Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A. mera innerlighet, fru E. mera bohémienne-artad passion. Den senare understödes deri ypperligt af sin af naturen ganska rikt utrustade stämma med dess harmoniskt vältonande klarinettklang. Hr Janxon har i Gigotis rol visat, att han är en af — ej blott Operans utan hela k. teaterns bäste skådespelare, och det till och med när det gäller en tragisk verkan. Man tänke blott på hans stora scen med sin gamle husbonde, der han slites mellan kärleken till denne och hänförelsen för sin » konst »; hvilken blandning af1 naiv lustighet, innerlig känsla, komisk artisthögfard och trofast till-gifvenhet, sannerligen en tragi-komisk framställning af högsta värde, något h la Johannes Brun, som också kan konsten att locka fram tåren i ögat på samma gång han sysselsätter skrattmusklerna. För öfrigt bidrager också hr Lundquist på sitt sätt till denna komiska operas komik. Man har mycket klandrat k. teaterstyrelsen att icke hr Forstén fatt Badutos parti, och styrelsen har svarat, att hr F. hölle på att lära sig Werner, trumpetaren från Zäkkingen, och således omöjligt kunde ha tid med » Diamantkorset ». Hr Lange saknas uppenbarligen ännu. De tre, fyra baritoner, som skulle ersatta honom, törs man ej släppa fram annat än i småroler, tor öfrigt är det hr Lundquist och hr Forstén. Alltså, hr Lundquist är och förblir Ba4uto. Nåja, man far ta? sakerna som de äro. Visst kan väl hr L. passera som atlet, en något solid en, forstås, och deijemte, enligt Gigoti, kan han ju tänkas aagere Hercule ». Deremot måste man hos åskådaren förutsätta ovanligt stor fantasi, då hr L. sages skola » dansa som Zephyr » och allra äfventyrligast ter sig väl föreställningen om att hr L. » med grande élégance » kal gå på alle fire » dock — detta händer icke på scenen, hr L. och hans åskådare till stor båtnad, ehuru operans komiska effekt natur-ligtvis derigeuom skulle ökas i hög grad, ja, i betänkligt hög grad.
— Spanar, Ribbor, alla slag af mindre tjocklek än 5 tum, 5. 5o. — Spiror, alla slag, ej under 5 tums diameter, 8 tum från Storändan, 10. 3o. — Runda träd af mindre tjocklek. 5. 5o. — Splittboltz af Furu, io. 5. — Staf oell Klapperholtz, io. 5. — Stolträds-ämnen, io. 5. ■— Sågblockar, minst ii alnar i längden oell 12 tums diameter i lillandan, 5. ioo. ■ derunder, 5. 200. — Tak rännor, 5* 20» — Timmer af Furu eller Gran, som icke kan anses för Bjelkar, Sparrar, Spiror eller Sågblockar, otillliugget, 5. So. tillhugget, 10. •— Trädskor, 10. 3, — Trädskedar, I. — Tunnbottnar och Tunnstöfrar, buggne eller klyfnc af Ek eller Bok, L, So. 5, — Tunnbottnar af Furu och Gran, 5o. 5. —• — Sågade, r —^af Ek, 5o, 5. af Bok, So. 5. af Furu och Gran, 5o. 5. — Årträd eller ämnen till åror, 5, 3o. - 58 - Trädvirke. •— arbetadt alia slag, ej speci fieradt, L, V. Trädkol, se kol. Tröjor. Mans och Qvins större eller mindre, se kläder. Tumoch Rojstockar L, V, Tutanegs, se Metall. Tutia, se Nicht. Tvål, ordinär alla slag, — Parfumerad eller Savonettcr, L. V. Tyger, alla slag, se väfnader. Tyll, se spetsar. Tågvirke. — nytt, L. V. sådant, hvarmed Svenska fartyg varit tvungue sig förse på Utrikes orter, V. — Brukbart af förolyckade främmande fartyg, se Inventarier. — Gammalt Sönderhugget, se drefmat. Täcken af Bomull och Siden , L, V. — af alla andra namn och slag, L, V.
St. inkomma med ny propos. om Statsverkets tillstånd och behof. Det blefve följden. Jag anhåller om afslag på den begärda remissen. Hr Printzensköld: Jag ber om ursäkt att jag ytterligare uptager R. o. Ad:s tid. Gr. Sparres försvar för den åsigt, han yttrat kan jag icke gilla. Jag uprepar ännu en gång, att våra förfäder eller de generationer, ' som lefvat före oss, icke kunna antagas hafva mindre un vi, saknat förmåga både att tolka och att tillämpa lagarna; och jag betraktar det lill och med såsom en förmätenhet, att tro, det den nuvar. generationen äger större skarpsinnighet, för att gifva åt den bestående lagen en tydning, som skulle vara riktigare, än den som under en förfluten tid gjort sig gällande. Att det varit grundiagssliflarnes mening att, på sätt Frih. Raab uplyst ett lustrum borde skilja riksdagarne från hvarandra, det visar ordalydelsen af Riksd.Ordms 2 §, sådan denna antogs vid 1810 års riksdag, emedan den då uttryckligen innehöll alt 5 år skulle förflyta från den föreg:de riksdagens slut innan den följande tog sin början. Nu tyckte Const.Utsk. vid 1815 års riksdag att uttrycket ”det R. St. skola hvart femte år sammanträda,” var bättre än den term, som i den först antagna grundlagen var införde R. St. läto förleda sig alt godkänna den föreslagna ändringen, hvarigenom vi i grundlagens nu varande ordalydelse beklagligtvis fått en otydlighet, som i den förra icke förefanns, och det är denna otydlighet, som föranleder till tvisten huruvida perioden hvart tredje år skall räknas från riksdagens början eller från dess slut. Om nu, för att upställa ett exempel något annorlunda än som skett i mitt förra yttrande, innevar. riksdag börjat d. 2 Jan. 1850, så skulle man förgäfves invända, alt icke tiden af hvart tredje år blifvit iakttagen, om nästa riksdag, såsom Gr.
En piga kippade in i studerkammaren och erhöll befallning, att tillsäga stalldrängen, att han skyndsamt skulle spänna för kareten. Så skedde, och prosten reste ensam ut genom gårdsgrinden; ingen visste hvart. Men prosten visste, hvart han for. Efter ett par timmars maklig färd, steg han af vid gästgifvaregården i socknen, der Lars Månssons enka, redan längesedan omgift, lefde i allsköns ro och välstånd. Han träder in i den snygga stugan, helsar på mor Maja, hvilken tycktes något förlägen vid ett så oväntadt besök. Det låg något i prostens blick, som man kunde kalla förkrossande. Gästgifvaren var också inne, bugade sig och bad prosten sitta ned. “Hit är jag icke kommen för att sitta ned“, utlät sig prosten. “Jag är kommen för att helsa eder från de dödas rike. Med mig förer jag ock derifrån en gåfva, på hvilken jag önskar, I måtten kunna se med lugn och med torra ögon.“ Och dermed framdrog prosten den grinande dödskallen, med spiken uti, och lade den på bordet i stugan. I samma ögonblick uppgaf hustrun ett anskri, omfattade prostens knän och bad honom förskona henne för en sådan anblick. Mannen stod, blek som ett lik, lutad mot spiselmuren, med händerna sammanknäppta bakom ryggen. “Gud förlåte eder!“ sade prosten. “Jag är icke eder anklagare, än mindre eder domare, och kan blott såsom Kristi tjenare förmana eder till uppriktig ånger. I hafven mycket att afbedja. – Nu vet jag, hvad I gemensamt bedrifvit. – För menniskor yppar jag intet. Hållen inför detta vittne (då pekade han på dödskallen) edra gemensamma botöfningar. Jag vill bedja den stränge, men milde Guden för eder.“ Och när prosten yttrat dessa ord, gick han ut ur stugan, satte sig i kareten och for hem igen. Bestörta och mållösa stodo gästgifvaren och hans hustru ensamma qvar. Dödskallen låg på bordet. Hämnden blickade på dem ur de tomma ögonhålen. Följande dagen gingo de båda till länsmannen och angåfvo sjelfva sitt brott.
Här var icke kallt, ty här fanns en kamin, som kändes helt varm; här var icke mörkt, ty denna lampa brann äfven då. En matportör stod på golfvet och en vinflaska invid. Man ville således ej, att jag skulle svälta ihjel. Jag undersökte vidare och fann att min hand var fjettrad vid denna kedja. Säkert var jag åter på ett dårhus, ett än rysligare än det förra, emedan det var under jorden. Men hvad var det för drägt jag hade på mig; det var en svepdrägt. Dörren knarrade och in trädde baron Arvid; fruktan gaf mig då en viss styrka och jag frågade, hvar jag var. – Du är på ett sådant ställe, derifrån du aldrig slipper ut. Du är under den venstra flygelbyggningen. Dessa gångar känner ingen mer än två lefvande menniskor, som kunna tiga; grefven kände dem äfven, men han är död. – Och hvarföre är jag här? – För att bereda mig en fullkomlig hämnd. Du kände inte honom, hvars kärlek du förskjöt; nu får du känna hans hat. För dig behöfver jag icke hålla någonting hemligt; du kan icke skada mig. Så vet då, att jag i dina läkemedel inblandade ett sådant, som verkar antingen död eller skendöd. Jag hoppades det sednare och mitt hopp slog ej felt. Du är allaredan begrafven och ingen forskar efter dig mera; men när jag öppnade kistan och fann dig varm, blef jag glad och jemte en god handtlangare bar jag dig hit. Här kan du nu bereda dig på att vara hela ditt återstående lif, hvilket jag vill hoppas blir långt nog, ty jag vill icke förneka dig sådant, som kan göra ditt lif på sitt sätt gladt nog. Denna kamin skall värmas åt dig, när helst du vill; denna lampas olja skall aldrig tryta ... för att roa dig i din ensamhet, skall du få att läsa tidningar och böcker, om du så vill, äfven gudliga.
Det för nämnda ändamål inrättade seminarium har likväl icke hunnit för sitt ändamål fullständigt organiseras. Dertill skulle erfordras upprättande af en i nära samband dermed ställd flickskola, hvilken leddes efter samma plan som seminariet och kunde för eleverna derstädes tjena till mönsteroch öfningsskola. Redan utaf E. K. Maj:ts vid sistlidne riksdag till Rikets Ständer aflåtna skrifvelse i detta ämne inhemtades, hurusom, vid underdånig föredragning af frågan om inrättande af ett seminarium för bildande af lärarinnor, Departements-chefen anfört att, ehuru de äldre lärjungarne under sista läroåret skulle använda en bestämd tid för deltagande Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. i de yngres undervisning, vore likväl någon öfning äfven i mindre barns handledning utan' tvifvel nödig lör deras fullständiga utbildning till lärarinnor, och det hade således varit önskvärdt om man med den högre läroanstalten kunnat förbinda en modellskola för mindre flickor, för hvilken den årliga kostnaden beräknats till omkring 5,000 Ridr Rimt. Emellertid ansåg sig Departements-cliefen då ej böra i afseende på en dylik skola framställa något underdånigt förslag, af skäl, bland andra, att läroanstalten fordrade någon tid för att komma i verksamhet, samt det icke syntes omöjligt att under denna tid bereda eleverna tillfälle till nödig öfning uti någon inom hufvudstaden befintlig flickskola. Seminariet har nu redan en tid fortgått i sin verksamhet och, på sätt Departements-cliefen antydt, erfordras, om denna verksamhet skall blifva rätt fruktbärande, nödvändigt en med undervisningsanstalten förenad skola, vid hvilken eleverna kunna praktiskt införas i konsten att handleda andra. Utan en sådan bildningsskola kan seminariet väl bibringa eleverna kunskaper i åtskilliga ämnen, men icke i egentlig mening motsvara sin bestämmelse att vara en bildningsanstalt för lärarinnor. Öfningsskolan bör ock vara förenad med seminariet, för att den må kunna ledas efter samma grundsatser som detta och på ett fullt ändamålsenligt sätt ordnas. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit yttradt, hafva Rikets
Ett sådant ändamål har motionären dock icke utvecklat, hvarföre jag också afstyrker motionen, emedan den icke bestämdt åsyftar något ändamål och deri hvarken några brister i nuvarande eller fördelar af det föreslagna representationssättet blifvit antydda; och, för att komma från denna motion till ett annat ämne, anhåller jag att få instämma med Gr. Cronhjelm i den ön skan, att R. o. Ad. ville inbjuda BondeSt. att förena sig med de öfriga Stånden i det beslut, att R. o. Ad:s re presentationssätt må blifva infördt i grundlagen, på det man må undgå förslag till förändringar, lika litet motivera. Den i5 April f. in. de och lika litet af ändamålet påkallade som det förevarande. Gr. Cronhjelm: Jgg vågar vid detta tillfälle icke tillräkna mig felet, att mitt yttrande kommer att gå utom ämnet. Jag vill i anledning -af den talares anförande, som yttrade sig näst före den sista, nämna, att om den citation, jag gjort, icke varit ordagrann, har jag återgifvit uttrycket åtminstone i samma anda, som det, enligt historien, kan anses innefatta. Jag skulle tro, att jag för en man med det historiska sinne och de historiska kunskaper, som denne talare äger, ej kan behöfva upprepa de historiska bevisen på 11. o. Ad:s större sjelfständighet i följd af talrikheten , och jag har icke sagt, att R. o. Ad. nu ej har sjelfständighet, utan yttrat, att Ståndet varit i samma mån sjelfständigare, som det varit talrikare; och jag kan icke återtaga detta uttryck, likasom jag ej heller kan medgifva, att det är förnärmande. Hvad åter angår R. o. Ad:s sjelfständighet vid sista riksdagen, vill jag, af grannlagenhet och i consequens af hvad jag förut sagt, icke yttra mig derom. För öfrigt tror jag, att den åberopade voteringen icke bevisar något. Jag skulle kunna citera flera andra voteringar, der
Med afseende å gagneligheten och behofvet af ifrågavarande kanal-ledningar för åstadkommande af en hel landsorts lyftning i ekonomiskt och industrielt hänseende, hafva Rikets Ständer funnit dessa kanal-ledningar böra, lika med åtskilliga andra dylika (öretag, å Statens sida kraftigt understödjas; men då Rikets Ständer, med hänsigt till de många andra utgifter, för hvilka Statens medel vid innevarande Riksdag tagits i anspråk, icke ansett sig böra lör utförande af detta ärbetsförelag bevilja direkt statsanslag, hafva Rikets Ständer, för tiilvägabringande af slussanläggningar vid Dejeforss och Forsshaga uti Clara eif, anvisat en summa af 100,000 R:dr, att såsom lån från Riksgälds-kontoret utgå, under iakttagande af de allmänna vilkor och föreskrifter, som, i afseende på låns erhållande, vid denna Riksdag blifvit af Rikets Ständer meddelade. Anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, äfvensom understödjande af mindre strömoch å-rensnings-arbeten, samt smärre hamnoch brobyggnader. ll:o. Utaf en, vid Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvan åberopade skrifvelse fogad, tablå, hafva Rikets Ständer inhemtat, huru de vid sistlidne Riksdag till della ändamål beviljade 500,000 R:dr blifvit till företag af större eller mindre omfång disponerade. För dylika företag erfordrades nu, enligt föregångne undersökningar och upprättade förslag, ytterligare, från det allmännas sida, den betydliga summan af 414,099 R:dr, utom anslag för arbeten, derom planer ännu icke hunnit utarbetas, och E. K. M:t har uti sin Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof äskat, alt sä väl till vägars förbättring, sorn för understödjande af förefallande mindre strömoch å-rensnings-arbeten samt smärre hamnoch brobyggnader, Rikets Ständer mätte anvisa enahanda summa, som vid sistlidne Riksdag beviljades, eller 500.000
Ständers egir bepröfwande huruvida de Z66 R:d. 32 st., hwilka, enligt Kongl. Vrefwen af den i6 Mars 1802 och 15 April i8sZ hittills warit bcsiädde till understöd och fördelning emellan lönlöfe och mindre lönte Tjensteman inom Justitia - Revisionen, mage enligt Skals-Utskottets förra Betänkande än widare fä för detta ändamäl bestäs och till nästa Riksdag fortfara. Hwad arer angar Herr 'Revisions - Secreteraren Nsrks von ^ViirtenberA; Sä emedan han ar Ledamot i Rikets Arenders Allmänna Beredning med bibehållande af dest Revisions - Secreterare lön och fyllnad i det derföre bestädde arfwode pä Allmänna Beredningens Stak, lika med de öfrige Levamöterne i samma Beredning, som aga löner pä Srac; Ty har StalsUtskottet hwarken bordt eller ansedt sig tillständigt, art säfom tjenstfri upföra honom pä Allmänna Jndragnings-Statcn, och således twart emot Författningarne gravera Staten med en ny Utgift. 6:0 Angående Staten för Longs. MajtS Laiicetlie och Desi Expeditioner Uti de ifrån Bonde-Standek meddelke anmärkmärkningar har af en Ledamot uplysning blifwit begärd angäende följande z:ne Summor, nemligen: i:o De pä Allmänna Indragnings Sta en till indragning och besparing wid Jnnehafwarnes afgång upförde diverse Löner lill ett belopp af 5,459: 37.4. En närmare Specistcation pa Personalet af deste ' Lö - Den 12 Zebruarli. Z27 Löners Innehafware finnes af den Minanna Jndragnings-Slaten, han^ken ifrån Statö-Utstottet blifwil aflemnao till Höglofl. Rioderstapet och Adeln, för art derifrån med de öfrige respeckioe Rcks-Skänden, uppä derom steende requistcion, communicccas. 2:0
ni i unjeform nu för tiden, vid skulle ha' varit med på min tid, du, din gröngöling, så hade det kostat dig fem och tjugo men si, den tiden fans det disselplin vid gardena nu läser ni bara lillkatkesen och hoppar kråka på gymnastiken, edra ynkryggar! skulle jag ... GARDISTEN (hotande). Ja, HULTING Du Det angår dig inte! vore jag bara civil, så 27 ANDERS (visar åt venster). Se Westerbom! der kommer Hanna var lycka det, din gamla kommisbulle! HULTING. GARDISTEN (till Hulting). Det Sa' du ja, rekrytsticka! Tolfte scenen. DE FÖRRE. ANNA och KALLE (från venster). terson? ANNA. Se der är min kista! Men hvar är Pet GARDISTEN (ger honnör). Han vardt hindrad, för grosshandlarn skulle ut och segla. ANNA. GARDISTEN. ANNA. ANNA. Skulle han ut och segla? bära hit'en. Ja, och derför kom han och bad mig GARDISTEN. Hvad ska' det kosta då? gatan? För att bära ner den här från Kaptens Jag får väl sjuttifem öre. du en kronans karl, du och vill passa på och klå en gentil flicka? Fy tusan På min tid hjelpte man dom för inte eller för litet tilltugg! Jag undrar inte på att di håller sig till brandkårn i stället, nu sedan norrbaggarne blifvit venstervridna! GARDISTEN. ANNA. GARDISTEN. HULTING. HULTING. Är Se der! (ger honom pengar.) Ge mig femti öre då, så får jag gå! Tack, jumfrun lilla! (vänder sig om för att gå.) går, din bulvan? Ska' du inte göra honnör innan du GARDISTEN. Ja, träffar jag dig en gång, när jag inte är nära kasern, så (går till höger.) HULTING ANNA. (föraktligt, i det han pekar efter honom). Karl Johan skulle ha sett den der! detsamma. Tag i nu, Kalle, så bär vi ner henne med
Ärfdabalken, rörande testamentsklander: Bifölls; N:o 118, i anledning af väckta motioner, angående dels förändring af Stiftsstyrelsernas organisation, dels ock upphörandet af Consistoriernas domsrätt: Bifölls; och N:o 120, (ytterligare), i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, angående antagande af dels ny Strafflag, dels ock Lag om verkställighet af fängelsestraff: Godkändes. Från Heder v. Bonde-Standet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets memorial N:o 298, angående gratifikation åt förste Hofintendenten Welin: Ståndet af slog Utskottets tillstyrkande och bestämde för sin del gratificationen till ett belopp af 800 R:dr Banco. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande utlåtanden och memorial: - Prot.-Utdrag, den ?// Maj 1845• 927 N:o 293, med anledning af erhållne återremisser i fråga om ett lån för reparerandet och utvidgandet af Nyköpings lärdomsskolas local: Ståndet vidblef sitt förra beslut samt afslog den af Utskottet gjorda inbjudning; N:o 294, i anledning af väckt fråga om indragning af den åt pastorerne i Ottarps, Edestads och Nöbbelöfs socknar af Malmöhus Län upplåtne förläningsspaumåh Ståndet lät bero vid hvad Utskottet hemställt; N:o 295, memorial i anledning afl Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande en i utlåtandena NT:ris lil och 237 förekommande fråga: Ståndet lät bero vid Utskottets hemställan och lade memorialet till ha nellin garnej N:o 296, utlåtande i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 198, angående dagsverksskyldigheter för hemmansegare å ön Hven: Bi jolis; N:o 299, angående slutligt bestämmande af a rfvodet för den i Utskottet anställda kamereraren:
Jag fann tillika den homöopatiska läkaren gående på golfvet med ganska belåten min och när jag frågade efter förhållandet, berättar han, att hon såsom närandt är haft blodstörtning, men att han hade godt hopp, enär han observerat henne och alla symptomerne, och en tid innan jag kom hade hon sett rödt, sedan blått och nu såg hou grönt, och det måtte enl. horaöopaternes tanke vara ett tecken till att en blodstörtning skulle vara så aftagande eller som jag fann att det blott var en färg som återstod för denna qvinna att skåda nemi. svart och jag således icke kunde tillåta att dessa symptomer fortsattes, vidtog jag en operation, som skedde i en handvändning, hvarefter blodstörtningen stannade och med Guds hjelp gick det lyckligt. Detta är ett be - Den 23 Not ernber e. m - 671 vis på huru äfven den allra hederligaste person med verkliga kunskaper kan gå tillväga, då han gripes af denna svindlande galenskap. Efter allt hvad jag haft äran anföra, hemställer jag om icke It. o. Ad. skulle finna det rigtigast att afslå detta förslag, såsom icke endast otjenligt, utan , i högsta måtto förderfligt för vetenskapen, ty om K. St:r skulle bifalla detta så skulle de med detsamma gifva ett handtag, icke åt homöopatien ty det gjorde ingenting om den vore en gren af vetenskapen, men åt qvacksalveriet, hvilket då skulle taga en fart som är omöjlig att förutse. Hr Cederschiöld, Gustaf: Om E. St:r bifölle denna punkt, komma de att upträda sijsom skiljedomare i en vetenskaplig tvist. En sådan domsrätt kan ingalunda tillhöra R. St:r, hvilka icke heller ega den sakkunskap, som härtill erfordras. Tvisten uti vetenskaperna böra lemnäs att utkämpas på deras egen valplats. Regering eller Ständer må icke med sitt maktord deri blanda sig. I afs:de å medicinska institutioner, hafva R. St:r således endast att anslå erforderliga medel, utan att dervid ingå uti bedömande af hvilken kurmethod, som må vara den ändamålsenligaste.
Tillägget med kursiv stil ansågs böra förfalla, men förslaget godkändes i öfrigt. 26 §. Yttrandet godkändes. Yttrandet angående nummerföljden. Bifölls. Yttrandet pag. 17, i anledning af Borgare-ståndets beslut, angående serskild underdånig skrifvelse. Lades till handlingarne. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Banko-utskottets, sedan den 16 dennes på bordet hvilande, memorial N:o 96, angående en gratifikation till Bankens vaktbetjenter, blef berörde memorial af Ståndet afslaget. S. D. Föredrogs och remitterades till sammansatta Bevillnings-j Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten ett af Gustaf Pet - terson Prot.-utdrag den 23 Augusti 1848. 657 ter son från Östergöthlands län ingifvet, nu uppläst memorial, rörande förtydligande uti blifvande föreskrifter, angående bran vinstillverkningen. Den 23 Augusti. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-utskottets den 10 och 12 dennes på bordet lagda betänkande N:o 60, i anledning af väckt motion om upphäfvande af författningarne, angående tionde-pennings erläggande af a rf, som föres utur stad. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-utskottets den 15 och 19 dennes på bordet lagda memorial N:o 96, angående en gratifikation åt Bankens vaktbetjening. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Hedervärda Bonde-ståndets den 19 dennes på bordet lagda protocolls-utdrag af den 16 i innevarande månad, innehållande inbjudning till öfriga Riks-stånden att med Bonde-ständet sig förena uti det föreläggande för Stats-utskottet att, inom 8 dagar efter erhållen del af Bonde-ståndets derom fattade beslut, till Riks-stånden inkomma med sitt utlåtande, i anledning af återremisserne från Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet af utskottets utlåtande