Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett utlåtande af samma dag frän bemäl» te Utskott rörande De-ccor balarel memorial om näringsfrihet för staden Wisby; tillstnrkanves Utskottet en underdånig önskan, att Hans Kongl. Majtt täckes fästa Dest nådiga upmärkfamoet pä hwad Riksens Stander i 42 mom. af gg utaf Riksdagsbeslutet veu s Maji 1810 i veila afften Le tillstycktt ZZ6 Den 19 Iulii. 7:0. Ett betänkande frän samma Utskott i anledning af Friherre VVrangels memorial, angående förändring mi förfaktningarne vm Landlmälares arfmoden, uti hwi>'et betänkande ti lstyrkes, att det af Friherre ^Vrangel ingifne Project till ny taxa för Land nitare matte list Kongl. Maru anmälas, med underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majtt decöfwer i noder infordra wederbörandes Utlåtande, och cm förflagek till del hela eller i betydlig matto finnes wer st rllbart, dä i näver läka upratta taxa rör Landtmätare med grund deraf, som i anseende pä ersättningen eller arfwodet, är förenlig med bade förrattninasmännens och jordägares bätnåd. 8:0 och 9:0. Twanne memorial, af d. 18 Julii, frän betril pasievolance frägans beredande nedsatte särskilta Utskott, rörande twänne genom Constitutions-vkffottct till ofwanberörde Utskott remitterade, af Friherre Stael von klollllain och Herr von kickstostt wakta frägor, ä hwilka Utskottet uppå anförde skäl anfelt sig ej kunna tillstyrka bifall. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hältet hos Högloft» Rroverskapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro d. i3 Julii 1812.
Sif - Dm is Januarit. gifwer alla anledningar och den mäst wärksamma kraft Ingen Författning giswes, sä gagnelig som hälst, hwilken ej kan mitzbrukas; denna, rörande Huswffrtationer ester Lurendrägeri, hwarom nu är fräga, ästadkommer witzerligen, enligt hwad jaa i öda-sukhet här efwan wägat anföra, ett vkwlfwelaktigt gagn lör inhemska Siöjderne. Hmnken som Ur en fonn synpunkt betraktar d sta NarmgLr och de lördelar de tillskynda märt Fädernesland, pä samma sätt lvm de bidraga t>ll andra Lande: S wälmäga, hwareft de njuta hägn, kan ek annat än omsatta alla möjeliga medel, som äro nödwändiga att widraga för deras sortgäng och trefnad. Alla brott emot Lagaroe, af hwad beskaffenhet som hälst äro straff undckksstade, och hwarföre skulle endast Lurendrägaren förfwaras och lemnäs öppet tillfälle att idka sin mot Fäderneslandet sä brottsliga handtering? Zilla enskudta intrchen och sördelar bära wika för det, hwaraf det Allmänna har winst och gagn. Mätte den National esprit för inhemska Får brrker och Slöjder wäckas, Utom hwilken detza omöjligen hinna till den höjd och trefnad, att de mera wäsendlligt kunna gagna ost, än nu sker. Emedlertid aMller jag aldravdmjukast, att Höglost. Utskottet täcktes tilläta, att detta mitt on* förande mä fä ätfölja det Betäckande Uiskotlet t denna fräga skglfwer till Riksens Höglost. Ständer. Stockholm den zi Augustli 1809. ^ L. 8'nonkerr. Lx krc-tocollo. ?, >lLixel. Riddsch Ad. prsr. 5 D. Ne 55 » 562 Den lo Januarti. Utdrag af protocoklct, häslit hss Riksens Högloft.
Revisionssekreterare-embetenas tillsättande medelst förordnanden, är uti Justitie-departementets ofvan åberopade protokoll af den 14 Oktober 1862 hufvudsakligen anfördt: att Revisions-sekreterarnes göromål, såsom påkallande ett synnerligen träget och själsansträngande arbete, i allmänhet icke väl lämpade sig för embetsman af mera framskriden ålder; att det måste fördelaktigt inverka på lagskipningen, om de insigter, som under föredragning i Högsta Domstolen förvärfvas, oftare än som nu 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. skott kundo tillgodokomma do lägre instanserna derigenom att personer, som någon tid bestridt Revisions-sekreterare-embete, öfverginge till Hof-Rätt eller Underdomstol; samt att, då någon sjelfständig domareverksamhet icke tillkomme Revisions-sekreterare, de skäl, som kunde anföras emot domares försättande i en beroende ställning genom deras förordnande att endast på viss tid eller tills vidare bestrida sina embeten, icke voro å ifrågavarande embeten tillämpliga. Uti ett till Bonde-Ståndet ingitvet, från nämnda Riks-Stånd till Utskottet remitteradt memorial har Riksdagsfullmägtigen G. A. Larsson från Östergötland, bland annat, beträffande förevarande fråga, hemställt, att då Revisions-sekreterarnes försättande på den rörliga fot, att de kunde när som helst skiljas från sina magtpåliggande befattningar, syntes för rättsskipningen vådligt, Rikets Ständer måtte förklara sig sakna anledning bifalla hvad Kongl. Maj:t i berörda hänseende äskat och förty uppföra Revisions-sekreterarnes löner och arfvoden till enahanda belopp, som sistlidne riksdag; hvaremot uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottets handläggning från nämnda Riks-Stånd öfverlemnad, motion Grefve Taube, 11. E., under förutsättning att samtlige Revisions-sekreterare, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, skulle komma att medelst arfvoden aflönas, föreslagit att dessa arfvoden måtte till 4,000 R:dr för hvarje Revisionssekreterare bestämmas.
Om gern ingen blifvit föröfvad medelst inbrott, som i 16$ sägs. 2:o Om man stjål ur f örsegladt hrej, som ej åt allmänna posten förtrodt är, eller ur kläder, som någon bär pä sig. 3:o Om man stjäl nattetid i hus, sorn bebodt är, och gerningsmannen olojhgen, äfven om inbrott ej skett, dit inkommit ellet der sig undangömt. 4:o Om gerningsmannen, till brottets föröfvande, sig med vapen inställt, eller om han dervid användt ringare skräckmedel eller hot, än att gerningen till rån hänföras kan. 5:o Om han, genom ansigtets färgning eller betäckning eller genom förklädning, sökt göra sig oigenkännelig. Och vare straffet böter, efter thy i i $ skiljs, samt straff'-ar bete från ett till och med tvä år. § & Stjäl någon kreatur, som går i bete ute å mark, vare lag som i 7 § skiljs. Den, sorn olofligen mjölkar annans ko, får eller get, eller stjäl tagel ur mahn eller svans på häst, under det kreaturet går i bete ute å mark, dömes, utan afseende ä värde, för stöld, efter ihy i 6 § sägs. § 9. Hvar, som något stjäl af fartyg, sorn strandat eller eljest föro/yckadt är, eller utan folk i sjo drifver, eller, under bergning, hvad till sådant f<irtyg hörer eller derå Jordt far; eller från den, sorn genom allmän farsot, eldsvåda, vattunöd, skef] sbrott, uppror, fiendes åträngande eller annan sådan nöd eller fara är satt ur stund att sm egendom värja; sk,dl, af hvad värde ilet tillgripna vara må, straffas med böter efter 1 samt siraff-arbete från två till och med fyra år. § io. iStjut noin något i kyrka, ehvad det kyrkan, tillhörer eller af andra der i förvar satt är, i anie, utan afseende å det. tillgripnas värde, för stohl dömd till böter, efter thy i l $ sågs, samt straff-arbete från två till cili med se ju år.
Det skall ock stä hwar och en Part fritt, som halwor nägon sak eller något annat dest rättighet rörande mäl, antingen hos Kongl Maj:t, i Dest Hög, sta Domstol, eller hwad annan Domstol eller publikt Werk del wara mä, att deröfwer läka trycka under» rättelse eller sa kallade Speciesfacti; dock ait han häller sig wid sanning och anständighet. Den häremot bryter böre zz R-dr. i6 st. Att Protokoll och Handlingar i sörlikra brottmål -ej mä, sä längs nägon af Parterne leswer, man deras ömsesidiga tiliständ af trycket ukgifwaS. Den häremot bryter böke ZZ R:dr. i6 st. Att sadant som rörer styggelser eller högeligen särar blygsamheten, eller innehåller hädelser emot Gud, eller lasteliga uttryck om Rikets warande Öswerhet eller hwad, i afseende pä Personer hwilka ett mäl icke egenreligen beträffar, kunde i sädane handlingar hafwa in - Den r December 6? influtit, otidigt, anstötligt eller förklenligt, icke mä uti dem wid wike af ZZ R.dr. i6 H., genom trycket kun» göras, uran sä wida hwad sistnämnde sall angär, åberopandet skulle af Domaren, som sist i mäler dömt, pröswas nödwändigt till uplysning och styrkande af sjelfwa hufwudsakcn. I öfrigt och som dek blefwe för »vidlyftigt, att alla förewarande ämnen och mäl och ärenden med nog« grannhet utfälla, skall det sta hwar och en fritt, att i tryck allmänt kunnigt göra alt hwad som i denna lag icke sinnes uttryckeligen färbudit, följaktligen skall ock ej nägot som öfwer i denna Lag tiilätliga ämnen i Tryck anmärkeö, päminnes eller eljest gransknings ellse reflexrionswis i dagsljuset sromlägges, kunna undee förewändning att innebära tadel eller klander, såsom straffbart anses, sä wida skrissättet icke är tydeligm smädligt eller skändligt; om answar hrvarföre i denncr
Dito — i8o5 - i5oo samt i Junii Månads slut 1806, då Taflan inom samma års slut skall vara färdig att lefverera - 2000 — Tillsammans 10,000 R:dr. Och kommer hvad af denna Summa för Realisationens verkställande utgår, att betalas Den 24 Januarii. 335 med en tredjedel i Banco samt två tredjedelar RiksgäldsMynt; anbefallande Kongl. Maj:t i Nåder Dess Öfverlntendent, alt vid hvarje års slut inkomma med underdånig berättelse, luiru vida Arbetet blifvit fortsatt, jemte det Kongl. Maj:t dessutom vill i Nåder hafva försäkrat Professor von Breda om en Pension för dess öfriga lifstid af TrehundradeTrettiotre Riksdaler 16 skilling årligen, räknat ifrån den dag Kröningstaflan blifver färdig, och till Kongl. Maj:t öfverlemnad emot förbindelse å Bredas sida, att i afseende derpå hvarje år förfärdiga och till Kongl. Maj:t i underdånighet aflemna en mindre Tafla. Datum Ut supra. GUSTAF ADOLPH. M. Rosenblad. Nu frågar jag billigt, om Herr Professor von Breda är den man, åt hvilken man hör offra en dryg Summa, i händelse Riksens Ständer besluta att låta förfärdiga en Tafla öfver Konung Cari. X.III:s Kröning? För min del svarar jag högtideligen Nej; ty jag anser med skäl Herr Professor von Breda hafva underlåtit uppfylla gifna förbindelser, om han i grund af den uppläste Kongl. Resolutionen åtagit sig ett Arbe,te som han intill år 1806 icke fullkomnat. Jag förnyar mitt förutgjorde förbehåll, att man, vid bestämmandet af det ArbeteHerr Hammarsköld föreslagit, noga bör öfverväga, åt 336 Den 24 Januarii. hvem man anförtror sig, oall ätt framför atil stora förskotter till Artisten må förekommas. Herr jPeresvetoff Morath, Wilhelm:
St.: ”att då fjerdingsmannabefatlning utgjorde ett municipalbestyr, som dåmera, i följd af It. St:s vid 1828 —1830 årens riksdag fattade beslut, åtföljde så väl kronooch krono - Den 20 November f. m. 383 skatteSom frälsehemman, samt R. St. jemväl delade den åsigten, att fjerdingsmännen, sedan länsmännen erhållit förbättrade lönevillkor, borde befrias från sådana göromål, som rätteligen tillhör kronobeljeningen alt besörja” etc. Detta yllrade Ständerna den 23 Sept. 1840, men dä Statsoch Ekon.Utsk. hade under d. 21 Sept. samma är föreslagit: ”att R. St. hos K. M. i und. hemställa, att de, genom K. kungör, d. 13 Febr. 1830, fran deltagande i utöfningen af berörde befattning undantagna säterier, rå- och rörssamt insockne frälsehemman, som hittills från detta bestyr varit befriade, måtte åläggas att dädanefter, lika med kronooch kronoskattehemman äfven deruti Iaea del;” ö ' så afslogo tre Stånd delta förslag, nemi. R. o. Ad. d. 14 Oct. samt Preste-och BorgareSlm d. 19 Oct. R. St. ansågo sig således vid den riksdagen alldeles icke förhindrade, att särskildt afgöra denna fråga, oaktadt de om municipalbeslyren förut yttrat sig. Mig synes, som vore det utan ändamål att återremittera denna punkt, ty dä fä vi, när frågan en gång återkommer, åter höra upprepas allt detsamma som nu är sagdt. Bättre torde derföre vara, att afgöra saken genast och afslå liela punkten. Gr. Posse, Erik Arvidsson: För alt icke blifva missförstådd, har jag nödgats åter begära ordet.
Med åberopad särskild anledning af de inånga hagelskador, som under år 1855 inträffade och under erinran om angelägenheten att åtgärder vidtagas för alt kurfna bereda någon ersättning vid de stora förödelser, som genom hagel förorsakades, så att den osäkra och förödmjukande utvägen att vid dylika tillfällen anlita den enskilda välgörenheten icke måtte behöfva begagnas, har Riksdagsfullmäktigen Per Eric Andersson från Westerås Län föreslagit: att, då erfarenheten visat, det privata skade-ersättnings-bolag hvarken inom provinser eller mindre distrikter kunnat komma till stånd, oaktadt frågor om sådana bolags bildande ofta och mångenstädes skola uppstått, och då omförmälda olyckor icke kunde genom några försigtighetsmått eller genom egen verksamhet och andras biträde förekommas och undgås, slaten måtte dervid lemna full ersättning och att för sådant ändamål af Rikets Ständer mätte anvisas en till 30,000 å 40,000 R:dr R:ko förslagsvis bestämd årlig anslags-summa, samt att ersätlnings-beloppen måtte få lyftas i Landl-räntericrna sedan desamma af Kongl. Maj:ts Refällningshafvande, på grund af Kronofogdes jemte tvänne Nämndemäns hållna besigtning och uppskattning, blifvit fastställda. Vid föredragningen af denna, inom Ronde-slåndet väckta, motion, deruti Riksdagsfullmäktigen Anders Larsson från Orebro län instämt, har motionären åberopat en af honom under sednaste Riksdag rörande samma ämne afgifven motion, men hvilken af dåvarande Siats-Utskott afstyrktes, under hänvisande till de medel, som voro ställda till Kongl. Majrts Nådiga disposition för behöfvandes undsättning vid missvexler och felslagna skördar, fastän, enligt hvad motionären nu erinrat, de jordbrukare, hvilkas hela skörd genom hagelskada gått förlorad, icke vore i tillfälle begagna sådana understöd, som endast i egenskap af lån erhölles, emedan de icke hade annan tillgång än sina dragare och sin åkerbruksredskap att erbjuda såsom säkerhet för dessa understöds återbetalande. 8 Stats-Utskottels Utlåtande N:o ]07.
I den mån behöfliga upplysningar voro eller efter hand blefvo tillgängliga, fördelade kommitterade sig emellan de särskilda ämnena till förberedande bearbetning på afdelningar och öfverenskommo om det arbetssätt, att afdelningarna skulle uppgöra förslag till grunder för hvarje ämnes behandling och, sedan dessa grunder blifvit samfäldt pröfvade och godkände, utarbeta förslagen i sina mindre delar och framlägga dem till kommitterades utförligare granskning. För att emellertid innan utgången af April månad 1862, den arbetstid, som till en början blifvit för kommitterade bestämd, hinna afsluta några af de många ämnena, beslöto kommitterade att företrädesvis utarbeta och till slutligt afgörande företaga åtskilliga, hvilka kunde någorlunda oberoende af de öfriga behandlas. Kommitterade kunde derföre den 30 April till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna följande sex betänkanden: 1. Förslag till den allmänna medborgerliga krigsbildningens ordnande; 2. Förslag till officersbildningens lämpligaste ordnande; 3. Förslag till bildande af ingeniörtrupper; 4. Förslag till Westgöta regementes uppsittande och Smålands hussar-regementes af sittande; 5. Förslag till inrättande af ridskolor; 6. Förslag till krigsförvaltningens organisation. Kommitterade åtskiljdes härefter den 1 Maj 1862. öfversten m. m. Reuterskiöld, hade den 28 Mars 1862, genom sin kallelse till statsråd och chef för landförsvarsdepartementet, ur komitén utgått, och under sommaren afled majoren Hjort. Enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning den 9 Juli 1862 sammanträdde kommitterade ånyo den 7 Oktober samma år, för att fullfölja sina arbeten. Då likväl Rikets Ständer den 15 i nämnde månad sammankommit, nästan alla komiténs ledamöter voro riksdagsmän och en al dem invald i statsutskottet, der hans närvaro i och för militär-angelägenheter var ganska önskvärd, ansågo kommitterade detta förhållande kunna med så mycket mera skäl föranleda till någon tids afbrott i kommitterades samfälda arbeten, som flere af de upplysningar, hvilka inkommit, lämpligen kunde af en person läggas till grund för åtskilliga utredningar, hvilka voro för komiténs arbeten behöfliga.
Ibland anmärkningar vid Betänkandet, är den i ordningen först , att frågan örn FilialDisconternas utredning blifvit serskilt och icke j sammanhang med Förslaget till den allmänna FinanceRtgUringen företagen och till Riksens Ständers pröfning öfverlemnad. Jag var i Utskotten äfven af den tankar, att dessa ämnen bordt på en gång afgöras, och tror ännu att detta behandlingssätt varit det rätta. Få fråsan om Disconterne, som länge utgjort föremål för allmän väntan och uppmärksamhet, nu blifvit serskilt beredd, och det serskilta Beslut blifvit föreslagit, att Disconternes utredning icke skulle medföra någon permanent tillökning i Sedelstocken; så anser jag Riksens;! Ständer kunna och böra, utan hinder för pröfningen af den generela MyntRegkringen, serskilt och äfven förut besluta om Disconterne. Vid hufYUdsakliga pröfningen af sättet för Discont®»'* 202 Den 17 Martil, e. in. nes behandling torde man finna stt valet egen teligen ät emellan tvänne utvägar dertill. Den ena att låta dem, såsom man kallar det, utreda sig sjelfva, utan annan befattning å Statens sida, än att de allmänna , nemligen Han. quens och Statens hos dem ägande Fordringar skulle utsökas, hvaraf följden otvifvelaktigt skulle blifva, att dessa Disconter miste i laglig ordning öfverlemna sina tillgångar till Fördringsägarne eller göra Concours. Jag utber mig i detta afseende lä i Ridderskapets och Adelns minne återföra de beslut och åtgätder, , hvilka under Riksdagen redan blifvit 0111 dessa Disconter vidtagne, nemligen; uti den fråga, som tvänne gånger varit under öfverläggning, om upphäfvande af de Föreskrifter, hvilka BancoFuilmägtige före Riksdagen gifvit Dis-f contDirectionerne, om sättet att i L qvider för Disconternes F'ordringar emottaga deras Papper.
Bokhållaren Carlsund, Mantalsskrifningä-Pro vision 44: 17, 5, Afiedne Secreteraren vid Ingenieur - Corpsen Marins Sterbhus, Begrafningshjelp - S71: 32* Majoren F. Toll, dess Accordsersättning - * 544: - Kyrkooch Prästgårdsbyggnad i Torneå Församling, att med 2000 R:dr årligen i 3;ne år utgå 6,ooo! —1 — Lieutenant Rousseau, dess Expectance-arfvude 116: 32. — Regementsskrifvaren B. Hvarförutan Riksens Höglofl. Ständer jemväl lemrtat anvisning för följande Utgifter, att utgå på Öfver* SKOtten a Stats-Ve'kets Irft trader för år 1816 och följande åren, nemi. Till Begrafning» kostnaden efter Högstsalig Hans Majit Konung CARK XIII Till Drottningholms Broars iståndsättande - Flyinge och Dahlby Kungsgårdar för innevarande år bristande hö vid utfordringen Accords - ersättnings utbetalning åt förre Finska Arméen» rn. fl. Officerare Kostnaderne vid Hans Majit Konung CARL XIV JOHANS Kröning Byggnaders fullbordande vid Strömsholm * Gripsholms Slotts Reparationer - Spinnhusens i Landsorterne bristande tillgång för underhållet sistledit och innevarande år 8,100: 150,000: 10,000: 1,400: 160,000: 150,000: 4,000: 4jOOQ: Transport 496,234: Stockholms Arbetsoch Correctionshus - Inrättnings Skuld 13.378J Krigs-Acaderriens skuldbetalning för sistledit år 9>544: Och till godtgörande af förskjutne medel till Cassern* Byggnaden åt Lif-Gardet till Häst - 32,000: Till Hennes Maj:t Enke - Drottningen, ersättning för Vadstena Slotts disposition, m. m. innevarande är från och med den 1 April eller delar af året 7,50°:
Nu inviger man deremot prester i allmänhet i det ovissa, sd att nästan ingen mera vet, hvilken menighet han en gång kommer att betjena.» Vidare sidan 17: »Ty att vara skaffare öfver Guds hemligheter, och att värda själar, det är ju en simpel syssla, hvartill den outplånliga preststämpeln icke behöfves, eller den heliga vigningens Sakrament.» Ang:de prestvigningen och prestadömet Jortjenar vidare, såsom särdeles märkvärdigt, att citeras följande yttrande, sidan 27: »Här mäste man utgå frän trons fasta grund, på det att vi genom Guds ords kraft md kunna omkullvälta denna stora och mäktiga förargelse-klippa, att menniskor först påfunnit att bruka namnet prester (der Guds ord har namnet presbyter eller äldste) och sedan att styft och trotsigt påstå, att de och endast de vore prester, som blifvit plättrakade och smorda af Biskoparna; ty just under detta namn har satan listigt insmugit sig och derefter förödt alltsammans med grufligt väsen; sedan har han hemtat sju andra djeflar, som voro ännu värre, samt med dem tagit borgen i besittning, och der sitter han nu på sin tron i god ro och fred, så att allt folket under namnet prest nu bara tänker pä ett sådant plätlrakadt och insmordt kreatur, som år upbläst af menskligt högmod och tillkommet i mörk vidskepelse.» Och längre ned på samma sida: »Till prest i det Nya Testamentets mening mäste man födas och icke fabriceras, skapas och icke invigas. Denna födelse är emellertid icke efter köttet, utan af vatten och andan, och sker i den nya födelsens bad, hvarföre också alla kristna utan undantag äro prester och alla prester kristna; och det vore ett förbannadt och förvändt talesätt, om man ville säga, att en prest vore något annat än en kristen; ty sådant tal strider emot Guds ord, grundar sig på idel menniskolärdom, gammal vana eller mängdens mening.» Sidan 30: »Häraf draga vi nu följande slutsats:
Officerare endast ett årligt belopp ^ervstat af 18,151 Riksdaler; men då de derutöfver på nämnda summa uppkommande bespa61 ' ringar hittills fått, med Rikets Ständers begifvande, användas för den genom Nådiga Circulårbrefvet den 20 November 1860 tillsvidare fastställda förbättrade pensionering af Flottans embetsoch tjenstemän samt betjente, och äfven ån vidare blifva för detta ändamål behöfliga, på sått längre fram vid framställning om nödvändigheten af berörda pensionerings fortfarande kommer att ådagaläggas, torde alltså ifrågavarande 50,000 Riksdaler få oförminskade på Hufvud-Titeln bibehållas.“ “Uti min framställning af grunderna för ombildningen af Sveriges Sjö- Angående försvar hade, bland annat, framhållits behofvet af Maskinist-personalens vid Flottan disposition af snara förstärkning, för hvilket ändamål skulle af Rikets Ständer begäras ett reservabes^“^.'agna ° tionsanslag af 20,000 Riksdaler, att årligen utgå intilldess detsamma framdeles kunde Officers-löner. ersättas genom den behållning å nuvarande aflöningsanslaget för Flottans OfficersCorps, som uppkommer sedan de föreslagna nya Officerslönerna blifvit fyllda; och behagade, vid underdånig anmälan häraf den 16 sistlidne September, Eders Kongl. Maj:t i Nåder förklara Sig vilja närmare Riksdagen taga denna fråga under pröfning.
Men om oanständigheterna i Messenii stycken äro klumpigare och plumpare tillskurna än i de franska och engelska, så äro de ock naivare. Otympliga äro äfven de komiska uttrycken; det roliga ligger stundom endast i öknamn och skällsord. I likhet med de tyska skådespelsförfattarne använder Messenius gerna personer ur de lägre stånden, sändebud, bönder, tjenstfolk m. fl. som komiska figurer. Hammarsköld har uppgifvit, att alla M:i dramer äro försedda med en s. k. ”Lustig Person,” hvarvid man naturligtvis tänker sig något motsvarande engelska dramats Clown och Jakob Ayrers ”Jan Posset,” en efterbildning af den engelske narren. Denna uppgift om den ”Lustige Personen” återfinnes hos de flesta, hvilka skrifvit om Messenius, och ingen har gjort uppmärksam på Hammarskölds misstag. Men enhvar, som läser dessa dramer, skall hafva mycket svårt att taga rätt på denna lustiga person; deremot skall han finna, huru M. i sina stycken inlagt episoder, framställande personer och scener ur det lägre folklifvet, ett slags råa genrebilder, hvilka stundom icke stå i något som helst sammanhang med den skildrade handlingen, stundom hafva den mera episka uppgift att representera det allmänna tillståndet i landet. Dessa scener, som motsvara de komiska mellanspelen i de gamla mysterierna, hafva liksom dessa endast för ändamål att roa åskådarne. Men då förf. företrädesvis i dessa scener som ock i dem, der han skildrar seder och bruk från sin egen tid, måste bemöda sig att kopiera verkligheten, så kunde derigenom inkomma i dramat, om än på en sidoväg, ett nationelt element, som onekligen bidrog att höja styckenas kulturhistoriska, om ej derföre deras estetiska värde. Sådana teckningar harmoniera ej illa, då de äro hållna i ren genrestil, med det historiska dramats innehåll, ehuruväl de mer eller mindre löjliga figurer, dem Messenius införer, icke alltid spela någon roll i hufvudhandlingen och försvinna gemenligen från scenen, sedan de en gång uppträdt, hvarpå andra dylika i en annan scen framställas.