Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen och på uppmaning af Advokat-Fiskalen att för Kongl. Hofrätten framlägga fulla sanningen jemväl i afseende å rätta meningen med den af Ola Månsson sålunda uppburna provision, erkände Ola Månsson nu äfven, att det belopp, linn med En procent af lånesumman i räkningar med låntagarne såsom provision affart, icke, såsom Ola Månsson hittills förmält, afsett omkostnader för lånehandlingarnas anskaffande, utan, efter afdrag för arfvodet till Kommissionären vid Lånekontoret i Malmö, endast utgjort ersättning till Ola Månsson för besväret med handlingarnas öfverförande till nämnde Kommissionär, penningarnes uttagande och hemförande samt fördelning emellan låntagarne och uppsättning af särskilda förbindelser emellan låntagarne och löftesmännen, äfvensom för det ansvar, som var förenadt med vården om dessa-handlingar och penningar; dock tilläde Ola Månsson, att i de fall, då låntagarne derom hos honom gjort framställning, Ola Månsson godtgjort dem kostnaden för vederhäftighetsbevis. Härefter och under förklarande att, med afseende å hvad numera i målet förekommit, på utgången af detsamma syntes icke kunna hafva något inflytande hvad som innehölles uti en från Sekreteraren i Rikets Ständers Bank denne dag Advokat-Fiskalen tillhandakommen skrifvelse, men att Advokat-Fiskalen dock ansåg densamma, såsom till saken hörande, böra Kongl. Hofrätten meddelas, uppläste Advokat-Fiskalen följande:
Sedan härefter undert. Ridd:h.Sekret., i anledn. af Hr Ribbings förfrågan, t i 11 k ä n n a g i f v i t att prot.-utdrag, angtde PresteSt:s i förevarande ämne fattade beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddeladt, yttrade Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Att nuvar:de BevillmsFörordn. är särdeles bristfällig, lärer väl medgifvas; olika personer inom samma klass och samma kommun erlägga, i förhållande till sina inkomster, bevillning särdeles ojemnt, men ännu värre är, att olika klasser äro ojemförligt olika beskattade. Jemför man t. ex. den bevillning tjenstemännen, i förhållande till sina inkomster få vidkännas, med den näringsidkande erlägga, så finner man, huru mycket mera tjenstemännen äro betungade emot den sednare klassen. Att ett sådant förhållande icke bör få fortfara, är klart, men lika önskligt som det är alt detta missförhållande upphör, lika säkert är det ock, att en sådan genomgripande förbättring icke kan åstadkommas genom Bevilln.U tsk. För denna min åsigt talar erfarenheten. Den bevisar, alt icke blott en mängd erforderliga statistiska uplysningar för utarbetande af en ny Förordning saknas, utan ock att Bevilln.Utsk. icke är särdeles lämpligt för upgörande af en ny Bevilln:sFörordn., likväl icke derföre att inom Utsk. saknas tillräckligt nit och kunskaper, men derföre alt Utsk. är alldeles för talrikt och saknar erforderlig tid. Det är icke möjligt att 48 personer skola kunna afgifva förslag lill en Förordn. sådan sorn Bevilln:sFörordn. Sådana förslag böra upgöras af ett färre antal och sedan granskas af en talrikare församling. Såsom jag 6 Den 1 April f. m. nämnt anser jag Bevilln.Utsk. olämpligt för upgörande af förslag till Författn., ehuru ganska lämpligt att granska ett redan upgjordt sådant; och derföre anser jag det önskligt, att man må kunna erhålla ett förslag, sammanfattadt af ett mindre antal sakkunnige personer, hvilkas förslag sedermera böra af R.' St:r granskas.
f ö r Sverige. (- 13375) G Generalagenter Uti en utländsk familj i Stockholm S S S I S t e holm för studiers idkande. Förutom daglig öfn. i fransk o. engelsk konversation kan äfven grundlig undervisn. erhållas i dessa språk samt i tyska, spanska, stenograf! och handarbeten. Referenser och vidare upplysningar lemnas af fru Marianne Johns, född S n g n e t, S B Karduansmakaregatan, 2 tr. [2140] H u s k u r e r. Kall afrifning öfver hela kroppen. Vattnet behöfver icke vara kallare än + 18°, men rummet i hvilket afrifningen sker, bör vid kylig temperatur ha en värmegrad af åtminstone 13 — 15°. Till gnidningen är bäst att använda en handduk af frotteringstyg. Att borttaga bärsaft från händerna. Man tvättar händerna med vatten och tvål, men torkar dem icke, utan stryker eld på ett par tändstickor och håller händerna öfver röken, då fosforeller svafvelångan helt och hållet tager bort saftfärgen. Att borttaga blodfläckar. Man rör hvetestärkelse i litet vatten, lägger tjockt däraf på fläcken och låter den torka. Då stärkelsen är urklappad på afvigsidan, ha fläckarne försvunnit. Ä r o fläckarne gamla, får man kanske upprepa detta förfaringssätt flere gånger. Det har den fördelen, att det ej skadar ömtåliga färger och tyger. Giftfritt flugpapper beredes på följande sätt: 100 delar kvassiaträd kokas i 500 delar vatten, tills vattnet kokat bort till en femtedel, hvarpå man häller 10 delar socker i detsamma. I denna vätska doppas läskpapper. Alabaster hopkittas medels en deg, som beredes af brända och stötta ostronskal, gummi arabicum och vatten. Att bevara afskurna rosor friskaDe icke fullt utslagna rosorna afskäras och hängas fria på en tråd i en kista, i hvilken blommorna några timmar utsättas för svafvelånga, hvarigenom de helt och hållet blekas. Därpå hängas de ett dygn i en mörk källare, då färgen återkommer. De på detta sätt beredda rosorna hälla sig flere månader och användas på vintern till buketter.
Jag tillstyrker derföre bifall till en början å Utskottets förslag, att anslagen åt Flottan måtte utgöra den 4:de HufvudTiteln; men deremot att anslagen till Clerecieoch LäroVerken måtte få bibehålla sitt rum näst efter Militaire-anslagen, och utgöra 5:te HufvudTiteln. Herr Rosenblad: Jag instämmer fullkomligt med Herr von Hartmansdorff i hvad o han anfört om fördelningen af de olika anslagen på HufvudTitlarne, och finnér icke, hvarföre den 5:te Titeln, som har den minsta summan, skall komma omedelbart efter de största. Någon olägenhet deraf, att 4«de HufvudTiteln nedflyttas, kan jag icke inse, hvilket StatsSecreteraren för EclesiastikÄrenderne bäst torde kunna vitsorda. Jag tror emedlertid, att Utskottets förslag är bäst grundadt, och yrkar alltså bifall dertill. Herr Hjerta: Då det alltid varit vanligt, alt man afvaktat det Stånds beslut, som frågan på något sätt inleresserar, skulle 26G Den 14 October e. in. jag hemställa, om man ej borde afvakta PresteStåndets beslut i denna fråga, enär den rörer deras rangordning i afseende på HufvudTitlarne. Friherre Cederström_, Jacob: Jag finner det ganska besynnerligt att Ridderskapet och Adeln icke anser denna fråga vara likgiltig; och skulle förmoda, att en StatsSecreterare icke kan misstaga sig på numrorne af Titlarne. Äfvenledes förmodar jag, alt någon rangstrid för Presterskapet icke kan uppkomma af denna fråga. Genom proposition till bifall A Utskottets tillstyrkande, torde likväl hela striden förfalla; och jag får derföre hos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken derom vördsammast anhålla. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets i dess första Betänkande gjorde ofvanberörde hem-, ställan*.
Lagerbjelke medgifvit, att dess indelta räntor måste frän frågan i allmänhet undantagas, och man har här uppläst icke den § i privilegierna, som egentligen hör hit, nemi. den 3:dje, hvilken angår räntorna, utan i det stället den 4:de §, som angår kronobonden. Att PresteSt. ansett 3:dje punkten i StatsUtsk:s betänk. röra Ståndets privilegier, har jag nyss förnummit vara bekräftadt, genom underrättelsen, att Ståndet förklarat, sig fördenskull icke kunna öfver densamma i förstärkt StatsUtsk. votera. 384 Den 23 September f. m. Beträffande åter frågan huruvida StatsUtsk:s sätt att behandla ärendet, kunde förändra dess natur och föranleda till röstning deröfver i förstärkt Ulsk., så har man icke gifvit akt på hvad Hr Lefrén derutinnan upplyst. Ehuru Hr Sandströmer förklarat alt han icke vill fästa sig vid denna behandling, befarar jag likväl att mången ändock torde tro, det saken derpå beror. Jag anhåller alltså att få erinra, att när år 1815 denna fråga hos H. St. förevar och deras beslut föranledde den af K. M. sedermera utfärdade författning, hvilken ännu gäller till efterlefnad, behandlades saken af Ekon.Utsk. När man då uppkastade spörsmål om icke handläggningen bordt tillkomma StatsUlsk., svarade Ekon.Utsk. derpå, i betänk, af d. 29 Juni, ”att Utsk. för sin del trott, alt delta ämne icke kunde med riksslalens reglerande äga gemenskap; och hade således icke velat borttaga tiden för SiatsUtsk. med begäran om del af dess yttrande i ämnet”. Då Frih. Palmstjerna vid 1830 års riksdag väckte motion om räntornas förenkling, behandlades frågan af BevilIn.- och Ekon.Utsk:n gemensamt, men dessa Utsk:s talrika personal åstadkom stora svårigheter vid frågans behandling, hvarföre man vid 1834 års riksdag öfverlemnade henne till StatsUtsk. allena, hvarvid det sedermera förblifvit. Men derföre, alt frågan blifvit behandlad af StatsUtsk., kan hennes natur icke förändras.
Efter nykommen fräga, huruwida det nu äsiade Utskott skulle särsstlt befatta sig med Financernas vswerseende eller wara at anse säsom et HemLrgt Utskott, lemnade Herr Laron och Landtmarskalken den uplpsning, at detta Utskott, atnnndstone för det narwarande more at anse säsom er särffUdt Ut kott, emedan Hans Kongl. Höghet Rttsföreständarcn icke ansett sig kunna asia et Hemligt Utskott förr än den npa (kouLcicu^ouen wvre antagen. Härefter och uppä gjord kro^o8ition bifölls, at för Moderskap, t och Adeln 12 Ledamöter til Stats-Utskottet skulle förordnas; och skulle de öfrige respccttve Sländen härom underrättas genom en ldeputacon, som afwen agde, at til Bonde-^tandet framföra de förledne gårdag af Ridderffapet och Adeln fattade beslut, och bwilken genast under Grefwe Ue laOaräleL anförande afgick. Grefwe körner. Larl Stellan, utbad sig såsom wald til Ordförande i Bewillnings Utlkottet, at erhälla underrättelse, huru snart Utskottet skulle begynna sina göromäl, och hwar desi sammanträden skulle hällas. Herr Laron och Landtmarskalken lofwade, at härom aftala med de öfrige Talemännen. Grefwe Den 18 Mai. 159 Grefwe kossk-, Arvill birie, hade ingiflvlt et ^Lmorial, hwilket nu uplästes, sä lydande: I den öfwertpgelsen, at all befästad Lag äger bestånd och bor lydas och efterlefwas rutil dest, at Lagstiftande Magten genom en ny Lag antingen förkastat eller förändrat dea förra, har jag för min del trott, at ej nägra ?rox>08itioner om Lagfcrändringar i allmänna Lagen och nu warande författningar lunna göras til Rikets Högloft.
Preste-Ståndet d.^o Borgare-Ståndet d. 20 —- — Bonde-Ståndet d. 2 2 ■—• — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckta frågor, rörande de i Riket vistande Judar. S. A. K. "V^id granskning af väckta frågor om inskränkning i de Judarne här i Riket förunnade rättigheter, har det icke undgått Riksens Ständers uppmärksamhet, att, ehuru genom 1782 års Reglemente, Judarne i allmänhet är förbjudet, dels att bo och vista# annorstädes, än uti de för deras etablering anviste 3:ne Städer, Stockholm, Götheborg och Norrköping, hvarförutan seder - 384 Underdåniga Skrif velter. mera vissa Judar erhållit särskild Nådig tillåtelse, att bosätta sig i Carlscrona, dels ock att å Landet färdas vid andra tillfällen, än då de, med ■vederbörligt Pass försedde, äro stadde på resor Pikets Städer emellan, samt det endast blifvit dem medgifvet, att i ofvannämnde Städer förvärfva fast egendom, i följd hvaraf någon rättighet till egande och besittning af fastighet å Landet destomindre synes Judarne tillkomma, som jordbruk och bergsbruk icke åro i Reglementet upptagne bland de för dem tillåtne handteringar, likväl, hvarken i högstberörde Reglemente eller uti senare utkomne särskilde Författningar något bestämdt förbud emot upplåtandet till Judar af en sådan égande-rätt är vordet rneddeladt; vid hvilket förhållande vederbörande lära ansett sig icke vara befogade, att lägga hinder i vägen för lagfart af köp, som ut-] af Judar blifvit afslutade om Jord. Bergsbruk, Manufactur-Inrättningar och andra Lagenheter I Landet; Och få, af denna anledning. Riksens Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, genom en allmän Författning, ilrågavarande Fastighets-köp å Landet måtte bestämdt förbjudas, samt
I afseende på Revisorernes gjorda anmärkning, alt i Stockholms Stations Balance-relation finnes upptagen en ersättnings-räkning, hvilken redan den 17 October 1831 ingifvits till Eder Kongl. Majits Befallningshafvande i Stockholms Län, utan att vid 1835 års slut någon vidare åtgärd till medlens utbekommande synes hafva blifvit vidtagen, har Stations-Befälhafvaren i Stockholm anfort och upplyst, att ifrågavarande ersättnings-räknings belopp utgör 174 Ridr 11 sk. 6 rist. Banco, om hvilkas utbekommande flere påminnelser och sednast den 6 Mars nästlidet år hos Eder Kongl. Majits Befallningshafvande blifvit gjorde, samt att ytterligare påminnelse om godtgörande af nämnde Stationens fordran genast skulle blifva expedierad. Slutligen hafva Revisorerne anmärkt, alt, ehuru Rikets Ständer vid det för anläggningen af en vattenledning till Carlskrona Stad under 1823 samt 1828—i83o årens Riksdagar beviljade Stats-anslag 83,333 Ridr 16 sk.
M:t täcktes i Nåder meddela sådana föreskrifter, hvarigenom dylika äldre balansposter må kunna, efter någon lämplig kortare tid, ur Kronans räkenskaper utgå. Landtbruks-Akademien, Ultuna Landtbruks-Institut. Allmänna Institutet för döfstumma och blinda. Med afseende derå, att Landlbruks-akademiens räkenskaper icke undergå granskning i Kammar-rätten, hafva Revisorerne funnit sig föranlåtne inhemta upplysning om 126 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 61. denna Akademis uppkomst och beskaffenheten af de medel, hvilka till dess inrällande och underhåll blifvit anvisade, samt på grund af hvad härvid förekommit, funnit det vara uppenbart, att de medel, som blifvit använda till Akademiens grundläggning och underhåll, lill väsentlig del utgjorts af statsmedel, hvarföre och då denna Akademi vore att betrakta såsom en af Mikels allmänna inrättningar, Revisorerne ansett det vara principenligt oeh med god ordning öfverensstämmande, all årliga redogörelsen lör dess inkomster och utgifter, i likhet med hvad som eger rum vid andra allmänna verks och inrättningars räkenskaper, hädanefter blefvc till granskning i Kammar-rätten allemnad.
En person tillhandla!’ sig en faslighet och ulfäsler så stora undantags-förmoner, att fastigheten ej lemnar ringaste behållning, sedan dessa förmoner utgått: vilkoren om undantaget införas i köpebrefvet, som behörigen lagfares. Säljaren vore då, efter den lag, som Utskottet föreslagit, för alltid försäkrad att åtnjuta de betingade undantags-förmonerne. Köparen säljer derefter fastigheten till annan person. Denne, som ej kan få på sig öfverlåten bättre rätt än säljaren lill fastigheten eger, underkastar sig alt fullgöra undantags-vilkoren; men begär att derom icke må nämnas något uti det köpe-contract och köpebref, som emellan honom och säljaren upprättas. Detta skei', och den nye egaren får lagfart och fasta på ett köpebref, deruti ingenting nämnes om undantaget. ■ Nu söker han lån å sin fastighet, eller utbjuder den till salu åt person, som ej känner förhållandet med undantaget. För alt styrka sin eganderätt, företer han köpeoch fasle-brefvet, hvaruti ej nämnes ett ord om undantaget. Lån erhålles, eller köp sker i förtroende lill dessa handlingar; men då långifvaren fordrar försäljning af den intecknade panten eller köparen vill taga fastigheten i besittning, yrkar innehafvaren af undantaget att tillgodonjuta detsamma. Det betiunes då att, vid sådant förhållande, eganderällen är jBih. till R. St. Brot. lS34, 7ule Sami. t.-sia Jfd. 'jftde Häftet. 4 aaLag-Utskottets Bet. If.o 119. af ringa eller intet värde, och bedrägeriet är verkstäldt till följd af Lagen.
Domsagor kan utgöra ett betydligare belopp, måste dock deraf dragas alla de kostnader, Häradshöfdingarne i och för deras tjenster nödgas bestrida, bestående uti flere Skrif» vares lön och kost, desses jemte Häradshöfdingens eget underhåll vid Lagtima Tingen, hvarest de längre tid blifva uppehållne, för att upsätta och renskrifva de Expeditioner, hvilka innan Hära.dshöfdingens afresa från Tingsstället, skola till Parterne utlemnas, utgifter vid resor till desse , ting, Urtima Ting i Brottmål, Militisoclr Capel lansJJoställsSyner, ■ samt andre lönlöse förrättningar, Kronoutskylder och Skrifmaterialier, hvilka sistnämnde utgöra en kännbar utgift, enär till ConceptDomböcker, deras renovation, till ransakningars utskrifvande med mycket mera, ett större belopp deraf årligen åtgår, och kan efter desse afdrag för säkert antagas, att behållningen å Expeditionslösen oftast blifver ringa, men altid så måttlig, att den, sammanlagd med ofvanberörde LöneFörmoner, icke ens till den mäst tarfveliga utkomst blifver tillräcklig; hvarförutan häraf synes böra i öfvervägande komma, att Berginästarne, hvilka både uti värdighet och Embetsbefattningen närmast äro Hä - 5S6 Statsoch Lag-Utskottens Betänhanden, radshöfdingarnes vederlikar, meri icke äro be, svarade med sä trägna göromål som Häradshöf, dingarne, likväl åtnjuta vida större Peqningelöner och dessutom till det mästa blifvit förseddQ med Boställen samt upbära Tingsgästningspenningar och Expeditionslösen, trien ej måste vidkännas så dryga Utgifter, som Häradshöfdingarne, enär för Bergmästarne sällan inträffat så beskaffade resor och förrättningar, hvarföre någon betalning ej åtnjutes.
Socker: oraffineradt: b) lill färgen mörkare än nämnde standard-nummer, — äfven om varan inkommer i upplösl eller flytande tillstånd , , , Amu. Derest eif oell samina cully innehåller särskilda sockerslag, underkastade olika tullafgifter, tillämpas den högre tullsatsen för hela innehållet. Soda eller ko/syradt Natron Soja och Såser Solfjädrar Spanmål, alla slag: omalen malen, eller gryn och mjöl Speglar och Lampetter Spetsar, Uddar och Blonder: silkesoch linneandra slag Spillning, A/fall och Spån, ej specificerade Spännhalsdukar, äfvensom andra på valk sydda halsdukar: af heleller halfsiden af andra tyger af läder Stearin Sten: cornwalls-, eldfast, gjulslenar samt mergeloch skiffersten lill stentryck, takskiffer, qvarnstenar, bryn-, oljeoch slipstenar samt all annan, ej specificerad, oarbetad eller i block all annan, arbetad, ej specificerad Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders samt Coakes eller afsvafla de stenkol Stenko/sarbelen, oinfattade eller infattade med annat ämne än Guld och Silfver, lullbehandlas såsom Bijouterivaror; infattade med Guld eller Silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Stenkolstjära Stoft, olärgadt eller färgadt, till begagnande vid tapet tillverkning • Qvantitet för Tullberäkningen. 1 skålp. 1 kanna. 1 skålp. 1 centner. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 centner Snören; se Gulddragareoch Snörmakarearbcten. tarm-; se Strängar, andra slag. Solfjäderspapper; se Papper, färgadt in. m. Spadar; se Jern, manufakturoch hnndtverkssmide, ej specificeradt. Spanska flugor; hänföras under Apotheksvaror. Speldosor; se Instrumenter, musikaliska. Spermaceti; se Hvalraf.
Erotik och religion syntes ingenstades till i)) .Den nya varlden~, dar fanns inte rum for annat an lifvets kergaste nodtorft. Hiir, i de lugna, stadgade, bekymmerslosa fiirhilllanclena, ha mrinniskonla tid att syssla rned Qud och sin niista. Xed Chd siirskildt. HBIfinnas gudfruktiga u~iimiskor af slla miijliga nyanser, friu den Bstetislze och passionerade metodistpastorn till den ptflnget fromma tjiinbtfroken Ellida, som samlar glijdande lcol 1); sin matmors hedniska hufvud genom aldrig slappnande nit for hennes frdsning. liar gii Laptister ocli snegle medlidsamt ijfver till metodisterna, ulirlrnnde burn folk lran vara sb blinda fiir bibelns klara, liittfattliga 1Kr: a om barnclopets fiirkastlighet, under det metodisterna viinligt rekouiruenciera &amp; t baptisterna en liten repetitionskurs i Chds ord soill eu ofelbar kur mot antimetodism. Och de evangelivka lutheranerna sittu y d sin rattfiirdighets hoga hiistar i forniinlt ~nedvetande af att deras religion iir den anstjindigaste ocli mest passaude, medan mulatten, som i en nf soderns doftande uiitter l~judit sin sjal &amp; t den store, Skones, gfir miste om en vtluppfostrad fiirsatnlings applider, n i r han lued en vildepoets fiirgstarka patos ofver sitt tal vittliar om sitt mote med Gud.
Jag vill icke påstå, att BancoUtskts förslag är något oöfverträfflig t verk (om detta, likasom om alla andra menniskoverk, lärer gälla, att det icke är fullkomligt); men jag hyser den farhågan, att om R. St. uti sina Ståndsplena företaga sig att uppgöra nya redactioner, som sedan genom Utsk:s nämnd skola sammanskrifvas till ett helt, häfver detta sämre, än hvad BancoUtsk. tillstyrkt, och jag tror derföre, att, i fall icke någon synnerligen grundad anmärkning framställes, det vore säkrast att antaga Utskts förslag. Hr Cederschjöld har sagt, att de anmärkningar, jag gjort, redan förut af honom vore vederlagda. Han lärer dock vara lika partisk sorn jag att yttra sig, huruvida hans framställning verkligen innefattar någon vederläggning af hvad jag anfört; men våra argumenter hafva redan så länge blifvit vexlade, alt jag tror det vara tid att dermed upphöra, och således ej ånyo vill framställa skälen för min tanke. Gr. Cronhjelm: Jag har egentligen begärt ordet för att återkomma till något redactionsforslag till proposition. Uti sjelfva ämnet har jag, då betänk. J\T:o 6 var under öfverläggning, äfvensom i början af detta plenum, yttrat min åsigt, och jag tror, att diseussionen i dag sträckt sig någotutöfver det egentliga ämnet derför, som är 2,:dra punkten af förevar, betänk. Jag har hört åtskilliga värda ledamöter yrka olika belopp af den minimisumma, hvarunder metalliska cassan icke borde få falla. Dels med anledning deraf, att det synes mig någorlunda likgiltigt, antingen detta belopp bestämmes till några 100,000 r:dr mer eller mindre, och dels med anledning deraf, att jag var närvar, i ett an-’ nät Riksstånd, det Högv.
R:dr 32 sk. årligen i 3 år eller tillsammans 560,000 R:dr, dock att häraf högst 30,000 R:dr linge för understödjande af mindre strömoch årensningsarbeten samt smärre hamnoch brobyggnader användas; och hafva, enär dylika arbeten, utom den arbetsförtjenst, de lemna den fattigare befolkningen, i väsendtlig mån bidraga till rörelsens och transportemes underlättande och spridande af välmåga i landet, Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M:t i berörde hänseende föreslagit.
Att hvar och en Landtman må få emot en lindrig hyra eller procent på nederlag aflemna större eller mindre qvantum spannmål i Kronans Magaziner och på de deröfver erhållna attester företrädesvis i ProvineeBariken undfå motsvarande lån på sex högst nio månaders tid. 3') Som jordbruket och näringarne behöfva stå med hvarandra i ett jemförligt och afvigt törhållande till uppmuntran för slöjderne, Fåroch Boskapsafvelns förökande och förbått. rande vissa premier för hvarje Landsort måtte fastställas till några af dem, särdeles bland Allmogen som i dessa delar ådagalagt båsta nit och omtanka och som i längden säkert skulle hafva nog så god verkan som ManufacturDiscoriten för några särskilta Fabriksinrättningar, hvarjemte icke olämpligt skulle vara att vid särdeles goda års växter bestämma några Exportpremier till de af våra Handlande som kunde styrka att å Utrikes orter hafva afsatt största beloppet af Svensk spannmål. Flera vårda Ledamöter hafva projecterat ^tillgång till ersättning af skatternes förminskan - Den 5 Martti. de uti ett indraga en del af Indelta Arméen; ett sådant project oin det vunne framgång skulle säkert icke leda till mindre ån att gifva sista stöten åt den förut allt lör hårdt betungade IvronoskatteHemmansågaren och öka penningeförlågenheten hos jordbrukaren, som naturligtvis har mindre känning, det Soldaten af det stora areal jord som i allmänhet finnes till våra Hemman lemnäs ett stycke, jemte den obetydliga lön som depenceras i orten, ån om han skulle betala en stor vacance-afgift sorn ginge ur provincerne. Dessutom synes de vårda talarne nog lått betraktadt ett vigtigt ämne för bibehållande af vår sjelfständighet till hvars råtta bedömande jag fruktar de sakna den militaira erfarenhet och djupa beräkning som erfordras för att moget bedömma ett dylikt ämne, nemligen göra en militairisk öfversigt huru stor Armée vårt land behöfver till sitt försvar.