Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna brist skulle troligen, i detta fall, ej heller nu varit så stor, som den är, och straffen för skogshygge blifvit i samma mån sällsyntare, som de varit allvarsamare och mera svarande mot brottens natur. Det kan säkerligen ej vara annat än lagens slapphet, som förled t så många att blifva förbrytare; och det är dessa, som genom lagens kraft måste — 40 — ledsna att trotsa den, icke lagstiftaren, som af deras mängd skall låta afskräcka sig från utkräfvande af rättvisans fordran. »Från dessa begrepp i ämnet liar man ej kunnat komma till annan slutföljd, än att skillnaden imellan skogsåverkan och annan stöld bör ur strafflagen försvinna. Härvid har likväl bordt iakttagas, att hvad med skogsåverkan för närvarande förstås, omfattar en del af de föremål, som här blifvit hänförda under begreppet af snatteri, enär bränsle utgör en förnödenhetsvara, hvars umbärande i ett hårdt klimat är en bland de mest kännbara försakelser, och hvars tillgripande i så ringa mängd, att den ej öfverstiger det här antagna snatteribelopp, man derföre ansett böra hänföras till detta, och från tjufnadsstratf fritagas. Ibland öfriga i lagförslaget under åverkan upptagna föremål kunna ållon och nötter hänföras till samma kategori med matvaror, såsom tjeniiga att stilla hungern; och dessa, äfvensom vilda bär, hvilka jemväl äro af denna egenskap och hvarken synas böra ostraffadt kunna tillgripas, eller göras till föremål för tjufnadsstraff, har man derföre inbegripit under snatteriet; äfvensom man ansett tillgrepp af de i lagförslaget under åverkanstitel förekommande artiklarna växande gräs, torf, näfver, löf och bast, när de icke öfverstiga snatteribeloppet, skäligen kunna förskonas från tjufnadsstratlet, enär dessa tillgrepp möjligtvis kunna äga rum, utan att förutsätta den vanart, som eljest i stöld röjer sig.
Rdr; men då Rikets Ständer, hvilkas uppmärksamhet blifvit fästad å berörde förhållande, beslutat, att en serskild Stats-fyllnadssumma af 570,000 Rdr skall af Riksgälds-Contoret för innevarande år hållas Stats-Verket tillhanda, har Utskottet trott sig böra i Riks-Staten både beräkna, såsom äfven för delta år gällande, Tullmedlen och Bränvins-brännings-afgiften till det högre beloppet, och äfven upplaga den årliga Statsfyllnadssumman från Riksgälgs-Conloret till dess, i följd deraf, bfestämda belopp af 1,145,190 Rdr, och endast genom anmärkning inom linien omnämna och utreda förhållandet med denna tillfälliga skiljaktighet för år 1835. Stockholm den 7 Maji i835. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1835. Stats-ZJlskoltels Memorial N.o 4"!°- i N:o 4?°' Ankom till Exp.-Utsk. den 7 Maji. Memorial, med förslag till Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor, jemte de dertill hörande Jflöningssamt Pensions-Stater. (Rgs Afd.) Sedan Ulskottet nu mera erhållit del af alla, rörande Riksgälds-Contorél, af Rikets Ständer fattade beslut, skyndar Utskottet att, till Rikets Ständers granskning och stadfästelse, härjemte öfverlemna det af Utskottet upprättade förslag till Reglemente för nämnde Conior, hvilket förslag, i afseende på sjelfva uppställningen och ämnenas classificering, är uppgjordt efter ett annat system, än förra Reglementet; och som närmare kan inhemtas af bilagde förteckning öfver innehållet af hufvud-afdelningarne. Upplysningsvis anser
Tabell-Commissionens berättelse af den 6 Maji 1844» Ofrälse Ståndspersoner af mankön utöfver i5 års ålder, år i84o, i riket uppgått till ett. antal af 20,2///, eller nära lika med Borgare-Ståndets, som, på lika sätt beräknadt, utgjorde <21,o5j, hvaremot Pr este-Ståndets endast uppgått till 4>^9’ samt Ridderskapets och Jdelns till 3,534; alt> enligt från vederbörande Embetsverk meddelade uppgifter, i tjenst varande ofrälse Embetsoch Tjenstemän, år 1S42, uppgått lill följande antal, nämligen: med Kongl. Fullmakter försedde och deras vederlikar - 2,260. utan Kongl. Fullmakter - 3,428. tillsammans 5,6t)i; att samma år, jemlikt enahanda uppgifter, Fastighetsegande ofrälse Ståndspersoner på landet utgjort ett antal af 3,663, med ett efter taxering sammanräknadt egendomsvärde af 5"],868,000 R:dr B:co; att derförutan städernas ofrälse Ståndspersoner, som, enligt Utskottets förslag, skulle erhålla valrätt i Borgare-Ståndet, emot det att Bruksegarne derifrån komme att till Femte Ståndet öfverflyttas, vid samma tid uppgått till ett antal af st,5j8 med ett sammanräknadt egendomsvärde af 10,422,000 R:dr; att förstnämnde värdesumma väl icke är att jemföra med värdet af Ridderskapets och Adelns fasta egendomar på landet och i städerna, hvilket berörde år uppgått till mer än 70,000,000 R:dr, men deremot ungefärligen motsvarar värdesumman af Borgares alla fastigheter, hvilken utgjorde 38,821,000 R:dr, allt med afdrag af sådana egendomar, som tillhört Enkor, Sterbhus och Bolag, hvilkas hänförlighet till det ena eller andra Ståndet icke kunnat med säkerhet urskiljas.
De satte sig ned på bänken. Musiken brusade stark och taktfast från orkestern. Skridskorna slogo metalliskt mot isen. Från fransäsen ljödo höga rop och skratt, och kedjorna derborta flögo fram och tillbaka i förvirring. Berta hade stött hälarne i isen, för att hvila fötterna, och höll sig tillbakalutad mot ryggstödet med händerna i muffen. Hennes kavaljer satt bredvid – litet framåtböjd, med händerna stödda mot knäna. Han satt och såg på henne, in under den stora Niniche-hatten. »Hvad är det ni ser på så noga, herr löjtnant?» Hon böjde sig fram emot honom – den runda hakan litet framskjuten, de hvita tänderna lyste mellan läpparne. Ett skälmaktigt leende i de mörka ögonen. Der låg i hans blick något som ett »fresta mig icke», men han böjde sig blott närmare intill henne och sade sakta: »På er». Berta drog sig icke tillbaka. Hon fann ett besynnerligt äggande nöje i att veta sig vara så nära denne store, kraftfulle karl, som kunde göra med henne hvad han ville, och som icke vågade. Hon såg på hans hår, som krusigt, pudradt af rimfrost stack fram under pelsmössan och var tillbakastruket vid det fina, tunna örat. Blicken gled – halft skygg – ned öfver den bruna, blossande kinden ned till munnen. Och der, nästan under mustachen – precis der – satt det lilla hvita ärret, som alltid rörde sig upp och ned, då han skrattade eller talade. Hon fick med ens en alldeles galen, vanvettig lust att på något sätt röra vid det. Nej, hon kunde icke låta bli – hon måste. – »Löjtnant Lejonhjerta, ni har visst fått någonting vid mungipan – hvad det nu är. – Nej – icke der – vänta, så skall jag hjelpa er». Hon talade en smula nervöst och drog hastigt den lösa pelshandsken af. Med det hvita lillfingret krökt, upplyft från de öfriga fingrarne, närmade hon sig hans ansigte, – och med ens sänkte hon den långa, spetsiga nageln in i det lilla hvita ärret. Han ryckte till och drog sig instinktmessigt tillbaka. »Förlåt – gjorde jag er illa?
Maj.t i nåder föreslog, att, för tillvägabringande från och med år ISSI af förutnämnde förändring i sältet för salpeterbjelpens beräknande i de tre Småländska länen, Rikets Ständer måtte anvisa erforderligt anslag för att dermed godtgöra den minskning uti indelde löner och anslag lill särskilde inrättningar och fonder, som derigenom skulle förorsakas; äfvensom alt då, hvad åter beträffade beloppet af delta anslag, af uppgjorde beräkningar kunde bedömas, alt den genom ifrågaställda förändring uppkommande minskning uti sådane hemmansräntor, som utginge till löntagare eller särskilde inrättningar och hvarför ersättning borde meddelas, utgjorde, efter medium af de sednaste 10 åren räknadt, 10 ä 11,000 R:dr årligen, ehuru hvad hvar och en borde undfå ej kunde på förband till penningar bestämmas, Rikets Ständer måtte för omförmälda ändamål anvisa ett förslagsanslag af 11,000 R:dr årligen, hvilken summa lämpligast kunde utgå af Riksgälds-konlorets medel intill det nästblifvande Riksmötet, för att, efter det beloppet, på grund af skeende speciela utredningar och ersättnings-anspråkens behöriga pröfning, kunnat tillförlitligen bestämmas, då på RiksStaten uppföras. Till svar härå afgåfvo Rikets Ständer den 29 Juli 1851 en underdånig skrifvelse, deruti de, hvilka af handlingarne icke kunnat hemta någon säker ledning för utrönande af det belopp, hvartill det nu äskade anslaget komme att uppgå, och som, för att kunna i hvarje särskildt fall ingå i pröfning, huruvida ersättning borde ifrågakomma, i händelse den sökta nedsättningen af salpeterbjelpen skulle beviljas, ansågo specificerade uppgifter, rörande de personer och inrättningar, af hvilka anspråk i dylikt hänseende skulle kunna väckas, vara erforderlige, förmälde sig, i saknad af Slals-Utskoltels Utlåtande,' M 64, Lill.
Intrigen i en novell kan väl gifva ett flygtigt ämne för konversationen; men den inre meningen, moralen, är för dem ett terra inkognita. De likna resande, som genom de väl uppdragna vagnsfönstren i förbifarten beskådar det landskap de sedan säga sig hafva studerat; stöter olyckligtvis vagnen mot en sten, eller läsaren mot något som alltför pätagligt träffar deras egna vanor eller fordomar, då är äfven förkastelsedomen färdig, både öfver landet och författaren. "Hvad är afsigten med dessa reflektioner som icke höra till saken?" Om förlåtelse, mitt herrskap! Det skulle bevisa, att Idas vistande och snara bortresa, samt de utsigter en fremmandes välgörenhet visade för hennes framtida lycka, var så likgiltigt för hennes slägtingar, att alltsammans förekommit dem som en dröm, så framt ej afunden öfver det uppseende hennes, af den så förbisedda person, väckt hos flere af deras bekanta, frambragt något som liknade harm öfver att hon ännu skulle återkomma tillbaka till dem. Nu var allt i ordning för resan. Fru Sylvan hade med flit fördröjt densamma, för att på sjelfva nyårsqvällen kunna öfverraska Idas mor och syskon. Under tiden var flickan innerligen glad och lycklig att få byta ut det mörka, ensliga "arbetsrummet" mot assessorskans trefliga boning och välmenande, hjertliga umgänge, der hon utom dess ofta såg Ferdinand, så ofta han utan att väcka uppmärksamhet kunde besöka dem. En timme före afresan gick Ida att taga afsked af Wermells, och fann efter önskan familjen vid frukosten. Ehuru redan sjelfva rummet hos denne väckte plågsamma hågkomster hon hade ju der dagligen erfarit dessa små gnagande lidanden utan namn, som stoltbet, tanklöshet och ringa deltagande för mindre vällottade likar tillskynda den känslige rördes hon likväl till tårar, när hon vid afskedet tryckte tantens hand till sina läppar.
I motsatt händelse ser jag åter intet hinder, att antaga Herr von HartmansdorfFs förslag. Valen kunna väl icke på samma dag ske i alla Häraderne, då de skola hållas af samma valförrättare; men det är ingen omöjlighet för det 2:dra, 3:dje eller 4^de Häradet i ordningen, att före valet skaffa sig underrättelse, huru de föregående Häraderne valt. Då det sednare Momentet sålunda skulle innehålla ett bestämdt undantag från första Momentet, kan det ej sägas stå i strid dermed. Om således Herr Grefven och LandtMarskalken skulle finna, alt det redan fattade beslutet rörande första Momentet lagger något hinder för den ändring man nu önskar, ingår jag för min del på Herr von Hartmansdorff förslag, men i annat fall tillstyrker jag Herr Hjertås. Hans LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad. Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att ehuru den Motion, som förauledt ConstitulionsUtskot - Den iS Maj!. tets förevarande Grundlagsändrings Förslag, endast afsåg, att ett bestämdt maximum af Härader, hvilka kunde ega om en Fullmägtig sig förena, måtte bestämmas, innefattade likväl ConstitutionsUtskottets berörde förslag äfven en annan omständighet, den nemligen, att ”en Fullmägtig, om hvilken ”flere Härader, högst sju, kunde sig för”ena, borde vara vald till Riksdagsman för ”det bland samma Härader, inom hvilket ”han vore boende och besuten;” och hade, emot de af Constitutions-Utskottet framställde båda omständigheter, anmärkningar blifvit af flere Ridderskapets och Adelns Ledamöter gjorde.
f ullmagter för @tat$*2Kådet6 Sedatnöter, hwilka fullntagter äfrocn äro från €anjli<gcbul)r od> ©igittpenningar befriade; fångfkjutö, anfökningar m. m. derom; ^örf lar ingar till Djj af 5lHmogen, m. fl., fe Slnfökningar; förklaringar, font angå kronans räntor eller härröra från redogörelfe för diöponerade medel, brottmål m. m.; förmpndare>kamm'areö uträkningar å ompndtge barnö medel, ocb i allmänhet förmpndare>redogörelfe med dertill förande bilagor; ©pmnafier; ©äftgifroerufkjuts, fråga derom; åpofpitaler; «f)uö^ål(6# fä liff aper; 3uftitiae«Sanjlerö»(£mbetet ocb 3uftittae» Ombudsmannen, DviFetö ©tanders, alla jfrifter ocb band* lingar, font antingen dit ingifroaS eller ock derifrån utgå i ärenden, forn tillböra dejte (SmbetenS åtgärder; klagomål öfroer tillfogadt roald ocb oförrätt af ^ronobetjente eller andre Smbetémän; •$?neckte fkpldigbeterS utgörande, i frågor derom; bronan i all SDejj rätt, då derom fkriftrocplas boS i Sufiittae ocb öfrige departementen af QSårt Sancellie, eller bwilken annan publik auctoritet font b#; Jfr o no
Att uppgifva hoppet ... är att förlora allt. Tyst! Konungen kommer. (Dubbeldörrarne i fonden öppnas. Konungen, följd af Hofmän, inträder.) Tjugondeandra Scenen. DE FÖRRE. KONUNGEN med svit. Nåd, Ers Majestät, nåd! CONSTANS (vid fonddörren). A. LÖFVENSTRÅLE. RIKSRÅDET (afsides). A. LÖFVENSTRÅLE. LILJEBORG. A. LÖFVENSTRÅLE. RIKSRÅDET (afsides, mulen). 93 KONUNGEN (stadnar). RIKSRÅDET. Hvad skall det heta, min fröken? Ers Majestät! Jag lemnade min hufvudstad på ett ögonblick. Knappt är jag utom tullarne, förr än folket samlar sig i upproriska afsigter och ropar ve och förderf öfver min närmaste förtrogne. Jag återvänder ... och knappast synes jag förrän man kommer mig till mötes med vivatoch jubelrop. Ni är inpopulär, Scheffer; hvad skall det heta? Folket är missledt, Ers Majestät. RIKSRÅDET. KONUNGEN (närmar sig avantscenen). Foi de gentilhomme! Hvad sägen J, mina herrar? A. LÖFVENSTRÅLE. KONUNGEN (knäpper med fingrarne och svänger sig om på klacken). Folket är icke missledt; folket är missnöjdt, Ers Majestät. Med mig? KONUNGEN. LILJEBORG. Med edra ministrar. Ministrarne i en monarki likna dekorationer i ett skådespel: de kunna förändras. Nåd, Ers Majestät, nåd! Förklara er. CONSTANS. KONUNGEN. KONUNGEN. A. LÖFVENSTRÅLE (lemnar Konungen det af Riksrådet nyss skrifna papper). Denna skrifvelse torde aldrabäst förklara, Ers Majestät, allt. 94 KONUNGEN (blickar i papperet). Huru? Den är af er egen hand, Scheffer. Ni har redan kontrasignerat den.
Juslitie-ombiidsmans Embetsberättelse den 15 7Vov. 1847. af den 15 Februari 1845, angående ersättning till Kaptenlöjtnanten C. A. Gosselmans sterbhus för åtskilliga af honom i lifstiden bestridda kostnader (100). 1845 den 24 Februari i underdånighet föredragen, samt bref till vederbörande expedieradt. 83:o af den 1 Mars 1845, angående Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll (138). 1845 den 12 Mars i underdånighet anmäld. Fordrar ingen vidare åtgärd. 84:o af den 22 April 1845, angående Båtsmansroteringen för Falu stad (169). 1845 den 30 April i underdånighet föredragen samt remitterad lill Förvaltningens af sjöärendena och Kammarkollegii underdåniga utlåtande, hvilket under den 1 dennes afgifvits. 85:o af den 7 Maj 1845, i anledning af Pdkets Ständers Revisorers berättelser för åren 1838 till och med 1841 (173). 1845 den 31 Juli i underdånighet föredragen; då l:o Amiralitets Krigsmanskassans
Den 8 J 11 li f. m. 179 att, sedan R. o. Ad. med 500 Rdr förhöjt den af Utsk. föreslagna aflöningen för en af ifrågav:de Officerare, så borde äfven slutsumman af anslagsförhöjningen, derest Utsk:s förslag i öfrigt bifölles, förändras till 4,275 Rdr i st. f. 3,775 Rdr Rmt; hvarefter Utsk:s ifvågav:de tillstyrkande med berörde förändringar bifölls. 14:de punkten, ang:de anslag för Mekaniska Corpsen. Bifölls. Gr. von Rosen: Jag kan icke annat än beklaga att icke K. M. i sin Propos. omnämnt en reorganisation af Flottans Mekaniska Corps, då så många andra organisationer kommit i fråga. Förhållandet är nemi. att några Officerare äro uptagne på stat och andra utom stat; dessa sednare få vistas, hvar de behaga, med ett ord det finnes ingen organisation. Man har trott att de skulle öfverflyttas till Vägoch VattenbyggnadsCorpsen eller ställas i tjenstgöring eller sortera under InrikesDep:tet, men så har icke skett och man har icke alls fästat något afseende vid denna del af Corpsen, som icke är upförd på stat. Jag vill blott anmärkningsvis anföra detta, då det, som jag hoppas, icke är för sent ännu att någon propos. i detta ämne kan från K. M. eller StatsUtsk. vara att förvänta. 15:de punkten, ang:de anslag för Flottans Civilstat. Då härvid först förekom Utsk:s hemställan i fråga om ett af K. M. äskadt arfvode för Auditörsgöromålens bestridande vid Götheborgs depot, yttrade Gr. Puke: Det är visserligen en sanning att så länge den nuv:de Sekreteraren, som är ställd på indragning, finnes qvar vid Depöten, är han skyldig att sköta Auditörens göromål, men om han på ett eller annat sätt skulle afgå, så finnes icke några medel att bekosta detta arfvode som ovillkorligen då skall utgå.
Anckarsvärd sagt, och derföre endast anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes fullfölja sitt förslag till Ståndet, att R. o. Ad. må utse de 2:ne ledamöter, hvilka det, enligt 47 § Riksd.Ordn., tillkommer att vid Talmans-conferencerna vara närvarande. R. o. Ad. heslöt, att de 2:ne ledamöter af Ståndet, hvilka skola bevista de i 47 § Riksd.Ordn. omnämnde Talmans-sammanträden, skulle af Ståndet genom val utses. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att detta val i morgondagens plenum komme att förrättas. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Det är icke utan en viss ledsnad, jag, efter 10 års frånvaro, befinner mig i nödvändighet att åter väcka fråga om förhållandet med bänkmansvalet. Jag anhåller, till ledning för omdömet, att Ridd.Secret. ville hafva godheten att först såsom inledning uppläsa 41 § i Riksd.Ordn. Riksd.Ordn:s 4itsta § upplästes. Gr. Anckarsvärd fortfor derefter: Efter ordställningen i denna grundlags §, synes det mig vara otvifvelaktig!, att de deri omnämnde personer äro förnekade att deltaga i val till utsk:sledamöter. Grundlagen innebär, att Ridd.-Ordu. skall vara i öfverensstämmelse med Riksd.Ordn., och i Riksd.- Ordn. har ej kunnat förutses eller ens upptagas det valsätt, hvilket R. o. Ad. funnit för godt att inom sig stadga för beredande af Utsktn. Nu har härvid det missbruk uppkommit, att de personer, som uti 4> § Riksd.Ordn. äro förnekade alt deltaga i valen till utsk:sledamöter, sådant oaktadt, blifvit indelade på de bänkmts-afdelningar, hvilka inom Riddarhuset »4 Den 30 Januari. äga rum, såsom första instansen till beredande af Utskott.
Till det hufvudsakligaste förekommen af Herr von Hartmansdorff, i hvars yttrande jag fullkomligen instämmer, ber jag att få tillägga några ord. Dst åsyftade ändamålet med det nya förslaget, är att lätta transsctioner man och man emellan. Men man bör vart varsam, att man icke tillika befordrar nya missbruk. Huru långt vingleri kan gå äfven i vårt land, är af en bedröflig erfarenhet tillräckligen bekant. Det är gifvet och bevist, att ingen ksn med frstngång företa ifrågavarande assigationsoperation, utan att utgifva mera sedlar, än han har penningar inne; ty i annat fall, skulle han i längden förlora åtminstone papper och svärta. Denna operation måste alltså lika med all creditrörelse, hvila derpå, att icke alla sedlarne kunna på samma dag företes till inlösen. Om en sådan assignationsrält emedlertid öfverlåtes åt allmänheten, så skall hvar man snart anlägga en slags Bank. Men vi håfve nog afvårUiksBanks exempel, att ej uppmuntra andra af samma art i mindre scala. Visserligen förtjenar den enskilda crediten att underhjelpa, men jag tror dock att det hufvudsakeligen är, de större imältningarne för induitri-tillverknin - K), n i jéugu&tii f. m. 47 gar, som behöfva denna hjelp; men icke rainuirörelsen , till hvilken dea aldrig borde utsträckas. Om större verk och inrättningar, för hvilka nyttan vore gifven och ansvaret möjeligt, beviljades en sadan creditrörelse skulle jag för min del ej hafva något att deremot anmärka, men om hvar och en finge dermed befatta sig, skulle snart ingen gräns finnas för de otaliga myntsorter, hvaraf landet skulle öfversvätnmas. En annan vigtig omständighet är ock den, att icke nog säkerhet gåfvos emot falska assignationer. Man säger väl, att hvar och en må se sig före; men vi känne, huru svårt det ofta är, att skilja en falsk BancoSedel ifrån en rigtig; och detta är likväl ett gammalt mynt.
Ridderskapet och Adeln finner anledning att instämma uti Högwördige Preste - Ständets och Wällofl. Borga, re«Ständcts yttrande, eller ock förena sig med det - Hederwärda Bonde - Sländct uti betz gjorde förslag, vti hwilket sednare fall Stats-Utskotttt anser ett antal af 2tne Ledamöter af hwarje Ständ wära till räcke» - 42HH Ven 16 Octoher. rächcligt till ben i fräga warande revistonens företas gande och fullbordande pä sätt föreslagit blifwit. I öfrigt fä.r Stats-Utskottet tillägga» att ehwad denna reviston kommer att wcrkställas pä sätt Preste - och Borgare - Sländön sig yttrat, eller ock efter BondeStändets tanka, anser Stats - Utskottet för de blifwans be Revisorer nödig Jnstruction till denna förrätknmg af Riksens Högloft, Sander höra utfärdas och meds hesas, Är och Pag fym förr ffrifwit star, Pä befallning, tröste lius. Herr ksklman. Otto ibrestric: Som -etta Prplveolls - Utdrag förmoheligen kommer att lig, ga pä bordet, och redan hwilat pä ätkkMga bord ses dan den i Julli, wille han hemställa, om icke den sräga det rnnehäller snart kunde till afgörande fä föres tagas, sä wida nägon ting wid rrdowisningen för do allmänna medlen ännu under denna Riksdag skulle kunna uträttas. Herr Grefwen och Land t-Marskalken: Det upplästa Protocolls -Utdraget more nu lagdt pä bordet, och skulle äter upptagas sä fort tiden medgäfwe, dä tillika Friherre ätatzln Memorial skulle Wiva föredragit.
Under en Europeisk brytning blifver den af skeppundsvigt i den vågskål, i hvilken Sverige och Norige då kunna lägga sina stridskrafter. Dessutom fordras den 3:dje verldshandelstatens, Skandinaviens intresse, att dess handel och fördelar bevakas annorlunda i fjerran länder än hvad hitintills skett. I afseende på hvad Gr. Platen sagt, att jag skulle föreslagit att inom 15 år bygga dubbelt så stor flotta som af K. M. blifvit föreslagen, så ingår deruti ett litet misstag, ty jag har endast föreslagit att på dessa år skulle ytterligare byggas 8 ånglinieskepp, 4 ångfregatter och 5 ångkorvetter. Detta är endast en fördubbling af de fartyg, med hvilka jag anser lämpligast vara att utkämpa striden. Jag har icke föreslagit någon fördubbling hvarken af segelfartyg eller skärgårdsflottan. Att det är en möjlighet att få dessa fartyg för den summa, som jag i min motion häfver begärt till sjöförsvaret, det torde jag som hastigast få bevisa. Enligt Sjöministerns upgift kostar ett linieskepp ej 1,700,000 R:dr, en fregatt ej 1,300,000 R:dr. Jag har dock antagit dessa kostnadssummor, äfvensom att en korvett kostar 600,000 R:dr. Sammanlagda summan, som fordras för byggande af de af mig föreslagna skepp, utgör 21,000,000. Dessa fartygs underhåll under bvggnadsperioden upgår, som jag vill minnas, till ungefär 6,000,000. Denna beräkning för deras underhåll är högre tilltagen än den af Sjöministern ungjorda. Han har nemi. antagit, att underhållsproc:n är 3X/S proc. af fartygens nybyggnadskostnad. Gr. Platen har tilltagit denna underbållsproc. så högt som till 4x/4 proc., men tillika sagt, att denna proc. är så högt tilltagen, sorn den rimligtvis tilltagas kan.