Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sin önskan att, om sådant varit Honom öppet, derest nemi. innehafvare af dylik plats på den tiden afgålt o. s. v., då hafva befordrat förslbemälde man, nu i dess ställe tilldelar honom titeln. Om denne man är rik, så kan han emottaga detta nådebevis utan svårighet för utgörande af bevillningen derföre; men är han fattig, sä afskräckes han derifrån. På dessa skäl, anser jag stadgandet olämpligt, och hemställer således att Utsk:s tillstyrkande må afslås. Hr Tham, Seb. Math.: Afven jag är af den tanke, som Frih. Cederström, att denna grund för bevilln:s utgörande är i högsta grad olämplig. Jemte det jag förenar mig med hvad Frih. Cederström yttrat, äfvensom instämmer uti den upplästa reservationen, torde jag få tillägga att R. o. Ad., om jag ej missminner mig, vid de 2:ne nästföreg:de riksdagarna fattat det beslut, att bevillmn af karakters-fullmakter icke vidare borde fortfara. Det har sedermera blifvit votering derom i förstärkt SlatsUtsk. och denna mening har dervid blifvit undertryckt, det är sannt; men jag hemställer om icke R. o. Ad. vid denna riksdag skulle vilja fatta ett lika beslut som vid den förra riksdagen då, om jag ej misstager mig, i anledn. af en motion, ett annat Ulsk. / Den 8 Apri 1 e. m. 109 inkom med tillstyrkan att R. St. skulle hos K. M. begära ett sparsammare begagnande af karakters-fullmakters utdelande. Jag yrkar att förevar. § måtte afslås och all bevilln. på karakters-fullmakter upphöra.
Göras anbud både i Svenskt och Utländskt mynt, höra, derest vilkoret* för öfrigt äro i det hela lika fördelaktiga, företräde lemnäs åt de förra. Om obligationerne ställas till betalning å utrikes ort, bör innehafvaren dock alltid vara berättigad, att i Stockholm uppbära ränta och förfallet Capital i Svenskt Silfvermynt, efter det metalliska förhållandet mellan detta och det långifna myntet; hva,dan detta förhållande bör, till framtida efterrättelse å obligationerna, utsättas. Den innehafvare, som vill i Stockholm uppbära Capital eller ränta, åligger att lyfta penningarne en månad förr än tiden dertill å utländsk ort blifvit bestämd, 5. Sedan K. Dess Nåd, beslut att lånet må upptagas; äga Fullmägtige i R:gsContoiret att 522 Stats-Utskoltets med långifvarne öfverenskomma om terminer helst 3 å 4, då lånet skall lefvereras, äfvensom om det belopp, hvilket å hvarje termin skall afleninas. 6. Genom Kungörelser, som införas i Svenska, Hamburgska , Londonska oell Parisiska Tidningar, utsätta Fullmäktige en lämpelig tid, inom hvilken till R.‘gsContoiret inlemnas förseglade anbud å lånets försträckande på de nf II. St:r bestämda grunder. Alla de inkommande anbud öppnas på den utsatta dagen; och, inom viss bestämd tid, efter något anbuds antagande, åligger långifvaren att till säkerhet för uppfyllandet afsina förbindelser, deponera valuta, eller ställa antaglig borgen för procrt af den erbjudna lånesurmnan; hvilkas förlust skall, utom påföljd efter lag, drabba långifvaren, derest han brister i fullgörandet af sina åtaganden. 7- Fullmågtige i RrgsContoiret öfverenskomma med långifvaren om obligationernas valeurer; dock skola dessa ställas på jemna ioo:delal i det hufvudmynt, hvarå obligationerna lyda, 8.
Må man blott icke vidtaga andra åtgärder än sådana, hvilkas verkningar kunna beräknas; men förgäfves väntar man sig att i maklighet och utan beslutsamma och afgörande steg införa någon väsendtlig förbättring, ett mål, som af andra folkslags rastlösa bemödanden ryckes allt mer och mer undan oss, ju längre vi dröja. Vore den ställning, hvaruti vi befinna oss, lika fast som den är gammal, skulle måhända öfvergången blifva betänklig, fastän nödvändig. Men tiden och den egenmägtiga speculationen hafva lyckligtvis redan upplöst detta prohibltiv-systems inre fasthet; de stadganden , jag vördsamt hemställer lill upphäfvande, hafva aldrig kunnat rätt handhafvas, och deruti företer sig ej allenast en säkerhet emot all våda vid deras upphäfvande, utan den helgd, författningar böra åtnjuta, ger äfven ett ytterligare skäl D e n 20 F c b r u a r i i c. m. 101 till sådanas upphäfvande, hvilka icke kunna rätt liandhafvas. Jag föreslår vördsamt: 1:0 Att bruksägare, privilegierad på egen tack jer nsblåsning, må från detta åliggande befrias, och honom upplåtas rättighet att fritt köpa sitt behof. Vid höga tackjernspris blåser bruksägaren sjelf; tillgången ökas, priset faller. Vid låga tackjernspris upphör bruksägaren att blåsa; priset stiger. JNärmäste följden blir således jemnare pris och tillverkningens bedrifvande på de stallen, hvarest tillverkningspriset är lågt. Många bruksägare fortfara dock med sina blåsningar, för att fä ett tjenligt tackjern. 2:0 Att vid stångjernshärd, hvarest smidesrätten antingen nu uppgår till 45o ä 55o SkS , olika efter orterna och belägenheten, eller genom bruksägarens frivilliga åtagande af ökad skatt uppbringas till nämnde belopp, må smidas så mycket, som medhinnas kan; hvarjemte recognitionssmide vid sådan härd utbytes mot dubbel hammarskatt.
Man sökte inom Utsk:t att närmare bestämma detta uttryck, men försöken visade, hnru vansklig hvarje definiering deraf var, och man afstod derföre derifrån. Då jag förra gången hade ordet, hade jag ej rätt fattat innehållet af Gr. Björnstjernas förslag och förklarade derföre detsamma vara oskyldigt; närmare upplyst om dess beskaffenhet, finner jag nu mitt misstag och förenar mig med de ledamöter, hvilka yrkat, att mom:t måtte oförändrat antagas. Hr Anrep, Gabriel: Om t. ex. en adelsman af en eller annan orsak vägrades pollett och motion sedermera på adelsmötet väcktes, angående denna fråga, skulle möjligen denna motion kunna tillbakavisas på den grund att den icke anigck R. o. Den 11 April e. m. IGS Ad:ns »gemensamma angelägenheter,» utan endast en enskild ledamot. Då detta väl ej kan vara rigtigt, anhåller jag att mom:t måtte återremitteras, på det att Riddarh.-Utsk:t må så stilisera detsamma att hvad jag anmärkt icke må kunna inträda. Gr. Oxenstjerna, Axel: Till en början får jag besvara Hr Anreps anförande med att endast hänvisa honom till den af R. o. Ad. redan antagna ingressen til! 21 §:n, enl. hvilken en sådan fråga, som den Hr Anrep omnämnt, skall komma under R. o. Ad:s öfverläggning och beslut. Hvad åter beträffar de förslag, som Gr. Björnstjerna och Frih. Klinckowström framlagt, så måste jag på det bestämdaste motsätta mig desamma. Hvartill ett utbyte af ordet »gemensamma» mot »rörande» skulle tjena, mägtar jag verkl. ej inse. Vi måste ega någon anknytningspunkt mellan Riddarh.-Ördn:n och Grundlagen, och då denna icke blef bibehållen i 6:te §:n, hvilket jag högeligen beklagar, måste den iakttagas här. Gr. Björnstjerna har till försvar för sitt förslag yttrat, att Landstingen representera blott länen, men att R. o. Ad. representerade hela Sverige.
Uti denna reservation instämde Herr Tornerhjelm, 11., Professor Carlson samt Prostarne Arosenius och Hohnberg. Af Prosten Schram, Doktor Gumcelius samt Prostarne Tellbom, Melander och Berlin. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Slate-Utskottels Utlåtande M 48. i J\o 42. Ank. till Exp.-UlsU. d. 6 Mars 1857, kl. il f. m. Utlåtandet, angående regleringen af utgifterne tinder Ri/cs-statens Andra Hufvud-titel. (U. A.) A Andra Hufvud-titeln, som omfattar anslagen för Justitie-Departementet, uppfördes vid sistlidne Riksdag konlant 1,186,424 R:<Jr 3 sk. 9 r:st. och indelta räntor, heräknade till 3,933 R:dr 44 sk. 3 r:st., eller tillsammans 1,190,360 R:dr R:ko, motsvarande 1,783,540 R:dr R:mt.
Hrr Elektorer att utse en ledamot i nämnde Utsk. under den Hr Björnstjerna beviljade ledighetstid. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt 71, ang:de re gleringen af utgifterne under RiksStatens Sjette Hufvudtitel. Härvid förekom först 8:de punkten, ang:de vidtagne åtgärder i afseenda pä regleringen af Lands/läJdenes lönevilkor. R. o. Ad. fann ,denna punkt ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. 9:de punkten, an g: de anslag lill Landstaternes lönereglering. Den 20 April. 197 1 :sla Mora., rörande K. M:s i ämnet aflålne Nåd. Propos. L Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det är med tillfredsstäl ' leise jag erfarit, att StatsUlsk. tillstyrkt R. St. alt bevilja den summa som i och för reglering af landtstats-tjenstemännens löner af K. M. blifvit begärd, samt att ställa de beviljade medlen till K. M:s disposition, för att användas såsom K. M. funne lämpligast; hvilket sätt alt anslå medel i della fall är det aldra tjenligasle, när man sålunda blifver i tillfälle alt vid lönernas bestämmande göra afseende på de serskildta omständigheter, hvilka i olika delar af Riket förefinnas. Men det vilkor, sorn StalsUtsk vid medlens beviljande fästat, är af sådan beskaffenhet, all jag nödgas anhålla om ålerremiss ä denna punkt af Utlåt. Detta vilkor består deruti, att de indelningar, hvaraf ifrägavartrie tjenstemän f. n. äro i åtnjutande, skulle indragas lill Statsverket och ersättas genom en gång för alla bestämda penningeartslag, en grundsats, som icke i öfrigt blifvit af Konung och Ständer antagen, utan tverlom står i strid med det beslut, de båda Statsmakterna vid sisth Riksdag gemensamt fattade, af det för R. o.
I fråga åter om orlofssedlar och deras giltighet, har Riksdags-fullmägtigen Olof Andersson från Westmanland uti ett anförande, som hufvudsakligen är riktadt mot den förmenta förderfligheten af den s. k. folkmarknaden i Westerås, fästat uppmäi ksamheten å det lättsinniga och ofta bedrägliga städjande af tjenstefolk, som vid dylika marknadstillfällen skulle ega rum, i det att icke sällan inträffade, det falska orlofssedlar dervid företeddes, genom hvilka på orten främ - mande personer förmåddes ali gifva städjepenning, utan att de någonsin mera fingo afhöra den sålunda stadde tjenaren; till förekommande af slikt bedrägeri hemställt om antagande af den lag, att »l:o ingen orlofssedel, som å så kallad folkmarknad uppvisas, må för laglig eller giltig anses, ulan såvida husbondens namnteckning derå är af vederbörande pastor eller sockennämnds ordförande be styrkt med namn och sigill; och 2:o intet aftal om tjenst och lön må mellan de legande och tjenstehjon ä Söndagar ega rum på väg, gata eller torg, vid Fem Riksdalers bot för hvardera Sker sådant under påstående Gudstjenst, ligge det i tväböle, och vare, i alla här ofvan nämnda läll, al talet ogildt.» Det förstnämnda förslaget, olämpligt redan derföre, att orlofssedel icke skulle Sammansatta l.arjsamt Allm. Besv.- och Ekan.-Utskottets Betänkande M 23. 3 kunna utfärdas annorledes, än i närvaro af pastor eller sockennämndens ordförande, skulle i allt fall, för sä vidt meningen är att derigenom förekomma förfalskning af dylika betyg visa sig overksamt, enär den, som icke ryggar tillbaka för förfalskning af ett namn. icke heller lärer draga i betänkande att dikta eller förfa'ska tvänne, samt, vid de tillfällen motionären åsyftar, eller allmänna folkmarknader, de personer, till hvilkas skyddande den föreslagna nya lagen vore ämnad, icke kunna bättre kontrollera äktheten af den ena namnteckningen, än af den andra.
I en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion (N:o 468) har Sven Heurlin från Kronobergs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottels Betänkande N:o 105. 3 län, till förekommande af eller åtminstone minskning uti de ofta upprepade återfall till brott, hvartill en gång straffade personer merendels gjorde sig skyldige, föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit ingå med underdånig anhållan om utfärdande af cirkulär till Dess samtlige Befallningshafvande i länen och Öfverståthållaren i hufvudstaden, med befallning att sammankalla hvarje läns samt nämnda stads innevånare genom deputerade, för att med dem öfverlägga om inrättande af arbetshus i hufvudstaden och i hvarje län, eller åtminstone uti Malmöhus, Calmar, Jönköpings, Wenersborgs, Linköpings, Carlstads, Westerås, Upsala och Gefleborgs län. Vården och förvaltningen af dessa inrättningar, med hvilka slöjdskolor kunde förenas, borde uppdragas och öfverlemnas' till länens hushållningssällskap i samråd med landshöfdingen, som dock i polismål hade öfverinsigten och beslutanderätt. Stockholms stad finge för sitt arbetshus bestämma särskild grund och ordning. Uti dessa arbetshus skulle frigifna fångar, så vida de icke vore i tillfälle att på enskild väg bereda sig arbete och ärlig utkomst, ega rättighet att blifva intagne för att användas till lämpligt arbete, intilldess de kunde skaffa sig annan sjelfständig bergning eller hos enskild vederhäftig person erhölle tjenst eller stadigt arbete. Till inrättande af dessa arbetshus kunde den till hushållningssällskapen utgående andelen af bränvinsskatten användas. Arbetshuset skulle jemväl emottaga välfrejdade personer, hvilka, enligt nu gällande författning, behandlas såsom försvarslöse, samt i öfrigt så inrättas, att personer af begge könen, fastän sinsemellan åtskiljda, der kunde intagas.
Hela rörelsen emellan Stockholm, Norrköping, Södermanland och Östergötland, å ena sidan, samt Nerike, Westergötland, Wermland och bergslagerna å den andra, äfvensom transporten af bergsbrukens råämnen och effekter i förut omnämda rigtning. ♦ 3:o. Trafiken ifrån Norrköping och en del af Östergötland till Göteborg och tvärtom, helst vägen emellan sistnämde städer öfver Halsberg utgör 35 mil och 62 1190 fot, då densamma efter den blifvande Östra banan öfver Jönköping är 35 mil 22460 fot lång. 4:o. Rörelsen ifrån Askersund och dess omgifningar, såväl på Stockholm och Norrköping som på Göteborg och Wermland. Af synnerlig vigt och inflytande på varurörelsens utsträckning emellan Göteborg och hela Östra delen af mellersta Sverge under liela den tid af året, då de inre segellederne äro öppna, är utan tvifvel banans nu utstakade rigtning från Göta kanal mot Södermanland, Orebro och bergslagerna, ela varor, sjöledes afsända från Göteborg till Töreboda, på kortaste tid och för billigaste pris kunna spridas till merberörde trakter, och dessas produkter i omvänd ordning finna den lättaste väg till Sverges förnämsta exportort. Derest en möjligen skeende utvidgning af bruksrörelsen på Dalsland och i vestra Wermland skulle erfordra en större tillförsel af råämnen från Örebro läns bergslager, så öppnar banans direkta sträckning från trakterna af Nora och Linde till Göta kanal dertill en utväg, som likaledes tillskyndar ifrågavarande bandel en ökad trafik. Härtill kommer den rörelse, som i en framtid, då Nordvestra stambanan blifvit fullbordad till Kristinehamn och sedermera till Norge, från denna inkommer på den Vestra, i rigtning mot Stockholm, Göteborg och andra orter.
N:o 72, i ani. af väckt fråga om anställande af en Kanslist till biträde åt Ombudsmannen vid LåneKont. i Götheborg. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., och Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz, BankoUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum första gången på bordet lagde utlåt, och mern. 252 Den 15 Augusti. N:o 73, i anledn. af väckt fråga om anställande af en Kassör vid LåneKonl. i Götheborg ; N:o 74, med förslag till åtskilliga förändringar uti l:a, 2:dra och 3:dje artiklarne af BankoReglementet; och Nio 75, angide vissa föreskrifter i BankoReglementets 5:te artikel. Föredrogs och lades lill handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon. Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. Nio 132, i ani. af RiksStms olika beslut, ang:de Ulskts utlåt. Nio 120, i fråga om Oresundska lullafgiftens uphörande för Svenska fartyg. Föredrogs och lades till handlingarne Exped.Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda meni. N:o 9, i ani. af återremiss ä skrifvelse-förslaget Nio 130, och förslaget Nio 8 till § i Riksdagsbeslutet. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskin inkomne mera., utlåtm och betänkm, nemi. från Constitutions-Utskottet: Nio 28, med voler:spropos:r röride det uti Coust.Utskis mera. Nio 11, afgifna förslag om val af Ordföride i Ulsk. och andra delegationer af R. St.; N:o 29, om voterisproposir ronde Const.Utskis, uti dess mern.
Först beröfvas frälseman härigenom, hvad som otvifvelaktig! är en förmån, att få tvister af nyssberörde egenskap underställda Hofrätt såsom andra instans, då en mera mångsidig och fullständig pröfning alltid bör väntas efter föregången utredning af saken vid underrätt, och der misstag, som i första hand möjligen uppstå, med mera sannolikhet kunna inses och rättas; för det andra tillskyndar detta privilegium adelsman betydligt ökade utgifter, antingen i och för resor till inställelse vid Hofrätt ifrån den ofta aflägsna hembygden, eller för fullmäktigs anskaffande; och slutligen äro alla afgifter för stäinpiadt papper, kallelsepenningar och utslags lösen dubbelt dyrare, än vid underdomstolarna. Det sistnämnda är isynnerhet kännbart i concursmål, der stundom kallelse till många särskilda parter skall utdelas, och rättegångskostnaden ofta nog kan uppsvälja hela behållningen i ett bo med små tillgångar. Den svåraste olägenheten ligger likväl kanhända i den betydliga tillökning, som dessa concurstvister förorsaka i flofrätternas göromål. En division har icke sällan en, ja någon gång flera veckor måst sysselsätta sig med läsningen af handlingarna i en enda sådan rättegång; och tidsförlusten af de sammanräknade concurstvisternas upptagande är så stor, att, enl. flere sakkunnige och lagfarne Den 7 Mare e. m. mäns tanka, hvilkas erfarenhet jag härom rådfrågat, dessa tvisters borttagande från Hofrätt, såsom första instans, skulle ensamt göra det möjligt för dessa domstolar, att, utan tillökning i Jedamöternes antal, emottaga och handlägga det större antal mål, som man befarar skola dit inkomma, i händelse af lagmansrätternas. upphörande. På de här framställda grunder föreslår jag vördsamt, att 8 cap. i §:n Ilätteg.b:n, i hvad densamma angår de här ofvan vidrörda fall, äfvensom de sednare författningar, som i enlighet dermed förordna, alt Hofrätt skall vara första domstol för frälseman i sådana mål, må upphäfvas, eiler, för den händelse, att Fl.
Vid förnyad föredragning af Stats* samt Banko-Utskottens Utlåtande N:o 65 angående samrnanjemkningen af några skiljaktighetep uti Riks-Ståndens beslut angående Allmänna penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, fann Borgare-Ståndet för godt antaga och gilla allt hvad Utskotten såsom jemkningar, rättelser och tillägg härutinnan föreslaget, S. D. Bifölls Statsoch Banko-Utsftottets Memorial N:o 310, angående skyndsam iniös* ning af Filial-Diskonternes Assignatipner, Prot. Utdr. d. so Junii 1818.' 681 S, D. Vid förnyad föredragning bifölls Bevillnings Utskottets Memorial N:o 26 angående 400 R:d Banko arfvode till Öfver-Commissarien _D. Ek för biträde vid Bevillnings projeetets uppgörande innevarande Riksdag. o S, D. Återremitterades BankoUtskottets Tjtlatande N:o 63 öfver den i följd af Kongl.' Majus Nådiga Proposition till förnyad handläggning remitterade fråga om beviljande af ett lånebUräde från Banken till Götheborgs Stad. S D. Borgare-Ståndet har vid förnyad fö"
Mast som afwcn härigenom blefwe t tillfälle att, under närwarande ställning i Swensta Pomern, hwarwid Pomersta Stats-Expedilionens Embetsoch Tjenstemän äro utan systelsättning och sina löner och lagliga inkomster beröfwade, genast organisera ofwannämde Departement och afbesparda Fonder frän St. Barthelemy godtgöra deste Embetsoch Tjensteman för hwad de nu mäste sakna, framställer alltsä, till Riksens Ständers öfwerwägande, att allt hwad som rörer Swensta Ultramarinsta besittningars styrelse och drätsel mä afsöndrafrän gemenskapen med Swensta Grundlagarne, Administrations-författningarne och Financer ne, -4 Den i8 April. ne, samt till Kongl. Majus egen omedelbara hoga åtgärd öfwerlännäs; dä likwäl Kongl. Maj:t will, genom Sitt för beha ärender inrättade särskilta Departement, läka wid hwarje Riksdag komma til! Riksens Ständers kunskap hwad i denna del af Styrelsen sig tilldragit, hwad fördel för Moderlan, det deraf wunnits och i hwad män öfwerff,utande intrader frän Besittningarne kunnat till allmänt nyttiaa anstalter inom Riket anwäodas. Kongl. Maj:t förblifwer Riksens Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest wälbewägen. O-uum m supra. 6. ?. ^Virsen. Utdrag af Protocollet öfwer Handelsoch Financeärender, hållet inför Hans Majit Konungen pä Orebro Slott den i8:de April 1812. Narwarande:
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit, hvarvid, hvad beträffar den af nuvarande innehafvare utaf en del tomter, sorn för nybyggnad af casein åt Svea Artilleri-Regemente skulle blifva erforderlige, gjorda förklaring, att de icke längre än till den 1 April innevarande år vidblifva de af dem erbjudna salu-villkor, Rikets Ständer ansett dessa villkor, enligt hvad handlingarne utvisa, vara så högt beräknade, att, äfven om tomternes inlösen först framdeles skulle komma i fråga, beloppen derför kunna skäligen antagas böra snarare blifva lägre, än högre, emot hvad nu blifvit begärdt, så att något hinder för den ifrågavarande inlösen i en framtid, när behof af tomterna för den föreslagne byggnadens verkställande uppstår, icke torde vara att befara, äfven om köpet, enligt de nu gjorda anbuden, icke inom den utsatte tiden afslutas; och då, vid beräknande af befintliga tillgångar för anvisandet af sådane anslag, som äro afsedde att utgå för en gång eller på viss bestämd tid, Rikets Ständer funnit, att medel till bekostande af casern-byggnad för Svea Artilleri-Regemente och de ifrågaställda reparationerne af Gardes-Regementenas caserner icke kunna beredas, utan den allmänna bevillningens förhöjning eller Riksgälds-Contorets skuldsättning, samt frågan om casernernes årliga underhåll af stats-medlen står i ett så oskiljaktigt sammanhang med den om byggnaden och iordningställandet af desamma, att dessa begge frågor icke kunna lämpligen åtskiljas, finna, vid sådant förhållande, Rikets Ständer sig endast kunna hos E. K. M. i underdånighet anmäla, det några medel för ifrågavarande ändamål för närvarande icke finnas att anvisa. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm, den 5 April 1845. Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o iSf. N:o 154. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Mars 1845.
Vidkommaude det af RiksdagsFullmägtigen Anders Danielsson uppgifne sätt, att, medelst indragning af de för SaltpetterÄrenderne förordnade serskildta Committerades, jemte flere för Saltpeterhandteringen nu begagn.ule Tjenstemäns Arfvoden m. fl. kostnader, och öfverlålande af SaltpeterFondens förvaltning till KrigsCollegium, bereda minskning uti den uppkomne Betänkande n. 207 brist-summan; så emedan, uti K. M:ts Nådiga tillkännagifvande oin SaltpeterSjuderiStaternes upphörande i (lere Län, och att Committerade, då närmare utrönta förhållanden sådant kräfva, bora till K. M:t inkomma med underd. förslag till annan reglering med desse Stater i Rikets öfrige Län, Utskottet’igenfunnit K. M:ts Nådiga afsigt, att icke, genom andre än oundvikeligen nödvändiga kostnader, ålita fonden stillgångar, har Utskottet funnit berörde förslag icke föranleda någon åtgärd; så vida icke R. St:r finna lämpligt, att, i sammanhang med den anmälan R. St:r i detta ämne komma att hos K. M:t i underd. göra, i underd. lästa K. Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten, att, genom än ytterligare inskränkningar uti omkostnaderne, söka tillvägabringa en lättnad i det serskilda bidrag R. St:r för Saltpeterhandteringen nu finna nödigt bevilja. I den af RiksdagsFuIlmägtigen Eric Svensson nu förnyade fråga om en jemnare fördelning af SaltpeterSkatten, derigenom att Städerne borde på annat sätt än hittills deltaga i dess utgörande, åberopar Utskottet, hvad StatsUtskottets vid sista Riksdag härom afgifne och dåafR.