Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så väl i anledning af den citerade 78 §. som af den af lienFriherre Wirsen gjorda erinran, alt detta Mål synes Herr Friherren icke höra här komma under någon Ventilation, eftersom Ridderskapet och Adeln endast Utgör en fjerdedel af Representationen, anhåller jag att här till Protocollet få anmäla hvad, som på min ort händt, såsom också hörande lill detta mål. * År 1813 blefvo extra Rotehållare i Westmanland sammankallade för att yttra sig, huruvida de skulle vilja ingå uti att lefverera 5 Tunnor Spannmål på Roten, i Fred sorn under Krig lika, såsom permanente Yacauce-afgift, Den g Januarii 519 hvaremot dem försäkrades att aldrig något ytterligare bidrag till Statens Försvar skulle af dem äskas. Tillika kungjordes att den frånvarande skulle anses såsom hade lian samtyckt till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. De fleste svarade Nej! äfven jag var ibland dem, visserligen ej af det skäl, att jag, såsom Boställsinnehafvare, kunde åberopa Privilegier och anse mig befriad att ingå i en permanent Prestation, då den enligt Riksdagsbeslutet endast var temporaire; men derföre alt det stridde mot min känsla, alt för några Tunnor Spannmål om året kunna komma från all ytterligare förbindelse att bidraga till Fäderneslandets försvar. % Jag nämner detta förhållande, obekymrad för öfrigt, om denna fjerdedel af Representationen är eller icke är det stället, der dylika frågor kunna ventileras. Att definitionen på CommandoMål måtte en gång blifva bestämdare, än den nu synes vara, det utgör allas Önskan, och det måtte väl dock finnas en Authoritet, sorn det tillhör att befordra hvad det allmänna bästa och den allmänna säkerheten kräfva, I anledning af hvad Herr Friherre Björnstjerna nämnt om Holland, får jag erinra, att det icke saknades kraft och mod hos dess Inne*- byggare, hvarken under det att de tillkämpade sig friheten, eller så länge sorn friheten var hos dem mera än blott ett ord. 520 Den g Januarii.
Herr Rådmannen Sjöbohms Memorial, om förbud emot Bränvins-försäljning från landet till Städerna. Herr Carduansmakaren A. P. Malmbergs Memorial om fördelning af inqvarteringen vid Truppers tåg och marcher. Särskildta Utskottet, Herr Fabrikören J. C. Fougts Memorial, om upphäfvande af Auctiouer, hvarigenom confisce rade - 18* Den ii Maj. rade varor till qvarblifvande försäljas; jemte Herr Assessoren Arosenii dervid gjorda tillägg. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. Utdrag af Hedervärda B onde-Ståndets ProtQCpll vid Urtima Riksdagen istockholm den il Maj 1815- S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions. Utskottets den lo sistlidne April afgifna och den (3 och 17 i samma månad på bordet lagda utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om uppskof till nästa Riksdag med de hvilande Grundlagsfrågorna ; beslöt Hedervärda Bonde Ståndet enhälligt, att, under åberopande af hvad Bonde-Ståndet vid förra Riksdagarna anmärkt i afseende på irq §. utaf Regerings-Formen och med kraftigaste förbehåll, att så väl dessa som öfrige vid Grundlagarne gjorda anmärkningar , hvilka icke under närvarande Riksdag blifvit och blifva pröfvade, ovilkorligen höra företagas och afgöras vid nästa Riksdag , derintill, på sätt Kongl.* Maj’t i Nåder föreslagit, uppskjuta de hvilande Grundlagsfrågorna, utorri hvad angår de af Constitutions.Utskottet bered, da förslag till ändring i ao, 70, 74 och iio§§. af Regerings-Formen, saint 34, 38 och 56 §. §, i Riksdags - Ordningen , hvilka Förslag BondeStåndet ansåg böra under påstående Riksdag till pröfning' och afgörande förekomma; och skulle Respectiva. Med Stånden samt:
R:dr 32 sk. svenskt banko, helst rättigheten till afgiftens uppbärande med den stränghet begagnades, att till och med fartyg, som gingo med varor emellan Landskrona och Engelholm, mäste betala tullumgälder i Helsingör; varande i nämnde totalbelopp icke beräknad den Sundska tull, som drabbade varor, hvilka under främmande flagga föras från eller till Sverige. Icke mindre väsendtliga och betungande än omförmalde direkta kostnader, voro, efter motionärens tanka, de indirekta utgifter, hvilka, så länge svenska fartyg måste för klarering anlöpa danska kusten, belastade Sveriges handel, enär våra sjöfarande härigenom nödgades, till mehn för afsättningen af hvarjehanda produkter inom fäderneslandet, under uppehållet på danska sidan, inköpa åtskilliga förnödenheter tili ett pris, som ej alltid kunde af svenska rederierna kontrolleras; och har motionären antagit, att hela den summa, hvilken, i följd af Helsingörs nödtvungna anlöpande, af svenska handeln utginge, årligen utgjorde ett belopp af omkring 266,666 R:dr 32 sk. banko. Härtill kommo andra olägenheter och förluster, hvilka icke kunde på förhand uppskattas i penningar, men voro af högsta vigt och ofta kännbarare, til! och med för handeln mera förstörande, än de i siffror utförda direkta och indirekta omkostnaderne, såsom: förspilld tid, fördröjd ankomst tili destinationsorten, äfventyr för last och lif, då Helsingör under storm måste anlöpas o. s. v. Varande af motionären erinradt, att någon tuliklarering i Helsingör icke, under hvad årstid som helst, kau påfordras från kl. 10 om aftonen till kl. 4 på morgonen. Huru förderfligt alla dessa missförhållanden inverkade på Sveriges handel och sjöfart, insåges af hvarje tänkande fosterlandsvän, under önskan, att desamma, så fort ske kunde, måtte upphöra, och motionären vore öfvertygad derom, att en vis, för landets ära och undersåtarnas intressen vaksam, regering skulle från nationens ombud med välbehag emottaga en framställning i syftning att afskudda ett främmande, lika tryckande, som vanhedrande ok.
Kommitterade föreställa sig nämligen, att en längre jern - väg, der den har skäl för sig, eller, med andra ord, der den betingas af för handen varande, i allmänhet gynnsamma förhållanden, skall genom att upphämta en större trafik också lemna en större afkastning än den kortare vägen, äfven om densamma hade lika goda skäl för sig, hvilket kommitterade anse sig hafva visat, i de fall om hvilka fråga nu är, icke vara förhållandet; och, för att icke tala om andra länders erfarenhet i det afseendet, torde det äfven vara öfverflödigt att med exempel ur Sverges egen jernvägsbyggnadshistoria ådagalägga, att den kortar^ jernbanan icke alltid blifvit föredragen den längre, och detta just af det uppgifna skälet, att man på den längre kunde uppsamla en större både personoch godstrafik, samt äfven hade att förvänta en i mån deraf ökad inkomst. Kommitterade öfvergå nu till andra hufvuddelen af sitt betänkande, eller frågan om Jernvägen frän Sala till Korsnäs. Det är i det föregående anmärkt, hurusom Chefen för statens jernvägsbvggnader, i fråga om jernvägens fortsättning från Upsala förmält sig anse en vestlig böjning öfver Sala och derifrån öfver Dalelfven mot midten af GefleDala-banan bättre uppfylla rörelsen^ fordringar, än den af den äldre jernvägskomniittéen föreslagna raka linien från Upsala till Gefle, och vidare att ändpunkten för'den förra linien, ehuru icke uttryckligen nämd, infölle, på sätt den bemälde chefs betänkande bifogade karta utvisade, vid Storviks station å GefleDala-banan, äfvensom att undersöknings-kommittéen med tystnad förbigått detta förslag och i stället förordat stationen Robertsholm, å nyssnämde bana, såsom den lämpligaste föreningspunkt derstädes för en från Sala i nordlig rigtuing gående jernväg.
Ditt någon af ben fJattffptbigeS barn, mpnblingar eller pttffolf eger fäbane ©genbe* mar od) gagenbeter, QSerf odf> inrättningar, brcarför afgift jemtift 2 Slrf. erlägges, utmärfed fåbant breb* mib namnet; od), om någon af bent är gift, upptagen t&ujlrmt efter SJtannen. (3) gil), till 9b, .St. SProt. 1834 & 1835. 10:be Sami.' 1 2lfb. 2 SSanbet, SJemillmng^görorbn ingen. $ o r m u i a i t c. 5)lantalös od) @fattf¥rifmng$s2äng& uti 9?. 9?. ©ocfcn (@tab) för Stc 18 #emnianetg Stamn. hemmantal. © to ca Sen flattftplbigeg m. m. Stanni. Soetalaitbe. g.'g> § § 1 S* S o © © o to ° ö a< (Emellan fpllba i5 oå) 17 Sr. *? 5 B S?» f9 B ■fl «-£ ■S114 S5 a 3-3< ' © 25efriabe. © ro SS H£>2> rfB s ro\ P Uppgift till SSrämtungbrännhtgg utöfinanbe. ■CP1 ^ rsö S-c -ts S® 2 ro . ra r* ro_ r. tzr sr.cB f 3 * ra ro o* £> _ Stumer otfj dorle! famt ©tabgjorbeng romb till lunnes od) Sapplanb. (4) Sif), till 3t. ©t. *J)rot. Uppgifttill tTiantals* ocfy ©tattjtrifnintjen uti ©taOen VT. H. fot at 18 s 5 Söbetfe# Stanvn. S3> Unbcrtetfnab Jpuftru . Vemmawaranbe (Söner ocfp SJtpnblingar St. St.
Vackra gardiner äro alltså, som vi alla veta, en dyrbar del af bohaget, och dock, hur oförsvarligt lättsinnigt handskas man ej ofta med dem vid tvätterna! Måste jag inte nyligen bli ögonvittne till, hur en fru egenhändigt (för att skona dem, ty så dyrbara artiklar som gardiner bör man inte anförtro åt en tjänstflicka) stoppade sina verkligen präktiga gardiner i tvättmaskinen och så helt förnöjdt lät vefven gå! Det gjorde mig ondt ända in i själen — och det kallade hon skona! De husmödrar, som länge vilja bevara sina dyra gardiner, borde inte låta dem bli för smutsiga. För bättre rum, som inte dagligen nyttjas, förslår nog tvätt en gång om året, men i flitigt begagnade rum, i synnerhet där barn uppehålla sig, måste gardinerna tvättas åtminstone två gånger årligen. Ej blott sol och rök, nej, äfven dammet tär på gardinerna. Äfvenså bör uppfästandet med alla möjliga nålar fördömas: ett luftdrag, en smällande lättruta ha många gånger slitit hål på de präktigaste gardiner. Däremot må varmt rekommenderas att vid nedre kanten fästa en upphängare af band, på det att man vid rummets sopning och skurning må kunna häkta upp nederdelen af gardinerna på hållaren. Då i de flesta finare hem gardinerna äro inrättade att draga ifrån, så bortfaller uppfästningen med nålar — men man borde då heller aldrig betrakta gardinerna som bekväma förvaringsställen för de nålar, man för ögonblicket vill bli af med, som tyvärr ofta sker. När gardinerna äro mogna för tvätten, så tas de försiktigt ned, afdammas, hopläggas fyrdubbelt och hoptråcklas rundt om med temligen stark bomullstråd. Har man mycket dyrbara gardiner, lägger man tillsammans dem endast dubbelt, intråcklar dem väl mellan två fina lakan och skickar dem så till tvättningen. Delta förfaringssätt är väl tidsödande, men så kan heller intet ondt vederfaras de dyrbara draperierna, och därför är det lönande och högeligen att förorda. Öfver natten, eller åtminstone några timmar, läggas de så förberedda gardinerna i kallt vatten, bäst är flodeller regnvatten; hvarje tillsats af soda må strängeligen förbjudas. Härpå vrider man ur med maskin.
Lördagen den 15:de September kl. 10 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne utom Herr ÖfverHofpredikanten Doctor Lilljenwalldh, Herr Rådmannen Hochschild och Herr Borgmästaren Ullberg voro närvarande. Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att de protocoller, som af Utskottet blifvit granskade, blifvit till vederbörande StatsExpeditioner återlemnade, hvilka derå aflemnat quittencer, som skulle läggas till Utskottets handlingar. Utskottets memorial till Riksens Höglofl. Ständer rörande den af Utskottet nu slutade granskning af de i Stats-Rådet och Allmänna Beredningen förde protocoller upplästes och godkändes.1 I anledning häraf frågade Herr Häradshöfdingen Törneblad, om det i Stats-Rådet förda protocoll af den 28:de Junii 1809 rörande den af Kongl. Maj:t utgifne nya Skjutsförordningen, hvilket ibland Kammar-Expeditionens afiemnade protocoller saknades, ännu ankommit? och då Herr Grefven och Ordföranden anmält, att detta protocoll, enligt Herr Stats-Secreteraren Börtzells försäkran, ej funnes uti Kammar-Expeditionens Archi v, utan troligen torde ägas af nuvarande Justitise Rådet Grefve Hamilton, som förordningen contrasignerat, men skulle, så snart det hunne ankomma, blifva Utskottet föredragit, yttrade Herr Häradshöfdingen sig endast önska att få denna sin anmärkning i protocollet förvarad. Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att Höglofl. Ridderskapet och Adelen, enl. nu ankommit protocolls-utdrag, efter Grefve Lagerbjelke, Fullm. Friherre Cederström, Jacob, och Herr Kuylenstjerna, Johan Garl, till Ledamöter uti detta Utskott utsedt: N:o 247 Friherre Lilljeswärd, Fullm.: Herr Uggla, Göran, Assessor, och N:o 2208 Herr von Brinkman, Carl Gustaf, Envoyé, R. N. O.
9:de punkten, rörande förvandling af de i hemmansräntorna inbegripna dagsverksskyldigheter, är bifallen af Borgareoch Bonde-stånden, men af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, i sammanhang med 3:dje punkten, afslagen. Då förevarande fråga tvifvelsutan eger oskiljaktigt samband med det uti 3:dje punkten af utlåtandet N:o 242 framställde förslag angående ordinarie räntans förvandlande till ständig penningeskatt, hemställer Utskottet, det Rikets Ständer måtte medgifva, att, derest, vid den förestående omröstningen i förstärkt Stats-utskott, tillstyrkandet i ofvanberörde 3:dje punkt varder af Rikets Ständer bifallet, sådant må anses innefatta godkännande jemväl af hvad uti förevarande 9:de punkt blifvit af Utskottet föreslaget; men att, i händelse åter nämnde tillstyrkande af en allmän förvandling utaf ordinarie räntan skulle af Rikets Ständer afslås, frågan om de i samma ränta inbegripna dagsverkens förvandling likaledes må förfalla. 10:de punkten, angående den till hemmansräntorna icke hörande dagsverksskyldighet, är af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet lagd till handlingarna och af de öfriga 2:ne Riksstånden bifallen. ll:te punkten, rörande förvandling af den i Färentuna härad af Stockholms län utgående s. k. drängespanmål, är af Borgareoch Bonde-Stånden bifallen. Ridderskapet och Adeln har ansett densamma, till följd af Ståndets beslut i afseende på 3:dje punkten, förfalla; och är förstnämnde punkt, såsom egande sammanhang med den 3:dje, af Preste-ståndet afslagen. Utskottet får härvid fästa uppmärksamhet derå, att, i händelse det generella förslaget 3:dje punkten af utlåtandet N:o 242 varder af Rikets Ständer underkändt, 8 Stals-Ulskollets Memorial, N:o 319. måste, i följd häraf, den fråga, som utgör föremål för ll:te punkten, förfalla.
B:ko i staden Malmö 26, (sid. 3), 34. > » » » å Preuss. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bancooch La«-Utskoltens Utlåtande N.o 4* 3i 18 §• Till svar å anmärkningen derom, att bestämmandet af teckningssummans och actiens minsta belopp borde ankomma på Kongl. Maj:t, i hvarje serskildt fall, må anföras, att Utskotten trott lagstiftningen böra, genom bestämda stadganden i alla de frågor, sorn möjligen kunna för det närvarande bedömas, närma sig en sådan fullständighet, atl Kongl. Maj:t högst sällan skulle behöfva utöfva Dess i i §. omförmälda höga rätt, att vägra privilegium för ett Bolag, som vill organisera sig i enlighet med förevarande Lag. Genom den nu föreslagna nedsättningen af minimi-beloppen, till hälften al hvad förra förslaget innehåller, hafva Utskotten gått en, i deras tanka, tjenlig medelväg emellan olika meningar. Hvad angår den uppkastade frågan, huruvida actie må ställas till innehafvarén, så lärer det finnas tydligt, att, enär den löpande egenskapen ingalunda strider emot naturen af actiebref i allmänhet, och berörde fråga af Lagen med tystnad förbigås, densamma måtte ankomma på Bolagets eget afgörande. Att påbjuda nedsättning i allmän vård af mera än 25 proc. af teckningssumman, hafva Utskotten, i betraktande af öfrige föreslagna garantier, trott icke vara nödvändigt, och utan verkligt behof bör man ej minska de tillgångar, som för Bankrörelsens bedrifvande kunna behöfva användas. — Några öfvervägande fördelar af de öfrige inom Riks-Stånden framställde olika förslag i detta ämne hafva Utskotten ej kunnat ipse. Anmärkningarne derom, att inteckningar, så vida de skola, eftef denna §., såsom säkerhet godkännas, ej borde öfverstiga | af den intecknade pantens taxeringsvärde, äfvensom att ej andra än ”allmänna.” räntebärande papper skulle få till den ifrågavarande nedsättningen användas, finna Utskotten ej tillräckliga skäl alt biträda.
Oss gjorda »framställning om angelägenheten deraf, att de till särskilda Em»betsverks disposition anvisade statsanslag, icke från Eder (Stats»Kont. ) må uttagas förr än sådana anslag erfordras till de utgifter »som dermed böra bestridas, aflåta Wi nu till samtlige vederbörande »nådig befallning att endast i mån af behof bos eder reqvirera och »lyfta de medel, hvilka från eder skola för de enl. stat och förord»nanden erforderliga utgifter, de särskilda Embetsverken t i 11 han - »dahållas.» Jag tager mig friheten fråga om någon kan uttrycka sig mera bestämdt, och klart? och hvad vill det då säga, att nu ånyo komma fram med en anhållan, att K. M. måtte utfärda en föreskrift, just sådan som den hvilken redan förut är gifven? 1 afs:de å skattemedlens utlåning till enskilda Banker är redan så mycket taladt, att jag icke vidare vill pröfva R. o. Ad:ns tålamod i detta hänseende. Då man emellertid så mycket fäsladt sig vid det oriktiga deri, att Fullmäktige för närv:de skulle vara skyldige att upköpa obligationer, vill jag blott fästa upmärksamheten på att detta alldeles icke är något åliggande, utan att Riksg:sKont„ har fria händer antingen att köpa eller belåna dylika obligationer, hvilken sednare utväg såsom den lämpligaste, också lärer vara den som på sednare tider, nästan ensamt blifvit begagnad. Slutligen ber jag att få med några ord besvara Gr. Sparres sista yttrande. Han har framställt en förtviflande åsigt om Den 3 December f. m. 67 den sorgliga ställning, lian förut afmålat, och det medgifves, att hans sinnesstämning måtte befinna sig på gränsen af förtviflan då han kunnat yttra, det han vore färdig att biträda hvilka åtgärder som helst utom de hvilka nu blifvit af Utsk. föreslagne.
Föredrogs å nyo Grefve PossesJ Carl Henric, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående vissa grunder för en blifvande näringsfrihet. Herr von Hartmansdorff, Augufti Grefye Posse har uti nu förevarande Memorial fram; Den 2 5 Martil. stållt de'grundsatser för näringsfriheten ,Jhvilka hjn anser böra följas i afseende på SkråFörfattningarne, uti den underdåniga framställning, som Riksens Ständer komma att göra och som nu skall utarbetas öfver detta ämne i hela sin vidd. t I anledning häraf utbeder jag mig, att få nämna de grundsatser, som i samma ämne blifvit åntagna i ett annat grundlagligt samhälle, nemligen i Baden, Beslutet fattades förjedit år, och sota det år det nyaste jag i denna våg känner, torde det ej vara utan interesse, att se huru ett i handaslöjder1 längre hunnet folk ån vi, behandlat frågan. Badenska Representanternas andra Kammare beslöto den i5 Juli 1822 £se Hamb. Corresp. för samma år Fko 12g) i afseende på SkråFörfattningarne, '• y j) Ski’åna böra upphåfvasj ledningen af slöjderna anförtros åt egna Utskott af sakkunniga fGewerb Rathe) under Regeringens uppsigt. 2) Det finnes en graduell utbildning och indelning i classer af Lärlingar, Gesäller, Mästare. 5) Anträde till mästerskap år tillåtet med inträde i niyndighets-åldern. 4) Hvar och en måste, innan han kan blifva mästare, vandra, och underkasta sig ordentlig pröfning. 5) Hvar och en må drifva det handtrerk3 Dc\l 25 Martil, 661 lian ordentligt larf eller åtminstone lev'car sig förstå; och, under lika vilkor, år det en hvar tillåtet, att öfvergå frän ett handtverk till ett annat. 6i) Hvar och en som år skyddseller ort*, borgare i en menighet, (GemeindeJ kan utöfva det handtverk, sorn han ordentligen lårty och i hvilket han blifvit pro/vad.
Direktion icke lagligen kunna för denna skuld affordras betalning, genom nådigt Bief af den 18 Mars innevarande år, tillåtit, att berörde lånesumma, 3o,ooo R:dr, med derå upplupen ränta, må ur Handelsoch Sjöfai tsfondens räkenskaper afFöras. I afseende å förut vidtagna åtgärder rörande ofvannämnda låneförstärkuing, lå Revisorerne hänvisa till hvad föregående Revisions-Berättelse omförmäler, och kunna tillika icke undgå att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på Konvoj-Kommissariatets deröfver afgifna Utlåtande, hvaruti förklaras, att ”Reversen afen Kongl. Direktion, som är skyldig att ställa sig Kongl. Maj:ts nådiga föreskrifter till ovillkorlig efterrättelse, neira nog utgör en tom formalitet bredvid d^essa föreskrifter, ” hvaraf vill synas, att, om en sådan förklaring antages och dylika förbindelser af en Direktion anses såsom en ’’tom formalitet’’, de icke kunna medföra någon säkerhet för det erhållna lånets återbetalning. Slutligen och på de i denna Berättelse (pag. 47) förut upptagna — 141 — skäl, äro Revisorerne af den öfvertygelse, .att Konvoj-afgifterna, eller bidragen till Handelsoch Sjöfartsfonden, borde likasom andra bevillningsmedel ingå till Riksgälds-Kontoret. Med vitsordande, att säkerhetshandlingarne befunnits i göd ordning, få Revisorerne upplysa, alt, utaf Fondens vid 184* års slut utlånta kapitaler, ett sammanlagdt belopp af 28,5oo R:drsedermera blifvit, enligt företedda Banko-attester, till Fonden ålerbetaldt. Kongl. Kommerge-Mollegii Hufvndliok för Karantänsineiiel omfattar redovisning för f. d. Kongl. Karantäns-Kommissionens af bemälte Kollegium öfvertagna skulder och fordringar, jemte de karantäns-afgifter, som vid bevakningsanstalterna i Stockholms skärgård influtit; öfver hvilka, i April månad 1840 indragna, bevakningsanslalter, inseende äfven ålegat Kongl.
Den heliga jungfrun har gifvit oss framgång och seger. Stockholms stad är vår! (Pukor och trumpeter.) ENGELBREKT. Men ännu innehafva Danskarne slottet, och konung Eriks närvaro derstädes lifvar den talrika besättningens mod. Segren är långt ifrån vunnen, så länge detta slott är i fiendens händer. 84 ERIK PUKE. Hastom åstad att storma det! CARL KNUTSSON. Den som skall lifva andras mod, måste sjelf hafva mod. Från Danmark inlöpa gynnsamma underrättelser. Större delen af Danska adeln har sammanrotat sig emot konungen, och hans egen gunstling, Bengt Podebusk, står i spetsen för det hela. Den stolte Dansken syftar sjelf åt kronan, ty kungablod flyter i hans ådror. ERIK PUKE. Detta är då orsaken till hans flitiga brefvexling med dig, Carl Knutsson! den ena kungliga blodsdroppen sammanflyter i den andra! CARL KNUTSSON. Erik kan således svårligen återvända till Danmark. ERIK PUKE. Så mycket kärare blir då Sverige för honom. Fort att storma slottet! ENGELBREKT. Och hur låter det från Norrige? CARL KNUTSSON. Tyst och stilla som vanligt. ENGELBREKT. Ur Sveriges och Danmarks blodiga slagfält skjuter Norriges välstånd! Norrige skall knappast behöfva draga svärdet ur slidan och ändå smaka stridens skönaste frukter. ERIK PUKE. Carl Knutsson, hvad är meningen med de trettio valherrarnes sammanträde i Svartbrödraklostret straxt efter stadens intagande? De hafva samlat sig under anförande af erkebiskopen, som blott är Knut Bosons blinda verktyg. CARL KNUTSSON. Besynnerlig fråga af Erik Puke! Det blef ju beslutadt, att en riksföreståndare skulle väljas. En enda måste hafva högsta makten. Om flera händer gripa uti svärdets fäste, förfelar svärdets egg sitt mål. ERIK PUKE. Och hvem skall denne ende blifva? 85 CARL KNUTSSON. Vi tre äro uppsatte på förslaget, och den af eder, som väljes, egnar jag mitt hjerta och min arm.