Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
folkskollararinnan Ad&amp; Vetterliiids iipptriitlariile inför deii nyligts~i h %llna kyrkostämman i Jönköping, blifrit förenniil för ett s i alliniiiit omnämnande i den dagliga pressen, Att friilren Vetterlinds modiga ingripande hade till följd den föreslagna tönefih %öjiiingena beriljaiide, kan ej vara annat an glädjande, men tilliita vi oss uttala den förhoppningen, att den tid snart matte rma, inne, d&amp; en kvinnas uppträdande inför kommimens förtroendemän i ea frHga, soiii rör hennes köns intressen, ej matte betraktas som en anornalitet, utan soni cn lika kvinlig som naturlig pliktuppfyllelse, vid hvilkenis utöfvande det ar det rättmätiga i hennes sak, ej ~ljnngaude strxfital ofver sin saiutid^, som förskaffa henne gehör. Norge. Den första norska k v i d i p / aka~en, frökeu Helga Jlrwic Spångberg, hvilken tog artium med laii&amp;tbi !is k lHNii, uiiderklrnstni. sig i denna månad den tredje och sista afileliiingeii no ' nieciicinsk embetsexamen. Fröken Spangberg ar de2 fiksta kviiiua, som atlagger denna examen vid Kristiania universitet. Damnark. Bmsk kwindesam # und, iivars oniorganiisation till eii, hela Danmark omfattande kvinnoförenirig ri redan omtalat, höll sitt första allmanna möte i Aarhus den l7 juli dettz ar, hvarvid delegerade fr %n landets mhnga kretsafdelningar infunnit sig. Sainfiiiidcts ordfiirailde, fru Birgitte Berg-Sielseii, larii-riade ineddelandcri angienöie föreningens verksamhet under kret.
Herr kot bl i el), Larl lHe6i-ic, Dä Konungens Proposition at utan upffof utkora en Thronföljare, blifwit af en flark Pluralitet pä ett jakande sätt beävarad, dä Stats Rädet och Hemliga Utskottet tilstprkt detta wal genast, och dä tre Ständ redan enstämmigt bifallit detsamma, tror jag ej at det skulle fullkomligen instämma med Ridderskapets och Adelns wärdighet, och ej heller wara af nägon nytta, a t deröfwer votera ; utan sär jag derföre ödmjukligen föreflä, at de af Ridderffavets och Adelns Ledamöter, som ej wilja bifalla Propositionen, mätte ätnöja sig med at likasom nägon gäng wid 1789 och 1800 ärs Riksdagar kändt, teckna sina namn under en särskildt referwation, som singe intagas i Protocollet. Detta yttrande blcf af Ridderskapet och Adeln mer och mindre wäl uptagit. Herr Grefwen och Landtmarskalken, ffulle ej alla wara tilfredsställde och saken anses säsom bifallen om de Herrar, som äro af den mindre rädande meningen, singe ^anteckna sig säsom instämmande i de uttryck' Hfwerste r^öläLbiLnd ur sitt Dictamen uprepat. Ropades Nej, Nej, Ja, Nej. Grefwe Den 18 Iulii. Z?o Grefwe voy»a, yttrade sig, at, han och flere ej wäl hört Herr LffjöldelnanäZ termer, och begärte derföre at fä Leur upläste. Friherre ^clel8värcl, Lric 6öran^ ont Propositionen göres med det af mig gjorde til. lägg, sä afstär jag gerna ifrän Votering. Dä ännu twekan och owisihet tycktes räda ibland en mängd af Ridderstapets och Adelns Ledamöter, yttrade sig Herr Grefwen och Land tmarstalken, at som en del af dem som begärt Votering ej tycktes wilja derifrän assia, sä finge han före flä Voterings-Proposition.
Diskont-kontoret, innehade då icke någon förstärkning från Reservfonden> Under den sedermera förflutna tiden intill utgången af sistförflutne Augusti månad hafva vid särskilda tillfällen, på anmälan om behof af förstärkning till Banko-diskontverkets eller Diskont-kontorets kassa, från Reservfonden ut anordnats sammanlagdt R:dr 2,600,000: — hvaraf, pä sätt nästföregående § upplyser, 550,1,00: vid den 14 Januari detta år beslutad reglering af Handelsoch Näringsdiskontfonden, öfverfördes till Diskontkontorets ordinarie förlag,och återstående 9,050,00 — blifvit under innevarande är i särskilda poster till Reservfonden äterbetalta. Lånekontoret i Götheborg, som, efter hvad ofvananförde § i förlidet års revisionsberättelse gifvet' vid handen, den 5 September 1863 icke begagnade någon förstärkning, undfick den :0 påföljande December en sådan till belopp af R:dr 300,000: — att återbetalas sednast den 15 April detta är; men som vid nyss omnämnde reglering, Kontorets ordinarie förlag ökades med 50,000: — hade Kontoret alltså att återbetala allenast 250,000: hvilka äfven blefvo under Mars och April detta år återlevererade. Härförutan hafva, på Lånekontors-Styrelsens anmälanden om b thoaf tillfällig förstärkning till Kontorets kassa, vid särskilda tillfällen anordnats tillsammans R:dr 330,000, hvilka efter hand blifvit återbetalda. Lånekontoret i Malmö innehade, sedan den 16 April 1863 en förstärkning af R:dr 300,000: — hvaraf under Oktober månad amma år återlevererades 100,000: — Dä utaf återstående 200,000:
Dan qvittning, sorn hittills skett, är ej annat, än att en mindre summa blifvit tillskjuten af Actieägarne; men di sådant allt hitintills fått äga rum, och bokstafven är för Bolaget, vill jag ej mera tala örn den saken. I afseende å framtiden åter, så enär det slår, att räntan skall utgå af Bolagets egna medel, och några sådane ej finnas, är det klarr, att det ej mera kan verkställas. Man har sagt, att Bolaget kan insätta medel i Februarii, och utta. ga dem i Martii, och att Riksens Ständer ej kun. na bestrida det; men Riksens Ständer, af hvilka man nu fordrar ytterligare tillskott till Canalbyggnaden, måtte ostridigt vara berättigade, att såsom vilkor derföre föreskrifva , att Actieägarne ej måga öka sin Ca pita Isum ma, utan att någre deras medel användas till Byggnaden. Hvad angår deri uppgift, att genom beviljandet för Actieägarne att uppbära afkomst af Canalen, en tillgång till kostnadernas bestridande skulle förloras, får jag blott påminna, att i den calcul, som af BolagsDirectionen är uppgjord, öfver kostnader och tillgångar, är ej någon afkomst af Canalen påräknad till Byggnaden, och således kan ej eller någon tillgång härigenom vara borttagen. Jag tror ock, att om man afskiljer den del, som är färdig, får man snart se, huruvida Canalen bär sig eller ej, och i det fall att den lemnar något öfverskott, är det väl fördelaktigare for Actieägarne att få någon utdelning, än att med en fingerad summa få öka sitt Capital. - Uti bedömande deraf, huruvida Canalen skall lemna nå-, gon afkomst eiler icke, har jag ej ingått, erne-; Den 15 Octaler *. rit. 40$ idan jag dertill saknar nödig sakkännedom.
Uppå härefter framstäld propos. bifölls förev:de punkt och beslöts derjemte en underd. skrifvelse med anhållan att K. M. måtte för nästsammanträdande Ständer framlägga förslag till en lämpligare Öfverstyrelse för Gymnastiska Centralinstitutet, än den nuv:de. 30 punkten, angrde åtskilliga i fråga om Gymnastik-anslalterne väckta motioner. Denna punkt bifölls. 40:de punkten, ang;de ny aflönings-slal för Sundhels Noll. Då härvid först förekom Utsk:s förslag rörande aflöningen för Ordhden, yttrade: Hr Printzencreutz, Bernil. Wilh: På sätt reservatio nerna utvisar, har jag ansett att lönen för SundhetsColl. Ordf:de, i enlighet med K. M:s Propos., bör bestämmas till 7,000 Edr Ernt. Jag vidhåller äfven denna mening och såsom stöd derför torde det tillåtas mig att åberopa hvad en reservant anfört, samt ber att i sådant afs:de få upläsa detta yttrande. Det lyder sålunda: »Emot den af Utsk. föreslagna nedsättningen i lönen för Ordhden i SundhetsColl. får jag vördsammast anmäla min reservation, helst följden 630 Den 23 November f. m. af en dylik nedsättning (^tvifvelaktigt klefve den, att svårligen någon till denna befattning fullt qvaliircerad person kunde förmås att densamma emottaga. Ty då man ihågkommer, att till denna plats erfordras, utom andra egenskaper, äfven ett inom läkare vetenskapen stadgadt anseende samt att skötandet af en inkomstgifvande enskild praktik icke kan nied förvaltandet af detta embete förenas, inses lätt att emottagandet deraf klefve förenadt med en ofta betydlig ekonomisk upoffring. För öfrigt bör icke helter förgätas, att Ordf:den i SundlietsColl., såsom Chef för hela medicinal-vården i Riket och således för en talrik tjeustemanna-personal, svårligen kan alldeles undandraga sig den representation, som från dylika platser är oskiljaktig.
Detta af skjutshållens olika längd, vägarnes olika beskaffenhet, olika tillgång på skjutshästar m. m. beroende förhållande, bestyrkes bäst deraf, att vid olika Gästgifverier den lega, som af hvarje skjutsnings-skyldigt hemman utgår till skjuts-éntrepreneur eller till den som åtager sig skjutsnings-skyldigheten är så högst olika. Vid Arboga Gästgifveri betalar hvarje till skjutslaget hörande hemman åt nu varande entrepeneuren endast 8 R:dr Banco, men vid Hallsta Gästgifveri har afgiften till skjuts-entrepeneuren genom entrepenad-auction blifvit bestämd till 16 R:dr Banco och en tunna Hafra jemte fyra hjelpskjutser årligen af hvarje mantal eller mer än dubbelt än i Arboga. Bestridandet af den Staden åliggande skjutsnings-skyldigheten har entrepenören i Arboga åtagit sig utan betalning, men i Westerås uppgår deremot den årliga entrepi enad-summan för Stadsskjutsen nu till 189 R:dr Banco. Huru hög skjutslegan vid hvarje Gästgifvaregård behöfde vara för att de skjutsskyldige Hemmanens afgift måtte upphöra, kan således icke utrönas på annat sätt, än genom anställande af entreprenad-auctioner vid hvarje Gästgifveri, och man kan förutse, att förändringar deruti äfven med tiden kunde komma att äga rum, som påkallade skjutslegåns förökning eller förminskning, allt efter olika omständigheter, hvarföre äfven de af mig föres lagné entreprenadauctionerne till bestämmande af skjutslegan borde hållas tid efter annan. Om skjutsnings-besväret öfver hela Riket skulle kalkuleras, uppkomme derigenom en enorm summa, som skulle utvisa huru drygt detta onus är, hvaraf Statskassan dock drager föga fördel; och detta så betungande onus kunde dock utan någons förnärmande afskaffas på sätt jag bär ofvan underdånigst föreslagit; men den demoralisation ibland allmogen, som nu varande sättet för hållskjutsens bestridande medför, kan deremot icke i penningar uträknas, och afskaffandet af denna olägenhet vore dock icke mindre vigtig än den ekonomiska lindringen.
Den inhemska producfionens och de ina hemska näringarnas mindre lyckliga tillstånd hafva icke undfallit Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamma vård om landets välEders Kongl. Majt har utan tvifvel upptäckt de grundorsaker, hvilka likasom återhålla den fortgång till förbättring, som åtskilliga gynnande omständigheter och af naturen beredde tillfällen i öfrigt synas medgifva. Under ett af köldens och värmans ytterligheter ömsom besväradt luftstreck, och inskränkt till den korta tiden af året, som jorden kan arbetas, är det i synnerhet Jordbrukaren, som bär tyngden af na-' turhindren, likasom han till det mesta vidkännes de bördor, som för Statens bestånd till Staten utgår. Kraftfull och ihärdig förstår likfullt den Svenska arbetaren att öfvervinna naturhindren och bereda sig utkomst och välstånd , om utvecklingen af dess krafter och användande af dess egendom honom icke betages, samt för - 3«2 Den 15 Julii. lag icke fattas, att idka den nanna; och göra de förbättringar, hvartill öfverallt inom Ian det tillfällen yppa sig. Under den långi mel lantid, sorn Jordbruket lemnar, kan Svenska Landtmannen på somliga trakter sysselsätta sig med handasiöjder, på andra med beredande och utförande till hamn af de effecter , sorn dess skogar Jemna. Men för att, af Svenska jorden pch dess mångartade för päringsfliten brukbara alster, hemta tillgångar både för nuvarande innevårares och en jemt stigande folkmängds behof, äfvensom till utbyte mot de varor, hvilka från utrikes orter måste hemtas, fordras oundvikligen förlag, frihet och liflighet i handel och näringar, samt en ökad afsättning. Så länge tvång nästan i alla näringsgrenar fortfar, så länge producenten måste bero endast af egna Handlandes på inskränkta förlag grundade speculationer, och dess behof af utlänska öfverflödsvaror genom samma monopoliska händer skall anskaffas, tror Ridderskapet och Adeln, att production och handel skola fortfara i ett tynande tillstånd, samt att landets folkmängd och välstånd lika långsamt som hittills skola framskrida.
Eder dock besinna, Mine Hrr, att Banken i sådant fall skulle utgifva motsvarande belopp i sedlar, hvilkas innehafvare kunde begära deras utbytande af silfver, men att de för sedlarne till Banken lemnade obligationer deremot, såsom ställde i Svenskt mynt, icke när som helst kunde till metallisk valuta förvandlas; och det säger sig sjelft att vid sådant förhållande fara af operationen möjligen kan upstå för realisationens bestånd. Vidare hafva invändningar blifvit gjorda mot min upgift, att, om räntebärande obligationer på olika tider utgifvas af samma auktoritet, en af äldre dato vanligen står i högre pris än en sednare utgifven obligation. Jag anförde vidare att, om man litt icke toge valula för de 10 mill., hvarmed jag föreslagit delgifvande jernvägslånet böra nominelt ökas, utan skjöt up dermed och behöll obligationerna till 1863, så vore ani. att förmoda, ntt dessa obligationer skulle bättre realiseras än om 18 63 nya obligationer för ifrågavtde 10 mill. utgåfvos. Såsom ex. pä den ofvan anförda satsen åberopade jag några af våra hypotheksföreningar, som sfi uptagit flere lån på olika tider. Man ansåg likväl ej detta ex. tillämpligt af den ani. att dessa lån voro gjorda mot rabatt, och att det vore gifvet att obligationerne af sådane lån skulle stiga ju mera man nalkades iulösningstiden. Ja väl! så är ock förhållandet, men anmärkningen grundar sig på förutsättningen att det blifvande jern - 496 Den 15 Februari e. ni. vägslånet skulle kunna uptagas al pari; men jag kan försäkra Eder, Mine Hrr! att de, som hysa en sådan tro, helt och hållet misstaga sig, ty huru skicklige de Fullm. i Riksg.Kont., sorn snart skola tillsättas. än må blifva, så skola de visserligen ej kunna anskaffa penningar, utan att nödgas medgifva rabatt å nominella kapitalet.
Efter den i allmänhet fastställda grund, Två R:dr af Tusende, och i lika förhållande af ett mindre värde, utgöres Bevillning af alla skattlagda Mjölqvarnar i Städerna oell på landet, af Sågar, äfvensom, alla Valk-, Stampoch andra Qvarnar, som icke äro Mjölqvarnar, ehvad de begagnas för tull eller till afsalu. Tull-m jölqvarnar i Städerna samt Legooch Salu-Sågar, Valkoch Stamp-Verk i Städerna och pä landet, som antingen hädanefter inrättas, ulan alt grundränta för dem bestämmes, eller, ehuru redan anlagde, ännu icke blifvit skattlagde, skola lill Bevillning anses till Fem för hundrade af den behållna inkomst, de under nästföregående året åtnjutit. 2:o. Från denna afgift frikallas likväl de Mjölqvarnar, som innehafvas af tjenstemän eller andra, i hvilkas inkomst af lönen eller handteringen qvarnens afkastning blifvit upptagen och lili Bevillning räknad: de Mjölqvarnar och Sågar i Städerna och på Landet, som nyttjas endast till husbehof och ej för tulltägt, vedergällning af främmande och grannar eller till afsalu; de för egna Manufacturiers och Fabrikers behof anlagde Stampar och Vals-Verk, samt slutligen de Qvarnar och Verk, som, under gårdens skattläggning begripne, i dess värde blifvit upptagne och lill Beyillniugs-algift beräknade. §. 31. - Förslag till Bevillnings-Stadga. 25 §• 31. Personer, som med Qvarnar och Sågar ega handtering eller sysselsättning, erlägga: l:o. Vid skattlagda Mjölqyarnar af tre par stenar och derutöfver, betalas, för Mjölnare, lika afgift med Frälse-lnspectorer i den Glass, Taxeringsmännen bestämma, och vid sådana Qvarnar af ett eller två par stenar, lika med Rättare, såvida ifrågavarande Qvarnar gå minst fyra månader af året.
Nast efter Mom. om Jntecknings-Bewis, som simas med orden stadgadt au, tilläggas i Stämningar: frän deste och andrs Rärrer, mä i Twistemäl ej beläggas med Srämpladc Papper, uran dera slrriwae, w,d den bor, som i 24 H ursärres, dock mä sivarande parken icke af sädan orsak tzrvaromäl sig undandraga, sedan Rälanden intör Domstolen, den Charta anskaffade som wederbör. §. 4. Sista Moni. börjas med ordet wircnes-Bref — Detta är wid Rcnsirifningen mist, tagit, och borde statt wirrnesbörd; men anmärkningen medgifwes, att bättre är nyttja ordet wircnesslrifc §. s. Wid alla Inlagor och Förklaringar som ingifwaS, tillägges i nämnde ämnen; förre Författningens stadgande och Redaktion är här följd — deraf har händt, att Prorocolls-Ucdrag uran Utslag, hwilka ej omnämnas i förra Författningen, ej eller blifwit Considererad i den nya, men anmärkningen ar rigtig, och projecteras, att näst före Mom. om Resolutioner, tilläggas och införaS — Protocolls-Utdrag, som ej innehalla något Ut - jDen 2 Augusti. 2Z05 slag, hwatt ark Sfi. — Den tredje gradakionen a Chartan för Resolutioner till z st. utesiutes, emedan Chartan wid deste högre werk, skulle i lika fall bli mindre än wid mindre werk, enligt den föregående §., och stadgaS alltså nar Summan, som ulsökes, stiger till FemtioN:dlr 8 b-, der under 6 st. Ester enahanda grund utsattes äswen 6 st. arket i slutet af denna §. i stället för s st §. 7. Som klagomål hos Zustitie-Cantzleren aro af den art att de röra Embcts atal eller lidna oförrätter, der Charta ej äger rum, sa bör Justitie-L«nccllaircn i denna §. uteslutas. §. 9.
Till en kammarjungfrus toalett b ö r därjämte alltid höra en svart klädning m e d hvitt förkläde, ehuru mången kanske tycker att en dylik toalett ser väl dyster ut, m e n anser jag för min del, i synnerhet vid högtidliga tillfällen, då flere tjänare äro inne på en gång, det vara en ytterst klädsam kostym. Då jag städjer en tjänare tager jag alltid reda på, huru det är m e d deras klädförhållanden och gör äfven ibland till villkor för deras städjande, att de skola hafva minst 1 ljus bomullsklädning samt 1 svart, o c h brukar jag alltid vid julhelgen gifva tjänarne en klädning, helst någon mörkare o c h tjockare hvardagsklädning. Då en tjänare skall öppna för att taga e m o t någon person o c h h o n ej känner den besökande, bör h o n alltid höfligt taga reda på, h v e m h o n har den äran anmäla eller hälsa ifrån o. s. v. Beroende på förut erhållna instruktioner af IDUN I «97 matmodern eller det svar hon nu får eller o m herrskapet ej är hemma, antingen öppnar h o n dörren till mottagningsrummet o c h beder den besökande stiga in, eller ock underrättar hon d e m höfiigt o m att herrskapet ej är hemma, ej kan taga emot, att frun är sjuk o. s. v. (Forts.). * 31 Den kända norska reformdräktsifrarinnan fröken Kristine Dahl från Kristiania b e - söker nu åter Stockholm o c h håller i afton kl. 8 i Vetenskapsakademiens hörsal, föredrag om en rationel kvinnodräkt. Fröken Dahl, s o m i sitt hemland vunnit stor framgång, höll redan i fjor ett föredrag här i Stockholm o c h meddelade vi då hennes porträtt o c h en redogörelse för hennes sträfvanden. Kvinnan i verken. Tolf fruntimmer äro för närvarande anställda s o m ordinarie i postverket. Två äro postmästare, en förestår ett filialpostkontor, o c h de nio öfriga äro expeditörer. * Allmänt flickskolemöte i Sundsvall.
Ty det första, hvartill barnet brukar sitt » förstånd », är vanligen dels till uppfinnandet af nya odygder, dels till undgående af straff för de gamla. Andra säga, att gossen lyder dem, blott han får veta, hvarför han skall lyda, och anse detta alldeles tillräckligt, ja, räkna det nästan som en förtjenst — i alla fall som ett bevis på ett utveckladt förstånd och på » karaktär », att sonen först begär att få veta, hvartill det skall tjena, innan han åtlyder en tillsägelse af föräldrarna. Men de glömma dervid, att ynglingen ganska snart börjar anse sig sjelf lika kompetent att bedöma den saken som föräldrarna, och då lyder han endast i det fall, att hans egen åsigt öfverensstämmer med föräldrarnas. Och i samma stund är han inne på en farlig väg. (Slut i nästa n:r.) Teater och Musik. Dramatiska teatern liar under förra och innevarande vecka hvarje afton för fulla hus gifvit Paillerons komedi » Råttan ». Till styckets framgång bidrager i hufvudsaklig mon det på nästan alla händer utmärkta utförandet. Fröken Sandell är förträffligt på sin plats i » Råttans » roll, och Pépa Rimbaut har i fru Hartman fått en representant, som väl svårligen torde kunna öfverträffas. Fruarna DorschBosin och Fahlman fylde likaledes väl sina roller. Detta kan dock ej fullt sägas om fru Sviartz. Styckets enda manlige representant hr Elmlnnd hade i markisens roll tillfälle att visa många prof på sin goda talang. Paillerons komedi är ett stycke, som mer än många andra förtjenar att ses. Uppsättningen är god. Vasateatern har hela denna vecka hvarje afton gifvit » Den sköna Helena » och naturligtvis för fulla hus. Utförandet är det allra bästa, särskildt hvad beträffar titelrollens innehafvarinna fröken Anna Petterson samt innehafvarne af Calchas ' och de båda Ajaxarnes roller, hrr Grunder, Kloed och Hirseh. Hr Hagman som Paris är också ganska väl på sin plats. Madame Albanis konsert sistlidne tisdags afton i Musikaliska akademien torde kunna betecknas som musiksäsongens förnämsta evenement.
Vid dess halfdunkel låg, lutad i det ena hörnet af den dunkelröda soffan, hon med de mörka lockarne, hvilka nu oordnade föllo öfver hals och skuldror. De stora, eldiga ögonen gömdes nu af slutna ögonlock, och i det venstras af dessa silkeslena garnering skimrade en glänsande tårkristall, ett spår af den insomnades vakna betraktelser. På kinden brann en flämtande rodnad, och den från tvånget halftbefriade barmens rörelser betecknades af fram och åter skymtande skuggningar. Det led redan in på natten, då dörren sakta öppnades och en ung mörklockig man, med ett ljus i ena handen och en bok i den andra, inträdde. Med ett uttryck af ovilja, som for öfver det något bleka ansigtet och tog fäste på de trotsiga läpparna, närmade han sig bordet och soffan. Hans blick fästades på slumrerskans anlete, halkade derifrån lätt öfver de i den vårdslösa ställningen täcka runda formerna, ända ned till den långt framstuckna lilla foten, och vände åter upp till de starkt purprade läpparne och de tillslutna ögonens skönt hvälfda rundning. Då försvann den dimma, som nyss öfverskuggade hans ansigte; en stel dragning af medlidande och ett snabbt spel af hänförelse följde tätt på hvarandra, och förrän det sednare upphört, hade han redan bortlagt bok och ljus och höjt ena knäet ned till pallen, som stod vid soffan. Lutad öfver henne, slog han ena armen kring det runda lifvet och begrof den andra i de mörka lockarne, under det han fästade en lång kyss på hennes läppar och med sakta våld qvarhöll hennes hufvud i oförändradt läge. Den öfverraskade sträckte omedvetet, utan att ännu vara rätt vaken, sin arm kring den djerfves hals. Hon öppnade icke ögonen, förrän den långa kyssens korta ögonblick försvunnit. Dock, en sådan scen kan svårligen målas. Ty fastän ögonblicket är den bildande konstens verld, fattar hon i detta blott den yttre handlingen i dess helhet, men känslans rikedom kan hon endast antyda. Och dock är dennas rika verld så lockande att afbilda – desto mera, ju mindre man verkligen i den lefvat.
Det lilla snillet finner ”convulsioner” der; det ädlare – rörelse, stark, sann, gifvande tårar och lycksalighet. Det har, kanske, förlorat i öfversättningen. Men ändå – om ni läser det utan dessa själens tårar, – tro er aldrig född för den höga känslan! Gå, och lef bland Fransosernes evigt artiga spel-scener”!80 Kort derefter följde, i N:o 282, en förtjust lofsång ”till Auctorn af Passionerna”, troligen af Engzell; i de ”orimmade försökens” egen versart, och ej misslyckad. Derpå, från Thorild sjelf, i N:o 287 ånyo en recension, öfver Lidners då nyss utgifna Spastara (med hvilken, såsom det tyckes, Kellgren undvek att befatta sig). All denna fördragsamhet, under November och December oafbrutet visad, hindrade likväl icke, att på julaftonen ihågkomma Thorild med en ny parodi: kallad ”Julklapp till Utgifvaren af Stockholms-Posten”; och denna gången rigtad enkannerligen mot hans brefstyl. Denna var der härmad med behörig galimathisering, och med iakttagande af vissa i Thorilds äldsta handskrifter förekommande orthographiska egenheter (t. ex. pakket i stället för packet); under föregifvande, att man råkat uppsnappa en sålunda skrifven epistel. – Så fortgick förhållandet under det följande året, och vidare. Thorild roade sig, att till Kellgrens tidning insända stycken, der han sjelf betecknade sig med signaturen ”Den Obegriplige Auctorn”81. I sin prospectus till Nye Granskaren kallade han Stockholms-Posten ”en reservoir för alla dagens interessanta småsaker”; och försmådde aldrig att begagna detta tidningsblad, såsom det allmännast spridda och lästa, till utlåtanden öfver hvarjehanda dagens frågor.