Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På honom. Egenkärlek är hans sot Och andras liknöjdhet dess bästa bot. Sjette Scenen. JOHAN FLEMING. ARVID STÅLARM. EN OFFICER (vandrande på muren). Senare EN PARLAMENTÄR. OFFICERN. Den slup, som nyss med underhandlingstecken Mot slottet lade, nu helt nära står; Nu lägga de vid muren till. (Stiger ner från muren.) JOHAN FLEMING. Hvad vill man? STÅLARM. Ett bud från flottan att med litet prat Oss roa, medan krigsorkestern stämmer Till ett fortissimo. PARLAMENTÄREN(uppstigande från sjösidan på mu ren med en hvit fana i handen). Jag helsar dig Från Scheel, vår amiral, och dig förkunnar Att eder landthär är vid Helsingfors Af hertig Karl fördrifven och besegrad. Godvilligt öppna derför detta slott Och afsvärj Sigismund för sista gången, Om nåd du hoppas vill skall gå för rätt. JOHAN FLEMING. Hvad säger han? Styr blinda lyckan verlden? STÅLARM. Tillbaka helsa till din amiral Och säg, att hertig Karl vid Helsingfors Är af vår landthär slagen och fördrifven, Och att han derför må ta sig i akt, Om han vill hoppas att sin flotta rädda. Säg det åt honom, han på mig skall tro Med lika mycket skäl, som jag på honom. PARLAMENTÄREN. Det svar var väntadt af ert öfvermod; Hör derför hvad till sist jag nu er säger. Om längre med ert trots ni retar oss, Skall amiralen de af edra vänner, Som följa oss från Kastelholm som fångar, Halshugga låta och till er varnagel Fastspika deras hufvuden på pålar Midt i er egen åsyn, för att så Från blodig talarstol för er predika Med skräckfull död er egen framtids dom. Betänken er! Det gäller deras lif. JOHAN FLEMING. Hvad grymt ha de väl gjort, så grymt att straffas! Din hvita fana rodnar utaf blygd För sådant tal; vanhelgadt är dess skygd. STÅLARM. När rättigheter, vuxna ur vårt hjerta,
Utskottet har tagit delta ärende i öfvervägande; men då Almberg ännu icke uppnått den för civile embetsoch tjenstemän i allmänhet stadgade pensionsålder samt Utskottet för öfrigt anser alt framställningar af förevarande beskaffenhet, de der afse alt till förmån för någon viss tjensteman bereda ändring uti de för rättighet till pensions åtnjutande å allmänna indragnings-staten gällande föreskrifter, böra, innan desamma hos Rikets Ständer anmälas, vara af vederbörande embelsmyndigheter i behörig ordning utredda och pröfvade, har, på grund häraf och då någon utredning om och i hvad mån nu ifrågakomna förslag må vara förtjent af uppmärksamhet, icke blifvit, så vidt Utskottet känner, verkställd, Utskottet saknat anledning motionen understödja och hemställer derför att Herr Alanders i berörda häuscende gjorda framställning må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 57:o. Från Ifidderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en inom nämnda Riks-Slånd af Herr Lannerstjerna, A., väckt motion (N:o 75), angående pension från allmänna indragnings-staten för f. d.
Vi kunde i det fallet laga exemplet af de utländska lagstiftningarna och vi skulle finna att både sill och annan fisk återkomme, om vi iakttoge den redskap och den ordning som dervid böra användas. Då finnér jag det för min del rätt besynnerligt, att man vill här försöka att få upphäfd en författning, som ej är gammal, mine Hrr! den härleder sig från 1820. Funnes ej denna författning, så blefve barken qvar på träden och flottan finge odugligt virke; ty odugligt blifver det om ej barken aftages före fällningen. Jag förnyar sålunda min anhållan om afslag af förevar. betänk. Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, och Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:s betänk. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna alt ja öfverröstat nej. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 28 och 29 sisth Mars på bordet lagda betänk. N:o 57, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förordm d. 19 Juni 1843, ang:de kolmätning. Frih. Cederström, Claes Rudolf, begärde uppläsning af sin vid detta betänk, fogade reservation, och sedan denna uppläsning försiggått, yttrade Frihm: Förevar, motion har icke, enligt min tanka, rönt det behjertande af Ulsk., som den bordt erhålla. Den nu gällande förordn. af 1843 stadgar, lill utrönande af qvantiteten utaf de lill salu utbjudne kol, att vid bruken skall finnas att tillgå ett mått, innehållande visst tunnetal m. m. Detta är dock något som aldrig blifvit iakttaget; ty om man ur kolskrindan skulle stjelpa kolen i det der måttet, så är det ju gifvet att, af en så bräcklig vara, mycket dervid skulle gå förloradt.
Denna Nådiga Skrifvelse hafva samtlige Riks-Stånden till Lag* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten öfverlemnat, hvarjemte Utskotten fått emottaga nedan upptagne motioner och i anledning deraf af» gifne yttranden, nemligen Från Vallöf!. Borgare-Ståndet: lto af Herr Friis; Från Hedervärda Bonde-Ståndet: 2:o af Samuel Andersson, från Öland 5 5:0 af Daniel Danielsson, från Örebro Län} 4:0 af cIfons gönsson, från Christianstads Län} 5:0 af Pehr Q onsson, från Öland} 6:0 af B. G. Appelqvist, från Blekinge, och 7:0 af Olof Olsson, från Wermland} i anledning af hvars anförande följan* de Ledamöter sig utlåtit: a) Botvid jonsson, från Östergöthland: b) ffons gönsson, från Christianstads Län} c) Nils Insulin, från Stockholms Län} d) Petter Andersson, från Halland} samt [ e) Gustaf Appelqvist, från Blekinge Län. Det torde vara öfverflödigt att här serskildt redovisa för de emot Lagförslagets fleste föreskrifter, så väl af Länens Hushålinings-Sällskap och enskilde personer, som inom Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, vid föredragning till remiss af den Kongl. Propositto-r nen, framställde anmärkningar och väckte motioner, emedan det beror g Lagsamt Allm. Besv.- och Oecort.- Utsk:s Betänkande N:b 20. på utgången af pröfningen utaf de i Förslaget antagne hufvudgrunder, med hvad deremot är vordet anmärkt, huruvida granskning af de serskilde föreskrifterna må erfordras.
A. Raab. N:o 267. F. Ehrensvärd. L. S. SE M. Spens. Otho Mörner. S. E. S. N:o 69. P. Cronhielm. L. S. N:o 116. C. H. Anckarsvärd. L. S. N:o 3. Nils Gyllenstierna. L. S. N:o 145. Th. Stiernstedt. L. s. N:o 177. W. v. Knorring. L. s. N:o 213. Friherre Armfeldt. Fullm. J. L. Bogeman. L. S. N:o 245. Carl Lagerfelt. L. S. N:o 286 Carl Gustaf Raab. L. S 9° N:o 304. Friherre Fock Fullm. Rudolf Cederschiöld. L. S. JN':o 327. Friherre af Wetterstedt. Fullm. N. V. af Wetterstedt. L. S. N:o 335. JNap. von Döbeln. L. s. ]N:o 386. Friherre Berzelius. Fullm. N. Tersmeden. Herr Bratt. Fullin. Carl Ulric Roos. L. S. N:o 86. Fr. Stuart. L. S. N:o 223 Stråle af Sjöared. Fullm. L. G. af Sillen. L. S. N:o 291. Herr De Geer. Fullm. Gustaf von Törne. L. S. N:o 391. A. Lagergren. L. S. N:o 473. C. F. Coyet. L. S. N:o 645. C. H. Möllersvärd. L. S. N:o 326. Friherre Lagerheim. Fullm. A. G. Gyldenstolpe. L, S. i\:o 331. C. G. Adlercreutz. L. s. N:o 338. W. F. Tersmeden. L. S. JN:o 389.
Utskottet liar tagit denna motion i öfvervägande; och enär undanlag för någon viss provins eller ort från i allmänhet gällande stadganden, i synnerhet sådane, som röra beloppet af fastställde tullafgifter, icke utan serdeles talande skäl eller bevekande omständigheter böra medgifvas, men någon synnerlig anledning till dylik undantagsförmån för Herjeådalens innevånare, i afseende på deras handel i allmänhet med Norrige, icke förekommer, samt, hvad serskildt angår artikeln Tobak, densamma icke, såsom motionären förmenat, är till införsel förbjuden, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 19 Juni 1851. STOCKHOLM, f. d. Schultzes Boktrycken, 1851. PeviUnings-Utskottcls Betänkande, M 14. 1 M 14. Ank. till Eip.-Utsk. den 1 Juli 18S1, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Biles-Ständens olika beslut, angående tullbevillningen. Sedan samtlige Riksstånden, med anledning af Utskottets Betänkande M 5, angående tullbevillningen, fattat definitiva beslut i alla hithörande ämnen, har Utskottet, genom utdrag af Riksståndens protokoll, af dessa beslut erhållit del; och lår Utskottet härmed afgifva förslag, så väl till sammanjemkning af nämnde beslut, der skiljaktighet förefinnes, som ock lill de propositioner, hvaröfver, för den händelse dylik sammanjemkning i ett eller flera fall ej annorlunda kan vinnas, omröstning lärer, i enlighet med 71 § Regeringsformen, höra i förstärkt Statsutskott anställas; med anmälan derjemte, alt Utskottets tillstyrkanden i öfrige här ej upptagne delar blifvit af samtlige Riksstånden godkände.
Maj 1847 sig hos Borgmästaren anmälte, blifvit emottaget och i laga ordning befordradt till verkställighet, hvilken utredning lämpligen kunnat ske bland annat medelst infordrande af liqviden i anledning af exsekutiva auktionen å fastigheten och köpeafhandlingen rörande lösegendomen; visades målet i den delen åter till Rådst.rätten, som efter utredningens fullbordande, och sedan parterne fått tillgodonjuta laga rättegångsförmåner, hade att i fråga om den i omförmäite hänseende fordringsägaren tillkommande ersättning utlåtande. meddela, utan hinder af Rådst.rättens förra beslut. Ofver detta Kongl. Hofrättens utslag har Borgmästaren i underdånighet klagat; och sedan Kongl. Maj:t genom nådigt Utslag den 14 sistlidne Mars funnit skäl icke vara anfördt, som i Kongl. Hofrättens utslag kunde verka ändring; så har återförvisningsbeslutet gått i verkställighet och Rådst.rätten, efter företagen utredning, genom utslag den 11 sisth Maj sig utlåtit, att som upplyst vore, det gäldenären vid den tid, då fordringsägaren sökte utmätning för sin fordran hos honom,' ägde en tillgång af 75 R:dr 2 sk. Riksgäldssedlar, samt denna summa sålunda bordt i mät tagas och fordringsägaren godtgöras; ansåge Rådst.rätten Borgmästaren vara pligtig att ofvannänmde summa sjuttiofem R:dr 2 sk. Riksgäldssedlar genast till den nu mera afledna fordringsägarens sterbhusdelägare emot qvitto utbetala samt gälda desse sistnämndes kostnader uti målet med sex Riksdaler 32 sk. Banko. Efter Borgmästarens begäran om hänvisning att öfver detta utslag klaga, har Rådst.rätten förklarat, att sedan frågan om ansvar för olaga tjensteförfarande i denna sak blifvit af Kongl. Majit i nåder afgjord, detta mål nu mera utgjorde en ren ersättningstvist, i följd hvaraf Svaranden (Borgmästaren) hade att genom laga vad bana sig väg till ändring af utslaget.
Kanhända förstod jag ej rätt hvad ers maj:t gjorde mig den äran att säga mig.” ”Så låter det höra sig ... Kom närmare, Lannerstjerna ... jag bär en faderlig omsorg för alla mina undersåter och ser med smärta att dygd och sedlighet insulteras. Det är isynnerhet inom den stora medelklassen som dessa praktblommor böra ansas med trognaste omsorgen. Det vore farligt att der gifva dem en jordmån, i hvilken de kunde missbilda sig. Nå, om nu denna soin sträcker sig till det allmänna, blir den naturligtvis starkare i det enskilta; och skulle fråga uppstå att den behöfves för någon inom sjelfva hofkretsen – vore det än vid den yttersta länken – blir jag sträng ... ty, märk, exemplets makt är vådligare än all annan makt.” ”Ers maj:t värdigas säga mig de sublimaste och mest ädla sanningar – men jag är ändå omöjligt i stånd att fatta.” ”Inga undanflykter! Ni är på väg att gifva en infam skandal, kapten Lannerstjerna, en skandal, som hittills icke varit känd inom detta land. Och efter ni beslutat att icke förstå med mindre än att jag talar öppet, så vet, att om jag blundat för en affaire de coeur, hvilken ej kommit längre än till den lilla fruns grannar, ärnar jag deremot icke blunda för en så abominabel omstörtning i moral och religion, som ni står på väg att tillvägabringa, om ni icke hejdas.” Lannerstjerna såg ned, utan att svara. ”Eh bien, ser ni det att ni måste böja er af blygsel, först inför er konung och sedan inför verlden ... Men jag vill sjelf ta hand om den här saken. Det är min pligt.” ”För guds skull, ers maj:t, icke så mycken nåd! Den skulle göra till intet hela min lycka.” ”Tvärtom, kapten, skulle den förebygga en olycka ... Men först – svara liksom ni stode icke allenast inför er högste domare på jorden, utan liksom ni stode inför den som råder öfver jorden – är det sant att ni af den exsekrable karln köpt, köpt för pengar hans hustru?” ”Ah ” ...
Den ersatte delen af forskottet till uppförande af en stallbyggnad vid Yeterinair-Inrättningen r 6,892:38. 1. 3:o Öfverroleringsersättning i Skåne för år 1827 2,677: i5. 4* — 1828 1,769:' — 1829 6,478:— 8. — i83r ■ 2,211: 9. 9-,3,33: 9; Hvad denna afgift för framtiden beträffar, hafva Rikets Ständer beslutat, på sätt deras underd. skrifvelse af den 6 sistl. November angående Riks-Statens 3:dje IIufvud-Tilel närmare utvisar, att nämnde utgift, till rinnande af reda och enkelhet uti Räkenskaperne, bör på Stat under berörde IIufvud-Tilel hädanefter uppföras 4:o Reseoch Tractamentspennrngar m. fl. utgifter för Comiterade tili öfverseende af Rikets Undervisnings-Verk för år 1828 4,000: ,829‘ ‘ * • 2-5oq: GW 5:o Omkostnader för gränsregleringen med Ryssland. uppgående för år 182& till 2,454:45. 5. och för år 1829 — . 1,068:26. 7. 3: 523. ^ _ 6:0 Kostnader vid H. K. H. Kron-Prinsessans nedkomst, hvilka, enligt E. K. M:s Nådiga Bref af den 5 December 1829, blifvit af öfverskotlen utbetalde med 6,334:— 4. Transport 4°»563: 46.1 o. 432 Expeditions-Utskoltels Förslag till und. Skrifvelse No 2^7.
För att öfvergå till senare tider, erkänner jag, att i8i5 fordrades en återgång från 1809 års system; att, sedan krigskostnadernas kastande på Banken nedsatt myntvärdet och denna nedsättning fått tid att inverka på de flesta enskilda förhållanden, hade det varit vådligt att genom successiv sedelindragning återgifva myntet sitt gamla värde; men un - V Den 8 Mars f. m. 81 der det jag ogillar sättet, hemställer jag till en hvar, sorn opartiskt vill bedöma saken, om icke i8i5 års beslut att låna ut bancovinsten i sedlar på fastigheter och beslutet att magasinera spannmålen, för att hålla den vid högt pris, utgingo från dem, som icke kunna anses hafva tillhört Regeringen. Långt ifrån att hafva något emot en ordentlig bankrörelse, hvarigenom Bankens inkomster kunna ökas, ligger sådant i Regeringens eget interesse, då derigenom lättare utvägar beredas att fylla dess behof. Endast mot missbruken har den interesse att använda sitt veto; och att afböja deras följder finnes icke någon magt inom samhället mera uppmanad än Regeringen, likasom man hos henne måste förutsätta största förutseendet. Ty intet är vådligare, mina Herrar, för näringarna, än skakningarna af en oförståndigt utvidgad och vid första motgång åter lika hastigt indragen bankcredit; och hvem, om ej Regeringen får känna följderne och ofta uppbära skulden för den obelåtenhet, som häraf uppkommer? Hvem får, i händelse af en nedsättning i myntvärdet, starkare känna följderna än Regeringen, hvars förluster i verkliga värdet af dess penningeinkomster visst icke så lätt ersättas genom nya bevillningar? Man har visserligen sökt en annan garanti mot Ständernas oinskränkta lagstiftningsrätt öfver Bankens rörelse, nemligen genom upptagande af enskilda actieägare. Men att häri ingen garanti ligger mot en dålig lagstiftning, visar både theori och en rik erfarenhet. Föremålet för den enskilda actieägaren är naturligtvis vinst, höga utdelningar, stigande actievärden. Vilja lagstiftarna accommodera honom med lagar, som bereda detta mål, icke blir det han, som deremot protesterar.
» 1 — fri. fri. )) 1 — fritt. fritt. » 1 — fri. fri. » 1 fri. fri. » 1 fri. fri. » 1 — fri. fri. » 1 — fri. fri. » 8 1 skålp. 6 6 4 4£ 3 — fri. 97 Tullafgift beräknad i Svenska ören samt Svenskt mått och vigt icke flygtiga: flaskor eiler i krus: alla slag å fat: linoch rofhom-, hamp-, kokosnöt-, palm-, spermace tioch andra till apoteksvaror ej hänförliga eller eljest icke specificerade slag ila eller mineraloljor samt genom torr estillation framställda: nativa eller råa, af jord eller brännhartser, m. m., förorenade, af mörkbrun eller svartbrun färg genom rektificering renade, färglösa eller af gul till gulbrun färg; rektificerad stenkolsolja eller fotogén; rektificerad jordolja, nafta, petroleum eller bergolja, solarolja, parafinolja, med flera till lyse begagnade vätskor afvel: Sicilianskt andra slag vafvelblonima Tullafgift i nu gällande Svenska Tulltaxa. Enli gt Tullkomiténs förslag Qvantitet för Tullberäkningen. 1 — fritt — fritt 1 3 1 — fritt » 2 — fri Enligt tra taten erne lan Frank rike oell Tyska Tul föreningen ore. fria fria fritt fritt fri 13 VI! ‘ ’ : Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Nov. 1865, kl. 6 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning i bevillning en för rese-agenter; Gifven Stock holms Slott den 11 November 1865. Uti § 16 af nu gällande Bevillnings-stadga den 8 Januari 1864 föreskrifves, bland annat, att utländning, sorn reser omkring i landet och för egen eller, såsom utskickad, för annans räkning, bjuder ut eller slutar handel om utländska varor, skall, vid ankomsten till riket, till närmaste kronouppbördsman i stad aflemna skriftlig uppgift huru länge han ämnar här qvarstanna, och dervid erlägga 100
Vi hafi» ju exempel, att en Qvarn-Commission, det är sanni för lång tid tillbaka, förelog sig att utan undantag i Jordeböckerne sätta en qvarn på i 5 \ hvarje hemman och således äfven på hemman som icke hade lägenhet till qvarnanläggning. Deraf följde, att man med rättighet till qvarn byggde den i ett annat oftast aflägset hemmans obegagnade vattenfall och att när vattenfallen sedermera hugo värde och tuilmjölqvarnar ifrå" gasattes vid samma fall, de på förra sättet tillkomne qvarnar, skulle rifvas. Urminneshäfden frälste dem dock som oftast, och tullqvarnsägaren» som också behöfde äga hemmansdel vid fallet för att der kunna hygga» mätte medgifva tullfria förmalningen af hela det afträdande hemmanets, för framtiden obestämda mäld. Detta anföres blott för att visa det äfven forntidens misstag i ekonomisk väg kunna bringas till goda resultater om olika inleresserade få componera sig. Många dylika öfverenskommelser hafva i sednare tider träffats inom Wermland och mången odlingsbar mark har kommit till begagnande genom qvarnars flyttning eller borttagande i följd af öfverenskommelser, ehuru qvarnräntan står qvar 1 Jordeboken. Utom jordens indelning i hemman, har äfven det salt hvarpå man sommarföder sina kreatur ett större inflytande på möjligheten för arbetsklassen på landet att finna utväg till bergning än man måhända i allmänhet förmodar. När man en gång genom öppna jordens bättre brukning, med växlande grödor af säd, rotfrukter och foderväxter, finner sig kunna stallfordra kreaturen ; skall äfven den sämre jorden gifva en tillräcklig äring åt småbrukarne, och mångdubbel befolkning der finna sin utkomst; och denna tiden kommer kanske förr uti det i mangfalldiga smålotter klufna Wermland, än i någon annan del af Riket» Användandet af rena gräsfrön och potatis till utsäde har kanske gjort mer t Wermland för arbetsklassens bästa än ortens grufvor och jernverk.
KrigsExpeditionen till mig aflåtne anmälan, har Kongl. Maj:t i Nåder täckts anbefalla nedannämnde åtgärder, i anledning af följande Riksens Ständers underdåniga skrifvelser, nemligen : j) Angående Majoren Florus Tolls an - 5o8 Den 2 7 Junit f. nu sökning om utbekommande af inne? stående Accords-ersättning; Om hvad Riksens Ständer häruti beslutat, har Kongl. Maj:ts och Rikets StatsContoir, till behörig efterrättelse, blifvit i Nåder förstän* digadt. 2) Rörande Lieutenantens i Arméen G* Rousseaus ansökning om utbekommande af Expectancearfvode; Kongl, Maj ts och Rikets StatsContoir har, till behörigt iakttagande, blifvit i Nåder förständigadt om det beslut Riksens Ständer, i detta afseende, vidtagit. Och får jag härmedelst den äran, på Nådigste befallning, anmoda Hans Excellence Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskal? ken, att de?sa åtgärder Högloflige Ridderskapet och Adeln meddela. Stockholm den 25 Junii ISIS. G. af Wetterstedt. Lades till Handlingarne. Vid förnyad föredragning af Stafs-Utskottets den 23 dennes afgifne, samt den 25 derpå följde på bordet lagde, hemställan angående RiksStåndens särskilta beslut, i frågan om understöd för Theaterns underhåll, fann f Den 27 Junti f. m. 509 Ridderskapet och Adeln för godt att på sätt a Utskottet föreslagit, öfverlemna denna fråga till det förstärkta StatsUtskottets afgörande. Föredrogs å nyo
Jag är öfvertygad att Luther sjelf, om han nu åter uppslode, skulle finna det ganska besynnerligt att man i eli protestantiskt land icke ville röra vid lians gamla bibelöfversättning, utan betrakta den såsom en, hvad kalholikerne kalla, versio vulgata. Att förändringar deri böra ske med varsamhet, erkännes af alla och inhemtas särskildt af diskussionen inom PresteSt., hvilket Stånd egnat den uppmärksamhet åt denna fråga, alt det ej allenast ett helt plenum dermed varit sysselsatt, utan ock, att som man befarade ett bifall till förslaget hos 3:ne RiksStånd, motion väcktes det PresteSt., i sådant fall, skulle till K. M. ingå med und. begäran om kommissionens bibehållande. Då nu de 2:ne öfrige Stånden bifallit det, beror det således på R. o. Adis beslut, huruvida bibelkommissionen skall upphöra eller icke. På förut anförde skäl, hyser jag den innerliga öfvertygelsen att kommissionens upplösande nu vore en i högsta målto otjenlig åtgärd; och jag anser det så mycket mindre vara skäl alt nu yrka derpå, som denna kommission icke kostar Staten en enda skilling. De medel, hvarmed arbetet bedrifves, utgå af räntan å ett kapital, som till största delen uppkommit genom enskilda frivilliga gäfvor. Uti betänk, är sagdt, att ledamöterne, utom ordfm, åtnjuta en hvar 200 ridr. Detta är likväl ett misstag, ty ingen af kommissionens 3 ledamöter har något arfvode egentligt. De uppbära visserligen hvardera 120 ndr, men i form af bidrag till skrifvare-biträde och skrifmaterialier m. m. Att vid sådant förhållande nu spränga denna fond och använda dess medel till andra främmande ändamål, synes mig va - Den 21 Mars. 321 vara särdeles olämpligt. Jag hoppas således att R. o. Ad. vilie* genom ett afslag å betänk., förhindra ett sådant resultat. Utsk:S tillstyrkande består visserligen af 2:ne särskilda punkter, hvaraf den ena innefattar yrkande om bibelkommissionens upplösande, och den andra tillstyrkande af skeende revisioner af kassan.
Af Anders Andersson och Henrik Andersson från Örebro Län, hvil ka gemensamt föreslagit, att, då det förhållande i afseende på prestgårdarnes 'bebyggande, som i ofta Sverige eger ram, att nemligen sådant verkställes icke" af presterne sjelfve, utan af församiingarne, i många fall vore obehag1 i o t for såväl de förre, som de sednare, samt störde den kärlek och det förtroende, som man borde önska bibehålla emellan lärare och åhörare, helst det ofta gåfve anledning till tvister och rättegångar, då antingen forsamlingarne erbjödo presten sådana hus, med h vilka han icke kunde vara belåten, eller presten framställde större anspråk i detta afseende, än församiingarne billigtvis kunde uppfylla, samt dessutom skäl icke förefutmes, hvarföre presterskapet i det öfriga Sverige skulle mera, än presterne 1 Skåne njuta befrielse från att sjelfve bebygga sina boställen, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, att, angående bebyggandet af prestboställen, enahanda stadganden för hela Riket måtte utfärdas, som nu äro gällande i Skåne, eller alt presterne skola vara skyldige att sjelfva bygga och underhålla sina boställen, och att det förskott, h vilket en boställsinnehafvare, i följd deraf, komme att utgifva för sina efterträdare, skall honom godtgöras på samma sätt, som i nämnde landskap nu eger rum, genom inbetalande af den såkallade öfverbyggnaden; af Anders Nilsson från Östergölhland, hvilken anfört, att, ehuru lagen i 26 Cap. 2 § Byggninga-Balken föreskrifver, att ”socknemän skola de så kallade sju laga husen och ej flera, med tak och innanredet, Kyrkoherden färdiga antvarda, och vare han sedan skyldig att hålla dem vid makt med e°en kostnad, och att när, de af ålder och bruk, och ejafpreslens vanrykt förfalla, då skola socknemän dem bygga och bättra pa deras kostnad, samt det till följd häraf vore, efter motionärens åsigt, tydligt och klart, att se * .'j n Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N:o iq. g dan församlingen en gång uppbyggt och i fullständigt skick till Pastor öfverlemna t de hus, församlingen skulle bygga, det ålåg Pastor att, utan församlingens vidare betungande, sjelf underhålla ifrågavarande hus och, i mon af beholvet, å dem verkställa sådana mindre förbättringar,