Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bevilln.- samt Allni. Besv.- och Oecon.-UtsK. Utlåtande N.-o11. Inom Välloflig? Borgare-Ståndet : af Herr Lefflermed hvilken Herrar Tottie och Linderholm instämt: att allt dåraktigt gyckel mätte förbjudas till införsel i landet, och alt det, sora ännu icke kan förbjudas, men väl kunde undvaras, må beläggas med så hög: tull, att man så småningom vänjer sig af från dess bruk; samt slutligen att Rikets Högloflige Ständer mätte genom en underdånig skrifvelse anhålla-derom, att Kongl. Majrt, under ömsint behjertande af det i landet öfverhandtagande yppiga och öfverflödig» fefnadssättet, hvilket otvifvelaktig! undergräfde folkets välfärd och motarbetade möjligheten och varaktigheten af en myntförbättring, täcktes låta utfärda en Förordning, hvaruti, jemte framställning af de menliga följderne af detta lefnadssätt, Kongl, Maj:t ville uppmana och anbefalla alla högre och lägre Embetsman saint alla, hvilka på ett eller annat sätt kunna på andra inverka, att genom iakttagande af ett tarfligt, måttligt och sparsamt lefnadssätt gifva goda exempel bland deras underhafvande och anhörige samt menige man, så att fäderneslandet och dess barn ännu en gång måtte återkomma till sin fordna belåtenhet och ej sälja sitt väl lill utländningarne. Inom Hedervärda Bbnde-Ständeti af Nils Månsson från Malmöhus Länv med hvilken flere af Ståndets Ledamöter sig förenat: att Rikets Högloflige Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begär» utfärdande af en Författning, sora i möjligaste måtto inskränkte utländsk här adopterad yppighet och förbjöde till bruk och nyttjande de varor, sorn nu eller framdeles ej få i'
— 16 — 74:o af deti 20 November 1863, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående försäljning af nya varfvet i Göteborg. (184.) 1863 den 15 December föredragen, dervid Kongl. Majit; med gillande af de förberedande åtgärder Departeinents-chefen då redan vidtagit för tillvägabringande af en noggrann utred ning öfver kronans ifrågavarande fasta egendom oell derå uppförda byggnader, jemte derå grundad laglig värdering af desamma, i nåder beslöt, att med vidare åtgärd i ärendet skulle anstå intilldess berörda utredning af frågan hunnit verkställas och hos Kongl. Maj:t anmälas. Sedan Förvaltningen af Sjö-ärendena fullgjort det härom erhållna uppdrag och i underdånighet insändt de upprättade besigtnings-och värderings-instrumenten öfver förrherörde egendom och byggnader jemte öfriga för frågans utredning nödiga befunna handlingar, föredrogs ärendet ånyo den 7 sistlidne Mars, hvarvid Kongl. Maj:t fann godt att icke i hufvudsaken, eller rörande nya varfvets försäljning och hvad dermed sammanhänger, under dåvarande förhållanden medela nådigt beslut, utan endast pröfvade de genom berörde egendoms besigtning och värdering föranledda ersättningsfrågor; och har sedermera icke något blifvit vid ärendet tillgjordt. Stockholm den 21 Augusti 1865. M. G. von Schantz. 5:o iiontff. Civit-flepariemenlet. 75:o af den 20 December 1862, angående vägran till sökt eftergift af återstoden å ett staden Cimbrishamn meddeladt hamnbyggnadslån. (2.) 1862 den 30 December i underdånighet anmäld och Rikets Ständers beslut vederbörande till kännedom meddeladt.
Detta sednare sade hon med ett uttryck af känsla och med en liflig blick på baronen. «Men, min Gud! Sonnenstern, hvad fattas er? Ni bleknar! Ni mår illa! Ack, nu först ser jag, huru förändrad ni är. Huru har det kunnat undfalla mig så länge. Sonnenstern! ni måste bikta er för mig. Ni får icke lemna mig förr. Nej! hvarför vänder ni er bort?» Baronen hade stigit upp. Hans ena hand höll Arabellas hårdt omsluten, och med den andra tog han hastigt sin hatt, och med en röst, som var dämpad af inre rörelse och ett starkt bemödande, att bibehålla sin fattning, sade han: «Nu, nu, Arabella! är det tid att vi skiljas. Det är kanske snarare alltför sent, och jag har dröjt längre än jag bort!» «O, Edvard,» ropade Arabella med en synbar sinnesrörelse, «jag ser hvad som felar er; jag vet det mer än väl: denna olyckliga blessyr!» «Nej, nej – ni misstar er. Vid allt hvad heligt är! Det är icke armen; det är bröstet, som svider, och nu må det vara slut!» Ett ögonblick, ett enda, tryckte han den bleka pannan mot hennes hand och hviskade: «farväl för evigt.» Förvirrad och nästan sanslös skyndade han genom förmaket tillbaka, och då han åter befann sig bland sällskapet, öfverfölls han af en störtskur af frågor: «Ah! se baron Sonnenstern. Er får man nu mera sällan nöjet att se! Nå, det var en fördömd affär det der nattliga äfventyret! Ni har liksom varit förtrollad sedan den tiden,» sade en. – «Ni har sedan dess varit nästan osynlig,» sade en annan. – «Säg oss, hur tillgick dermed egentligen,» bådo några. «Ingen fick riktigt reda på saken. Ni angaf den icke icke i polisen. Man säger att er arm ännu icke är alldeles fullkomligt återställd. Är den?» «Fullkomligt!» försäkrade baronen otåligt, som stod som på nålar, ty han visste, att hvarje ord kunde höras af Arabella, emedan samtalet föreföll i ett af närgränsande rummen i öppna dörren.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att å betänk, i dess helhet blifvit yrkadt bifall af flere och flterremiss af 2:ne ledamöter, samt för öfrigt Frih. Cederström, Jakob, begärt bifall å K. M:s nåd. propos. med undantag af 4:de §:n, som Frilen ansett böra återremitteras, för att undergå förändring, och Frih. Cederström, Claes Rud., anhållit alt, med bifall lill 1, 2, 5 och 6 §§ i K. M:s nåd. propus., 3 och 4 §§ matte återremitteras, på de grunder Hr Oxehufvud i sitt upplästa anförande fram - De n 4 Mars f. m. 23 ställt; vid hvilket förhållande Hr Landtm, ansåg sig först böra framställa propos. pä bifall lill betänk, i dess helhet och för den skull nu linge hemställa, om K. o. Ad. behagade bifalla LagUtsk:s betänk. Denna propos. besvarades med starka Ja blandade med Nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt Ja öfverröstat Nej. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rud.: På sätt grundlagen föreskrifver, får jag anmäla, att anledn. är lill anraärkn. emot följande Konungens rådgifvare, hvar för sig, nemi. emot Statsministern för ulrikes-ärendena, emot cheferne för krigs-, civiloch finans-depart:ne och anhåller jag om remiss härå till Const.UtSk., för hvilket anledmne uppgifvas skola. Sedan Hr Munck af Rosenschöld härjemte afieinnat 3:ne förseglade konvolut med adress lill Lonst.Ulsk., förklarade Hr Gr. o. Landtm, all dessa 3 anmärkms-anledningar skulle komma att jemlikt 20 § Riksd.Ordn. lill Const.Ulsk. remitteras. V id förnyad föredragning af StalsUtsk:s d. 20 och 28 sisth Febr. pä bordet lagda utlät.
Upsala med den inskränkta arbetspersonal, som der användes; och i betraktande slutligen äfven af det förhållandet, att för sagda bandel redan under förliden sommar inköpts 4 nya lokomotiv, som dock utlånts till trafikens bedrifvande å vestra stambanan och hvilkas inköpssumma, säkerligen uppgående till 200,000 Riksdaler, sålunda från sitt egentliga ändamål ryckts till ett annat, som alldeles icke afsetts med anslaget till norra stambanan, men hvilken anmärkningsvärda omständighet bäst bevisar, att medel verkligen funnits för de egentliga jernvägsarbetenas fortskyndande å denna bandel något raskare än hittills skett, derest sagda medel ej blifvit till främmande ändamål förryckta; så, och då hela denna trakt samt de norr derom belägna vidsträckta landsdelarne eller hela Norrland äro i synnerligt behof för sin stora trafik söderut af denna underlättade kommunikation, vågar jag af alla dessa skäl vördsamligen hemställa^ om skyndsamt åläggande för jernvägsbyggnadsstyrelsen att nu åtminstone så anordna fördelningen af 1866 års jern vägsanslag, att ifrågavarande norra stambana emellan Stockholm och Upsala blifver för trafik öppnad med görligaste första, antingen och helst till hela sin längd eller åtminstone till så stor del deraf som görligt är, och detta redan under loppet af nu stundande vintermånader, då hebofvet är jemförelsevis störst af sålunda underlättad kommunikation; och torde Rikets Ständer härom aflåta underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t. Anhålles om remiss häraf till Ekonomi-Utskottet. Stockholm den 11 November 1865, J. Sundvallson. 156 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr W&lllCrUS, Carl, angående låneunderstöd till anläggning af en libana emellan Lidköping och Håkantorp, af lika spårvidd med, Uddevalla—Herrljunga-jernvägen. Redan sedan längre tider tillbaka har det utgjort föremål för ett ifrigt sträfvande inom vestra delen af Skaraborgs län, som innefattar länets vidsträcktaste och bördigaste landtbruksdistrikt, och i staden Lidköping haft den naturliga afsättningsorten för sina produkter, att vinna en efterlängtad förbättring i »sina kommunikationer.
Stander wid sistlrdne Urtima Riksdag anslagit jcmtdubbelt högre arfwvdeän förur at Defl Rewisorer wid defla Werk, hwilka deflutom be ' räkna Den 17 Julli. rakna stmlSpenningar för-fromcch aterrcsan, dem Bonde Stasttcis Fullmäglige tremat sitlswc mäste lnsta fia, dä de för cn nödwandig tillsyn af stek Jordbruk, ofta omkring 52 mi! fran Hufwudstadcn belägit, cn och annan gäng om äret aro nödsakade framoch återresa. Och om de öfrige Rcspeetive Ständen, för deras Ombud, anse denna tillökning antingen obetydlig eller mindre behöflig, ty såsom 0- förljent kan den icke med rältwisa bedömmas, sa lär r cn hwar likwäl harwid inse Bonde - Ståndets serskildta belägenhet ända hafwa ett billigt anspråk pa en ädelmodig och rättwis uppmärksamhet. Orebro den re Junii »812. dallis Lrics80n, fran Carlstads Län. Under öfrverläganlnqen i detta ämne hafwa -me ssilsaktiga meningar hos Stats-Utskottet uppkommit, nemligen den ena, att arfwodet för Riksens Högl. Ständers Fullmäatige borde förblifwa sadant det nu är, eller 50^» R:dr ärligen: Och den andra ater, att detta arswode, enligt Riksdagsmannen Nils Ericssons förslag, borde förhöias med 50 proCnt och utgöra Sjuhundrade Femtio Riksdaler. Och som wid anställd votering, den samma utfallit salunda: Att rösterne warit lika för hrvardcra menn gen, får Stäts-Utskottet, jemte anmälan af förhällandet, wördsammeligen öfwcrlemna sragan till Riksens H^glvstige Ständers eget bcpröfwande. Ö tb'o den rs Julii >812. Pä Högl.
Räntan å alla lån, som öfverskjuta fem Riksdaler Banco, och åro meddelade på ett år eller derutöfver, för laller till betalning endast eit gång om året; men skulle ränleliqviden icke fullgöras å den bestämda fördaIlodagen , kommer det då upplupna intresset att tilläggas Capital-skulden, så att till betalningsdagen räntan upplöper jemväl å den uträknade och, såsom obetald, å förfallodagen tillagde intressesknlden; hvilket förändrade ränleberäknrngssätt kommer att vidtaga, i afseende på nya lån, för de ifrån och med nästa eller 1841 års början utgående, och, i anseende till de äldre, ilrån den första , under loppet af samma år till fullo verkställda ränte - 8 Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 69. liqvid, intill hvilken lid, det gamla beräkningssättet bibeliålles. Stockholm den 17 Aug. 1840. Reservationer: Af Herr R. Bråkenhjelm: ”Ändamålet af stadgandet uti 9 Cnp. 6 §. Handels-Balken är dels att förekomma ocker, dels alt hindra räknekunnige ockrare fran ränteberäkningar, som för allmänheten och äfven för de fleste Domare äro omöjliga att controllera. Om t. ex. någon förskrifve sig till 6 procents årlig ränta, men under villkor, att denna ränta ansågs förfallen vid hvarje månads slut och att på denna förfallna ränta ny ränta beräknades , så vore detta i sjelfva verket detsamma som om lånetagaren hade förskrifvit sig till i2TU procents årlig enimi ränta.
För Riksg.cont. 470 Den 14 Maj f. m. skulle således ett öfverskott uppstå af ungefär 600,000 r:dr; men StatsUtsk. har jemväl föreslagit, alt 500,000 r:dr skulle anvisas för lilla creditivet, hvarförutan R. o. Ad. beslutat eli creditiv af 100,000 r:dr för undsättningar under och efter missväxtår. En hvar lärer fördenskull finna, att de 600,000 r:dr, sorn i öfverskott från Banken skulle tillkomma Riksg.cout., ej räcka till mera än fond för lilla creditivet och undsättnings-credilivet, och det torde kunna tagas för afgjordt, att, innan fråga uppstår att lyfta stora creditivet, blifver det nödigt att anlita det mindre, och då torde som följd af denna supposition det vara nödigt för Riksg.cont. att äga ofvanberörde tillgång för detta ändamål, ja nödigare än för det stora creditivet, hvartill lillgångarne icke förslå, hvaremot de kunna vara tillräcklige som fond för det lilla creditivet; och skulle man afsätta deni för det större, så voro de ju icke i samma stund tillgänglige för det mindre, och Riksg.cont. saknade utväg att fylla de behof, som med detta mindre creditiv äro afsedde, annorlunda än genom upplåning. Nu har StatsUtsk. föreslagit, att upplåningen skall vara begränsad inom en viss ruud summa, och derigenom att ingen capitalrabalt dervid får äga rum, kan det möjligen hända, att upplåningen blir ganska svår, kanske omöjlig att verkställa. Har Riksg.cont. deremot denna fond alt tillgå, så behöfver Contoret icke eller upptaga något lån för mindre creditivet, så vida ej ett sådant erbjudes på särdeles fördelaktiga villkor. På dessa och förut anförda skäl, vågar jag ytterligare tillstyrka, att R. o. Ad. mätte bifalla Utsk:s förslag i detta afseende, enär ändamålet ali af dessa medel bilda en tillräcklig fond för det stora creditivet icke kan ernås, vid hvilket förhållande det torde vara bättre alt vinna ett annat. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.:
Riksgäldskontor å kreditivet lyftat ytterligare 200,000 R:dr, så att bemäldta kontors skuld till Banken sistnämnda dag utgjorde 700.000 R:dr Rmt. Det såsom oanvändt upptagna belopp af Filial-bankernas kreditiv motsvaras till största delen af utelöpande Filial-bankens assignationer, enär, i allmänhet, Fiiial-bankerna genast assignera hvad å kreditivräkningarne i Riksbanken, tid efter annan, insättes. § 1.' Af den i förestående § upptagna tabeilariska uppställning inhemtas, att fonden lör utlåning emot inteckning i fast egendom nedgått till 8,767,500 Rd:r, hvaraf belöpte på lån å fast egendom på landet 7,575,500 R:dr och i städerna 1,192,000 R:dr. Sedermera och till och med den 15 dennes äro ytterligare från nämnde fond lill reservfonden öfverförda 23,500 R:dr. § 21. Af skiftesoch odlings-lånen utestodo den 8:de dennes 84,923 R:dr 46 öre; varande skillnaden emellan denna summa och de till dylika lån tillförene anvisade 120,000 R:dr aflemnad til! Bankens reserv-fond. § 22. I fördelningen af Handelsoch Närings-diskontfonden är förändring ej vidtagen, men af de förstärkningar, som Fullmägtige anvisat till berörde fond, äro, sedan Filial-bank i Wisby blifvit bildad, från Lånekontoret derstädes återfordrade tillhopa 60,000 R:dr, deraf 35,000 R:dr äro intill närvarande tid återbetalda. Den Banko-diskontverket i Maj månad detta år beviljade förstärkning af 500,000 R:dr kan visserligen för tillfället undvaras, men med afseende å det vid skeppningstidens utgång innevarande år förväntade stora tillopp af ansökningar om lån mot pant af jern m. fl. vågförda effekter, hafva Fullmägtige ansett Bankodiskontverket tills vidare böra vid nämnde förstärkning bibehållas. § 23.
Man ger vål deremot alltid anvisning på vår Nationalbeväring, men det torde tillika considereras att det fordras tid att den organisera, och nödigt år, hafva den ständige Arméen så stor som kan erfordras att emotstå första anfallet af ett fientligt tillgrepp, tills ReservCorpsens organisation medhunnits, äfvensom ett tillräckligt antal exercerade och disciplinerade trupper att sätta emellan dessa recruter och nyläringar i metieen, emedan jag beklagar det befäl som har nyss skapade Batailloner att föra emot fienden, äfvensom olyckligt det land, hvars försvar icke bättre vid ett sådant tillfälle år ordnadt. Denna min motion vågar jag vörd^ Den 3 Murtii. samt anhålla måtte blifva remitterad till StatsUtskottet. Herr Gripenstedt, Jacob : Då så många kunnige och våltalande vårda Ledamöter redan ytfrat sig rörande våra flnancér, så borde jag med för litet upplysning uti detta vigtiga Ämne ej vågat begära ordet, men den varma patriotiska känsla jag alltid närt, och hvilken för ingen orsak kan hos mig ändras, driiver mig att, ehuru enfaldigt, besvara Herr Grefve von Flåtens anmärkning rörande en realisation; ja, om den ock skulle gå med bekostnad af utländskt lån, tror jag var yttrandet; mitt blifver Gud må bevara osa för bägge delarne, Når en realisation vöre besluten, år följden gifven, nemligen att hvar och en uppsäger sina fordringar och att, innan nya utlånings. anstalter, med alla dess alltid många förknippade svårigheter komme till undsättning, så blef hvarje skuldenär ruinerad, eller måste ingå på Åckrarns vilkor, att gifva nya förbindelser uti det nya, och kanske för en liten tid säkra myntet, alltså dessas undergång afgjord, och troligen inom ett års tid, vore vårt guld och silfver Jåckadt ur Banken, och mot öfverflödsvaror uti Utlänningens händer bortbytt då vi blott behålla qvar våra sköna Bankbyggnader med Den 5 Martil, eli dess betjening, att sköta våra omkringoch vilsefarande sedlar, sorn saknade all säkerhet.
R ^ Jen a[ No_ ,• „rtpr fien är i83o inträffade missväxt, PestyiKes ai RäSskapSne men jag anser detta förhållande mera vara en följd af den tidssDillan och kostnad för resa till Uppbördsstämma, liqvidera K ono skatterne vid besök temmel[gT" gil vet "kunna antagas att är tvungen ansta ppbörden, efter ändra Uppbördsstämma!^ slut, Elende et; Rest-Längder, hvilket betydligen försvårar Uppbördens handhafvande, hvarpå såsom exempel må namna , « , års Uppbörd, som, jemte föregående årens Restantier uti Gothelf 1832 års Upp^o , » R:dr638 skill. 4 rst., omkring 3o,ooo Olgs ‘V c|.'jl]'iS°-nå Restlängd, och indrifningen deraf besörjas genom Si^iÄ de skattskyldig^ derigenom Kronobetje ningens besvär och resekostnader mångdubblas. Det Ifidmg som Staten från Städene äger att påräkna, ar val , V FXnsLd' af stigande eller fallande välmåga och af förandra^ lie vllin i 11 ,tsfö r fa t lii in ga r, men icke af sådane förhållanden, danita på Jordebok s-räntor »Tionde och Afrad m. m Zlt Syheme nio uH>Me efta* Räkenskaperne. 4 Indrifningen af Krono-Medlen uti Städerne • i r . , svårigheter som på Landet. ötaderne, moles icke af sådane , .. t 1 "iohn Statsbidragen i det hela blifvit högre eller IWe in haratas af följande uppställning: ö 1 ic»re’ m~ Enligt Tabellerne till den år r8?8 oföifnc. TWat, i * • , Statsbidrag, sorn till Kongl. Maj:t och Kronan ingått: “ Ut^°rde det Pör *?"det “ i75>963: 36. 8.
Häribland uppgifves mistningen till en del af den Academien, genom K. Brefvet d. ig Dec. 1666, jemfördt med Konung Fredric II:s DonationsBref af d. 11 Julii i56i , tillagde rättighet till all den Tionde som ursprungligen blifvit donerad till Lunds DomSchola eller Gymnasium, hvilken mistning, enligt bilagd från Malmöhus Läns LandsContoir utfärdad Förtekning af d. 22 October 1739, skall härrört deraf, att berörde Tiondedel år 1718 till andra ändamål och i synnerhet vid Rusthålls-förbättringen blifvit använd, dock, som det af samma Document skulle synas, under vilkor, att på annat sätt återgäldas. Den Academien sålunda tillkommande fordran, med inberäknande deri af några mindre under åren 1718 och 1719 till Kronans Magaziner gjorde lefveranser, uppgingo, jemlikt äfven bilagdt Utdrag af Academiens HufvudBok för år 1807, till och med år i8o6? till ett belopp af 7618 R:dr 33 sk. 11 r:st., hvilket sedermera alltjemt, utan tillägg för de derefter förflutne åren, uti Academiens Räkenskaper funnes balanceradt. I afseende på erhållandet af Academiens sålunda uppstådde fordran, hade, efter föregången hos K. M:t gjord underdånig Ansökning af Consistorium Academicum, K. Kammar-Collegium uti Bref d. 17 Julii 1764 anmodat K:s Befh:de i Malmöhns Län, att i orten anställa behörig undersökning om förhållandet, hvilken undersökning ock enligt K:s Befh:des Skrifvelse till bemälte K. Gollegium, för sig gått; på grund hvaraf Betänkande n. 69 samt med anledning af Consistorii Academici inkomne Deduction i Målet samt afgifne PretentionsRäkning, K
Ridderskapet och Adeln, Välofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hafva, i anseende till derstädes gjorde anmärkningar vid Siats-Utskottets utlåtande och förslag om förändring i 181a års Kongl, Förordning, angående Eeklädnadssättet vid Indelte Infanteriet, återremitterat detta ärende till Utskottets ytterligare åtgärd. Uti den af Utskottet antagne -hufvudsakliga grund för den föreslagne förändring, att nemligen: Staten hör bestå Eif-Monderingen, och nödige medel dertill altså på Stat anslås, samt Rotarne åter utgöra hvad i följd af Kneckte Contracterne dem åligger till Soldatemes för. seende med släpkläder u har någon rubbning icke blifvit yrkad, men deremot i det Reglemen - Stats Utskottets Betänk anden. !499 tarhka eller angående verkställigheten af Beklädnaden, äro ätskillige erindringar gjorde, som
Vanligtvis uppföras nu en eller två byggnader med tvenne våningar för erhållande af ett större antal rum, hvilka dock i allmänhet illa inredas, och af hvilka endast ett eller tvenne hvardagligen bebos, men de öfriga begagnas dels till förvarande af gångkläder och dels vid gästabud. I Gefle stad har under den period, som ifrågavarande berättelse afser, förmärkts en särdeles sträfvan hos arbetsklassen att, i motsats mot hvad förut varit öfligt, förse sig med egna, för renlighet och beqvämlighet lämpliga, bostäder. Full tillgång till byggnadsoch brännmaterial finnes fortfarande i allmänhet, men uti en del vid kusten belägna socknar är tillgången derå knapp. Klädedrägten, som i vissa socknar är egendomlig, börjar isynnerhet hos männen att i snitt och utseende öfvergå till de bättre klassernas. Qvinnornas drägt deremot bibehåller sig mera likt fordom. Bruket af bränvin är i betydligt aftagande, men i stället hafva utländska drycker, såsom vin och arrack, o vunnit insteg, och isynnerhet kaffe, som utgör en allmän älsklingsdryck. A några ställen har äfven innästlat sig missbruket af Hoffmans droppar, blandade med vin. Omtankan för renlighet och beqvämlighet tilltager årligen. Allmänna folknöjen äro okända. Sockenbibliotheker äro flerstädes inrättade. 3. Näringar. A) och B) Jordbruket och Boskapsskötseln. I afseende å dessa två underafdelningar, får LandshöfdingeEmbetet, jemte hänvisande till tabb. Nås 2 och 3, i underdånighet åberopa Kongl. Hushållnings-Sällskapets derom afgifna, härvid bilagda, redogörelse. Gefleborgs läns Kongl. Hushållnings-Sällskaps bidrag, i hvad jordbruket och ladngårdsskötseln beträffar, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelse för åren 1856—1860.
Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Om man antoge ett särskildt namn eller benämning emellan R:dr Riksmynt och Öre, för att derigenom uttrycka TVdel af det förra värdet, så komme en af decimal-systemets väsendtliga fördelar att förfelas — nemiden, att blott hafva 2:ne kolumner. Den stora allmänheten har redan lärt sig att räkna från 1 till 100, och än längre, utan att behöfva någon hvilopunkt för sin lanke, då den kommit till 10, och denna hvila behöfves ej mer, om räkningen sker med Decimaler, eller med den hittills brukliga sorträkningen. Jag afstyrker derföre en särskildt benämning för Trö:del af R:drn. Hvad benämningen Öre beträffar, så hafva föregide talare förklarat dess lämplighet, och jag förenar mig med dem. Namnet Öre, är ett ganska kort, tydligt och allmänt kändt ord, ej svårt att uttala, och således fullt tjenligt att nu antaga. Utsk:s uti förevar:de punkt gjorda tillstyrkande blef uppå härefter framstäld propos. af R. o. Ad. bifallet. 6:te punkten, innehållande hemställan att, efter det nya systemets verkställighet, all offentlig räkenskap må förås i lvu kolumner: "Riksdaler Riksmynt” och "Öre'"; med undvikande af alla brutna tal, sä att hvad som understiger ett 220 Den 22 Februari e. m. halft Öre uteslules, men då det stiger lill ett halft eller deröfver, utföres för ett Öre. Hr von Hartmansdorff: Jag har på f. m. förordat Frih. Wredes förslag, på det alt det minsta mynt, som vi genom tiotalsräkningens införande skulle erhålla, måtte i värde motsvara den nuvarande styfvern. Om Konungens Propos., att ett myntstycke å ^ öre skulle framdeles utpräglas, blifver antagen, så får man ett mynt, som motsvarar Styfvern, hvilket jag anser vara. af vigt för den mindre handeln.