Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja och Nej, samt votering. I anledning [hvaraf Hans Excellence Herr Grefven oell ställde följande voterings-proposition: Den, som anser att, i likhet med hvad för närvarande äger rum, ingen Slagskatt bör finnas, utan att hela mynlningskostna - Den 21 October f. m. 167 den må, på sätt hittills skett, å allmän bekostnad bestridas, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, komma Rikets Ständer att, under åberopande af det förhållande, att genom en minskning af tre fjerdedels procent i 1664 års myntfot, en enklare och delbarare utmyntningsgrund skulle kunna vinnas, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, efter vettenskapsmäns hörande, täcktes besluta, huruvida i myntet en lindrig myntskatt, till motverkande af detsammas utförande och nedsmältande, bör nedläggas. Friherre Cederström,'. Jag hemställer, om icke ur contra-propositionen den meningen borde utgå, som innefattar slagskattens bestämmande till |. procent; den synes mig stå i contradiction med sednare momentet, att Konungen först efter vetenskapsmäns hörande täcktes afgöra frågan. Herr Cederschjöld: I Contra-propositionen förekommer den oformligheten, att deri säges, det slagskatten åsyftar enlättnad i fördelningen af myntet. Detta förutsätter, att myntet skulle blifva 12-lödigt. Men så länge intet beslut derom ännu är fattadt, anser jag det vara origtigt, att i i 68 Den 21 O c t o b e r f. m. co föregående proposition taga på hand för ett sådant beslut. Herr von Troil; Jag anhåller, att den föreslagna Contra-propositionen mätte förblifva oförändrad, ty jag finner ingen oformlighet deruti, att Sländerne säga, det de för sin del förmoda en slagskatt af i. procent vara lämplig, ehuru de önska, alt frågan icke bestämt måtte afgöras, förr än Konungen deröfver inhämtat vettenskapsmäns utlåtande. Herr Cederschjöld:
' Man föreställer sig nemi., att här är fråga om ingenting mer eller mindre än att vi skola öpna våra portar för hela verldens Judar, men jag hoppas, kunna bevisa, att så ingalunda är meningen, hvarigenom äfven den deraf upstående våda som den värde talaren för oss framhållit, skall bortfalla. Hvad har nu Hr Silfverstolpe föreslagit? Jo! att R. St. böra genom underd. skrifvelse hos K. M. anhålla att åt de i landet födde Judar matte beredas rättighet att utan K. M:s serskilda tillstånd få bosätta sig i alla Rikets städer. Denna rättighet skulle således tillkomma endast, märken det, Mine Hrr, i landet födde Judar, hvilkas antal Utsk. för närvartde upgifvit till 1,100. Fråga kan följaktligen icke vara om dem, sorn i sednare tider inflyttat eller hädanefter inkomma, emedan för dem gäller nuvande stadgandet att de få bo och vistas i städerne Slockholm, Norrköping, Götheborg och Carlskrona. Allt hvad man begär är således endast att i Sverige födde Judar måtte, i händelse de sådant önska, få bosätta sig i alla Rikets städer. Under denna discussion har jag med glädje erfarit, att ingen förnekat den idoghet och moralitet, som äro utmärkande drag hos Judarne, och jag har sjelf erfarenhet af detta förhållande, serdeles linder år 1834, då farsoten Cholera Morbus härjade här i hufvudstaden. Jag tillhörde då en Sundhetsnämnd, och det erkändes allmänt att ingen vinlade sig så mycket om ordning, snygghet och efterlefnad af polisförfattningar som de Judar, hvilka bodde i den trakt, hvilken Sundhetsnämndens verksamhet omfattade. Frih. af Ugglas har redan uplyst att de auctoriteter, hvilka i fråga om Judarnes emancipation blifvit hörde, enstämmigt intygat, att Judarne iakttagit ett serdeles hedrande upförande, och jag frågar då, är det väl för mycket begärt, alt de bland detta folk, som äro födde inom landet, erhålla rättighet att bosätta sig i alla Rikets städer.
Maj;t i underdånighet framställa, Beträffande först den väckta frågan oui jordlegans förvandling; så enär hvarken genom Riksens Ständers omförmälte underdåniga skrifvelse, eller Eders Kongl. Maj:ts örn verkställigheten deraf utfärdade Kådiga befallning, det belopp är vordet utstakadt, hvartill Stamrotarnes ersättning af Hjelprotarna skulle få beräknas» hvarigenom många tvister och olägenheter kunna uppstå; anse Rikets Ständer angeläget, att vissa allmänna reglor för ersättuingarnes bestämmande varda stadgade, vid uppgörandet hvaraf endast Indelningsverket och Knekte - Contracten måga tagas till grund, och ersättningen ej fastställas i annat än Spannmål eller deremot svarande penningar efter Eänets Markegång; men emedan härvid förekommer, att Knekte - Contracten vid ersättningens eller de så kallade Planpenningarnes bestämmande, äro för olika Regementen af högst skiljaktig beskaffenhet, anse Riksens Ständer skäligt och bäst vara, att för de orter, der Stamrotarne blifvit till någon vedergällning för Hjelprotarne genom Knekte-Contracten förklarade berättigade, en sadan vedergällning eller ersättning må bestämmas till samma belopp, som Knekte-Contracten fch Indelnings-Verket utstaka, dock så, att densamma - Den 11 Maj. samma bör förvandla*; i så mycken Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, som efier det årets Markegång, då hvarje Regementes Knekte-Cona tract efter Indelnings verket upprättades, kan belöpa sig mot de i Contractet utsatta penningar, genom hvilket stadgande både Starnrotarnes och Hjelprotarnes innehafvares rättigheter blifva bäst Bevarade, helst de i detta fallet bringas i alldeles lika förhållande, som det, hvaruti det försattes vid inrättningen af Indelnings-Verket, hvilket bör förblifva orubbadt. Börandes i öfrigt iakttagas, att ej allenast de Stamrotar, som enligt Indelnings .
Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Dcc. kl. 7 e. m, Utlåtande, i anledning af vackt motion om befrielse för vissa delegare i Martebo Mgr frän ansvarighet för återbetalningen till Staten utaf det Län, som kan erhållas för samma Mgrs aftappning 111. m. (U. A.) Uti en inom Bonde-Slåndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, har Conrad Rommin från Gottland yrkat: att då för de fleste delegare uti den så kallade Martebo Myr å nämnde ö ingen fördel, utan snarare endast skada och förlust, vore att hemta af Myrens föreslagna uttappning, dertill låneunderstöd af Statsmedel förmentes hafva blifvit vid sistlidne Riksdag beviljadt, Rikets Ständer icke måtte bifalla något åläggande för desse delegare att uti Maltebo Myrs utdikning och odling deltaga, äfvensom motionären å deras vägnar högtidligen protesterade emot
Jag erkänner väl de svårigheter, som äro förenade med arheten i Utskott, men jag tror dock, att hvar och en, sorn arbetat der, äfven vet, att dessa svårigheter kunna öfvervinnas; och hvad de Betänkanden angår, som nu blifvit ifrågasatta, trodde 180g års Ständer, att de skulle medhinnas på fyra månader, och i sanning tror jag, att, med en kraftig vilja, det kunde ske på två. Friherre Leijonhufvud, Abraham: I anledning af det ämne, som nu förhandlas, får jag upplysningsvis nämna, att BevillningsUtskottet ifrån dess första tillvarelse ägt medvetande om sina skyldigheter, utan att dertill uppmanas af särskilta påminnelser. Utskottet har också med rastlöst nit fortsatt sina arbeten; den Afdelning, hvarå jag är tjenstgörande, har redan bestämt och för någon del i förslag utvecklat grunderne för den allmänna Bevillningen. Detta förslag skall snart nog förekomma till öfverläggning i Utskottet, hvaraf jag åter torde få sluta, att Betänkandet i detta ämne kan inkomma till Piikets Ständer före den tid, som Motionären utmärkt. Hvad Herr Hjerta för öfrigt yttrat om charlataneri hos Utskott med mera dylikt, anser jag ej nödigt att besvara. Friherre Cederström, Jacob: Till en början får jag anhålla, alt Herr Grefven och 334 Den 26 Januarii e. m. LandtMarskalken täcktes låta uppläsa den mening i BondeStåndets Protocollsutdrag, som angår det ifrågavarande ämnet. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken Lät uppläsa den del af BondeStåndets Protocollsutdrag, som nu utgjorde föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning. Friherre Cederström:
Kongl. Maj:t föreslog ock, att södra stambanan från sjön Stråken, dit densamma från Falköping redan hade påbörjats, skulle ledas genom Jönköping öfver Tenhult till Nässjö och derifrån vidare förbi och i närheten af sjön Salen till Finjasjön, intill hvilken punkt arbetena från banans södra äqda redan framskridit; hvarjemte Kongl. Maj:1 gaf Rikets Ständer tillkänna, att kostnaderna för södra stambanans anläggning i den sålunda föreslagna sträckningen blifvit af ofvanbemälde Kommitté på följande sätt beräknad : Från Finjasjön till Nässjö, 18 mil R:dr 11,326,411. » Nässjö till Tenhult, 2,14 » » 1,479,120. » Tenhult till Jönköping, 1,50 » » 1,324,000. » Jönköping till Stråken, 3,26 » » 2,332,320. samt fullbordandet af linien från Stråken lill Falköping » 826,000. Summa R.dr Runt 17,688,031. Då emellertid den summa af 23,000,000 Riksdaler, som Kongl. Maj:t hade pröfvat böra bestämmas för fortsättandet af Statens jernvägsbyggnader under innevarande statsregleringsperiod, efter afräkning af de till vestra stambanans fullbordande och byggandet af linien mellan Örebro och Hallsberg erforderliga medel, icke lemnade tillgång att för arbetena å södra stambanan använda mera än 7,440,632 Riksdaler, föreslog Kongl. Maj:t att denna summa mätte härtill af Rikets Ständer anvisas, nemligen: till banans fortsättning från Finjasjön genom Skåne och Småland till trakten af sjön Salen i Kronobergs län R:dr 6,000,000. samt till jernvägsarbetena mellan Falköping och Jönköping » 1,440,632. Summa R:dr R:mt 7,440,632. hvarefter för denna stambanas bringande till fullbordan i hela sträckningen från Malmö til! Falköping skulle vid 1865 års slut återstå en kostnad af 10,247,419 Riksdaler.
St:r, såsom Bankens egare, vara af stor vigt att bankofullmäktige kunna bidraga till att göra kostnaderna icke allenast för lånens indragning utan äfven för deras framtida liqviderande så lindriga som möjligt, och den erfarenhet, man redan haft, är ett ökadt skäl för att bifalla det förslag, som BankoUtsk:t framställt. Då jag icke funnit det ringaste skäl anfördt mot dess antagande, tillstyrker jag bifall till detsamma och slutar med det tillägg i afs:de på bokföringsvärdet, att 2 R:dr 62 öre Kmt pr Thaler är något mer än Thalerns verkliga silfvervärde, men då bokföringsvärdet af Mark-Hamburger-Bauko’n äfven är mera än dess verkliga silfvervärde, så har Utsk:t förfarit konseqvent i afs:de på bokföringen af Preussiska Thaler. Gr. Lagerbjelke: Om här vore i fråga att föreskrifva, det bankofullmäktige ovilkorligen skulle inköpa thaler-vexlar, så snart sådana af god beskaffenhet utbjödos efter en kurs, som icke öiverstege en viss siffra, skulle jag också anse obetänkt att ingå på ett sådant förslag, men hvad ondt det kan ligga deri att man bemyndigar bankofullmäktige köpa vexlar, då sådant kan ske med fördel 174 Dan 18 J nl 1 f, m. för banken, kan jag icke inse. Det måste väl för banken, likasom för hvarje annan industri-inrättning, vara en fördel, att dess styrelse ega rätt, att, då transaktioner, som ingå i denna inrättnings verksamhet, kunna göras, på ett för densamma förmånligt sätt, de också må verkställas; och att det för banken, likasom för allmänheten, vore förmånligt att banken eger rätt köpa thaler-vexlar, det torde icke tarfva någon bevisning. Dessutom visar sig att thaler-vexlar ofta nog stå till lågt pris på Stockholms börs; då kan det icke vara annat än fördelaktigt för banken att ega rätt inköpa en vara, som står till särdeles lågt pris.
Jag tror, för min del, det vara bättre, att de alla pröfvas på samma ställe, nemligen i KammarRätten. Herr Printzenskjöld, Carl: Under åberopande af de anmärkningar jag vid elt föregående tillfälle gjort vid Grefve Cron» hjelms Motion, utber jag mig att få förklara, det jag ej kan instämma i de inskränkningar af KammarRättens granskningsrätt, som Utskottet föreslagit. Men då det lärer vara fruktlöst att nu bär uppträda emot den princip Utskottet antagit, inskränker jag mig till att blott instämma i Herr af Billberghs Reservation, och önskar 22* 34o Den 3o Mars e. ta. att Utskottet, i händelse af återremiss, må taga de af honom framställde skäl i närmare öfvervägande. Friherre Cederström, Jacob: Det har blifvit framställt såsom vådligt för Svenska Folkets egen beskattningsrätt, om KammarRätten, såsom hittills, skulle afgöra frågor om BevillningsFörfattningarnes tillämpning. Jag får härvid anmärka, att denna Domarebefattning förr tillhörde KammarCollegium, och har derifrån öfvergått till KammarRätten. Då dessa frågor dessutom endast äro frågor om tillämpning af gifven Lag, skulle man med samma skäl yrka öfverflyttandet af hela Lagskipningen från de ordinarie Domstolarne till Fullmägtige i RiksgäldsContoret. Jag hemställer tillika, huru det föreslagne öfverflyttandet skulle låta sig göra, utan en mera ingripande rubbning i våra constitutionella förhållanden. Ty om KammarRätten nu dömer orätt, har den lidande att vända sig till Rikets Ständers Justitieombudsman, hvilken det åligger att beifra felet. Men om Justitieombudsmannen förvandlades till Domare, i förening med Fullmägtige i RiksgäldsContoret, skulle ingen Actor finnas för sådane fall, då Bevillningen för någon blifvit förhöjd öfver författningens föreskrift och flere dylike frågor, der ansvarighet å Domaren kunde äga rum.
Under åberopande af den utaf sist församlade Revisorer gjorda framställning af förhållandet med förslagsanslagen under åren 1855 — 1859, få Revisorerne nu endast anmäla, att å riksstatens 4:de hufvudtitel med förslagsvis beräknade 11,350 R:dr uppförda anslag till reseoch traktamentspenningar utbetalningarne under år 1860 uppgått till 67,521 R:dr 17 öre. B) Mäjvtva, vinisnnslngeit. \ Bifogade tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter å dessa anslag (Bil. Litt. K.) § 3. Af de för revisionsåret till nya gevärs anskaffande anslagna medel, 150,000 R:dr, hafva 63,500 B:dr utgått till Carl Gustafs stads och återstoden till Husqvarna gevärsfaktorier. — 64 — Beträffande gevärstillverkningen vid förstnämnda faktori, lemnar General-fälttyg mästare-embetets till Kongl. Maj:t afgifria underdåniga berättelse angående faktoriet* verksamhet under år 1860 följande uppgifter: Under året komplett» Utgiftssumman, delad 1860 års tillverkning, förvandlad vapen. per gevär. till miniégevär. 2,256 st. miniégevär. 29 R:dr 97 öre. miniégevär, 1 refflade infanterigevär j Faktoriets från fjerde hufvudtiteln utgående underhållsoch förvaltningskostnad utgjorde för året 13,002 R:dr 31 öre, hvilken utgift, fördelad på hela tillverkningen, ökade kostnaden för ett miniégevär till 36 R:dr 29 öre. Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinia. 'C) Krutoch salpeter -försäljning smedel* Dessa medel ingå dels till Kongl. Krigs-kollegii Artilleri-afdelning cch dels till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länen, från hvilka myndigheter de sedermera till Kongl. Ränte-kammaren levereras. Beträffande de belopp, som till Kollegium influtit, lemnar räkenskapen, hvilken ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, följande redovisning: Debet.
Jag tror det icke och grundar denna min åsigt på den massa af anspråk å Statens kassa, hvilka dels genom Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner och dels genom enskilda motionärers framställningar blifvit väckta, och hvilka sednare uppgå till sådana belopp, att om äfven endast en ringa del, och denna den vigtigaste af dem hlifver biiallen, det torde hlitva särdeles svårt att dertill utfinna medel. På grund af alla dessa skäl anser jag att mantalspenningarnes belopp bör, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, bestämmas till 40 öre R:mt såväl för man som qvinna." Af Herr Montgommery, R. N. G.: "Då, enligt min tanke, mantalspenningarne, bland alla de skatter som till Svenska Statsverket ingå, äro de som minst öfverensstämma med ett tidsenligt skatteväsende, har jag ansett att denna skatt borde upphöra. En koppskatt, en kapitations-afgift, lika för rika och fattiga, är en till sin grund icke rationel beskattning; och, såsom jag tror, finnes ej sådan koppskatt i något Europeiskt land, med undantag måhända af Ryssland och Turkiet. Men då man temligen allmänt erkänner principens förkastlighet, försvarar man denna skatt på grund af skattebeloppets obetydlighet och säger: summan är af ingen betydenhet för den betalande, men den utgör samlad en icke obetydlig inkomst för Staten (af mellan 5 och 600,000 R:dr). Med stöd af de beräkningar, som äro uppgjorda i bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket, pag. 33, har jag ansett att Staten icke behölver denna inkomst. Då betydliga öfverskott på sednare tider i Riksgälds-kontoret kunnat beräknas, vid 1859—1860 års Riksdag till 5,092,200 R:dr, vid 1862—1863 års till 5,660,000 R:dr, synes ingen fara i det afseendet vara för handen. Påståendet att denna utgift är af ingen betydenhet för den betalande, tål någon granskning. — Enligt de uppgifter jag förskaffat mig, kunna de personela afgifterna uppgå till följande belopp: För man:
Då nu Rikets tvänne Hof-Rätter hafva hvardera en Jurisdiction af 30 ä 40 mils vidd och deröfver, matte man hvarken göra sig skyldig tili förebråelse för obehörigt klander , om man påstår, att den, dessa Öfver.Rätter tillkommande omedelbara uppsigt öfver Under-Domstolarne, icke med den noggrannhet, som inom en trängre krets kunde äga rum, möjligen står att utöfva ; eller böra misstänkas för öfverdrift, om man antager, att ganska många parter och i synnerhet de mindre förmögna, afskräckas från en rättmätig klagan, genom de olägenheter och kostnader, som äro oskiljaktelige från nödvändigheten att den på så långt afstånd framföra. Af dessa anledningar har man sett sig föranlåten föreslå, att, vid indragningen af Lagmans» Rätten å Landet och andra Domstolen i Städerna, de flera divisioner, af hvilka Hof Rätterne nu bestå, må utflyttas till särskildta orter och erhålla, hvardera efcr landskapens Folkmängd och vidd, sin afmätta Domkrets , på sätt också i Norrige skett , enligt en Författning af den 11 Augusti 1797, hvarigenom, vid upphäfvandet af det så kallade Laug.Tinget eller Lagmans-Rätten å Län-' det och Rådstugu.Rätten i Städerna, Fyra Stifts Öfver - Den 5 Maj. 77 Öfver-Rätter blifvit tillsatte, i stället för elen för-' ut varande Öfver-Hof-Rätten. I hvarje sådan Hof-Rätt Jeunna blifva 6, g eller 4 Ledamöter, Presidenten inberäknad, allt efter som man vill bestämma Domföra antalet till Fem, Fyra eller Tre. Hela antalet bör likväl varl så stort , att alltid en Ledamot , i ombyte efter tour , kan äga ledighet, under det arbetet af de tjenstgörande fortsattes, utan ferier. Denne, från arbete inom Hof-Rätten ledige
Motionärens förslag går ut på något besynnerligt, dä han föreslår, att Krigsacademicn skall förvandlas till en polytecknisk skola efter förebilden af den i Paris. Vid denna skola föreslår motionären, att af ynglingarna skulle inhemtas kunskaper i fortification, i artilleri, civil-byggnadskonst m. m. 1 den polyteckniska skolan i Paris läses icke ett enda ord fortification, icke en bokstaf artilleri eller praktisk byggnadskonst; läroämnena äro ren mathematik, chemi, fysik, mekanik, geodesi och Fransk litteratur, utan att eleverne behöfva i det sednare ämnet undergå examina. Denna skola är således icke annat än en theoretiskt förberedande skola för de praktiska tillämpningsskolorna, hvilka äro inrättade för artilleriet, för marinen, fortificationen o. s. v. Hvad denna stora institution vill säga, derom borde motionären hafva gjort sig bättre underrättad, innan han föreslog att i Sverige efterapa densamma. Den åtnjuter ett årligt anslag af icke mindre än 724,000 francs, dess tjenstemän utgöra till antalet 69, och bland dem finner man namn, som äro verldsbekanta, och tillhöra de största vettenskapsmän, som jorden äger, såsom en Thenard, Arrago, Dulong, GayLusnc, Prony m. fl. Huru vill motionären hos oss uppsöka något, som blott i ringaste man svarar mot sådana fordringar ? Ecole polytechnique är hos oss omöjlig att åstadkom - Den 18 Mars e. m. 365 ina, ej blott derföre att den tager i anspråk de stöl sta snillen, sorn finnas, ej allenast i Frankrike, utan kanske i liela verlden; den grundar sig på, och står som medelpunkten mellan de stora läro-inrältningar, som det rika Frankrike kan åstadkomma oell de mångfalldiga kring Frankrike spridda, i systematisk ordning utvecklade theoretiska undervisningsanstalterna.
Ridderskapet och Adeln Constitutions-Utskottets i dag ingifne Memorial, rörande serskild tryckning pä allmän bekostnad af de Atter, hwilka af Constitutions. Utskottet blifwit till Riksens Ständer öfwerlemnade, innehällande be förflag till förändringar i Grundlagarna, som wid sistlidne och innewarande Riksdag blifwit gjorde: hwarjemte Ridderskapet och Aoeln beflöt det Stats. Utskottet skulle anmodaS härtill föreflä nödiga medel. ruprs. IHx ?roroco!Io O. 8jlverstolps. Utdrag 174 Den rZ Octoöer. Utdrag af Protokollet, hältet hoS Höqwör. dige Preste Ständet wtd Urtima RtkS. dagen i Orebro e.m. d. rz Octob. »8lo. S. D. Ää Stats. Utskottets den 6 October pä bordet lagda Memorial om understöd till tryckningen af Högloft. Ridderstopets o^ch Adelns Protokoll wtd nästledne och innewarande Rcksdaaar, m. m., samt angäende bestridandet af kost. naderne till skrifmaterialier m. m. för Ständen och Utskotten, nu ä nyo föredrogs, blef berör, de Betänkande af Preste-Ständet gilladt, med den af Högloft. Ridderskapet och Adeln uti Pro. tocolls Uldrag af nästledne gärdag yrkade för. ändring, att Bihanget till Riks Ständens Pro. tocoll stall pä publik kostnad tryckas, och skulle Stats utskottet följaktligen anmodas att medel dertill föreftä, äfwensom de öfrige Respective Ständen igenom Protocolls Utdrag skulle word. samt och wänligen inbjudas att i detta beslut instämma. Ur suprs. Ox ?rotocollc» st. O. ^ImgviK.
»Ja, och du skulle blifva medpart i allt mitt, och själf skulle jag lära dig, hvad du behöfde veta om alla ädla stenar, så du kan förestå vår handel.» Kalonymos log. »Ja, min son, nu skrattar du däråt och tänker: hvad vill jag med handel? Och du har lärt dig hata penningen som judens skam. Men om guldstycket kunde tala, skulle det säga: stulet är jag stenen, som drar i fördömelse, hittadt är jag kroken, på hvilken man fastnar i synden, skänkt är jag betet, som lockar i lättsinnet, men i anletets svett vunnet är jag lönen, som gifver soflet på brödet och glädjen i huset. Det är godt att begynna med tom ränsel, när man är ung och vill gå lätt och långt, men när du blir äldre och en gång, innan du dör, vill känna dig inflyttad i lifvet, gifver redbart förvärfvadt gods dig känsla af hem och lycka och förljufvar din ålderdom.» »Men alla mina resor, fader Henoch, alla tempel, som jag icke sett, men i hvilka jag längtar att stå och sia om brödrakärlekens tid ...» »Ja, bjuder en röst dig fara, drag med Herran. Då blir det annorstädes du köper grafplats för att vänta på Messias’ och brödrakärlekens tid. Rabbi Jehudah i världen skref, att den tiden skulle komma vid världens åttiofemte jubelår, det vill säga år 5480, min egen faders födelseår. Min fader väntade sina åttio år och han var ingen lycklig man, men en villdrifven, som hela lifvet flyttade och reste, till dess han somnade hädan, den lilla grå gubben – välsignadt vare hans minne! Nu säger jag alltid med rabbi Chainan, att först skall kriget utkämpas mellan Gog och Magog, och Rom och Konstantinopel falla, innan den tiden kommer. Så vi ha tid för oss både jag och du, Kalonymos.» Den gamles röst blef dof och tung. Han ställde pipan ifrån sig och teg ett ögonblick i dunklet.