Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tage sig dock ingen häraf anledning lill frikallelse från det förfatlareansvar, som 47 §• af denna Riksddgs-Onlning utsätter. Men öfverfaller någon inom Stånd, Nämnd eller Utskott den andra med hugg peli slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet; och må han, utan alt vidare njuta riksdagsmannaskydd, tilt behörig domstol öfveriemnas. Beskylles riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förrän, efter anställd ransakning, domaren sådant skäligt pröfvat, så vida han ej fi bar gerning funnen varder. Gälle likväl, om han, efter domstolens kallelse, sig ej inställer, hvad allmänna lagen i thy fall stadgar. Ej må riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; vare dock hans egendom ej från laga utmätning frikallad. Icke eller kan någon riksdagsman från annan ort, medan han för riksdagens skull sig å riksdagsorten uppehåller, utom i omförmälda svårare fall, dragas derstädes för rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat. Ingen vare tillåtet att ifrån dem, som till riksdagen från landsorterna anländt, utom husbondens lof och minne, till krigstjenst värfva något tjenstehjon. Förslag lill Utläring, i Grundlag. — Itiksdags-Ordn. 61 §• 79. Ingen af Ridder skåpet och Adeln, som, enligt Riddat'hus-Ordningen, till säte och stämma berättigad ur, icke eller någon lagligen kallad eller vald Riksdagsman för annat Stånd, må kunna, af hvad anledning sorn helst, förmenas, att Riksdagen bivista;, dork galle under krigstider undantag härutinnan för Militär-personer, då de i Rikets tjenst af Konungen beordras. Riksdagsman af P?'esle-, Borgareoch Bonde-Stånden må ej från Riksdagsorten afresa, eller från Riksdagsöfverläggningarne sig afhålla, med mindre han dertill undfått, genom Protokollsutdrag, tillåtelse of det Ständ, hvartill han hörer.
Sorn nyssnämnde summa utgjorde ett, på grund af kontrakt, utgående extra arfvode, och Doktor Broman endast i 12 års tid bestridt läkarevården för den föga talrika garnisonen'vid Dalarö fordna skans, föranlåtes Utskottet, ätt afstyrka bifall å Friherre Wredes motion Stats-Utskottets Utlåtande M 167. 64:o. Uti särskilda, till Utskottet remitterade, motioner hafva
Vunna trygghet i afseende på myntvärdets upprätthållande, ett ytterligare kraftigt skäl för fullföljden af Rikets Ständers förut fattade och af Kongl. Majit gillade beslut, om upptagande till förmån för fastighetsägare af ett lån på Två Millioner Riksdaler Specie; varande, i följd af hvad Kongl. Majit tillika befallt, Nådig Skrifvelse härom under samma dag till Rikets Ständer expedierad, deruti, efter vidare utveckling af de omständigheter, som föranledt Kongl. Majits Nådiga framställning om angelägenheten att fullfölja Rikets Ständers förra beslut, Kongl. Majit slutligen föreslagit, att ifrågavarande lånet skulle användas endast ( 7 ) till biträde för HypotheksFöreningar, på de i sådant ändamål tillika uppgifna grunder. Jemte det Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Skrifvelse af Rikets Ständer till deras Statsutskott remitterades, var ifrån Vällofl. BorgareStåndet till ConstitutionsUtskottet öfverlemnad en i föreskrifven form väckt och inför Utskottet uppgifven anledning till anmärkning emot Herr StatsSecreteraren för Handelsoch Financelrenderna, i afseende å föredragande och rådgifvande åtgärden till det beslut, Kongl. Maj:ts meranämnde Nådiga Skrifvelse innefattar; vid pröfningen af hvilken fråga och efter granskning af det vid Nådiga Skrifvelsen bilagda Utdrag af StatsRådets Protocoll, ConstitutionsUtskottet, uppå de i dess ofvanåberopade skrifvelse anförda skäl, funnit, att StatsRådets, vid rådslaget öfver omförmälda ämne närvarande, Ledamöter samt Föredraganden åsidosatt de, för Riksdags-ärenders behandling, medelst Grundlag stadgade former, och derigenom beredt öfverträdelse af 75 § Riksdagsordningen; hvarföre och på grund af 106 § RegeringsFormen, ConstitutionsUtskottet sett sig föranlåtet att ställa StatsRådets Herrar Ledamöter samt Föredraganden under tilltal inför RiksRätt, och i sådant ändamål, med öfverlemnande af handlingarne, anmodat mig att, efter äskande af behörig kallelse, denna sak i laglig ordning utföra.
Man talar så ofta om, att vi böra reformera våra religiösa lagar och stadganden, emedan deras beskaffenhet och tillämpning väckt sådant upseende i Europa, men hvad som skadar oss mycket mera, är att vi icke ordna vår handelslagstiftning i öfverensstämmelse med den allmänt antagna handelsrätten, ty derigenom afskräckas de öfriga handlande nationerna från att inlåta sig i transaktioner och träda i närmare beröring med oss. Under den tid, som arbetet i komitéu pågick, hade vi der tidt och ofta besök af de handlande nationernas härvarande Ministrar, som gjorde sig underrättade om arbetets fortgång och derför visade det varmaste intresse, emedan klagomålen öfver vår lagstiftning i detta afs:de äro så högljudda i utlandet. Och detta är äfven helt naturligt. Antagom t. ex., att en köpman gör konkurs, och att straxt derefter hans fader dör, efterlemnande en enorm förmögenhet: skulle det då komma till de utländska kreditorernes kännedom, att denna ärfda egendom icke finge användas till deras liqviderande, så skulle man ju icke kunna annat än betrakta Sverige ungefär som Japan, som ett land, med hvilket man icke kan inlåta sig i några affärer. Jag har nu sökt visa, att det system, jag försvarar, står i öfverensstämmelse med såväl den princip, som är uttryckt i vår Den 13 J uli. gamla lag, som med den Europeiska handelsrätten; jag vill nu betrakta frågan ur rent principiel synpunkt. Hvad innebär en konkurs? Jo, ett tillkännagivande af en person, att han icke kan betala sina skulder, och att han derföre till sina kreditorer öfverlemnar all sin egendom, samt ställer sig sjelf under administration. Men om jag till andra såsom administratörer öfverlemnar min egendom, så böra de val få taga under sin förvaltning äfven hvad jag kan under tiden ärfva och förvärfva. De skola ju genom utdelande af mina tillgångar betala mina förbindelser, hafva således åtagit sig dessa och inträdt i mina rättigheter. Ar det då icke orimligt att påstå, att de icke skulle hafva inträdt i min rättighet till arf och förvärf?
Mynt > angående utförande eller nedsmältande deraf; se Guldoch silfvermynt. „ förslag till förändradt mynt-systera , , , , Rättelse deruti ,,,,,, Svar på ålerremiss ,,,,, Kongl. Maj:ts Nådiga Svar , , , , , Se Kopparmynt, Myntsystem. Mynt-Calinett; se Medailleu Myuthusetj om detsammas upplåtande till embetsrum åt de 6 Regerings-Depai tementen ,,, Svar på återremiss , , * * * * * * , * * Myntoch Controll-l^erhet , om detsammas säl lande under Kongl. BergsCollegii öfverinseende , , , Svar på återremiss , , „ se Hufvud-Titel 2:dra, sid. 17. Myntsystem, nytt, om lagförändringar i anledning deraf **33***333*3 , , , , , , se Mynt. Mynt-Verbet, se Anmälan 158, 86. Myrors på Gottland aftappning, anslag till; se ‘ Anslag för en gång, g) Maij om deras behandling vid Härads-Rätt , , , , Mått, mål och vigtj om förändring af författniugarne derom 9 * 3*3*3 * * * Svar på återremiss Mått och vigter, om öfverst ende af Inslruction och Taxa för justering deraf * * * * p **,,, f Mätare, som med origtigt rnätande beträdes, om upphörande af skärpning i straffet för såda 3 ****** 3 3 3 3 3*3* 3**33333 Kongl. Maj ts Nådiga Bifall Mätning af salt och spanmål, angående föreskrifter om sättet derföre * p * > p ******* t p , * V. c g n > cg £ <■ B - 0 n -i - SS C Hatande, Betänkande „ 11._ Riks-Ståndens Beslut Kidd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. V 40 a. a. V 40 b. V 40 a. s.
Om remiss till LagUtsk. anhålles ödmjukast. Dessa 5 motioner lades på bordet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 4 e* nl In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 7 Mars i84o. Plenum kl. 6 e. in. Hr Dalman, Willi. Fredr., uppläste följande 6 motioner: I. Ett större antal jordägare i provinsen Halland, hvilka, i följd af ett missförstånd uti R. St:s und. skrifvelser vid riksdtna 182>och 1829, blifvit, emotsitt bestridande, indelte till ordinarie rotering för deras ägande utsocknefrälsem. fl. hemman, hafva åt undertecknad uppdragit att till R. H. St. vördsamt meddela innehållet af bifogade tvänne petitio-uer, åsyftande att bereda någon rättelse i de förfoganden, som blifvit för berörde ändamål af Regeringsmakten anbefalta. Jemte det jag fullgör detta uppdrag, har jag, med anledn. af de förhållanden, som af handlingarna i detta mål upplysas, ansett mig. under åberopande af de skäl , petitionerna upptaga, och hvilka bestyrkas af handlingar, dem jag förbehåller mig få till behörigt Utsk. ingifva, böra vördsamt föreslå: 1:0 att alla åtgärder för ständig rotering af utsocknefrälsehemman i Halland måtte inställas; 2:0 att de i strid med R. St:s vid 1829 års riksdag fattade beslut redan vidtagna förfoganden, medelst roteringscommissioner etc., i ändamål att till ständig rotering indela utsockne-frälsehemman i Halland, må förklaras icke grundlägga något slags anspråk till påförande af någon ny afgift af hvad beskaffenhet den vara må, förr än Konung och R.
Ytterligare Utlåtande, IY 3. s 3g4> bif. af PresteStåndet, IX s 701. Underd. Skrifvelse, X 1. s 214* 2i5. RiksdagsBeslutet, §. 44 Grundlagar, uppgift på de från förra Riksdagen hvilande förslag till ändring af Rikets, III s 16 — 67. Dito på godkände förslag till ändring af Rikets, III s 83— 98. Underd. Skrifvelse, X 1. s 141 • RiksdagsBeslutet, §. 4- —• angående rättelse af åtskilliga Tryckfel i, och deputerades utseende att bevaka deras felfria tryckning; ConstitutionsUtskottets Betänkande, III s 14, i5, bif. af BondeStåndet, IX s 106, af BorgareStåndet, med uppdrag att ärendet besörja åt Riksens Ständers Committerade för Tryckfrihetens vård, IX s ug, detta beslut gilla dt af PresteStåndet, IX s 126, af Adeln, IX s i45, och äfven af BondeStåndet, IX. S IÖ2. — om lämplige medel till ett allmännare spridande af Rikets; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1154* Utskottets Betänkande, VII 2. s 1107 — 111 r, 113 nu, bif. af BondeStåndet, IX s 977, af Adeln, IX s 992. Grundlagsförändringar, föreslagna af Särsk. Gräsning, om lämpligaste tiden till allmänna vägarnes; Ekon. Utskottets Betänkande, afsl. af Adeln, IX. S220, bif. afPresteStåndet, IX s a43. Förnyadt Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 382, af PresteStåndet, IX s 384» af BorgareStåndet, IX s 390. Grustägt, om rättighet till, på andras egor, för underhållandet af allmänna vägarne. Motion, remitt. till Lagoch Ekon.
Förordningen i thy fall för» mår; 9:0 I afseende på tillsyn af Författningens efterlefnad, samt böternes fördelning, galle äfven samma föreskrifter; och K ' _ '/• ■ ' ' , _ •■■■: v'».-'; ' • 10:0 Uppbörd och redovisning af inflytande medel, verkstålles inför Fullmägtige i Rikets llöglollige Ständers Riksgälds-Contoir. Sluteligen få Utskotten, af hvilka Höglofl. Stals-Utskottet, som ansett hufvud frågan, eller huruvida portofrihet må Dagblad förunnas eller icke, dess bedömmande ej tillhöra, utom hvad en sådan fri - hets Stats-Utskottets Betänkanden. 617 hets meddelandp kan verka på den för Stats-Verkets behof bestämdt påräknade inkomsten af Postverket, men då Bevillningsutskottet förklarat, samt Stats-Utskoltct äfven för sin del ansett sig kunna antaga, att den minskning i Postinkomsten Statsverket kommer att vidkännas genom Dagblads befriande från Postporto, skulle ersättas genom ofvannämnde Stämpel-afgift, inskränkt sitt Yttrande till sättet hvarpå ofvanberörde stämpling må i Hufvudstaden verkställas, hemställa, att i händelse Riksens Höglofl. Ständer behaga gilla, hvad sålunda föreslaget blifvit, desse stadganden må inflyta i den allmänna Chartae-Sigillatae Författningen, såsom dermed i närmaste sammanhang; Dock varder allt detta till Riksens Höglofl. Ständers granskning vördsemligen öfverlemnadt, med bifogande af de inom Bevillnings-Utskottet särskildt anförde Reservationer. Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Högloflige Ständers BevillningsUtskott den 10 October 1823. S. D. Justerades Protocollerne för den 26 September eftermiddagen och den 29 i samma månad. Herr Uggla, Göran Gustaf, uppläste så lydande reservation: Jag har trott och tror äunu, att samma förmon som förunnas
(I. A) Hu fvud boken, sorn val blifvit af Revisionen inom Kongl. Commissioren granskad med anmärkningar, hvilka till en del äro af Kongl. Cornmissionen pmfvade, har ännu icke hunnit undergå granskning i Kongl. Kamma!-Rällen» Förhållandet med inkomster och utgifter har befunnits sorn: föijer» Debet» Uppbörd. A’;o Rpj. v . : Credit. Utgift. I och för Quarantåines-anstälterne vid Östersjön «, .. .485,877: 12. f«. Restitution ^ • . .. .. .. .. Vid denna Räkenskap har Lös 'Utskottet iicke någon anmärkning förekommit. Ant. till Esp.-Utsk. Ren 20'Nov, Memorial, i fråga om revision af Lazarettsoch Cu rhus-Fond erne s Räkenskaper. CL A.) Vid den af Slats-TJlskotlet nu mera fullbordade granskning af StafsVerkets samt andre af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år r83i, hafva äfven Lazarettsoch CurluisFondernes Räkenskaper för samma år blifvit hos Utskottet löretedde; men då ifrågavarande Räkenskaper, Så till ziffra 11 som förvaltningen, granskas först af valde ‘Deputerade inom hvarje Län från alla fyra Riks-Standen, samt derefter af Kongl. Kammar-Rätten; liar Utskottet ansett mer berörde 'Räkenskaper icke erfordra revision af Rikets Ständer eller deras Revisorer. Sints-Vhhttets R> t vikande■ A'.d 347<~ j 11 sammanhang • kanared anser Utskottét, ■ att till födjd häraf någonvidare åtgärd; i' anledning af Ulskottéts' i‘<j2'§S af' dess Utlåtande IN:ö • 32 ' öfver Rikets St ii il fl ers Re viso-• reis, åren i83o 'Oc!v 183a afgifhe' Berättelse)-' gjorde anmälan, ro-' rande Gurhus-medlens afskiljande1 från Hospitals oell' Lazaretts-"
" Den vet bäst hvar skon klämmer som har den pån eller riittare, " var och en bar sin börda, " ty om tack vare drägtföreningar och bättre fysiologiska insigter, en klämmande sko snart blott finnes som skådeobjekt i ett antikvitetsmuseum, så bli vi dock i det hela aldrig kvitt lifvets mangahanda. vedermödor. - Om vi nu vilja börja med tidens största lyte, så kunna vi kasta om frågan på följande sätt: hvilka förhallanden med afseende på kvinnans stallning ar det som främst böra förbättras, som mest högljudt påkalla reformer? och svaret kan icke gärna bli mer an ett: det ar. i kvinnans arbete och vilkoren dervid. som ändring kräfves, men arbete taget i dess mest vidsträckta bemärkelse, E n furstinna i sitt slott kan vara en arbeterska och en god ar beterska lika väl som den halfsvultna fabriksflickan, den myndiga herrgårdsfrun lika väl som den triilande torparhustrun. Arbetet ar ju människans välsignelse och hennes förbannelse, kan vara den basta glädje och den tyngsta börda, kan lyfta den ena och krossa den andra. Detta galler lika för bhda könen, för mannen som för kvinnan. Men det som icke är lika ar vilkoren, utbildningen, förutsättningen att göra ett godt arbete, att lyckas efter sina gåfvors matt. För mannen finnes bättre rustningar? bättre vapen, och om afven han ofta får stå en hård dust för att vinna och försvara sin plats i lifskampen, s&amp; är detta dock för kvinnan ojämförligt mycket svhrare. Det som gifves gossen som hans rätt, som regel, det skänkes flickan som en gifva, som undantag. Yrkesskolor, studiestipendier, reseunderstöd, utsigter till befordran, möjligheter till själfförvärf, för alla dessa hjälpande, stödjande, framj ande insatser under mannens utvecklings tid, finnas endast få motsvarigheter då det gäller kvinnan.
att bet anfettu böra öfwerlemnaö åt ftäberneS Äommunalftprclfcr att bebönta i pwab mått ytterligare ittffränfiting i rättigpeten att i ftab å fött* od) pelgcbagar utffäufa ftarfa brpdcr må wara bcpöflig, fantt åt konungens äkfaltitingöpafmaube att, efter af Äommunalftprelfe parom fattabt beflut 9ttfSbagS Bftfait mebbctab berent, att Ijtoab ber flabgaS om mi* ltutfjanbel meb elfer utffänlniitg af Bränvin äftoen ffaff gälfa fforit; att åtffiffiga föränbrittgar funnits erforberfiga t affcettbe å be i bcfja författningar ftabgabe arn ftoarS* odj BöteS Bcmäfbe $uffntäftige flitt becfjarge för bc af bern imber pmförmäfbe tib toibtagna Beffut od) åtgärbcr. 56 3litébagö SDå förftgtic$eten Bjuber, att 23anlcn förfcö meb cn grunbfonb, tittrdcftigt [tor att funna Betrygga SSanfcnö förmåga att infria fina febtar, Bafme 2Bi förorbnat, att 23anlenö lapitaBrnfmerflott elter grunbfonb flätt, utan Berälning af 53an!eng fafta egenbom ocf) inoentarier, mtmt Äungöretfeu af ben 19 Stugnfti 1845. § 30. Bevattna minftmebcl rnib fifftibet årö flut lomma, enligt Söårt förorbnanbe, $em miltioner Stilöbater att meb en trebfebet unber pmartbera af betta cctj naftföljanbe tind år titt tRifogätbö
Härförutän har AdvocatFiscalen från urjniBnestider varit berättigad att uppbära en annan redan den 21 December 1675 af Kongl. Majit i Nåder authoriserad inkomst under Damn af Dombokspenningar, dem Lagmän, Häradshöfdingar och Städernes Domstolar erlägga såsom ersättning och vedergällning tor AdvocatFiscalens omsorg att emottaga, transportera, låta inbinda och i ordninghålla handlingar, Protocoller och Domböcker, som från nämnde Embetsmyndigheter insändas. Det tillhör mitt oblida öde, att nu icke kunna uppgifva beloppet af denna inkomst för flere år, emedan jag, som icke trott mig komma i behof deraf förlagt anteckningarne derom. Jag har dock händelsevis återfunnit sådane för åren 1815 och 1816. Dessa sammandragne under Lit. E. upplysa att Dombokspenningarne från berörde Provincernas 41 serskilte Domsäten uppgå till 330 a 360 R:dr årligen, eller öfverhufvud till 345 Rldr Banco. Då j.ag nu redligen uppgifvit min årliga förlust, sorn efter lägsta beräkning stiger till *) Då detta sk re Is i .Tuln Månad 2820, gick lytte, att äfven Halland skulle skiljas från Götha HolRätt, Deri 6 Junii c. rn. 771 R:dr Banco, skulle jag misskänna Kongl. Majtts Nåd och rättvisa, om jag tillät mig tvifla att få den ersatt. Kongl. Majus ädelmodiga hjerta kan icke medgifva, attén man, som genom uppoffringar af kroppsoch själskrafter under loppet af 20 år besparat åt Staren en Tjensteman *), skulle vid gränsen af sin bana se sig frånryckt utan ersättning de fördelar, om hvilkas bibehållande han genom sin Konungs Fullmagt vunnit den mäst hög-; tideliga försäkran.
Bank samt andre Verk. och enskilde personer löpa Inrättningen tili 1 .st, ty skulle äter den äldre Fond af i;. .g? 9671 R.i. 28 sk. 2 rist Banco, sorn, enligt jgji års Bo! slrn, af . f, rutgångne år ns besparingar tillhörde Albi ai na Magasins Inrättni gen, äfvc n nu 'i 1 I ■ dorm de af In: ä'tn''ngen påföras, sä fr 1 fi es r-n 1; st i t Tråtgarne af ej min’re än 1,186,830 Rd. 20 sk. 10 r:st Banco, hvilket allt närmare utredas af der. Berättelie Stats-Ut - 414 Stata-.Ut slottets Betänkanden. slottet, jemte bifogadt provisionel förslag, linder denna dag sub. N:o 432 till Elisens Högloft. Ständer låtit afgå, rörande den af. Stats-Ut' skottet efter Revisions-tiden fortsatte granskning af Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning till sistförlidne årets slut, och till hvilken Berättelse det torde tillåtas Stats-Utskottet, för undvikande af vidlyftighet, att vördsamt hänvisa Orsakerne till den förminskning, sorn företer sig vid jemforelsent emellan innehållet af 1820 års utaf Kongl. Allmänna Magazins-Directionen från trycket utgifne Tableau öfver ,Verkets tillgångar och det Förslag Riksens Högloft^ Ständers Revisorer år 1822 upprättat, och hvilken minskning, efter hvad Friherre Ankarsvärd anmärkt, uppgår till omkring 2 millioner Rd. Bro, finnas till det mästa förklarade genom Friherre af Nordins , i anledning af Friherre Ankarsvärds Memorial, till Höglofl. Bidderskapet och Adeln ingifne skrifteliga yttrande, som upplyser, att 1,164,463 Rd. 11 sk. Banko blifvit såsom osäkre fordringar uteslutne från behållningarne uti Riksens Höglofl.
Nu skulle jag alltså vara färdig att börja lifvet på egen hand_ Jag stackars människobarn! Hur illa rustad jag var, det tycktes ingen märka, allra minst jag själf. Allt det nya, okända, lockade och drog min håg. Jag brann af otålighet, att komedien skulle börja. Att det kunde bli en tragedi, föll mig aldrig in. Én förnäm tant, bosatt i Stockholm, som var mycket ute med i stora världen, föreslog att jagskulle hafva mitt hem hos henne. Hon hade inga egna döttrar och tyckte det vara roligt att en gång föra ut en ung flicka. Jag var ju en vacker, liflig och, hvad som väger tungt i vågskålen på denna världsmarknad, rik flicka, så hon behöfde inte befara att jag skulle få tråkigt. Snart hade jag gripits af den nöjeslystnadens feber, som rasade omkring mig, och lika snart var jag kringsvärmad af en skara f jäsande, smickrande, kurtiserande unga män. Utom rikedom och skönhet ägde jag i hög grad den farliga egenskap, som kallas » karltycke », och som så få kunna besitta, utan att missbruka den. Jag fråssade af min makt och jag missbrukade den samvetslöst. Visserligen var det ju många penninghungrande lycksökare, som voro väl värda sitt öde och för hvilka en korg blott var en misslyckad spekulation ur ekonomisk synpunkt. Men det var också andra, som erhöllo verkliga hjärtesår. Men icke ens med dem hyste jag medlidande. Tvärtom var det mitt högsta nöje, då jag kunde få en man att lida för min skull, kunde få honom att blotta sitt hjärta för mig. Då skrattade jag bara och tyckte, att leken lyckats bra. XLII, du må tro, att jag nu blyges öfver mig själf! Jag kan knappt fatta, att mitt forna och mitt nuvarande jag verkligen kunna vara samma person. Men hur förödmjukande det än är att låta dig se mig sådan jag varit, så anser jag det nästan som min plikt. Kanske kan det bespara dig att göra samma bittra erfarenheter och samma skada. J Redigeras af e Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. LOGOGRYF. Jag är en ganska nyttig sak — Det måste alla tycka — Jag bärs på både längd och » tvär » Och får mång ' skönhet smycka.
Den brunlätta, hälsofulla huden – där tanke och lidande tecknat skönhetsfina fåror men ej lämnat en enda oskön rynka – håret, som i lätta, mjuka silfverkrusor omgifva anletet, munnens uttryck af besegrad smärta, det stilla majestät, den kraft i hvila, som äro utbredda öfver gestalten – allt detta motsvarar till fullo samtidens yttranden om den åldrade Goethe. Af ungdomsporträtten är det intressantaste Angelika Kaufmanns, i Rom målade. Goethe talar i brefven därifrån om det otroligt innerliga och fint kvinnliga förstående, hon ägnar hans diktning och det stora gagn han har af hennes konstsinne och konstförstånd. Men om sitt porträtt af henne säger han att »det är en vacker gosse men ej ett spår lik mig». Ty Goethe själf har Angelika troligen förstått så, som den tidens »sentimentala», sköna kvinnosjälar förstodo sitt ideal, Werthers diktare, och därför har hon målat honom med blomlikt lutande hufvud, med af ömhet och vemod smältande ögon och ett inåtvändt, svärmiskt uttryck. Hade Goethe verkligen sett så ut, då skulle han hvarken lämnat Frederikke, låtit bli att skjuta sig för Lotte eller skrifvit Faust! Ett annat idealiseradt Goetheporträtt utfördes också i Rom, nämligen originalbysten af Trippel, som stiliserade Goethe enligt den belvederiske Apollos typ, och om hvilken byst Goethe skrifver, att den alls ej liknar honom, men att han är glad att bevaras i minnet som ein so hübscher Bursch! Den är dock ej mer idealiserad, än att man genast känner igen likheten genom öfriga Goethebyster. Den står bredvid en byst af Fredrik II, så ypperlig i sin starka realism, att man antagit den vara af Houdon. Tillsammans göra de båda bysterna ett oförgätligt intryck af den klyfta, som skiljer en stor intelligens från en genius.