Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hiertas berörda motion nu ej böra till särskild åtgärd föranleda. 14 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. I afseende på skriföfningarna inom skolan har Herr Sommelius föreslagit, ”att på klassiska linien sådana öfningar skola företagas endast ij modersspråket och latin, i de andra språken blott talöfningar och extemporalier, samt att på reala linien skriföfningar likaledes må ega rum endast i modersmålet och etl främmande språk efter eget val, och i de 2:ne andra språken endast talöfningar.” Enligt den vid nu gällande iäroverks-stadga såsom bilaga logade ”fördelning af läroämnena på särskilda klasser,” förekomma hemskrifningar icke förr än i 5:te klassen. Utom i latinet och modersmålet har nämnda stadga för klassiska linien ej bibehållit andra hemskrifningar än på fransyska språket, och det i 7:de klassen Hena. På real-linien åter förekommer i ingen af klasserna hemskrilning på mer än ett främmande språk. Det torde vara klart, alt all språkundervisning bör gå ut på att lära eleven både att förstå ett språk och att bruka det i tal och skrift. Och då hvarken iäroverks-siadgans ofvan antydda bestämmelser kunna anses fordra för mycken hemskrifning, eller det kan vara skål att under lärotimmarne i skolan förmena iärarne att i sin undervisnings-method använda skriföfningar, kan Utskottet ej förorda bifall till Herr Sommelii i berörda hänseende framställda förslag. 1 sammanhang härmed torde det vara i sin ordning att omnämna de motioner, som åsyfta en förändrad method vid undervisningen och att förekomma lärjungarnes öfveransträngning.
På grund af en sådan åsigt yrkade jag jemväl, då Proposm om statistiska centralbyrån var före, att icke något specialförslag skulle upprättas, utan att medlen måtte ställas till K. M:ts disposition, på det de måtte på lämpligaste sätt fördelas. Hade R. o. Ad. då bifallit mitt förslag, hade ej R. St:r blifvit nödsakade att nu vid denna riksdag, sedan embetsverket kommit till verkställighet, frångå sitt då fattade beslut. Då jag nu fortfarande är af denna åsigt, kan jag icke annat än yrka bifall till Htsk:ts förslag. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: Med anledn. af Hr Printzenskölds yttrande får jag fästa uppmärksamheten på, att längre fram, på sid. 8 af Bet:det, är statistiska byrån blifven undantagen från de embetsverk, hvilkas uppförande på ordinarie stat är äskad. Då skälen till denna organisation för öfrigt äro i statsrådsprot. angifne och dessutom finnas i Bet:det, inskränker jag mig till att anhålla om bifall till Utsk:ts förslag. Don 26 Maj e. m. Erih. Åkerhjelm: Med anledn. af en talares yttrande att han vöre oviss huruvida Sekreteraren vid statistiska centralbyrån voro antagen under förutsättning att erhålla en viss bestämd lön af 4,000 rdr för en viss tjenst, så får jag upplysa att, såsom det synes af statsrådsprot., har Chefen för nämnde byrå i underd. mern. den 10:de Juni 1858 hos K. M:t föreslagit ”att de Nåd. förordnanden för byråns 3:ne tjenstemän icke måtte erhålla lydelse på viss tjenst, och i närmaste sammanhang dermed att hela den summa, som å riksstaten blifvit för dessa tjenstemän uppförd, måtte dem emellan delas till lika belopp hvardera”, och hvilken underd. framställning genom K. Br. gillades. Således har han verkligen icke tillträdt tjensten under förutsättning af någon viss bestämd lön. I öfrigt ber jag få anföra de skäl, som Chefen för centralbyrån framställt och som synas mig ganska välgrundade för den organisationsplan, som är föreslagen och K. M:t sedermera framställt till R.
Christianstads Län Malmöhus Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes Wermlands Westmanlands Kopparbergs Jemtlands Westerbottens Norrbottens Reseoch Tractaments-Penningar Tillkommer, Länsmännens Betänkandet löneförhöjning enligt 3:dje Hufvud-Titeln: Ofver-Commendants-Expeditionen i Stockholm Cavallenoch Artilleri-hästars Remontering, m. 111 Försvarsverket i allmänhet Värfningsoch Recapitulations-Penningar . Durchmarche-kostuader Oförutsedde Utgifter Tillkommer, enligt Betänkandet N:o 52, Ersättning för Mötes-Passevolancen D:o enligt Betänkandet N:o 64, Ersättning för Rotevacance-afgiften i:de Hufvud-Titeln: Lotsoch Fyrings-Staternc Tillkommer, enligt Betänkandet N:o 64, Ersättning för Rotevacance-afgiften . Förhö jning i beräkningen af Lots-Verkets pa Båltoch Lots-Inkomsteus belopp grundade anslag . 5:te Hufvud-Titeln: Vitterhets-Akademien Kongl. Bibliotheket Kongl. Musceum Naturhistoriska Riks-Musaeum 6:te Hufvud-Titeln: Wadstena Krigsmanshus-Cassa Amiralitets-Krigsmans-Cassan Hospitalers och Lazaretters underhall Miusknin r örut utgående af Öfverskotten å Statsverkets Inkomster. Förut utgående af annan fond eller UtgiftsTitel. Motsvarad af hö gre Inkomst beriikninsr.
Jag önskar visst för min del administrativa åtgärdernas allmängörande, mea det är något 590 Den i 8 Juni. annat, än att, i en Journal, med autorileten af allmänt ombud, fästa Styrelsens uppmärksamhet på hvad Nationen åstundar med hänseende till föremål af allmänt och nationelt interesse, samt hvad mera detta förslag innehåller. Hvarje S(ats-Expedition« åtgärder skulle utgöra föremålet för en så kallad ståendt artikel i denna journal. Jag förstår ej hvad som menas med uttrycket: StatsExpeditionernas åtgärder, Efter min mening sträcka sig StatsExpeditionernas åtgärder ej längre än till utfärdandet af Kongl. Majers beslut. Det blefve således dessa, som skulle framställas i de stående artiklarna, och till behandlande öfvedemnas, som orden lyda, åt utgifvarens egen urskilning. Dét vore lyckligare för saken, och förmonligare för samhällsordningen, om utgifvarens upplysning finge begagnas, innan, men icke sedan, de administrativa åtgärderna erhållit egenskapen af verkställande magtens beslut Jag tillägger allenast, att då redan en StatsExpeditiors åtgärder gifva tillräcklig sysselsättning för tankeförmågan och verkställighetens besörjande, skulie säkert den fullkomliga omfattning af dem alla, som utgör enda vilkoret för denna Journals möjliga nytta, mellan hvilken och dess stora skadlighet icke gifves någon medelväg, iordra sä omfattande egenskaper, att det må vara tillåtet fråga: livar finnes hos en enda person, denna grad af upplysning, visdom pch erfarenhet? ja, jag går * Den 28 Juni. 591 ännu längre, jag frågar: hos hvem finnes förmätenhet nog att ens tro sig äga dem? För öfrigt vet jag ej, om verkställigheten af ett sådant förslag vore förenlig med Rikets Grundlagar, och jag tviflar högligen derpå, till dess man öfvertygar mig motsatsen. Som jag icke haft rådrum taga tillräcklig ' kännedom om det Särskildta Utskottets afgifna Betänkande, bör jag slutligen, i afseende derå allenast tillkännagifva, att, så vidt Högloll. Utskottet antagit Herr Ordförandens grunder och framställning för sina egna, gäller naturligtvis äfven för den delen tillämpning af dc erinringar jag tillåtit mig att i allmänhet göra.
$Det tillhör öfmer^Étätbällaren eller .Kongl. ffftaj:t* S3efallning*bafmanbe, aft i bege fall, inom mig forelagbtib, it* forbra 0$ mib £anblingarne till .Kongl. dammar. Jätten bifoga ben ©Fattffplbige* förvaring, §. 148. Kongl. Kammar-Diätfen dr ofmer<>DomfioI i alla frdgor, fora ängd tillämpningen af benna görfattning, i onfeenbe till merFfidlligbet 0dj pdföljb, bd ndgon i bege fall mill öfmerflaga Konungen* S3efallning*' bafmanbe* beflut. S»49- Utom fjmab fjär ofmanfore f?abgat>t dr, ffall Kongl. Kammar,9?äf# ten enbafi tillfomma: 1:0. att i £a£ering*mdl pröfma infomne 25efmär af Kronan* om* 6ub eller ffattjfplbig, otf; i anlebning beraf mebbela ben rdttelfe, bmar* till jfäl fan förefinna*. 2:0. att mäcfa pcb i behörig orbning pröfma anmdrfningar, forn äfpfta rdttelfe i gaffigbet&märbering, bel* om inom nägot
Ständer, i likhet med håda sammansatta Utskott'-ns afgifne tillstyrkande, skulle finna skäl att besluta ett ytterligare understöd för Götha Cati als fullbordande, lärer Banken, så vidt, enligt hvad Höglofl. Stats Utskottet anmält, någon annan utväg icke finnes, ej kunna undandraga sig, att af de i ofvannämnde Memorial i öfrigt uppgifna, och egentligen genom Nationens sammanskott uppkommande tillgångar, biträda med den ibland de alternativt framställda summor, 550,000 eller 300,000 R:dr årligen , sorn Riksens Ständer efter föregången pröfning anse kunna uppjylla hvad aj Holaget skäligen han väntas , utan att för mycket medtaga Rikets krafter och leda till vada för dess fnanciella ställning. Nämnde biträde torde, emot säkerhet af Riksens Höglofl. Ständers garantie, kunna rentefritt få begagnas under de föreslagna Byggnads-åren: ocji frågan om rerite-beräkningen efter berörde tid, äfvensom sättet för återbetalningen , fä ankomma på blifvande Riksens Ständers pröfning. Hvad åter angår bestämmandet af tiden, under hvilken ett sådant biträde årligen må utbekommas, kan Banco-Utskottet för dess del, enligt grunderna for dess ofvan åberopade Betänkande, icke på Bankens vägnar ingå uti något åtagande lör längre tid , än till och med år 1820, dä nästa Lagtima Riksdag irrtraffar; hvarvid Riksens Höglofl. Ständer blifva i tillfälle att Den 17 Juli. att härom vidare förordnar och får Utskottet således vördsamt hemställa, att i händelse Riksens Stander nu skulle finna skäl att bifalla det alternativ, hvarigenom biträ ets fortfarande på tio år föreslås, det må till blifvande Ständer öfverletnnas att bestämma , hvarifrån samma biträde efter år 18ao ma utgå.
» Ar fröken aldrig rädd för den der bytingen? » » Rädd för min lilla pojke? » frågade hon, och såg på honom med sina stora, förundrade ögon. » Ja, se på mig, fröken, jag menar allvar. E n d a s t en sida a f p a p p e r e t b ö r lek icke för mycket med er lilla viin, det är en farlig lek. » Hon reste sig häftigt upp. » Nu är jag uthvilad; vill ni icke fortsätta valsen, herr predikant? » Det låg något i hennes röst, som kom honom att tystna. De träffades ofta denna vinter, mest i hennes hem, der han nästan blifvit som » barn i huset ». Nu satt hon ej längre ensam, oförstådd — han, som var så olik alla andra., höll henne sällskap. Det var något underligt, lockande, att sitta bredvid honom på den lilla hörnsoffan i den skumma salongen, upplyst endast af det flammande skenet från gaslyktorna der utanför, och tala om allt, som tyngde hennes unga hjcrta! Och när bjellerklangen på gatan ljöd öfver deras röster, tego de långa stunder. Hennes blick irrade bort till gossen der i vrån, han log sä skälmskt mot henne; se ' n såg hon på honom, som salt och lekte med hennes ena hand, och båda skrattade. Hennes fader, som varit sjuk endast några dagar, dog helt plötsligt. I den första sorgen glömde hon allt för att trösta modern och sina tre små syskon, men hon sjelf hade också behöft tröst. Han, som bort vara det, var försvunnen som genom ett trollslag, och hon var för stolt att ens fråga efter honom. I hemmet stäldes allt upp och ned. De granna taflorna lyftes ned, möblerna flyttades midt fram på golfvet, och främmande karlar kommo och gingo i de stora rummen och satte nummer på hvar sak. Det fina, dyrbara boet skulle gä under klubban för att betala skulderna. Allt? Ja, allt! Hennes pojke också, han, som ännu log emot henne, ett minne från hennes lyckas da ' r. Hon lutade sitt brännheta hufvud mot hans kalla, hårda kind, der kändes svalt och lugnt. » Vill fröken vara god och maka sig, » — och en sträf, valkig hand klistrade dit en nummerlapp.
Dess sanetion å större delen af de af Riksens Ständer antagne förändringar i Grund Lagarne, samt upgifter af skälen hvarföre Hans M: ej godkänt en del. (bilägges)5 I anledning af det i PresteStåndet gjorda förslag om tillägg i 5. §. Tryckfrihets lagen af ordet åtalade i bestämmelsen af jurys befattning, beslöt Utskottet at til Riksens Ständer skulle anmälas et förslag til en sådan ändring, för at efter föreskriften i 56 §. R. F. behandlas. I följe af den af Kgl. Maj :t vid sanctioneringen af de förändrade Grundlags paragrapherna gjorde anmärkning rörande en upkommen stridighet mellan den 42. § och den 94. §. R. F. beslöt Utskottet, at som detta upkommit derigenom, at man vid den af Ständerna anbefallda jämnkningen mellan af hvarandra beroende §.§. ej märkt detta förhållande, kunde en ändring i 94 §. i följe af 1 Utdraget dat. den 17 juli. Ståndet fann »för godt bifalla icke allenast att en sådan décharge må meddelas utan ock hvad Utskottet för öfrigt hemstält oell tillstyrkt». 2 Utdraget dat. den 17 juli. Ståndet biföll utskottets berörda memorial av den 13 juli. 3 Utdraget dat. den 17 juli. Ståndet utskottets mern. av den 12 juli. 4 Utdraget dat. den 17 juli. Det är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 991. Protokollsutdraget innehåller därjämte meddelande om en konflikt mellan ståndet och lantmarskalken. Yrkande framställdes, att konstitutionsutskottet skulle åläggas att inkomma med upplysning i berörda fråga. Sedan lantmarskalken förklarat sig icke kunna göra'proposition om sådan remiss men yrkandet vidhållits, hade lantmarskalken förklarat överläggningen vilande jämlikt R.O. § 55. varpå målet blev förvisat till konstitutionsutskottet. som därom skulle skyndsamt utlåta sig.
För servispersedlars underhåll, från inqvarteringsanslaget för Stockholms garnison 1,308 För sappörkompaniets inqvartering, från samma anslag 720 Till underhåll af kompaniets kasern-lägenheter och krigsbrygge-förrådets byggnader, utöfver tillgångarne af kompaniets inqvarteringsmedel . — - 1,600 - 3,628 — Till kompaniets öfuiugar. Lega för hästar (af Rikets Ständer anvisadt med halfva beloppet af det Kongl. Maj:t äskat, inbegripet i det allmänna anslaget för artilleriets hästar) — 3,000 Skoning och medikamentspenningar för hästar (af Rikets Ständer anvisadt med halfva beloppet af det Kongl. Majit äskat, inbegripet i det allmänna anslaget lör artilleriets hästar) — 64 00 Furagering för hästar (af Rikets Ständer anvisadt med halfva beloppet af det Kongl. Majit äskat, inbegripet i det allmänna anslaget för artilleriets hästar) 1,618180 4,682 80 Hela årliga, nu utgående kostnaden för Sappör-kompaniets aflöning, underhåll, nqvartering och hästar Rdr Rmt 44,124 45 189 Bil. B. Förslag till uppsättning af ett kompani pontonnierer, (utom de t vänn c nn redan befintliga) af 120 man värfvad trupp, med nödigt bataljonsbefäl, samt uträkning å kostnaden bärlör. 1) årlig kostnad: Staben. 1 Löjtnant af andra klass, Adjutant, lön å Ingeniör-corpsens föreslagna nya stat 1 Under-konduktör af första klass, Bataljons-adjutant och Väbel, » » . i Hästläkare för pontonnier-bataljonen, arvode Kompani-staten.
Bifölls. 27:de punkten, spanmåls-upphandling och bageri-kostnad. Återremitterades. 28:de punkten, Vedoch Ljuspenningar för Fästningsoch Garnizons-orter. Återremitterades. Bi föllos. 35:te punkten, förklarades icke erfordra något beslut. 3Ci:te och 37:de punk terne. Bi föl lös. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ånyo föredrogs ej, mindre Lag-Utskottets Utlåtande Nfo 2, i anledning af verkställd granskning utaf Rikets Ständers Justitiae-Ombuds»nans afgifna embels-berättelser och allmänna redogörelse, äfvensom af hans. 2.58 Vrot. ZJidr. d. 5 Maj 184.0■ embetsdiarier och registratur, för den tid, som sedan sista Riksdag förflutit; än ock samma Utskotts Utlåtande N:o 36, i anledning af de anmärkningar, som vid förstnämnda Utlåtande blifvit gjorda; fann Ridderskapet och Adela för godt att gilla Lag-Utskottets Utlåtande N:o 2, i hvad angår det sätt, hvarpå Justi tias-Ombudsmannen motsvarat och fullgjort det vigtiga förtroende, Rikets Ständer honom lemnat, men i allt öfrigt endast lägga Utskottets Utlåtande till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Kongl. Maj:ts denna dag ankomne Nådiga svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängande; gifvet Stockholms Slott den 4 Maj 1840, fann Ridderskapet och A deln detsamma icke fordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, att ett af Herr von Röökj Gustafa denna dag afgifvet, yttrande borde åtiölja åtefremissen af Stats-Utskottets på förmiddagen återremitterade Utlåtande N:o 40, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens 2:dra Hufvud-Titel.
Då de i allmän lag och serskilda författningar spridda stadganden i afseende å säkerhet för förlag, som gifves till bergsoch brukshandleringar, Lag-Vtskottets Betänkande , N:o 26. 3 fabriker, handtverk eller hafsfiskerier, skola befinnas dels ofullständiga och icke nog allmänna, dels ock, ehuru afseende likartade förhållanden, icke sins emellan öfverensstämmande eller lämpade efter de för inteckningar i fast egendom gällande föreskrifter, och då det således syntes vara af vigt, att ändamålsenligare och å dylika aftal, så vidt ske kan, utan åtskillnad tillämplige lagbud meddelas och i en enda författning sammanföras, har Kongl. Maj:t, efter Statsrådets och Högsta Domstolens hörande, uti en till Rikets Ständer allåten nådig proposition, till antagande framställt ett så lydande förslag: ”Med upphäfvande af hvad om förlagslån och fclrlagsfordringars intecknande och betalningsrätt nu är genom serskilda författningar stadgadt, samt med ändring af handelsbalk ens ty kap. y § sista punkten, dels så vidt förlags fordran derigenom tillerkännes förmånsrätt utan inteckning, dels ock hvad angår den fråga, uti hvilket gods förmånsrätten skall gälla, varder förordnadt som följer: § ^ G ifver någon förlag i penningar eller varor att anlägga eller drif va bergsbruk, fabrik, verkstad eller annan inrättning till beredande eller förädling af råa ämnen, ege förlagsman låta förlaget intecknas, på landet hos Häradsrätt och i stad hos Rådstufvurätt, inom hvars domvärjo bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen arilägges eller finnes; och njute sedan, i den ordning, sista punkten af y $ i iy kap. handelsbalken bestämmer, förmånsrätt i det, som tillverkadt är, samt i de för tillverkningen nödiga råa ämnen, i fordringar hos arbetare eller andra för sådana förskott i penningar eller varor, som till brukets, fabrikens, verkstadens eller inrättningens drift lemnade blifvit, så ock i all den lösegendom, vare sig redskap, dragare eller annat, sorn till bruket, fabriken, verkstaden eller inrättningen hörer.
I denna sak vore nemligen ådagalagdt, att Wilhelmina Lindgren vid besök å Torps säteri, samma dag häktningen skedde, af den i köket med matlagning sysselsatta pigan begärt och erhållit en pannkaka, hvarjemte ett vittne intygat, att Wilhelmina Lindgren och hennes moder samma dag hos vittnet, som jemväl bodde vid Torp, begärt ett stycke bröd. Det vore äfvenledes en sanning, att Wilhelmina Lindgren, såsom frisk och arbetsför, ej kunde antagas vara en person, som på fattigvård ägde anspråk och således deruti hade en ursäkt för betlandet. I följd häraf kunde jag icke förneka, att Länsmannen Berggren, med stöd af lagens bokstaf, varit berättigad att anse Wilhelmina Lindgren, lika med en försvarslös person, på den grund att hon betlat; meo deremot trodde jag det kunna i fråga sättas, huruvida han handlade, i enlighet med lagens anda, då han, utan att klagan veterligen var förd öfver den i fråga varande personens fallenhet att allmänheten med betlande besvära, utan att någon misstanka för brott emot samma person förefanns, och utan att lindrigare medel, såsom varning för betlandet, eller återförvisning till hemorten m. m. försöktes, genast, och för en enstaka förseelse tillgrep den strängaste åtgärd, som honom tillkom. Derefter fästade jag mig vid sednare delen af Häradsrättens ofvananförda utslag, att det icke kunde anses ådagalagdt, att Berggren till Wilhelmina Lindgrens fängslande användt strängare medel, än som till hennes förvarande under forslingen till häktet varit af nöden eller att han henne slagit eller i öfrigt misshandlat. Härvid erinrade jag, att i gällande Instruktion för Fånggevaldiger lemnäs den allmänna föreskrift, att »fånge skall behandlas med all den foglighet, som med bevakningens säkerhet står att förena»; att det väl om Wilhelmina Lindgren vore uppgifvet, att hon skulle hafva varit våldsam, men att denna uppgift icke funnes någon mån bestyrkt. Hennes våldsamhet skulle dessutom varit riktad endast på att jösgöra sig och rymma. Till förekommande deraf tycktes fjettrande af den fångnas ben hafva varit tillräckligt, helst då en kraftfull man bevakade en qvinna, hvilken, enligt hvad upplyst vore, befann sig i långt framskridet hafvande tillstånd
St, redan beslutat, att sådana hypotheksföreningar, sorn äro organiserade enligt stadgade hufvudgrunder, skola erhålla omförmälda garanti, vill jag, ställande mig detta beslut till efterrättelse, icke söka att få strängare hufvudgrunder för desamma fastställda, än dem Utsk. föreslagit. Det af Hr Rosenblad nu yttrade misstroende till StatsUtskfs i detta afseende afgifna förslag och förtroende till tidningarnas deröfver meddelade utlåtande båticke kunnat undgå att väcka min förundran, enär jag erinrar mig, hurusom samme värde talare, vid flera tillfällen, förklarat sig fasta föga afseende vid den periodiska pressens opinionsyttringar. Ehuru jag i allmänhet icke hyser så ofördelaktiga tankar om våra tidningar sorn Hr R-osenblad, måste jag, hvad förevar, fråga beträffar, dock förklara, att jag verkligen anser StatsUtskts utlåt, förtjena mera förtroende än den åberopade tidningsartikeln. För öfrigt får jag til - 3io Den jj A p r il c. ra. lägga, att genom ogillandet af Utsk:s förslag i denna punkt och instämmande uti BondeSt:s beslut skulle, enligt min åsigt, den princip, som legat till grund för hela det ronde förevar, ämne af Utsk. afgifna förslag komma alt rubbas. I sådant fall kan jag icke heller inse, hvartill detta ärendes remitterande till StatsUtsk. och det af Utsk. på detsammas utredande nedlagda arbete egentligen tjenat. Jag tillstyrker, alt R. o. Ad., i likhet med PresleSt., mätte bifalla 5:te och 6:te punkterna i Utsk:s utlåt. Frih. af Nordin: Att det bidrag, Riksg.cont. skall lemna, icke är det hufvudsakliga, visar sig deraf, att i en följande punkt säges, att detta bidrag icke får öfverstiga T’5; men jag erkänner riktigheten af den anmärka., Hr v.
Förordningar så tillräckligen utdelas, att hvarje Kyrka kan förses med Ett Exemplar, som derstädes blifver qvarliggande; dels att Presten skall dem registrera, sammanbinda och förvara , samt till efterträdaren i Syslan aflemna, så att de alltid må vara på stället att tillgå; hvarigenom ändamålet med motionen i denna del redan är uppfyldt; så har Utskottet ansett något vidare utlåtande härutinnan icke erfordras. Detta tillika med Ledamöternes af Hederv. BondeStåndet särskilda tanka, hemstålles dock vördsammeligen Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning. Stockholm den 14 April 1823. Lagutskottets Betänkandeit. 133 Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. St cinders Lagutskott den 14 April 1823. S. D. Föredrogos Herr Grefve H. Wachtmeister af Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterade Memorial, angående förändradt sätt för allmänna Författningars kungörandej samt Herr Prosten Forssander i samma ämne afgifne Memorial, hvilket HögV. PresteStåndet remitterat. Öfver desse Memorialer beslöt Utskottet det utlåtande, som innefattas i Betänkandet N:o 38; hvaremot Ledamöterne af Hederv. BondeStåndet sig reserverade, med förklarande, det de icke ansågo annat sätt för Författningarnes kungörande, än det hitintills brukliga , erfordas. Ut supra. Ex Protocollo Joh. Jac. Kleman. Ankom d. 7 Maji 182g* Betänkande, i anledning af RiksdagsFulhnågtigarne Anders Hanssons och Eric Janssons, från Upsala Lån, Memorialer, angående ändring uti nide Cap. 2 §. RåttegångsBalken och 2 §. uti Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798» 134 LngUtskottets Betnkanden., Uti Memorial, som Hederv.