Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om du vill göra som jag säger dig, skall du få komma till kyrkan, du som de andra, och jag skall uträtta dina sysslor såsom förra söndagen.’ Ja, Askungen tackade så godt hon någonsin förstod, och lofvade hon skulle visst vara lydig i allting. Gäddan fortfor: ’när du nu går stigen fram under björkarne och kommer till den ihåliga eken, så finner du en klädning; den skall du taga på dig. Sedan skall du sadla gångaren som står bredvid, och rida till kyrkan, och sätta dig i bänken emellan din styf-moder och din styf-syster. Men du får inte tala dem till, ty då känna de igen dig; icke heller får du stadna qvar till dess messan är lyktad, utan skynda dig ut och rid tillbaka till eken, och kläd på dig dina gamla kläder, att inte din styf-moder märker något när hon kommer hem igen.’ Ask-ungen blef vid allt detta så hjerteligen glad, ty hennes håg lekte till den unge prinsen, ehuru hon visst aldrig hade tänkt att få se honom mera. Hon aftorkade derföre sina tårar, tackade gäddan på det allra bästa, och lopp stigen fram under björkarne tills hon kom öfverst på berget. Vid hon nu tittade in i eken, fick hon se hvar der hängde en skrud som var rundt omkring besatt med bara ädel-stenar; jemte skruden hang ett sadel-tyg, som likaledes var fattadt med perlor och demanter ifrån österland, och allt var så öfvermåttan präktigt, att det skiftade och skimrade som den klaraste regnbåge. Tätt utanföre stod åter den snö-hvita gångaren, och fnyste och gnäggade och var så glad, och slog marken med hofvarne, så det gaf genljud i hela berget. Nu kan det hvar man väl tänka huru den lilla blef till mods; hon visste på en lång stund inte om det var sanning, eller om allt ihop bara var en fager dröm.
Härom bura historiens blad oja fa k tiga bevis. Hvad särskildt angår frihandels-reformen för vårt land skall den säkert, 0111 den rätt tillämpas, blifva lika välsignelserik för oss, som för andra folk, som tillegna sig den, uppamma en kraftig industri, som med säkerhet framgår på verldsmarknaden; skall lemna materiela resurser och nationel rikedom. Men för att komma derhän, är det nödigt att vi, för det första, redogöra för oss frihandels-systemets grunder och oafvisliga fordringar, för att sedermera tillse i hvad mån vi deraf gjort oss delaktige, emedan en tillämpning delvis af frihandelns sanningar, under eljest fullkomlig prohibitism, vore den mest klanderfulla åtgärd, som kunde företagas, — som skulle verka i högsta grad menligt för vår industri och följaktligen för landets utveckling. Genom sådan åtgärd skulle man bereda den utländska industrien ett öfvertag öfver vår, som skulle förqväfva och ruinera den, omintetgöra konkurrensen, i mer eller mindre grad, opphäfva exporten, befordra import och förvirra penningeoch kredit väsendet. Konkurrensen är frihandelns lifsprincip. Hvarje förändring i lagarne för industrien, som icke är byggd på denna tanke, är omotiverad och hämmande för producerandet; — Hämmad produktion, industriens död. Frihandels-systemet innebär, såsom namnet antyder, ett af inga hinder hämmadt eller afbrutet producerande; emedan man endast genom produkter kan köpa produkter; fullkomlig näringsfrihet, underlättad af ett fritt, på inga prohibitiva grunder bygdt, bankoch kreditväsen, och intager beskattningsväsendet äfven ett vigtigt rum i detta hänseende, hvarföröfrigt ett lättadt varu-utbyte är frihandelns lif, en af inga privilegier och monopolier nedtryckt handels-gemenskap, påminnande oss Smiths theori: att rikedom består i tingens bytesvärde. Detta är frihandelns väsen, dess ovilkorliga fordringar.
Hvem har väl den största lätthet, att af Capitabsten uttaga, hvad denne till Staten bör gifva, antingen den, som befinner sig i ett nödtvunget behof af dess Låne-biträde, eller Staten, som med all den magt, hvilken är lagd i Styrelsens hand , med alla de medel, ali den kraft Lagen ger, kan det befalla f Som redan ett Stånd antagit Bevillningens utgående efter behållen Inkomst, torde ej fråga böra uppstå om Bevillning af behållen Förmögenhet, utan af behållen Inkomst ; vid uppgift af denna, bör afdrag få göras för bcvisliga skulder. Låntagarens uppgift på des - Den 24 Martil, f. m. 347 sa controllerar 1 ån.gifvarers på dess fordtingcr. Tillika bör en Öfverflöds afgift bestämmas Man invänder: 1:0 Att ändå ej Capitalisten åtkommes, emedan han uppsäger sitt Capital, om Låntagaren ej förtiger sin skuld, eller ej sjelf vill erlägga Bevilinings-procenten. Jag nekar tj , att så ofta måste hända, men enligt 1812 och rflig årens Bevillnings-prineipe, åtkom man Capitalisterne nästan aldrig, 181® års dock olust. Om en del af dessa Medborgare skulle vilja undansnilla Staten dess rätt, bör sådant ej föranleda till den, Capitalisten i allmänhet fötolämpande slutsats, att de alla skulle hysa lika låga tänkesätt. Det förhåller sig härmed, som med Tullförsnillning. Oaktadt denna ofta äger rum, inflyta dock betydliga Tullmedel. 2:0 Att 18 10 års Bevillnings-principe medförde nödvändighe'en af edgång och gjorde många nic-nedare J g för min del finnér skillnaden ej så betydlig emellan en menedare och en bedragare eller försnillare af Kronans rätt. Utomdess nämnes icke i Stallmästaren vot* Törnes föislag något om edgång. j‘o Att det vöre obehagligt för en hvar att bero af andras godiyeko, i anseende till uppgiften om sin behållna Inkomst. Men är det väl behagligare att beio deraf, i afseende^ på uppskattning af sin Egendoms värde?
Grundlagen bestämmer tydligt och klart, att, dä ett RiksStänd under varande plenum är af olika tankar med sin Talman, så skall ärendet öfverlemnas lill Coust.Utsk., som äger skyldighet att sig deröfver yttra, hvilket yttrande skall gälla såsom lag för del ifrägavande RiksStåndet. Om nu så skulle inträffa, att uti ett och samma ärende alla fyra Stånden skulle vara af enahanda tankar, men deras Talmän af motsatta åsigter, samt således vägra propos., sä hänskjutes äfven då ärendet till Const.Ulsk. som blir domare emellan alla fyra RiksSim och alla fyra Talmännen. Const.Ulsk. år således att anses såsom öfverdomare öfver RiksSim. Och när Const.Ulsk. kan döma emellan alla fyra RiksStin och deras Talmän, bör detta Utskott kunna vara skiljedomare i frågor, der två Stånd stannat emot två Ständ. Genom en sådan tolkning af grundlagen, skulle de obehagligheter undvikas, hvartill sednare händelser gifvit så många anlednir. Det borde ej vara farligt att öfverlemna denna rätt åt Const.Ulsk., enär det på förhand ej kan bestämmas, hvilka Stånds mening som Const.Ulsk. kommer att göra gällande. Frågan är derföre ej definitivt afgjord, emedan den möjligen kan komma alt behandlas uti förstärkt Utsk. Jag anser förevaride förslag från Const.Ulsk. af sä mycken nytta och vigt för ärendernas behandling vid riksdagen, att jag ej annat kan än tillstyrka bifall å förslaget till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag. Då nu överläggningen ansågs vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, ali numera, sedan de ledamöter, som yttrat sig emot Utskis förslag, förenat sig med hvarandra, endast återstode ett förslag till gemensam tanke, med hvilken R. o. Ad. skulle till Const.Ulsk. återförvisa dess förevar:de mein.
I orten åtnjöt det rika patronaget stort anseende. Man var förtjust öfver bjudningarne till det vackra Almvik, och Almviks egare sågo gerna främmande, ehuru efter gästernas bortgång ofta nog de mest lifliga scener egde rum, hvarvid likväl frun merendels spelade ensam. Saken var, att det herrskare-system, som patronessan följde, på intet sätt hindrade henne från att vara lite smått, och icke så lite ändå, betagen i sin mans rosenröda kinder och sömniga ögon. Derjemte var hon dock ytterst rädd att någon annan delade hennes smak. Men om hon led af sin egen svartsjuka, led hon ej mindre af sin mans brist på denna känsla: ännu hade hon i detta fall icke haft någonting att förlåta. Det är under herrskapets lilla aftonpromenad i trillan vid middagspromenaden begagnades kaleschen, liksom jagtvagnen uteslutande tillhörde morgonpromenaden som vi göra deras bekantskap. Patronen, som före utfartens början fått en allvarsam lexa för det han jemt ville ligga och sofva, i stället att, såsom det tillkomme honom, hitta på något som kunde roa alla, d.v.s. frun och enda klenoden, lille Eugen Ulrik ... patronen, upprepa vi, var nu föga disponerad att göra sig älskvärd. Han visste väl att han i allt måste lyda, men likt ett egensinnigt barn, som fått befallning att qvarblifva i skamvrån, tills det ångrat sig, beslöt han att figurligt taladt hellre qvarblifva der hela dagen, än godvilligt anse sig öfvervunnen. Det var ändå en opposition! Knappt torde det behöfva erinras att herr patronen skulle förhållit sig på annat sätt, om ett annat fel varit i fråga men nu hade han blott sofvit. "Bevars," sade frun, som satt der i trillan styf som en solros med parasollen i vädret, "bevars, hvad du är för en älskvärd man!" Detta ämne hörde till fruns älsklings-temata. "Jag sköter ju tömmarna!" "Behöfver du derför sitta som en gärdsgårdsstör?" (Tystnad.)
— Vi skola nu nämna något om Konungens utflykter och resor, som årligen återkomma. De utgöras af: hans jakter, fisketurer och resor med chefsfartyget Drott. Vid julen tillbringar konungen en eller annan dag vid Drottningholm, i hvars omgifning man ser honom, ungdomligt liflig och vid strålande lynne, ströfva omkring i skog och mark på jakt. Årligen återkommande äro älgjakterna på Hunneberg och harjakterna på Hven, hvilka konungen, skicklig skytt som han är, mycket älskar. Bekant är, att till älgoch harjakterna högt uppsatte och furstliga personer inbjudas. Att konungens utflykter med förkärlek företagas till sjös är helt naturligt, ty » man vänder gärna åter till sin första kärlek »; och bekant är, huru konung Oscar från ungdomsåren älskat sjömanslifvet. Han säger i ett af sina tal: » Böljornas sång mot skeppssidan och skä- ren hafva utgjort min ungdoms skönaste musik. » Fisketurer företagas, som kändt är, vid pingsttiden hvarje år till Sollenkroka, dit konungen begifver sig med ångaren Sköldmön. Sollenkroka är beläget ute i Stockholms skärgård, strax vid Kanholmsfjärden, ' ' ej långt från Sandhamn. Platsen är känd för sin fiskrikedom, hufvudsakligen på aborrar. Hans majestät, hvilken är stor älskare af fiske och som städse för stor fisklycka med sig, har därstädes på sin bekostnad vidtagit anordningar, så att fisken dragés dit. Så har han t. ex. låtit gräfva en kanal, som sammanbinder farleden med en innanför liggande sjö, i hvilken kanal fisken älskar att gå upp. Dessa fisketurer förenas med segling. Med Sköldmön följer därför nästan alltid segelkuttern » Lilla Vanadis ». Konungens käraste 1895 utflykter eller rättare resor äro de, som han årligen gör med Drott. Konungen på Drott. Härvid vilja vi dröja något längre, och detta så mycket hellre, som Drott kan betraktas som konungens hem under den längre eller kortare tid, han där tillbringar.
Utskottet har dervid ansett sig först höra taga i betraktande hvad inflytelse tillåtelsen att förena en Statens tjenst med RiddarhusSecreterare-tjensten sannolikt bör hafva på Innehafvaren af denna sednare beställning, utan afseende på de större eller mindre inkomster, som göra en Tjensteman mer eller mindre oberoende; och får Utskottet vördsamligen tillkännagifva sin öftygelse härutinnan vara, att, hvad göromålens mängd emellan Riksdagarne beträffar, Riddarhus-Secreterare-befattningen ej allenast kan, utan äfven bör, med något Embete i Statens tjenst förena; så vida Ridderskapets och Adelns Secreterare icke skall komma att helt och hållet sakna den erfarenhet och skicklighet, som genom tjenstgöring inom Statens Embetsverk vanligen erhålles. De från förflutna tider hämtade exempel af RiddarhusSecreterare, hvilka, utan att emellan Riksdagarne uti något Statens Embetsverk bibehålla, utveckla och fullkorn - 346 Den 9 Junii e. m. na en skicklighet, hvarmed de till alla delar motsvarat Ståndets förtroende, anser Utskottet snarare såsom lyckliga undantag från hvad, i Utskottets tanka, skulle oundvikligen inträffa under nu varande tidsförhållanden, i händelse RiddarhusSecreterare-tjensten ej får med någon Statens tjenst förenas, nemligen att Ridderskapet och Adeln vid sine sammankomster under Riksdag kunde finna sig äga en Secreterare, som, ovan vid träget arbete, tillika vore helt och hållet främmande för allmänna ärenders behandling.
Hon bör vara glad och hurtig, frisk och stark och äga ett vinnande sätt, hafva lust och intresse för landet och dess enkla förhållanden samt helst vara i oberoende ställning. Stället ligger vid västkusten, i närheten af badort och blifvande järnväg. Svar med bifogade referenser, pretentioner och fotografi sändes under adress » Enkelt hem&gt;, Iduns exp., Stockholm. (125) A N T N R A E I T, Ä R A R I N N A med någon undervisningsJ vana önskas med snaraste i en prästgård för att undervisa tvänne flickor i vanliga skolämnen samt musik. Hjälp i skrifgöromål någon gång. Löneanspråk torde uppgifvas. Svar till " Sofia », Kringlestad, Älfsborgs län. (125) LATS fmnes nu genast för en anspråkslös flicka af bildad familj, som är barn - kär och äger så stor vana vid småbarns skötsel, att hon kan åtaga sig närmaste vården af ett sådant om 2:ne månaders ålder. Den äger företräde, som dessutom är kompetent alt lära andra barnet, en flicka om 6 års ålder, första grunderna i läsning. Den sökande bör äfven vara villig deltaga i sömnad och dylika förekommande göromål. Svar med uppgift om ålder och löneanspråk samt åtföljd t af fotografi torde sändas till » W. T. H. », Ramsberg p. r. (G. En bättre flicka, frisk, barnkär och ordentlig, något kunnig i sömnad samt villig sköta mindre barn, kan erhålla plats nu genast i godt hem i Göteborg. Svar med uppgift å referenser, lönevillkor och ålder samt fotografi torde insändas till » M. S. B. », Iduns expedition, Stockholm. (6u) ILDAD 25-ÅRS FLICKA önskar plats i aktadt hem såsom skrifbitr eller sällskap. Van att bitr. häradshöfding. Svar till » 73 », Örebro p. r. (81) B SOM HUSFÖRESTÅNDARINNA Önskar ett medelålders gladlynt fruntimmer med de bästa rek. plats hälst i ett hem där barn (inns. Vidare genom Th. Tjäders Byrå, Brunkebergstorg 12, 1 tr. iG.
Jag har begärt ordet, för att fästa uppmärksamheten derpå, att det ej är Utskms ordförande och Talmansconclaven, sorn kunna bestämma om riksdagen skall slutas, och derom göra anmälan lios K. M. Formen derför finnes i 80 och 81 §§:na Riksd.Ordn. noggrannt bestämd, och all annan ordning derför är grundlagsvidrig; men efter jag har ordet, så anhåller jag att få med Hr von Hartmansdorff instämma i hans begäran, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes gifva oss propos. till afslag på PresteStts inbjudning, och att vi sedan måtte få propos. på hans förslag om ordningen för målens uppförande på föredragn.- listan , emedan det är vigtigare all få slut på åtskilliga lagförslag af vida större inflytande på folkets trefnad och lycka, an på statsreglertn, helst om denna icke hunnit afslutas innan R. St. åtskiljas. Grundlagen bestämmer huru det går: men i lagoch grnndlagsstiftningsfrågor är förhållandet motsatt. Hvad deri icke hunnit slutas förfaller. Af :8-io och 1841 årens statsreglering är i öfrigt ingen lyckliggörelse för Svenska folket att påräkna. Frih. Boye, Ludv.: I den farhågan att en petition, framställd, af R. St. i ett så oskyldigt ämne, som frågan om gränsen för riksdagen , skulle vara grundlagsvidrig, kan jag ej instämma med Frih. Cederström. Jag vet att riksdagen är en börda för folket, och det är således angeläget eiler åtminstone mycket oskyldigt, att man tänker på att densamma en gång må blifva slut; men äfven jag finner att be - Den B Mars f. m. stämmandet af en viss dag skulle sätta oss i äfventyr att begära livad som ej kan uppfyllas ; för att dock komma närmare till det önskade målet att få slut på riksdagen , så förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff och Hr Rosenblad, som begärt att de vigtigare ärendena först måtte komma att afgöras, på det alt åtminstone icke den betänkliga förebråelsen malte kunna göras oss, att vi öfvergifvit de vigtigaste ärendena, när vi sluta riksdagen.
Domstolar, under hvilka han haft sitt bo och hemvist, sedan han uppnådde den ålder, att Barnarf eller allmänna medel, kunde honom anförtros; derest det nemi. icke skulle anses lämpligare på det hela foga sådan anstalt, att anmälanden om tillsatte Förmyndare och Uppbördsman, för-hela Riket omedelbart inskickades till något visst Ämbetsverk inom Hufö yudstaden, t. ex. Kongl. Maj:ts Nedre Justitia - 68-J Banco-Uts’otteis Betänkandert. Revision, derifrån bevisen sedermera kunde med. delas utur ett för ändamålet inrättadt generelt Register. Slutligen blefve dc-t ock nödvändigt, atr uti den författning, som härom kommer att utfärdas, någon viss tid bestämdes inom hvilken redan tillförordnade Förmyndare eller Uppbördsman samt de flere, hvilka kunna hafva Barnarf eller andre förmånsrätt egande medel om händer, bl ifva hos deras Forum Domicilii eller hos det Ämbetsverk, som dertill kan utses, i sådan egenskap antecknade, om verkställigheten hvaraf vederbörande Domstolar och de som ega befattning med Upphördsmäns och dylike personers tillsättande borde besörja ; samt Domstolarne dessutom åläggas att tillkännagifva om dem veterligen, andre personer inom deras jurisdiction, hvilka icke blifvit i vanlig ordning till Förmyndare förordnade, kunna innehafva dylike medel , såsom exempelvis föräldrar, hvilka enligt hvad åfvan är nämndt, icke behöfva Domstols förordnande, för att öfvertaga förvaltningen af sine omyndige Barns egendom. Banco-Utskoftet anhåller vördsamt, att detta Memorial må blifva remitteradt till Rikets Ständers Lag-Utskott, för att i anledning deraf inkomma med vederbörligt Utlåtande; och förbehåller sig Utskottet i öfrigt, att så framt intet dera af de nu för det åsyftade ändamålets vinnande framstälde förslag, rörande allmänna Fagförändringar , skulle vinna Rikets Heglofl. Standers bifall , då med Högloft. Fag Utskottet vidare samrådas, om de åtgärder, sorn med hanse - Banco-Utskottets Betcnkanden.
De skall vara belägna efter allmänna landsvägar som är öppna både sommaroch vintertid. De får inte ligga närmare kyrkor, gästgivargårdar eller odalkrogar än ¼ mil. Brännvinsminutering är tillåten endast på källare, traktörställen, gästgiverier, värdshus, marketenterier, och näringsställen där spisning gives. Brännvinsskatten erläggs på landet med 2 riksdaler för helt hemman, mindre i proportion till hemmansdelarna, dock inte mindre än 8 skillingar. Vid mantalsskrivningen skall den som önskar bränna uppge rymden av pannan. Han får då tillståndsbevis av befallningshavaren. I städer räknas 12 mantalsskrivna personer som ett helt mantal. Krogar taxeras efter deras mer eller mindre förmånliga läge. Den som tillverkar brännvin utan tillstånd eller med större panna än tillåtet har varje gång förverkat redskapen. Den som säljer brännvin utan tillstånd bötar 3 riksdaler 16 skilling. 2 / 3 tillfaller angivarn och 1 / 3 fromma stiftelser i den socken där överträdelsen skett. Den som nyttjat för stor panna skall dessutom betala skatt för det han försökt undansnilla. Vem som helst kan ange någon för brott, utom husfolk och tjänare. Förbrytelser döms i städerna i domstol och på landet av häradsrätten. Besvär skall dragas inför hovrätten. Tabell på tariff för brännvinspannor. Haga slott den 13 juni 1810. CARL. Kungörelse om vissa föreskrifter och underrättelser till vaccinationens allmännare och säkrare främjande i riket. Stockholm den 14 juni 1810. Flerårig och mångfaldig erfarenhet, både inom och utom landet, har visat att den äkta vaccinationen mot smittkoppor hittills uppfyllt vad som vid dess upptäckt förväntades.
Dä ni » lider af så inånga krämpor, att det är eder omöjligt att upprepa dem », och då ni derför rådfrågat » en otalig mängda läkare utan resultat, så kan ni väl ej begära, att vi utan undersökning skola kunna gifva eder ett samvetsgrant råd. — Det skulle mycket förvåna oss, om en menstruation af den beskaffenhet, ni skildrar, ej skulle stå i samband med något underlifslidande. H; ar ni verkligen fatt en sådan upplysning af ' fullt kompetent person, d v. s. af en specialist i underlifssjukdomar? Säkert är, att så. 4 ägg, 4 matskedar blödningar som de, hvaraf ni berj^äras, och socker, 3 koppar ljum mjölk, 2 % mjöl, som hafva en sådan återverkan på hela orga/ 2 &amp; smör, 12 — 16 kardemummor och nismen i de allra fles \ fall stå i samband med något underlifslidande. Skulle ej något litet russin eller korinter samt S? sådant föreligga. så torde ni hafva de bästa pressjäst, som upplöses i litet af den resultaten vänta af en konseqvent genomljumma mjölken, utgöra ingredienserna. förd och. af läkare ledd gödningskur. I alla bälTuelser hör ni också försöka att kunna unAllt detta arbetas mycket väl tillder sommaren komma till en för eder lämpsammans, hvarefter degen hälles i 1 ä I lig badort — hvilken afgöres häst af en läkare, 2 formar (allt efter storleken), s-om I som haft tillfälle att noggrant undersöka eder. Vi afråda eder på det bestämdaste från blifvit väl smorda och brödade. De giftermål, så länge edra krafter äro så nedsättas nu på ett varmt ställe ' att jäsa satta, som nu är fallet. i 1 timme; öfverstryka aerpå med en Ida 24. Om ni i öfrigt känner eder fullt äggula och m a t t a s så i ugnen, der de kry, så skall ni ej oroa eder öfver er bleka tåla stå! / 2 t i m _. Derefter upphvälfvas hy, ty man kan vara frisk med bleka kinder och sjuk med rosiga. Troligen skulle ni dock de på en nr juk kudde. Lotten.
Till E. K. M. få alltså Riksens Ständer i wnderdånighet hemställa, att Kongl. Resolutionen den Bihang till Riks-St, Prat, 1817-181* 10:* Sami. K.r i3, 14. g 8 Underdåniga Skrivelser. 12 Januari 1757 må i denne del till full kraft och -verkan upplifvas samt vederbörande, sorn besörjer de årliga Almanachernas utgifvande, i Nåder anbefallas iakttaga, det icke någon marknad, som allenast en dag påstår, må deruti utsättas att dagen före eller dagen efter någon Söndag eller Helgedag taga sin berjan. Riksens Ständer framhärda &C. N;r 44. Uppl. och godk, hos Ridd. och Ad. d. 24 Fehr. 1818. — Pi aste-Ståndet d, 24 BorgareStåndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Riksdagens förlängande på En månad. Sorn den för Riksdagen i Grundlagen bestämda tid snart slutar, då nära Trenne månader förlidit ifrån det Kongl Maj:t i Nåder den, '5:te nästvekne December låtit underrätta Riksens Ständers Stats-Ufskott om Stats-Verkets tillstånd och behof, men de ännu återstående Riksdagsgörornålen äro af den mängd och vigt, att de omöjligen kunna på den återstående korta tiden af dessa Trenne månader fullbordas, fä Riksens Ständer, enligt 109 §. Regeringsformen och $0 §. Riksdags-Ordningen, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att Riksdagen må varda för-, längd på en månad ifrån den y.te instundande Mars Riksens Ständer framhärda 8cc* Underdåniga Skrifvelseiri 99 N:r 45. Uppl. oell godkänd hos Samt], Riks-St. d, 2 Mars 1818- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Nådig Proposition om Prestbols-friheter för nya Kyrkoherdeoch Kapellans-Boställen.