Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre låter Landthushållnings-Sällskapet ett visst antal af Allmogens, för drift, stadgadt uppförande och kärlek till yrket kände Söner Sommartiden, på sällskapets bekostnad, vistas hos utmärkte Landtman i stora Kopparbergs Län, för att, under deltagande uti det jordbruk, som med så stor framgång idkas i trakterne af Fahlun och Hedemora, inhämta fullkomlig kunskap derom och sedan kunna densamma i hemorten använda och meddela. Detta försök, som år i83i börjades, och årligen, tills vidare fortsältes, synes höra kunna leda till ändamålet och inom allmogen sjelf bilda en ny Stam af mera kunnige och erfarne män, hvilkas råd och efterdömen skola göra sig bättre gällande än de, sorn utgå från personer med större arbetstillgångar och i annan ställning inom Samhället an Allmogens; men dessa och öfriga bemödanden att bringa Landtbruket afkastning i förbättrad öfverensstämmelse med jordens verkliga produclions-förmå"a kunna cj med något skäl betraktas annorledes, än såsom ett utsäde, hvaraf mognade frukter icke möjligen förr än efter en längre tids förlopp kunna upphämtas. I de trakter af Länet, der skog Finnes, är förhållandet emellan åkeroch iings-marken bättre; men ganska ofta händer, alt fodertillgångarne borrtsäl■as& för att vinna den ögonblickliga förmonen af en kontant penning. Ängarnes bördighet är, på slättlandet, ganska ringa, hvaremot man ock högst sällan vidkännes annat besvär för deras skötsel, än det, som hägnandet åstadkommer. Kreaturens betande på ängsmarkerne fortsattes intilldess vinterkölden sådant hindrar, och hö-afkastningen lider derigenom än ytterligare minskning. De förståndigare bland Allmogen hafva väl, likasom Ståndspersonerne börjat rigta sin uppmärksamhet åt ängs-skötseln, så att •ordens upplöjning och igenläggande med Thimotei-gräs, nu, mindre sällan In förr, förekommer. Dock är en så nyttig förändring i hushålls-sältet icke Landsh. 5-årsberättelse för Upsala Län. 2 IO — allman.' Stallfodring ärr icke i orten bruklig..
Utskottet har vid pröfning af Herr Thomées ifrågavarande motion icke kunnat dela de deri uttryckta åsigter eller finna dem vara af beskaffenhet att påkalla föreslagen förändring i Skiftes-stadgans föreskrift derom, att när laga skifte på en eller flere delegares begäran verkställes, skall sådant skifte hela skifteslaget öfvergå. Enligt enskiftes-författningarne hade den delegare i byalag, som önskade få sina egor i enskifte utbrutne och i ett sammanhang afskiljde, vitsord dertill. De öfrige delegarne voro följaktligen förpligtade att till enskiftes-tagaren afstå de delar af deras egor, som för sammandragandet af enskiltes-sökandens andelar i byalaget kunde anses nödige. Men de voro icke pligtige att jemväl taga enskiite och något stadgande förefanns icke heller om på hvad sätt de jordegare i byn, som icke tagit enskifte eller vid enskiftes-förrättningen begärt storskiftes-delning, skulle komma i besittning och sins emellan få fördelte de egor, som enskiftes-tagaren lemnat och som borde tillfalla dem i ersättning för hvad de med deras jordrymd måst bidraga till enskifteslotlernas utgörande. Derigenom hände ofta att, sedan enskiftes-förrättningen blifvit af Konungens Befallningshafvande fastställd och enskiftes-tagarne derefter tillträdt sina egor, tvist emellan öfriga jordegare uppstod angående de jordlägenheter, enskiltestagaren frånträdt, och hvilka, såsom odelade, voro deras gemensamma tillhörighet. Den största villervalla blef ofta deraf en följd. — Detta kunde svårligen undvikas, så länge enskiftes-författningarne icke tilläto mer än ett skiftes utläggande.
Ständer föreslagne uträkning af hvarje pris tili den dagens Cours, då den ineller utgick, skulle, på sätt Kongl. Maj:ts åberopade Skrifvelse!' afse, 216 Stais-Utskottets Betänkanden. blifva alltför complicerad, den af Riksens Ständer härmed åsyftade uti Statistiskt hänseende ganska vigtiga upplysning om anslagens mer eller mindre tillräcklighet och möjligaste redighet i Räkenskaperne, kunna derigenom erhållas, att Stats-Verkets alla, så väl inkomster som utgifter i Hamburger Banco i Riksstaterne och de till grund derföre liggande räkenskaper debiteras och redovisas efter en viss Cours, som vid hvarje Riksdag bestämmes, samt elen uppkommande skillnaden emellan samma Cours och den Medel-Cours för året, som finnes gällande då inkomsten eller utgiften inträffar, iagttages uti den generella årliga liqviden emellan Stalsoch Riksgälds-Verken, medelst Stats-Verkets godtgörande för hvad Medel-Coursen öfverstiger den fastställda, hvaremot Riksgälds-Verket tillkommer öfverskotlet, som vinnes på den fastställde Coursell utöfver Medel-Coursens belopp; och lärer hos Kongl, göras underdånig anhållan, att vederbörande måga anbefallas att sådant ifrån nästa års böl jan behörigen iagttaga. Hvad Revisorerne anmält, angående en till Stals-Verket influten tillfällig inkomst, som blifvit använd till understöd för Theatrarne i Ilufvudstaden, har Stats-Utskotlet i enlighet med föreskriften uti 3o §. af Riksdags-Ordningen till Conslilutions-Utskoltets åtgärd öfverlemnat. SlätaUtskottets Betänkanden.
Vid jemförelse af hvad kneckte Contracterne för Jemtlands och Vesterbottens Regementer innehålla, uti hvilke orter Roteringen år lika, om ej strängare, befinnes, att Rotehållarne äro förbundne, i Jemtland, att gifva Soldaten släpkläder, utan att han der - Stats-Utskottets Betänkande?!. 1451 deremot är skyldig hos riem arbeta, och i Vesterbotten, att likaledes bestå Soldaten slitklåder samt dessutom når han hos dem arbetar, ej allenast kost utan afven dagspenning; i följd hvaraf bagge desse Regementers Rotehållare erlägga årligt bidrag till Beklädnadens besörjande med ofver 4000 R:dr för hvardera Regementet. Och då Helsinge Regementes Rotehållare, så vål som alla andre, i följd af förut gällande forfattningar i detta ämne, enligt hvilka Soldaten skulle sjelf bekosta sin mondering, fingo, ehuru icke omedelbart, vidkännas betydligare kostnad hår till, skulle vål altså synas, som desse Rotehållare, hvilka utaf de ifrågavarande vid indeldte Infanteriet åro de enda i Riket, som ej utgöra något, mot Statens utgift svarande, understöd till Soldat beklädnaden, icke skäligen kunna undandraga sig allt bidrag heldst förutnämnde 16 8 7 års stadgande, genom tidens förändrade skick, upphört att vara tillämpligt i öfrige delar; Dock anser Utskottet det så mycket heldre bero af Kongl. Maj:ts nådiga bepröfvande, hvad åtgärd som i detta hänseende må finnas kunna ega rum, sorn, då Statsanslaget på det hela af 95,000 R:dr, vid ofvanberörde förhållande synes medgifva det ytterligare bidrag till beklädnaden åt Helsinge 4 Sami• a B, 9^ i/(52 Stats-Ut skottets tfetänkanden. Regemente, som nödigt år, något nytt eller särskildt anslag härtill icke kan af Utskottet tillstyrkas, utan låra Riksens Högloft.
Krutmeijer tillhörande gravyrsamling, angående väckt motion om IX. B. 4. E. 496. — till bekostande af en uppfunnen machin till uträkning, sättning och tryckning af malhematiska tabeller, angående beviljande af IX. B. 210, 247. A. 248. E. 291. Anslagssummor, angående vissa extra ordinarie sådanes öfverflyttande till den ordinarie eller s. k. Riks-Staten II. 227. R. 280. Se vidare Stats-Utskoltets Utlåtanden Niris 87 SC 90 angående regleringen af utgifterne under Riks-Stalens Sjette och Nionde Hufvud-Titlar. Ansvarighetslag för de af Rikets Ständer förordnade Direktörer för lönekontoren i otterne, äng. förslag till IX. B. 269. A. 311. E. 366. Arbetsklassen i hufvudstaden, angående beviljandet af ett räntefritt lån till upbyggande af boningshus för II. 323. III. 54. R. 56. VI. B. 42, 225. A. 239. Arell förre Regemenlsskrifvaren, Fällkamereraren P. A., angående afskrifning af honom ådömde anmärkningsmedel. Se Afskrifning. — angående afskrifning af ränta å honom ådömde anmärkningsmedel. Se Afskrifning. Arffurstarne DD. KK.. HH. och den Kongl. Prinsessan, angående beviljandet af 60,000 Riksdaler banko årligen, såsom tillökning i anslaget för. II. R. 268. Se vidare Stals-Ulskottels Utlåtande Nio 82, angående regleringen af utgifterue tinder Riks-Statens Första Hufvud-Tilel. Arfsrätt för oäkta barn angående. Se Lag-Utskottets Betänkande Nio 45. Arfvode för utdelning af de efter sednaste riksdag tryckta bihang till Riks-Slåndens Protokoller. IV. B. 116, 124. A. 157. — för utbetalning af riksdagskostnaderne samt granskning af räkningar och rrquisilioner derå.
Jag medgifver, att göromålen dervid äro ganska mångfaldiga; men om man äger en Statssecreterare för krigsärenderna och en Generaladjutant för ar - Den i3 Augusti c. m. 369 armeen med verklig duglighet och drift, är jag öfvertygad, att någon president i KrigsColhm icke skulle erfordras för annat an ordningen inom verket; oell för en sådan befattning synes en pensionerad general kunna blifva tillräcklig. Jag yrkar altså afslag å XJtsk:s tillstyrkande samt får derjemte fästa uppmärksamheten derå, att de 2.-ne Stånd, som egentligen representera det skattdragande folket, fattat det af mig föreslagna beslut. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det har icke varit utan vigtiga skäl, som Utsk. föreslagit uppförande på stat af lön för en president i KrigsColhm; och ehuru bland de flera anmärkningar, hvilka i Utsk. framställdes, äfven den hördes, att fråga vore väckt om inrättande af en Departementstyrelse, qvarstår likväl alltid behofvet af en lön för den blifvande Krigsministern. Någon sådan finnes icke nu, ty Generaladjutanten åtnjuter endast arfvode. Sålunda är anslaget, äfven under förutsättning af en förändring i administrationen, i alla fall nödigt; och om en Departementstyrelse inrättades, vore presidenten i KrigsColhm den, hvars ställning läge närmast öfvertagandet af ministei platsen. Det tillhör icke denna öfverläggning att ingå i raisonnement i afseende å följderna af den föreslagna administrationsförändringen, eller hvad inflytande densamma kunde komma att få på gen.adjutantsbefattningen; men en nödvändighet synes det vara, att en lön finnes för en chef inom Krigsadministrationen. Att dertill använda någon af de generalslöner, som vid sista riksdag till andra ändamål anslogos, kan jag icke finna lämpligt, utan yrkar bifall till betänk. Hr af Billbergh, Joh. Peter: Utan att inlåta mig i bedömandet af det mer eller mindre rättsenliga i organisationen af K.
Riken hvarest upplysningen i sednare tider märkbart stigit —• hvarvid jemväl bör besinnas, att om än detta Lotteri icke uti vårt fädernesland antageSj kan det icke förekominas, att de hvilka hafva lust att försöka lyckan » i alla fall göra insättningar å utrikes Lotterier enligt städse i våra och Tyska Tidningar befintliga förledande aniioncer, hvarigenom en betydande penni nge-förlust otvifvelaktig! tillskyndas vårt eget Land, äfvensom det synes icke öfverensstämmande med helgden af egande och fri dispositionsrätt; iföljd hvaraf enligt Constitutioii och medborgliga Lagar, Egendomsegare efter godtycko måga bortsälja, till och med bortgifva sin fastighet, och fria medborgare egä efter välbehag att sine penningar använda enär det icke sker till alinor mans förfång eller att dermed skada åstadkomma; om uti detta ifrågavarande fäll, en förbuds-lag skulle stadgas hvarigenom egande rätten inskränkes inom ett gifvet förmyndare-tvång och under ett magtspråk som befaller, att ehuru egarens fördel kunde beredas och hail räddas från undergång, lian likväl skall blifva ett offer för samma tvångsLagi 133Ö LagUtskottgtsBitänkandett. Denna föreslagna inrättning tor således icke benämnas eller classificeras bland spel, utan såsom den till sin natur och syftning verkligen varder, ett Contract af lika beskaffenhet och ändamål med våra andra Assecurancelnrättningar, och hvarigenom egare till en Fastighet emot en viss insättningssumma, och efter gifne och fastställde former, öfverlåter den åt hugade speculanter eller köpare, bland hvilke, sorn sålunda assurerat honom att för ett sådant afträdande från egande och dispositionsrätten blifva skäligen godtgjord till reglerande af sine affairer, Lottdragningen sedermera kommer att afgöra den fråga , hvem egande rätten skall tillfalla, efter fastigheten hvarken kan eller enligt Contractet får emellan Lottagarne klyfvas.
Om ekt sädank fall intrader, om Swenffa Folkets förenade boner cj kunna det afwända, hafiva Riksens Ständer i sörwäg bordt i underdånighet hoö Eder Kongl» Den 2Z Äpnl. zi Maj:t anmäla deras enhälliga önskan, atk Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen wid alla de tillfällen dä Eder Kongl. Maj:r af sjuklighet hindras arr med Regeringsärenderne Sig befatta, inträder uri utöfningen af Konnngamagten med all den rätt närmarande grundlagar densamma tillägger samt uti Eders Majns namn Rikets styrelse söra under det Hans Kongl. Höghet täcktes deremellan fortfara akt med Dest råd gä Eder Kongl. Maj:t tillhanda. Den kännedom Rikets Ständer aga om Eders Kongs. Majns tänkesätt för Hans Kongl, Höghet Kron-Prinsen gör Riksens Ständer förwitzade, att Ever Kongl. .Majn med tillfredsställelse stkall emottaga en önskan, grundad pä Eders Kongl. Majus Eget efterdöme; och Riksens Ständer tro sig ej heller mera wärdigt kunna smara emot den rätt, Hans Kongl. Höghet redan förwärfwat pä deras och nationens erkänsla, än da de förbinda Sweriges framrida öden med Eders Kongl. Maj:rs och Kron-Prinsens wardande namn. Herr Landt-Marffalken framställde deref. ter en sa lydande proposition: Bifaller Högloft. Ridderstkapet och Adeln den af Friherre LilkvarIcbjölst gjorde motion, jemte den föresiagne tacksägelse adresien, samt att densamma äfwen med wederbörlig förändring matte såsom adretz till Hans Kongl. Höghet Kron.Prinsen begagnas. Ropades ett starkt Ja: Hwarjemle beflöts, att en Deputation genast skulle afgä kill de andra respective Ständer, för att inbjuda dem, atk i detta Ridderstkapet och Adelns beslut instämma. An - Z2 Den 2Z April.
Borgare-Ståndet remitterat ett utaf Riksdags-Fullmägtigen för Helsingborg Herr Oeconomie-Directenren C. M. Flyborg ingifvet Memorial, hvaruti andrages, huruledes Kongl-Majit, i anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan, i Nåder täckts för inrättande af en hamn vid Helsingborgs Stad anslå ett årligt understöd af Fern Tusende Riksdaler Banco, sorn från år 1810 erhållits, hvilken Fond, ökad .genom Innevånarnes betydliga tillskott och biträden med diverse arbeten, framskaffande af Sten rn. m. hittills med den verksamhet skall blifvit för sitt behof använd, att denna betydliga och högst nyttiga hämnbygnad kunde anses vara till . Två Tredjedelar verkställd. Och sorn berörde Inrättning med tiden skulle icke allenast tillskynda Staden fördelar, uran ock i allmänhet för Landet medföra betydlig nytta; så anhåller -Directeuren Flyborg , att Riksens Hög - » Den ? 2 Juni. 1247 Högloft. Ständer, med afseende derpå, täcktes bevilja att ofvannämnde årliga understöd måtte äfven för framtiden anslås och inrättningen tillgodo-komma, intill dess hamnbyggnaden efter deri af Kongl. MajU i Nåder fastställda plan vunnit fullbordan och kan svara emot sitt påsyftade ändamål. Stats-Utskottet har om orsaken till ifrågavarande Statsanslag inhämtat det förhållande rned denna Hamnbyggnad, att under kriget på 1600- talet skall Helsingborgs hamnoch strandbrygga, på befallning af Regeringen och för atthindra Danskarnas tillämnade -Landstigning, blifvit uppbränd, med löfte, att den efter återvunnen fred skulle för Kronans räkning åter blifva uppbygd; i kraft af hvilket löfte Staden vid flera Riksdagar genom dess Fullmägtiga i underdånighet anhållit om verkställighet deraf, och uti Kongl, Resolutioner erhållit försäkringar derom; men hvaruppå likväl ej följt någon verkställighet förr äta år 1804, da f. d. Konungen i Nåder befallt hamnbyggnadens uppförande för Kronans räkning och med bidrag å Stadens sida.
Jemte alla propositioner från Konungen till Riksens Ständer, böra Stats-rådets och, i lagfrågor, äfven Högsta Domstolens, deröfver lemnade yttranden tillika meddelas; kunnande likväl Riksens Ständer, då Statsrådets yttranden angå hemliga mål, endast förvänta del af dess tillelier afstyrkande. § 29 (§ 28 R. O.) Huruledes de Utskott utses skola, hvilka med anledning antingen a f Konungens ;propositioner-, eller af de genom riksdagsmän väckta motioner, eller af andra sköl, må af Riks-nämnden för ordnas till att frågorna utreda eller förslag tilt lag eller förordning uppgöra-, derom, samt om del, som vid val af ordförande och. kansli-betjening i sådana Utskott iakttagas bör, stadgas uti riksdagens Arlels-ordning, om hvars antagande, ändring eller upphäfvande gälle hvad om stiftande af allmän lag föresknfvet är. § 30 (§. 29 R. O.) l:o. Inom åtta dagar efter det riksdagen öppnad blifvit, tillsättes en Gransknings-nämnd, hvilken skall utgöras af tjugufyra ledamöter, sex af hvarje Stånd, utsedda, på sätt Ståndet tjenligast finner. 2:o. Granskning s-nämnden åiigge, att äska de uti Stats-rådet förda protokoll, utom dem, som angå ministeriela ärenden och kommando-mål, hvilka endast i hvad som rörer allmänt kända och af Nämnden uppgifna händelser må kunna fördras. Finner Nämnden ■ då skall Gransknings-nämnden ställa •— inför Riks-rätten. Skulle Nämnden anmärka förtroende-embete utöfvat, ege Nämnden då att sådant för Ståndens plena (tillkännagifva, hvilka blifvit gjord. Frågor i detta ämne kunna i Ståndens plena KonstUutions-Vtsköllets Memorial, N:o 7. 11 väckas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än Gransknings-nämnden deröfver blifvit hörd. När frågor uti Ståndens plena väckas begäres till Gransknings-nämnden, inför hvilken verkställas.
Det är en svår vana att de tala så hiskeligen fort med sina förkortningar af orden, hvarigenom man ofta ej kan slå udd på hvad de mena. Duc de Pienne studerar nu med all flit svenska grammatikan, jag menar det är Stridsbergs, för att kunna säga damerna något galanteri, hvilket han ock försökte i går afton på konserten: Fröken är söt, mamsell är vacker. — Det kostade på nymferna att låta säga sig det öfverljudt. När det felar honom ett ord, slår han upp sin grammatika och ber dem vänta litet. Om Titulus har eller kunde skaffa mig något litet, men vackert porträtt af Gustaf I så skicka mig det med omgående post. Jag kunde icke gifva konungen i går flera än Erik XIV.s,Johan IILs och Sigismunds. Jag har bett Gustaf I: s af samma storlek, men hvarest minnes jag ej, och detta porträtt vore honom kärast af alla. — Det efterlängtade brefvet har konungen förmodligen fått med posten i dag. I annat fall torde man icke vara så glad och munter i afton som eljes vanligen. Man kan icke imaginera sig någons humör så upprymdt, så alltid sig likt som konungens — affable och nedlåtande emot alla, har han intagit hela vår verld här, prinsen liknar sin bror, men cum faciunt idem, non tamen est idem. Damer, som konungen icke kan komma åt, emedan ingen presentation kan ha rum, helsar han dock på oändligen nådigt, t. ex. sin vis-à-vis, min hustru med dotter, m. fl. damer som gjort dem besök och kunnat komma fram till fönstren. Jag tror ej att han9 kavaljer duc de Pienne komme så ofta in till oss, om ej befalld af konungen, men, Gud vet, här äro ofta 3 à 4 vackra unga damer och kanske de draga honom, i synnerhet som min dotter ändtligen går på friskt att tala med honom. I förgår störtade han in på oss midt under en souper, jag gaf. — Hvad skulle man bjuda honom som icke äter något om qvällarne — ett glas ölo9t — elhost, c ’ est bien bon cela, comment le fait-on? — Man slog socker uti — ah!
Föredrogs ånyo en af Hedervärda Bonde-Ståndet, medelst Protokolls-utdrag af den 26 dennes, till Medstånden aflåten inbjudning att instämma i dess, vid pröfning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande Nto 121, i anledning af väckta motioner rörande skjutsningsbesväret, fattade beslut, hvarigenom berörde Utlåtande blifvit i allo bifallet, utom hvad angår af Utskottet afslagen förhöjning af skjutslega!) för entreprenadskjuts, hvilken lega Bonde-Ståndet för sin del bestämt till 28 sk. b:ko per mil för de skjutsentreprenader, som hädanefter komma till stånd å de stationer, der sådane hittills icke varit tillvägabragte, och å öfrige efter nuvarande entreprenad-kön trakters tilländagående. Denna inbjudning blef af Preste-Ståndet icke antagen. S. D. Vid förnyad föredragning afslogs Lag-Utskottets Betänkande N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ändring i vissa delar af föreskrifterna om rättegång i Domkapitel. é Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo och antogos, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, Konstitutions-Utskottets Memorialer: N:o 12, med förslag till ändringar uti 53 och 70 §§ B. F. samt 31 § R. O, angående åtskilliga Bevillnings-Utskoltets åligganden; N:o 13, med förslag till ändring i 69 § R. F., rörande återremiss af Stats-Utskottets förslag uti der nämnda frågor; N:o 14, med förslag till ändring i 71 § R. F., rörande åtskilliga till förstärkt Statsutskott hänvisade frågor; Nto 15, med förslag till ändring uti 36 och 43 §§ R. O., rörande sammansatta Utskott; Nto 16, med förslag till ändring i 1 mom. 49 § B. O. och 56 § 1 mom. R. F., angående motioner, och Nto 17, med förslag till ett tillägg i 59 § R.
Jag vill dessutom påminna, att vi i Skåne hafva en Achilles-häl och att hvarje gång vi kämpat med Ryssland, har Danmark passat på att anfalla oss i Skåne. Kunde detta förekommas derigenom att våra intressen föra oss närmare hvarandra, kan åtminstone jag icke deri se något ondt. Jag har vidrört detta ämne, emedan Hr af Klint förra gången frågan förevar oupphörligt upprepade, att det var en Skandinavisk fråga och icke helt enkelt en fråga om bispringande, då man hade behof af läkare. Jag har deraf funnit mig föranlåten att en gång gifva svar på tal. Då Utsk:ts förslag blifvit af två Stånd bilället, då det onekligen för dem, som bo i södra Sverige, kan vara fördelaktigt att kunna använda Danska läkare, och då det slutligen icke kan vara skadligt för undervisningen, om Svenskar studera vid 506 Den 21 Mars. det universitet, der det för dem är lämpligt, tillstyrker jag bifall till Utsk:ts inbjudning. Många ledamöter hördes nu ropa på propos. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Jag beklagar, att den siste värde talaren blifvit hänförd af de politiska hägringar, Frih. Klinckowström trott sig kunna upptäcka. För min del har jag icke lyckats varseblifva dem och jag tror icke heller att man vid förevarande fråga bör söka att, såsom ordspråket säger, se spöken på ljusa dagen. Frågan innebär nemi. alls ingen skandinavism, utan blott och bart en enkel ekonomisk åtgärd, som måste betraktas ur rent mensklig synpunkt. Förslaget alser, att man i nödens stund må kunna med laglig rätt tillkalla hjelp från en angränsande nation — se der hufvudsumman af framställningen! Jag vet dock, att i detta Hus finnas flera ledamöter, som, hellre än att taga hjelp från Danmark, skulle önska sådan från Othaiti eller Van Diemens land. 1 afseende å det formella, har blifvit anmärkt, att R. o. Ad. borde vidblifva sitt förra beslut, sedan detta, efter inbjudning, blifvit af Preste-St. omfattadt. Men (Jtsk:t har ju antagit R. o. Ad:s motivering och blott föreslagit det tillägg, att äfven