Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
pr sats i Stockholm endast hos C. F. Dufva, Drott-!!! Till landsorten franko mot för försäljning af Elektriska bälten. Prof, 1 kr. 20 öre i 10-öres frim. af M. Malmnettopriser och cirkulär sändas gratis och ström, Upsala. Se utförlig annons jämte franko. Adr. Jean Thonérfelth, Burseryd. läkareintyg i Idun för den 20 maj. liggsår, yt re skador i t on Vid Yinslöfs Sv. Panop k &lt; * * * J. &amp; F. MARTELI / s Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är Stockholm. KVINNLIGA OCH v o C0GNAC. v s o bäst, drygast och billigast I V S O P V Elever i Kartritning emottagas af van kartriterska. Vidare meddelar Fröken Ebba Anderson, Bellmansgatan 12, Stockholm. Årlig hyra for fack, beroende af storleken, 20, ryd, Doktorinnan Haglund. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas till förtember. (214) varing; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. NGELSK FLICKPENSION, med svenska föreståndarinnor (Fil. Lic. &amp; Fil. KandJ, i vack. trakt vid Thames, mottag, i sept. nå- gra svenskor. Förber. till studentex (eng. o. svensk). Hemlif. Ref. Prof. Rudin, Frih. Tham, Upsala m. fl. Inackord. Vid genom E. af Jochnick, Skara. Medelålders, gift tjänsteman behöfver låna 3,000 ä 4,000 kronor, mot god borgen, och vore synnerligen tacksam, om någon af Iduns många i det tysta välgörande läsarinnor ville blifva den hjälpande. Femårig lifförsäkring å 10,000 kronor kan, om sa önskas, äfven få disponeras som säkerhet jämte borgen för premiernas inbetalande.
19 sk. 4 rst-> mä te vederbörande Revilijjs; förmälandes Utskottet sig härtill Jia^va uppgifvit tillgång uti sitt om Stats* Regleringen samma dag till RiksStånden af* gilua Betänkande. , 9:0 Från ConstitutionsUtskottet, aPden ag Juli, hvaruti Utskottet, till behandling enligt 56 §. Regeringsformen,' förestår, atfc derest Riksens Ständer framdeles skulle finna att den antagna Jury i Trvckfiihetsfrågor ej uppfyllde dess ändamål elier vore stridande mot nationens lynne, det må vara öppet, sedan frågan vid denna Riksdag blifv it väckt, att i Unga ordning denna inrättning vid nästa Riksdag afskaffa, och den förut fastställda Rättegångsordningen åtes införa. 10:0 Från CönstitutionsUtskottet, a-f den 15 Juli, hvaruti Utskottet, till behandling enligt det i g6 §, Regering*Formen före» skrifna sätt, anmäler följande förslag till' ändringar i TryckfrihetsLagen: Att, då i ingressen till 1812 års TryckirihetsFörordning den 86 §. RegeringsFor - Den 14 Juli f. m> 711 mea befi tines åberopad och dess lydelse ..införd skiljaktig emot sjelfva §. i så måtto, att efter orden: i -förväg lagde, har bni ;t insatt meningen: af 'LryeUirihetslcigrrj / öreskrifne hinder, denna citation mätte siiri föras till fullkomlig likhet med fens lydelse i RegeringsFormen. Att, i 1 §. 5 momentet efter order Bok-. tryckeri matte tilläggas: ”eller Tryckeri h r Alusikalier.”
O för rustning och rotering till 22,189 R:dr 39 sk. 4 rst. samt clerecie-statens underhåll till 51,807 R:dr 23 sk. 4 rst., i följd hvaraf återstoden 123,139 R:dr 39 sk. 9 rst Banko motsvarar jordbrukets ständiga räntor och bevillning. På hvarje af Länets l,608t mantal, som i medeltal för hela Länet äro taxerade till 4,160 R:dr Banko, dock så olika, att, då taxeringen i Njurunda socken i Medelpad uppgår i medeltal till 5,871 R:dr 32 sk. 5 rst., visar resultatet af taxeringen i Lidens socken i Södra Ångermanland endast 2,596 R:dr 14 sk., belöper således per medium något öfver 761 R:dr i ständiga räntor och statsbidrag samt i det närmaste 1011 R:dr i öfrige prestationer, tillsammans 178 R:dr Banko eiler i det närmaste ^ af uppskattningssumman. Fördelar man denna beskattning på indiviclerne, tillhörande jordbruksklassen, hvaraf i medeltal för hela Länet 51 personer belöpa sig på hvarje mantal, dock med den olikhet socknarne emellan, att, då i Björna socken af Norra Ångermanland 115 personer i medeltal kunna antagas hafva sin bergning af ett helt mantal, belöper sig på hvarje sådant i Botheå socken i Sö giiv narin.; ftq f 57 dia Ångermanland endast 29 personer, så finnes hvarje individ i statsbidrag af alla slag utgöra 3 R:dr 22' skillingar, allt Banko. Under nuvararande förhållanden, efter 3:ne års ymniga skördar och då innehafvare al mindre lägenheter, dels i följd af tillgång på arbetsförtjenst, dels i anseende till låga priser på födoämnen, utan svårighet lifnära sig, utgöras skattebidragen med lätthet.
Hvad åter angår de civila tjenster, hvartill underd. förslag af vederbörande myndigheter uppgöras och till E. K. M. i underd. insändas, så enär för dylika tjenster i allmänhet är stadgad en ansökningstid af 50 dagar samt någon tid städse ytterligare måste åtgå, innan förslaget hinner upprättas och ärendet, efter ytterligare tilländalupen 56 dagars liggetid, slutligen hos E. K. M. pröfvas, blir häraf en ovilkorlig följd, att civila tjenster af nu ifrågavarande beskaffenhet, äfven i händelse af vakansoch liggetidens borttagande, förblifva obesatta under en tid, som fullt motsvarar de nuvarande vakansoch liggemånaderne, hvadan alltså tillträdanre af dylika tjenster icke komme att af den föreslagna förändringen hemta något egentligt gagn. Med anledning af det i afseende på civila förslågstjenster ofvan anmärkta förhållande, 160 Expeditions-Utskotlets Förslag till lind. Skrifvelse N.o 97. och då tvifvelsutan hädanefter, såsom hittills, ej sällan torde inträffa, att militära embeten och tjenster, samt sådana civila, hvilka af E. K. M. omedelbart bortgifvas, ej tillsättas före utgången af den månad, hvarunder ledigheten sig yppat, måste således, jemväl efter upphäfvande af de rörande vakans-besparingarne nu gällande bestämmelser, fortfarande uppkomma dylika löne-inneliållningar, hvarigenom för statsverket bereddes godtgörelse för en betydlig del af de anslagssummor, hvilka skulle till pensions-kassorna utbetalas såsom ersättning för dem nu tillkommande vakansoch liggetids-besparingar.
Gubbarne blefvo allt stillare och fåordigare, ju mera den unge mannen pratade; till sist tego de helt, och blickarne gledo så underligt förbi honom, tyckte han, som om han varit luft; han vädrade misstänksamhet och tappade dervid både hufvudet och annat samt hörde sin egen svada om väderlek och vårarbete och tullpolitik liksom långt borta ifrån och från en annan menniska. Den ene af de besökande efter den andre reste sig och tog afsked, – med ett visst något i sättet, som gick kallt igenom redaktören. Det surrade inne i hans hufvud, der han slutligen stod helt ensam kvar i rummet: du har burit dig dumt åt, du har burit dig dumt åt; fiasko, fiasko «Det var sannt,» – den gamle faktorn hade en sådan underlig blick, redaktören kände det, som om den såge tvärt igenom honom, – «på hotell Danmark sitter några manna från Refvietrakten och äter middag. Om inte redaktören ville titta in om till dem, sa’ de. Så der vid 2-tiden.» Redaktören kom beskäftigt i ytterplaggen igen och stack åstad. Han var helt glad; han kunde reparera fauten. Och Refvie: – det klang i honom som fjerran kyrkklockringning till helig julafton. Det blef också ett godt och allvarligt tankeutbyte, sådant som det föresväfvade redaktören vara idealet af förhållandet mellan honom, som stälts på den ansvarsfulla posten af ledare för «Landtmannabladet», samt män som dessa, värdiga representanter för de höga intressen, hvilka han gjort till sin lifsuppgift att häfda. Vid smörgåsbordet och suparne redogjorde gubbarne för tullspörsmålets ställning ute i bygderna; vid biffsteken och bieren gaf redaktören inblick i det spel, som drefs bakom kulisserna i tidningsverlden; och vid kaffet och punschen inne i ett privatrum höll han ett sammanfattande föredrag öfver status quo, hvilket utmynnade i ett framtidshoroskop, som kom gubbarne att gnugga händerna invärtes. Man satt andäktigt och hörde på; och då talaren hunnit slutet, var alltsammans ett enda bifallsmummel.
Riksdalers anslående till kostnaden i och för innevarande Riksdag, blef detsamma, i anledning af dervid gjorda anmärk» ningar, till Utskottet återreuiiteraöt. Ut Supra. Ex Prolocollo Carl Magn. Robsahm Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 4 April 1815• S. D. Remitterades Till Lag-Utsbottet. 1:0 Ett Memorial af Anders Joachimsson från Östergöthland, angående ett skyndsammare afgörande af Concoursmåh 15 Den 4 April. 2:0 Ett Dito af Riksdagsmannen Petter Christopherson från Jönköpings Län, om fritt anläggande af Husbehofs-Q varnar. 3:0 Ett Dito af Nils Persson från Christianstads Eän, angående tillökning i arfvodet för Nämndemän; och 4:0 Ett af samma Riksdagsman, angående rättigheten till Husbehofs-Qvarnars anläggande* Till Hevillnings-Uttskotiet. l:o Ett Memorial af Riksdags-fullmägtigen JacobEricsson fiån Orebro Eän, om minskning af Chartae Sigillatae afgiften. 2:0 Ett Dito af Per Persson från Orebro Eän om befrielse från Capitations afgift för afskedade ålderstigne och blesserade krigsmän. 3:0 Ett Dito af Ears Carlsson från Skara» borgs Eän. 4:0 Ert Dito af Eric Persson från Carlstads Eän; och 5:0 af Johan Johansson Från Kronobergs Tjän, angående Häradsskrifvarnes rättighet till betalning för Debetsedlar. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uiskottet. l:o Ett Memorial af Riksdagsmannen Sebelius från Hallands Eän, om rättighet till fri tor f skörd å tufvig och ljung-till vuxen mark. 2:o Ett Dito al Riksdagsfullmägtigen Jacob Ersson Elistadius från Stockholms-Eän, oin hämmande af öfverflöd. 3:0 Den 4 April. 3:0 Elt Dito af Bryngel Ericsson och Jan Andersson fran Elfsborgs Län, samt Eric Svens* son fran Bohus Län. .angående Gränsötullarnes upphäfvande pä Norrska gränsen.
Jag förlorade snart hvarje spår af dem. » » Egendomligt, » anmärkte Fabio, » äfven min hustru har i natt haft en märkvärdig dröm » — Muzio betraktade allt jämnt Valeria — » men den har hon ej berättat för mig, » tillade Fabio. Men då reste sig Valeria o c h gick ut ur rummet. Strax efter frukosten aflägsnade sig äfven Muzio under förklaring, att viktiga affärsangelägenheter kallade honom in till Ferrara, och att han ej skulle återkomma före aftonen. Några veckor innan Muzio återkommit från Österlandet, hade Fabio börjat ett porträtt af sin hustru, afbildande henne som den heliga Cecilia. Han hade i hög grad fullkomnat sig i sin konst. Den berömde Luini, e !ev af Leonardo da Vinci, besökte honom i Ferrara, och i det han halp honom med sina råd, delgaf han honom äfven sin store mästares anvisningar. Porträttet var nästan helt o c h hållet färdigt; blott ännu några penseldrag behöfdes för att afsluta ansiktet, och Fabio skulle i sanning kunna vara stolt öfver sitt verk. Efter att hafva affärdat Muzio till Ferrara, begaf han sig till sin atelier, hvarest Valeria vanligtvis väntade honom. Men han fann henne icke där. Han ropade på henne, men fick intet svar. Det kom en plötslig oro öfver honom, och han började söka henne. I huset fanns hon icke. Han sprang ut i trädgården, och där, i en af de mest aflägsna alléerna, fann han Valeria. Med hufvudet sänkt mot bröstet, med händerna korslagda öfver sina knän, satt hon på en bänk, och bakom henne, aftecknande sig mot cypressernas djupa grönska, förde en satyr af marmor med ett gement uttryck af skadeglädje i sitt ansikte flöjten mot sina tillspetsade läppar. Valeria blef märkbart glad vid åsynen af sin make, och på hans bekymrade frågor svarade hon, att hon tillfälligtvis led af hufvudvärk, dock ej värre än att hon kunde sitta som modell. Fabio förde henne med till ateliern, satte sig ned och fattade sina penslar, men till hans stora bedröfvelse var det honom omöjligt att afsluta ansiktet så, som han önskat. Ej därför att hon var något blek och syntes trött — nej.
Maj:t redan i Nåder täckts vidtaga, må fortskyndas, så att detta arbete snart kunde blifva börjadt och så fort sig göra later afslutadt, hvarvid £1 den ordning tordt böra iakttagas , att förslagen för hvarje blifvande Förvaltnings-gren särskildt utarbetas ; hvarefter KongJ. Majit, sedan dessa förslag blifvit granskade , antingen lärer utfärda nya författningar, i de fall der det Grundlags-enligt kan ske, eller ock deröfver inhemta Riksens Ständers underdåniga tankar, när sådant förut finnes nödigt, hvarigenom det af Kongl. Majit och Riksens Ständer åsyftade ändamål : ett i systematisk ordning sarrmanfattadt, med Rikets behof och Constitutionella inrättningar instämmande Lagverk för alla Stats-förvaltningens och den ceconomiska Lagstiftningens grenar, säkrast synes kunna vinna fullbordan. De brister i Stats-förvaltningen , till hvilkas rättande icke erfordras hufvudsakeliga förändringar i Grundlagen eller i Författningssystemet, äro i de afgifna förslagen fullständigt utredde. — De bestå , efter Utskottets öfvertygelse , hufvudsakeligen deruti: att Förvaltnings-Verkens och Domstolarnes befattningar icke äro tillfyllest åtskiljde *). Att i spetsen för hvarje Styrelse-gren ingen Ämbetsman allena är ställd , med skyldighet att följa verkställigheten af Konungens Beslut , eller rättighet att af egen myndighet hålla vederbörande till fullgörande af sin skyldighet **); ®) Sid. 41 Commhterades Betänkande.
Att styrelsen för Alnarp med fosterländskt nit skött dess angelägenheter, har jag aldrig bestridt. De anmärkningar, jag framställt, hafva rört formen, som förefallit mig vara origtig, ty jag kan icke inse rigtigheten utaf att, då anslag begäras, men icke beviljas, man i alla fall handlar som om man hade fått dem. Hr Trolle har förklarat det styrelsen för Alnarp anser skulden tillkommen genom R. Sl:rs förvållande, i det de från början endast gåfvo 175,000 rdr i stället för 200,000. Jag får då erinra Hr Trolle dels derom, att det var en af Skånska Hushållnings-Sällskapets ledamöter, som genom sitt förklarande att dessa 175,000 vore nog, åstadkom den nu öfverklagade nedsättningen i summan, dels derom att denne Skåning ännu är ledamot i Alnarps styrelse. Jag kan icke heller i någon mån instämma med Gr. Posse deruti att det är R. Strrs fel, ty det står säkerligen i R. St:rs skön att bevilja eller afslå anslag; och derefter hafva vederbörande myndigheter att sig rätta. Hr Trolle frågar, huru styrelsen bort förhålla sig, om den skulle kasta yxan i sjön och gå ifrån alltsammans; mig åtminstone vill det synas ganska klart, att styrelsen bort inskränka sig inom det ursprungliga kostnadsförslaget (i hvars upprättande flere af styrelsens ledamöter deltogo), och framför allt att styrelsen under ingen förevändning ägt att handla tvärt emot R. St:rs föreskrifter. Nekas kan väl ej, att Hr Lagerstråle, som framhållit skilnaden mellan detta anslag och de fixa summor, som anvisas åt ett vanligt embetsverk och som aldrig utan det strängaste ansvar pläga få öfverträdas, gör en fullt befogad jemförelse i denna del, men om man å andra sidan jemfiir de vid Alnarp uppförda byggnader och sättet för anslags anskaffande dertill med andra byggnadsföretag för Statens räkning, lärer väl äfven en dylik jemförelse få anses icke vara så helt och hållet orimlig. Eller hvad skulle Rikets Höglofl.
Det är i bestraffningen för olagligt häktande, som varning bör finnas mot missbruk härutinnan. Ett års fängelse bör (på behörigt ställe i lagen) ovilkorligen åläggas den, som griper och till häkte afiemnar någon, utan att kunna öfvertyga honom om det brott, för hvilket lian gripes. Kronobetjent, som i fängelse allörer den oskyldige, utan att vederhäftig eller med antaglig borgen försedd person sådan åtgärd begärt, bör stå samma stral!', men vara saklös, om den häktade finnes saker till brott, som är häkte underkastadt (äfvensom han är saklös, om den oskyldige blifvit af vederhäftig person lemnad). Den, som griper och i häkte eller till Kronobetjent afförer någon för brott, som ej är häkte underkastadt, bor straffas med sex månaders fängelse; och Kronobetjent, som sadan fänge emottager och haktar, bör vara förfallen till samma stralT. Griper man någon, utan att allemna honom till häkte eller Kronobetjent, men qvarhåller honom en timas tid eller mera, eller lörslar honom en half mils väg, eller qvarhåller honom en hel dag eller längre tid, innan han till fängelse afföres; så bör derpå följa straff af ett års fängelse, ehvad den våldförde är brottslig eller ej. 1 19 kap. af Lagförslagets Straffbalk förekomma vida svårare straff för falsk angivelse, än behofvet fordrar. Öm falsk anklagelse har framgång, så att straff öfvergår den anklagade, då bör utan tvifvel vedergällningsrätt utöfvas. I andra fall åter torde en anklagelse inför ratta böra anses för en bland de minst menliga kränkningar. Angifvaren kan lätteligen Nara sjeli bedragen, och bör alltid så betraktas.
”Jag är fri,” sade han ändtligen, ”fri, min Maria, att lägga mitt hjerta och den skörd, hvarmed den Högste belönar mitt arbete, för dina fötter! Äfven du är ännu fri; afgör derföre, min älskade, begges vår lycka!” Icke ett ord kom öfver Marias läppar. Denna öfverraskning var för stor; hon såg tviflande på honom; en sådan salighet var ju omöjlig. ”Maria! hvad betyder denna tystnad? I Guds namn! det är väl ännu icke afgjordt med Billing?” ”Jag väntar honom hvarje ögonblick,” svarade hon, hastigt återkommande till besinning; ”det är i dag han fått löfte om ett afgörande svar. Den ädle Billing,” sade hon vemodigt, ”skall han väl förlåta mig? O, Waldemar! en timma senare, och – och det hade varit för sent.” ”O, tyst dermed!” svarade han jublande, och tryckte den hulda till sitt af den renaste jordiska glädje klappande hjerta. ”Nu är du min, Maria, och himmel och jord skola icke rycka dig ifrån mig. Jag har ju din tro, du enda, du outsägligt älskade?” ”För evigheten, min Waldemar!” hviskade hennes milda, själfulla röst, och för första gången möttes deras läppar. Som lifvet varm, som grafven trogen, upplöstes deras själar i en enda salig harmoni. Emellertid stod fru von Horst i nästa rum, i den odrägligaste oro, att det icke skulle slutas lyckligt. Hon lade väl då och då örat till nyckelhålet; men det talades så sakta, att hon kunde uppfatta blott ett och annat ljud. – ”Hm,” sade hon för sig sjelf, ”Billing är ej van att tala så tyst; och att jag icke hör Maria gråta! Gud välsigne henne, det kära barnet; hon vet att ära och lyda sin mor! Nu ansträngde hon sina öron än en gång, och hon tyckte sig höra dottern säga: ”För evigheten!” ”Godt, godt,” sade hon och nickade utanför dörren. – ”Ja, för evigheten!” – Hon knäppte andäktigt sina händer tillsamman; men nu hördes ingenting vidare; allt var så tyst derinne, liksom ingen menniska funnits i rummet.
Lönerye för z:ne Lots Districts Chefer, säsom ännu icke tillsatte « , . , I,Z2O Inquarteringspenningar . , 45Z 4 samt de till nya mätningar Insirurnenter, Böcker och Skrifmaterialier med siere utgifter Tranep. 3,453 37 4 Den 22 November. 1393 TranSp. Z,45Z 37 4 pä Förslag i Staten upförde - 2,600 — Ndr 6,0Z5 Z7 4 Enär de nu pä Altmann» Indragnings Staten flyttade Sjömätnings Officerare blifwa till Sjömätnings arbete nyttjade, böra de i stället för Förxlagningspenningar, undfå Tractamente efter allmänna Rese-Reglementet under den tid förrättningen pastär; äfwensom de löner, hwarwid de nn blifwa bibehallne, böra indragas och Stats-Werket besparas, enär de till andre tjenster och löner erhälla befordran, 1809 ärs Ordinarie Stat uptager: 2,705 28 1810 ärs projecterade Stat uptager 5,005 28 Skillnaden bestar deruli, 1:0 Alt pä Allmänna Indragnings«Staren blifwit flyttade till indragning och besparing wid innehaswarenas afgång; Diverse pä Extra Stat till indragning förut upförs de Löningsfönnäncr för åtskilligt Personer, till ett belopp af 202 52 — Lotsen Staten. Att med detta är uphöra, såsom redan urbetaldre: De till en pä Oen HtvLen npförd Lorsbygqnad och Bäk auslagne 676 42 8 I öfrigt har Stats - Urffsttet wid denne Stat icke funnit någor widare att anmärka. — Stockholm den 16 Nowember 1809. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prcste-Stand. Ledamöters wägnar Ledamöters magnar Claes kleming. Pä Wällofl. Borgare-Ständ. Pä Hederw. Bonde Stand. Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar. Orri kr.
Kungsgärd med dest rillhörigheter bör helt! och hällit stiljas ifrän den blif, wande Stuteri-inrättningen wid Strömsholm, och akt densamma borde till Stats-Wcrkets förmän pä enahanda sätt anwändas och behandlas, som om Kongsgärdar i allmänhet kan af Riksens-Ständer blifwa sastställdt; sä anser Stats-ältffottel grunderne och wiktorén för denna Kungsgärds framtida disposition icke »338 Den 26 Zebruarii. kunna blifwa andra än dem, fom af Riksens Högloft. Ständer kunna blifwa fastställde för de öfrige Kungsgär» barnes anwändande till Statens bästa förmän. Men som Slals-Utskotket nogsamt funnit, att ännu någon lid erfordras, innan defte Kungsgärdar kunna blifwa i behörig ordning frän hwarandra ftiljde, och Statsutskott» ansett härtill ätgä en tidafa-ne är; sä har Utskottet trott det btifwa lämpeligast, akt den Coinmitteir som efter Riksens Ständers Beflut genom Kongl. Maj:ts särskilta Nädiga ätgärd kominer att förordnas till utarbetande och förestående af en tjenlig plan till Stuteriets inrättande och organiserande wid Strömsholm, finge sig updragit sä wäl att förwalta Kongs-Gärvarne under vefta ome är, efter de grunder, den uti Stats-Utskottets förra Betänkande uptagne proposition innehäller, som ock att befordra werkställizhelen deraf, att defte Kungs-Gärdar efter förenämnde 2 ärs förlopp owillkorligen mätte warda frän hwarandra i ägor och tillhörighet» wedecbörligen afskiljde, derefter Kongl. Kammar Collegium lärer böra härmed, liksom med de öfrige KongsGärdar i Riket, taga befattning och efter de, för deras behandling fastställde grunder om framtida hushållning och dispositionen förordna. Uti till Wallofl.
Den, som vill, alt, rubriken casimir, hvilt, gult och rödt af högst 6 qvarters bredd med nu gällande införselstull af 1 r:dr 24 sk. skålpundet skall förblifva oförändrad, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, kommer nämnde rubrik att indelas i »ovalkadt» med 36 sk. och »valkadt» med 2 r:dr införselstull per skålpund. 321:o. Den, som bifaller Utskottets förslag att å filtar och mattor bestämma införselstullen till 16 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålies nu gällande införselstull 24 sk. skålpundet. 322:o. Den, som vill, att införselstullen å fris, frisad, doffel och kalmuck skall bestämmas till 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålies nu gällande införselstull 30 sk. skålpundet. 323:o. Den, som, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, vill, att införselstullen å flaggduk och quinette skall nedsättas till 36 sk. skålpundet, röstar Ja; Bevillnings-Utskollels Memorial, Nio 23. 41 J CL i den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålles nu gällande införselslull 1 r:dr skålpundet. 324:o. Den, sorn vill, att rubriken »alla andra slag» helylleväfnader skall bibehållas oförändrad med 24 sk. införselslull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, kommer denna rubrik att indelas i »ovalkade» med 36 sk. införselstull och »valkade»: tvåskaftade med 1 r:dr 32 sk. samt »flerskaftade» med 2 r:dr införselstull per skålpund. 32S:o.