Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1847 & -1848, 1 Sami. 1 J/d. 2 Haft. 2 10 Kongl. 3Jaj:ts Nådigu Proposition N:o 5. samt Kongl. Maj:t till följd häraf i nåder pröfvat vestra sjöförsvaret bora förläggas till Marstrand, som, enligtsistnämnde års befästningsplan, b l i t - ver det enda starkt befästade ställe på vestra kusten, vill Kongl Maj:t hos Rikets Ständer härigenom i nåder föreslå försäljning af Götheborgs stations af flottan etablissement, med undantag af dervarande fartygsskjul samt öfriga sådane byggnader, hvilka kunna till Marstrand förflyttas och för det nya etablissementet der kunna anses behöflige, äfvensom att köpeskillingen för hvad som säljes, eller, i fall försäljning icke kan ske, hyressumman för hvad som borthyres eller utarrenderas, må användas dels för sistnämnde etablissements ordnande, dels för flottans öfriga materiella behof. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. A. Gyllen granat. Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den g November 18fy. Närvarande : Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-Råden: Friherre Staél von Holstein. Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, PVxrn, Friherre G yllen* ranat, Faxe, Får ceus. Kongl. \ia:j:ts Nådiga Proposition N:o 6. 11 Vidare uppläste Departements-Chefen , Statsrådet, Friherre Gyllengranat till justering följande, i öfverensstämmelse med förut fattade beslut, uppsatta förslag, nemligen: 3:o till Kong!
Också kanske det var politik af Albert, att ej låta öfverstinnan imponera på sig, ty sannolikt tänkte han, att om han första aftonen visade en sådan, onödig undergifvenhet, så skulle han sedermera ej finna något tillfälle att åter afskudda sig oket. Han lät således, äfven sedan öfverstinnan återtagit sin plats i soffan, sitt glada lynne göra de yraste kaprioler, och flickorna sutto dervid som på nålar, ty de hade redan börjat intressera sig för den unge målaren, och fruktade att han genom sin liflighet skulle göra ett ofördelaktigt intryck på modren. Oförmärkt vexlade de sig emellan blickar, hvilka ej förstodos af andra än dem sjelfva, men detta så mycket tydligare, och Celestine fästade äfven en gång sina uttrycksfulla ögon på Alexis, som läste i dem tydligen: «säg åt’en.» Men detta ögonkast besvarades af Alexis blott med ett knappt märkligt ironiskt leende. Öfverstinnan, hvars första intryck af Alberts munterhet var, att den mindre passade, då han, såsom blott en lärmästare, borde känna sin underordnade ställning i huset, och i följe deraf åtminstone borde afvakta sin matmoders «imprimatur», innan han vågade sig åstad med några lustigheter, påtog visserligen till en början en allvarsam min; men det var med Alberts flytande tunga, som man säger det fordom var med Neckens polska, nemligen att då den spelades upp, så måste icke allenast allt hvad lif och anda hade, dansa, utan äfven bänkar och bord. Öfverstinnan rycktes således omsider ovilkorligen med, och hennes tungrodda lynne måste med Ablerts munterhet dansa en galopad, som väl kostade på, och detta så mycket mer, som hon stretade mot, men som likväl skaffade henne en helsosam motion.
Häraf följer ock påtagligen, alt kronohemmans äboens ställning, äfven med den honom och hans efterkommande försäkrade ständiga besittningsrätt, måste blifva väsendtligen olika, emot hvad den vore, i händelse han innehade egande rätt till sin jord och således jemväl befrielse ifrån den inskränkning i afseende å dispositionsrätten, som nu i viss män eger rum, hvarjemte i sistnämnde fall försvunno de kostnader och olägenheter, som svneförrättningarne för åboerne medföra. Successionen till besittningsrätten å de vanliga kronohemmanen kan ock, med undantag af ett eller annat fall då klyfning tilläfventyrs är möjlig, lagligen blott tillgo - 24 dokomma ett af äboens barn, om han har flera, och, utom det obilliga deruti, att icke alla fä njuta frugten af föräldrarnes mödor och ansträngningar, hvaruti de äfven gemensamt mäst deltaga, leder sådant derhän, att barnens håg att biträda sina föräldrar förminskas, samt den enighet och gemensamhet i sträfvanden, som inom hvarje familj är af vigt, motarbetas, i stället att den bör uppmuntras. Det kan visserligen härvid anmärkas, att det oftast inträffar, att kronohemmans åboer söka att afhjelpa olägenheterne af författningarnes stadgande, angående succession till åborätten, på det sätt, att de antingen, emot lösen, afstå den till annan person eller så bereda, att det af barnen, som erhåller densamma, förbinder sig att derföre till syskonen gifva lösen; men sådant beror dock altid af den arfsberättigades medgifvande, hvarföre ock, i förstnämnde fall, tvister ofta förekomma, hvarvid personer, som på god tro tillhandlat sig besittningsrätt till kronohemman, nödgas utan ersättning afträda densamma till den, som har förmånsrätt till värdskapet. För öfrigt bevisar just nyssnämnde bruk, att allmogen insett obilligheten af Författningarnes stadgande och derföre söker att, genom frivilliga öfverenskommelser, afböja det hårda uti deras tillämpning, och detta synes derföre vara ett skäl mera för Lagstiftaren alt söka bringa Författningarne i öfverensstämmelse med den tillämpning, som folkets egen rättskänsla redan gjort gällande.
SJleit bå åtffidiga aitmärfningar blifmit frants flädba mot fomiterabeö förflag, fpntterligafl i f)mab betfamma affer ben ntebifala gpmtiaflifen, ocb ärenbetö fudflänbiga utrebning anfettö forbra, att ntfebbc fomiterabe blefroo fatta i tidfåde att afgifma mibare pttranbe i ämnet, l)afma Ifanblingante beträffanbe fåmäl orbnanbet af ben gpnt? najliffa nnbermiéningeit i rifet, forn o rf npbpggnab mib inflitutet, blif (Stt förflag tid löneflat för nätnnba inftitut l)ar Äongl. $laj:t fint? nit gobt ftabfäfta. 5E>å ftprelfe fig tillbragit feban fifta Stiföbag. 121 Så ben år 1807 utfärbabe orbning för "IBabare" i Dtifet befunnitöejuimarb od) pioarfett motfmara tibettö foröringar eller öfirerenöflämma meb be för SÖiajtt, på förflag af 0nnbl)etöfollegium, funnit gobt nppf)äfma närnnba ftabga od), meb förflaranöe att iöfarne af berörba prfe fyäöanefter fiola be — Semmäl för utöfningen af tatibläfare Set npa meb anflag af Dtifetö 0tänber uppförba l)ofpitatet rnib tyufmnöfiaben l)ar imber benämningen "0totfl)olmö Ifofpital för finneg fjufa" träbt i werffantf)et, feban $ongl. 9Jtaj:t förorbnat om befi ftprelfe od) förroaltning famt befiämt be bibrag till ben npa fjufmårööinrättnin
Stations-chefer vid jernvägs-linien infordrade i ändamål, att jag måtte kunna vid hvarje månads slut kontrollera Kassörens utgifter, och sedan denna kontroll blifvit verkställd, har jag å kassa-förslagen påtecknat mitt godkännande och, i följd deraf, ansett de ifrågavarande serskilda kassa-sammandragen icke behöfva åtfölja hufvudboken; men då Herrar Revisorer anmärkt, att dessa sammandrag borde finnas bokslutet följaktige, skall jag föranstalta att desamma blifva vid — 274 — 1855 års bokslut bilagde ocb sedermera alltid åtfölja hufvud-kassa-sammandragen. Hvad åter vidkommer verifikationernas numrering, så har denna för ordning och kontroll vid arbetet blifvit stationsvis införd. Att en sådan numrering försvårat revisionen, måste jag medgifva.
Efter Rikets Ständers uti skrifvelse den 30 Januari 1858 gjorda underdåniga anmälan om sitt beslut, angående förändringar i de genom särskilda författningar meddelade bestämmelser i fråga om afgift för inrikes brefvexling och för brefs rekommenderande, liar Kongl. Maj:t, genom kungörelse den 23 påföljde Februari, förordnat att, från och med den 1 Juli samma år, portoafgiften för inrikes sä kallade portobref skulle nedsättas från 12A till 12 öre för bref af enkel vigt, med fortfarande fördubbling och flerdubbling af portot för tyngre bref: att afgifterna för så kallade lösbref och lokalbref, med bibehållande - 52 - af livad derom i öfrigt redan funnes stadgadt, skulle erläggas med 3 öre i stället för 1 skilling Banko, och assuransafgifterne utgå med 2 öre för hvarje 100 R:dr R:mt, som under öppen rekommendation med posten afsändes, och afgifterne för rekommendationsbevis med 35 öre för sluten och 50 öre för öppen rekommendation; och har Kongl. Generalpost-styrelsen, som jemväl undfått nådig befallning, att anskaffa frimärken ä 12 och 24 öre Runt, derefter och tiil åtlydnad af föreskriften i nådiga brefvet den 27 Mars samma år, hvarigenom Styrelsen ålagts, att tillhandahålla frimärken äfven ä valörer af 5, 9, 30 och 50 öre, om allt detta den 31 påföljde Maj utfärdat kungörelse till allmänhetens efterrättelse. § 12.
Skulle å vissa aflägsnare orter eller med afseende å handelns behof å något visst ställe ytterligare en eller annan Consul böra tillsättas, så torde sådant, utan hinder af en ny förbättrad district-fördelning, kunna partiell ega rum. En ny Consuls-district-fördelning borde vara grundad på principen att blott ega en , högst tvänne Consuier i hvarje land. Den skulle, enligt min åsigt, kunna erhålla följande, mera ändamålsenliga, utseende. 1:0 Finland. En Consul i Åbo eller Ifelsingforss (redan verkstäldt). 2:0 Ryssland. En Consul i St. Petersburg med vice Consuier i de Rysska Östersjöhamnarne. 3:o Preussen. En Consul med vice Consuier i de Preussiska och Mecklenburgska Östersjöhamnarne. 4:o Hanse-Städerna Holstein_, Hannover och Oldenburg. En Consul. 5:o Köpenhamn. En Consul för Danska öarne Jutland och Schleswig. 6:0 Nederländerna j 7:0 Belgien \ En Consul i h vartdera Riket 8:0 England ( (redan verkstäldt). g:o Frankrike. ' En Consul för hamnarne vid Canalen och Atlantiska hafvet. En dito för hamnarne vid Medelhafvet. 10:0 Spanien. En Consul vid Atlantiska hafvet. En dito vid Medelhafvet eller alternativt. Att Consulsbefatlningen förenas med Beskickningen. 11:0 Portugal. En Consul (redan verkstäldt). 12:0 Italien. En Consul (redan verkstäldt). i3:o Sicilien. E11 Consul (skulle kunna förenas med den uti Italien). 14:0 Österrike. En Consul i Triest. i5:o Grekland. En Consul (redan verkstäldt). Besvärsoch Ekon.-Utskottels Betänkande, N.o gg. 16:0 Turkiet. En Consul (Vedan verkstäldt). 17:0 Barbareske Staterna. (Torde böra bero på serskild pröfning.) Amerika: 18:0 Förenta Staterna. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Anledmn till denna skiljaktighet föreställer jag mig vara den, att man ansåg att Riksgäldskontoret skulle hafva svårare att afyttra desse obligationer än bolaget, som med obligationer skulle kunna betala en mängd leveranser, expropriationer m. m., hvarförutan det är gifvet, att bolagsmännen, sorn äro in - 26 Den 5 September f, tn. tresserade för obligationernes snara försäljande, kunna mera be* Aila sig derom, såsom deraf hafvande ett specielt intresse. Vi hafva dessutom förut vid flere tillfällen sett, hurusom, då Rilrsg.-kontoret försökt sälja obligationer, detta icke krönts med samma framgång som då andra företagit samma o eration. Sedan jag nu redogjort för skilnaden mellan Prosten Scbrams reservation och den för R. o. Ad. uplästa inbjudningen af PresteSt:t, torde jag få öfvergå till Utskds nu föredragna Betänk. Utsk:t säger: »Då emellertid en i detta afs:de af Utsk:t anställd be räkning visat, att statsverkets behållningar och påräkneliga inkomster under sagde tid medtagas för bestridande af utgifter, som antingen af R.
Mars fastställt prof på sedelpapper af 5-R:drs-valören; men då Tryckeri-föreståndaren den l:sta Juli hos Fullmägtige anmälde, det åtskillige svårigheter skulle möta, för att, med begagnande af de genom hans försorg anskaffade tryckplåtar och numereringsmachiner, hvilka, vid den tid, då omförmälda prof antogs, ätmu icke från utlandet hit ankommit, kunna verkställa tryckning och skärning af det, enligt samma prof, tillverkade papper, funno Fullmägtige sig föranlåtne att, till utrönande i hvad mån de uppgifna svårigheterne kunde vara med verkliga förhållandet öfverensstämmande, genom ^deputerade bland sig, låta anställa proftryckning och profskärning af det nya papperet; och ehuru, vid den proftryckning och profskärning, som derefter egde rum, några sådana svårigheter och olägenheter, sorn Tryckeri-föreståndaren uppgifvit, icke syntes hafva förekommit, utan papperet fastheldre tycktes vara ganska användbart; likväl och som endast undertrycket, men icke text-trycket då kunnat utföras, af den anledning, att tryckplåtarne ej voro fullt färdiga, hvilket dock förmodades inom kort komma att ske, beslöto Fullmägtige, att, i afvaktan derå och för vinnande af fullkomlig visshet om papperets ändamålsenlighet, frågan om detsammas definitiva antagande skulle uppskjutas, hvaremedlertid Tryckeri-föreståndaren förständigades att påskynda förfärdigandet af tryckplåtarne till nämnde sedlar. Vid af bemälde Föreståndare härefter gjord anmälan, att tryckplåtarne voro till begagnande färdige, företogs ånyo, den 3 Augusti, proftryckning och profskärning, i närvaro af icke allenast i staden vistande Fullmägtige, utan äfven, i anledning af Tryckeri-föreståndarens begäran, tillkallade sakkunnige män, Kongl. Boktryckaren 45 C. Norstedt och Boktryckaren J.
Allmänna Besvärs• och Oeconnmie-U(skotten : Herr ron Greiffs, 'Johan Ludvig, den 12 dennes f. m. på bordet lagda Motion, att en Bevillnings - afgift måtte erläggas af dem, hvilka idka jagt. Allmänna Besvärsoch OeconornieVtshottet: l:o Kongl. Majjts, den 10 dennes aflåtne och den 15 derpåföljde f. m. på bordet lagda, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Rikets Mått, Mål och Vigt. a:o Herr af Silléns, Georg Axel, den 12 dennes f. m. på bordet lagda Memorial, angå» ende en ny reglering af Presterskapets och Kyrkobetieningens aflöning. 3:o Friherre ren Saltzas, Edvard Fredrih, den 12 dennes e. m. på bordet lagda Motion, att de högsta prsemier måtte utsättas för den eller de, som utskeppa bränvin. S. D. Remitterades till Stats - Vtslcottel: Grefve Gyllen)’.<orgs, Johan Henning , den 8 dennes e. in. på bordet lagda Memorial, innefattande - 'Fröt. Vftfo. il. ij t>ee. ssafl 3ij fiefattande anmärkningar vid Korgl. Maj;is Kådiga Proposition, angående Stats-Verkets till» stånd och behof; jemte de af Grefve Gyld ev stol j>e 5 Alnton Gabriel, och Herr von Arlin, Axel '{Gustaf, rörande samma ämneafgifne yttranden. Stalf»- samt Alllmänna Besvärsoch Ocean•* mie-Utslcotten: Herr von Beckers, Carl fohan, den 1% Bennes e. m. på bordet lagda Memorial, angå, fende ett årligt anslag till vidtagande af arsta!-* ter, hvarigenom den skads, som utaf Sjön.
Då alla, som talat, yrkat återremiss, är jag öfvertygad, att R. o. Ad. bevilja densamma; men jag, som i egenskap af Bancofullmägtig haft tillfälle taga närmare kännedom örn Hr Silfverstolpes förtjenster om Banken, anser det vara en pligt att vitsorda den och att instämma i yrkandet af ett betydligare understöd, än det föreslagna. BancoUtskts betänk. N:o 26 återremitterades. Den iS Augusti. Hr Dalman, Wilh. Fredr., uppläste följande: Då numera 3:ne RiksSt. beslutat, att det vid sista riksdag utaf enskild motionär föreslagna, provisoriskt till denna riksdag beviljade samt på statsverkets eventuella tillgångar eller öfverskotlen å dess inkomster anvisade anslag till arme'ens materiel, stort 70,000 r:dr, fortfarande skall uppföras på ordinarie stat; så och enär StatsUtsk. funnit statens tillgångar och folkets ställning icke medgifva beviljandet af det anslag å extra budgeten, som K. M. ansett sig böra af R. St. fordra för anskaffningen af gevärett behof, hvilket likväl lärer böra betraktas såsom ett af de angelägnaste för vårt försvar —, anser jag mig äga de mest grundade skäl att väcka den motion, att ifrågavar. 70,000 r:dr,' eller åtminstone så stor del deraf, som på 5 år sammanräknadt motsvarar, hvad K. M. i dess nåd. propos. för detta angelägna ändamål fordrat eller 3oo,ooo r:dr, må, utöfver livad till anskaffning och underhåll af gevär hitintills sedan sista riksdag varit uppfördt i KrigsCollegii årliga statsreqvisitionsförslag, afsättas och disponeras till förrådens completterande med det erforderliga antalet gevär.
Det är till följe af detta förhållande, och ifall StatsUtsk. anser mynthuset tjenligt att till det föreslagna ändamålet begagnas, hvilket jag har anledn. att tro, icke blott af detta utlåtande, utan äfven af åtskillige Utsk:s ledamöters enskilda utsago, som jag önskar att R. o. Ad. ville återremmittera betänk., på det att StatsUtsk. mätte tillse, då statsregleringen skall i sin helhet slutligen genomgås, om icke medel finnas att anvisa till betäckande af kostnaderna för myntets förflyttning. Jag har äfven' hört omtalas andra förslag, nemi. att en mynthuset tillhörig byggnad skulle begagnas för polisen inom hufvudstaden. Om det så förhåller sig, så är det dubbelt skäl till återremiss; ty äfven i sådau händelse behöfvas penningar, såsom jag redan anfört. Frih. Cederström, Jacob: Jag skulle förmoda, att Staten med mycket mindre kostnad kan lata uppbygga ett ‘ nytt Den 4 Juni f. ra. 1i3 nytt lius än flytta myntverket till ett annat ställe. Dä betydliga ko-tnader iiro nedlagda på denna byggnad för att göra den icke eldfarlig, d. v. s. att alla pipor oell rör äro beklädda med eldfast tegel neli allting der är sfi ordnad t, alt, ehuru myntet ligger midt i staden, icke den ringaste fata för eld kan uppkomma, oell dertill kommer, att de öfre våningarne skulle kunna utrymmas för einbetsverken utan att sjelfva myntet sku le komma att stanna; så synes det verkligen betänkligt, att, när man liar en så beskaffad inrättning, hvilken så fullkomligt uppfyller sitt ändamål, förflytta densamma lill ett annat ställe, hvilket möjligen skulle medföra större kostnader, än som erfordrades för att uppbygga ett nytt hus, för att kunna, på sätt motionären önskat, inrymma de 6 Itegerings-deparlenienlen uti samma local. Hr von Hartmansdorff: Frih. Cederström har ytt rat, att myntet vore väl och ändamålsenligt ordnadt. Det är visserligen mycket bättre tillstaldt nu, än det tillförene varit, då man, så tillsägandes, icke hade något myntverk.
Skynda dig , k äre Eric, var nu, som al ltid, vår hjelp (de gå). Femte Scenen . Fru Bäck. A nna. E R I C ( i dörren). Var lugn, faster ... de vilja blott fråga om kometen. A N N A . Om deras prat egde rum, min mor ... om allt vo re slut ... o, så mycket bättre det vore för mig. Fru B Ä C K . Af hvem lärde min lilla, flicka sig att knota? A N N A (kastar sömmen och sätter sig på pallen vid mo drens fötter). Icke af dig, du goda, tåliga stackars mor. Fru B Ä C K . Och hvarföre är då min flicka otålig? A N N A . Emedan jag är olycklig, emedan jag är bunden och nästan hatar mina band. Fru B Ä C K . Och likväl lossas de icke. Det är din faders vilja, som tryck er dig... Anna, Anna ... du kan inte minnas när jag var ung, då bloden rusade i oroliga v ågor till mi tt hjerta ... de stormiga, heta böljorna ha lagt sig till ro under min lång a tålamods-öfning. Intet ord, ingen min får visa att ännu h os den åldriga finnes dyningen qvar. Jag lefver upp igen i dig, mitt käraste på jorden, och jag ryser vid föreställningen om att du skulle behöfva genomgå samma hårda skola. A N N A . Och du ser då inte mamma att jag redan börjat... Men jag vill i cke vara svag ... sk all j ag se ödet hvälfva sin tyngd på mig utan att sträck a ut en hand för att hindra det... Nej, mamma, jag s kall handla rätt, följden må bli' hvilken som helst. Fru B Ä C K . Hur menar min flicka? A N N A . Du får se, min mor! jag kun ju aldrig bli ol ycklig fullkomligt, då jag eger en mors hjer 25 ta att fly till. Hör nu, mamma, nu sjunger jag den lilla visan, som du h ar lärt mig och då blir jag tålig igen. Fågel du lilla, klaga ej så, Klaga ej så Ej emot bu ren vingarne slå, Vingarne slå.
Uti häröfver afgifvet utlåtande hafva Banko-fullmäktige, efter konimissariernes i Låne-Cansliet hörande, förmält sig instämma uti den af bemälde Kommissarier yttrade mening, att, då säkerheten för Bankens fastighetslån hufvudsakligen hvilade derpå, att inteckningar med bättre eller lika rätt, som Bankens, icke besvära egendomen, samt den af motionären i lista punkten föreslagna skriftliga försäkran af låntagaren icke i ringaste mån tryggade Bankens rätt, och den i 2:dra punkten omnämnde borgen, äfven om densamma vore ingången ■ för sjelfva lånet och icke, såsom här blifvit föreslaget, allenast för kostnad och skada, ingalunda motsvarade den säkerhet, som ett fullständigt gravations-bevis gifvet-, hvartill leonline att, genom antagande af en dylik borgen för fastighets-lån, denna lånerörelse, som nu är grundad på real-säkerhet, skulle undfå egenskapen af utlåning på namn, så kunde fullmäktige icke å motionen tillstyrka bifall. Ehuru giltigheten af de skäl, som sålunda blifvit mot förslaget anförda, icke torde kunna underkännas, så synes likväl det här inträffade förhållande, i följd hvaraf samtlige fastighetsegare i ofvanberörde
Hvad skan-dalskrifveri i den gamla bemärkelsen af ett ingående på personligheten beträffar återfinnes det i alla tidningar, ehuru uttrycken, der man vill gifva sig sken af stränga och gammaldags grundsatser, äro så väl afvägda, att ett oöfvadt öga lätt tror sig finna en skilnad i innehållet, der skilnaden blott består i formen. Härmed har också principen att skona personligheten öfvergått att blifva en täckmantel för missbruk, i verkligheten kringgås den oupphörligt, medan den åberopas för att förläna vissa af pressens organ en öfverlägsen-het öfver andra och ett högre anseende än dessa. De förtäckta anfall, som dessa företaga mot politiska motståndare, segla under en falsk tolerans ’ flagg, som göra dem vida farligare än om anfallen hörde till ordningén för dagen och gåfvo sig ut för hvad de äro, subjektiva tycken: Man måste derför på det lifligaste önska, att alla pressens organ ville aflägga den fula ovanan att framställa ett subjektivt omdöme med objektiv säkerhet och med en hög-tidlig och afgörande ton, som om några motsatta synpunkter ické funnes. Klarast framträder orimligheten i denna upphöjda ofelbarhet vid de icke så sällan förekommande tidningsgrälen. För en humoristisk åskådare är det icke möjligt att utan ett leende följa de olika parternas uttalanden, bägge präglade af samma tvärsäkerhet i hållning, samma högtidliga doma-remin. Hvad som döljer sig under denna “ till utseendet så opartiska yta, visar sig också, när t. ex. allmänna opinionen i. en viss fråga är så stadgad, att frågans motståndare äro i en gifven minoritet. Tonen närmar sig då mera den vanliga samtalstonen, som icke ' skyr kraftuttryck, omdömena blifva då mera djerfva och oförbehållsamma. Är man der-emot icke så såker på en gynsam stämning för vissa idéer, låter mån dem blott komma fram på omvägar eller på inera neutrala och fjerran liggande områden. Så är det t. ex. icke omöjligt,.
För öfrigt war det Utskottets tanka att närmare bestämma skillnaden mellan den magt i Staten som stiftar lagar, och ben som dem allenast wcrkställcr; men om det är Ridderskapet och Adelns önskan, att rummet bland Nationens Representanter deni äterlämnas, har jag för min del ingen ting deremot att inwända, i synnerhet nu, sedan de inför Ständen af enskilda personer kunna anklagas, utan förbchällcr jag allenast att de ej mätte kunna blifwa Ledamöter ? Utskott eller wäljas till Clectorer. Herr R, 0 t kl! iekr erindrade akt sä tväk Grefwe Os ia Oarciies anmärkning, att denna rätt borde förunnas endast dem af de högre Ämbetsmännen, som äro capita, som den författning att de ej kunw» wäljas till Utskott och Elcctorer, spntcs honom hör» till Riddarhus - Ordningen. Herr Klingspor, (-sröl, yrkade atk inga andra än de Ämbetsmän som wörö csxics mätts rrhälla denna rättighet. Hrr? 4512 Den si October. Herr ? äli 1 msr, ansäg dkt stadgande obilligt, att dcsic Ledamöter ej skulle fä öfwerwara öfwer, läggningar i pisnu som rörde deras personer eller Äm, dets förwaltning. Han trodde det wara deras osiri. Liga rätt att der fä förswara sig och ädagalägga sin oskuld. Den föreskrift som flutet af denna § i betta afseende innehällcr, Luffade han derföre mätte uttagas eller förändras. Friherre klurinerlaeim: Det lärer e) undfalla nägonS uppmärksamhet hwad inflytelse Stats»Raden ä ena sidan kunna hafwa genom ben del man bör anse dem äga i Konungens beslut och Handlingar, ä dea andra bör man äfwcn päminna sig, att desi medlemmar äro underkastade answar i anseende till deras reservationer till Protoc llet wid de tillfällen dä de ej kunna eller böra tilllly k,! Regentcns Lnffningar.