Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag föreslår att förbudet för jagt på dessa 2:ne arter tuppar måste inskränkas till liden emellan d. 14 Mars och d. 1 Maj. Väl kan ofta inträffa vid sena vårar, att hönorna vid sistnämnda dag ännu icke öfvergifvit lekarne, men fullt säkert är, att de vid denna tid pä lekarne infunnit sig, och blott tuppen äf hönor omgifves, är han tem ligen fredad för jägaren, enär hönan tyst sittande uti ljungen varsnar den smygande skylten, och upflygande lockar tuppen att följa sig, lill följe hvarutaf endast ett eller annat tillfälligt skott under denna tid kan göras. Deremot tror jag att om jagträttighet å dessa tuppar med d. Maj inträder dessa vida mera skyddas, än om totalt förbud för deras fällande under hela lektiden finnes. Vårskyttet är nemligen ett så lockande nöje att om ingen tid för dess idkande leranäs, lagen alltid kommer att öfverträdas och tuppen skjutas så väl slraxt uti början af våren, då stor skada derigenom sker, som sednare. Lemnäs deremot en tid då skyttet utan skada kan och får bedrifvas, en till hvilken dessutom för jagten är den angenämaste, både kan och bör jägaren lägga band på sin otålighet. Afven är gifvet att den enskildta jordegaren, om sednare inträdande jagträttighet lemnäs honom, med vida mera intresse skall vårda och värna sin jagt, än om han ingen sådan rättighet äger, i hvilket fall det kan vara honom mera likgiltigt om fågeln får flyga fri uti skogen, eller om någon krypskytt fäller honom, då han uti ingendera fallet sjelf af honom häfver någon direcl. nytta. Hvad böterna beträffar äro de så låga, att de äro utan all kraft och verkan. Enl. nuvartde stadga äro de för fällande af vildt tillhörande den s. k. mindre jagten, 5 R:dr för första gången, 10 R:dr för andra gången och 20 R:dr för tredje gången eller oftare sådan förbrytelse sker, och delas böterna till hälften emellan åklagaren och jagtkassan.
Kvinna — vice ordförande i skolråd. Grimetons skolråd i Halland har till sin vice ordförande utsett prostinnan Charlotte d ' Angotte, född Bexell. Prostinnan d ' Angotte är antagligen den första svenska kvinna, som hedrats med ett sådans uppdrag. Nathalie Zahles jubileum firades, som ämnadt var, forliden fredag med stora högtidligheter i Köpenhamn. Därvid meddelades att 2,500 kvinnor och män från hela norden hade sammanslutit sig för att bilda ett legat, som skall bära fröken Zahles namn. Öfver räntorna af legatsumman (omkring 17,000 kr.) skall fröken Zahle äga fritt disponera, så länge hon lefver; efter hennes död skall legatet användas till att främja lärarinnors utbildning. Under dagens lopp ankommo till fröken Zahle telegram i hundratal, massor af presenter och blommor, bl. a. en praktfull bukett från danska kronprinsen och kronprinsessan. I den stadsdel, där skolan är belägen, flaggades det allmänt till fröken Zahles ära. Svenska sjuksköterskornas. allmänna pensionsförening hade här om dagen årsmöte å Fredrika Bremerförbundets byrå. Af interimsstyrelsens berättelse inhämtades bl. a., att kassan nu räknar 50 delägare, hvilka sammanskjutit en summa af kr. Garantifonden, som till stor del åstadkommits genom gåfvor, utgöres i närvarande stund af kr. I organisationskostnader ha åtgått kr. Decharge beviljades interimsstyrelsen för dess förvaltning. Till styrelseledamöter hade af Röda korsets styrelse utsetts fröken F. von Otter och af Fredrika Bremerförbundets styrelse fröken S. Ulrich att fungera under ett år. Mötet valde dessutom till styrelseledamöter att afgå år 1901 sjuksköterskan E. von Baumgarten, professor P. G. Rosén och sjuksköterskan H. Sundström, att afgå år 1900 d:r J. E. Bergvall, fröken M. Leijonhufvud, professor P. J. Wising samt att afgå år 1899 bankdirektören G. Lettström, revisionssekreteraren H. Eohtlieb och d:r F. W. Warfvinge. Till revisorer utsagos d:r Th. Hellström, d:r E.
Memorial, angående verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i Bankooch Lag-Utskottens förslag till ny Lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar. Sedan Riks-Stånden, enligt Protokolls-utdrag af den 15, 17 och 18 innevarande November, fattat beslut i anledning af Bankooch Lag-Utskottens Memorial N:o 2, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, beträffande Utskottens Betänkande N:o 1, i fråga om ny lag för enskilda banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, har förstärkta Banko-Utskottet nedanstående dag anställt omröstning öfver följande godkända voterings-propositioner, nemligen: l:sta Voteringen: Den, som vill, att vid den slutliga voteringen, angående lydelsen af Irsta § i Förslaget till lag för enskilda banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, till kontraproposition skall uppställas Preste-Ständets förslag till redaktion, så lydande: »Enskilde, som vilja förena sig i bolag, för att bedrifva bankrörelse, med rättighet att utgifva egna tryckta eller graverade kr edit-sedlar, skola hos Konungen sig dertill anmäla, med bifogande af bolagets grundreglor och utlånings-reglemente. Befinnas dessa öfverensstämma med denna lag, tredje momentet i Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824 samt Lag och Författningar i öfrigt, meddelas tillåtelse till rörelsens bedrifvande under en tid af högst tio år, efter hvilken tids förlopp ny tillåtelse, uppå derom gjord ansökning, må beviljas, dock ej öfver tio år för hvarje gång» röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; Vinner nej; kommer att till kontra-proposition antagas det af Ridderskapet och Adeln beslutade förslag till redaktion, så lydande: »JEnskilde, som förena sig i bo Bih. till B, St.
Som det kan vara ovisst när förslaget till en ny kyrkolag varder antaget, men andra och närmare ansvarsbestämningar än de nu gällande emellertid fordras, så hemställes, i enlighet med 10:de kap. i nämnde förslag, att följande föreskrifter måtte stadgas: Prest som emot skolstadgan eller ofvanstående föreskrifter bryter, ansvare, enl. grunderne i nya kyrkolagsförslaget, l:sta och 2:dra gången med böter motsvarande från och med ]:del lill och med hela hans löne-inkomst. Ar ej med embete eller tjenst vjss lön eller annan inkomst förenad, bote från och med 25 lill och med 100 r:dr b:co. Kommer han 3:dje gången åter, varde från prest-embetet afsatt. 188 Den 11 December. O Alal emot Slifls-styresman eller den hans tjenst fölTätttat utföres vid Stifts-stadens Rådhus-rätt och emot annan prest vid domstol i orten i vanlig ordning. Angifvelse!' i Domcapitlet emot prest eller annan kyrkans tjenare för embetseller tjenste-fel i allmänhet och sorn ej rör sjelfva läran, skola genast gifvas K. Bef:h:de tillkänna. Härefter tilläde Hr Ribbing: Den förra molionen anhåller jag, måtte få remitteras till StatsUtsk, och den sednare, som angår lagstadganden för skolor, torde böra remitteras till Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., eller derest remissen anses böra afgå endast till ett Utsk., kanske lämpligast till LagUtsk. Frih. Toll, Gust.: Utgående från samma åsigt som motionären, nemi. behofvel för nationen att upfödas moraliskt och religiöst, och med afseende å hans föresats att kunna gagna, vågar jag nu endast anhålla, alt hans vigtiga motion måtte få hvila på hordet. I anledn. häraf fästade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm. Frih.
Af d;t, vid 3:d je Hufvud-Titulns reglerande genom fullt Penninge-Anslag, uppstådde öfverskott 2,488 Tunnor 2 \ kappar Spannmål, som, i stället för Stats-Priset 4’ R:dr, ä10 beräknade å 8' Rulr Tunnan. 5:0 De förut till Convoij Commissariatet från Tull-Verket ingående 66,666 R:dr 32 sk, St nts-JJ t skottets Betänkandern 177 3 hvilka blifvit anslagne , som tillökning a Stat i den för Försvars-Verkets behof uppförde Summa, Och 6-.o En sedan år 1808 ej ingången ersättning från Danmark för Fyringarnes underhållande på Skånska kusten, hvilken inkomst blifvit återstäld att årligen ingå med 3,500 Rulr Hamburger Banco. Deremot har dock minskning skett, delä v följd af Kongl. Majus till Dess och Rikets Kammar-Collegium aflåtne Nådiga Bref af den g sisfledne December för bevilljad nedsättning uti Ärendet af Kongsbergs Kongsgård med 174 Rulr 16 sk., dels ock för 500 R:dr, som utgöra en procents ränta å det af Riksens Höglofl. Ständer till Malmö Stads Gassern-Byggnad beviljade 50,000 R:dr Lån, mot 4 Procents Interesse, hvilket Lån utgått utaf Stats-Verkets hos Riksgälds-Contoiret, mot 3 Procent, förräntade medel af Krigs-Collegii f. d. Cassör, som vid 1809 och 1810 årens Riksdag tillslogos Stats-Verket. Med iagttagande af desse under Stats-Regleringens fortsättning och i följd af Riksens Höglofl. Ständers åtgärder skadde förändringar, på sätt sjelfva Riks Staten närmare visar, finnas Stats-Verkets intrader nu hafva erhållit följande tillökning: Ordinarie Inkomsferne - 253,958: 33- 7* Ext. Ord.
Naturligtvis skulle jag klandras för brist på ihållighet, och äfven förtjena det, derest jag icke hos Hr Gr. och Landtm, begärde propos. på bifall till mitt förslag, och, i fall denna propos. besvaras med nej, anhöll om votering. Jag önskade likväl att få röna, huruvida jag är så alldeles utan, jag vill icke säga sympatier, ty sådant kommer icke i fråga, utan alldeles utan understöd af någon, som bevärdigat mina tryckta skrifter med någon upmärksamhet, och derigenom blifvit bringad på tvifvel — jag fordrar icke mer — om det kan vara något sannt och rätt i den utredning jag der sökt framlägga. Sakuar jag likväl understöd af dessa, hvilket jag icke nu kan bedöma, så gör jag kanhända orätt uti att begära votering; men finner jag att förhållandet är motsatt, då mäste jag göra det. Gr. Liljencrants: Jag har begärt ordet för att lemna en uplysning, som jag i mitt förra anförande glömde. Jag tog mig då friheten nämna, att Bankens metalliska kassa i detta ögonblick befinner sig i ett biittrerskick, än någonsin tillförene, med undantag af de två sista lyckliga åren. Så vida jag icke irrar mig, egde Banken den l:sta Januari 1848 en metallisk valuta af åtta milhr, och således en half mill. mindre än nu. Sedermera inträffade det olyckliga året 1848, då Sveriges handel var högst ogynnsam, till följd af då befintliga förhållanden på den stora verldsmarknaden; det hände då, att den metalliska kassan nedgick ända till 5 milhr. Jag anser detta vara en vigtig uplysning, som måhända icke hvar och en bland oss nu erinrar sig; den visar nemi. att vi genomgått Den 5 November. 67 en vida svårare kris, an den, hvarmed vi nu kämpa. När man från en metallisk kassa af 8 milhr, d. v. s. ett rörelsekapital af 32 •milhr Rdr Rmt, faller till ett rörelsekapital af 20 milhr, då är det verkligen ett betänkligt förhållande, i synnerhet när man kommit från ett förhållande, som inträdt småningom; ty minskning i den metalliska valutan och deraf följande inskränkning af rörelsekapitalet inträda vanligen småningom.
Och hwitket förhållande Starsoch Lanco-Urjkotten härmedelst altsä fa Riksens Högloft. Ständer ^vördsammeligen underställa. I afseende pä stevi8ionen öfwer L^NLO och Riksgälds-Werken, har til öfwerläggning inom Utskotten förekommit, huruwida ^evi80rerne mäae äga rättighet at lemna Fuilmägrige nägra förestrifrer, och Fullmäqtige wara skyldige at ställa sig desamma til efterrättelse. Utskotten hafwa ansett kev^ioncm blifwa utan ändamål, om icke ^evi8orern6 äga rättighet at meddela föreskrifter til efterlefnad uti alla de delar af Förwaltningen, som de finna nägot wara uraktlätir, eller ock tarfwa en sadan rättelse, ar ärendertte warda äterförde til den ordning och stick, som öfwerensstämnm Med de af Riksens Ständer 644 Den 14 Mars. e. m. eller deras bertil behörigen autboriseraäs UHkott för de§e Werks styrelse utfärdade keglememer, i»» struckioner och Författningar, samt hwad RiksdagsOrdningen i 70 §. för öfrigt härutinnan innehåller; och som Utskotten trott det böra wara Fullmägriges skyldighet, at i sadane fall ställa sig kevisorei-nes föreskrifter til efterrättelse, såsom wore det Riksens Ständers egen föreskrift; sa hafwa Utstotten i enlighet härmed xro^eÄLrat 7 tz. uti ln> struckionen.
Äfvenledes uplästes och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till §§:r i Riksdagsbeslutet: N:o 42, ang:de vilkoret! för erhållande af 4:de profpredikant i regalt pastorat-, N:o 43, ang:de ändring i 4 Kap. 2 §:n ByggningaB:n; N:o 44, angrde ny författn. rörande stängselskyldigheten; N:o 45, om utarbetande af förslag* till författn. rörande kommunal-styrelser, m. m.; samt N:o 46, om antagne grundlagsförändringar. Eöredrogos ånyo och biföllos StatsUtskrs nedannämnde d. 1 och 2 dennes på bordet lagde Mern. och Utlåt,: N:o 281, med förslag till de stadganden som i Riksg:sKont:s Reglemente böra införas, rörande under nuv:de Riksdag beviljade och till utgående från nämnde Verk anvisade statsutgifter; N:o 282, aug:de de i Reg:sE:ns 63 § föreskrifne kreditivsummor; N:o 283, i ani. af väckt motion om vedergällning åt vice Häradsh:n Möller för en af honom verkställd öfversättning; samt N:o 284, med förslag till stadganden i Rikg:sKont:s nya Reglemente, ang-.de anslagen för folkundervisningens befrämjande och de ordinarie statsregleringen tillhörande utgifter samt kreditiverne. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 1 och 2 dennes på bordet lagda Mern. N:o 53, fråga om särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekret, biträdt Utsk. 433 D e it 3 Mars. Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s d. 1 och 2 dennes på bordet lagda Betänk.
Den sednare tror sig så ofta finna en uppenbar strid emellan lärorna, som förkunnas, och tillämpningen utaf dem; lian tror sig så ofia se de vackra föreskrifterna af oegennytta, sjelfförsakelse och ordhållighet af Presten sjelf förbises, när egna intresset sättes i fråga, och om äfven bedömmandet häraf sker med ensidighet och obillighet, så äro verkningarna deraf lika förderfliga; och torde med skäl få antagas, att den öfverklagade, tilltagande kölden för Moralens bud från delta förhållande emellan Prest och Församling födes och underhålles. Vanligen är första bekantskapen med en ny Pastor ett tillstånd af fiendtlighet och spänning. Sällan är den nya Pastorn nöjd med att inträda i den afgångnes lönevilkor, och vid fordringarna å högre rättigheter möter motstånd å den andra sidan att underkasta sig sådant, och härifrån ovilja och oförsonlighet just der, der friden och endrägten borde vara störst. Min mening är ingalunda att gifva Presterskapet hela skulden, jag tror fast mer, alt många bland dem frivilligt efterskänka mycket, emot bvad de enligt författningarna kunde hafva rätt att fordra; men jag anser äfven, att ett strängt fordradt uppfyllande af dessa författningar vöre omöjligt och säkert ledande till de iso Den i5 December f, m< största vådor och oordningar; ty den procent af odaljordens afkastning, sorn för vid pass etthundrade femtio år sedan ansågs behöflig för Presterskapets tillräckliga aflöning, visar sig nu alldeles olämplig, och vida öfverstigande behofvet för samma antal Pastorer, jemnfördt med närvarande tids framsteg i jordens bearbetning, och den så kallade odaljordens areal nu emot för etthundra femtio år sedan, utan att de egentliga nyodlingarne tagas i beräkning, hvarå väl äfven esomoftast pretentioner göras till tionde-inkomst.
Att äter ufgifva Credit-Sedlar, hvilka skulle garanteras af Banken och följakteligen utställas på Bankens egen Fond, vore ju i sjelfva verket allt detsamma, som att tillskapa nya Banco - Sedlar, då skillnaden i och för sig sjelf Blir ingen, antingen man t. ex. utgifver en Credit-Sedel på 300 R:dr eller en Banco-Sedel pa aoo R:dr, enär de båda skola hafva en gemensam Inlösnings-fond. Rikets Rörelse-Capital utgöres af Bancooch Riksgälds-Sedlar sami; I fällt, som till hvarannan hafva ett fixeradt och bestämdt värde; Och antingen man derföre tillskapar nya utaf det ena eller andra slaget, skall denna tillökning i Sedelstocken verka lika till ytterligare vanvärde af de Bancooch Riksgälds-Sedlar, hvilka redan äro uti omlopp. Det tyckes, som man ej ville finna eller inse, att, då man, under senast förflutne tider, för att undvika en direct beskattning, som förhanden varande behof påkallat, i stället begagnat sig af den utväg, att låta Riksgälds-Contoiret utgifva Credit-Sedlar, utan serskild Inlösningseller Amortissements-fond, man härigenom så oförmärkt inympat denna Sedelmassa på Banken och i samma mån försämrat dess ställning. Att så förhåller sig, derpå kan ej fordras något säkrare bevis, än att Credit - Sedelstocken nu är något större, än den var vid 1808 år slut, oaktadt Riksgälds-Contoiret sedermera årligen inlöst dylika Sedlar till ansenliga Summor, men hvarigenom Contoiret ådragit sig en Skuld till Banken af något utöfver Två Millioner, som, utan serskildt anslag, icke skulle kunna godtgöras. Statsoch Besvär s-XJtskoltens Betänkanden. 1141'
Denna motion blef äfven till StatsUtskottet remitterad, men har icke annorlunda blifvit besvarad, än helt evasift vid det på 4;de Hufvudtiteln åt UndervisningsVerken i allmänhet tillstyrkte anslag af 60,000 R:dr, hvaraf KrigsÅkademien äfven ansetts kunna erhålla hvad sorn erfordrades. Utskottet har icke fästat uppmärksamhet dervid, att KrigsÅcademiens Stat hörer till denna nu ifrågavarande, eller 3:dje Hufvudliteln, och icke till 4;de Titeln. Jag befarar, att Lärarne vid KrigsAcademien komma att sakna all löneförhöjning af det åt UndervisningsVerken i allmänhet beviljade anslag. Jag täger mig derföre friheten att nu förbehålla mig öppen rätt lill öfverflyttning från 4:de till 3:dje Hufvudtiteln af så stor del utaf de ofvannämnde 60,000 R:dr, som behöfves för den af mig yrkade löneförhöjning åt Lärarne vid KrigsÅkademien.1 Herr Lefren, Johan Pehr: Herr Bråkenhjelms anmärkning angående löneförhöjning - Den 2 Octo b er e. m. 65 ning åt Lärarne vid KrigsAkademien är efter min tanka för tidigt väckt. Dä 4^1° Hufvudtiteln förekommer, blir det bättre tillfälle för Ridderskapet oell Adeln att, med kännedom af hvad Kongl. Maj:t och StatsUtskottet i ämnet yttrat, sig utlåta. Herr Hjerta, Gustaf: Jag vill icke nu yttra mig i hyfvudsaken, ulan blott angående den anmärkning Friherre af Nordin vid första Betänkandets återremitterande gjorde i afseende å denna punkt; och det yttrande Utskottet i anledning deraf uti dess sednare Utlåtande afgifvit.
Under I0:de och 17;de seklerne benämndes ingen bildad, som icke var fullt hemmastadd uti alla Theologernas tvister. Nu för tiden erfordras för titeln bildad ganska ytlig kännedom om Theologien; lika litet fordras dertill någon kunskap uti naturvetenskaperne. Med bibehållen rätt att kallas bildad, kan man erkänna sig sakna kännedom om specifika skilnaden emellan luft och vatten; men att icke känna Alexander Magnus, det är tillräckligt för att blifva hänförd till den råa hopen. Om mati vill närmare granska förhållandena skall man finna att för bildning nu för tiden fordras egentligen kunskap i språk och historia. Skulle jag tillåta mig en definition på bildning, vore jag benägen att kalla den en förmåga att vid i lifvet mötande fall kunna örn dem bilda ett eget och grundadt omdöme. För sådant erfordras icke blott en utbildad omdömesförmåga, utan äfven sakkännedom. Afven den skarpsinnigaste kan icke fälla säkert omdöme utan sådan kunskap. Men i lifvet iir man oftast tvungen att genast fatta sitt beslut; man kan då icke upskjuta detta för att först inhemta nödiga kunskaper. Dem måste man förut innehafva. Enligt denna min upfattning bör en bildad person äfven hafva en någorlunda klar kännedom om de föremål och förhållanden, som kunna möta honom i lifvet. Så, för att begagna ett nyss anfördt exempel, skulle det för honom vara af vida större vigt att känna hvad luft och vatten är, än hvilka mandater, som fört Alexander Magnus till odödligheten.» Det är just de fäder inom Svea land som nu sysselsätta sig med denna lag och kunna inverka till en reform deruti om de allvarligt vilja, hvilka frågan närmast rörer, såvida man antager, att deras söner äro det käraste de äga, och jag hemställer till 11. o. Ad., huruvida 11. St:r kunna förbise så allvarliga anmärkn. emot denna Skol-stadga, hvars reformerande varit under en generation efterlängtad. Vidare säger motionären: »Vill man åter höra ett annat, viii mindre grannt och klingande svar å frågan, må man vända sig till en förståndig fader, som har en son att upfostra. Han skall troligen svara, att han sänder sin son till skolan, på det denne må blifva en bra och duglig karl.
Cederström redan visat vara öfverensstämmande med R. o. Ars; men deremellan förefinnes likväl den skillnad, att i det förra beslutet dessa ord äro intagne i sjelfva beslutet. Om således PresteStrs beslut blir R. Strs, så skola dessa onödiga ord ovilkorligen komma alt stå i den underd. skrifvelsen, hvaremot, om R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, de endast komma att stå i den föregrde delen af skriTvelsen och icke i sjelfva beslutet. På grund af dessa skäl får jag förnya min anhållan, att R. o. Ad. måtte antaga PresteStrs inbjudning endast i afseende på de sednare raderna. Hr von Troil, Sam. Gust.: För att bestämma sig i denna fråga, tror jag att man bör göra sig reda för den andemening, sorn i de båda besluten finnes inrymd. Mig synes då, att enl. PresteStrs beslut skall den reala bildningen blifva ett bihang till den humanistiska inom hvarje läroverk, d. v. s. att den humanistiska skall till en början fullständigt utvecklas, och den reala sedermera, 230 Den 2 September blott så vida läroverkets omfång det medgifver, utbildas. BorgareSt:s inbjudning återigen går derpå ut, alt R. St. för deras del skulle uttrycka den åsigten, att latinläsning icke bör ega rum i den första eller förberedande klassen. Meningen härmed har deremot varit, att den stora del af ungdomen, som egnar sig åt den reala bildningslinien, icke måtte onödigtvis förlora en dyrbar lid genom att redan i lörsta klassen nödgas sysselsätta sig med läsningen af ett dödt språk, hvilket icke sedermera kommer ali för denna ungdom vara af särdeles nytta, men deremot borttager en tid, som BorgareSt. ansett nyttigare kunna användas. För min del kan jag icke finna, att Regeringen skulle kunna hindra, att latinläsningen, för dem, som sådant önska, kan fä börja i första klassen. BorgareSt:s inbjudning innefattar endast alt R. St. icke afsell alt undervisningen i förenämnda språk bestämdt skall begynna i första klassen.
Men min öfvertygelse är, att om Götha Canalens kostnad, i anseende tili företagets vigt och nödvändighet, vederbörligen jemnföres med Rikets andra Utgifter och bland dem classificeras:, så kunna ej tillgångar felas uti det Land, där Stockholms Slotrs-Byggnad fortsattes under Carl Xlfrs olyckliga Krig: Där ödet för Götha Canal-Arbetet beskärt dea lyckliga tidpunct, när Riket för första gången, efter mer än ett Århundrade, är utan Gäld : Där till fyllande af så många behof Millioner blifvit anskaffade, utan tunga för den SkattdraRiåU. och Ad. Fröt. lil B. 23, 24. 178 T)en 9 Februarii. gande; där Banquen liar mer än full Valuta för pina förbindelser; och där Folket lefver af eget bröd ; Consumtionen till Bränvins-bränningen undantagen. Högvälborne Herr Grefve och LandtMarskalk! flögloflige Ridderskap och Adel! Redan har jag som Bolags Man uppfylt mina pligter. Jag har upplyst elter förmåga Bolaget och Allmänheten. En Plan är uppgiord och framlagd, som visar huru allt kar. bibehållas och med minsta uppoffring för alla utföris. Jag åberopar den , men öfverlemnar gerna åt andra, att utfinna bättre medel. Det är sorn Medlem af Sveriges Lagstiftning, jag här i dag uppträdt, och mitt Samvete skall aldrig förebrå mig ett ord af de inånga jag här i dag yttradt, ty de äro frugten af en ostörd och noggrann öfverläggning. Jag yrkar ej Företagets upprätthållande för min egen del; jag har uppfylt min pligt och offrat för stc-r del af förmögenhet, krafter och lugn åt Fosrerlandet, för att den förlust jag i annat fall gör, som Actie-ägare, fan komma i någon beräkning; jag är nöjd att som belöning få använda mina fä återstående krafter till förmån för hvad jag enskildt äger kärast i Verlden, och kanske alltför litet vårdat; — äfven sä litet yrkar jag nu Verkets bestånd för Actie-Ägarnes skull.