Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KronPrinsen lemnat dessa penningar för att vinna ett för Landtbruket gagneligt ändamål, torde det tillåtas mig anföra några skäl, till den tvekan man har, att LandtbruksAcademien, men i synnerhet dess CentralYerkstad, ej uppfyller sin bestämmelse. Ändamålet med en LandtbruksAcademie är att sprida ljus bland alla Classer Jordbrukare: Huruvida delta är vunnit, genom de Anajer och Skrifter, som äro utgifna af Academien, tillhör ej mig att bestämma, då inom detta Stånd finnes så mångå mer upplysta Personer, men min enskilta tanka är, alt en suiverad Afhandling, örn de på fleras erfarenhet grundade Den 24 Januarii. 263 Facta, om så väl jordens behandlingssätt som Ladugårdsskötsel och organisation af de administrativa delarna af större och mindre Egendommar, skulle mera väcka den activa Ländthusliållarens uppmärksamhet, än de bitar, som i Annalerna nu finnas och hvilka med hvarandra äga ingen gemenskap: Hvad skulle icke en sådan LandtbruksCours kunna verka för gagneliga följder, och för att complettcra den kunde' roan af de enskiltas Skrifter upptaga hvad som deri synes förtjena en plats, då dertill kommer berättelsen från Diverse HushållsSällskaper , hvilka äfven kunna tjena till mycken upplysning. Och för att göra ett helt af allt detta, synes mig LandtbrnksAcademien kunna låta ett par kunniga män resa ikring i Landet, för att i sammanhang uppgöra en Statistisk berättelse om Riket. Min mening är att i mohn som denna Course blef satt i Systeme borde föreläsningen hållas vissa tider och dagar, då först kan den anses för en Academie, hvars följder skulle snart verka till allmänt väl, ty nu mera kan Landtmanna-yrket behandlas vettenskapligt, likasom med alla andra Vettenskaper, och den Principen anses för oändeligen falsk, att det gör tillfyllest att blott som en mechanisk vana plöja,så och skörda, nej! Landtbrukarens åsigter fordra långt större omfattning än den mindre kunnige förmodar.
Naj:ts lXädi^a DörordninA den ^ ianuari >836 oell tilIri^r^et dertill ak den 1 Na^ samma är, all sädan llaildel är IlelaAll med liksstrakk, densamina likväl ännu lärer idkas pä ön 8t. Dartlielem^, Dders Kon^l. Napt mä täckas i ljäder tillse, lluru slakveriet pä ön 8t. Lartllelem^ mä kunna »skritt:,8, samt vidiala alla de utvägar, som, kör vinnande ut'lietta viKtipn> ändamål, ma kunna beredas oell linnas lämplige. 3kiII nnderdaniA åtlydnad barak, äfvensom ak Dders Xon^l Napts serskibla befallning till mig att akgikva alla i sammanbang mecl lietta ämne stäende uppi^sniilgar, såsom angående slakvarnes pä 8t. Lartlielem^y antal, bebanciliilg oell villkor, (ten approximativa sumin-i, 8vm kör deras krilösen skulle erkordras, invänarnes belägenbet att medverka till en sällan emancipation, oell inllvtandet deraf pä ön8 conlinereiella oell landtmanna-interessen, kai' jag underdänigst anlura: Da kiders Kongl. Naj:ts Koloni 8t. Dartbelem^ idkas icke, oell Ilar icke illkat8, allt 8eelan lie ak Dikets 8tänder äberopade vkvanvämnde Draetateine ak8lutacle.8, nägon 8ällan 8lakllanclel, som derigenom oell genom <le äfven äberopade Dörordningarne, 8orn likväl äro ak är i83o, i 8tället kör «83g, akses oell körbjudes.
Så har likväl den siste talaren gjort; och jag frågar, om det har sens commun att påstå, det man träder äganderätten för nära derföre, att man bestämmer vilkor för brännvinsbränningsrättighetens utöfning. Gr. Horn: Jag igenkänner i denna discussion samma satser, som jag förut hört i Utskm; ty äfven der framkastades samina farhågor, som af Hr Cederschjöld nu blifvit framställda, och jag bekänner, att jag af Gr. Posses yttrande blifvit föranledd till större betänkligheter emot Utsk:ns förslag, än jag förut haft. Det är väl sannt, att tre Stånd redan bifallit förslaget; men då det ytterst beror af K. M., skulle jag, för att desto mindre befara dess antagande af Konungen, önska, att R. o. Ad. fattade ett stridigt beslut. Jag fruktar, att stadgandet blott skulle uppmuntra till lagbrott, och att krögarne i stället skulle taga skuldsedlar på förhand, hvarigenom gäldenärerna skulle uppmuntras att supa desto mera för att åtminstone få full valuta för sina reverser. % Gr. Posse: Jag skall icke vidare upptaga Frih. Boyes yttrande, ty det ligger utom ämnet; men jag anhåller att med några ord fä besvara Gr. Horn. Jag medger, att kunderna för det rätta kroglifvet skola göra, som Gr. Horn förutsatt; men det finnes en mängd personer, som nu lockas af krögarne sjelfva att förtära brännvin på credit, och detta skulle förekommas, om krögarne deri sågo en förlust. Hr Cederschjöld: En talare har exempelvis påmint om innehållet af tullförfattningarna och derifrån velat hemta skäl för detta förslags antagande. Jag tror deremot, att de åberopade tullförfattningarna äro så fulla med orimligheter, att det vore vida bättre att rensa dem derifrån, än att göra andra författningar lika orimliga. En annan talare har sagt, att då man bestämt vilkor för brännvinstillverkningen, kan man, med analogi deraf, äfven bestämma det nu ifråga var. vilkoret för brännvinsförsäljningen. I stället för svar utber jag mig blott få utsträcka analogien t. ex. till jernförsäljningen.
Kommunal-rådets medlemmar få icke vara med hvarandra i slägtskap eller svågerlag inom 5:dje led. Om beslägtade eller besvågrade i dessa leder blifva vid samma omröstning invalde, har den företrädet, hvilken erhållit de flesta rösterna. Vid lika röstantal, den äldste. Lag samma vare för dem, hvilkas hustrur äro med hvarandra beslägtade inom andra led. Svågerlag tillkommet efter valet, verkar ej uppdragets återkallande. När qvinna, genom hvilken svågerlaget kommit, är död, anses svågerlaget förbi. I kommuner med färre än 12,000 innevånare, är slägtskapsoch svågerlags-hindret inskränkt till andra led. Inom samma kommun kan man ej vara: uppbördsman och tillika sekreterare; sekreterare eller uppbördsman och tillika borgmästare, rådman eller ledamot af Kommunalnämnden; dock eger konungen, af vigtiga skäl, att i kommuner med färre än 1,000 innevånare tillåta dessa tjensters förenande; men borgmästare må ej i något fall vara uppbördsman. Lill. Tjenstemän, anställde vid Provins-styrelsen eller distrikts-kommissariatet (commissariat d’arrondissement) kunna icke bestrida kommunal-sekreterareeller kommunal-uppbörds manna-befattning. Yl Kapitlet. Om Kommunal—nämndens tjenstetid. LIV. Ledamöterna i Kommunalnämnden väljas för sex år, räknadt från den 1 Januari näst efter valet; de kunna återväljas. Hvart tredje år afgår halfva antalet af ledamöter. Utlaga till Allm. Besv.- oell Ekon.-Ulsk:s Bet. Ji5 Första gången bestämmes afgången genom lottning, som verkställes i den uti 72 artikeln föreskrifna session det år, hvilket närmast föregår terminens slut. Halfva antalet Rådmän höra till första serien; Borgmästaren till den sednare. LV. Borgmästare och Rådmän väljas äfven för sex år; de förlora likväl sina befattningar om de upphöra att vara medlemmar af Kommunal-rådet. LVf. Konungen eger att, för allmänt kändt dåligt uppförande, eller grof försummelse suspendera eller afsätta Borgmästaren, sedan denne förut blifvit hörd. Suspensionen kan icke vara längre, än tre månader.
Herdmanska dito — 500 500: v — 216 — Kon tant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Fahlu elementarläroverk: Egna kassan — 1,650: 1,650: Ihrinanska stipendiefonden — 1,500: - 15: — 1,515: Lidmanska , dito — 100: — 1: — 101: Hallenstjernska dito — 1,500: 1,500: — Albrechtsonska dito — 600: — 6: — 606: — Munktellska, dito — 1.000: 1.000: Sala elementarläroverk: Premieoch fattigkassan 2: 59. Arboga elementarläroverk: Köpings pedagogi: Premieoch fattig-dito 84. 84. Nora pedagogi: Lindesbergs pedagogi: Hedemora pedagogi: Säthers pedagogi: ■ — 217 — Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Rudolf Bellanders minnes-fond — 150: — 40. Tycho Rektorslönefonden — 886: 25. ~r 28 218 — § 1- Den kontanta behållningen i stiftets byggnadskassa utgjorde vid revisionsårets början 3,173: 69 och vid samina års slut 22,334: 38, hvilka till aldra största delen sedan den 18 förutgångne Augusti varit för kassan ofruktbara. Ehuru det i räkenskapen uppgifves, att en del af nämnda behållning skulle blifvit i början af år 1864 till komitén för uppförande af ett nytt läroverkshus i Fahlun öfverlemnad, synes likväl intet hinder förefunnits för kassans förvaltare att under mellantiden göra medlen åtminstone i någon mån fruktbärande, då det bort vara vederbörande en god tid förut väl bekant, när berörda utbetalning varit att förvänta.
Då lämpligare synes vara, att deuna ärliga utgift besparas Elementarskolan, till lättnad vid hennes öfriga kostnader, och då vården om fäderneslandets dyrbara konstsamlingar icke bör vedergällas med en njugghet, som kan leda derhän, att de lemnäs i en mindre samvetsgrann förvaltares händer, och sålunda blifver, i sina följder, en misshushållning, har jag för Musei-Karnereraren, under förutsättning, att hyreshjelpen från Elementar-skolan kommer att upphöra, icke ansett mig böra föreslå mindre aflöning, än 2,500 R:dr Riksmynt." “Efter alt sålunda hafva redogjort för skälen dertill, att Sekreteraren i ÖfverIntendents-Embetet och Kamereraren vid Museum blifva af mig i underdånighet anmälde lill en, i förhållande lill deras nuvarande aflöning, betydligare tillökning i inkomst, än innehafvarne af de flesta andra embeten och tjenster, vågar jag i öfrigt, hvad aflönings-beloppen för ifrågavarande verk beträffar, hänvisa till mitt underdåniga förslag i denna tabell: Bill. till R. St. N:o 6 till Kongl. Maj.ts Kail Prop. N:o om Statsverket 1856. Nuvarande TalTcloch ljuspenningar. Summa ÖfverIntcndentsEmbetets förslag. Föredragandens förslag. löner på stat. nuvarande inkomst. Löner och arfvoden. Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente Anslag till underhåll af Kongl. Musei samlingar 28,850 200 1,500 18,990,50 28,475 Summa Summarum 30,550l Summan af nuvarande inkomster, Riksmynt R:dr 18,990,50 med afdrag af de från särskildt anslag utgående ljuspenningarne ... 470 utgör Riksmynt R:dr 18,520,50 eller 12,347 R.dr Banko, den i Riks-Staten upptagna summa för ÖfverIntendents-Embelet.
Ds stal hwarftzre jag anser den sa kallade Artillerie-Exercitie-Castan böra bibehällas såsom en serskild Fond, hämtar jag af anledningen till dest inrättande och af det gagn denna Casta redan ästadkommit. Af alder anslogs ärligen till Artillerke. Regementets exercice ett wistt qwanium krut som alud ätgick, utan att dermed wänns en emot kostnaden swarande nytta, emedan exercicen alla är förrättades med Den is Zebruani. 847 med en bestämd enformighet, i anseende till pieker, laddningar, stotthäll, Befälets och Trouppernes öfning, hmilket aldeles icke befrämjade Artillerie-wettenstapens framsteg. Denna liknöjdhet har förswunnit, män af drift och insigter hafwa inhämtat kännedom om andra Län, ders MUitairista inrättningar, insett det gagneliga deraf och föreslagit ändringar i wart Artillerit. Att genast antaga och gilla sädana ändringar ulan föregående försök hade warit förhaftadk. Mänga försök mäste derföre anställas, och siere förgäfwes förr än de förbättringar kunnat awagas, hwilka gifwit det Swensta Fälk-Artilleriet ett afgjordt företräde framför de fleste andre Magters. Men af hwilka medel hafwa besia försök blifwit bestridde? Af Artillerie-Exercitie-Casian, och det emot behörig redowisning. I säban afsigt är den Casian formerad, som nu är i fräga att till Stals-Werket indragas. Hurudan blifwer följden af denna indragning. Artillerie-exercicen älerföres till den före ar 1788 följda methoden. Statens kostnad blifwer ej minstad, men Ariillerie-weklenstapen hwilar wid sin nu warande grad af fullkomlighet intill desi wi uti en framtid blifwa underrättade om wära grannars försök och misiiag.
Då Rikets brydsämmä Penninge-ställning Den 27 December. förorsakat Rikets Ständers sammankallande, anser jag allmän hushållning, indragningar och besparingar som ovillkorliga förutsättningar, utom hvilka alla öfriga åtgärder att småningom återföra stadga uti våra rubbade Penninge-förhållanden blifva frugtlösa; jag tror mig derföre böra vördsamt fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, äfven vid sjelfva Riksdags kostnaderne. Talemäns-tafflarne utgöra en ej obetydlig del deraf; någon lång bevisning att de äro af ingen nödvändighet eller nytta, behöfves säkerligen icke: Af egen erfarenhet vågar jag yttra, att de för Talemännen kunna vara besvärande och tidspillande. Jag hemställer i anledning häraf till Högloflige Ridderskapet och Adeln, om det ej vore lämneligt att stadga det denna del af Riksdags kostnaderne, för kommande Riksdagar inskränktes till blotta Talemäns Klubbarne, och att all Taffel-hållning för framtiden måtte försvinna. Jag anhåller om Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, samt att detta mitt Memorial , de öfrige Stånden måtte meddelas, jemte inbjudande, att så vida min framställning af Högloflige Ridderskapet och Adeln gillas, deruti taga del. Begärdes på bordet. Den 27 December. yot Stats • Utskottets ofvannämnde Memorial blef derefter af Ridderskapet och Adeln bifallet. Föredrogs och remitterades till Statsoch Banco-Utskotten Herr Munck af Rosenskjölds, Eberhard, den ig dennes på bordet lagde Memorial angående Financerne. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf, uppläste följande: I sista Plenum anförde bland annat, en värd Ledamot vårt Sedelmynts årliga utvandring, i synnerhet till Finland, såsom en orsak till vår Penninge-brist.
N:o 33, öfver väckta motioner om tillåtelse för Riksg:sKont. att kunna få begagna sitt kreditiv å Banken äfven under instundande Juli och Augusti månader. I sammanhang härmed föredrog Hr Gr. o. Landtm, ett från Högv. PresteSt, ankommet prot.-utdrag N:o 250, innehållande in - I) en 22 J unl 467 bjudning till de öfriga RiksSt:n att instämma i PresteSt;s, vid föredragning af BankoUtsk:s ifrågav:de Utlåt. N:o 33, fattade beslut, att bifalla Utsk:s sidan 5 gjorda hemställan, dock med tillägg af följande ord efter slutet deraf: »eller ock, derest mot fullgörandet deraf hinder skulle möta, Kont:t berättigas att, mot förskrifning, för Juli och Augusti månader utaf it. St:rs Bank erhålla ett lån af 1 mill. ltdr Bko.» Gr. Lagerbjelke, Gust.: Det förslag till beslut, som BankoUtsk. här afgifvit nr, efter mitt förmenande, till alla delar välgrundadt. Det nfhjelper Riksg:sKont:s förlägenhet, på samma gång som icke något intrång sker på den vigtiga principen om Bankens skiljande från Staten och dess utgifter. Deremot skulle ett bifall till PresteSt:s inbjudning vara ett afsteg från denna vigtiga princip, ty efter Utsk:s förslag borde Riksg:sKont. till Banken försälja reela valutor; men genom bifall till PresteSt:s inbjudning skulle Banken för fyllande af Statens behof lemna Riksg:sKont. ett lån. Denna method är den, som vid föreg-.de tillfällen blifvit använd och slutligen haft till följd Bankens bankrutt. Jag är visserligen fullt öfvertygad om, att vid detta tillfälle icke någon fara skulle genom, bifall härtill direkte upstå, men det är likväl så mycket vådligare att frångå en så vigtig princip, enär den allt sedan 1834 års realisation varit noga iakttagen, och det är pä den, som tryggheten af denna realisation hvilar.
Cederlund begagnas såsom lagerkällare, samt det följaktligen är nödigt att något aftal i detta hänseende med hyresmannen uppgöres, Directionen måtte bemyndigas att med bemälde Cederlund afsluta öfverenskommelse, hvarigenom lian emot försäkring om prolongation å lämplig tid af sitt hy ceseon traet eller annat lämpligt villkor, på förhand förbinder sig att icke bigga hinder i vägen för arbetets fortgång i den tnån det sträcker sig äfven till källrarne, samt afsäger sig alla framtida ersättningsanspråk för den skada och förlust, som möjligen kunna genom reparationen honom tillskyndas. Riddarhus-Utskottet, som icke är i tillfälle att i vidsträcktare mån jin Riddarhus-Direotioneu, för närvarande föreslå de utomordentliga åtgärder, som för anskaffande af medel till det ifrågavarande lika oundvikliga sorn kostsamma reparations-arbelet må blifva erforderliga, oell sorn dessutom anser det af yttersta vigt att samma arbete med allra första företages, har fördenskull, under förbehåll att framdeles fä inkomma med förslag rörande den financiella delen af frågan, emellertid ansett sig nu endast böra vördsamt tillstyrka: att Ilögl. ltidd. och Adeln måtte till Directionens ofvanberörde framställningar lemna sitt bifall. Stockholm den 2 Juni 1857. Litt A. Hörsamt Memorial. Sedan ltiddarlius-Direotionen uti sin till Högloft.
Derpå grundar jag min öfvertygelse om behofvet af hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit. Hr Prytz: Då jag begärde ordet, skedde det blott för att, efter den upplysning Gr. Hamilton lemnat 0111 BondeStts beslut i detta ämne, afstå från min anhållan om uppskof. Då nu BondeSt:s beslut genom prol.utdr. inkommit till R. o. Ad., får jag anhålla att detsamma, såsom stående i sammanhang med inbjudningen från BondeSt., mätte blifva uppläst. BondeSt:s nyss ankomna prot.utdr. af den i3 dennes upplästes, innehållande, förutom discussiouen i ämnet, äfven Den j3 Januari f. m. Ståndets från det förra i så måtto afvikande beslut, alt Ståndet icke allenast afslagit Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 36, utan äfven för sin del beslutat stämmobölernes afskaffande. Hr Pr ytz: Sedan |ag nu hort discns«ionen inom BondeSt. i detta iimne och resultatet deraf, nemi. alt Ståndet beslutat stämmoböternes afskaffande; så mäste jag motsätta mig antagande af BondeSt:s inbjudning. Alla talare, som yttrat sig i ämnet, synas bafva varit öfverens derom att stämmoböter böra bibehållas. Det är blott i afseende på saltet lör deras utgående, som tankarne varit delade. Med erkännande af den riktiga progressionen i stämmobÖlesbeloppet, som Hr von Hartmansdorff förslagsvis uppgifvit, tror jag likväl, att de utaf Gr. Hamilton anförda skäl tala för bifall till Utsk:s betänk, i denna del. Hvad sednare morn. i belänk. angår, så och då andra talare erkänt behofvet af fattigvårdens underhjelpande, anser jag icke obilligt att f utaf böterna tillfalla de fattige, helst kronobe!jeningens inkomst derigenom icke kommer att förminskas, enär stämmobötesbeloppet utan tvifvel i den mån kommer att ökas, att tredjedelen deraf hädanefter säkerligen kommer att öfverstiga hvad halfva beloppet hittills utgjort. Gr. Hamilton:
Så vål från Ridderskapet och Adeln, som från de andra Ståndet^ hafva förslug blifvit gjorde, dels att qvitta Den 15 April e, m. 551 RiksgåldsContoirets skuld med Banken, dels att använda någon del af Bankens räntor till Statsbehofvens fyllande. Jag saknar detta ämne i Utskottets Betänkande, och anhåller derföre att Statsoch BancoUtskotten gemensamt måtte inkomma med yttrande, huruvida det kan vara låmpeligt, att detta helt och hållet, eller till någon del, verkstålles. Jag medgifver att denna fråga har nära gemenskap med finance-planen, i händelse silfver skall uppköpas för Bankens räntor; rnen i alla fall torde någon del deraf kunna användas till StatsYerket, och sålunda den summa minskas, som genom Bevillning annars skulle utgå. Hvad sorn ej åtgår till inköpande af silfver, bör tillfalla StatsVerket, och hvad Götha Canal och Strömrensningar med flera dylika behof kräfva, böra anses som Stats-utgifter och från StatsVerket utgå. I denna del anhåller jag osa återremiss af Utskottets Betänkande, samt att Statsoch Banco-Utskotten gemensamt och i sammanhang med detta Betänkande må besva. ra deri frågan, om någon del af Bankens räntor skulle till Statsbehofvens fyllande kunna användas, eller om bevillningen skall fylla hela den blifvande bristen. Herr Tham'. Om det ginge an, att afgöä randet kunde uppskjutas, vore jag ej deremot, men då jag icke tror att detta går an, får jag iterera min anhållan om återremiss; ty om Betänkandet bifalles, hafva Riksens Ständer bundit hånderne på sig, i afseende å afgörandet af grunderne för Bevillningens särskilta delar. Kunde Betänkandet afgöras vilkorligt, hade jag yis* Den 25 April c. m. serligen ej något deremot att invända.
Län finnas efter olika locala omständigheter lämpelige» Dä Sällskapet wid allmänna sammankomster, nagra fä gängor om äret, hälst wid marknader uti Säne Residence,Staden, samlas, anställas jämte de förut nämnde walen och pä Ikka sätt äfwen wal till twänne arbetande Utskott af nägra fa Ledamöter, undre namn af Berednings och Revisions-Utskott. Hufwudföremalen för Sällskapets samfälde up« märksamhet och drift skulle bliswa, akt genom alla för 1284 Den 21 December'. för sällskapet möjliga medel och utwägar inhämta upplysningar sm hushällningens tillftänd uti Länet, och till dest förbättring bidraga. Widare af Sällskapets förbindelser samt möj. liga werkningskcclö och sörmäga beror sä huswudsakeligcn af Ledamötcrnes kunstkaper, npmärksamhec, nit och trist samt af de medel, som Sällskapet genom en« skildes eller Regeringens frikostighet winner, att nägon bestämd gräns ej kan cllrr bör derföre sättas, u, ian blott en ailmän hänwisning och riktning gifwaS L; Sällskapet, att pä möjligaste sätt wara nyttigt I öfrigt torde det böra lämnas ät hwarje Hushålls Sällskaps egen omtanka, att upstnna och anmanda medel och sätt för sin »verksamhet. Till ett bestämdt föremal kunde.Hushalls Sällskaper betydligt medwerka, det näml. art om Regeringen alägger Lankshösdingarne att med biträde af öfrige Embetsoch Tjenstemän inom Länen Kyrkoherdar, ,e derunder inbcgripne, anskaffa säkra statistik» twlySningar cch beskrisningar frän hwarje Län, skulle HuShäIlS>SäI!skaperne och deras öfwer Landet spridde medlemmar kunna huswudsakeligeu härtill bidraga, sä att desta beskrisningar blefwo ända till minsta dekailler paliteliga och fullständiga.
— Utaf dessa räkenskaper hafva de för Kopparbergs, Gefleborgs oeh Jemtlands län blifvit utan, samt de för Wester-norrlands, Westerbottens och Norrbottens län med anmärkningar granskade i Kongl. Kammar-rätten. Hos Revisorerne hafva de icke till någon erinran föranledt. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: A) Kopparbergs läu s Debet. Uppbörd: Credit. Balans till år 1861: B) (iefleborgs län. Debet. Uppbörd: Credit. Utgifter: 3,798: 60. — 167 — C) Wester-norrlamls lån. Debet. Utgifter: Arfvoden Handtlangningskostnad D) .fcuitlaiids lån. Debet. Uppbörd: Balans till år 1861'. Skul$ till Landtränteriet 2,243: 5. Cr e d i t. Balans från år 1850: Skuld till Landtränteriet 2,536: 54. Utgifter: Summa 4,779: 59. E) Westerbottens län. Debet. Uppbörd: Utgifter: Arfvodeu m. m, 23,796: 47. — 168 — F) Norrbottens lån. Debet. Uppbörd: Cr e d i t. Utgifter: Handtlaugningskostnader.. Uti Öfver-direktörens för Landtmäteriet i riket för revisionsåret till Kongl. Maj:t afgifua underdåniga berättelse finues intagen följande summariska tablå öfver skiftesoch afvittrings-verkens fortgång under samma år. (Bil. Litt. W.) Teknologiska institutet. Dess räkenskap, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, har ej heller hos Revisorerne föranledt till någon erinran. Förhållandet emellan inkomster och utgifter upptages sålunda: Debet. Baluns från år 1869: Uppbörd: Bilaga Litt. W. till 1862 års revisions-berättelse, angående stats-verket, sid. 168. Tablå öfver Storskiftesoch Afvittrings-verkens fortgång år 1860. Arbetande Styresmän och Landtmätare Affattade qvadratrefvar