Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
211 rörer det något, sorn författningarne ålagt församlingen utgöra, och da sträcker sig pröfningsrälten hos församlingarna endast lill all bestämma beloppet samt sättet att detsamma utgöra. Jag nödgas derföre vidhålla den mening jag yttrat och hvilken Mr Gripenstedt äfvenledes godkänt. Uppräknandet af menigheternas åligganden, hvilket Ur Mannerskantz yrkat, kan visserligen äga rum ; men då måste man åtminstone tillägga orden med mera, ty till de 3 uppgifna föremålen allena inskränka sig icke socknarnes åligganden. I alla fall bör man väl begagna sådana ordalag i författningen, atthen kan gälla, icke blott för detta är, utan äfven för ett annat, om andra åligganden än de nu befintliga då skulle läggas på nienigheterna. Hr von Hohenhausen: Jag är till stor del förekommen af Hr von Hartmansdorff i början af hans anförande, och jag får särskildt derom i afseende på afgifterna för helsovatten göra en erinran till Frih. Cederström, som hade så mycket alt göra med choleraförfati ningen och de afgifler dervid, som communerne sjelfve måste lemna, för att förse sig med de erforderliga sakerna. Der kunde icke heller något visst belopp bestämmas, men det var föy helsovården , och efter behofvet utgick det. Jag har önskat , att de 3 föremålen måtte blifva bestämdt utsatta, som nu äfven Hr Mannerskantz önskat få införda. I det förslag, jag hade äran uppgifva, bade jag borttagit orden ”med mera”, för att icke gifva anledn. till några vidare inkast. Hvad öfriga åligganden beträ (Far, så finnes i 10 §:n föreskrifvel huru socknarne skola utgöra dem. Jag tror derföre, att visligast vore att man inskränkte sig till de 3 i frågas lii llda ändamålen, nemi. för skolundervisningen, för fattigvården och för helsovården. När det är gjordt, tror jag att all rättfärdighet är uppfylld och alt icke beloppen kunna utsättas, likasom det icke någonsin förut skett för helsovården.
Utskotten synas derföre hafva bordt föreslå det stadgande, “att Socknestämmor “böra, så vidt möjligt är, hållas på ordinarie tider, äfvensom att åtminstone alla ex“tra Socknestämmor böra kungöras, ej allenast i god tid från Predikstolen, utan “äfven genom budkaflar.“ — I afseende på Kyrko-Rådens domsrätt åter, har Herr Hjerta yrkat, dels att Stockstraffet måtte, såsom olämpligt och oförenligt med vårt nuvarande samhällsskick, försvinna bland de straffbestämmelser Kyrko-Råd eger ådöma, och dels att, då det vore oförenligt med allmänna säkerheten att vara blottställd för påföljden af ett alldeles obegränsadt bötesbelopp, Stadgas måtte, det högre böter än Tio Riksdaler Banco ej må af denna Myndighet åläggas. 4:o Herr Friherre Wrangel, Henning, som, för alt visa olämpligheten deraf, att eu från Socknestämma frånvarande Församlingsbo måste åtnöjas med de närvarandes beslut, erinrat, att, då en person, hvars e - Lagt. Allm, Desv.- o. Oec.-Utsk, Uti. N:o 68. 29 gendomar äro belägne inom flera serskilda Socknar, omöjligen kan vara tillstädes vid samtidiga Socknestämmor, måste lian antingen från någotdera sammanträdet vara frånvarande eller ställa ett Ombud, hvilket i tvätydiga fall lätt skall göra medgifvanden, hvartill Hufvudmannen, om han kunnat vara närvarande, ej lemnat sitt samtycke.
Öfver dessa afdrag uppgjordes en räkning, deri vidare å tillgångs-sidan tillsattes fastighotsvä den, en del af inventariernas värden, beloppet af f. d. 9:de hufvudtitelns lån och förskotter, summan af de aterdebiterade förskotterna å diverse hufvud-titlar samt slutligen Kronouppbördens restantier, — alla dessa poster äfvenledes såsom afdrag ifrån de särskilta tillgångs-slagen, enligt Rikshufvudbokens utgående statsmedels balans, hvarefter räkningen a motsidan salderades med en summa af i ,032,681: 47. 11., som borde afräknas från beloppet af ofvannämnde netto-tillgång statsmedel — 4,365,664: 20. G, då återstoden skulle utgöra grundfondens numerär 3,333,582: 20. 7. Från detta belopp ansåg Statsutskottet ytterligare böra afdragas resten af inventariernas värden med 12,738: 12, hvarigenom den af Kongl. Stats-Kontoret beräknade grundfondssumman nedsattes till ofvan omförmälda 3,320,844: 8. 7. Enligt 1845 års Statsrevisions-berältelse åter, har från 1841 års bela tillgångs-balans af statsmedel, inclusive hvad deraf tillhörer de förvaltande Verken, utgörande 8,387,250: 10. Från återstoden, utgörande ofvan omförmälda öfverskott af tillgång, enligt 1841 års Rikshufvudbok, hafva vidare till afräkning förekommit: a) i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets ofvan omförmälda beräkning, dels 9:de hufvud-titelns lån och förskott, äfvensom öfriga återdebiterade förskotter i en summa (se pag. 6) af 212,959: 3.
STOCKHOL®, TRYCKT HOS JOLI. BECKMAN, 1851, Lagsami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 39. i N:o 39. Ank. till Exp.-Utsk. den 26 Aug. 1851, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om förklaring öfver 2’.dra mom. i 5 § af Kongl, förordningen om Socknestämmor i riket den 29 Augusti 18/fdj, i fråga om grunden för rösträttighetens beräknande. Uti 1 morn. i 10 § af Kongl. Förordningen angående fattigvården i riket den 25 Maj 1847 föreskrifves, att tillskott till församlingarnes fattigvårdsbehof skola utgöras efter de grunder, som för rösträtt äro stadgade uti 5 § af Kongl, förordningen om Socknestämmor i riket, och uti 2 moln. i 5 § af Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1843 stadgas, att rösträttighet vid Socknes tamina beräknas efter hemmantal, der det finnes åsatt. Enar likväl uti berörde stadgande föreskrift saknas, huruvida förmedlade eller oförmedlade hemmantalet bör läggas till grund för utgörande af ofvannämnda tillskott, hafva Herr Doktor Sandberg samt Riksdagsfullmäktige A. W. Uhr från Orebro län och Petter Gabrielsson från Kronobergs län uti till Utskotten remitterade motioner anmärkt, att bestämmelse derutinnan erfordrades och, då det syntes vara med billighet och rättvisa mest förenligt, att nämnde tillskott utgjordes efter förmedlade hemmantalet, yrkat, att den förklaring måtte utfärdas, att förmedlade hemmantalet utgör den grund, hvarefter merauämnde tillskott skola beräknas. I anledning af berörde anföranden hafva Lagsamt Allmänna Besvärsocn Ekonomi-Utskotten, uti betänkandet N:o 27, redan förklarat, att, enligt Utskottens åsigt, för Bih. till R. St.
Ätt bibehålla leiler afskaffa dessa afgifter, i hvilket sednare fall äfven anstalterna till deras uppbörd såsom såd-ane borde försvinna, tillkomme det alltså Riksens Ständer alt i detta Bevillningsmål vidtaga ett afgörande beslut, "Mig må tillåtas uppläsa samma ingress till nämnda Kongl. Förordning in extehso, som än närmare upplyser sammanhanget. Efter en enkel Logik tror jagi att någon annan slutsats häraf ej kan dragas, än att Tullinkomsternas bestämmande och anstalterna dervid är en Riksens Ständers ensak, såsom i det hela ett Bevillningsmål. I sådant afseende tror jag, att Herr Printzensköld haft rätt att yrka, det den högst onyttiga och ganska besvarande inre eller Landttullsbevakningen skulle jemte Tullhusen och lönerna för Betjeningen indragas, och att Högloft. Utskottet således kunnat härom understödja Herr Printzensköld* Patriotiska Förslag. Nyttan och nödvändigheten häraf är dess mer påtagelig, som, enligt Bevillningsoch OeconomieUtskottens Betänkande vid Örebro Urtima Riksdag af den 3o:de Juni 1812, årliga allöningen för Den 27 Juli /. m. 1279 den ännu !» i behållna Landttullsoch AccisBetjeningen bestiger till 66 660 R:d. 57 sk. g rst., samt Tullhusens underhåll med hvad mera dertill hörer 24,800 R:d. ga sk. 8 rst. eller tillsammans 91,461 R:d. 21 sk. 11 rst. Banco. Återförom härvid i minnet dé grunder, hvilka vid 1809 års Riksdag bestämde den ersättning, hvarigenom Staten skulle hällas skadeslös för de intrader, som medelst LandtTullarnes indragning henne frånginge, och att dervid ingick i beräkning, att både LandtTuIlsBetjmingens löher borde indragas och deras boställen försäljas; men att denna anstalt allt hitintills saknat all verkställighet, utan någon deremot svarande vinst.
Maj:t föreslagna årliga afgift icke öfverstiger de kostnader, dem Rotehållarne, vare sig med rättighet till ersättning af Soldaten eller icke, sett sig nödsakade att vidkännas den tid, da karlen borde med matsäck och drickspenningar till mötet försesJ dess sjukvård derunder serskildt ersättas samt matsäckskistan till och från mötesstället fortskafFas, torde Rikets Högloflige Ständer, i närvarande fall, lika med Utskotten, anse oundvikeligen nödigt, att ett gemensamt och till allmän efterrättelse gällande stadgande valder af båda Sutsmagteme vidtaget. Statssamt Allm.Resa. o. Oec.Vtsk.UtlMioyss. 51 Utskotten, sorn af flere Talares yttran* den mäste befara, att, i den händelse RustOch Rotehållare varda öfver den Nådiga Propositionen, hvar för sig, hörde, någre, med åsidosättande af sin egen fördel, skola vägra, att uppå PassevolanCenS återförnyande ingåj hvarigenom nyttan af en allmän underhållsoch sjuk vårds-anstalt vid de årliga mötena antingen ofullkomligt eller ock alldeles icke står att vinna } tillstyrka alltså vördsamt, att det be* slut, Rikets Höglofl. Ständer i förevarande ämne, med stöd af 80 Regerings-Formen, kunna fatta, oell af Kongl. Maj:t derefter varder t grundlagsenlig ordning gilladt, må anses för Rustoch Rotehållare vid indelta Arméen till efterföljd förbindande; samt att Rustoch Rotehållare, vid detta tillfälle, således icke må öfver andra frågor , än de 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifveise den 19 Julii 1812 , samt Kongl, Brefvet den 1 December samma år omförmälde, höras. Och hafva Utskotten härvid vördsamt skolat tillägga, att Utskotten, hvilka, på grund af 1 Regerings-Formen } betrakta Riket» 52 Stats'. SamtAlInt.Besv.o.Oec. Utsi. Uti, N:o 54. Höglofl.
Då nu likväl detta förslag ligger alldeles färdigt och de arbeten, som kunde erfordras till dess sammanförande nr spridda betänk:n till ett helt, af en hädangången utmärkt ledamot af detta Stånd till det mesta redan äro undangjorda, så kan jag icke föreställa mig annat, än alt förslagets uppsättande i fornt af betänk, bör af Const.Utsk. kunna medhinnas på en vida kortare tid, än en månad. Jag är ock öfvertygad att Const.Utsk:s ledamöter, så väl som en hvar af oss, inse huru vigtigt det är, att detta betänk., så fort som möjligen ske kan, må inkomma till RiksSltn, för att der undergå grundlagsenlig behandling. Jag hemställer således till Ståndet och särskildt till motionären, 0111 icke den tid, som i hans förslag är utsatt, skulle kunna sålunda förändras, att Utsk. anmodades inkomma med memorialet, om möjligt är, före medlet af denna månad, hvarom jag anhåller att H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. Hr Ribbing: Jag vill gerna biträda den siste värde talarens förslag, såvida R. o. Ad. anser det möjligt för Utsk. att medhinna arbetet på så kort tid. Jag kan icke neka att jag i mitt förslag har fästat afseende på de svårigheter, som under närvarande riksdag yppa sig att knnna fä Ulsk:n completta och constituerade. Jag hoppas att detta snart mätte ske och att sedermera de ledamöter, som blifva utsedde icke afsäga sig förtroendet. Jag tviflar likväl på, att medlet af månaden vore en tillräckligt läng lid. Jag vill likväl icke sätta mig emot Frih. Hamiltons förslag, om detsamma af flere talare understödjes, utan förenar mig i sådant fall med honom och eftergifven gerna hvad jag förut föreslagit. Hr von Hartmansdorff Au g. I sjelfva saken instämmer jag visserligen med Hr Ribbing, nemligen i hans önskan att ifrågavarande ämne mätte ju förr desto hellre komma under R. 0. Ad s samt de öfrige RiksShns pröfning; men jag hemställer till det H.
I allt öfrigt anser jag Bergslaget böra bibehållas vid alla de rättigheter emot öfverenskomne skv!. digheter, sorn föregående Transporter och Contracfer bestämma; dock, på det att alltid Statens Medel må till behöriga ändamål användas, och ingalunda emellan Interessenteme utdelas, bör Bergslaget åläggas öfver konst - stats - medlen, så till utgift som inkomst föra Särskilda Räkningar , hvilka Bergs - Collegii granskning årligen föreläggas. ” iö Stats Ut skottets Betänkanden. Och skulle detta anförande, såsom innefattande Herr Commerce-Rådets särskilda tanka i ämnet, bifogas Utskottets derom afgifvande Utlåtande till Riksens Högloft. Ständer. År Och dag som ofvan. Ex Protocollo J. C> Lorich. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Förslag till Lönförbättring för de fyra Stats-Secreterarne. Svedan, i anledning af Herr Friherre C. H. An* karsvärds motion, om angelägenheten, att för* bättra Lönerne för de, enligt Grundlagen befindt. lige, Fyra Stafs-Secreterare-Ämbeten, Stats-Utskottet, under den io:de sistlidne Junii, till Riksens Högloft. Ständer anmält de olika beslut hvaruti Utskottets Ledamöter stadnat, i det q:he Stånd beslutit tillstyrka, att dessa löner måga förhöjas till lika belopp med Stats-Radens lönevil* kor, men deremot 2:ne Stånd ansett, det borde en tillökning deri af endast 500 R:dr, utan förändring i det under dessa Löner förut varands Spannmåls - S tat i - Ut s k o tt e ts Be tänkandert. Spannmåls - belopp, till bifall föreslås; så hafva Höglofl.
Vill ni litet höra, hur det låter, när den lilla telefonisten arbetar och knogar för er skull. Ty ett arbete är det, det är visst och sant. — (Forts.) U p notisboken. Vid hofvet presenterade damer. Drottningen gaf i lördags å nyo cour med presentation för därtill kallade damer, hvarvid friherrinnan Lars Akerhielm] ' presenterade fröken E. Akerhielm; grefvinnan Alice Gyldenstolpe presenterade friherrinnan Trolle, född Leijonhutvud; fru Stråle, född Lindencrona, presenterade grefvinnan Philip Klingspor, född Sjögréen, fröken Marianne Klingspor, fröken Amelie Klingspor; grefvinnan Fredrik Wachtmeister, född af Ugglas, presenterade friherrinnan Carl Leuhusen, född Sörensen; fru Ottilia Silfverstolpe, född Meurman, presenterade fru Svedelius, fru Karin Silfverstolpe, född Westrin; friherrinnan Charlotte Falkenberg, född Silfverstolpe, presenterade friherrinnan Fredrik Falkenberg, född Svedelius, fröken Martha Belfrage; öfverstinnan Bergenstråhle, född Lagerbielke, presenterade fröken Hedda Bergenstråhle; grefvinnan Lagercrantz, född Sparre, presenterade fröken Sigrid Lagercrantz och fröken Hedvig Leijonhufvud; friherrinnan Gripenstedt, född Ankarcrona, presenterade friherrinnan Ette Coyet, född Cederström. Utländsk dam: madame la vicomtesse de la Villestreux. * Drottningen och sjuksköterskorna. Drottningen hade i söndags i sin våning å k. slottet samlat samtliga i staden varande lediga sjukskö- terskor och elever från Sofiahemmet, och erhöllo de af dessa sistnämnda, som afslutat sin lärokurs, af drottningen sina tjänstemärken. Efter en kort religiös betraktelse af hofpredikanten Beskow ställde konungen på drottningens vägnar till de församlade sköterskorna några förmanande och uppmuntrande ord. Därefter serverades förfriskningar, och fingo samtliga sköterskorna bese slottsvåningarna. Tidigt skördad. Den 17 d:s afled i Gamleby fröken Ebba Liedbeck i en ålder af endast 19 år.
Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet att, med frånträdande af detta beslut, bifalla Utskottets af de öfriga båda Stånden godkända förslag; och föreslår, för den händelse denna inbjudning icke skulle antagas, följande omröstning: 89:o. Den, sorn bifaller Utskottets, af två Stånd godkända, förslag, att palmolja må vid rubriken hampolja tilläggas, med införselstull af 6 rst. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer icke palmolja att serskildt i tulltaxan specificeras. Vidare innefattar Utskottets förslag att vid artikeln Flygtiga oljor eller essencer, ej specificerade, den anmärkning skulle intagas, att, vid förtullningen af essencer, ej något afdrag sker i vigten för flaskorna, hvarpå de inkomma. Af skäl, som vid artikeln balsam finnes anfördt, måste, så vida icke Riddershapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvilka, med vidblifvande af gällande taxa, ogillat detta förslag, skulle vilja, med frånträdande af sitt beslut, instämma med de båda öfriga Stånden, hvilka samma förslag godkänt, omröstning anställas, och föreslår Utskottet bärtill följande proposition: 90:o. Den, som gillar Utskottets, af två Stånd godkände, förslag, alt vid artikeln Oljor, flygtiga eller essencer, ej specificerade, tillägga den anmärkning att vid förtullningen af essencer ej något afdrag sker i vigten för flaskorna, hvarpå de inkomma, röstar Ja; Bih. lill R. St. Ost. Paraplyer och parasoller. den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer icke denna anmärkning att inlagas. Preste-, Borgareoch Bonde-Stunden hafva bifallit Utskottets hemställan att nu stadgade införselstull å Ost, alla slag, må oförändrad bibehållas vid 1 R:dr Iispundet ; hvaremot Ridderskapet och Adeln beslutat förhöjning i denna tull till 1 R:dr 24 sk. lispundet.
Det är verkligen olvifvelaktigt, att ju Const.Utskrs förslag i detta fall skulle kunna anses innebära den syftning, som Gr. Löwenhjelm gifvit deråt; och det är således ett skäl till, om man så behagar, att icke samtycka till denna förändring. — Hr Lefre'n har mot sin vana, som, så vidt jag kunnat fatta den, alltid är att gå öppet tillväga, på ett för mig oförklarligt sätt, börjat med alt framställa anroärkncr mot Utsk:s betänk, i den syftning, som skulle det varit Utskts mening att framställa gåtor. Det är ej min skyldighet att försvara Ulsk:s framställningssätt; men för mig är det uppenbart, att sådan har icke varit Utsk:s mening, som skulle man för oss velat framställa gåtor. På sin höjd skulle man kunna säga, att Utsk. förutsatt en större kunskap om fordna constitutionella förhållanden än som möjligen kan vara allmänt spridd, — det ar allt hvad man kan säga; men åtminstone trodde jag ej, att Hr Lefren skulle vara bland dem, som saknade denna kunskap om fordna förhållanden, aldraminst sedan han läst Hr Geijers reservation, och att han icke på denna väg Den 5 Augusti t", tu. skolat attackera Utskottet. I hufvudsak en har jag ingenting annat att tillägga, un det, att jag alltid ansett ord i cn gammal lag, som varit tillämpad och förstådd, vara mindre riktigt att fästa sig vid, oansedt den 83 §:ns stadgande. Vore åter frågan att stifta en ny lag, då är det ganska vigtigt alt väga orden och att tillse att uttrycken säga just det som man vill uttrycka, men i en gammal lag, så länge tillämpad sorn denna, är det ofta mera vådligt än nyttigt att för ett ords skull göra mycket väsende. För öfrigt hemställer jag, om ej Ii. o. Åd. som sin gemensamma tanke må besluta, att ordet allena skall qvarstå, men att meinor. måtte återremitteras i afseende på den andra föreslagna förändringen, på det att Ständerne, vid förnyadt yttrande af Const.Utsk., må derom kunna särskildt besluta. Hr af Dalström, Gustaf Jac.:
Fönstren i fru Astrids rum stodo öppna, och man såg genom dem den förtjusande utsigten öfver dalen, med dess blånande elf, dess gröna höjder och sluttningar, och dess fredliga tempelspira i bakgrunden. Hon stadnade sjelf, liksom öfverraskad af synens skönhet, och hennes ögon strålade, i det hon utropade: «Se, Susanna! Är icke vår dal skön? Och skall det icke bli skönt att lefva här, för att göra menniskor lyckliga och blifva lycklig sjelf?!« Susanna svarade ett hastigt: «ja!« i det hon lemnade rummet. Hon kände sig nära att qväfvas, och ännu en gång uppsteg Barbra inom henne och talade så: «Skön? Ja för henne! Hon tänker ej på mig; bryr sig ej det ringaste om mig! Harald ej heller. Den ringa tjenarinnan, som de behöfde på fjellresan, är dem öfverflödig i dalen. Hon må gå; de äro lyckliga nu, de hafva nog af sig sjelfva. Om jag lefver eller dör, om jag lider, det är dem likgiltigt. Godt! så skall jag ej längre besvära dem. Jag skall gå, gå långt, långt bort härifrån. Jag skall ej mer bry mig om dem; jag skall glömma dem såsom de glömma mig.« Men tårar trillade härvid ofrivilligt utför Susannas kinder, och Barbra-vreden rann bort med dem, och Sanna återtog: «Ja, jag skall gå, men jag skall välsigna dem hvart än jag går. Må de få en lika trogen, lika tillgifven tjenarinna! Må de aldrig sakna Susanna! Och du, min lilla Hulda, du min älskling, min enda glädje, snart kommer jag till dig! Jag skall taga dig på mina armar och bära dig till någon stilla vrå, der jag ostörd vill arbeta för dig. En bit bröd och ett stilla hem skall jag nog finna för oss båda. Och när det värker i mitt hjerta, skall jag trycka dig till mig, du lilla, mjuka barn, och tacka Gud att jag ändå har någon på jorden, som jag får älska och som älskar mig!« Just som Susanna slutade denna utgjutelse, var hon vid dörren af sitt rum. Hon öppnade den, gick in och – stadnade i stum häpnad.
Banko, hvilket dock, efter afdrag af den vid inköpet af 4 procents obligationerna iakttagna kapital-rabatt, i Riksgälds-kontorets räkenskaper endast var upptaget till 3,160,607 R:dr 16 sk. sagde mynt. Vid 1837 års början uppgick det bokförda kapitalvärdet ai Riksgälds-kontoret tillhöriga Hypotheks-förenings obligationer till 4,730,930 R:dr 30 öre, hvaraf procents obligationernas belopp utgjorde 2,377,825 R:dr. Dessutom var då ett belopp af 495,000 R:dr tills vidare utlånadt emot särskilda skuldförbindelser med fem procents ränta och hypotiiek af dylika obligationer. Under år 1857glskedde icke någratvidare uppköp al räntebärande obligationer för Riksgälds-kontorets räkning; men kontorets vid nyss - 36 Slats-Utskottcts Memorial N:o 3, nämnde års början egande behållning af sådana papper blef dock ökad medelst de utaf anslaget för boskaps-skötselns befrämjande inköpta och under samma år, genom Kongl. Stats-kontoret, till Riksgälds-kontoret öfverlemnade enahanda obligationer, lydande å tillsammans 28,853 R:dr 16 sk. banko, eller 43,250 R:dr Riksmynt.
Reseoch Tractaments-kostnad, Skrifmaterialier, Auclionskostnad m. m 37,579:18. io. 60,532:14. 11. Balance till påföljande äret: ■ Behållningar och Fordringar 383,354: 31. n. 460,120: 33. 1. Summa 1,007,819: — i. 1,155,984:17. 4. l:o Utrednings-Afdelningens Räkenskaper sakna nödig fullständighet. Så kan man t. ex. ej, utan vidlyftig omgång, af Iiufvudboken finna huru (13) - 98 anslagen för hvarje litel blifvit använde, och uti 1837 års Hufvudbok saknas på de fleste ställen hänvisning, hvarest man skall uppsöka de dertill hörande verificationerne. 2:o Utöfver det å 3:dje Hufvud-Titeln uppförde, af Kongl. KrigsCollegii Utrednings-Afdelning förvaltade, Anslag till Reseoch Tractamentskostnader för Militaire Embetsoch Tjenstemän, 6,666 R:dr 32 sk. hafva år .1836 utgått 11,518 R:dr 46 sk. il r:st. samt år 1837, 13,507 R:dr 33 sk. 2 r:st.; och hafva nämnde brister blifvit ersatte, den förra af Anslaget till Oförutsedde Militaire-Utgifler, enligt Kongl. Brefvet den 19 Januari 1838, och den sednare enligt Kongl. Brefvet den 8 Januari innevarande år, af 3:dje llufvud-Titelns Besparingar.