Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
flickskolorna måtte höjas till högst 4,000 kr., (det högsta belopp som 1893 94 utdelats %t privat flickskola utgjorde 2,000 kr.) doc !&lt; sh att skola med minst tvåårig fortsättningskurs mätte ' kunna erhålla 5,000 kr. Af anslaget ' skall understöd ocksk kiiiina lämnas åt samskolor med minst fem klasser å orter, dar allinäiit läroverk ' för gossar ej finnes. Vidare. skall af anslaget utgå ett årligt bidrag till » pensionsinrattningen för lärarinnor vid Sveriges högre skolor för kvinlig ungdom D, motsvarande högst 10 kr. för hvar ocli en af de delägare, som erlägga hrsafgift. Ecklesiastikministerns nedprutning af den af petitionärerna begärda. förhöjningen liar redan mött protester inom riksdagen. andra kaliimaren har prof C. Wallis iiied instämmande af 11 af kammarens öfriga ledainöter, dgribland landshö f ding 0. R. Temptander, riksarkivarie C. T. ~ d h n e r prof., Aug. Wijkander, frih. G. Lagerbring, lektor 31. Höjer begärt, att årliga anslaget till högre skolor för kvinlig ungdom iiiåtte varda förliöjdt med ett belopp af 200,000 kr. I detta sammanhang vilja vi äfven omuämna en motion af andra kammrnareledamoten herr V. Valilin med begäran oin aszslag af 15,000 kr. att användas till rcnderstöd aj ' snmskolor med minst fem klasser å orter, där allmänt läroverk för gossar ej finnes och på saiiirna villkor i öfrigt, soni gälla för flickskolor. Redan vid 1892 års riksdag väckte h r E. Hamrnarlund i andra kmniiiareii motiou om beviljande af ett anslag af 50,000 kl *. till imderstöd åt skoldistrikt, som på lampligt satt beredde i skolåldern varande flickor undervisning i kvinlig slöjd.
Derföre skulle jag önska, att, för att närmare bestämma valbarheten, qvalifikationen i §:n måtte så ändras, att efter orden: »Ej må dertill annan väljas än den» infördes-, »som tili ledamot i kommunalnämnden väljas kan.» Som det emeller - Den 7 Mars f. m. 131 tid icke är lätt att uppgöra förslag till en lag-§, som mäste af den andra statsmakten oförändrad antagas eller ock förkastas, anhåller jag att, för erhållande af ändring i ofvanberörda syftning, §:n måtte till Utsk:t återremitteras. Frih. Leuhusen, Frans Oscar: Lika med Hr v. Koch tror jag att stadgandet i denna § är alltför vidsträckt, men utom hvad han anmärkt vill jag påpeka ett stadgande, som jag tror borde i §:n inflyta. Från valbarhet är nemi. af Utsk:t undantagen den, som är i Konungens och Rikets tjenst. Jag tror, att detta undantag äfven borde utsträckas till den, som varit i sådan tjenst, ty jag hemställer, om det kan vara lämpligt, att en f. d. Landshöfding eller ett f. d. Stats-Råd, som bosatt sig på landet, väljes till nämndeman, icke i och för den domarebefattning, lian derigenom komme att utöfva, men för det han sålunda skulle subsumera under Kronofogden och Länsmannen. Man invänder härvid, jag vet det, att med högst få undantag personer, som varit i Konungens och Rikets tjenst, redan äro öfver 60 år gamla, när de draga sig tillbaka i privatlifvet, och således icke äro underkastade valbarhet. Detta är väl saunt, men undantag finnas dock; och just den omständighet, att dessa äro få, bidrager att stärka mig i min åsigt, att de kunna utan olägenhet befrias från nämndemansbestyret, enär derigenom icke någon särdeles förökad tunga skulle tillskyndas de öfriga valbara inom kommunen. Afven jag anhåller derföre om återremiss af Betänk:t, på det detta milt förslag måtte af Utsk:t tagas under öfvervägande. Gr. Sparre, Erik:
Hvad slutligen angår de anmärkta vaxljusmedlen från Warbergs kontrakt, så insände Prosten öfver kontraktet dessa medel för åtta månader af året 1862 eller från den 1 Maj till årets slut, under yrkande att, sedan kyrkornas räkenskaper numera skola efter kalenderår upprättas, äfven de från kyrkorna utgående vaxljus-penningar måtte få efter kalenderår inbetalas; och som Kongl. Maj:t uti nådig kungörelse den 27 Juni 1862 upphäft ofvanberörda instruktion af den 12 April 1815, som föreskrifver ifrågavarande medels redovisning efter ecklesiastik-år, blef de insände medlen emottagne och, enär den andel af vaxljusmedlen för 1862, som belöper på de fyra första månaderna af året, redan förut vid redovisning af medlen från den 1 Maj 1861 till samma dag 1862 influtit och Universitetet alltså genom den skedda inbetalningen för de sista två tredjedelarne af året tillgodonjutit hela det vaxljusbelopp, som för året 1862 skulle utgå, saknades anledning att balansera någon del af årsafgiften såsom obetald.» Uti hvad Räntmästaren sålunda anfört, instämde Consistorium Minus för sin del; och skulle utdrag af protokollet, jemte remisshandlingens återställande, till Consistorium Academicum Majus skyndsamt expedieras. Ut supra. In fidem: D. M. Ridderborg. — 343 — Westerås stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid stiltets byggnadsoch emeritikassors räkenskaper för år 1863. Stormäktigste, Al ler nådigste Konung! Sedan Konsistorium blifvit anbefaldt att afgifva underdånigt utlåtande i anledning af de anmärkningar, hvilka af Rikets Ständers Revisorer blifvit gjorda vid Westerås stifts byggnadsoch emeritikassors räkenskaper för år 1863, får Konsistorium, som öfver dessa anmärkningar infordrat förklaring af kassaförvaltaren, Konsistorii-notarien J. W. Sjöqvist, med öfverlemnande af denna förklaring, underdånigst anföra, att Konsistorium icke har något att till densamma tillägga.
KZ«Zs5/Zs/roZZ, Z //'KAK om K/rs/sA/ö?> E^söZ/reZZs L««- «K-rs öe^o/^ 6rZ/Ve» KZoe/c/soZ/ns K/vZZ r/e-r 3! DecemZ-e-' 1840. lili sbrisveise as»len ,8 sisdiiciile i^ei,rugiu, bär bilceds 8dän»ier8 8da>8-bldsbodd, r-enom äö88 Orcllöran<ie, ris äävaramie 1. s ! Igt-Lanv.leren begärd ädsbiiliAa uj),oIv.sninAgr, röraniie 6abinedd8-eas8an8 sdälininb, töradd bomma i erlarenbsd »lerås, > bvaii nion säl' eassans udAisder beviljancied os nä-;od anslag borrie, i sammanirai:^ meri extra 8da!8-re,!-1erin^6n, da^as i !>ed>abian'le. simier 4en ^ siäsöljaniie iVIars, ol ve» iemnacies dill 8dad5-s7d8bodde1 en dill kon^I.
Ehuru jag icke kan finna, att de talare, 243 Den u April c. m. som yttrat sig för bifall till betänk., kunnat anföra några öfvertygande skäl utöfver dem, som Utsk. framställt, anser jag mig likväl böra till besvarande upptaga några af dem. Hr Lagerhjelm har sagt, att conseqvensen fordrat, att Utsk. yttrat sig för tillsättandet af ordför. hos fullmäktige i Banken och Riksg.contoret. Om också Utsk., efter derom vederbörligen väckt motion, kommer att tillstyrka ett sådant val, så blir deraf icke följden att conseqvensen iakttages. För conseqvensens iakttagande skulle fordras, att ordförandeskapet bestämdes genom val, ej allenast för hela Utsk., utan äfven inom hvarje afdelning af desamma, och så länge detta icke kan ske, kan ingen conseqvens på denna väg vinnas. Den siste talaren har sagt, att det icke vore mera förnärmande för de andra Stånden, om ordför, i Utsk: 11 tillsattes genom val på Riddarhuset, än nu, då börden tillsätter dem, och förmenat, att det äfven nu icke är börden, utan R. o. Ad:s electerer, som utse dem. Jag medgifver, att det är electorerne, som t i 1 Isa t ta ordför., men det sker icke genom val. Vill man medgifva valprincipen öfver hela Ståndet, så synes mig, att man äfven borde medgifva den för de öfriga Stånden. — Den siste värde talaren har vidare sagt, att om rangordningen efter embetsmannavärdigheten eller börden skulle iakttagas, vore det detsamma. Jag tror, att det är stor skilnad emellan hvad börden och rangen kunna göra i detta afseende. En ung man af hög börd liar intet inflytande, då deremot en man på en högre plats, om också i den lägsta adliga värdigheten, kan hafva stort personligt inflytande. — Slutligen har samme talare sagt, att man för principens skull borde taga det första steget; ]ag tror dermed bör anslå tills vi kunna taga ut det fullt, hvilket jag önskar måtte ske snart.
Slutligen skulle omförmälas, att Grefve de la Gardie, Herr Bogeman, Doktor Sandberg och Herr Petre icke deltagit i besöket vid högre artilleri-läroverket å Marieberg; att Herr Huss och Doktor Sandberg icke varit tillstädes vid besöken uti Svea och Andra Lifgardets kaserner, samt att Grefve de la Gardie, Herr Bogeman och Doktor Sandberg icke närvarit vid besöket uti de åt Sappör-kompanierna upplåtne lägenheter, äfvensom att dessa ledamöter af sådan anledning icke heller kunde deltaga uti de omdömen, som om ifrågavarande inrättningar blifvit uttalade. — 283 - Kongl. Stats kontorets underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1865 afgifna berättelse om granskning af statsverkets förvaltning under år 1863. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts genom remiss meddelade nådiga befallning, får Stats-kontoret härmed i underdånighet afgifva utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers berättelse om den innevarande år af dem verkställda granskning af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, uti de delar samma berättelse kan anses påkalla yttrande från Stats-kontorets sida.
19 iad vid de allmänna lägre läroverken; och äfven de i sednare tider uppkonine bildnings-cirklar och arbetare-föreningar antyda ett bemödande bos de arbetande klasserne, som hittills i allmänhet gått miste om en ordentlig undervisning, att, så godt de kunna, söka förskaffa sig för sina yrken erforderliga insigter. Under så beskaffade omständigheter och då de bär i landet redan befintliga techniska undervisnins-anstalter sakna inbördes sammanhang, synes rätta tidpunkten nu vara inne att åstadkomma nödig enbet dem emellan samt ordna den techniska undervisningen efter en hela riket omfattande plan. Endast på sådant sätt kunna dessa läroanstalter medföra full nytta oell vedergälla de af Staten och enskilde derå nedlagda kostnader. Om än lägre teckniska skolor rätteligen borde anses såsom endast provisoriska anstalter i afbidan af en fullt ändamålsenlig organisation af allmänna undervisningsverket, äro dessa skolor dock under närvarande förhållanden af högsta behof påkallade, så vida Svenska industrien skall kunna hålla någorlunda jemna steg med den utländska. Hufvudändamålet med dessa skolor bör vara att bibringa de allmänna kunskaper, som oundgängligen fordras hos dem, hvilka egna sig åt de industriella yrkena. En dylik skola bör således vara ett helt för sig, i det den lägre industri-idkaren här får en visserligen icke serdeles omfattande, men dock, så vidt ske kan, fullständig, allmän theoretisk och praktisk bildning. För erhållande af en sådan äro, bland mycket annat, de insigter i malhematik och lefvande språk, som fordras vid inträde i Technologiska Institutet, oumbärliga, hvadan också utgångne elever, som det åstunda, böra kunna direkte afgå till nämnde Institut. l)e läroämnen, som i de lägre techniska skolorna böra förekomma, äro följande: 1:o. Muthematik, såsom natur-vetenskapernas grundspråk, och hufvudvilkoret för den techniska bildningen, bör studeras grundligt och efter nyare methoder, ehuru inskränkt till arihtmetiken, hela geometrien och två grader i algebra med läran om logarihtmer och serier, samt möjligen plana trigonometrien, så vidt den kan medhinnas.
M:s Nåd. framställning om den, genom ökad skatt å bränvinstillverkningen, blifvande tillgångs användande lill inrättande af tvångs-arbetshus i Rikets samtlige län samt Stockholms stad, äfvensom till åtskilliga andra föremål; M 280, i anledn. af K. M:s Nåd. framställning om ersättning för åtskilliga af Kongl. Stals-kont. utaf under händer hafde medel förskottsvis bestridde utgifter; JVJ 281, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. (JVs 87) om anvisande af anslag för Svenska natur-alsters samt industri-och konstprodukters öfversändande lill 1855 års exposition i Paris; M 282, i anledn. af K. Propos. om uplåtelse till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafningsplats och dels sammanbindande af två gator derstädes ; M 283, i anledn. af väckte motioner om medels anvisande till beredande af tillfälle för Landshöfdingen i Kalmar län, alt en vins del af året vistas i norra delen af länet; M 284, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna med’,1 för de Halländska tlygsandsfältens skyddande och förseende med skogsplantering; M 285, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang;de anslag af vinsäd till Ulrika församling af Östergöthlands län; 120 Den 20 September e. m. «7V2 286, i anledn. af väckt motion, ang:de åtgärders vidtagande för fortsatt utgifvande af Samling af författmr, rör:de Arméen, dess styrelse och förvaltning; samt JW 287, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., äfvensom väckt motion, i fråga om ersättning till Bergsfogdarne för förlorade löneinkomster. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af (lere ledamöter, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns den 16 dennes f. m. på bordet lagda Belänk.
Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — N:o 159. Förordnande för de af Rikets Ständer utsedde Ledamöter i Comiten för tryckfrihetens vård. VII. 371. N:o 160. med förslag till ny lag angående inteckning i fast egendom. VII. 421. N:o 161. angående förändring i hemmantalsräntans utgörande af åtskilliga hemman å Wisingsö. VII. 421. N:o 162. angående ändring i föreskrifter om sättet för fångars transporterande. VII. 421. — N:o 163. angående inqvarterings-skyldigheten i Slockholm. VII. 421. N:o 164. angående ett anslag för utgifvande af läseböcker för allmogen. VIII. 118. — N:o 165. i anledning af väckt förslag om befrielse från eller lindring uti postskjutsen, postföringens öfverlåtande på entreprenad m. m. VIII. 118. — N:o 166. angående nytt arrende för Kronosäteriet Boda. VIII. 118. — N:o 167. angående anstånd med återbetalningen af det för hamnbyggnaden vid Cimbrishamn under 1840 och 1841 årens riksdag beviljade lån. VIII. 167. — Nso 168. angående präglande af kopparskiljemynt å 4 sk. b:ko valör. VIII. 167. — N:o 169. med anhållan att Rikets Ständer måtte i lagstiftningen för Judarne i Riket få deltaga. VIII. 177. — N:o 170. angående Kongl. Majds Nådiga Proposition i fråga om skogsplanterings-cassan samt häradsallmänningarne i Riket m. m. VIII. 177. — N:o 171. rörande de vid innevarande riksdag för tillfälliga stats-behof anvisade anslag.
Men hvad i Gud är den rena sanningen, motsvaras i menniskan af den rena öfvertygelsen. Djupt fattad, rastlöst pröfvad, heligt vårdad, redligt utsagd, innehar hvarje sådan öfvertygelse åtminstone något mått af ett gudomligen Sannt, som deruti, med en himmelsk beröring, åt den forskande själen meddelar sin pant för ernåendet af än större andel. Din hela bana, så glansrik af en sällsynt snillets och ärans mångfald, har i ingen hänsigt gifvit oss ett herrligare föredöme. Ditt sökande var en offerflamma, som outtröttligt steg åt höjden, och som förblef sig, hvilka tidsvindar än ville inverka på rigtningen, deri oförändradt lik. I denna betydelse fanns aldrig en större Philosoph, än Du. Innerst består i ”vishetskärlek”, enligt sitt namns ursprungliga mening, all verklig Philosophi; och hos Dig var hon det med ett nit, för hvilket alla betänkligheter måste vika. Äfven sådana, dem ditt godhetsflödande hjerta ej öfvervann utan enskilda – och kanske aldrig fullt utplånade – smärtor, frambar Du tveklöst till segergärd åt ett mål, som för forskning och yttranderätt kräfde den mest obegränsade frihet. Slätt skulle då ditt minne firas af en vänskap, som dervid, af klenmod, gjorde sig till tolk åt en annan öfvertygelse, än sin; eller skyggade tillbaka för den uppgift, att inför en opartisk efterverld teckna äfven Din bild så, som den förtjenar: det vill säga: till alla delar sådan, som den är. Just den djupaste saknaden är den ärligaste. Hon, hvars blickar intränga till sjelfva grundbeskaffenheten af sitt föremål, kan ock derföre, äfven under tårar, bibehålla styrkan att skåda det med oförvillad klarhet. Hon vet ock bäst, att ditt minne kan uthärda profvet, och att din skepnad, ehvad än från dess förgängliga tillbehör må bortbrännas af granskningens skärseld, qvarstår i Svenska Ärans tempel såsom gjuten af luttradt guld, vördad så länge ännu – i verklighet eller åminnelse – ett Sverige finnes.
Utskottets Anmärkning dervid, III s i35, 147- StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1060— 1062, bif. af PresteStåndet, IX s 344, af BorgareStåndet, IX s 349» Adeln, IX. s 364. Underd. Skrifvelse, X 1. s 346, 347. — och Jern, om användande af Kronans Tionde-, för Flottornas behof. StatsUtskottets Betänkande, IY 1. s 704 — 707, bif. af Adeln, IX s 197, af PresteStåndet, IX. s 200, af BorgareStåndet, IX. s 204, af BondeStåndet, IX s 209. -— bergs Län, medel till arbetsförtjenst för torftige innevånare i; II s 684—687, 703. — Ränta, I 1. s 835. — Skiljemynt, angående liqvid med Staten för det beslutade nya; BancoUtskottets Betänkande, Yl 1. s 22, bif. af BorgareStåndet, IX s 120, af PresteStåndet, IX s 129. —• Tull, Avesta, I 1. s 836. Korn, angående försäljning af 100 Tunnor, från Westerås KronoMagazin. Se Magazinslnrättningens, Förvaltning. Kortbevillnings Stämplingens verkställande, om förändring i afseende på. Koskull, Landshöfdingen m. m. Baron, åtalad af Justitias Ombudsmannen, II s io85 •— 1093. Kostnadernas bestridande för H. K. H. Kronprinsens Förmälning och utländska Resa, om medel till; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 463—■ 484, återrem. af Adeln, IX s 124, bif. af PresteStåndet, IX s 126.
Skulle alla dessa fartyg samtidigt begagnas och med fullt an tal maskinister och lärlingar förses, erfordrades dertill, utom 6 maskinist-officerare, 47 maskinister och 41 lärlingar.» »Flottans maskinist-personal, som är fördelad på bpgge stationerna, utgöres nu af 6 öfver-maskinister, 15 maskinister och 14 maskinist-lärlingar, för hvilka staten består följande aflöning, nemligen: för år or 1 öfver-maskinist, å 70 R:d r per månad R:dr 840 — » 2 dito å » » » » 1,680 — » 1 dito å 65 » » u 780 — » 2 dito å » » » » 1,560 — » 1 um sk i nist ä 55 » » » 660 — » 7 dito å » » » » 4,620 — » 1 dito å 50 » » » 600 — » 6 dito å » » » » 3,600 — » 1 maskinist-lärling å 1 F :dr per dag 304 — » 2 dito å » » 608 — » 1 dito å 90 öre » 273 60. » 4 dito h » » 1,094 40. » 1 dito å » » 258 40. » 1 dito å 75 öre » 228 — » 3 dito å » » 684 — 35 tillhopa R:mt R.dr 18,048 80. hvarjemte till hvardera af dem utgå 25 kubikfot 2 kannor enbär råg in natura för år räknadt. Jag föreslår nu i underdånighet, att, med bibehållande af nuvarande antalet öfver-maskinister, deremot maskinisternas och lärlingarnes antal må ökas, de förres med 5 och de sednares med 6, samt att, med någon jemkning i löneklasserna, aflöningen för hela maskinist-personalen må varda förhöjd på sätt allt härefter följande förslag lill ny stat, som jemväl upptager personalens fördelning på stationerna, närmare utvisar: Vid Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd.
Äfven hvad billigheten beträffade, skulle det böra erkännas, att, då en jordegare, i fall det ej gåfves nugot borgerligt samhälle, som bestämde och fördelade stängsel-skyldigheten mellan grannar, tilläfventyrs vore tvungen att ensam hålla hägnad om - 4 LagsamtAilm, Besv.- och Oecon.-Xhskottens Utlåtande N:o fering liela sin egendom, om deri vore på alla sidor omgifven af ännu ouppodlad jord, bebodd af boskaps-egare, hvilkas betande hjordar endast skulle ofreda hans egor, så kunde han inom det borgerliga samhället icke billigt vis begära bättre vilkor, än att, om han sjelf hägnade hälften af sin åkeroch ängs-jords yttre gräns-linea, finge han den andra hälften hägnad genom grann arnes försorg; 3:o att den af Utskotten föreslagna skyldighet för egare till skog och Utmark, att mot in-egor taga del i stängsel, vöre byggd på en falsk grundsats, oell orättvis, serdeles 1 de händelser, då utmarks-egaren icke af hägnaden har någon lördel. Om ett sådant deltagande skulle ega rum , borde fråga derom icke uppstå i andra fall, än då utmarken vöre af bättre beskaffenhet, och icke i någon händelse kunna utsträckas derhän, att Häradsoch Lands-Allmänningar skulle förpligta», att hålla hägnad emot egare eller innehafvare till derå gjorde intägter, I öfrigt vöre den grund Utskotten för deltagniugs-skyldighet i dylik stängsel angifvit, nemligen oförmedladt hemmantal, högst otjenlig, emedan den följd i tillämpningen deraf skulle uppkomma, att om ett halft oförmedladt hemmans in-egor motte utegorue lill ett från helt till halft förmedladt hemman, skulle ut-egorne få stänga dubbelt emot in-egorne, hvilket vore en ytterlighet, som torde medföra allmän obelåtenhet, I motsats emot hvad här ofvan blifvit anfordt för antagande af den så kallade hälften-delnings-grunden, äro hos Högvörd.
Öfverallt hafva följderna varit detsamma: en snart uttömd tillgång för statscassan; ty myntet såsom vara utgör endast en ringa del af nntionalcapitalet, och det är ej mer än denna jemnförelsevis ringa del, som på detta sätt kan åtkommas. Men då myntet, såsom mätare eller beräkningsgrund, ingår i alla enskilda fordringar, till beloppet mångfaldigt öfverskjutande landets hela rörelsecapital, finner man lätt, att enskildes förluster varit ojenmförligt större än statscassans vinst. Utländska subsidier kunna visserligen vara ganska fördelaktiga, när en fattig, men stridbar nation befinner sig äga lika interessen med en rik; men att derå grunda den allmänna försvarsplanen, vore att göra samhällets öden beroende af en främmande vilja, och således rakt stridande mot det mål, som eftersträfvas. Utpressningar i eröfrade provinser förutsätta för det första, att dessa skola vara eröfrade, och kunna äfven sedan, om de drifvas alltför långt, vara betänkliga. Statscrediten deremot Ieinnar omätliga tillgångar, om den med klokhet blifvit grundad, det är, om Statens noggrannhet att en längre lid uppfylla sina förbindelser verkat fullt förtroende till dess ordhållighet, och allmänheten hunnit vänja sig att anse statspapper såsom ett det mest fördelaktiga och beqväma slag af egendom. Häremot förekommer likväl, att statsskuld, ehuru ett kraftigt medel i behofvets stund, utgör ett stort och länge fortfarande ondt genom de förhöjda skatter, den gör nöd3 H. 8 53 Den i Mars f. m. vändiga. Börjar man att i fredliga tider genom lån fylla de ständigt återkommande behofven, blir det omöjligt att förutse, hvar man på denna bana kommer att stadna. Troligen sker det ej förr, än den förflutna tidens utgifter till den grad hunnit belasta framtiden, att denna har föga öfrigt att till egna behof använda. Slutsatsen blir således den, att statslån utgöra ett kraftigt, ett mahanda oumbärligt medel för landets försvar, då krig inträffar, men som endast vid detta tillfälle bör användas, emedan det är lätt att missbruka, och i sig sjelft utgör ett stort ondt. Statscrediten måste likväl redan under freden vara grundad. Jag vill nu försöka visa, huru detta utan egentlig statsskuld kan låta göra sig.