Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som detta Verks scrskilta beskaffenhet ”fordrade en närmare Embctsmaona-tillsyn öfver drif”ten deraf, har Collegium ålagt ej mindre Bergmästa”ren än Geschworner!) i orten, alt, i hvad på dem ”kunde ankomma, hålla alfvarlig hand deröfver, att ”de, i afseende på Bergsoch Grufvedriften af Colle”gium meddelade förordnanden blefvo ordentligen full”gjorde och iaktlagne, samt alt vid visad efterlåten - 428 Stats-TJtskottets •”het å innehafvarenS'- sida, sådant till Collegium genast inberätta, förutan hvad om det ena eller andra ”uti års-relationerne borde inflyta ; hvarjemte det ”skulle vara Geschwornerns skyldighet, att efter samråd med Bergmästaren, på stället utstaka och föreskrifva, hvilka och huru många arbetsrum under året ”borde drifvas, vidden deraf m. m., äfvensom att no”ga controllera huru mycket som årligen verkstäldes, ”ej allenast af försökningsarbetena än ock af den van”liga malmbrytningen, för hvilket ändamål Geschwor:, nern å tjenliga tider hvarje år borde sig å stället infinna, utom vid de öfrige tillfällen, då dess tillsyn ”deremellan kunde vara af nöden.” ”Att nu Geschworner!! äfven fullgjort förrberör”de honom af Collegium ålagde pligt, hvad tillsyn ”öfver Löfås Silfververks bedrifvande vidkommer, täck”tes E. K. M:t Nådigst inhämta af i underd. bifogade "afskrifter utaf bans årliga berättelser derom, hvilka ”dessutom utvisa beloppet af de försöknings-arbeten ”sorn för hvarje år blifvit utförda, nemi.: ”för år 1823 en ortdrifning af 4§s Cubikfamnar 182 1825 182 182 182 samt 182g 2 Summa 33§ Cubikfamnar ”för alla dessa sju år. ”Ef - ■ v Betänkanden, N:o 3gi. 429 ”Efter fem famnar om året, som föreskrifva blifvit blifvit för de första åtta åren, borde väl hela "beloppet vara 35 famnar; men då, enligt Geschwor"nerns intygande, den bristande 14 famnen bör kpnna ”medhinnas inom detta års slut, har Collegium för "denna orsak icke ansett någon anmärkning härå för "närvarande skäligen kunna göras.
Blir 2:dra alternativet gällande, behöfves ingen förändring på plåtarna; för i:sta alternativet fordras den af Hr Broling i dess memor. af förflutna Aug. eller Sept. månad bestämda tid af 16 veckor för alla, hvaremot. 3:dje alternativet erfordrar en betydligt ytterligare tidspillan. Slutmeningen kan, om man så skulle anse nödigt, förändras antingen på så sätt, att ordet innehållande utbytes mot motsvarande, eller ock att den helt och hållet förändras till följande redaction: för itsta alternativet. för 3:dje alternativet. Ett sk$ fint silfver utmyntadt Ett skålfint silfver utmyntadt till 66§ r:dr. till 16-f lidi’ silfver specie. För 2:dra alternativet är denna förändring icke lämplig. Dess antagande skulle förorsaka en stor tidspillan genom plåtarnas ändring. Här är infördt, hvad som rör beskaffenheten af sk:ssedlarna, och hänvisas i afseende på motiver till sjelfva utlåt. De smärre förändringar, som i några §§ blifvit gjorda i Utskls redaction och endast afse ordställning o. s. v., afse tydlighet och språkriktighet. Såsom bevis på, att de icke aro öfverflödiga, må anföras, att i 12 § af Utskls Den 23 M a r s. 5i5 förslag man ur den 5:te i min motion oförändradt afskrifvit citationen från andra punkten, ehuru ordningen i Utsk:s förslag blifvit ändrad, och denna puukt eller § erhållit N:o 5. Skulle den af mig föreslagna redaction af ifrågavnr. vinna bifall, är nödigt att, i afseende på de första 14 §§, Utskrs förslag om en und. skrifvelse, att K. M. täcktes i nåder meddela allmänheten kännedom om R. St:s beslut härutinnan, finner tillämpning. I afseende på de af Hr Broling aflemnade förslagsritningar till uya sk.vssedlar an märk ek, dels att han utsatt valörer i både b:co och cour. (hvilket den korta texten tillåtit), dels att, af brist på annat disponibelt papper, han begagnat något större formater än det tillämnade med vattenmärken till 10 rzdrssedlar.
Utskotten halva alitsa, under yttrad förmodan, att den enskilda omtankan, väckt genom de varnande följderne af oftanämnde missväxtår, skall leda till allmännare öfvereriskomnielser inom Rikets serskilda provincer, till inrättande af Districteller Sockne-Magazin, hvilkas nytta, oansedt hvad deremot erinradt blifvit, Utskotten, för deras del, anse ovedersäglig, enär de ändamålsenligt och, efter den af Rikets Ständer derföre redan gifna ledning, ordnas och förvaltas, samt att af ds ssa Localinrättningar, i förening med det ökade lif och säkerhet i den enskilda Spannmålshandeln, som af, vid nu påstående Riksmöte, vidtagande Tullförfattningar, äro att förvänta, tillräcklige upplag af säd till försäljning, vid inträffande mindre goda eller missväxtår, måste uppkomma, vördsamt skolat tillstyrka Rikets Höglofiige Ständer att fortsatt bibehålla det vid i8?3 års Riksdag grundlagda system i afseende å Spannmålshandeln, oell sådant med sorgfälligt undvikande, ej mindre af konstlade utvägar till spannmålsprisens stadgande, än af sådaiie uppoffringar ä Statens sida, som, förr eller senare, måste blifva en oundviklig påföljd af de anstalter och inrättningar, Motionairerne föreslagit. Statssamt Oec.-Utsk. Uti. N:o 114. 17 Vidkommande härnäst Herr Friherre Anehar svärds yttrade önskan, att Utskotten matte inför Rikets Högloflige Ständer ådagalägga nödvändigheten att, i Grundlagsenlig väg, söka åStadkomma den af Herr Friherren såsom erforlig ansedda ändring i 60 §. Regeringt-Formen, samt Herr Grefve Hamiltons yrkande, att, sedan tullen för inkommande Spannmål först blifvit i Silfver bestämd, densamma måtte, genom en i Grundlagen inryckt §., förklaras oföränderlig, hafva Utskotten, emot 8r §.
Herr Thomée, N:o 78, angående statsbidrag, dels med, dels utan åtei’betalningsskyldighet för utdikning och aftappning af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag i de sex norra länen; uti hvilken motion Herrar Bodell och Wahlström instämt. Remitterades till Stats-Utskottet. Herr Thomée, N:o 79, angående förändrade grunder för belåningsrätt i Götha Kanal-bolags aktier hos Rikets Ständers Bank. Remitterades till Banko-Utskottet. Herr Thomée, N:o 80, angående belåningsrätt åt Götha Kanal-bolags aktier hos Rikets Ständers Riksgälds-kontor. Remitterades till Stats-Utskottet. Herr Bydin, N:o 83, angående anslag till Elementar-läroverket i Borås. Remitterades till Stats-Utskottet. Herr Fridstedt, N:o 84, om ett amorterings-lån af allmänna medel för Wenersborgs hamn. Remitterades, jemte ett muntligt anförande i ämnet af Herr Fridstedt, till Stats-Utskottet. Herr Booth, N:o 85, om jernvägs-anläggning från Helsingborg öfver Landskrona till stambanan vid Remmarlöf. Remitterades, jemte Herr Ödmanssons yttrande i ämnet, till Stats-Utskottet. Herr Stenqvist, N:o 86, om statsanslag lill anläggning af väg emellan lotsplatsen Oxelösund och säteriet Stjernholm, och, i sammanhang dermed, omläggning af större delen af vägen emellan Stjernholm och Nyköping. Remitterades till Stats-Utskottet. 68 Prot.-Utdrag den 29 November i856. Herr Danielsson, N:o 87, om statsanslag till fullbordan af slussanläggningar vid Dejefors och Forshaga i Clara eif. Remitterades till Slats-Ulskottet. Herr Rydin, N:o 88, angående förändrad lydelse af 17 Kap. 32 § Rättegångs-Balken. Remitterades till Lag-Utskoltet. Herr Bodell, N:o 89, i fråga om nyhemman i de nordliga länen. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet.
St:s bifall, utan blifvit af samtliga RiksSt. till Utsk. återremitterade, med flera sinsemellan skiljaktiga, mer eller mindre vigtiga anmärkningar, har Utsk. ansett sig böra för R. St. vördsamt anmäla, att till följd häraf de beslut och förberedande åtgärder, hvilka böra föregå Bankens öppnande till silfverutvexling, icke numera kunna medhinnas till den i K. M:s nåd. skrifvelse omförmälda dag; och får Utsk., i anledning häraf, vördsamt föreslå, att R. H. St. måtte, i svar till K. M., i underd. tillkännagifva, hurusom de beslut och förberedande åtgärder, hvilka för silfverutvexlingens begynnande äro erforderliga, ännu icke hunnit vidtagas, och att Banken således icke kan till silfverutvexling d. i Juli öppnas, men att, så lort de nödiga ansedda besluten hunnit fattas, R. St. skola till K. M. inkomma med underd. anmälan om den dag, då Banken blir i tillfälle att utvexlingen begynna." Häraf synes klart, att R. St. hafva redan gifvit ett preliminärt beslut i frågan, och det synes mig således öfverflödigt och olämpligt att sätta i fråga, om Banken är i den ställning, att luckan kan öppnas, enär sådant redan är medgifvel. Gr. von Fersen, Hans: I anledning af de här väckta frågor, sedan utlåt. N:o 17 blifvit föredraget, har jag be - iö D c n 23 Juli f. m. gärt ordet, när Frih. Ehrenborgh föreslog att först till öfverläggning företaga den af honom upplästa punkten i utlåt. Jag vill nemi. fästa uppmärksamheten derpå, att jag för min del icke kan finna denna punkt innefatta något så heskaffädt beslut, som fordrar någon särskild pröfning, utan endast en ad notitiam lemnad upplysning, fastän densamma blifvit uppställd i samma form Som de egentliga besluten. Hvad särskildt beträffar Gr. Frölichs anhållan om särskild föredragning af de sista punkterna, hemställer jag, huruvida den sista punkten är af den vigt, att deröfver behöfver fattas något särskildt beslut.
I dag öfverflöd på alla lyckans håfvor, i morgon en hård brödkant, en skopa vatten. Akademin var så fattig, att när arrendet icke inflöt från de till dess underhåll donerade, ofta själfva utblottade kronooch skattehemmanen, fingo lärare och lärjungar hjälpa sig bäst de kunde. Allt kronans mynt rann ut i kriget som i en tratt. Det som ännu, fastän allt knappare, fanns att tillgå i penningens ställe, var kronans räntor och jordagods. Därmed aflönades mången gång officerare och tjenstemän, därmed betalades skulder, därmed underhöllos de tre akademierna i Upsala, Dorpat och Åbo. En ny akademi var ett nytt gapande hål i en tom rikskassa. Hvarför kunde ej akademin, ett sekularverk, invänta freden? frågade rikshushållarne. Ja, hvarför kunde ej det fattiga, mörka torpet invänta julmorgonen utan ett ljus i fönstret? Per Brahe hade redan besvarat frågan till Jöns Kurck. Folken lefva i årtusenden och hafva likväl stundom brådt att uträtta i dag det som kunde uträttas i morgon. Äfven historien kan stundom fjäska, men endast när åkertegen ännu ej är beredd för utsädet. Morgondagen står lika litet i folkens hand som i individens. Krig följde på krig, så långt man mindes tillbaka. Hvarför skulle framtidens hyddor skuggas af fredens palmer? Och Finland beboddes af »bestier». Det blödande, mörka, förgätna landet stirrade på sin första bleka ljushärd i Åbo, såsom dess yttersta nordbo stirrar i Januari på den efterlängtade solens första röda strimma i morgonmörkret borta i öster. Den första ljusningen var ännu långt ifrån dager. Hvilka drifvor att smälta! Hvilka sophögar att bortrensa! Hvilken issörja af tröghet och hvilken natt af okunnighet! Det var ett långsamt, mödosamt, ihärdigt arbete att bryta igenom seklernas gruslager, och det varade äfven i hundrade år, innan man trängt genom skalet, men när man hunnit så långt, fann man därunder icke den hårda, ofruktbara sandmon, utan en bördig lergrund, som lönade odlarens möda.
Ktt serskildt skäl för de inbemska fabiikernas förseende meit lättade vell tillökta förlags-tillgängar frän 8tatens sido, är älven den tällan med utländsk» tillverkningar i slöjdevag, som, genom successiv tillämpning »f ett friare tullsystem, redan blifvit öppnad ocb än vidare torde komina st! ulsträckas; Oell Kongl. Illspt tinner 8ig pä dessa grunder egg lull anledning gtt föreslä Likets 8tänder beviljande af sädan tillökning i Oreditivet för Uanufactur-Oiscont-londen, att läne-procenten för de till delaktigbet i fonden beiättigade äter mä kunno uppgä till livad den under förflutna tider utgjort, med skäligt afseende pä elen numera fastställda olikhet classerna emellan; il varvid Kongl. lVlapt, pä sätt Oommerce-Oollegium jemväl i underdänigbet yttrat, anser tillf^IIestgörande, om läne-rätten kunde bestämmas till följande maximi-belopp, nemligen; i lista Olassen till 3o procent. 2idra O:o till . 20 d:o. 3:dje O:o till ,3 d:o, llörande odisponerad tillgäng 1 en class kunna användas till fördelning i en annan, der, ! följd at ökad tillverkning, läne-procenten kunde understigs maximum. I TkonZL /Uq/.-kL 7^.-0 Z6. 9 I 8ammsnbsnA bärmei! lik,'
Då nu å nyo föredrogs Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 168, i anledning af återremisser å Utskottets Utlåtande , N:o 1.V2 , angående Presterskapets aflöning* blef detsamma af Prestårtdet, sorn vidblef sitt 64 Prof. Utdrag $_eu 17 Decembtl' 1829; i ämnet föruj fattade beslut { (Jill Handliri-» garna lagdt* S. D. FÖredrogös 5 nyö och biföllosöé» conomie-Utgkottets Utlåtanden: N:o 165; i anledning af yrkad ändring i Kongl. Brefvet den 7 Maji 180* , rörande Räuteved; och Njo 166 , 1 anledning af vacfctå motion ner om vissa ändringar i Författningarna ora Markegångs-sättnjng, SD. Föredrogs å nyo Oecohomie-Utskottets Utlåtande, N:o 169; i anledning af återremisser af Betänkandet, N;o47, rörande Nya EvangeliiBok-förslagets antagande, m.m.; och fann Preste-Ståndet för godt att vid detta Utlåtande i förra delen , rörande Nya Evangelii-Bokens antagande, låta bero; och biföll den senare, angående bönernes tryckning. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet en af Prosteri Forslind, den 27 sistlidne November afgifvet, och samma dag på bordet lagdt anförande , rörande en af Utskottet ännu obesvarad fråga , angående undersökning om en förmodad skadlig egenskap hos brännvinet, uppkomman? de Prat. {JtJfäg deri 17 Dtcemlex *829, 65 dö vid desi tillverkning med jammansatt konstbränneri. Från Vällofl. BorgareStåndet* S. D.
Det tyckte hon för öfrigt häller inte riktigt om. Han klappade henne alltid då han gaf henne något, och då såg han så otäck ut, att hon nästan mådde illa då hon tänkte på det. Men hon behöfde inte låta märka att hon förstod något, så skulle han väl lämna henne i fred. Med den trösten och en sista kalkyl öfver huru mycket hon antagligen skulle ha hopsparadt vid årets slut somnade hon vanligen från sina funderingar, dem hon aldrig hade tid att syssla med under dagens lopp. Sommaren gick under fortsatt blomstring af hotellaffären. Lena snäste till kurtisörerna lika ampert som förut, sparade, arbetade och kalkylerade likasom förut och kände sig stolt öfver att redan ha skickat hem fulla femtio daler. Tuominen var aldrig mera riktigt nykter. Han satt dagarna i ända i krogrummet, men gjorde ingenting annat än drack med sina kunder. Och Wehkalainen hade tagit hyra för en resa till Brasilien d.v.s. han hade, nästan dödfull, öfverlämnats åt en kapten, som inte på annat sätt kunde få ihop en besättning för Rio Janeiro, där gula febern rasade alldeles ohyggligt det året. Tillbaka skulle han inte komma förrän på senhösten, om han alls kom tillbaka. Men undgick han farsoten, så var det en ypperlig affär, ty hyrorna på Rio voro höga och det var underförstådt med kaptenen att han inte skulle gifva ut en cent åt den gamla suputen, innan de väl voro tillbaka i New-York. Alt tycktes gå Tuominen väl i händer, och därför kände han sig vänligt stämd mot hela världen och ingalunda minst mot Lena. Det var noga taget den enda förargelse han egentligen hade, den att Lena alls inte vänligt upptog hans försök att närma sig. Han kunde ibland sitta långa stunder och betrakta henne, där hon rörde sig bakom disken, flink och rund och treflig som alltid, och ju längre han såg på henne desto mera blänkte hans sura ögon. Och råkade Lena vid sådana tillfällen gå ut, så följde han genast efter, men rörde han bara vid henne, så fräste hon till som en katt och sade att han borde skämmas.
Det är påtageligt att Folkets ansträngningar på sådant sätt förtäras, utan att kunna lemna något annat resultat, än ett jemt aftagande af den enskildta förmögenheten, och utan annat synbart ändamål än att under fredens lugn upprätthålla stridskrafter, sorn icke vid ett infallande behof kunna ytterligare ökas; man måste äfven besinna, att uti här uppräknade millioner, icke kunna upptagas de rustandes besvär af skjutsningar, af torpsyner, af mönstringar, drickspenningar, med flere osynlige kostnader, som-till ej obetydedgt belopp drabba Jordbrukaren i och för försvarsverket; och månne Tänkaren och Philosophen, utaf 5809 års catastrophe, icke med något skäl hemtade anledning att hoppas andra förhål 1 aodt n; men menniskorne b räkna , och Försynen styr, och synes ännu icke vilja tillåta Sveriges Statseconomiska systéme att hafva uppnådt sin Actimationspunkt, till inträde på en ny och mera väiberäknad bana. Det synes mig vara tid att Representationen börjar frånträda sin gamla vana, att vid Riksdagarnes slut lemna bifall till allt hvad som äskås 5 det synes mig vara tid att Representationen genom någon återhållsamhet uti Pen 18 September J, m. anslagens beviljande visar, att dess och Folkets öfvertygelse kan uttryckas äfven utom tillämpningen af 107 §, och jag tror att man icke bör finna fordringarne vara särdeles öfverdrifne, då man påstår att det blott tarfvas en högst måttlig organisationsförmåga för att inom Tredje HufvudTitelns åtta Millicner göra en afprutning af några Hundrade Tusen Riksdaler, till sine följder föga märkbara; och om Riksens Ständer genom en sådan utväg till ett annat Riksmöte förbant Ministéren att genom någon mera verksamhet förbereda, åtminstone de vigtigaste öfverläggningsäinnena och i förväg uttänka utvägarne, 6å skulle jag tro att detta Riksmöte i anseende till deraf härflytande verkningar kan blifva mera märkvärdigt, än man i annat fall har skäl att hoppas.
Det i Augusti 184-5 med elt utländskt kompani upprättade kontrakt om stadens belysning med gas har under loppet af ar 1850 lill en del öfvertagits af invånarne pä platsen, för liviIket ändamål elt nytt aktie-bolag bildats. Redan (öre sistnämnde års ingång var den kontraherade anläggningen fullbordad, så att staden då inom vallarne var till alla dess delar med gas belyst. Omläggningen af stadens gator och kajer, de förra med Luktad slen och de sednare med buggen sandsten och granitbetäckning, bar, äfven under nu ifrågavarande tidskifte, med drift fortgått. Den nya börsbyggnaden härstädes, hvartill grunden lades år 1844, blef år 1849 fullbordad och invigdes till begagnande den l:ste December sistnämnde år. Inga kostnader äro sparade, för att dermed åstadkomma icke allenast en fullt ändamålsenlig börs-lokal, men äfven en praktbyggnad. År 1849 lades grunden till ett nytt sjukhus härstädes i den vidsträcktare skala, att ortens särskilda sjuk vårds-anstalter der må kunna till en gemensam sammanföras. Byggnaden har dock ännu ej hunnit sin fullbordan. Dessa arbeten, jemte flera andra för handen varande, som afse befrämjandet af den allmänna rörelsen, stadens förskönande och dess invånares trefnad, skola för efterliden utgöra hedrande minnesmärken af den allmänna medborgerliga anda, sorn fortfarande lifvar Götheborgs samhälle. Uddevalla. Folkmängden härstädes, som år 1822 utgjorde elt antal af 3,554, men under påföljande 3:ne femårs-skiften småningom minskats till 3,237, har derefter åter varit i tilltagande, så att den år 1846 utgjorde elt antal af 3,480 och 1850: 3,607, hvaraf 2,138 mantalsskrifne och 1,469 manlalsfrie. Stadens sjöfart har under den lid, som denna berättelse omfattar, icke undergått någon väsendtlig förändring. Med handtverkerierna är förhållandet nära enahanda. Handeln deremot har synbarligen tillväxt.
Domaren, lill båtnad för både sig och parterne, alltid finge en uti vidlyftiga och mera invecklade mål behöflig betänketid, för alt stadga sitt omdöme öfver saken, innan Domen afsäges; — 2:0 att parterne med visshet kunde påräkna, att Domen, efter afkunnandet, genast blefve till dem utgifven, i stället att overkställbarheten i vissa fall af de nu gällande alltför stränga föreskrifterne haft lill påföljd en snart sagdt allmän afvikelse derifrån; —• och 3:o att tillfälle till protocollsjustering erhölles. Lag-Utskottets Betänkande N.O Q1. - 19 Detta, med hvad mera sislberörde anförande i ämnet innehåller, har Lag-Ulskollet tagit under öfvervägande, och sorn Lag-Utskottet kommer alt, i förening med Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottet, afgifva Utlåtanden öfver åtskilliga väckta förslag till ändring i Skiftesoch liusa*yns-Förfaltningarne, anser Lag-Utskottet jemväl förevarande motion, så vidt ;len åsyftar egodelningsmål och husesyner, böra of Utskotten gemensamt behandlas, hvadan det hufvudsakliga yttrandet i afseende på berörde inål emedlertid uppskjules. Beträdande åter den föreslagna förändringen af expedilionssältet vid andra' synrför'rättningar i allmänhet, så, emedan dervid ofta förekomma sådan e förhållanden, att, äfven med användande af största sorgfällighet vid undersökningen, behofvet af en eller annan väsendtlig upplysning lätteligen kan undfalla uppmärksamheten intill dess uppsättningen af Protocoll och Utslag företages, men dåmera, i händelse Domaren redan är från stället bortrest, icke kan afhjelpas utan ny syn, tror Utskottet det vara betänkligt, att upphäfva skyldigheten för Domhafvanden att förfalla Protocoll och Utslag, medan Rätten, parter och vittnen ännu äro tillsammans på förrättningsstället.
Uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande, har Landshöfdinge-embetet i Elfsborgs Län dels uppgifvit, att, i anseende till den större kostnaden för uppförandet af stenhus, lånebeloppen måst nedsättas lill | af byggnadskostnaden för boningshus och till § deraf för uthus, dels ock vitsordat, alt lånen, endast i nion af byggnadsarbetets fortskridande, blifvit utlemnade, samt att vid sistlidet års slut betydliga låneandelar utanorduades och några äfven derefter innestodo. Med afseende ej mindre å detta förhållande, än å det för delaktighet af berörde lån stadgade stränga vilkor af stenbyggnaders uppförande, har Landshöfdinge-embetet i underdånighet tillstyrkt den sökta ytterligare räntefriheten under 5 år, att räkna från den 1 nästkommande Juli, då iåneanslaget först kunde anses vara slutligen utdeladt och disponeradt. 3:o Herr P. Sandelhjelms inom Högloft.
Deremot, om man helt enkelt föréskrifver, att den, som borgar för iner, än den bestämda summan, blifver förlustig sin cautions-och lånerält, uppkommer ej något krångel. Om Friherre Cederström ej vill afstå från den åtgärd hän föreslagit, och hvilken ej medför någon säkerhet, får jag derföre anhålla att contrapropositionen endast mätte innefatta, att, om IN ej vinner, kommer sedan att afgöras, hvilkendera meningen, antingen Friherre Cederströms eller min skall af Ridderskapet och Adeln antagas. Friherre Björnstjerna: För att reda frågan, vore det kanske enklast, att dela den. Allmänna tankan tyckes vara, att ej god - 23a Den 7 November c. lii. känna Utskottets förslag. Första frågan blifver då, huruvida cautionister få tagas utom districten. Sedan hör afgöras, hvilka utvägar skola vidtagas, för att förekomma missbruk. Dervid förekomma tvenne alternativer. Ett är Bonde-Ståndets förslag, att vissa hetyg skola präss teras. Kanske, att om Herr Grefven och Landt-Marskalken framställer detta förslag särskildt, Ridderskäpets och Adelns mening lättare kan utrönas. Om detta förslag afslås, kunna sedan Herr Hjertås och Friherre Cederströms framställningar blifva föremål för votering. Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, det han af discussionen tyckt sig inhämta, att alla de Ledamöter, hvilka talat i ämnet, instämt deruti, att löftesmän äfven borde få tagas utom districterne. Från denna hufvudgrund hade alla Talare utgått. I frågan åter om lämplige medel till förekommande af det missbruk, att en löftesman skulle borga för högre summa än 6,000 Riksdaler Banco, hade meningarne varit olika. Då votering redan blifvit begärd, hade Herr Landt-Marskalken för dess del ansett att den proposition, vid hvilken votering begärdes, borde, enär sådant yrkades, ovilkorligen blifva Ja-proposition, hvaremot det ankomme på Ridderskapet och Adeln att afgöra antingen Friherre Cederströms eller Herr Hjertås förslag borde till contra-proposition antagas.