Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvärtom: just en rigtig kännedom af de myther, genom hvilka det svenska folklifvet erhöll sin första fostran, drifver nödvändigt till den slutsats, att uppnåendet af ett än högre historiskt värde, än det redan i ett och annat tidskifte uppnådda, åligger de fordna Svears ättlingar såsom den heligaste pligt; om ock under förändrade omständigheter, och således under förändrade former. Det innersta syftet för en svensk vitterhets-historia bör derföre vara, att alltigenom, från sin ståndpunkt, framhålla det egendomliga svenska national-idealet; och alltså troget, med klarsinnig opartiskhet, afteckna ömsom annalkningarna dertill, ömsom afvikningarna derifrån. Men så långt, som ännu en svensk folkstillvarelse fortfar, har den på Edda-lärans blad de oförgängliga antydningar om sin historiska bestämmelse, hvilka den bör, så i dikten som i all annan handling, sträfva att bringa till begrepp och utöfning. Och således måste jemväl enhvar, som vill teckna svenska skaldekonstens häfder lefvande och lifvande, begynna dem med ett utdrag af ”Fimbul-Tyrs gyllne runtaflor”; eller ett skilderi, der vår Nords forn-skaldiska myth-verld framstiger i all sin dikt-vishet, alla sin sångs och sagas hufvuddrag. Hvarför börja vi, alltså, ej genast vid betraktelsetrådens egentliga uppslags-ända; eller med att taga vårt första ämne ur sjelfva de forn-skaldiska Mythernas och Sagornas krets? Kunde vi ej då så mycket tydligare uppdaga det för vår nyaste vitterhet förebildliga af den omständighet, att i denna vår forntid en lyrisk lärodiktning, ej mindre theosophisk än heroisk, föregick och inledde det rent episka elementets framträde? Och hvad önskligare tillfälle gåfves, att till den afgjordt dramatiska karakteren af våra stamfäders myth-system hänvisa både dem, som i allmänhet betvifla möjligheten af en svensk dramatik, och dem, som hoppas att Romanen och Novellen skola blifva för vår Nord, hvad Hjeltesagan fordom var?
Egentligen duger man ju ej till mer än 6 timmars stillasittande, intensift arbete pr dag och bör ej arbeta mer. Ja, mången människa kan ej ens göra detta i längden, utan att en betänklig rubbning i alla lifsfunktioner inträder. Vår lagliga ordinarie arbetstid är 6 timmar, från kl. 9 till 3 hvarje dag. Någon gång i bråda tider, vid jul och midsommar t. ex., Sp kan en kommendering upp till extraarbete på söndagen förekomma. Men då ser vår kontrollör idel mulna ansikten omkring sig, » sade fröken och såg oppositionell ut. » D å säga vi: denna veckan har fjorton dagar. » » Nå, men ni friska väl upp er med permission emellanåt och med resor? » » Ja, rätt till permission skulle vi egentligen ha sammanlagdt 30 dagar under årets lopp. Men begär jag mer än 15 dagar i följd, så göres ett litet afdrag på lönen, ungefär * / s af densamma. Detta gäller de ordinarie, de extra erhålla i regeln ej mer än 15 dagar fria pr år. Men så ha vi ju, förstås, vår sjukpermission, hvilken får gå upp till ytterligare 30 dagar utan afdrag, ifall sådant skulle visa sig nödvändigt. V i gå dock och hoppas i stillhet, att någon barmhärtig riksdagsman skall motionera om obligatorisk tjänstledighet för oss under sammanhängande en månad minst hvarje år. V i behöfde det så väl! » » Nå, men resorna då? — Ni göra väl en och annan utflykt? » » Ahja, från lördags middag till måndags morgon kan man ju hinna långt, särdeles om man tager natten till hjälp för hemresan, » tillade hon leende. » Och så är det då inte alldeles omöjligt att få en hel måndag ledig emellanåt, fastän den skrifves upp och summeras vid årets slut samt afräknas från de trettio lagliga dagarne. » » Icke taxera de edra biljetter så högt som för andra resande? » — Denna fråga verkade som en elektrisk stöt. » Nej, det fattas bara det, att de skulle göra detta med våra små löner! D å skulle vi väl dö utaf trånsjuka, att endast sitta och se på bur andra reste.
— Kuylenstjerna, E. M. 62 215:9. — af Wingård, Johan 62 — Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskotters insände förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 284- I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss rörande Krono-utskyldernes debiterande och qvitterande m. rr. I anledning af väckt fråga om ersättning för förlorade ängar m. m. vid Gränsregleringen emot Ryssland. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande Lånebiträde af allmänna medel till Trollhätte Canaloch Slussverks-Bolag rn. m. N:o 287- I anledning af väckt fråga om Clara-Sjöns upprensning eller igenfyIlning m. m. N;o 288- Med öfverlemnande af förnyad Instruction för Riksens Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Statsverket, Den 6 November. 87 N-.o 289. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande anslag af allmänna medel för SöderTelje Canal-Verk. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Lieutenanten O. M. von Fieandts undeid. ansökning 0111 ersättning för liden förlust å dess Boställe Fullstad. N:o 29 r■ Rörande åtgärder till befrämjande af Enskiftes-förrättningars skyndsammare vetkställighet. 292. Rörande åtgärders vidtagande i afseende på Finska handeln, N:o 293- I anledning af väckt fråga om rättighet för Extra-Roterings-skyldige, att för sine Numer anställa legning inom Bevärings-åldern. I anledning af väckt fråga om rättighet för ägare af enstaka Hemman, att under full ägande-rätt upplåta en viss del af hemmanets ägorymd. Rörande upphäfvande af stadgandet om uteslutande användande af Ekbark vid de så kallade Engelska Läder-gaifverierne.
Och har Kongl Majit vidare i nådigt Bref till Krigs-Collegium den 9 Februarii sistlidet år förordnat, att betalningen för de härutaf till Revisorers Berättelse. 21 Convoy-Commissariatet lemnade 500 Centner och till Horås Kopparverk i Norrige aflevererade 160 dito skulle, såsom en tillfällig inkomst, efter hvad Kongl. Majit förut i nåder foreskrifvit, särskildt afsåttas. I anledning häraf och då Revisorerne ansett alla de medel, hvilka inflyta för krut, som ifrån Kronans förråd såljes, utan afseende derå om försäljningen deraf sker inrikes eller till export, vara Statens medel, hvilka bora till Stats-Verk et i ordentlig våg inflyta, men betalningen för endel af det åren r 817 och 1818 till Export försålde krutet, på ofvanberörde sått blifvit annorlunda anvånd ån fastståldt år, hafva Revisorerne funnit sig bora detta förhållande hos Riksens Hoglofl. Stånder anmåla, såsom i Revisoremes tanka icke förenligt med det af Grundlagarne foreskrifne dispositions-sått af Statens medel. Blifvande någre Ledamoters härvid yttrade sårskildte mening, efter deras begäran , uti bifogadt Protocolls-Utdrag afven meddelad.
Men den sammanfattade uppgift sorn åtskillige Ledamöter af det Yällofl. Borgare-Ståndet äskat uppå alla de# anslag, hvilka komma i fråga att på detta sätt utgå, finna Utskotten sig så mycket mindre böra underlåta att vid detta tillfälle aflemna, som de för deras del förmoda, det deraf skall aldraklarast kunna inses, att de utgifter, hvilka i anseende till deras beskaffenhet, att nu i en följd af år behöfvas till större belopp, än hvartill öfverskotten af Bankens vinster lemna tillgång, blifvit föreslagne att anskaffas genom upptagande af Statslån, i en framtid utan svårighet skola kunna godtgöras, genom ett fortsatt användande af Bankens vinstmedel för samma ändamål, och att således Svenska Nationen icke derigenom skall blifva inledd i något af de egenteliga Slatslånesystem, hvilka långt ifrån att sjelfva inne< fatta anledningar till deras begränsade, tvertom, en gång vedertagna, medföra beliofvet af en ständigt tilltagande gränslös utredning. Dylika anslag, hvilka Utskotten redan genom särskildte Betänkande!! tillstyrkt, S tats-Uts kottets Betänkanden. q3 och hvilka, dels lika med det nu ifrågavarande på Rikets Ständers afgörande hero, dels blifvit sluteligen afgjorde äro, utom det som egenteligen hörer till förevarande ärende, eller anslaget för fullbordandet af Götha Canal, i hvilket afseende Utskotten, enligt hvad här nedan kommer att vidare omförmälas, nu äro i tillfälle att framställa ett enda, i stället för de förut alternativt uppgifne förslag, eller, uti särskilde summor för hvarje ar från och med 1824 till och med 1828, sammanlagde utgörande i,65o,ooo För Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, under samma tid i särskilde årlige summor tillhopa Till Söder-Telje Canal Bolag årligt biträde af i5,ooo R:dr i fem år, tillsammans - Till
Prot. 184f. 9 Samt 1 Band. 3i Prot. Utdr. d. 24 Mars 184t - med alla dess tillhöriglieter i fast och lös egendom, tjenar såsom säkerhet för uppfyllandet af bolagets förbindelser; hvarjemte, i händelse ett nytt bolag skulle bildas, detta tillförbinder sig att i allmänt förvar deponera de nuvarande 1,085 aetier, eller för de actier, som kunna brista, ett contant belopp, motsvarande den lösningssumma, som för hvar actie kommer att bestämmas, under förbehåll, att, sedan Canalen är färdigbyggd, dessa actier till Bolaget återställas eller förstöras.” O 7:de och 8:de momenten antogos af enahanda lydelse med de af Utskottet, pag. 26 och 27 i Utlåtandet, N:o 435, Litt. C., föreslagna 6:te och 7:de momenten. 9:de momentet antogs, så lydande: ”att Rikets Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Majrt att med Bolagets Direction i Nåder låta afsluta ordentligt contract, innefattande ofverenskomna vilkor, rättigheter och skyldigheter, hvarvid Kongl. Maj:t torde finna för godt att stadga, det Bolaget alltid företrädesvis må till canaloch slussverks-arbetet betjena sig al sysslolöse eller arbetssökande personer, och icke utom i de fall, då sådant kunde vara oundgängligen nödvändigt, få begagna sig af s. k. arbets-commenderingar. Detta contract bör dock vara upprättadt inom ett år, efter det Rikets Ständers, rörande denna fråga, fattade beslut blifvit hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt. och 2:o Utlåtandet, N:o 435, Litt. D. med svar å erhållna återremisser af Utlåtandet, N:o 354, Litt. D., i anledning af ifrågaställa extra stals-anslag till allmänna byggnader.
Som jag! När har jag gjort det, Helena? HELENA. Du lät mig gissa och ana, så att jag skulle tro, att jag funnit det själf och du få mig desto säkrare fångren. Åh nej, aldrig direkt, det vet jag nog. 126 TORSTEN (häftigt). Detta har Richard sagt dig! HELENA. neka det? Och nu, nu blir du rädd, att Är det inte sant kanske? Kan du för jag skall lyckas frigöra mig, och nu kommer du och erbjuder mig dina tankar. Men jag vill icke ha dina tankar, jag vill ha rätt till en smula glädje och skönhet, jag också, TORSTEN (hotande). Betänk dig väl, Helena! HELENA. ty det finns, det finns, om också icke hos dig! pliktelser, med hvad rätt vill du då hindra mig att söka min lycka för mig? Har du icke själf löst mig från mina för TORSTEN (betvingar sig, ser på ironiskt). Lycka till då! henne och säger, kallt och vänster i fonden. Helena drar ett djupt andedrag, går sjunken i tankar.) (Går mot höger, men vänder plötsligt och går ut till bort till bersån och sätter sig där; stirrar framför sig, för(Solen går ned, marken ligger redan i skugga, men trädens toppar äro ännu belysta af ett varmt sken. Den 127 ljusa himmelen börjar rodna, bleknar åter och höljes så småningom af dunkel. En svag skymning breder sig. Richard och Sten komma från höger. Då Helena hör deras röster, spritter hon till, rycker hastigt till sig en Sten gå öfver gården mot vänster.) bok, som ligger på bordet, och slår upp den. Richard och HELENA (ropar). Sten! STEN (stannar, ser sig omkring, går så fram till bersån). Jaså, är mamma där? HELENA. Är ni redan tillbaka? RICHARD (som följt efter till bersån). Ja, strax sedan vi hade skilts från er, mötte vi fiskaren, som berättade, att han hade funnit båten i morse och rott hem den. Så då gick vi hem. STEN. Hvar ä' de andra? HELENA. sin klocka.) Nu ska du också gå in och dricka din mjölk. STEN. Redan? Jag vet inte, där inne tror jag. (Ser på
B Den människa, som är genomträngd af denna åskidning, af sjalfhiifdelsens och själfuppgifvelsens lika berättigande, den anser som sin första, sin heligaste plikt att ge ' sin egen person den högsta möjliga utveckling. Ji mer vidd inanniskans hjärta liar, ju mer bredd hennes intelligens, ju mer tager hon vid alla förhhllanden i lifvet hänsyn till anlag, orngifningar och andra inflytanden. D e som hylla denna uppfattning tro ej på något absolut rätt eller orätt. Sjalfförgätenliet 2s ej i hvarje hänseende det obetingadt ratta - ehuru rid tvifvelaktiga fall densamma torde böra sättas i fräinsta rummet. E n allvarlig strafvan efter egen fullkomlighet och utveckling ä r lika berättigad, ja mera så, i betraktande däraf att detta inest motsvarar den mänskliga naturen. S % är i korthet Ellen Keys frainstallning af de grundprinciper, livilka hon och hennes vänner uppställt som rättesnöre för sitt sedliga och intellektuella lif och livilka, enligt frk. Key, skulle finna sin fullkomligaste, mest liarnioniska utveckling i A. Ch. Lefflers person, livars » mest framträdande karaktersegenskap » intygar hennes ininnestecknare, D var just en stor jäinnvikt mellan osjalf viskhet och sj alf - viskhet n. Det a r inot denna del af » E n förklaring », som meningarna skarpast bryta sig. Så gendrifver lektor Personiie i sin artikel, Kulturen och kristendomen, klart och bevisande fröken Keys uppfattning af sammanlianget mellan dessa båda begrepp. H a n pkvisar, u t a n a a t t kunna dölja ett visst ironiskt smålöje öfver den » kvinliga logiken, hurusom tvärt emot ' hvad » E n förklaringsr förf. vill söka liafda, kristendomen och kulturen visserligen. rönt intryck af hvarandra, men icke. äro en följd den ena af den andra. &gt;Kristendomen vill f8radlande genomsyra kulturen, men a r något helt annat an kult u r e n. ~ Detta ji-imte en bestämd, på kraftiga exempel stödd protest mot den af frk.
Om ett Additament till Riksacten emellan Sverige och Norrige. 2:0 Angående beviljandejjaf ett Låne-bi - 184 Den 23 Maji. träde af 200,000 R:dr Banco TranspprtSedJar till understöd fqr Götheborgs Stad. 3^0 Angående vidtagande anstalter för aft anhålla och tilltala sådana Personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade, Rikena, Sverige och Norrige, samt derefter afyika tifl det andra» Hans Excellence, Herr Grefven och Landi• jyiarlcalken anmodade Hans Excellence, Hprr HofCancelleren , att för Kongl. Maj:t tolka Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet, jemte försäkran, att Kongl Majrts nu meddelte nådiga Propositioner skulle skyndsammeligen tili handläggning förekonjma. Sedan H?ns Excellence, Herr HofCaneeH |eren blifvit på vanligt sätt utbeledsagad, fofG fpr Friherre Anckarsvärd vidare: Jag påminner m'g med Herr Grefven äf* yen i sådan fråga hafva varit af olika tanka, då Herr Grefven velat nyttja 90. §. som anledning att hindra Motionairen att åberopa fa? pta spm premisger till sin begäran af rättelse eller ändring utj något för dess öfvertygelse fejagtigt; pär 90'., §. ej innebär ett sådant förbud, kan det visserligen ej anses annerlund? ijn som en böjelse för inskränkning i Riksens Ständers rättigheter, att åt sjelftagna förnuft!» fkfl vilja gifva laga kraft och verkan» T) en 2 3 Maji.
Kostnaden för detta Regemente är visserligen ej betydlig, men då det icke är tillgång på manskap, som Svenska Armeen saknar, men väl öfningstid för såväl stam som beväring, och då det sätt, på hvilket detta Regemente recryteras, skulle göra det mindre tjenligt att med detsamma införlifva beväring, har Utskottet ansett, att det anslag, som är beviljadt för detta Regementes underhåll, skulle på ett nyttigare sätt komma Armeen till godo, om dess tjenstbarhet på det hela derigenom befordrades. Utskottet tillstyrker sålunda, att detta Regemente succesivt ina indragas, dervid enahanda grunder torde böra iagttagas, som med afseende å Gardes-Regementerne blifvit af Utskottet föreslagne, endast med det tillägg, att manskapet först efter uttjent capitulation eller på frivillig begäran afskedas och att, intill dess detta skett, nödigt befäl må bibehållas. Yid detlta förhållande anser sig Utskottet icke kunna tillstyrka bifall till den i Kongl. Propositionen gjorde Stats-Uiskoltels Ullätandej N.o 44- framslälluing om uppförande a Stat af 30 tunnor spa timål under lönerne, utan föreslås anslaget alt oförändrad t qvarstå. 17:o Kongl. Svedj Götha och Wendes Artilleri-Regementen. Beträffande Artilleriet, får Utskottet, under åberopande af dess yttrande uti inledningen till detta betänkande, nu endast anföra, att det, vid en blifvande organisation af försvars väsendet, torde böra afses, att något Artilleri kunde blifva förlagdt till Norrland, och att, efter Utskottets tanka, den till äfventyrs högre kostnad, som härigenom kan komma att uppstå, rättvisas genom åtgärdens ändamålsenlighet. Emedlertid har Utskottet ansett sig böra tillstyrka anslagets bibehållande till oförändradt belopp. 18:o Cavallerioch Artilleri-hästars remontering, skoning m. m.
Memorial, angående återlemnande af en utaf Riksdagsfullmäktigen Mäns Månsson väckt motion, om dels skyldigheten att vårda utmätt gods och dels utfärdande af instruktion för Länsmän. Genom protokolls-utdrag af den 8 innevarande månad, hvilket den 12 dennes till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet ankommit, har Hedervärda Bondeståndet lill Utskottet remitterat en af Riksdagsfullmäktigen Måns Månsson väckt motion, innefattande förslag, dels att endera, antingen exsekutorn eller fordringsegaren, mätte vara skyldig att utmätt gods emot ersättning emottaga och vårda, samt dels att en stadga eller instruktion för Länsmän måtte utfärdas. Som det förra af dessa förslag angår allmänna Lagens föreskrifter uti 5 Kap. Utsöknings-balken och 10 Kap. Handels-balken, och således icke kan hänföras till de, frågor, som, enligt 34 § Riksdagsordningen tillhöra Ekonomi-Utskottats behandling, så får Utskottet, under åberopande af 44 § 3 mom. Riksdags-ordningen, återlemna ifrågavarande motion samt dervid hemställa, att de 2:ne olika ämnen, som deruti finnas upptagna, måtte skiljas, hvarefter remiss lärer ega rum. Stockholm den 18 Januari 1851. Bih. tm R. St. Besvärs och Elion. Utskottets Betänkande, IS:o 17. N:o 16. Ank. till Exp. Utsb. d. 18 Jan. 1851 kl. 7 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående föranstaltande af en ISormat-upplaga af Kaieehesen. Från Högvördiga Preste-ståndet har tilli allmänna Besvärsoch" Ekonomiutskottet blifvit remitterad en af hr prosten A.
Bet lider intet tvifvel, att antagandet af detta papper skett efter mogen öfverläggning och stöder sig på goda grunder, hvaröfver det ej tillkommer mig att yttra mig, men jag måste tillika anmärka, att sedan prof blifvit fastställdt och då Instruktionen för Tumba Bruk § 3, innehåller: ”Serskildt skall han (Förvaltaren) vaka deröfver, att tillverkningen af sedelpapper och andra dylika papperssorter sker i noggrann öfverensstämmelse med gifna föreskrifter och fastställda prof’, förvaltningen först då kan i detta afseende hafva brustit i sitt åliggande, när sedelpapperet befinnes från fastställda prof afvikande, hvilket likväl, medan man deröfver uttalat ett allmänt klander, aldrig är ådagalagdt. Hvad för öfrigt detta pappers allmänna beskaffenhet angår, så torde det väl ej kunna påstås, att det är det bästa möjliga, men en öfverdrift ligger onekligen deri, att man vill påbörda detsamma alla möjliga brister. Man har sagt, att Riksbankens sedelpapper är sämre, än det jemväl vid Tumba tillverkade sedelpapperet för Privatbankerna. Betta är efter mitt omdöme oriktigt. Endast ett par af de sednast octrojerade Bankernas sedlar kunna i utseende, (och detta beror mycket på tryckningen) och styrka 112 jemföras med Riksbankens. Olika personers önskningar i afseende på sedelpapperet äro så många och så olika, att det år omöjligt att uppfylla dem alla. En del önska ett tunnt ock smidigt papper ock framkalla i sådant afseende Mälareprovinsernas i England tillverkade sedelpapper. Härifrån skiljer sig föga Riksbankens sedelpapper för 1 R:dr R:mt, hvilket i vattenmärkenas tydlighet dessutom har företräde. I afseende på de förras släta yta bör dessutom erinras, att denna, ej tillhör papperet i dess ursprungliga form, utan härrör från dess tryckning medelst blanka, graverade plåtar, hvarigenom det glättas vid tryckningsoperationen, hvilket deremot ej sker vid den vanliga sedeltryckningen med upphöjda typer. Jag torde få erinra, att jag hos Herrar Fullmäktige i början af år 1858 gjort förfrågan, huruvida till samma ändamåls vinnande papperet borde lisseras, hvarpå jag, eftér Tryckeriföreståndarens hörande, fått nekande svar.
Utdrag af Protocollet, hållet i HögloftRidderskapets och Adelns Plenum* den 3 Juni 1815- S. D. Allmänna Besvärsoch ÖecortomieLJtåkottets Betänkande af den 9 Maj, hvilket den 22 Maj blifvit på bordet lagdt, rörande yrkad ändring af Tjenstehjons flyttningstid, blef, i anledning af gjorda anmärkningar, till Utskottet återförvisadt» Ut supra. Ridd. 0, Ad. Fröt. Den 5 Juni. S. D. Med anledning af StatsUtskottets uti Memorial af den 27 Maj, hvilket tvänne dagar derefter blifvit på bordet lagdt, gjorda förfrågan, beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln med Högvördiga PrestStåndet samt Vallöf!. BorgareStåndet instämma uti det beslut, att till StatsUtskottet öfverlemna, att genom dess Ordförande göra sig i underdånighet underrättadt, i hvad mån Hans Maj:t Konungen i Nåder skulle täckas med välbehag anse en tillökning uti Hans Maj:ts samt Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hofstatssummor, Ut supra. S. D. LagUtskottets den 29 Maj på bordet lagda Memorial af den 9 Maj, angående föreslagna förändringar uti ConcoursStadgan, blef nu, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet äterförvisadt. Ut supra. S. D. I anledning af gjorda anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 2ä Maj afgifna och den 29 i samma månad på bordet lagda Betänkande, angående upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning, blef detsamma, tillika med de dervid gjorda anmärkningar, till Utskottets vidare handläggning förvisadt. Ut supra. S. D.
S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Q?conomie-Utskottens Utlåtande, N:o 53, i anledning af gjord» anmäikoingos vid, Ut skot - 86 Prof. Utdrag den 07 Augusti 1829. tens Betänkande, N:o 27 , rörande den sa kallade Gårdfarihandel , blef Betänkandet N:o 27 bifallet. S. D. Efter 3 nyo 6kedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 187, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 45, angående ändring i Kongl, Placatet, den 27 Augusti 1723, rörande vilkoret! för Bergsbruks anläggande, fann Ståndet, sorn förut bifallit Betänkandet N;o 43, skäligt antaga den i Utlåtandet, N:o 387 , tillstyrka jemkning af det förra , med det tillägg, Herr Santesson uti vid Utlåtandet bifogad reservation föreslagit, att det roa på Kongl, Majlis Nådiga beprölvatide ankomma, efter derom af vederbörande gjorda underdåniga ansökningar, huruvida i serskildt fall dylika äldre Inrättningar, hvilka voro högre taxerade, äfvenledes måtte komma i åtnjutande af den förmedling uti arfvoden, hvartill de skäligen kunde synas berättigade, men att de Verk , hvilkas afgiftet grunda sig på ordentliga Contract med Staten och äro en följd af motsvarande förläningar af Staten , ej kunna komma i fråga till en sådan jemkning. S. D. Vid förnyad föredragning, blef Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconoaaie-Utskottens Utlåtande, N;o 5i, i anled - Pro?. Utdrag dtn 37 Augusti 1829, 87 ning af Täckt fråga om straffbestämmelser för dem, som genom fylleri och en oordentlig lefnad förorsaka, att deras hustrur och barn falla allmän Fattigvård till last, bifallet. S. D.