Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
F ö r egen del begagnar jag ofta neutral tint, men därjämte — beroende på hvilka motiven äro — också ibland andra färger. Vissa färger (i synnerhet tämligen ljusa sådana) äro mera olämpliga så till vida, att man vid isättandet af de mörkaste skuggorna ej kan ernå tillräcklig kraft och styrka genom färgen i fråga ensam, och om man tillsätter någon mörkare färg, kan detta lätt skämma det hela, om man ej förfar med stor urskiljning. Beträffande den för laveringen gjorda teckningens fullständighet, gäller därom detsamma som vid akvarell. Man bör sålunda teckna omsorgsfullt, men på samma gång lätt, innan man börjar måla. I likhet med hvad som gällt vid akvarell, bör man ej vid färgläggningen använda för små penslar. En lavering gör sig nämligen mycket bättre, om man gått till väga oförfäradt, med bred pensel. Däremot blir resultatet, om man sitter och petar med små penslar, vanligen ej så tilltalande. Det kommer nämligen då mycket lätt att hvila liksom en ängslig och orolig stämning öfver det hela, och den pigga, naturliga friskhet, som eljes är egen för en kraftigt, bredt och ledigt utförd lavering och utgör dess största värde, lyser vanligen genom sin frånvaro. På Innocence-bal. nnocence-orden, som tack vare de ständiga tillflödena af nya krafter, i likhet med Iduna, bär den eviga ungdomen i sitt sköte, har firat sin stora bal denna vecka. Den står ensam, utan konkurrent på denna vinters horisont, som icke får se Amaranthens stjärna födas. Tvänne storheter trifvas icke gärna under samma tak, och sedan en öfverenskommelse för några år sedan träffades mellan de bägge ordnarne att icke vidare uppträda som dubbelstäruor med delad glans, så stråla de numera ensamma med dubbel. Alltså på Innocence-bal. Ekipagerna, som i ilande fart med nedisade rutor styra färden öfver Norrbro och upp Slottsbacken, visa vägen och gasblossen på Stortorget stället. Om Stockholm skulle behöfva något, så vore det visserligen en ny Börs. Förstå mig rätt! Jag afser icke något attentat mot vår penningvärld, för så vidt den kretsar kring vår aftynande Börsinstitution, utan endast själfva lokalerna.
Bev - samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulshottens Memorial, IV:o 16, 3 Femte Classen ”Innefattande all sådan redskap, vare sig den så kallade dubbla pistoriska apparaten, eller af annan ännu ej känd uppfinning, som icke kan hänföras till någon af de föregående fyra classerne. Vid bränvins-tillverkning med redskap i hvardera af föreslående classer, må pannan diifvas genom eldens verkan, antingen omedelbart på pannan, eller ock medelbart genom vatten-ånga från serskild panna, som antingen omgifver den förra, eller är ställd på större eller mindre afstånd från densamma. Lösa halsar må ej för bränvins-pannans förening med hatten användas,” §. 28. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers meranämnde beslut. , fä Utskotten föreslå följande redaction af 28 §., under hvilken §. den antagne tariffen på panneryrads-afgiften kommer alt införas, nemligen : ”Beskattningen för bränvinsbränningen kommer alt utgå endast efter pannerymden, i enlighet med nedanstående tariff, som bestämmer den afgift, hvilken för sex månaders bränningslid skall erläggas för hvarje serskild class af bränvin»- bränuings-redskap.” (Tariff på pannerymds-afgiftenf) ”För pannor under 10 kannor skattas efter tolf skillingar kannerummet; för dem, som anmäla sig att endast under trenne månader utöfva bränvinsbränning, blifver den i tariffen utförda afgift till hälften förminskad.” §§. 32 och 3.5. Då Rikets Ständer, likaledes genom votering i Förstärkt Stals-Utskott, ogillat Utskottens uti Utlåtandet N:o 5 afgifne förslag, rörande bränvinsbrännings-afgiflens eiliiggande förskottsvis, få Utskotten, jemte anmälan, att 35 §. i berörde förslag föl jag tligen kommer alt utgå, samt att Utskottens i sislberörde Utlåtande gjorda hemställan 4 Bev.~ sami Allm. Besv.- och Eko ri.~
Jag föreställer mig, att om det blifver ett någorlunda godt år, skall man kunna tillverka en kanna bränvin för omkring 30 å 32 sk., skatten oberäknad, och om denna skatt höjes till endast 30 sk. eller 60 ören, kommer en kanna bränvin således ej att kosta tillverkaren mera än omkring 1 Rdr 12 sk., så att han har omkring 24 sk. vinst för hvarje kanna. Vid början af denna Riksdag väckte jag det förslag, att skatten å en kanna t i 11 - verkadt bränvin skulle bestämmas till 24 sk. Bko. Jag har mig bekant, att Utskin under tiden för frågans första handläggning vore betänkta på att tillstyrka denna förhöjning, men att Utskin, efter några månaders mellantid, öfvergåfvo denna åsigt och stannade vid det föreslagna beloppet, eller 30 sk. Om man går till de motioner, som härom vid Riksdagens början afgåfvos, finner man att ingen motionär föreslagit skatten till mindre belopp än 24 sk. Bko, men att deremot ett ännu högre belopp, eller 1 Rdr, blifvit påyrkadt. Nu säga Utskm, att de väl instämma i den åsigt att varan bör fördyras, men att man härvid bör gå långsamt och försigtigt till väga, emedan en alltför hastig förhöjning af skatten skulle förorsaka lönnbränning och lurendrejeri. Hr Adelborg har emellertid uplyst, att ehuru bränvinsskatten vid förra Riksdagen höjdes med mera än 300 ä 400 proc., har likväl någon betydligare insmugling af bränvin ej ägt rum, och om man rådfrågar personer från Götheborg, så får man veta att före sista Riksdag, då bränvinsskatten endast utgjorde 6 rst., bedrefs smugiingen i större skala än sedermera. Genom ha I foffic i ela meddelanden från Danmark hafva vi, på sätt Hr Adelborg jemväl uplyst, fått kännedom derom, att den högsta qvantitet bränvin, som man anser hafva blifvit från Danmark hit insmugladt, upgår till omkring 500.000 kannor.
Statshushållningssystem innefattar så många ämnen, att den skulle remitteras till StatsBevillningsBancoLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten, tror jag så mycket heldre att ett Särskildt Utskott nu bör organiseras, som det lärer blifva nästan omöj - Den 19 December e. m. 435 ligt för rle andra 172 UtskottsLedamöterna, att gemensamt utarbeta en så vidlyftig sak. Herr Riben> Carl Wilhelm: Ehuru jag hvarken var närvarande, då Herr af Sillens Memorial upplästes, eller jag sedermera läst det, har jag dock af rubriken trott mig finna det handla om ali jords lika beskattning. Detta är visserligen ett vigtigt ämne, och då kanske flere än jag, äro okunniga om Memorialets egentliga innehåll, så hemställer jag, om det icke nu kunde få uppläsas, derest likväl det är kort; är det långt, anhåller jag, att det må ytterligare få hvila på hordet. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det han ansåg någon vidare bordläggning utaf Herr af Sillens ifrågavarande Memorial icke vara med Grundlagarne förenlig, sedan berörde Memorial redan legat på hordet. Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm: Det Memorial, som Friherre Cederström inlemnat, och som nyss af Grefve Posse omnämndes, anser jag vara af så mycken vigt, att det bör remitteras till Särskildt Utskott. Om så händer, hemställer jag, huruvida icke Herr af Sillens Motion äfven kunde dit remitteras, emedan vi veta, att den, i afseende på jordens lika beskattning, 436 Den 19 December e. m. är öfverensstämmande med Friherre Cederströms. Om Ridderskapet och Adeln tillät valet af ett Särskildt Utskott, tror jag att ändamålet vanns. Hvad åter uppläsningen beträffar, så anser jag den ej gagna till något, emedan vi af blotta rubriken redan veta, hvarom Motionen handlar.
Om t, ex. Hr Akerman utbjöde en af honom på okänd person i Hamburg eller Altona dragen vexel, blefve den säkerl. antagen, emedan man kände Hr Ä. som en redbar och solid person; men om en vexel, dragen på Salomon Heine af en okänd eller för slarfaktighet bekant person, utbjödes, blefve den icke mottagen, emedan man ej kunde vara säker på att Heine ville infria densamma Jag tror sål. att Fullm:s åtgärd att köpa vexlar, dragna af solida personer här i Stockholm och betalbara i Hamburg, icke innebar något brott emot formen, äfven om den person, som skulle besörja betalningen, ett par månader förut befann sig i Stockholm. — Man har äfven klandrat Fullm. derföre att de icke förutsett, den annalkande krisen och genomskådat dess beskaffenhet och utsträckning; men BankoFullm. äro härvidlag i ganska godt sällskap, nemi. med hela Europa och med Fullm. i Biksg.Kont., som vid samma tid inlåto sig i en liten affär på endast 20 mill. med en man, som man trodde vara kommissionär för ett rikt handelshus i utlandet. — Det har också blifvit påstådt, att KreditFörems vexlar icke voro så aldeles säkra. Jag vill då påminna derom, att denna förening bestod af hvad Stockholms börs hade solidast; och den säkerhet, som Banken egde, låg icke blott i de summor, för hvilka de solida köpmännén tecknat sig, eller i de varor, som voro belånade, utan äfven deri, att de säx-deles solide mån, som stodo i spetsen för föreningen, satt sina namn under vexlarne såsom trassenter. Derigenom hade man äfven en garanti för att operationen skulle bedrifvas med den största försigtighet och varsamhet. Det år för öfrigt af erfarenheten ådagalagdt, att de vexlar, för hvars upköpande före krisen man velat klandra Fullm., ingalunda varit, som man velat påstå, af osäker och oduglig beskaffenhet, ty huru skulle det då blifvit Fullm. möjligt att sedermera realisera desamma ?!
Låneansökningarne inkommit och kunnat godkännas. §* i4* Skulle icke Låneansökningar, af den egenskap att de kunna godkännas, inlemnas till fulla beloppet al Fondens behållning, må det ankomma på Banco-Fullmägtige att, efter som de för Banken och det allmänna nyttigast pröfva, antingen använda större eller mindre del af återstoden, dock icke Utöfver 200,000 Bdr, till förstärkande af Bankens Discontfonder för Lån utan omsättning, eller ock att, med begagnande af den i 2 §. Banco-Styrelsen förbehållna rätt, i samma förhållande nedsätta dess egen tipplåning. Skulle deremot antagliga Låneansökningar inkomma för större Lånebelopp, än nämnda behållning, iakttages att, Banco-Utshts Betänkande, N:o 9!. i3 med undantag af det i 11 §. omförmälda Lån, hvilket, såsom varande af en allmännare nytta, bör företrädesvis mg3, de öfriga lånen till afseende upptagas i den ordning de till pröfning förekommit. §• 15- För de Lån, som af denna Fond utgå erlägges årligen minst sex procent af pri. mitiva Capitalet, hvaraf först Ränta efter 5 ? procent om året afdrages och återstoden afgår på Capitalet, till dess detta blifvit till fullo infriadt. §. 16. Räntan beräknas från den dag Lånet till utbetalning anordnas. §• *7- Erlägger icke Gäldenär inom föreskrif. ven tid den ofvan stadgade Ränteoch Capitalbetalning , kommer Ränta å den uteblifna betalningen att beräknas elter 6 procent om året. Skulle ett helt år tilländalöpa, utan att gäldenär sin i skuldförbindelsen stadgade inbetalning fullgjort, ege Banken att densamma, jemte hvad sedermera kan vara förfallet, i laga ordning utsöka. Försäljas Panten för en summa, utgörande mindre än en tredjedel utöfver Bankens återstående fordran, då kommer att derå infordras så mycket, att detta förhållande återställes, och att således det_ qvarstående l4 Banco-TJtsl«s Betänkande, N:o <}3. Länet högst må få utgöra tre fjerdedelar af Egendomens försäljningsvärde. §. 18.
Att manga äro i behof af penningar, kommer af allmänna rörelse-capitalets otillräcklighet, af den tilltagande folkökningen och äfven deraf, att de större Näringarne så medtaga den lilla penninge-tillgången i vårt Land, att för Jordbrukare och Embetsman m. fl. intet öfverskott finnes* och följaktligen icke eller någon credit. Detta anser jag vara orsaken, hvarföre Disconterne af så mångå, och mest för mindre summor, ålitas, hvilket ock så mycket hellre sker, som man der icke oskäligt prejas, såsom af Bil. lill Banco-Utskottets Bet. TT.-o 52. i 27 enskilde procentare, samt att man ej äfventyra!’ hela Gapitalets uppsägelse, utan sättes både i nödvändighet och tillfälle att successive betala sin skuld. Också visar erfarenheten, att man lättare erhåller borgen på en småningom i valuta aftagnnde Skuldsedel, än på Reverser lill enskilda, att helt betala å vista eller efter viss tids uppsägelse. Lån i Disconten bevisa på en och samma gång, att man vill röra sig och betala skuld; och det är helt klart, att clå Rikets Ständer, genom Disconter, vilja förskaffa den credit, sora enskilde ej kunna gifva, denna också skall begagnas af alla dem, som icke genom tillfälliga omständigheter, (t. ex. arf) eller beständigt inkomstgifvande rörelse, kommit i den lyckliga författning, alt de ega nog eller mer förmögenhet än de sjelfva behöfva. Högst orättvist kallar man alla lånbehöfvande för vinglare, om ock en eller annan förtjenar detta vanfrejdande namn. Hela Sveriges skuld-system visar, att Nationen vore mägtig en större liflighet i sin rörelse, och att, om den kunde beredas, en större välmåga skulle utveckla sig. Stående lån, eller lån på längre tid, föda ett slags farlig säkerhet hos den skuldsatte, emedan mången, i förlitande på den längre crediten, icke sparar till en stundande betalningsdag, som kan komma alldeles oförmodadt uppå, och då verkar fallissement; men 128 Bil. till Banco-Utskottets Bet. N.-o Si.
St:s revisorer hade en obegränsad tid för sine arbeten, så vore det visserligen en möjlighet att af hufvudräkningarne med tillhörande verifikationer göra sig en idé om administrationen i det hela. Men med den inskränkta tid som är medgifveu later det sig icke göra; och dock åligger det revisorerne till följd af instruktionen, alt fästa sin hufvudsakliga uppmärksamhet vid administrationens gång. Det torde då falla af sig sjelft att för vinnande af öfversigt i det hänseendet det vore af serdeles nytta om ifråga vande journaler blefve för revisorerne tillgänglige. När man varit i tillfälle erfara hvilken ojemförlig fördel det medförer för revisorerne, i och för öfversigten af stats-kont:s räkenskaper att hafva tillgång till dessa verks journaler, eller såsom de der kallas, memorialböcker, måste man utan tvifvel, lika med Utsk., anse det vara af synnerlig vigt att den föreslagna und. skrifvelsen varder beslutad. Skulle det nu finnas något verk, som i anseende till dess aflägsenhet från hufvudstaden icke kunde aflemna sina journaler m. m., så är dock i det afseendet ej någon olägenhet förorsakad af ifrågavar:de skrifvelsen; ty det är klart att K. M. icke anbefaller andra verk att så göra, än dem för hvilka sådant är möjligt. De flesta verk, hvars räkenskaper revisorerna ega att granska, äro dessutom förlagde i Stockholm och kunna således lemna revisorerne del af den bland sina handlingar, som äro af ifrågavar:de beskaffenhet. På grund häraf anhåller jag om bifall till Utsk:s framställning i denna del. Hr Rääf, Leonh. Fredr.: Det är visserligen möjligt att det förhåller sig så som Gr. Lagerbjelke upplyst hvad statskont:s räkenskaper beträffar, eller att dess journaler kunna lemna tillfredsställande upplysningar. Dessa räkenskaper granskas genom en särskild afdelning af revisionen som således äger ett bättre tillfälle att ingå uti en mera noggrann undersökning af detta verks förvaltning. Den afdelning jag 2:ne gånger tillhört har deremot varit belastad med flere hundrade räkenskaper.
Detta mern. företogs punktvis lill afgörande. lista punkten, innehållande hemställan, att RiksSt:n måtte foga sig efter hvarandra i afseende pä ett nu af Utsk. afgifvct sammanjemknings-förslag, hvarenligt, i fråga så väl om ett grundlags-förslags antagande till grundlagsenlig bordläggning, sorn om dess ovilkorliga förkastande och om de förändringar Utsk:s förslag borde undergå, 3:ne Stånds sammanstämmande meningar skulle blifva afgörande, och omröstning i förstärkt Utsk. komme att äga rum endast då 2 Stånd stannat emot 2. Bifölls. 2:dra punkten, innehållande hemställan att R. o. Ad. måtte frånträda sitt yrkande örn upphäfvande af Stundens rätt att med förändringar antaga ett af Const.Utsk., efter återremiss, omarbetadt eller vidhållet förslag. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då intet af de öfriga Stånden instämt i R. o. Adis mening i denna punkt, och dådet är bättre att få någon förändring än ingen; så tillstyrker jag för min del att R. o. Ad. mätte antaga hvad här är föreslagit. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i förevaride punkt hemställt. 3:dje punkten, innehållande framställning derom, att R. o. Ad:s, i fråga om ett förändradt behandlingssätt för Konungens grundlagsförslag, gjorda anmärkning borde förfalla; och 4:de punkten, innehållande hemställan att R. o. Ad. ville frånträda sin anmärkning, att då Konungen vägrar sanction ä ett af R. St. antaget grundlagsförslag, skälen derför ej behöfde meddelas. Bi föllos. 5ite punkten, innehållande hemställan till BorgareSt., att biträda Utsk:s nu afgifna förslag; och Gite punkten, innehållande hemställan till BondeSt., att f örena sig med de andra RiksSt:n. Lades till handlingarne. Tide punkten, innefattande Utsk:s sammanjemkade, i st. f. det i mern. N:o 21, sub N:o 1, framlagda, substituerade grundlagsförslag.
En Stilgjutare . , , . 252: Twä Lontoirs-Skrifware 3 202: En Stämplare i Wexel-Lanyuen - izo' En Bokbindare - - 102: Skrifwarehjelp och Lxtr» Löner. Skrifwarehjelp för fem Oasseurer och för en Pappers-Räknare L - . zo: Sex kxtrs Löner 3 . , 80: Nio Lxtra Löner s . 3 r - 62: Wakt-Berjening. En Waktmästare » - ° 202: Tis Den 29 Mans. e. m. izc>9 5io Kammar-Drängar . L - 150: Ätta Hus-Drängar - L - ioo: Enligheten med den ifrån Riksens Högloft. Ständer til Herrar L-rnco-Fullmägtige ankomne Lxpscktion af den 20 Februarii 1810, intygar 12. kant. Arckivsrie. Irsnsumt af Rikets Ständers är 1827 församlade Herrar Kevisorers lil Herrar Fullmägtige wid Riksgälds-c>on:oiret aflätne fluteliga strifwelse af den ZQ November 1827. -S§S 14 §- Da i anledning af den Wedik är werkställde keZIerinZ af Lre6it-Sedel-Werkets Stat, wi nu fä förklara wärr nöje öfwer hwad redan blifwit ätgjordt til minstande af sytzlorne inom Sedel-Werket, göra wi otz försäkrade, at Herrar Fullmägtige, i likstämmighet med Rikets Högloft. Ständers föreskrift, angäende den orMnsne Statens kegle. som
En sådan åtgärd skulle genast tillintetgöra speculationen, och ju längre möjligheten att få köpa silfver genom speculationen fördröjes, ju våldsammare skall tillgången på vexlar blifva. En sådan tillåtelse för Fullmäglige skulle icke vara på något vis skadlig, när beslutet ej verkställdes, förrän omständigheterna det påkallade. Jag tror således, att correclivet, att hindra speculationen, ligger just uti de i sista punkten omtaldte Bancolån. Jag tillstyrker derföre bifall å 5 punkten. Herr Tham, Wollrath: Jag vill ej disputera, att icke Börsen skall bjuda till att uppdrifva cursen, men detta beror icke ensamt på Stockholms Börs; derpå hafva vi under Riksdagen haft bevis, då ymnig tillgång funnits på silfver efter 128 sk:s curs. BancoStyrelsen har icke ensamt köpt af Stockholms handlande, utan Götheborgs Börs har gjort största lefverancerna. Samma förmånliga förhållande skall äfven hädanefter äga rum, om ej missvextår inträffar, och en betydlig spanncmålsimport blir nödvändig; ty då kan man förmodligen icke hindra cursens stigande. Men om missvext kan undvikas, är jag öfvertygad, att behofvet af penningar hos dem, sorn hafva vex - 3g6 Den i6 O c tobe r e. m. lar, skall förmå dem att sälja dem till Banken, eller anskaffa silfver för desamma, oaktadt allt hvad Stockholms Börs kan göra för att motarbeta det. Jag tillstyrker således i allo bifall å Utskottets förslag till 5 punkten. Uppå derefter gjord framställning blef 5:te punkten af Ridderskapet och Adeln bifallen. 6:te Punkten. Att tidpunkten för silf ver utvexlin gens början ej md af Rikets Ständer närmare bestämmas , än genom meddelad föreskrift åt Bart co Fullm äg t ige, att, efter fullbordandet af alla föreskrifne förberedande åtgärder, senast vid i83i års slut, hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan, om utsättande af tiden, då utvexlingen skall taga sin början. Herr Hjerta:
Må det då äfven tillåtas mig att göra likaledes, för att, sä vidt jag förmår, söka bevisa motsatsen. Med utsockne-frälsehemmanen i Halland företer sig det besynnerliga förhållande, att de, sedan 1812 ej hafva utgjort, hvarken ordinarie eller extra rotering, eller rotefrihets-afgift, icke ens de utskrifningspenningar, som de, före den tiden utgjorde. Huru har sådant tillgått? Det har skett genom ideliga ansökningar, besvär, invändningar och protester å ena sidan samt stor mildhet och eftergift å den andra; hvilket jag anhåller att få närmare ådagalägga. R. o. Ad. känner nogsamt, att såsom vilkor för det så kallade förstärkningsmanskapets utgörande, fordrades och beslöts af R. St., att all slags jord i riket skulle roteras. I und. skrifvelse af d. 28 April 1810, öfverlemnade R. St. såsom deras und. svar på K. M:s nåd. skrifvelse, den 31 nästföreg:de Mars, ang:de wergeningens upphörande, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 14 April afgifne betänk., i hvars 2:dra punkt förstärkningsmanskapets uppsättande beviljade, under förbehåll, att all då inom rikets gränser varande oroterad jord, af hvad namn och beskaffenhet den vara måtte, skulle extra roteras. Endast de boställen, som innehades af i tjenst varande militära personer skulle undantagas. Men med extra rotering belädes endast det s. k. ypperliga frälset (eller säterirå- och rörssamt insockne-frälsehemman. Det s. k. allmänna oroterade frälset (till hvilket de utsockne frälsehemmanen hörde) blef likasom de förut roterade frälse, samt kronooch skatte-hemmanen, ordinarie roteradt. Men det har hittills likväl icke skett med de s. k. utsoakne-frälsehemmanen i Halland, utan när fråga derom uppstått, hafva dessa hemmansegare påstått deni höra, på grund af äldre författningar, vara befriade derifrån, eller att de borde åtnjuta samma friheter som det insockne frälset.
• 8,000,000 hvarförutan Rikets sednast för - Transport 8,000,000. 20 Banco-Utikottets Betänkande, N:o 29. Transport 8,000,000. samlade Ständer anvisat för BankoDiskonten i Stockholm en förstärkning intill denna Riksdag af 500,000. Sgr B:ko R:dr 8,500,000. Banko-Fullmägtiges of vanbe rörde berättelse gifver vid handen, att utaf den tillfälliga förstärkning med . 700,000. —- — 9,200,000. som är 1841 blifvit till Diskont-fonden öfverlemnad, ett belopp af .. 350,000. är vordet under lörsta hälften af delta år derifrån indraget; hvadan fonden för ifrågavarande utlåning, nu utgör B:co R:dr 8,850,000. — •— ll:o Utlåning genom Handelsoch Närings-Diskonten, enligt 210—212 §§, i Banko-Reglementet. Hela utlånings-summan, oberäknad den för ifrågavarande Diskont till betäckande al förluster afsatta reserv-fond får, jemnlikt nyss åberopade 210 § 2 mom. utgöra högst 3,000,000 R:dr B:ko, utom vid det fall, att utaf de till bestämda summor upptagne låne-fonder eller kreditiv, öfverskott stä obegagnade, då dessa kunna företrädesvis till Handelsoch Nävings-Diskouten anvisas. Vid 1843 års utgång voro i och för denna låne-rörelse-gren använda: af upplånte medel . 348,375. Bankens egna medel: förstärkning . 3,041,375. reserv-fond . 231,525. Summa B:ko R:dr 3,621,275.