Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Remitterades till Stats-Utskotlet Herr Nor denan ekars, Fredrik lVilhelm, den 17 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående användandet af Bankens behållna, ännu icke disponerade, vinst; tillika med de, i anledning deraf, nu afgifne yttranden. ‘ ' ... - . _ . ■ , < Från Ilögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets memorial, Prot.-Utdrag, den t6 Mars 1845. 745 memorial, N:o i34, i anledning af återremiss af betänkandet, N:o 109, angående presterskapets löne-inkoinster, m. m.: af slogs. Från Vällofl. Borg are-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtanden och memorial: N:o j3, i anledning af väckta frågor om förändring i grunderna för planpenningars utgörande; N-o y4, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af skyldigheten för rust? och rotehållare att förse ryttaren eller soldaten med torp; N:o j5, i anledning af väckt motion om anställandet af undersökning, rörande åtskilliga rusthålls-nuiners i Bjäre härad af Christianstads Län skyldighet att erlägga kronotionde; JV:o yGj i anledning af väckt motion om Irsta och 2:dra Lif-grenadier-regementenas befriande från garnizons-tjenstgöring i Malmö; N:o yy, i anledning af väckt fråga om befrielse för boställshafvare att erlägga skifteskostnader; N:o y8, i anledning af väckte frågor om öppnandet af åtskilliga nya post-communicationer; samt JS-.0 yg, i anledning af väckt fråga om indragning af ordinarie aflönings-anslagen för åtskilliga Post-Contor. Dessa sju utlåtanden blefvo, hvart efter annat, bifallna; N\o 80j i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 11, angående väckt fråga om lindring i kronobrefbärings-skyldigheten.
Samma lag vare ock, der två eller flere af besättningen i förening, ändå att inbördes rådslag ej föregått, tvinga befälhatvaren till någon åtgärd eller honom derifrån hindra. § 299. Om någon af besättningen med våld eller hot, som innebär trängande fara, öfverfälle!- bcfälhafvaren oller någon annan för att bemägtiga sig fartyget eller något af dess till horig lieter eller lasten eller delar deraf; dömes, om brottet föröfvas under det fartyget är i öppen sjö, till straffararbete på lifstid, eller i tio år, men i annat fall till straffarbete från och med fyra till och med tio år. Den öfverfallne hafva magt att värja lif, fartyg och last. Får, genom hans sjelfförsvar, någon död eller kroppskada; ligge ogild. § 300. Begår sjöman, under resa, brott af den art, att svårare straff än fängelse derå följa kan, ege befälhafvare att hålla den brottslige i fängsligt förvar, till dess han till vederbörlig myndighet öfverlemnas. § 301. Förbrytelser efter §§ 287, 291 mom. 1, 293, 294, 295 och 297 må ej åtalas af allmän åklagare, der ej målsegande saken till åtal angifver. I afseende å förbrytelser, som omförmälas i §§ 290 och 296, gälle, beträffande rätt till åtal, hvad för sådana förbrytelser i allmän lag stadgas. Böter, som enligt denna lag ådöruas, tillfälle Kronan och gälle om deras örvandling hvad allmänna lagen innehåller. Om laga domstol och rättegång i sjörätt,smål. § 302. Uppstår tvist om fartygs byggande eller förande, tjenstebefattning derå, sjöfolks aflöning, rätt till fartyg eller till gods, som i fartyget är, eller sådant efter denna lag utgående skadestånd, hvilket ej tillhörer dispacheurs urskiljande, gånge tvisten till domstol i den ort, der fartyget finnes eller svaranden sitt hemvist häfver, eller till Bådstufvurätten i stad, som endera af dessa orter närmast är. Expeditions-Vtskottets Förslag till underd.
Af de å försålda guldoch silfver-panter uppkomna öfverskott, hvilka, sedan de hållits pantegaren tillhanda under 10 år, efter hvilken tid pantegaren förlorat all rätt till desamma, skola till Fullmägtiges dispositionsräkning öfverföras, ega Fullmägtige att fortfarande utgifva understöd åt sådana i torftiga omständigheter stadda enkor och barn efter tjenstemän Banko-Utskottets Memorial N:o 12. 7 och betjente vid Banken och Diskontverken, som icke äro berättigade till erhållande af pension från dessa inrättningars pensionskassor. I 1ö0:de §:n af nu gällande Reglemente är den ersättning bestämd, hvilken tillkommer Bankens tjenstemän för underskrifning af nya, samt granskning, öfverkorsning och uppräkning af annullerade och förslitna sedlar. Med förmälan att särskild ersättning för dessa bestyr äfven framgent ansåges böra utgå, hafva Fullmägtige yttrat: att behandlingen af inkommande förslitna sedlar nu vore särdeles långsam och föga nöjaktig, men att ett påskyndande af denna behandling svårligen läte verkställa sig med mindre än att godtgörelsen för arbetet bestämdes annorlunda, än nu är förhållandet; att äfven, om en förhöjning i denna ersättning måste ega rum, deraf icke ovilkorligen följde, alt kostnaden för Banken skulle ökas, emedan motsvarande indragningar torde kunna ega rum; samt att det dessutom icke kunde vara olämpligt att det ifrågavarande arbetet förklarades vara en ovilkorlig tjenstepligt, emedan någon gång den mening försports bland tjenstemännen, att detsamma ankomme på deras goda vilja; hemställande Fullmägtige af dessa anledningar att bestämmandet af ifrågavarande ersättningsbelopp måtte öfverlemnas åt Fullmägtige. På de af Fullmäktige anförda, nu omförmälda skäl och i öfverensstämmelse med deras förslag, hemställer Utskottet, att åt det stadgande, sorn skall motsvara § 150 i nu gällande Reglemente, må gifvas följande lydelse: 4:0
Hvilket Riksens Höglofl. Ständers närmare upplysta ompröfning vördsamt underställes. Stockholm den 26 Juli 1815* Pa Höglofl. Riddersk. Rå Högvördiga Prestoch Adelns Ledarn. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Joh. Henri. Gyllenborg. E. A. Almqvist. Rå Vällofl. BorgarePå Hedervärda BondeStåndets J^edam. Ståndets Ledam, vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Haniel Andersson. M. Helsingius. Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 27 Juli. Vördsamt Memorial! Sedan, i anledning af åtskilliga RiksdagsF ull magt iges af Vällofl. Borgare-Ståndet gjorda och tili Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott remitterade begäran, att för de Städer, hvilkas rätt af dem bevakades, frågan om Gerningsörens uppbärande af Sockne-Handtverkare å Landet matte lill behörigt afgörande förekomma, Utskottet under den lo sistlidne April afgifvit Betänkande, och deruti tillstyrkt, att vid hvad Författningarne förmå, rörande Gerningsörens uppbärande för de Städer, sorn genom privilegierna visa sig dertill äga rättighet, måtte tills vidare få förblifva,' saint detta Betänkande blifvit af Högvördiga Prest-Ständet och Heder - 3 7». Den 27 Juli. Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, hvaremot Höglofl. Ridderskapet och Adeln förklarat sig vilja uppskjuta att deröfver meddela utlåtande, intill dess frågan om en Allmän Näringsfrihet hunnit företagas och afgöras; så har Vallo!!. Borgare-Ståndet, under den 17 April, utan att ingå i pröfning af Utskottets omförmäldta Betänkande, det samma till Stats-och Oeconomie-Utskotten gemensamt öfverlexnnat; hvarjemte Riksens Höglofl. Ständer till bemäldta Tvänne Utskott remitteratKongl. Maj:ts den 5 uti ofvanberörde
Redan vid 1844 års riksmöte väcktes ock fråga om en dylik lag. Frågan föll emellertid på den grund, bland annat, att man fruktade, att icke med nog tydlighet kunna uppdraga den gräns, då den måttliga, ofta nödiga agan kunde anses öfvergå til! straffbar misshandling. Men i delta likasom i flere Lag-Utskottets Betänkande N:o 37. 3 andra likartade fall kan lagstiftaren blott uttala den allmänna regeln, hvars tillämpning på konkreta fall måste öfverlemnas åt domaren. Honom tillhör att urskilja huruvida djuret blifvit handteradt på ett förnuftigt sätt eller om icke ändamålet kunnat vinnas genom andra, känslan ej upprörande medel. Af sådan anledning tvekade ej eller 1848 års Lag-Utskott, att tillstyrka införandet i strafflagen af ett stadgande, som innefattade straff för kreaturs misshandling; och nu väckta särskilda förslag, samt det understöd de inom Riks-Stånden rönt synas innebära ett ojäfvigt vittnes börd derom, att en lag af ifrågaställa art är af allmänna tänkesättet påkallad. Det är således i öfverensstämmelse härmed, sorn Utskottet nu till pröfning öfverlemnar nedanstående förslag. Detsamma afser så vål egna som andras kreatur, d. v. s. alla de djur, som man i hemmet vårdar. De kunna benämnas huseller hemdjur; och på så sätt har Utskottet sökt medla emellan de väckta förslagen i denna del. Meri då det lika litet i detta fall, sorn i allmänhet kan öfverlemnas åt den enskilde att uppträda såsom åklagare, der han ej är målsegare; då någon särskild föreskrift här ej erfordras om rättigheten att till åtal angifva misshandling af djur; då lagens stadgande i 22 Kap.
Genom direkta ?ösbindelser med iii-, och utlandets förnämsta fabrikanter k m jag erbjuda ofvannamda artiklar bättre och billigare än niagon annan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och wror lltt blifra öfrestygad om fördelen att hos mig f y k sina behof af dessa artiklar. le,fj \ Qo \ n \ W Vigseliormuläret och kyrkomötet. Det var mandagen den 1 6 okt. kyrkomötet behandlade 8: e kapitlet af f örslaget till reviderad kyrlwhandbok, det kapitel, som handlar om brudvigsel. I föregiende hRften hm Dagny genom signaturen Esselde utförligt redogjort för och uttalat sina &amp; siktemot förslaget till nytt vigselformulär samt phpekat de punkter, lzvari detta, skiljer sig fr&amp;n det sedan 1 8 1 1 anvanda. Denna redogörelse har afven vzrit i ett ' litet flygblad gratis tillgängligt p&amp; FredrikaBremer-Förbundets byra. De svenska kvinnorna hafva haft stort slcäl att vara tacksamma mot de man, som ekrefvo 1 8 1 1 Ars vigselforinulär. Allt medan det aunu, ngra ett arhundrade senare, mses nästan kätterskt att yrka p i makarnes likställighet inför den borgerliga lagen och p&amp; ett inskränkande af mannens måJsmanskap öfver hustru, hans ratt » att söka och svara för henne », finnes det i den kyrkliga handling, hvarigenom äktenskapen afslutas, icke ett ord om ett dylikt ornyndighetstillstand i kvinnans sida. I den del af foriqularet, dar de blifvande makarne erinras om sina ömsesidiga plikter, uppmanas mannen, %att älska och iira sin hustru och genom förstånd och välvilja mer och mer söka att vinna hennes förtroende », hustrun $att med kärlek och tillgifvenhet möte sin mm., ömt deltaga med honom i omsorgen om deras hus och sh skicka sig, att hon rna tackas den make, hvilken hon gifveii är till hjälp. » Om underdanighet talas diirernot ej ett ord, i motsats till hvad som är förbillandet i de flesta andra protestantiska kyrkors vigselformulär.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 24 dennes bordiagde Mern. N:o 203, i ani. af RiksSt:ns olika beslut vid behandlingen af Utsk:ts förnyade Betänk. N:o 201, i fråga om det af koraiterade upgjorda förslag till förordning om landsting. Föredrogs och lades till handlingarne Konst.Utskits den 24 dennes bordiagde Mera. Nio 72, med anmälan om de i förstärkt Konst.Utsk. verkställda omröstningar. Den 25 Okto ber. 355 föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utskits den 24 dennes bordlngde Mern. Nio 73, rör:de åtskilliga till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag bvilande Grund lagsändringsförslag. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtskits den 24 dennes bordlagde Mern. N:o 218, ang:de arfvoden åt biträden vid renskrifning inom Exp.Utskit. Föredrogs och bifölls StatsUtskits den 24 dennes bordlagde Mern. N:o 220, ang.-de särskilda gratifikationer till åtskilliga af StatsUtskits tjenstemän, och för lemnadt biträde vid behandlingen af Ulskit tillhörande ärenden. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, LagUtskits den 24 dennes bordlagde Betänk. Nio 71, i ani. af väckt motion om ett tillägg till 15:de kap. 2idra g:n Rätteg.Balken, i fråga om fullmäktigskap. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Santmans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 24 dennes bordlagde Utlåt. N:o 47, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. N.-o 25, innefattande yttrande öfver väckta motioner om ändringar i gällande föreskrifter ronde vilkoren för afsöndring af jord och andra lägenheter å landet. Föredrogos och biföllos Sammans.
En så ringa afgift bör icke vara besvärande. Och skulle äfven de förutsättningarom lärareplatsernes antal och lönernes belopp, på hvilka beräkningen blifvit grundad, icke förverkligas, så kan likväl den förhöjning i algi flen och den förändring i dess förhållande tili lönerna, som deraf skulle blifva en följd, dock aldrig blifva af sådan betydenhet, alt derifrån något giltigt skäl kunde hemtas mot den ifrågavarande representalions-skvldighelens fullgörande. *■ ffT I afseende på röstberäkning, valsätt och valförrättningens verkställighet har Utskottet icke ansett lämpligt, alt i grundlag någon vidare föreskrift meddelas, än att valen ske inom distrikten, pä sätt inom distriktet öfverenskommes, och att verkställighetsålgärderne åligga elt af distriktets Konsistorier, mellan hvilka bestyret cirkulerar. För nu uppgifna ändamål får Utskottet alltså till grundlagsenlig behandling vördsamt föreslå följande grundlags-äridrmgar: Konslitulions-Utskoltels Memorial N:o 31. Riks dag s-or åninge n: § 13. l:o. Jemte Erke-biskopen — —en Fullmäktig. 2:o. Universiteten Riksdagsmanna-underhåll. 3:o. De vid Rikets allmänna Elem ent ar-fä r uner k pä ordinarie stat anställda Lärare, sorn i och för sina befattningar ega preslertig be.Jordrings-rält, men icke innehafva pastorat, skola nise Fem Riksdagsmän i Preste-Ståndet, sålunda, att Lärarne inom hvarje af bär nedan bestämda val-distrikt ibland sig, pä sätt de inom distriktet öfverenskomma, välja en fullmäktig. Valdistrikten liro, det första: Upsala och Hernösands Stift; det andra: Stockholms Stad och Westerås Stift; det tredje: Linköpings, Strengnäs och Gottlands Sti fl; det fjerde: Skara, Götheborgs och Carlstads Stift; det femte: Wexiö, Lunds och Calmar Stift. Valens verkställande ombesörjes inom hvarje distrikt skiftesvis af eli af dess Konsistorier, i den Juljd stiften här ofvan nämnas. § 16.
För kännedom af den behandling, frågan om bevillnings medlens ingående till Riksgälds-Contoret vid förflutna Riks-möten rönt, samt de skäl, hvilka både för och mot förslaget anförts, har Utskottet, till undvikande af vidlyftighet, trott sig höra hänvisa till 184° års StatsUtskotts utlåtande, N:o 355, äfvensom sednast församlade Revisorers Berättelse (pag. 47. et sequ.) Hvad nu först angår de delar af <v. Zweigbergks och Johan Johanssons motioner, som afse äfven ordinarie Stats-inkomsters emottagande af Riksgälds - Stais-Utskottcts Utlåtande, N.-o 66. 9 Riksgälds-Contoret, i sammanhang med alla bevillnings medel; så skulle väl många fördelar för det allmänna åstadkommas derigenom, att uppbörden inginge till Ett enda Verk, hvarifrån hvarje förvaltande myndighet sedermera utbekom de till bestämda föremål anslagne medel; men som, enligt Utskottets tanka, med Riksgälds-Contorets nuvarande organisation och bestämmelse icke är förenligt att åt detsamma gifva en dylik vidt omfattande verkningskrets, samt den omständigheten, att endast en del af Statsbidragen utgöres i contant, innefattar ett väsendtligt hinder emot öfverflyttande från Statstill Riksgälds-Contoret af befattningen med grundskatternes emottagande, har Utskottet, med afseende härå och innan förenkling i sättet för sistnämnde skatters utgörande hunnit tillvägabringas, ansett sig icke kunna tillstyrka någon förändring, i afseende å de ordinarie Stats-inkomsternes uppbörd och lefverering. Beträdande åter de, enligt 60 §. Regeringsformen, såsom bevillnin gar ingående Stats-Verkets så kallade Extra ordinarie inkomster, nemligen Tull-medel, Salu-accis af Städerne, Postmedel, Chartae-Sigillatae-medel och Brännvins-afgift, får Utskottet, rörande hvar och en af dem, serskildt, i möjligaste korthet, meddela yttrande, med hänvisning i öfrigt till ofvan åberopade Betänkande N:o 355 af år ,84o. 1:0 Tullmedlen.
F’ör öfrigt synes mig här under discussioneu hafva blifvit tillräckligen bevist, att de 3ne Ståndens beslut, ang:de 5 §, kan väl slå tillsammans med antagande, i öfrigt och på det hela, af det förslag, som BondeSt. fattat, emedan annan säkerhet, än den som af nämnde Ständ blifvit äskad, kan i R. St:s Bank nedsättas, och några redactionsförändringar i de följande §§ kunna afhjelpa olagligheten; men, jag upprepar det ånyo, 3 Stånds beslut är R. St:s beslut, som icke bör rubbas. Elt sådant prejudicat vore farligare och skulle föra till långt större vådor, än om aldrig någon lag för privatbanker i Sveriges Rike funnes. Hr Gunther, Claes Ephraim: Då Utsk:n varit af den af Hr Gr. o. Landtm, gillade tanka, alt frågan icke kunde förfalla, utan att votering rör:de RiksSt:ns särskilda beslut skulle ske i förstärkt Utsk., har det varit Utsk:ns pligt, den Utsk:n varit måne om att uppfylla, att tillse, det icke något Stånds beslut blefve undertryckt, utan att hvarje sådant, så fullständigt som möjligt, och sådant det i ett sammanhang blifvit fattadt, komrne under votering. Så, som PresteSt. fattat sitt beslut, innefattar det, med sina skiljaktigheter ifrån Ulsk:ns förslag, ett enda sammanhängande förslag, hvarföre ock nämnde Stånds beslut innehöll, enligt det lill Utsk:n ankomna prot.utdr., att Ståndet, med afslag ä den 3 §, i följd, deraf stadgade de och de förändringarne i påföljande §§, och vid sådant förhållande hafva Utsk:n ej kunnat annat, än betrakta detta beslut såsom ett så sammanhängande helt, alt alla de §§, hvaruti PresteSt. gjort förändringar, borde som ett enda förslag uppställas i den ena contrapropos.
I sådant afseende förekommer, att, vid den år 1835 föranstaltade undersökning i orten, det blifvit ytterligare ådagalagdt att de å hemmanen på Öland fördelade utmarker icke blifvit på tvänne serskilda sätt och vid olika tillfällen skattlagde, äfvensom att hemmansegarnes lagliga rätt i annat afse-* ende icke eller blifvit för nära trädd, vid hvilket förhållande Utskottet finner Rikets Ständer vara fullt berältigade att, utan hinder af serskilde hemmansinnehafvares anspråk på medlens återställande lill de skattdragande, besluta om vilkoret! för dessa medels anvisande. I anledning häraf, och då ifrågavarande utmarks-skatt, om än icke olagligen tillkommen, likväl, på grund af ofvannämnde undersökning, kan anses hafva varit allt för betungande, linner Utskottet, med afseende jemväl å öns vitsordade behof af understöd lill allmänt nyttiga inrättningar, såsom ordnandet af folkskolor m. m., det vara af rättvisa och billighet påkalladt, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, ifrågavarande restitutionsmedel varda använda för sådane ändamål, som för ön äro af gemensam nytta. Utskottet får alltså hemställa att Rikets Ständer måtte å Riksgälds-kontoret anvisa ett förslagsanslag af 36,ooo r:dr, att för den beviljade restitutionen använda-s, under de af Kongl. Majit föreslagne ofvanberörde vilkor, skolande dessa reslitutioner utgå efter de markegångspris som i orten voro fastställde de år, för hvilka skatten debiterats, men efter afdrag utaf derå möjligen skedde afkortningar eller icke influtne restantier. Stockholm den 28 April 1848. Ank. till Ekp.-Utsk. den 29 April, kl. half 6 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl, Maf:ts nådiga framställningi rörande användandet af de Under Kongl. Stats-kontorets förvaltning Varande äldre depositions^medel. (I. A.)_ Uti den till Rikets nu församlade Ständer aflåtöe nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof har Kongl.
Upplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:! N:o 8 gjorda hemställan, att R. Sier må antaga följande tullsatser, nemligen 15 öre per kubikfot å omalet hvete samt 10 öre per kubikfot å omalen råg, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den för berörde sädesslag nu gällande tullfrihet.» Voteringen företogs och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 77. Nej — 89. Gr. Liljencrants: Då jag vet, att flera andra ledamöter dela min öfvertygelse om lämpligheten deraf, att de artiklar, som nu skola föredragas, särskildt behandlas, får jaghos Hr Gr, o. Landtm, anhålla om propos. derå, att dessa artiklar skiljas från hvarandra och först föredrages »mjöl af hvete och råg», samt derefter »gryn, alla slag.» Gr. Posse: Jag förmodar, att den mening, som kommer att göra sig gällande med afseende å mjöl af hvete och råg, äfven kommer att göra sig gällande i afseende å gryn; och får derföre hemställa, att R. o. Ad. måtte behandla alla dessa artiklar i ett sammanhang. Den 23 April e. in. 471 Gr. Liljencrants: Jag ber att få upplysa den siste värde talaren derom, att uti det förslag, jag tagit mig friheten framställa, icke ligger någon slags krigslist, utan att det helt enkelt är föranledt deraf, att import af mjöl eger rum, men att deremot, så vidt jag vet, import af gryn är högst obetydlig, och att jag derföre skulle önska tull å de olika mjölsorterna, men icke vill påyrka sådan å gryn. De gryn, som importeras, utgöras icke af sädesgryn, utan till största delen af risgryn och andra sådana sorter, som icke behöfva något skydd. Då således ifrågavarande artiklar äro af helt och hållet olika beskaffenhet, torde Gr.
Jag får för min del bestrida en sådan återremiss i klump af StatsUtsk:s betänk., som Frih. Cederström, Jakob, och Gr. Lagerbjelke begärt. Troligen gifva åtskilliga af de bifogade reservationerne i alla fall anledn. lill återremiss; dock tror jag det vara af synnerlig vigt, alt hvarje punkt i betänk, blir föredragen och diskuterad, så vida R. o. Ad. vill bevara sin rätt till en sådan återremiss, och äfven hålla revisionerne i helgd; ty om den grundsats göres gällande, att 2:ne revisionsberättelser alltid böra på en gång behandlas, kan lätt hända, i anseende till riksdagarnes tätare sammanträffande, att vid en riksdag ingen sådan kommer att behandlas, och vid en påföljande möjligen 3 eller 4 revisions-beråttelser blifva föremål för R. St:s bedömande, hvaraf följden säkerligen blir, att denna vigtiga kontroll på Regeringens och de förvaltande verkens åtgöranden förlamas. Hvad Hr Gripenstedt anfört i sin reservation, förekom äfven vid öfverläggningarne i StatsUtsk., men det oaktadt beslöt Utsk., med 26 röster mot 8, att betänk, skulle afgå till R. St. sådant det befinnes. Jag utbeder mig att i korthet få redogöra för behandlingen af ifrågavar. revisions-berättelser. Vid StatsUtsk:s första sammanträde öfverlemnades densamma till inkomst-afdelningen. Då hade afd:n ännu icke emottagit någon K. propos. och icke heller någon motion af egentlig vigt, och man förutsåg, att då de anlände, desamma måste blifva till större delen hvilande tills motionstiden vore tilländagången, och att således en hel månad skulle gå för afd:n förlorad. 1847 års revisions-berättelse var då ännu icke tryckt, ehuru i manuskript tillgänglig, och då de förvaltande embetsverken ägde rättighet att först efter 3 månader afgifva sina förklaringar, så kunde en samtidig behandling icke äga rum af denna och 1845 års revisions-berättelse. 2 H. 20 30G Den 5 Februari.