Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Banken har häraf icke uppkommit någon förlust, men väl en minskad vinst, allt för obetydlig likväl att böra föranleda till klander, sorn af ett motsatt förfarande bättre rättvisades. Herrar Revisorer anföra i början af 22 § följande: ”Oaktadt sednast församlade Revisorers i § 22 af berättelsen deremot framställda anmärkning, hafva Fullmägtige, på de grunder, deras vid nämnde berättelse fogade förklaring innehåller, låtit i Bankens metalliska kassa fortfarande inberäkna beloppet af förfallne och för bristande betalning protesterade vexlar, hvilket undertecknade Revisorer anse vara desto mera betänkligt, som derigenom Bankens sedelutgifning kommer att gnmdas på en i metalliska kassan upptagen tillgång, hvilken är af osäker beskaffenhet.” Till stöd för den klandrade åtgärden åberopa Fullmägtige vördsamt de i omförmälda förklaring anförda skäl, och anse sig nu endast böra söka att undanrödja den oriktiga föreställning om Bankens sedelutgifning, som möjligen kan uppstå, med anledning af Herrar Revisorers yttrade åsigt. Bankens Reserv-fond har allt sedan densamma upptogs i räkenskaperna bibehållits vid ett belopp, som under större delen af denna tid utgjort omkring Tre millioner R:dr. Enär nu Banken, utöfver Reserv-fonden, innehaft och innehar en o disponerad skillnad emellan beräknad sedelstock och sedelstockens tillåtna högsta summa, öfverstigande beloppet af protesterade vexlar, har någon sedelutgifning å detta, bland metalliska kassans tillgångar bokförda belopp destomindre varit grundad, som detsamma serskildt upptagits icke allenast i öfversigten af Bankens hela ställning, utan äfven i de till Fullmägtige ingångna vecko-rapporter.
Dessutom har till Utskottet blifvit nmitteradt ett af Bonde-Ståndets vice Talman Ola Svensson från Malmöhus län, med föranledande af det genom Kongl. Maj:ts omförmälda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnade förslag till Bevillnings-stadga, afgifvet skriftligt anförande, uti hvilket Ståndets samtlige närvarande ledamöter förklarat sig instämma; och har vice Talmannen deruti fästat uppmärksamheten å de i nämnda förslag intagna föreskrifter angående sättet alt bestämma de värden, hvilka skola ligga till grund för bevillningen af fast egendom på landet oell sökt ådagalägga dels vanskligheten att på den väg och från de utgångspunkter, Kommitterade föreslagit, komma till det önskade målet — ett jemförligt värde af jorden — och dels att, då någon allmän förhöjning i bevillningens belopp icke vore åsyftad, delta mål kunde på ett enklare, men för folket mindre obehagligt sätt uppnås. Kommitterades förslag att grunda jordvärdena på köpeskillingar för de under de tio sistförllutna åren försålda fastigheter, på hyreseller arrende-belopp, hypotheks-värderingar, arealen af åker och äng, skog och betesmark, innehure bevis om mer och mindre obekantskap med de inom särskilda orter rådande olika förhållanden. De pris, hvartill jordegendomar under åren näst före den s. k. penningekrisen försålts, vore så ytterligt uppstegrade, att köpare numera icke kunde påräkna mer än två procent af köpeskillingen. De härtill bidragande orsakerna vore till finnandes hufvudsakligen i ökad befolkning och följaktligen större behof af bosätlningstillfällen med deraf föranledd hemmansklyfning, i ymnigare tillgång pä penningar uti allmänna rörelsen, i underlättade utvägar till låns erhållande m. m.; men egendomars pris hade dessutom icke sällan bestämts af deras läge och åbyggnader, hvilka sednare stundom kunde vara värda mera, än sjelfva jorden, ehuru de icke gåfvo någon inkomst. Då det måste antagas alt de sålunda ofta till mer än dubbelt af jordens verkliga värde uppjagade egendomsprisen skulle, när de tillfälliga orsakerna till stegringen upphört, återigen nedgå inom mera naturliga gränser och redan betydligt fallit Beviilnings-Vlskotlels Betänkande M 50.
Maj:t den 21 December 1839 pröfvadt och fastställdt, öfverloppsmarken blifvit indelad å dels gamla hemman, och dels anlagde 14 nybyggen, hvarigenom tillkommit 8fg| mantal; och för Färila socken, innehållande eldigt under föregående ar verkställd almätning, en areal af 346,940 tunneland, eller nära 15 qvadrat mil, der, oaktadt genom tilldelad öfverloppsmark, en tillökning i räntor blifvit föreslagen å gamla hemman för 6 samt å 50 nybyggen 7 mantal, öfverloppsmark ännu återstod till användande, sedan de nu upprättade förslagen hunnit att blifva behörigen pröfvade; och utgör således det skattetal, som efter dessa afvittrings-förrättningar föreslagits dels å gamla heraman, och dels å anlagde 140 nybyggen, nära 38 mantal, hvaraf skatt och räntor komma, att, efter tilländalupne frihetsår, lill Kronan utgå. De enskildtas skogar äro i allmänhet tillräcklige för behofvet och erbjuda uti de från hafskusten aflägsnare socknar i Helsingland större tillgång, än som kan med fördel begagnas. Hushållningen dermed beror huf vud - vudsakligen på det värde skogs-effekter innehafva, och skog3rue blifva i Förhållande derefter begagnade och vårdade. •Misshushållning dermed äger väl egentligen icke rum, men någon bestämd plan för dess begagnande, äfvensom för beredande af återväxt, har oaktadt de råd, som derom blifvit genom Länets Hushållnings-Sällskap gifne, samt de anvisningar som erhållits genom den på Eders Kongl, Majlis Nådiga befallning utgifne Handbok uti Skogshushållningen, icke blifvit iakttagen af andra än bruksägare för hvilka skogen har större värde» Det bör likväl väntas, att det exempel som af bruksägare gifves, skall, i förening med det högre värde skogarne erhållit genom en under sednaste år ökad träd varuexport, åstadkomma hos allmogen mera omtanka i afseende å vården af denna dyrbara egendom. Bergsrörelse.
En lördagsafton, när klockan i kyrktornet slog sex, trädde konsul Gardberg ut ur sin butik, stannade på stentrappan utanför och passade in en papyross i munstycket. »I dag vore det tungt att gå i päls», tänkte han; och så traskade de altför stora bottforerna af med honom snedt öfver torget. Om befallningsman Behr var hemma? Madamen tog för tämligen afgjordt, att befallningsmannen sof. Hon skurade köksgolfvet i fullt raseri, och gaf sig icke tid till annat än en förmodan. Gardberg gick tillbaka genom tamburen och salen — ganska riktigt, dörren till arbetsrummet var stängd. Han öppnade. De blå gardinerna hängde slappa för fönstren, på golfvet lutade sig en mängd stora, inbundna böcker mot två af skrifbordsfötterna, sängen var utdragen och bäddad som vanligt, och Behr, lika vanligt, på täcket i sängen. Bredvid hufvudgärden trängdes på stolen en ljusstake, en bok, med en fruktknif som märke, en pincenez utan snodd, ett par manschetter, en näsduk och en korkskruf. Befallningsmannen spärrade upp sina vattenblå ögon, fixerade en osynlig punkt i halfmörkret och besinnade sig. Småningom fick han situationen klar — Gardberg yttrade antagligen någonting, men det gick förloradt — ansträngde sig med att få benen utom sängkanten och sporde undergifvet, hvem de skulle få till fjärde man? På den tredje tyktes han vara säker. Emellertid satt herr Edvard i gästgifveriets lilla kammare, innanför skänkrummet, och väntade. Och eftersom han var allena och måste vänta, hvilket i allmänhet hände honom mycket ofta — nåja, så kunde han ju lika gärna roa sig med någonting. Han ringde på klocksträngen. Uppasserskan, ursprungligen en bondflicka, stannade i dörren. Hon höll de röda händerna under förklädet och tungspetsen mellan läpparna; nedanom kjolen syntes ett par breda, platta skodon. Herr Edvard nickade förtroligt och frågade om Hanna inte tordes komma in? Jo, det tordes hon nog. »Nå, så gör det då!» Han blef halft förbryllad, när hon fnissande steg ända fram till soffan, där han satt. Hvad ville herr Edvard?
Departement, samt förvärfva en viss: färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligger det Under-Styrelsen, att, vid hvarje halft års slut, företaga en allmän granskning af Extra Ordinarie-listan, och derefter ej mindre inom Fullmägtiges Expedition, än vid Verkets samtlige Departement och Contor, så jemka placeringarne för nästföljande halfår, att ett både för Verket och Extra Ordinarierne sjelfve behöfligt ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas. §§i och 25 äro till deras förändrade lydelse redan intagne uti det af Utskottet afgifne Förslag till reglementariske stadganden, motsvarande 2 Afd. af ifrågavarande 3> Art., till hvilket Förslag Utskottet alltså här allenast får hänvisa.. Vid jemförelse af §. 26 med stadgandet i §. 34 och då, efter Utskottets omdöme, de fel, som kunna begås af personer, innehafvande de vigtigaste be ställninga me vid Verket, eller af dem, sorn tillhöra Fullmägtiges Expedition, ingalunda böra behandlas skonsammare eller snarare undandragas laga beifran, äii de öfverträdelser, hvartill Verkets, öfrige Tjenstemän; "Eauco-Utskotrets Memorial Ä’:o loa* kunna göra sig skyldige, finnér Utskottet ock fullkomlig anledning tillstyrka. det måtte i stället för desse beslutas följande föreskrift: 7:0. Om någon Tjensteman antingen vid mindre förseelser i tjenste» ej låter sig rätta at Vederbörande Förmans tillsägelse och varningar, eller ock beträdes med verklig vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, vare Förmannen skyldig att förhållandet anmäla bos den Auctoritet, som det, med afseende å den felaktiges i Verket innehafvande grad eller tjenstebefattning, tillhörer att frågan upptaga, hvilken Auctoritet afgör, huruvida sådan anmälan bör till åtal genom Fiscals-Embetet föranleda eller ej.
Hushållningssällskapet för sin del medverkar i samma riktning, dels genom anställande af landtbruksmöten, der för näringen vigtiga frågor afhandlas, och dels genom att än ytterligare öka värdet af den från statens sida beredda förmånen af agronomiskt biträde, derigenom att Sällskapet bekostar aflöningen till Agronomerna för förrättningar på stället under viss tid hos hvarje reqvirent. Det är icke möjligt att med någon visshet uppgifva arealen vare sig af åkerjorden och ängsmarken i allmänhet eller af tillökningen under senare åren; men i uppgifterne till Finans-Komitén upptages arealen af odlad jord till 125,937 tunnland, af naturlig äng till 337,900 tunnland, af tillökad åker under de sista tjugofem åren till 29,876 tunnland och äng till 1,853 tunnland, hvarjemte jordförbättringar antagas hafva skett genom grunddikning å 4,446 tunnland, genom vattenaftappning å 13,969 tunnland och genom öfversilning å 390 tunnland. Nyodlingarne fortgå hvarje år både å sank mark och å mader eller vattensjuk jord. De större odlingsföretag, som under ifrågavarande period blifvit fullbordade, utgöras af sänkningen utaf Kahnsjön i Tveta, af Grummeln och Bexhedasjön, Kö mm en och Flishultssjön samt af Broby å i Östra härad, utdikning af Säfverstads, Bänarps och Lunnagårdens mader i Södra Wedbo härad, samt sänkningen af Ljunga å och utdikningen af derintill belägna mader i Westra härad, hvilka alla arbeten blifvit utförda med bidrag af statsmedel; och har genom sistnämnda företag, dertill användts dels erhållet statsanslag 28,500 R:dr och dels af intressenterne tillskjutne 29,050 R:dr eller en sammanräknad kostnad af 57,550 R:dr, vunnits 2,235 tunnland odlingsbar jord, 175 tunnland ängsvall och 1,395 tunnland mossar, tjenliga för skogsväxt, 6 Jönköpings län. Boskapsskötsel. Djurracer. Mejerier. Priser. Missväxt.
På Högvördig» PresfcStåndets Ledamöters vägnar: Olof Ferlin. På Vällofl. BorgäreStåndets Ledamöters vagnar: And. Fredin PS Hederv, BondeScåft' dets Ledarn, vägnar. Nils Månsson A: J?ry%etU Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Flög? loft. Ständers Allmänna Besvärsoch tiesv. och Ekon. Utsk. Éetankanden. 9j$ \ EkonomiUtsrotts Plenum vid Vrllmä, riksdagen i Stockholm den 6 Juli 1818. S. D: Ingåfvos skrifteliga Anföranden i:o Af Presidenten nn nn Herr Frihet* te Edelcrantz, så lydande: ”Det är icke för att blott försvara mitt enskilda tanka, icke n gang derföre ;:tt det mål, sorn nu af Diskots et behandlas, är af Stor vigt, sora jag nödgas reservera mig etnot både formen af den nu förrättade Votering och det derigenom erhållne resultat. Det är för att söka bibehålla en riklig tillämpning af sjelfva giundlagens både ordalydelse och esprit angående målens behandlingssätt i detta Utskott, ö:h för att ej Försumma något enda af grundlagen leninadt medel, till vinnande af det stora ändamålet i enighet i besluten. 5G §. i Regeringsformen säger bestämdt* och utön undantag för Ekonomiska Utskottet, att hvarje förslag, söm icke första gått» gett, och utan förändringar eller tillsatser» antages eller ock förkastas i Stånden, bör återgå till Utskottet, för att ytterligare granskas och jenlkas; men att först, när det sålunda beredt till Ståndett återkommer, äga de magt att detsamma oförändradt eller med förändringar antaga eller förkasta. I enlighet härmed mäste afven 75 och orra bjude^ att genom FrotocoilsUtdrag de Ees,v. och Ekon. Utsk.
Äfven tror jag, att när irivisniog är eridosserad, endössenten dä bör ansvara för sedeln lika nied utgifvaren och Ridd, o. Ad, Vrot. VII. Band. 4 50 Den i Åugustii j. m'. innehafvaren äga rättighet, att, utan omgång lili Domstol eller executionssate, i vittnens närvaro utpanta värdet. Dessa åssignationer böra deremot icke löpa så länge som vanlige reverser, utan efter vissa år ovilkorligen vara förfallne till inlösen. 1 anledning af Betänkandet, har jag först en anmärkning att göra emot 4:de §. uti det härvid fogade förslaget, som bestämmer att invisning icke må lyda å mindre summa än 20 R;dr. Om man vill vara consequent, måste man tillåta utgifvandet af så stora eller små sedlar som hälst. Deremot kunde väl anmärkas , att man möjligen skulle pluttra på allmänheten en hop assignationer, som sluteligen ej inlöstes, men försigtighetsmåttet derföre är förut nämdt, och bristen på Bancosedlar gör till ett behof, att i mohn af varuförsäljningen, utgifva och emottaga äfven sådane assignationer, Jag tror ock att i 2;dra §. bordt finnas en föreskrift, huru en sådan invisning skall i ord och mening vara författad. Vidare torde jag få göra en erinran vid Herr von Hartmansdörffs uppgift, om den händelse, att allmänheten blifvit bedragen , då dylika sedlar icke kunnat inlogas. Under loppet af menskliga lifvet, kan man ej förekomma banqueroutter, de aro ej mera farliga för det, att banqueroutteuren haft assignationsrätt och härleda sig mindre från denna, än andra händelser. Den befarade följden fÖrebygges dock genom det försigtighetsmått jag föreslagit. Vingleri, hvarföre mia haft så mycken farhåga, skulle och deri - Den i Äugustii /, m. 5* genom utestängas. Grefve Löwenhjelm hat föreslagit, att blott de större inrättningarne eller förmögnare skulle undfå assignatioogVitt.
Jag anser detta beslut förnärmande för Rikets första Stånds värdighet, kränkande för riksdagsmannens yttranderätt och innefattande ett stort steg på den bana, som skall göra Riddarhusets bänkar allt mer och mer glest bosatta. Jag beklagar Hr Gr. o. Landtm, för det obehagliga uppdrag, Hr Gr. o. Landtm, genom samma beslut erhållit; men jag kan ej underlåta att vid detta tillfälle öppet förklara min bestämda öfvertygelse, att Hr Gr. o. Landtm, sjelf, genom dess grundlagsstridiga vägran att framställa de äskade contraproposma, i väsendtlig mån bidragit till det beklagansvärda resultatet af förmiddagens votering. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Äfven jag får till prot. anmäla min reservation emot R. o. Ad:s ifrågavar. beslut. Sedan en längre tid har Svenska folket haft den grämelsen att se sitt första Stånd vid afgörande! af de vigtigaste frågor representerad t af sällan mer än 20 ledamöter. Det var således mer än märkvärdigt att se icke mindre än 224 ledamöter deltaga i en votering, der frågan var om ogillande af det yttrande, att Regeringen sökt genom oidfliga medel inverka på Representationens förhandlingar. Jag fruktar, att efterverlden kommer att anse sjelfva denna Ståndets talrikhet såsom en ironi uppå det beslut, detta stora antal fattat. Hr Stuart, Fredr. Christ.: Jag reserverar mig såväl emot Landtmrs vägrade propos:r sorn emot Ståndets fattade besl ut. Hr Dalman, Wilh. Fredr.; Jag anhåller att få för, ena mig i Frih. Kantzous samt Hrr Stuarts och Cederschjölds reservationer. Jag vill blott tillägga, det jag högligen förundrar mig öfver ministerens blinda oförsigtighet att drifva saken så långt; ty få saker hafva väl till den grad afslöjaj den ministeriella tactiken i hela dess nakenhet och den grund, på hvilken det ministeriella anseendet här i landet k vilar, som den i förmiddags, med en för tillfället tiodubb - Den 2rj April c. m. lad personal, försiggångna votering, och jag betviflar, att Regeringen vunnit något särdeles på denna aftäckningscereraoni.
Anckarsvärd begärda propos. skall framställas; så har jag, till följe af 55 §:n Riksd.Ordn., anfört skälen för mitt vägrande, och får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att, då jag anser mig, till följe af saulina J, skyldig att göra den af Hr Dalman yrkade propos., följden deraf blefve, antingen att propostn med nej besvarades och saken blefve slut, eller med ja, då den borde förvisas lill Const.Utsk., hvilket likväl ej finnes och ej kunde blifva constitueradt, innan denna fråga blefve afgjord. R. o. Ad:s beslut skulle således medföra ett förhållande, sorn ställde R. o. Ad. utom den i grundlagen och Ridd.Ordn. förutsedda gång af ärenderna. Jag skulle, genom det sätt, hvarpå jag ledtöfverläggningen, i högsta måtto dertill hafva bidragit. Jag skulle ej kunna annat än i denna utgång finna en tydligt uttryckt mening af R. o. Ad., att Ståndet ej för mig hyser det förtroende, som är det enda för mig nog tillräckliga stöd, jag kan påräkna vid utofningen af denna befattning, för att med hopp om någon framgång kunna densamma bestrida, och utan hvilket, på sätt jag vid början af detta sammanträde yttrade, det ärofulla uppdrag, jag af Konungen erhållit, skulle för mig t) e n 20 jan u ä ri. mig blifva långt tyngre, än jag förmår att bära, och min inskränkta förmåga snart skulle blifva otillräcklig att leda de vigtiga öfver läggningar, som på detta rum förestå. Detta mitt yttrande skulle då snart besannas, och jag har då ej något val öfrigt mera, än att för denna riksdag frånträda den plats, jag genom Konungens förtroende i dag intagit. Detta yttrande anhåller jag, att R. o. Ad. ej måtte upptaga såsom något skäl eller motiv för afgifvandet af rosterna vid den propos. jag framställer, men har ansett det vara min pligt att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de följder, som kunna uppkomma af denna propöS. Hr Dalman:
Kammar-rätten; — och enär för dessa embetsmyndigheter under den 17 September 1856 af Kongl. Majit i nåder fastställda nya räkenskaps-formulär ej varit gällande till efterrättelse för uppgörandet af samma års redogörelser, hafva Revisorerne icke ansett nödigt att upprätta tabellariska sammandrag öfver dessa räkenskaper. § 2- Vid reqvisition i Kongl. Kammar-rätten af Upsala Konsistorii redogörelser för revisions-året, är för Revisorerne uppgifvet, att denna räkenskap ännu icke till Kongl. Kammar-rätten inkommit, hvadan Revisorerne, som sakna all upplysning om anledningen till ett sådant dröjsmål med räkenskapens aflemnande, ansett sig böra detta förhållande anmärka. § 3. Vid Strengnäs Konsistorii räkenskaper har förekommit, dels att en uti Strengnäs elementar-lgroverks enskilda kassa-räkning upptagen utgift af 289 R:dr 47 sk. B:ko, utgörande 1857 års brandforsäkrings-afgift för läroverkets fasta egendom, icke är verificerad med vederbörligt qvitto, utan endast med ett intyg af 2:ne personer, att dessa medel blifvit uti Rikets Ständers Bank insatte; och dels att all verifikation saknas å en uti Stiftets läroverks allhiänna premiioch fattig-kassas räkning uppförd utgift af 12 R:dr, utbetalda till Rektor vid Strengnäs läroverk. § 4. Vid Götheborgs Stifts räkenskaper finnes, såsom verifikation till inkomsterna, fogad en redogörelse öfver extra inkomster af Orgryte pastorat från den 22 September till och med den 31 December 1856, enligt hvilken redogörelse de medel, som efter vederbörliga afdrag kommit Konsistorium tillhanda, skulle hafva utgjort en summa af R:gs R:dr 445: 42.; men denna inkomst är deremot uti de 2:ne räkningarne för byggnadskassan och Biskopshus-kassan upptagen till ett sammanlagdt belopp af endast 396 R:dr 84 öre Riksmynt. Kongl. Direktionen öfver Stockholms Stads Undervisningsverk. Af räkenskaperna, hvilka ännu icke undergått revision i Kongl.
Att Iduns kvinliga porträttgalleri skall fortfara faller af sig själft. Goda förmågor komma för öfrigt att medverka på alla områden. Då de två afdelningar, för hvilka väl flertalet kvinnor i allmänhet mest intresserar sig — klädedräkten och handarbetet — voro alldeles för vidlyftiga för att, i fall de skulle göra afsedd nytta, få plats i själfva Idun, beslöto vi uppsätta ett särskildt organ för dem. Så tillkom Iduns Modeoch Mönstertidning, hvilken nu tillryggalagt sin första årgång och under densamma förvärfvat sig ett förtroende, som nära nog kan jämföras med det, Idun själf vunnit. Den har nämligen redan hunnit till de flesta hem, där Idun läses. Den torde ock förv tjäna det för sitt rikhaltiga och väl valda innehåll. Vi bedja våra läsarinnor för öfrigt taga noga del af den å annat ställe i detta nummer införda annonsen om Idun och Iduns Modetidning. Under förhoppning att till det nya året ej blott åter få möta alla våra hittillsvarande läsarinnor, utan att dessa ock skola draga många nya med sig, tillönska vi eder ännu en gång: en glad och angenäm jul! Redaktionen. Några ord o m handarbete oeh om böcker. af Cecilia Wsern. j [ Hvem känner dem icke dessa öfverläggningar om hvad man skall kunna hitta på — som de icke hafva förut — till far och mor och mormor, hvilka alla sätta så mycket värde på dessa bevis på deras älsklingars flit; till tanter, som man måste krusa litet, till snälla farbröder, som man vill bevisa sin tacksamhet, till bröder, kusiner och vänner, som man är van vid att gifva något litet handarbete i utbyte mot deras bok eller presentkort på handskar eller hvad det nu är, som de bruka uppvakta med. Och resultaten, hvem känner ej dem? Efter mycket hufvudbry slutar man med att i förtviflan gifva fruarna en ny dyna ellor soffskyddare — som af många af dem genast pietetsfullt lägges in till den öfriga samlingen i linneskåpet eller kamfertskistan — då det ju är » synd att sjaska ned den snälla flickans vackra arbete ».
— N:o 35. i anledning af väckt fråga om afskaffande af indelta cavalleriets fotmöten. VI. B. 280. A. 607. — N:o 36. i anledning af Kongl. Majis nådiga Proposition om rotehållarnes vid Forssa, Delsbo och Jerfsö compagnier af Helsinge regemente befriande från åtagandet att förse underofficerarne vid nämnde compagnieromed hus och ved samt mulbete för deras kreatur. VI. B. 280. A. 607. VII. E. 335. VIII. U. 391. A. 428. ( 163 ) Stats-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 40. i anledning af väckta förslag lill ändringar uti KongL Stadgan, angående folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842. VII. B. 32, 134. A. 314. E. 399. IX. U. 414. A. 669, — N:o 41. i anledning af väckt fråga om ökadt anslag till folkskolelärare-seminarierne i Riket. VII. B. 33,134. Å. 315. VIII. U. 391. A. 428. — N:o 42. i anledning af väckt motion om löneförhöjning för Hector vid Hudiksvalls högre lärdomsskola. VI. B. 615. VH. A. 133. — N-.o 43. i anledning af väckta frågor om förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs län medgifna rättighet till mulbete ä kronoparken Edsmären. VI. B. 615. VII. A. 133. E. 335. — IXr:o 45. i anledning af väckta motioner om förändrad organisation af Lifgardesregementena. VII. B. 209. A. 347.