Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N.-o 5i. 2. j sedlars förvandling till spannmål, beräknad efter det höga medelpris, som under tio år, ifrån och med 1814 till och med i8a3, egt rum, måste verka till förminskning af Hemmans-räntornes penninge-belopp, derest markegången sättes efter hvad spannmålen i vanliga år gäller, och, i fall ett högre, efter medel-förhållandet lämpadt, pris bestämmes, föranleda till en med betydliga kostnader för Stats-Verket förenad större leverering af ränte-spannmål än natura, än hittills inträffat; samt att, om alltså ifrågavarande förslag ej kunde under närvarande omständigheter bringas till verkställighet, utan att den derigenom uppkommande förminskning i Stats-Verkets inkomster godtgÖres medelst tillökning af någon annan inkomst-titel, det dock syntes vara otvifvelaktig!, att, efter återvunnen stadga i Rikets myntvärde, grundskattens bestämmande till ett nedsatt oföränderligt belopp i penningar skulle för jordbruket utgöra en af de största förmoner, som kunde detsamma beviljas. Kongl. Maj:t befallte, att en Nådig Skrifvelse i ämnet skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott expedieras, sådan som den vid Protocollet finnes bilagd. Ex Protocollo Willi. Bergman. STOCKHOLM, tryckt i Ecrsteinsica Tryckeriet, 1839. Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifv. N.o 53. t N:o 53. KONGL. MAJ'. T S Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Förslag till förnyad Taxa för tullafgifterna å inkommande och utgående varor; Gifven Stockholms Slolt den i3 Februarii 182g. Sedan General-Tull-Styrelsen, på Kgl. Maj;Ls Nådiga befallning, inkommit med underdånigt förslag till förnyad Taxa för Tull-afgifterna å inkommande och utgående varor, grundadt på hvad erfarenheten, under tillämpning af nu gällande Taxa, vid handen gifvit, och Kongl. Majit, genom.
Äfven här var en af Rådmännen icke examinerad jurist. 10:o) Rådstufvurätten i Malmö, som dröjt med Domars utgifvande i två konkursmål Sex till sju månader ifrån det målen af Parterne öfverlemnats till afgörande, har ock varit under tilltal, i följd hvaraf Borgmästaren och två Rådmän blifvit fällde genom Kongl. Hofrättens öfver Skåne och Blekinge utslag den 6 November 1857 att böta, den förstnämnde Sexton Riksdaler tretiotvå skillingar och hvardera af de sednare Atta Riksdaler Sexton skillingar allt Banko. ll:o) Landshöfdinge-embetet i Christianstads län har varit under tilltal för det att en uti länshäktet den 23 Juni 1854 insatt, för stöld tilltalad qvinna, genom dröjsmål med anmodan till vederbörande Domare om ransaknings företagande, icke blifvit för Domstol i berörde ändamål inställd förr, än den 10 påföljande Augusti, och har en under tiden tillförordnad Landssekreterare, som erkänt sig ensam skyldig till ansvar för den anmärkta förseelsen, genom utslag, som Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge meddelat den 30 Mars 1857, blifvit fälld att böta Sexton Riksdaler tretiotvå skiilingar Banko, samt att ersätta Kongl. Majit och Kronan kostnaden för fångens underhåll i häktet tjugusju dagar; men ofvannämnde qvinna, som sedermera afflyttat till utrikes ort, lemnades öppet att framdeles föra talan om ersättning för lidande genom förlängd fängelsetid. — De som under liden haft ansvaret för Landskamrerare-tjenstens förvaltning hade äfven varit i ämnet hörde och Advokatfiskalen hade å dem yrkat ansvar; men — 15 — Kongl. Hofrätten förklarade, att den anmärkta försummelsen icke kunde dem till last föras, hvarföre de från ansvar i målet frikändes. Sedan det kommit till Justitie-Ombudsmannens kännedom, att Krigsfiskalen, uti en til!
Från höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottet blifvit remitteradt en af herr Lind af Hageby, C. A., väckt motion, deruti grefve af Ugglas, L, och friherre Toll instämt, innefattande begäran, att då inom fäderneslandet icke funnes möjlighet för unga kavalleriofficerare att erhålla undervisning i manégeridning, Rikets Ständer ville bevilja ett. årligt anslag af 4,000 R:dr till lön åt 2:ne Stallmästare, hvilka borde stationeras, den ene vid Strömsholm, och den andre vid Ottenby stuterier, för att meddela kavalleriofficerare undervisning i ridkonsten. Som statens tillgångar erfordras till fyllande af angelägnare behof, än det nu ifrågavarande, afstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall å berörde motion. 16 Slals-Ulskottets Utlåtande, M 87. d). Undervisningsanstalter för slöjderna 18:o. Uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t behagat, angående detta ämne yttra: att i samma mån, som Sveriges industri, i följd af landets härdare klimat, långa vintrar, aflägsenhet från mera befolkade länder och mindre fullkomnade kommunikationsmedel, befunne sig på en lägre ståndpunkt än flere andra länders, framstode äfven behofvet deraf, att, medelst en väl ordnad teknisk undervisning, dels bereda de inhemska näringsidkarne tillfälle att förvärfva kännedom om naturprodukterna och deras egenskaper, jemte förmånligaste sättet, alt genom inre och yttre förändring bringa dem till afsättliga varor på verldsmarknaden, dels ock underlätta deras bemödanden att genom kunskaper, smak och färdighet vinna en ersättning för de förmåner, naturen i rikare mån tilldelat andra länder.
Om prisdomarne anse att af de i en klass utsatta pris ett eller flere icke böra i denna klass utdelas, kunna dessa pris till en annan klaas öfverflytta8 och der utdelas. For anmälda hundar har kostnadsfri transport till och från utställningen blifvit medgifven å Statens jemvägar. De föreskrifter, hvilka Kungl. Styrelsen för Statens Jernvägstrafik meddelat angående aflemnandet vid jernvägsstationerna och forelandet &amp; jemvägarne af de till utställningen anmälde hundar, komma att tryckas å .baksidan af de faststälda anmälningsblanketterna. Sondagen den 18 Juli 1886 efter kl. 8 e. m. få de utställda húndame afhemtas mot förevisande af aumälningsbevis. Hund, nom ej till kl. 12 middagen den 19 Juli 1886 är afhemtad, återsändes till utställaren på dennes kostnad och risk. Program. Afdelning I. Jagthundar. Stöfvare. Långhåriga Hönshundar. Korthåriga Hönshundar. Vindthundar. Taxar &amp; Fox Ternera. Afdelning II. Ieke jagthundar. Vallhundar. Sällskapshundar. På anmälningsblanketterna skulle angifVas: 1) den klass, till k vilken den anmälda hunden hörde, 2) hans kön, 3) namn och 4) färg, 5) hos hvem han blifvit född och 6) uppfödd, 7) hans ras, 8) hans härkomst både på fädernet och mödernet, 9) hans födelseår och födelsedag, 10) salupriset, om hunden utbjöds till försäljning, och 11) brandförsakrings-värdet, ty Komitén ville gå i författning om de utstälda hun-darnes brandförsäkrande. Slutligen upptogo anmälningsblanketterna en kolumn för » särskilda upplysningar ». Äfven-ledes meddelades, att för utställningen afsedda hundar fingokostnadsfritt forsändas på statens jernvägar, dock under vissa, närmare angifna vilkor; ett bland dem var, att hvaije sändning hundar måste vara åtföljd af en vårdare, hvilken skulle erhålla fri resa * i tredje klassens vagn till och från Stockholm.
DÅ EN K R A F T I G F O L K V I L J A mot kriget och för freden är villkoret för fredssträfvandets framgång, ligger det i öppen dag, att kvinnans inflytande för fredsrörelsen är af högsta vikt, ja, rent af oumbärligt. ' Folkviljans första daning sker på mödrarnas knän ', och o m kvinnorna med hela makten af sitt inflytande såsom mödrar stödja fredens sak, är dess seger därför viss. Med sin medfödda afsky för våldsdåd, sin naturliga medkänsla för allt, som lider, är också kvinnan framför mannen skickad att väcka, vårda och värna fredstanken hos folken. Hon skulle därigenom ock på det värdigaste sätt fullfölja den kulturuppgift, som specielt är hennes, den att göra mildhet, godhet och kärlek till ledande makter inom mänskligheten. : » Med dessa ord inledde fru Emilia Broomé kapitlet om hvad kvinnorna kunna göra för fredssaken i det af pressen återgifna upprop, genom hvilket hon på våren 1897, under instämmande från ett femtiotal kvinnliga meningsfränder — de flesta framstående representanter för ideella sträfvanden — varmt och Denna förening, som står öppen för hvarje oförvitlig kvinna och består af dels aktiva, dels passiva medlemmar — de förra i fråga om sin verksamhet hänvisade till någon af föreningens fyra sektioner: den pedagogiska och den skönlitterära samt pressoch ekonomisektionerna — afser att » främja en internationell folkopinion mot krig och fredlig lösning af mellanfolkliga konflikter ». Lämnande andra samhällsfrågor å sido, vill föreningen sålunda i sin mån » bidraga till det stora internationella kulturarbete, som har till mål att befria mänskligheten från en af dess mest fruktansvärda hemsökelser och en af dess mest tryckande bördor — kriget och den beväpnade freden ». Att föreningen emellertid ingalunda intager någon » försvarsnihilistisk » ståndpunkt, framgår af den punkt i föreningens program, där det heter: » Intill dess sträfvandet efter ett framtida varaktigt fredstillstånd nått sitt syfte, ser föreningen i ett ändamålsenligt försvar ett skydd för den närvarande freden och ett yttersta värn för frihet och själfständighet. » Genom att samverka med fredsbyrån i Bern har Sveriges kvinnliga fredsförening, som under sin korta tillvaro visat sig synnerligen lifskraftig, fått säte och stämma i de årliga världsfredskongresserna.
Kollegii underdåniga förslag till anslagets fördelning finge grundas på regementenas eller korpsernas genom Lönings-direktionerne, enligt fastställd markegång för året, upprättade uträkningar och kalkylerade fördelningar af aflöningstillgångarne, utan afseende derå att dessa tillgångar icke blifvit uppburne eller att lönebeloppen ut - — 305 — fallit, så föreställer Kollegium sig underdånigst, att löneförbättringsmedlen böra kunna utbetalas 3 å 4 månader förr, än nu ägt rum. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts • underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN. S. C. NISSER. A. W. TOTTIE. C. L. Forsberg. Stockholm den 10 December 1861. T. f. Kanslern för Krigsakademien, med Guveruörs-embeteta underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1861 vid Krigs-akademien gjorda anmärkningar. Underdånigste Memorial. Genom nådig remiss anbefalld att afgifva underdånigt utlåtande öfver de anmärkningar rörande Eders Kongl. Maj.ts Krigs-akademi, sorn förekomma uti Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1859, får jag, med remissaktens återställande, endast i underdånighet åberopa hvad Guvernörs-embetet uti närlagde infordrade yttrande uuderdånigst anfört. Stockholm den 19 December 1861. Efter nådigste förordnande: CARL AKRELL. A. Becker. 39- — 306 — Guvcrnörs-cnihctets vid Krigs-akademien underdånig» utlfttfvade, i anledning af de utaf Rikets Ständers Revisorer gjorda anmärkningar, angående namn-, de Akademis sjukhus och gasverk. Underdånigste Memorial.
Betänkande/i• efter $ sä bör den qvantitet Spannemål oell rotfrugter, som dertill åtgår, icke upptagas i sjelfva Columnen utan, efter probabiliteten o ch möjligheten af tillgängliga calculer, utföras bland anmärkningarna. De uppgifter, som erfordras för att med någorlunda säkerhet determinera årsbehofvet, aro visserligen svåra att inhemta, men ingå så hufvudsakeligen uti afsigten med hela Tabellinrättningen, att de ingalunda kunna undvaras. Till deras erhållande gifvas äfven flere sätt och utvägar genom vanlig beräkning af vissa Tunnors åtgång på personalen, efter olika åldrar och olika landssed, intill dess upprepade locala anteckningar kunna gifva en större säkerhet. Dessutom, då den Ziffra, som uttrycker årsbehofvet, en gång är för en gifven Socken funnen, så tarfvar den icke synnerlig förändring, om icke den ringa tillökning eller förminskning, sorn beror af en tilleller aftagande folkmängd. Den fjerde Columnen, brist eller öfverskott, finnes då man drager skörden ifrån årsbehofvet eller tvärtom, samt måste följakteligen uttryckas genom ett vanligt och allmänt kändt Arithmetiskt tecken. De bägge sista Columnerna innehålla medeltalet af de gångbara -priserna, hvilka äro lätt samlade och antecknade. Då på de flesta orter, i brist af nödig tillgång uti Kongl^ Allmänna MagazinsDirections fonder, eller någon annan deremot svarande för landtmannen tillgänglig inrättning, höst-priserna merandels äro mer eller mindre understigande Besv. och Ekon. Utsk. Betänkandcn. 641 elem, sorn frampå året visa sig; så synes mig, att anförandet af fjolår-priset vid den tid, då spannemål vanligt uppgår till sin medelhöjd, vore för ämnet upplysande. Enär Tabellen construeras med den nu föreslagna korthet, så blifver både på sidorna och nedanföre tillräckligt rum för anmärkningar uti Text.
Af potatis odlas mest i Olands norra distrikt med 8 proc., minst i Ulleråkers distrikt med 2 proc., samt deremellan: öfver medium (3,6 proc.) i Olands södra, Elfkarleby, Bälinge och Norunda samt Bro och Håbo; under medium i Asunda, Lagunda och Hagunda, Tierps, Trögds samt Waksala och Rasbo. I afseende på förhållandet med »andra rotfrukter» samt »lin och hampa», hvilka samtlige föga odlas inom länet, hänvisas till tabellen. Vidkommande det årliga behofvet till utsäde inom länet uppgår detta, med antagande å ena sidan af de i tabellen förekommande besådda arealer och å den andra af det förut angifna medelutsädet per tunnland: af hvete, å 23,50 kappar per tunnland, till 4,258 tunnor, » råg, å 27 » » » , » 28,150 » » korn, å 32,50 » » » , » 27,247 » » hafre, ä 39,25 » » » , » 9,950 » » blandsäd, å 36,25 » » » , » 6,888 » » ärter, å 26,50 » » » , » 2,654 M 79,147 tunnor, samt af potatis, å 7,25 tunnor, 45,305 » 8 Upsala län. Skördebelopp. Spanmålsförbrukning. Handelspriser. Skörden, uppskattad i korntal af utsädet och med afdrag af detta under åren 1856—1860, har utfallit på sätt tab. N:o 2 utvisar. Den årliga förbrukningen af spanmål och potatis uppgifves i vissa hänseenden temligen olika från olika trakter af länet: af. hvete från 8 till 2 kappar på person; af råg från 2 tunnor till 11 tunna; af korn från 2 tunnor till 8 kappar; af ärter från 8 kappar till 2 kappar; af potatis från 4 tunnor till 2 tunnor, allt på person.
Enär utskotten anse blotta innehafvandet af sådan bränvinsbrännings-redskap, som i afseende på konstruktion och redskapsdelars proportionella storlek afviker från hvad i 12 eller 13 § är föreskrifvet, ej böra med ansvar beläggas, hafva från 38 § citationen af nämnde §§, äfvensom orden: ”med undantag, på grund af 16 §, af hvad om hattens rymd bestämmes” blifvit uteslutna; hvarjemte utskotten ansett 23 och 24 §§ icke böra bär åberopas, enär, på sätt vid 26 § redan är anmärkt, någon skyldighet att bränvinsbrännings-redskap till försegling anmäla ej eger runi uti något af de fall, som i dessa §§ afses. I 41 §, hvilken innehåller, att om någon, som till bränvinsbränning eljest berättigad är, tillverkar bränvin å sönoch beigedagar, Iian skall böta, utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, serskildt 3 R:dr 16 sk., om han är berättigad lill bränvinsbränning i första eller andra klassen, och 10 R:dr, om han anmält sig till bränvinsbränning i någon af de öfriga klasserna, hafva Utskotten ansett det näst efter orden ”rörande sabbatsbrott stadgar” böra tilläggas: för hvarje gång sadan förbrytelse sker, på det att icke den, som genom fortsatt bränvinsbränning under flera beigedagar vanhelgar sabbaten, må kunna med eli Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 11 enda och enkelt bötesbelopp umgälda sina förbrytelser och sålunda lättare finna sin uträkning att förbudet öfverträda.
Naj:t torde i ljäder täekas indetnta kikets näst sammanträdande 8tänllers undsidäniAa yttrande, 7V:o 3 Dä ^enncl as Ilva,i 8lat8-6onlc»'el. 8älun,la ansols, i,ae Kon^l. Najtt ie!<e kunnil, 8l<äl, all elen as Naimo 8la,l8 äi,l8le ^joecla unileeilani^a ani,allan om äiligl^ uniieeslölt as allmänna meclel lo,' 8larien8 salli^väial, eli sr om eälti>;!>el att soe ,Ien8amma använ,la <1e inom 8larisn fallan,le Dana-aes, i l>'ä,lee lailalla, men vill, ela Ii!Iiöl8 8länliee, s)ä 8ätt 8u!ian!leim6 älleeojlal, lillsoeene incil^isvil. använ,Ian,iet ak elililia me,lel till soiUllon s,ie lis oelee, inom livil I<a 8aclana »ek fallit, lii kels 8länelee i lXäelee ki),-e8lä, att tili Naimo 8lacl8Dalli^-a, l)et.8-in> ättnin-^ ofverl,la Lionel. Naj:ls oell Leovans räll Ull <kel ileesläcies esler alli,ine ^.ilaelalialäen Dufve Dee880N8 jemväl alli,Ina enlig, Duna 8o^Ina Dnrlei 8,iollee, salina Dana-aes as <)/jo lille l-aneo.
Der slå nemligen blott PröfningsCommitleer nämnde, då det synes mig böra vara både Taxeringsoch PröfningsCommitteer, hvilka från förklaringars afgifvande skola befrias, enär det egentligen äro TaxeringsCommitte^rne, sorn förrätta taxeringarne, och PröfniugsCommitteerne, som afgöra dit inkommande klagomål. D e ti bo. Augusti f. m. 2or Jag tror följaktligen, att TaxeringsCommitleerne framför allt böra tillgodonjuta denna befrielse, men att det är rättast att sådant håde deni och PröfningsCömmitteerne förunnas. Grefve SpenSj Carl GustafDå ärendet sista gången förevar, sökte jag försvara den Motion jag väckt om inrättandet af en RikspröfningsCommitte', och hvilken afhandlas i en del af detta Betänkande, men enär ingen då understödde mig, och jag äfven nu står ensam, skulle jag göra orätt, om jag vid ett sådant förhållande yrkade proposition å mitt förslag. Kanske skola just de debatter, som i alla RiksStånden uppstått öfver de tankar jag i ämnet framkastat, i en framtid visa, att en annan Central-authorithet behöfves i Bevillningsmål, än det anmärkande EmbetsVerket. Man tyckes nu icke vilja finna, att KammarRättcn både gifvit och mäst gifva förklaringar öfver BevillningsFörordningen; man tyckes icke vilja se det olämpliga af att uppdraga en sådan befattning åt ett Administratift Verk. Herr von Hohenhausen: Jag anhåller vördsamt om tillgift för discussionens ytterligare förlängande, med några få ord till svar'på Herr af Billberghs sista anförande. Till den värde Ledamotens eget bepröfvande hemställer jag: t:o Om någon Authoritet i verlden, om Gud sjelf kan göra 6 lika med 8? Om ett egendomsvärde, beräknadt efter 8 R:drs B:co pris på sädrtunnan, ej Blifver för högtdå nämnde pris faller till 6? 3:o Om ej 1824 års BevillningsFörordning medgifver nedsättning till 10 procent af för högt uppskattadt hemmansvärde?
Af Herr Professoren Doctor Bexell: ”Såsom Ledamot äfven i sista Riksdags Lag-Utskott, delade jag icke dåvarande Utskotts åsigter uti frågan om Lagmans-Rätternes indragning.; och då jag äfven nu vid samina frågas behandling tillhört Utskottets minoritet, får jag mig emot Betänkandet reservera. Uti grunderne för min reservation förenar jag mig med Friherre Staél von Holstein. Af Riksdagsfullmägligen Lars Hansson ifrån Götheborgs och Bohus Län; ”Emot Häglof!. Lag-Utskottets lättade beslut, rörande Lagmansoch Kämners-Rätternes indragning, reserverar jag mig af följande skäl: Då jag af egen erfarenhet är öfvertygad om ett annat förhållande än det, sorn i Utskottet gjort sig gällande, kan jag icke dela Utskottets åsigter i denna del. Man vill påstå, att Lagmans-Rälternes indragning skulle medföra dels besparing i Statsutgifterne och dels befordra Rätlegångssakerpes snarare slut, men för mig visar sig ett alldeles motsatt förhållande i öppen dag. Det lär väl icke kunna bestridas mig, att det kostar en rättsökande vida mera, att fullfölja en sak i Hof-Rätten, än vid Lagmans-Rätten; det lär väl heller icke kunna bestridas, att åtminstone 4/5:delar af de ifrån Härads-Rätterne till Lagmans-Rätterne vädjade mål blifva der afgjorde. Af Justitiae-Ombudsmannens berättelse för år 183 r kan inbemtas, att de år i83o från Härads-Rätterne lill Lagmans-Rätterne vädjade mål utgjorde 4,476, men att endast 860 kommit genom vad till Hof-Rätterne. Alltså och då det nu är allmänt kändt, att man ej vanligtvis kan påräkna slut vid Hof-Rätterne i ett tvistemål på kortare tid än 1 1 fi till och med 2 år, ja egen erfarenhet har visat, att ofta det tredje kommit i fråga; så hemställer jag till hvars och ens bedömande, om af Lagmans-Rätternes indragning någon förkortad rättegångstid är alt förvänta.
En annan ej mindre utmärkt bland Whigpartiets iordkanslerer, lord Brougham, har i parlamentet yttrat: »Låt allt hvad gäldenären eger blifva taget och ijvarhållet från honom utan skonsmål, till dess alla hans borgenärer erhållit betalning eller godtgörelse; men låt hans person endast blifva tagen, när han döljer sina tillgångar eller förtjenar straff för bedrägligt förfarande». En af Englands Den 19 November. 101 förnämsta statsekonomer, M’Culloch skrifver derom: »För att tillförsäkra kreditens fördelar åt allmänheten utan de ofantliga missbruk, som härleda sig från kreditens missbruk, är af yttersta vigt; och få medel, tro vi, skulle så mycket bidraga dertill, som att borttaga från borgenärer rättigheten att bysätta gäldenärer;» och vidare: »Bysättnings-lagen är i sjelfva verket icke fördelaktig för andra än skälmar och bedragare (knaves and swindlers, kanske rättare återgifvet med procentare och industri-riddare) jemte den sämsta klassen af advokater.» »Om bysättningen afskaflädes, skulle kredit endast lemnäs dem, som förtjena det; ty i allmänhet skulle köpmannen, om han ej hade annat att lita på än sitt eget omdöme, ej lemna kredit till den, om hvars karakter och ställning han egde fullständig kännedom.» Afven här i landet torde det vara bekant huru en särskild industri uppstått, som hufvudsakligen drifver sin rörelse med sådane låntagare, som icke hafva något annat att sätta i pant än sin framtid och sina förhoppningar derom att deras fäder, bröder eller vänner icke skola tillåta att de komma på gäldstugan. För denna industris förintande tror jag det vore väl, om bysättningstvånget afskaffades. Bysättningen här föranleder dessutom till sädane förföljelser att man knappast kan göra sig en föreställning derom. Fastän jag redan var öfvertygad om bvsättningens orättvisa och bedröfliga följder, hade jag dock aldrig tänkt mig att den skulle så kunna missbrukas, som jag såg under en af mina embetsresor i somras.
Den 11 Januarii e. m. N:o 176. Rörande väckt fråga om undersökning, huruvida Bränvin, tillverkadt af Potatoes och med Konstbränneri-redskap, vore, mer än annat Bränvin, af skadlig egenskap. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till io Förmiddagen. Öppnades Högloflige Ridderskapets och Adelns Herrar Electorers Lista lill Val af en Ledamot i StatsUtskoltet efter N:o 687. Herr von Post, Adolph Ludvig; en Ledamot i BevillningsUtskottet efter N:o 1867. Herr Stenfelt; Fullmägtig Grefve von Rosen, Axel; samt tre Ledamöter i Allmänna Besvärsoch EknnomiXJtskottet efter N:o 2i34* Herr Printzsköld; Fullmägtig Ilr Lagerheim, Gustaf; Den a5 J a n 11 a r i i f. m. N:o 2236. Herr af Schmidt, Georg Lars; och N:o 2248. Herr af Forsell, Carl; Och hefunnos dertill hafva blifvit ut' sedde: i StatsUtskottet: N:o 814. Herr Gyllenhaal, Lars Herman; i BevillningsUtskottet: N:o 22i4- Herr Haak; Fullmägtig Grefve von Rosen, Axel; i Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : N:o 1949* Herr Kjörning; Fullmägtig Herr Bruncrona, JNils; N:o 2220. Herr af Ekenstam, Israel; och N:o 2255. Herr af Pontin, Magnus Marlin. Föredrogs S nyo och bifölls StatsUtskottets den 14 sistlidne December under N:o 35p afgifne, och den 20 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch RiksgäldsVerkens Räkenskaper och Förvaltning.