Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De hafva nu mera lätt att hos enskilde mästare skaffa sig mera lönande anställningar. Den långa tvungna permitteringen af en tredjedel af manskapet är ock naturligtvis högst ofördelaktig för truppens mångsidiga utbildning. Men äfven i andra länder har man kommit till samma erfarenhet om nödvändigheten att afskilja pontonie rerne från de öfrige ingeniör-trupperne, och af dem bilda särskilda corpser; så höra de uti Frankrike, Relgien och Italien till artilleriet; i Österrike utgöra de en egen corps, och äfven i de öfrige staterne, der de tillhöra ingeniörcorpsen, äro de afskiljde från de andra ingeniör-trupperne. En sådan skillnad är ock betingad deraf, att man ej i krig kan använda samma trupp till allt och öfver allt. Pontoniererne måste naturligtvis med brotrainen vara tillhands, der denna erfordras, vanligen vid förtrupperne, och pioniererne deremot disponeras alltefter omständigheternes kraf till olika behof å skiljda ställen. Då man således måste öfvergifva den första tanken, att af sappörerne bilda en i alla grenar af fältingeniör yrket fullt duglig trupp, utan rnåst inskränka sig till en hufvudgren deraf, så har man dertill, såsom den nödvändigaste, valt pontonväsendet, och uteslutande öfvat det nu befintliga kompaniet såsom pontonierer, hvarföre äfven deras benämning »sappörer» bör mot »pontonierer» utbytas. Af hvad här ofvan blifvit utveckladt synes dock, att eli kompani pontonierer är en alltför ringa styrka, att blifva af någon verklig nytta, äfvensom att, utom denna trupp, en särskild genietrupp bör uppsättas, och hvilken lämpligast torde böra få benämningen »sappörer», sedan den mer egentliga »pionierer» har råkat i missaktning genom dess användande på en strafftrupp.
Jag vill icke längre trötta R. o. Ad. med genomgåendet af de ytterligare riksdagsbesluten och R. St:rs dithörande underdåniga skrifvelser; det redan anförda upplyser tillräckligt, att 524 Den 25 April e. m. R. St:rs rätt att minska tullarne tillkotamer dem allena; men att de, under vissa förhållanden, för vissa tider, eller för vissa anledningar öfverlåtit denna deras rätt till K. M:t. Det torde blifva något svårt för mina motståndare, att bestrida ofvanstående fakta. Många andra dylika, på offentliga handling ar grundade fakta kunde ännu framdragas, men jag hoppas inga flera skola behöfvas, för att klarligen ådagalägga, att tullbevillningen och bestämmandet af tullsatserna icke ligger i någon annan hand än i R. St:rs. Mati har vid "denna riksdag, troligen af räddhåga för en blifvande representations förmodade benägenhet att göra intrång på vissa samhällsklassers rätt och bästa i beskattningsväg, sökt vindicera för K. M:l en rättighet, att jemka de af folkombuden beslutade beskattningar. Jag har aldrig varit en beundrare af det nya statsskick, sorn vi, genom antagandet af sednaste förslag till ny R. O., dragit öfver land och folk. Jag har högt och öppet beklagat detsamma; men då detta nya statsskick nu en gång blifvit antaget, så har jag den aktning för den nya grundlagen, att jag icke vill att densamma skall trädas för nära, synnerligen sorn den nu omtvistade frågan rörer en af Svenska folkets dyrbaraste rättigheter. Jag kan ej heller finna, att denna mina motståndares räddhåga för blifvande riksdagars tilltagsenhet är befogad, men om så är, bör man väl söka hot derföre i den ordning grundlagarne föreskrifva, och ej bota det onda med hällten värre, d. v. s. mot missbruk sätta våld; Då emedlertid denna fråga nu beror på K. o. Ad:s beslut, så vågar jag lägga det Höglo!!. Ståndet på hjertat, att icke lemna densamma sväfvande eller oafgjord till våra efterträdare.
"Fremlingens lära är vacker, fremlingens lära är mild; Wainahée älskar fremlingens lära, Wainahée hör gerna fremlingens röst, när han talar fridens ord, när han bjuder stridsklubban hvila och menniskorna älska hvarandra. Wainahée ville blifva fremlingens syster och låta honom vattenösa sitt hufvud men hon vill det ej numera. Fremling, Wainahée är stolt, hon är fri. Se, fremlingen säger, att hans gud befaller qvinnan lyda mannen! Wainahée vill icke bli fremlingens syster, vill icke låta vattenösa sig. Fremlingen har bedragit henne, då han sade, att hans lära bjuder frihet, likhet för alla. Wainahée vill icke blifva slaf i sin själ". "Flicka, är du mindre slaf, då en fremmande krigare bortröfvar dig? Han krossar dig i stoftet för sin fot". "Ja då är Wainahée fri, fri som fogeln i luften. Hennes själ är fri, ty vill hon icke lyda, så lyder hon ej, om än den starke krossar henne till stoft. Hvite fremling, Wainahée kan dö, om hon ej vill vara undergifven. De många öarnes gud är qvinna, hon bor i skyarna, men hon säger icke, att Wainahée gör orätt om hon är stolt; Wainahée kan dö, det är lätt". Fremlingen gick. Vid stranden låg en kanot, han satte sig deri och fattade årarna, han skulle blott ro öfver till vikens andra sida. Lugn och stilla låg viken, men utanför svallade högt bränningen mot korallrefvet. Den hvite mannen var icke van vid kanotens årar, han var icke van vid hafvets bränning; åren halkade ur hans hand, den fördes hastigt bort i bränningens svall, han kunde ej mer styra sin båt och häftigt brusade bränningen. Båten kastades omkring och mot vågornas våld kämpade den hvite; men fastlandets barn kan ej simma, han sjunker. Bitter är hafvets sälta.
I händelse R. o. Ad. vill besluta öfver hvarje § särskildt, kail jag ej underlåta alt fästa uppmärksamheten pä det oformliga och oriktiga i bestämmelsen att låta kronobetjeuingen få resa omkring och göra beslag utom sina districter, emedan de dä ej äro på den ort de skola vara för att stå till Konungens Bef:h:des disposition. Jag hänvisar i öfrigt till Gr. Möruers reservation. Gr. Lagerbjelke: Under åberopande af de motiver jagredan framställt, anhåller jag om afslag å Utskms tillstyrkande, samt bibehållande lills vidare af den gamla författningen. Frih. Raab, Adam Christian: Frih. Cederström har yrkat afslag å l:a punkten, innan den var uppläst och föredragen; detta är detsamma som att dömmas ohördan. Nu sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att vi skulle öfvergå till den 34 §, torde jag få utlåta mig om densamma. A den har Frih. Cederström yrkat afslag, sådan den af Utsk. blifvit föreslagen, derföre alt kronobetjeningeu fått sig tillagd rättigheten att göra visitationer äfven utom sina districter. Samma anmärkn. har gjort sig gä Ilande både inom och utom Ulsk:n, och särdeles har man fästat sig vid den utsträckning till heslags anställande, som blifvit medgifna de personer, som omnämnas i 2 mom. af samma §. Jag har derföre varit betänkt på en redactionsförändring, som I)tn 22 Januari f. m. som jag tror skulle förekomma alla förespeglade olägenheter. Jag tager mig friheten uppläsa delta förslag, lydande sålunda: ”Undersökning efter olofligt införd! gods må å de ställen och lägenheter, sorn lili 32 och 33 §§ uppräknas, kunna anställas af kronofogde, länsman, landseller sladsfiscal, fabriksombudsman, samt öfverhcljente vid Tullverket, hvar inom sitt tjenstgöringsdistrict; äfvensom, utan inskränkning till district, af sådane ordinarie tulltjensteman, som af Generaltullstyrelsen för särskilde tillfällen dertill förordnas.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 1 dennes pä bordet lagda betänk:n och utlåt.: N:o 31, i anledn. af väckt motion om bestämmande af minimioch maximi-belopp vid utarrendering af Lunds akademis hemman; N:o 32, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af stadgandet om preskriptionstid, inom hvilken ägare af kronoskattehemman, derå förmedling blifvit sökt, skola ansökningen derom återkalla; N:o 33, i anledn. af väckt motion om förändring af mötesplatserne för båtsmännen inom Medelstads härad i Blekinge län; samt N:o 34, i anledn. äf väckt motion om antagande af den nu brukliga viktualievigten, för uppvägande af varor af alla slag. Föredrogos och lades till handlingarne Ålim. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagde mern.: N:o 35, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s utlåt. N:o 5; N:o 36, i anledn. af återremiss af betänk. IV:o 6; och N:o 37, i anledn. af äterrremis utaf utlåt. N:o 7. Föredrogos, men lades, på flera ledamöters begäran, å nyo på bordet, SlatsUtsk:s d. 4 dennes e. m. bordlagde utlåt:n: N:o 73, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 4:de hufvudtitel; och N:o 74, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 5:te hufvudtitel. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda mern. N:o 79, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 36, blef detta mern. lagdt till handlingarne.
a 16 sk., sorn utgå med 32 sk. it 8 sk., som utgå med 16 sk. Stim Penni ma agar. it 24 sk., som utgå med (i Lass Ved. it i8sk.,som utgå med 3 Lass Ved. Litt. E. Tegel Ved. Kr ut Ved. Hjelpe Ved. TorfPenningar. af Mantal af Mantal 8 sk., sorn utgå med 2 Lass Torf. 12 sk., som utgå med 3 Lass ; Torf. Summa I Staf - Ved. Torf. 130 (8*) Hemmantals Upsala Uän Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens Summa KatseKorn. KatsePcnning ar. Djurlöfvct. af Mantal utgöres i af Mantal utgöras i af Mantal utgöres i å 9 sk, som utgå med 8 kpr Spanmål. Råg. Span nål Korn, h io sk. Penningar. å 5 sk., som utgå med 4o karfva r Löf. å 3 sk., som utgå med 4o kärfvar Löf. Löf. T:r kpr T:r kpr R. S. r. Litt. E. Fahlu Kungsgårds-hjelp. DrängcSpanmål. af Dalkarls-Mantal af Gärde-Mantal utgöres i å 16 sk. å 8 sk. a 5* sk. ä 5J sk. som utgå i som utgå som utgå Pennin Ved. StocRåg. Korn. penningar utan förhöjning. i penningar utan förhöjning. i i Lass Ved. i i Lass Ved. i i Lass Ved. i i Stock. gar kar. R. s. r. Lass St. Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborg: Örebro . Wermlands . Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-INorr lands Jemtlands Westerbottens .Norrbottens. Summa. Presternes Gärden. Summa Kronoviirde.
14 reslagmt grunder, samt under förbehåll, an inga undra lägenheter härtill användas, än sädane, som äro belägne vid eller nära intill öppen farled, till undvikande af All mogens betungande med besvärliga landtr transporter. I andra punkten af Högstberörde Nådiga Proposition har Kongl. Maj:* förklarat, att, då till . detta ändamål erfordras, att Kongl, Majit må ega att disponera sådane Kronoparker, Allmänningar, Kungsgårdar och Boställen, hvilka, i anseende till deras belägenhet, kunna med påräknad nytta härföre användas, Kongl. Majit jemväl ansett Sig, i följd af 77 §. Regerings* Formen, böra äska Rikets Ständers bifall dertill; dock att vederbörande, sorn äro i besittning af sådana lägenheter, icke må, emot sin vilja, rubbas i deras, på Allmänna Författningar eller serskilda Resolutioner och Contracter grundade rätt, utan att, i sådana fall, afträdan. det må uppå frivillig öfverenskommelse bero, och ersättning, der den lagligen kan ega rurn, beviljas. Uokotten få, med anledning häraf, vördsamt tillstyrka Rikets Högloft. Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemna, att, efter föregångna noggranna undersökningar om localens och jordmonens passande beskaffen - 33 Stats* samt Allm.Besv.o.Oec.-Utsk. Utl.N, 034. het för Ekeplanteringar, till en början använda sädane / ungsgärdar, Kronoparken och KronoAllmänningar, hvilka uppfylla de vid första punkten här ofvan angijne vilkor, och som antingen derföre nu genast kunna disponeras eller ock blifva disponible i den ordning Arrende-Contract eller Förläningsrätt derå tilländalöpa•
De gingo så tyst s o m möjligt för att icke störa de öfriga, o c h snart b e m n n o de sig vid hvarandras sida inne i salongen, fast A n n a kände sig helt besynnerlig till m o d s vid tanken på sitt äfventyr. Snart drogs hon d o c k m e d af handlingen på scenen, m e n då ridån gick ned o c h h o n återkommit till verkligheten, kände h o n sig m e d ens helt förvirrad, där h o n satt vid den främmandes sida. Hela salongen var fullsatt, där tycktes icke finnas en enda plats ledig. Inte kunde väl Karl ändå ha drifvit m e d henne på ett så grymt sätt, därtill fanns j u ingen anledning; m e n ändå, n o g var det-bra besynnerligt! Idun Byra Prenumerationspris p r ä r: Idun ensam kr. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5; — Iduns Modet., mänadsuppl. &gt; 3: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. AonotiNpris: FRITHIOF HELLBERG. 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Redaktionssekr. : J. Nordling Clösn r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonprad. Utgifningstid:. hvarje helgfri fredag. Charlotte Pendleton. ^^tockholm gästas bemärkta Namnet målaren för närvarande damer, är förut af en icke okändt väckt berättigadt våra konstutställningar som bäst bygga Släkten sitt på hem.
Motionären har, i anledning af denna åtgärd, erinrat, att, vid indelningsverkets upprättande, ej gjordes afseende å hemmanens större eller mindre skattetal, utan bestämdes, att endast tvänne åboer skulle utgöra en jrote, hvarigenom hände, att vissa hemmansdelar icke inrolerades, utan skulle, i mon efter deras utgörande krono-skatter, och i förhållande till röterings-besväret å de öfriga hemmanen, årligen betala en visa afgift, sönå ingick till härofvanberörde så kallade Udderöks-Cassa, då just en del af dessa hemman sedermera blifvit snslagne lill hemkall åt Länsmännen, så vore det väl i sin ordning att frånkänna desse nämnde inkomst, hvilken ej med rätta dem tillkommit, man deremot origtigt att ålägga samma hemman ny rotering, då de från början endast varit afsedde till understöd åt den gamla indelningen. På grund häraf har motionären begärt Rikets Ständers medverkan, lill vinnande af en rättvis och billig förändr ing i b«- rörde afseende. Med motionären hafva sig förenat Riksdags-fullmägtige Olof Persson och Jon Olsson båda från Gefleborgs Län. Ut - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottens Utlåtandej N:o i3y. i3 Utskotten hafva della allt i öfvervägande tagit; men, då Kongl* Maj:t gemensamt med Rikets Ständer beslutat, att krono-skalteoch frälse-jorrl inom hela Riket, som ej förut varit till ordinarie rotering indeldt, skall i sådan rotering deltaga, till följd hvaraf äfven detta redan verkställts samt blifvit aflslutadt i en del Län, då i andra det deremot ej ännu medbunnits, så finna Utskotten sig, vid sådant förhållande, böra tillstyrka, alt motionärens framställning om ny-hemmans befrielse från roterings-besväret, utom i hvad deraf kan vinnas understöd för den redan roterade jorden, icke må till någon åtgärd föranleda.
I öfrigt och oberäknadt rättegång, kunna för affärsmannen uppkomma stora hinder genom saknaden af hufvudredare, t. ex. vid uppgörande af befraktningar, penningeliqvider och dylikt, så att redan blotta ordentligheten i affärer synos påkalla ett stadgande, som gör utväljandet af hufvudredare icke beroende af delegarnes godtycke; och för de rederier, hvilka redan iakttagit eller inse detta, blir en lag derom ej heller svår att efterlefva. Då slutligen härtill kommer att i Kongl. Förordningen den 1 Mars 1841, angående pass och nationalitetshandlingar för Svenska öfver tio läster drägtiga fartyg, som segla på utrikes ort, tydligen förutsättes att hufvudredare skall finnas, samt detta förhållande måste anses utesluta rättigheten för ett rederi af omförmäld beskaffenhet, att utse styrelse af två eller flere personer utan att någon af dem skall innehafva egenskapen af hufvudredare, hafva Rikets Ständer för sin del fattat det beslut, som §:ns förändrade lydelse utvisar, dervid jemväl utelemnats bestämmelsen, att utan samtycke af alla redarne ej någon skulle kunna till hufvudredare utses, som icke i fartyget egde del, enär samma bestämmelse ansetts innefatta en måhända betänklig inskränkning af pluralitetens beslutande rätt. § 17. Enär den i § 17 hufvudredare ålagda förbindelse att iakttaga de särskilda föreskrifter, rederiet kunde finna nödigt att honom meddela, icke torde 6 Expeditions-Utskottets Frrslag till underd. Skrifvelse, N:o i64. böra inskränkas till allenast dem, som han “vid uppdragets lemnande*' erhållit, hafva de anförda orden blifvit uteslutna och §:ns ordställning i följd deraf i erforderlig mån ändrad.
Martii: N:o 46, öfver Revisorernes Berättelser 1820 och 1822, angående RiksgäldsVerket och General AssistanceContoiret. af den 13 Martii % N:o yo, om räntan å köpeskillingen för Carl Gustafs Stads Bruk. Af den 21 Martii N:o 55, i anledning af väckt motion, om indragning af Taffelpenningar för Rikets Högsta Ämbeten med flera. t)l Fröt. IJtdr. d. i April 1823. N:o 56, öfver väckt mation om Boställe åt Kronofogden i Sollentuna m. fl. Härader. N;o 60, om föreslaget understödst Assessoren Lundeqvist, för dess utgifna Kammarverk. N:o 61 , om beräkningsgrunden för RiksMarkegångs-priset å den under Ämbetsoch Tjer.sremanna-Staterne, med Penningelöner, uppförde Spannmål. N:o 62, öfver vackt motion om Boställe åt Domhafvanden i Äre m. fl. Häraders Domsaga. N;o 63, i frågan om TuIItägts upphörande af den Ved,sorn införes till Halmstad. N:o 64, om tryckning af Landshöfdingarnes Fem års berättelser. N:q 66, öfver väckt motion om Ångfartygs byggande, till förskaffande af Båtsm3nsCommenderingar. S. D. Återremitterades, med anledning af deremot gjorda anmärkningar, StatsUtskot» tets Utlåtanden: N:o 49, af den 12 sistl. Martii, i frågan om understöd för Hamnbyggnaden i Lidköping. N:o y2, af den 21 Martii, om dispositionen af Räntan ä Wermlands LandtvärnsCassa. N:o 53, af samma dag, om sökt anslag till aflöning för Kyrkoherde i Strömstad. Prot. tltdr. d. 3 April i823' 93 N:o 58, äfven af samma dag, örn Bro öfver Färjesundet vid Sigtuna. Frän Högloft.
Den måste sluteligen medföra förderf och olycka, jsg yrkar således återremiss af StatsUtskotfets Betänkande och hoppas'att Utskottst värdigas behjerta Nationens moralitet,'[och vågar tro attnäg - Den 6 Junii f. m. \ ra uppoffringar för Slaten icke kunna vara för stora, om ock bevillningen skulle komma i fråga att ökas, då ändamålet är godt och ädelt. Herr Hjerta Guflaf: Om jag sökte hindra en återremiss af förevarande Betänkande, märker jag, att jag skulle hafva emot mig allt hvad man har emot sig, då man spelar på NurrH merLotteriet, men jag anhåller emedlertid att fä, till svar å hvad här blifvit yttradt, anföra några sattser. Hvad National-äran beträffar, "så beror begreppet derom , likasom om den enskildes ära, på hvars och ens tanka och opinionen om saken; och för min del mäste jag åtminstone då tro, att man icke har i Genua bättre begrepp om National-ära, än här, efter som NummerLotteriet är Geuesiskt. jag har hört omtalas att man skulle kunna slippa, att genom förhöjd bevillning ersätta inkomsten af NummerLotteriet, om man i detta afseende använde Lotteriverkets byggnader och fonder. Man har dock dervid uppräknat sådane fonder, sora icke tillhöra Lotteriverket utan endast förvaltas där, för ägarnes räkning; till exempel brudgåfvo-fonden. Man har ock mycket klandrat bruket att förbjuda numror. Visserligen är detta en liten obehaglighet i spel. Men, om man noga betraktar saken, är det ju endast ett prohibitivsystem i Lotterispels-industrien. Det kan också rättas och måhända skall anmärkningen i 78 Den 6 Juni i f. m. denna del leda till ett afstyrkande af berörde bruk; men Lotteriverkets bestånd är då i och med detsamma nog mycket satt på Lotterispel. Man har vidare tält om, att StatsUtskottet ej gjort tillräckligt afseende å Nationens moralitet.
Munch Reeder 525. dito dito » » 700: » G. Timoni 375. dito dito » » 500: » A Bödtker 375. dito dito » » 500: Summa M. H. B:ko 6,525. Summa R:mt 17,299: Dessa vexlar torde mig benäget tillställas den 1 nästkommande September pa förmiddagen. Stockholm den 28 Augusti 1862. É. van BRIENEN. (Bilaga.) Anhålles, att af Kongl. Utrikes-departementets hos Herrar Michaelson & Benedicks innestående medel måtte disponeras i 30 dagars (l:a & 2:a) vexlar följande belopp till nedannämnde personer: Herr C. A. Sterky M. H. B:ko 688: » C. A. Dahlander dito 562. » C. G. Broström dito 1,500. » B. S. Fleischer dito 1,875. » L. A. af Segerstöm ... dito 375. » F. 0. Klingström dito 806. )> J. Bravo dito 375. )) C. E. Habicht dito 375. » K. Gad dito 750. samt Herr F. Crusenstolpe H. B:ko 1,875.— £ St.,\ » A. Testa dito 2,250. — dito i » G A. Tulin dito 1,125.— dito 1 O. Munch Reeder. dito 1,125.— dito f » C. D. van Lennep dito 750. — dito } R 133 J. » G. Timoni dito 375.— dito j » A, Bödtker dito 375. — dito L » L. Fonton dito 375. - dito j » O. Björnstjerna dito 319. 9. dito ] Anhålles, att dessa vexlar å ett sammanlagdt belopp af M. H.
Medan Riksdag samlad är, må ej Riksdagsman sin befattning sig afsäga, utan att han visar sådant hinder, som godkännes af den Kammare, till hvilken han hörer; dock att härigenom ingen ändring sker i hvad ofvan är sagdt oro rätt att vid valtillfälle riksdagsmanna-uppdrag sig afsäga. § 30. Hvardera Kammaren eger att bestämma påföljd af böter för den Kammarens ledamot, som sig vid Riksdagen ej i rätt tid inställer och derför ej visar laga förfall, eller som eljest utan tillstånd af Kammaren fron riksdags-öfverläggningarna förfallolöst sig afhållen Dessa böter tillfalla Statsverket. Riksdags början och upplösning. § 31. Riksdagen skall sammanträda i Rikets hufvudstad utom i de fall, då fiendes framträngande eller pest eller andra lika vigtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksdagens frihet och säkerhet vådligt. Konungen tillkommer dä, på sätt Regeringsformen i § 50 stadgar, att annan riksdagsort utsätta och kungöra. Konstitutions-Utskottets Memorial Jfö 2. 11 § 32. 1. Den, sorn blifvit till Riksdagsman vald, skall, första gången han efter valet till Riksdag sig inställer, inför Justitie-Statsministern, eller den Konungen i hans ställe förordnar, sin fullmakt till granskning uppvisa å den dag Riksdagen sammanträder eller, om Riksdagsman sednare sig inställer, så snart derefter ske kan. Denna granskning, som skall ske i närvaro af tre bland Fullmäktige i Rikets Bank och tre bland Fullmäktige i Riksgäldskontoret, har till föremål att under söka. huruvida fullmakterne blifvit i föreskrifven form utfärdade, och skall vid den Riksdag, för hvilken nya val af begge Kamrarnas eller enderas samtliga ledamöter egt rum, vars inom tre dagar fulländad, men vid andra Riksdagar samma dag, då fullmakterne uppvisas 2. Hvardera Kammaren tillkommer dock sedan att pröfva behörigheten till riksdagsmannakallets utöfvande, ej mindre för sådana dess medlemmar, hvilkas fullmakter ej blifvit godkända, än äfven för dem, emot hvilka eljest, till följd af denna Grundlag, anmärkning förekommer.