Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det hade varit på sitt ställe, alt, då sådant afgjordes inom Stånden, man, med förkastande af StalsUlsk:s förslag, låtit StatsUtsk. få med ett sådant förkastande erhålla skälen dertill och komma lill jemkning i förslaget; men när besluten inom Stånden redan äro fattade, så återstår hvarken för Ständerna och än mindre för StatsUtsk. någon utväg att göra ändringar i redan fattade beslut. Jag förstår icke, luiru man ens kan vilja ålägga StatsUtsk. såsom skyldighet, elier medgifva det någon rättighet, att på egen hand ändra något Stånds redan fattade beslut. Utsk. har ej annat att göra, än att framställa dessa beslut, och då 2 Stånd stannat emot 2, är det endast grundlagens befallning Utsk. åtlydt, då det framställt voter:s-propos:r till sakens afgörande. Här kan ej tillämpas den regeln, att vid sådant förhållande frågan skall förfalla. Jag medgifver, alt när man inblandat önskningsmål i de bestämda anslagen, detta varit ett medel för StatsUtsk. alt tillstyrka deras upphörande; men när 2:ne Stånd yrka på att dessa önskningar skola framställas som villkor, så måste voteringen äga rum, derest icke dessa Stånd frångå sin mening. Sådan är min öfvertygelse örn denna fråga, och då grundlagen bestämdt ålägger det förstärkta StatsUtsk. att med B. St:s myndighet och makt handla i dessa frågor; så ber jag R. o. Ad. besinna, huru det skulle blifva möjligt för StatsUtsk. att fullgöra sina pligter, i händelse Stånden vilja lägga hinder i vägen för dessas ulöfvande.
Socknemagasiner med fastställde reglementen finnas endast uti 56 socknar. Sparbanker finnas uti alla Länets städer och fortfara att äfven för omgifvande landsbygd utöfva en gagnelig verksamhet. Deras rörelsekapitaler utgjorde vid 1855 års slut i Wenersborg B:ko R:dr 247,000. Borås » » 80,241. Alingsås » » 25,000. Ulricehamn » » 54,536. Åmål » » 157,065. Dylik inrättning är nyligen tillvägabragt å Lilla Edet med en fond af 2,000 R:dr Banko. Rofdjursanstalterne äro ordnade genom föreningar om högre premier för rofdjurs dödande; men deras belopp anses icke tillräckliga att framkalla hågen för en verksam rofdjursjagt. Efter medium för ifrågavarande fem år hafva årligen blifvit inom Länet fångade 18 vargar, 7 lodjur, 700 räfvar, 12 mårdar, 27 uttrar, 8 lekattor, 8 örnar, ös 8 örnar, 37 ugglor och ulvar samt 94 hökar och falkar. Af rofdjur hafva årligen blifvit fållde 46 hästar, 120 nötkreatur, 36 svin, 948 getter och får samt 631 tama fjäderfän. Beräknar man desse husdjurs värde endast till 30 K:dr för en häst, 30 R:dr för ett nöt, 10 R:dr för ett svin, 3 R:dr för ett får och 12 sk. för hvarje fjäderfä, så uppgår likväl skadan till 11,000 R:dr Banko årligen. Det verksammaste medlet för rofdjurens dödande vore säkerligen premiernes höjande. Brandstodsföreningar, som varit gällande och ingångne dels häradsvis och dels pastoratseller socknevis, finnas väl ännu i åtskilige orter; men undanträngas alltmera af Länets Allmänna Brandstodsbolag, hvilket 1841 trädde i verksamhet och hvars ansvarighetssumma utgjorde vid 10:de brandstods-årets utgång den 14 Mars 1851:
Då likväl ej något skäl förefunnes, hvarföre icke bankbolag borde, i likhet med andra bolag, beskattas för sin inkomst å hvarje ort, der rörelsen drefs, så har motionären, till förekommande af framtida misstydning i detta fall af bestämmelsen i 9 § l:sta morn., föreslagit, att i samma paragraf införes en bestämd föreskrift, att den derstädes omförmälda bevillning skall påföras bankbolag å den ort, der hufvudkontoret finnes, endast för inkomsten af den vid samma kontor bedrifna rörelse, och å den ort, der afdelningskontor finnes, för den inkomst dess rörelse lemnat. 8 BevillningsUtskottets Betänkande N:o 3. Efter pröfning af dessa framställningar har Utskottet för sin del funnit sig böra biträda den af samtlige motionärerne uttalade åsigt angående behöfligheten af en förändring, med afseende på enskilda banker, af nu gällande stadganden om ordningen för bevillnings påförande. Att, på sätt Herr Grefve Bosse hemställt, fördela bevillningen å hvarje särskildt lottbref i banken, torde dock möta allt för stora svårigheter vid verkställigheten, hvadan Utskottet hemställer, att detta förslag icke må vinna afseende. Hvad deremot beträffar den af Herrar Hjertström och Åkerblom tillstyrkta åtgärden, så synes densamma vara både af billigheten påkallad, såsom ledande till en rättvisare fördelning af de efter 2:dra artikelns bevillning utgående kommunal-afgifterna, och äfven praktiskt verkställbar, enär det, med afseende på den fullständighet, hvarmed bankräkenskaper måste föras, ej bör möta någon svårighet, att från bankstyrelse erhålla sådana uppgifter, som utvisa huru stor del af bankens vinst, som härledt sig från den vid hufvudkontoret bedrifna rörelsen och huru stor del deraf, som uppkommit af rörelsen på hvarje afdelningsoch kommissions-kontor. Utskottet har alltså ansett sig böra med hänsigt till bankbolag i 9 § af bilagda författningsförslag inrymma ett särskildt stadgande, i det af sistnämnde begge motionärer angifna syfte, hemställande Utskottet, att detta stadgande måtte godkännas.
Maj:t anbefallde uppmätning af dessa Jagbackar och deras läggande på Charta, StatsUtskottet ansett de med Löner på Stat bestådde Landtmätare böra anbefallas, eller ock, derest de af lagliga skäl voro derifrån hindrade, andre Landtmätare förorduas, att detta arbete genast företaga, och derunder förbjudas, att under tiden med andra göromål sig befatta, då Utskottet förmodade, att arbetet under innevarande år borde knnna fullbordas, samt sluteligen, att Utskottet i öfrigt hållit före, det med de Jagbackar, hvarå vederbörande gjort anspråk, men hvilka efter Laga kraft vundne Domar, varda Kongl. Maj:t och Kronan tillerkända, borde på enahanda sätt förhållas, som StatsUtskottet, i afseende på de öfrige, förut föreslagit och hemställt. 3:o I anledning af Herr Gustaf L. Grönhagens framställning om förbättring i aflöning för KrigsRevisions-Betjeningen; deruti Utskottet, till besvarande af denna Motion, anmäler, det Utskottet, uppå förut i enahanda ämne erhållen Remiss från Hedervärda BondeStåndet, uti afgifvit samt af alla RiksStånden bifallit Memorial, på anförde skäl, förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall till den då gjorde framställningen, i följd hvaraf någon vidare åtgärd i denna fråga icke ägde rum. 4:o Angående Riksdagsmannens från Ska - Den 2 Martti. lil raborgs Län Jonas Anderssons Memorial, rörande föreslagne grunder för liqviderande af den UndsättningsSpannmål, som från MagazinsDirectionen utdelas; deruti StatsUtskottet, på anförde skäl, icke ansett något sådant Förordnande kunna meddelas, hvarigenom ett visst Penningebelopp för hvarje Tunna Säd, såsom Jonas Andersson hemställt, af i eller högst 2 R:dr, borde utöfver inköpseller anskaffningsvärdet af Undsättningstagarne städse erläggas. 5:o
Återbetalningen af det, vid 1828—1830 års riksdag, staden Öregrund, för uppförande af dess nedbrunna allmänna byggnader, beviljade räntefria lån å Sjutti'/». till R. St. Brot. 1856—183». 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 21 Haft. 5 18 Stats-Ulskoltels Memorial M 263. tusen femhundra R:dr verkställes genom erläggande, vid hvarje års slut, af en Tjugondedel eller Fem procent af lånets ursprungliga belopp; börande lånet härigenom rara till fullo inbetaldt före slutet af år 1859. §• 34. Det staden Wenersborg, vid 1834 och 1835 års riksdag, beviljade byggnadslån å Tvåhundratjugefem tusen R:dr skall, enligt de, efter 1840 års slut gällande, förändrade betalningsvilkor, liqvideras medelst erläggande af Sex procent årligen å den ursprungliga lånesumman; af hvilka 6 procent Fyra procent utgöra ränta för det oguldna beloppet och återstoden afräknas å kapitalet. §■ 35. Såsom ränta och kapital-afbetalning å det, vid 1840 och 1841 års riksdag, staden Söderhamn beviljade lån af Aderton tusen R:dr, för stadens nya reglering och uppförandet af dess allmänna byggnader efter den år 1835 der inträffade eldsvåda, erläggas, inom slutet af hvarje år, intilldess lånet är till fullo godtgjordl, Sju procent af det ursprungliga kapitalet; hvarvid, sedan ränta efter Fyra procent årligen för det återstående kapitalbeloppet afgålt, öfverskottet utgör afbetalning å länesumman. §. 36.
Men a propos miserabelt, så har jag under de åtta dagar jag nödgats hålla mig inne — i dag är jag G. s. 1. åter ute i verksamhet — sysselsatt mig med att läsa VictorHugo ' s vidtberömda arbete » Les Miserables ». Jag bekänner att det på samma gång varit en själstortur som en njutning. Det senare, i anseende till det snille och den fantasi, som der öfverflöda och de flera ypperliga tablåer, der tecknas både ur menniskohjertat och ur naturen; men en plågsam känsla inger mig likväl detta fullkomliga virrvarr af moraliska och politiska begrepp, som insveper läsaren i idel mörka dimmor, utan en ledande ljus tanke, som låter skönja hvarken början eller slut, h varken orsak eller ändamål, men med en massa bländande fantasmagorier, som förvilla synen i stället för att klara blicken. Eget nog har jag funnit en påfallande likhet mellan Victor Hugo i detta arbete och det svenska snillet rektor Almqvist, söm slutade med att rymma för att undgå galererna. Hvem vet om icke äfven han blifvit ellér kunnat blifva en lika ädel man som Jean Valjean? Emellertid har det varit särdeles intressant att fa en så lefvande bild af Paris för 30 år sedan; af de dåvarande barrikadstriderna, af dess gaminer — le petit Gavroche är kanske den sannaste och ypperligaste figuren i hela boken — af Paris kloaker på den tiden och slutligen af slaget vid Waterloo o. s. v. Såsom drama be-traktadt har jag knapt läst något mera osammanhängande, orimligt och sins emellan motsägande. Men vi lefva i en tid af öfverdrifter, af dueller mellan stridiga åsigter och framför allt i en tid med behof af retmedel för slappade sinnen; detta förklarar möjligheten af den oerhörda cirkulation, detta machverk, denna röra ef episoder vunnit både i Frankrike och annorstädes. Men innan jag slutar, skall jag väl tala något om vår riksdag.
För är 1811. Till Krono • För 1056 Den 11 Juli. För år 1812. Lön tili samtliga Kro no-Uppbörds-Commissarierna för första halfåret 1813, ä 316 R:dr till hvardera om året, enligt nyss åberopade Kongl. Bref I.I06: — Summa B:co B:dr 5,283: 3. 5. Sådant är förhållandet med denna af Kongl. O Maj:t till afskrifning i Nåder föreslagna summa. Hvad nu först angår de uppå I8I0, I8H och 1812 årens Bevillnings-Uppbörd i Stock holms Stad skedde afdrag, för hvilka ersättning af Stats-Verket blifvit Riksgälds-Contoiret meddeld, samt frågan om behörigheten af nämnde afdrag; så lyder 6 8 §. uti Kongl. Majus och Riksens Den 11 Juli. Io 5 7 Biksens Ständers fastställde Regeringsform af d, 6 Jani sålunda: ”De till Riksgälds-Verket hörande och dit enskilte medel inå icke, under någon förevändning eller med hvad vilkor som heldst, derifrån ryckas eller användas till andra behof, än Riksens Ständer bestämt. Allt förordnande, sorn deremot strider, vare kraftlöst.” Och enär nu det, år 18I0, af Riksens Högloft. Ständer för Riksgälds-Contoiret fastställde Reglemente härmed i så måtto äfven instämmer, som uti 3 §• 5 Art. stadgas: befallningar an gående dispositionen af Riksgälds-Contoirets medel, eller hushållningen med Verket, gifna af någon annan, än Riksens Ständer, få icke af Fullmagtiga \ åtlydas och efterkommas;” finner Stats-Utskottet, det Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, med anledning af dessa Författningar, icke kunnat eller bordt underlåta, att för de på ifrågavarande Bevillnings-ITppbörd afskrifna summor fordra ersättning, den Kongl. Maj:t också i Nåder pröfvat böra Riksgälds Gontoiret meddelas.
Då emedlertid, genom åliggandet att berörda förskottssumma nu återgälda, myntverkets styrelse skulle sättas utur stånd att, till bestridande af nödiga utgifter för verkets flyttning och den nya lokalens inredning, använda samma verks nu disponibla, för dessa föremål påräknade, tillgångar, så och med hänsigt derjemte till den obestridliga fördel, sorn genom myntningens bedrifvande i en utvidgad och fullt ändamålsenlig lokal måste tillskyndas det allmänna, serdeles under nuvarande omständigheter, då, i följd af skillings-sedlarnes beslutade indragning, en betydligare myntning kommer att ega rum, hafva Rikets Ständer funnit skäl medgifva, att med infriandet af myntverkets återstående skuld till banken, stor tjugutre tusen sjuhundra femtiofem riksdaler 45 sk. 7 r:st., må anstå intilil nästa riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande sättet för beloppets återgäldande vidare besluta. Derjemte och på grund af hvad Rikets Ständer här ofvan yttrat i afseende på behofvet och lämpligheten af myntoch kontroll verk ens förflyttande från sin nuvarande till den inköpta nya lokalen, hafva Rikets Ständer beslutat, att, såsom bidrag till slutligt liqviderande af köpeskillingen för nämnda lokal, äfvensom till betäckande af de i och för flyttningen erforderliga kostnader, å Riksgäldskontoret anvisa den af E. K. M. i nåder äskade summa af trettio tusen riksdaler. Slutligen hafva, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M. i nåder föreslå» Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Utsk:s förslag är äfven otjenligt, ty bolagets behållne inkomst mäste antingen upgå till 5 proc. af anläggnisgskoslnaden eller ock icke upgå dertill. Om bolagets behållna inkomst understiger 5 proc. så bar det på bolaget intet inflytande om bevillning på behållningen skall hetalas eller icke, ty då Staten har garanterat bolaget en nettoinkomst af minst 5 proc., så följer deraf, alt om erläggandet af bevillning ännu mera nedtryckte nellobehållningen, så får Staten sjelf ersätta hvad eiläggandel af denna bevillning kostar. Det är derföre äfven ganska möjligt och troligt alt blifvande riksdagars bevillningsförordmr icke komma alt förskrifva någon bevillning af bolaget dä dess behållna inkomst understiger 5 proc. Ofversliger återigen behållningen 5 proc., sä kan jag icke finna något skäl hvarför delta bolag skulle på förhand vara mer befriadt från bevillning än hvilket annat bolag som helst. Man säger måhända att detta bolags egendom tillfaller Staten efter 40 år. Denna fördel för Slaten är dock mera skenbar än verklig, ty Staten blir efter de 40 åren genom den åt bolaget lemnade garanti af en inkomst motsvarande viss ränta och amorteringsproceul å anläggningskostnaden, i sjelfva verket till följd af en aversionshandel egare lill jernvägen. Jag kan således icke (inna något skäl att bevilja den föreslagna skattefriheten, ulan anhåller om Hr Frih, o. Landtmis propos. på bifall till första delen af punkten 8:o, så lydande: ”1 fråga om de utskylder till K. M. och Kronan, som f. n. kunna åligga den jord, hvilken bolaget kan komma all lill sig lösa, länder 27 § i förenämnde expropriationslag, till efterrättelse. ” Hvaremot jag ldia vördsamt anhåller om propos. på afslag å sednare delen af samma punkt så lydande: ”Varande för öfrigt bolaget ej förpligladt att erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eller utdelning å aklierne”. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Ide skäl, som den föreg:de talaren framställt, kan jag icke instämma.
Innan jag ingår i behandling af den till öfverläggning förekommande del af frågan, utbeder jag mig få förklara, det jag fullkomligen delar den mening, att det gamla sättet för Soldatens kosthållande vid exercitiemöten, genom till desse ifrån Roten medförde proviant-persedlar, är det minst ändamålsenliga af alla, hvadan jag också anser af högsta vigt, att ändring derutinnan åstadkommes; men jag lon härvid aldrig dela den åsigt, ätt den bättre ordningens införande bör grundas å ett omisskänneligt förbiseende af deras rätt, på hvilkas bekostnad man söker införa den. 33 Den 26 October f. m. Då Rikets Ständer 1812 antogo det förslag till en allmän Passevolance-inrättriing, hvarigenom för Roten stadgades en årlig afgift af 8 R:dr B:co för karlen, och för hästen 25 L© hårdvallshö, som likväl i vigt borde utgöra 3r L® 5 ffi; 1 Tunna Hafra, samt 5 L© Långhalm; förbisågs alldeles tiden för den underhållsskyldighet vid de årliga exercitiemöten, hvartill Rotehållaren, Soldaten eller Rusthållaren, genom knecktecontrakt, eller efter förra vanligheten voro förbundne. Utan att, till försvar för Rust-och Rotehållares rättigheter, till en början vilja söka deras åligganden längre ifrån äldre stadganden, åtnÖjer jag mig att hämta dem ifrån det sednaste sammandrag af Författningar, rörande Förvaltningen vid Krigsväsendet till Lands; och man finner genast uti Kongl. Brefvet af den 21 November 1766, att Regementsmötet bör på stället påstå i i5 dagar, utom framoch återm ar ehen, samt att fördenskull icke mer än ett Compagnicmöte om året bör hällas , och att, till följe af Kongl. Resolutionen den i5 September 167)3, Compagniemötet skall påstå endast 2:ne dagar, framoch återmarchen oberäknad.
H. St:r, enär stående lån hvarken borde af ManufacturDiscontFonden meddelas för an - 180 Stats-Utskottets dra ändamål än anläggning af nya, i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i Fabriks och Slögdeväg , eller fingo af Fonden lemnäs räntefritt eller på obestämd tid, samt den an viste ersättningen till ManufacturDiscontFonden för hvad densamma till omförmäldte behof försträckt, icke på längre tid kunde vara alt förvänta, uti underd. skrifvelse till K. M:t af den 3 Nov. i8a3, anhållit att den hälft af inköpssumman för ifrågavarande Verk, som af ManufacturDiscontFonden blifvit förskjuten, eller 4000 ®-:^r R;co> måtte, lika med andra hälften utgå af Nionde HufvudTitelns anslag, och att således ersättning derifrån kunde ManufacturDiscoritFonden tillgodokomma. — I anledning häraf har K. M:t efter inhämtande af K. Corn.Coll. underd. utlåtande, uti skrifvelse till bemälte K. Coll. af den 5 Maji 1824» i Nåder förklarat, att K. M:t ansett det å ManufacturDiscontFonden förtkottsvis beviljade anslag till inlösande af ofvannämnde Botaniska och Zoologiska Verk icke vara för Fondens ändamål främmande, enär utvidgad kännedom af fäderneslandets naturalster, på sätt äfven blifvit yttradt i fråga om ett år i8o5 tillstyrkt lån-understöd för Lifmedicus Westring vid utgifvande af dess Verk om Svenska Lafvarne, kunde på flera sätt för inhemska fabrikerne blifva af mycken båtnad; hvadan K. M:t funnit någon annan åtgärd, i anledning af R. St:rs anhållan om ManufacturDiscontFondens godtgörande för detta förskott, för det närvarande icke böra äga rum, än att K. M:t anbefallt K. VetenskapsAcademien, att till K. M:t i underd. inkomma med Betänkanden, N:o 200.
Balken tydliga föreskrifter, huru i rättegång skall tillgå, i fall ena parten underlåter iakttaga inställelse; och någon förklaring af Lagens bud härutinnan synes icke genom de af Motionairen anförde händelser vara af hehofyet påkallad." ”Såsom onödig och således skadlig, afstyrker jag alltså all vidare Lagbestämmelse härom, tills en ny Rättegångs-Ordning kan blifva i helt antagen, hvadan jag ock anser motionen icke böra bifallas;" 2:0 och 3:o af Herr Friherre Staél von Holstein och Herr Prosten Mittag, hvilka, lika med Herr Hessle, ansett någon förklaring öfver 12 Cap. Rärttegångs-Balken i förevarande ämne icke erfordras; 4:0 af Herr Cederborg: ''Lika med Motionairen, har jag erfarenhet af Under-Domstolarnes skiljaktiga åsigter, vid behandlingen af mål, sora, då svaranden är borta, utställas till företagande å annan tid, i det, att någre Domare ålägga käranden, att i en sådan händelse lemna svaranden del af uppskofsbeslutet, men att andra deremot anse en kärande, sorn lagligen stämt, böra fritagas från allt vidare commurucalionsbesvär, och anser denna skiljaktighet göra lagförklaring behöflig; hvilken jag för min del föreslår, i enlighet med Lag-Comile'ens redaction af i5 Cap. 40Ch5 Rätlegångs-Balken, så lydande; 4 §. tfu har svaranden ulan förfall blifvit ute. Finnes käranden ej beredd, att saken till sint föra, eller pröfvar Rätten den ej i det skick vara, att Dom gifvas kän; varde den uppskjutne. Svaranden stående fritt, att å den tid, hvartill saken då uppskjuten blifvit, sig inställa och svaromål afgifva; dock vare ej käranden skyldig att uppskofvet honom kungöra eller annorledes honom kalla. 5 §. Pröfvar Rätten nödigt, att part, som uteblifvit, höras skall; varde saken uppskjuten; och åligge andra parten, att det beslut den uteblifne kungöra.
Då vi icke kunna tillstyrka en förlängd vistelse på Tullgarn och vi bestämdt afråda en föreslagen vistelse på Sofiero såsom öfvergångsort före afresan, finna vi lämpligt, att afresan från Sverige sker med snaraste. A. Munthe. A. Werner. Till följd af ofvanstående utlåtande har afresan till Baden bestämts att äga rum den 11 dennes, och konungen har, då läkarne uttalat sin farhåga, att kronprinsessans skilsmessa från sina närmaste kunde framkalla samma oroande symptom som vid hennes senaste afresa från Sverige, medgifvit, att de två äldsta prinsarne må medfölja till Baden, för att vistas där med kronprinsessan under några veckor. * Två dödsbud. I Lund afled den 27 aug. i en ålder af 82 år professorskan Hedvig Tugendreich Lindgren, född Richter, änka efter den lärde prosten och kyrkoherden i Väckelsång, teologie professorn dr Nils Lindgren. Hon efterlämnar två söner, professorn i anatomi vid Lunds universitet dr Hjalmar Lindgren o c h borgmästaren i Oskarshamn Bertrand Lindgren, samt barnbarn. Föreståndarinnan för elementarläroverket för flickor i Sala, fröken Maria Katarina Sandberg, afled i Vennersborg den 30 aug. 47 år gammal. En brollopsgåfva, som heter duga. Så- som lysningspresent har ingeniör Alfred Nobel i Paris till sin brorsdotter, fröken Ingeborg Nobel på Getå, som här o m dagen vigdes med grefve Carl v o n Frischen Ridderstolpe, öfverlämnat ett gåfvobref å en million kronor. I DU N 1894 Kungl. operan gaf i måndags » Carmen » inför en talrik publik, som var synnerligen iiflig i sitt bifall. Förnämligast hyllades fröken Almati, som i denna operas titelparti, som bekant, har en af sina bästa uppgifter, samt hr Ödmann. hvilken som don José var förträffligt vid röst. Operan i sin helhet gick under hr Hennebergs ledning förträffligt. I onsdags uppfördes » Regementets dotler » med fru Qlcjine Moc såsom gäst i litelpartiet.
Häiefter anmäldes såsom föremål för öfverläggningen Ulsk:s i slutet af pag. 8 i andra punkten gjorda tillstyrkande, ali R St. för sin del. ville, med uphäfvande aT hvad vid sistl. riksdag blifvit stadgadt och genom den underd. skrifvelsen af den 19 Augusti 1848, hos K. M. i underd.diel anmäldt, ang:de vilkoren för den af Rikets dä församlade Ständer lemnade garanti för räntan å anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hult, fatta föråndradt beslut. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Jag kan naturligtvis icke hafva något emot att R. St. nu åtaga sig nya förbindelser i afseende på jernvägars anläggande, örn de förbindelser hvaruti de redan befinna sig må hafva npilört. Frågan kan likväl vara huruvida ett sådant uphörande af dessa förbindelser kan bero af R. St. allena. En garanti år nemi. letnnad till eli bolag, som man har anledning tro häfver bildat sig och hvilken på denna grund har fullkomliga rätls-anspiåk. Jag är icke i tillfälle att säga i hvad mån delta bolag verkligen varit fullständigt organiserad!; — men så myckel är mig bekant, all detta bolag inom fäderneslandet haft 3:ne Direktörer, eller lieie: alt personer tecknat sig för aktier lill den vid förra riksdagen ifrågasatta jernvägen emellan Orebro oell Hult, och jag har hört, hvdket förhållande jag dock ej kan bekiäfta, all sedan teckning bär till ringa belopp egt rum, densamma fottgått i England. Vore det så och ingen åtgärd blifvit vidtagen för detta bolags 26* 404 Den 27 Augusti f. ni. uplösande, så är det klart att R. St lill delta bolag stöde i förbindelse, att, i den mån det fullgjorde sina åligganden, fullgöra den garanti som R. St. sistl. riksdag ät eli sådant bolag lemnat. StatsIJtsk:s utlät, uplyser icke om och huruvida detta bolag ännu förefinnes neli är i någon verksamhet. Det har likväl enskildt blifvit mig meddeladt alt några ledamöter af detta bolags