Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Liknande är nu ock förhållandet med civila, och militie-boställen, utom det att dessa tillhöra Kronan, och att här, vid inträffande kyrkoeller allmännare husbyggnad, icke finnes att tillgå, såsom för kyrkoboställena eller prestbolen, någon besparad och afsatt särskild kyrkobyggnadskassa Men som ändock lika med prestbolens innehafvare, äfven de embetsoch tjenstemän, som innehafva civila och militie-boställen, icke ega af dem annat, än för tjensteåret årsrevenuen såsom en del af deras löneanslag, hvarföre också hvarje embetsoch tjensteman af lika grad, som icke innehar boställe, njuter oförminskadt en deremot svarande penningeersättning, och som äfven derföre ej heller på dem kan eller bör tilllämpas berörda stadgande i Byggninga-Balken, angående materialiekostnaden efter hemmantal, så torde Rikets Högloft. Ständer jemväl böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det måtte 27 § i Militie-Boställs-ordningen i så måtto upphäfvas eller ändras, att vid ifrågavarande allmänna byggnader ingen sådan kostnad efter boställenas hemmantal må deras innehafvare affordras, som kunde medföra någon minskning i den lön, hvaruppå äfven deras fullmagt lyder, och att i så fall kostnaden måtte af Kongl. Maj:t och Kronan medelst statsmedel bestridas. För öfrigt skulle väl, på här ofvan anförda grunder, tillika med kyrkobyggnadsbcrdan, jemväl åtskilligt böra falla af de nya både kronooch kommunalbördor, som, efter både hemmantalsoch ny bevillningsgrund ålagda, snart komma att förorsaka så väl andre löntagare, som prester, betydliga inkräktningar på deras i allmänhet ej för höga löner. Men som motioner derom skulle böra till andra Utskott, än denna, remitteras, och någon annan torde gjort sig betänkt derpå, afstår eller uppskjuter jag dermed, och får blott om remiss af denna motion till Sammansatt Lagoch Ekonomi-Utskott, der enahanda fråga varit vid sednaste riksdagar behandlad, vördsamt anhålla.
Dervid har befunnits att kostnaden för sjösänkningsföretaget uppgår till mycket högre belopp än Herr Majoren Backlund i sitt förslag beräknat, hufvudsakligast till följd deraf att en större höjd, hvarigenom aflopp från sjön Tjurken måste beredas och hvilken Herr Majoren ansett innehålla jord och stenar, befunnits till en icke ringa del bestå af berg, som med betydlig kostnad måste genomsprängas. Det nu af Ingeniören, f. d. Löjtnanten Aug. Lewijn den 2 sistlidne Oktober uppgjorda kostnadsförslag upptager kostnaden för ifrågavarande sjösänkningsföretag till icke mindre än 95,231 Rull12 öre, deraf dock 5,625 R:dr 37 öre beräknats för de verkställda undersökningarne samt jordens uppmätning och taxering, m. m., hvarför Herr Majoren Backlund icke i sitt förslag upptagit något belopp; och har Chefen för Ostra Vägoch Vattenbyggnadsdistriktet Herr Majoren och Riddaren A. Grafström granskat det af Herr Lewijn upprättade kostnadsförslag samt, enligt ett den 3 i denna månad afgifvet utlåtande, nedsatt den beräknade arbetskostnaden med endast 1,484 R:dr, men uteslutit den af Liwijn för undersökningar samt jordens uppmätning och taxering beräknade summa 5,625 R:dr 87 öre, det sednare på den grund att någon kostnad derför icke är upptagen i det primitiva förslaget. Tillökningen i den kostnad, Herr Majoren Backlund beräknat, utgör således, om utgifterna för undersökningar och jordens taxering, m. m., upptagas, 27,976 R:dr 37 öre och, om dessa oundvikliga utgifter afdragas, 22,351 R:dr. Enligt Herr Majoren Backlunds förrättningsinstrument, skola genom ifrågavarande sjösänkning vid pass 2,000 tunnland vattendränkt mark, som i sitt nuvarande skick är äf föga eller intet värde, blifva odlingsbara och således kunna förvandlas till förträfflig äng eller fruktbärande åker; och Herr Majoren Grafström har jemväl i sitt utlåtande intygat att företaget är af stort värde för jordbruket. I följd af Herr Backlunds död har arbetet blifvit instäldt.
Jag frågar Eder, mine Hrr, om Fullm. egt rätt att på annat sätt gå till väga, då flere filialbanker samtidigt anmälde sig för att komma i åtnjutande af förstärkning och full tillgång för de fordrade beloppen ej ansågs finnas. Hvad beträffar Hr Wolffelts anmärkning mot Fullm., att de, genom att anvisa medel af reservfonden till förstärkning af Handelsoch Näringsdiskonten, hade förbisett ett af de ändamål, man med reservfonden åsyftat, och gynnat de större städerna på de mindres bekostnad, så tror jag, att, om Hr Wolffelt som revisor bättre granskat utlåningen från Diskontens olika fonder, han skulle hafva funnit, att en ej obetydlig del af desamma gått till landsorten. Skälet, hvarföre Fullm. ansågo, att en förstärkning åt Handelsoch Näringsdiskont-fonden kunde utgå, ehuru förstärkning till filialbanker vägrades, var, att de till nämnde fond anvisade medel kunde, i händelse Bankens ställning sådant påkallat, inom några fä månader återföras, då deremot de till filialbankerna utgifna medel, såsom lemnade på 10 år, skulle, enl. reghtets föreskrifter, ur reservfonden afföras och ej under något förhållande kunna återfås på miudre än 5 år. Efter härmed slutad öfverläggning blef detta inom., uppå derom framställd propos., lagdt till handlingarne. Hr Printzeuskölds under öfverläggningen framstälda begäran, att ur protokollet matte få utgå den del -af hans första yttrande, 106 Den 11 Januari e. m. sorn hade afseende å en Ledamot af Utsk:t, hvilken emot den nyss afgjorda §:n afgifvit reservation, hlef af It. o. Ad. bifallen. § 20. Lades till handlingarne. § 21. Hr Printzensköld: Ehuru jag måhända ånyo blottställer mig för en skarp tillrättavisning af Frih. Tersmeden, vågar jag doek vördsammast erinra derom, att Utsk:t alls icke uttalat något slags omdöme om den anmärkning, som revisorerna öfver denna punkt afgifvit.
Det språk de inlärde var ett lefvande språk, och i väsendtliga delar öfverensstämmande med deras modersmål. Vid inlärandet af Grekiska språket, användes den enda rätta methoden, eller att först lära sig tala detsamma, och först derefter eller samtidigt lära sig språkets reglor. Eller med andra ord, först huru och sedan kvar för. Att detta sätt, är det rätta för språks inlärande, tror jag icke skaij kunna bestridas. Der naturen 128 Don 17 Oktober. med tydliga ord uttalar sig, der måste man äfven lyda dess anvisning. Brott deremot lemnar (len icke ostraffadt. Huru lär barnet sig i modersmålet? Icke börjar man med att läsa det gramatikaliska oell pardigmata? På den vägen skulle vi troligen aldrig hunnit att hielpligeu tala. Barnet lär sig först alt tala, och först sedan det kan sådant, börjar det med de gramatikaliska reglorna. På sådant satt inliemtade Bomaren sin kunskap uti Grekiskan, och derföre blef äfven denna kunskap hos honom en lefvande, en fruktbärande kunskap. Hos oss kan numera denna method i alside på Latinska språket icke begagnas, emedan dertill dugliga lärare saknas Förmågan att med lätthet tala Latinska språket är numera i hög grad sällspord. Våra fader hade deri en vida större färdighet, just derföre att det under deras skoltid begagnades nära nog, som ett lefvande språk och talölningar deri börjades samtidigt med studiet af grammatikan. Hvilka stora svårigheter möta för inlärandet af ett språk, genom blotta läsandet, torde jag få visa med ett exempel. En af mina akademi kamrater, som i närmare 20 år studerat ett Österländskt språk, förklarade sig ännu icke vara deri så hemmastadd att han fullt obehindradt kunde läsa hvilken författare, som helst. Besinnom 20 år för inhemtande af ett enda språk. Sådant inåste bevisa niet hudens olämplighet. Denna lörvända method är också orsaken dertill, att mången yngling, i stället för a t skörda frukt af tidig undervisning i de gamla språken, deraf blir alldeles förstockad, och ofta för hela sin lefnad oskicklig för hvilket yrke, som helst.
Jag öfverlemnar åt Högh Ståndet, att afgöra, om jag haft rätt, och torde icke behöfva tillägga något i ena eller andra afseendel. Deremot hör jag icke underlåta att vid 10:dé punkten, der Utsk. föreslår en underd. anhållan, det K. M. ville låta i en enda författn. sammanfatta alla föreskrifter med afseende på koleran, eller allt, som rörer såväl de yttre karantänerna, som anstalterna till farsotens hämmande, sedan den inom Riket yppats, göra den erinran, att ett sådant sammanförande vore ganska olämpligt. Allt, sorn rörer de inre åtgärderna mot koleran, kan ganska väl inläggas i författnm om hvad i allmänhet iakttagas bör till smittosamma sjukdomars förekommande och hämmande. Del är icke af ringa vigt, att undvika kolerans serskildta framhållande såsom en framför alla andra vådlig sjukdom, mot hvilken helt andra försigtighetsmått erfordras, än mot hvarje annan. — Det är dock detta, som göres nästan hvarenda söndag, då från predikstolarne i Rikets alla kyrkor upläsas Kungörelser, om än den ena, än den andra stadens förklarande för misstänkt eller smittad af kolera. Enl. min öfvertygelse, upväcker och underhåller man på detta sätt ständigt farhåga för sjukdomen hos allmänheten, hvilken, då den alltjemt hör de utomordentliga försigtighetsmått, som mot sjukdomen vidtagas, äfven alltjemt påminnes om dess vådor. Detta idkeliga upläsandet af Kungörelserne om kolerans utbredning i andra länder borde derföre uphöra; men ännu angelägnare är, att anordningarne mot densamma inom Riket göras så lika med dem, mot andra farsoter, som erfarenheten möjligen medgifver. Låt derföre karantäns-författmn vara en serskild författn. för sig, och låt föreskrifterna, rör:de de inre anordningarne mot koleran, sammansmälta med dem, som afse smittosamma sjukdomar i allmänhet, och man har derigenom tagit ett vigtigt steg till minskande af farhågorna för' sjukdomen, och såmedelst undanröjt en af de väsendlligare anledmne tili vådan deraf.
För ofvanbemälde kanslioch vaktbetjening utgår aflöningen, från innevarande års början, med följande årliga belopp, nemligen: för Sekreteraren med Två tusen fem hundra Riksdaler, för hvardera af de 2:ne Kanslisterne med Ett tusen Riksdaler och för Vaktmästaren med Fem hundra Riksdaler (allt Riksmynt); börande Sekreteraren hos Justitie-ombudsmannen, utan särskild ersättning, jemväl bestrida de göromål, som tillhöra sekreterare-befattningen hos Tryckfrihets-kommittéen. Derest Justitieombudsmannens Sekreterare förut innehar tjenst på rikets stat, skola vid uppbärandet af ofvanberörde aflöning samma vilkor och förbehåll iakttagas, som äro stadgade i afseende på utbetalningen af Justitie-ombudsmans-lönen vid enahanda fall. § (motsvarar 163 §). Till kostnader för Justitie-ombudsmannens embets-resor bör Riksgälds-kontoret, uppå hans reqvisition och emot derför inom hvarje års utgång afgifvande redogörelse, förskottsvis utbetala en summa af Två tusen Riksdaler (Riksmynt). Skulle dessa kostnader under ett eller annat är öfverstiga den dertill sålunda anslagna summa, må till det öfverskjutande kostnads-beloppets godtgörande användas hvad utaf enahanda anslag för de sedan innevarande riksdags början förflutna år möjligen kan vara obegagnadt. För upphandlingen af skrifmaterialier och för andra expenser vid Justitieombudsmannens och Tryckfrihets-kommittéens Expedition bör ett årligt belopp af Fem hundra R:dr (Riksmynt), emot behörig redogörelse, förskottsvis af Riksgäldskontorets medel utanordnas.
Vid öfvervägande af hvad sålunda anmäldt blifvit, har Utskottet funnit Lunds Academies förenämnde ersättningsanspråk vara en rättsfråga, hvilken, ej tillhörande Rikets Ständer att afgöra, må i behörig ordning och efter sig dervid företeende omständigheter kunna utföras; Utskottet anser således ämnet böra ankomma på vederbörande Verks och Auctoriteters handläggning och yttrande, innan detsamma kan blifva föremål för någon Rikets Ständers åtgärd. Utlåtande, angående af Herr Öfversten Carl Silfverskjöld ytterligare sökt ersättning för Accord m. m. H os K. M:t har, uti ansökning, som den i5 nästlidne December blifvit till Utskottet remitterad, Öfversten Carl Silfverskjöld i underdthet anhållit, att som han endast undfått 4,5oo R:dr Banco såsom Accords-ersättning för dess vid v. Engelbrechtenske Regementet innehafde, men vid Pomerns afträdande lemnade Compagnie, för hvilket han uti Accord utgifvit 7000 R:dr Pomm. Courtt samt uti förskjuten Beklädnadskostnad 2000 R:d. nämnde mynt, Öfversten, med fästadt afseende å det lidande och öfrige förluster som honom drabbat samt den skuld han för Statens räkning iråkat, medelst erläggande af högre AccordsSumma än den han erhållit, måtte i Nåder tilldelas den ytterli - Betänkande n. 71 gare ersättning sora honom, i grund af det sålunda uppgifna förhållandet, kunde tillkomma.
Majit ville i nåder bestämma under hvad vilkor den under namn af Jemtlands reserv-medels-kassa bildade fond med dertill anslagna bidrag må till styrelsens öfver den nya allmänna kassan förvaltning öfverlemnas. Med ledning af dessa jemte de i den utfärdade nådiga instruktionen i öfrigt meddelade speciella föreskrifter blef, efter nödiga förberedande åtgärder, provinsen Jemtlands förnyade indelning till rustning och rotering af den dertill nådigst förord - 40 Kungl. Maj\ts Nåd. Proposition, N:o 6i. nade kommission under Sien 1846 och 1847 fullständigt verkställd; hvarefter Kongl. Maj:ts befallningshafvande i länet, såsom kommissionens ordförande., under den 23 Oktober 1847 i underdånighet afgaf, jemte öfverlemnande af kommissionens protokoll och roteringslängderna rn. fl. ärendet rörande handlingar, den i instruktionen anbefallda berättelse om hela roteringsförrättningen och sedermera jemväl utlåtanden öfver de i anledning af förrättningen anförda underdåniga besvär.
Genom den preliminairproposition Herr Grefven och LandtMarskalken sistj framstält, får Friherre Cederström, i händelse den bifalles, äfven sin vilja fram, emedan vi då hafva vår pröfliings-rätt öppen i afseende på LänsNotarierne; och jag hemställer derföre till Friherre Cederström, hvartill den af Herr Friherren nu sist begärde votering, angående det af honom föreslagne tillägg, då skall tjena. Herr Rosenblad: Till tidens vinnande torde det vara nödvändigt, att votera om hela förslaget i afseende på Landsstaterne på en gång, ty i annat fall står det oss öppet att votera särskilt om hvarje Moment, hvarigenom möjligen 35 voteringar kunde uppkomma; och skulle hvarje voteringsproposition blifva lika svår att uppgöra, som den nu förevarande, det vill säga, skulle vi i hvarje fråga komma alt votera om Contra-proposition, kunde 70 voteringar deraf blifva en följd. Likväl får jag tili Friherre Den 29 September. i55 Cederström hemställa, om han ickeskulle vilja afstå från det yrkade tillägget i Japropositionen, och vi särskilt sedermera få votera om LänsNotarierna, då äfven jag med mili röst vill understödja Herr Friherren. Friherre Cederström: Lika med hvad Herr Tham yttrat, finnér jag visserligen, att om Ridderskapet och Adeln i Ja-propositionen framställerpreliminair-frågan, och i Contra-propositionen intager afslag å alla Löne-tUlökningar för LandsStaterne, så vore, i händelse Ja-propositionen vann, frågan sedermera fullkomligen öppen så väl i afseende på öfrige Löne-lillökningar för LandsStaterne, som i afseende på LänsNotarier; men förhållandet blir icke detsamma, om Nej-propositionen vinner. Jag måste derföre yrka en, att jag så må säga, preliminär-votering angående voterings-propositionens behöriga uppställning och innehåll, och vi kunna då icke undgå arne voteringar.
Häraf synes, att kassans utgifter för året ej kunnat med dess kontanta tillgångar bestridas, utan att medel måst henne förskjutas till ett belopp, som, då 296 Ridr 32 sk. 3 rist dragas från 1,816 Ridr 25 sk. 4 rist, utgör 1,519 Ridr 41 sk. 1 rist Banko, hvilka under årets lopp, i mån af behof, lemnades henne af emeriti-kassans kontanta tillgångar, ofvanomförmälde 2,222 Ridr 14 sk. 5 rist Banko. — 271 — Af byggnads-kassans räkenskap för halfåret, som slöts den 31 December 1857, synes, att utgifterna under tiden ej kunnat med de kontanta tillgångarne bestridas, utan att medel måst henne förskjutas till ett belopp, som den 31 December 1857 utgjorde 2,148 R:dr 9 sk. Banko, hvilka kassan efter hand bekom dels af de ofvanberörde 999 R:dr 27 sk. 7 r:st i emeriti-kassän, dels af andra under hand hafvande medel, till dess det här ofvan nämnda lånet, 2,000 R:dr Banko, till emeriti-kassan inbetalades den 31 Oktober 1857, då denna kassa ensam försköt förenämnde 2,148 R:dr 9 sk., så att i denna sistnämnde kassa vid räkenskapstidens slut, den 31 December 1857, i verkligheten ej funnos inne i kontant mer än 1,179 R:dr 10 sk. 6 r:st, men den 1 Januari 1858, då, såsom ofvan blifvit visadt, 1,000 R:dr Banko till byggnads-kassan mot revers utlånades, ej mer än 179 R:dr 10 sk. 6 r:st Banko. Af allt detta torde nu tydligen inhemtas, att, om någon af dessa förhållanden haft någon förmån, sådan tillfallit byggnads-kassan, men ingalunda redogöraren, som blott haft ett förökadt besvär.
Och få Rikets Ständer, jemte anmälan härom, bos E. K. M. i underd. anhålla, att, utan hinder af föreskrifterne uti E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse af den 14 Junii 1826, ifrågavarunde hemman måtte af förmedling fullt komma i åtnjutande, samt att, sedan densamma verkställts och utredt blifvit, till hvad belopp och till hvilka löntagare det gifna anslaget behöfver användas, Rikets Ständer måtte å nästa Riksdag derom erhålla kännedom, på det medlen må bunna såsom ordinarie anslag under sina rätta Titlar å Stat uppföras. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 November 1834- N:o 211. Uppläst och godkästlt hos Ridd. och Adeln den 19 Nov. 1c34* Presle-Standet den 19 Borgare-Ståndet den ig Bonde-Ståndet den 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af åtskillige föreslagne åtgärder till lindring i Rustningsoch Roterings-besväret. (Oecon.-Utsk. N:ris 117, »19 och i33-) S. A. K. Genom åtskillige vid innevarande Riksmöte framställde förslag, 5- syftande lindring uti rustningsoch roterings-besväret, har blifvit hemställdt; att, vid remontering för Skånska Dragon-Regementet, afseende icke måtte fästas å hästarnes färg; att Arméens beklädnads-persedlar måtte i allmänhet undergå förenkling, samt att syner å rotetorp måtte ega rum mindre ofta än hittills i allmänhet varit förhållandet. Vid öfvervägande häraf, hafva Rikets Ständer inhemtat, att, genom Kongl. Förordningen den 11 Maji 1795, blifvit förbudet, att vid Skånska Dragon-Rege nentet remontera med andra än svarta, svartbruna, castanieoch mörkbruna hästar; men enär det otvifvelaktigt är för Rusthållare både svårt och kostsamt alt alltid anskaffa hästar af Expedit iom-Ut sko/tets Förslag lill und.
Redan 1844 och 1845 års RankoUlsk. föreslog R. St., i utlät. N:ris 44 och 56, att hos K. M. i underd:het anhålla om tillsättande af en Komité, att ”undersöka och utreda allmänna penningeställningen och kredit-förhällanderne, samt uprätta förslag til! förbättringar härutinnan”, och sednast församlade Ständer anhöllo i nnderd:het alt ”K. M. läcktes låta utarbeta och framlägga förslag om åtgärders vidtagande, hvarigenom penningerörelsen i landet pä säkrare och mera bestående grunder må kunna ordnas”. Jag delar också den öfvertygelsen att något allvarligt behöfver i detta afseende åtgöras, och att en Komité, sammansatt af ett mindre antal män, med kunskap och erfarenhet i ämnet, skulle bättre kunna utreda frågan, än ett af Trettiosex personer bestående Ulsk. Det är ett mod att klandra de Komitéer, som i åtskilliga frågor varit tillsatta ; och det är sannt att stora resultater ej omedelbart vunnits af deras arbeten. Slen felet, månne det har varit deras? Att de lemnat R. St. många nyttiga uplysningar och framlagt många goda förslag, lärer svårligen kunna nekas. Flere af de grundsatser, som uttalades af den är 1822 tillsatta Finans-komitéen, blelvo dä ansedda för nyhetsmakeri, men hafva småningom under dessa trettio är dels blifvit förstådda, dels efterföljda. Besagde Komité ansåg nödvändigt att tillvägabringa realisation efter då gällande kurs: det skedde tolf år sednare. Den föreslog alt de intecknade skulderna skulle regleras genom Hypotheks-föreningar: — dermed lia vi nu kommit oss åstad, ehuru ej med den ändamålsenligare utgångspunkt, nemi. alt börja med en för hela riket gemensam, som Komitéen hade velat. Den föreslog vidare att lånebanken skulle inbjuda enskilde medborgare till deltagande genom aktieteckning: riktigheten af denna grundsats börjar nu mer och mer alt erkännas. Med ledning af den erfarenhet, som på dessa trettio år vunnits, skulle tvifvelsutan en Komité nu kunna upställa vida ändamålsenligare förslager, än vi, med all högaktning för BankoUtsk:s
Funna ordnaö, få att ten närmare öfmerenöjFämde med det allmänna^ fordringar, .Kongl. 9Jiaj:t tarf# teS anbefalla en unterföFning, för att utröna, bttrumida, utan [Rotarnes ptterli# gare betungande, en ändamålSenltgare beFlätnad för [Båtsmännen (Fulle Funna införas, farnt federmera låta ett derpå gruntatt förjlag SFtFetS näfl derefter fammanträdante ©tänder förelägga; få f>ar .Kongl. 3ftaj:t, under den 9 ?>iooember fifflidet år, täcbts till .Of aflåta upprättadt förjlag om [BåtSmanSbeFlädnadenS öfmertagande af bronan, emot mifj afgift af Dviift# od) Dvotel>ållarne famt årligt ©tatsan jlag; oct> bafme <3Bi, i anledning tjär af, för mår del metgifmit: att 1*' ' 5 t ©taten ntå öfrocrtaga bejtpcct rneb anf!aftningen af ben egentliga SSåtömanöbe» Bläbnaben, men att fRufl* odj Dvotcf^dllarne, f^äöanefter forn hittills, lemna fina SSåtSmän fFjoctor, firumpor oct) jFor famt BappfäcB; att fonttafter i fåbant af* fecnDe må ingåö rneb SRuft* och 3votehållarne, rneb tafttaganbe berraib, att pluta* liteten af fyroarje Dioteö belegare, beräBttabe efter hroarö och enS anbel 1Dvotett, eget härutinnan beftämma; boet att bejla fotttrafter gälla enbaff få länge bet för $3åtömanébefläbnaben etfotbetliga anjlag af ©taten fortfar, men att, om bet
411 der blifvit föreslaget, det mätte ifrågavarande Kongl. Kungörelse erhålla sådant förtydligande, att med orden “andra extra förrättningar'1 skall förstås all annan, utom ordinarie ting och väg-svner, redan förekommande eller möjligen framdeles blifvande förrättning, der Nämndemäns eller Fjerdingsmans ijenste-biträde äskas. Och som det synes vara med billighet öfverensstämmande, att Nämndemän och Fjerdingsman undfå reseoch traktaments-ersätlning för deras inställelse vid dem åliggande extra förrättningar, men Rikets Ständer icke äro i tillfälle att med erforderlig noggrannhet antyda alla de förrättningar, hvilka äro till extra hänförliga, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. K. M:t täcktes, efter ärendets behöriga utredning, till Rikets näst sammanträdande Ständer göra nådig framställning om och i hvilka fäll reseoch traktaments-ersättning må tillerkännas Nämndemän och Fjerdingsman för extra förrättningar i Kronans ärenden. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 21 Okt. 1857. Presle-ståndet den 24 —■ — Borgare-ståndet den 84 Bonde-ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning aj Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ■understöd af allmänna medel för uppehållande af gästgif veri vid Malmagens by i Jemtlands län. (Statssamt Allm. Besvärso. Ekou.-Utsk:s Uti:de N:o 28.) S. A. K.