarenheten. Di1 skall komma hem andi mera ansprgkslös an då du for iit, mera försiktig, mera klok - se dar hvad jag hoppas! Förmodligen far d u. detta bref nigon afton d&amp; du iir bra restrött, lägg det d % i f r h dig och somna, ty det gör dig godt. Din far hviskar dig i örat: God natt. Välkommen till oss i Guds namn, älskade barn. Adieu. Din tillgifne fader G. lir Wirsh. Böoker för barn och ungdom julen 1891. Frhn Fredrika-Brerner-Förbundet s Bok-komit e. Bok-komitén liar under de senaste veckorna sysselsatt sig ined granskningar af jul-litteratnren fök barn ocli iingdoiii och framlagger liarined resiiltatet af sitt arbete. Af iitkoinna böcker liafva endist de, som insiiiidts till koinitén före den 9 dec., kiinnat iipptagas. i bok-revyn: Granskningsarbetet fortsiittes likväl, och resiiltatet blifrer tillgängligt å listor, soiii tillIiandahkllas allinaiilieten K Freclrika-13reiiier-Törhndets ByrB. P&amp; forsliiiingsfiird.
» Och fanns det en värd, som icke ville hafva de elända med eller bestod dem en torftigare anrättning, så benämnde man honom en gnidare, en gudsöfvergifven kropp och en hård hand emot de fattige. Detta samma skall vara skick och sed på andra ställen, såsom Skåne, Jutland, Fyen och Seland. » Denna gifmildhet står i vacker samklang med hvad biskopen Palladius manar till. Biskopen skrifver: » När I sitten hemma i edert hus, vid edert bord och hafven en ugn rakt framför eder, vänjen eder då vid att hafva ett litet fat bredvid edert eget stora fat och slån så en sked, full af varmt, däruti samt ett stycke bröd eller fisk. Och låt din dräng eller piga löpa hän därmed tvärs öfver gatan, där du vet att fattigman är. Välj dig ut en Lazarus, som kan göra dig något godt, när du brygger, när du bakar eller spisar mat, en Lazarus, som sedan kan taga dig med i himmelen. » Dessa tiggare, som omgåfvo bröllopsgårdarne och där så rikligt trakterades, senterade också vänligheten. » Som flyttfågelskaror svärma de till fots, till vagns från den ena landsändan till den andra, så snart ett fett bröllop är i sikte. » Under middagsmåltiden fortgick naturligtvis drickandet lika lifligt som på morgonen före kyrkfärden. I salens midt stod » skänken », vare sig denna, såsom vid anspråkslösare bröllop, endast bestod i ett med öl fyldt kar eller den var ett med bägare, pokaler och dryckeskärl rikt besatt kredensbord, där tre hvitklädda munskänkar voro i stånd att skaffa hvarje slags dryck, som önskades. Utifrån denna gästabudets medelpunkt liksom strömmade drycken åt alla sidor. Mestadels iakttogs ännu det forntida enkla sättet, att man doppade en stor skål i det Vasateaterns senaste nyhet — Jules Lemaitres » L ' åge difficile », i den talangfulla svenska tolkningen af hr Alvar Arfioidson återgifvet: » Den kritiska åldern » — gjorde ganska mycken lycka Ett Camilla Collet-monument. Tre hundra på premieren i måndags.
Da man af upjagade wampriser nu mera än tillförne äger full,Mg orsak art med alfwarlighet taga denna sak rrkr något meeklisst afgörande: dä wärswade Milir-rire Srakerne as Leita j?äl bkifwit tillökce med 43,020 N:dr ärligen, och dä Riksens Ständer tvid denna Riksdag i flere afseende!, söka att med rällwisrr behandla alla förskämmande wärdiga föremål för Deras omtanka, wagar jag hysa den' förmodan, ctt detta ämne icke eller bemöt-s med kaliflnnighet, uran akk Wällofl. S-änder räcktes haröfwec infordra Högloft. Stats Utff'orkets urlakande, samt inbjuda de öfrige Respcctive Standen atk i remifl härom instämma. Enligheten med det af Herr Radman l.gnstber§ den i6 December 1529 hos Borgare.Ständer upläste anförande, intygar: st. !stl. ?ersr8t>n, i8c>9 den 16 December beftöt Borgare-Stan» det att detta anförande ssulle wördsamt och wänligen cvmmuniceras de öfrige Respective Ständen, betygar: st. kch ketsrson. Sedan af det nu granffade Stats, sörftaget är Uplyst, att urgistcrne för hwarje Stat blifwik med den rundhet beräknade, att nägon brist för de uptagne bchofwens fyllande ej kan befaras, utan all deremot ärligt öfwerskolt, om icke af alla åtminstone af de fleste päräknade anslagssummorne skäligen bör kunna Fjerde Bandet N:o 8r. för - 1272 Dcn 21 December. Af d.k Betänkande som Högloft. Allmänna Besvärs. och OeconomtL-Utffoktek afgiswit, i a: led ung af dit remilteradt förslag kill ändring och förbättring af Fvrsuttningarne rörande Bäk och Lot^Inrättningen i Riket, wilk det synas som Högloft.
Skri/p. 499 och sora åtskilliga af derstädes erforderliga reparationer och nybyggnader äro af den beskaffenhet, att de af behofvet påkallas, lill undvikande af en flerdubbel framtida kostnad, hafva R. St. till följande ändamål, nemligen: för 2:ne nya Broar af träd öfver Strömmarne vid Slottet, upptagne i kostnadsförslaget till 3ia3 R:dr, men hvilkas kostnad ej bör öfverstiga R:dr 3ooo Canalmurarnes fullbordan samt fyllning 1200 Jernledstänger emot Strömmen, till hvilka Stenstolpar redan å stället finnas färdiga .. 1200 funnit godt bevilja en sammanräknad Summa af . R:dr 54oo, att, af öfverskotten å Statsverkets inkomster, till vederbörandes disposition, utanordnas emot redovisning, hvilken R. St. eller deras Revisorer må ega att granska; hvarjemte, och som en under den 3i Mars 1828 afgifven Redogörelse för de medel, hvilka vid 1823 års Riksdag anslogos till åtskilliga reparationer vid Strömsholms Slott, utvisar, det en behållning af 423 R:dr 28 sk. 5 rst. derå uppkommit, R. St. äfven velat medgifva, att så väl samma öfverskott, som den besparing å de nu beviljade medlen, hvilken möjligtvis kan vinnas, må, efter vederbörlig pröfning och emot enahanda redovisningsskyldighet, användas för verkställande af sådana arbeten vid meranämnde Slott, som, näst ofvan upptagna Broar, 500 Exp. Utsi. Förslag till uriel. Skrif v. N:o'li0, 211- Ganalmurar och Ledstänger, kunna finnas af nöden. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 2 Nov. 1829- Preste-Ståndet d. 2 Borgare-Ståndet d. 3 Bonde-Ståndet d. 3 — —•