Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Före - Den 4 Maji f. ra.. >7 Företogs till pröfning StatsUtskottets den 23 sist]. April under N:o 107 afgifne, och den 2/j i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, angående verkställighet af Rikets Ständers beslut, om ett bidrag till Götha Canalbyggnads fortsättande af 100,000 R:dr B:co, att af RiksgäldsContoret genast utlemnas. Herr Rosenqvist; Fredrik Leonhard: Det spectakel, som den beryktade Götha Canal nu ånyo erbjuder Svenska Folket, i anledning af RiksgäldsContorets Herrar Fullmäktiges vägran, att, utan CanalBolagets ansvarighetsförbindelse, och dermed gemenskap egande nöjaktig säkerhet, utgifva till Bolaget de 100,000 R:dr, som Rikets Ständers icke serdeles stora pluralitet, vid anställd votering, beviljat, är, i min tanka, blott en liten begynnelse till det stora sorgespel, som, efter alla synbara tecken, kommer alt uppföras, i händelse de af CanalDirectionen, genom Herr Grefve von Platen, uti en oväntad ton, inför Höglofl. Ridderskapet och Adelli, Plenidagen den 24 April, gjorde framställningar skulle verka lill det resultat, alt Statens medel skola utlemnas uppå blott och bart ett qvitto af CanalDirecteurerue, och emot deras åtagande, att förskaffa Bolagets förbindelse för summans återbetalande. Hvad slutsats skall väl den fördoms 23 H. 2 I i8 Den 4 Maji f. m. frie tänkaren häraf draga; och hvad tanka skall han väl göra sig örn redbarheten i ett sådant handlingssätt? Rikets Ständer, med uppmärksamheten fästad på de med Götha Canal under loppet af snart 20 år timade händelser, och af framfarne auspicier liksom öfvertygade, att den summa, som till det eviga Canalarbetet nu igen blifvit beviljad, skall föga eller intet bidraga tillvinnande af de 2:ne stora föremålen, nemi.:
Den, som godkänner Utskottets förslag, att för Hummer bör antagas 2 R:dr 32 sk. värde och 4 skutförsels-tull per tjog, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer, på sätt Borgare-Ståndet stadgat, Hummer att åsättas 3 R:dr 16 sk. värde och 8 sk. utförselstull lör tjoget. Sorn voteringen utvisat 42 Ja oc^ 77 Nej; så har den uti oontra propositionen intagne tulibestämmelse blifvit gillad. Den, som anser, att till contra-proposition, angående vilkoren för utförsel af Jern, gjutet: Tackoch Ballastaf Sjö- och Myrmalm bör antagas Borgare-Ståndets beslut, att detsamma väl skall, mot 16 sk. tull per skeppund stapelstads-vigt, få utföras, men dock icke annorledes, än uppå ansökan af hvarje producent och under de af Kongl. Maj:t bestämmande controller, tillräckliga att förhindra export af Bergmalms-taekjern, voterar Ja; Förstärkta Stals-Utskottets Memorial, N\o 539, 7 den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, hommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Ståndets beslut, alt ifrågavarande artikel skall kunna utföras mot 2 R:dr tull per Sk® Stapelstads-vigt. Voteringen har utfallit med 77 Ja och \\ Nej samt en casserad sedel, och som Ja sålunda vunnit, har votering i hufvudsaken sedermera anställts, enligt följande proposition: Den, som instämmer i Preste-Ståndets beslut, att Jern: gjutet: Tackoch Ballastaf Sjö- och Myrmalm skall få utföras emot 16 sk. lull per Sk® Stapelstads-vigt, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut (se här ofvan). Voteringen har utfallit med 48
— N:o 114. i anledning af erhållne återremisser af Utskottets Betänkande N:o 91, rörande folkundervisningen i riket. VIII. B. 322. VIII. A. 129. E. 223. —- N.o 115. i anledning af väckta motioner om nästa riksdags hållande i någon annan stad än Stockholm. VII. B. 322. VIII. A. 131. — N:o 116. i anledning af erhållna återremisser utaf Betänkandet N:o 90, angående ordnande af medicinal-undervisningen i riket. — N:o 117. i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Be tänkande N:o 96 om förändrad reglering af presterskapets löningssält, m. m. VIII. B. 56. A. 165, 166. IX. E. 587. A. 594. — N:0 118. i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 97, angående gjorda anmärkningar vid Handelssamt Fabriksoch Handtverks-ordningarne af den 22 December 1846. VIII. B. 56. A. 165. — N:o 119. i anledning af väckt fråga om augments-räntornas jemnare fördelning. VIII. B. 56. A. 165. —- N:o 120. i anledning af väckt fråga om utfärdandet af en ny instruktion för kronofogdar, länsmän och fjerdingsman. Viii. B. 56. A. 165. — N:o 121. i anledning af väckte motioner om jernvägs-anläggningar i riket. VIII. B. 56. A. 165. — N:o 122. angående minskning i Utskottets cancelli-personal. VIII. B. 56. A. 165. — N:o 123. i anledning af erhållna återremisser utaf Betänkandet N:o 93, angående ifrågaställdt framläggande af Unions-comitéens förhandlingar inför Rikets Ständer. IX. B. 353. A. 359.
Lades på bordet följande från Ulsk:n inkomne utlåt:n, berättelse och betänkm, nemi. från Banco-Utskottet: N:o 25, i anledn. af väckt motion om preglande af en skådepenning till åminnelse af H. M. Konung Oscar I:s och Dess höga Gemåls kröning; N:o 26, öfver en af Doctor Odman väckt motion, ang:de förändrad reglering af embetsoch tjenstemannapersonalen inom Banken m. m. N:o 27, ang-.de verkställd undersökning af Bancoverkets tillstånd samt huru detsamma efter näslförflutna riksdag styrdt och förvaltadt blifvit; N:o 28, i anledn. af Bancofullmäktiges hemställan, att beloppet af en på K. Räntekammarens räkning med Banken utställd, såsom falsk ansedd assignation å 7,900 r:dr b:co, hvilket uti Bankens räkenskaper bland dess fordringar balanceras, måtte få afskrifvas; , Den 11 December e. m. 317 Lag-Utskottet: N:o 38, i anleda, af väckt motion om rättighet för ägare till frälse-skatlejord att efter vissa bestämda grunder få inlösa den af jorden utgående ränta; N:o 39, i anleda, af väckta motioner om bestämmande af ansvar för förfalskning af privatbanks-sedlar; N:o 40, i anledn. af väckt motion om vissa förändringar i afseende på renovation af under-rätts dombok; N:o 41, i anledn. af väckt motion om förändring af 1 § 26 cap.
Da öfrige åter eber de, sorn röra handel, näringar och sjörättsmål, äro af den art, att de måste tillhöra den Minister, som har allmänna hushållningen under sin vård, och kunna, om man så behagar, utgöra en särskilt expedition af hans departement, hvarigenom alla de Embetsman, som nu 11, nas i CommerceCollegium, blifva öfverflödige. Sundhets Coilegium kan betydeligen förminskas. Det bör tinder tillsyn af Inrikes Ministren b^stå af en Öfverläkare med några få skickliga Ledamöter, för att hålla en samlad uppsigt öfver Läkare-vården. När åter veten kapliga frågor förekomma, kunna iu Läkare i hufvud^aken consul tera* och Betänkanden jemväl från Medicinska Faculteterne infordras, hvilket synes vara långt tjenligare, än att underhålla en stor Colle gial-Styrelse, inom hvilken äfven i vetenskapligt afseende ett slags Corporationsanda i längden torde bilda sig. Bergs Coilegium bör ock kunna gå bort, Serskildta Utskottets Eetdnkanden, oell åen f gsntligaBergs-hushållningen förvaltas, under Inrike Ministern, af en Ofver-Directeur med en eller tvä andra kännare af Bergs-vetenskapen. Domare - goromälen flyttas till Hofrätten. Ecclesiastique vården och uppfostran borde tillhöra Inrikes Ministern, men alltid hafva sin särskilta Expedition i hans Departement. De åtskilliga ämnen af Ekonomi k art, sorn Lafva gemenskap med Lärooch uppfostringsverket fordra detta samband j — Men till Expedilions-Chef borda heldst väljas en vetenskapsman. Canzli-Collegium är i sin natur blott en expedition och bör ej kunna blifva annat, men ställas under Utrikes Ministern. KrigsCollcgiam bör försvinna, och dess göromål förestås af en rr.ilitair StatsRådsLedamot, sorn äfven kunde öfvertaga den Styrelse, sorn nu innehafves af Förvaltningen af Sjoärendernå. Allmänna Beredningen måste så mycket heldre försvinna, som hvarje Minister sjelf bör låta bereda sina mål. Allmänna
Briljant utförd under ledning af tonsättarens landsman " ' Johan Bartholdy, bildade den en värdig afslutning af programmet och framkallade otvif vel aktigt hos åhörarne det mest gripande intrycket bland alla numren. När G ä r d a hade fått plats. M H DUN 184 1897 Tiden kröp fram, tyckte Gärda. » Jag vill se, om di får spela piano, när deras hufve värker, » undrade Britta, som hade » ondt » Om jag nu bara sutte på tåget och hade sagt i hufvet » lika ofta som spe I lektioner. farväl åt allesammans, så skulle jag vara nöjd. p 0- » Ska ' du ta muffen med dig barn? — Och Det är så svårt att säga farväl. » vinterhatten? » » Vill frun vara snäll och reda af såsen, så är » Jag tror inte det, mamma. — Nej. Britta, jag middan strax färdig. Fröken Gärda ska ' väl ha matsäck med sig? Det har ingen tänkt på. » vet inte hur frun ser ut. » » Hon är rödhårig och argsint. » » Nej, hon skall äta på hotell, torra smörgåsar P och ägg smaka ingenting på resor. » » Tala inte så vanvördigt, Erik. » 9 H I Gärdas ögon lyste en skymt af glädje. Tänk » Och när du kommer dit — jag tycker jag kan " d ^ se ståten — di hämta dej i mjölkskjutsen, och att få äta på hotell; föra sig som en drottning HS U frun står i trappan och småler surt — ska ' vi skulle hon — folk skulle titta efter den smärta O: ~ slå vad — och tar dig i famn och hoppas hon gestalten och. H får säga Gärda och önskar dig välkommen i hen» Kom och ät nu barn; pappa väntar. » » Vagnen kommer och hämtar sakerna kl. 3. » d0 nes enkla hem. » p: » Tack, pappa! » » Säg då åt Erik, mamma! » » Skrif namnsedlar i tid!
vemod, dödt all— lönnens blad så dunkelrödt. Men ändå, hur du kan stråla, u n d e r b a r a, gyllne höst, tända minnen ifrån våren i ett stackars bröst! fattigt I ditt ljus, liksom IDUN förklaradt, 343 stiger hela lifvet årens sorg fram, och till marken, jämte bladen, och Mot den med ett bleka aftonhimlen skam. tecknar sig då, klar och stänk falla mild, af g u l d från hösten utan s k u g g o r hennes Daniel bild. Fallström. ' * Öron i vår tid. et är ett af alla väl kändt faktum, att nervsystemet hos vår tids kulturmänniska är irriteradt, ömtåligt, sjukt. Naturmänniskan, » vilden », vet ej af några nerver, hvaraf ju ock hans grymhet såväl som hans egen förmåga att i förvånande grad uthärda kroppssmärta får en förklaring. I all synnerhet är det den för högtryck gående storstadsinbyggaren af de bildade klasserna, som besväras af sjuka nerver, och sedan nu äfven kvinnan ryckt fram och ställt sig i kulturarméns led, sedan hon jämte mannen arbetar för den ekonomiska utkomsten, också hon. Till dessa kvinnliga, mer eller mindre hårdt angripna nervpatienter ville jag här komma. Mången gång torde det nog hända, att dessa mellan så till sagandes yttre och inre plikter slitna kvinnor — mellan dem mot samhället direkt, såsom välgörenhet, folkupplysning m. m., och dem hemmet ålägger — eller dessa kvinnor, som jäktas af arbetet för det dagliga brödet, att de, säger jag, önska sig tillbaka i eller åtminstone med en känsla af hvila och välbehag låta tanken dröja vid den lugna tid, hvarom de gamle berätta.
S. D. Föredrogos ånyo: i:o Allmänna Besvärsoch OéconomieTJtikottets Utlåtande N:o 3o, i anledning af ,väckt motion, att Förvaltningen af Sjöärendena måtte upplösas och dess göromål till Kongl. KrigsCollegium öfverflyttas; 'Återremitterades, och 2:0 Samma Utskotts Betänkande ]y:o 33, angående rättigheten för en Beväringsskyldig att annan duglig karl i sitt ställe sätta; Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo följande LagUtskottets Betänkanden: 1:0 N:o 25, öfver väckt motion, om prasscriptionslid för Domfäste fordringar; Återremitterades. 2:0 N:o 26, öfver väckt motion om upphäfvande af förbudet att föra foder från bole; Bifölls. 3:o N:o 27, öfver motion, dels om uppläsande vid hvarje Ting och en gång om året från Predikstolarne af Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798, angående vissa omständigheter uti Lagsökningsoch utsökningsmål samt af Kongl. Förordningen den i5 Januarii 1806, rörande behörig Domstol för klander emot räkning å borgade varor, dels ock alt hänvisning till klander måtte å sådan räkning af borgenären tecknas; Bifölls, 4:o N:o 28, öfver väckta motioner, angående skärpning af straffet för åverkan; Återremitterades. 5:o IY:o 29, öfver motioner om nedsättning af räntan å penningelån; Bifölls. 6:0 Piot. Vhir. d. 24 April 1834 (3:o N:o So, öfver motioner om inskränkning af det i 1111 gällande Lag föreskrifne antal Nämndemän; Bifölls. 7:0 N:o 3i, öfver motion om inskränkning af den nuvarande tillåtelsen för ynglingar bland allmogen, att vid 18 års ålder ingå äktenskap; Bifölls; och 8:0
Vidkommande det menliga inflytande, som nuvar. skjutsinrättningar sägas äga på vår allmoges moralitet och seder, så existerar detta, såsom en följd af skjiltsningen, alldeles icke i Småland och öfriga orter, der skjutsen bestrides genom endast reserv; och skulle farhågorna och frestelserna i detta afseende helt och hållet försvinna, dels om hållskjutsen upphörde och dels om bifall skänktes till hvad jag förut haft ära föreslå, nemligen att all brännvinsminutering vid gästgifvaregårdar blefve förbjuden, och hvarförutan de nu af Högh Utsk. föreslagna entreprenader blefve plantskolor för att bringa osedligheten och fylleriet till högsta höjd; ty icke komme det alt falla sig så lätt, att finna entreprenörer, sorn både äro ordningsmän och tillika äga vilja att uppoffra den vinst, de på fylleriet kunna påräkna; utan är det att befara, att det nu redan existerande kroglifvet, som föres af löst folk och gesäller, skulle vinna tillvext af skjutsdrängarne, som säkerligen icke heller underläto att dertill äfven inbjuda den kringboende allmogens barn och tjenstfolk. Jag anhåller att nu få äran göra några anmärkntr vid hvad Utsk. i efterföljande punkter föreslagit. Enligt i:stä punkten, hvarigenom det föreslås olika skjutslega vid de Stationer, - der entreprenad blifvit verkställd, emot å dem; der" sådan icke kunnat ti 11 vägabringas, uppstår en mannamån och tig deraf härledande missbelåtenhet; ty om det är en förmån - Deli 10 Juni e. ni. i85 nian att ifrån jordbruket få lyftadt skjutsningsbestyret, så ar det icke nog, att ilen, som af localeller andra omständigheter hindras ifrån att få tillgodonjuta denna förmån, sjelf nödgas utgöra skjutsningsbesväret, utan han skall få ett ytterligare skäl till missbelåtenhet, i det att han icke får tillgodonjuta samma skjutslega, som haus tilläfventyrs lyckligare lottade grannar.
Rusthållare att med penningar eller fourrage-artiklar bekosta rustningshästarnas utfodring vid möten och mönstringar samt andra tjenstgörings tilifällen. 84:0 af den 2 Mars 1858, angående ifrågaställd förhöjning i ersättningen till svaga soldatrotar (252). 1858 den 9 April föredragen och anbefalldes Krigsoch Kammar-kollegierna att, sedan denna fråga blifvit behörigen utredd, deröfver till Kongl. Maj:t afgifva underdånigt utlåtande jemte förslag till de åtgärder, som häraf kunna föranledas. Stockholm den 27 Juli 1859. C. G. Arman. Förteckning öfver Rikets Ständers vid 1856—1858 årens Riksdag till Kongl. Maj:t, genom Dess Sjöförsvars-deparlement, aflåtna underdåniga skrifvelse^ jemte uppgift om Kongl. Maj:ts i anledning af dem fattade beslut eller vidtagna åtgärder. 85:o af den 9 Maj 1857, angående grunden för utgörandet af de till Båtsmansindelningen i Blekinge län anslagna så kallade öfverskottsoch reservräntor (72). 1857 den 30 Maj i underdånighet föredragen; hvarvid, för verkställande af hvad Kongl. — 15 — Majit med Rikets Ständer i ämnet beslutit, nödiga föreskrifter vederbörande i ny der meddelades. 86:0 af den 22 Apri 1 1857, i anledning af den Sr 1855 verkställda revision af Statsverkets rn. fl. fonders förvaltning åren 1852 ocb 1853 (61). 1857 den 10 Juli anmäld genom Finans-departementet samt öfverlemnad till Sjöförsvarsdepartementets föredragning i afseende på dels de af Rikets Ständer ifrågaställda. bestämmelser om antalet Statskalendrar och Tidningar, som af Embetsverkens expensmede! må bekostas, dels Rikets Ständers begäran om meddelande åt deras Revisorer af summariska uppgifter öfver Amiralitets-krigsmanskassans alla inkomster och utgifter.
Men för min del är jag långt ifrån att yrka en sådan åtgärd. Jag skulle förmoda, att vid denna anmärkning saken måtte förblifva, och att R. o. Ad. har fullkomligt laglig rätt att förklara, att R. o. Ad. gillar valet. Hr von Heyne, Georg: Den anmärkning, sora Hr von Hartmansdorff gjort, synes blott vara riktad mot Hr Frih. o. Landtm. Jag förmodar, att R. o. Ad. för en sådan småsak, om det vore någon brist i formen, icke skall vilja instämma i någon anklagelse för en försummad åtgärd af Hr Fi ih. o. Landtm. Jag har hört yttras, att electorerne kunnat påminna Landtm, om den skyldighet, som nu synes så vigtig, och af mig anses af så ringa vigt. Jag skulle tro, att man icke borde borttaga tiden med långa yttranden i en sak af så ringa omfattning; och jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville hos R. o. Ad. hemställa, huruvida icke denna fråga må förfalla. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anleda, af de framställningar här nu blifvit gjorde, rör:de lagligheten af det skedda valet, ansåg sig böra afgifva förklaring öfver det sätt, hvarpå han ansett stadgandet i ig §:n Ridd.Orda. böra följas. Denna § begynner med ett bestämdt åläggande för electorerna att ställa sig 28 §:n Riksd.Ordn. till efterrättelse; han hade således ansett, att detta första stadgande vore ovillkorligen till efterlefnad och åtlydnad gällande, utan vidare åtgärd af Landtm., och alt det mot slutet af 19 §:n intagna stadgande, att electorerne ej må sammanträda, utan anmodan in pleno af Landtm., blott angår de val till utsktsledamöter, som sedan under loppet af riksdagen komma att äga rum. Hr Frih. o. Landtm, kunde således ej medgifva, att någon olaglighet i detta fall ägt rum , helst electorerne blifvit sammankallade efter derom af Landtm, med 'rdför. för electorerne gjord öfverenskommelse. Frih. Cederström:
Efter någon tid återkom samma skrifvelse, men då icke blott fullskrifven med, jag tror väl ett dussin remisser af ofvannämnda behändiga slag, utan derutöfver åtföljd af ett vidhäftadt stycke papper, likaledes försedt med samma sorts remisser, utvisande att vår skrifvelse cirkulerat emellan alla möjliga civila och ecklesiastika tjenstemän, hvilka å densamma meddelat tillgängliga upplysningar om den ifrågavarande personen. Dessutom nu, sedan, till fasa för männen af den gamla curiala skolan,. Kongl. Maj:t brulit isen genom nådigt förklarande att hinder icke möter för utbytande af embetstiteln mot de mera lätthandterliga »I och Eder,» nu torde den förväntan icke kunna anses öfverspänd, att man tager steget fullt ut, genom medgifvande af det utaf mig föreslagna expeditionssättet, hvarigenom icke en chimerisk, utan en verklig fördel kunde uppnås. Slutligen lärer jag icke behöfva erinra derom, att det ifrågavarande expeditionssättet icke är användbart i alla ärenden, hvilka kunna blifva föremål för korrespondens, utan endast i sådana, hvilka, till följd af deras natur, påkalla, att dithörande handlingar varda i läns-arkiven förvarade. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, och ehuru jag är fullt öfvertygad att det ifrågavarande expeditionssättet, till stor fromma för ärendenas skyndsamma behandling, skulle kunna användas inom alla administrationens grenar, likväl och då jag med denna motion företrädesvis åsyftat att åstadkomma någon lindring, der jag vet, att för närvarande skon mest klämmer, eller för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit antingen medelst nådigt tillägg till 5J § Landshöfdinge-instruktionen, eller genom nådigt Cirkulär i ämnet, måtte förklara dess Befallningshafvande oförhindrade att uti alla sådana ärenden, som kunna blifva föremål för korrespondens emellan Kongl. Maj.ts Befallningshafvande, å ena, och Motioner hos Ridder skap et och Adeln 1865.
Utskottets uppfattning af ämnet och deraf följande omdöme blifvit af en eller annan ansedda partiska, såsom det af åtskilliga utaf de gjorda anmärkningarne synes, så får Utskottet i afseende härå erinra derom, att ett olika begrepp om en sak icke torde ensamt berättiga, att anse andras omdömen såsom skefva eller partiska. Den anmärkta tvetydigheten uti Utskottets tillstyrkande finner Utskottet icke kunna leda (ill något misstag, enär, om Kongl. Majrt tillsätter en kommitté, det måtte va;a Dess höga rätt att både bestämma instruktionen för densamma samt, om så godt synes, äfven utstaka planen och gränserna för dess verksamhet.—Anmärkningen, att ifrågavarande ämne vore af beskaffenhet, att Rikets Ständer icke borde dermed befatta sig, torde icke vinna Rikets Ständers afseende, enär vid föregående Rikdagar likartade frågor förekommit och då äfven föranledt underdåniga anmälanden hos Kongl. Maj:t. Då Utskottet ansett sig skyldigt att bemöta de gjorda anmärkningarne samt att i anledning deraf afgifva upplysningar, så har likväl Utskottet äfven trott, att åtskilliga af de uttryck i Betänkandet, som förefallit dem med Utskottet olika tänkande anslötliga, skulle, utan att Utskottets mening oell tillstyrkande i någon hufvudsaklig mån förändrades, kunna derifrån utgå, och får Utskottet i sådant afseende vördsamt föreslå, att de i Utskottets betänkande N:o 90 från 14 sidan sista raden och vidare influtna uttryck, från och med „då Utskottet tager i betraktande, att Carolinska Institutet" till och med »den anda af »söndring, som dervid ännu är tillfinnandes" inå borttagas äfvensom, uti tillstyrkandet om nedsättande af en kommitté, orden »efter en bestämd plan," så att detsamma erhölle följande lydelse: Allm. Bcsv.- och Ekon.
Uti Ärfda-balkens i5 cap. 5 §:n, sådan den lyder i K. förordn. den 3o Maj 18 >5, stadgas: att, då död mans in - 44» Den 26 Februari e. m. ländske arfvinge är känd, men man ej vet hvar han vistas, domaren hor uti allmänna tidningarna trenne gångor på föreskrifna tider kungöra, att arf fallit honom till. Emedlertid tillåtas fjermare arfvingar att lyfta arfvet, om dc derföre ställa borgen, sorn af rätten godkännes. Kommer ej den frånvar. arfvingen inom tio år från den dag, då kungörelsen tredje gången i tidningarna infördes, blifver han från arfvet skiljd. Detta lagstadgande innehåller således endast föreskrift om, huru förhållas hör med den egendom, som i arf tillfaller en frånvar. person. Men hvarken uti detta eapitel, eller annorstädes uti allmänna lagen finnes, mig veterligen, någon föreskrift till efterrättelse, huru förfäras hör med den egendom, som utrikes rest Svensk undersåte härstädes qvarJemnat. — Å ena sidan fordrar väl rättvisan, att den frånvarande skall vara tryggad mot möjligheten att blifva beröfvad dess lagliga tillhörighet, endast derföre alt han under ett eller annat år ej låtit höra af sig; men å andra sidan synes det äfven vara med billighet öfverensstämmande, att den frånvarandes närmaste laglige arfvinge icke för alltid ulestänges från rättigheten att få tillträda och råda öfver dess frändes egendom, endast derföre att något lagligt bevis icke kan förevisas örn dagen, när denne afiidit, äfven om tidslängden, som han bortovarit, utgjorde det säkraste bevis derpå, all han, enligt naturens ordning, ej mer kunde vara bland de lefvandes antal. I anledning af livad jag nu framställt, får jag vördsamt föreslå följande lagstadgande: 1:0 Öfvergifver någon sitt hem och lemnar fast eller löst gods qvar, då må hans närmaste arfvinge, sedan fem år förflutit från den dag, då sednaste underrättelse fränden bortovarande bevisligen erhållits, begära domarens åtgärd, för att komma i besittning af den frånvarandes qvarlemnade egendom.