Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, kommer, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, den uti samma §. ^estämda skillnad i värderingen af Manufacturverk med eget eller köpt ämnesjern att försvinna, äfvensom att stadgas, det egarens behållna vinst anses för hvarje skeppund smide till minst en tjugondedel af ham marskaltsjern-priset. §• 76. pag. 54. Ridderskapet och Adeln har beslutat, att uti denna §. orden: ”till deras rättmätiga värden upptagas samt”, skulle uteslutas; men som de 3:ne öfrige Riks-Slånden bifallit Utskottets förslag, lärer dervid böra bero. Bih, lill R. St. Ridderskapet och Adeln har förklarat, att dessa §§. skulle oförändrade bibehållas, sådana de i nu gällande Bevillnings-Stadga äro intagne; men då de 3:ne öfrige Riks-Stånden gillat, hvad Utskottet föreslagit, lärer dervid få förblifva. §. 112. pag. 65. Utskottets förslag är bifallel af Presteoch Bonde-Stånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln förklarat, att uti denna §. skulle ordet: ”fastighetsvärdet” emot ordet: ”fastigheterne”, samt orden: ”sättas till dess rättmätiga belopp” emot orden: ”sättas till deras med hvarandra jemförliga vardén’* utbytas; samt Borgare-Ståndet ansett ordet ”rättmätiga” böra utbytas mot ordet ”rätta”, hvilket sednare ord Ståndet funnit mera lämpligt att här begagna.
Ku som Rikets Ständer val ega meddela föreskrifter om Riksdagsmanna-valen, men, bland dessa, genom det senare stadgandet, inskränkta föreskrifter, ingen är bokstafligen gifven angående tiden för samma val, och ett tillstyrkande, vare sig af bifall, eller afslag å motionen, följaktligen skulle innefatta förklaring öfver 2 och 11 §§• Riksdags-Ordningen; så enär, jemnlikt 81 Regerings-Formen, frågor om Grundlags-ändring, hvarunder, enligt 83 §., äfven inbegripas de om Grundlags-förklaring, icke må i Riks-Slåndens Plena väckas, utan böra hos Bil. till Coust. Utsh. Betänh. N:o 4. 3 Constitutions-Utskottet omedelbarligen anmälas, laar Utskottets, genom votering med slutna sedlar, utrönta pluralitet ansett Herr Professor Bexells motion om viss tids utsättande för Riksdagsmannavalen, såsom af constitutionel beskaffenhet och ej i laglig foran inkommen, för det närvarande icke tillhöra Constitutions-Utskottets belftqidliiag, hvadan Utskottet funnit sig nödsakhdt att, jemväl under tillämpning och iakttagande af 3 Mom. i 44 §• Riksdags-Ordningen, målet vördsamligen återlemna. Stockholm den 3 Januarii 1829. Utdrag af Protocollet, hållet inför R. H. S. Constitutions-Utskott deia 3.
Af Bonde-Ståncet och alle andre, till ett antal af 698,499 personer af Mankön, torde högst T±5:del eller 6985 kunna förmodas att betala å 1 R-.dr • Afgift för Caffée och Thee, Ståndspersoner af Mankön - af Qvinkön 2,4t4-345 6,98c ■ 64,696: 62,741: Tillsammans 127,437: Deraf torde fidelar eller 76,462 kunna upptagas till afgifts erläggande å 1 R.dr - * 76,462: Allmogen och alla andre, utgörande tillsammans 1,536,156 personer, torde högst till j^del eller 25,602, deltaga i denna afgifts betalande å 24 sk:r hvardera » i2,8ot: Afgift för Siden och dyrbara Möbler. Med anledning af uppgifna förhållandet 1813 anses antalet rum med Siden-tapeter utgöra 60, å 10 R:dr - 600: Likaledes rum med Siden-Möbler 1900 st., å 5 Rum med äkta förgyllning 250 st., hvartill nu komma rum med Möbler af utländska trädsorter, torde tillsammans utgöra 2,500 st., å 5 R:dr - 12,500: Ståndspersoners Fruar, Hustrur och Döttrar, som år 1813 eriade afgift för Sidenbruk, gjorde circa 52,000: hvilka förmodas alla bruka Siden-klädningar eller Siden öfverplagg. Äfven torde för sådan förbrukning af andre Classer kunna beräknas ... 1 89*263 • 6,000: 58,000: Som betala å 24 sk. R:dr 29,000: Alla andra af Qvinno könet, som bruka mindre Siden • persedlar , antagas vara 6oo,oco, hvilka erlägga Ä 6 sk. 75,000: 104,000 : Afgift får Ur.
M:t måtte täckas, i sammanhang med förväntad omarbetning af krigsartiklarne, för hvilken något hinder i behofvet af nödiga reformer i kriminal-lagstiftningen, efter de i densamma vidtagna förändringar, numera icke torde förefinnas, taga i nåd. öfvervägande, huruvida icke prygeloch daggstraffen kunde emot andra lämpligare straff utbytas.” Härvid anmälte sig Hr Lilliehöök, Bertil, och förklarade, det han förenade sig om det förslag, Gr. af Ugglas framställt. Efter det H. Exc. vidare omförmält, att afslag å förev:de Bet:de blifvit af flere ledamöter yrkadt, fränntälldes propos:r å såväl bifall tili Bet:det som ock godkännande af det förslag till underd. skrifvelse, Gr. af Ugglas afgifvit, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter propos. gjordes på afslag å Bet:det, och då svaren dervid utföllo med starka ja blandade med många nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hrr Dalman och Cederschiöld, Gustaf, begärde votering, hvarjemte Gr. af Ugglas anmälte sig och anhöll, att hans förslag måtte antagas såsom kontrapropos. vid den blifvande voteringen. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, till följd af den förklaring rör. uppfattningen af R. o. Ad;s svar, som H. Exc. afgifvit, afslag ä Bet:det komme att utgöra den ena proposm vid den blifvande voteringen, samt att det återstode för 11. o. Ad. att bestämma, hvilket dera af de två öfriga yrkanderne skulle uti den andra proposm inrymmas; hvaruppå H. Exc, törst hemställde, huruvida 11 o. Ad. ansåge, att bifall till Utsk:ts förslag skulle utgöra kontraproposm vid meranämnde votering, dervid svarades ja och nej i blandning, och sedermera föreslog, att bifall, till Gr. af Ugglas' förslag skulle uti kontraproposm intagas, då svaren utföllo med starka ja, blandade med många nej; och förklarade H.
ByggningsBalken om Landsvägar, tillika med Herr af 2 Sami. 2 B. I 2 I 6 liiks-St <ln ttcns Wingårds, Joli., rörande,samma ämne, denna dag afgifne yttranden. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekono m i-Utskottet: Herr Ankarsvärds, Au g., den 2 4 sisth Fehr. f. m., på bordet lagde Memorial, om rättighet för Nerikes Rusthållare, att för Hästfrihet betala samma Vacance-algift som Rustliållarne i Östergöthland och Westergöthland, samt att Nerikes Esquadron af Lif-Regementets Huzar-Corps matte med Nerikes InfanteriRegemente sammanslås; tillika med åtskillige Ledamöters, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. Allmänna 'Besvärsoch EkonomiUtskotten: 1:0 Grefve von Flåtens, Balzar Bogislaus, den 24 sisth Febr. f. ra., på bordet lagde Memorial, 0111 rättighet för Norrske Skepp, att under alla förhållanden i Svenska hamnar, behandlas lika med Svenska Skepp, så länge dessa njuta samma rätt i Norrska hamnar. 2:0 Herr Lcfrcns, Joli. P., den 24 sisth Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, om sättet att tillverka Svenskt Jern, så att det på Norra America kan vinna afsättning. 3:o Herr Tolls, Florus, den 24 sisth Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, örn åtgärder till afhjelpande af den nu för hand varande Penninge-förlägenhet. P Foiocolls-Utdrag. Febr. e. m., på bordet lagde Memorial, om nedsättning af den nu stadgade Skjutslegan. S. D. Remitterades till Statsoch Bevill n in gs -Utskotten: Friherre Ridderstolpes, Fredr., den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående den så kallade Treskiliings afgiftens utgörande och användande.
Lagstiftningen utöfvar så väl på rättsförhållandena, som på administrationens gång, näringnrnes fortkomst, beskattningsmålens behandling och Redogörelse-verkets ändamåls-enlighet, samt för att bereda Constitutions-Utskottet ytterligare ledning för dess omdöme, huruvida Konungens Rådgifvare i sina rådslag iakttagit Rikets sannskyldiga' nytta och Stals-Secreterarne ådagalagt oväld, nit, skicklighet och drift i sine förtroende-embeten, har Herr Friherre Jacob Cederström hos HöglofL Ridderskapet och Adeln föreslagit: att Rikets tiof-Rätterj Collegicr och öfriga Förvaltnings-verk må i nåder anbefallas, alt vid hvarje Riksdagj hvar för sig, aflemna underdåniga utlåtanden öfver dm gällande Lagstiftningens verkningar och det sätt> på hvilket Lagar och Författningar tillämpasj, samt att Kongl. Maj:t vid hvarje Riksdag täcktes lemna Rikets Ständer del af berörde utlåtanden. Detta mål, som Lag-Utskottet, till hvars behandling detsamma blifvit öfverlemnadt, ansett jemväl tillhöra Allmänna Besvärs-och OeconomieUlskottets pröfning, hafva Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit; och som ej mindre den redogörelse Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman för sin förvaltning vid hvarje Riksdag bör till Rikets Ständer aflemnna och de embelsberättelser bemälde Embetsman årligen bör kungöra, tillika med de handlingar i öfrigt, hvartill Rikets Ständer och deras Consti*tutions-Utskolt ega eller kunna förskaffa sig tillgång, lära innefatta tillräcklig ledning för omdömet i de hänseenden Motionairen åsyftat, samt det i öfrigt icke synes lämpligt att utlåtanden af Autoriteter, som äro underordnade Stats-Rådet och Slats-Secreterarne, skulle läggas till grund för bedömande af de sistnämndes embets-åtgärder, anse Utskotten sig icke böra understödja förslaget, utan hemställa, att Herr Friherre Cederströms omförmälda motion icke må till vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Nov. 1834.
Resolutionen den oy.Xe Junii 1786, blifvit i Nåder försäkrad; Men hvilken Underdåniga anhållan Kongl. Majit enligt Nådigt Bref till Kongl. Cammar-Cojlegium den 2 4:de Julii 1810 icke fann skål bifalla, såsom stridande emot det uti Kongl. Brefvet den 2 7:de Aprill 1799, gifne förordnande; utan borde med förvaltningen utaf Uranienburgs Kungs Ladugård förhållas på sått Kongl. Majit i anledning . af Riksens Stånders vid 1809 och 1810 års Riksdag gjorde underdåniga hemställan, uti Nådigt Bref den ansta Maji sistnämnde år föreskrifvit; Varandes denna Riksens Stånders hemställan upptagen uti 13 §. af Riksdags Beslutet deri 2 Maji 18 10, som innehåller, att då de större förmåner, som innehafvare af åtskillige, genom Konungens enskildta förordnande, eller tillkomne Nådebevisningar , medelst Prolongation af Arrendet utom Auction, forlånte Kronogods åtnjutit, hvarken vore förenliga med Statens okade behof eller grundade i någon laglig författning, hade. Riksens
Herr Borgmästaren upläste »ch ingas ett sä lydande anförande'till Protocoilet: Oen Den 25 September. 943 Den Minimi - Bcwillning, !som detta Högloft. Utskotts Beredning förestagit af Städerncs Jord, befinnes mycket skiljaktig emot den principe, som i hela den öfriga IVIinimi-beräkningen dlifwit följd, ätminstone finnes icke uti nägon bel afgjftcn sä mängdnb.blad tillagen öfwer den förra Beivillningcn: ben har dlifwit indelt i z:ne grader, ben högsta 15 gänger, den dernäst 9 dito, och den lägsta 6 dito högre, än förr warit. Jcmförcs häremot den tillökta Bewillningen pä LandtEgcndomarne; sä är det högsta, som derpä är utsatt, en 6 gänger högre, sedermera en Z dito, 1^ dito och slutcligen en half gäng högre Bewillning, än hittilS derföre utgätt, när härtill bifogas att 4>.del för det per» sonela afgär pä Landet, och intet derföre pä Stadsjorden, sä dlifwer disproportionen emellan dcssaS afgiftrr än märkeligarr. De upgifne skäl, hwarföre Stads-jordcn sä öf. tverbrifwit upskattas emot Jorden pä La-ndet, är den godhet, som hon skall äga emot den andra, och de lindrigare onera den ätföljer; i det hela wägar jag tro detta wara ett misstag, ty innan de Hemman hwaraf SkäderneS Jord bestä, blefwo Städerne anflagne, wörö be wäl icke af bättre naturlig beskaffenhet, än de andra Hemmanen i allmänhet i samma tratt:
Höghets, genom Betänkande af samma dag till förhöjning tillstyrkta, stats-summa måtte med 25,000 R:r förökas, så att den tillsammans utgör en summa af 75,000 R:dr. 5:0 Från StatsUtskottet, af den 20 Juni, hvaruti Utskottet, i anledning af anmärkning vid dess Betänkande öfver Herr GeneralDirecteuren Hagströmers Memorial om medel till befordrande af större sundhet i städerna, åberopar hvad uti dess förra Betänkande varit yttradt, och derjemte tillkännagifver, att tre Stånd samma Betänkande bifallit. 6:0 Från StatsUtskottet, af den 27 Juni, hvaruti Utskottet tillstyrker, att CreditSedlar på större valeurer frän RiksgäldsContoiret utgifvas, dock endast på Tio (10), Femtio (50) och Etthundrade (ioo) Riksdaler, och hvilka Sedlar böra till formatet vara olika sinsemellan, samt utgifvas på enkla blad med tryckt valeur. Ridd, 0. Ad. Prot, N:o £?. 658 Dm 28 Jnfii. e. 111. 7:0 Från StatsUtskottet, af den 20 Juni, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, uppå Dess Beiallningshafvandes i Örebro Län hemställan om ersättning för Mantalsskrifvare-provision år 1813; hemställandes Utskottet, att denna provisions-ersättning, stor 233 R'dr 17 sk3 r:st., måtte beviljas, hvartill Utskottet förmäler sig sedermera skola föreslå tillgång. g:o Från Lagsamt OeconomieUtskotten , af den 16 Juni, i anledning af gjordt förslag, att den en åttondedels procent, som vid skeende dödsfall bör till de fattiga erläggas af den aflidnes efterlemnade egendom, ej må beräknas å mera än hvad som utgör boets behållning, efter afdrag af den gäld, hvarmed boet är besväradt 3 hvilket förslag
RaticoUtskottets på bordet hvilande Utlåtande N:o 16, lill svar å de inom samtlige RiksSlånden framställde, lill Utskottet remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 algifne Betänkande, med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning; Och stannade härvid Bonde-Ståndet i följande beslut: :i:sta punkten bifölls. a:dra punkten förändrades till följande lydelse: att Bankens metalliska cassa ej får bibehållas vid ett belopp, sorn understiger 2,000,000 Rdr Silfver; åliggandes Banco-Styrelsen, alt, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande åtgärder så tidigt, att metalliska cassan icke må qvarblifva vid della nedsatta belopp. I stället för Utskottets förslag i 3:dje punkten beslöts: alt, lill förstärkande af metalliska cassan, Banco-Fuilmägtige bemyndigas, alt, i den moa behof deraf göres, och roed användande af de tili Bankens grundfond börande Statsobligationer. förskaffa sier å utrikes ort credit eller cre - Fröt,. Ut dr, d, a5 Jul ii 1834. däiiv till ett belopp, motsvarande högst s,000,000 Riksdaler Silfver efter 2664 års förändrade myntfot. 4:de punkten antogs med följande förändring: att, pf» det en härifrån uppkommande tillfällig, skuldsättning utrikes icke må iklädas natur af stående,. Bnncoslyrelsen, när Banken, genom det ena eller andra credit!» veis anlitande, råkat i utländsk skuld, åligger begagna inträffande förmonliga' Gours-förhållanden*. för att derrf göra afbelalningar„.
Emot de medelbara valen åter förekommer visserligen, att mången icke känner alla de ledamöter som tillhöra hans bänk och han måste således fråga sig för, rör:de den person, hvilken han bör rösta på till bänkman. Genom förtroende till en Bänkmans duglighet och karakter, kan man således undgå att vid riksdagens början genast tvingas in i parti-hvirfveln. Ager nu förtroendet emellan ledamöter af ett RiksStänd något värde, så bör detta valsätt icke förkastas, såvida man icke har något bättre att i stället erbjuda. I afseende åter pä den fördelen, som motionen erbjuder, att majoriteten genom dess antagande kunde alltid göra sin rätt gällande, må man besinna huruvida den opinion, som majoriteterna hysa inom rådslående församlingar, inom nationer, ja i vissa tidehvarf, alltid är den rätta! Historien ger oss ett annat vittnesbörd. Denna opinion är ofta nog opålitlig liksom ombytlig. Detta gäller i smått som i stort. Förhållandet beror i allmänhet derpå, att alla de individer, som ingå i den stora massan och utgöra densamma, visst icke äga samma sakkunskap, samma skarpsinne, samma lugn, oeh detta inträffar äfven inom här ifrågavar. förhållanden. Den ene, som är riksdagsman, känner en stor mängd ledamöter af Riddarhuset sedan förflutna riksdagar, en annan, som icke varit riksdagsman, känner återigen icke så många eller icke så väl och säkert. Om nu flertalets opinion vid Electorsvalet ovillkorligen skall göra sig gällande, så följer häraf, att resultatet kan blifva mindre godt. Den fördel motionen erbjuder, faller således bort, och olägenheterna stå ensamma qvar. Hvarföre vore det icke bättre, alt den som sjelf saknar sakkunskap ersätter denna brist på egen kännedom med förtroende till en annan ? Tager man nu bort det skälet från motionen, att flertalet skulle få uttala sin tanke, måste man erkänna, att det finnas andra förhållanden, som blifva en följd af denna motion och synas snarare tala mot än för densamma. Jag måste bekänna, att vid början af de flesta riksdagar, jag bevistat, hafva funnits 3 särskilda tänkesätt, deraf 2 varit merendels i rak opposition mot hvarandra, och det 3:dje tänkesättet ännu icke bestämdt. Visserligen kan det vara bestämdt i vissa fall, i vitala frågor, men i andra icke.
Det vore glädjande, om indelta arméens officerare något mera deltoge i förhandlingen af frågor, som röra nämnda armée. Jag kan icke såsom den värde talaren anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan, utan yrkar fortfarande återremiss af detta mom. i 46:te punkten. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Då jag ej vågar tro, att mina ord skola föranleda till ett afslag, knappast till en Steril. lil. 4 50 Den 3 Mar9 f. m. remiss af förev:de punkt, särdeles som K. Propos. uti föreg-.de morn., äfvensom uti 56:te punkten, äng. uppskattning af militise-boställena, icke befunnits böra af Högl. StatsUtsk:t bifallas, — skulle jag ej hafva begärt ordet, såvida ej Utsk:t tycktes hafva ansett, att min motion ej vore behörig. Jag anser den tvärtom i högsta grad behörig, och jag hade väntat att på detta rum, der så mångå finnas, hvilka dels tillhöra dels tillhört den kategori, jag i motionen påpekat, åtskilliga skulle uppträda och försvara den af mig gjorda framställningen. Den afser i första rummet att bereda militärerna en sådan ställning, att deras lott icke längre måtte behöfva blifva att — såsom Hr Reuterskiöld i går så sannt yttrade — tjena fäderneslandet och göra sin pligt utan afseende å lön. Man har val icke rätt att fordra, att sqvadronsoch kompanichefer skola med egen uppoffring skaffa sig boställen. Så är dock nu fallet, ty det är föreskrifvet, att de skola bo inom sqvadronens eller kompaniets stånd, och de kunna ej bo på boställen, hvarest hvarken finnes karaktershus eller ens rum för hästar och stalldräng. Af l:a mom. i nu föredragna punkt synes det, att K. M:t äskat anslag till uppförande af karaktershus vid 9 kompanichefsboställen i de norra länen; detta utgör ett ytterligare bevis för att många sådane finnas, hvilka äro obeboeliga, men deras antal är icke inskränkt till Norrland, utan sådane finnas äfven i rikets bördigaste trakter.
Jag kan således ej finna hvaruti oriktigheten i denna § egentligen består, ehuru jag ej vill bestrida att ju ej en lämpligare redaction skulle kunna uppgöras; men intill dess jag fått se en sådan, så åtnöjer jag mig med den, som Ulsk. föreslagit, helst densamma undergått den vanliga skärselden, nemi. comiterades granskning, K. M:s granskning och Utsk:s granskning. Jag tillstyrker således för min del bifall till den ifrågavar. §:n. Frih. Boye: Jag beklagar, att tvänne ledamöter, Hr Printzensköld och Hr Carlheim Gyllensköld, så skickligt i frågan inblandat främmande omständigheter, att jag befarar att inför ett auditorium, för hvilket sjelfva frågan har något främmande, följden deraf kan blifva att begreppet blir åsidoryckt. Jag skall försöka att återföra det. Frågan, mine herrar! är här, om någon lindring i bysättningslagen skall gifvas eller ej. I anleda, af de framställningar, som Hr Prinzensköld och Hr Carlheim Gyllensköld gjort, för att få bort den 4 §:n> uppstår nu den andra frågan: är de facto någon lindring gifven, om man lager bort denna §? Jag drager ej i betänkande att säga nej, det vore ingenting vunnet dermed. Hr Carlheim Gyllensköld har gjort sig mödan att upprepa de fördelar, som den olycklige har, jemte det att han är bysatt, och jag beklagar, att han glömt alt nämna det han också får lefva; ty då han är bysatt, så tjena de öfriga fördelarna till ingenting. Här är nu frågan om, huruvida bysättningen skall upphöra eller ej; och allt hvad man blandar in, som afviker ifrån denna fråga, hör ej hit. En annan värd ledamot, Hr Printzensköld, har till min förvåning yrkat, alt onus probandi skulle ligga hos den tilltalade, nemi. derom att han ej har undanhållit någonting; han skall negativt bevisa, att han ingenting äger. Jag hemställer till den värda talaren, huruvida en sådan bevisning ens är möjlig, sedan man borttagit edgången.
Ty då inkomsterna på papperet visade så stora summor, alt de förmådde Ständerna till så betydliga anslag, att Ständerna slutligen nödgades anvisa på öfverskotten, uppstod brist just derföre, att öfverskotten, till följd af den höga beräkningen, biefvo mindre, och att äfven å dessa redan betydliga anvisningar skett, så att derifrån icke var något att taga till oförutsedda behof. Hr v. Hartmansdorff har sagt, att Riksg.conl:s skuld tillkommit genom anlitandet af de anvisade creditiven. Riksg.cont:s skulder uppgå dock till 4;8oo,oOo r:dr, då creditiven endast utgöra 1,24.0,000 r:dr. Denna omständighet har således icke ensam kunnat förorsaka skulden. Besynnerligt förefaller det mig ock, om R. St. skulle anvisa crediiiv under., förutsättning, att de aldrig komme alt begagnas. Huru skulle staten då se ut, i fall de behof, hvartill anvisningarna skett, verkligen inträdde. Jag yrkar för min del, att, om creditiv skola anvisas, dessa anvisningar då icke må stå såsom döda silfror och så, alt, om de skola utgå, staten ej må befinna sig i bankrutt-tillstånd. Jag får fästa Frih. Palmstjernas uppmärksamhet derpå, att han i sina citationer begagnat ett sätt att läsa, som ej är ovanligt, nemi., att han upptagit endast sådana år, då summorna varit högst, men hoppat förbi de öfriga. Jag har hållit mig vid Statscontts beräkning, hvilken iag har i händerna, och hvarifrån jag kan upplysa, hvarföre Cont. stadnat vid den summa, det föreslagit. Orsaken är nemi. ingen annan än den, att 480,000 r:dr utgör ungefärliga medelsumman af de 5 sista årens inkomster. Frih. Palmstjerna har framdragit de högsta summorna; jag har deremot fästat mig vid alla de 5 sista åren, derutaf resultaterna äro sådana, som jag nyss utur Statscontrs utlåt, till K. M. ordagrannt uppläste.
Då det arbete, som utgör föremål för Jordeboks-kontorets verksamhet, måste enligt den derlör uppgjorda plan än vidare föitgå, för att, derest icke annorlunda lörordnas, bringas till slut, anser Utskottet det af Kongl. Maj:t, för berörda ändamål, äskade ytterligare anslag böra af Rikets Ständer beviljas. Men enär göromålen vid nämnda Kontor äro af den beskaffenhet alt desamma, enligt Utskottets tanke, torde kunna, om de äfven hädanefter med nit och drift handläggas, inom en icke alltför aflägsen framtid afslutas, saknar Utskottet skäl tillstyrka att de medel, som anvisas till aflöning åt der anställde tjenstemän, å ordinarie stat uppföras. Utskottet hemställer således, att Rikets Ständer måtte på det sätt bifalla Kongl. Maj:ls i ofvanberörda hänseende gjorda framställning, att för Jordeboks-verkets fortgång under nästa stalsregleringsperiod å iliksgälds-kontoret anvisas ett belopp af 74,100 R:dr, att med en tredjedel, eller 24,700 R:dr, årligen utgå under hvart och eli af åren 1864, 1865 och 1866. Till lön åt ytterligare en Kanslist, hvilken erfordrades hufvudsakligen till biträde åt Slats-kontorets Registrator och Aktuarie har Kongl. Majit begärt ett årligt anslag af 1,000 I\:dr. Uti underdånig skrifvelse den 24 Juli nästlidet år hade Stats-kontoret, bland annat, anfört, hurusom registratoroch aktuarie-göromålen nu mera uppnått den omfattning, att de icke af en ensam person, äfven med den hästa vilja och förmåga, alltid kunde på eli fullt nöjaktigt sätt medhinnas, utan vore del angeläget ali Registratoni och Aktuarien i nämnda embetsverk, på samma sätt som i Kammar-kollegium och Kammar-rätten vore fallet, eiholle en särskild Kanslist (ill sitt biträde.