Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Indragning af Ijuspenningarne för fullmägtige. Statslåne fanden. Tumba bruk, icke synes hafva, under 1859, blifvit iakttaget; upplysa Fullmägtige att, till följd af afsägelse, nytt val af inspekterande Ledamot öfver bruket är vordet anstäldt i Mars månad nästberörde år, hvarigenom Fullmägtige ansett öfverenskommelse» i det åberopade beslutet vara, äfven för sistnämnde år, fullgjord. Vid denna förklaring har Utskottet funnit sig böra desto heldre låta bero, som någon föreskrift om tiden för anställande af omförmälda val ieke är genom Banko-reglementet meddelad. § 2. {Revis.-Ber. för 1860, § 6.) Under åberopande af en i 1860 års Berättelse, angående granskning af Riksgäldskontorets förvaltning upptagen, men först i 1861 års enahanda Berättelse förekommande, framställning, att de för Fullmägtige i nämnde Kontor utgående ljuspenningar mätte indragas; hemställa Revisorerne, i ofvanberörde §, att ljuspenningar hädanefter oj må utgifvas till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank. Häröfver skall Utskottet i samband med frågan om arfvodet till Banko-Fulimägtige afgifva utlåtande till Rikets Ständer. § 3. (Revis.-Ber. af 1860, § 9, af 1861. § S, af 1862, § 9, och Futimiigliges Ber., § 7.)
Jag börjar med artikeln hvete och skall angifva förhållandet mellan import och export af denna vara under de olika tulltaxeperioderna ända från 1836. 1836—41, tullsatsen 20 öre pr kub.-fot, importen > exporten med 468 proc. 1841—45, tullsatsen 48 Öre pr kub.-fot, importen > exporten med 115 proc. 1846—48, tullsatsen 48 öre pr kub.-fot, exporten > importen med 707 proc. 1849—51, tullsatsen 36 öre pr kub.-fot, importen > exporten med 108 proc. 1851—54, tullsatsen 36 öre pr kub.-fot, exporten > importen med 217 proc. Vi komma nu till åren 1855—63, under hvilken tid importen af hvete, med undantag af några månader år 1855, varit tullfri, och under denna tid borde således, om protektionisternas påståenden hålla streck, importen ofantligt öfverstigit exporten. i verkligheten gestalta sig dock förhållandena helt annorlunda: 1855—57, exp. >• importen med 23 proc. 1858—60, » i> » » 827 » och 1861—63, då Sverige i medeltal årligen exporterade 241,014 kub.-fot och importerade 84,822 kub.-fot, öfversteg exporten importen med 184 proc. Dessa siffror torde alldeles uppenbart visa, att exporten af hvete stigit utan afseende derpå att det funnits någon tull, som skyddat denna vara, likasom att importen ej af några tullar förhindrats, och man torde således ej längre kunna påstå att tull bör åsättas hvete, för att förebygga import af detta sädesslag. Öfvergå vi till råg, visa sig förhållandena ej alldeles så gynnsamma.
eller i rundt tal 10,000 R:dr; dock kunde sannolikt denna Stats-verkets utgift i betydlig mån minskas, derest en del af upplagan finge till allmänheten försäljas mot ett förslagsvis uppgifvet pris af 3 R:dr R:mt för hvarje blad. Kongl. Maj:t, som ansåge do hittills under Professoren Erdmanns ledning verkställda geologiska undersökningar, hvilkas vigt för fäderneslandet blifvit vid förra riksdagen af Rikets Ständer erkänd, och hvilka, redan vid slutet af innevarande års arbetstid, torde komma att lemna en nästan fullständig framställning af de omkring sjön Mälaren närmast belägna trakter, böra fortsättas enligt hittills tillämpad plan, med den tillökning i arbetskraft jemte deraf härflytande, i viss mån stegrad, kostnad, sonfyaf planens fullföljande uppkommer, har således, i öfverensstämmelse med det af Professoren Erdmann uppgjorda förslag, af Rikets Ständer i nåder äskat, att för hvartdera af de år, som nästa stats-reglering kom-; mer att omfatta, ett reservations-anslag af 30,000 R:dr må varda ställdt till Kongl. Maj:ts disposition, för att till fortsättning af de geologiska undersökningarna inom riket och upprättande af derpå grundade geognostiska kartor användas. Hvad åter anginge dessa kartors utgifning från trycket, så ehuru Kongl. Majt icke förbisett fördelarne utaf det andra bland ofvannämnda, af Professor Erdmann i detta hänseende uppgifna, alternativa förslag, nemligen särskild gravering utan terräng, af den utaf Topografiska korpsen upprättade militär-kartan i femtiotusendedels-skalan, hvarigenom erhölles ett arbete, hvilket till prydlighet och fullständighet skulle kunna sättas i jemnbredd med de bästa, utrikes utgifna, geologiska kartor; hade Kongl. Maj:t likväl, med afseende å den härmed förenade, betydligt ökade kostnad, funnit
Som denna uplåning är en tillfällig åtgärd, så böra Fullmäktige hafva fria händer att kunna lösgöra sig derifrån. BankoUtsk. har med ett steg framflyttat rättigheten för Fullmäktige att försälja innehafvande obligationer. Denna utväg att indraga sedlar är ganska vansklig, ty det är troligt, att, under penningebrist i landel, kunna obligationer icke af Banken försäljas utan betydlig förlust. Således är denna föreskrifts framflyttning ett åliggande för Bankofullmäktige att äfventyra Bankens skada. Jag tror derföre man gjorde bäst att låta reglementet vara oföråndradt. Dernäst får jag säga, alt jag icke förstår Jivad Utsk. menat med samma saks uprepande i 2:ne punkter. Aro det åter tvenne olika saker, så vet jag icke hvari skillnaden sig besticker. I mom. a står: ”minska utlåningen genom Handelsoch Närings-diskonterna, afslå ansökningar om Kassakreditiv, samt upsäga lill inbetalning inom 3:ne månader redan beviljade dylika kreditiv,” och i mom. c: ”till inbetalning inom den i hvarje serskildt fall bestämda tid upsäga de åtskilliga verk, inrättningar och associationer beviljade kreditiv.” I första morn. nämnes kreditiv utan någon inskränkning, men i det sednare talas blott om kreditiv för åtskilliga verk. Menas uti det första mom. att Fullmäktige må genast gripa den enskilde an genom kreditivs-rättens borttagande för honom, men deremot låta längre anstå med indragning af associationers kreditiv? Detta tror jag icke vore rätt, emedan den allmänna rörelsen i landet deraf skulle mera lida, ty ansätter man den enskilde, så stupar han måhända snarare än associationerna störtas. Jag anser för min del, att dessa förändringar dels vålla trassel, dels måhända skada näringsidkarne, och hemställer Den 21 Maj. 95 derföre alt R. o. Ad. äfven i detta fall måtte låta de gällande författningarna beslå. Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor:
Tjenstemän icke deltaga i något beslut eller någon sådan åtgärd, hvarigenom Ordföranden sättes utur tillfälle eller hindras, ail antingen sjelf eller genom Rättens Betjente fullgöra hvad Rätten, i afseende på Dom bocker nes och Protocollens utskrifvande och af sändande, åligger; börande MagistratsSecreteraren och KcårnnersRättsNotarien, der sådana funäs, gemensamt med Borgmästaren och KärnnersPrasses derföre ansvara." ”1 sammanhang härmed hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet på nödvändig - LagUtskottets Betänkande N:o T g. 5 heten deraf, att beräkningen af de da ga böter, som UnderDoinstoIarne i allmänhet for för. summelse vid .Lagfarts-, Intecknings-, Agtenskapsforordsoch Förmyndare-Protocolls insändande till OfverDomstoIarne kunna sig Idraga, varder till någon viss tid inskränkt, på det icke sadane böter, genom fördröjdt åtal af vederbörande Fiscaler, må uppgå till en öfverdrifven höjd. Rikets Ständer, sorn anse tiden för ofvannämnde Protocolls insändande från UnderDomstolarne lämpligast kunna fastställas till 3 månader, räknad från den dag berörde försummelse inträffat , och inom hvilken tid den bör kunna hinna hos Of^erDomstolen till laga på följd anmälas, få alltså till Eders Kongl, Majus
Om det äfven nästa år fortfar och medförer enahanda fördelar, kan beräkningen bära sig. Men i motsatt händelse, blifver ej inkomsten så stor som man förutsatt. Huru skall, i dylikt fall, Stats-Kont. undfå ersättning af Riksg:s-Kont:t? Och hvarifrån skall delta erhålla nödiga medel? Om StatsUtsk. beräknat det s. k. fondsystemet icke allenast för jernvägars anläggning, utan äfven för att fylla statsbristen, så har det inledt oss på en ny bana, den alt, genom lån, betacka icke blott våra tillfälliga utgifter, utan äfven de ordinarie. Sådant anser jag betänkligt. I likhet med Frih. Palmstjerna finner jag alltså den af Pisk. gjorda beräkningen vara öfverdrifven, samt ledande lill svåra följder. Då härefter propos. framställdes först till bifall å Utsk:s i denna punkt gjorde tillstyrkande, och sedan till bifall å Frih. Palinstjernas förslag, att beloppet af Statsverkets årliga brutto-inkomst af Tullmedlen malte antagas utgöra 5 mill:r R:dr, blefvo dessa propositioner besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s tillstyrkande, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade alt han nu funnit Ja öfvervägande. 2:o Salu-accis af städerne och 3:o Poslmedlen. Utsk:s i dessa punkter tillstyrkte beräkningar biföllos. 4:o Char tw-Sigillalce-afgiften. Frih. Palmstjerna: Om BevillmsUtsk. gjort sig mödan, tror jag det icke hade varit svårt, ali beräkna den minskning, som den förändrade ofgiften för fullmakter, vid befordran från lägre till högre lön, har åstadkommit uti statsinkomsten af chartee-sigillatae-afgiflen. Om man tagit förflutne års erfarenhet till hjelp, samt inhemtat uplysningar från de redogörare, som belagt fullmakterne med charloesigillatte, tror jag det varit ganska lätt att åstadkomma eo beräkning i förevande hänseende.
Ständer lika med Stats - Utskottet anse helgden af de erhällne travsporter och ingängne contracter, hwarpä en Stads och ett helt Samhälles bestänv hwilar, böra wika för Statens närwarandr behof, och tvid betragtande af den kanske mera skeridsra än werkeltga förlust Slaten af Silfwer, Werkets drift liver, finna sig böra och kunna ingä l prösning om en förändring i Sala Silfwer - WerkS författning, fä äterstär att ukreda pä hwad sätt en fädan förändring lämpligast med lagttaqande af Statens fördel och Bergslags - Samhällets rättigheter dör werkställas. Högloft. Siarö - Utskottet, hwars tid icke medgifwit en noggrann pröfning af alla till detta wigliga ämne hörande omständigheter, har fäst sig wtd den undersökning, som af en tillförordnad Kongl. Commitzion är 1804 förrättodes, och i följd of Commltzlvnens Betänkande, det Stats-Ulssoltrt med föga förändring aillat, för orwiswelagtigt onsedt, alt Säla Grunva ej kunde utan förlust för det Allmänna dnfwas, §lo Den ro Januari!'. samt derföre tillstyrkt, att Skaten borde Ztertaga de W^et förlänt e Hemmans Räntor och dere emot öfwerlemna Gräsman lill ZnteresiniterneS fria. disposition, eller jom är det samma till ode, läggelje. Huru wida Sala Grulwa j framtiden kan bara sig elier e>, derom är ilkwä! ännu icke med behörig noggranyet undersökt.
Skrifvelse, N:o 163. 439 skild" förmögenhet och icke heller uppbär lön på Rikets Stat, hafva Rikets Ständer, för den tid, hvilken nu skeende statsreglering kommer att omfatta, för Sekreteraren Strinnholm å Allmänna Indragnings-Staten uppfört ett årligt anslag af 1,500 R:dr. ll:o. Eller det Professoren vid Kongl. Akademien för de fria konsterna, HofIntendenten Fredrik Westin samt Hofoch Landskapsmålaren Joh. Gust. von Heidecken, hos Akademien tillkännagifvit, hurusom de, vid nu uppnådd ålder af mer än 70 år, befarade, det försvagade kroppsoch själskrafter snart skulle göra utöfningen af deras vid Akademien innehalvande lärarebefattningar svår, om icke omöjlig, utan att de dock kunde från samma befallningar afstå, enär de dermed förenade löneinkomster vore för dem alldeles oumbärliga, såsom utgörande enda vilkoret för deras lifsbergning, och af sådan anledning begärt Akademiens medverkan dertill, att dem måtte beredas samma fördel, som förut lillgodokommit f. d.
Jag finner ej heller någon giltig orsak, hvarföre, då silfver genom uppköp fritt lefvereradt i Banken icke får öfverstiga 128 sk. och för invexlingen är fastställd enahanda maximipris, tiden för den förra åtgärden är obegränsad, men för den sednare inskränkt till den 3o nästkommande September. Om någon skillnad härutinnan bort ega rum, hade den kanhända bort vara i omvändt förhållande. Då åter denna skillnad blifvit gjord, synes mig, att Utskottet icke bort lemna utan uppmärksamhet den fråga jag väckt, huruvida silf - Den a t Maji f. m. 5 verlefverering utan förskott, ehuru grundad på afhandling, icke snarare må anses för vexling, än köp. Anledningen, hvarföre inköp och invexiing af guld icke denna gång likasom förr må ega rum, har jag ock svårt att inse. Det vore slutligen att anmärka, att i Utskottets hemställan ej ingår, om medel till silfverköpen skola tagas af Bankens blifvande behållna inkomst, eller om nya sedlar utöfver närvarande circulationsbelopp dertill skola utgå. Men sorn jag föreställer mig, att vid regleringen af Bankens förhållanden sådant framdeles kommer att observeras, torde all anmärkning på förhand i denna del förfalla, ehuru det icke skulle varit ur vägen, att Utskottet derom i dess Betänkande bestämdt antydt; och då den åtgärd Utskottet tillstyrkt, således icke kan vara annan än preliminär, erkänner jag ock, att de öfrige anmärkningar jag gjort, om än grundade, icke nödvändigt påkalla förändring i hvad Utskottet tillstyrkt, så vida icke, såsom ett tillägg, förbehåll skulle göras, att vid ofvanberörde framtida reglering vilkoren, liden och sättet, för köp och invexiing af ädla metaller närmare måga bestämmas. Jag önskar i detta, som andra fall, för BancoFullmägtige bestämda och fullständiga föreskrifter.
En hvar af Riddarhusets Tjenstemän och Vaktbetjening är vid af skedstagandet berättigad till pension, motsvarande för Riddarhus-Kamereraren hela, samt för hvar och en af de öfrige trefjerdedelar af den lön, han på Riddarhusets stat åtnjutit, då han, efter 30 års tjenstetid, uppnått 60 års ålder, och för Kamereraren tvåtredjedelar samt för hvar och en af de öfrige, halfva lönen efter 25 års tjenstetid, då han uppnått 55 års ålder; allt med vilkor, att hafva under nämnde tjenstetid varit oafbrutet uppförd på Riddarhusets Ordinarie Stat, samt till Ridderskapet och Adelns och Directionens belåtenhet sina åligganden uppfyllt; förbehållande sig Ridderskapet och Adeln att i hvarje fall pröfva, om de sålunda stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorda. Dör någon af desse Tjenstemän eller Vaktbetjening, som är till pension redan berättigad, och efterlemnar Enka eller barn i mindre goda omständigheter, ankomme 12 Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 12. det på Directionens bepröfvande, att åt dessa lemna antingen bela eller en del af det pensionsbelopp, hvilket mannen eller fadren, i händelse af afskedstagande, egt rätt åtnjuta. § 12. Vid lån utur de under Directionens förvaltning stående fonder, må ej någon Riddarhus-!Jirecteur, eller någon af Riddarhusets Tjenstemän, såsom Låntagare eller Löftesman antagas, ej heller i egenskap af Ombud eller Fullmägtig dervid biträda andra. § 13. »Vid början af hvarje lagtima Adelsmöte bör Directionen till Ridderskapet och Adeln aflemna berättelse öfver hvad vid Riddarhusoch Stiftsärendernas förvaltning sig tilldragit efter den tid, den sednaste berättelsen omfattade. Önskar Directionen att om andra ämnen antingen Ridderskapet och Adeln underrätta eller dess förordnande i ett eller annat afseende inhemta, skall memorial derom till Mötet afgifvas.» 2:dra Artikeln. Directionens A rbets-Ordniny. § 14.
Jag anhåller att få i sin helhet uppläsa 41 § Riksd.Ordn., för att visa att den icke kan tillämpas på det fall Hr von Hartmansdorff uppgifvit. Den lyder sålunda: ”Statsrådets och Högsta Domstolens samtlige ledamöter äfvensom Just.kansleren och Just.ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds plena förnekas, enär de, enl. hvad hvarje Stånds särskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för Statsrådets ledamöter, de särskilda fall undantagna, då dem, enl. Reg.Fm, uppdraget är, att med Konungslig makt och rätt styra. I Utsk. eller val till Utsk:s-ledamöter må icke någon af förenämnde personer deltaga”. Det sista morn., åt hvilket möjligen skulle kunna gifvas den tillämpning Hr von Hartmansdorff åberopat, lyder så: ”Ej må någon, af hvilken R. St. kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utsk., der redovisning för hans egna göromål och embetsåtgärdar kan förekomma; börande för öfrigt och i allmänhet iakttagas, att i mål, som personligen röra en ledamot af något Riksstånd, må han väl i plena eller Utsk.-öfverläggningarne, men ej besluten, öfvervara”. Utaf ordalydelsen af denna § synes således tydligen att för tillämpningen af denna § skall beslutet afse en fråga dervid den 368 Den 2'J Juli e. m. ifrågakorane personen vore ställd i någon ansvarseller redovisningsskyldighet till R. St. på sätt §:n omförmäler. Ilan är då icke ens berättigad att öfvervara beslutet. Men då grundlagen skall tydas efter ordalydelsen och något grundlagsstadgande mig velterligen icke finnes, som förbjuder den riksdagsman, som väckt en motion eller till K. M. ingått med en ansökning, som till StatsUtsk. blifvit öfverlemnad, att vid voteringen deröfver i sitt Stånd deltaga, så kan jag icke inse hvad stöd Hr von Hartmansdorff och Gr. Anckarsvärd kunna i grundlagen finna för det yrkande de här framställt.
— Dessa summor å tillhopa Ridr 436,743. 24- 8. komma att vidare ökas med de tullafgiler för spanmål, som dels under sista månaderne af nästlidet år ingått, och dels under innevarande år varda er - Stats-Utskotteis Utlåtande, N.o 160. 9 erlagda, äfvensom med de medel, hvilka ofördröjligen synas höra vara alt förvänta i ytterligare afbetalning å de ännu qvarstående äldre undsättningsskulderna. Då således, oberäknadt de till allmänna arbeten anslagna och till understöd medelst arbetsförtjenst disponibla tillgångar, ett contant belopp af mer än 5oo,ooo R:dr redan under detta år kan, i den olyckliga händelse, att en allmännare missväxt skulle inträffa, af Kongl. Maj:t användas till undsättningar åt behöfvande, finnér Utskottet sig föranlåtet att, med afstyrkande af Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majrt i afseende på ett serskildt undsättnings-creditivs anvisande föreslagit, hemställa, att det vid sednaste Riksdag, i anseende till obetydligheten af de då disponibla undsättnings-medlen, beviljade och å RiksgäldsContoret anvisade enahanda creditiv å 100,000 R:dr må upphöra.
Un de frun plena remitterade; sarida ej, hvad StatsUtsk, särskilt angar, Ii. propos:n enligt 27 § till detsamma omedelbarligen öfverlännäs”, att jag måste anse Hr Gr. o. Landtm, icke kunna i öfverensstämmelse med grundlagen framställa propos. till bifall pä detsamma. Lisk. har nemi. tillåtit sig, att tvertemot nyssnämnde stadgande väcka en motion och till afgörande uti B. Sirs plena framlägga en fråga, hvilken hvarken blifvit frän något af RiksSt:ns plena remitterad ej eller innehålles uti den K. proposin om Statsverkets tillstånd och behof, i del Utsk. med anledn. af den förmodan nämnde K. propos. synes Utsk. innebära, att nemi. H. K. II. Kronprinsens förmälning snart forde vara att emotse, hemställer, ”att H. K. Ilis hofhällningsanslag må, från och med början af det är, då Dess förmälning äger rum, förhöjas från sitt nuvar. belopp till 100,000 r:dr b:eo årligen, af hvilken summa 75,000 r:dr alltså torde böra från berörde tid af riksg:s-kont:s medel utgå”. Något anslag med afseende på II. K. H. Kronprinsens förmälning och att utgå frän början af det är, då denna äger rum, har icke uti den K. propos:n blifvit omnämndt, långt mindre hegardt. Uti den punkt af den K. proposm, hvilken afser II. K. H. Kronprinsen och som lyder, såsom StatsUtsk. uti sitt utlåt, intagit den: ”Att K. 31. med afseende dera, att II. K. II.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en åtgärd, vidtagen med de extra roteringsi skyldige, nu för andra gången nemligen: kallelsen att genom Fullmågtige från Socknarne infinna oss hos Lånstyrelsens för att svara på propositioner, 1813 örn vi ville betala spannmål och sistlidet år, om vi ville hålla häst i stället för karl att vid hvarje utbrytande krig lemna till Kongl. Mnj:ts disposition. Dylika Linsstå nmor, från hvilka de flesta afvikelser från Knecktecontraoterne räkna sin tillvarelse, vora måhända nödiga under förra styrelsesättet, då Ständers råd så sällan funnos behöflige, men under närvarande regeringssätt, då Ständerna hi lva heståmda tider för sina sammankomster, åro sådane fram stål b ängar som endast inför Ständer synas höra göras, om ej stridande emot Constitutionen, åtminstone onödiga och olåmp fy deliberation om vilkor kan ej inför Länsstyrelser komma i fråga, utan blott ett jakande eller nekande till en bestämd proposition, då deremot hela Nationens Representanter, åro både berättigade och beredde, att med sin Konung öfverlägga och besluta om skatter och annan tungas förändring, ökning eller minskning. I anledning af hvad jag nu anfört, får jag vördnadsfullt föreslå: Den 17 Februariu jJ Att en ny fördelning af extra rotarnes så fort Riksdagen är slutad, verkställes, 52) Att inga förändringar med extra roteringen emellan Riksdagarne må pä hvad sätt sorn hälst föreslås, S'uteligen anhåller jag att detta anförande må till CK conouiieUtskotiet remitteras, oell sjelfva ämnets beskaffenhet bestämma, huru detta mål i enlighet med Riksens Ständers deröfver tillhöriga beslutande rått, enligt 34 §. i Riksdagsordningen, bör afgöras* N.o 4. Herr Montgommerie, Gustaf Adolph: Arrnéens nya organisation på Inspectioner och Brigader, har, isynnerhet de sednare åren, mött mycket klander, må hända dock mindre bland militairen ån allmänheten.
Doctor v, Rosenstein förbehöll att få till Protokollet antecknad dess reservation emot det Alternativ uti Höglof], Utt skottens berörde Utlåtande, som tillstyrker Dag-' lig undersökning om Götha Canal Diskont - DU rectioras förnållande, Herr Majoren Friherre Hjerta åberopade hvad han förut under öfverläggningarne i detta ämne yttrat, nemligen att, enär Herr Friherren, såsom Ledamot af Banko - Utskottet, deltagit uti samma Utskotts Beslut, hvarigenom Directionens öfverklagade åtgärd, val blifvit ogillad, men utan tillstyrkan äf Laga undersökning, ansåg Herr Friherren för sin del det vid Banko - Utskottet* förenämnde Betänkande böra få bero. Herr Grosshandlaren XVideherg yttrade: ’ Sedan 3 Stånd låtit bero vid Banko-Utskot”tets Betänkande i ämnet , anser jag Förenade Ut» ”skotten icke hafva bort företaga frågan till nytt ”afgörande.’’ Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden, 643 Herr Grosshandlaren Arfvidsson anförde skriffel Igen : ”Den handläggning, detta ärende bör få,' ”tror jag att det redan erhållit genom Högloft. ”Banko-Utskottets derom lemnade Betänkande, ”hvarvid Ståndens Pluralite låtit bero; Och jag ”anser således öfverflödigt att yttra mig så val ”öfver Högloft. Sammansatta Utskottens sätt att ”behandla sorn att bedöma det; hvarvid jag Iik”väl ödmjukast anhåller lå fästa min Reservation, ”sorn torde få åtfölja Betänkandet till Respeetive ’ 'Ståpden, N;r 61, Riksens Högloft. Ständers Banko-Utskotts Memorial till jämkning a f de Respective Ståndens Beslut i fråga om Regleringen rörande de frän Banken utgående Odlings-Lån. Sedan de Respeetive Stånden, i anledning af Banko - Utskottets den 15 April och 22 Maji afgifne Betänkanden i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående