Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men så öppnade karlen helt lugnt dörren och vårsolen tittade in som om hon velat säga: »Titta ut, Lovisa!» Och Gud ska veta, att jag tittade ut och det med en fart. »Det var otäckt», sa Gustaf, och torkade svetten ur pannan. Men Villy sa, »att det är en förbannadt bussig tillställning». Det må den vara, men inte för småstadsfolk, som är van att begagna sina egna kristliga ben och inte flyga genom luften som höns. »Titta på utsikten, tant Lova», sa Villy. »Den är styfvare än på själfva Tivoli.» »Gärna för mig», sa jag och knep ihop ögonen det värsta jag kunde och tog Gustaf under armen. »Men så titta då, tant Lova!» »Utmärkt», sa jag och tittade rakt fram på några smutsiga husgaflar. »Nej men tant Lova måste vända sig om.» »Och se på buren? Nej tack du, den har jag fått nog af.» Villy skrattade. »Hvad skrattar du åt?» frågade jag. »Åt tant Lovas sätt »att se». Det är urstyft! I detsamma observerade jag en karl, som riktigt spände ögonen i oss. »Hvad är det där för en?» frågade jag. Han tycks då inte ha sett folk på länge.» »Åh, han går här och vaktar själfmordskandidater.» »Hu så fasligt!» sa jag. »Ja, ser tant Lova, det är inte alla som har råd att köpa sig revolvrar, och så Vipps öfver broräcket! Vanligen är det nog». Villy satte näsan i vädret och hvisslade. »Myndigheterna borde gripa in», sa Gustaf. »Det är ju hvad de gör, fast ta mej fan jag tycker de har rättighet att hindra folk att slå ihjäl sig, när de inte kan hindra dem ifrån att svälta ihjäl sig.» »Prata inga syndiga ord», sa jag. »Myndigheterna gör nog hvad de kan, det är jag säker på, fast människorna inte gör hvad de bör. Lifvet har vi fått af Vår Herre, och ingen kan få i mig, att man under några förhållanden har rättighet att kasta bort det öfver ett broräcke. Nu vet du det, min gosse!»
Den nya utställning, som föreningen under den senaste veckan bjudit oss, har på ett glädjande vis bekräftat vår tro. Tillströmningen af besökande damer har varit synnerligen liflig, och den föresyn af gediget arbete och god stil, som de utställda föremålen erbjudit, kommer helt visst att sätta god frukt under En från trädgårdsskola kvinnovärlden. för kvinnor öppnas den 15 nästkommande januari vid Norrvikens trädgårdar, Åby (nära Norrköping), af den nitiske trädgårdsodlaren Rudolf Abelin. Anmälningar^ och förfrågningar mottagas af honom, adress Åby, af Fredrika-Bremerförbundels byrå i Stockholm ocli af Torshags hushållsskola, Åby. Fredrika Bremertörbuudet erlägger för två ele ver vid nämnda skola den fastställda afgiften med 75 kr. för hvarje elev, och kan ansökan i detta fall inlemnas före den 15 december å förbundets byrå, nr 5 Malmtorgsgatan, Stockholm, där vidare upplysningar erhållas. I tidskriften Dagnys sista nummer har hr Abelin påkallat ökad uppmärksamhet åt frågan om våra trädgårdars vård. Han framhåller, hurusom väl ingen öfvertager ett större landtbruk, utan att ha genomgått någon kurs i landtbruk, äfven om han sedan tänker ha både inspektor och rättare vid sin sida. Men då fråga blir om trädgården, lemnas allt åt trädgårdsmästaren, åt hvars arbete sedan ej gifves tillräckligt understöd eller egnas nog intresse, just emedan man begriper så föga däraf; följden blir oftast, att trädgården ej bär sig. En ändring härutinnan anser han högeligen önskvärd och håller före, alt kvinnorna mera allmänt böra skaffa sig en allmän inblick i trädgårdsodlarens yrke för att sedan — som utomlands ofta är fallet — kunna öfvertaga öfverinseendet af trädgårdens vård, medan männen sköta landtbruket i stort. K. Dramatiska teaterns spellista har denna vecka utgjorts omvexlande af Sardous och Nanjacs ypperliga komedi » V i skiljas » samt Michaelsons fina salongskomedi » Moln » med » En bengalisk tiger » till efterpjäs. Denna teaters nästa nyhet blir 4-akts skådespelet » Äran » af Hermann Sudermann, hvilket med ens gjort sin författare vida berömd.
När bitterhet och osämja emellan äkta makar så tilltagit, att den ena makan, för att undslippa sammanlefnaden med den andra, öfvergifver hem - 330 Den 7 Februari. met och reser utrikes i upsal att dymedelst bryta äkfenskapsbandet, kan man vara viss uppå. det orsakerna till ett steg af denna olyckliga beskaffenhet redan förefunnits så länge och slagit så djupa rotter, att hvarje försök till makarnes återförenande medelst förlängning af den tid, inom hvilken äktenskapet, efter ågången stämning å den bortresta men till sin vistelseort kända makan, kan uplösas, eller sex månader från stämningsdagen, alltid skall blifva fruktlöst. Och detta förhållande måste ännu säkrare antagas inträffa vid det i §:n omnämnde andra fall, eller att den ena makan begifvit sig utrikes, utan att ens om stället der han vistas lemna den öfvergifna makan ringaste uplysning; så alt den tid af ett år. som, från det lysning skett efter den förrymda makan, måste, innan äktenskapet kan af domaren uplösas, förflyta, är för ändamålet mer än tillfyllestgörande. Från ingen synpunkt synes det mig således vara hvarken lämpligt eller behöfligt, att utöfver den tid sorn, enl. den nu gällande lag-paragrafen, ovilkorligen bör vara förlupen innan domaren kan uplösa ett äktenskap emellan makar, af hvilka den ena begifvit sig till utrikes ort för att icke mera återkomma till sitt hem, förlänga beståndet af en förening, den der sålunda redan i sjelfva verket uphört att existera.
Dör Konung utan att hafwa någor förordnande medelat, föres Styrelsen af StatsRaders samtellge Ledamöter intilldess Riksens Ständer wid deras nästa sammankomst Förmyndare för minderårige Konungen utsett. I alla dessa fall styr den minderårige Konungens Förmyndare eller StatsRadet med Konungslig magt och myndighet i Ko, nungens namn och galle denne Regeringsform till owillkorlig efterlefnad. Är Konung eller Tronföljare wid de i denna och föregående §.§. uppräknade händelser Femton ar gammal/ äge Han att uti Stats-Rädct, Högste Domstolen, Hos-Nätter o.h Collegier inträda, dock utan att i något beslut deltaga §. 42. Skulle den olycka tima att hel<Konungahusel, inom hwilket arfsrätten till Riket, räknas, pä Manliga sidan utginge, da färwaltas,Regeringen af Stats-Rådet med Konungslig magt och myndighet, intill dess Riksens Ständer hinna sam - Den 14 Julis. 1661 sammankomma, ett nott Konungahus utkora, och den walde Konungen Regeringen tiliträdr. Uri alla de fall hwarvm föregående fyra §-8- handla stola samtelige Stats-Rådets Ledamöter och Stats-Secreterarne wara närwarande 06) rösta. §- 4Z Gar Konungen i fält, förordne Ha« antingen Thronföljaren, > händelse denne uppnatt Aderton ar, eller ock minst Ser as Stats-Rådets Ledamöter, och ibland dem Justitie-Stats-Ministern, ali föra Regeringen i de mål Konungen förestrifwer. §. 91. Blifwer Konungen utöfwer Tolf mannder ucvm Riket och icke är i fält mot Nikelö fiender, fammankalle Thronföljaren, i händelse han Aderton ar fyllt, eiler i motsatt sall Stats-Rådet genom öppet Påbud Riksens Stander till Allman Riksdag, och laka kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufwudftadens Kyrkor, samt styndsammeligen uti de öfriga delar af Riket kungöra.
Till vedbrand äger Hospitalet ännu tillräcklig tillgång uti egen skog och bar sig anslagne ioi ökedagsverke!! och 6 handedagsverken, hvilka hitintils in natura utgått och af Sysslomannen disponerats till införandet af 5o kastor ved lill hospitalet. Det icke obetydliga öfverskottet af Hospitalets inkomster utöfver dess utgifter remitteras årligen till allmänna hospitals-fonden. Hospitalets fastigheter bestå, utom byggnaderna, i 177 stycken kring heja landet spridde jordlägenheter. I sista Femårs-Berättelsen finnes vidlöfligt anförd så väl Hospitalets uppkomst som fortgång ifrån aflägsnaste tider, hvarvid dock flera misstag influtit; den innehåller jemväl utan någon irring beskrifning öfver, lazaretts-byggnadens alldeles förfallna tillstånd, och förloppet rörande tidsutdrägten med nybyggnaden, hvilken nu är i full gång. Kongl. Majit har i bref af den 3o December i83o bifallit att kostnaden till byggnadens uppförande, får, på sätt Hospitals-föreståndare och Lazaretts-direction föreslagit och anhållit, nemligen att de åtagit sig anskaffa dertill erforderlige medel mot uppbärande och redovisande af Hospitalets inkomster, af Föreståndare och Direclion besörjas; Kongl. Sernphimer-OrdensGillet bar, det oaktadt, vid sedermera yppad förlägenhet af medel ti llgåiig benäget till byggnadens påskyndande beviljat en begärd försträckning af 2000 R.'dr och har dessutom icke allenast låtit uppföra byggden efter en mera utvidgad och vackrare dessein än den på 1770-talet fastställda med då brukliga öfverdrifvit höga takresningar, utan äfven tillåtet återköpande till Hospitalsgården tomt, af åtskilliga i förra tider afsöndrade mindre tomter å hvilka funnos uppförda flera Rådhus af sämre beskaffenhet, för den nya byggnaden vådliga , i händelse af uppkommen brand. Härigenom har Hospitals-Iägenbeten vunnit ett vackert och afskildt läge. Den sköna ruinen af Helgeands-Kyrkan befinner sig nu fri från kringb^ggnader, med öppen tillgång från Hospitalsgården.
D e n läres visserligen ej ur b ö c k e r, utan därtill fordras en g u d o m - lig själfuppoffrings inspiration. Ingenting ö f v a r m i n d r e eller låt oss säga sämre inflytande p å barnen, än d å religionen blott är en yttre, anständig täckmantel, d å religiositeten b l o t t är ett sken. om om, sakalla upp Kvinnliga pianostämmare. Naturligtvis måste m a n akta sig för att spänna strängarne f ö r hårdt, så att d e springa. M a n börjar i midten a f klaviaturen o c h stämmer först de h ö g r e tonerna, h v i l k a alltid lättast sjunka, det vill säga åter bli ostämda, samt därpå basen. I större städer v o r e rådligast att sätta sig i förbindelse m e d musiklärare o c h musikskoleföreståndare, h v i l k a s talrika öfningsinstrument ofta behöfva stämning. Detta är sant. &lt; För helt kort tid sedan h ä n d e det i ett sällskap, där herrar o c h fruntimmer enligt nutidens sed vistades i o l i k a rum, att en herre u n d r a d e, h v a r m e d fruntimmerna sysselsatte sig. O c h denna förolämpning var tyvärr ej oförtjänt. Sara. » il * » K a n s k e känner mången af till välsignelsen a f ett sådant sken. Hade h o n varit surmulen, så h a d e det märkts mindre. Stackars lilla Faster — det är en gruflig p l å g a. » Malplacerad kvickhet. hedervärda faster! » Respekt för din Stämningen v i d b o r d e t var ej den bästa. » m i g så här? » Tandvärken? gasinerad. H u r löjligt! » » Å h faster, nu förstå v i. » » Hvarför ja,. I en hel timme har j a g n u suttit framför spegeln i mitt rum o c h försökt att framkonstruera ett leende, men det har inte gått. » Det tröstade blefve n o g svägerskan. » Litteratur.
SD^8id ytterligare föredragning af Lag-Utffottets sedan förleden gårdag pa bordet lagda Betänkande, »ned förslag till en efter tiden lämpad Författning emot Swalg och Dryckenskap; har Bonde-Ståndet funnit nödigt att af de deremot ställde anmärkningar lemna Lag, Utskottet del för att med ytterligare Utlåtande deröfwer inkomma. Ut supra. Bx krotocollo. 6. Brinkman. Utdrag af protscollet, hållet hss Hederwärda Bsnde-Grän-et wid Urtima Riksdagen i Orebro den r? SD^ill Lag,Utskottets i gar pa bordet lagde Memorial, angående Tractamente och Arfwode för Extra Ordin. Cancellisten derstädes vice Auditeurcn Schough, agtade Siandet skäligt lemna bifallsupra. Lx protocollo, O. Brinkman. Utdrag af protscollet hället hos Hederwärda Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen L wrebro den 17 Julli 1812. SD. 8äretogs till afgörande Allmänna Beswärsvch Econolnie-Utssotkets den ro dennes afgifne och i gär pa bordet lagde Betänkande öfwer Herr Kainrnarhemn G. A» Silverstolpes Memorial, an -äerr - -776 Den 17 Julik. gäende Medlen till Folkets och Landets förbättring; och fann Bonde-Siandet skäligt bifalla hwad Utskottet i förra delen af desi Betänkande tillstyrkt, rörande tryckning af Handlingar, som anga Uppfostrirgs-Werkets bättre organisation m. in.; men, i afseende pä sättet, att vin Landet inhämta StatiMa underrättelser, fann Ständer ej jkäl, att antaga hwad Utskottet hemställt. su^rs.
Då Magazins-Inrättningen i och för för* sträckningarne till ofvannämnde årens krigs-rustningar fått vidkännas så betydliga förluster, anser Stats-Utskottet med anledning af detta exempel, det blifva oundvikligen nödvändigt, att uti Instructionen för Magazins-Inrättningens framtida förvaltning, det uttryckeliga stadgandet inflyter, att om Magazins-inrättningens tillgångar vid inträifande rustningar eller kust-försvar behöfva anlitas, Inrättningen skall härföre alltid erhål'a kontant betalning till fullt belopp af hvad Förslräckningarne kostat Inrättningen, och att, om bristande medel någon gång möjeligen kunde fördröja en sådan betalning, Magazins-Inrättningen bör efter afgifvande Räkning eller Liqvid njuta lika rätt till ersättning, som för lefveranser verkstälde af private pertoner, kan blifva bestämd. S 51 » StatsUtskottens Betankandeiil Om Lån till åtskilige Handlande i Stockholm till införskrifning af Spannmål, 2:0 Till befordrande af Spannemåls införskrifning sistledit år, har från Magazins-Directionens fonder Penninge-Tån till åtskilliga Hand-» Jande här i Staden blifvit utbetalte emot säker* het och förbindelse å deras sida, att från Utrikes Orter införa Spannemål, och vid sädens hitkomst ino„m viss tid erbjuda den samma till Allmänna Magazins-Directionen som då ägde öppet att antaga anbuden efter gångbart pris, eller i vidrigt fall återfordra penningarne med derå upplöpande Sex procents ränta. Afsigten med dessa Tåns beviljande, var efter protocoli lens föranledande, den, att underlätta införsel af Spannmål, hvaraf Riket i allmänhet och i synnerhet Hufvudstaden, om våren och början af sommaren år 1817, var i trängande behof.
Att FideiCvmmiharien stall anse sitt interehe wara rakt stridande emot cll warsklig förbättring, sörulsätter uöbwändigt hos honom de mäji sörwätwa och elaka tänkefält: det will säga - Den 9 Januari!'. 429 ga, att hail hwarken stuve hysa kärlek för nägok enda as sina barn, eller tillgjswenhet för siagtinaar och ej heller äga det minsta nik för det Allmänna bästa: desiutom lära owaraktiga förbättringar ä en egendom icke ästadkommas af en förnuftig man: och jag får fräga om Riket i oeconomistl afseende lidit nägon stada genom FideiCvmrmffstiflelser? Om icke dylika egendomar arv lä wäi stöttesom andra? I intet land finnas sä mänga och »rora Fidei» Comrmsier som t England; och detta land örmerträffar likwäl olla andra t werklig förmögenhet, i fruktbarhet och i ett wäi inräktadt äkerbruk. "Hans bemödanden gä derpä ut att fördubbla "afkvmsterna lill förment förmän för de frän "egendomen uteslutne, till mehn för jordens nytttt "ga odling, förbättring och deraf beroende styrka." Om man ej will supponera att alla FideiCommisi-innehasware stola wara och blisma de mast etaka mrnmstor; lä lär jag fräga om de kunna fördubbla egendomars afkastning, utan all med det samma förbättra och upphjelpa fielfwa egendomen? Jag kwiflar derpä, och denna omständighet med, förer fa edes en dubbel nytta: be utesiukne oarnens sörmän och egendomens förbättring, , stället för den stada som förmodats deraf blifwa en följd. "Man har för ewardeliga tider föreikrifwlt "Lagar för egendomars förwailning och begagnande utan afseende att genom kiders förändrade "stick, silke inrättningar för egendomens jörmänli"ga hä>d, och Samhällets bästa dlrjwit hinderlig-."
Hvem smysmådjeflar Viljen J dansa med fadermördaren! sig med händerna och fötterna) Undan Släp pen mig fram! (Han rusar ånyo upp på bergs klippan, hvarifrån han ser uppmärksamt åt det håll Ha! redan ja! det var min fars hufvud som föll! Nog nog! Jag vill inte se mer J ropen mig, der nere O, folkmassan gått; slutligen uppger han ett skri af fasa.) helsen mig nu välkommen (Han störtar dras före.) sig i hafvet och försvinner i vågorna. Förhänget Tableau. Rummet hos Arnmans. NIONDE SCEN. Fru ARNMAN, ARVID ARNMAN. Arnman. lära ni predikar Det är inte försoningens! Hvad begär ni, min mor hvad är det för Vår frälsare förlät ju; kunna vi då känna fiender, och hata deras oskyldiga anhöriga Fru Arnman. någon lindring i vår smärta, genom att fördöma våra Arve, min son! Du har rätt. Jag talade inte 108 försoningens ord; men det är skilnad på hvad Guds egen son förmådde, och hvad en stackars svag menniska förmår. Kom emedlertid ihåg min dröm, barn Och märk huru tydligt Försynens finger ledt rättvisan till seger i denna fasliga händelse. Jag sa' dig det förut: det var din fars blod; och jag arma mask prisa dig nog, som i tid lät det henne älskade du! Himmelske Gud! huru kan gräsliga brottet komma i dagen, och skonade mitt till äkta! Men, jag talade, som du sa', orätt! Gud döme emellan oss och dem! Avnman. värda qvinnorna böra vi likväl inte visa obarmhertighet. De ha ingen del hvarken i fadrens eller Och Han döme i sin mildhet De beklagans barn från den fördömelsen att taga mördarens dotter mannens illgerningar, och hvarföre då råga måttet af deras olycka, genom att skoningslöst visa dem afsky. Fru Arnman. för de bofvarne, som du aldrig horde brytt dig om? Hvarföre skulle du nu äfven föra den enes hustru och den andres dotter hit under vårt tak Men var det inte nog, min son, att du lade dig ut
Fastän alls icke en afgjord och förklarad beundrarinna af det sistförflutna decenniets litterära företeelser, är jag frestad att instämma i ofvanstående utrop, i det jag hänför detsamma till den skiss, som förekom i n:r 19 af denna tidning. Intet, som någonsin har stått att läsa i Idun, har nämligen kunnat sägas vara som det åsyftade bidraeet, hvilket förefaller mig vilja utHULTIHANS G 1 1 L D M E D A att för ungdomen i edert hem prenumerera på den fosterländska, ung do ms friska, allmänt omtyckta tidningen KAMRATEN, då samtliga nummer från årets början erhålles. En större och varaktigare glädje kan Ni ej bereda edra söner eller döttrar. GACAO. L J JUDARNAS PÅSK. A. Blomberg foto. JUDISKA SYNAGOGAN I STOCKHOLM. I MARS ELLER APRIL, ungefär samtidigt med den kristna påsken, infaller vanligen judarnas påskfest, hvilken enligt den israelitiska tidräkningen börjar om aftonen den 14:de dagen i månaden Nisan och varar till och med den 21:sta dagen i samma månad. I alla världens Synagogor, i de fattiga judekvarterens små torftiga bönehus lika väl som i de stora världsstädernas praktfulla judiska tempel, i de strängt ortodoxa församlingarna i Polens och Rysslands afskilda judestäder och i de reformerta judiska församlingarna, där gudstjänsten ej mer hålles på hebreiska och gamla, för vår tid betydelselösa ceremonier kommit ur bruk, öfverallt, där ättlingar af det israelitiska folket lefva och bekänna sina fäders tro, firas då den första af de judiska högtiderna, festen till åminnelse af befrielsen ur det egyptiska slafveriet, det osyrade brödets fest, hvilken såsom en » evärdelig stiftelse » skulle firas af släkte efter släkte. Enligt bestämmelserna för den första påskfesten (2 Moseb 12) skulle hvarje husfader slakta ett årsgammalt lam eller kid och med dess blod bestryka husets dörrträn och dörrposter samt steka djuret helt och med sitt husfolk förtära detsamma tillika med bittra örter och osyradt bröd. Man skulle äta på stående fot i all hast, klädd till resa och med staf i handen, beredd att ' bryta upp och lämna Egypten.
Man finner då, att af »bränvin och sprit» utgjorde införseln år 1864 1,435,911 skålpund alkohol mindre än år 1863, hvilket gör en minskning i tullinkomst af 646,159 R:dr 95 öre: att af »socker» infördes 72,963 skålpund »raffineradt» och 4,509,974 skålpund »oraffiueradt» mindre det sednare året än det förra, vållande i tullafgift, äfven om man för allt det oraffinerade beräknar allenast den lägre tullsatsen, en minskning af 370,283 R:dr 11 öre: att »sirap» gaf i tull 28,279 R:dr 92 öre mindre 1864 än 1863: att af »vin» infördes 1864 »på buteljer» 10,868 kannor och »på fastager» 392,042 skålpund mindre än det föregående året, visande en minskning i helfirda hänseende af 73,904 R:dr 88 öre: att för artikeln »oljor, andra slag» inkomsten minskats med 31,230 R:dr 45 öre: för »kaffe» med 39,260 R:dr 80 öre: för »terpentinolja» med 31,345 R:dr 20 öre, o. s. v.; uppgående således endast för nu uppräknade stämpling icke underkastade varor tulluppbörden år 1864 till öfver 1,220,000 R:dr mindre än det närmast föregående året. Att den af motionären framhållna minskning i tullinkomster alltså härrör från en öfverhufvud taget år 1864 minskad import — ehuru förhållandet med ett och annat varuslag varit omvändt — torde vara utom allt tvifvel. Ensamt af artikeln »ylleväfnader, andra slag» med en tullsats af 1 R:dr 50 öre per skålpund, visar 1864 års importtabell en minskning emot föregående året af mer än 200,000 skålpund.
Det är af denna anledning jag föreslår: alt Rikets Ständer ville besluta, att utaf de fyra lemtedelar af bränvins minuteringsoch utskänknings-afgiften, hvilka enligt nu gällande före skrifter, sedan hushållningssällskaperna erhållit en femtedel, aflemnas i iandtränteriet för att fördelas på länets samtlige socknar, nödiga medel till bestridande af landstingens organisationsoch förvaltningsomkostnader mätte ställas till landstingens disposition, utan att dertill behöfver ut skrifvas bidrag af länets innevånare. Till detta förslag har jag ett ytterligare skäl i den öfvertygelse jag hyser, att de sammanskott, som af landstingen komma att påbjudas, i allmänhet blifva med mindre välvilja emottagne, enär större delen af de betalande icke skola göra sig reda för ändamålet med dessa sammanskott och desamma torde hos en icke obetydlig del af folket väcka ovilja mot hela kommunalinrättningen och det vore derföre väl, om man så länge som möjligt kunde undvika dylika sammanskott. Då den andel af bränvinsminuteringsoch utskänkningsafgiften, hvilken nu aflemnas i Iandtränteriet, för alt på socknarne i länet fördelas, ändock är ämnad att användas till allmänt nyttiga ändamål, anser jag det al mig nu framställda förslag icke åsyfta någon egentlig förändring uti hufvudsyftet för medlens användande; och jag anhåller derföre om remiss å della memorial till vederbörligt Utskott. Stockholm den 30 November 1862. O. Olsson, från Slängserud af Wermlands län. 830 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Pehr Pehrsson från Wermlands län, om den förändring i 1688 års kneklekontrakter, att rotehållare må ega rättighet bosätta nummerkarlen hvar som helst utom roten, endast all bostaden anvisas inom kompaniets sländ. Ulan alt vilja förneka ali hvarje lagstadgande kan vara lämpligt för den tid det tillkommit, vägar jag likväl tro, ali andra tider och förändrade förhållanden påkalla lagarnes förändring och lämpande derefter.
Ut dr. den 12 Mars i835. 19 Ståndets underdåniga hemställan, om en närmare förklaring af Författning garne, rörande lönings-afgifterne till Comministrar: bifölls; N:o 4■ 4> i fråga om upphörande af arrendet för ödelagde Krcmo-fisket Sollefteå Kronofors i Vester-Norrlands Län; bifölls; JNT:o 4r5> i anledning af verkställd revision af de vid sista Riksdagen beviljade extra Stats-anslag för försvars-verket till sjös samt Kungsholms och Drottningskärs befästande: lades till handlingarne; N:o /ji8, i anledning af Fullraägtiges i Riksgälds-Conloret skrifvelse, angåendegratificationer ut de Tjenstemän derstädes, hvilka serskildt fått sig uppdragen befattningen med utbetalningen för utgifterne i och för innevarande Riksdag; bifölls; och N:o 420, i anledning af Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret hemställan, om en årlig nådegåfva lill förre t. f. Öfver-Commissarien P. J. kliman', afslogs. S. D. Vid förnyad föredragning lades till handlingarne ConstitutionsUtskottets följande Memorial: Nto 90, angående Bonde-Ståndets begäran om delfående af Constitutions-Utskottets Pi otocoll i ett anmärkningsmål; N:o p4> mec^ uppgift på oafgjorda mål; N:o q5, i anledning af Borgareståndets återremiss på Memorialet N:0 80; N:o 96, angående Borgare-Ståndets återremiss på Memorialet N:o 81; N:o 97, angående Borgare-Ståndets återremiss på Memorialet N:o 82; och N:o 98, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss på Memorialet Nso 83- S. D. F öredrogs ä nyo Constitutions-Utskottets på bordet hvilande Mern.