Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oaktadt dessa glädjande företeelser torde man likväl ej kunna säga, att sedligheten i alla hänseenden» vunnit förkofran. Äfven bildningen, särdeles den halfva, medför sina faror, och de flera barnamord, som inom Länet förekommit, erinra om en art af osedlighet, som ännu i hög grad påkallar ett nitiskt och upplyst presterskaps allvarliga bemödanden och omsorger. I öfrigt utgör vördnad för lag och allmän ordning fortfarande ett hufvuddrag hos Östergöthlands allmoge, hvilken, ömtålig om sina rättigheter, beredvilligt underkastar sig de samhällspligter, som alltid för åtnjutandet af de förra måste blifva ett oundgängligt vilkor. Då Länets allmoge och öfriga arbetande befolkning hufvudsakligen och med fördel egnar sina krafter åt jordbruket, samt, i vissa delar af Länet, åt bergsbruksrörelsen, och dessutom under de sednare åren liera allmänna eller enskilda företag lemnat en riklig arbetsförtjenst, har ej heller annan konstoch näringsflit gjort särdeles anmärkningsvärda framsteg. Emellertid visar 9 visar det sig, alt i de delar af Länet, der ej ofvannämnde hufvudnäringar lemna tillräcklig sysselsättning, omtankan rigtats pä flera utvägar till bergning. Sålunda har, oberäknadt livad nedan skall blifva på behörigt ställe anfördt, allmogen i vissa delar af Finsponga Län fortfarande idkat spiksmide, äfvensom i Länets södra bergsbygd, Kinda och Ydre härader, tillverkningen af bomulls-väfnader, mattor, hästtäcken, lädertömmar, skoplagg, laggkärl och metallknappar lemnar en ej obetydlig biförtjenst. Såsom ett mindre vanligt prof af konstfärdighet torde böra omnämnas den tillverkning af särdeles prydliga näfverarbeten, såsom dosor, askar, portföljer m. m., hvilken äger rum vid Tomta i Kuddby socken och förtjenar så mycket större uppmärksamhet, som råämnet för densamma inom de flesta delar af landet är lätt tillgängligt och af ringa värde.
5. om han, å de sista trettio dagarna förr än han sin egendom afträdde, upplånt varor eller penningar, och ej kan för dem riktig redo'visa; eller om han, inom sagda tid, gifvit någon borgenär, till förfång för de öfrige, betalning, pant eller annan säkerhet för fordran, som ej förfallen varit, och han, i ty fall, ej gitter visa, att derefter inträffat trängande omständigheter, som förmått honom att egendomen afträda; eller ock om han, der konkursen tvungen är, sådan åtgärd, som nu sagd är, till borgenärernas förfång vidtagit, sedan ansökning om egendomens afträdande honom kungjord var. 6. om han, genom rymning eller annorledes, undandragit sig att lemna de upplysningar om boets tillstånd, som han varit skyldig att meddela. 3 §. Brott, som i 2 § sagdt är, må ej åtalas af annan, än målsägande. 27 Ray. Om åverkan; så ock om olofligt jagande eller fiskande. 1 §. Hvar, som ololligen bygger, gräfver, plöjer, sår eller planterar å annans jord, eller deraf något intager, straffes med böter. Det, som sådt eller planteradt är, vare till den förverkadt, som jorden lagligen innehafver. 2 <§. Svedjar man ololligen å annans skog eller mark; straffes med böter eller fängelse. 3 §. Fäller, syrer eller bläcker man olofligen träd å annans skog eller mark, i uppsåt att det sig tillegna, eller täger der vexande gräs, torf, näfver, löf, bast, ollon eller nötter; bote till fyradubbla värdet af det således åverkade, ehvad han det bortfört, eller ej: går fyradubbla värdet ej till tio Riksdaler; må dock böterna till det belopp sättas. Lag samma vare, om man lager vindfälle, ris, 27 Kap. 55 gren eller topp af träd, eller annat sådant, sorn ej till bruk upphugget eller beredt är. 4 §. Gör någon tredje gången, eller oftare, åverkan som i 3 § sägs; då må han till fängelse eller sex månaders straffarbete dömas. 5 §.
Ridd. och Adeln åt Riddarhus-Direktionen gifna updrag att gå i författning om beredande på lämpligaste sätt af en så till bänkar som skrank mera än damålsenlig inredning af Riddarhussalen, har Direktionen anmält, att Direktionen åt detta ärende egnat den allvarligaste omtanka samt, efter fruktlösa egna bemödanden att utfinna något antagligt sätt för förändringens tillvägabringande, uppdragit åt' professoren S. W. Scholander att dertill uppgöra ritning; hvarefter Snickaremästaren H. Dumrath uppå anmodan upprättat förslag å den kostnad, hvartill salens inredning i enlighet med ritningen skulle upgå. Direktionen fann visserligen denna ritning särdeles prydlig; men dä medelst verkställd mätning utröntes att, genom en dermed öfverensstämmande förändring af sittplatserna i salen, dessas antal skulle inskränkas tili ungefär 300 och detta syntes Direktionen alldeles otillräckligt, enär Ridd. och Adeln vid flere tillfällen under förflutna riksmöten samlats till ett antal af öfver 500 ledamöter, samt Direktionen icke ansåg lämpligt att, medelst inskränkning af utrymmet för hvarje sittplats öka antalet deraf, helst det hufvudsakliga ändamålet med den åsyftade förändringen eller beredande af större beqvämlighet derigenom skulle förfelas, utan att ens, sådant oaktadt, nödigt antal platser kunde beredas åt Ridd. och Adelns ledamöter vid de tillfällen då Ståndet, för behandlingen af frågor utaf särdeles vigt, kunde mera talrikt än under vanliga förhållanden sammanträda; så fann, vid betraktande häraf samt med tillika fästadt afseende å den dryga enligt ofvanberörde förslag till 8,933 R:dr 16 sk. Banko upgående kostnad, som salens förändrade inredning skulle medföra — en kostnad, för hvars bestridande några medel ej blifvit af Ridd. och Adeln anvisade och hvilken, äfven om man till inredningen skulle använda mindre dyra materialier, än dem kostnadsförslaget uptager, likväl kunde antagas komma att upgå till ett ganska betydligt belopp, Direktionen sig icke kunna annat än stanna i det beslut, att enär llidd. och Adeln icke ovilkorligen ålagt
Rörande Chartering af Contracter, Köpe* afhandlingar och Förbindelser m. m. emellan enskilde personer, hafva de flere föreskrifter, som för detta innehöllos i 16, 17 och 18 §§. samt hvad i 14 5. förekom, om Certepartiers förseende med stämpladt papper, blifvit i en enda §. sam - JBevillnlngs-Utsköttets Betänk anden. 513 samlade, ulan att Utskottet dervid vidtagit andra förändringar, än att, åtskillige smärre rättelser iredactionen oafsedde, HalftenbruksContracter, såsom egentligen afslutade med egne arbetare , blifvit uti den nya redactionen utelemnade, att stadgadt är det så beskaffade prasstationer och förmåner, som vid Contracters afslutande betingas, men ej kunna efter Markegångspris beräknas, böra, så vida den öfverenskomne och till grund för stämplade papperets beräkning liggande Summan derigenom förökes, efter i orten gångbare pris skattas; att en mera enkel men med den förra lika grund blifvit bestämd för Chartering af Skuldebref öfver 25 U:drs belopp, hvaremot de som understiga denna Summa, och hitintills med 2 sk.
Tu diäffuell hui giorde tu thz, Att tu drogh them aff rettan vägh. Förty viderfars tigh en stor last, Öffuer all ting tu förbannat est. Till Damaskus AUGUST STRINDBERG TILL DAMASKUS STOCKHOLM C. & E. GERNANDTS FÖRLAGS AKTIEBOLAG Pris kr. 4:50. AUGUST STRINDBERG TILL DAMASKUS FÖRSTA DELEN & E. GERNANDTS FÖRLAGS AKTIEBOLAG STOCKHOLM KÔERSNERS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG STOCKHOLM. PERSONER. _____ DEN OKÄNDE. DAMEN. TIGGAREN. LÄKAREN. SYSTERN. DEN GAMLE. MODERN. ABBEDISSAN. CONFESSORN. BIFIGURER OCH SKUGGOR. INNEHÅLL. _____ Akt I I Gathörnet sid. 9 Hos Läkaren .. Akt II. Hotellrummet » Vid Hafvet På Landsvägen .. Vid Hålvägen . I Köket .. Akt III. Asylen . » 122 Rosenkammaren Köket Akt IV. I Hålvägen » 155 Landsvägen . Vid hafvet .. » 158 » 164 Hotellrummet » 170 Akt V. Hos Läkaren » 179 Gathörnet » 189 Akt I. 1:o. I Gathörnet. 2:o. Hos Läkaren. AKT I. _____ I GATHÖRNET. Ett gathörn med en bänk under ett träd. Man ser sidoportaler af en liten gotisk kyrka; ett postkontor och ett café med stolar utanför. Postkontoret och caféet äro stängda. Man hör tonerna af en sorgmarsch nalkas och sedan aflägsna sig. han skall gå. Klockan i ett kyrktorn slår: först fyra slag; qvarterna, i en högre ton; sedan tre timslag i en lägre. Damen inträder, helsar den Okände, vill gå förbi men stannar. DEN OKÄNDE. Se der är Ni. Jag visste nästan Ni skulle komma. DAMEN. står Ni här i gathörnet? Ni kallade alltså på mig; ja, jag kände det. Men hvarför
Jag anhåller derföre vördsammast få på H. StatsUtsk:s ömmaste behjertande lägga de vackra sanningar och talande skäl, som i motionen blifvit framlagde, till heder för Doktor Idströms minne, och för meddelande af en, till beloppet så anspråkslös, föreslagen årlig pension åt hans hustru och barn. Lifligt önskande all möjlig framgång för motionen, anhåller jag vördsamt alt detta mitt yttrande må densamma till vederbörligt Utsk. få åtfölja. Remitterades till Statsötsk. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Gr. Taubes, Henning Adolf, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angide tillägg och förändringar i IL. SkiftesStadgan. Föredrogs och remitterades till BevillmsUtsk. Hr af Donners, Gust. Wilh., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, med förslag till förändringar i Chartm-Sigillatse-förordningen. Föredrogs och remitterades till Statssamt Allm. Besv. och Ekon.Utsk:n Hr Adlercreutz’s, Axel, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om förklaring öfver K. Kungörelsen d. 17 Juli 1847, rörande utarrendering af kungsgårdar, kungsladugårdar och andra kronolägenheter. Föredrogs och remitterades till Statsötsk. Hr Mundts, Bror Gust. Reinh., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om statsanslag till förmån för garnisonssjukhuset i Götheborg. Föredrogs StatsUtsk:s d. 3 d:s e. m. på bordet lagda Mern. N:o 3, med återlemnande af åtskilliga inom BondeSt. väckta motioner, angide den s. k. personliga skyddsafgiftens användande tili folkundervisningens befrämjande. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade lägga detta Mern. till handlingarne, med förklarande, att E. o. Ad. ansåg de deri omnämnda motioner böra behandlas af BevillmsUtsk. Ropades Ja. Den 8 D e c ejn b e r.
Memorialet N:o 13 framställda förslag lill ändring uti 12 § Regerings-formen, angående Stats-rådels hörande öfver afhandlingar och förbund med fremmande magter; N:o 39, med voterings-propositioner, angående det af Ivonstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 14 föreslagna tillägg till 12 § Regerings-formen, alt Konungen icke må utan Rikets Sländers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; N:o 40, med voterings-propositioner rörande den i Konstitutions-Utskoltets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 72 § Regerings-formen, angående inlösen af Rikets Ständers Banks sedlar; N:o 41, med voterings-propositioner rörande de af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 16 föreslagna tillägg i 109 § Regerings-formen och 80 § Riksdags-ordningen, angående uppskof i riksdag; N:o 42, med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 17 framställda förslag till ändring uti 27 § 1 mom. och 28 § Riksdags-ordningen samt 53 § Regerings-formen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val; N:o 43, med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 18 framställda förslag till ändring af 76 § Riksdags-ordningen, angående den af Stats-rådet för dess åtgärder vunna decharge; N:o 44, med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 19 föreslagna tillägg till 59 § Regerings-formen och 27 § 1 mom. Riksdags-ordningen, angående Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof; och N:o 45, med voterings-propositioner rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 20 framställda grundlagsändrings-förslag, angående utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta faslighet.
Jag inser icke något skäl, hvarföre en dylik skrifvelse bör aflåtas. Enär, enl. hvad jag visat, ärendet är under tillgörande och embetsmyndigheterne blifvit anbefallde alt inkomma med förslag i ämnet, synes den föreslagna skrifvelsen likna ganska mycket, om jag så 28 Den 12 Juli. må uttrycka mig, ett käx från R. St:s sida, hvarföre jag anhåller att R. o. Ad. ville förena sig i PresteSt:s beslut. Frih. Cederström, Claes Rud.: Att Gr. Lagerbjelke kan anse det nu upplästa K. brefvet såsom ett definitivt beslut, förefaller mig högst besynnerligt. Så vidt jag kunnat fatta det, innehåller det blott en befallning till vederbör, auktoriteter, att utveckla frågan och vidtaga sådana åtgärder, som kunna förbereda ett slut deri. Hvad annat önskade väl Utsi:., fast på ett något annorlunda sätt, än just hvad Gr. Lagerbjelke uttryckt? Åtminstone synes mig skillnaden ganska obetydlig. Det enda hvaruti Gr. Lagerbjelke med något skäl gjort anmärkn., innefattas deruti, alt reciten torde hafva bordt inflyta hvad K. M. enl. förenämnde K. bref i saken vidgjort. Men med godkännande af denna enda anmärkn., kan jag dock icke medgifva att relaterandet af dessa åtgärder skulle hafva föranledt eller bordt föranleda Utsk. till ett annat beslut, än hvari det slädnät. Då Gr. Lagerbjelke behagat anse den föreslagna skrifvelsen såsom ett ”käx” (Gr:n har sjelf valt detta uttryck, eljest skulle jag ej hafva begagnat det) så och då, efter det den K. skrifvelsen ailäts, något definitivt beslut icke följt, alldenstund ärendet ännu vid betänk:s atlålande var och ännu är oafgjordt, synes det mig icke visa någon öfverdrifven otålighet om R.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StalsUlsk. efter N:o 394 Frih. Nordenskjöld, fullm. Hr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2,209, Hr af Harmens, Henrik Otto. Med tjllkännagifvande att Gr. Bonde, Gustaf, såsom fullmäktig för adliga Ätten Stedt N:o 1468, till följe af fullmakts-utgifvarens död återlemnat sin riksdagsm.-polett, och derigenom en ledighet bland ledamöterne i Ridd.Utsk. uppkommit, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Electorer alt sammanträda till val af en ledamot i nämnde Utsk. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rud., d. 12 dennes e. m., med åberopadt stöd af 56 § Riksd.-Ordn. väckta och numera skriftligen aflemnade motion, i fråga om rättighet för domare och polismyndigheter, att beröfva en anklagad personlig frihet, förrän dom vunnit laga kraft. Föredrogs Exped.Utsk:s under N:o 10 afgifna, d. 12 dennes f. m. på bordet lagda förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af Dess nåd. propos. om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Reg.F. Den reservation, som Hr A. M. Stenberg bifogat delta skrifvelse-förslag, upplästes på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., som derefter yttrade:
Af herr vice talman Halling, som, jemte yrkande af bifall till Kongl. Maj:ts här ofvan under litt. b intagna nådiga framställning, omförmält, att i Malmö ett nybygdt 3-våniogs stenhus, innehållande 18 boningsrum, kök och öfriga lä - Siats-Utskottet» Utlåtande, M 87. 21 genheter samt tillhörande serskild tomt för nödiga tillbyggnader, redan blifvit af staden inköpt lör 14,533 R:dr 16 sk. banko, samt dessutom genom frivilliga bidrag sammanskjutna för husets fullkomnande 3,000 R:dr samma mynt, jemte det af stadens jordegendom blifvit anslagen en årlig inkomst af omkring 75 tunnor spanmål, hvarigenom utvägar äro vordne på förhand beredde både för den tillernade tekniska elementarskolans emottagande och bildandet i sammanhang dermed af en söndagsoch aftonskola. 4:o. Af herr Palander är föreslaget, att, till inrättande af en slöjdskola i Carlskrona, som hade 185 handtverksmästare med 480 arbetare, Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 2,000 å 2,500 R:dr; och 5:o af herr Ekenman har begäran blifvit framställd om anslag af allmänna medel till en teknisk elementarskola i Carlshamn, äfvensom i de flera städer, der behof deraf kunde göra sig gällande och hvarest tjenlig lokal med väggfast inredning m. m. af staden bestodes. Hvad sålunda förekommit har Utskottet tagit i noggrant öfvervägande; och l:o. beträffande Kongl. Maj:ts nådiga framställning, alt det för Teknologiska Institutet å nu gällande riksstat uppförda anslag 14,100 R:dr fortfarande må utgå, tillstyrkes dertill Rikets Ständers bifall. 2:o.
Under allt detta prat sutto Gunnar och Elin stumma och blickade in i hvarandras ögon, ty de sutto så nära hvarandra, så midt emot hvarandra, att de kunde ej undvika det, och Gunnar sade till sig sjelf: «Deruti ä’ fälle ingen synd», och Elin sade intet. Men snart började morgonsolen äfven kasta varma blickar på de roende, och Elin vecklade upp och öppnade sin stora rutiga ullshawl, måhända dertill drifven äfven af den sol som lyste och värmde henne inifrån. – Hvad skråen! – utropade Lena, när Elin öppnat shawlen. – Jag tror att du spökat ut dig i setserkattunsklädning! Nå aldrig såg jag maken i ett slottergille förr! Hvad ska’ det nytta till? Kors jag har intet sett det stolleriet förr än nu, då du tog opp shawlen, för se du har knippat opp kjolen, så att jag bara såg underkjolen. Kors ett sådant dåraktigt och fåfängt spökeri! – Ack Herre Gud, så ledsamt! – sade Elin helt betryckt. – Är jag nu för grann igen? Ack, tänk om de skratta åt mig och göra narr af mig! Ack, att jag intet hade vett att fråga dig, käraste Lena! Hårdhjertadt och begabbande svarade denna: – Ja, hvarför gjorde du intet det? Så ä’ det att vara sjelfkloker! Och nu får du också hålla till godo med, att de skratta ut dig. En tår trängde fram i Elins öga. Gunnar hade hittills tegat, men nu blef det honom omöjligt. – Gräm dig intet, Elin, för så litet – sade Gunnar, med en blick så mild och ljuf, att Elins tår i ögat genast återvände till sin källa. – Var du hurtig och glad som förut – fortfar han. – Lena bara narras och skalkas med dig. Om du ä’ nätter och fin som en docka, så har ingen annan ondt af det, än den som intet ä’ så med. Trösta dig med det.
— Till stöd för denna sin framställning har motionären erinrat, hurusom Generalmajoren von Hohenhausen, hvilken, född år 1787, redan år 1803 inträdt i rikets tjenst såsom officer vid dåvarande Finska gardet, efter att hafva med utmärkelse deltagit i 1813—1814 årens krig, derunder han för visadt välförhållande i träffningen vid Dessau erhållit medaljen för tapperhet i fält, år 1841 befordrats : till chef för Westerbottens Fältjägare-bataljon och år 1845 till Öfverste och chef för Kongl. Första Lifgrenadier-regementet, hvarefter han år 1848 blifvit utnämnd till Statsråd och chef för Landtförsvars-departementet, hvilken befattning han innehaft, intilldess han år 1853, efter 50 års anställning i rikets tjenst, erhållit afsked. Med afseende å Generalmajoren von Hohenhausens långvariga och förtjenstfulla verksamhet i det allmännas tjenst, derunder han, bland annat, i fem år beklädt en af samhällets vigtigaste och mest ansvarsfulla befattningar, äfvensom derå, att han med erkänd utmärkelse deltagit i Sveriges sednaste krig, har Utskottet, som af motionen bilagda handlingar inhemtat, j att tillgångarne i boet, om skulderna kunna dermed betäckas, åtminstone icke förslå att tillförsäkra hans efterlemnade döttrar ens den tarfligaste utkomst, icke tvekat att motionärens framställning till bifall hos Rikets Ständer förorda; och får Utskottet sålunda hemställa, att Rikets Ständer måtte, åt f. d. Statsrådet, Generalmajoren von Hohenhausens ofvanbemälda tre ogifta döttrar bevilja pension å allmänna indragningsstaten af 300 R:dr, att till hvardera årligen utgå, sä länge hon ogift förblifver.
Där knytas ordnade innehafva ordinarie befattningar, men hittills hafva så få af oss uppnått det erfordervänskapsband och där kan man träffa sina liga antalet af tjänsteår för att vara kvalificerade vänner, utan att behöfva bjuda dem. Där att söka sådana platser, att några bestämmelser komma personer med olika åsikter och från i den saken ej varit af behofvet påkallade. vidt skilda kretsar i beröring med hvarSåsom tillförordnade hafva vi emellertid ungeandra, där får man vana att tala och diskufär lika villkor som de manliga tjänstemännen. Skillnaden är, att vi icke få någon pension, men tera, där har man tillfälle till allvarliga som vi i dess ställe erhålla lönen oafkortad, kuntankeutbyten lika väl som till att få sig ett na vi ju själfva genom besparingar betrygga vår godt, uppfriskande skratt och framför allt, ålderdom. Ni ser sålunda, herr Adam Lux, att vår ställdär känner man sig fri och ogenerad, på neutral mark, men ändå som hemma hos ning alls icke är hopplös, och att er fröken Verner i verkligheten skulle ha det pekuniärt bättre sig. Dessutom är det ju något värdt — i ställdt för framtiden som tillförordnad ordinarie synnerhet för de medlemmar, som icke än som fru till en fattig hr Ake Vest. Vi, verkhafva egna hem — att veta, att när som liga kvinnliga posttjänstemän, finna det så märkhelst på dagen hela året om står Kvinnovärdigt, &amp; it icke våra af eder högtflygande fantasi skapade kamrater fått detta klart för sig, klubbens lokal öppen för dem, vare sig de I utan gå och — • hur var det? — jo » vänta alla på en man som skulle komma och skänka dem ett hem, hur enkelt som helst. » Och så låter ni en af edra hjältinnor lägga sig till med en ganska stor del af den kassa, som blifvit henne anförtrodd! Eedbarheten hos de kvinnliga arbetande är allmänt erkänd af arbetsgifvare och chefer, och då har ni ingen rättighet att i tryck framställa en försnillning såsom typisk, låt vara att er berättelse är romantiserad. Vidare är det väl en känd sak, att arbetet vid postverket är ytterst ihärdigt och maktpåliggande, samt att något öfverflöd på arbetskrafter ej hör till ordningen.
På förra stället har denna olägenhet något minskats genom de årligen skedda årensningar, men på det sednare fordras större och mera genomgripande åtgärder, för att afböja den stora förlust, som uppkommer deraf, alt den betydliga sjön Tämmaren öfversvämmar och fördränker de fruktbara stränder, hvaraf han, på alla sidor, så väl inom detta, som Westerås Län, omgifves. Äfven lida Sandby Bymän i Wesslands Socken årlig skada af öfversvämningar från en på deras ägor belägen sjö, oaktadt betydliga ansträngningar för att dem afvärja. Vattenuppdämningar hafva ock förorsakats af Carlholms Bruk i sistnämnde socken, af Dannemora Bergslag, för Grufdriften samt af Gimo och andra Bruk; men verkningarne af dessa vattendämningar hafva, i allmänhet, icke varit för jordbruket menliga, emedan den derigenom uppkomna skada dels ersättes, efter öfverenskommelser med Bruksoch Bergverksägarne, dels ock anses godtgjord genom de medelbara förmoner, som Bruksrörelsen tillskyndar det omkringliggande landet. De i Tabellen omförmäldta Statsbidrag äro utan tvifvel directe tryckande för Jordbruket, emedan de, öfver hufvud tagna, uppgå lill nära 72/3 procent af uppskattade värdet utaf Kronooch 7 i/3 procent af Skatte-Hemman, som utgöra ungefär hälften af all jord å landet. För Frälsejorden uppgå skalterne till vid pass 3 a/3 procent och för FrälseSäterierne till 1 \f\ procent; dock måste härvid anmärkas, att en högst betydlig del af de uti Tabellen lill penningevärde utförda Statsbidrag, beslå i sådana allmänna tyngder, t. ex. skjuts, väghållning, skallgång, sorn icke alltid medföra den antydda uppoffringen i economiskt afseende, emedan de till en del ersättas och till en del utgå på tider af året, som för Landtmannen icke äro af synnerlig dyrbarhet.