Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
K. förordn. af år 1800, angrde städsel och lego af jord på landet, kan efter dess ordalydelse tolkas och tolkas också merendels så, att ett så beskaffad! contract har förmånsrätt framför köp, som göres vid samma tid, "hvarföre en köpare, sorn fått ett gravationsbevis, och deraf finner att egendomen är ograverad, eller åtminstone tror sig finna det, slutligen, när han betalt egendomen , kan få vela att den är graverad af en arrendeal handling, i följd hvaraf han antingen är skyldig alt utbetala vissa tunnor säd, vissa kannor mjölk o. s. v., hvilket betydligen förringar egendomens värde eller ock mot en ringa årlig afgäld är af med en betydlig del af den fastighet han på god tro sig tillhandlat. Undantagsägaren eller arrendatoren kan efteråt komma och begära inteckning, hvilken icke kan vägras, och sålunda äger en osäkerhet rum, som kan föranleda att köparen betalt en egendom, som sedermera befinnes vara vida mindre värd än han haft skäl att förmoda. För att undvika ett sådant förhållande, har Utsk. trott bästa utvägen vara alt bereda ett lagstadgande, i följd hvaraf det vid hvarje afhandling, vare sig om arrendeköp eller hvad som helsi, lage i contrahentens intresse, att så fort som möjligt söka inteckning eller taga uppbud; och det tror jag hvar och en, som oväldigt betiaktar saken, skall finna ej kunna leda lill någons förnärmande, men väl till allas tillfredsställelse. Frih Cederström, Jacob: Utsk. har i öfvcrenssläm - no Den i5 Augusti c. m. » / melse med Lag-comite'en föreslagit ifrågavar. förändring, men Utsk. har på sidan om I.ag-corniteens förslag, hvilket förutsätter anmälan å nästföljande rättegångsdag, uteslutit stadgandet derom, förmodligen derföre alt det ej skulle kunna antagas under nuvar. domstols-organisation i Riket.
Ständer hafva väl genom stillatigande på visst sätt godkänt den i omförmälte hänseende följde praxis; — men enär nu gällande Contracter om Nya MötesPassevolancens utgörande tilländagå den 1 Januari 1845, samt fråga om nytt aftal i denna vigtiga angelägenhet, der meningarne, i afseende på grunden och gränsen för Fondens användande, emellan Statsmagterne varit delade, då torde uppstå, hafva Revisorerne ansett sig böra å ämnet fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet. 1— Det synes jemväl böra bestämmas huruvida kostnaderne för Instructions-Bataillonen å Drottningholm, utgörande år 1836 8,609:43.11. år 1837 8,436:i9. 6. 5. böra utgå af Nya Mötes-Passevolance-Fonden, eller om icke, på de skäl 1837 års Revisions-Berättelse upptager, medel dertill må beredas inom 3:dje IIufvud-Titeln. — För bestridande af utgifter för öfningslägret å Lauugårds-gärdet år 1836 hafva utgått af denna Fond 46,420 R:dr 16 sk. io r:st. samt dessutom 13,630 R:dr 5 sk. 9 r:st. utaf Statsmedlen; Och då sådane större öfningsläger måste ej allenast medtaga Fondens tillgångar utan ock skuldsätta densamma, synes oundgängligen nödigt att för framtiden få bestämdt, om och till huru stort belopp nämnde Fond bör deltaga i kostnaden för vapenöfningar, som hållas utom Regementets stånd. Förvaltningen och Räkenskaps-methoden gifva ej anledning till någon speciel anmärkning. Balancerelationerne äro upplysande och fullständiga. (15) *- 114 — Tross-Passevolance-Fonden. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkning, upptaga: Debet. Balance från föregående året: Uppbörd: Af Kongl. Stats-Contoret anordnade, dit influtne Tross-Passevolance-Medel
Ordningar och Stadgar, dertill anledningen jemväl torde finnas deruti, att endast ena Statsmagten dem beslutar, på sätt förhållandet är med de Stadgar och Påbud, Kongl. Maj:t i oeconomiska mål eger utfärda, måste likväl de, af Rikets Ständer i afseende på Banken utfärdade Ordningar och Stadgar vara af samma förbindande kraft sorn Lagar, då dessa Ordningar och Stadga^ äro behörigen uppgjorde af den Statsmagt, som icke allenast i Lagstiftningen i allmänhet eger andel, utan ock, jemlikt besörde Grundlags , blifvit, i fråga om Banken, tillagd sådan rättighet allena. I betraktande häraf och då sålunda en åtgärd att ikläda så beskaffade Stadgar Civil-Lags form, enligt 87 §. Regerings-Formen, vore ett verkligt inrymmande åt andra Statsmagten af andel i en Lagstiftningsrätt, som den nu icke eger; då likväl Rikets Högloft. Ständer redan, genom förkastandet af det sedan förra Riksdag hvilande förslag till ändring i 72 §. RegeringsFormen, ådagalagt, att de icke velat medgifva en rubbning i deras nu bestående eonstitutionela förhållanden till Banken; då det jemväl torde i längden - Bancooch Lag-Utskottens Betankande N:0 3. den blifva skadligt, att, på oregelmessig bana, stifta Grundlag i Civil-Lags form; då den så kallade Bank-Lagen af den i Mars i83o, såsom en Extraordinair Lag, står fast och följaktligen, så långt den går, gäller till efterlefnad; och då alla öfrige nödige Stadgar kunna i vanlig ordning af Rikets Ständer beslutas, för att, genom Reglementet eller serskilde Kungörelser, till efterrättelse meddelas, anse Utskotten någon ytterligare lagstiftnings-åtgärd för Rikets Ständers Bank, efter 87 §. Regerings-Formen, icke under närvarande förhållanden böra ega rum. Ålskillige Ledamöters reservationer bifogas. Slockholm den 2g Nov. i83<f.
Saken fordrar således, från hvilken synpunkt den än betraktas, en noggrann pröfning, för att kunna afgöra hvad som är det lämpligaste och bästa deruti; och jag har för min del, såsom ledamot af LagUlsk., icke blott velat erkänna min och Utsk:s oförmåga alt med tillräcklig sakkännedom uppgöra ett fullständigt detaljförslag, utan äfven trott, alt R. St. jemväl borde erkänna sin oförmåga härtill, och att det just derföre vore bättre, att bos K. M. anhålla, det Han täcktes låta utarbeta ett sådant förslag. Det är på denna grund, som jag fortfarande yrkar bifall till Utsk:s betänk., och derpå begär propos. Slutligen vill jag blott anhålla att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, i hvad skick frågan skulle komma i de båda fallen, antingen LagUtsk:s betänk, bifölls eller återremissen beviljades. I förra fallet skulle, då nu 2 Stånd antagit Frih. Stjernstedts reservation och PresteSt. deremot bifallit betänk., i händelse R. o. Ad. följde PresteSt:ns exempel, 2 Stånd stanna emot 2, och följden deraf blifva, att frågan måste gå till förstärkt LagUtsk.; hvarefter, i händelse Utsk:s förslag der skulle segra, en skrifvelse, i den syftning Utsk. önskat, kom alt lill K. M. afgå, men vid motsatt utgång af voteringen reservationen blifva R. St:s beslut. I sednare fallet åter, eller i händelse R. o. Ad. skulle återremittera betänk., så enär reservationerne redan utvisa, att den' verkliga pluraliteteu inom Utsk. är obetingadt för antagande af Frih. Stjernstedts förslag, synes mig att frågan derigenom blott skulle komma i en svår ställning. Utsk. skulle nemi. sannolikt biträda den af 2 Stånd redan antagna reservationen, som således skulle få Den 28 Januari. 553 få ännu mera hopp om framgång för sig, utan alt den modificalion i förslaget, som man med återremissen tyckes åsyfta, ändock skulle kunna vinnas. R. o. Ad. skulle då som nu endast hafva alt välja emellan Frih.
Denna fråga är ännu icke afgjord, och den måste i alla fall afgöras, då derom Irenne yttranden ligga på bordet, hvaribland ett af mig afgifvet, som mot min vilja blifvit förklaradt utgöra en motion, och jag ej kunnat få annorlunda behandladt. För öfrigt uther jag mig att få yttra, att den villervalla, som åt - Dea 26 Februari e. m. 4*9 skillige ledamöter trott sig iinna i de härom gjorda förslag, har helt och hållet uppkommit genom det föredragningssätt, som ägt rum i denna fråga. Jag tror, att då sälten delade sig i två delar, den ena, om något svar på throntalet borde afgifvas, och den andra, om R. o. Ad. instämde i det svar prot.utdr, innehåller; så hade först frågan, om svar horde afgifvas, och sedermera sjelfva sättet bort vara föremål för propos.; och hade saken blifvit så behandlad, skulle sannolikt hvarken mina, Gr. Horns eller Hr von Troils yttrade åsigter blifvit förklarade såsom särskilda motioner och lagda på bordet. Jag har ansett mig böra yttra delta, endast för att frikänna mig från att hafva föranledt det obehagliga R. o. Ad. tilläfventyrs kan finna deruti, att nödgas ännu en gång upptaga en sak, som blifvit så vidlyftigt debatterad. Undertecknad Ridd.Secret. anmälte, att, sedan memorial-prot. ankommit, han nu kunde upplysa, att enligt detsamma Landtm, först framställt en propos. till R. o. Ad., om R. o. Ad. behagade antaga BondeStrs inbjudning. Denna propos. hade blifvit besvarad med nej. Sedan Landtm, derefter förklarat sig hafva funnit, det Ståndet afslagit inbjudningen, hade Landtm, hemställt, att BondeStts prot.utdr. skulle läggas till handlingarna, hvilken propos. af Ståndet besvarades med ja. Hr Frih. o. Landtm, anmodade derefter undertecknad att uppläsa det i början af detta plenum justerade prot.- utdr., ronde Ståndets beslut i anledn. af BondcStrs inbjudning.
Om jag verkligt är så dålig, Som man hätskt mig vill påbörda, Ar en sak jag själf ej känner. Mången kallar mig blott prålig, Andra, hvilkas ord bli hörda, Säga att min skärpa bränner. a « GÖTEBORG. eller, rättare, skär. hvarje söckendag kl. 10 — 5. Inn ehållsförteeknin g. N. Söderberg. — (Forts.). S c h w e r i n). (F o r t s, o c h slut). — Tidsfördrif. En fader kan mitt första äga, Men äger o c k mitt andra då; Hans fader kan du också säga Att han har både ett och två, Men o c k på samma gång mitt hela, Det är en sak s o m ej kan fela. S. isande kalla vindar. Temperaturen sval. Långa, strida skurar, s o m blötte upp marken. Inga promenadaftnar v i d hafsstranden, ingen artistiskt anordnad skogsfest ersatte alla nöjen af annan art. » Jag har aldrig haft så tråkigt, » suckade Lena B. » Jag upplefver aldrig en sommar kusligare än denna, » tillade hon och » doppade matt sitt saffransbröd i tekoppen. H o n läppjade på sitt te. » Res i afton — o, lofva mig det! » Modern ansåg, att något tokigare beslut ej kunde fattas, o c h bad henne rikta sikta sina tankar på annat. Och Lena resignerade. H v a d de böra hafva. Dagny 4: e o. 3: te haft. DAGNY TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN i. ~ a n n. a Winge f. '. RosccZie OLivecrom~, Är - kvinnarörelsen, berattigad? ' kf. H., Den svenska kvinnan ' inom de bildande konsterna. Freclrik J / - ettes * Zïcncl, Några a fo,rismer. V. L., Niirnberg. Gerdu. d iIn7~~Zm -. När riddar U l f suckar af far ta B O Z Z. - Eva Sten af Atma CZeve.
På samma skäl, som förmått R. o. Ad att med afslag å K. M:s Propos. bifalla Ulsk:s förslag, vågar jag anhålla, att R. o. Ad. ville bifalla den af mig föreslagna inbjudningen. Frih. Cederström, R u d.: R. o. Ad. har i mångå andra frågor af mindre vigt a flå t it vänliga inbjudningar till MedStin, och då kan det väl ej vara olämpligt att aflåta en sådan uti en fråga som, enl. hvad våra protokoller hära vittne, under en hel dag sysselsatt R. o. Ad. Vi mäste ihågkomma, att det här är fråga om att söka bringa R. Stirs beslut i öfverensstämmelse med R. o. Ad:ns beslut, och för ett sådant ändamål bör väl hvar och en underordna sin egen enskilda åsigt, vare sig han skulle önska en vidsträcktare lösning af frågan, eller han, på det frågan för denna Riksdagen måtte förfalla, skulle önska dess qvarhållande på dess nuv:de ståndpunkt. Frih. Raab, Adam Christian: Just derföre att jag, i likhet med Gr. Sparre, önskar en lösning af denna vigtiga fråga, som under denna Riksdag så mycket sysselsatt R. o. Ad., får jag yrka afslag å den af Gr. Sparre föreslagna inbjudningen. Det skulle onekligen fordra lång tid innan svar på en sådan inbjudning kunde komma tillbaka till Ståndet, och för öfrigt får jag säga, att jag tviflar på att de öfriga Stånden skola frångå sin me ning i denna fiåga och antaga R. o. Ad:ns. Om deremot frågan lemnäs i sitt nuv:de skick, kommer Utsk. antingen att inbjuda de öfriga Stånden att antaga dess mening och förena sig med R. o. Ad., eller också kommer Utsk. att votera om saken, och detta är enl. min lanke det lättaste sältet att lösa frågan. Det skulle ovilkorligen medföra tidsutdrägt att nu aflåta en inbjudning till MedStånden, och för öfrigt anser jag det vara mindre lämpligt, då vi just nyss afslagit en sådan, som i motsatt syftning blifvit aflåten 320
Jag hemställer vidare till hvilka oordningar det skulle föranleda, om, sedan man pröfvat ett måls beskaffenhet, detsamma skulle, genom en inbjudning, kunna öfverraskningsvis åter förekomma, då många Ledamöter, som icke kunnat vänta att ett redan fattadt beslut skulle ånyo upprifvas, redan från Riksdagen möjligen afrest; och jag förnyar af sådan anledning min förut gjorde anhållan om afslag å förslaget om inbjudning. Grefve von Fersen: Jag skall endast nämna några ord, som jag glömde då, jag förra gången hade ordet. Jag tror, att de nu kunna passa än mera. Jag har nemligen velat erinra, att de arne Stånd, som Den 12 Mars e. m. 397 afslagit EkonomiUtskottets första Betänkande, troligen stödt sine beslut på de motiver, BankoUtskotlet för dess Betänkande i samma fråga anfört, nemligen att inga medel dertill funnos; men då nu detta hinder är undanröjdt derigenom, att HandelsDisconten efter den tiden blifvit beslutad, så inser jag ej, hvarföre ej desse arne Stånd skulle kunna frångå sina beslut och förena sig med Ridderskapet och Adeln. Hvad åter angår det olagliga af inbjudningar i allmänhet, så, örn de ock icke blifvit i Grundlagen omnämnde, äro de likväl genom praxis godkände, och den af Herr Rosenblad i öfrigt befarade olägenheten tror jag icke bör kunna komma i fråga, då jag gjorde motion om inbjudning samma dag som Ridderskapet och Adeln fattade sitt beslut, ehuru dea sedermera legat på bordet. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard: Till en del är jag förekommen af den siste värde talaren och vill derföre blott erinra, att då Ridderskapet och Adeln i frågan om silfverlånen beslutat, att Lånehancllingarne icke skulle i landsorterne få af Konungens Befallningshafvande emottagas, så, oagtadt pluraliteten i detta beslut icke var särdeles stor, föreslogs likväl en inbjudning i den frågan till de öfrige 3:ne RiksStånden, som derutinnan redan fattat deras beslut.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva ock flere Ledamöter särskildt utlåtit sig, angående otillräckligheten af det anslag till Fa" stighets-lån, sorn blifvit föreslaget; om Jordbrukares behof af Lane biträden, sådane att de utan sin undergång kunna dem emottaga, och de föreskrifne vilkoren fullgöra ; samt om den, med i hvalfvén förvarade ädla Metaller fullkomligen jemnförliga , säkerhet, som pant af fast egendom för Banquens , i dess egna Sed. lar utgifne , Lån skulle medföra; hvarjemte, enligt det Utskotten meddelade Protocolls-Utdrag , sistbemälde Stånds Ledamöter med en» hällig röst yrkat, att En Million R:dr Banco måtte anslås, att under hvart och ett af näst har efterföljande 5 år, utgå till Fastighetslån , hvarå skulle inbetalas hvarje år 2 procent i Silfver eller i Sedlar efter 320 sk:rs Cours , hvilken inbetalning borde användas till förstärkning af Banquens reela Fond, och afgå directe å Capital-skulden utan vidare Rån. teberäkning ; hvarförutan , derest hela anslaget Jill Odlings-ian något år icke skulle fullt ut. Santo-Utsiotteti Eetankandenl 84$ gå , återstoden borde användas till Fastighets* lån på lika vilkor. Genom de skäl, som å ena och andra slidan blifvit till stod för motsatte Förslag anförde, äro Utskotten ytterligare stärkte uti sin förut framstäide mening, hvilken Utskotten anse innefatta medelvägen emellan de ytterligheter , hvartill de gjorde yrkanderne, å ena sidan om en fullkomlig indragning af Fa* stighets lån och förminskande af det, äfven till Jordbrukets understöd gjorde, anslaget för Odlings lån, samt å andra sidan åter om en utgifning af 5 Millioner nya Banco-Sedlar emot pant af Fastigheter, skulle föranleda.
En omständighet glömde jag nämna, då jag sednast hade ordet, i afseende på frågan, huruvida memor. bör af R. o. Ad. bifallas eller återremitteras, den nemi, att då man önskar riksdagens snara afslutande, vore det, efter min tanke, ledande dertill, örn R. o. Ad. nu biföll memor., efter som detsamma innefattar en stroph, som bör inflyta i sjelfva bancoreglementet, hvilket måste vara färdigt, innan riksdagen kan afslutas; och jag förnyar derföre min anhållan om bifall till förevar, memor. Frih. Boye: Jag trodde sannerligen, att, då jag började mitt yttrande med erkännande af den stora skillnad, som finnes emellan att på något sätt vårdslösa Nationens constitutionella rättigheter och att uti en blott och bar formfråga iakttaga en nödig grannlagenhet, jag icke derigenom hade gjort mig skyldig till den förebråelse, som jag i dag fått uppbära, att nemi. redan halka på sluttningen af Svenska folkets rättigheter. Denna beskyllning gjordes mig af en ledamot, som har hos mig en så grundad högaktning, att den icke kan rubbas af denna lilla obetydliga orättvisa. Berättigad torde jag likväl vara att, då jag står vid slutet af min politiska bana, få erinra derom, att jag trottsar en hvar att kunna framvisa ett enda yttrande af mig under alla de riksdagar, hvari jag deltagit, deruti jag på något vis missvårdat Nationens rätt; men ännu en gång påminner jag derom, att här icke är fråga om någon Nationens rätt, utanom en formfråga, som kanske rätteligen icke är annat än en etiketts-fråga. Rättigheten för Sveriges Rikes Ständer att få gö - Den t Maj. •7 göra skuld, hvilket är hufvudfrågan, är här icke ifrågaställd, utan frågan rörer endast formen i sättet att upptaga lån; och om Reg.F. i hufvudsaken är obligatoire för Konung och Ständer, så frågar jag, om den är obligatoire för utrikes bankierer? Jag tror det icke.
Ett Dictamen af Grefve Gyllenborg, Johan Henning , angående afmätning samt uppfattande å C.hartor af alla Hemman i Riket in. m. EU ben 11 Maj. Ett Dictamen af Friherre Rudbeck , Pehr Alexander , angående stadgande att Säd och Hö inåtte vägas i stället för mätas. Ett Dictamen af Herr von Qvanten , Carl • rörande vissa jemkningar i afseende på Rotarnes förbindelser emot Soldaterna öch emot Kronan. Ett Memorial af Herr von Schantz , Ifvar Fredric Gabriel, angående medel till Jordbrukets upphjélpande medelst förstörande af vissa skadliga Uppdämningar. bet Särskildta Utskottet. Ett Memorial af Herr Heykensköld, Kudvig, angående medel till beredande af en mera Utvidgad näringsfrihet i Bergshandteringem Ett Memorial af Friherre Stael von Holstein , Corfitz Ludvig * angående förbud mot införsel af sådana varor, som inom Landet kunnä produceras. Ett Dictamen af Herr Bergenstråle , Claeä Gabriel , om hämmande af så väl det inhemska som utländska öfverflödet. Ett Dictamen af Friherre Wrangel, Cari Adam, rörande Magazins inrättningen, medel att säkrare utstaka tullafgiftérna , tillsättande af ert Comité för att förbättra Embetsmännens Lönevilkor , samt om en Öfverflöds-Förordning.- Ut supra. Éx Profocollo’ A. £•. Silverstolpe, pdje DA. N: o 23 2 b S. D. Den II Maj. S. D. Jt1 örenade sig Höglofl. Riclderskaper och Adeln uti det af Vällofl.
Såsom tillägg till Hr Hjertås motion, får jag föreslå, att saltpettertransporter för kronans räkning mätte ske genom accord med allmogen och ej med kronoskjuts; emedan jag är öfvertygad, att detta förslag skall leda både till besparing för kronan och lättnad för de skjutsskyldige. Gr. Horn: Jag her om tillåtelse att få rätta ett misstag, som af en värd ledamot blifvit begånget, då han trott, att jag yrkade den sats, att under vintertiden tågande trupper icke skulle gå med marche force'e, utan att det skulle vara af mindre tunga för landet, om dylika transporter ombesörjdes genom entreprenad. Min afsigt har varit, att sådana tåg aldrig skulle äga rum, utom under krigstider. Jag har i detta hänseende gjort skilnad emellan krigsoch fredstid, men ej emellan vinter och sommar; ty, efter min öfvertygelse, böla trupper lika litet om vintern som om 23 3 Deli 19 I'" c Ii r u ari c. m. sommarn resa på annat , än militäriskt vis med torr föda, utan tunga för landel. Sådana hastiga commenderingar, soirt den till Waxholmen, tillskrifver jag brist i administrationen; emedan behofvet af en sådan conimendering bort kunna hafva varit kändt långt förut. Behöfva fästningar islåndsältas eller bemannas, så måtte man dertill kunna beräkna en längre tid, än den, inom hvilken commenderingen lill Waxholmen beordrades, och när ett särlan t behof kan tänkas, borde organisationen vara derefter ställd. Det ar från denna synpunkt jag betraktat frågan, nemi. ej med afseende på sjelfva militärsystemet, utan med hänsigt till organisationen, hvartill hörer att, så väl vinter som sommar, undvika dessa högst dryga tåg inom landet, hvilka icke ske på militärisk fot. Äfven får jag erinra, att, 0111 jag nämnt, alt de närmast commenderingsorten belägne reg:ter borde till commenderingar användas, min mening icke var, att så alltid skulle ske, ulan blott vid sådana tillfällen, då behofvet ej kan på förhand beräknas. I sådana fall böra regtterne i gränsorterne anlitas först, och sedermera de, som äro mera aflägse belägna.
Hus böra ställa, anmält denna Brandförsakrings-Inrättning; och har samma Memorial till dess hufvudsakliga* ste innehål] blifvit omförmäldt uti Utskottets Betänkande, N:o 36 (pag. 16 & 17), som Utskottet nu får åberopa. Efter det Banco-Utskottet genomgått och med noggrannhet granskat Reglorne för Götheborgs Brandstodsförening, af hvilka Motionairerne aflernnat ett tryckt exemplar, som har till öfverskrift: Med foijan* de vilkor hafva undertecknade ingått i en så kallad Brandstodsförening i Götheborgs 16 Banco-Uislat Bettinitand*, N:o 115. inrättad år iStd. men å hvilket exemplar icke finnas några underskrifter, finner Utskottet sig, med afseende 3 denna Inrättnings beskaffenhet, böra tillstyrka: I hvad sorn ankommer på] Brandstodsfdreningen : a. att det vilkor, sorn för Götheborgs nya Brandstodsförening blifvit föreskrifvet itti 5 punkten, Lit. B., här frammanföre, till alla delar blifver gällande äfven för "'Götheborgs år J815 inrättade Brandstads* förening. I * ad sorn rörer Lånens Innehafvare: att den inträdesafgift, sorn, tili vii ande af Brandskade-ersättning, enlij. Reglornas 4 §» är bestämd att urt så väl äf de första deltagarne nu Turättningen, som dem, hvilka eftt 18 i7 års slut vunnit eller hädane.
För bankbolag, sorn vill begagna den i § 14 omförmälda rättighet, gäller derjemte hvad i 5 § 3 mom. är stadgadt: c) huruvida lottegare med begränsad ansvarighet må inrymmas oell på hvad vilkor; d) om rösträttighetens utöfvande vid bolagsstämma; e) om antalet af styrelsens ledamöter, hvilka vid hufvudkontoret böra vara minst fem: f) om antalet af revisorer och om tiden för revisionen, som årligen bör förrättas; g) om bankens rörelsegrenar samt bland dessa särskildt om depositoch kreditiv-rörelsen, äfvensom om uttryckligt förbud att i banken beläna samma banks löttbref; h) om sättet för vinnande af ändring i bolagsreglorna; i) om tiden för ordinarie bolagsstämma, som minst en gång årligen bör hållas, och om vilkoren för sammankallande al' extra bolagsstämma; k) om den högre andel i vinsten, sorn framför annan lottegare förbehälles solidarisk bolagsman, der sådan förmån honom skall tillkomma; l) om bildande af en reservfond och om den andel af ärliga vinsten, som tilt densamma skall öfverföras; samt 7/1) om de grunder, efter hvilka de intecknade skuldebref och räntebärande obligationer, hvilka såsom grundfondshypothek fä antagas, skola uppskattas. § 7. l:o) Solidarisk bolagsman, dess arfvinge eller sterbhusdelegare, vare ej berättigad att under den för bankbolagets bestånd i stadgandena. bestämda tid ifrån bolaget afgå eller någon af sina lotter ät annan person öfverlåta, med mindre bolaget Bill. till R. St. J[<t 69. dertill samtyckt. Begäran derom anmäles skriftligen hos bolaget, och varde den begäran jrröfvad å den ordinarie bolagsstämma, som hålles under nästföljande räkenskapsår. När solidarisk bolagsman från bolaget afgått eller ny bolagsman deruti vunnit inträde, skall uppgift derom genom styrelsens försorg, efter hvarje ordinarie bolagsstämma, såväl allenmas till vederbörande Rådstufvurätt, för att i dess inteckningsprotokoll intagas, som ock i allmänna tidningarne kungöras.