Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Odjingsskyldigheter begynna att erlägga Skatt och Ränta, måga utan Skaltelösens erläggande af Åboen, genast anses och i Jordeböckerne upptages såsom Skattehemman, så anse Utskotten sorn hittills okunnige om detta förhållande, i Betänkandet endast tillstyrkt, att de geuom Kongl. Brefven den 6 Mars 1810 och i3 Maj 1817 nämnde Läns Nybyggare medgifne förmåner måtte utsträckas och beviljas i afseende på alla Rikets Norra Provincer, den i förstnämnde Kongl, Bref förunnade förmån: alt efter frihetsårens förlopp erhålla Skatteköp å Nybygget utan lösen, destoheldre böra, lika med de öfrige, förunnas och utsträckas till Nybyggare i alla Rikets Norra Provincer, som denna förmån i Utskottens tanka, innefattar den kraftigaste uppmuntran till nyodlingars företaganden och befordran. Af sådan anledning och aldenstund Riksens Högloflige Ständer behagat gilla Utskottens i Betänkandet utvecklade åsigter om nyttan af understöd och uppmuntran för Nybyggarne i Norra Provincer - ne, Stat s-U t s k o 11 e t s Betänk andén. 689 ne, hysa Utskotten den fasta tillförsigt lill Riksens Högloflige Ständers ömmande omtanka för detta ändamål, att Riksens IIörr' O loflige Ständer säkert medgifva ett sådant ytterligare tillägg i deras fattade beslut rörande denna fråga, nemligen, alt den förmån i afseende på Skatteköps erhållande ulan Lösen, sorn Kongl. Brefvet af den 6 Maji 1817 medgifver Åboer å Nyhemman i Vesteroch Norrbottens Län, äfven måtte förunnas Åboer å sådane Hemmin i Jemtlands och Vester-Norrlands Län. Hvilket dock härmed lill Riksens Högloflige Ständers egen pröfning hemslälles. Stockholm den 31 Oetober 1823. Antorn den 6 Nov, 1823.
Jag skall skriva min bok färdig och få den tryckt, ifall den nu kan tryckas. Jag skall resa mig upp ur all denna bråte och hårdna till! Ja, jag känner på mig att jag skridit mot en punkt av hårdhet jag är hård nu, jag skall bli som järn, som järn skall jag bli! Å, du lilla snälla vansinne, du lurar nog på mig, du vill ha mig till en sån där som min farfar en Alexander som sitter och hamrar vägkantens stenar med slägga. Du liv, du liv, du öde, du har satt dig för att krossa mig men jag är av bättre virke, du vill ha mig i stil med släkten det är släktens vanvett som lurar mig men jag är stark, från och med nu han lade högtidligt handen på sitt eget bröst och knep ihop munnen från och med nu är jag kvitt allt det gamla! Han sprang upp, nästan vild av glädje över att känna sin vilja så stark. Mästaren av Nazaret sade bara: jag vill bliv ren! David Ramm, plågad av onda drömmar, av barndomens svält, av bröders olycka, av dina käras fattigdom: jag säger dig, jag vill bliv ren, bliv stark! Det är som att bedja Gud om styrka, tänkte han, jag förstår det nu. Bönens kraft består i denna själens samlingskraft som kallas tro. Väl, jag har inte Gud, jag har bara mig själv men nu tror jag nu tror jag, nästan bröt han ut. Jag tror att jag skall segra över fattigdomen, över vanvettet, över detta hem, över mig själv! Å, nu förstår jag, det är bara jag själv, min egen vilja som kan rädda mig själv! Och vad blir det första jag nu bör göra det allra första blir att befalla mig själv att sova utan fruktan. Och så lurar jag släktens djävul som vill ha mig vansinnig, som vill göra en Alexander av mig! Men när han vände sig för att släcka lampan och famla sig fram till trappskåpet, föll hans öga på någonting på bordet som han förut ej lagt märke till. Det var ett halvt glas mjölk och två små mjuka brödbitar. Han stod länge och såg på dem, därpå gick han fram till matskåpet, öppnade dörren och lyste in med lampan. Där inne fanns nästan endast tomma kärl, några kalla potatis på en tallrik samt en påse salt.
Kontant i kassan „ 254: 35 „ Fordringar utöfver skulden „ 7,928: 13 „ Summa R:dr 257,844: 99 „ Redan under det första årets början visade det sig nogsamt, att Institutet, med dess dåvarande årsanslag tillika med det förhöjda arrendet, jemte ett otillräcklfgt rörelsekapital i och för jordbrukets höjande, ej kunde gå utan betydlig förlust, hvarom ock Styrelsens underdåniga framställning af den 28 Juli 1862 om erhållande af förhöjdt statsanslag nogsamt bär vittnesbörd. Enligt Revisorernas berättelse af den 21 Maj 1863 hade läroverket i och för sig, då alla dess utgifter och inkomster beräknats, — ibland de sistnämnda utom statsanslaget, naturligtvis elevafgifterna äfven inbegripna, lemnat en förlust af 7,552 Riksdaler 57 öre, och jordbruket en förlust af 2,057 Riksdaler. Anledningarne till denna förlust äro i Styrelsens memorial fullständigt utvecklade, och torde med afseende å deras vidlyftighet här få förbigås. Der anföres vidare hurusom Styrelsen straxt efter Institutets öppnande fann, att detsamma till följd af dessa förhållanden ej kunde fortgå med det anslag af 18,000 Riksdaler, som blifvit Institutet beviljadt; hvarföre ock Styrelsen under den 28 Juli 1862 ingick till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan om a) Årsanslagets höjande till. 32,675 R:dr. b) Årsanslag till jordbrukets förbättring 4,000 „ c) Anslag till nya ekonomibyggnader 100,000 „ och d) Anslag till inköp af tröskverk och lokomobil 10,000 „ Bil. N.o 5 till Kongl. Majda Nåd. Prog. No 1, om Statsverket 1865. 21 förutom särskilda anslag till inrättandet af en Agrikultur-kemisk Försöksstation vid Alnarp, samt anslag för Alnarps deltagande i en beslutad kyrkobyggnad inom Lomma församling.
Utlåtande öfver väckta förslag, angående ändrade föreskrifter med afseende A assigneringen på Banken. Under förmälan, hurusom den, enligt äldre författningar, enskilde personer medgifna rättighet att å Banken utgifva tryckta assignationer af 20 Rdrs-valörer, ställde till innehafvaren, efter hvad erfarenheten, särdeles under de sednare åren, visat, för en större del af allmänheten medfört förlust, genom assignanternas tilltag att utfärda sådana invisningar å högre sammanräknadt belopp, än de egt i hanken innestående, eller förmått att på räkning insätta, hafva Bankofullmäktige, uti 32 g af deras vid riksdagens början till Utskottet afgifna och jemte memorialet N:o 2 till Rikets Ständer öfverlemnade berättelse, enär detta missbruk, hvartill gällande föreskrifter sannolikt i väsendtligare mån bidragit, i det att t. ex. 143 8 1 mom. af Banko-reglementet förutsätter, att invisningar kunna å Banken utfärdas med beräkning på omloppstid, desto heldre syntes böra afskaflas, som det vore Rikets Ständers Bank ovärdigt att befrämja vingleriet och dessutom den omständighet, hvilken lärer föranledt omförmälda rättighet, eller brist på ett till mindre liqvider lämpligt sedelmynt i landsorterne, numera ej torde förefinnas, tillstyrkt, att det hädanefter måtte förbjudas icke allenast enskilde personer och bolagsföreningar, som afse vinst, att på egande behållning å räkning i Rikets Ständers Bank utställa invisningar, vare sig tryckta eller skrifna, annorlunda, än till viss man, utan äfven allmänna eller enskilda inrättningar att å Banken utfärda invisningar med beräkning på nloppstid. I detta ämne har Utskottet derjemte fått emottaga följande, inom Riksstånden väckta motioner, nemligen: Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 44. 37 l:o Af Herr Silfverberg, Magn.
&amp; liga beloppet af pension bestämmes, i mån af den pensionsberättigades tjenste %r, till vissa procent af den medelaflöning, som uppkommer, då medeltalet tages af de fem sista årsaflöningar, i förhållande hvartill den pensionsberättigade, näst före erhållet afsked, erlagt årsafgifter till pensionsinrattningen, salunda att för fulla 10 tjensteår erhållas 20 % af medelaflöningen. Pensionsbref må ej galla såsom säkerhet för lån och far ej för gäld utmatas. Statens bidrag till kassan utgår med belopp, motsvarande tv&amp; procent af skilnaden mellan statens jernvägstrafiks samtliga inkomster å ena sidan och utgifter för drift och underhåll å den andra. Nytt och för delegarne fördelaktigare reglemente för pensionsinrättningen är utarbetadt och afvaktar riksdagens bifall. Bref till Dagny fran Kristiania. Juni 1887. år och sommar kommo s8 tidigt i år att syrener och kastanier redan äro utblommade och varnien länge varit tryckande. Alla som s8 kunna, begifva sig bort från staden. De små ångbåtarne, som gå till öarna, äro fulla af folk; i synnerhet de som gå till Bygdö. Bygdö bjuder också på mycket härligt och godt: skön natur, breda körvägar, skuggrika stigar i alla riktningar genom skogen för fotvandrare, jämte strömoch kurbad. Schweizerier med alla slags förfriskningar, sevärdheter sådana som den gamla Telemarkstugan och Hallingdalskyrkan, för att icke tala om Oscarshal och Ladegaarden, och till öronfröjd biide orkester och fogelsång. Det a r icke utan att en ensam vandrare - och området ar så stort att vandrarne lätt kunna bli ensamma - känner sig smått förtretad och grälar i sitt tysta sinne på civilisationen, när en orkester faller iii ined Lumbys vals just d % han förtjust lyssnar till talltrastens slag. Men jämte civilisationens fördelar får man också hålla till godo med dess obehag. Samtidigt med sommaren kom också konstnärernas sominarfest. Inom den för ändam %let inhägnade delen af slottsparken reser sig &gt;borgen, stolt innanför sin ringmur med torn på ömse sidor porten, alltsammans bedårande måleriskt, imiteradt i vittrande gr8 sten.
101 stolen alt välja denna och icke någon annan straffgrad, hvilken grund otvifvelaktig^ måste sökas i brottets beskaffenhet eller omständigheterna dervid, eller i bägge: att, på sätt i underdåniga anmärkningsmemorialet redan blifvit yttradt, Domaren, lika litet som hvarje enskild, kan förmenas att hos sig stadga en annan tanka om åtalade brottets beskaffenhet, än den Juryn, genom dess utlåtande, tillkännagifvit, och att Domstolen, som dömt Assessoren Crusenstolpe till en svårare straffpåföljd, måste anses hafva delat Juryns mening om hans brottslighet, hvilket omdöme härledde sig från min öfvertygedse angående den åtalade handlingens karakter: att Förklarandernes svar, det Juryns utlåtande i denna för den speciella lagtillämpningen i förrevarande mål ytterst vigtiga fråga ensamt läge till grund för Domslutet, syntes innefatta ett indirekt erkännande, att den i Grundlagen föreskrifna pröfningen af sjelfva saken alldeles uteblifvit; men att hvarken detta svar eller det i sammanhang dermed ställda påståendet, att motiverande i saken uti tryckfrihetsmål ej i något fall ens vore tillåtet, måtte kunna för gällande antagas, så vida brottets beskaffenhet svårligen kunde bedömas utan pröfning af sjelfva saken, och pröfning förutsatte motiver, ehvad de af Domaren uttalades eller voro honom förbehållna, blott de tjenade honom till rättelse vid domslutets fattande; och att ehuru vid det förhållande, att
Mycket vinnes icke nu genom att bort - 158 Den 10 Juni e. -m. taga stryk endast från de högre klasserna, ty strykstraffet existerar icke mera der. I afseende på det sista mom:t förenar jag mig med Frih. Cederström, och anser att, om man gör en sådan underd. hemställan, vore det att kasta en oförtjent skugga på vår lärarekorps; oell dessutom saknas det icke straff för de lärare, som förgått sig. Jag anhåller i denna del om propos. på bifall till Frih. Cederströms förslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att hvad beträffade litslcts förev:de hemställan och förslag, hvartill bifall ej blifvit af någon ledamot begärdt, hade yrkats: af Frih. Cederström, att R. o. Ad. måtte afslå sednare delen af förslaget litt. f, eller orden: »dels ock i samma stadga införas skärpta bestämmelser om ansvar för den lärare, som nämnda bestraffnings-medel missbrukar», men i öfrigt bifalla Utsk:ts hemställan och förslag; af Frih. Stjernstedt, att Utsk:ts hemställan och förslag mätte bifallas med följ:de tillägg: »icke heller må skolaga användas utan föreg:de förhör inför lärarecollegium»; af Gr. von Rosen, att punkten och förslaget måtte återremitteras; samt slutligen af Frih. Armfelt, att R. o. Ad. måtte afslå förslaget litt. !., men i öfrigt bifalla Utsk:ts hemställan. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och förslag, hvartill svarades nej, sedermera propos. på bifall till Frih. Cederströms yrkande, då svaren utföllo med många nej jemte några ja, vidare propos. på bifall till Frih.
Har behörig man gjort sådan undersökning, som 1 mom. i 33 § medgifver, utan att olofligen infördt gods dervid) upptäckt blifvit; straffes antingen med böter jor hvarje serskildt undersökt rum eller lägenhet, som af samma person i samma hus innehafves, ifrån tio till etthundrade Riksdaler, eller ock med böter till nämnde belopp, jemte suspension från tjenst och lön, från två till sex månader, efter omständigheterna. STOCKHOLM, Lundberg SC Comp. 1844- Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv,- o, Ekonomi-Utskottens Memorial, N;o 4- 1 N:o 4. Ank. till Exp.-Utsk. den ii Dec., kl. 6 e. ra. Memorial, i anledning af Riks-slåndens olika beslut, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Enligt ankomne protocolls-utdrag för den 16, 20 och 3o nästlidne November samt den 2, 4 och 5 innevarande månad, hafva Riks-stånden, i anledning af Utskottens Betänkande N:o 1, angående grunderna och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, samt Ståndens sins emellan i ämnet gjorde inbjudningar, fattat följande beslut, nemligen: Höglojl. Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med hvad i Riksdagsmannen Nils Strindlunds motion blifvit föreslaget, att nu gällande Kongl. Förordning i detta ämne af den 6 Augusti 184* må intill nästa Riksdag oförändrad bibehållas; deruti Ridderskapet och Adeln inbjudit öfrige Stånden alt sig förena; men hvilken inbjudning icke blifvit af något Stånd antagen; Högv. Preste-ståndet, alt högslberörde Kongl. Förordning må fortfarande intill nästa Riksdag gälla till efterlefnad, med den förändring allena, att första momentet af 26 §:n med åtföljande tariff för pannerymdsafgiflen samt 4° §:n i Utskottens förslag till ny Författning godkändes; Vällofl.
Utskottets egen vishet, att föreslå andra och bättre, nöjden - Den 7 Maji e, tn. 227 dast, om det bristfälliga tillståndet i förvaltningen af omyndiges tillhörigheter något förbättrades, och långvariga redovisnings-rättegångar förekommas; emedan under närvarande förhållande Lagen föranleder, att stundom sjelfva vänskapen emellan slägtingar brytes, och äfven medför skada för sjelfva samhället. Ganska intressant skulle det visserligen hafva varit, att erfara något omdöme af Rikets Ständers JustitiseOmbudsman, angående fullkomligheten eller bristfälligheten af våra Förmynderskaps-lagar. Berättelse förmäler, att en Underdomare skall blifvit den föregående tiden hos Justitieombudsmannen angifven för större nit att befrämja bevakandet af omyndiges rätt, än hvad Lagen honom uttryckligen föreskrifvit; men då Herr Justitieombudsmannen funnit den åklagades redbara afsigt och goda vilja, så skall Herr Justitieombudsmannen låtit angifvelsen för den gången förfalla. Meningen hos 1734 års Lagstiftare, och hvilka Lagstiftare jag tror ganska väl kunna uthärda en jemförelse med sina efterföljare, betviflar jag varit, att föreskriften om Förmyndareräknings afgifvande minst hvarje 3:dje år skulle vara endast pro forma, utan effectueras. Och jag tror, att Lagstiftaren bör tillse, att detta ellectuerande af veder *5* - aa8 Den 7 Maji e. m. börande personer, om möjligt, sjelfmant fullgöres, och endast i nödfall hänvisa slägtingar och omyndige, att sins emellan processa, och sönderslita det naturliga vänskapsbandet emellan anförvandter. Ilar Lagstiftaren tillaggt Domate och Förmyndare rättigheten, att handhafva omyndiges tillhörigheter, så bör Lagstiftaren äfven sörja derföre, att den i omyndighets-tillstånd varande ej genom denna förvaltning blir lidande, och går miste om hvad honom tillhör. Utskottet har visserligen bestridt de garantier jag vördsamt föreslagit; men Utskottet har icke bjudit till att vederlägga eocistencen af det onda, som jag och andra uppgifvit.
Yerkningarne deraf, att penningarne, tvärt emot hvad i andra Län äger rum, årligen gå ur Länet, hafva, synnerligen de sednare åren, då Länet jemväl lidit af missväxt, visat sig genom allmogens skuldsättning och den rådande penningebrislen. Provinsen saknar exporter och har i allmänhet föga inkomst af binäringar. Jordskatten för ett mantal skatte eller krono kan uppgå till omkring 100 å 110 R:dr B:ko. Indelade Båtsmännens underhåll utgör efter ett medium af 5 års markegångstaxor 59 R:dr 9 sk. n rist. för hvarje rote och ungefärligen 14 R:dr 38 sk. 6 rist. för 1 mantal. Allmänna vägars och broars underhåll kan beräknas till omkring 10 Ridr för hvart helt hemman, men för Halmstads och Tönnersjö härader flera gånger mera, derigenom att Halmstads brygga, som år 1834 nybyggdes och år 1838 afbrände, måst åter ombyggas. Diverse onera, såsom allmänna byggnader, brandstoder m. m., äro i tabellen upptagne. 5:o Kammarverk. Under de sednare fem åren hafva inga särskilda hemman blifvit skattlagda. Intet hemman från öde upptaget eller till ödesmål förfallet. Utom de förändringar, som härleda sig från skatteköp å kronohemman, hafva inga förändringar i hemmanens natur de sednare fem åren ägt rum, och skatteköpen hafva tilltagit genom den vunna rättigheten att lösa och disponera ekeskogen. Laga skiften fortgå i alla trakter af Länet, hvilket i betydlig mån verkar till jordbrukets förbättring. Antalet af hemman och deras särskilda natur upptager tabellen. 6:o Politie. Kronobetjeningen består nu som förut af 4 Kronofogdar och 11 Länsmän, som till biträde äga så kallade Kronofjerdingsman, hvilka förordnas af 9 af Kronofogdarne bland välkände och skicklige hemmansägare. Dessutom existerade under denna tid inom hvarje byelag ordningsmän med särskild Instruktion. Uppfostrings-och undervisningsanstalterna å landet kunna, ehuru försök till förbättring gjorts, i allmänhet ej anses tillräcklige.
Till dig, Krysanteus, kan jag icke nog varmt frambära min tacksamhet för den fristad, du öppnat åt sådane medborgare och kejsarens undersåter, som annars skulle fallit offer för det theologiska raseriet. Tiden är ond, den theologiska smittan går som en pest genom verlden; men vi anropa icke de gudomliga magterna förgäfves om hjelp i nöden. Mina vänner, jag bär till eder en underrättelse af stor vigt. Det har behagat Försynen att hädankalla det heliga majestätet, vår kejsare och herre, Konstantius Augustus, till gudarnes och Cæsarernas himmel. Fäderneslandet har erhållit en ny fader. I dag är Roms och verldens herrskare Julianus. En allmän tystnad följde på dessa ord. Yttrade någon timme förut, af hvilka läppar som helst, skulle de varit högförrädiska och medfört döden. De ljödo djerfva, förfärliga äfven nu, från Annæi Domitii läppar, äfven här bland menniskor, åt hvilkas innersta önskningar de plötsligt gåfvo verklighet, hvilka af dem hade att vänta lif och räddning undan en öfverhängande fara – hvilka i den händelse, de förkunnade, sågo ännu mer än sin egen lycka: en borgen för romerska rikets fred, mensklighetens välgång, sanningens seger. Det var, som om hvarje enskildt hjerta i denna församling känt med hjertat i historiens barm betydelsen af den skedda förändringen. Men när denna första häpnad var öfverstånden, skyndade man, enhvar på sitt sätt, att gifva luft åt en känsla, som ej förmådde uttrycka sig i ord. Krysanteus och hans dotter gjorde det sinsemellan med en blick, en handtryckning; andra omfamnade hvarandra, andra jublade högt. Prokonsuln sade slutligen, i det han vände sig till Krysanteus: – Jag fordrar nu ditt verksamma biträde till ordningens återställande. Du är icke förgäfves Athenarnes arkont. Låtom oss genast skrida till verket! Dina trosförvanter äro ju till betydligt antal samlade på Akropolis? – Ja. Vill du, att vi beväpna dem? – Du uttalade just min tanke. – Jag ansvarar för deras värdiga och sansade uppförande.
Sådane personer ankommo äfven till Höganäs i början af September månad i82Ö; och voro: Coal-Wiewern från NewCastle, Eduard Steel och Mechanisten R. Hawthorn, hvilka för ifrågavarande undersökningar tillbragte något mer än 3:ne veckor vid Verket; hvarefter de återvände till England, för att derifrån insända deras Betänkande, men hvilket Betänkande likväl icke förr än den i Juni 1826 koni Directionen tillhanda; och hvaraf hufvudsakliga resultaten voro: i:o Omkring En Million Tunnor Stenkohl troddes i den tillgängliga Grufvan ännu vara att upphemta. 2:0 Ryd ansågs icke vara något tjenligt ställe, såsom Hufvudort för en arbets-anläggning, i ändamål att komma till nedre flötsen. 3:o Nya Borrningsförsök voro oundgängliga, så väl för att bestämma den lämpligaste local härtill, som till närmare utrönande af kohl-tillgången. För öfrigt var detta Betänkande författadt med den grundlighet och sakkännedom, att Directionen ans% sig icke kunna underlåta, att å det samma fästa mycket afseende. Det innefattade emellertid i vissa ganska väsendtliga delar alldeles nya åsigter af sakens behandling. Förut voro Hufvudgrunderne — sänkningen vid Ryd till nedra Kohlflötsen, förbunden med dryga omkostnader till nya uppfordrings-machiner och de gamlas iståndsättande: ett kraftigt användande af lid och medel till detta ändamåls desto snarare ernående, i anseende till ringa kohl-tillgång i gamla Grufvan, som borde sparas, för att möjligen någonsin kun - Betan kanden, N:o 8g. 459 na anlägga den nya. — De förändrade blefvo i stället:
Satt hon så en kylig dag framför den sparsamt uppeldade kaminen, då hennes man inträdde, iklädd en splitter ny öfverrock af godt och fint tyg. » Nej, Erik, hvilken präktig rock du har, hvad har du månne gifvit för d e n? » » A h, endast 85 kronor, min gumma lilla! » » M e n, » vågade frun anmärka, » kunde du ej haft den gamla än en tid? Vi skulle j u försöka att hushålla » » Ja, visst, men på ett förnuftigt sätt. Jag skulle kanske, om du fått råda, gått i den tunna, luggslitna rocken, ådragit mig en förkylning, blifvit sjuk och betalt läkare och apotekare den nya rockens värde många gånger o m. Sådan är kvinnornas hushållningsmetod Jaså, kommer du nu med din hushållsbok för att visa mig, huru sparsam du varit, då du säger dig endast hafva köpt det strängt nödvändigaste; men jag spår, att ändå mycket kunnat undvaras. Ja, se här genast, — en n y tvättbunke. Nog kunde den gamla hållit öfver vintern. » » Nej, vet du, när en sådan sak är utsliten, så går den ej att bevara längre. Men, hvad sägs o m tio dussin öl under månaden? » » Jaså, du vill kanske, att jag ständigt skall låta bjuda mig, utan att bjuda igen; fruntimmer kunna då ej se längre, än näsan räcker! Men, hvad är då detta? Mattor! Kunna vi äta mattor eller kläda oss i mattor måntro? » » A t t belägga golf ven m e d billiga mattor är ingen misshushållning, då skurning är både dyrbar och besvärlig. Men, se här ligger en räkning på cigarrer, och mig veterligt duga de ej heller vare sig till mat eller kläder. » » Att röka har rent utaf blifvit ett behof för mig, det befordrar dessutom matsmältningen, » förklarade herr Bergsten, som nu i en hast kom ihåg, att han hade ett par angelägna bref att skrifva. Sedan på kvällen gick han ut för att deltaga i ett spelparti hos en gammal vän, och redan ett par timmar därefter var han tjugu kronor fattigare. FIGURER U R SKISSBOKEN. AF RAFAEL.