Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på det, sista Riksdag Bolaget beviljade årliga understöd af i5,oooR:dr, eller tillsammans för Fem år 75,000 R,dr derutaf, såsom ofvanberört är, 51,000 R:dr blifvit utbetaldte, liar Utskottet funnit, att då den Schahtsänkning vid Ryd, som dermed skulle verkställas, icke kunnat fullbordas; så och ehuru anfördt och tipplyst blifvit, att, oaktadt de lyftade medlen använts, arbetet icke kunnat för inträffade oförutsedt naturhinder utföras, kan likväl, i följd af Riksens Ständers för detta bidrags åtnjutande uttryckligen gjorde förbehåll, att Schack (sänkningen deremot borde ske och medlen i annat fall återgäldas, BolagsInteressenternes förbindelse till sådan återbetalning icke eftergifvas; äfvensom någon vidare lyftning af det årliga bidraget till den återstående delen icke eller må ega rum; men jC^4 Stats-Utskottets Betänkan en. beträffande Bolagets, genom dess Styresman , nu gjorde yrkande, att, med anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdagen meddelte yttrande och vilkor1 iga. beslut, lntresenterne måtte ådetupburne bidraget få sig tillgodo beräkna det förut vid 1815 års
I händelse en för öfrigt oförvitlig tjensteman finnes ega mindre fallenhet eller 5ami. 1 Afd. 38 Uäft. 2 10 Banko-Utskottets Memorial, N;o 89. icke vara tjenlig och passande för den sjssla, till hvilken han erhållit befordran, må Understyrelsen, derest verkets och allmänhetens nöjaktiga betjenande icke genom frivilligt uppgjorda och af Underslyrelsen godkända tjenslebyten kan vinnas, förhållandet hos Fullmäktige anmäla; och ege Fullmäktige, i sådant fall, att om tjenstgöringen förordna, på sätt de för verket nyttigast anse och lämpligast ske kan, utan förnärmande af någons tour och löningsrätt, eller förökande af verkets förvaltningskostnad. 9:o. Jetnför 61 § oförändrad. På det Bankens extra ordinarier måtte komma i tillfälle alt inhemta närmare kännedom om de olikartade göromål, som förekomma i verkets särskilda afdelningar, samt förvärfva färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligge det Underslyrelsen, att, när så nödigt pröfvas, vid verkets samtlige afdelningar och kontor så jemka placerin, garne, att ett både för verket och extra ' ordinarierna sjelfve behöfligt ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas. 10:o. Jomför 62 § 1 mom. »Blifver någon Mom. 1. Blifver någon tjensteman af anvisa ett arfvode motsvarande sjukdom hindrad att sin syssla förrätta, och minsta inkomsten i ordinarie tjenstegrad». göromålens behöriga gång fordrar att föranstalta om vikariat, ege Understyrelsen att till sysslans bestridande förordna den person, som Understyrelsen pröfvar dertill skicklig, och hvilken frivilligt sig åtager att emot det arfvode, som för tjenstgöringen bestås, den förrätta.
Af den 22 dennes, i anledning af väckte motioner om motsvarande skyldigheters uppfyllande af de Åboer, hvilka med bristande Tackjernsblåsning vilja bibehålla de åt Bergsmans Hemman från ålder beviljade förmåner, samt om inrättande af en Bergslag i Norrbottens Län. Från Statssamt Allmänna Besvärsoch Economie-Utskotten: den 15 dennes, i anledning af Herr Munck af Rosenskölds, Eberhard, Memorialj angående en tillräckligen vidsträckt Nederlags* 682 Den 30 Maji. frihet för Stockholm, såsom correctif emot den Finska Handeln. Från Lagutskottet: Af den g dennes, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars meddeldte Betänkande öfver väckt motion om granskning af Police-förtattningarne, rörande sysslolöse personers försändande till Arbetsoch Cotrectionshus, samt angående vederbörandes skyldighet, att till Justitieombudsmannen insända de beslut som angå personer, dömde till Krigstjenst eller Correctionsarbete. Från ExpeditionsUtskottet'. Af den 20 dennes, angående uteslutande af visse Tabeller vid Bihangets tryckning. Från BancoUtskottet: Af den zz dennes, i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående låne-biträden till understöd för nyttiga odlingar. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 20 dennes aflåtne, samt den 25 i samma månad på bordet lagde, Memorial, rörande bestämmande af dagen för början af nästkommande Riksdag, fann Ridderskapet och Den 30 Maji. 683 Adeln för godt utsätta den 15 Januari 1823» å hvilken dag nästa Lagtima Riksdag borde taga sin början. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 22 dennes aflåtne, och den 27 derpå följde på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver Majoren Henric Adolph Gyllensvans hos Kongl. Majit i underdånighet gjorde ansökning att för Adeliga Ätten Gyllensvan få intaga
Följer ej rättelse efter 3:ne gånger undergången bestraffning, varde, på anmälan derom, contrahenterne inkallade lill vederbörande Consistorium, sorneger, på den oskyldiges yrkande och ulan afseende på den tredskandes medgifvande, trolofningen upplösa, derest icke i serskilda fall, enligt gällande stadgar, sådant tillkommer Konungens pröfning och beslut, i hvilken händelse Consistorium inberätte saken till Konungen och afvakte Dess utslag. Motiven till detta senare stadgande om trolofningens upphäfvande äro: att Lagen hellre bör stå öppen för ett på lagligen eller möjligen olyckligt tilltänkt äktenskaps upplösande, än lägga hinder derföre, enär den fria ömsesidiga viljan bör vara yttersta grunden för denna förening. Nu är, efter föregången lysning, trolofning upphäfven ; åligge då, efter derom erhållen del, Prest i församling, der lysning skett , sådant från Predikstolen offentligen tillkännagifva. Härmed tror jäg mig hafva besvarat motionen; utöfver de deri utstakade gränser är mig icke tiilständigt att gå. Specialiteter för verkställigheten ligga icke inom lagstiftningens område; de erbjuda sig sjelfmant för omtunkan, och äro derföre helt och hållet af mig förbisedda. Jag anhåller, att denna min reservation och dervid fogade project till tillägg i 7 Cap. 1 §. Giftermåls-Balken må åtfölja Höglofl. Utskottets Betänkande lill Rikets Höglofl. Ständer. Tillägg till 7 Cap. 1 $. Giftermåls-Balken: Sedan lagligen lyst är, skall vigsel ske inom 3:ne månader från sista lysningsdagen. Den utan laga skäl hinder vållar, eller tredskas, så alt vigsel ej sker inom sagde lid, böle 3o daler till de fattige i den socken der lysning skett, och vare tid för vigsels fullbordande derefter, hälften af hvad sagdt är. Kommer någor annan och tredje gång åter, bote 60 daler för hvarje gång; gånge ock den fästning åter, om den oskyldige sådant yrkar.
Maj:ts den 16 November 1833 derom aflåtna framställning, Rikets Ständer för deras del medgåfvo förmedling af räntan, har Kongl. Maj:t, som, beträffande särskildt lotten JVs 12, anser att för densamma, såsom numera skoglös, skogsränta å 6 sk. banko tunnlandet icke, såsom Kongl. Majrts Befallningshafvande ifrågasatt, är lämplig, ulan att med denna lott bör förhållas på samma sätt, som med de öfriga, funnit sig föranlåten afl, i öfverensstämmelse med hvad Dess och Rikets Kammar-kollegium tillstyrkt samt Läns-styrelsen i anledning af lägenhetsinnehafvarnes underdåniga ansökning jemväl hemställt, härmed föreslå Rikets Ständer, att skattläggning efter ortens method må, på Statsverkets bekostnad, få ega rum å samtliga nu ifrågavarande lägenheter, samt att, sedan skallläggningarne blifvit, enligt i allmänhet gällande författningar, pröfvade och vunnit stadfästelse, den derigenom bestämda nya räntan må, i stället för den nuvarande, utgöras af hvar och en lägenhet, hvars innehafvare inom tre månader efter erhållen del af beslutet om den nya räntans belopp, derom bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gör anmälan. Kongl. Maj: t för b I ifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag sorni ofvan. CARL. ./ .4. Gripenstedt. Utdrag Kongl. Maj: Is Nåd. Prop. M 104. Utdrag a/ Protokollet ofver Finans-År enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 17 April 1863. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer; Hans Excellens, Herr Statsministern för Ut rikos Ärendena Grefve Manderström samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
En värd talare, Frih, Sprengtporten, har ansett någon bestämmelse ang:de vägindelningen vara öfverflödig, emedan omläggning af de gamla vägarna icke skulle fordra annat arrangement, än alt de, som varit förbundne att underhålla vägar, fortfarande skulle göra det; men då hvarje hemman tillkommer en viss våglängd att underhålla på ett visst ställe, så frågar jag, om det vore lämpligt, att den, hvars vägstycke t. ex. utgjort 200 alnar, men, genom omläggning omkring en backe, blifvit 600 alnar, skulle kunna åläggas alt underhålla det tillöka22 H. 66 Den sj Mars c. m. de vägstycket af icke mindre än 400 alna*’} oel» om lian icke kunde åläggas en sådan underhållsskyIdighet, så blefve dessa 4°° elnar icke underliållna, derest icke desamma Iilefve fördelia på samtliga vägbållningsskyldiga hemmansägare. Följaktligen måste, på de ställen der vägen omlägges, meniglielerne vara ense om ny vägindelning sedan omläggningen försiggått, såvida ej orättvisa skall befordras, föranledande till vidlyftiga rättegångar. Frill. Sprengtporten har yttrat, att i afseende på Calixvägen Ulsk. föreslagit, att sockenboerne skola förbinda sig att underhålla vägen. Deruti har han rätt, ty de orden finnas i betänk.; men en sådan förbindelse inträder icke med mindre vägen är indelt; ty hvarken landshöfdingen eller kronobe!jeningen kan säga till Pohl eller Per, alt lian skall underhålla vägen, förrän densamma är indelt. Jag förnyar derföre min anhållan om det tillägg, att öfverallt, hvarest vägomläggning kan komma i fråga, skall allmänheten hafva förklarat sig villig att ingå på ny vägdelning, innan anslag till vögomläggningen kan komma i fråga, Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Ehuru jag hittills iakttagit tystnad under debatten angående extra-stalsreglei :n, och äfven hädanefter kommer att bibehålla den, anser jag mig likväl äga ett slags skyldighet att yttra mig i della ämne, då jag sjelf deri är motionär.
Ecklesiastik-deparlementet varande afdelning för handläggning af ärenden rörande allmänna uppfostran och undervisningen, upprätta förteckning öfver samtliga lärarne vid Rikets Elementarläroverk och de deni, enligt fastställda grunder, för instundande statsreglerings-period tillkommande lönebelopp, har, uti skrifvelse till Rikets Ständers Slals-lJlskott af den 14:de December nästlidna år, Chefen för Ecklesiastik-deparlementet, på E. K. Maj:ts nådiga befallning, samma förteckning till Utskottet öfverlemna!, för att tjena tili ledning vid bestämmandet af de anslag, sorn för nämnde tid böra i omförmälda afseende påräknas, hvarvid Deparlements-Chefen till iakttagande meddelat, dels att E. K. Maj:t i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 23 Februari 1858, under den 26 sistliden November förordnat, alt ytterligare en lärare, utöfver det i stat bestämda antalet, skall vid Kalmar högre Elementarläroverk anställas med samma rättigheter och skyldigheter som ordinarie lärare, dels ock att E. K. Maj:t, med gillande af Rikets Ständers för deras del fattade beslut, funnit godt i nåder förordna att, der prebendepastorat äro med lärareplatser vid Elementarläroverken förenade, desamma skola, i mån af inträffande ledighet, indragas, undantagande likväl sådana, som åtfölja theologie lektorsbeslällningar; lill följd hvaraf och efter det vederbörande
Om en dag eller två. » När Elsa efter supén skulle taga reda på sina handskar, fann hon till ytterligare bedröfvelse, att de kommit i alltför nära beröring med fatet till blomkrukan och voro genomdränkta af vatten. Med tungt hjärta anträdde hon därför hemvägen. Utan halsbandet och med genomdränkta handskar. Hvad skulle Margit säga om allt detta! Men doktor Borg stannade en stund längre än de andra och hade därunder ett förtroligt samtal med justitierådinnan, från hvilket han kom tillbaka med mycket upprördt utseende. * Margit hade svårt att dölja sin ledsnad, när hon fick veta, hur illa det gått med halsbandet, men då hon såg, hur bedröfvad Elsa var däröfver, gjorde hon henne ej några vidare frå- gor eller förebråelser. Finge hon det också tillbaka i fullkomligt godt skick, så var det dock profaneradt af att gå genom så många främmande händer, och ehuru hon visste, att den betydelse hon lagt i det sätt, hvarpå det gifvits, förmodligen endast var ett uttryck för de känslor hon själf bar för gifvaren, så hade hon dock under sitt sträfsamma, färglösa lif nästan omedvetet lefvat sig in i den föreställningen, att dessa röda pärlor fortfarande voro en länk mellan henne och honom, hvilken hon nu ej kommit i någon beröring med under en ganska läng tid. Och ändå! P å huru lösa grunder hade icke hennes ljufva förhoppningar varit byggda. Med smärta insåg hon det nu, när tankarne gingo tillbaka, dröjande vid den förgångna tiden, då hon — ännu ansedd som en rik mans dotter — tillbragte en lång, skön sommar på landsbygden hos aflägsna släktingar och där nästan dagligen kom i beröring med den unge vetenskapsmannen från universitetsstaden. Hade han visat henne mer än vanlig uppmärksamhet? Hon kunde ej förneka det. Men han var ju vänlig och uppmärksam mot alla, och hon hade kanske bedragit sig. Huru som helst, så var nu drömmen slut, och det röda halsbandet, som hon vunnit af honom på » filippin », och på hvilket hon hittills gömt som på en relik, var numer blott en bruten länk — det brustna bandet mellan honom och henne.
Då nu de utfärdade tillståndsresolnlionerne medgifva begagnande afbränvinspanna om en viss rymd, så lärer man svårligen kunna påstå, att jästberedaren missbrukar sin rättighet. Helst hade jag naturligtvis sett, att ett sådant bränvinspannans begagnande icke varit tillåtet, men då nu så är, kan innehafvaren icke beröfvas sin rätt, och jag kan icke kalla det missbruk, som icke är det. FIr Hjärne har sagt, att jag icke omnämnt orden ”tills vidare'''', som förekomma i en af dessa resolutioner. Jag får förklara, alt jag icke förbisett dessa ord, hvilka icke finnas i de öfriga resolutionerne, utan de lyda en 3* - 30 Den 1 Juli. dust derpå, det pressjäst fur tillverkas under den lid, då bränvinsbränning icke är tilläten, och så länge nuvartde bränvinsförfattning gäller. Utsk. bar således, enl. min åsigt, icke kunnat handla annorlunda än det gjort. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Gr. Sparre, Erik: Jäg ämnar icke fästa mig vid de missbruk af pressjäst beredningen, som möjligen egt rum, icke heller vid den större eller mindre fördel, som tillverkarne af denna jäst kunna hafva af den dermed förenade bränvinsbränningen, likasom icke heller vid möjligheten att tillverka pressjäst ulan bränvinsbränning. Jag fäster mig blott och bart vid den frågan, huruvida en inskränkning i denna rättighet möjligen kan ske. Jag tror, att den saken icke är så alldeles tydlig, som de Hrr, hvilka här yttrat sig, lyckas förmena. Hvad innefatta de ifrågavar. resolutionerne? Jo! en tillåtelse att begagna bränvinsbränningsredskap. Jag vill icke advocera. Jag vill icke söka alt gifva en skef tolkning åt dessa ord. Dessa resolutioner, säger jag, innehålla en tillåtelse för vissa personer att bränna bränvin, då sådant eljest är förbjudet. Men hvilken rättighet åter tillkommer K. M. ? Jo! K. M. har en genom häfd och en genom bränvinsförordningen sig tillerkänd rättighet, att då högst vigtiga omständigheter inträffa, förbjuda "bränvinsbränningen i riket. Kan det vara K.
Origtigheten af att de sednare skulle kunna sitta i Utskott, ellur deltaga i bestämmandet af Le* damöterne, t. ex. i Constitutionsoch Stats» Utskotten, torde händelserna vid sistlidne Riksdag hafva tillräckligen ådtgalagdt. Hvad Re. vRionsSecreteraren beträffar, så bafv3 de etl dubbel föredragning, dels i JustitiaeRådet, der de ej ansvara för beslutet, emedan Högste Domstolens Ledamöter ejelfve göra det inför Riksr Deri 2/j. Januarii. 17 RiksRätten eller Opinions-Nåmnden ; dels i StatsRåd' t, der RevisionsSecreterare måste ansvara för beslutet, emedan deras contrasignation är tillräcklig, att göra en gifven befallning i JustitiasÄtender gällande till verkställighet, oaktadt de föredragningen öfvervarande Ministrafnes, Statsoch JustitiacRådens afstyrkanden. Vore icke RevisionsSecreterare, såsom andra Föredragande ansvarige inför RiksRätt, så funnes ingen borgen mot magtens missbruk i justitiacväg, och då vöre ConsntutionsUtskottets läsning af SiatsRådets JustititcProtocoller föga vigtig. Äro RevisionsSecreterarne ansvarige inför RiksRätt, och är d t de, sorn contrasig, nera ej mindre vissa författningar, som Kongl, Majit utan Riksens Ständers deltagande utfärdar, än de till dem afgående Lagförslagen: så böra de hvarken få sitta i Constitutioriseller LagUtskotten, elier deltaga i valen till dessmma o, sv., af skäl, som redan äro anförda. RiksdagsOrdningens 4' § är äfven ofullständig deruti, att de Lån deltagande 1 Utskotten och val till Utskotts Ledamöter ute. slutna Embetsman, enligt bokstaf'en, endast är det så länge de äro tjenstgörande.. Meningen måtte och borde naturligtvis vara.
N:o 4- Sammandrag, enligt 1828 års Riks-Hnfvud-Bok, af redovist Krono-Uppbörd, så väl för året debiterad, som från föregående åren resterande. Afkortning. Anordning utom Stat. Anordning efter Stat. Lefverering Resterande d. 1 Sept. 1829. Proprie JBalancer. Summ a. Inom året. Kongl. N:o 5. Liqvid mellan Stats-Verket och Rikets Ständers Riksgälds-Contor öfver Öfverskotter och Besparingar för år 1827. Debet. Riksgii IdsContoret godt gores Öfverskotter å StatsVerkets Inkomster för år 1827 Förre årens Restantier 508,187: 8. hvaraf äro afkortade 17,676: 33. Stockholm aP Riks-Boksluts-Contoret Credit. RiksgäldsContoret pdfores : Hvad af motstående Öfverskotter är anslaget för FörsvarsVerket till Lands . % 135,555: 16.— till Sjös 100,000. Utgifter, som å Öfverskotten blifvit anviste . .. Spanmåls-ersättningen för hvad Riks-markegången för året varit öfver 6 R:dr Tunnan, nemligen å 4o632 T;r 3i k:pr Spanmål för skilnaden mellan 6 R:dr och 1827 års Riks-markegångspris 9 R:dr 19 sk, pr T:a, eller å 3 R:dr 19 sk . 157,982: 37. 11. hvarifrån afgår 1827 års Stats-anslag dertill, k 1 R:dr Tunnan 40,652: 46• 6, samt 1826 års enahanda Anslag, som vid förra årets liqvid reserverades . 40,652: 46. 6. g| ^5 Saldo till RiksgäldsContorets disposition den 3o September 182g. Isr, Tauvon.
Gr. Frölich, David: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr Gripenstedt. Jag har redan, då motionen bordlädes, tillkännagifva, att jag för min del önskade att frågan måtte förfalla. Jag har enskildt ogillat Hr Munck af Rosenschölds motion, och anhåller nu att få förklara hvarföre. Jag ogillar den nemi. icke derföre, att motionären ifrågasatt uppsättandet af Gr. Lewenhaupts porträtt, utan af det skäl, alt han sammanbundit denna motion med den redan beslutade åtgärden alt låta måla den nuvarande Landtmts porträtt. Jag ansåg, för min del, en sådan sammanbindning vara oriktig, om den åsyftade någon opinionsyttring emot vår Landtm. Hvarje ledamot, som emot hans åtgärder har något att invända, är berättigad alt till prot. sådant anmäla. Jag hallinder denna riksdag åtskilliga gånger funnit mig dertill föranlåten; men jag har aldrig kunnat hvarken tillåta mig eller gilla någon åtgärd att sedermera framkalla en opinionsyttring, hvartill man skulle fordra Husets bistånd. Det är derföre jag ogillat motionens syftning och dess sammanbindande med förenämnda fråga. I afseende på det beslut, som rör:de denna motion bör fattas, protesterar jag för min del emot hvarje annat beslut, än alt motionen bör förfalla, och anser ej Hr von Hartmansdorffs förslag, ali motionen måtte med ogillande förkastas, vara antagligt, derföre att en sådan bestraffning af en motion icke erkännes af våra grundlagar. Jag anhåller således om propos. på att motionen mätte förfalla. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Jag inser visserligen alt mitt yttrande kommer att innebära en ganska stor contrast emot den värma, hvarmed åtskillige talare yttrat sig i denna fråga, en värma, som de visserligen haft anledning att hysa, men som jag tror att man gör väl uti att vid alla tillfällen, så mycket sora möjligt, söka att inskränka inom moderalionens gränser. Jag anhåller derföre helt en26 H. 10 74 Den 7 Juni. liell hos Hr Frih. o. Landtm, om propos., att Hr Munck af Rosenschölds motion måtte afslås. R. o. Ad:s tysta ogillande deraf kan ingen betvifla.
Navigationsakten hufvudsakligen för alla de nationer hvilka antoge en fri handels-polik, förklarade sig Sveriges Konung för densamma. Uphäfvandet af de s. k. trans-atlantiska tull-lindringarna är ett steg i samma rigtning. K. M. afgaf derom Sin Nåd. Propos. till R. St. vid 1851 års Riksdag, sorn af Ständerna bifölls. Det förbud, som vid samma Riksdag af R. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 STOCKHOLMS FÖSS‘'OLAS Register öfver H ö g 1 o fl i g e Ridderskapets och Adelns Pr oto coll vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828, 1829 och 1830. STOCKHOLM. Tryckt hos Johan Hörberg, i836. R. betyder Remiss. B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver återremiss in kommit. Å. — Jterremiss. A. — J/gjordt. p.U, — Ridderskapets och Adelns Pro tocollsUtdrag i ämnet. E. — Expedition. v A. A-Ccis-afgiftens, Salu-, upphörande, angående. XII. B. 352. XIII. ig3. Å. 268. XX. U. 320. XXI. 48. XXII. A. 107. XLVII. B. 205. XLVIII. A. 251. Lill. U. 123. LIV. A. 240. LIX. B. 155. LXII. A. 62. LXV. E. 323. LXVI. E. 270. Accord, angående ansvar å den, som erlägger högre, än Reglementet föreskrifver, XXV. 190. XXVI. R. 248. XLVI. B. 116. XLVII. 192. XLIX. A. 143. Adeliga JungfruStiftet. Se Wadstena Adeliga Jungfrustift. AdelsfahneRegementets indelningar, om försäljning till skatte af. XVII.
— Sålunda kan den, som stungit sin nästa genom lif eller lem, eller slagit honom, så att ben bräckcs eller lossas i hufvud, arm eller ben, umgälla denna förbrytelse med 6 r:dr 32 sk. böter. Mot en uppoffring af 16 r:dr 32 sk. står det honom öppet alt afhugga sin nästas halfva fot. Vill han deremot afhugga hela foten, hand, arm, öra eller till och med näsan, så kostar denna illgerning honom endast 26 r:dr 32 sk. böter. För samma bötesbelopp äger fredsstöraren äfven att slå ut sin nästas öga, och mot dubbla bötesbeloppet beröfva honom båda ögonen, båda armarna eller båda benen. Då man med dessa lindriga straff för brott emot personliga säkerheten jemför dem, som uti gällande lag äro bestämda för brott emot säkerheten till egendom; så kan man ej underlåta att förvåna sig deröfver, att 1784 års lagstiftare, som med strängaste straff belagt allt våldförande af annans egendom, deremot leranat våld eller misshandel å person snart sagdt alldeles ostraffbart. Samme lagstiftare, som visat sig till den grad liknöjd om den personliga säkerheten, att han endast, bestämt några riksdalers böter för den, som med våld beröfvar mig armar och ben eller ögon, har nemi. Den 26 Februari e. m. 433 varit så mån om min egendom, att han stadgat lifsstraff folden, som med våld beröfvar mig det ringaste deraf. Orimligheten af detta missförhållande och det ringa skydd, som uti 1734 års lag finnes mot personlig misshandel, har naturligtvis ej kunnat undgå deras uppmärksamhet, som haft åt sig uppdraget att afgifva förslag till ny criminal-lag, ■— Uti detta lag-förslag hafva således straffen förde särskilda graderna af personlig misshandel blifvit ställda i närmare öfverensstämmelse med, eller motsvarighet lill beskaffenheten af sjelfva förbrytelserna; — men besynnerligt nog har äfven uti förslaget till ny criminial-lag ansvaret för den, som i vredesmod emot annor begagnar lifsfarligt vapen, blifvit bestämdt endast lill penningeböter.