Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
33 omröstning, och enär de särskilda tullsatserna inom hvartdera alternativet kunna anses vara af hvarandra beroende, torde de ock böra uti en gemensam voteringsproposition upptagas sålunda: 80:o. Den som, lika med hvad Utskottet tillstyrkt samt Ridderskapet och Adeln jemte Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, anser att införsclsafgifterna å “Porslin, oäkta, steneller fayans11 böra utgöra, för “kvitt eller enfärgadt, men omåladt,11 4 öre å “tallrickar“ och 8 öre skålpundet å “andra pjeser“, samt för “måladt eller tryckt“ 8 öre å “tallrickar“ och 15 öre per skålpund å “andra pjeser“, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Preste-Ståndets beslut, de nuvarande tullsatserna att bibehållas, nemligen för “hvitt eller enfärgadt, men omåladt“ 5 öre å “tallrickar" och 10 öre skålpundet å “andra pjeser“, samt för “måladt eller tryckt“ 10 öre å “tallrickar11 och 18 öre per skålpund å “andra pjeser.“ Ej specificerade Sadelmakarearbeten förtullas för närvarande under två särSadeimakareskilda rubriker, nemligen: “med äkta förgyllda, försilfradc eller pläterade beslag41, arbete"- med 75 öre, samt “andra slag“ med 50 öre skålpundet. Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen hade, utan ändring i tullsatserna, föreslagit att ur den förra rubriken måtte uteslutas ordet “äkta11, men Utskottet ansåg åter begge rubrikerna böra sammanföras under den gemensamma af: “Sadelmakarearbeten, ej specificerade, alla slag11 och såsom medeltull derå kunna antagas det lägre beloppet af 50 öre skålpundet.
För min del finner jag således icke betänkligt, att till dess hufvud-grunder antaga ett BevillningsFörslag, som, lämpadt efter hvarje Medborgares behållna Inkomst i förhållande till dess Förmögenhet och Rörehe, i möjligaste måtto förenar de Skattdragandes val med Statens rätt. Det är, efter mitt begrepp", endast under detta villkor, som ett Folk, utan att vara tryckt, kan äfven med frikostighet lemna hvad Stats-inrättningen för sitt bestånd behöfver. För öfrigt skall jag, tillfredsställd att hafva uppfyllt min medborgerliga pligt, då jag från detta rum talat den egna öfvertygelsens språk, med lugn, fastän ej med trygghet, hvila vid det beslut, som tidens tillfälliga fordringar medgifva, i det hopp, att med förbättrade grunder i den allmänna hushållningen och en Den 24 Martii, f. m. 359 fullkomligare statistisk kännedom af vårt Land, skall, i förening med en gemensam välmåga, en jemnare, mera rättvist fördelad och den närande Folkhopen mindre tryckande Beskattning, i framtiden vinnas. Emedlertid må denria framtid oväldigt och fördomsfritt pröfva, hvilketdera af ifrågavarande Förslag till Bevtllnihgs* grunder varit det rättvisaste och mäst förenliga med Folkets sanna föidelar, antingen det, son har till föremål Beskattning af den inkomst, hvarje Medborgare under Samhällsmagtens skydd åtnjuter, och således står i det närmaste förhållande till de Skattdragandes verkliga förmåga att bära Statsbördorna, eller det, som, i motsats med det förra, under ett ihärdigt hyllande af en gång antagna grundsatser, gifver en laglig rätt åt den orättvisan, att utpressa en tung och tryckande Bevillning af den ena Medborgaren för en förmögenhet, sorn icke är hans, under det den andra, gäckande rättvisans och Samhällsordningens fordringar, ostörd och utan deltagande i Statsbördan, njuter frugterne af sina skatter. Med fullkomlig tillförsigt vädjar jag till denna Domstol.
Hvarje följande år skulle skulden minskas med 100,000 ridr, men deremot titelns behållning ökas med räntan af 3,700,000 ridr eller, å 5 proc., med i85,ooo ridr, utom de årligen från staten ingående 100,000 i’ldr eller tillsammans 285,000 ridr, derifrån dock räntan å den återstående skulden bör dragas. De 3 första punkterna finner jag klara och tydliga, men, den 4ide har jag svårare att förstå. Då titelns under hela tiden utlånade summa endast utgjorde 3,700,000 ridr, och de enskilda låntagarne redan från början gjort afbetalning på deras skulder, så att de första hade efter 3yf års förlopp, blifvit alldeles skuldfria, huru kunde titeln då vid denna, tid ännu hafva 3,700,000 ridr räntebärande fordringar ? Och huru kunde denna summa blifva en evärdelig räntebärande behållning för titeln, då han sjelf ju mast betala sin skuld till Biksg.cont. under alldeles samma villkor som de enskilda låntagarne till titeln? Hvad titeln erhöll af sina gäldenärer, , måste den ju aflemna till Riksg cont., emellan hvilka contrahenter titeln sålunda endast var en mäklare. Om upp-och utlåningen blefve fortsatt i 37 år, skulle ytterligare 87 år åtgå, innan de sista lånen hunnit utplånas, och då skulle titeln omöjligen kunna hafva ett öre qvar i vinst, men väl tilläfventyrs fått vidkännas förluster på sina egna utlåningar. Sålunda synes mig, som hade alldeles detsamma kunnat uträttas Den 5 Jum f. ra. I9 derigenom, att K. M. hade disponerat titelns 100,000 r:dr, likasom hittills och Riksg.cont. fått uppdrag att upptaga lån till utlåning. Hela skillnaden är blott den, att i sednare fallet hade utlåningen skett efter reglementen, under uppsigt af It. St:s egna fullmägtige, och i det andra mera godtyckligt af K. M. med förmånsrätt naturligtvis för dem, som kunde hafva lyckan att vara särskildt kända af rådgifvarne. Frih. Ehrenborgh:
Jag ser i andanom det medlidsamma små- 3 a g binder af hedens rödaste löje, som nu spelar på så mångas läppar; j a g hör de mera vänliga och artiga yttra: » ja, ljung ... mycket vackert, » hvarvid de dock knappast ägna en half tanke vare sig åt hvad j a g ch nu, när ljungen klipporna klär sagt eller hvad de själfva säga. » Så lyckoch hafvet suckar och klagar, ligt att finna glädje och nöje i så litet! » jag binder af blommor, som hösten bär, infaller en annan, hvarvid j a g dock helt ett tack för sommarens dagar. visst kan fröjda mig åt, att denna min lycka icke väcker en gnista afund i den Jag binder kransen, där ormbunken står talandes själ. förbränd och gulnad bland stenar, Jag vet också, att med de djupa kunoch stormen med hvin öfver näset går skaper, hvarmed en nyare tids uppfostran och rister i tallarnas grenar. utrustat ungdomen, mången skall möta mig at Och medan jag samlar så ljungens glöd, jag lyssnar till hafvets vågor och minns det löfte, » i lif och död », du gaf på de skälfvande frågor. Se, hafvet låg blankt från skär till skär, och vildros i snåren glödde, och nattens speglade stjärnehär en himmel i djupet födde. Hur lätt gick det icke att svärma då, att gifva löften så runda — hvem tänkte, när himlen var juniblå, på mörka dagar, som stunda? Hvem tänkte, att smekande sunnanvind skulle bytas i isande nordan, att frost skulle härja drömmarnes lind och hösten gå i fullbordan? Men jag binder af hedens rödaste ljung ett tack för allt hvad du varit — mina ögons ljus och mitt hjärtas kung i sommardagar, som farit! zom. eV med den invändningen, att himmelen hvarken » hvälfver » sig öfver oss eller är » b l å », att detta, som synes mig så verkligt, beror på — ja, hvad det beror på, kan j a g verkligen inte säga: j a g vet blott, att det är något, där orden eter, atmosfär, jordens rundning och åtskilligt i samma väg förekomma.
Denna föreningens verksamhet, som dock uteslutande stöder sig p&amp; religiös grund, a r ganska vidtoinfattande, och 2 aftonsamkväm w hållas af dess niedlemmar vissa dagar i veckan inom särskilda lokaler i flere, af liiifviiilstadeiis församlingar. afven i landsorten verka mellan 20. ocli 30 grenar af samma förening. Den af fru Elisabeth Nyström, född Roseniiis, år 1880 stiftade. fören inge ii för sömmerskorw, hvars andamkl ar att befrämja handarbetande kvinnors bästa, iitöfvar afven, allt sedan sitt stiftande, en verksamhet motsvarande den af mrs Derby omnämnda. Föreningen kan visserligen ej sagas ha bildat någon rklubbw och äger ännu ingen egen lokal, men samkväm hållas af densamma .en söndagsafton i hvarje m h a d Iios privata personer, hvilka godhetsfullt inbjudit förenings: 8 medlemmarna. Under dessa aftoniinderliållningar, som omfattats med " stort intresse, Ilar tiden upptagits med en bibelstund, föredrag i något lärorikt ämne, musik och sång, delvis af en inom föreningen bildad ' sångkör, livarefter tedrickning afslutat aftonen. Efter hvad vi hafva .oss bekant, har man dessutom i Stockholm börjat ' ordna samkväm af bildande, men mer världslig art, mellan arbetande kvinnor af alla samhällsklasser, om hvilka samkväm vi niöjligeq framdeles blifva i tillfälle att lämna närmare upplysningar. Detta i allra största korthet. en antydan om hvad som äfven inom denna sida af kvinnorörelsen i v&amp;r hufvudstad blifvit uträttadt. Tyvärr sakna vi liknande uppgifter från landsorten, där det säkerligen inom månget samhäl1e " verkas med nit och intresse.
Juli» * Storinägtjgste Allernådlgste Konung! Genom Nådig Proposition af den 5 sisth April» har Eders Kongl. Majit t Nåder öfverlemnat en vid Riksdagen 1809 och 1810 af Riksdags - Eullmägtige från Örebro Erin vackt fråga om befrielse för de såkallade Socken-handtverkare ifrån Gernings-örens erläggande, jemte de i anledning deraf från vederbörande Emhets* Verk inhämtade upplysningar’ och förslag. Efter en noggrann pröfning af Grundlagarna, hafva Riksens Ständer funnit , att så väl i följe af den 9 punkten i Riksdags-Beslutet af den aa Marti 1604, hvilket utgör grundförfattningen om Gernings-örens erläggande, sam af Kongl. Brefvet den a9 April 1725, och 10 §. i 1739 ars Resolution på Städernas Besvär, Gerningsören ingenstädes böra erläggas till högre belopp , än 1 Daler S:mt för person, sorn , enligt Kongl. Förordningen den 6 December 1776, angående Kronans äldre Penninge-rentors beräkning, ut - vägnar Carl Mörner. h. t. landtmarskalk, vägnar J. A. Lindblom. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan h. t. Talman» På Bonde Ståndets vägnar Lars Olsson n> v. Talman. går 73* Den 7 Juli. går med 16 skill. Banco. Orsaken till det olika belopp, hvartill denna afgift på olika orter utgöres, har ej med visshet kunnat utredas. Någon särskild Förordning derom, finnes endast i afseende pä Vesterbotten.
Directionen företes, blifva emedlertid för deras räkning afsatte och på serskild räkning i Banken innestå ende, med rättighet för Directionen, jemlikt Kongl. Brefvet den 4 Maji 1779, att göra dem fruktbare genom utlåning och använda räntorne till serskildte utgifter. Sålunda afskild frän Lotteri-medlen har denna Fond, utan att ingå i beräkning bland Lotteri-Verkets tillgångar, blifvit bibehållen under Directionens disposition, då Lotteri-fonden, enligt Rikets Ständers beslut och Eders Kongl, Nådiga föreskrifter, öfverlemnats till Riksgälds-Contoret, Det är Directionens pligt, att vid förräntande af Brudgåfvomedlen tillse, det Fonden icke derigenom något äfventyrar. Denna omsorg har Directionen ock städse med noggran het vid dessa utlåningar, hvilka endast kunna ske efter hand, i mindre poster, på obestämd tid och med beräkning på möjlighet att återbekomma medlen så skyndsamt sorn behofvet fordrar, derest Vinstägarnes rätt pä en gång skulle föranleda till större utbe - talniug än vanligt, Diréctionen icke alltid kunnat äga tillfälle eller anse sig föranläten, att ovillkorligen fordra för BrudgåfvoFonden den säkerhet, som för mera varaktiga och betydliga lån ifrån de egentligen långifvande Allmänna Cassör vanligen sökas uti inteckningar och hypotheker, mera än uti Låntagarens egen vederhäftighet. Erfarenheten har visat, huruledes sä beskaffade Säkerhetshandlingar, föreskrifne genom Reglementen, efter hvilka Långifvarne skolat rätta sig, ofta varit otillräcklige att skydda mot förlust, men intet exempel företer sig att Brudgåfvo-Fonden gjort någon förlust på de län Directionen meddelat, efter egen öfvertygelse, oberoende af andre föreskrifter än dem som utgått från dess sorgfällighet att ändamålsenligt och val handhafva de medel Eders Kongl. Majrts Nådiga förtroende ställt under Direetionens inseende, förvaltning och ansvarighet.
Utdr. d. 2g Februari 184.0. 61 5:o JVils Jepp sons från Skane motion i samma ämne, med serskildt hänseende lill Tulloch Post-verken; och 6:0 Johannes Anderssons från Upsala Län memorial om Jägeri-Statens upphörande. S. D. Remitterades till Bevillnings-Ut skottet : l:o Hans Pehrssons, från Gefleborgs Län motion, angående Tullbevillning af bränvin; och 2:o Olof Lindbäcks } från Hallands Län motion om förändrade valörer å stämpladt papper. S. D. Biföll Ståndet Stats-Utskottets memorial N:o 5, med utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om anvisande af ett serskildt anslag till vatten-communicationer och andra allmänna arbeten för innevarande år. S. D. Biföll Ståndet Stats-Utskottets memorial N:o 6, med utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående aflidne Professoren P. H. Lings enkas underdåniga ansökning om bibehållande af den hennes man i lifstiden tillagda löne-tillökning. S. D. Lades till handlingarne: l:o Constitutions-Utskottets memorial N:o 3, angående Grundlagsenligheten af en yrkad propositions vägrande; och 2:o ett från Ridderkapet och Adeln till Ståndet ankommet Protocolls-Utdrag för den 19 i denna månad, angående inrättandet af en gemensam klubb för alla fyra Riks-Slånden. Från Höglofl. Ridderskapft och Adeln. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 22 och 26 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 5, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse om anvisande af ett serskildt anslag till vatten-communicationer och andra allmänna arbeten år 1840. S. D. Remitterades till Stats-UIskottet Kongl.
Utskottet måhända tröttande, yttrande med den vigtiga erindran, att, om ej en Myndighets röst skulle medföra alla slutberedda Grundlagsfrågors uptagande, eller ej alla fem Myndigheternas fordras till deras upskjutande, så skulle, efter min uprigtiga öfvertygelse, Konungens, likasom hvarje Riks Stånds, förmåga att tilvägabringa nyttiga och afslå obetänkta eller öfverflödiga Grundlagsbud, vid hvart enda Riksmöte kunna förlamas: och detta synes mig aldra minst den Konungamakt förtjena, som utöfvas på det sätt sorn den Svenska, hvilken, såsom slutmeningen af Kongl. Maj :ts Nådiga Proposition bevittnar, vördar Lagens föreskrifter äfven utöfver sin egen framstälda önskan, och likasom söker i Norden införa det hittils föga Europeiska efterdöme, att i ett öppet erkännande af Lagens fria utöfning, blott derföre att den är Lag, sätta sin sanna kraft och sin ära. A. G. Silverstolpe. Herr 1 Biskoppen D :r Rosenstein, Herr Munck af Rosenschöld, och flere begärde detta ämne ånyo på bordet, och på därom gjord proposition beslöt Utskottet at detsamma första lediga dag skulle til afgörande företagas.. Borgmästaren Herr Lagman Nensén föreslog at Herr Silverstolpes yttrande genast skulle til trycket befordras; men Utskottet stadnade i det beslut, at dermed borde dröjas intil dess Utskottet öfver ämnet hunnit stadga dess mening. Ordförande anmälde at flere Stats secreterare önskat at återfå de Protocoll som ifrån Expeditionerna til Utskottet blifvit öfverlemnade. Utskottet beslöt at alla de protocoll af Handels och Finance, samt Eeclesiastique expeditionerna, hvarmed anmärkningar ej blifvit gjorda, skulle genast få återlemnas. Justerades Utskottets Protocoll för den 19 sistl. Maji. Uplästes Ecclesiastik Expeditionens protocoll för den 3 Mars 1815, om den belön[ing] klockaren Friis erhållit, hvarvid ingen anmärkning fanns äga rum.
Men skola hädanefter hvarje löntagares erhållna andelar särskilt redovisas, kan sådant visserligen verkställas, ehuru det kommer att medföra ett förökadt besvär för den eljest nog betungade Notarien. 3 §. angår en hillig ansedd redovisning för de så kallade stipendia collectanea. Konsistorium vill visserligen en sådan redovisning hädanefter afgifva, om Eders Kongl. Maj:t sådant i nåder aktar nödigt; men tillåter sig dock i underdånighet den anmärkning, att stipendia collectanea utgöra en intrad, som helt och hållet heror på välviljan och godtycket, på råd och lägenhet. — 469 — Vidkommande sedan särskilt anmärkningarne vid Götheborgs Stift, förekommer: l:o att anslagen* till Folk-skollärare seminarium väl synas, såsom af Seminarii-föreståndaren lyftade, men icke redovi sade, ehuru just, enligt registret öfver de till Kongl. Kammar-Rätten sista redovisningsåret ingifna räkenskaper, redogörelse för dessa anslag blifvit lemnad sub pag. 549—557. En dylik redovisning har Seminarii-föreståndaren också genom Konsistorium årligen tili Kongl. Stats-Kontoret aflemnat. Någon speciellare har han icke kunnat afgifva’ emedan han uppbar ensam hela anslaget, så länge det utgjorde 500 R:dr; men sedermera när det förökades tili 666 R:dr 32 sk., skulle, enligt Kongl. Majrts nådiga skrifvelse i ämnet, Sångläraren af detta belopp uppbära 100 R:dr. Detta inträffade ej förr än sistlidet år och kommer denne Sånglärares enskilda qvitto att medfölja den för året 1846— 1847 till Kongl. Kammar-Rätten ingående räkenskap.
S. D. Föredrogos å nyo Allmänna Besvärsoch Oecc no m l e-Ut s k o t - tets Betänkanden.: N:o 76, i anledning af väckt fråga, om rättighet till enkel t jens lårsberäkning för prestman, sorn till -Lärare vid Lancaster-Skola antages; Bifölls. N:o 77, i anledning af väckta motioner, om ändring af 2 §. 1 Art. och 16 §. 2 Art. uti Kongl. Förordningen den 1 C» Maji 1827, angående Lotsoch Buk-inrättningen i Riket; Bifölls. 78, Prot. Vtdr d. 4 Julii i834> 9 N:o 78, i anledning af väckt motion, angående afskaffande af den 1 2 Art. 9 §. af Kongl. Reglementet för Skeppsmätning den Q Maji 1822 föreskrifna controlmätning af fartyg; Bifölls. N:o 80, ytterligare, i anledning af väckt fråga, om upphörande af Högloflige Piidderskapets oell Adelns rättighet att å Frälse-egor anlägga krogar; Det uti Betänkandet N:o 80 gjorde tillägg uti Utlåtandet N:o 11 bifölls. N:o 81, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, rörande ett, på Rikets Ständers begäran, utarbetadt förslag till en Låne-inrättning till understöd för Bergsmanna-handteringen i Riket; Bifölls. N:o 83, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N;o angående väckt motion, om åtskilliga förändringar i Jude-Reglementet ; Lädes till handlingarne.
Den lciinsliga och sjalfulla Ragnhild har i den första ungdomliga berusningen a l s l d sin man blindt, reflexionslöst: med cn Titailitlkiirlek, som bedårats af den iilslrades manligt hurtiga vasen, hans vackra, ståtliga utseende, hans kraft och lifsmod. Men olik Titania falla fjällen snart nog från Ragnhilds ögon. Det i grund och botten einås,i.nnade, lumpna, dia i inannens natur står s % sinaningom klart för henne. Kommer sa, efter försumlighet och otrohet å hans sida, den brutalaste svartsjnlra, då han ser clen förbisedda hustrun uppslrattad af en aiiiian hou.oin öfverliigsen man, allt detta i förening %stadkommer l&amp;: l.elrens fiilllromliga iinclergång, ja död. Bien det onlrtadt inaste samlifvet fortg8, hvardagslifvets ' enehanda och Irrsf taga ut sin riitt och vanans makt htilla bundna dessa tv&amp;, som ej äga en tanke, en kiinsla, intet gemensamt. Ligger oj i detta resignerande under vanans och sedens bud en lifvets tragedi mer gripande och framför allt mer sann, an den, som slutar med en aldrig s % ödesdiger katastrof? Efter alla stormar slutar Ragnhild rned att i det dagliga lifvets pliktnppfyllolse och i » ensamhetens taiils.ar » vinna resignation. och frid och stillar dgrmed hjiirtats otillfredsstalda Isngtaii och sin iingdoms lcrossado illnsioner. » Det %r inte det m m upplefvat, utau clet man burit inom sig, som ar h i i f v u d s i ~ i u ~ i a ett i~: iannislcolif », så lyder den staclsars Rag.uhilds genom sorger och pröfningar tilll~iampade 1i.fsfilosofi. Grundtonen i Wilina Lindhks bok 5Wi sålecles öfjverv&amp;gancle sorgi.
Vid öfvervägande alltså af hvad å Motionairernes sida i cämnet anfördt blifvit, och då bibehållandet af en ordning, som, efter afvikandet från dess ursprungliga grund, iklädt sig egenskapen af en blott vid börij fästad befordringsrätt, olvifvelakligt är i sig sjelf så väl förnärmande för den skicklige och förljente äldre Tjenstemannen, sora utan gagn, men möjligen Ledande till skada för Banco-Verket, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer alt, med upphäfvande af den ordning i afseende på frälse och o.r ä - se Stånden, hvilken vid återbesättandet af ledige Commissarie-be - Banco-Utskott ts Bet. A:o 4i* 7 ställningar inora Banco-Verket hiltills varit iakllagen, besluta, att för framtiden förtjenst och skicklighet skola, etan afseende på de .Sökandes börd, utgöra grundén för befordran till Commissarie-beställningar inom Banco-Yerket. En Ledamots Reservation bifogas. Stockholm den 9 September 183^. Reservation : Af Friherrre Hermelin. ’JEhuru jag visserligen icke anser mig böra yrka, alt frälsemän skola hafva något företräde till vissa Commissarie-tjenster, så anser jag likväl, alt något emot förra stadganden stridande beslut ej må ega ruin, med mindre än att deras rätt bevaras, hvilka, under förmodan af åtnjutande al vissa förrnoner, ingått i Bankens tjenst. Jag anser således, att billigheten fordrar, det ordinarie Tjenstemän af FräJse-Stånd, sorn hädanefter söka lediga tjenstår inom Banken, skola hafva samma rätt som hiltills, så vida de ega lika skicklighet och pålitlighet, som någon eiler några medsökande af ofrälse Stånd. Ankom till Exp.-Utsk. den io Sept.
Af allt hvad sorn tryckes vare boktryckaren pligtig att, utom del exem plar, hvarom i 4 § 2 mom. stadgas, från upplagan aftaga och utan betalning aflemna till Kongl. Bibliolheket samt till hvartdera af Hikets Universiteter ett fullständigt och felfritt exemplar, jemte dertill hörande plancher, hvilket aflemnonde verkställes sålunda, all före slutet af Juni månad hvarje år bör vara levererad/ hvad under det nästförHutna året är vordet utgi/vet. Underlåter någon detta, brite för hvarje särskildt falt tjugufem Riksdaler, och vare ändock pligtig att, vid enahanda ansvar, inom ny förelagd tid behöriga exemplar aflemna. § 3. Under arifes: l:o. Hädelse emot Gud eller gäckeri af Guds Ord eller Sakramenten; brottet straffes efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 2:o. Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena Evangeliska läran; förbrytaren skall straffas med böter från och med tretiolre Riksdaler sexton skil ling ar till och med trehundratretiotre Riksdaler sexton skilling ar, eller fängelse från och med två månader till och med ett år, och skriften konfiskeras. 3:o. Gäckeri af den allmänna Gudstjensten; förbrytelsen skall umgällas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 4:0. Allt slags lastligt yttrande om den regerande Konungens Höga person eller gerningar, eller Dess Geniål Drottningen, eller Rikets bestämda Thronlöljare; brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 5:o. Smädliga uttryck emot någon af de öfriga personer af det regerande Ko nungahuset, hvilka kunglig eller furstlig värdighet inom Riket åtnjuta; brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 6:o. Smädliga uttryck om Rikets Ständer, eller någon af deras fördelningar; brottet skall straffas efter allmän lag, och skriften konfiskeras. 7:o.