Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan, såsom jag visat, icke fatta, hvarföre man ytterligare skall bevilja ett års nedsättning, för att få styrkt hvad som nu är klart, nemligen att Arrendatorn antingen måtte komma ut med arrendet, eller också frånträda det. Jag anhåller derföre icke om återremiss, utan om afslag å Utlåtandet, såsom ledande till det enda rigtiga resultat, att Arrendatorn, efter fledsättningsårens slut, får ingå på det primitiva arrendet, eller afträda egendomen. Grefve von Schwerin: Jag vill ej nu tala om Wener. Det tillkommer Ridderskapet och Adeln, att i det afseende!, så väl som i alla andra, fylla sin pligt. Jag vill blott, i anledning af hvad Friherre Anckarsvärd sagt om de förhoppningar han gjort sig om StatsUtskottet, förklara, att hvilka förhoppningar Friherren än behagat hysa om min enskilta person, blir sådant mig Den 2 Mars e. m. fullkomligen likgiltigt, så länge jag äger medvetandet att hafva fyllt min pligt så väl, som i min förmåga stått. Friherre Anckarsvärd: Den förklaring af likgiltighet Grefve von Schwerin anfört mot min person och mine yttranden, kan jag visserligen med en motsvarande kallsinnighet besvara; men för Nationen är det ej likgiltigt, huru StatsUtskottet upfyller sine i Grundlagen utstakade pligter. Friherre Cederström, Jacob: Det är ej i saken jag ämnar yttra mig, utan om det begärda afslaget å Utlåtandet. Jag önskade fästa Ridderskapets och Adelns upmärksamhet på hvad Grefve Spens anfört. Då den Kongliga Propositionen naturligtvis skall besvaras, går nu ej annat an, än en ålerremiss. Jag anhåller derföre om densamma, med begäran till StatsUtskottet om bestämdt förslag till det svar, som skall afgifvas. Friherre Anckarsvärd: Jag kan ej finna, på hvad grund Friherre Cederström stöder sitt yttrande, att vi ej svarat, om vi afslå Utlåtandet. Svaret ligger ju i sjelfva afslaget.
Vid voteringens slut, befnnnos rösterne hafva utfallit, som följer; Ja — 26. Nej — 32. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att tullbestämmelserne för äkta porslin, hvarom icke något yttrande funnes i betänk., emedan Ulsk. deri icke föreslagit någon förändring, återfunnos i förslaget till tariff för införseltullen sid. 24 och 25; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag lill tullbestämmelser för äkta porslin. Härvid ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade alt han funnit ja hafva varit öfvervägande. Hr von Hartmansdorff: Utsk-.s förslag innefattar icke något yttrande ang-.de äkta porslin, med undantag af sådant, som kan behöfvas lill farmaceuliska behof. I anledn. häraf, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. bland de artiklar, som ansetts böra blifva föremål för serskild pröfning, upptagit porslin och således förmodligen såväl hvad i tulltariffen som hvad i sjelfva betänk, derom förekommer; hvadan llr Landtm., oaktadt tullbestämmelserne för äkta porslin, om hvilkas förändring fråga ej uppstått, icke omnämnes uti betänk., utan endast blifvit utförde i tulltariffen, ansett sig böra derom framställa propos. på del artikeln måtte i sin helhet undergå pröfning; och för öfrigt hade Hr Landtm, redan förklarat att enligt hans uppfattning R. o. Ad. bifallit förslaget i denna del. Up - Den 3 Juni e. m. 385 Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s tillstyrkande, att kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska och vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantiteterne blifvit hos Sundhetscollegium, Vetenskapsakademien eller vederbörande universitetsfaculteter uppgifne och godkände, af apothekare och vetenskapsmän tullfritt införas. 30:de punkten, un g: dt artikeln saxar. Hr Printzensköld:
Vid ett missväxtår fordrar den nödställde landtmannen att undsättas med Spannmål till det lin,drigaste pris; då han ett annat Den 11 April f. m. år har Spannmål att föryttra, fordrar han &H Kronan skall köpa den, och betala efter hvad han kallar skäliga pris; den enskildta speculanten åter äskar att Staten icke bör inblanda *ig i hvad han anser tillhöra sin verkningskrets. MagazmsDirectionen kan således icke undgå att vara en stötesten för mängas beräkningar, och ett föremål för mångas tadel Den har så sällan af opinionen tätt njuta skydd för sine åtgärder, att det icke varit mängden af de anfall man rigtat mot Inrättningen, sorn väckt min förundran, utan, endast det öfverdrifna i fraiviställningarne, de utan allt fog framkastade beskyllningar om den förlägenhet och nöd i landet Inrättningen skall hafva åstadkommit, och de skadliga följder som genom, dess existence skola uppkommit., Maga/insDirectioneo kan hvarken önska, eiler förvänta någon skonsamhet, njen ett rättvist bedömande om hvad sorn är skuld eller Oskuld har Directionen åtminstone rätt att be? gära. Jag anhåller vördsamt, att detta anförande får remitteras till det Utskott till hvars Utlåtande motionerne om klagazinslnräuningeo, blifvit remjtterade. Den ii April e, mi Bilagor till PleniProtocollet för den 11 April, eftermiddagen. N:o i, ' i Herr Zengerlein, Jacob; Höglofl. StatsUtskottet har velat utmärka som skulle den inskränkta verkningskrets RiksgäldsContoirets ordinarie förvaltning från senare Riksmöten undergått, lemnat Fullmäktige obehindradt tillfälle att handlägga Discont-4 utredningens göromål 3 men Höglofl. Utskottet, synes icke afsedt den obetviflade sanning att denna ordinarie förvaltning ehuru inskränkt likväl upptagit
Oafsedt berörde förhållande vid Norrköpings fängelse under det sednare året, har inkomsten varit ringast vid straffoch arbets-fängelserna i Götheborg och å Långholmen, å hvilka ställen densamma utgjort, det förra året, i Götheborg: 1 sk. 7 rst., och på Långholmen: 3 sk. 10 rst., samt, det sednare året, i Götheborg: 4 sk. 1 rst., och, på Långholmen: 1 sk. 11 rst., eller, om hela netto-inkomsten vid dessa fängelser fördelades på samtliga utspisade portioner, för hvarje portion, hvilken å det förra stället kostat staten 6 sk. 11 rst. och å det sednare 7 sk. 6 rst., lemnat ersättning, vid Götheborgs fängelse, med 1 sk. år 1852 och med 2 sk. 6 rst. år 1853, samt, vid fängelset på Långholmen, med 1 sk. 11 rst. det förra och med icke fullt i rst. det sednare året. Häraf visar sig, att under det sednare året ställningen förbättrats vid Götheborgs fängelse och försämrats vid fängelset på Långholmen. Om orsaken till det förra årets ringa behållning vid Götheborgs fängelse lemnar den underdåniga berättelsen för samma år icke någon upplysning, hvaremot densamma angifver, såsom hufvudsaklig anledning till det klena resultatet vid fängelset på Långholmen berörde år, att en stor del af fångarne derstädes användts för stenhuggnings-arbeten, som, i anseende till kostnaden för dervid förbrukade verktyg, lemnade ringa vinst. Den underdåniga berättelsen för år 1853, som icke heller, i berörde afseende, bringar någon upplysning om förhållandet vid Götheborgs fängelse, innehåller deremot, angående fängelset på Långholmen, att de verkande orsakerna till det sednare årets ofördelaktiga resultat voro vid berättelsens afgifvande icke så kända och utredda, att de kunde deri framläggas, helst desamma blifvit föremål för en i anmärkningsväg väckt och hos Fångvårds-styrelsen då ännu pågående undersökniag.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten hafva tagit denna fråga under öfvervägande, men finna det af Motionären framställda förslag i flera afseenden vara af beskaffenhet att. icke kunna godkännas; hvarföre, och då, så vidt Utskotten hafva sig bekant, en förändring uti de stadganden, som i omförmälde hänseenden nu äro gällande, icke är af allmänna meningen påkallad, Utskotten vördsamt få hemställa, att nämnde förslag må lemnäs ulan afseende. Slockholm den 8 Juni 1854. STOCKHOLM, trvckt hos ISAAC MARCUS, 1854. r Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4. Anli. till lixp.-Utsk. cl. IG Juni 1834, kl. H f. m. \ J , ||*' Ullätande, i anledning af dels Kongl. Maj-.Is Nådiga Proposition, om antagande af decimal-sijst&m för mått och vigt, samt dels Irenne särskilde hos Vällofliga Borgare-ståndet och Hedervärda Bonde-ståndet, angående mått och vigt, viickte motioner. Frågan om decimal-syslemets eller tiotals-räkningens tillämpning på rikets mått, mål och vigt, är så långt ifrån ali i vårt land vara en nyhet, att den tvertom derstädes redan lör nära 200 år tillhaka blifvit väckt och lill betydlig del genomförd af en bland våra utmärklaste vetenskapsmän, den berömde Sljernhjelm, hvars bemödanden i detta hänseende, om de också icke i alla delar omedelbart ledde till ändamålet, likväl i väsendtlig mån bidragit att underlätta verkställigheten af berörde reform.
Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den a5 Bonde-Ståndet den 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , om förbud för enskilda lotteri-företag och försäljning af lotter för utländska lotteriers räkning. (Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Bet. N:o 55.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord, att, vid betragtande af de skadliga följder, som orsakas genom ej mindre försäljningen af lotter inom landet för utländska lotteriers räkning, än äfven genom enskilda lotteriföretag inom Riket, äfvensom af det mindre ärliga spelsätt, som dervid understundom begagnas, Rikets Ständer måtte hos E. K. M. underdånigst anhålla, att all offentlig utbjudning och försäljning af lotter, så väl för utländ ska lotterier, som för nugot enskildt Svenskt lotteri-företag, måtte vid betydligt vite förbjudas. Och då erfarenheten visat, att, ehuru lolterier för enskild räkning, till försäljning af fast och lös egendom, blifvit genom Kongl. Rescripten den 7 Nov. 1750 och 18 Juni 1772 vid bestämdt ansvar förbudne, äfvensom fast egendoms försäljning genom lotteri måste anses otillåten alltsedan 1826 års slut, enär den tid, under hvilken sådan försäljning, på grund af Kongl. Kun Bih. till R. St. Skrifvelse , N.o 4&- görelsen den 20 April 1824, varit tillåten, redan då tilländalopp, utan att K. K.
Säkerhetshandlingarne befunnos, vid anställd inventering, i behörig ordning. i IVya M'AentenSoi'sHui!se»i i HS »e B* Stolt m» Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning för år 1852 med och för år 1853 utan anmärkning. De redovisa för inkomster och utgifter sålunda: Debet. år 1852. år 1853- Balans från föregående år: Stats-anslag Credit. Afskrifning Utgifter: Löner och arfvoden m. m 8,754: 16. Balans till påföljande år: Kontant behållning Hergs-skolan i Fahlun» Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning för år 1852 utan och för år 1853 med anmärkningar, utvisa följande förhållande med inkomster och utgifter: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående året: Tillgångar . 10: 32. 10. Uppbörd: Stats-anslag från riks-statens Ode hufvudtitel, undervisnings-anstalter för bergs-bruket, Till materiel Arfvoden till extra lärare Dito till stipendiater och vaktbetjening Till resekostnader Balans från föregående året: Utgifter: Balans till påföljande året: — Summa 3,009: 15. 9. 3,200: Enligt hvad sednast afgifna revisions-berättelse innehåller, ägde Bergs-skolan vid 1851 års slut en kontant behållning af 10 Rdr 32 sk. 10 rst. Denna tillgång upptages likväl i följande årets räkenskap till endast 1 Bdr 12 sk. 2 rst.; hvilket Revisorerne anmärka. / — m — För öfrigt hafva^ Revisorerne velat erinra om en ofullständighet, som förefinnes i dessa räkenskaper, bestående deruti, att i båda årens räkningar hänvisningar till verifikationerna laknäs. Anslaget till Trädyårtls-föt'eningens Elev-skola. Räkenskaperna äro för begge åren granskade i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning; och hafva Revisorerne icke heller funnit något att dervid erinra. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. år 1852. år 1853.
Lån mot pant af fast egendom på landet d:o d:o i städerna d:o d:o och åter betalning i silfver, approximat. Filialbanken i Blekinge, lån kreditiv d:o i Borås, lån kreditiv d:o i Calmar, lån kreditiv d:o i Carlshamn, lån kreditiv d:o i Christianstad, lån kreditiv d:o i Gefle, lån kreditiv d:o i Helsingborg, lån kreditiv d:o i Hernösand, lån kreditiv d:o i Hudiksval 1, lån kreditiv d:o i Lund, lån kreditiv d:o i Norrbottens Län, kreditiv d:o i Nyköping, lån kreditiv d:o i Piteå, kreditiv d:o i SkaraborgsLän,lån kreditiv d:o i Sundsvall, lån kreditiv d:o i Uddevalla, lån kreditiv d:o i Westerbottens Län, lån kreditiv d:o i Wisby, lån kreditiv d:o i Örebro Län, lån kreditiv d:o i Östersund, lån kreditiv Utestående. Transport 15,289,484 02 Kreditiv till Riksgälds-Kontoret 500,000 — d:o till Kommorse-Kollegium 1,884,043 13 d:o till Jern-Kontoret 832,240 — Vid Banko-DiskontVerket. Diskonterade vexlar 2,629,494 34 Lån på löpande förskrifning. 2,271,873 89 d:o på aktier och publika papper 223,230 — d:o på vågförda effekter 2,327,913 99 A beviljade kassakreditiv, Rdr 4,847,600, utestående 2,856.011 12 Utlåning med omsättningsrätt 5,876,617 23 Vid Låne-Kontoret i Götheborg. Lån på löpande förskrifning.
Betänkande N:o 7 n Fattigvårdsoch SkolDirectioner, Spar Banker, frivilliga BrandCorpser, jemte andra Comitéer och Förvaltningar för hvarjehanda ändamål, hvilka alla redan i Ivlunicipalväg behandla allmänna angelägenheter, och fördelen deraf, efter Utskottens öfvertygelse, är obestridlig, så synes icke heller något skaf vara för handen emot försöket att ordna dessa spridda element till ett sammanhängande helt eller emot principens tillämpning på andra ämnen, hvari deri hittills icke varit använd. Alt den tidpunkt för oss ännu icke är inne, då man af municipal-styreiser får vänta all deras möjliga verksamhet och inflytelse, kan visserligen icke motsägas, men häri ligger icke något skäl för uraktlåtenhet, att vårda och använda hvad vi redan ega, utan synes fastmer flen sorgfilligaste vård och uppmärksamhet böra egnas ät dessa elementaira styrelseformer, hvilka icke allenast erbjuda ett naturligt och föga kostsamt förvaltningsrätt af folkets närmaste angelägenheter, utan äfven lemna tidiga väckelser för den medborgerliga anda och den sjelfständighet, hvilken på en gång utgör den consfitutionela frihetens kännetecken och borgen för dess bestånd, I betraktande häraf hafva Utskotten icke tvekat att, med anledning af Ileir W<xrn<t motion, vördsamt hemställa, att Rikets Högloft. Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder infordra sakkunnige mäns yttranden om det mest ända målsenliga sätt för införande af en ordnad och sammanhängande Communaloch Municipalstyreise, samt derefter vidtaga de åtgärder Kongl. Maj:t i Nåder kan finna med Nationens behof och framskridande bildning förenligev Hvilket dock Rikets Ständers närmare pröfning vördsamt underställes. Stockholm den i 8 Junii 1834- STOCKHOLM, hos Ludv. Westerberg i834- Lag samt Allm. Besv.* och Oeconomie-ZJLslottens Utlåtande N'.o 8. i N:o 8. Ankom till Exp.-Utsk. ilen 2 Julii.
E7- — angående arrendatorns af Edeby hemman på Lofön, A. Odelbergs ansökning om prolongation af. VI. IX. U. 323. A. 3y6. XIII. U. 110. A. 292. XIV. U. 452. XV. E. 113. XVII. A. 38. — angående arrendatorns af Hogsta, Lombarudd och Norrby hemman på Lofön, C. A. Karlbergs ansökning om ( 23 ) förlängning af. VI. D. 532. VII. 5i. Å. 207. IX. U. 387. A. 43o. XI. E. 7. Arrende, angående arrendatorens af kronohemmanen Söderby i Lofö Socken, M. Runstedts, ansökning om prolongation af. VI. B. 533. IX. U. 323. A. 37q. XIII. U. no. A. 2q2. XIV. U. 452. XV. E. 113. XVII. A. 38. — angående Kronofogden, Assessoren C. J. Lagercrantz’s ansökning om förlängning deraf å Barkarby kronohemman eller skatteköp derå. VI. B. 533. VII. 5 Å. 227. IX. U. 323. A. 379. XIII. U. no. A. 292. XIV. U. 452. XV. E. 113. XVII. A. 38. — angående Protocollssecreteraren G. M. Stuarts ansökning om nedsättning i, för hemmanet Neder-Jerfva N:o 2. VII. E. 335. — rörande arrendatorernes af Nyqvarns qvarn och bro ansökning om bibehållande af. VII. B. i36. A. 4^4) 479- VIII. 3. X. U. 425. XI. 22. XII. A. 87. XIII.
Deremot och då utsträckning af bestämmelsen om ett maximum till endossent i så måtto synes vara olämpligt, som derigenom vexlars diskontering möjligen skulle i någon mån kunna förhindras samt föga vigt dessutom bör fästas dervid, om endossent, såsom sådan, står i större eller mindre betalningsansvar, enär vid pröfning af diskonterings-ansökningar, åtminstone i de flesta fall, vexel-utgifvares och acceptants säkerhet i främsta rummet skärskådas; har Utskottet ansett att föT endossent (öfverlåtare) maximum icke må bestämmas; tillstyrkande Utskottet, att ifrågavarande föreskrift må sålunda förändras: 53:o Högsta tillåtna skuldsättnings-beloppet under alla de förhållanden, uti hvilka någon, vare sig i egenskap af vexeleller hypotheksutgifvare, låntagare, acceptant eller löftesman, kan blifva häftande, deruti ej inbegripet hvad han må vara skyldig i och för kassaBih. till R. St. Prot. 1833 & 1834. 6 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 7 50 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 3 i. kreditiv samt till fonderna för utlåning, dels mot hypothek af aktier oell publika papper, dels ock med omsättnings-rält, får icke öfverstiga 80,000 R:dr B:ko. Beträffande föreskrifterne om utlåning; för handel och näringar, intagna i 208 §., har Herr K. A. Almgren uti meranämnde motion hemställt, alt, vid alla belåningar i Handelsoch Närings-diskonten, papper, som utgå från verkliga affärer, uteslutande böra antagas, så att de många ackommodations-lån, under en mer eller mindre väl bemantlad omsättnings-rätt, som nu ega rum, i strid med Handelsoch Närings-diskontens syftning, må varda undertryckta och upphöra, till förmån för det sannskyldiga affärslifvet. Då en fullt tillämplig samt med de lån-sökandes rättvisa fordringar och de dem genom
Herrkotklieb instämde i hufwudsaken med Herr klorsrk, han medgaf äsweu att § förut wore 4868 Den 18 October. wore tydlig, men förestog att man för mera tydlighetskull mätte införa af deni, af hwilka han blifwit rvald till fullmägtig. Herr kel o r rr t si prkade att man i en Lag ej kunde wara nog tydlig; hwari Herr silinr,ihor, Oercsi, instämde, F r i h c r r e N a n n e r k e i m hemställde om ick« mcningarne kunde förenas, om i § infördes, af dc>, hwilka äro berättigade att wälja. Med denna förändring jemte det af Constitlltions - Utskottet skresiagna tillägg klef denna § pä Herr Grefwe» och Landt, Marskalkens proposition bi» fallen. Herr Grefwe n och Landt-Mar» sk alkentz proponcrade Ridderskapet och Adeln att nu ätskiljaS, men äter samlas kl. i eftermiddag för att fortsätta klenum och ventilationen öfwer Riks» dags» Ordningen. Som han sjelf wore opasslig, an» modade han Hans Excellcnce Herr Grefwe Lrske att dä föra klubban. Tillika hemställde Herr Grefwen och LanbtMarffakken, om icke Ridderffapet och Adeln wille kc» sluta, att fä länge granskningen af Riksdags - Ordnin» gen räcker, bageligen för och eftermiddag fortsätta sins sammankomster. Bifölls; hwarcfker Ridderskapet och Adeln ätskiljbes kl. -S2. In siclem krotocolli 6. Lilversiolpe. Ons» Den 18 October. Onsdagen den i8 Octoöer. kl^num kl. eftermiddagen. Ordförande Hans Cxccllence Herr Grefwe Vrake, iagAMi8 krecirio. I8:de Z. Grefwe
Att flere barnhus för äldre barn finnas inom Stockholm, men endast ett för späda, hvilkas vård, inom en stor stad, kommunen icke, utan mellankomst af en allmän inrättning, kan åstadkomma, då deremot svårigheter icke i lika hög grad möta, i afseende pä de äldre barnen. Principen i sin tillämpning, har redan tillskyndat barnhuset en inkomst af fattigvården, uppgående till 3- å 4,000 r:dr årligen, som nu af stads-nämnden gäldas vid inlösen af äldre barn, hvilka förut af barnhuset för intet fått emotlagas. Hvad slutligen angår de klagomål, motionären anfört deröfver: att ett betänk., ledande till en reorganisation af barnhuset, hvilket betänk, likvist endast omfattar en del af frågan, och som K. M. skulle hafva infordrat af direktionen redan 1842, ännu icke inkommit, torde det tillåtas mig förbigå den period af detta ärendes handläggning, då jag icke var ledamot af allmänna barnhus-direktionen eller från 1842 till 1845 års början, och endast, hvad mig sjelf rörer, förklara, att dröjsmålet har sin grund dels i ärendets ytterst svårlösta och invecklade beskaffenhet, emedan man vid dess handläggning träffar på frågor, som inför moralisten, vetenskapsmannen och lagstiftaren ännu äro oafgjorda, eller åtminstone synas ganska tvifvelaktiga, men som icke dessmindre äga det bestämdaste inflytande på inrättningens form och verksamhet, såsom t. ex. denna: huruvida omsättningen af späda barn, genom deras öfverlemnande till fosterföräldrar, bör vara liflig, d. v. s., att barnen, efter emottagande!, så fort som möjligt utlemnas, hvilket i hög grad i de flesta fall gynnar de späda varelsernas lif och helsa och tryggar inrättningens finansiella ställning, ejler om de späda barnen inom in - Den 15 Mars f. m. 233 »'Ritningen böra, på sätt nu i allmänhet sker, då icke läkaren finner anledn. lill undantag, underkastas någon tids observation, lill undvikande af de vådor för fostermödrar och familjer, samt kanhända i ännu högre grad för inrättningen sjelf, som kunna uppstå till följd af smittosamma sjukdomars spridande genom barnhusbarn.
Fråga om förändrad passage öfver Indals-elfveu och broanläggning vid Fjäl, väckt redan 1787 och sedan mångfaldiga gånger företagen till handläggning, bann ändtligen 1840 bringas till ett önskligt slut, genom en broanläggning på de brobyggnadsskyldiges bekostnad öfver södra sundet vid Fjäl, så att passagen på lärja hvarken är lång eller äfventyrlig. När fråga är om lällade kommunikationer, bör icke briier med stillatigande förbigås den nytta för bandel och näringar i orten, som genom Ångbåtskommunikationen åstadkommes. Medelst fyra ångfartyg underhålles regulier kommunikation emellan Länet och hufvudstaden samt de mellanliggande städerna Hudiksvall, Söderhamn oell Gefle. Dessa ångfartyg innehafva: 13eizelius och Thule, hvardera 120, Örnsköld 80 och Norrland 6*0, eller tillsammans 380 hästars kraft, samt kunna således, jemte passagerare, rymma icke obetydliga varupartier, och då två af dem hvarje vecka reguliert besöka Länets städer samt köpingen Örnsköldsvik och stundom äfven Näske lastageplats i Nätra socken, är varutransporten derigenom på ett märkbart sätt förökad. För kommunikationen längs Ångerman-elfven begagnas ett af ett bolag med en kostnad af 14,000 lfldr banko år 1849 bygdt mindre ångfartyg, Elfkungen om 20 hästars kraft, sorn fem dagar i veckan gör reguliera turer till Nylands och Sollefteå lastageplatsen saint lemnat en inkomst af emellan 4 och 5,000 R:dr banko om året. § 2. Invånare. Alla föregående fem-årsberättelser hafva visat att folknunimern år ifrån år ökats, och samma resultat kommer äfven den närvarande att bestyrka. Följande tabell visar lättast den progression, i hvilken tillökningen på landsbygden fortgått: Mantalsskrifne. Skattfrie. j Summa. Mankön. Qvinkön. Mankön. Qvinkön. Mankön. Vid 184-6 års slut » 1847 » » » 1848 » » » 1849 » » » 1850 » » Tillökningen under qvinqven - niet utgör således Berättelse öfver Wesler-Nor ilands