Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Över förslag angående dylik lag skola, på sätt i mom. 1 sägs, statsrådets tankar inhämtas och jämte Konungens proposition, då sådan göres, riksdagen meddelas. Ombudsmännen må, en var när han för sitt ämbetes utövning det nödigt anser, kunna övervara alla domstolars och myndigheters överläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening därvid yttra, samt äga tillgång till alla domstolars och myndigheters protokoll och handlingar. Ledamöterna av riksdagens i föregående § omförmälda utrikesutskott vare ock ledamöter av en nämnd med uppgift att med Konungen rådpläga om ärenden, som angå rikets förhållande till främmande makter. Rådplägning med denna utrikesnämnd bör i alla utrikesärenden av större vikt äga rum före avgörandet. Då ärende förekommer till behandling, skola alla tillgängliga handlingar och upplysningar meddelas. De beslut Konungen fattar i ärenden, som varit föremål för rådplägning med nämnden, varde delgivna dess ledamöter senast vid nästa sammanträde. Ministern för utrikes ärendena skall i början av varje riksdag och sedermera så ofta omständigheterna det föranleda lämna nämnden en framställning av de allmänna utrikespolitiska förhållanden, som kunna för riket erhålla betydelse. Nämndens ledamöter böra visa största varsamhet i avseende å meddelanden till andra om vad vid nämndens sammanträden förekommit. Stadgandet om val av ersättare för justitieombudsmannen flyttades med 1865-66 års grundlagsändring från § 98 till § 97. 1809: Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfwerwara Högsta Domstolens, Rikets Allmänna Ärenders Berednings, Nedre Justitiä-Revisionens, Hof-Rätternes, Collegiernes och alla lägre Domstolars öfwerläggningar och beslut, dock utan rättighet at sin mening derwid yttra, samt äga tilgång til alla Domstolars, Collegiers och Embetswerks Protocoll och Handlingar. Varje riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa utskott: ett utrikesutskott, ett konstitutionsutskott, ett statsutskott, ett bevillningsutskott, ett bankoutskott, tre lagutskott, ett jordbruksutskott samt ett allmänt beredningsutskott med den sammansättning och de uppgifter, som i riksdagsordningen bestämmas. 1809: Med förklaring öfwer Civiloch Criminalsamt Kyrko-Lag förhålles som med sådan Lags stiftande.
Utskotten hafva likväl af dessa arimärkningar ej funnit skäl, att frångå den ofvertygelsen, att omsorgen för Assignationers så beskaffade inrättning till deras yttre form och skick, ätt den säkrast förekommer, och möjligast försvårar förfalskning och efterapning* heidst och tryggast öfverlemna.1? åt enskilda omtanka» hos den, som mera allmänt betjehar sig af delta liqvidationssätt; Och uttryckets foreslagne förändring har icke synts Utskotten gifva "någon ökad tydlighet åt den deruti innefattade enahanda mening. Den ovilkorligä skyldighet, som skulle en utgifvare af Invisftingar åläggas, att äfven ansvara för inlösen -af alla de falska, sorn hvarje Lagbrytare kunde få det infallet att i bans namn sprida i omlopp, skulle atör, enligt Utskottens ianka, ej allenast fullkomligt strida mot hvarje persons ovilkorlig^ rätt att ej ulan sitt eget begifvande, endast genom en annans brott, kunna iklädas nya skyldigheter; utan ock, derest ett sådant 6 fa tjS-U.t£ kottet* B e t än k andea. 4*7 1)^(1 icke .cles tomi nr! re skulle i den positiva C:i"StiHningen .iiifiy^i,’ orsaka att ingen genom .utgi£v;inde af A^ignationer, begagnade' den. i sådan händelse äfventyrligaste acalia rättigheter.. $' ii ■ c* n (! vy .l i, : 'TT I afseende på hvid som anmägkuingarne innehålla rörande det i 4:<^e §• stadgade minsta belopp för
I detta ordet » numera » ligger uttaladt, att härutinnan som i hela hennes majestäts lif ytterst väsentliga förändringar skett i följd af hennes sjukdom och sedermera mindre tillfredsställande hälsa, hvilket allt i betydlig grad hämmande inverkat på hennes verksamhet. Hvad angår innehållet af deras majestäters lif, så må ännu ett ord nämnas, ett ord beträffande den religiösa sidan däraf. Bekant är, att drottningen, så länge hennes hälsa det tillät, var en flitig kyrkobesökerska. Nu lägger hennes sjuklighet helt och hållet hinder i vägen därför. Hon måste hålla sin gudstjänst på sina rum, och konungen läser ofta predikan för henne. sin art. De hafva med andra ord lämnat dem frihet inom den sanna frihetens råmärken. I det tal konungen höll till sin äldste son på hans myndighetsdag heter det: » Du har haft förmånen af den ömmaste, den förträffligaste moders vård och föredöme. » Härvid så- som vid så många andra tillfällen tillskrifver konungen sin gemål den mest inflytelserika delen af sönernas uppfostran. Och ehuru vi ingalunda kunna underlåta att påpeka, hur välsignelserikt och lyckligt det är att hafva en sådan till sinnet upphöjd, fullödigt bildad, för allt vaken och intresserad fader, som våra konungasöner hafva, så är dock det samstämmiga omdömet från alla som äga förmå- nen att närmare känna förhållandena det, att en sådan moder, som vår drottning varit och är, _ är det svårt att finna, och att hon i det hänseendet framstår såsom ett mönster. Rikt utrustad som hon är både på hufvudets och hjärtats vägnar — en rikedom utvecklad ~ " - " • " " ' och renad genom grundlig och mångsidig bildning och rik lifscrfarenhet — begåfvad med ett skarpt, genomträngande förstånd,. med omutlig rättskänsla samt starkt utpräglad själfständighet och fasthet i åsikter, i sitt hem alltid lugn och ytterst samvetsgrann, utrustad med ett gläd tigt lynne, som fördrifver all mulenhet omkring sig, värdig och ädel, men okonstlad i allt sitt uppträdande, varmt och innerligt / Blåa.
Föredrogos ånyo Constitutions-Utskottets, sedan den 9 i denna månad på bordet hvilande, memorial: N:o 34, i anledning af återremisser på memorialet N:o 18, med förslag till förändrad redaction af 4 §. Regerings-Formen. Ståndet medgaf, att de i nämnde §. föreslagna 2:ne förändringar må serskildt, såsom af hvarandra oafhängige, behandlas; och i öfrigt godkände Ståndet Utskottets förslag till voterings-propositioner i begge frågorna. N:o 35, i anledning af återremisser på memorialet N:o 20, med förslag till ändring af senare perioden i 34 §. Regerings-Formen. Voterings-propositionen godkändes. N:o 36, , anledning af återremiss på memorialet N:o 21, med förslag lill ändring i 39 §. Riksdags-Ordningen. Ståndet godkände den uppgifna voterings-propositionen. N:o 37, i anledning af erhållen återremiss på memorialet N:o 23, med föreslående af ett tillägg uti 28 §. Regerings-Formen. Den uppgifna voterings-propositionen godkändes. Den 16 Sept. 1840 f. m. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att vänligen inbjuda Högv. PresteStåndet samt Hederv. Bonde-Ståndet att förena sig uti det af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet fattade beslut, om förhöjning af lönerna för Ilof-Rälts-Råden uti Rikets Ilof-Rätter lill 1,800 Riksdaler, och för Assessorerne i samma Ilof-Rätter till 1,500 R:dr Banco årligen. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att genom Protocolls-utdrag vänligen inbjuda Vällofl. Borgaresamt Hedervärda Bonde-Stånden till instämmande uti det af Ridderskapet och Adeln samt Högv.
Min motion innebär således, att taxeringsenmiteerne skulle fä en utvidgad makt, ett utvidgadt område för bevilln.förfaltms tillämpning och derjemte sättas i tillfälle att göra rättvisa åt näringarne. Till följd af hvad jag haft äran föreslå, skulle följande beslut uppkomma: vid 73 § pag. 53, skulle orden J utbytas mot samt vid 74 § g utbytas mot 2'ö. Hr von Schantz, Carl Jacob: Det är ytterst bekymmersamt, att af de jernverksägare, som yttrat sig i det ämne, som utgör föremål för I\. o. Ad:s öfverläggning, höra uppdragas de sorgliga målningarne öfver denna närings tillstånd, samt behof af ned - Den i December f. m. 55 sållning i bevillniugen; men ännu mera nedslående blir det om man fia nisl äller den enkla fråga, hvilken näringsgren inom milt fädernesland är det som ej lider af betryck och förlägenhet? Frågar man slöjdeoell näringsidkaren om dess ställning, så mötes man af klagan öfver ingen afsättning, trög omsättning och osåld tillverkning. Frågar man jordbrukaren om dess ulsigter för framlida bergning, svarar han med en sorgsen blick, som nogsamt uttrycker, all bans produetion står honom i högt lillverkningspris, dä han icke destomindre, för penningebehof och omsorgen att i det längsta göra hvar man rätt, nödgas afyttra sin vara för nedsatt pris; hvart man vänder sig är förlägenheten bestämd och svårigheten alt berga sig constaterad. Om jag skulle från denna premiss närmare granska jernverksägarens ställning, vill det visa sig för mig, att han, ehuru med nedtryckt pris ä sin tillverkning, likväl har mera i behåll, efter det _fall skogens alster, tackjernet och. jordbruket fått vidkännas. Ägare af skog se sig i denna stund nödsakade att lill bruken lemna sin vara lill ett pris, som ej lemnar den torftigaste bergning, dä priset derå är nedsatt lill J mot hvad det var för 2 är sedan.
M. äskade, till ständiga behof icke hänförliga anslag, beräknade att utgå under tre år, med en tredjedel om året, nemi.: l:o Till anskaffande af sängar, sängklädespcrsediar, husgeråd m. m. för instructionscompagnier vid indelta infanteriet 24,000 r:dr. Gr. Horn: Af samma skäl som R. 0. Ad. återremitterade lmfvudsaken, ronde anslag för instructions-compagnierne, förmodar jag, att R. 0. Ad. äfven finnér anledn. att återremittera denna punkt. Häruti förklarade Hr von Hartmansdorff sig instämma. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Ehuruväl jag gerna skulle tillstyrka hvarje anslag lill instructions-compagnierne, hvilkas vigt jag fullkomligt inser, så är jag likväl af den tanka vid detta tillfälle, att StatsUlsk:s afstyrkande af ifrågavar. 24,000 r:dr bör godkännas, emedan tillgångarne blifva fullt medtagna af såväl de redan under hufvudtitlarne uppförda anslag, hvilka StatsUtsk. redan tillstyrkt, som af de återstående, hvilka finnas upptagna dels i K. 304 Den 24 October. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof och dels i de öfriga K. propos:r och skrifvelser, som efter denna till StatsUtsk. inkommit. Dessa 24,000 r:dr lära således svårligen stå att få, hvaremot jag tror, att de skulle kunna lät t beredas, om med instructions-compagniernas sättande i verket uppskjutes ett år. Vid vissa regementen skulle icke en gång behöfvas ett års uppskof, emedan en del af de erforderliga medlen blifva tillgänglige för sådant ändamål, ehuruväl från anslaget utgått hvad som för persedlarnes anskaffande erfordrats. Jag tror, att ändamålet således skulle kunna vinnas, utan att särskildt belasta Staten med en utgift. Frih. Cederström: Instämmande med Frih.
Jag vet väl, att i dag för segrarnes sinnen sväfva endast lysande bilder af den annalkande lyckan, glädjen, prakten och ölverflödet, kort sagdt, njutningen af alla lockande håfvor i största ymnighet. Men det kommer en annan tid. Om det då inträffar, att, sedan det så obetänksamt uppmuntrade, och i följd deraf öfverhandtagande njutningsbegäret utstrött sitt förslöande gift, Sveriges folk hungrande vänder sin blick med saknad tillbaka till den tid, då enkelhet, men välmåga, rådde i landet, sänder en förebrående åtanka på den sorglösa statskonst, som vållat en så sorglig lörändring, vänder bleka, förtärda anleten mot dem, som, änskönt emot sin vilja, varit upphofsmän till landets olycka och förderf, då tror jag icke, att den öfverlägsna axelryckningen, det öfvermodiga hånlöjet förblifva det svar, hvarmed man möter en sådan syn. Jag tror, att den tid, om icke snart, dock säkert, skall komma, då rikets representanter slå in på en annan bana, och att — såsom äfven vid ett föregående liknande tillfälle blifvit antvdt — sedan det bedöfvande segerjublet förklingat och de hastigt förvissnande segerkransarne förbleknat kring de mäns namn, hvilka i dag af den sjelfbedragna, beklagansvärda myckenheten helsås såsom fäderneslandets väleörare, store och vise män, då skall kanske en rättvisa vederfaras de mans minne, hvilka stridt, ehuru af segerlyckan öfvergifne, med kraft för hvad de ansett rätt och sannt, och med mod bekämpat hvad de icke med godt samvete kunnat bifalla, emedan de ansett det icke lända till det af oss alla älskade fosterlandets väl! Den 10 Februari. 535 Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts den 3 och 9 dennes på bordet lagda Utlåt:n: N:o 32, i ani. af K. M:ts Nåd.
Utdrag afProtocollet, hället uti Borgare-StändctS Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 2 Maji igro. G. D. Biföll Borgare-Ständet, att de för Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstottets behof till Skrifmaterialier och Ljus m. m. bestridde utgifter R:d. gZ.- 42 si. Banco, stola af Stats-Werkets medel ersättas, vt »uxrg. 8x 1?rotc>co1Io; II. 8. peterson. Utdrag af Protokollet, hället hos Donde-Ständet den n Mars 1810. S. D. Bonve-Ständet gillade till alla delar Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconsmie-Utskotts Betänkande den ro sistl. Mars, angäende sättet till »verkställande af upphandlingar för Kronans behof, samt försäljning af desi umbärliga Persedlar, vt ruprs, 8x k?rvtocoIIo, 8. 8. IrsZaickU. Utdrag Dm 2 Maj. 1V7Z Utdrag af Protosollet, hället hos Bonde-Ständet den n April iZlo. S. D. Till swar 8 Högloft. Ridderftapets och Adelns wänliga inbjudande uci Protocvlls-Utdrag den 2 dennes, rörande föreslagen uaderdänig anmälan till Kongl. Majit om Herr Hof-Jägmästaren och Itiddaren von Oreilk, ansäg Bonde-Ständet sig böra förklara, att dä det ankommer pä Kongl. Majits höga godtfinnande att belöna hwar och en Medborgare efter dest wcrkliga förtjenst, lärer KonglMajit i Räder göra det afseende pä Herr von 6rciiks skicklighet, som Kongl. Majit l sin wishet bäst och nyttigast pröfwar. vt suxrs. S. D. Wid öfwerläggning i anledning af Riksens Högloft Ständers Stats-Utskotts
Om försegling å landet ege Konungens Befallningshafvande att antyda vederbörande kronobetjente eller andre af Konungens Befallningshafvande dertill förordnade välkände personer, hvilka det, i följd deraf, skall åligga att, utan föregången anmälan af panne-egaren, med ledning af de från vederbörande mantalsskrifvare insända förteckningar samt, i särskilda fall, Konungens Befällningshafvandes dem delgifne tillstånds-resolutioner, ofördröjligen, efter det bränvinsbrännings-rättigheten för någon eller någre panne-egare inom hvarje distrikt upphört, försegling af bränvinsbrännings-redskap verkställa. / sådant afseende bör förseglaren, i förut utfärdad kungörelse, för förseglingen bestämma tid och ställe inom distriktet, då och hvarest en hvar, sorn önskar att emot deri i sisla momentet af denna ^stadgade lägre afgift få sin lösa redskap förseglad, bör sig infinna och redskapen medhafva. Ar redskap enligt 23 § uti allmänt förvaringsrum insatt, åligga Bih. till B. St. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1 det den, som samma redskap emottagil och i förvar häfver, att förteckning dera upprätta och förseglaren tillhandahålla från den dag, då redskapen enligt nyssnämnda § skall vara ajlemnad; och skall denna förteckning äfven, upptaga namn och bostad för egare af i förvar inlemnad redskap. I stad låite Magistraten ombesörja förseglingen och förvarandet. Förseglingen skall ske med messingstråd, på det sätt, att densamma trädes uti borrade eller stampade fina hål och sedan, sträckt, öfver midten af pannans, hattens, det lösa bröstets eller rörens öppning, hopknytes genom en linnelapp, samt förseglas på båda ändarne med deras sigill, hvilka det blifvit anbefaldt att denna förrättning verkställa.
S Banken för silfrets öfverförande från Hamburg eller Altona till Stockholm sommartiden per medium fiuge betala, så vore häraf en följd, att Banken, oberäknadi det äfventyr, som alltid måste vara förenadt med deposition af silfver på utrikes ort och silfrets hitförskaffande, Romme alt få vidkännas uppoffringen af den högre transportkostnad, som indragningen af Riksgälds-kontorets behållningar under eu sednare årstid medförde. Nämnde uppoffring blefve visserligen ersatt om Banken hade att påräkna någon ränta å de hos dess hus i Hamburg och Altona egande behållningar, men då anledning vore för handen, att, åtminstone under den närmaste tiden, ränta icke kunde af bemälda hus å dessa behållningar betiugas, så syntes deraf, att redan i transport-kostnaden en förlust skulle tillskyndas Banken. Benna förlust vore dock obetydlig i jemförelse med de kostnader i öfrigt, som, genom bifall till motionen, Romme att drabba Banken derigenom att, då en Riksdaler Hamburger Banko med omkring B öre Riksmynt i värde understiger en R:dr Silfver Specie, Banken medelst inköp af silfver efter den föreslagna kursen af 128 sk. Banko per Riksdaler Hamburger Banko skulle för silfret betala mera än det i verkligheten vore värdi; alt vidare Banken, som icke genast kunde indraga den af Riksgälds-kontoret köpta valuta, blefve nödsakad alt erlägga y, procent provision till det eller de af Bankens hus i Hamburg och Altona, hos hvilket eller hvilka samma valuta miste nedsättas intilldess hilsändniugen kunde ske, och slutligen alt Banken jemväl finge vidkännas myntskatten, »Jt procent. På grund af dessa och i öfrigt uppgifna omständigheter afstyrkte Fullmäktige bifall till motionen, under förklarande att, om, oaktadt hvad ofvan är vordet yttradl, motionen skulle anses böra lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, sådan åtgärd torde kunna inskränkas tili förhöjning af den behållning, Fullmäktige ega att i Hamburg och Altona hafva för Bankens räkning qvarstående.
Färgen på hennes ögon kunde ingen säga; ibland drogo de sig tillsammans – svarta, smala, nästan som svarta strimmor under de täta, rakt utstående ögonfransarne – och så vidgade de sig med ens i ljus, fuktig, växande glans. Ibland åter nästan blott anade man dem, smältande varma och mörka Linder de tunga, brunblå ögonlocken. Och då kunde der i den fina, skälfvande perlemorskuggan omkring dessa halfdolda ögon komma något, som påminde om en älskogsnatts vällustmättade trötthet. Kvinnor som hon taga sig bäst ut på hösten, på förhösten, då himlen är praktfullt flammig i gult och mörkviolett, söndersliten i moln och skyar, då eftermiddagarne äro så långa och heta med skarpa, skälfvande kornblixtar och väntan på åska som icke kommer. Ljungen blommar, mörknar och doftar med söt honungsdoft, skogens gröna skiftar i blekt guld, glödgas rödt eller skrumpnar in till visset brunt; skuggorna öfver fälten äro så underbart djupa, ljuset är så klart och hårdt, vinden är liksom oroligare, mera nervös och nyckfull än annars, månskenet är ymnigare ock ljusare Och när man så en morgon vaknar, är der hvit frost på marken. Sådana dagar voro fru Cécile Brandts “vackra dagar“. Då skulle man se henne – i det dämpade, hvitgula ljuset genom de oblekta linnemarkiserna för verandan skulle man se henne sitta och gunga fram och tillbaka i sin lätta korggungstol, med armarne öfver hufvudet och fötterna framsträckta i kors på den solbelysta gula bastmattan, – små, trubbiga fötter i låga bronceläderskor och blå silkesstrumpor, utbrutna, strama, öfver den tjocka, höga vristen. Och när man sade något, nickade hon med ögonlocken utan att röra hufvudet, som låg stilla under de knäpta händerna, orörligt i sin styfva Maria-Stuartskrage. Ibland talade hon ett par ord – läpparne öppnade sig som kalken på en blomma, och man såg tungan röra sig mellan de glänsande blåhvita tänderna. Hennes röst var fyllig, men beslöjad och sorgmodigt hjelplös.
Frågan blir då i huru stor mån detta våldsamma ingripande till sin natur förändras deraf, ali under samma förhållanden i afseende på sjelfva saken, texten till förbindelserna är åstadkommen genom tryck i stället för handskrift, eller, med andra ord, i hvad mån denna omständighet ensam kan berättiga lagstiftaren, alt likasom genom ett svärdshugg på en gång afskära en rättighet, sorn hittills opåtaldt varit utöfvad och ännu i dag begagnas af en mängd för ett eller annat ändamål stiftade bolag, som ti l förlags-medels erhållande kunna behöfva att pantförskrifva jemväl jordegendom på landet, meri hädanefter ovilkorligen skola ställa sig under den centrala inrättningens förmynderskap, utan afseende på, om de finna densamma ändamålsenligt organiserad eller icke, och till följd deraf komma att blifva bättre eller sämre förvaltad; utan afseende på, om en enskild förening eller bolag kan vara i tillfälle att förskaffa sig lån på billigare vilkor, än de som genom Central-banken kunna åstadkommas, och slutligen utan afseende derpå, om de enskilda bolagens behof af lån mot pantförskrifning jemväl af jord på landet äro förenade med sådana omständigheter, som alls icke passa in i Central-bankens endast för de vanliga Provineial-hypotheks-föreningarne afsedda reglementariska föreskrifter. Nu anförda betänkligheter hafva för mig synts vara af så stor vigt, att jag ej kan undgå att föreslå, det förutnämnda i §§ 1 och 2 föreslagna tvångs-föroskrifter, äfvensom hela § 5, mätte ur författningen utgå. Vid § 4 Uti denna § hafva Utskotten föreslagit att Statsverket skall till grundfond för allmänna Uypotheks-banken öfverlemna obligationer till ett värdebelopp af (högst) åtta millioner R:dr Riksmynt. Emot detta beslut alt för en obestämd framtid och snart sagdt oåterkalleligt låta Staten mer eller mindre gå i borgen för enskilda bolags lånetransaktioner, kan jag icke heller undgå att anmäla min reservation, om än med föga hopp om framgång emot det mägtiga föreställnings - 16 Summans.
Man ställer sig på en mycket fördelaktig ståndpunkt dä man här talar i skolundervisningens namn, och säger att den som ifrar för densamma måste yrka älerremiss af denna punkt, men man ställer sig dock icke på någon riktig ståndpunkt när man så säger, ty om man kan bevisa att skolundervisningens framåtskridande verkligen skulle genom detta anslag beredas, då har man rätt, men om man vid en oriktigt vald tidpunkt på delta sätt ytterligare intrasslar frågan, så tror jag att man ingalunda gagnar den sak nian förordar, och det är på dessa skäl jag inom Etsk. hestrid! detta förslag. / Att, på säu Fcih. Åkerhjelm föreslagit, återremittera denna punkt i sin JtéThet för att på den e. o. Statsregleringen få en summa^stMttTtil! K. M:s dispos. i och för organisationen af elemenlar-läroverken, kan visserligen hafva mycket för sig, men jag tror att det här icke är riktigt att till K. M:s dispos. ställa en summa, då någon sådan icke är begärd, och jag förmodar att då skolfrågan nu är under utredning, så lärer nog K. M. inkomma med framställning om den summa, som anses vara erforderlig, Huru stor summa anser Frih. Åkerhjelm, att man borde ställa till K. M:s dispos. för detta ändamål ? Att taga denna summa pä höft anser jag icke vara lämpligt. Det vore då bättre all R. St. lill K. M. inginge med en underd. skrifvelse, och anhölle att få veta huru mycket som för ändamålet vore behöfligt. Den ene tycker att 10,000 R:dr är för litet; den andre föreslår 50,000 R:dr, hvilket en tredje åter tycker vara för litet. Med sådana åsigter om upgörandet af Statsregleringen tror jag man skulle komma till resultater, hvilka svårligen kunde godkännas. Pä grund af dessa skäl, anhåller jag om bifall lill den ifrågavande punkten af Utskis utlåt. Hr Adelborg: Jag vill börja med det, sorn ligger mig när mast, nemi. den siste värde talarens yttrande.