Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot.-utdrag den 21 Juni 4848 463 N:o 204, i anledning af erliållen återremiss å utlåtandet N:o 164. Lad.es S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtanden: N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om] upphörande, under vissa vilkor, af rotehållarnes i Bohus län skyldighet att torse sina båtsmän med en månads uppfordringskost. Bifölls; N:o 24, i anledning af anmärkningar vid samt återremiss af betänkandet N:o 5, angående väckt fråga om bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring. Yttrandet å första sidan af utlåtandet N:o 24, lades till handlingarne, och yttrandet pag. 4, bifölls; N:o 25, i anledning af väckt fråga om en viss dels af indelda armeen samt båtsmans-hållels ställande på vakans. Godkändes; N:o 26, i anledning af väckt fråga oin förändrade grunder för roterings-skyldighetens utgörande vid Uplands och Westmanlands regementen. Godkändes. N:o 27, i anledning af väckta frågor, dels om lindring i rustoch roterings-besväret, dels om slående arméens och båtsmanshållets indragning eller förminskning. Gillades; N:o 28, i anledning af vackt fråga om befrielse från eller lindring uti roterings-besväret föe komministers-bostället Kåreslätt i Wexiö stift. Bifölls; N:o 29, i anledning af väckta motioner om Smålands Husar-regementes afsitlande, emot erläggande af häst-vakans-spaumål. Bifölls; och N:o 30, i anledning af väckt motion om veckodags-hemmanens i Bohus län befriande från rotering.
De mångfaldiga prsescriplioner af alla slag, hvaraf senare liden varit så fruktsam, hafva tillräckligen besannat den erfarenheten, alten mängd enskilda falt inträffat, då prrescriplionstiden icke kunnat begagnas och hvarigenom fordrings-egaren förlorat alla anspråk på godlgörelse, hvilka !öi hållanden ännu snarare äro alt förvänta, då fråga är om ett mynt, som mer än 5o år varit allmänt gångbart. Jag tillstyrker således, att. Rikets Ständer ville stadga den påföljd, i händelse Riksgäids-Sedlarne inom 1845 års slut icke förevisas till infrielse, att desamma, efter denna tid, icke inlösas af Riksgälds-Contoret. Detta vilkor uppfyller ändamålet, alt begränsa Riksgälds-Sedlarnes valeur och alt befria Riksgälds-Cun-Iorel ifrån skyldigheten att, utöfver den föreslagna tiden, blifva besväradl med dessa Sedlars emottagande, men har derjemte den fördelen, att icke i förtid lägga band på Rikets Ständer, att kunna vidare förordna, om och huru förhållas skall, i den händelse sig visa skulle, att ett större eller mindre belopp af Riksgälds-Sedlar ännu, efter 1845, af serskilda orsaker skulle finnas vara utelöpande.” Häruti har Herr Santesson, B. H., instämt. Stj -Uf 'ter ets U Varf* ftM Jil, N:o 3 11. Ankom till Exp.-T/nk. den 8 Hov. Utiätande, i anledning af en till Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ingifven och af dem till Utskottet ofverlemnad ansökning af utskillige Tjenstemän vid nämnde Contors Credit-Sedel-Verk, att, vid deras nu innehafvande tjensters indragning_, varda bibehållne vid de för samma tjänster pä
Men jag får fästa uppmärksamheten på att Utsk:s hela befattning här uti Irenne ord är bestämd: först livad det skall göra inom sig sjelft, neni!, att utröna och pröfva behofven; sedan hvad Utsk. skall göra i förhållande till Den 2 Maj e. m. R. St., nemi. meddela dem resultatet af sin pröfning, samt föreslå, på grund af K. M:s nåd. propos. och enskilda motioner, hvad som till statsverkets behof erfordras. Jag vill tillägga, att ordet "föreslå” äfven förekommer uti i mora. af 34 §.' n Riks.Ordn. om Allm. Besvärsoch Ekon.- Ulsk., der det står: — ”samt i anledn. af i Stånden väckta "frågor, anmärka brister i de allmänna hushållnrs-anstalter”na och förändringar deruti föreslå.” Men här är bestämdt sagdt, alt det skall vara i anledn. af inom Stånden väckta frågor. Dessa ord hafva icke kunnat inflyta uti den 3o §:n, emedan StatsUtsk. kan erhålla sina öfverluggningsäinnen omedelbart från K. M., utan att R. St. derom äga någon kännedom. Jag öfvergår nu till 37 §:n Riksd.Ordn., der det heter uti 2 morn.: ”Intet Ulsk., Const.- och BancoUtskm allena ”undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgöran”de i R. St:s. plena, eller att upptaga andra ämnen, än de ”från plena remitterade; såvida ej, hvad StatsUtsk. särskildt angår, Konungens propos., enligt 27 §:n, till detsam”ma omedelbarligen öfverlemnas."
OdlingsLånen under åren 1817, 1818, II s 270, 271. i4 2 It) OdlingsLånein under åren 1819—1821, II s ^38 — 741 • — •*— om ändringar i Kgl. Kungörelsen af d. i3 Nov. 1819, angående; Motion, remitt. till BancoUtskottet, II s 1258, och ■— •—i om vissa vilkors antagande vid; Motion, remitt. till BancoUtskottet, II s 1207. Utskottets Utlåtande om, VI 1. s 56 — 60, hif. af BorgareStåndet, IX s 121, återremitt. af PresteStåndet, IX s i3o. Ytterligare Utlåtande, VI 1. s 56i—■ 570, bif. af PresteStåndet, IX s 600, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 616, af BorgareStåndet, IX s 626, af Adeln, IX s 643. Underd. s 277. rörande reglementariska Föreskrifter i afseende på, jemte Förslag till Reglemente; BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 252 — 273, bif. af Adeln, IX 3. s 198, af PresteStåndet, IX 3. s 220, af BorgareStåndet, IX 3. S226, återremitt. af BondeStåndet , IX 3. Anmälan om anstäld omröstning öfver frågan, VI 2. s 5oi—5o3, remitt. till BancoUtskottet, till iagttagande, af Pre - 211 *te-Ståndet, IX 3. s 4^5, af Adeln, IX 3. s 454- Oeconomiska och Police-Författningar, om öfverseende och förbättrande af Rikets; Motioner, remitt. till Lagoch Ekon.
Ridderstapets och Adelns pröfning om Den 12 Maj. 8U icke 1720 samt 1772 ärs Regeringsformer kunde föreläggas Lonstitucions Utskottet, för at af dem Uttaga alla gagnande parazrapbLr, med uteslutande af dem, som funnits skadande, hwarigenom deras arbete lättades och kunde hastigare fullbordas, hwilket jemte grundlighetcn aldrig Nog kan reLOnamenclera8. Hwad Säkerhets-^cten beträffar, ropar wäre mcdbröders ännu rykande blod, huswille flyktingar och förlorade provincer, förbannelse, frän hwilken, likt ?Ln6ors8 Ask, alla olyckor öfwer land och folk utkommit. Lades pa bordet. Herr karon och Landtmarskalken tilkannagaf, at egentliga ändamälet för Ridderskapets och Adelns sammanträde i dag, wore, såsom af Anflaget syntes, walet af deras lectorer. Grefwe tle la 6arclio, jacob, anförde, at Herr Laron och Landtmarskalken hade i denna erinran förekommit honom, och anhöll, at inga ventilation8-ämnen t dag, före UlectorLwalet, mätte företagas. Uppä gjord proposition af Herr Laron och Landtmarskalken, blef detta af Ridderskapet och Adeln bifallit. Herr Laron och Landtmarskalken tilkännagaf, at krotocollet för Riksens Ständers kleynm Llenorum pä Rikssalen blifwit honom meddeldt, för at för Ridderskapet och Adeln up-, 11 läsas, 82 Den 12 Max. läsas, hwilken upläsning genast för stg gick; och, lydde detta krowcoli som följer: krotocoll häffet inför Hans Kongl Höghet Hertigen af Södermanland, tils widare Swea Rikes Föreständare, pä Rikssalen i närwaro af Sweriges Rikes Ender, den tionde Maji är Et Tusende Ätta hundrade och pä det Nionde.
Hon klef opp på backen bakom fähuset och började läsa. Först mumlade hon länge, nästan ohörbart, slutligen höjde hon rösten, allt tydligare hördes nu hennes ord: "Jungfru Maria klagade sig, min ko är spildt och illa vildt. Den gamle han gick på ett brinnande berg och såg de vanne qvinnor. Jag manar dig, du vanne qvinna; du får mig mitt igen. Fullt som ett ägg, rödt som en blomma, innan solsätt tecknadt eller korsadt." De sednaste orden uttalade hon med hög, besvärjande röst, under det hon sträckte sin käpp i vädret och ritade figurer dermed i luften. Derpå ropade hon tre gånger, med ljudelig röst, den saknade kons namn och förklarade sedan att den innan solnedgången skulle komma hem; hvilket ock ganska rigtigt skedde; om blott enligt dessa husdjurs vana, eller i anledning af besvärjelsen kan lemnas derhän. Sigrid gick fram till fru Metta och sade ödmjukt: "Mor, monne icke detta är sådant signeri, som är förbjudit? Är det rätt att låta henne utöfva det här?" "Ack ja, hör man på bara. Ägget skall lära hönan. Har du också mål i mun, lammet! Är du så uppskrämd, att du tror det vara papisteri, bara jungfru Maria namnes. Det skall jag väl säga åt mäster Erik midt i syna, om han ännu börjar med sitt grumlande, om att vi låtit dig lära påfviskhet. Hade jag dig bara under herr Eriks beskydd, då vore jag lugn både för klubbmänner och dumma beskyllningar. Vare detta sagt med all vördnad för biskopen." Vördnaden var dock en mohn rubbad på sednare tider, ty fru Metta kunde ej rätt förlåta, att Biskop Erikson dömt henne att pligta, så väl som Brita Oxe. Genom de göromål som upptagit fru Metta i det yttre, hade hon blifvit hindrad ifrån ätt gå in i boningsrummen, hvilka ock för henne egde vida mindre intresse, än hvad som rörde hushåll och ladugård; men sedan Annika nu slutat alla läsningar och blåsningar och korsningar för kreaturens räkning, sade fru Metta: "Kära mor, sannerligen jag vet om jag eger en matbit ens att ge er.
Hennes framtids hägring stördes likväl af en sorglig händelse. Det började nu se mörkt ut för Esaias, att få en lika uppfostran med bröderna. Kyrkoherden Tegnér dog bort från hustru och barn, och detta förändrade helt och hållet familjens ekonomiska utsikter och försänkte alla dess medlemmar och hela församlingen i djup sorg. Änkans ställning blef ytterst bekymmersam. Läsa, skrifva och räkna var hela det kunskapsförråd, Esaias vid denna tid ägde. Greta fällde bittra tårar och menade, att det vore en synd mot Gud och människor, om Esaias icke skulle få lära allt, hvad läras kunde. Ett år förgick, och ofta talade nu fru Tegnér med Greta om den yngste sonens framtid. Den stackars modern var mycket bekymrad, och det gick henne djupt till sinnes, att medellösheten skulle blifva ett hinder för Esaias att få studera. Innan sorgåret ännu var slut, måste Esaias lämna hemmet. Han kom till kronofogden Branting, för att under dennes ledning inöfvas till biträde på kronofogdekontoret. Greta var nu alldeles öfvergifven af sorg. “Gud skulle aldrig förlåta, att Esse kom på kronofogdekontor“, menade hon. Esaias reste emellertid, och från den dagen blef Greta tyst och sluten. Året efter det, Esaias lämnade hemmet, fyllde Gretas styfdotter, Maja, sexton år. På fru Tegnérs rekommendation blef hon kort därpå antagen i tjänst hos Brantings. Maja var fager och storväxt, med ögon, klara som himmelens fäste, och hår, liknande solens gyllene strålar. Hon hade af mor Greta lärt sig att hålla lille Esaias mycket kär, och det visade hon äfven nu vid alla tillfällen. For Esaias bort med Branting på någon tjänsteförrättning, var det Maja, som vinkade ett sista farväl åt den på baksätet sittande gossen, och när han kom åter, var det hon, som med ett gladt anlete hälsade honom välkommen. Det hände äfven, då Branting sommartiden begagnade Esaias till åtskilliga landtmannasysslor, att Maja därvid räckte honom en hjälpsam hand, och mer än en gång hade han henne att tacka för en och annan bok, som han önskat äga, men icke själf kunde förskaffa sig. Huru
O Q R:dr öre 4,630 kub.~f:r berg, å 25 Hulr. . i 115,750 33,016 kub.-f:r jord, sorn forslas 500 fot, å 5 K:dr 165,080 20,460 kub.-f:r jord, som forslas 1,000 fot, å 6 R:dr 122,760 12,778 kub.-f:r jord, som forslas 2,000 fot, å7 R:dr 89,446 6,945 kub.-f:r jord, som forslas 3,000 fot, å 8 Hulr j 55,560 6,250 kub:-f:r jord, som forslas 4,000 fot, å9 R:dr 56,250 14,287 kub.-f:r jord, som uppläggas, å 4 R:dr 50 öre | 64,291 Som i fyllningnrnej fela 169,692 kub.-f:r, mäste 12,552 kub.-f:r tagas frän sidan, å 4 R:dr 50 öre . 56,484 samt 157,140 kub.-f:r från längre bäll, å 9 R:dr . 1,414,260 Ballast, utgörande 17,500 j kub.-f:r, deraf 5,500 : kub.-f:r, 6 Hulr i 33,000 50 Kuh - öre Hulr öre R:dr öre Transport R:dr H:mt ,2,172,881|50] Bih. till II. St. Bro vid Djulö. ‘ Ett spann af 50 fot. Landfästenas höjd 15 fot, bredd 26, tjocklek 10 fot. Grundläggning: pålar med nedslagning, 168 st., å 10 R:dr
Då Utskottet kommit i erfarenhet, att hyrescontracter, ehuru ämnade att gälla för helt år, och äfven pl sådant sätt begagnade, likväl blifvit stälde på halft år, eller stundom några månader, till undvikande af högre ChartceSigillatae.afgift; har detta förhållande, mot verkande Författningens syftemål, föranledt det vid 3 §. 8 Mom. föreslagne tillägg. 4 §. Vid uppställningen af 4 §. uti nu gällande Författning, angående bruket af stämpladt Papper har , oaktadt de tid efter annan dervid gjorda förbättringar, likväl Utskottet ansett ovigt, och lätt ledande till misstag eller förvillelse , att en och samma handling på flera, till och med 7 serskilde ställen finnes upptagen, att olika charteras efter de olika Verk, hvartill Jen ingifves eller hvarifrån den utgår Utskottet, som tror denna öfverflödiga vidlyftighet kunna undvikas i förening med en klarare och mera åskådlig, samt följaktligen misstag mindre underkastad, uppställning, har af sådane skäl alldeles omarbetat denna §. uti Tabellarisk form, upptagande i Alfabetisk ordning alla de rätte - 6 SevillningsUtskottets Betänkande N;o i 5I gångshandlingar, hvilka i serskildta Momerirer ära föremål för denna §. uti nu gällande Stadga. Ansökningar.
Hvad först angar Herr Friherre Stael volt Hollstcins anförande, angående 180S och. 1809 arens 3 en 2 "Augustt arens Räkenskaper;'-så får Stats-Utskottef deröfver meddela följande upplysning; Uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af den if> Augusti 1812, gjorde Riksens Ständer det förbehåll, att inan nästa Revision öfver Stats-Verket inföllé, borde 1809 och föregående årens Räkenskaper vara behörigen afslutade och reviderade samt Revisorerne således beredas tillfälle, att inhämta den vid. 1810 års början varande Balance i skulder, tillgångar och afkortningar. Vid den år 1813 öfver Stats-Verket för-; rättade Revision, hafva Herrar Revisorer uti deraä, under den 14 December samma'år deröfver afgifne. Berättelse anfört, att Herrar Revisorer, angående Stats-Verkets inträder från 3&09 och föregående åren, val hade inhämtat huruledes hvad deraf influtit under loppet af &r 1810, blifvit till årets utgifter an vändt, samt hvad af restantiernä sedermera ingått och än vidare inflyter, likaledes till det löpande årets utgifter disponeras och upptages till redovisning uti Kongl. Stats-Contoirets Memorial-Bok och Kongl. Rente-Kammarens Hufvud-Rok; men som hvad än ytterligare af sådana restantier vore att påräkna, då icke kunnat utrönas och ej helier blefve af Rilts-Hufvudboken att inhämta, enär densamma först för är 1810 kommer att upprättas; så trodde Herrar Revisorer, till vinnande af upplysning om i fråga varande - Den s 'Augusti' 77 9e ofch forsa årens inkomster,' sig bota tios Kongl. Maj:t i underdånighet yttia den önskan, att Kongl. Stats-Contoiret måtte fl sig uppdraget, att, så vidt inöjligt är, låta Uppfatta ett generelt Sammandrag öfver hvad Stats-Verket vid. 18x0 års ingång haft att pår&na af föregående årens medel i contanta
Maj:t derjemte, med afseende å Bonde-Ståndets vid tvänne Riksdagar yttrada önskan, i Nåder medgifva, det Bonde-Ståndet, under afvaktan aF det Beslut, Rikets Ständer, uti den i Grundlagen stadgada ordning, komma att häröfver fatta, må så väl vid denna, som den näst derpå följande Riksdagen, utan hinder af hittills antaget bruk, sina tvänne Notarier utvälja; och gör Kongl. Maj't Sig förvissad, att Rikets Ständer, uti detta Dess nu fattade Nådiga Beslut, skola igenkänna ett nytt bevis af Kongl. Majtts fortfarande omsorg om Grundlagarnes orubbliga helgd. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. D. v. Schulzenheim. ao Bil. till K. M. Nådiga, Propos. N.-o g. Utdrag af Protocollet, hållet inf or Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den i3 Nov. 182,8. Närvarande: Justitice Stats-Ministern IH. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Undertecknad Hcf-Canceller.
Det är visst sannt, att Ständerna vid 1823 års riksdag uttryckte den önskan, att enskilda icke måtte komma att förlora på statens embetsman i och för förhållanden till dessa af allmän beskaffenhet; men Ständerna beslöto in - *44 Den 4 Juli. galunda, att, i händelse sädana forlaster inträffade, desamma borde af allmänna medel ersattas. Någon författning finnes derom icke gifven, och det är icke blott i administrativ väg, som händelser af ifrågavar. beskaffenhet kunna inträffa; de kunna äfven äga rum genom fel och försummelser hos domarernagtens organer. Om t. ex. en domare förskingrar en deponerad bördeskilling, som allmänna Jagen bjuder att anförtro i dess vård, och icke förmår att ersätta den: hvems blir väl då förlusten? Jag tror, att det vore vådligt stadga, att staten skall Jemna ersättning i alla dylika fall; och jag kan icke föreställa mig, att den omnämnda skrifvelsen från 1823 års Ständer åsyftade annat, än att sådana åtgärder af Styrelsen matte vidtagas, att inga förluster af ifrågaställa beskaffenhet kunde inträffa. Men att återgå till exemplet af förskingrad bördeskilling, hvaraf en olycklig erfarenhet finnes på Gottland, så, om t. ex. en extra-ordinarie Liefve förordnad till domhafvande på någon kortare tid och derunder emottoge en bördeskilling af 100,000 r:dr, samt sedan rymde, hade han derpå gjort sin fortun, men staten skulle komma att ersätta betydliga summor, utan att administrationen egentligen haft del i, att den tillförordnade domhafvanden kommit i utöfning af en sådan befattning. Jag tror, att statuerandet af en sådan lag vore högst betänkligt.
Vet du hvad vi talade om, när du kom? LOUISE. Talade ni verkligen? VIGGO. Ja. Men det var ett gammalt tema. LOUISE. Om kärleken? VIGGO nickar. Lilly är skeptisk. LILLY. Åh fy dig! VIGGO. Hon har sett på lifvet med sin nittonåriga erfarenhet och funnit, att kärleken är en olycka, ty en af de älskande tröttnar alltid LILLY. Viggo! Det är riktigt skam af dig. LOUISE lägger sin hand på Lillys panna. Dethär ljusa hufvudet är så klokt, så klokt VIGGO. Jaså! Är också du en kärlekens pessimist? LOUISE. Nej. Jag tror, det är bäst, att inte på förhand plocka bladen af nyponblommorna vid vägkanten om man också vet, att morgondagens vind skall sopa dem bort. LILLY. Jag kan inte låta bli. LOUISE. Hvarför grubbla? Lägg ditt hufvud mot hans axel och var glad åt att vara älskad! — Lyckan kommer och lyckan går. Kanske stannar hon kvar – kanske inte – i alla händelser är det fruktlöst att söka binda henne. VIGGO. Det der är hvad man kallar filosofi. LOUISE. Ja, men inte pessimism. HENRIK kommer med dyster uppsyn in från trädgården. LILLY sakta till Viggo. Usch, der är han. Jag är säker om, att han vill jämra sig. Kom, låt oss gå. De gå ut i trädgården. HENRIK sätter sig på chäslongen. Åh, Louise, jag är så olycklig. LOUISE. Hvarför ska’ ni plåga hvarandra. HENRIK. Det är ju inte jag! LOUISE. Jo, du är svartsjuk. HENRIK. Kan jag väl annat! Hon vill knappt erkänna, att det är skilnad på mig och hennes andra bekanta. Och om jag vågar yttra ett ord af klagan, så straffar hon mig med en raffinerad grymhet, som om jag begått ett brott. LOUISE. Jag tycker nog, att hon kunde vara annorlunda emot dig, men du är ju också HENRIK. Hon är grym, hon är kall, hon är hård. LOUISE. Nej, hon är god. HENRIK.
Proposition, tillstyrkta nedsättningar; samt deremot föreslå hvad här nedanföre uppgifves. Vid uppgörandet af det Förslag Utskottet, uti Betänkandet N:o i32, till Armeens lönreglering afgaf, fann Utskottet sig uti första rummet böra göra afseende på de af K. M:t uti Dess Nåd. Proposition framställda skäl till regleringens verkställande, så att fullkomlig likhet öfver hela Armeen derigenom vunnes, hvilket sätt äfven Utskottet ansåg vara det som närmast öfverensstämde med rättvisans fordringar, äfvensom med den sparsamhet, hvilken med Statens tillgångar måste iakttagas; och i hvilket senare afseende Utskottet beräknat, att vid åtskillige Regemente!' funnos tillgångar utöfver hvad Utskottet då ansåg nödigt till dem anslå, till ett sammanräknadt belopp af vid pass 54,5oo R:dr, hvilken summa således kunde anslås, till fördelande på andre sämre lottade Regementer, och hvarigenom serskildt anslag af Statsmedel till desse senare blef bespardt. Emedlertid har, med anledning af de gjorda anmärkningarne och de inom Utskottet sedermera inhämtade tillförlitlige upplysningar, Utskot - Betänkande!!, N.‘o 23g. 117 tet insett utvägen, att undvika rubbningen utaf Indelningsverkets hufvudsakliga former, bibehålla den förut gillade grundsatsen af lika lönevilkor, så vidt sådant kan låta sig göra när tillgångarne bestå af Boställen, Indelta räntor och Contanta anslag uti helt olika proportioner inom serskildta Regemenler — samt derjemte undvika någon serdeles betydlig större kostnad för SlatsYerket; och uppväges den som blifvit oundgänglig ;utaf fördelen, att en så beskaffad reglering, som den Utskottet nu får föreslå, lemnar tillfälle till en mera afpassad fördelning utaf de olika för handen varande tillgångarne. Utskottet föreslår R. St:r, att indeldte Arme'ens Lönereglering må, på sätt Tabellen närmare i detalj utvisar, blifva verkställd på det sätt, att: 1:0 Hvarje Regemente, med undantag af LifRegementets
Det må så vara, att detta förslag hos talaren åstadkommer en verklig förargelse, men att den icke skall blifva allmän, tror jag mig kunna bevisa. Uti BevillmsUtsk. som beslår af 48 personer, hafva icke mer än 2:ne reserverat sig emot förslaget eller öfver detsamma blifvit förargade. Då det således endast voro 2:ne af 48, som icke gillade förslaget, kan man väl icke säga, alt det var eu allmän förargelse. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 29 Jaivuarii. den första af de 2:ne Bilagor till Utskottens Betänkanden, jag föreslagit samt ett bifogadt formlilair göra mig tydligafe: Titeln skulle kunna blifva: Anteckningar af samtelige RiksStåndens Beslut öjoer Constitutions(StatsBd villningsetc.) Utskottens Betänkanden. form ul air. ExpeditionsUti kottets Memorial år 1823» N:0 ii angående Redaction af de Riksdagshandlingar,' som utgöra Bilagor till samtlige RiksStåndens Protocolb Af Ridd. ochAd. den 8 Febr. gilladjt. PresteStåndet den 7 bifallit. _ BorgareStåndet den 1 Mars återremitteradt med följande anmärkningar, (införes). _ BondeStåndet den 7 Febr. bifallit. Den 2:dra af de 2:ne föreslagne Bilagor till Utskottshandlingarne skulle innefatta särskilt för hvarje Utskott en Samling af Riksens Högloft. Ständers underdåniga JJtrifvelser till Kongl. Ma):t i anledning af Ut/kottets afgifne Betänkanden. N.B. Under Betänkandets nummer. Grundlagens]|föresferift hindrar Tmig at£
Skånska Hypotheksföreningens 44 procents obligationer å ett sammanräknadt belopp af R:dr 858,250: 57 st. Östgötha Hypotheksförenings 5 procents dito å dito „ 15,900: 186 st. samma Hypotheksförenings 44 procents dito å dito 186,000: 52 st. Nya Trollhätte Kanal-Bolags 5 procents dito å dito „ 26,000; S:a 1,163 st. obligationer, lydande å ett kapitalbelopp af .. R:dr 1,086,150: hvaraf likväl Östgötha Hypotheksförenings 5 procents obligationer samt 164 st. af samma Hypotheksförenings 44 procents obligationer äro af Föreningens Direktion uppsagda till inlösen den 10 nästkommande December. Riksgälds-Kontorets ränteinkomst genom uppköpta eller belånade obligationer har utgjort: — 83 __ under år 1845 R:dr 129,892: 24. 8. 1846 94,298: 4. — och under de 8 första månaderna af år 1847 „ 54,696: 30. 8. eller tillsammans R:clr 278,887: 11. 4. hvarifrån likväl de, vid obligationernas uppköpande under åren 1845 och 1846, redan upplupna och af Riksgälds-Kontoret godtgjorda räntor höra afräknas med • . „ 5,236: 2. 4. då återstoden eller Riksgälds-Kontotets 'vinst genom dess kontanta behållnings förräntande utgör . R:dr 273,651: 9. — utom de räntor, som å lörrberörde, Riksgälds-Kontoret ännu tillhöriga, obligationer under sednast förflutna samt innevarande år uppiupit, men hittills icke till betalning förfallit.