Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj berörde år, behagat i nåder bifalla denna und. hemställan; till följd hvaraf Hofrätten sedermera begagnat och ännu begagnar sådant biträde, enligt K. M:s särskildta nåd. förordnanden under den 27 Augusti 1837, från och med 1 derpå följtde Oct. till den 1 Oct. 1838, af Häradshöfdingarne 8. Sager, B. Stridbeck, .1. A. Lemchen och Fr. Hjort, — under den 17 Augusti sistnämnde år, från och med den 1 nästpåföljande Oct. till samma dag år i83g, af bemälde Stridbeck, Lemchen och Hjort, jemte Häradshöfdingen P. U. Stenberg, — och under den 14 sisth Sept., från och med den 1 påföljde Oct. till samma dag innevar. år, af förbemälde Lemchen och Stenberg, jemte Häradshöfdingarne Th. Westerstrand och C. Th. Agrell. På sätt de för förflutna åren afgifna arbetsförteckriingarna upplysa, hafva Hofrättens göromål med hvarje år alltmera ökat sig, så att behofvet för Hofrätten af desse tillförordnade extra-ledamöters biträde är och blifver allt större och större. Då K.
Under dessa förhållanden, och då ej någon bestämd åsigt, under en följd af riksdagar, ännu gjort sig gällande, i afseende på de grunder, hvarpå statsmakternas åtgörande för (eller rättare sagdt emot) denna näring höra hvila, synes mig snarare lämpligt, att med något tålamod afvakta näringens naturliga, om ock ej brådstörtande, utveckling på ett rationelt och med sftats-ekonomiens fordringar öfverensstämmande sätt, hvarföre jag vågar föreslå, att Rikets Ständer, med afseende af Utskottets förslag, ville stadna i det beslut, ”att bibehålla den i tarifen vid 28 § af 1848 års förordning, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, bestämda ”klassfördelning och pannerymds-afgift.” ' af Herr aj Dahlström: ”Emot de förenade Utskottens beslut, att fördela den tid af året, under hvilken bränvinsbränning tillåten är, i sex terminer, får jag mig reservera, af följande skäl: att detta beslut är onyttigt och medför allt för stor svårighet vid kontrollen. Beslutet är onyttigt, emedan en månads bränning icke kan för ladugården medföra någon förmån. Ingen ställer utfordringssättet, vare sig vid stor eller liten ladugård, på månad; täta påkommande förändringar deri skada. Ar det åter fråga om kreatursgödning; är en månads tid för kort; och ämnet för hränvinstillverkningen: säd eller potatis, annorlunda användt, än till drank, skulle till Sevillu.-, Lagsamt Allm. Desv. och Ekon.-UIskoltens Utlåtande, N:o 3. 29 gödning medföra mångdubblad verkan, om ock endast halfva qvanliteten af en månads konsumtion deraf för bränning, dertill begagnades. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk.
Den uti krut-tillverknings-kontraktcrna af år 1831 utsatta underhållskostnad för Åkers krutbruk uppgår väl icke till mer, än 2 R:dr 10 sk. 8 rst för centnern, och den för Torsebro till 2 R:dr 32 sk. 4 rst., likväl är den för begge dessa krutbruk, likasom för Fli sery ds, beräknad efter 3 R:dr för centnern j och har afdraget, 700 R:dr — 85 — för Åkers oell 2()0 R:dr för Torsebro, ansetts motsvara särskilda förmåner, som dessa bruk, in natura, af dem upplåtna kronohemman åtnjuta. " Till Kongl. Krigs Kollegii kassa och disposition hafva under revisionsåren direkte ingått försäliningsmedel för åtskilliga kasserade effekter och gevärs-persedlar, utgörande för år 1842: från Wisby med flera orter. Då Rikets Ständer för hvarje behof anvisat särskilda anslag, finna Revisorerne, att dylika försäljningsmedel rätteligen böra, såsom en besparad tillgång för Stats-Verket, ställas till Rikets Ständers disposition, för att tagas i beräkning vid en blifvande statsreglering, helst tillfällen kunna gifvas, då försäljning äger rum af kasserade persedlar, hvilka i värde kunna uppgå tili ansenliga belopp. §. 5.
K. M:s nåd. propos. är derföre grundad på all rätt och billighet, och då StatsUtsk. gillat de för densamma anförda grunder, vöre således skäl att, om någon utväg dertill finnes, åtminstone borttaga vakansoch liggetidsmånadernas besparingar, helst nu i ett ögonblick då arméen tyckes vara kallad till en emot dess bestämmelse mera svarande tjenstgöring, än eljest. Delta beviljande skulle utgöra, om icke någon särdeles stor lättnad, åtminstone en ej ringa uppmuntran för dess befäl, som deraf kunde se att R. St. behjertade dess i löneväg tryckande belägenhet. Jag anhåller således att betänk, måtte blifva återremitterad! till StatsUtsk., och att Utsk. täcktes taga i öfvervägande hvad jag nu haft äran anföra. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att då han, innan utlåt, var uppläst, hade uppropat Hr von Hohenhausen, detta skett i förmodan att denne ledamot haft för afsigt att yttra sig i fråga om förerlragningssättet, men att ytterligare diskussion i saken ej borde äga rum, innan uppläsningen af utlåt, försiggått. Maj. Hr Printzensköld, Carl: Då detta betänk, innehåller 2:ne ifrån hvarandra bestämt skilda frågor, nemi. den ena ang:de vakansoch liggelidsbesparingar, och den andra ang:de begrafningshjelp, så anhåller jag att dessa frågor måtte hvar för sig inför 11. o. Ad. föredragas. Denna begäran blef, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. bifallen, hvarefter nu upplästes l:sta punkten, ang:dc vakansoch liggctids-besparingarnc. il. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Vid riksd. 1840 till 1841 hade jag den äran att hos Ståndet väcka motion i detta ämne. Det år med en särdeles tillfredsställelse, jag finner, alt mina då yttrade oförgripliga åsigter i förväg sammanstämt med dem, som i den K. proposm nu äro anförda. Något sådant som begrafningshjelpen uppfanns aldrig i någon annan stat.
Jag kan ej neka, att detta förefallit mig nog besynnerligt; man vågade allt mot Konunga marten, emot Bagar och Författningar, men ingen hade mod nog att begära eller fordra upplysningar om Ständernes eget Verk. Derföre kunde ock många stora i hemlighet och förtroende af någre få beredas, hvarigenom Staten ofta betydligen förlorade, men någre af adepterne destomera förtjente. Genom det i sednare tider stigande begäret att forska i Biks-Styrelsens alla genar, som bör och skall åtfölja ett redbart Constifutionelt system, borde naturligtvis äfven hågen 1 ifvås att en gång all manligen få veta huru Banquens hela ställning i Debet och Credit sig befinner. Mig synes denna önskan rätt billig och nödvändig att uppfylla, då man Jr skyldig att bestämma och rösta för utVtsk lingen af allmänna Fiaance-förhållande». Jag Banco Utskotttti BetänkanJen. 137 har derföre vid förra Riksdagarne varit bland de få , som tillstyrkt publicitet af Banquens hela ställning. Nu mera är föga deraf att yppa. Den har skriftligen och mundtligen från alla håll inom och utom Riks Stånden, redan blifvit så nära och approximativt uppgifven, att ett beslut derom endast kommer att i ojemna tal, i skillingar och runstycken, kungöra hvad som de fleste redan veta. Vi strida således om ingenting de facto, om vi skulle i detta afseende hafva olika åsig ter. För egen del tvekar jag ej att på följande vilkor tillstyrka en fullkomlig publicitet af Batt. quens ställning, nemligen: 1:0 Att densamma genom Höglofl. BancoUtskottets försorg uppglfves till Riksens Höglofl.
Bolaget hade blifvit stiftadt bland nämnda häraders landthushållare i ändamål att bereda befolkningen inom den del af Upland, som af dessa härader utgöres, tillfälle att för billigare priser, än dittills, inköpa sina oundgängeliga förnödenhets-artiklar. Denna befolkning hade Konstitutions-Utskottets Memorial, JV:o 6. haft för sed, att, snart sagdt uteslutande, inköpa dessa artiklar från de närliggande provinsstäderna, men dervid, i följd af de omättligt höga priser, till hvilka varorne höilos fale, fått vidkännas betydliga olägenheter och förluster. Salt strömming, som inköptes eller tillbyttes emot spannemål från skärgårdsfiskare i Roslagen, stöde 25 å 40 procent högre i pris, än det, hvartill den såldes i Stockholm. Salt, sill, torrfisk, tjära, kalk och bräder köptes helst i städerna Upsala och Enköping, men lil! orimligt höga priser, i synnerhet då köpet skedde på kredit till hösten, att betalas med spannemål, hvilken då vid försäljning nedtryckes 14 å 2 Rdr, samt stundom än mer, under de gällande priser i Stockholm. Bolagets plan var fördenskull att vid den nämnda härader genomlöpande Örsunds å, der ortens fyra kommunikations-vägar och lastage-plats på ett ställe förenades, anlägga en varu-anskaffnings-rörelse med artiklarne salt, saltad och torr fisk, tjära, kalk, plank, bräder, jern, jerneffekter och jordbruksredskap, sålunda, att dessa varor genom bolagets försorg skulle uppköpas i större partier från Stockholm eller produktions-orterna och hållas de efterfrågande, efter förut gjord reqvisition, tillhanda i utbyte mot spannemål, eller dess värde, eller andra varor, hvarvid spannemålen skulle kunna betalas något högre eller jemnare, än hvad i provins-staderna för densamma erlades, och derigenom, i förening med kortare transportväg för varorne, väseudtliga fördelar beredas ortens jordbrukare och befolkning.
Filialbanker till det belopp punkten 52 bestämmer; kommande sålunda meddelad låne-försträekning att icke v idare utgöra del af Reserv-fonden; 150,000: — 450,000: — 900,000: — n Banko-Utskottets Betänkande N.o 37. dels till kreditiv åt Filialbanker, sora redan äro eller kunna varda inrättade, hvarvid må antagas att under vanliga förhållanden högst hälften af total-summan af de åt samtliga Filialbanker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyflad; dels till infriande af de assignationer, Diskont-verkens direktioner enligt punkten 25 kunna komma att å Reserv-fon den utfärda, och dels slutligen, — i den mån allmänna rörelsen sådant påkallar ■— til! förstärkande af Handelsoch Närings-diskont-fonden samt til! inköp af sådana räntebärande papper, som i § (184) af Banko-reglementet omförmålas, allt under iakttagande deraf, att det i Reglementets (116) § stadgade maximum för Bankens sedelstock ej må öfverskridas. Förbehållande sig Utskottet, i händelse denna framställning af Rikets Ständer gillas, att framdeles få afgifva yttrande om och i hvad mån ändring af nu gällande föreskrifter angående sedelstockens beräkning må, i följd af stadgandet om Bankens Reserv-fond, blifva af nöden. Stockholm den 29 Maj 1857, STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcds, 1857. Hör till Banko-Vlskollels Betänkande N:o 37. 1 /} es erta tioner: Af Herr Riks-Archivarien Nordström: »Det är isynnerhet mot följande punkter i Utskottets förslag jag anhåller få anmäla min reservation: Mot 10:de punkten, der räntan å fastighetslånen bibehålies vid 4 procent, under det den å lån inom andra grenar af låne-rörelsen höjes till 5, och inom Handelsoch Närings-diskonten till och med, efter omständigheterna, från 4 till 6 procent.
Det har äfven här i detta hus blifvit sagt af samma värde talare, att folket hastar till sitt mål, utan att kunna upphinnas af Styrelserna. Detta torde mera åsyfta en rethorisk skönhet för att smycka ett tal, än att göra det begripligt. Men om härmed vill förstås, att Styrelserna stå efter Folket i upplysning, så lärer det svårligen ännu kunna lämpas på Sverige. Det är sannt, vi hafva att lacka vår Regering 10 Den i December. för en, allt sedan år 1809, oafbruten uppmärksamhet vid och befordrande af undervisningen hos folket, hvaribland man kan, för de mindre bemedlade classerne, räkna vexelundervisningens allmänna införande; dock lärer ännu betydligt återstå innan man med sanning kan påslå, att den stora massan af Folket uppnått den bildning och upplysning, att den ens kan mäta sig med de upplystare Samhällsmedlemmar, hvilka i constitutionel väg af Konungen äro valde och kallade till Regeringsansvaret, än mindre sägas hafva hunnit någon högre grad. —Men på hvad sätt visar sig denna bildning hos de högre classerna ibland folket, om icke genom ett ädlare sätt alt vara, genom en blygsamhet, att icke vilja blända med sina förtjenstér, genom en hofsamhet uti uttryck, då man vill bedömma andra, och framför allt derigenom, att inom det samhälle, der man har frid och lycka, ej genom orolighetsbegär söka störta den ordning, med hvilken andra medborgare finna sig nöjde. Innan jag således finner ett annat förhållande, än som nu är rådande, kan jag icke erkänna, att folket hos oss hastar till sitt målj utan att af Styrelsen kunna upphinnashvilket den ädle Friherren påstått; utan tvärtom har jag funnit, att Styrelsen, hvilken ej får lyssna till det första sjelfsvåldiga ropet, likväl alltid skyndat uti conces - Den i December. f i sioner, då den allmänna rösten, i förening med en högre bildning, så fordrat, och att Hon härvid rätt väl förstått att urskilja, när denna önskan varit Folkets och någon enskilds, som origtigt befullmägtigat sig till Folkets organ. Dessutom, Mine Herrar! huru förföriskt hör man icke ljuda ifrån vissa tribuller dessa ord:
Utvalda Sagor af B. Rothacker med 14 JJI (r " A broderade Arbeten, Antimaillustrationer och färgtryckt omslag, cassar, Dukar etc. lemnas 15 proc. inb. rabatt å förutvarande billiga priser. Robinson den yngre, af d:r A. Qriesmann, inb. Ungdomens bibliotek; I Aimard, Trappers i Arkansas, inb. I I Aimard, Skogsströfvarne, inb. I I I Aimard, Friskyttarne, inb. Nyheter inkomma dagligen. r27] Den bästa bok för att utan lärare på koit tid lära rigtigt läsa, skrifva och tala Engelska språket är D e n n p p - l:ma r i g t i g e E n g e l s m a n n e n, af D:r C. A. Fliigel. Pris: häftad 80 öre, inb. af utmärkt beskaffenhet. Vid köp af 1 kr. Till salu i alla boklådor. Om 80 öre eller 1 kr. insändes till Bokfårminst 100 st. lemnasSO proc. i Cigarrlagsbyrån, Stockholm, sändes boken fabriksboden, St. Gråmunkeportofritt. [o] [18] CIGARRER 6 välsittande skjortor, samt billigaste i Stockholm gällande pris garanteras. Profskjortor sys och utlemnas till påseende och profning. Ofver 3000 beställningar redan utförda. Lundberg &amp; C; o, Nybrogatan No 1 A. Obs. Nya veck insättas i gamla skjortor. I DU N t! Wikman, Gefle, försäljer Sjöströms patenterade K n u t sign al a p p a r a t er för Stickmaskiner. Expedieras Kungsträdgårdsgatan 2 C, Stockholm. Tekniska Fabriken Bolagets förlagsoch reserv-fonder äro från början minst 600,000 kr., som få ökas till 1,200,000 kr. Försäkringsfond afsättes enligt matematiska grunder. Bolagets försäkringstagare varda sjelfva delegare med rösträtt och valbarhet inom bolaget samt tillgodonjuta för sig och sina fonder all återstående vinst, sedan aktieegarne fått högst 5 procent på kontanta tillskott och 1 proc.
Gör det någon, straffes med böter från och med 50 till och med 300 R:dr, eller fängelse från och med 2 månader lill och med ett år; dock sker härigenom ej någon inskränkning i den rättighet till fri religionsöfning, sorn blifvit medgifven bekännare af fremmande troslära, hvilka här i riket inkommit. Beträdes någon Svenska kyrkans medlem, som till läroståndet hörer, med utspridande af villfarande lärosats, derom är särskildt stadgadt. Emot annan än den, sorn till lära-ståndet hörer, må åtal för villfarande lärosatsers utspridande ej ega rum med mindre honungens Juslitie-Knnster, efter erhållen underrättelse om saken och dess sammanhang, förurdnal om åtalets anställande. Söker någon genom bedrägliga medel, hotelser eiler löften om timliga fördelar, förmå annan till affall från den rena evangeliska läran, vare, der gerningen ej är efter annan Lag-Utskottets Utlåtande N:o 61. 25 annan lag belagd med högre straff, förfallen till böter frän och med 100 till och med 30()rR:dr, eller fängelse från och med 2 månader till och med ett år. Lag samma vare om någon, hvilken af föräldrar eller målsman lått Sig anförtrodt att uppfostra eller undervisa barn, som tillhör Svenska kyrkan, belrädes att, under utöfningen af sådant uppdrag, bibringa barnet annan troslära än den rena evangeliska. § 7. Ej må någon Svenska kyrkans medlem upptagas i fremmande religions-samfund innan hun undergått föreskrifne varningar elter Konungen dertill, lof gi/rit, såsom i 1 § sägs. Sker det. höte den eller de, som honom upptagit, frän och med 50 till och med 200 R:dr och förläres ändock med honom elter ty i 1 § sågs. § 8- Böter, som i denna författning etc. — lika med Utskottets förslag. § 9. Mål. angående öfverträdelse af denna författning,! skola etc. — lika med Utkoltets förslag.
Lån borde vara i behörig ordning indrifne, eller ock, nödige åtgärder härtill vidtagne; och skulle Gäldenärerne ega, att genom skeende afbetalningar hvarje sjette månad af T^:del af återstående Capitalet den 1 October 1818, uti Riksgälds-Contoiret, åt hvilket Verk utredningen uppdrogs, afbörda sine skulder på sätt och med villkor ett särskildt för Herrar Fullmägtige i nämnde Contoir utfärdadt Reglemente innehåller, deruti bland annat stadde/» Sami. 7 98 Stats-Utskottets Bet&nkanden. gades, att tinder de 9 sista månaderne af utredningstiden, någre Lån-omsättningar icke tillätos. Med tillämpning af sistberörde stadgande, och för att i god tid väcka vederbörande till omtanka, att iordningställa sine Discont-skulder, hafva Herrar Fullmägtige genom Kungörelse, som under sednare hälften af fÖrlidet år flere gånger varit i officiela Tidnings-bladet införd, lemnat erinran derom, att någre Låne-omsättningar, efter 1822 års utgång icke finge ega rum. Och då det oaktadt vid berörde tid ett så betydligt belopp af Disconternes fordringar ännu var utestående, blefvo vederbörande Ombudsmän anbefallde, att genom Lagsökning desamma indrifva. I sådant skick var utredningen af f. d. Filial-Disconterne, då genast i början af nu pågående Riksmöte, de ifrågavarande mo« tionerne väcktes, och deruti, med åberopande af ännu fortfarande allmän penninge-förlägenhet, samt Discont-Gäldenärernes oförmögenhet att på en gång afbörda sig deras återstående skulder, Statens mellankomst ånyo påkallades för att dymedelst freda en stor del Gäldenärer från den undergång, som genom ett brådstörtadt infordrande af deras skulder skulle dem drabba, och att i samma mon äfven för Staten bereda minskning i förlusten på DiscontVerkets öfvertagande. Stats-Utskottets Betänkanden. gg
Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Stats» Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att då hvarje medlem af Samhället borde vara betänkt på utvägar att lindra Statens bördor, ansåg han sig skyldig föreslå, att den så kallade Proste-Tunnan, som tilldelas Contracts.Prostarne med en Tunna Spannmål för hvarje Socken inom Contractet, måtte till Staten indragas och Contracts-Prostarnes befattning, i ambulatorisk ordning, årsvis tillhöra Pastorerne i Contractet; uti hvilket förslag åtskillige bland Bonde-Ståndets Ledamöter instämt. Stats-Utskottets Betånkanden, 437 I anledning häraf får Stats-Utskottet upplysa, att Proste-Tunnorne härleda sig från äldre tider och voro inbegripne under Kloster-Tionden, samt hafva blifvit tillagde Contracts-Prostarne med 1 Tunna Säd af hvarje Kyrkoherhärge eller Församling uti Prosteriet, tili ersättning för deras besvär med resor och Brefvexling och för deras åliggande att hålla undersökningar med Kyrkoherdarne i Contractet, eller så kallade Proste-Ting. Enär denna befattning, hvarvid göroinåien blifvit de sednare åren mycket ökade, leder till befrämjande af ordning inom Församlingarne, hvilket med lika säkerhet ej torde kunna vinnas om den skulle vexelvis fördelas emellan Pastorerne i Contractet, samt då Riksens Ständer jemväl sjelfve, likmätigt 24 §. i Kongl.
Reformdrägten fyller bebofvet af sundhet, enär den gör det för helsan sit skadliga snörlifvet obehöftigt: lif " et på drägtens underklädning är nämligen alldeles åtsittande och fyller sltledos det berättigade behofvet af stadga kring lifvet. Det är dessutom nedsvängdt öl \ - er böft.erna, mer framåt, mindre bakltt, dels för att icke genom den dervid fastrynkade kjortelns tyngd belasta de mellan bröstkorgen och höftkammen belägna, ömtåliga, inre delarne, såsom lefver, magsäck och mjälte, dels ock för att ej åstadkomma för stor fyllighet vid t.ogans och lifbitltets påsättande. Den släta, lagom vida kjort.eln är medelst djupa rynkor på afvigsidan fast.sydd vid Iifvet; rynkorna dragas glesare framåt., tätare bakät, bvarigenoll1 vinnes tillräcklig fyllig. he.! på den plats, der tournyren vanligen herrskal '. Kjol " telns öppning är framtill, der, irven lifvet knäppes till midt.en af bröstet; hvarifrån det högra framstycket går öfver ät den venstra sidan och knäppes del ' med hakar och hyskor, eller hellre lUed knappar, enär hakar ofta fastna och göra ' obehag vid påklädningen. Fodret der· under knäppes ända upp i halsen för att ej underkläd· ningens knappar skola bli synliga i togans bröstöppning samt för att bereda bröstclelen mer värme. För att ej bindra armmusklernas fria rörelser böra ärmarne vara tillräckligt vida samt skäras högt npp öf " er skuldran på yttre sidan. Under11ttes detta, råkar togan vid armens uppåtsträckning äfven lätt i oordning. Ärmarne böra för värmens skuld fodras med Ylle eller vadderas från axel rynkningen nedåt armen. " • • Tog! " ', drägtens öfverklädnin.!!;. utgör p en gång dess prydnacl samt bidrager till dess bekvämlighet.
Konungamagtens beslut tadlade: Rikets Ständers åtgärder klandrade utan aktning: wadlige anledningar wackte hos främmande Magter, till misinöje och förfwagade förbin, delser: allmänna Autoriteters handlingar, mer elier mindre öppet anklagade för orättwisa och förtryck: förtjenstfulla Embetsmäns eller särskilda Medborgares namn och rygten gifna till spillo at fmädelsen: winningslystnaden, hamden och anarkien, med län af Patriotismens sprak, ropade för egna fördelar: lagbrytaren, under allt detta, skyddad i sitt mörker och den utan bewis anfallne stöld inför Allmänhetens ögon: sadane hafwa till en del frukterna warit af den stora och ädla stänk, som Konungen och Nationens Ombud atergiswit ak Sw» sta Författare, men sadane wörö icke afsigterne dermed. Afugterne wörö sanningens fria rätt, icke smädelsens; wörö upplysningens skydd, icke folkförarenS; wörö sinnes vol alsens framsieg, icke desi wanwärde. z68 Den 26 Majk. Med hwilka anledningar dertill, också kunde gifwas, sträcker Kongl. Majit, för det närwarande, beha anmärkningar egenteligen icke längre, än till Dagblad och Perivdista stristek. Detta stag af Skrifter som uvpfangar och kungör ögonblickets händelser, har med deras sanna eller salsta framställningssätt, dtt närmaste inflytande pa Allmänhetens sinnen, är lättast tillgängeligt för alla Folkklasser, lättast lämpadt efter obildade Läsares begrepp och smak, wanligen författadt med den skyndsamhet, som ej tillåter öswerläggning och således fullt förtroende af Skribentens bättre eller sämre afstgter och sakkännedom, Man radfrage erfarenheten och astadkomne oredor, huru i detta stag af Skrifter, Tryckfriheten i allmänhet hos oss blifwit, ester dess återställande, begagnad? Hwilken är, med ett och annat undantag - den winst, som upplysning, wettenstaper och medborgliga intressen derpå gjordt? Eller har ej en större blifwit beredd ät förföljelsen till allmänt och enskilt lugn?