Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti det nu föredragna betänk, gifver Ridd.Utsk. väl tillkänna, att Ulsk. icke förbisett den vigtigaste olägenheten, som Hr Lagerheim genom sin motion sökt afhjelpa; men något annat afseende synes Utsk. icke hafva fästat derå, enär hvarken olägenheten af den begränsning för val lill ordförande, som nu existerar genom nummerordningen, blifvit undanröjd, ej eller någon verklig vinst eller förmån af nummerordningen blifvit uppgifven. Om Utsk. icke förbisett nyttan och afsiglen med motionen, så har Utsk. åtminstone förbigått densamma, då Utsk. genast begifver sig till framställande af de skäl, som Utsk. anser ledande till bevisning af dess egen åsigt, hvaribland först framkastas: ”att flera stadganden i grundlagen häntyda på principen af ett ät den ärftliga eller adelsvärdigheten lemnadt prerogativ.” Hvilket är då detta prerogativ? och hvilka äro de stadganden, som derå hänlyda? Jag skall besvara dessa frågor. Reg.F:s 17 § nämner ordet frälse; men delta ord kommer härefter att uteslutas. 37 § bestämmer Konungens rätt alt upphöja i adeligt stånd, och 39 § förbjuder Statsrådet att sådan värdighet förläna. 95 § nämner Ridd.Direct. i sammanhang med domcapitlen m. 11.; men för öfrigt finnes icke uti Reg.F. ett ord, som särskildt häntyder på adelsvärdigheten; ty lil § gör ingen skillnad emellan RiksStm uti rättigheten att bibehålla sine privilegier. Riksd.Ordms 12 och 21 §§ bestämma, alt R. o. Ad. representeras och legitimeras enligt Ridd.Ordn. 23 § säger väl: den främste ledamoten enligt Ridd.Ordn., men icke enligt nummerordningen.
Men jag tror mig för det närvarande böra förbigå all vederläggning; ty jag äger det glada hopp, att Herr Friherren delar mina åsigter af saken, och således icke lind erla ter att handla i öfverensstämmelse dermed, keist ett stillatigande å Herr Friberrens sida, Den 24 Februarii. innefattar ett medgifvande att dess ifrågavarande tillvitelse är i allo ogrundad. Sluteligen får jag förklara att denna min framställning icke är föranledd af någon förmäten tanke, att jag bättre än Herrar Landshöfdingar i de öfrige Länen skulle vetat fullgöra mina skyldigheter. En tanke, så mycket mera främmande för mig, sorn jag icke kan undgå finna, att under så kort tid, som jag innehaft länestyrelsen få anledningar till misstag kunna varit för handen; utan har mitt yttrande egenteligen varit på kal la dt deraf, att Herr Friherren är bosatt inom det Län , som för det närvarande är mig anförtrodt, hvaraf torde följa att hans obestämda anmärkning i första rummet tillämpas på mig af alla dem som icke göra sig mödan att ånyo genomläsa de i tidningarne införda nu klandrade rapporter. Ett besvär som jag för min del åtminstone icke skäligen kan af några fordra eller förvänta. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Riksens Ständer hafva nyligen genom underdånige LyckönskningsAdresser inför Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen framburit deras underdåniga glädje öfver Hans Kongl. Höghets förestående förmälning med Hennes Kongl. Höghet Prin - Den 24 Fehr ilar ii. sessan Josephina af Leuchtenberg och Eichstedt. Såsom en fortsättning af desse tänkesätt och i likhet med hvad tillförene, vid sådane händelser alltid skedt, böra Riksens Ständer äfven vara betänkte på anslåendet af nödige medel till bestridande af de kostnader, hvilka i och för högstberörde förmälning dels redan inträffs dt, dels ännu måste uppkomma. Hit höra Haus Kongl. Höghet Kronprinsens sist lidit år verkställde utrikes resa, Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephioas ankomst til!
Sedan Utskotten sålunda afgifvit de här förut omförmälde upplysningar, tillhör det Utskotten att sig yttra öfver Prosten Ödmans gjorda hemställan, det Rikets Ständer uti underdånig Skrifvelse uttrycka den anhållan, att Kongl. Maj:ts förut fattade beslut om Mynt-Verkets ställande under Kongl. Bergs-Collegii Öfver-Styrelse måtte, så snart som möjligt, gå i fullbordan, och enär Utskotten anse i allmänhet mindre lämpligt, att en Regerings-Ledamot utöfvar en förvaltning, hvarvid redovisning af allmänna medel förekommer; samt då Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 24 Julii i83o, föreskrifvit, att Mynt-Verkets Styrelse komme, sedan Kongl. Bergs-Collegii organisation hunnit fullbordas, att på samma Kongl. Collegium öfverflyttas, så, och alldenstund denna organisation nu mera desto hellre kan anses vara fulländad, som Rikets Ständer för Kongl. Bergscollegium fastställt förnyade Aflönings-Stater, tro Utskotten sig böra hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om verkställighet af Kongl, Majus högstberörde Nådiga Beslut, k'“ 1 v Statsoch Baiico-Ulskoltcns Utlåtande N.o S2•
Eaabs förslag, medgifver jag, att det sednare är bättre än det förra, men det är för litet omfattande; ty det är nödigt, att dessa undersökningar sträcka sig icke blott till den södra, utan äfven till de öfriga vägarne. Jag motsätter mig icke Frih:s förslag, men jag vill att undersökningar skola göras om alla vägarne, och antages Frih:s förslag, blir följden, att södra banan anses af mera vigt än de öfriga banorne. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Nyligen upkommen på detta rum, har jag icke kännedom om de här afgifna yttranden, men vid de allmänna sammankomsterne har jag hört, att de anställda undersökningarne icke äro så fullständiga, som önskligt varit. Jag har nu hört, att man ansett den af Utsk. föreslagna summa vara för ringa, och då jag anser af vigt, att, innan ett arbete företages, noggranna undersökningar anställas, finner jagäfven summan vara alltför låg. När emellertid, enl. min åsigt, undersökningarne icke böra inskränkas till en viss ort, utan öfverlemnas till K. M:s bestämmande, tillstyrker jag, att ett högre, men bestämdt anslag beviljas; ty lika med den siste talaren, anser jag ett förslagsanslag här icke böra komma i fråga. Jag anhåller, att summan måtte förhöjas till 200,000 Edr Ernt. Hr v. Troil, Sam. Gust.: Enl. hvad en ledamot i Stats Utsk. sagt mig, skola 3 Stånd redan bifallit Utsk:s förslag. Om nu så är förhållandet, tjenar det till intet, att vi här besluta ett förslagsanslag, hvilket jag likväl ansett vara det rättaste, hvarföre jag afstår från mitt i detta hänseende framställda förslag. Hr Montgommerie: Efter den uplysning, Hr v. Troil lemnat, har jag intet att tillägga i fråga om anslagets förvandlande till ett förslagsanslag. Då från Afdelmn frågan inkom till plenum, var summan föreslagen till 100,000 Edr, men höjdes till 150,000 Edr, så att en ytterligare tillökning deri icke torde vara möjlig. Till Frih.
St. omöjligt att uppgöra ett fullständigt förslag till styrelseverkens organisation; men jag tror likväl det tillkomma R. St. alt tillse, att, så vidt på dem beror, en conseqvenl ide' är genomförd uti organisation af sä väl den högre, som den lägre administrationen. Genom 1G34 års Reg.F. infördes en fullständig departemcntal-slyrelse, så fullständig nemi. som den linder dåvar. tiders mindre utvecklade förhållanden stod alt vinna, och jag ber i det fallet att få fästa Hr Rosenblads uppmärksamhet derå, att assessorerne i collegierne då bestodo af Riksråd. Våra nuvar. collegier kunna anses införda af Carl XI; det var han, som upphäfde departemenlal-organisationen inom Rådet, ehuru flere Riksråd då ännu sutlo qvar såsom presidenter i collegierna. Det var frihetstiden, som borttog Riksråden ur collegierne; och jag tror att frihetstiden derutinnan handlade consequent, dä den icke ville hafva deparlemental-fördelning inom Rådet. Samma åsigt, alt icke införa departemenlal-styrclscn inom Konungens Råd gällde äfven vid 1809 års revolution, det var då tydligt, alt collegierna skulle fortfarande existera. Straxt efter 1S09 uppkom likväl fråga om förändring eller förbättring af den lägre administrationen; den bar äfven frukt genom 1828 års författning. Detta var då allt, hvartill man kunde komma, med undantag af en och annan mindre förbättring i arbetsordningen; men vi stå nu på en helt amian punkt. Departemental-formen är nu åter införd i Konungens Råd och deraf följer tydligen, alt den lägre administrationen jemväl hör ställas i harmoni der - Den 13 November em. 2 G9 med. Hvad som passade till grundlagen 1809, da deparlemcntalfornien icke fans, kan icke passa till grundlagen 1844, då en sådan styrelseform är införd uti den högsta administrationen. Enligt min förmening liar likväl Ekon.Ulsk. galt för långt, då det föreslagit en sä detaljerad framställning, som den nu gjorda.
Men många hyttor tillverka betydligt mera än 2,5oo .S k Si; en omständighet, som häntyder att sfi många färre komma upp till detta belopp. De hyttor åter, hvilka tillverka 3 ä 4.000 SkfJ, erfordra en motsvarande vattenmängd. Likväl aro hyttorna i allmänhet anlagda vid mindre vattendrag. På ställen åter, der vattendriflen är svag, kan hammare och härd icke anläggas. Jag känner icke lägenheterna inom Philipstad* bergslager; men om jag icke alltför mycket misstager mig, så skulle inom hela Riket endast 3o härdar möjligen kunna uppkomma genom antagandet af Utskts förslag; hvartill dessutom kommer den motverkande omständigheten, att der, hvarest kolen aro mycket dyra och malmerna goda, tackjernstillverkningen lönar sig bättre än stångjernssmidet. Jag har sökt utfinna en skarp begränsning, för att förekomma svårigheter vid tillämpningen och velat göra förändringen så mild som möjligt. Från samma synpunkt har jag utgått vid det tillägg jag föreslagit till litt. a), och den hindrar mig äfven alt antaga PresteStts beslut, hvilket jag anser eludera möjligheten af begränsning. Det förslag till beslut af R. o. Ad. rörande mom. a), som jag vördsamt afgifvit, innefattar egentligen 3:ne punkter. Den första medför oinskränkt frihet för härdar, belägna 41G Den 28 April £ m. inom bergslag, hvilka Sro privilegierade till minst 4^o SL ii; den andra sträcker denna frihet till aila utom bergslag belägna härdar, som äro privilegierade till minst 4°o Skit; den tredje satsen innehåller, att öfriga härdar, hvilka ej tillhöra någon af förenämoda cathegorier, skola få beräkna smidesrätten efter i5 t:r kol per Skit. Mom. litt. b) åter medför icke mer än 20 ä 3o härdar. Jag tror mig hafva ådagalagt, att något måste göras för bergsmännen inom bergslag, så viii vid hyttor som hamrar, äfvensom för de bruk, hvilka möjligen skulle finnas vara utom den cathegori, som U-tsk:s mom. a) uttrycker. På dessa skäl vågar jag tillstyrka H. R. o. Ad. att antaga mitt förslag. Frih.
Hamnordning, om ändring af Stockholms Stads; Ekonomiötskottets betänkande, bif, af Adeln, s» 182, af Presteståndet, s. a88* af Borgareståndet, •s, 206, återrem. af Bondeståndet, s, 210, Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingarne af Bondeståndet, s, 358, Handeln, örn Finska; Bev. och Ekonomiötskottens betänkande bif, af Presteståndet, s. 891. af Adeln, s. 898. HandelsBalken, om ändring i 9 Capi 2 §• al; Lagötskottets betänkande, bif, af Adeln, III, s, g4t* af Presteståndet, III. s. 349» af Borgareståndet, III, s. 377, Handst räckning, om upphörande af, vid Fastighetsköp; .LagUtskottets betänkande bif, af Borgareståndet, s. io4» af Bondeståndet, s. 107» af,Adeln, s» 1*5» af Presteståndet, s, 126, 6a .Handelsförhållanden, om utvidgade, mellan Sverige och Norige; EkonomiUtskottets betänkande, bif, af Prestestandet, III. s. 4^, af Adeln, lil, s. 75. af Bondeståndet, III. s. 96, af Borgareståndet, III. s. 10?. ~ LåneContoir, om inrättande af ett i Götheborg; BancoUtskottets betänkande lagdt till Handlingarne af Adeln, s. 533. Handlandes rätt, om, att sin Handelsbok beediga; Bag. Utskottets betänkande, återrem. af Adeln, s; 199. af Prestestandet, s. ?o2. bif. af Borgareståndet, s. 205. återrem. af Bondeståndet, s. 210.
Suntetorps sockens hemmansägares befrielse från den s. k. intäglsskatten, hvarom StatsUtsk:s nu förediagna betänk, handlar. Likväl torde det icke kunna undfalla R. o. Ad;s uppmärksamhet, att förhållandet med ifrågavar. intäglsskalt är helt och hållet olika med det förhållande, som äger rum i afseende på ulmarksskatten. Öländska ulmarksskatten är nemi. icke obillig till sin grund, men val lill sitt belopp, då deremot Suntetorps sockens intagtsskatt är, efter min lanke, högst obillig både till sin grund och följaktligen äfven till beloppet. Jag medgifver visserligen, alt partiella sknttelindringar icke äro rationel! riktiga, 0111 nb. den Svenska jorden vore jemnt beskattad, så att man vid anställda jemförelse!- icke kunde upptäcka någon mannamån i detta afseende vara begången ; snen 1111 då, såsom hvar och en har sig nogsamt bekant, skatterna å äfven den mest betungade delen af jorden ofta blifvit obilligt och orättvist fördelade, så anser jag det vara R. Sits oeftergifliga pligt alt efterskänka sina anspråk på de skatter, som finnas sakna billig och rättvis grund forsin fortfarande tillvaro; och troijag att så beskaffade lindringar alltid, så ofta skäliga anledn:r dertill förefinnas, böra till de skattdragandes lättnad af R. St. iakttagas. Jag kan således icke, lika med StatsUlsk., föreställa mig hvilken betänklig följd skulle uppstå af ett slikt, med R. Sits egen både skyldighet och värdighet Öfverensstämmande handlingssätt, ulan är jag fullt förvissad att detta skulle medföra för Slaten både moraliska och ekonomiska fördelar, ojemförligt större än den oskäliga vinsten af sådana tryckande skatter, som den ifrågavar. intägtsskatten. Till upplysning om tillkomsten af Suntetorps sockens intägtsskatt, sorn egentligen ej är annat än en ny pålaga på Den a:a Maj. »55 en redan förut beskattad jord, tager jag mig friheten hänvisa till hvad i:sla sidan i betänk, derom innehåller.
Kan thet, som är i saken muntliga taladt och svaradt af parterna i Hof-Rätten, med skälen till domslutet, ej yara tillika färdigt; thå skall thet utan dröjsmål försegladt insändas. §. 17. Ehvad parterna förlikas eller Konungen gillar Hof-Rältens dom, tillfälle Kronan the tuhundrade daler, som i Hof-Rätten nedsatte äro. Ändrar Konungen Hol-Rättens dom, äge then, som them nedsatt, rätt att få them åter. Vid öfvervägande af delta ärende, hafva Rikets Ständer funnit hurusom, då, på sätt i Högstberörde Nådiga Skrifvelse blifvit anmärkt, de revisions-skillingar, hvilka, jemlikt 7:de och 17:de §§. i Rältegångs-Balkens 30 kap., tillförene fått behållas afllofrätterne och emellan ledamöterna fördelas, utan minskning i deras från Statsverket utgående löner, i sjelfva verket numera komma Kronan till godo, E. K. Mås Nådiga förslag härutinnan följaktligen endast går derpå ut, att åt lagen i denna del gifva ett uttryck af för handen varande förhållande; hvadan och som den förändring i lydelsen af ofvanberörde kap:s 7:de §., som E. K. M:t i öfrigt föreslagit, öfverensstämmer med hvad som genom Kongl. Förordningen den 12 November 1766, 10 §. 3 moni., förklaradt medelst Kongl. Brefvet till samtliga Hofoch Öfver-rätter den 31 Januari 1777, redan blifvit stadgadt i afseende på Hof-rätts skyldighet att vid revisions-sökande till K. M:t i underdånighet insända original-handlingarne, Rikets Ständer fördenskull ansett sig böra till E. K. M:ts ifrågavarande Nåd. Proposition lemna, bifall. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. < Stockholm den 13 Februari 1854. Expeditions-Vlskotlels Förslag till underd.
Prot.-Utdrag, den 23 October 1844• 235 "ens Befallningshafvande erhålla så kalladt promotorial i lagsökningsmål. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets betänkande, N:o 16, i anledning af väckt motion, angående ändring i straffbestämmelsen för prest, som viger den, hvilken ej uppnått den ålder, som fordras för äktenskaps ingående. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets följande betänkanden, nemligen: N D e n 23 October. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeen, S. D. Öppnades Herrar Electorers lista vid val af en ledamot i Expeditions-Utskottet efter N:o 2160 Herr Munck af Rosenskiöld, Thomas; och befanns dertill hafva blifvit utsedd; 236 Prot.-Utdrag, den s3 Oclober i844- N:o 1313 Herr Ehrenpreus, Fullm. Herr Odencrantz, Ther Hartwig. S. D. Uppå hemställan af Hans Exoellence, Herr Grefven och Landtmarskalken biföll Ridderskapet och Adeln, att nästa måndag den 28 dennes val må förrättas till utseende af de electorer, som, enligt 63 § Riksdags-Ordningen, böra välja Rikets Ständers Justitioe-Ombudsman och dess suppleant. S. D. Upplästes och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts den 19 dennes på Rikssalen uppläste Nådiga tal, innehållande bifall till det af Rikets Ständer vid denna Riksdag antagna Förslag lill förändring af 56 § Regerings-Formen och 49 § Riksdags-Ordningen; samt Kongl.
Jag måste göra ett til. lägg, i händelse Friherre Björnstjernas proposition att i3 punkten först måtte företagas, af Ridderskapet och Adeln skulle blifva bifallen, nemligen, att det då äfven blifver nödvändigt, att första alternatifvet af jg punkten först före. tages i sammanhang med den i3, innan man går till de öfrige punkterne. I öfrigt får jag lemna svar på en slags förebråelse af Herr Stråle, att detta mål sista gången åter blef lagdt på bordet. Då jag gjorde det, var det af verkelig anledning, och jag får upplysa Herr Stråle, att BondeStåndet då redan hade fattat sitt beslut om 400 Dm ti September f. w, den årliga millionen till fastighets-lån. Således var det ej med afseende derå, eller af någon särskilt uträkning, som jag begärde målet ännu en gång hvilande, utan derföre, att jag ville haf^ va närmare upplysning om ämnet. Friherre Bjornjtjerna: T vänne värde Ledamöter hafva framställt den tanka, att 12 §. ej behöfver discuteras, såsom redan afgjord. Likväl lår jag anmärka, att i Utskottens nu varande Betänkande denna punkt är framställd uti andra ordalag, och att jag anser det vara skillnad emellan circa 5o millioner, och till Jitt jemnajt utevarande belopp 5o millioner. I afseende på 10 punkten har det åter ansetts gifvet, att de för lån å exportable effecter beräknade 1,200,000 R:dr måste inbegripas uti R.ÖrelseCapitalet. Ehuru frågan derom ej egenteligen nu hörer hit, då nu blott är fråga om ordningen för sakens företagande till öfverläggning, hemställer jag likväl, om Utskottens Betänkande i detta afseende år consequent.
Huru i BondeStåndet härmed tillgår, bekänner jag mig 3* 36 Den i April f. m. ännu vara okunnig om. — Hvad åter angår Herr Cederschjölds förslag om Inträdes-Biljetternes utdelning, så tror jag, att om serskild strafflag för öfverträdelser af Åhörarne varder utaf Lagutskottet uppgjord och af Ståndet antagen, blifver det ej nödigt, att i afseende på utdelning af Biljetterne iakttaga samma sätt, sorn Utskottet nu föreslagit. Dock kan jag ej dela den värde Ledamotens tanka, att det är likgiltigt, hvilket slags Åhörare Ridderskapet och Adeln får vid sine plena, och att det till och med skulle vara en fördel, att få dem af lägsta Folkclassen. De skulle ej förslå något af discussionerne; och för Ridderskapet och Adeln kunde det ej vara något nöje att hafva till Åhörare personer, som äro så underlägsna i bildning. — Äfven afstyrker jag Herr Cederschjölds förslag om Galeriers inrättande i Riddarhussalen ; det skulle allt för mycket vanpryda rummet. Men det gifves ett annat sätt att bereda större utrymme härstädes, det nemligen, att framdeles inrätta Bänkarne i halfcirkel. Att de reglementariska föreskrifterne om publiciteten må inflyta i OrdningsSfadgan, tillstyrker också jag, äfven som att i RiddarhusOrdningen endast må införas principen, att främmande Åhörare äga bivista Ståndets plena. Herr Munck af Rosensköld Eberhard: Jag sätter för mycket värde på offentlig - Den i April f. m. 37 heten vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, för att kunna bifalla att dess utöfning skall hero af två eller tre Ledamöters godtycke, så att de efter behag vid serskildta tillfällen kunna tillintetgöra den, genom rättighet att fordra och erhålla Åhörarnes aflägsnande.
R:dr 100,130: — och dels sammanräknade beloppet af de på indragnings-stat ännu qvarstående Tjenstemäns aflöning med . 5,877: 50. uppkomme en summa af ll:dr 106,027; 50, hvilken öfverstege nuvarande riks-stats-anslaget » 105,125: — med ett belopp af R:dr 902: 50, har Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat detta belopp, 902 R:dr 50 öre, såsom tillökning i nuvarande anslag samt dervid tillika begärt, dels att af den till aflöning åt de på indragnings-stat ännu qvarstående Tjenstemännen afsedda summa, 5,877 R:dr 50 öre, måtte till ordinarie staten från Flottans Civil-personal få öfverflyttas, vid Sekreterarens å Göteborgs depot bortgång, 450 R:dr, och, i den mån 5 ännu på indragnings-stat qvartjenande Kammarskrifvare vid Carlskrona station afgå, 2,000 R:dr, eller tillhopa 2,450 R:dr, för att användas, förstnämnda belopp såsom arfvode för Auditörs-göromålens vid depöten bestridande och det sednare till skrifvarhjelp åt 4 Kontorsförmän vid stationen med 500 R:dr för hvardera, emot det att återstoden, 3,427 R:dr 50 öre, i mån som den genom afgång blefve obehöflig, aflemnades såsom besparing till Riksgälds-kontoret, dels ock att, då inom nuvarande stats-anslaget för Flottans Civil-personal tillgång funnes för lönerna vid de nya beställningar, hvilkas tillsättning Rikets sednast församlade Ständer endast vilkorligt medgåfvo, ehuru deras behöflighet af dem erkiindes, samma beställningar nu måtte medelst fullmagter få besättas.
I Juni, trodde han, men han vet icke alls hur länge han blir borta. ”Tänk på mig ibland, – tänk på mig med vänskap,” det var det andra han upprepade. Jag svarade att jag nog endast komme att tänka allt för mycket på honom. Han skulle gå till sin mor för att höra hvad hon tyckt om stycket. Jag satte mig på chäslongen, och han stod framför mig. Vi endast betraktade hvarandra. Jag såg upp i detta kära ansigte, som jag icke skall se på så länge. ”Drag edra långa handskar af, så att jag åtminstone kan få en hand,” sade han. Jag drog den högra af. ”Den andra också.” Jag gjorde så, och vi knäppte samman våra fingrar, medan jag ännu satt och såg upp i hans ansigte. ”Ni har sagt något, som gjort mig så ondt; ni har sagt att jag skulle komma att hata er.” ”Åh – det har ju varit på skämt. – Och så tror jag icke ni skulle vara så rå.” Jag strök min kind mot hans ärm. ”Låt mig få omfamna er; nu skall jag gå.” Jag reste mig och han slöt mig intill sig. ”Tänk på mig med vänskap.” Jag måste vända mig om och trycka näsduken mot mina ögon. Vi beklagade att jag icke fått se hans mor. Han visade mig ett porträtt af henne, som han bar i en medaljong. Åh skiljas, skiljas! Vi stodo åter vid byrån med toilettspegeln på, der han första gången hviskat ”du” i mitt öra. Han kramade mig intill sig så hårdt som om jag för alltid skulle bli fast, och jag gömde åter mitt ansigte mot denna axel, kände åter min kind hvila mot hans. Vi drogo oss åter ifrån hvarandra, hårdt hållande hvarandras händer. – Om han kunde göra någonting för mig! sade han. Ja, ännu vore han dock icke så maktlös att han ingenting förmådde. Han kunde alltid skrifva en artikel om mig. – Jag svarade att jag nog visste hvad detta vore värdt, men att det vore mig jemförelsevis likgiltigt. Min tillgifvenhet var af rent personlig art. Det var som om sjelfva förkänningen af skilsmessan drifvit mig att uttala något af mitt verkliga inre.
Harige norn äro således de af Theologiska Facul teten från valet aldeles uteslutne, ehur äfven inom den Philosophiska finnas Pro fessorer, hvilka tillika kunna väljas so Kyrkoherdar, och en eller annan ytterligare som Ledamot af WetenskapsAkade mien. Då emedlertid det synes obilligt att, i valbarhets - vilkoren göra ett undantag för Professorerne af någon viss Facultet och då i öfrigt den lagbestämmelse torde Constitutions-Utskottets Betänkanden. 245 blifva nödig, att inge Andre än verklige Professorer eller de, som i Consistorium Academicum ega säte och stämma, kunna Representera för Universiteten, får, till Grundlagsenlig behandling, Constitulions Utskottet vördsamligen framställa det förslag att, i sednare momentet af Riksdags Ordningens i3 §. Orden: ”Tvänne Prosessorer från de Werldsliga Faculteterna” måtte förändras till: ”Tvänne Ordinarie Professorer.” Stockholm den 24 September 1823. Ankom den 3 October 1823. Memorial till Riksens Ständer j rörande några mindre Grundlagsändringar _, föranledda af det inom Utskotten införda omröstningssätt. Sedan det af Riksens Höglofl. Ständer antagna stadgandet om votering per Capita inom Utskotten numera jemväl erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga sanction, och säle - M6 Constitutions-Vtskottets Betänkanden. des någon omröstning