Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill nu utreda, att denna utgifning af statspapper kommer hela det skattdragande landet till godo, i sä jemn fördelning som möjligt. Det gifves intet härad och icke mången socken i de orter af riket, der penningeförlägenhet äger rum, der icke ett privilegieradt eller ett mindre skattlagdt hemman finnes; ty frälsehemman är ock privilegierad jord, ehuru det är redan försedt med kronotionde, som minskar skillnaden i fördelar emellan det och skattehemmanen. Dessa statspapper, säger jag, blefvo en åtkomlig, ny penning för hela orten. Den vore till hands att ersätta bristen pä privatbaukernes rörelsecapital, när del kommer att upphöra, hvilket är mera än sannolikt för de flesta; ty såsom de nu äro octrojerade, böra de icke få bestå, och med inskränkningar i octrojeu afgå actieägare, utan att andra säkert komma i deras ställe. Med inga andra medel kan efter min tro den skuldsatta allmogen reda sina skulder till privatbankerne. Till oerhördt belopp nedsatta köpeskillingar för dess hemman, vore eljest enda återstående utvägen, och hvarifrån ville man väl skada köpare? Man frukte således icke, att det capital, som utkommer i rörelsen, härigenom blefve för stort, ty i någon män minskades det capital, som nu omsättes i landet genom privatbankerne. När amorteringen vore till fullo verkställd, vidtog den nya skaltlagde jordens skyldighet att ansvara för dess del i gamla grundskatten efter lika bevillningsgrunder för ali jord. En ny allmän taxering bör derföre öfvergå bela Svenska jorden. Den är af allmän rättvisa påkallad, äfven utom det af mig gjorde förslag, som jag med fl i t, just för Hr Rääfs räkning, kallar omskapning; ty den nu gällande taxering är i den män kränkande lika medborgares rätt, att då man i bela län har eli taxeringsvärde till och med så lågt som ja ^ af gångbara fastighetsvärdet, så finnes hela orter, der det sistnämnde, efter hvad man bevisligen för mig anfört, är jemnt med det förra, och 176 Den 14 Augusti f. m. fortfarandet af detta förhållande är det man söker försvara med den dyrbara häfden.
Att få tillåtelse eller blifva ombedd att läsa högt för andra borde vi anse som ett privilegium och läsa så, som om det vore det: genom den lefvande rösten gjuta lif och själ i de döda orden och sålunda framställa författarens mening, så som endast högläsning kan göra det. En annan god idé är att alltid hafva en liten anteckningsbok i fickan för nedskrifvande af korta utdrag. V i borde alltid hålla utkik efter sådana, såväl i berättelser som i annan läsning, korta meningar, som innehålla kärnpunkten i ämnet, meningar, som framställa ett förhållande eller en sanning i ett klart språk, eller hvilka slå an på oss såsom väl skrifna och värda att minnas. Till exempel: » Vi måste börja tidigt för att göra lifvet värdt att lefva, om vi skola börja alls. Det är snart för sent. Det är en förskräcklig sak, att blicka tillbaka på sitt lif och känna, som om ingenting skulle blifvit annorlunda, om man aldrig varit född. Kanske det är någonting att vara tacksam för, om man ej tycks hafva gjort någon skada, men det kan man ju aldrig vara säker p å ». Ja, låt oss försöka att så mycket som möjligt draga musten ur allt, hvad vi läsa. Låt oss taga för vana att tänka öfver, hvad vi läst, och försöka komma till klarhet i allt, som förefaller dunkelt. V i d läsning af resebeskrifningar gör man klokt i att på en god karta peka ut hvarje ställe, som förekommer. Må vi aldrig fortsätta att läsa som i en dimma och icke veta, hvar eller hvad vi läsa om. Var inte rädd för besvär; intet som är värdt att göra, kan göras derförutan. Låt vårt motto blifva » väl », ej » mycket ». Att läsa några få böcker väl, att verkligen känna till några få arbeten, är vida bättre än att sluka dussintals utan annan behållning än den tarfliga tillfredsställelsen att kunna säga, det man har läst dem. Iduns Byrå och Expedition äro fr. o. m. den 1 okt. flyttade från Klarabergsg. 54 till Drottning-g-atan 48,1 tr. upp (ofvanpå Göthes bokhandel). Expeditionen hålles öppen kl. 1 0 — 3. Redaktionsbyrån samma tid.
Helsosamt var utan tvifvel, och kanhända alldeles nödvändigt, att icke genast efter hvälfningen yppade sig söndringar i rättsfrågor imellan Regering och Domaremakt, hvaraf inkräktningsförsök eller skakningar skulle kunnat blifva följden. Lätteligen har häruti det verkligen behöfliga måttet af eftergift blifvit öfverskridet. Men om ock en mellantid, en öfvergångsperiod var nödig, under hvilken modifikationer af denna beskaffenhet ej utau allmän våda kunde undvikas, och om tacksamhet, i stället för tadel, således med rätta tillkommer de Domare, af hvilka lagskipningens gång under denna tid berodde; så får det dock ej glömas, att det icke var på denna punkt, som domaremaktens utöfning skulle stanna. Har hon ej förstått att efter hand befästa sig på sin plats, och ingifva Regeringen en aktning, som befriar från ytterligare anspråk på modifikationer och förmår Regeringen att lämpa sina åtgärder efter rättvisans fordringar; så har ej heller domaremakten vetat att fortgå på den bana, hon syntes hafva för sig utstakat; och det är då ej klokheten, utan det är rent missförstånd om hennes kallelse, som led t hennes steg. Till det beroende, domaremakten vidkändes, från första organisationen af dess nu varande inrättning, verkade väsendtligen, utom den traditionella undergifven heten för konungamakten, äfven den faktiska öfvervigt, som konungamakten under den första tiden länge utöfvade. De orsaker, som i allmänhet vållade denna öfvervigt, måste göra den verksam äfven i förhållande till Högsta Domstolen. Dels för att hindra revolutionen att öfverskrida sin gräns, och dels för att afskräcka från alla försök till fördel för den afsatta dynastien, var det nödigt, att thronens prerogatifver framför ailt upprätthöllos; och härtill blefvo samma krafter användbara, som utfört sjelfva revolutionen. Af dem understöddes konungamaktens inflytande hos Rikets Ständer; och från Regeringens sida kunde påräknas ej blott skydd mot vådliga planer hos Opinionsnämnden, utan ock just sådana planers anläggande och framgång, allt elter som Högsta Domstolen befann sig med Regeringen i harmoni eller söndring. I denna R. St. Just. Ombudsm.
Holmberg Exp.kr. fogde Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. 1831 den 13:de februari i allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga, anmältes det följande tillverkat saltpetter, sistl. år nemligen Bonden Olof Nilsson i Kougsta 6 lisp. Lars Larss. Loo i Häggesta 5 5 pund Joh. Johanss. i Gungård 2 10 d:o Pehr Lars. Richt i Kougsta 1 Bevis öfver saltpetterns inhemska tillverkning af socknemännen intygadt, meddeltes genast. N. Feltström Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 6 martii 1831. S. D. Som vid krono tionde intägten för år 1830 den 31 sistl. januari en stor del af räntegifvare inom denna socken vägrades lefverera säden, in natura, af den orsak att säden icke var 38 god och fullvigtig, men deremot fordrades contant betalning derföre vida öfver markegångpris, voro på några af dessa vanlottade räntegifvares begäran, nu till allmän sockenstämma kallade och samlade samtelige socknens hemmansegare, hvilka efter något samtal härom, öfverenskomma och besluta, att någon pålitlig skulle anmodas, att å socknens vägnar, hos Kungl. Maj:ts befallningshafvande, söka den ändring och rättelse i detta afseende, att hvar och en måtte, så väl nu som allt framgent, äga rättighet lefverera den säd, som årligen på dess hemman växer, så snart den är väl gistad, som från agnar och dam[m] rensad; hvilket församlingen påstod vara villkoret då öfverenskommelsen efter tiondesättningen med Kungl. Maj:t och kronan ingicks.
I afseende på mängden af ännu oafgjorda arn.' nen, som synes göra omöjligt, att Riksdagsgöxomålen kunna afslutas till den 16 innevarande Juni, då trenne månader äro förflutne från den dag, å. hvilken Eders Kongl. Majus Nådiga Proposition om Siats-Verkets tillstånd och behof till Slats - Utskottet öfverlemnades ; hafva Riksens Ständer förenat sig att, på sätt Regerings Eorrnens 109 och Riksdags-Ordnigens 80 §§. stadga , hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhalla om Riksdagens förlängning på en månads tid, från ofvannämnde den 16 Juni räjenad. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Storrnägtigste Allernådigsfe Konung Eders Kongl, Majus På Riderskapets och A» underdånigste tropligtigste tjenare och undersåier På Prest-Ståndets delns vagnar Carl Mörner. h. t. Landtmarskalk. vägnar J. A. Lindblom, u. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar II. N. Schwan, b, t. Talman, På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Den to Juni. 4 39 Uppläst lids samtclrga Riks-Ständen den 12 Juni. Vördsamt Memorial. c Da Riksens Högled. Ständers beslut fattades, angående beloppet af de arfvoden och tractamenten, som äro tillagde Respective Riks-Siåndetts oell deras Utskotts Secreterare, Cantzlier och VaktBetjening vid nu påstående Riksdag, var det Särskildta Utskottet ännu ej satt i ^verksamhet, hvarföre ock någon åtgärd rörande aflöningen för detta Utskotts Tjenstemän och betjening ickeblif. vit vidtagen Af sådan anledning, och som Utskottet ansett sig bora frågan härom hos Riksens Högloll. Ständer särskildt anmäla, så får Utskottet, under tillämpning af de grunder, som af Riksens Höglofl.
Ständer beslutne minskning i Bevillningssumman kommit de Skattskyldige till godo. Vid jemförelse emellan den summa, hvartill allmänna Bevillningen vid sistlidne Riksdagen beräknades eller 5,580,000 R:dr och det belopp Höglofl. StatsUtskottets Betänkande under den a dennes utvisar, och som den derpå följande 4:de , y:de och g:de vunnit Riksens Höglofl. Ständers bifall eller 2,170,000 R:dr, företer sig en skillnad af 410,000 R:dr. Ge~ nom ej mindre denna tillgång än ock den omständigheten att BevillniDgsSumman för §5 650 BevillningsgUtskoltets Betänkanden. 11821 uppgift till icke mindre än 3,706.854 B:'!r, hvaraf likväl någon del måste afräknas till *B«villpings-procenter och afkortningar , har Utskottet sett sig i tillfälle att nedsatta. Personella afgiften till 44 sk. af hvarje mansperson och 22 sk. af hvarje qvinsperson , hvarigenom äfvensom då: personer ifrån 15 till fyllda 17 år samt fean fyllda 60 till 63 år blifvit från Capitation befriade, enligt en på 1821 ars Bevillnings-sammandrag grundad uträkning uppkommer, en minskning af 130,319:- 10. I. afseende på Brand försäkrade Hus i Städerne har BeviilningsUtskottet, med hänseende till deras värde i Hufvudstaden och i Lamdsorterne tro-tt »ig finna en rättvis medelväg , då det bestämt en minskning af 4 Procent för Stockholm och. 10 för de öfrige Städerne, hvilket efter samina Beräkningsgrund utgör . 413671, 3: 44 Den med 10 Procent ned' satta Minimi.Tabellen å Hernmaasvärdet å Landet har med.-' fört en minskning af , 66,137: 3: 6,: Enahandaförhållande har fötanledt lika följder i afse*; ende på ' Lägenheter med 408: 45: 1.
LifRegementet för 500 Nummer å 7- T.r Spanmål 3,750 T:e ,Wid f. d. Östgötha Cåvallerie, för 1000 Nummer å 71 Tunnor - 7,500 —t Wid Bohus Läns Dragoner för 400 Nummer å 5 Tunnor ... <5,000 —1- "Wid Westgötha DragonBegemente för 1,000 Nummer, å 7^ Tunnor 7,500—* samt vid Smålands Dragon Regemente, för 500 Nummer, å 7 T:r 3,500—- Tillhopa 554,2 50 T:r Uti RiksStaten för år 1S16 är denna Spanmål beräknad till 42 R:d Tunnan och Inkomsten i följd deraf, uptagen till 109.125 R:r Priset härå bör, likasom med den oindelte Spannemålen skett, nu upptagas till lika belopp, eller 41 Tunnan, med - .109. *?s StatsUts&ottets Betänkanden, 81:0 Vacance Afgift af Bergslagerne i Nerikes Län, Denna afgift erlägges af den del af Bergslagerne i Nerikes Höfdingedöme, som blifvit befriad från Extra Roteringens utgörande i Manskap nemligen: Hvarföre värdet uti RiksStaten för år 1816 uptages till 5,878. 36. 5. Beräknas nu till samma pris, sorn frammanföre ar påräknadt för Kronans Tionde Tackjern, eller 42 R:d Skeppundet, och. utgör således en summa af - - - 2 2.0 Beklädnings Medel af Botar ne vid ätskillige Infanteri Reg ementer.
Mixturen kan förvaras en längre tid utan att taga någon skada. Alla ingredienser köpas på apotek. Återförsäljare för min Äkta Örtmixtur äro: Firman Nord &amp; Södermark i Östersund, Firman Hedenius &amp; Nordqvist 1 Hedemora, Handlanden Ivar Magnusson, Norrköping, Handlanden Herman Andersson, Grefgatan 31, 2 halftrappor, Stockholm, Handlanden Magnus Nilsson Malmö samt hos undertecknad. Sofia L a r s s o n. Östra Storgatan N.r 70, Jönköping. i (öppna alla söckendagar kl. l W — 4) inneh. cirka I.IOO0 st. skàpfack. T e s t a m e n t e n, gàfvobref och dylika handlingar emottagas till förvaring ' äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. såväl enkla som fina i modern stil till moderata priser hos D. Forssells Söner &amp; C:o 2 6 D r o t t n i n g g a t a n, Stockholm. lämpliga för eldning af k o k s p i s l a r, hos tillhandahållas 1 hvarje välsorterad specerloch delikatesshandel. At 41 o l i k a sorter nämnas i dag blott: scotsk hafrekaka, CongO, till vin, te eller kaffe, Mil k, smörbrödskex, King, ny fin sort, särd. lämplig för Allm. Allm. Allm tel. 6198. Allm. Vid läroverket, det äldsta och största i Sverige, lämnas grundlig och praktisk undervisning i alla å kontor förekommande ämnen och främmande språk. Sondag ' slektioner 10 — 12. Eevisionsoch bokföringsuppdrag mottagas och utföras till moderat pris. Obs. A bref anRedan 1S88 intygade prof. Jon. Lang i Lund, uti hällcs om fullständig adress. Hultmans Cacao kan således varmt rekommenderas till hvarje busmoder. barn. Carl Fredriksons Träförädlings Aktiebolag, husmödrar, som sätta fina på våra De mekaniska manglar, K som A värde T dragas R I på N lätt E H af duktyger, O en L person. torde rekvirera priskuranter
Votum. 4 §> Nästa söknedag som infaller efter fjorton dagars förlopp, räknade frän den dag kungörelsen om wals anställande bordt enligt Landshöfdingens föran, staltande af Predikstolarne upläsas, öpne Landshöfdingen i närwaro af Twänne af honom tillkallade Adelsmän eller brist deraf andre gode män. hwilka ej höra till Landshbfdinge-Embetet eller Lands-Staten, de insände votL och läte derdfwcr hälla Protokoll. 41Z8 Den 12 October. s. §- Lyder Votum pä flera än Lwänne personer eller befinnaen eller bägge af de i Vacc» nämnde personer obehörige, att enligt i. §. komma under wal, eller är Vorum af obehörig man gifwit, eller efter förrättadt öpnande af Vors inkommit, ware det eller de ej gällande. 6. §. De twänne behörige Adel-män, som undsätt flesta rösterna, ware rätteligen walde. Är walet obestämdt derigenom, att flere undsätt lika mänga röster, utröncs genast genom lottning, hwilken eller hwilka som Deputerade böra anses. 7- §> Genom Embetsbref underrätte Landshöfdingen med omgäende post de utsedde Deputerade om deras förordnande och liden till sammanträdet. 8. Z. Deputerad undanbrage sig ej förrättningen el, ler uteblifwe utan Laga förfall, ivid 20 R:dS wile till den Sockens fattige, hwarest han bor, dem Landsbbf, bingen läte utmäta; Deputerad underrätte Landshöfdingen om Laga förfall, sist fjorton dagar innan dagen till sammanträdet. 9. §- I Deputerads ställe, som anmäler Laga förfall eller uteklifmr, kalle Landshöfdingen en sädan A elSman, som enligt i § är behörig ntk kunna wäljos. 10. §.
JCungörelfen den 5 SDlatö 1831, t fråga om tiden, då auftion å landet bör mara (lutad; 18:o af famina bag, angående en fpranläggning å fåret ©foniafaren eller ©hnpnäö flubb; 19:o af ben 2 jiuni fainma år, om ändring t JConglförordningen den 27 2lpril 1846 angående J^olbandeln; 20:o af famina bag, angående (Embete od) ^jenflemäné rätt tili (önun* der tjenff ledighet; 21:o af famina bag, angående uppförande af 33ergé<f ogdarneé befattning med upprättande af faffc egendom t S3erg6lagen; 22:o af ben 26 jfant famina år, om ändring i fättct för åtungörelferö publicerande i fprforna; 23:o af famina bag, i anledning af mäcft fråga om ändring i nu gällan* de ftadgande rörande tiden då barnlinda (Tall mara öppnad; 24:o af ben 28 jämt famina år, i fråga om -]3rir>ab^3anfernaö fram Den 15 1845, röranDe fjöfartcn emellan inrifeé ovtcr; 2(3:o af famina Dag, angåenDe meDDelanDe af förejTrifter t fråga om an» läggning af anftalter för ängsvattning; 27:o af famina
Ridderskapet och Adela och Hedervärda Bonde - Ståndet hänvist densamma till Stats-, Banco-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten , men Högvördiga PrestStändet och borgare - Ståndet endast till Stats och - Den 27 April, och Banco * Utskotten, denna fråga alitsa skulle,' enligt 29 §. Riksdags - Qrdningen, till Constitutipns - Utskottets afgörande öfverlemnas, Ut Supra, Ex protocollo *C<irl Ncgn Robsahm, S. D, XVemittterades till iStcts-, och Banco * Utskotten. Herr Fabrikören J. C. Vougts Memorial om offentlighet af Disconternes förvaltning. Till Bag - Utskotten Herr Borgmästaren EGFiol ms Memorial, om ändring uti <j i. mom. af Kongl. ConcoursStadgan. Herr Borgmästaren Holms Memorial om befrielse från lösen för de uti Redogörelseoch Bakenskaps-frågor ifrån Kongl. Kammar - Rätten till Taxeringseller Tjenstinän utgående expeditioner; och Herr Rådmanpen Carl Sjöbohm® memorial, om lösningsrätten till försålde andelar uti Krono Skat - Den 27 April. 423 Skatte Rusthåll, samt till försålda Augmentshemmman. Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottet. Herr Handelsmannen G. Stabecks ytterligare anförande i frågan om en ny Skjutsinrättning i Riket. Det af Riksens Ständer förordnade Särskildta Utskott. Herr Commerce - Rådet .T. Krulls från den 4 April hvilande Memorial, om ofverl!ods hämmande. Herr Stads - Majoren Nils JLimneliii den 13 April på bordet lagda Memorial, i frågan om nytt Reglemente för Judiska Nationen. Herr Commerce - Rådet B. H' Santessons den 19 April till Statsoch Banco - Utskotten remitterade Memorial, om Götha Canalverks befordrande och fullbordan, i hvad det samma rörer medlen till jordbruks - näringens understödjande. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn.
I åtskilliga, och kanske de flesta orter har praxis varit att endast hvart 3:dje år lägga behållningen af räntan, sedan omkostnader frångått, lill kapitalet lör ytterligare förräntning. Denna praxis synes vara billig och rättvis samt bör få helgd genom ett bestämdt lagstadgande. Att genast vid hvarje års utgång förvandla räntan till kapital, skulle alltför mycket belasta förmyndarevården, Motioner i Bonde-Ståndet 1862. iV:o 273. 40 S) vården, emedan det ej lärer kunna påräknas att räntan på bestämd dag inflyter, eller ens att man kan få den genast utlånt och fruktbärande emot nöjaktig säkerhet; och torde ett lagbud härutinnan således vara desto heldre nödvändigt, som det ej är tillåtet att taga ränta på ränta. I öfrigt saknas bestämdt stadgande på hvad sätt förmyndarearfvode skall beräknas. Huruvida 1669 års allmänna förmyndareordning är tillämplig torde vara tvifvel underkastadt. I allmänhet beräknas en sjettedel af räntan såsom förmyndarearfvode och dessutom skälig ersättning för resor och besvär. Denna af Justitieombudsmannen, i hans vid delta riksmöte lill Rikets Ständer afgifna berättelse, jemväl förordade beräkningsgrund, torde äfven vara billig, i fråga om omyndiges utSänta kapitaler, då sex procent derför erhålles; men eljest, då endast lägre än sex procent kunna betingas, äfvensom å influtna arrendemedel för omyndiges fasta egendom, torde förmyndare böra ålnöjas med något lägre arfvode. På grund af hvad jag sålunda anfört lår jag vördsamligen föreslå: att Rikets Ständer för sin del ville besluta ändringar och tillägg i Kongl. Förordningen den 24 September 186 1, i öfverensstämmelse med följande grundsatser: i:o Förmyndare skall författa rigtig räkning öfver det han omhänder häfver, med uppgift på den säkerhet, hvaremot den omyndiges reda penningar utsatte äro, så ali förmyndare vid hvart års slut för den omyndiges nästa (rände, eller för dem, som till granskning af förmyndareförvaltning satte äro, må kunna redogöra, om så fordras.
Äfven för dem kunde nog trots alla krig uppTepas biskop Henriks gamla rim, " att flere dö af svalg an nf svird *. Det var i allt en storhetstid, man t h k t e och handlade stort - och afven atandet och drickandet skedde i stor skala. Utl3ndingarne förvinades öfver vara stialiga kalas. Den franske ministern hos Kristina, Chanut, slrrifver 1646: " Depuis huit Jours j ' ai pass6 vingt-huit heures h table en quatre fois. Ln reine et les ministres ont tracté M r L ' rrmbassadeur 3, fcstins horribles, pour le pays en grandeur, et horribles pour nous en cuisine et buveine. On en rapporte les plus honnetes geas. " Och Clmsnut var ej den ende framling som förvanade sig. I sin store monark Ludvig XIV kunds dock frarnsmtinnen h3 haft tillftille se en storhtare af första slag. Hertigimara af Orléans omtalar i sina memoarer, att hans vanliga m&amp;1 rar fyra tallrikar soppa, en hel fasan, dito rapphona, en tallrik sallat, tvi skifvor skinka samt dessutom nigra andra smA ratter. Äfven i Frankrike nyttjades stora kalas. Sh omtalas t. ex. att p&amp; prinsessan af Contis brbl !op bestodos 160 ratter. " Je n ' ose ~ o u s parler des magnificences de la table ", skrifver N: e de Sévigné, " de peur de vous domer une indigestion *. Mera kunde svenskarne ej glirna &amp; stadkomma. Nera i drickaude lemnade.de deremot fransmannen 18ngt bakom sig. Att öfverlaste sig p % en tillstililning a n J g s E Sverige vid denna tid ingalunda opassande, och man talade och skref derom sbsom om det allra naturligaste. Denna uppfattning Ilter understundom för vara öron ganska egendomlig.
Adelns beslut, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt, efter en af Kongl. Maj:t föranstaltad granskning af de olika fullmaktsoch resolutions-kostnaderne i förhållande till de olika värdigheternas vigt, eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp, charterings-beloppen för Fullmakter, Öppna Bref oell Resolutioner m. m., måtte af Kongl. Maj:t nedsättas till ett efter lönerna och värdighelerna mera billigt förhållande, än sorn för närvarande eger rum. Enär så väl de egentliga Chartae-Sigillatas-afgifterne, som de, i stället för Canzligebuhr och Sportler, utgående afgifter blifvit i den af Utskottet föreslagne 5 §. sammanförda, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, att detta borde i rubriken öfver §:ns innehåll uttryckas samt tillika vid hvarje serskild handling utmärkas sålunda, att båda afgifterna serskildt upptagas och derjemte i en summa utföras; hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden godkänt den redaction, Utskottet föreslagit.
Men om en nationens representant kunde finnas, hvilken af parti-intresse och doldt uppsåt att tvinga Regeringen lill ombyte af rådgifvarepersonal ville neka de till Rikets försvar nödiga medlen, så skulle den omnteliga historien icke underlåta att stämpla sådant såsom förräderi. K. M. hade begärt 63o,ooo r:dr för gevärstillverkningen. StatsUtsk. har till mer än hälften, eller till 2.5o,ooo rtdr, nedsatt detta anslag. De inom detta Hus redan lemnade upplysningar i ämnet hafva gifvit vid linndén, att den årliga förslitningen utgör 3ooo gevär, eller just jemnt det antal, som skulle kunna åstadkommas genom de medel, som Utsk. velat anslå. Vi skulle således i denna punkt alltid stå på samma ställe. Gr. Anckarsvärd har förmodat, att en större varaktighet af gevären borde kunna påräknas, och att således derigenom nya tillgångar kunde vinnas. Harvid tager jag friheten upplysa, att den nuvar. förbrukningen af 3ooo gevär är byggd på passevolance-contracter med hela armeen, ställda för de Svenska nya gevären på 3o års förbrukning, hvaraf i5 år till krigsbruk och 5 år såsom exercisgevär. De äldre Engelska gevären äro ställda på 20 års förbrukningstid, hvaraf i5 år till krigsbruk och 5 år såsom exercisgevär. För garnisonstrupper, der slitningen är vida starkare, är denna passevolance. beräknad på 10 år. Dessa kunna möjligen i en framlid förlängas, men icke annorlunda, än i samma mån våra nya Svenska gevär kunna ersätta de Engelska eller andra äldre sorter, hvilka äro mindre varaktiga än de förra; då kan visserligen förbrukningstiden förlängas, men delta kan likväl ej taga sin början, förrän passevolance-conlracterna tillända - Den iS Mar 93 lupit. Således förfaller det skäl, Hr Grefven velat hemta af den stora förbrukningen, enär denna har sin grund i gevärens sämre beskaffenhet vid de nu ingångna contracterna.