Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tänker icke så; men man får icke vara så uteslutande för sin egen lanke, att man icke gör någon eftergift åt olika meningar som åsyfta ett godt ändamål. I öfrigt får jag förklara, att jag icke kan inse hvarföre qvinnan, när det finnas skickliga och dygdiga föreståndare vid ett seminarium, icke skulle kunna der undervisas. Jag anhåller ånyo all R. o. Ad. måtte bevilja en återremiss äfven på denna punkt, hvilken är den bland dc minst vigtiga i skolstadgan. Mr von Hohenhausen: [ allmänhet lärer man numera inom städerne hafva vidtagit den fördelning, att i folkskolorne flickor och gossar serskildt undervisas. Detta är, om icke nödvändigt, dock ganska lämpligt i städerne, men det är ingalunda sagt, alt ett sådant behof på landet förefinnes. Der ser man den äldre systern leda den yngre brödren till den aflägsna skolan och likaså tvcrtom; undervisningen lemnäs i landtskolan såsom det i Den 29 Maj. 189 början, och länge nog lillgick vid vexelundervisuingsskolorne i Slockholm gemensamt åt gossar oell flickor, och man har åtminstone inom Gottlands län ej försport några olägenheter af den gemensamma undervisningen. Hvad Wisby stads folkskola beträffar, så är der flickskolan skiljd från den skola, hvarest gossar* ne undervisas och ett fruntimmer är antaget för flickornas undervisning uti allt hvad sorn kan hänföras till handslöjd, äfvensom till uppsigt å flickbarnen vid den bokliga undervisningen, men denna sednare undervisningen meddelas flickorna af skolans båda lärare. Det (innes äfven i Wisby ett för mer än 20 år tillbaka stiftat fruntimmerssällskap för fliekundervisning, och sådana finnas troligen i många städer. Detta sällskap har endast antagit sådana lärarinnor, som varit i Stockholm, för alt inhemta nödiga kunskaper härtill, och derå kunnat förete tillfredsställande betyg. Lika med Hr von Hartmansdorff anser jag, alt den bokliga undervisningen i allmänhet bäst meddelas af karlar, hvilka genom egna skolstudier inhemta! en grundlig språkkunskap. Beträffande åter fruntimmershandslöjden, sä behöfvas dertill icke några seminarier, emedan utan sådana skickliga personer kunna erhållas till lärarinnor.
(Mo härad i Jönköpings län.) 24 » » » » » (Jönköpings län.) 20 » » » » » (Norrbottens, Östergötlands, Elfsborgs och Christianstads län.) 16 » » » » » (Jönköpings län.) 15 » » » » » (Kopparbergs och Östergötlands län.) 13 » » » » » (Kopparbergs län.) 10 )> » » » » (Wermlands, Örebro, Östergötlands, Elfs borgs, Christianstads o. Malmöhus län.) 9 » » » » » (Stockholms län.) 8 8 R:dr R:mt för helt mantal. (Jönköpings, Calmar och Malmöhus län.) (Södermanlands län.) (Stockholms län.) (Ostergötlands län.) (Stockholms, Skaraborgs, Elfsborgs och Göteborgs län.) (Skaraborgs, Elfsborgs och Calmar län.) (Stockholms län.) (Stockholms, Ostergötlands o. Calmar län.) (Skaraborgs, Elfsborgs, Hallands och Jönköpings län.) I (Östergötlands län.) (Elfsborgs och Jönköpings län.) (Skaraborgs län.) 7,50 6.35 6,1? 6 5 4.35 4 2.50 2 1.50 1 3,33 3 1 1 G * » » » » » » » » » » )> » » » » » » » )) )) )> » )) )) » )) )) » » )) » » )) )) )) )) ) för 1000 R:dr af hemmans J (Norr-Sjsslets fögderi i Wermlands län.) taxeringsvärde, o af hvarje öresland eller mantal. (Gestrikland.) I för hvari esk juts-I /T.. , . • . häst. (Jönköpings lan.) Lösen efter markegång för 1 tunna Korn. j d:o » » n | d:o d:o. d‘o » » » \ d:o d:o. > (Malmöhus län.) d:o » » » ^ d:o d:o. d:o » » » 1 d:o hafra. | 638 R:dr 54 ören af hela Fryksdals öfra Tingslag i Wermlands län.
utbrister — er — längre fram, » kriget är oundvikligt, det kommer med absolut visshet », och äfven derom äro vi fullkomligt ense med författaren, ty så väpnade till tänderna som stormakterna i Europa nu äro, lär ett krig vara oundvikligt vid minsta anledning, och hafva vi ingått en offoch defensivallians med någon af dessa makter, så följer som ett korollarium att vi äfven måste deltaga i striden. Huru vida vi derigenom skola lyckas hindra ryssarne att krossa Tyskland, såsom — er — antyder, lemna vi derhän, antagande tills vidare att tyskarne reda sig bra sjelfva. Denna i sanning storslagna uppfattning — värdig en af Carl XII: s och Gustaf IV Adolfs efterkommande — om vigten för Tyskland af en allians med Sverge och svenska arméns uppträdande till Tysklands försvar mot ryssarne, för hvilken hvarje svensk och norrman med hjertat på rätta stället » och handen på hjertat » måste buga sig, har må hända hindrat den värde insändaren att se sakerna som de i verkligheten äro, d. v. s. att krig hädanefter mellan de mindre staterna i Europa knappast äro tänkbara, emedan dessa nog komma att uppgöra sina små tvistigheter i godo, såsom under senare åren någragånger skett emellan Sverge och Danmark, utan komma krigen att utkämpas emellan makterna af första ordningen; att den skandinaviska halfön, skild genom haf och således naturgränser från det öfriga Europa och de fålt, der de stora krigen alltid utkämpats och komma att utkämpas, icke är att jemföra med Schweiz och Belgien — hvilka hr — er — ställer i paritet med oss — som ligga midt i arméernas krigsstråts vägar; och att derför krigets åskor icke lära komma att framdeles, mer än under de senaste 70 åren, förnimmas annat än på långt afstånd från oss, för så vidt vi icke genom fin-fina diplomatiska trådar eller sabelskrammel i tid och otid sjelfva draga blixten öfver vårt hufvud; och
Robsahm. S. D, jDen il Julid S. D. Följande af Stats-Utskottet afgifna Betänkanden, som den 9 och 10 Juli lades på bordet, föredrogos nu å nyo och b.i.föllos T 1:0 af den 30 Juni, om föreslaget tillökt anslag för Kongl. Bibliotheket, 2:0 af samma dag om föreslaget understöd för utgifvandet af Skriften Svensk Botanik , 3:0 af samma dag, om MantalsskrifvareProvisionen i Vermeland för åren 1812 och 1813, 4:0 af den 3 Juli, om Kecognitions~Sko« garna, 5:0 af den 4 Juli, om sökt prolongation med afbetalningarne på Hans Excellence m. m, Herr Grefve E. Eån uti Riksgälds-Contoiret, 6:0 af samma dag, om medel till Casernbyggnad i Ystad, och 7:0 af samma dag, angående Krono-Hem» manet Lindö i Södermanland. Ut supra. Ex Protoccllo Carl Maen. Robsahm. i O S. 33. A nyo föredrogos Stats-Utskottets gårda* gen på bordet lagda Betänkanden: • 1:0 af den 3 Juli, angående Fjerdingsmans aflöning och deras Boställens indragning, 2:o af samma dag, om fortfarande bidrag af Statens medel till Södertelje Canal-Inräftning, och 3:0 Den ix Juli, 3:0 af den 4 Juli , om yrkad lindring uti Båtsmans-Indelningen uti Blekinge Län 5 Hvilka Betänkanden biföllos. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Föredrpgos
Det första svaret på denna fråga torde kunna sökas uti det pris å dem, sorn f. n. erhålles. Har, sedan skyddstull på spanmål borttogs, priset på denna vara fallit? Ja, svarar man, med minnet ännu lifligt fyldt af de näst föreg:de årens höga pris. Detta är sannt. I förhållande till hvad under dessa år betalades, är priset lågt, allt för lågt, synnerligen för de spekulanter, hvilka, under blind förtröstan på stadga uti de samma år oerhördt upjaaade priser, upgjorde egendomshandel. Men vänder man blicken ifrån denna af tillfälliga orsaker föranledda prisstegring och efterforskar huru medelprisen å spanmål för 15, 20 å 30 år sedan gestaltade sig, utfäller omdömet helt olika, och det framstår obestridligen att de pris, som nu erhållas, äro vida fördelaktigare än de som då kunde betingas. Men, säger man, dyrare arbetslöner och de till jordbrukets förbättrande nedlagda större kapitaler hafva, stegrande produktionskostnaden, gjort omöjligt för jordbrukaren att till samma pris som förr kunna sälja spanmålen. Det är svårt att härom tvista. Erfarenheter hafva kunnat utfalla olika, och dessutom torde för mången jordbrukare nyligen nedlagda kostnader ej ännu hunnit bära full ränta. Påtagligt är dock, att om denna ränta ej utfaller, om jorden ej uti ökad bördighet och alstrad varas större godhet minst återgäldar ej allenast denna utan äfven någorlunda hastig amortering af det nedlagda kapitalet, har samma kapital oklokt blifvit användt,. Mycket synes äfven bevisa att hvarje farhåga i detta fall är oriktig, och att de stora ansträngningar, jordbruket på sednare år gjort, skola åt jordbrukaren skänka en vinst, icke allenast upvägande dessa, utan derutöfver fullt betäckande det dyrare arbetsförlag, han ostridigt f. n. ser sig underkastad. Att så redau skett och sker, bevisas bäst af det pris, till hvilket äfven under nuv-.de tryckta penningeförhållanden ett tunnlands jord upskattas, jemfördt med det, som för 10 ä 20 år sedan för dylikt tunnland betalades.
Han utgaf “Prognostica Astrologica“, hvilka innehöllo beskrifningar på sällsamma luftsyner, såsom krigshärar, hvilka visat sig på himmelen, der man sett, huru de drabbat tillsammans, och huru dagtingan derpå följt mellan fältherrarne. I dessa arbeten förekom ock försvar för astrologien. Hans astrologiska konst förorsakade honom emellertid åtskilliga vedervärdigheter. År 1605, då Carl IX stod färdig att begifva sig till krigshären för att öppna det lifländska fälttåget, varnade han på grund af några lufttecken, dem han varsnat, konungen derför och förutspådde en olycklig utgång af detta krigsföretag. Men konungen förklarade sig “intet akta hans spådom“ och lät i vredesmod lägga honom på sträckbänken och pina honom, dock icke till döds. Han qvarhölls i fängelset ända till konungens återkomst från kriget, hvilket ock ganska riktigt för honom och landet hade fått en olycklig utgång. – En förnyad bekantskap med sträckbänken fick han göra några år derefter, då han på anstiftan af det mäktiga triumviratet Erik Tegel, Chesnecopherus och Erik Olofsson, hvilkas yppiga lefnadssätt och öfvermod han strängt klandrat i ett af sina “Calendaria“, anklagades för medbrottslighet i en förment sammansvärjning till Sigismunds förmån. Under sin vistelse i Nyköpings fängelse skaffade han sig något lindrigare behandlingssätt genom att spå drottningens jungfrur och pigor i händerna, men blef först 1611 frigifven. – En annan spådom berättas från en senare tidpunkt i hans lif, då han var kyrkoherde i Ekenäs. Uti sin almanacka hade han för en viss dag utsatt, att en stark storm skulle inträffa. Och detta slog äfven in, ehuru vädret om morgonen var lugnt och vackert, hvarför äfven ett antal personer, som skulle till bröllop på Sälvik, emot F:s varningar, foro, dervid vägen togs öfver sjön, men omkommo i följd af den starka storm, som emellertid uppväxte och fyllde båten med vatten, så att den sjönk. Ett kors, som till minne af denna olyckshändelse upprestes på stranden, skall ännu 1760 funnits qvar.
De finaste klädningarna har hon låtit skicklig sömmerska förfärdiga, och de enklare har hon sytt i hemmet med biträde af syflicka. 2 svarta sidenoch 2:ne finare modernare och nyare ylleklädningar hafva fått tjänstgöra vid de ofta förekommande supéer och middagar hon måst bevista, men hon har omväxlat med kulörta garnityrer, en vacker blomma (lefvande då sådan billigt kunde åstadkommas ') eller rosett på håret och hon har ändå i all sin enkelhet sett lika fin ut som de, hvilka på sin toalett användt dubbla beloppet. Hennes hvardagsclräkter i hemmet, ej så många åt gången, kännetecknas genom anspråkslöshet och smak samt äro lämpade efter hennes husliga sysselsättningar både som maka och husmor, den där ej skrämmes af ett oväntadt besök, blef ve hon än öfverrumplad i köket. Höst och vår tar hon hem syhjälp och vidtager då med dennas biträde större nödiga ändringar och reparationer, förvandlande klädningar, förut behörigen tvättade, till bluslif eller underkjolar, långa kappor till koftor o. s. v., men under mellantiderna ägnar hon äfven nödig omsorg åt tillsynen af sina kläder och låter dem ej slitas för hårdt, innan de vändas och stufvas om. Samma metod begagnar hon vid sin nu balfvuxna dotters beklädande, och då så med fördel kan ske, får dottern moderns kläder omsydda till sig, monterade trefligt, så de se fullkomligt nya ut. I valet af kappor och hattar är hon äfyenledes enkel, men det är stil i det hela, och alla finna hennes klädesätt behagligt och tilltalande, utan all stötande pretention. Vända vi nu blicken till den ogifta damen, som öfverskridit 50-talet, så är resultatet af hennes klädesätt lika gynnsamt, fast tillvägagåendet för dess ernående är olika det nyssnämnda. Först må då nämnas, att summan för toaletten under de senaste 15 åren växlat mellan 112 och 118 kr., så att somliga år varit dyrare, andra billigare, men likväl sistnämnda belopp aldrig öfverskridits; därom ha hennes toalettkonton öfvertygat mig. Hon låter sy allt borta, med undantag af lagningar, som hon ej vill betro åt främmande händer.
Han talade först om omvändelsen såsom en allvarsam sak, som fordrade sina offer, och beroende på menskans fria vilja (det hade han icke klart för sig). Han tummade på nådens ordning och slutligen slog han upp himmelrikets portar för alla: Kommer till mig, I alle, som arbeten och ären betungade; publikaner och syndare, skökor och ståthållare, alla skulle in i himlen, till och med röfvaren fick evangeliet. I dag skall du vara med mig i paradiset. Detta var Jesu evangelium för alla, och ingen skulle tro sig gå med nycklarne till himlen och inbilla sig ensam vara ett Guds barn (det fick läsarne!), utan nådens dörrar stodo öppna för alla, alla! Han blef nu allvarsam och kände sig likasom en missionär. På fredagen infann han sig i kyrkan och från predikstolen fick han läsa upp några ställen ur predikan. Han valde de oskyldigaste. Derpå repeterades bönerna under det komministern stod under orgelläktaren och ropade: högre, långsammare! Han var approberad, och de togo en sup och en smörgås. På söndagen var kyrkan full af folk. Johan kläddes i kappa och kragar inne i sakristian. Ett ögonblick tyckte han det var löjligt, men så kom ångesten öfver honom. Han bad till den ende, sanne Guden om hjelp, när han nu skulle dra svärd för hans sak mot tusenårig villfarelse, och när orgelns sista ton ljudat ut, gick han frankt upp för predikstolen. Allt gick i ordning. Men när han kom till stället: »Som dagens text icke ger oss anledning till några betraktelser» och han såg de många hvita fläckarna, som voro anleten, röra i sig nere i kyrkan, darrade han. Men blott ett ögonblick. En roman om förste konsuln Ces familles nobles que l’Empereur appelait de «belle race». Baron Larrey. Det var en våt och stormig dag på midvintern år 1800 — eller, som man den gången sade, i början af Pluviôse år VIII.
Fortsattes pröfningen af Särsk. Utsk:s Utlåt. J\s 20, i ani. af RiksSt:s beslut och återremisser vid behandling af Utsk:s Retänk. J\s 13, med förslag till förordning ang:de vilkoren för bränvfns försäljning; och förekom härvid först 27:de punkten, ang:de § 33. Lades till handlingarne. 28:de punkten, angcde § 3i. Gr. Lagerbjelke, Gust.: I afseende på §:ns innehåll i hvad den rörer bränvin, som kommer från och föres emellan inrikes orter, så, ehuruväl jag äfven i detta hänseende skulle kunna hafva åtskilliga anmärkmr att göra, vill jag likväl icke för närvande derom yttra mig, utan anhåller att få fästa mig dervid, att Särsk. Utsk. icke tagit i betraktande, att det ännu icke är afgjordt, huruvida R. St:r för sin del skola begära borttagandet af förbud å införsel af bränvin. För närvande finnes en eventuel tullbestämmelse stadgad för dylik införsel, och det ankommer på K. M:t att, efter godtfinnande, uphäfva förbudet. Nu är det visserligen saunt, att K. M:t, till följd af sin makt i afseende på den ekonomiska lagstiftningen, kan föreskrifva bestämmelser, som röra försäljningen af utifrån kommande bränvin, ifall sådant möjligen skulle tillåtas till införsel. Men om derom icke någonting intages i denna §, så komma icke heller straffbestämmelserna, hvilka äro af kriminal-lags natur, att uti Den 7 Oktober e m. 143 ifrågavande försäljnings-lag intagas. Jag tror det derföre vara af vigt att i denna § något införes med afseende på utrikes ifrån kommande bränvin, så att de straffbestämmelser, som i sådant hänseende finnas stadgade, må kunna tillämpas.
* > År 18G0. ~ > 5' g. Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. S B 5: £, Ägare. Mästare, arbetare och biträden af alla slag. g Dessas biträden af 0 CD *1 P ö c1 2 —. in 3 Dessas biträ- den af ■s te p O: S <5 3 TO W p to P? tel O, Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. r+- g. $ TO ^ tel B tel o Öfver 15 års ålder. Under 15 års ålder. to so CD O CO to p: fc-| p: ►-S P 3-5" CD P P 05 to 3 p: “ 2 ^ ? 0- p: to P CD O CD £S t-i p: P 3-fcCD P 0: ?r p 2.*« ö ^ 5 ° b o Er" Tabb. Särskilda slag af vägar. Längd i mil Kostnaden för Gästgifveriernas antal år 1860. Antal hästar, utgångne till af hvarje slag af motstående vägar af indelade med skjutsstationer försedde vägar af fulländade och afsynade nya vägar af omlagde och betydligt förbättrade vägar. fulländade nya vägar förbättrade vägar År. Kungsoch kronoskjuts. Gästgifveri-, hallock reservskjuts. af statsmedel. af kommunernes medel. af statsmedel. af kommunernes medel. vid periodens slut. under perioden. Allmänna landsvägar Häradsvägar Socknevägar Sammanlagda kostnaderna för kommunerna i oell för de nyanlagde och de förbättrade vägarna utgöra i sjelfva verket vida större belopp, än här ofvan uppgifvas, helst natura-prestationer af dagsverken m. m. uti nämnde summor icke ingått. 2. I Skärgården äro dessutom inrättade åtskilliga sjögästgifverier, men hvilkas begagnande är synnerligen inskränkt, i anseende till den på senare åren förökade ångbåtstrafiken. S j ö f a r t. H a n d e 1. Fartyg och båtar begagnade GrossMinutH a n dia n d e: till inrikes sjöfart. till utrikes sjöfart. Handlare.
Sjelf hade staden efter högt pris inköpt den bergiga och oländiga mark, som utgjorde dess område, derå nedlagt högst betydliga kostnader för sprängning och planering, sjelf sörjt för aflönande af sin magistrat och sine tjenstemän, utan något bidrag af allmänna medel eller enskilda donationer, under få år inköpt eller nybyggt ett större rådhus med fängelse, tullkammare med våg och packhus, fattighus, folkskolebyggnad och ett hus för telegrafstationen, upptagit, planerat och stensatt torg och gator, byggt hamnoch lastbrygga med flere mindre företag; och inom kort förestode dock en dyrbar kyrkobyggnad jemte inköpande och planerande af kyrkogård. Beräknades ett runstycke banko för hvarje af de 1,495,856 qvadratalnar, som utgjorde stadens område, uppkomme ett belopp, hvilket, kapitaliseradt efter 5 procent, gåfve en summa af 51,929 R:dr 22 sk. banko, eller 77,909 R:dr 16 öre R:mt. Enligt afgifven skriftlig förbindelse hade dock egaren af Kikebo, Humlekärrshult och Nynäs, Ryltmästaren J. F. Hultenheim utfäst sig alt, emot en kontant lösesumma af 75,000 R:dr R:mt, för sig och sine rättsinnehafvare för evärdeliga tider afstå från rättigheten att uppbära ifrågavarande tomtöreafgift, derest berörde summa blefve erlagd inom förloppet af 3 års tid, räknad från den 30 Juni 1862. Med 8 Stati-Ulskottets Utlåtande M 103. anledning häraf har motionären föreslagit, att Rikets Ständer mätte bevilja staden Oscarshamn elt anslag utan återbetalningsskyldighet af 75,000 R:dr R:ml, för ullösen af tomtöreafgälden till egaren af hemmanen Kikebo, Humlekärrshult och Nynäs, utaf hvilka hemmans områden hela stadens utmål vore afsöndradt, eller derest sådant icke bifölls, att hälften af den begärda summan måtte ifrågavarande stad beviljas såsom anslag, utan återbetalningsskyldighet, och andra hälften såsom amorteringslån. Af motionen bilagda handlingar inhemtas att Kongl. Majits
Att här inlåta sig i pröfning om företrädet af den ena eller andra af ofvannämnda väganläggningar, har icke varit min mening, och kan så mycket mindre komma i fråga, som Rikets Ständer redan beviljat anslag för den ena — nemligen Öhrträsk-Fredrika-vägen —, men då behofvet al väganläggning emellan Fredrika och Björna kyrkor torde vara minst lika nödvändig som den emellan Öhrträsk och Fredrika, samt Stats Utskottet vid sistlidne riksdag icke kunnat underkänna detta behof; och härtill kommer, att ifrågavarande väganläggning ej allenast skulle bereda de af fyra på hvarandra följande missvextår utarmade innevånarne en arbetsförtjenst, som de i annat fall nödgades till sitt lifs uppehälle söka på aflägsnare orter, utan ock för framtiden i ej ringa mån bidraga till landets kultur, så vågar jag med åberopande af de motiver, som finnas anförda uti den af mig vid sistlidne riksdag under N:o 41 till Bonde-Ståndet ingifna motion vördsamt föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer måtte till förenämnda, af behofvet i hög grad påkallade väganläggning emellan Björna kyrka i Wester-Norrlands och Fredrika kyrka i Westerbottens län anvisa ett understöd af allmänna medel utan återbetalningsskyldighet, motsvarande det af Kongl. Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader för bemälda företag tillstyrkta, eller 100,000 R:dr R:mt, under vilkor att ortens väghållningsskyldige innevånare utan vidare statsbidrag anlägga och framdeles underhålla sagde väg. Plan och kostnadsförslag, som äro af länsstyrelsen till Kongl. Maj:t insända, torde ifrån vederbörande Stats-Departement blifva Utskottet tillhandahåll ne. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott ankålles vördsamligen. Stockholm den 8 November 1865. P. O. Hörnfeldt, från Wester-Norrlands län. Bill. till R. St. Af Per Olof Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, om ändring af 10 Icap. 1 § Giftermåls-Balken. Då jag vid sistlidne riksdag väckte förslag om ändring i 10 kap.
Så är t. ex. jordvärdet i Malmöhus län 50 proc. öfver tariffen, under det att t. ex. Kronobergs, Westmanland?, WesterNorrlands och andra obetydligt öfverstiga tariffen, som nästan blifvit, inom dessa län, ansedd som maximi-tariff. Häraf synes det vara tydligt, att en rättelse är af behofvet högt påkallad, och om Utsk. fästat afseende å Hr Sandströmers motion, så skulle troligen derigenom mycket kunnat vinnas. Denna motion åsyftar en reglering inom hvarje län, på så sätt, att 1858 års TaxeringsKomitéer borde till PröfningsKomitén afgifva förslag till all jords värdering, som skulle af sistnämnde Komité bestämmas, för att användas vid 1859 och 5 följande års taxering. Visserligen skulle härigenom jordens värde bli olika inom olika län, men det synes mig möjligt, att BevillmsUtsk. skulle sedan kunna sammanjemka de olika resultaten, medelst begagnande af Landsh:nes femårsberättelser och andra uplysande handlingar. Utsk. har ej ansett denna utväg lämplig, och derföre föreslagit en underd. skrifvelse, för att få tillsatt en komité, som inom nästa Riksdag skulle afgifva förslag till den behöfliga regleringen. För min del betviflar jag att en sådan komité kan åstadkomma några resultater med en sådan skyndsamhet, som behofvet kräfver. Den komité, som tillsattes för att reglera städernas beskattning, har hittills icke hunnit att afsluta mer än 10 å 12 städer. Jag tror således att det varit bättre om Utsk. hade, med ledning af de inkomna förslagen, sökt att hufvudsakligen afhjelpa de befintliga bristerna i nu gällande Bevillmsförordning. Med åberopande af den 444 Den 20 Mara. reservation, jag mot Utsfcs Betänk, afgifvit, fortfar jag att vördsamt anhålla om detsammas återremitterande. Gr. Sparre, Erik: