Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot skulle andra än de, som draga nytta af rofdjurens fällande, få vidkännas kostnaderna derför, i fall man skulle söka tillgångar dertill genom att belägga jagten med bevilln. Här har blifvit anfördt, att det icke funnits bland reservanterna personer, som ansett orätt, att hvar och en skall få begagna bössa. Hr v. Wahrendorffs reservation innehåller dock, att han, i anseende till de olägenheter, som åtfölja närvar, frihet för en hvar att begagna jagtbössa, med fägnad bemärkt motionärernas försök att tillvägabringa någon bättre reglering i anseende till jagträttighetens utöfvande. Det blefve dessutom svårt att uppbära ifrågavar. bevilln. emedan jagt idkas af många personer, som icke äro skattskrifna. Skola väl de jägare, som icke uppnått den ålder, att de böra erlägga mantalspenningar, vora befriade från den bevilln., andra skulle nödgas erlägga? Jag förenar mig med dem, som tillstyrkt bifall å detta betänk. Gr. von Fersen: Jag har begärt ordet endast för att rätta ett misstag, sorn influtit i Hr v. Hohenhausens sista anförande. Hr v. Hohenhausen har nämnt, det jag skulle sagt, att han yrkat förbud att bära gevär, hvarjemte han påmint mig om ska val, att Hr v. Hohenhausen icke yttrade en sådan mening inom Utsk.; men jag har också icke yttrat de ord, Hr v. Hohenhausen lillegnat mig. Jag har endast nämnt, att det var reservanterna och motionärerna, sora velat införa bevilln. af jagt, och att detta skulle vara första steget alf få gevären ännu mera nedröstade, än de äro. Es. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. lili återremiss af Bevilln. o. Oecon.Utsktns betänk, N:o 2. Ropades ja och nej. Den lo Maj e. m. 437 Gr. von Fersen anliöll om propos. till bifall å ifrågavar. belänk. H.
Den ena tiden har man betraktat bränvinstillverkningen såsom en verklig industri, men den andra tiden blott såsom ett samhälls-ondt, hvilket borde mot-arbetas och nedhållas; allt hvad åt densamma då medgafs, skedde blott så vida man ansåg sig icke kunna trotsa en outrotlig ovana. Förvirringen kom till stor del däraf, att bränvins-tillverkningen vanligen betraktades, icke såsom en fristående och efter samma reglor med andra näringar sig utvecklande och rörande handtering, utan blott såsom ett bihang åt, snart sagdt en bestånds-del af en annan. Den allmänna financiella grundsatsen, att en fabrikation, hvars alster finna stark afsättning, utan att vara nödvändighets-varor, Särskilda Utskottets Betänkande N:o 8. 15 kan strängare beskattas än andra, och äfven bör det, pä det hon icke må växa utöfver sitt tillbörliga förhållande till folk-mängd och till andra näringar, har i Sverige aldrig kunnat tillämpas på bränvins-tillverkningen, emedan denna varit fästad vid en annan industri och således icke kunnat med beskattning åtkommas, utan att det sett ut, som om det varit den sednare, som man velat betunga; och då denna varit på andra vägar i allmänhet beskattad, så mycket hon tålt, och dessutom hufvudsakligen varit representerad af en medborgare-klass, så har den i sig sjelf rent financiella frågan fått anstrykning af ståndsoch parti-fråga inom lagstiftningen. Detta behöfde hon icke att vara, mera än frågan om någon annan tillverkning, hvars rå-ämnen äro jordbrukets alster, men har blifvit det genom en förvillad utgångs-punkt; och Utskottet är af den åsigt, att bränvius-frågan skall icke blott blifva ett tviste-frö, utan ock omöjlig att lösa på ett oskadligt sätt, så länge hon är fastkedjad vid ett annat industrielt interesse. Endast såsom fristående, kan hon med lugn och fördomsfri blick ses från alla sidor; hennes moraliska och statsekonomiska betydelse kunna afvägas mot hvarandra först då, sedan egenskapen af ståndsoch parti-fråga är glömd.
Vi har med egen hand underskrivit och bekräftat i Örebro den 16 juli 1812. CARL Förordning om ändring av sista momentet 1 § 23 kapitlet rättegångsbalken. Stockholm den 19 juli 1815. I rättegångsbalken har blivit bestämt att ringa mål får avgöras i Hovrätten av fem eller om man är ense av fyra ledamöter. Viktiga mål avgörs av 7 personer. Likväl finner Vi att nödvändig säkerhet inte kräver så många. Vad angår livssaker har ändring i lagen skett 1778 och 1807, så att hovrättens utslag inte kan gå i verkställighet förrän Vi prövat. Ändringen lyder: I Hovrätten må ej färre än 5 ledamöter döma i mål som å liv och ära gå. I andra mål må ledamöter utgöra domfört antal, därest alla om slutet är ense. Stockholm slott den 19 juli 1815 CARL Kungörelse angående det belopp vartill gärningsören böra utgöras. Stockholm den 19 juli 1815. Vi har inhämtat att gärningsören av de s k sockenhantverkarna till belopp utgått olika på orterna. Vissa orter har uppburit dem endast av kronan, i andra städer och på några ställen av både kronan och städerna, då dubbel avgift blivit erlagd. Vi har nu beslutat att gärningsören inte någonstans skall erläggas högre än 1 daler silvermynt eller 16 skillingar banco per person. Kan städerna visa resolutioner att de har rätt till avgiften skall den erläggas till städerna. Där de tidigare delats mellan staden och kronan fortsätter man så, i andra fall erläggs till Oss och kronan. Stockholms slott den 19juli 1815. CARL Kungörelse angående rättighet till deltagande i Adliga Jungfrustiftet för Döttrarna av varje adelsman, friherre eller greve, som tillhör en efter 1809 års regeringsforms antagande, till sådan värdighet upphöjd ätt. Varje stamfader för grevlig, friherrlig eller adlig ätt skall enligt författningarna erlägga viss föreskriven avgift och som en billig följd därav äger varje dotter rätt att i stiftet inskrivas samt komma i åtnjutande av pensionsförmån. För att undvika missförstånd vid ansökningarna har Vi kungjort att till berättigande till inskrivning i Adliga Jungfrustiftet inbegrips döttrarna till varje adelsman, friherre eller greve, som tillhör en enligt regeringsformen upphöjd ätt.
På nära håll betraktade: någon godsinnad tok, som pekar, midt i ett marknads-hvimmel, åt en och annan längesedan förgäten graf; en vrå i någon litteratur-historia – som sjelf icke läses. GUSTAF DEN TREDJE och hans Män. Nej, Cäsar! all den äras prakt Din konungsliga höghet målar, – Ditt rika hof, din stolta vakt, Din gyllne vagn, som feiskt prålar Bespänd med tigerklädda fålar; Din borg i bloss och vapen bragt, Kanonens dunder, trummans takt, Och janitscharens silfverskålar, Och folkets rop från trakt till trakt; Nej! dessa vittnen af din makt Ej högre din förtjenst beskrifva, Ej teckna dig som större man, Än när, förutan bloss och spann, Du kommer att ett Samfund lifva, Som ditt beskydd Du värdigt fann. Att glädjen af din ankomst sprida, Förtjusningen dig föregår; Behagen leka vid din sida, Och skämtet ler i dina spår. För verldens Prinsar, hvilken lära! För Nordens häfder, hvilket drag, Att Hämnarn se af Svithiods lag, Än, strålande af kronans ära, De stolta resars ätt förfära Med dånet af sitt åskeslag; Än, följd af sånger och behag, En enkel qvist af lager bära! Leopold. GUSTAF DEN TREDJE och hans Män. Hans snille inga gränsor kände: Det flög så ilande, som viggen i hans hand. I templet, som han byggt, hans blickar offren tände; Der tjuste Latiens sång vid Mälarns kalla strand. Än öfver vilda haf han nya flottor bredde; Än härar sammandrog och dem till segrar ledde; Hvar känsla af hans lif brann för hans fosterland. Förlåta var hans fröjd, hans hugnad var att ömma. Ovärdig den, att kallas Svensk och fri, Som hans välgerningar, hans stora själ kan glömma! Blott, att han mördad blef ... må det förgätet bli! Lidner. Vi gå att betrakta de omständigheter, genom hvilka Dalins värf fullbordades på ett sätt, som förberedde och föranledde Thorilds uppträdande.
Bankens då återstående kapital fordran, jemte ränta och omkostnader, blifvit godtgjord med kontant erlagde 312 R:dr 14 sk. 10 r:st samma mynt, i utfärdadt köpebref af den 20 Maj 1809, upptagit anledningen dertill, alL Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen kommit att, jemte den förpantade egendomen, å Bankens auktion försäljas, med följande dervid gjorda ordagranna förklarande: ”Utfästande sig Banken alt, likmätigt innehållet af Kongl, förordningen den 30 Maj 1781, stånda laga hemul för denna egendom, så vidt dea vant till Banken Jörpantad, och hvarå, i anseende till dermed verkställdlagfart, vederbörande domhafvande behagade för köparen, herr löjtnanten baron Cederström, laga fasta utfärda.” Svartlösa Härads-rätt beviljade häruppå, sistnämnde dag, i enlighet med kommissariatets sålunda gifna anmodan, fasta å den del af egendomen, som varit för Bankens räkning lagfaren, eller Norra och Södra Lisma jemte frälsehemmanet f> Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 51. Upsala, hvarjemte Sotholms Härads-rätt, samma dag, uppå anhållan af herr friherre J. Cederström, meddelade honom laga uppbud, lista gången, å fastigheterna Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, hvilka derefter genom ytterligare, hvart efter annat, lagfarna köp, öfverlåtits till öfversten, herr friherre Carl Otto Mörner, förre juveleraren Friberg och kaptenen Erik Skotte, som för dessa fastigheter erlagt 20,002 Riksdaler banko. Huru det lyckats herr friherre J. Cederström och hans ofvanhemäldo broder att inför Härdsrätten styrka den sednares åtkomst till sistberörde 3:ne fastigheter, eller om Härads-rätlen, vid lagfartens beviljande å dessa fastigheter, alldeles åsidosatt den i Kongl, förklaringen den 14
Komitens sekreterare, fröken Mathilda Silow, emottager, under adress Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm, alla skriftliga meddelanden i ämnet och lemnar derå svar. Arbetsplan f ö r landsorten. Länsombud emottager från stipendiekomitkn i Stockholm 200 insamlingslistor, eller, om ombudet så önskar, flera; hvarje lista är beräknad för 10 personer, bidragande med 1 krona årligen i 5 år. O h. Första insamlingsåret löper från den 1: sta oktober 1887 till den 1: sta oktober 1888. Länsombudets uppgift ä r vidare: att genom vänner och väns vänner, skriftligen och muntligen, söka inom lanet vinna insamlare, hvilka ernottaga listor och skrifter m, m.; 19 att anskaffa lokalombud i hvarje stad eller folkrikare plats inom länet och tilI dessa ombud Iemna listor till utdelning, jemte skrifter rö- rande stipendiesaken; uti uppteckna namn och adresser å vidtalade lokalombud och i3 de personer länsombudet sjelft anmodat att vara insamlare, äfvensom de utdelade listornas nummer; att Migen, dels af lokalombuden och dels af de insamlare länsombudet sjelft skaffat, uppbära, qvittera samt bokföra alla å listorna inom hela länet för &amp; ret insamlade penningar jemte möjligen upplupna räntor, samt insätta dem i allmän penningeanstalt i Fredrika-BremerFörbundets stipendie komites uppoch afskrifningsräkning; att efter shlunda afslutad årsiippbörd, under loppet af november månad öfversända hela beloppet jemte räntor i assureradt bref till Fredrika-Brerner-Förbundets stipendiekomite, Stockholm. Med penningförsändelser skall följa redovisning, uppsatt enligt lemnadt formulär.
Då en allmän författning sålunda är gifven, hvarigenom R.äntetagares och Räntegifvares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, afven hvad dagsverken angår, blifvit bestämde samt Tufve Larsson uti dess nu väckta motion icke närmare utredt förhållandet med den öfvert lagade dagsverksskyldigheten under Sandby Kungsgård, 0111 densamma utgöres af hemman som äro belägna på mer än en mils afstånd från Kungsgården, eller om frågan endast rör dem som ligga närmare derintill, m. m. har Utskottet, i betraktande jemväl deraf att vidtagandet af en ändring i dylika fäll bör föregås af en noggran och behörig undersökning om förhållandet och af samtlige vederböran - 3o4 StatsUtskottets des hörande, men hvaraf icke något vid detta tillfälle skedt, ansett Tufve Larssons ifrågavarande motion icke kunna föranleda till någon serskild framställning å R. St:rs sida utan för närvarande komma att förfalla. Ytterligare Utlåtande, i frågan ang.-de af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord Inqvartering. (U.-A.) Efter det Utskottet i berörde ämne, under d. 3 Jan. innevarande år, afgifvit Betänkande, N:o i4, hvilket, på sätt Utskottets under d. 17 sisth Junii, Isto 166, rneddelte Utlåtande innehåller, blifvit af Ilöglofl. R. o. A. j Ilögv. PresteStändet och Hederv. BondcStandct bifallit; har Vallöf!. BorgarcStandet, genom ProtocollsUtdrag af d. iS nasti. Julii till Utskottet remitterat ett anförande af Hr Meijerj af innehåll, att, dä Utskottet icke ingått uti någon hufvudsaklig pröfning af äinnet, utan förklarat sig icke kunna för bristande upplysningar meddela antingen afeller tillstyrkande, syntes deraf följa, att oagtadt den sanclion R. St:r lemnat Betänkandet, sjelfva saken likväl ännu stode-på samma löt, som dä K. M:ts Nåd.
— Att åtminstone fatta samma beslut, som PresteSt. Då blifva åtminstone för de medel, som derigenom beviljas, circa 1000 gevär årligen upplagda i förråderna, och då hinna de, som lefva 80 år efter oss, att se våra förråder så försedda, som de 1111 borde vara. Jag til/styrker, med sorg, bifall till hvad PresteSt. beslutat, emedan jag hellre skulle vilja göra en multiplication med 2 eller 3 af det anslag, som K. M. begärt i detta fall; men jag kan ej komma längre med mina förhoppningar, än att möjligen något af de öfriga Stånden skulle förena sig i R. o. Adis och PresteStis beslut, alt åtminstone öka det af Utsk. föreslagna beloppet med 21,000 r;dr, för att icke blottställa oss för den förebråelsen inför Europa, att vi tala om att försvara oss och verkligen vilja försvara oss, men att vi ej vilja fylla våra förråder med det hufvudvapen, hvarmed vi skola möta våra fiender. Jag begär Hr Landtnäs Den iS Mars. 53 propos. på bifall lill PresteStis beslut, oell detta gör jac af nödfall, ty jag önskade hellre att bifalla K. M:s nåd. propos. aeller 3-dubbelt. Gr. Anckarsvärd: En värd talare liar bär uttalat en förkastelsedom öfver deni, sorn kunde befinna sig imer eller mindre mån af olika tanke med honom i denna fråga. Hr Lefre'11 bar sagt, alt det vore orimligt, att ifrågasätta någon anmärkn., ej allenast vid StatsUtskrs förslag i dt nna del, titan äfven vid den af andra talare begärda förhöjning af delta anslag. Jag uther mig likväl lå fästa Husets uppmärksamhet på sjelfva frågan. Lika nied Hr Lefren anser jag angeläget och af hogsta vigt, att landet förses med nödiga vapen till sitt försvar.
Tjugonde punkten afslogs , och Ståndet beslöt, att Banken skall bibehållas vid hela den räntevinst, som intill nästa Riksdag kan Banken tillflyta af dess utlånade Capital. Under förutsättning, att detta blifver det gällande, beslöts vidare: Andra och Tredje punkterne gillades. Fjerde punkten bifölls med de undantag , att dels, i anledning af nu förändrade förhållanden , utur redactionen af ingressen uteslutes den der upptagna Summa af 939,068 Riksdaler 7 sk. 7 r:st. Silfver , dels vid slutet af mom. Litt, B. må inflyta följande af Ståndets, angående Tjugonde punkten, fat-i tade beslut föranledda tillägg: hvarförutan Banco-Fullmägtige ega att, om sådant erfordras, ytterligare Silfver får Bankens vinstmedel inköpa. Prat. Utftrag den 14 Qciober 182g. 111 Femte punkten afslogs, och Ståndet beslöt, att, vid Silfveruivexlingens företagande, Silfver ma hos Banken finnas , i förhållande till Sedelstocken , såsom fem till åtta , utan afdrag af alla förskottsbelopp. Sjette , Sjunde, Åttonde och Nionde punkterne bi föl los, dock hvad den Sjunde angick, med uteslutande af orden : efter 1664 ars myntfot, i anledning af det vid antagandet af första punkten fästade förbehåll ; äfvensom den Tionde punkten gillades, med uteslutande af momentet under Litt. E , angående Banco-Styrelsens rätt att inställa depositioner i Banken , hvilket moment afslogs. Elfte punkten bifölls. Tolfte punkten :
Ut dr. d, 17 Februarii i8”4s ende revision öfver Låne-Contorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper år i833. S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 12 dennes, med inbjudning att deltag i i Bonde-Ståndets beslut: 1:0 att Stats-Utskottet måtte föreläggas att till Pikets Ständer inkomma med det så kallade Inkomst-Betänkandet senast den 28 innevarande månad, oell med Utgifts-Belänkandet den 27 instundande Mars; och 2:0 att Bevillnings-Utskottet kunde åläggas att, innan den i5 i sistnämnde månad, toresia sjelfva grunderne för Bevillningen, ansåg sig PresteStåndet, för sin del, icke böra vidtaga annan åtgärd, än att lägga detsamma Lill liandlingarne. S. I). Remitterades till Bevillnings-Utskottet Lector Bergqvists memorial, om några frågor rörande grunderna för Bevillningen och deras tillämpning. S. D. Beslöt Ståndet att, utom hvad Riksdags-Ordningens 24 §• föreskrifver, till sitt biträde antaga tvänne Extra Ord. Canceilisler. Från Yällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Med bifall till Banco-Utskottets Memorial Nio r, angående revision öfver Låne-Contorens i Götheborg och Malmö förvaltning och räkenskaper år 1833, beslöt Ståndet, att låta förblifva vid hvad det vid sistlidne Riksdag stadgat och förordnat om Revisorer och Suppleanter vid nämnde Låne-Contor för innevarande år. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Expeditions-Utskottets Memorial Nio 1, angående storleken af upplagan af Bihanget till Riks-Slåndens Pi otocoll vid innevarande Riksdag, och N:o 2, angående åtskillige hemställanden, i afseende å öppnandet af, prenumeration på Bihanget till Riks-Slåndens Prötocoll. S. D.
D. Fördrog3 å nyo StatsUtskottet sedan den 3 Juli på bordet hvilande Betänkande af den 14 Juni, angående Löfås Silfververk etti Schedvi Socken och Stora Kopparbergs Län, hvarvid Herr Commerce-Rådet Egge yttrade, att örn Utskottets mening vöre, det innehafva, ren af berörde Silfververk borde nu genast, titan des» hörande, depossederas, han sä mycket mindre 1664 Den 17 Juli. mindre kunde deruti instämma, som den Lagstiftan e magten genom e t sådant stadgande skalle tillerkänna sig en rättighet, hvilken endast tillhör den Lagskipande, då den, efter vederbörandes hörande, skall verkställa den förres föreskrifter. ” ”Herr Borgmästaren Kjellander erinrade , att innehafvarens förutgående hörande blifver en följd af allmänna Lägens stadgande.” ’’Herr Borgmästaren Ullberg: Höglofl. Statsutskottets
Herr Cederfchjold, Pehr Gufiaf: Då jag förmodar, att Ridderskapet och Adeln ännu ej fattat dess beslut i detta ämne, skall jag vördsamt anhålla, att proposition måtte derom framställas. Herr Grefven och LandtMarfkalken yttrade, att han redan hemställt, att ConstitutionsUtskottets ifrågavarande anmälan måtte läggas till handlingarne; hvilken proposition äfven blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Cederfchjold: Jag hemställer, om icke alltid första propositionen bör blifva till bifall Den II Julii /. m, 535 å Utskottets Betänkande. Jag kan derföre ej tro, att proposition till Betänkandets läggande till handlingarne kan framställas, förrän Ståndet förut yttrat, huruvida det icke vill bijalla Betänkandet. Det ar så mycket angelägnare, att ifrågavarande Betänkande i denna del ej lägges helt enkelt till handlingarne, som den sista punkten rörer liera ämnen, hvilka innefattas uti den af Grefve von Schwerin i dag väckte motion. Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då ConstitutionsUtskottet endast berättelsevis framställt ifrågavarande såkallade särskilte omständigheter , utan att dervid tillstyrka någon åtgärd eller påföljd, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken Utskottets berörde anmälan , sorn icke kunde utgöra föremål för någon Ridderskapets och Adelns pröfning, endast böra läggas till Handlingarne; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma* Herr Cederschjöld: Dessa anmälanden hafva af Utskottet blifvit gjorde i den akt och me^ ning, att en underdånig Skrifvelse derom skulle till Kongl. Maj:t afgå på samma sätt, som vid 1818 års Riksdag. Jag hemställer, om icke detta tillfälle må begagnas, att följa det då gifne exemplet. Skulle emedlertid Ridderskapel och Adeln annorlunda besluta , får jag deremot anmäla mia reservation, 536 Dea n Julli f. >ii, Grefve Horn , Claes Fredric, instämde afven uti Herr Cederschjölds reservation.
JLöne-tillokning för de å Staten for Kongl. Slottets Police, T.ysorh Renhållning uppförde Tjenstemän och betjente ^103. 16, Skillnaden mellan Statsoch Krono-värderingspriset for de b7 Tunnor Spannmål, sorn äro uppförda på Strömsholms och Kongsöps Slqtts-Stat, och hittills varit upptagne sorn indeld afradsspannmål , men böra uppforas till Stats-priset, såsom utgående fran Magasinet i Westerås, genom anordning af Kongl. Stats-Contoirct, utgörande 251! 12. 44.—, hfen när härifrån afgår Högstsalig Flennes Majit Fnke-Drottningens Stats-Sunma 66;6ö6 ihd 32 Den 4 Augusti 32 slc. samt värdet för de Högstsalig Hennes Maj:t anslagne 300 famnar ved och 150 Läster Kol, med 2850 JR:d, tillsammans 69,516. 3a Återstår beloppet af förhöjningen på hela Hufvud-Titelns anslags-Summa 43,171, 12* _ Andra Hufvud-Titeln, innehållande Civileoch Lands-Staterna, På denna Hufvudiitel äto följande förändringar; Löner for irenne Notarier och tvä Cancellister på Svea HofBättsStat, utgörande efter den beviljade Löneförhöjningen - 1,4*73. 16. Krigs-Hofrättens lönetillökning, hitford från allmänna Indragnings-Statens besparingar och a.fräknad på den till löneförbättring i allmänhet beviljade summa med 891. 22- — Ifrån allmänna IndragningsStaten äro hit öfverflyttade två Kammar-Råds Löner med - 1,600.'
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken_, yttrade, att, ehuru Hans Excellence nu ieke kunde med fullkomlig säkerhet draga sig till minnes innehållet af Grefve Horns nyss omförmälte anförande, ville Hans Excellence dock erinra sig, att detsamma icke. innefattade någon ny motion, utan egentligen anmärkningar vid Statsoch EkonomiUlskottens under N:o ro8 afgifue, och den 4 dennes f. m. till Utskotten återremitterade Utlåtande, i fråga om Beklädnadsoch BeväringsDirectioners inrättande inom RusthållsRegementerne, m. m, Friherre Cederström_, Jacob: I afseende på frågan, om det tillhör ConstitutionsUtskottet ensamt att besvara frågor, huruvida motioner, som äro väckte efter motionstidens slut, få upptagas eller icke, tror jag ej att sådant äger rum. Ty Utskotten åligger, alt i anledning af alla frågor, som väckas, inom 8 dagar yttra sig, i fall de anse sig icke kunna upptaga dem; orsaken måste hämtas från Grundlagens stadganden, och kan således jemväl ligga deruti, att frågan för sent blifvit vackt. Herr Bråkenhjelm: Efter det anförande af Herr Grefven och LandtMarskalken, Den 7 J an ual ii e. in. 123 sora vi nu hört, skulle jag tro, att Grefve Horns yttrande delar sig i tvänne delar, nemligen anmärkningar vid Utskottens Utlåtande och nya förslag hvad Uniformsförändringar beträffar. Jag hemställer således, huruvida det icke i tvänne afseenden kan anses icke böra upptagas: 1:0 då det innehåller tvänne ämnen, och 2:0 då det är framstäldt efter motionstiden. Jag är icke intresserad hvarken för eller emot saken, men jag är intresserad att få veta, hvilken auloritet som skall bestämma, om målet får upptagas eller icke. Jag tror detta tillhöra Talmännen och ConstitutionsUtskottet. Herr Cederschjöld.Pehr Gustaf: Hvad sjelfva formfrågan angår, så trodde jag, att remissen redan var beviljad, och då kan allt yttrande derom vara öfverflödigt.
R:dr af egendomarnes taxeringsvärde, borde talan om icke fastighetsägares förpligtande tili deltagande uti den för nattbevakningen erforderliga kostnad föregå ärendets slutliga ordnande; äfvensom det skedda medgifvande! af brandvaktsmedels användande i och för underhåll af nattbevakning genom Stadens Polis icke i något afseende finge anses grundlägga framtida anspråk på ett vidsträcktare deltagande å fastighetsägares sida i Stadens nattbevakning, än för det då närvarande ägde rum; samt 4:o alt pensioner eller ersättningar till den personal, sorn i och för nattbevakningens fullgörande eller kontrollerande blef antagen, icke kunde fastighetsägarne eller Brandvaktskassan affordras, och att Brandvaktskassan icke heller linge belastas med någon pension tili högre eller lägre personal af då varande för nattbevakningen afsedda corps, derest icke, vid inträffande förafskedande, laglig rättighet dertill skulle förefinnas, men i alla händelser icke om pensionären skulle befordras till annan tjenst med lön å Statens eller Stadens statför mera än som ej motsvarades af den honom tillfallande lönen; och har Stockholms Stads Brandförsäkringskontors Öfverstyrelse, med anledning af fastighetsägarnes berörde beslut och under de deruti omförmälde vilkor, så vidt de voro på kontorels förhållanden till Brandvaktskassan tillämpliga, bifallit att