Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JVs 25, icke innefattat, att detta Mern. skulle i dag föredragas, utan endast att det icke förr än efter nästa Onsdag skulle företagas till pröfning, samt att således detta beslut icke lade något hinder i vägen för det nu föreslagna upskofvet, samt hemstälde derjemte, om R. o. Ad. bifölle, att, såsom Frih. Raab föreslagit, med föredragningen af sagde Mern. må upskjutas tills prot.-utdr. Den 17 November. 109 innehållande svar på R. o. Ad:s inbjudning, i fråga om beskattningen för bränvins försäljning, från PresteSt. ankommit. Ropades Ja. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BevillmsUtsk:s den 14 och 15 dennes på bordet lagda Mern. JM 33, i anledn. af RiksSlins skiljaktiga beslut, ang:de tull-lagstiftningen för artikeln bränvin och sprit. lista punkten, an g: da förbudet emot införsel af vissa slag bränvin och sprit. Lades till handlingarne. 2:dra punkten, ang:de införsels-tullen för de i allmänhet tillåtna slagen bränvin och sprit. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som den fråga, inbjudningen angår, är af R. o. Ad. genomgången och beslut deri fattadt, anhåller jag att Ståndet måtte vidblifva det, och godkänna omröstnings-proposine. R. o. Ad. afslog Utskis i denna punkt gjorda inbjudning till frånträdande af R. o. Adis i ämnet fattade beslut, samt godkände de derom föreslagne votens-proposir. 3:dje punkten, ang:de den eventuela tullajgiften för nu lill inf örsel förbudne slag af bränvin och sprit. Rifölls. De öfrige punkterne af förevaride Mern. ansågos ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Föredrogs BorgareStis den 15 dennes f. m. på bordet lagda prot.-utdr. JM 540, innehållande inbjudning lill instämmande i de, vid föredragning af StatsUtskis Utlåt.
Ståndet torde hafva förstått det, under Hr von Hartmansdorffs varning till R. o. Ad., att icke inlåta sig i ett företag, som af mig blifvit föreslaget, derföre att ett annat, som jag ledt, kostat 302 Den 29 Juli e. m. Staten betydliga summor, låg en allusion på den olyckliga s. k. skeppshandeln, som för 20 år sedan väckte en sådan sensation på detta rum, Jag anser det icke ädelt af Hr von Hartmansdorff att sålunda väcka de döda ur grafven och framkasta denna sak, i hopp att deraf draga fördel såsom argument mot det företag jag nu proponerar. För mig är det högst odiöst att på detta rum stiga upp och tala om mig sjelf i en sak, som för så många år sedan passerade nära nog i enskildta lifvet. Jag nödgas det likväl, för att rättfärdiga mig för den nyssnämnde allusionen. Det är högst oparlementariskt att nu framdraga denna sak och isynnerhet att deruti inblanda mig. Jag frågar dem af Eder, mine Hrr 1 som då voro i tillfälle att följa förhandlingarne ronde denna fråga, huruvida mitt namn någonsin på detta rum eller ens någonsin i de allmänna bladen förekom klandradl? Nej aldrig! Mine Hrr! denna sak, som var af politisk natur, och hvilken jag icke utan att såra grannlagenheten, kan närmare detaljera, den har man nu framdragit såsom skäl, hvarföre raan borde taga sig tillvara att lemna mig sitt förtroende i en industriel fråga. Månne detta väl är ädelt eller rättvist handladt? Mina förhållanden i denna sak voro af ganska ömtålig natur; egentliga ändamålet med hela företaget fick jag i anseende till dess politiska natur icke yppa, och i följd deraf råkade jag äfven på sitt sätt i strid med mina förmän, på hvilkas välvilja jag satte det aldra högsta värde, och hvilka omfattat mig med nära nog faderlig godhet. Amiralerne Lagerbjelke och Nordenskjöld, hvilka ansågo, att företaget skulle medföra Svenska flottans förstöring, då jag tvertom dermed afsåg Svenska flottans fördel.
Stats-Contoret medgifver, att denna redogörelse-method må för mången, i beskaffenheten af Rikets Beskattning och Uppbörds-Verk oerfaren, synas något långsam, och att i andra Länder, der Uppbörden mera består i Consumtions-afgifter än Grundskatt, och der Ståts-sluten mera grunda sig på Gassa-Förslag än afslutade Special-Redogörelser, Årsberäkningarna tidigare kunna uppgöras; men Stats-Contoret vågar i underdånighet yttra den öfver» \ Bil. till K. M. Nådiga. Propos. • s *j *8 tygclse, att äfven härvid kan tillämpas den satsen, att hvad som vinnes i hastighet förloras i kraft, och att svårligen något annat Land kan ^ framvisa några säkrare och i yttersta detailler mera bestämda Års-Redo o görelser för allmänna Medel, än de som härstädes genom Riks-Hufvud ^ Böckerna afläggas. Vid 1826 års slut hafva Stats-Verkets Tillgångar befunnits utgöra: Contante Behållningar R:dr 354,971: 3. n. Behållningar på Yågarne af Bergs-efFecter med värde „ 38,068: 31. 10. Förskott till Liquid och Redovisning 866,009:41. 1. Anmärkte Poster 100: CS o Summa R:dr 5,543,396: 29. 1. „•
Hvad beträffar behofvet af denna förändring, särdeles i Götheborg, der vågbetjeningens antal är ringa mot den härvarande, så är, då ett Amerikanskt skepp kommer och sorteringen skal! ske enligt requisitionerna, svårigheten att vid den en gång i veckan inträffande sessionen i lånecont. få den ena stämpeln utbytt emot en annan så stor, att den i hög grad hindrar begagnandet af belåningsrätten, och att de stora husen i Götheborg företrädesvis gjort upplåningar mot högre ränta i andra inrättningar, enär de ej kunnat låta en fördelaktig export gä ifrån sig i anseende till den formalitet, som erfordras för utbyte af sorterna; ty annat än formalitet är det ej, emedan utbyte af stämplar ej kan nekas, så snart specification derå afgifves. Då nu med afseende på Götheborg och Stockholm sjelfva skuldsedeln är ställd så, att den ej innehåller någon uppgift på sorterna, och denna uppgift, enligt hvad jag nu framställt, ej medför ökad säkerhet för Banken, men stor olägenhet för dem, som önska begagna belåningsrätten, der vågbetjeningen är ringa, hvarföre det också händt, att den vissa tider ej kunnat begagnas, hvilket föranledt motionen, så anser jag Utsk:s tillstyrkande vara ganska välgrundadt och anhåller om bifall dertill. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag förenar mig i den siste värde talarens anhållan om bifall till förevar, betänk. Jag anser, att såsom allm. princip bör, i afseende på Bankens lånerörelse, antagas, att man icke genom onyttiga och öfverflödiga controller skall för allmänheten, utöfver hvad Bankens säkerhet mot förluster fordrar, försvåra begagnandet af den belåningsrätt, som blifvit medgifven. Då sådana controller som den nu ifrågavar., utan att vara af någon nytta för Banken, endast medföra ökade olägenheter, besvär och omgångar för den lånsökande, synas de derföre böra i möjligaste måtto undanrödjas.
Santesson, i anseende till hans höga ålder, långvariga verksamhet i allmänna värf och erkända behof af understöd, icke förmenades stå i rättvist förhållande till de utmärkta förtjenster Sanlesson ådagalagt på sin offentliga bana eller de uppoffringar han gjort till fördel för staten, och hans ekonomiska vilkor ännu påkalla lika deltagande, har Herr L. Bergman, uti en inom vällofl. Borgareståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti Herr Ekenman instämt, föreslagit, ”att ett belopp af 1000 r:dr årligen, i stället för 500 r:dr måtte blifva på allmänna indragningsstaten å Kommers-rådet Santesson uppfördt. från och med innevarande år. Då Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. 25 Då emellertid Rikets Ständer redan förut pröfvat dessa förhållanden, samt dervid fästat billigt afseende å Kommerse-rådet Sanlessons nit och verksamhet för allmänt gagn och skäl till förändring i ett så nyligen vidtaget beslut icke förekommer, anser sig Utskottet böra afstyrka bifall å Herr Bergmans motion. 40:o. Till Stats-Utskottet hafva blifvit remitterade motioner, väckta inom Ridderskapet och Adeln af Herr Edenlijelm, G-, inom Presteståndet af Doktor Annerstedt, inom Borgareståndet af Herr IVxrn och inom Bondeståndet af Riksdagsfullmäktige!) Erik Christensson från Götheborgs och Bohus län, åsyftande att å allmänna indragningsstaten få uppföra pension åt Direktören och förste Läraren vid Chalmerska slöjdskolan i Götheborg, Professoren C. Palmstedt till ett föreslaget belopp, dels af 2000, dels af 1600 r:dr banko årligen, till grund hvarför blifvit anfördt Profes-or Palmstedts utmärkta förtjenster om Teknologien i allmänhet och den Chalmerska slöjdskolan isynnerhet, samt det inflytande han derigenom utöfva! på näringarne och industrien inom fäderneslandet. Det gagn, som Chalmerska slöjdskolan åstadkommit för industriens utveckling inom fäderneslandet, är bekant. För sin framgång har denna anstalt i hufvudsaklig mån att tacka Professoren Palmstedt, hvilken såsom
Den stimma, som då begärdes, utgjorde endast 20,000 R:dr; hvaremot Konsistorium nu, i enlighet med kostnadsförslag och ritningar, ansett sig böra begära 45,000 R;dr. Då denna olikhet möjligen gifvit anledning dertill, att det äfven af Kanslern förordade anslaget nu blifvit med tystnad förbigånget i Kongl. Maj:ts Proposition, vågar jag fästa uppmärksamhet derpå, att det var till följd af ett alldeles exceptionelt förhållande, som det mindre anslaget kunde under förra riksdagen begäras. Man afsåg nemligen, att dermed inköpa ett af Geheimerådet Reedtz efterlemnadt observatorium på Palsgaard. Hade detta köp kommit till stånd, hade icke blott kupol och annan inredning utan jemväl instrumenter erhållits. De medel observatoriet sjelf eger, under en följd af år inbesparade till instrumenter, hade således, jemte de af Staten begärda, kunnat användas för sjelfva byggnaden, dess aptering och inredning. Men förra riksdagens motion vann ingen framgång. Såsom skäl för afslag anfördes, att myndigheterne icke yttrat sig i frågan, och att, då ett fullständigt observatorium vore anskaffadt till Upsala, skäl icke vore att inrätta ännu ett sådant i Lund. Jag tillåter mig med anledning deraf anmärka, att det anslag Konsistorium nu begärt visserligen icke är tillräckligt till ett större observatorium; för ett fullständigt observatorium i Köpenhamn beviljade Danska riksdagen 175,000 R:dr. Ett mindre observatorium, der dock observationer motsvarande undervisningens och vetenskapens billiga fordringar kunna anställas, är hvad Konsistorium åsyftat. — De almanackor, som allmänt begagnas i södra Sverige, äro beräknade efter Lunds horisont, hvaraf man måhända kunde draga den slutsats, att ett observatorium der borde finnas. Den unge man, som nu förestår den astronomiska professionen i Lund. har genom skickligt utförda och väl kombinerade beräkningar kommit till resultat, som väckt särdeles uppmärksamhet inom Berliner-akademien och Pariser-institutet — en utmärkelse som sällan vederfarits Sveriges vettenskapsmän.
Skrifvelse, N:o 181, Rikets Stander, som sålunda funnit sig böra vidblifva sitt förut fattade beslut oin användande! af de Kronan tillhöriga utarrenderade egendomarnes skogar, hafva deremot icke ansett lämpligt, alt, pä sätt vid riksdagen 1856—1858 beslöts, enahanda hushållningssätt föreskri Ives för utarrenderade egendomar, som tillhöra allmänna inrättningar. Del är nemligen uppenbart, att eli sådant beslut i sjelfva verket icke ligger inom Statens befogenhet. Skogs-komiléen har grundat sitt tillstyrkande häraf på den föreställningen, att vederbörande Styrelser för de allmänna inättningarne icke skulle hafva något att deremot invända. Men, utom det att man icke lämpligen bör göra den trängande frågan om en reglering i della alseende beroende af en osäker förmodan om beredvillighet hos ifrågavarande Styrelser att underkasta sig vilkor, till hvilka de icke lagligen kunna tvingas, är den föreslagna åtgärden af kronoparkers afsältande från de större skogsegendomarne alldeles icke tillämplig på de egendomar, hvilka i sjelfva verket icke tillhöra Kronan, ulan äro genom enskild donation tillagda de allmänna inrättningarna; hvadan de största svårigheter att komma till ett ön.skvärdt mål skulle uppstå, om lagstiftande magien fortfarande sammanförde dessa till sin rättsliga natur privata egendomar med de verkliga kronogodsen. Ur Statens obestridliga rätt att hafva uppsigt öfver de allmänna inrättningar tillhöriga egendomarnes vederbörliga vård och användande för del ändamål, lill hvilket de blifvit anslagna, kan icke härledas rättighet för Staten att i någon män disponera öfver dem eller ens undandraga dem vederbörande Stvrelsers förvaltning; och Rikets nu församlade Ständer hafva derföre funnit den grundsats böra fastställas, ali Skogs-staten i Iråga om dessa egendomar endast bör utöfva en kontrollerande verksamhet.
Ånk. till Exp.-Utsb. den 20 Mars 1851, bl. 4 e. m. Utlåtande, i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfverränta å ett af numera aflidne Landtbrukaren B. M. Otter i Banko-Biskonl-verket upptaget lån. Sedan hofrälts-kommissarien I. G. Sandahl, i egenskap af förmyndare för aflidne sladsfiskalen A. G. Göthlergs omyndiga barn, hos direktionen öfver Bankodiskont-verket, för sina myndlingars räkning, anhållit om eftergift af upplupna öfverräntan å ett af landtbrukaren Ti. M. Oller, emot borgen af bemälde Gjöthberg år 1822 upptaget lån, stort 350 r:dr banko, med erbjudande, derest denna anhållan bifölls^ att genast derefter till diskont-verket inbetala lånets kapital-återstod, 295 r:dr 16 sk. banko, samt, såsom stöd för ansökningen, förmält, att på utgången derutaf berodde möjligheten af ett tillämnadt ackord med öfrige fordrings-egare uti aflidne Gjöthbergs urarfva bo, hvarigenom några få, men för de omyndige högst nödvändiga husgerådssaker skulle kunna från försäljning räddas; så har direktionen, efter det i afseende pa detta lån upplyst blifvit, att ej mindre hufvud-gäldenären Otter, an löftesmannen Gjöthbergs enka aflidit utfattiga, samt att i exekutiv väg icke kunnat Eib. till ti.
H o n förstod det af hans svar, skrattade o c h gick vidare. » Så lustigt, icke tänkt på det! Han behöfde visst lära af hennes man, det var minsann den, s o m ej företog sig en sak, utan att beräkna, hur stor vinsten skulle bli. » Doktorn bugade lyckönskande. Det är, s o m stode han inför något dvärgartadt smått o c h förkrympt, sedan hans öga så nyss skådat ljusnande vidder o c h hans ande vidgats i deras rena luft. Det är, s o m ljöde dvärgalåt: vinst o c h vinst o c h intet annat än vinst! Det väcker till lif hans sarkasm. Hvarför skulle den väckas till lif just nu? Alla vackra tankar fly, skrämda bort, o c h alla stora bli förvrängda, o c h d e hörde d o c k hans verk till. H o n vet e j, hvad h o n gjort, denna kvinna, s o m ler sitt älskvärdaste leende, i det h o n tänker, att hennes släkting skulle kunna vara mer tillmötesgå- ende i sitt sätt. Til Imötesgående! V i k t o r E y d i n g gör i denna stund allt för att bemästra rörelsen inom sig. För att återvinna jämnvikten, vänder han sig från h e n n e och ställer sitt tal till den unga flickan. D e n n a har under samtalet bläddrat i ett band dikter af vårt lands störste skalder. » Gamla bekanta, d e där, » säger han. ' H o n ser u p p med ett par ögon, vana att tjusa. D u m m a o c h tråkiga? Jaså, stackars liten, mäktar ej se h ö g r e än sa. Modren tar åter u p p samtalet; detta rör sig n u kring dottern o c h huru firad denna blifvit under den förlidna vintern, hennes första. Det dröjer en stund, innan ämnet blir uttömdt. Mot slutet af denna dag befann sig doktor Viktor E y d i n g i sitt förmak, medtagen af den genomvakade natten, af hela detta dygn, under hvilket hans tankes spännfjäder anlitats till dess yttersta förmåga, då hans skaparkraft alstrat, hvad s o m skall rikta tusenden.
Prot. 1865 & 1866. 8 Sami. 16 Haft. X 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utekotteta Betänkande N:o 52. hållande, använda det dikningssätt, som de funne för jorden lämpligast; ankommande endast på Synerätt att, derest den nyttjade methoden befunnes icke vara ändamålsenlig, deruti föreskrifva den rättelse, som pröfvades nödig; blef tillika, i nådig skrifvelse samma dag, beträffande frågan, att boställshavare för täckta dikens anläggande skulle tilldelas ersättning af sina efterträdare, Kongl. Maj:ts Krigsoch Kammar-kollegier meddeladt, att, enär de flesta boställshafvare, genom sin egenskap af oafsättliga embetsoch tjenstemän, voro skäligen betryggade vid en långvarig besittning af den jord, de innehade, och vid åtnjutande af de förmåner, som af jordens goda och ändamålsenliga dikning och häfd kunde härflyta, samt, efter hvad erfarenheten visat, deri större eller mindre varaktigheten af täckta diken vore i högst väsendtlig mån beroende af den tillsyn och omsorg, som åt deras anläggning egnades, men deremot svårligen kunde, efter anläggningens fullbordan, äfven vid den noggrannaste syn och undersökning utrönas på sådant sätt, att derpå rättvisligen borde för anläggaren grundas ersättningsanspråk emot hans efterträdare, helst sådana diken, vårdslöst inrättade, vore sämre än de öppna, Kongl. Maj:t ansett grunddikningens begagnande på Kronans jord böra, lika med andra utvägar för befrämjande af en större fruktbarhet, få bero af innehafvarens företagsamhet, med beräkning af den vinst, som deraf kunde för honom sjelf eller hans rätts innehafvare uppkomma, men utan laglig befogenhet att, efter besinningstidens slut, fordra godtgörelse för någon del af anläggningskostnaden; till följd hvaraf en af bemälda Kongl. Kollegier gjord hemställan om bestämmande af sådan, efter visst antal år beräknad, ersättningsskyldighet för efterträdare icke kunde bifallas.
Så lätt det är att till tankefrihetens förmon med ett penndrag uppoffra den icke skrifvande delen af nationen åt don skrifvande, så ringa lagstiftningskunskap skulle å andra sidan ådagaläggas med att genom motsatt ytterlighet kort och godt freda den förstnämnde genom yttranderättens peremtoriske qväsande. Problemet, till hvars lösande lagstiftaren är förbunden, är att med fria utöfningen af tankans yttranderätt förena skydd för allmänt och enskilt väl. Bilaga C till Mern. N:o 3. 309 Händelsen har fört i mina händer ett märkvärdigt yttrande i detta ämne; och då jag detsamma här anförer, sker det ej i den förgripeliga mening, att något yttrande utom detta rum kan inom detsamma äga ringaste auctoritet. Men, då Tryckfrihetslagen sysselsätter nationens representanter, kan det ej vara utan allt interesse att höra hvad den genom sin märkeliga röle i revolutionshistorien, sine liberale grundsatser och sin tillgifvenhet för friheten, de vigtiga embeten han innehaft, sine djupa och vidsträckta insigter, sine stora förtjenster och sine misstag så namnkunnige Necher derom yttrar. Så här lyder hans mening: »Det gifves intet politiskt problem svårare att lösa än Tryckfrihetens bestämmande. Påstå oinskränkt rätt att trycka hvad man vill, då likväl medborgerlig pligt så ofta fordrar, att ej en gång i tal yttra allt hvad man tänker; hvilket anspråk, hvilken fara för sederne och samhällsordningen! Hindra allt yttrande af tankar genom trycket, med mindre censor eller domare lemnat sitt tillstånd; till hvad slafveri förnedrar man icke tankan! Mig synes afgjordt, att båda desse ytterligheter äro farlige, men då modificationer måste försökas, då en Tryckfrihetslag ej kan på ett enkelt och oföränderligt sätt bestämmas, är detta nog att utur hvarje constitution utesluta reglementariska författningar i detta ämne, ty constitutionen, ämnad till regel för lagstiftarne sjelfve, bör ej innehålla något obestämdt, något som kan rubbas.
Herr Grefven ansett ett bestämdt stadgande erforderligt, ock de sednare eller mundteljge för* hörén! icke utan i få händelser borde vara rried-J gifne; hvarföre ock Herr Grefven förment att i de fleste fall skriftelig förklaring borde af den, hvars hörande äskas, få aflämnas till närmaste Krono-Betjent, som sedan skulle den samma till Konungens Befallningshafvande insända, och sådant äfven iagttagas i mål, hvilka angå åtaladt fylleri och oloflig bränvinsförsäljning, men att, om någon gång uti skuldfordringsmål Parternes inundtlige hörande icke kan undvikas, Sökanden borde förskjuta Svarandens kostnad dervid, mot ersättning derföre vid målets slutelig! afgörande, om skäl dertill vore. Herr Grefven har vidare tillstyrkt, att Konungens Befallningshafvande borde hos Justitise-Cancelleren och Justitieombudsmannen tillkännagifva de anledningar, som föranledt så väl till utsatte sammankomster med Länens invånare och med dem anstälde förhör, som ock till vittnens kallande; Och i öfrigt har ock Herr Grefven trodt sig finna, att, vid de tillfällen, då emot erläggande af en debiterad afgift ]äf göres af den, som fått sig berörde afgift påförd, den sammas belopp icke borde genom utmätning uttagas, innan Krono-Betjenten först inberättat förhållandet till Konungens Befallningshafvande, för att erhålla befallning huru han i afseende derå borde förfara.
Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, 187,258: 3. 6. Indelta räntor, efter markegång pä förslag, 389: 40. Bilaga Litt. I ~ j 703,176: • x,i OO)»)»! I . j Summa | 610,537: 146.J Departements-cliefen Departementets Kansli-expedition Dito Kommandodito Krigs-kollegium Generalitets-staten Topografiska korpsen Artilleri-staben Ofver-kommendants-expeditionen i Stockholm Kommendants-staten Ivrigs-akademien Allmänna Garnisons-sjukhuset llese-stipendium för Militär-läkare Kavallerioch Infanteri-regementena Milit ie-hoställs-k assan Exercis-sqvadronernas underhåll Fouragering vid indelta Kavalleriet | Till trossens underhåll Mötes-kostnader Ersättning utöfver markegångs-] ris för dag-portioner Lif-gardet till häst Kronprinsens Ilussar-regemente Svea Lif-garde Andra Lif-gardet Wermlands Fält-jägare-regemente Svea, Götha och Wendes Artilleri-regementen Ingeniör-korpsen ••• Kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning Lega för hästar till Artilleriets exercis Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar Lifbevärings-regementet Gottlands National-beväring Hallands Beväring 10.1 Bevärings-manskapets vapenöfning — | Försvars-verket till lands i allmänhet Lifmundering för indelta Infanteriet Inqvarterings-kostnader i Stockholm Till inqvarteringens ordnande i Stockholm Inqvarterings-kostnader i landsorterne Salpeter-uppköp * Ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter j Spanmåls-upphancllingsoch bagetri-kostnader Durchmarsch-kostnader - Reseoch traktauients-penningar Skrifmaterialier m. m. för Krigs-kollegium m. flverk Dito för Departementtets Kansli-expedition
Dä dessa vidsträckta och kostsamma anläggningar kunnat inom berörde korta tidrymd utföras, utan att Rikets Ständer lör befordrande af desammas verkställighet behöft anvisa några serskilda medel, så, och enär telegraf-inrättningen redan på flera ställen visat sig medföra ganska betydliga inkomster, torde kunna antagas, att kostnaderna för telegrafernas med utmärkt drift och framgång fortsatta och fullföljda utsträckning till de orter, hvarest rörelsen och lokala förhållanden synas företrädesvis påkalla derstädes ännu saknade telegraf-förbindelser, skola, åtminstone tillsvidare, kunna bestridas på samma sätt som hittills eller med de allmänna medel, Kongl. Maj:!, sedan längre tid tillbaka, egt till sin nådiga disposition för handelns och rörelsens jemte dertill hörande föremåls befrämjande. Enär nu härtill dessutom kommer, att, enligt hvad Utskottet inhemtat, anläggningen af hela den i Herr Bodells motion förordade lelegraflinien redan är nära fullbordad, samt förslag blifvit uppgjordl och till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvet i afseende på de i Stockholms skärgård befintliga optiska telegrafernas utbytande emot elektriska, hvilka sednare derefter förmodligen komma alt ytterligare ledas äfven till sådana i närheten belägna orter, der hehofvet af telegraf-förbindelser visat sig, och utläggningen af dubbel telegraftråd å de delar af linien mellan Slockholm och Götheborg, hvarest för närvarande finnes blott en trådledning, snart lärer komma alt företagas, anser sig SlalsUtskottet ega full anledning hemställa, att de genom ofvanberörde 3:ne motioner väckta frågor om serskilda anslags beviljande för deruti omförmälda telegraf-förbindelsers åstadkommande må förfalla. Stockholm den 11 Augusti 1857. Utlåtande, i anledning af viickla frågor om inlösning aj sådana riksgälds sedlar, som icke blifvit till invexling företedda inom den bestämda preskriptionstiden. (Rgs Afd.)