Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En annan talare åter har velat skydda enkans rätt mot .en hård församling, som icke skulle vilja gifva henne hvad henne med någorlunda billighet tillkommer. Likasom jag tror att ofta de uti ifrågav:de hänseende mot presterslcapet anförda klagomål varit obilliga, anser jag ock att man icke har så särdeles mycket att befara af lekmännen, utan att man ungefärligen kan qvitta dessa förhållanden mot hvarandra. Jag år t. o. m. af den öfvertygelsen att oftare handt, det presterskapet fått ut mindre af sin rätt än för mycket. Man har fäst sig vid den omständigheten, att Utsk:ts förslag ej skulle lägga hinder i vägen för den af K. M föreslagna löneregleringen. Den kan visserl. H. IV. % 18 Den 7 Mars. icke utgöra ett absolut hinder derför-, och i alla händelser icke längre än till dess ett pastorat blir ledigt; men som jag önskar att församlingarne och äfven presterskapet. måtte hafva något intresse, att, ju förr dess hellre, ifrågav:de lönereglering måtte komma att verkställas, har jag fruktat, att, genom vidtagande af nu föreslagna förändring, ett skäl mindre för denna önskan skall hädanefter finnas, då pastorerna äro i tillfälle att reglera för sig och enkor samt församlingarne naturligtvis för lika lång tid. Ser man deremot å båda sidor att man har något att riskera vid det osäkrare förhållande, som nu är rådande, så blir man följaktligen mer och mer benägen att reglera dessa förhållanden. Man har ytterligare anmärkt, att det är något olämpligt i det förhållande, att enkan för närv:de är oviss om hvad hon är berättigad att få. Man har sagt, att hon inträder i mannens rätt och till följd deraf äfven bör erhålla hvad mannen haft eller, i annat fall, något bestämdt, mer eller mindre. Det kan dock verkl. vara något tvifvelaktigt, huruvida enkan är berättigad att helt och hållet inträda uti mannens lönevilkor, eller om icke hennes rätt består deri att upbära den författningsenliga inkomsten af pastoratet under privilegiioch nådåren; och är detta en tvistig fråga, så bör den icke afgöras på det sätt, att K. M., på R.
Ständer vid 1818 års Riksdag ansett Kyrkoherden i nämnde församlingar böra ”i Pastoralier af Tumba Bruks hemman och qvarnar erhålla en lämplig årlig inkomst, i likhet med hvad Pastorer af sådane lägenheter efter Författningar ne lillkomma’’, densamma blifvit bestämd att utgå i penningar till ett belopp, motsvarande lösen efter mai kegångspris af 17 tunnor Råg och 11 lunna Korn; att detta beslut blifvit uti 18a3 års Banco-Reglemente (6 Art. 2 Afd. §. 9) till framlida efterrättelse intaget; att jemväl uti Banco-Reglementet af år i83o (Art. 6, §. 16) blifvit infördt det stadgande: ”Kyrkoherden i Botkyrka och Salems församlingar, äfvensom Capelianen och inneliafvaren af Klockareoch Organist-beställningarne, bibehållas vid sina, efter ingångna öfverenskommelse!’, egande, och i Banco-Reglementel af' år ]8a3 utstakade löne-inkomster af Tumba Egendom”, samt att vid slikt förhållande, och då en i så allmänna ordalag afla t ta d föreskrift icke kunde hänföras blott lill lägenheternes för tillfället varande innehafvare, Fullmäktige varit förhindrade att nedsätta de sålunda bestämde Pasloialierne från ' Tumba hemman. (3835 års Rev. Berättelse, pag. 5o.) 6:0 I anledning af Revisorernes hemställan, att utgifterne vid Tumba Bruk för tidningar och en calender malte, i händelse de icke skulle kunelia helt och hållet indragas, åtminstone nedsättas, har Utskottet funnit, att kostnaderne i berörde hänseende, ehuru ifrån och med år 1835 till beloppet förminskade, likväl icke kunna helt och hållet undvikas, enär förvaltningen af ett Bruk med vidsträckt rörelse, för hvilket betydliga upphandlingar verkställas efter kungörelser i lidningarne, åtminstone behölver tillgå elen officiella tidningen och de allmännaste annonsbladen. (Rev.
Jag tror således, att om man vill alt icke någon stegring skall åstadkommas, så bör man bifalla hvad Utsk. här föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Onekligl är, all Banken genom Hr Mannerskantz förslag skulle komma alt möjligen lida någon liten ränteförlust, men om så äfven är, kommer derigenom ä andra sidan ett vida större ändamål att vinnas, nemi. alt befordra en bättre bankrörelse i landet. BankoUlsk. har genom andra förslager, hvilka äfven af R. o. Ad. blifvit antagna, sökt alt inskränka den nuvar:de diskontrörelscu med omsältningsrätt. Om man nu i denna punkt utsätter, att Filialbankerna skola laga sina försträckningar ifrån Riksbanken med minst £ af summan såsom lån, så kommer man derigenom nästan alt tvinga dessa Banker, att rigta sin hufvudsakliga verksamhet åt diskontrörelse. Om återigen en större krediliv-rätt medgifves Filialbankerne, så blifver det derigenom för Filialbankerne möjligt, att då de ständigt kunna hafva att påräkna penningetillgång i Banken, sjelfve drifva kreditivrörelse äfvensom uppoch afskrifnings-räkning i större skala. Genom en sålunda i större skala bedrifven uppoch afskrifnings-rörelse hos dessa Banker, komma en mängd smärre, förut ränlelöst liggande summor, den allmänna rörelsen i landet lill godo, och sålunda kommer, utan att trycka på Bankens utelöpande sedelmassa, ett vida större kapital allmänheten tillhanda, genom antagande af Hr Mannerskanlz’s förslag. Om således Banken äfven derigenom får en något mindre ränteinkomst på sina penningar, så gör Banken likväl å sin sida den stora vinsten, all penningerörelsen kan gå i mycket större skala utan att Bankens utelöpande sedelmassa derigenom ökas, och rörelsen kommer att skötas på ett bankmässigare sätt. Hr Mannerskantz’s förslag är således, såvidt jag förstår, förmånligt såväl för Filialbankerne sora för Riksbanken och aldramest för den allmänna rörelsen, hvarför jag anhåller ora bifall lill detsamma. FIr Gripenstedt, Joh. Au g:. Gr.
Under anförande, att föreskrifterne uti 17 och 26 §§ af BevillningsStadgan, angående de så kallade skeppareoch lästetals-afgifternes utgörande, föranledt den origtiga tillämpning, att, antingen egaren till fartyget är skeppare eller icke, påföres han, i allt fall, skeppare-afgiften, likasom lästetals-afgiften, äfvensom den person, som förer fartyget, påföres förstnämnde afgift, hvarigenom ofta inträffar, att två skeppare-afgifter betalas för samma fartyg, hvilket missbruk åter haft till följd, att en del fartygsegare uppgifva skepparen såsom dräng, för att undvika dubbel beskattning, har Matts Persson från Stockholms Län, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, yrkat rättelse härutinnan, samt derjemte föreslagit, att skeppare-afgiften måtte helt och hållet försvinna för mindre båtar under femton lästers drägt, som, tillhörande landtmän, endast föra egna producter. Vid öfverläggning härom, har Utskottet för sin del ansett ifrågavarande föreskrifter icke skäligen kunna gifva anledning till de af motionären anmärkte missbruk; och då idkandet af sjöfart med båtar om fem svåra lästers drägt, under hvilket lästetal någon bevillning icke utgöres, efter hvad erfarenheten visat, är af den förmonlighet, att skeppare-afgift dervid hör ega rum, samt controlien, huruvida båtarne endast för egen räkning begagnades, skulle i verkställigheten blifva nära omöjlig, finnér Utskottet sig å Matts Perssons motion icke kunna fästa annat afseende, än att Utskottet, till förtydligande af stadgandet uti 17 § af Bevillnings-Förordningen, får tillstyrka det tillägg, angående afgifLens påförande, som 15 § i Utskottets förslag utvisar. Då någon afgift för Skol-Lärare, som antingen hafva egna Skolor, eller biträda vid sådana inrättningar, icke finnes vara bestämd, får Utskottet i afseende härpå tillstyrka det tillägg, som 15 § i Utskottets förslag upptager. Herr Friherre von Saltza, Edvard Fredrik, har hos Högloft.
Då nu Krigsoch Kammar-kollegierne anmärkt det orik Liga deruti, att jemföra indelningsräntorne vid olika regementen, emedan, såsom orden lyda, jemförelsegrun(len, sam består i skattlägga ings-meth o den, då brister, så synes mig denna anmärkning äfven ega sin fulla tillämplighet på den af kollegierne sjelfva gjorda jemförelse af förhållandet vid Kungsöhrs kompani och de två andra inom Westmanland belägna kompanier af lif-regementet, enär de hemman, som vid de serskilda kompanierne äro indelade, icke blifvit efter samma grunder skattlagde, samt att, till följd häraf, de på en sådan jemförelse byggda slutsatser måste förfalla. Genom det nu anförda, i förening dermed, alt ringaste skymt till bevisning icke blifvit förebragt derom, att det för Kungsöhrs fögderi nu gällande indelningsverk är detsamma, som var lill efterrättelse påbjudet år 1680, då löftet lemnades om soulagement, hvilket skulle beredas icke genom befrielse från dagsverksskyldigheten, utan på annat sätt, har jag, för min del, funnit grundad anledning att fortfarande vidhålla den åsigt, som Kongl. Maj:t, i förening med vederbörande embets-myndigheter, förut en gång uttalat, och som Rikets Ständer vid sistlidne riksdag gillat.” Uti denna reservation instämde till alla delar: friherre Klinckowström 11 M. doktor Stenhammar och prosten Arosenius. af Friherre Stjernstedt, A. JV. amnältes, att han vid beslutets fattande I denna fråga icke varit i Utskottets plenum tillstädes. STOCKHOLM, tryckt HOS ISAAC MARCUS, 1851. Stats-Utskottels Utlåtande, iV.o 274. \ Ank. till Exp.“Utsk. den 24 Juli 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande i anledning af Kongl* Majds Nådiga Skrifvelse angående bildande af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare. (U. A.)
I afseende på de emot ConstUtsk:s betänk, gjorda särskilda anmärkn:r instämmer jag i den, att der orden samtliga RiksSt. eller Tre RiksSt. förekomma, i stället bör stå Rikets Ständer, hvaremot jag icke finner lämpligt att sätta 6 i stället för 4 rnånader, enär, om riksdag inom 4 månader skulle kunna slutas, det i sådant fall skulle fordras en särskild åtgärd af Ständerna att gemensamt med Konungen öfverenskomma om riksdagens upplösning. Skulle tiden mellan riksdagarna förkortas, är det så mycket mera troligt, att sjelfva riksdagarna ej skulle blifva så långa, synnerligast som vi hafva exempel, att äfven under den långa mellantid, som nu förflyter mellan Ständernes sammanträden, riksdagar funnits, som räckt blott 4*5 månader. Gr. Spens: Jag har begärt ordet, egentligen för att yttra mig öfver Gr. Frölichs förslag, i händelse det skulle blifva R. o. Ad:s gemensamma tanke. Sedan Fr. Frölich lagt till sitt första yttrande, att han i sådant fall önskade att orden i slutet af 80 §:n Riksd.- Ordn., sådan den nu lyder, mätte inflyttas i den föreslagna ioq§:n Reg F:n ; så finner jag hans förslag fullständigare än förut. — Med bibehållande af Const.Utsk:s förslag till 80 §:n Riksd.Ordn., finner jag icke, huru det skulle gå an att blott ändra 3 lill 4 och 6, och behålla allt det öfriga; 33G Den 8 Juli f. m. men ifall Gr.
Uti underdånig Skrifvelse i deri 7 December 1820 , som med Utskotten blifvit communicerad, har Förvaltningen af Sjö-Ärendena afgifvit förslag till bestämmande af gränsorne för hvarje Stapelstads hamn, och huru långt således; utan för Stadens lossningsställe, rättigheten för Skeppare och godsegare må sträcka sig, att, vid strandningsJ händelse, sjelfve och utan Dykeriets biträde bergning verkställa» men som uti det af Utskotten nu föreslagna Reglemente är föreskrifvet, att Dykeriets anlitande om biträde, vare sig inom eller utom Städernas hamnar, alltid blifver beroende af den, som sjöskadan träffat, anse Utskotten en så beskaffad bestämmelse af Städernas områden nu mera icke erfordras till tvisters afböjande emellan de nya Dykeri-Bolagen och private personer. i6 Slatssamt Allm. Besv.o.Oec.Utsk.Uti.N.o 53.’ Slutligen och sedan Utskotten genom de i förestående Betänkande, samt dervid fogade Bilagor, framlagda Förslag till de nya Dykeri-Bolagens organisation, i öfriga omständigheter, redan egt tillfälle besvara de af åtskilige Motionairer gjorda och här ofvan omförmälde hemställanden, få Utskotten vördsamt tillstyrka R. H. S. att, efter pröfning af allt detta, till Kongl. Majus Nådiga bifall i underddnighet öfverlemna verkställigheten af de åtgärder, hvilka, till Dykerioch Berglags-anstalternas snara iordningbringande, af omständigheterne påkallas. Och torde Förvaltningen af Sjö-Ärendena erhålla Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, att afgifva underdånigt Förslag till bestämmande, ej mindre af den nya DykeriInrättningens blifvande Districter, Hufvudstationer och Persedel-depöfs, än af den Personal, som inom hvarje District nödvändigt bör finnas anställd. Flere Ledamöters serskilda tankar varda härhos bifogade.
Böra uppftädaS, ocp fär® ffilbt angåettbe frågan om en lifftämmig gramntatiff Bepanbting af be inom ctementartäromerfen förefontmanbe fpråfett. ■dtefeunberftöb pafma unber be fenafte tre åren, tifafom unber be närmaft föregåettbe, Btifmit tidbetabe åtffidiga mib etementarläromerfeit anftätba lärare, för att fätta bent i tillfälle att, tid utmibganbe af fina pebagogiffa irrfigter, Beföfa fräutmanbe tänberS täroanftatter ocp inpemta fänttebom om itttbermiSningen berftäbeS, färffitbt uteb affeenbe å mtfja i mebbetab inftruftion uppgifna förpådanben; ocp pafma be' Berättetfer, pmitfa meberBörattbe lärare fått ftg åtagbt att tid @dtcfiaftif*3)eparte® ftpretfe ftg tittbragit f e b att fifta Etiföbag. 105 mentet afgtfma, Bttfmit, på fatt jemmät förut marit öftigt, offenttiggjorba t åröprogranterita för be täromerf, ber författarne äro anftätbe, för att fåmebetft BItfma tiEgäitgtiga för lärarne inom tjeta rifet.
De af Riks-Ständen utsedde Directeurer vid Province-LåneContoiren , samt de tvänue af Banco-Staten, hvilka, utom Commissarierne, äro Ledamöter i Banco - Discont - Direclionen hvardera 1 L£g. 2:0 De tvänne vid BancoDisconten anställda Banco-Commissarierne, samt Banco-Ombuden uti Läne-Gonloireu , hvardera 2 LgJ. 3:o Kamererai ne, Ombudsmännen och Regislratorerna, hvardera iiLg, 4» Bokhållarne vid Banco-Disconten och LäneContoiren, samt Notarien och Cancellisterne i Banco-Disconten , hvardera 1 Ltfc - 22 Banco-Ulskottcls Memorial N.o 12J. 5:o Hvarje Sessions-rum . 1 Lfjg. Och Talgljus: 6:0 De lill oundgängligt biträde, i och för dea trefaldiga registreringen , serskildt anställde personer, hvardera 2 7:0 Vaktmästarne, hvardera 2 Lfg. (Obs. Uppköp af nödiga Ljus till försegling af anmanings-brefven, äfvensom till törstugu-Iycklor och vaktrum, anordnas serskildt, i nion af behof). Till Rikels Ständers upplysta bepröfvande hemställes allt detta vördsamligen. Stockholm den 18 Febr. i83o. Banco-Viskottets Memorial N.-o 128. 23 , N:o 128. •- ) . .ä 1 i - i v: '.<! Aukom till Expeil.-Utsk, d. 24 Febr. iS3o. Memorial, med förslag till af hjelpande af hinder och uppehåll för allm mänheten deraf, att enskilda personer, sorn i Vexel-B anken hålla räkning, understundom ej nog tidigt vid hvarje års början, låta föranstalta om räkningarnas coltationering.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm., jemte framställning att Hr Carleson i fråga om 5:le §:n yrkat den förändring, alt orden ”försummar borgenär alt sin fordran hos någondera bevaka efter lista §:n; vare denne från sin ansvarighet fri och hvar och en af de öfrige förty ej skyldig alt gälda mer än sin del efter hufvudtalel” skulle uteslutas, hemställde om R. o. Ad. bifölle 5:te §:n utan förändring, ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Uppå sedermera framställd propos. blefvo äfven de återstående 6:te och 7:de §§:ne af R. o. Ad. bifallne. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 58, i anledn. af väckte motioner, angide dels förhöjning af det i 24 Kap. 8:de §:n Missg.Bm och K. Förordmn d. 19 Augusti 1845 stadgade ansvar för begagnande af lifsfarligt vapen, dels förklaring af berörde K. Förordn., dels ock ändring af 20 Kap. 6:te §:n nämnde Balk. Föredrogs ånyo Serskildta Utskrs d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 26, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk. N:o 24, om användande af en del utaf den för bränvins tillverkning inflytande skatt lill kontroll och tillsyn å efterlefnad af Författmne, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning m. m. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Vid det af Utsk. framställda förslag, att ^:dels proc. af den inflytande skatten för bränvins tillverkning ”må anslås och till K.
De skäl, hvilka Utskottet anfört till stöd för afslag å motionen, synas mig äfven af andra anledningar oantagliga; ty desse båda Län äro till Localer, Invånarnes lynne och seder, Näringarnes tillstånd m. m., af så likartad beskaffenhet, att ett och samma Styrelse-system synes vara mera gynande för det gemensamma bästa, än om de principer, sorn följas i det ena Länet, råka stå i strid med dem som följas i det andra, hvilket är att befara, om två särskilda ocb lika Betänkatiden. 349 mäktiga auctoriteter ega att styra hvar sin del. Men om också något skulle vinnas genom de håda Länsstyrelserna, hvilket jag icke' medgifver, så följer deraf icke'att Utskottens skäl att afslå Motionen äro tillräcklige, enär folkmängden, Invånarnes fredliga seder m. m., hvarigenom så få Polismål förefalla, icke blifvit intagit i beräkning; ty om Utskottens skäl att afslå Motionen, det vill säga att tillstyrka bibehållandet af den skedde Länsfördelningen, voro giltige, så borde af samma skäl hvardera af de nya Länen ytterligare sönderdelas i nya ännu mindre Län, hvarigenom de vidtagne anstalterne till Länens förkofran m. m. ännu mera skulle påskyndas, och hvar skulle efter ett sådant System gränsen blifva för nya Landshöfdinge-Ämbetens tillförordnande ? Ämbetsmanna-Corpsen är redan så öfver all proprotion till folkmängden i vårt Fädernesland, att detta missförhållande utgör ett af de betydligaste föremål för Puksens Ständers bekymmer, och systemet för civila Styrelsen är sådant, att Ämbetsmännens antal oundvikeligen mäste ökas så länge samma System fortfar och så lähge användandet af Municipal-Styrelsen ej blir allmännare antaget.
Femtonde punkten, rörande anslaget lill fångars vård och underhåll, har af Ridderskapet och Adeln blifvit återremitterad, i följd af den anmärkning, att, på sätt Herr Friherre Palmstjerna, C. O., i dess vid Utlåtandet i denna punkt fogade reservation, utvecklat, det af Utskottet föreslagne belopp, 450,000 R:dr, icke ansågs kunna uppfylla behofvet samt alt följaktligen för detta ändamål måtte anvisas den af Herr Friherren föreslagne summa 600,000 Rrdr, eller derutöfver, äfvensom ock Presteståndet uti denna punkt af Utlåtandet beslutat återremiss, med förklarande af den Ståndets åsigt, att det omförmälde anslaget borde höjas åtminstone till 600,000 R:dr; men som denna punkt blifvit af Borgareoch Bondestånden bifallen, får Utskottet åberopa sitt förut afgifne yttrande. Stats-Utskottets Memorial, N',o Jo, Utlåtande j N:o ju 7 Öfrige punkter af Utlåtandet 3\:o 35 hafva af samtlige Riksstånden godkänts och erfordra således icke något vidare yttrande från Utskottets sida. Ank. till Eap.-Utsk. den 22 Nov. kl. ii f. ra. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 36, angående utgiftcrne ander Riksstatens Tredje Hufvudtitel. (U. A.) Från Bondeståndet har Utskottet erhållit återremiss å Betänkandet N:o 36, angående regleringen af Riksstatens Tredje Hufvudtitel, innefattande anslagen för utrikes Departementet; men som, enligt ankomne Protocolls-utdrag, nämnde Utlåtande blifvit af de öfrige 3:ne Riksstånden bifallet, har Utskottet, med stöd af 75 §;n Riksdagsordningen, ansett återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 21 November 1844. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Nor., kl. ii f. m.
Stats-kontoret godtgöras, dels utaf bränvins-bevillningsmedlen, i den man de ingå lill högre belopp, än det som är påräknadt för den ordinarie statsregleringen, och dels utaf försäljningsmedlen för ifrågavarande redskap, allt efter som dessa medel inflyta. § 104. På det att, genom ett fullt tillförlitligt instrument för lill verkad t bränvins mätning och profning, kontrollens säkerhet vid bränvins-tillverkningen måtte komma ali ökas och kontroll-kostnaden i möjligaste mån besparas, hafva Rikets Ständer beviljat och ställt till Kongl. Maj:ts nådiga disposition en anslagssumma af Tretusen R:dr, för att användas till belöning åt den, som företer ett så ändamålsenligt och tillförlitligt instrument för bränvins mätning och profning, att detsamma varder till begagnande i större brännerier påbjudet; börande denna anslagssumma, för sagde ändamål, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas och, enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, utbetalas. Då de af Stalsoch Särskilda Utskottet föreslagna samt af Rikets Ständer beviljade ersättningar åt Professorerne E. Edlund och B. 0. Nycander samt Laboratorn K. Styffe, skola utgå af de till kostnader för innevarande Riksdag anvisade medel, bar Utskottet, för verkställigheten af dessa ersättningars utbetalning i likhet med andra af innevarande Riksdag föranledda kostnader, ansett sig böra, på sätt i fråga om alla sådana kostnaders bestridande förut iakttagits, genom derom till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret afgående skrifvelse, underrätta dem om Rikets Ständer» meddelade beslut. Stockholm den 1 December 1854. Stais Utskottets Memorial, M 387. Memorial, angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af del nya reqlementet för Riksqdlds-kontoret. (R:gs Af<!.) Som det af nuvarande Stals—Utskott uppgjorda och till största delen af Rikets
Ibland de anförda skälen är äfven det, Den 22 Mars e. m. 379 att, under det vår Svenska jernhandterings alla gamla företräden och skydd blifvit borltagne, under det kostnaden ständigt ökats i följd af stigande spanmålsj risetoch stegrade priser på materialier, m. m., hvarigenom tillverkningskostnaden blifvit föidyrad, har på utländska marknaden, der Svenska jernet förr var ansedt oumbärligt, förhållandet blifvit hell annorlunda, lill följd af den der rådande tillgången på stora kapitaler och en långt utvecklad industri, hvilket sammanlagdt der stegrat tillverkningen, med hvilken den Svenska jerntillverkaren har att konkurrera. Man inliemtar vidare, att Sverige är det enda land, åtminstone med få undantag, der jernhandteringen har direkt beskattning. Men, om man abstrahera!' detta och gör sig reda för hvad här är i fråga, skall man lätt finna billigheten af de väckta anspråken. Frågan är nemi.: skall den Svenska jernhandteringen, som egentligen icke är annat än en fabrikshandtering, ställas, i fråga om beskattning, i ett helt annat förhållande än alla andra fabriker i Sverige, såsom mekaniska verkstäder, klädesfabriker, bomullsspinnerier o. s. v ? Eller har icke denna handtering, lika med andra, en rättighet, en billig fordran, att dess idkare icke beskattas annorlunda än andra förädlare i landet, _ d. v. s. i den nion deras handtering lemnar någon inkomst ? Ar förhållandet sådant här i landet? Nej. Vi se deremot, att jernhandteringen är beskattad på flera serskildta sätt. Bruksegare, som under sill bruk har landtegendom, beskattas skerskildt för landtegendomen såsom jordbrukare, och serskildt för bruksrörelsen: men icke nog härmed. Ar han derjemte egare af masugn, måste han utgöra serskild skatt, först för tackjernstillverkningen och sedan för stångjernsförädlingen, derefter han, när fråga blir om bevillningen, äfven blir i bevillningsförordningen ihågkommen på ett eget sätt.