Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
405 lo om anslag lill förändrande af den i Strömstad befintliga Pedagogi till Apologistskola (305). Med bifall till Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga anhållan, bar Kongl. Majit för verkställigheten deraf, under deji 21 Maj 1841, aflåtit nådig skrif velse till Konsistorium i Göteborg. 401®-' o angående vissa bestämmelser i afseende å Komministersoch hdockarlönerna samt grunderna för beräkning af s. k. Likstol (329). Sedan vederbörande Konsistorier häröfver blifvit hörde, har Kongl. Majit frön Dess samtlige Befallningshafvande äfvensom Kammai Kollegium infordrat underdåniga utlåtanden, hvilka den 1 Maj innevarande år inkommit. 40’t'to angående ny organisation af Frösö skola i Jemtland (335). Efter inhämtade utlåtanden af Hernösands Konsistorium och Revisionen öfver Rikets elementarläroverk, har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning af detta ärende den 2 sistlidne Februari, beslulit att i sammanhang med Skol Revisionens underdåniga betänkande detsamma lill nådig pröfning företaga. 40®: o angående lokal för Riksarkivet samt Vitterhets-, Historieoch AntiqvilelsAkademiens samlingar (337). Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber ätt else den 11 Juli 1844. 69 Med bifall till den af Rikets Ständer härutinnan gjorda hemställan, har Kongl. Maj:t, under den 8 Juni 1841, derom till Rikets Ständers Statsutskott aflåtit nådig skrifvelse. 43$?4o angående upphörande, med vissa undantag, af den dubbla tjenslårsberäkningen (355). Sedan 11. K. II.
De skäl, Bevillnings-Utskottet åberopat för afstyrkande af Herr Friherre Sprengtporten$ och Herr af Robsahms vid sistförflutna Riksmöte väckta förslag om införande af en dylik accis-afgift å bränvin, som till hufvudstaden ankom voro: att, då denna afgift, innefattande första steget på en ny skattebana, hvilken just förden lätthet, hvarmed man tyckte sig kunna densamma beträda, troligen snart skulle fresta de fleste städer att med samma rätt bos Rikets Ständer begära enahanda förmon, skulle derigenom uppställas de många binder för den inre rörelsen och förnyas de flere obehagligheter för communicationen, hvilka man sökt undvika genom inrikes Tuilbevakningens afskaffande; att hufvudstadens egna och för smuglerier inifrån landet icke olämpliga belägenhet troligen skulle lemna många frestelser till dylika försök, och sålunda locka till lag-öfverträdelser, samt i en annan rigtning befordra den immoralitet, hvars färt man genom bränvinets fördyrande söker hejda; att intresset för ökade accis-afgifter föga instämde med intresset att, genom ett förhöjdt pris å varan, allt mer och mer minska dess consumtion, hvaraf väl kunde hända, att det förra intresset finge i den mon öfverhand, att afsättningen tvärtom uppmuntrades; samt att, för bränyinets fördyrande och beredande af inkomst åt Stats-cassan, en betydlig afgift på krognärings-rättigheten syntes vara ett både säkrare controlleradt och mindre motbjudande beskattningssätt. Närvarande Bevilinings-Utskott, som tagit ämnet i noga öfvervägande och dervid funnit giltigheten af nyss uppräknade skäl och omständigheter orubbad och oförminskad, serdeles som, genom bifall till ett eller flere af de framställde förslagen, den från hvarje synpunkt origtiga grundsats, att en ort i ett och samma land borde skalla till en annan, skulle göras gällande, anser sig vid sådant förhållande icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att besluta någon accis-afgift å bränvin eller cognac af inhemsk tillverkning, som från inrikes ort landeller sjöväg tillföres, vare sig Stockholm partielt eller orter i Riket i allmänhet. Stockholm den 29 Juni 1840.
I anledning af den disposition sorn uppå mindre creditivet ägt rum, seda c sista Riksdagen, och hvad Revisorerne deröfver andragif, har StatsUtskottet ansett sig böra föreslå: det Rikfens Ständer hädanefter, vid btflammandet af det mindre Creditivet, må för dess tillitande jemväl jä fia det vilkor, att dervid full Händigt uppgifvas de utomordentliga behof och föremål, för hvilka de sum^ mor,' som af famma Creditiv uttagas, anfes erforderligtj; och uti hvilken summariska redovisning, Rik' fens Ständer eller deras Revisorer jemväl kunna erhålla en ledning för den fp edella kännedom om desfa medels användande, i hvarje färfkildt fallyfom må finnas nödig. Ben 4 April f m. 63 §. af Regeringsformen innehåller; ”att för oförsedda händelser, tvenne särskildta tillräckliga summor afsättas och anslås, den ena att vara tillgänglig då Konungen till Rikets försvar, eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, sedan hela Stat6Rådets tankar der-t öfver blifvit inhämtade, finner den vara oundvikeiigen nödig;” det är om denna del som här är fråga. Denna föreskrift mäste få anses både tydelig och tillräcklig för ordningen och sättet att öfver mindre creditivet disponera. Anledningarne till en sådan disposition, i enlighet med de i Regeringsformen stadgade vilkor, måste i StatsRådets Protocoll, icke summariskt utan specifikt, anföras och nedläggas» till ConstitutionsUtskottets granskning. Jag erkänner gecna att jag icke rätt för-r står hvad som är Höglofl. Statsutskottets me^ ning med den summariska redovisning, som Utskottet föreslår Riksens Ständer att göra till serskildt vilke.', för rättigheten att tillita mindre creditivet. Ett anslag för utomordentliga behof, som ej kunna förutses, mäste förutsätta att det ej, utom i högst vigtiga och magtpåliggacde fall, borde till disposition förekomma; men måste tillie ka förutsätta, attdesse magt påliggande fall någon gång kunna vara af den beskaffenhet, det de icke utan skada blifva allmängjorde.
Som Borgare-Ståndets beslut om uteslutande af hvad Utskotten» förslag innehåller om ransaknings-fångars förvarande i stads-häkten, tills de af första instancen blifvit dömde, är föranledt af de föreskrifter i delta ämne, som redan äro gifna, men dessa föreskrifter egentligen hafva afseende på städernes skyldighet att bekosta fångarnes underhåll under ransakningstiden, hvaremot Utskotten hufvudsakligen åsyftat att, så mycket Bih, till R. St, Brot. 1840 och 1841- 4 Sami. 2 Jfd. 41 Haft. 2 StadLagsamt Allm,. Besv.- och Eken. Utskottens Memorial, N:o ig4- som möjligt, un 1 vika fångarnes forsling, för att hindra de menliga verkningar på deras sinnesstämning, som deraf äro att förutse, och det är kändt, att, äfven med iag'lagande af städernes förrberörde underhålls-skyldighet, f ngar, som berott på ransakning vid stads-domstolar, blifvit införde till Läns-häkte alt förvaras då ransakuingqn för någon längre lid måst uppskjutas, tro sig Utskotten hafva anledning hemställa, om icke Borgare-Ståndet skulle finna för godt alt, i denna del, afstå från dess beslut och instämma i hvad Riddeiskåpet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, då Utskottens förslag, hvad Läns-, Häradsoch Stads-häkten beträffar, i öfrigt är af desssa tre Stånd godkändt. Som Bonde-Ståndets beslut att reservera rjoo.ooo R:dr för alt framdeles användas till fängelse-byggnader, efter dertill uppgjordt kostnadsförslag, sorn af kommande
Direktionen för Kurhuset tillskrifver dessa Besigtnings-Lakares verksamhet det inträffade förhållande, att, i stället för att Kurhuset på långt nar icke var tillräckligt för emottagandet af alla veneriska patienter, som der sokte inträdesjuknummern på sednare tider så nedgått, att Kurhuset icke allenast kunnat inrymma alla smittade personer, som der anmält sig eller blifvit dit i emitterade, utan ock understundom haft ända till halfva sängantalet ledigt. Kurhus-afgiften hav Sven 1843-1847 utgått till lika belopp, som år 1842 eller med 12 sk. för hvarje inom Hufvudstäden mantalsskilfven peison. Under året 1847 hafva, utom 167 från föregående år qvarliggande patienter, å Kurhuset vårdats 876 personer, af hvilka 459 voro kailai och q'1™0)1'Danviks Hospital och Dårhus samt den dermed förenade Stiftelse för civile Emhelsoch Tjenstemäns enkor och barn, kallad Lnkhuset. Foi den särskilda Direktion, som förer Styrelsen öfver desssa Inrättningar hai Edeis Kongl. Majt den 19 Augusti 1845 i nåder utfärdat en ny instruktion. Vid 1847 års slut ägde Hospitalet uti jordegendom 99§ mantal, uppskattade till Öfver-Stathållan-Embetets Femårs-äerältelse för aren 1843—7847. 58 536,238 R:dr, utom de af Inrättningarne använde byggnader samt derinvid belagne qvarnar, hvilka fastigheter äro brandförsäkrade till 84,831 R:dr 16 sk. Kapital fonden utgjorde 61,206 R:dr 10 sk. 1 r:st.; inkomsterna ^uppgingo för året till 49,666 R:dr 1 sk. 8 r:st„ och utgifterna till 47,606 R:dr 2 sk. 1 rist. t?1?** underhållstagare var 393, af hvilka voro intagne å Hospitalet ~~9, a
Till Ofver-Postdirectcursemhelet i fråga om skyldighet för utgifvare af brochure!-, som för desamma söka portofrihet, alt förete ett exemplar af den tryckta skriften. iMed höga originalet lika lydande, intygar Ex officin P. L. Fyrwald. Remitterades lill Bevilln.Ulsk. Hr Bergenstråle, Claes Gabr.: Sedan full öfverty gelse vunnits om flen nytta, som jordbruksinslilutet å Degeberg medfört, framställdes under förra riksdagen behofvet af flere dylika inrättningar. St. anslogo dock endast 6000 r:dr, hvaraf 1000 skulle tilldelas de län, som visade sig först hafva organiserat rättarc-skolor. Erfarenheten har ådagalagt, hvad man ock kunde förutse, nemi. otillräckligheten af nämnde 1000 r:dr för tillvägabringandet af ifrågavar. skolor. Dylika, men mera utsträckta inrättningar, hafva visserligen i flere provinser blifvit ordnade; dervid har dock måst tagas till hjelp den rikedom och de redan förut samlade cassör, som uti desse af naturen bättre lottade orter varit att tillgå. Inom Jönköpings län har väl äfven en rättarc-skola blifvit organiserad; men ehuru den med all möjlig omtanka blifvit ordnad, uppfyller den dock ej fullkomligt det med densamma åsedda syftemålet. Inom detta i allmänhet fattiga och magra län finnas ganska få större possessioner, och äro der enskilda uppoffringar icke myckel alt påräkna. Man har derföre mast allt för strängt begränsa skolans verksamhet efter hvad det ringa anslaget medgifvit; hvaraf den olägenheten uppstått, att allmogens söner, för hvilka den egenteligen är åsedd, måste uti årsafgift betala 66 r:dr 32 sk., och som en följd af denna höga afgift kunna de der icke underhålla sig längre än ett ur, hvilken lid är alldeles för kort till erhållande af en erforderlig och fullständig undervisning.
Län: anstalter för Bergsliandteringens uppbjelpande derstädes 4 69 O Offentlighet vid lottning af Mål i HofRält och Rådstufvu-Rätt i de Städer, der Kämners-Rätt är ... 28 — vid Under-Domstolar och Poliskamrar i Städerna 253 Ortopediska Institutet: understöd dertill i\G Orotercul Jord: inställande af all indelning deraf till ordinarie rotering 167 Ottenby Kungsgård på Öland: arrendet deraf 197 — Kungsgårds användande lill Stuteri 243 24 Register ofver Rikets Stunders und. Skrifvelser, JS:o Ottenby Stuteri: medels tillliandahållande at' Riksgälds-Contoiret till uppsättande deraf . , 4^9 Ortala Bruk och Norrtelje GexcirsFactori: lösnings-priset för anslagna Kol-räntor af hemman derunder 258 Owen, Bruksidkare: en årlig Gratifi cation åt honom 267 Odlings-lån: ändring i 3 Art. 2 §. 2 Mora. af Reglementet derom « , 33a Psalmbokens, den gamla, aflysande från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten 4° Prest-Taxan: undersökning oin upprinnelsen deraf . < . « 199 Prest-Examen: skyldighet för dera, som dertill anmäla sig, att ådagalägga kunskap i Vexel-undervisningsmethoden . . 82! Prestmiin: bestämmande af vissa rättigheter för de af dem, som antagas till Lärare vid LancasterScholor, der minst 75 barn njuta undervisning .. (p Post-Verket: anhålla» om stadgande P Presterskapets aflöning . Prest/vals-Förordning, ny af Register ofver Rikets Ständers und.
' Jag wille derföre tillstyrka att, med bifall till -ivad Glats-U'skottet em annuitets-länens.- inställande tillstyrkt, Ridderffapet och Adeln täcktes besluta, att, hmad den sednare delen af betänkandet augast, kunde Rldderstapet och Adeln ej lemna dertill sitt samtycke. Att i det ställe Ridderstapet ecb Adeln uppdroge ät Siats-Utstöttet att uti Jnstruction till Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, lemna dem frihet att upptaga län pä m'nst 4 a 6 är emot 5 procent, och ätt derjemte tillsel urmmda icke Contolret, af egna medel, utan att afmagta ytterligare lane-tillgäng, stulle kunna inlösa de Patriotiske länen rnon nag. n nast tid af högst 6 eller Z mänuder, efter hwars förlopp de qmarstäende länen betaltest med ej mer än .^ procent. Dä än-yet km anuuitets-länen, redan engäng warit under R dderstapets och Adelns öfmerläggning kan jag ej annat förmoda, än att betän - Den 6 Oc to b er. 391 kandet nn är till definitifk afgörande företaget ock att, om Ridderskapet och Adetn sa finna för godt, de kunna deruti göra den nu föreslagna förändring.
Herr Silverstolpe, Lustaf ^.drakiam ansäg del ena icke hindra det andra, utan denna expedition, om Ridderstapet och Adeln densamma rigtig befunne, kunna gillas och Stats-Utstottet likafullt kunna lemna Riksgälds-Contoiret de nödige föreskrifter. Uppå gjord proposition blef Expeditionen godkänd. Den 24 Zebrnartt. 1227 Företogs till afgörande allmänna Utgifts-Naten, urgörande Bilagan Litt. Kaf Stals-regleringen , jemte Stats-Utstouers Förklarings-Memorial de> öfwer, hwilket den 14 dennes blifwir lagdt pä Bordel. Wid första punkten af Memorialer, innefat° tande Utskottets förklaring öfwer den gjorda anmärkning, att de pä denne Srat upförde 55,202 R:dr till ersättning för skillnaden emellan Markegängsoch Ilphandlings-pris för Spanmäl till Garuizons-Regementernes behof skulle wara för högt killtagen , blef af Ridderskapet och Adeln gillad. Andra punkten angående Fängars ffjuts och underhäll godkändes likaledes. Tredje punkten angående de till Enskiftens befrämjande i Skäne och Skaraborgs Län uppförde Medel.
I anleda, af hvad sålunda blifvit till U(sk:s handläggning öfverlemnadt, har Utsk. skolat vördsamt ■yttra, att hvad beträffar Hr von Troils ofvanberörda motion ang:de ett, tilägg till 18 §:n Ridd.Ordn., Utsk., under åberopande af H. Coust.Utsk:s mern. ]X:o 3, angkle grundlagsenligheten af en utaf Hr Landtm., i afseende å de i 4' Riksd.Ordn. omnämnde embelsmäns deltagande i hänkin:svalet vägrad propus. tillstyrker, att, på det 18 §:n Ridd.Ordn. matte bringas i öfverensstämmelse med 4' §:n Riksd.Ordn., det för tydligande uti förstnämnda § måtte inflvta: alt de i 41 §:n Riksd.Ordn. uppräknade personer äro undnntagne från det antal R, o. Ad:s ledamöter, sora indelas till val af bankmän. Den ao Maj e. m. Och, då Utsli. tillika finner de of Hr von Schantz här ofvan citerade förslag till förändrad redactiou af ifrågavnr. 18 § leda till tydlighet, och således böra äga rum, har TJtsk. skolat, i enlighet med dessa åsigter, föreslå följande reduction af 18 §:n Ridd.Ordningen. ”Sedan riksdagen ' blifvit af Konungen på Rikssalen ”öppnad, böra, nästa söcknedag derefter, såvida plenum ”plenorutn icke å samina dag är anbefaldt, bänk mansoch ”electorsvalen verkställas. Med dessa val förhålles sålunda, ”att, enligt anteckningslistan, R. o. Ad:s samtlige ledamöter, ”111 ed undantag af de i 41 §: n R i k s d. O r d n. 11 p p r ä k”nade personer, delas nli tjugufem särskilda, men till "beloppet lika delar, hvarvid bör.
Erbjuda sig flere på en gång betala, då ege den företräde, som fri. ar de flesie; men om den, som ursprungligen bort inlösa vexeln, men emot hvilken blifvit protesteradt på grund af vägradt godkännande, omsider erbjuder betalning, då eger lian dertill förmonsrält framför alla mella ukommande. V. C AP. Om vexel-innehajvares rättigheter och skyldigheter. § 44. Till vexel-innehafvare stå vexelgifvare, vexeltagare oell samtlige öfverlåtare i solidarisk ansvarighet för så väl capitalet, hvarå vexeln lyder, som ock, i händelse af nödige åtgärder med protester oell lagsökning, kostnaderne derföre, samt en procents vexelränta i månaden från .förfallotiden ^jjs jjetajnjng sker. Ersättning för den förlust, som otgituuigsdagen 0 0 genom cursens förändring å vexel, dragen uti utrikes myntsort, uppkommer, skall i thy fall äfven godtgöras innebafvaren. §. 45. Vexel-innehafvaren förlorar denna vexelrätt, om han icke inom sex månader från vexelns datum anmäler sig till godkännande eller betalning af vexel, som är ulgifven inom Sverige eller Norrige. Denna praescriptionstid utsträckes till ett år för vexlar, som äro dragne inom Europa och lill arne år för vexlar emellan Europa samt någon af de öfriga verldsdelarne. 5. 46. Accepterad vexel, skall innebafvaren inom 24 timmar sedan den år förfallen till inlösen uppvisa för godkännaren, eller, i händelse han ej är boende der vexeln skall inlösas, för den, hos hvilken godkännaren tecknat å vexeln, att inlösen skall göras.
Ämnet är ändå vigtigare i en tid, då civilisationens framsteg, icke derföre mindre önskansvärda och högeligen önskansvärda, likväl så väsendtligen hunnit åverka våra landsbygders seder. En rak påföljd deiaf är, alt vidmakthållandet af ordning och lag krafvel'äu 3ji Den 12 Februari c. ra.' högre egenskaper hos jbådas ombud. Jag sade vid förra riksdagen , och upprepar det med ökad anledning nu: på länsmannen hvilar ytterst Statens bestånd. Detta tyckes vara nog mycket sagdt; men Statens bestånd beror af samhällsordningens vidmakthållande, och detta ankommer ytterst på ordningen i hvarje socken. Min röst kan icke gifva någon ökad styrka åt de sakrika anföranden, hvilka nu i detta ämne blifvit afgifna; men med den innersta öfvertygelse recommenderar jag länsmännen till StatsUtsk:s gynsammaste behandling och till framtida gynsammaste vota i Stånden, när ärendet från Utsk. återkommit. Hr Bergenstråle, Claes Gabriel: Jag vågar tro, att de fleste af Ståndet, isynnerhet de som äro boende på landet, hafva varit i tillfälle att öfvertyga sig, huru vanlottade länsmännen äro. De äro likväl de, som utgöra första länken i vår samhälls-machin, och stå i en daglig och stundlig beröring med allmogen. Man har haft tillfälle att se, huru sedlighet eller osedlighet äro beroende af dessa personers mer eller mindre moralite. Jag kan således icke annat än önska, att R. St. måtte behjerta deras belägenhet; och som jag är hufvudsakligen förekommen af de herrar talare, som förut yttrat sig i ämnet, inskränker jag mig att till alla delar förena mig med dem. Frih. von Kraemer, Robert: Jag förenar mig med de herrar, sorn yttrat sig i denna fråga, och vill blott tillägga, det jag anser det vara af högsta vigt, att läns-notarien uppföres på stat. Han bestrider ofta landssecreterarens tjenst, och får ofta biträda andra Landsh.-emb:s tjenstemän. Det är behofvet af detta anslag jag velat vitsorda.
Konunga-dottern klädde sig derefter i tärnans drägt, lockade sin hund, och begynte vandra genom ödemarken. När hon så färdats både länge och väl, utan att träffa någon, märkte hon en rök som steg upp emellan träden, och kom nu omsider till en gammal man, som brände kol i skogen. Prinsessan gick fram till kolaren, beddes litet mat, och sade att hon ville gerna bistå honom vid hans arbete. Mannen gaf henne så en beta bröd, och hon halp honom att bränna kol. Medan de nu talades vid, sporde den unga mön efter tidningar, hvad nytt som timat i landet. Då förtäljde gubben om konungens död, och allt annat som tilldragit sig under de sista åren. Men konunga-dottern blef öfvermåttan bedröfvad, och det rann henne i hugen, huru »den har få vänner, som räknar många gröna grafvar.» När det så lidit någon tid, och kolen voro brända, sade gubben att han icke vidare behöfde någon hjelp, utan rådde prinsessan söka tjenst uppå kungs-gården, helst som han väl kunde se, att hon icke var van vid tungt arbete. Konunga-dottern begynte nu åter sin vandring, och intet är förtäljdt om hennes färd, förrän hon kom till en stor sjö. Då visste hon icke huru hon skulle fara öfver vattnet, utan satte sig ned på stranden, och var mycket bedröfvad. Men i detsamma kom der en stor ulf löpandes ur skogen. Ulfven qvad: »Gif mig din hund, skall du komma öfver våg och grund.» Nu blef konunga-dottern illa vid, men hon dristade icke neka till ulfvens begäran, utan gaf honom hunden. När så ulfven ätit sig mätt, tog han till orda: »Sätt dig på min rygg, skall du fara tröster och trygg.» Genast satte sig prinsessan uppå hans rygg, och så bar han henne öfver sjön till andra landet. Men på stranden var en fager kungsgård, och öfver kungsgården rådde konunga-sonen, han som i unga dagar lofvat prinsessan sin tro och ära. Nu bör förtäljas, att medan prinsessan satt i jord-kulan, hade konungen dött, och prinsen blifvit herre öfver landet efter sin fader.
Lerättelser om 8tats-Werbs-forvaltningen oeb de Iläbensbajier, jiä livi Ilia dessa bandlingar sig grunda, bar 8tat8-(lontoiret bämtat de uppgifter öfver 8tat8-"^Verbet8 Inbomster för de förflutna arén, som bär nu simla u^igifvas oeb bunna tjena till ledning för framtida beräbning af 8tat8-Inbomsterna till 8tats-4Verbets bebof vid llegleriugen af den blifvande liibs-8taten. 4 1:o O,v////ouv'e /oäVrrair, Ii villan kestäiiiines till ilou »lolou, som är inoleld, att direete >itAä till vissa Dersoner, 8tater oell lurättuiuaar, al 8auiluaiuloaZot ut vo o 8tats-I7t-;ift6rn6. Det trän äldre tider a oleruuoler I)o^iij>ue persedlar satta l^ronovärole liar viol secluaste 8tat8-tleAleriuA klitvit u^itaAet till 352,778 D:dr 40 sk. >Värdet douä, etter ärli^ NarkeAäng, liar visserligen ole seolnare ören ökverstigit la varl ak Dikets 8täuder lilikvit keräkuadt; nieu ola, sa länoe ludelniuAarne äro otörändrade, det äsatta varfet verkar Kvarken till ökverskott eller krist uti 8lats1>6räliuiuA6u ^a det liela, uttöres liär olet ak Dikets 8täuoler anta»ua körslaasvärdet äter nieol 1,300,295: Neii skulle liäAOli törändrinA ineol InoleluinAaiaie viol nästa DlksclaA lieslutas, koniiner keräkuiugen ak denna 8tatslntrad att clerekter lännas.
På grund af det nu anförda och dä Utskottet funnit de af Kammar-rätten föreslagna formulärer, fastän mindre vidlyftiga än dc vid sednaste riksdag af Presteoch Bonde-Stånden beslutade, vara för ändamålet fullt upplysande och stå i så noggrann öfverensstämmelse med Bevillnings-stadgans föreskrifter, som är af nöden för att åt dessa bereda erforderlig verkställighet, samt leda till säkerhet, ordning och reda vid beskattnings-komitéernas arbeten, och dessutom i statistiskt hänseende lemna rum för icke ovigtiga jemförelse!- och belysningar, har Utskottet, dä, på sätt redan är nämndt, det^ torde vara förenadt med alltför stora svårigheter att, såsom Presteoch Bonde-Stånden föreslogo, belasta formulären med särskilda kolumner, Bevillnings-Utskottets Betänkande JW 9. 39 afsedda att upptaga den för hvarje olika slags inkomst belöpande bevillningsafgift, skolat hemställa att, i stället för nuvarande formulären N:ris 7, 8, 9, 13 och 15, de härhos under dessa N:r bilagda, hvilka äro upprättade i öfverensstämmelse med de af Kammar-rätten föreslagna, måtte af Rikets Ständer antagas. I öfrigt har Utskottet funnit, att i formulären böra iakttagas följande förändringar och tillägg, såsom dels påkallade af Utskottets här ofvan vid behandlingen af Stadgan framställda förslag, dels stående i sammanhang med Rikets Ständers beslut angående mantalspenningarne, hvilken afgift ligger till grund för personliga skyddsafgift^, dels i öfrigt upplysande, nemligen: att i formuläret N:o 5 bland exemplen införes kyrka; att i formuläret