Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
landen, intet intresse som berör kvinnan, liimnar 11011 obeaktade. $ j a ap lioii en bland de mest sympatiska representanter för sitt kon. Med sina framstående ägenskaper soni författarinna, förenar hon en sann krinlic ansprhkslöshet och enkelhet. Hon älskar familjelifvet och omger sig gärna, i brist af nara släktingar, med n5,ri.a förtroliga vänner. Hoil lefver helst långt i f r h de biilhande storstäderna på en förtjusande. landtagendoni vid stranden af hennes älskade, af Lithaiiens poeter s i ofta besjiingna Nieinen. Endast för. ' en kortare tid vistas hon i Grodno, en liten stad i Lithanen. Hon reser blott sällan, jag vet ej ens oiii hon någonsin rest, men hennes vidsträckta studier och en stor korrespondens sätter henne naii coiirant~ med hrad soin tilldrar sig i världen. Sitt lands bästa ligger henne framför allt annat om lijiirtat. Det var ocksa för att viicka till lif den något sliimrande nationalandan i liennes fädernesstad Grodno, solii hon där för ' egna medel uppattade ett folkbibliotek. ' Det halsades med glädje af stadens befolkning, rörelsen var satt i &amp; ng, men blott för en kort tid. Biblioteket stängdes snart på regeringens Befallning. Af livad jag här yttrat, hoppas jag mina srenska lasarinnor ' kiinna förstå, ' att m: ine Orxeszkos 25- %rsjiibileuni skulle omfattas med sympati och entusiasni af hennes landsmän. D % en viss dag för jubileet ej kunnat bestimmas i följd däraf, att regeringen satt sig emot dess firande, har det varit omöjligt, att p&amp; en enda dag sammanföra alla de garder af beimdran och vördnad, alla de giifror och arebetygelser, soin konimit Polens berömdaste föifattariniia till del, med anledning af hennes litterära jiibileumsår. E n uppräkning af alla dessa kärleksoch aktningsbevis skulle blifya för vidlyftig, jag vill endast nämna tvenne adresser f r i n Prag, dar två vittra sällskap utnämnt henne till hedersledamot.
3,003: 75, som under äret iitglitt i form af sjnkhjäl, visar &amp; ena sidan det gagn, som deli %ganie h&amp; af sin de aktighet i kassan, samt å andra sidan önsk-vtirdheten af en - större anslntning till kassan, p&amp; det att densamim därigenom ännu bättre än fur niir~araiide miitte bli i ståmd a t t bära s&amp; betydliga utgifter. Y Itevisioiisbe~ätte.1seii lyler som filj er: Uiidertecknade, utsedda revisorer a t t granska FredrikaBreinei.Förbundets sjukkassas f 6 r ~ d t n i n g och rilkeiiskaper flir Ar 1894, f&amp; härmed efter f~dlgjordt uppdrag darom afgifra fulj ande berättelse: Beträ.ffande tillghgrrr och skulder samt iiilroiiister och ntgifter f&amp; vi hä.nvisa till kassafdrr; tltarens af oss gmnskade redovisning. Styrelsens af oss genomgingna protokoU jiimte de djlri omförmälda besls~ten hahm icke för anledt ii %goii eri~irnii frtarni Gir sida. Värdehandlingarna ilro f~rvarade i brandfritt kansrihviilf. Vid granskningen af räkenskaperna liar det liefiiiinits. att - en halfarsafgift af 6 kr. icke blifvit erlagd. Deii si.luiida nypkomna bristen bör fyllas under &amp; r 1895. Kassans räkenskaper äro för öfiigt ' förda med utmärkt ordning och noggrannhet samt åtfölj da af erforderliga verifikationer, och d&amp; ingen arinaii anleclning till anmärkning förekoinmit, f&amp; ~i tillstyrka, att full ansvarsfrihet för förvaltningen under &amp; r 1894 niAtte Iwriljas styrelsen. Stockliolm den 10 a.l,ril 1895. Bil. III Stipendiekomiths årsberättelse. Inom koiiiiten liar iiiider året utarbetats förslag till.
Hvad beträffar statsverkets tillstånd, må jag (utan anticipation på framtida debatter om bevillningen,) i förbigående anföra, alt när vi upphöra med det förnäma försmåendet af lyxens beskattande, intaga vi, utan jordens och arbetsflitens betungande, vida mera, än nu ålgar alt uppfylla rättvisans ifrågavar. kraf. England, hvars statsinkomst för en vecka motsvarar hela vår kontanta intägt för året, anser icke under sin financiella värdighet att beskatta vagnar, hästar, lakejer och hundar. — Att statstjenstens fördel klafver tjenstemännens gynsammare behandling blifver väl omsider insedt. Tjenstemannastaten skattar ju mera än de 238,000 r:dr b:co som, enligt hvad mig af ledamöter i Bevilln.Utsk. sagdt blifvit, utgör hela beskattningen för handel och borgerlig rörelse. Frih. Raab: Gerna må den K. propos:n, såsom Hr von Hartmansdorff sagt, koraplimenteras om R. o. Ad. vill underlåta att bifalla densamma, d. v. s. om R. o. Ad. i stället vill bifalla StalsUtsk:s förslag. För min del tror jag också, oaktadt hvad här är yttradt, skäl vara till ett sådant bifall. Man har sagt, att det åtgår 2:ne år, innan den, som får lön för sig beviljad, verkligen åtnjuter densamma. Så är visserligen förhållandet, då lönen hemtas af boställen, som tillträdas d. 14 Mars det ena året, och hvaraf inkomsten vanligen icke uppbäres förr än den 14 Mars det påföljande året. Men icke kan den som redan tillträdt ett boställe, anses lönlös. Han får ju för hela året lön, fast han icke får uppbära den förr än vid årets slut. Jag kan således ej intaga detta år i räkningen.
Frågan derom är af den beskaffenhet, att jag tror Banko-Utsk. icke hafva bordt befatta sig dermed, emedan frågan innebär reglering af en liqvid emellan Staten och den skattdragande och sådant hörer icke till Banko-Utsk:s befattning, utan till ett helt annat Ulsk:s. Jag anser således, att om R. o. Ad. vill bifalla Banko-Utsk:s utlåt., så bör denna punkt undantagas ifrån detta bifall, såsom icke hörande till denna fråga, utan blott, likasom många andra frågor som i framtiden kunna uppstå, utgöra tillämpningar af R. St:s beslut. I öfrigt kunna väl åtskilliga andra anmärkmr göras i afseende på de svårigheter, som hädanefter skulle uppkomma, i fall delta myntsystem antages, att liqvidera vissa smärre summor, som nu vanligen förekomma i småliqvider; men jag vill visst icke göra sådana anmärkn:r, som endast angå småsaker, hvilka med tiden lätteligen kunna afhjelpas. Hr von Troil, Emil: Man har här under diskussionen hufvudsakligen fästat sig vid hvad andra Stånd i ämnet beslutat. Det torde då icke vara alldeles ur vägen alt återföra i minnet hvad R. o. Ad. sjelf gjort i denna fråga. R. o. Ad. har redan vid den första riksdag, då förslaget väcktes och då ännu många betänkligheter emot dess antagande förefunnos, synnerligast att det skulle möta svårighet hos de minst upplysta bland folket, hvilka egentligen representeras af det Hederv. BondeSt. Redan på denna tid biföll likväl R. o. Ad. förslaget. Ku har man emellertid blifvit mera bekant dermed, ända derhän all BondeSt. har önskat att få förslaget antaget. Jag hemställer till detta Stånd, huru det skulle se ut, om R. o. Ad. just då för första gången afsloge betänk. I öfrigt finner jag icke något hinder för, att den punkt, som Frih. Palmstjerna uppgifvit, uteslutes ur det af R. o. Ad. i öfrigt bifallna förslaget, ty jag tror verkligen, att något formfel blifvit begånget, derigenom att BankoUtsk. upptagit denna detaljfråga. Hr Lefrén:
Remitterades till Stals-Utskottet ett af Kyrkoherden Otterström nu afgifvet anförande med anledning af Kontraktsprosten Rundgrens, den 50 sistlidne November, till nämnde Utskott öfverlemnade motion, angående förändring i sättet för användande af den till folkundervisningens befrämjande anslagna hälften af personliga skyddsafgiften, jemte hvad som i ämnet denna dag blifvit af åtskillige Ståndets ledamöter yttradt. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Grenander, N:o 42, derom, att Pedagogierna i Sköfde, Ulricehamn, Hjo och Fahlköping måtte upptagas på Elementar-läroverkens stat; af Herr Gahn, Henric, N:o 90, om förflyttning af Bergsskolan i Fahlun derifrån till Stockholm; vid hvilken remiss afgifna yttranden åtfölja; och af Herr Warn, N:o 104, med förslag, att tackjerns-tionden af alla hyttor, belägna utom de egentliga tackjernsblåsande bergslagerna, och hammarskatlen i hela riket måtte ifrån och med det bruksår, som inträder den 1 November 1860, afskaffas. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades en af Herr Ridderstad väckt Motion N:o 94, med förslag, att bevillningen, enligt Bevillnings-förordningens 2 Art., må nedsättas till hvad den var före sistförflutna riksdag, eller ock utgå efter samma beräkningsgrunder, som före år 1855; vid hvilken remiss ett yttrande af Herr Cedergren åtföljer. Bih. till R. St.
De lyda sä som följer: ”Hvad är för del närvar, alt göra?” ”Bör hela rikets undervisningsverk nu genast omformas efter nya elementarskolans system?” ”Jag har redan i min förra skrift yttrat: skolreformens framgång beror pä förenade bemödanden inom lärostandet af dem, som der önska förbättringar, ali göra sina röster 4 H. 27 418 Den (i Maj é. m. hörda Jag tror på de bästa skälens makt, men på ingen annans.” ”Delta är fortfarande min lanke. Ofvertygelsen inom läroståndet måste vara mera gynnande för det nya systemet, än den nu är, innan det bör och kan helt och hållet införas.” ”Bär och kan! Ej blott billigheten bjuder, att icke påtvinga lärare, hvilkas nit man icke kan misskänna, ett system, som tor dem är okändt och för dem (låt vara af fördom) är vidrigt. Äfven klokheten bjuder, alt icke öfverlemna en god saks utförande åt på en gång ovana och ogena händer. Systemet måste genom upplysande skrifter blifva mera kändt, fördomen mot detsamma måste brytas, de oriktiga och förvillande föreslällningarne om detsamma mäste vederläggas, innan det kan till antagande påbjudas. ” Från samma synpunkt i det närmaste har föredraganden för eccleasiastik-ärenden i denna maktpåliggande punkt algått; men StalsUtsk. har ansett sig kunna och böra gå längre! Här är sagdt af dess ordf., att StatsUtsk. hade haft till mål att bereda en fri framgång för skolan, och all det vore nationen värdigt att på en gång tillvägabringa något stort; men då jag genomläser de vilkor, som StatsUtsk. framställt vid della stora anslag, finnér jag ingenting mindre än någon önskan af fri utveckling af skolan. Jag finner den individuella friheten mycket omhuldad, såsom den i allmänhet det är i våra dagar; men jag finner derföre ej skolans frihet betryggad. Just genom den individuella frihetens utvidgning blir skolans frihet begränsad. Skolans frihet och styrka består nemi. deruti, att den får obehindrad verka efter ett visst system.
— Man slöt fred, afträdde Finnland, lössläppte finanserna, apellerade till Guds försyn alt genom ett underverk återställa lagarnes makt, säkerheten för det allmänna och enskilta, som endast namnet af revolution förmår bortjaga från samhällen, och slöt sig omsider till den nödvändiga politiska förnedring att af Fransmännens Kejsare bönfalla genom flere dyra beskickningar att fä förblifva qvar bland Europas stater. För Eder, mine Hrr! som denna tid icke voro samhällets medlemmar, eller möjligen sedermera icke betänkt alla de händelser hvilka till följd af denna national-kraftens inre upplösning bordt följa, må det tillåtas mig öppet erkänna, det jag till min förvåning och oro erfor underrättelsen om att en i Erfurt hällen öfverläggning emellan Kejsar Napoleon, Konungen af Danmark och Kejsaren af Ryssland haft till föremål Sveriges delning, hvaraf följderna skulle hopat på land och folk den myckenhet af förtryck och plågor, som af blott detta beslut kunnat påkomma. — Omsider liksom kallad af Försynen att beskydda statshvälfningens barndom eller begynnelsen af denna för nationen nyfödda s. k. frihet under en vacklande och svag Furstes ledning, uppburen af det på l:sta Thronföljarcvalet grundade men felslagna hoppel, kom den härtill värdige, ädle och store man, som med sin ära förenade sitt Den 4 Mars f. m. 7 lands trygghet och ordning till mål för sine rastlösa bemödanden och omsorger. — Det dröjde visserligen icke länge innan äfven han måste röna den vanliga afanden i Svenska lynnet, som stämpla alla företag, hvilka misstydas samt t. o. m. påbördar osannfärdiga motiver i sine ädlaste förhandlingar.
Hr Hillberg har redan tagit priset för sin Gerdt Bokpräntare, hvilken är en synnerligt lyckad skapelse, som i rikt mått godtgör, att samme skådespelare genom sin slapphet i ålderman Jacques ’ roll i “ Gillets hemlighet " skämde bort hela stycket och åstadkom, att nämda arbete af hr Strindberg kom att räknas biand vanlig svensk dramatik. Hvad mäster Olofs representant, hr Engelbrecht, vidkommer, så är han ju en skådespelare, hvilken med rätta räknas till de “ aktningsvärde ", sådana som vinna succés d1 estime, hvilken han förtjenar äfven i detta stycke, ehuru hr Engelbrecht tyckes hafva svårt att komma ifrån det uppskruf-vade patos som bemäktigat sig honom, då han ännu icke hade så god ledning som vid den Josephsonska scenen, och hvilken uppskrufning, derom kan man vara öfvertygad, måste utgöra den konstförståndige teaterledarens förtviflan. Men det är icke så lätt att öfvervinna inrotade ovanor. Åskådarne hafva funnit fru Fahlman i Kristinas roll “ ganska snäll ", och det omdömet torde vara berättigadt, ehuru rollen onekligen fordrar något mer. Stannar fru Fahlman vid Nya teatern, hvilket otvifvelaktigt vore till hennes egen fördel, kan hon nog en gång blifva något mer än endast “ ganska snäll “. Min uppgift är icke att ingå i någon detaljkritik; jag ville, såsom redan antydt, icke befatta mig med någon kritik alls, utan endast tala litet om vår sceniska konst i allmänhet nu på nyåret och derför nämner jag icke något om alla de andra i hr Strindbergs skådespel uppträdande. Nya teaterns öfriga nyheter torde ock saklöst kunna förbigås, och det samma kan man väl göra med både Södra teatern och Mindre teatern, ehuru den först nämde är en på sitt område ganska förtjenstfull skådebana, som kan bjuda på hr Berg Ur Dagens Krönika. 3ström och fru Bruno, under det den senare för tillfallet kan skryta med fru Moe. I andra stora städer händer det, att småteatrarne äro plantskolor för de större scenerna som från dem hemta ganska användbara skådespelare.
Beträffande Herr Henscheus motion om upphörande af skyldigheten för klagande - Lag-Utskottets Betänkande N:o 24. 17 gande part i brottmål att nedsätta eller ställa borgen för honom ådömda böter m. m., synes mig Lag-Utskottets Betänkande innehålla en anmärkningsvärd inkonseqvens. Utskottet har nemligen tillstyrkt bifall till motionen, såvidt den åsyftar upphäfvande af föreskrifterna i 38 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 angående skyldighet f ör den, som vill föra klagan i Hofrätt öfver Underrätts utslag i brottmål, att vid besvären foga borgen för klaganden ådömda böter eller bevis att de blifvit i ränteri nedsatte eller ock intyg om sin fattigdom, men deremot afstyrkt Herr Henschens förslag om upphörande af den i Kongl. Förordningen den 19 Juli 1815 stadgade skyldighet för den, som söker ändring i Hofeller Öfverrätts utslag i brottmål, att jemte besvären inlemna antingen bevis om nedsättning af böter, ersättning för rättegångskostnaden och hvad Hofeller Öfverrätten derjemte ålagt den missnöjde parten att gälda, eller ock fattigdomsbetyg. Såsom skäl för bibehållande af föreskriften om nedsättning af böter och ersättning, som Hofrätt ådömt, har Utskottet endast anfört, att denna föreskrift vore gagnelig, emedan den skulle förekomma obefogad klagan och bereda den klagandes motpart säkerhet för utbekommande af ersättningen, samt att, med särskildt afseende på hvad Utskottet hemställt i fråga om revisionsskillingens afskaffande, det torde vara mindre rådligt att på samma gång underlätta ändringssökandet i brottmål, hvarmed Utskottet ansett lämpligen kunna anstå intilldess resultaten af revisionsskillingens afskaffande hunnit visa sig. Att tillstyrka bibehållande af föreskrifter om böters nedsättning såsom ett förment korrektif mot obefogad klagan, lärer väl finnas stridande mot Utskottets yttrande i början af Betänkandet, att ändamålet med de i lag stadgade vilkor eller s. k. prestanda för rättigheten att hos högre
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Stats-, Bevillniqgssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, J\s 54, i fråga om förhöjning of folkskoleafgiften. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Memorial, M 74, i anledning af erhållna återremisser af Utskottets Memorial JV2 70, med förslag till voleringspropositioner i anledning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande JVs 55 öfver gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid Utskottets Betänkande J\s 35, angående införande af ny Strafflag, m, m. Godkändes, utom hvad angår Utskottets slutliga anmälan angående voterings propositionen 5, hvilken anmälan lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets protokoll den 21 d ennes, M 499, innefattande, bland annat, dels nämnda Riks-Stånds beslut i anledning af Banko-Utskottets Memorial J\s 72, angående instruktion för Rikets Stan - Prol.-Vtdrag den 28 Oktober 1863. 697 Ständers Banko-Utskott vid nästa riksdag, dels ock inbjudning till de öfriga RiksStånden att i samma beslut sig förena. Inbjudningen afslogs och protokollsutdraget lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets: Utlåtande JM 194, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden. Utlåtande JM 195, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockarepensioner samt landtgillen af klockarebol.
- Dä Riksgälds - Contoiret, efter hwad redan anmärkt är, blifwit belastadt med Utoch Inrikes ärliga Jnlresien för vfmanberörde utomordenteliga skuld af mer an en och en half million R-.daler fp., har den omtanke icke gärna kunnat stiljas ifrän en nitist och upmärksam Förwaltning, art i den mohn detta Bancomynt icke ansets behöfligt för Contoirets Inrikes penningörörelse eller tillfälle saknats, att anmanda detsamma lill Utrikes skulders sfbördande, efter möjligen söka befrämja förminskning uti Conroireks öfriga Bancomynts gäld, eller åtminstone icke öka den med nya län. Sädant hafwa ock Herrar Fullmägtige iakttagit, enär Herrar Fullmägtige den 23 Juli 1804 rillstutit Conloiret för nya Inrikes Län. — Men dä sä wäl uti Herrar Fullmägliges Protokoll, som de ifrän Boksiuts-Cvntoiret erhällne upgifker, anledningar förekommit, att, wid tillämpningen af besia allmänna principer, siere undantag ägt rum, hwilka icke synes wara föranledde af nägre förändrade omständigheter; äfwensom att wid de frän Contoiret stedde utläningar af Bancomynt, Contoirets säkerhet och förmän mindre än wederbordt bliswic radfrägade; sä har Stats-Ukstottet funnit angelagit alt pä det nogaste gransta alla dit hörande detailler. Till Vägledning harwid, har Stats^Utstottet ansett sig böra följa de allmänna Beslut, hwilka i nä gon matto röra besia ämnen, och af Herrar Fullmägtige - 986 Den 13 November. ricie blifwit widtagne ifrån 1804 ärs början till den 28 Juli 1808, dä Contoirets Mining sa markeligen förändradee genom det till Kongl. Maj:t och Krona» meddeldre Län af twa och en tredjedels Millioner R:dr sp.
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 5 dennes, under N:o 208 , afgifne, samt den 10 derpåföjjde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående förslag tiil jemnkning af Riks-Ståndens olika beslut, i frågan rörande nödvändigheten af krönta Kohl-Skrindor oah angåeude Kohlmälare. Den 17 November f. ra. 7i Herr Grefven och Landt, M a r - skal ken hemställde, om Riddexskapet och Adeln behagade förblifva vid dessuti detta ämne, redan fattade beslut. Friherre Cederström, Jaeol): Då det af Presteoch Bonde-Stånden gjorda tillägg,'att mätning skall verkställas , bå de med Stång ocn Tunna, - egentligen icke innebär något annat än en förut öflig rättighet, så kommer frågan, ifall Ridderskapet och Adeln deruti instämmer, i det skick, alt den kan befordras till Expedition, Jag anhåller derföre om proposition till instämmande i dessa begge Stånds beslut. Uppå derefter af Herr Grefven och La n d t-Mar s k a 1 k en framställd Proposition, fann Bidderskapet och Adeln för godt lill alla delar instämma uti Högvördige Preste-Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets, rörande delta ämne, fattade beslut. Föredrogos ånyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotlets den 5 dennes afgifné, samt deri 10 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden:. 7* Den 17 November f. m. N:o 210. I anledning af väckt motion 0111 byggnader å Soldate-torpen vid öster’ gelhiands Lif-Grerfadier Regementen, saint desse Regementens befrielse från bevakning vid Vadstena Corrfections-Inrältning. N:o an. I anledning af Herr Treffenbergs, Curry Gabriel, motion, om stadgande af vissa föreskrifter, som böra iagttagas vid upprättande af förslag lill Civile och Mili laire tjenster.
Beträffande äter den andra fragan, tilstär jag öppenhjertigt min öfvertygelse wara helt annan, och utbeder mig Utskottets tälamod wid en nägot utförliga» re framställning af de skäl,-hwarpä ben sig grundar. Enligt Z4 Z Regerings - Formen, innehafwa Stats-Ministrarne och Stats-Rädcn wcrklige Embeten, upfbrda i Rikets Stat: De hafira ock till följe häraf redan blifwit med bestämda löner förscdde. I sts § sägcs, att de hafwa förtroende-sysslor, hwarilrän Konungen mä dem entlediga, när han pröftvar Rikets tjenst det fordra. Dessa stadgande» innebära wäl onekligen den mening, att Staks-Rädcts Ledamöter jche hafwa Eommissioner, efter orden Embeten och Safflor tydkigeir nämnas: det will säga, att de innehafwa tjcnstcr, sä pelmanenta som förtroende - tjenster kunna wara; frän hwilka de icke, säsom frän blotta kommissioner, kunna endtlediaas blott efter godtycke och behag, utan af ett gifwit stal, det nemligen, att Rikets tjenst sädant for^ drar; och wid hwilket endtlcdigande är fästad en sädan wigt, att enligt Zs § Stats-Rädet är förpliktadt deremot undcrEiga föreställningar göra, om det finner sig stal hertill äga. Widare äro, enligt coch 106 §§, Stats-Rädcks Ledamöter för sina räd underkastade answar, och ett answar, som af Riksens Ständer kan xrkaS. Den 16 September. Än widare äro dc uti ätstilliga §§ högtidligen satte till wärdare af witza Natidnens dyrbaraste rättigheter.
Banco hwartill han genom Conlract Med f. d. Grefwe lVIunck sig förbundit; men art, i händelse I^ftr, efter skedd undersökning skulle besinnas hafwa försummat uppfylla Conträr s-wilkoren, han dä matts anses hafwa Arrendet förwerkat, och Kongsgården aftradastill Kronans fria disposition. b) Alt i anseende till käöijsntorxs Kongsgård, Ar rende - Jnnehafwarne, enligt Utskottets sörsta tillstyrkande, mätte befrias ifrän den Stenhusbyggnad , som enligt första Arrende-Contractet dem war Slagt, att upföra, emot det Arrendet, pä falt 1807 ärs Kongl. Resolution sörefkrifwer, "l' ftugufem c) Den 28 Hedmar». iszi c) M beträffande det Herr Baron ^ckolptt xunck. om sitt lidande genom förlusten af Arendes , - af Johannisbergs Kungsgård hos Högloft.
Besvär s-och E k o n. U t s k : n : N:o i a4, i anledn. af vackt fråga om ersättning till rotehållarne vid Dal-reg:tet för slitning af soldaternes klädespersedlar under arhetscommenderingen ; N:o 125, i anledn. af väckt fråga om ersättning till rotehållare vid Jönköpings regrte för åbragta kostnader under en arbetscommendering af reg:tet till Trollhätle-canal; JNT:o 126, i anledn. af väckt fråga om allmän frihet till hemtning af tjäruved å Kronans skogar i Rikets norra län; BancoUt skottet: N:o 136, öfver väckt fråga om inköp af ett hus för begagnande af lånecoutoret i Götheborg; Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskotten: N:o 28, i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utsk:ns betänk. N:o 3, ang:de grunderna och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman. Uppå hemställan af Gr. Horn, Claes Fredr., beslöt R. o. Ad., att SlatsUlskts utlåt. N:o 4°6 skulle blifva det första och samma Utsk:s utlåt. N:o 4°S det andra målet på föredragn.listan till nästa plenum. Justerades pleni-prot:n för nedannämnda dagar i sisth November månad, nemi. den 21 f. och e. m., den 23, den a5 f. och e. m., den 27 samt den 28 f. och e. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Ons - Den 13 Jan uari f. m. 33 Onsdagen den i3 Januari i84i Plenum kl. 10 f. ni. Justerades t prot.utdr. för den 9 dennes f. m. och’ 7 prot.utdr. för samma dag e. m. Justerades pleni-prot:n för den 1 sistl.