Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På den osäkerhet i afseende å eganderälten, som blifvit en följd af dessa stridiga åsigter, är uppmärksamheten nu vorden fästad af Herr Friherre Armfelt, M., hvilken, uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet och till Lag-Utskottet remitteradt memorial, med anmärkning, det Herr Friherren ansåge uppfattningen af ifrågavarande förordnanden såsom kontrakter icke vara riktig, samt under åberopande af Lagberedningens förslag, hemställt, att till 16 Lag-Utskottets Betänkande Jtä 20. 3 Kap. 3 § Ärfda-Balken måtte göras följande tillägg: »Hafva två eller flera i samma handling gjort testamente, vare sig till hvarannan inbördes, eller till tredje man; ege dock, hvar för sin egendom, den rätt, som nu sagd är, ändå att han, der inbördes testamente gjordt var, begagnat sig af hvad deri till hans förmån är förordnadt». Lika med molionären, anser Utskottet ifrågavarande förordnanden ingalunda vara att hänföras till kontrakter i den bemärkelse, man vid detta ord vanligen fäster. Ett testamentes egenskap af gåfvoaftal kan nemligen icke förändras af den yttre formen för detsamma, eller deraf att flera antingen i en och samma skriftliga handling eller, såsom enligt gällande lag ock kan ske, muntligen på samma gång uppgöra testamente. Ar skriftligt testamente uppsatt och af flera undertecknadt, lärer detta icke rättsén ligen kunna betraktas annorlunda än såsom en uttrycksform för hvar testators särskilda vilja, och hvarje af de deri innefattade förordnanden synes böra bedömas fri stående för sig eller såsom vore detsamma i en särskilt handling uppfattadt. En annan åsigt om betydelsen af ett inbördes testamente torde ej heller stå rätt tillsammans med det lagrum, hvartill motionärens förslag är afsedt att utgöra ett tillägg, eller 16 Kap. 3 § Ärfda-Balken, hvilken lyder: »Nu häfver man sitt testamente ändrat eller återkallat; gäfle då det hans yttersta vilja var, ändå att han i det förra sig förbundit, det ej att ändra eller återkalla».
Stockholm, med sin vida in skränktare handel, 63 sådane. Vid Öresunda Tullkammare, en af de största i verlden, finnas iS TullEmbetsmän, af hvilka 6 höra till translationen, sorn i Sverige sällan hehöfves. Vid Götheborg finnas sy, den talrika underbetjeningen oberäknad. I Norrige finnas 25 hufvudTullkamrar, sorn cominunicera directe med Regeringens Departement för financehandelstull och öfrige Revisions-ärenden»1 Detta Departement utgöres af 23 personer inberäknad det StatsRåd, som är dess Chef. Ungefär ^del af dess personal, eller 5 ä 6 personer, uträtta således detsamma, som 51 I Sverige. I England, der handeln är så ansenlig, jemförd med vår, finnas i de största städer, utom London och Dublin, ej me^ ra än 2 Styresmän vid hvarje HufvudtHllkaraJ mare, samt vid en och annan af de betydligaste, tillika 1 å 2 Öfverofficiantef vid bevakningsärenderna, och på högst få ställen äfven en Clerk Secreterare eller Notarie. Vår GeneralTullstyrelses vigtigaste, nästan enda närvarande göromål, är att 52 gånger om året, ett par timmar hvarje gång, af göra svaren på några ytterst få, enkla embetsbref från Tullkamrarne, samt att stundom tillsätta några lägre Tulltjensteman. Dessa Embetsbref skulle blifva vida färre, om Tullverkets organisation och räkenskaper bragtefi till den enkelhet, de hafva i andra länder; Bil, till Ridd. e, Jd, Pr, II Band» 4! Den 12 Martti, Svaren eller orderne kunde lätteligen uppsattas af en BureauChef i FinansDepartementet, samt af honom afsändas sedan de blifvit underskrifne af DepartementetsChef. De få nya Författningarne borde ock afsändas genom BuTeauChefens försorg, såsom det sker i Norrige.
Jag uprepar att en ökad anledn. härtill synes ligga deruti att Regeringen sjelf vid början af denna Riksdag måste hafva delat denna åsigt, ty hade Regeringen varit lika angelägen, man skulle kunna säga ifrig, som Utsk. visat sig uti föreställningen att detta utgjorde en af de allra vigtigaste frågor och mest brännande som ej tål upskof, så hade Reringen naturligtvis också framställt Propos. derom till R. St:r. Jag kan således icke, från hvilken sida frågan än betraktas, finna annat än att den kan upskjutas. Annu en omständighet till är den att frågan framkommit så sent in på Riksdagen. Det kan icke vara för mycket att begära rådrum till nästkommande Riksmöte på det Regeringen må hinna taga närmare del af de planer som bär äro å bane, och äfven allmänheten få litet mera reda på saken, än genom de knapphändiga uplysningar hvilka lemnats från Utsk. och hvilka oaktadt den vackra framställningen om sakens vigt och angelägenhet, äro i det faktiska i det närmaste lika med noll, så att Ständerna här skola besluta om något, hvarom de veta ingenting. Jag har hört sägas att under Utskis öfverläggningar den invändning blifvit framkastad, att om äfven anslag lemnäs till Stockholms befästande, blir detta icke tillräckligt, emedan det finnes flera punkter söder om Stockholm, som äro i lika stort behof af befästningar; och detta skulle äfven hafva blifvit medgifvet af den embetsman som hade sig updraget att lemna Utsk. uplysningar angtde det faktiska af frågan. Om så är lärer det icke komma alt stanna på långt när vid de 6, 9 eller 10 millioner hvarom är fråga, utan har man då att vänta sig ett helt annat resultat för framtiden. Vid början af denna Riksdag gjordes här på Riddar huset de mest rosenfärgade skildringar af Rikets välstånd; förhå 1- landerne hafva likväl redan något förändrats och jag tror icke den öfvertygelsen xiu vara rådande att man kan slå på alldeles så stort, Den 6 Februari. sorn man då ansåg kunna ega rum.
• utbetalda andelen af det med 150,000 R:dr för hvartdera året 1858, 1859 och 1860 anvisade kreditiv till betäckande af den brist, som uppstått i Arméens Pensions-kassas inkomster för år 1858, genom tillämpning af den nya pensioneringen 12,675: 44. Fordringar för oredovisade förskott: Återstoden af de Riksgälds-kontoret, enligt 1857 års rikshufvudbok, tillkommande behållna öfverskott å stats-verkets inkomster för sagde år 2,400,000: Skånska Hypotlieks föreningens 42,000: — 42,000: — b) genom lån till åtskilliga Verk och Inrättningar samt enskilde personer, emot hypothek af obligationer eller andra säkerhetshandlingar samt 5 procent ränta 627,748: 37. 145,600: — och 6 dito 1,798,000: 2,496,739: 4. 216,590: 67. ” (Detta bokförda värde upptages inom linien, på grund af Rikets Ständers beslut vid 1840—1841 års riksdag. ) Riksgäld s-kontorets egendom, f. d. Hessenstein ska huset kallad, — (Dito dito, enligt dito vid ,1856—1858 års riksdag.) Det oersatta förlagskapitalet till bedrifvande af lånerörelsen vid f. d. Qeneral assistan s-kontoret 57,723: 17. 67,723: 17. (Fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 — 1841 års riksdag.) Oersatta beloppet af det såsom kreditiv beviljade och under åren 1833 och 1835 utanordnade anslag för en vattenledning till Carlskrona 118,850: 89. 118,850: 89. Förskottsvis under åren 1847 med 1860 utbetalde medel till bestridande af kostnaderna för kolonien St.
Obligationerna skulle utfärdas å 1,200, 1,000, 400 och 300 R:dr R:mt; — räntan betalas balfärsvis emot återställande af derå aflemnad kupon; — förlältne räntekuponer emottagas till sitt fulla belopp, lika med Rikets Ständers Banks sedlar, uti allmänna kronouppbörden ; — obligationerna i utbyte emot derför belöpande valuta, kostnadsfritt tillsändas de Privatoch Filialbanks-direklioner, som anmälde sig önska från Riksgälds-kontoret utbekomma dessa räntebärande papper; och tillerkändes, såsom godtgörelse för besvär och postporto, vederbörande en ersättning af i procent utaf de till Riksgälds-kontoret insända lånemedlen. Enligt hvad allmänt kändt är, hade den af Riksgälds-kontoret, emot ofvan uppgifna låuevilkor företagna upplåning mindre framgång, så att, enligt Fullmäktiges vid sednast förflutna riksdags början till Rikets Ständer afgifna berättelse, hela den dit tills influtna lånesumman utgjorde endast 272,850 R.dr, för hvilken summa från Riksgälds-kontoret utlemnats 234 st. 4 procents obligationer å ett sammanlagdt kapitalbelopp å 223,500 R:dr och 137 st. 3i procents obligationer å tillsammans 56,400 R:dr. Den iinga begärlighet, hvarmed omförmälde upplåning och det derigenom erbjudna tillfället att erhålla Svenska fonderade statsobligalioner således å allmänhetens sida omfattades, måste, på sätt vid sednaste riksdag erinrades, hufvudsakligen tillskrifvas dels alt den i obligationerna förskrilna räntan ansågs vara alltför låg, då obligations-innehafvarne icke hade någon uppsägningsrält, dels att den redan under är 1856 började och år 1857 fortgående, på alla handelsförhållanden märkbart inverkande, förändring i allmänna penningeställningen gjorde dåvarande tidpunkt särdeles ofördelaktig för en dylik läne-operations företagande.
Knappt har under denna riksdag någon behöfligare och af omtänksamheten mera påkallad framställning förekommit, än den ifrågavar., äfven derföre att den gifver nationens ombud ett tillfälle, att låta genljuda öfver allt riket det rättsinniga och allvarligt lugna Svenska folkets odelade harm, mindre öfver vilseförda och viljelösa folkskockningar under sednaste beklagansvärda tilldragelser i hufvudstaden, än öfver de egentliga uppviglarne som, genom försåtliga artiklar nppgrumlat sinnena, retat, landsmän och söner af samma moderjord emot hvarandra och lossat utbrott, som ej kunna förnekas varit temligen alfvarsamma, af oförståndiga massors hat emot aktningsvärda personligheter, hvilka äfven af sitt riksdagsmanna-värf grundlagligen bordt vara värnade; som sjelfbehagligen och gillande drömt fée-sagor om medborgareblod och störtade konungathroner, om studenters och tryckpressens styrelser. Dessa menniskors drift, att för egen vinning hålla allmänhetens sinnen i jemn feberspänning, bör göras oskadlig genom val af annan ort, der rättsförsamlingen i sansadt och enigt lugn kan öfverlägga om det gamla Sveriges dyrbaraste angelägenheter. Jemte det jag sålunda förenar mig uti den framställning som blifvit gjord, och uti begäran om remiss deraf; tror jag emedlertid, att, då oförutsedda omständigheter af eldsvåda, missväxt i orten och mera dylikt, intill dess kunde göra valet tvifvelaktigt och förtidigt, ingenting i detta afseende af R. St. nu kan föreslås, och att det närmare bestämmandet af ställe bör öfverlemnas åt Konungens vishet, i enlighet med hvad Grundlagen i öfrigt för sådant fall bjuder. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr von Hohenhausen, Mich. Silv., Exped.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 10, i anledn. af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 103.
Utmärkta gyttjebad, kraftiga Möbeltyger, Borddukar, Bolstervar &amp; Piqué f - lock, Vassvipp och naturliga tallbarrsbad. Billiga badpriser. Nybyggd restauration. Pris föi m. m. till billiga priser i täcken l:sta k!, kurgäster 1:40 pr dag. Läkare: Docenten i praktisk medicin vid Lunds univ sitet Med. D:r E. Wadstein. Goda bostäder till billiga priser genom Brunnskamrerare John Y t t e r m a n s Sängklädersaffär, Sv. Olsson, Kyrkhult, Blekinge. Rikstelefon. Begär prospekt. (G. A. Kungl. Apotekare och Handlande. ObsInstrumenter uthyras. A. W. FRIESTEDT, Stockholm fulseboda Brunnsoch Badanstalt Friestedts Foderbenmjö Barnkläder Det modernaste ocb bästa i för alla åldrar till billigaste pris. 34 Yästerlåiiggalan, rei. N a n c y 1 tr. tfricber Cederberg. i svart, h v i t t och kulört, i storartadt urval till bal-, sSUskapsoch promen a d t o a l e t t e r, metereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. E. Z ö r r e r s Sidenfabrik). Zörichs äldsta Siden-etablissement, grundl. Rekvirera prof ver! sändes till fabrikspris franco ocb tullfritt till bemmet P Grennaforssa B r u n a s - en för sin prisbillighet, sitt böga näringsvärde och det bekväma tillagningssättet af alla husmödrar omtyckt konserv. Säljes hos hrr Konservoch Delikatesshandlande. Aktiebolaget Sveriges Förenade Konservfabriker, Göteborg '. Kontrollant: Stadskemisten D:r J. E. Alen. Bolagets ombud i Stockholm: NILS BURMAN, 14 Mästersamuelsgatan. Sök agenturen med uppgift om referenser. Fin-fin profkollektion. (G. varum. Inreg. varum.
GRÅVÄDER. FÖR I D U N AF SNORRE. NÅGRA RÅDLÖSA SMÅSKOLELÄRARINNOR OCH MÅNGÅRIGA PRENUMERANTER PÅ IDUN. » Här, jag tänkte i mitt sinn ', Solen s t ä n d i g t s k i n e r. Utaf m i n s t a gnista ». Hemmets bästa tomtar små Pysslade därinne. Nu protester kom i mängd, Snyftningar och tårar. i morse ' Uti skjortan saknade knappar. » K UNGSSTUGAN I ÖRERRO. MINNE FRÅN ETT FEMTONHUNDRATALET. M ÅNGEN besökare af Stockholmsutställningen åf 1897 torde ännu från sina vandringar inom Gamla Stockholms råmärken erinra sig en byggnad af synnerligen ålderdomligt utseende. Den var uppförd af groft timmer eller åtminstone något, som skulle likna sådant, i två vå- ningar, hvaraf den öfre sköt framom den a n d r a med en bred, af bröstvärn krönt svalgång. denna ledde rätt ifrån gatan en rak öppen trappa. A t t v ä n d a s i g till föraf annat slag, har den förliden sommar, sedan Öresamlingarna m e d begäran om löneförhöjning bro stad ansett sig behöfva tomtplatsen, blifvit nedä r förgäfves, t y d e g ö r a ej m e r i d e t afseentagen och förflyttad till en af stadens mindre parkdet, än lagen ålägger dem. Och lagen bestämanläggningar. förför kort tid sedan rest sig på nytt. dela ett par bilder från den märkliga byggnaden. Lefnadsomkostnaderna äro dock till pass, när en stad var utsatt för belägring. _ PÅ LEDIGA STUNDER. A. Barr foto. KUNGSSTUGAN I ÖREBRO. vi dock gifva oss tid att n ä r m a r e granska den, torde några ord om själfva byggnadens historia vara på sin plats. Redan dess namn, kungsstugan, ger oss anledning antaga, att den en gång haft en ställning vida för mer, än dess, enligt vår tids begrepp, oansenliga yttre tyckes angifva.
Till detta måls vinnande vilja de olika ländernas fredsoch skiljedomsföreningar medverka; och vi äro fullt förvissade, att de män och kvinnor, hvilka arbeta för fredsoch skiljedomsideernas utbredning bland folken, mera gagna sitt fosterland än de, som arbeta på att uppehålla och rotfasta det gamla barbariska krigsväsendet. 4 Birger Werner. Kvinnorna och försvarsfrågan. s Ett genmäle och vårt sista ord. Herr Redaktör! Uti n:r 40 af eder tidning för i år har ni varmt tagit till orda för » den mäktiga nationella rörelse, som i dessa tider besjälar Sveriges kvinnor, och för hvilken » Svenska Kvinnoföreningen för fosterlandets försvar » gått och går i spetsen ». Under sådana förhållanden hoppas vi, att ni icke heller vägrar att i eder tidning intaga följande kortfattade gensaga mot nämnda uppsats. Det kan ju icke skada att saken i fråga skärskådas frän mer än en sida. Länge hade vi väntat, att Iduns redaktör skulle egna någon uppmärksamhet åt den betydelsefulla internationella rörelse, som i vår tid börjat hänföra ett stort antal både kvinnor och män i hela den bildade världen, och hvilken satt såsom sitt syfte att afslcaffa krigsvä- sendet för att i dess ställe sätta mellanfolklig skiljedom och mellanfolklig lag och rätt, men vi hafva väntat förgäfves. Huru smärtsamt öfverraskade blefvo vi icke, då vi i stället funno, att Idun tog parti för den nutida väpningsgalenskap, som, icke nöjd med de fabelaktigt stora summor, hvilka af riksförsamlingen årligen gifvas såsom ordinarie anslag för krigsväsendet, äfven på frivillighetens väg vill än ytterligare samla medel för samma rysliga ändamål. V i äro de förste att ej blott medgifva, utan till och med lifligt önska, det viktiga angelägenheter, som beröra den svenska kvinnans intressen, så mångsidigt som möjligt i våra spalter dryftas och belysas. Red:s anm. Det gör oss verkligen ondt, om vi i denna frå- ga skulle allmänt ha blifvit så illa missförstådda som här af den ärade insändarinnan.
Äfven för att blifva litet ny för dessa, blifva en bok hvaraf de dock icke läst hvarenda sida, åtminstone icke »bihanget» eller »tillägget» – och för att någon gång kunna till dem börja äfvenväl mitt tal med: »Veten J väl! –» – eller – »jag skall berätta» – eller – »Ha ni hört etc. etc.» Något som började blifva rart nog i anseende till mitt instängda lif, och mitt sjelfvilliga afsked till en verld, som i mig icke mera ser annat än något som varit, då jag lifligare än kanske någonsin känner att jag är något som är, som lefver och andas, känner, njuter och lider af lifvet, i alla dess oändeliga nyanser ifrån högrödt till kolsvart, och från detta till snöhvitt. Med ett ord – jag ville åter titta in på ett ögonblick i denna verld, som jag sagt farväl, men der jag väl ändå måste hafva glömt något, efter jag vände dit åter, om ej för mera än denna korta tid. Den 1:sta Juli satt jag således i vagnen, och den 4:de om förmiddagen steg jag ur mitt första bad, och befann mig excellent deraf, uppfriskad, uthvilad efter resan, upplifvad till kropp och själ, gladt och lugnt stämd, samt – hvad som smakade bäst af allt – sömnig. Du vet jag är det sällan. Det fins väl någon som sofver för mycket, ty jag sofver alldeles för litet, och det stora debet och credit måste väl ändå slutligen gå ihop, i detta som i allt annat. Men nu – denna 4:de Juli om förmiddagen, då vakade säkert min sjusofvare, ty jag sof ett par goda, runda timmar efter badet. När jag vaknade var middagstimman förbi. Jag kände ett obehag deraf. Under denna middag, hade jag just ämnat formera alla mina nya bekantskaper, ty ödet ville, att nästan ingen enda af hela det talrika badsällskapet var förut känd af mig. Jag skulle nu taga itu med toiletten. Detta var icke roligt. Jag sträckte mig ett par gånger, lade mig ned igen, och blundade när min gamla beskedliga Anna frågade hvad jag befallde för en klädning eller rock, mössa eller hatt.
Värde å 5 R;dr Tunnan. 24,250 2,310 Transport Iriteresse-medel. Penningar. Indelte Räntor. Spanmåt. Summa Banco. Indelt. Oindelt. Summa. Kronovärde. Markegång p? Förslag. Mått. Markegång på Förslag å 5 R:dr Tunnan. Mått. Värde å 5 R:dr Tunnan. Mått. Värde å 5 R;dr Tunnan. 1,503,70C 3,00( 8,00C 14,00C )- ) > — 352,778 +0 — 1,390 29£ >-!- f |T:r 108,491 k. 542,455 — T:r 91,560 k. 457,800 T;r 200.051 k. 1,000,255 3,894,350 3.000 8.000 14,000 — i Extra Medel och Uppbörder S:r 293,000 R:dr — r S:r F.xtra-ordinarie Inkomster. Sjö-Tulls-medel: Stats-Verkets påräknade Netto-inkomst 2,388,000. 100000 Till Post-Verkets Stat och Utgifter 350000 Chartce-S:villatcv-medclj på förslag B rönvi-ns-afgift, dito 1 1 S:r 1,514,500 — 1 4,514,500 — —. Restantier: St. I o Första Huf - »' T3 .. 37 3 "3 — 3 3 SÖ -• 3 • •3 3 Q.JQ 3 fD 03o T:r k;r Kongl. Hofoch Slotts-Staterne; Kongl. Maj.-ts Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens dito ,,,,, 150,000: samt tillökning' i anseende till ökade utgifter för Deras Kongl. Högheter Arf-Furs tärne ...
» Min gud, » yttrade hon en gång, » man läser för att lära, och hvad kan en qvinna, som är öfver tjugu, finna för nöje i den der sentimentala förvrängningen af verlden? Nej, det är lifvet, det lefvande lifvet jag vill ha! » De moderna franska författarne stodo högt i hennes gunst. Paul Bourget och Maupassant — så vida p o r t o bllösas. voilå! Poesi läste hon aldrig. » Jag har läst Heine och Byron — jo, jag har verkligen läst en till, men det vet jag knappast, om jag törs tala om — Swinburne. Och hvad ha då de andra poeterna att skrifva? Friheten entusiasmerar ju inte längre, och kärleken — säg något nytt, om ni kan! » Jag teg och kände mig träfiad. På det religiösa området kom jag henne aldrig in på lifvet; der iakttog hon en förbehållsam tystnad. Och hon sade en gång hvarför: » Religion är som den första kärleken, man behåller den helst för sig sjelf och är lycklig. » Hvilken hennes religion var, föll det mig aldrig in att forska efter, men jag är säker på, att den var uttrycket för ett högsinnadt qvinnohjertas fasta tillit att anden är odödlig, att den genom lif af frestelse och pröfning går sin säkra gång mot fullkomlig frigörelse från synd och stoft. Teater och musik. Kungl. operan. Brist på omvexling kan man sannerligen ej säga vara rådande vid k. operan under dess nya ledning, tvärt om. » Oberon », Mefistofeles », » Tannhäuser », » Mignon » och nu senast » Don Juan » — se der en i sanning högst aktningsvärd rad af repriser vid vår främsta scen inom den korta tidrymden af endast fjorton dagar! Mera kan man ej begära. Teaterns ledare och suj etter ligga minsann ej på latsidan, som man ser. Hvad nu den sista reprisen — » Don Juan » — beträffar, så fick äfven den ett på det hela taget förtjenstfullt utförande. Rollbesättningen var med ett par undantag den samma som sistlidet spelar.
Staden har således, sedan sista Femårs-Berättelsen aflemnades, vunnit en tillökning af 82 mantalsskrifne personer, äfvensom antalet af öfveroch underårige förökats. Stadens bestånd är grundadt på jordbruk, handel med kramvaror och viktualier, samt handtverkerier. Handeln med Oxar, som fordom utgjort en af stadens förnämsta näringsgrenar, har nu mera alldeles upphört, sedan slagtare från Stockholm börjat kringresa för att dels på landtmarknaderna och dels hemma i byarne göra uppköp af dessa kreatur. De handlande, hvilkas antal under dessa fem åren varit lika, förse landsorten med dess behof af kram varor, uppköpa sam't afsätta i andre släder, lin, vax och andre viktualier. Genom flere här sammanstötande Allmänna vägar, äger staden god kommunikation åt alla sidor och säkert är, att den i anledning deraf fördelaktigt inverkar i 37 inverkar på landets kultur och näringar, då Iandtmannen således der med lätthet kan afsätta sina producter; varande allmogen omkring staden 1 allmänhet välmående samt till en del förmögen, hvilket förorsakar att staden från närmare håll icke saknar ymnig tillförsel. Handel och näringar hafva visserligen mera lillän aftagit, dock hafva de icke synnerligen stigit, Handtverkerierne äro, med få undantag, för det mesta uti en mindre god belägenhet, dels emedan idkarnes antal är för stort i förhållande till afnämarnes, dels i följd af förorsakad kostnad och tidspillan, då handtverkarne lill aflägse landlmarknader kringföra deras tillverkningar. Jorden, som årligen mer och mer uppodlas, brukas väl, och användes så väl till producerande af spanmål och polaloes, som äfven till lin oell foderväxter; och uppgår grödan i vanliga år till stadens behof äfven med något öfverskott till afsalu. För undervisningen finnes i staden en lärdomsskola med Rector och 2:ne Colleger. Sjukvården bestrides af en Stadsläkare, äfven som af bär stationerade Provincial-läkaren, Fattigförsörjningen, sorn bestrides af stadens Lå ne-Ma ga sin och FattigCassa samt frivilliga gåfvor, är otillräcklig till förekommande af tiggeri.