Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När man nu medelst vanliga juridiska bevisningsreglor blifvit öfvertygad om att tvenne barnamord blifvit begångna under fullkomligt enahanda omständigheter, och den ena qvinnan 492 Den 15 Juli f. m. kanhända inför domstolen erkänt sitt brott, men den andra fräckt förnekat det och icke kan genom tvenne vittnen derom öfverbevisas, så inträffar den orättvisan, att den, som, gripen af ånger, erkänt brottet, blir hänförd till 22:dra §:n och dömes till 7 års straffarbete, då deremot den, som varit mera förhärdad, dömes efter 25:te §:n till endast 3 års straffarbete, blott emedan den emot dem förebragta bevisning icke får på vanligt sätt bedömas. För att förekomma denna orättvisa, hade jag tänkt att man kunde något utsträcka de i båda §§:na förekom mande latituder, så att, om också domstolen af formella skäl blefve nödsakad att tillämpa än den ena, än den andra af dessa §§, straffet likväl kunde med mera billighet bestämmes, då båda hade ett någorlunda rymligt gemensamt spatium af straff. För vinnande af detta syftemål, skulle jag önska att minimum i 22:dra §:n nedsattes lill 2 år och maximum i 25:te §:n höjdes till 6 år. På det att likväl Lag-Utsk:t må komma i tillfälle att närmare granska dessa siffror, hemställer jag att det Högloft Ståndet måtte återremittera §:n, hvarå jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. Gr. Sparre: Till en början får jag erinra den siste värde talaren om att 22:dra §:n säger: »dömes, för barnamord, till straffarbete från och med fyra till och med tio år», och den 25:te: »dömes, om hon den enslighet sökt, till staffarbete från och med två till och med fyra år».
Betraktar man åter de föreslagna jernvägarnes sträckning i förhållande till de delar af landet, som för närvarande producera spannmål till afsalu, så visar kartan, att ganska få punkter af dessa distrikter äro öfver 2 mil aflägsna från jernbana eller vattenväg, som leder direkte till exporteller konsumtionsort. Undantag härifrån af mera betydenhet utgöra dock vissa delar af landet emellan östra kusten och Södra stambanan. Den norra delen af detta distrikt kan dock uti Kinda kanal erhålla en 126 ersättning, hvaremot de sydligare belägna trakterna måste afvakta andra kommunikationers anläggande. För kreaturshandel^ som i allmänhet går ifrån söder till norr eller från Småland mot Sockholm och Nerike, är banornas utläggning särdeles förmånlig, då jernvägen i Småland delar sig så väl åt Westergötland och Nerike som åt Östergötland, Södermanland och Stockholm. I afseende på skogsrörelsen och bergsbruket har Kommittéen på annat ställe sökt att visa, hurusom dessa näringars råämnen och produkter måste företrädesvis söka att begagna de billiga vattenvägarne; att de mest betydande skogstrakterna redan äro med dylike och andre kommunikationer försedda; samt att det spridda läget af verkstäderne för jernproduktionen svårligen medgifver att anlägga en stambana så, att den kan uppsamla mera betydande qvantiteter af brukseffekter, under annat vilkor, än att den tillika kan på kortaste och billigaste väg föra dem till segelled. De nu utstakade banorna genomskära eller beröra likväl större delen af dem ibland mellersta Sverges skogstrakter, som kunna lemna ämnen för en något betydande trävarurörelse. Derifrån utgöra visserligen både östra och vestra Småland undantag, men det senare äger dock likasom södra delen af Elfsborgs län utväg att bereda sig flottleder, hvilka det förra saknar. För bergsbruket bereda de kombinerade jernvägarne emellan Wenern, Wettern, Hjelmaren och Mälaren uppåt bergslagerna så mycken lättnad i transporter, som Kommittéen anser hafva varit möjligt att förena med stambanornas öfriga ändamål, och hvilket vidare är för hvarje bana särskildt utveckladt, äfvensom huru deras gagn, genom anläggande af lämpliga bibanor, kan förökas.
Och han vände sig om; och då han såg dem, bannade han dem i Herrans Namn. Då kommo två björnar utu skogenom, och refvo två och fyratio piltar ihjäl. Dädan gick han upp på Carmels berg, och vände sedan om dädan till Samarien igen. Joram, Achabs son, vardt Konung öfver Israel i Samarien, uti adertonde årena Josaphats, Juda Konungs; och regerade i tolf år; Och gjorde det ondt varför Herranom, dock icke såsom hans fader och hans moder; ty han kastade bort Baals stöder, som hans fader hade göra låtit. Men han blef vid Jerobeams, Nebats sons, synder, hvilken kom Israel till att synda; och trädde intet derifrå. Men Mesa, de Moabiters Konung, hade mång får, och han skattade Israels Konunge ull af hundradetusend lamb, och af hundradetusend vädrar. Då nu Achab var död, föll de Moabiters Konung af ifrån Israels Konung. Då drog ut på den tiden Konung Joram af Samarien, och skickade hela Israel; Och sände bort till Josaphat, Juda Konung, och lät säga honom: De Moabiters Konung är affallen ifrå mig. Kom med mig till att strida emot de Moabiter. Han sade: Jag vill uppkomma; jag är såsom du, och mitt folk såsom ditt folk, och mine hästar såsom dine hästar; Och sade: Hvilken vägen vilje vi draga ditupp? Han sade: Den vägen igenom Edoms öken. Alltså drogo åstad Israels Konung, Juda Konung, och Edoms Konung. Och som de omkringdragit hade sju dagsresor, hade hären, och de öker, som med dem voro, intet vatten. Då sade Israels Konung: Ack, ve! Herren hafver dessa tre Konungar församlat, på det han skall gifva dem uti de Moabiters händer. Men Josaphat sade: Är här ingen Herrans Prophet, att vi måge genom honom fråga Herran? Då svarade en ibland Israels Konungs tjenare, och sade: Här är Elisa, Saphats son, hvilken göt vatten på Elia händer. Josaphat sade: Herrans ord är när honom.
Uti., IN:o 195 och Mein., N:o 222.) S. A. K. Sedan E. K. M. i Dess nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof hos Rikets Ständer gjort nådig framställning om understöd af allmänna medel till iståndsättande af AV isby hamnbyggnad, har, såsom alternativ härtill, inom Riks-stånden blifvit vackt fråga derom, att Rikets Ständer måtte för samma ändamål äfvensom för uppmuddring af hamnen vid nämnda stad, bevilja ett lån, hvarefter Rikets Ständer, som sökt närmare kännedom rörande de härvid erforderliga och af E. K. M. omförmälda arbeten, i sådant afseende genom chefen för allmänna vägoell vattenhyggnads-styreisen .erhållit den upplysning, att grundläggningen af ifrågaställda tvänne landtarmar väl skulle kunna, utan väsendtlig olägenhet, ännu för någon tid uppskjutas, men att deremot uraktlåtenhet af vågbrytarens förstärkning skulle, i händelse af inträffande häftiga stormar, komma att förorsaka hamnens fullkomliga förstöring. 1 betraktande häraf och då E. K. M. ansett berörda åtgärder för Wisby hamns iståndsättande vara af den synnerliga vigt, att direkt statsanslag af 84,6,25 rdr derför blifvit i nåder begärdt, saint dertill kommer, att Wisby stad, såsom bidrag för uppförande af den, sedermera genom storm år 1845 skadade, hamnbyggnaden, fått vidkännas uppoffringar tili det ansenliga belop - 304 Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N:o >51. pel af 40,000 rdr, hafva Rikets Ständer funnit skäl att, såsom understöd lör iståudsättande af vågbrytaren vid Wisby och uppmuddring af hamnen derstädes, bevilja staden ett lån af tjugufemtusen (25,000) riksdaler, att under fem års tid innehafvas utan ränta och med iakttagande för öfrigt af de vilkor, som af Rikets Ständer, i afseende på lånebidrag till allmänna arbeten, blifva bestämde.
Beträffande dernäst det anförande, att någon säkerhet uti stämplingen icke finnes, så tviflar Utskottet icke, att ju sådane controller i denna del, om de närvarande icke skulle befinnas tillräcklige, kunna stadgas, sorn hindra förfalskning; och den anförda öfverenskommelsen emellan tullförsnillare!! och tullbetjente, tror Utskottet med en vaksam Tull-Styrelses tillsyn vara mindre att befara; likväl, Och då de fleste fabriks-varor, hvilkas olofliga införsel man fruktår, kunna förses med den så kallade placatstämpeln, sorn medger egenhändig namnteckning, hvars tillvaro alltid varit ansedd såsom det mest tryggande medel emot förfalskning, tror Utskottet säkerheten i denna del bäst kunna vinnas derigenom, att fabriksoch handtverks Societerne lemnäs öppet att hafva sina ombud i alla stapelstäder, i närvaro af hvilka Ombud all stämpling skall förrättas; samt att ett af dessa eger, att, jemte Tull-tjenstemannen ; teckna sitt namn å Placat-stämpeln.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskcttets följande utlåtanden: N:o 258, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående eolonien S:t Barthelemvs återställande under Sveriges allmänna drätsel och J O förvaltning; N:o 259, i anledning af väckt motion, angående utsättande afliden för nästa revision af SLals-Verkets, Bankens och Riksgälds-Contorets tillstånd, styrelse och förvaltning; N:o 271, i anledning af Riks-Slåndens skil jagtiga beslut, i afseende på dels Kongl. Majds Nådiga Proposition, angående bestämmande al vissa vilkor för vinnande af dispositionsoch jord-eganderält lill de så kallade 822 Prot.-Utd.rag, '"kyrkohemmanet! i Halland, dels serskilde i detta ämne inom Riks-Stånden väckte motioner; N:o 272, i anledning af väckt motion om låneunderstöd till staden Sölfvesborg, för befordrande af den redan påbörjade quaibyggnaden derstädes samt upprensning af stadens hamn. S. D.
Röster hafva äfvenledes ei saknats, som yrkat pä de gällande, sabbathslagarnes öfverseende i syftning att få dessa lagar mildrade och vissa bestämmelser utmönstrade, som förmenats strida mot de uti det religiösa och borgerliga lifvet rådande allmänna begrepp. Att föra ämnets behandling in på denna väg, dertill har Utskottet funnit sig sakna anledning i motionernas innehåll och syfte. Icke heller ligger uti dagens erfarenhet någon uppmaning dertill, då denna erfarenhet snarare vittnar om slapphet uti, än om otidigt och öfverdrifvet nit för de ifrågavarande lagarnes upprätthållande; Den närvarande tiden, sä upprörd af religiösa stridigheter, på samma gång som det verldsligt sinnet högt ropar på det timliga förvärfvets och sinnesnjutningens obundna frihet, synes ock Utskottet föga lämplig till företagande af nämnde lagars omarbetning, då det är att förutse, det lagstiftaren skall röna de största svårigheter, att mellan de olika anspråken uppdraga en gräns, som tillfredsställer det allmänna rättsmedvetandet. Hvad som uti de äldre sabbaths-lagarne kan synas för strängt, har redan blifvit mildradt af seden, och Utskottet hyser jemväl den förhoppning, att de bestämmelser, som uti dessa lagar möjligen saknas, också skola af en vaknande bättre och frommare tidsanda ersättas och göras öfverfiödiga. Den verldsliga tidsriktning, som isynnerhet från medlet af det sistförllutna århundradet sträfvat till försvagande af christlig tukt och ordning inom församlingen, har onekligen länge varit på återgång och lemnat rum för en allvarligare håg att tillfredsställa de andliga behofven, hvarpå den förväntan synes med allt skäl kunna grundas, att en christligare anda skall med allt större styrka fritt utveckla sig inom samhället samt, genom sitt inflytande på det allmänna tänkesättet, göra användandet af tvångsmedel till sabbathsfridens upprätthållande i viss mån öfverflödigt.
Maj:t vägrat bifall till denna Rikets Ständers hemställan. 25:o af den 10 Oktober 1840 angående ändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och arfsrätt m. m. (113). 1841 den 8 Juni i StatsRådet anmäld; och har Kongl. Maj:t icke lemnat bifall till Rikets Ständers förslag, men förklarat, att detsamma borde blifva föremål för vidare behandling i sammanhang med förslaget till allmän civillag. 26:o af den 11 November 1840 angående åtgärder för vinnande af skyndsamhet vid måls handläggning af domstolarne (134). 1841 den 20 September har Kongl. Maj:t vid föredragning häraf icke funnit skäl bifalla Rikets Ständers förslag i ämnet; men öfverlemnat frågan om utarbetande af arbetsordningar för samtlige domstolarne till Lagberedningens behandling. 2?:o af den 11 November 1840 angående skyldighet för domstolarne att till presterskapet meddela uppgift, då personer inför domstol erkänna, att lägersmål skett under äktenskapslöfte, m. m. (136). 1841 den 16 November i StatsRådet anmäld, dervid Kongl. Maj:t stadgat, att då, efter häfdande utom äktenskap, äkta makars eller äkta barns rätt, i följd af parters erkännande inför domstol, eller domstolsbeslut, någon tillkomma kan, skall underrättelse derom genom domstolens försorg ofördröjligen Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Bercittelse den 11 Juli 1844. 5 lemnäs vederbörande presterskap i de församlingar, till hvilka personerna höra; hvarom Cirkulär Lill samtlige HofRätterne och Öfre BorgRätten blifvit utfärdad l. 28:o af den 11 November 1840 angående offentlighet vid Poliskammare (135). Kongl. Maj:t har vid anmälan af detta ärende den 8 Juni 1841 ej bifallit Rikets Ständers hemställan, men hänskjutit frågan till behandling af Lagkommitteen.
N:o 12, i anledning af väckt motion om fördelning på vissa år af kostnader, som i och för allmänna byggnader från boställen utgå. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utslcottets nedannämnde den 15 dennes, f. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 168, i anledning af väckt motion om bidrag.af allmänna medel till pensionsinrätlningen för Svenska Läkare, deras enkor och barn; ' N:o 170, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga proposition, angående pension för framlidne landshöfdingen m. m. C. U. Nermans enka; N:o 171, i anledning af väckt motion om förhöjning af den ryttare och soldater från Wadstena Krigsmanshus-kassa tillkommande pension ; samt N:o 172, i anledning af väckte motioner, angående förändrade grunder för pensionering af Justitiae-Råd, S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 15 dennes, f. m., på bordet lagda Betänkande; N:o lil, i anledning af väckt motion om ändring i sättet för deri s. k. Land*- skyldens utgörande till Presterskapet inom Bohus län. Från Högv. Preste-Ständet. S. D.
För att blott vidröra den directa inflytelsen häraf på varurikedomen, vill jag anmärka: att de ytterligt låga spanmålspriserne medföra lättja hos den fria arbetaren, således en minskning i Rikets dagsverksstyrka; att importhandeln belastas med sådane landtmannavaror, till flere millioners belopp enligt Herr von Hartmansdorffs serskilda Motion, hvilka kunde inom Riket lätteligen produceras, hvarigenom spanmåls-productionens öfverskott kunde till stor del befrias från förstöring; och slutligen att låneunderstöd för upplag af lorrkad säd inuti landet, skulle medföra möjligheten af det återstående öfverskottets förvaring, hvarigenom marknaden befriades från den skadliga tryckningen af öfverflödigt försäljningsbelopp, och Rikets import från spanmål i missväxtår.— Slutligen och för att fullborda jemförelsen Den 6 J u 1 i i f. m. emellan Rikets handelsställning under de nämnde realisations-epokerna med den nu varande, åberopar jag den allmänt medgiflia sats, att förbrukningen af utländska öfverflödsvaror tilltagit i en förskräckande mån under sednare tider. För att blott fästa uppmärksamheten på förhållandet under det tiotal af år, som snart fulländas, må jag endast åberopa att 1822 års FinanceCommitté ansåg Banken böra realisera efter 120 skillingar; hvaremot man nu allmänt är ense derom, att 128 skillingar måste antagas. Medelcoursen för de 5 år, som föregingo 1822, var 119 sk., och för de 5, sorn föregingo 1829, öfver 129 sk. Medelcoursen af de sist förflutne 10 åren är 127 sk. 1 rtst. Detta stigande har ägt rum utan några ovanliga olyckor eller tryckande omständigheter i exporthandeln. Den som vill härleda det från silfverköp; måste medgifva, att den omständigheten icke upphört, ty ännu skola 1,100,000 R:dr Silfver inköpas, innan Realisation kan betryggas.
Banco-Utskottet får härå lemna till svar, att, ehuru behofvet af tillökning i Malmö Lån-Contoirs Discont-Fond ingalunda blifvit af Utskottet förnekadt, utan tvärtom, pag. 91, uttryckligen erkändt, kan Utskottet likväl ej tillstyrka detta behofs fyllande genom minskning i fonderna för något af de öfriga Lån-districten, under en Lid, då på alla ställen fores en grundad klagan, att låns utassignering, mot fullt säkra och antagliga documenter, måste i 6 å 7 veckor fördröjas. Det bör billigtvis tagas i beräkning, att Banco-Disconten skall, med dess Lånefond af 5 millioner, biträda, utom hufvudstaden, icke mindre än 17 ibland Rikets 24 Län, då de öfriga 7 Lä Bih. lill Riks. St. Prot. 1828. 182g. 6:te Sami. 5 B. 5 7:de Häftet. 65 Banco-Utskottets Utlåtande N-o 82. nen, nemligen 4 inom Götheborgsoch 3 inom Malmö-Districtet, hafva att påräkna för sina behof icke mindre än 3 millioner tillhopa. Vid dessa förhållanden, och enär Utskottet för närvarande måste anse sig inskränkt inom den fond af 8 millioner Riksdaler i ett för allt, som hittills, för utlåningar mot borgen, vid alla tre Diseonterna varit alt tillgå, finnér Utskottet sig föranlåtet vid* blifva dess i förra Betänkandet gifna tillstyrkan, att fördelningen deraf, Districten emellan, äfven må, utan förändring, bibehållas; hvaraf Utskottet dock ingalunda kan anse sig bundet* i afseende på vidare förslag, derest några serskilda tillgångar för fondernas ökande skulle kunna utfinnas.
De finnas/desin skäl, ändock »nera samlade hos Riksens Högloft. Ständers Fullmäktige wid Riksgälds Werket, hwarest Hof.Jägmästaren Fri. herre Gripenstjernas enda oförsörjda Dotter Fröken Mariana Carolina Gripens'!»erna redan före kallelsen till denna Riksdag hade ingifrvit ansökning on» öfwerlätande ä henne af den pension Modren förut innehaft. Det utgör säledes icke något nytt eller frän», mande ämne, hwad sorn redan innehar rum uti Högbemälte Fullmäktiges »vid denne Riksdag förekommande Minnesböckek och Handlingar, utan innefattar allenast en »vördnadsfull erin, rån, att fästa Herr Baron och Landt-Marstal, kens och Högloft. Ridderstapets och Adelns upp. märksamhet »vid en för mennistohjertat ömtälig fräga, enär den framdeles pasierat »vederbörande Utstötts granskning, och hinner derifrän inkomma. I L6s Den 6 September. I sädan afsigt, och pä det nödige upplysningar ej mä saknas ä sitt rätta ställe, wägar jag i djupaste ödmjukhet anhälla att detta Me. moria! jemte ätföljande Alegater af äldre Hand. lingar uti detta ämne, höggunstigt mätte blif. iva till Stats. Lbrenstsm.
Dessa delars indragande i Inrösningsjorden, kan mången gång göra delningen lättare och beqvämare för hela Skifteslaget, och Skiftesförfattningen bör icke innefatta ett hinder för Skiftesmännens omtanka i denna del. 11 Cap. och 18 Cap.j g och i3 Härvid tillstyrkes den förändring, att 3io Den 6 April e. m. Egograderingen bör vara orubbligt fastställd förr än Skiftesläggningen må företagas , och att Besvär öfver Ego-taxeringen inom 60 dagar derefter böra, såsom prceliminärfrågaupptagas och af göras, i stället att, efter Skiftesstadgan, denna fråga skall åtfölja hufvudsaken. Jag hänvisar i denna punkt till mitt redan förut derom afgifne yttrande, i anledning af den anmärkning, som inom detta Hus blifvit gjord rörande denna fråga. Å Utskottens anförde motskäl får jag svara, att den generella och egenteliga Egograderingen icke sker å hvarje delegares enskilde jordlott, utan å hela Skifteslagets samfällte jord, på sätt 11 Cap. 1 §. utvisar. Det är först vid uppstådd fråga om rättelse i en förment origtig taxering å ett eller annat jordstycke, af delegarne upptäckt, när de nya egolotterne blifvit utlagde, och de fått tillfälle jemföra desse med dem de förut haft, som Taxeringen å desse egostycken är medgifven att kunna revideras. Det är icke delegarne, som göra denna revision, så mycket mindre som det icke är delegarne, hvilka bestämma graderingen i det hela; det är Skiftesmännen och vidare Domaren, som verkställa den, och delegarnes väld eller ensidighet bör således icke dervid kunna få något inflytande på sakens afgörande. Icke heller är det rigtigt hvad Utskotten anföra, att alla äldre Skiftesför - Den 6 April e. m. 3ii fattningar haft det af Utskotten föreslagne Stadgande i denna fråga. Allmänna Lagen i i Cap. 4 §• ByggningaBalken säger, att om någon klagade , att han fått mindre eller sämre Lott3 än han hafva borde s egde han begära Laga syn derdj hvarvid
Och gossen gick sig ut i aftonstund, Hejfilinkeli! Så gla’ och lusteli’. Då mötte han den mön i rosendelund: ”Nog kan jag bli din, sa’ flickan; – Nej, nej, nej, nej, nej! Min blir du väl ej, Nu har jag en ann’, sa’ gossen. Anna. Hahaha! det var riktigt rätt gjordt åf gossen, kära Anders. Men flickan bar sej också bra dumt åt, du. På det lilla viset skall det promt inte gå med mej, inte. Neej, jag ska ha det ungefär så som det står i en ann’ visa om en jungfru, som knep sej inte mer och inte mindre än en Adelsman, du? Vill du höra den visan, du? Anders. Ja, det kunde inte vara så ledsamt. Anna (sjunger) Och jungfrun hon gångar åt blomsteräng, Hon band sig af liljor en krans; ”Ack, vore Herr Gunnar min käraste vän! Men jag räds, att han är någon ann’s.” ”Och svara, du ros, nu till mitt behag, Om kärasten han vill mig ha. Då drog hon så varligt de silfverblad, Och rosen hon svarade ja. ”Så säg mig, du gök der i grönan skog, Hur långt är tills brud jag skall stå? Ett endaste slag slog göken i skog; Stor glädje då jungfrun månd’ få. ”Och tack, liten fågel i högan träd, Kom neder, kom neder till mig! Ej månde du vara för jungfrun rädd, Hon önskar blott kyssa dig.” Och fram kom den fågel ur fager lund, Han flög uti kärestans sköt. Herr Gunnar det var, som der ståndit på lur; Skön jungfrun i famnen han slöt. ”Och vill du bli min, som det var ditt ord, Så månde vårt brölopp väl stå. Om söndag var lustigt i Gunnars gård, Till brud tog han jungfru-lill då. Anders. Kors, det är änna obegripligt hvad du sjunger vackert, Anna. – Men, som sagdt var, akte dej för te flyge för högt. Nock är du den vänste och fineste jänta i hele Wermeland; men det hjelper inte nu för tiden, om en vill ha sej en dråpelig fästman.
December 1844- 4-51 N:o 44, i anledning af vackla motioner, angående förändring i dels Hof-RäHernas arbetssätt, dels ock donislclarnes ferier. S. D. Föredrogos å nyo och biföilos Banco-Utskottets utlåtanden och betänkande: N:o 25, i anledning af vackt motion om präglande af en skådepenning, till åminnelse af 11. M. Konung Oscar Ls och Dess Höga Gemåls kröning; N:o 26, öfver en af Herr Doctor Ödmann vackt motion, angående förändrad reglering af embetsoch tjenstemanna-personalen inom Banken m. 111.; och N:o 28, i anledning af Banco-fullmägliges hemställan, att beloppet af en på Kongl. Ränte-kammarens räkning med Banken utställd, såsom falsk ansedd, assignation å 7,900 R:dr Banco, hvilket uti Bankens räkenskaper bland dess fordringar balanceras, måtte få afskrifvas. Den 18 December. Från Höglofl. Ridderskapet och Aders. S. D. Remitterades till Stats-Ulskottet en denne dag, af Hans Excellence Herr Grefve Björnstjerna, Magnus, i anledning af nämnde Utskotts utlåtande, N:o 66, väckt motion, att den ordinarie Bevillningen ifrån och med nästa års början må ingå till och förblifva under Stats-Contorels vård; tillika med ett af motionären, vid pröfningen af berörde utlåtande den 14 dennes e. m. afgifvet anförande; hvarjemte sagde motion och anförande communicerades de öfrige Riks-Slånden. Den 18 och 19 December. ’S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, till följd af gjorde anmärkningar, Banco-Utskottets den 4 och 11 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 2g, med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse, nu 111. 452 P'rot. -Utdrag, den iS och t g December 1844’ Den 18 December. Från Högv. Preste-Ståndet.