Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att ett sådant behandlingssätt af frågan vöre stridande emot den hittills gällande praxis; men, i fall Ståndet önskade, att man skulle så tillvägagå, som Hr v. Troil föreslagit, och de tvenne ledamöter, hvilka yrkat sina meningar till contrapropostr, det medgåfve, funné H. Ex. ej något hinder deremot uti lagarna. Frih. Stjernstedt, Theodor: Jag tror, att det behandlingssätt med de olika förslagen, som Hr v. Troil föreslagit, är bestämdt stridande mot grundlagen, som säger, att man först skall votera om contrapropostn. Ilr Rosenblad: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att om vi afvika från praxis, skulle det gifva en bestämd öfvervigt ät ja-propos:n, hvilken mången skulle vara benägen att bifalla, för att undslippa en ny votering. Jag kan således, såsom motståndare, ej de bon gre' medgifva ett sådant förfarande. Gr. Frölich: Jag tror det skall blifva svårt att uppleta den § i grundlagen, som skulle förbjuda oss företaga 3)8 Den i’] Mars f. m. den votering, Hr v. Troil föreslog; inen då Hr Rosenblad motsatt sig denna method, lära vi böra votera om contrapropostn. Jag vill dock härvid erinra, att Hr Rosenblad kan lika lätt blifva tappande vid denna votering om contrapropostn. Hr Hjärne, Harald: Ännu är ej propus framställd till antagande af Hrr Stråles eller Rosenblads förslag till contrapropostn. Om en sådan framställes, torde svaret blifva så bestämdt, alt man ej behöfver votera. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att Hr Rosenblads förslag borde blifva contrapropos:». Ropades starka nej, blandade med ja. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja. Hr Rosenblad:
Afgår exportpremien till den 1 Juli 1854 , v B 0: 11 - Återstod: sk. b:ko 11: 1 >— FSrsåldt i Götheborg till 18 sk. rgs skulle således bolaget ej hafva störn* Trust än nätt och jemt, exportpremien 11 rst b:ko eller circa 1 sk. 4 rst rgs pr %, d. v. s. fyra skilling ar utta rst (s:gr 4: 8} mindre vinst pr %, än era bolaget till 19 sk. försålde sin tillverkning i Norrige; — hvaremot Götheborgs raffioadörer vid förBaJjningen af sitt toppsocker på stället till 18 sk., på sätt kalkylen N:o. 2 ådagalägger, hafva en vinst utöfver Hamburger-raffinadörernes profit af 3 sk. rgs pr S. Besiltnings-Ulskoltels Memorial, Ti. o 28. 21 Nedgfnge priset till 17 sk. 6 rst, så blefve bolagets vinst vid tillverkningens realiserande i Götheborg nedsatt till 10 rst rgs pr U, då Götheborgs raffinadörer ännu vid 17> sk. pris skulle hafva en vinst af 2 sk. 6 rst; och nedginge priset än ytterligare till 17 sk. så blefve bolagets hela vinst reducerad till 4 rst rgs, hvaremot Götheborgs-raUinadörcrnes vinst vid detta pris ännu vore 2 sk. rgs utöfver Ilajuburger-raffiuadöreus profit Kalkyl N:o 4,J. öfver de afgifler oc/i" kostnader, sorn belasta 1 % af Fredrikshall» raffinad»*- ris toppsocker, infördt till Götheborg intill den 1 Juli 1854. Införselstull, hälften af det i tulltaxan stadgade belopp .
Oxenstjerna har mycket rätt deruti, att lltsk:t på enskild väg erhållit uppgifter om inköpspriset för de historiska arbeten, som under de sednaste 5 åren utkommit i landet, men deremot måste jag protestera mot Gr:ns påstående, att dessa uppgifter kommit Utsk:t tillhanda på ett besynnerligt sätt Dessa uppgifter hafva nemligen på det mest vanliga sätt blifvit mig lemnade af en ledamot af detta hus och hafva derefter af mig blifvit aflemnade till Utskits Sekreterare, på det att de skulle vara tillgängliga vid ärendets afgörande. Då, enligt berörda uppgifter, icke mera än 150 rdr erfordrades för uppköp af sådane böcker, som böra förvaras i Riksarkivet, ansåg Utskd lämpligast, att denna summa utginge af expensmedlen å Hufvudtiteln och afslog derföre Hofpredikanten Wahrenbergs motion. Jag förmodar, att kommande riksdags Stats-Utsk., som utan tvifvel från K. M. får mottaga Propos. i ämnet, skall villigt tillstyrka Representationen att bevilja det lör Riksarkivet erforderliga anslag. Frih. von Schulzenheim, David: Utsk:ts motivering för sitt afslag å Hofpred. Wahrenbergs motion är, enl. min åsigt, särdeles ofullständig; och jag har derföre anskaffat följande intyg, hvilket jag anhåller få uppläsa: »På begäran meddelas, att den från Riksarkivet till K. M:t inlemnade underd. framställning om ett årligt anslag af 600 rdr för inköp af böcker och skrifter till Riksarkivet, för den händelse, att dess urgamla rätt till tryckexemplar skulle detsamma frångå, grundas till siffran på en beräkning, som är uppgjord efter bibliografiska katalogerna för sednare åren och deri uppgifna pris, med inberäkning af inbindningskostnader. Stockholm den 21 April, J. J. Nordström. Likheten med originalet intyga, Stockholm som ofvan. J. R. Westin. J. E. Ekelundh.»
Då en förlikning med Åklagaren träffas, skall så tillgå, att, utom mutan, som i stället för böter, honom gifves, fästes dervid det villkor, att den, som härmed skall undslippa, jemväl måste i sitt ställe angifva 2:ne andra personer, som varit öfverlastade, eller minuterat Brännvin, och skaffa vittnen till deras öfvertygande. På detta sätt drifver Åklagaren sin näring oafbrutit, under det flere krögare i trakten befordra fylleriet, och utgöra dessutom till honom viss årlig eller månadtlig skatt, som till och med till belopp är allmänt känd, fastän allt icke kan i bevis ledas. Oförsyntheten har till och med gått så långt, att den, som ena stunden varit tilltalad, har ännu, innan hans sak blifvit Lagligen afslutad, uppträdt såsom vittne emot en annan angifven, och förklarat sig i Actors närvaro för ojäfvig, och hade nära fått vittna, om han ej af Domaren blifvit igenkänd och, såsom Åklagarens vederpart, afvisad. Handlin gar finnas, sorn utvisa detta förhållande, likasom att bland de mångfalldiga vittnen, som besvärats till Tings, der de Lagligen icke kunnat tilldömas ersättning, varit den tilltalades Moder, Faster, Svåger, o. s. v., hvilka alldrig kunnat få vittna, och således onödigt blifvit besvärade med inställelse. Att Domares och LänsStyrelsers tid med dessa mål ansenligen upptages, är lätt Den 11 November e. m. 347 att förstå. Vid HäradsRätterne hafva de utgjort ungefär -^del af målens antal, och jag vet, alt vid HofRätten, ett likartadt förhållande inträffat; men ej nog härmed; sjelfva Ämbetsmännen antastas och göras jäfvige, hvarigenom de ej kunna mota framfärden af anklagelserne; och hvilka åtal kan ej en sådan Åklagare, med tillgång på sålunda beredda och kända vittnen, våga. Landshöfdingen i Länet har länge varit jäfvig att såsom dömande befatta sig med något, som rört den omförmäldte åklagaren.
Javans barn äro: Elisa, Tharsisa, Chittim, Dodam, Dodanim. Hams barn äro: Chus, Mizraim, Phut, Canaan. Men Chus barn äro desse: Seda, Havila, Sabtha, Raema, Sabtecha, Raema barn äro: Seba och Dedan. Men Chus födde Nimrod. Han begynte vara väldig på jordene. Mizraim födde Ludim, Anamim, Lehabim, Naphthuhim, Patrusim, Casluhim; af hvilkom utkomne äro de Philistim och Caphthorim. Men Canaan födde Zidon, sin första son, och Heth, Jebusi, Emori, Girgasi, Hivi, Arki, Sini, Arvadi, Zemari och Hamathi. Sems barn äro desse: Elam, Assur, Arphachsad, Lud, Aram, Uz, Hul, Gether och Maseeh. Men Arphachsad födde Salah; Salah födde Eber. Men Eber vordo födde två söner; den ene het Peleg, derföre, att i hans tid vardt landet deladt; och hans broder het Jaketan. Jaketan födde Almodad, Saleph, Hazarmaveth, Jarah, Hadoram, Usal, Dikela, Ebal, Abimael, Seba, Ophir, Havila och Jobab. Desse äro alle Jaketans barn. Sem, Arphachsad, Salah, Eber, Peleg, Regu, Serug, Nahor, Tharah, Abram, det är Abraham. Men Abrahams barn äro: Isaac och Ismael. Detta är deras ätter: den förste Ismaels son Nebajoth; Kedar, Adbeel, Mibsam, Misma, Duma, Massa, Hadad, Thema, Jethur, Naphis, Kedma. Desse äro Ismaels barn. Men Keturas barn, Abrahams frillos: hon födde Simran, Jaksan, Medan, Midian, Jisbak, Suah. Och Jaksans barn äro: Seba och Dedan.
Men denna anmärkning förföll, dä Herr Grefwe» och Landt-Marskalken paminte ak Kongl» Maj:t i detta krorocoll; Utdrag uttryckligen lätit Utsätta wilkoret af laga förfall» rz§ I anledning af nyst tagna beslut, anmodade Hans Hxcellsiics Herr Grefwe» och Landt-Marskalken Andra och Tredje Claszerna af Ridderskapet och Adeln at hwardera pä sic särskilldta Samlingsrum sammanträda i eftermiddag klockan fyra, för at hwardera wäija kwänne nya LIe5l„rsr i hwarjamce första Clastens Herrar LIcQorer anmodades at äfwen i eftermiddag utfe nya Utskotts Ledamöter i Grefwarna karleus och klsrmaatons ställe. Friherre Vria ^obsnslon, fragade, VM, sedan nye kleLlorer blifwit walde, de sörre, hwilke Nu äro fränwarande, förlorat sin rätt at wara LIeQorer? Beswaradcs med Ja. Friherre kkssrts, bians, anhöll at i dag fa kala i et ämne som tre weckor legat pa bordet, nämligen om Instruktion för Bewillnings-Utskottet' och i händelse det honom ej nu bcwilljadeö, begärte han at Herr Grefven och Landt - Marskalken räcktes et särskilldt klsnum för detta öfwerläggnings - ämne utsätta. Hans Lxcallence Herr Grefwen och Lan dr» Marskalken yttrade sig wara sinnad at företaga de hwilande mål i den ordning de blifwit laggda - pä bordet, men wille nu först för Höglostige Ridderskai pet och Adeln läka uplasa det i dag ifrän det Hederwarda Bonde-Ständer ankomna krorocolls Utdrag, sa lydande: Utdrag af ?roroeol/er, hållet hos det Hederwärda Bonde-Stan-et i lTlorrköping -en 2Z.
I afseende åter å vilkoren för dessa anslags utgående, anser Utskottet dem böra bestämmas lika med hvad vid sistlidne Riksdag föreskrefs, med undantag dock af det för Gottland, hvarest, i följd af det olika egendomsvärdet emot i det öfriga Sverige och andra förekommande serskildta omständigheter, en egendom äfven af mindre värde än 20,000 R:dr torde kunna blifva för ändamålet tillfyllestgörande, hvarföre Utskottet tillstyrker, att för den lägre Landtbruks-skolan, som på Gottland kan inrättas, , anslaget må utgå, utan annat vilkor, än att Länets in - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 3g. vånare till Skolan anskaffa en sådan egendom, som af Kongl. Majit pröfvas tjenlig för det afsedda behofvet. 8:0 Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-?iäringar. a) I anledning af Svenska Trädgårdsföreningens underdåniga anhållan om anslag till understöd för Föreningens Elev-skola oell till spridande af frukt-träd och andra nyttiga växter, har Kongl. Majit äskat ett årligt anslag för detta ändamål af i333 Ridr 16 sk. Uti närheten af hufvudstaden linnas redan tvänne undervisnings-anstalter för trädgårdsmästares bildande, nemligen en vid Landtbruks-Academiens Experimentalfält och en vid den så kallade Bergianska trädgården, vid hvilken sednare, under Vetenskaps-Academiens inseende varande, inrättning är anställd, utom trädgårdsmästaren, en serskild Professor med boställe och lön, och då således tillfälle för undervisning i trädgårdsodling redan förefinnes utan Statens biträde, och anslag för ett dylikt föremål till disposition al ett enskildt sällskap icke synes böra ega rum, har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka beviljandet af ofvanberörde 1333 Ridr 16 sk. b) Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, har Friherre Raab, A. C., yrkat, det Rikets
Utskotten medgifva väl, att under första nyheten af Lagens tillvarelse* allmänheten möjligen kan blifva lockad, att deltaga i spelet om de fastigheter sOni först till detta försäljningssätt upplåtas* LagUtskotets Betdnkandm, beli att följaktligen deras egare kunna komma att röna någon fördel af Lagen; men Utskotten ärö demi fot fullt öfvertygade, att delina lättade utväg till afsättning icke kan hafva bestånd, Och Utskotten tro således det ické Vara skäl, ait förberedande af.ten endast tcrnporair förinåii för en del af deii skuldsatte allmänheten, rubba den ordning, som för köp ocb försäljning äf fast Egendom hittills fegt runi; och dymedelst, visserligen till föga båtnad för det allmänna, jemväl rubba den hos allmänheten hh inplähfade till ordning, flit och arbetsamhet ledande tanka, att en fast och varaktig timlig lycka endast genom dessa egeiiskaper kan förvarfvas. Skulle åter så hända; ätt detta försäljningsrätt mera allmänt kommé att begagnas; vore eii svår oeconöinisk olägenhet deraf att befara; i thy, att Nationens en gång väckta beli ständigt underhållna bog för deltagande i Lotteri-spel å fastighet ovilkorligen försvårade, och slutligen alldeles komme att utestänga allt annat försäljningssätt af fast Egendom; hvaraf de menligaSté följder för Jordbruket, odlingsföretäg och ällmänt välstånd skulle uppstå; enär det lärer kunna för säkert antagas, ätt Fastighéterne merendels blefve vanvårdade ifrån den stund de å Lotterispel utbjödos och intilldess de åfträddes åt den vinnande, hvilken ej sällan, utah ihedel att bruka den Egendom slumpen LagVtskoHets BttÅtikanieH, gifvit honora, torde åter få bortspela densamma.
Jag har visserligen ej skäl att förmoda, det förhållandet här ej är så, ty jag vet ej hvad som skulle förmå bolaget att ej tycka om en sådan afskrifning. Jag har hvarken rättighet eller lust att betvifla hvad Hr Aminoff nu sagt; men den rätta formen härför är väl, alt den som disponerar kanalen, d. v. s. bolaget, skall begära denna afskrifning, och dä det beror på Hr Aminoff, såsom ordf. i kanaldirektionen, att tillvägabringa en sådan anhållan å bolagets sida till nästa år, så ser jag ej att någon olycka kan hända bolaget genom delta ärendes uppskjutande, hvarföre jag anhåller för denna gången om bifall till betänk. Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle BankoUtsk:s utlåt. N:o 43, ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter Hr Landtm, lillkännagaf, alt han funnit ja härvid hafva varit öfvervägande. Hr Aminoff begärde votering, men sedan till följe deraf voterings-propos. blifvit författad och uppläst, anmälde sig och yttrade : Hr Aminoff: Då jag ej kan vara obenägen att efterkomma de öfrige värde ledamölernes yttrade åstundan, att fortsätta 156 Den 12 April c. m. öfverläggningarna om tle ämnen som för dagen återslå, så vill jag afstå från milt yrkande af votering. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt, sedan Hr Aminoff återkallat sin begäran om votering, BankoUtsk:s utlåt. N:o 43 vore af R. o. Ad. bifallet. BankoUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 44, i anledn. af K. M:s nåd. propos. ang:de beviljande af kredilivrätl ä R. Sl:s bank för Stockholms stads drätsel-kommission, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt, på begäran af Frihrne Palmstjerna, Carl Otto, och Åkerhjelm, Joli. Carl.
I anledning häraf, får jag till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke remissen till StatsUtskottet måtte beviljas; samt hos Herr Grefven och Landt-Marskalken anhålla om förnyad proposition derå» Friherre Cederström, Jacob: Grefve De Ja Gardie har förekommit mig uti hvad jag ämnade yttra; jag får blott tillägga att 4g §. Riksdagsordningen ej lemnar någon tvekan Öirigs huru härmed förfaras bör. Den 18 Februarii. 6o3 Herr Hjerta, Gustaf t Jag tror att dil Riksdagsordningen så besfämdt afgör, huru med remiss af motioner förhållas, vore det tid att återgå till det lugn, som ägnar våra Öfverlåggningar. Mine Herrar! ämnet är ju ej vigtigare, ån blott att afgöra, huruvida till Riksens Ständers Statsutskott skall öfverlemnas att utreda den frågan: om vi under en Riksdag, och mårken: under denna Riksdag, då vi hafva så mycket att utarbeta tillsammans, äfven skola sammankomma, för att åta; och resultatet lärer ej vara svårt att förutse. Herr von Hartmansdorff; I fall samma föreskrifter skola gälla för den ena som för den andra Ledamoten af detta Stånd, så tror jag att den af Herr Grefve von Platen väckte motion, utan vidare åtgärd kan förfalla. Jag påminner mig och Ridderskapet och Adeln lärer äfven göra det, att en af mig straxt i början af Riksdagen väckt fråga om en resumé af förslagen uti de fiån Utskotten inkommande Retånkanden, blef utan remiss, förklarad böra förfalla. Kunde detta hända mig, så förmodar jag, att detsamma kan hända hvilken annan Ledamot sorn hålst, i afseende på hans motioner. Friherre Boije'. För att afleda från Rid. derskapet och Adeln tillmålet, att hafva i lika sak, handlat olika, torde jag böra erinra om den skillnad som år emellan den, af Herr von Hartmansdorff åberopade saken, och den nu förevarande.
Camelotte, se Väfnader. 1* Bevillnings-Utskotlels Förslag lill Tulltaxa. Tullvärde* Qvantitet för Tultbcräkn. Införsel-! ull. U l försel-tull CANEL, CÅNF.L-KNOPP och CASI 12 — SIA LIGNEA I sk alp. I 1 6 16 — Metall COEFFURER och FRUNTIMMERSHATTAR, ej specificerade I IOO skålp. R:dr v. 4 1 5o 4 COMPASSER . • IOO R:dr v. 2D t F ri a i CONFITURER I skålp. r 16 f Canel-knopp, se Canel. Canoncr, se Jern. Garmin, st Färger. Carotte, se Tobak. Cassia Lignea, se Canel. Cattun, se Väfnader af Bomull. Chagrin-skinn, se Läder. Chartor, se Böcker. Cheniller, se Fransar. Chrystallarbeten, se Glas, ej specif. Chry stalli Tartari, se Vinsten, renad. B ev i lini ngs-Ut skottets För slån till Tulltaxa, 7 T ullvärde. 23 23 36 24 COPAL CORALLER, äkta oarbetade . , arbetade , . COR JANDER CORINTER DADLAR DEGORATIONER, PLATEAUER, med tillbehör, samt ORNAMENTER, ej specificerade DEGLAR DREF DREFMAT, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget tågvirke . DRICKA, PORTER, ÖL och andra slag Bouteillerne förtullas serskildt, enl, art. GLAS. DUN, alla slag F.MATL, i massa ENBÄR ENBÄRSMOS ETUIS med tillbehör af sammansatte eller ej specificerade ämnen FARTYG: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL lAHNHUKBlB IR®KSKMPÅHaMBHS vin Laetima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841. TIONDE SAMLINGEN.
Sedan under loppet af är 1841 materialier blifwit upphandlade, samt derefter instrumentalier förfärdigade och andra förberedande ätgärder för sjelfwa arbetet widtagna, hafwa under de twänne päföljande ären 1,850 kubikfamnar jord blifwit utgräfva, 494 kubikfamnar sten sprängde, 400 kubikfamnar murning werkställd, och 9,904 qvadratfot sten huggen, till hwilka arbeten anwändts 74,864 dagswerken, deraf 47,687 af krono arbetskarlar; och har i allmänhet den fastställda arbetsplanen för hwarje är blifwit uppfylld, sä att all anledning ar, icke allenast att arbetet stall blifwa ändamälSenligt utfördt, utan äfwen att anslagen icke blifwa öfwerstridna. Flottan har efter hand tillegnat sig de nyare tiders uppfinningar, -hwilka för sjöwapner warit af nytta, och har äfwen, till inhemtande af nödiga upplysningar om främmande länders framsteg i de till sjökrigstjensten hörande delar, utfändt kunnige Officerare, hwilka wid sin hemkomst lemnat tillfyllestgörande bested i de ämnen, som förekommit, utom det att yngre Sjö-Officerare blifwit uppmuntrade med rese-stipendier att i utländsta mariner förwärfwa erfarenhet och kunstaper, af hwilka fäderneslandet i en framtid kommer att störda nytta. Bland senare tiders uppfinningar hafwa bombkanonerne och fartygsbyggnaden af jern i främsta rummet fästat uppmärksamheten; och sedan Rikets Ständer wid sista Riksdag för bombkanoners anskaffning anwisat ett belopp af 40,000 R:dr B:ko, hafwa trettio sädana kanoner af 7 tums kaliber och 6 st. af 60-pundig kaliber, jemte nödiga projektiler och brandrör, blifwit upphandlade; warande af Kongl. 23 Maj:t i Räder anbefaldt, att försök till anskaffande af jernfartyg stola göras medelst byggnad af twenne Chefsfartyg.
Rikets Lagstiftare utmärkte då enhälligt den öfvertygelse, att ifrågavarande Canal-lnrärtning utgjorde ett stort Nationelt företag, och dessa Lagstiftare, som i det öfriga ådagalagt så mycken rådighet och själskraft , borde väl icke eller i detta fall misstänkas, för mindre försigtighet eller oklok beräkning. Deri g FebruariU >95 Af denna anledning frambar en och hvar sitt offer på Fäderneslandets Altare; och det Bolag, sorn ville befrämjas, tecknades öfver all förmodan. Örn det sedermera visat Sig att detta foretag öfverstiga den påräknade förmågan; otti häruti, sorn i alla andra mänskliga Handlingar, missräkningar ägt rum, egenteligen föranledde af oväntade händelser och stigande Varupris; så hafva ock Riksens Ständer deremot kommit Bolaget till undsättning, och derigenom ännu mera bekräftat Actie-ägarne i deras öfvertygelse, om Arbetets redbarhet och nytta: — Att nu återkalla detta understöd, att afbryta ett Arbete, som redan ined så mycken omsorg och si betydelig kostnad blifvit fortsatt, vöre eftet min tanka, skadeligt för det Allmänna förtroendet, tili och med menligt för Rikets an« seende» Att jordens odling och Näringarnes uppkomst befordras af lättare afsättnings-tillfälle, är redan sagt och lärer knappt kunna veder* läggas; —* att de penningar, som på CanalArbetet blifvit använde, icke gått utur Riket, utan utbredt sig innom Landet, för att sluteligen återvända till Skattkammaren, lärer varå lika ostridigt, som att ingen egenrelig förlust derigenom blifvit Staten tillskyndad — Huru Jnkomsterne af Canalen, då den blir färdig* komma att förhålla sig till dem, som varit, uppgifne, kan väl icke på förhand med någon JDen 9 Felruarii. visshet afgoras; och för min del tror jag, att vinsten mindre än Fosterlandskänslan ingått i första beräkningen. Den önskan torde dock icke vara obillig, att så vidt möjligt är, fredas ifrån förlusten af sin Egendom, och att få trvgga sig vid de högtidliga försäkringar, som grundlagt både första deltagandet och sednare tillskott.
Embetsmän till ansvar för uppenbara handlingar emot RegeringsFormens 420 Den 22 April e. m, och Lagarnes föreskrift, och sättet att be* döma, huruvida StatsRådets Ledamöter och StatsSecreterarne iagttagit Rikets sannskyldiga nytta, samt med oväld, nit, skicklighet och drift sine förtroende Embeten utöfvat. I förra fallet tillhör detConstitutiongUtskottet ensamt att ställa dem under tilltal inför RiksRättj men i sednare fallet hafva endast Riksens Ständer och icke ConstitutionsUtskottet, beslutande Rätten. Det föresågs att desse Embetsman, utan att göra sig skyldige till egenteligt Laga ansvar, möjeligen knnna vara på sina upphöjda platsar, mindre verksamma och mindre nitiska i utöfningen af deras kall; och för sådane samt flere uppräknade händelser, hafva Stånderne rättigheten sig förvarad, att hos Konungen i underdånighet begära deras endtledigande, ehvad anmärkningen som dertill föranledt, blifvit gjord af Constitutionseller andre Utskott, eller i Ständernas Plena. I fråga om upptäckande och beifrande af uppenbara lagbrott, kan någon underlåtenhet af ett ConstitutionsUtskott, icke såsom möjelig föreställas; men ett misstag af Utskottets pluralité kunde snarare inträffa , i afseende på opinionen, huruvida det genom de högre förtroende Embeten åsyftade allmänna gagn, blifvit af innehafvarne befordradt eller icke. Någon motsägelse i grundsats eller uttryck synes således icke eller i detta Grundlagsställe, äga rum. Erfarenheten vid de flere Riksdagar som förflutit, sedan denna grundlag blef antagen, har visat, att Riksens Höglofl. Ständer aldrig sökt missbruka en sådan deras opinionsrätt, hvilken otvifvelagtigt blott Den 22 April c. 421 i högsta behof skall begagnas af en nationalrepresentation, hvars urgamla tillgifvenhet för sanning, ära och rätt, utgöra ett säkert värn mot alla åtgärder, som kunde leda till oskyldige medborgares förfång.