Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Doek att utmätning, enligt 8ä beekalkäät beslut, ej mä verkställas, innan utmätnings-körrättaren tagit okristligt bevis, äet galäenär emot krakvet ej gör invänäning, antingen al galäenären sjelf, eller, äerost ban ej är skrifkunnig, elier ej vill beviset meääela, ak tvä ojäkvige män^ äfvensom ett sääant bebanälingssatt ieke i nägot kall oeb säleäes ej eller i äen bänäelse, att galäenär emot krasvet gör invänäning oeb malet lör tb^ kommer att körtga pä sätt eljest är i. sllmänbet föreskrikvit,. mä kör galäenär meäkora nägon ökaä kostnaä utöfver äen, som skolat uppstä, äsrsst okvanberöräe utmätnings-resolutioa icke varit gifven.'' 1H0 Osnom Skrifvelse äen 3o sistliäne äanuari, bvaruti I, jemte anmälan, äet ä lunnit Läer binäraäe att antaga Uin allätua varliga Droposition om färanäraäe staäganäsn, röranäe besättning, anbällit om NinMäiga staäkästelse as äet förslag, som ä för fäer äel antagit oeb bvilket skiljer sig krän Min Dropasition snäast äerutinnan, äels att uti inleänin - fl/tt/.-Ls ^Vddr^cr §pcrr a Nio 5. gen öberopos i, 3, ^ oell 12 §§. ok' 8 6op. Idtsöknings-Lolken, i stället ott L, o^ositionen völ öberoslods nämnde 6o^., men ieke uppräknade visso HH. deraf, dels oek std 2 §. ok den ifrågavarande Lörkattningen skulls erböllo «n tilt redaetionen nögot förändrad lidelse. i5:o
Enkelheten i uppbörden synes mig icke heller blifva så stor till följe af ifråga vide förslag, som man föreställt sig, ty om man ser på tillämpningen af detsamma, så kan jag åtminstone icke finna annat, än att det skulle föranleda en vidlyftig skriftvexling emellan vederbide regementschefsoch landshöfdinge-embete, och derigenom tror jag icke att någon enkelhet vinnes; tvertom är det min åsigt, att ju mindre skrifveri som kommer i fråga, desto enklare och bättre är det. Olägenheterna af förslaget äro deremot, som mig synes, så i ögonen fallande, att man bör noga betänka sig, innan man lemnar sitt bifall till detsamma. Jag vill icke omnämna att, enligt de förslag hvarom nu är fråga, de stater, till hvilka dessa räntor och tioden äro anslagne, skulle få vänta på sina inkomster; militiestaten skulfe få vänta minst 2 månader, ty, såsom det nu är, så uppgöras uppbördslängderna redan under Januari och Februari månader, så att militie-staten erhåller sin lön till dess normala belopp redan innan slutet af Februari, men kronans uppbördsmän ega ingen skyldighet alt före Maj redovisa för intraden. Man kan ju äfven tänka sig och erfarenheten har visat att det händer, att en hel mängd restantier finuas i uppbörden; om nu kronans uppbördsman skulle uppbära alla intrader, både de som ingå till staten och till särskilda stater och verk, så skulle det ofta inträffa att han icke får ut mer än t. ex. J af hela den summa, som blifvit honom ålagd att uppbära; skall han då uppskjuta att betala vissa poster, eller skall lian utproportionera dessa J på alla? Jag hemställer, om det kan kallas enkelt och fördelaktigt, att på detta sätt gå till väga. Dessutom hör man ihågkomma att inom militie-staten så upptagas dessa räntor och tionden af regements-skrilvarne, hvilkas lön till stor del utgöres af den provision, som i och för denna uppbörd blifvit dem tilldelad, och jag tviflar på att det vore så rätt att bort - Oen 11 Mars. taga dessa löneförmåner från regementsskrifvarne, ty man bör betänka att med dessa platser följer ackord.
Vid förnyad föredragning af Ridd.Utsk. d, .24 sisth Mars f. m. på bordet lagda memorial, ang:de gjord motion örn Landtmis-soupeernas fortfarande på R. o. Adis enskilda bekostnad, blef samma memorial bifallet. Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped Utsk. inkomua förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M.: 6 Den a April. N:o 2. angrde utgifternas för innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom Riksg.Cont.; N:o 3. i fråga om Bankens rättighet att erhålla liqvid för 2:ne på densamma öfveriåtna aldre kronofordfingar; N:o 4- ang:de arrendatorernas af Klabböle Krono-Iaxfiske und. ansökning om eftergift i i83o års arrende; N:o 5. angrde Assessoren Landströms und. ansökning om afskrifning af dess skuld till Strömsholms stutericassa. N:o 6. ang:de Kamereraren Krutmejers ansökning om befrielse från arrendet af Kungsgårdshemmanet Rinkeby i Stockholms Län; Nro 7. ang:de Enkan Sahlmans und. ansökning om befrielse från skyldigheten alt ansvara för arrendet af lotter» Wto 5i af Upsala Hofstalläng; Nro 8. i fråga om eftergift af ett dana-arf till Piteå stad; Nro g. ang:de sökt eftergift af Öfverinspectoren Borghs sterbhusdelägare ådömda anmärkningsmedei. Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Utsk:s under Nro 10 afgifna förslag till R. St:s und. adress till H. M. Konungen, i anledning af H. M:s Nåd. omsorg för clio lera-sjukdomens utestängande från Riket.
Det andra Preste-Ståndets beflut att under den tid Doctor för Riksdagens stull härstädes wistas förordna Kongl. Hof-Predikanten och Kyrkoherden Doctor att i hans ställe fullmägtigstapet i Banqven bestrida; hwilka bägge Protocolls-Utdrag, säsom blott nottliaiu meddelade, lades till acterne. Upplästes ett af Riksens Ständers Justitie-Ombudsman Friherre iVIcNiriertleiin, Osis ingifwet Memorial, innehällande förfrågan, huruwida han, hwilken säsom sin ätts hufwudman till Riksdagen hitkommit, dä Instruktionen för Riksens Ständers Justitie-Ombudsman stadgar att han i Stockholm bör wistas, mä kunna, sedan Riksdagen derifrän blifvit flyttad, här sitt ämbete utöfwa. Remitterades till Constitutions-Utskottet. Widare upplästes Riksens Ständers Justitie -Ombudsmans Ämbetsberättelse. Remitterades enligt zz § i Riksdags-Ordningen till Lag-Utffottet. Anmäl» Den 4 Augusti. Anmältes och infördes en Deputation ifrän det Högwördige Preste-Ståndet anförd af Bissoppen i Linköping m. m. Doctor rosenstein, hwilken meddelade Preste-Ständets ProtocollsUtdrag innehällande desi beslut att genom ett särskildt Utskott, bestäende af irenne Ledamöter af hwarje Ständ, läta öfwer se den efter manligheten hos Ständet till justering anmälta Jnstructionen för Banco-Utffottet, i synnerhet i hwad som rörde den 8 Z., hwari Regeringsformen af är 1772 äberopades, hwrlket, dä den numera more afffaffad, ej kunde stä tillsammas med wära nu warande Grundlagar. Deputationen afträdde pä öfligt sätt utbeledsagad.
Landtmis sist framställda propos. på afslag fullkomligen öfverensstämmer med grundlagen; ty i 54 S'n Riksd.Ordn. står: ”Då propos. till fattande af ett definitivt beslut öfver en Konungens framställan, ”eller ett betänk., eller en af enskild riksdagsman väckt frå”ga, är med ja och nej besvarad, och anmärkn:r i saken ”under discurserna gjorda, hör propostn inrättas i enlighet ”med dem, och skulle målet, under discurserna, skiljas uti ”flera delar, hvaröfver särskilda anmärkn:r göras, da skall, ”enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särskildt ”anstäl las.” Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då han af de lemnade svaren å haus förut framställda propostr icke tilltrott sig att bestämma hvilken mening varit den rådande, han ansåg sig nu höra framställa nya propos:r i ämnet, och hemställde alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla StalsUtsk;s utlåt. Ropades starka nej, blandade med ganska många ja. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja. Den a3 Maj. ao7 Uppå derefter framställd propos., Lief utlåt, af R. o. Ad. återremitterad!. Företogs till pröfning StatsUlsk:s den g och 16 dennes på bordet.lagda utlåt. Wto 83, i anledn. af arrendatorns af Hogsta , Lombarudd och Norrby hemman på Lofön, G. A. Karlbergs ansökning om förlängning af arrendet. Frih. Gederström, Jacob: Jemväl emot detta betänk. får jag yttra mig såsom ovillkorligen stridande emot hvad grundlagen och de af II. St. förut fattade beslut föreskrifva. Grundlagen har i 77 §:n Reg.Ftn bestämt, alt R. St. skola fastställa de grunder, efter hvilka kungsgårdar och kronolägenheter skola förvaltas; men ingenstädes finnes i våra lagar, att StatsUtsk. skall föreslå för ett hemman eller en lägenhet, än mindre besluta, huru dermed skall förfaras.
R:dr 7,863: 20. „ 7 dito inom Stockholms Dito 5,175: — yy 5 dito inom Nyköpings Dito 3,178: 16. yy 1 dito inom Östergöthlands ; yy 6 dito inom Stora Kopparbergs 7. af anslaget för strömrensningar och mindre hamnbyggnader 3,666: 32. — Transport: 160,765: 46. 11- \ — 67 — Transport: 160,765: 46. 11. utaf Kongl. Maj:t disponerade till kostnader för grundens förstärkning å norra och södra hamnarmarne vid Cimbritshamn. af anslaget dito för hamnbyggnaden vid Lidköping 21,187: 24. — „ dito för upprensningar i Söderhamns skärgård . 1,000: lånet för Götheborgs hamnbyggnad 42,000; af anslaget förNational-Musei-byggnadens påbörjande 90,000: — „ dito för utarbetande och ordnande af Kapiten B. Cronstrands samlingar rörande Egyptiska byggnadskonsten 2,000: — —; „ dito för den fattigvård, som bör af Stats-Verket bekostas, 9,731: 37. 4. lånet för uppbyggande af en ny kyrka i Christinehamn ■ ., • 25,000: Summa återstående utgifter den i5:de September detta år . Dessutom innestodo i fViksgälds-Kontorek, vid samma tid, af anslaget till Folkskole-lärares aflönande för åren 1845, 1846 och 1847 R:dr 34,847: 44. 1. af dito till Folkskole-lärare-Semi narierna för samma år „ 5,400: och af dito till stipendier vid dessa Seminarier för dito „ 4,666: 32. — ™ 44,914: 28. 1. Tillsammans
(U. A.) Genom en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion har Friherre J. G. Paykull lästat Rikets Ständers uppmärksamhet å det förhållande, att i staden Upsala, som är sätet lör Rikets första läro-anstalt och i följd deraf icke sällan hugnats med besök af den Kongl, familjen, icke funnes inredd någon särskild bostad för emottagande af de höga gästerna, hvilka derföre vid sina besök i staden vore nödsakade att för sig och sin uppvaktning i berörda hänseende anlita enskilda personer eller begagna sig Siats-Utskottets Utlåtande N:o 32. af annan tillfällig lägenhet; förmenande motionären, att denna omständighet icke kunde annat än bidraga till att göra omförmälda besök så fåtaliga eller korta som möjligt, då deremot kunde antagas att, om en den Kongl, familjen värdig bostad i Upsala funnes att tillgå, den höga familjen skulle till så väl egen som Universitetets hugnad och nytta oftare förnya sina besök derstädes. Med erinran härjemte, bland annat, hurusom inom staden vore beläget ett prydligt och till det yttre väl bibehållet större slott, som, ehuru i dess nuvarande skick endast till en mindre, för särskildt ändamål upptagen, del beboeligt, dock skulle kunna med en jemförelsevis obetydlig kostnad vidare iståndsätta?, åtminstone till så stor del, att derstädes kunde inredas en våning för den Kongl, familjen att begagnas vid dess besök i Upsala, har motionären hemställt, att Stats-Utskottet måtte låta uppgöra förslag öfver kostnaden för inredande i nämnde slott af en för omförmälde ändamål tjenlig våning med dertill hörande nödiga inventarier, jemte uppförande på lämplig plats af en mindre stallbyggnad, samt att Utskottet derefter skulle till Rikets Ständer afgifva utlåtande i ämnet.
Banco; synes äfven denna byggnad böra verkställas på Statens bekostnad och jemte kolhus, rostgropar m. m. i complett stånd till de blifvande Bergsmän skänkas. 3:0 Till lättnad å transporten för det tillverkade tackjernet bör på allmän bekostnad den väg upptagas, som Committerade föreslagit ifrån Räcktforss till Törehamn, belägen invid hafvet. Då denna väg går igenom bebodt land och endast är 2^ mil lång; synes denna kostnad ej blifva så betydlig, eller böra i någon serdeles beräkning ingå, när man betraktar den ovanligt lätta transport, som derigenom fulländas från Berget liil inskeppningsorten. 4:0 Da Committerades förslag om grän - -Benj. och Ekon. link. Eetänkanden. Qoi sorna för Bergslagsdistricfet antages, nemligen i söder Wännäs By i ÖfverCalix Socken, i norr Sarnnko Nybygge i Gellivare, i öster Angeså eif-, i vester B ön-elfven, Kattån och Lainisjocki med några i dessas granskap belägna byar3 så böra alla inom denna tract, omkring 20 qvadratsmils innehåll, belägna skattlagda hemman befrias från allt slags rotering samt alla dem nu åliggande onera till Kongl. Maj:t och Kronan på 50 års tid, äfvensom alla Nybyggen, hvilka hädanefter der upptagas, likaledes böra njuta 50 års skattefrihet, alla med vilkor, att de idka Bergsbruket. Ifrån erläggande af all tionde af deras tackjernstillverkning böra de äfven under samma tid vara befriade. Genom vidare undersökning vinnes förmodligen ytterligare upplysning, huru många skattlagda hemman linnas inom det uppgifna districtet. De kunna ej vara så många, att saknaden af deras utskylder kan uti Kronans intrader göra någon märkelig minskning, hvilken dessutom lätt ersättes genom indragningen af de för!aningar, hvilka varit till andra Bergslager gifna, men sorn nu troligen försvinna. Friheten för tiondetackjern är ingen förlust, ty deraf har förut ej varit någon påräknad inkomst.
Betänk. N;o 6 och Mern. N:o 35. 29 Grustägt, orri ändring i gällande föreskrifter rörande densamma. Motion Nös 168 och 210. Sommans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. Grönhögen eller Degerhamn pä Öland, om förbättring af hamnarne vid. Se Degerhamn. Gudmundsson, Anders, frän Hallands län, Motion N:o 353, att en summa af 3,000 R:dr, som utgått till lönefyllriad åt de två äldste Agronomerne och uti Kongl. Propositionen om statsverkets tillstånd och behof föreslagits att disponeras till tre landtbruks-slipendiater och deras resor, måtte uteslutande anvisas till understöd åt tre sådane stipendiater, och kostnaden för deras resor bestridas af Sjette Hufvudtitelns öfriga odisponerade tillgångar. Stats-Utsk. Utlåt. — Motion N:o 354, om ändring eller förklaring af Kongl. Cirkulärbrefvet den 28 Mars 1858, i fråga om beräkning af tiden för lärares vid elementarläroverken rätt till uppflyttning i högre lönegrad. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Motion N:o 362, att till Kongl. Maj:t måtte öfverlemnas att förklara, att, i afseende å de s. k. Trippiska hemmanen i Halland, något lösningsanspråk från Kronans sida hädanefter ej kommer att ega rum, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 126 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. — Motion N:o 363, om bidrag af allmänna medel tiil uppförande af hus för elementarläroverket i Halmstad. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 och Mern. Nös 170 och 207. B. St. underdån. Skrifv. N:o 169. Motion N:o 364, om reglering af rättigheterna till och skyldigheterna för de s. k. Halländska kyrkohemmanen. Stats-Utsk. Utlåt.
Rolle prisar sin hustru, som icke kör honom ut i skogen, innan hon gifvit honom frukost, hon älskar honom och smeker honom, hvarföre han ock ofta köper russin åt henne, ”hon är så höffligan sööt at kyssa då.” Hägge säger, att hittills hafva han och hans hustru kommit väl öfverens, ”men nu blijr hon så gammal, gåår och knarrar i wråna, som du weet fuller, de göra de gamla spanhakorna. Blijr iagh icke aff mäna snart, så gör iagh migh owettigh påna, iagh slår rätt ihiälna.” Rolle. ”Iagh wil säija dägh bättre rå iagh, gack rätt tä köpstan och köp Mercurium, gena, sägh dä är socker, du ska wetta hon mäcktar inthe länge maxa moot hää, för än hon får siältågan.” Hägge. ”Hä war rätt ett wällogt rå hä, ja ska och så giöra.” (De se en jungfru ledas till lunden). — Sc. 5. Den till offer utsedda jungfruns Moder hade väl hoppats, att hennes dotter skulle åt sin man föda barn och blomma, men då hon nu genom lotten blifvit utsedd till offer, ber hon dottern vara vid godt mod och besinna, att hon blir Gudinna efter döden; men fästmön skattar denna ära ringa, ja, tviflar på den och vill lefva och dö med sin fästman. Äfven denne är otröstlig och lofvar att dö med henne. Hon tackar honom och utbrister: ”Een säng wij genom dödhen få, Then wij i lijffvet eij ha må.” — Sc. 6. Fästmön sättes på ett bord; fästmannen vill dö med henne, men presterna Grijmel och Fase hindra det. Han lofvar då att döda sig på annat sätt. De älskande taga afsked, men som presterna tycka afskedet blir för långt, skilja de dem åt och nedsänka henne i brunnen, hvarpå älskaren, erinrande sig Hadings och Hundings exempel349, går att döda sig. Tredje akten. (Scenen är i England.)
^Irsprenumeranter gratis den vackert utstyrda uppfi^J^J ' ^^ * fe fe Hufvudredaktör: E R N S T B E C K M A &gt;. slagsboken » Medborgarens årsbok 1890 » af Qustaf A. Aldén. fe Innehåll bland annat: personal och statistiska uppgifter för Sverige oeh utlandet, minneslista för 1890, vigtigare fe händelser 1889 m. m., m. m. o T l Nytillträdande årsprenumeranter i landsorten å s t o r a upplagan erhålla, efter insändande till byrån af postqvitto med intyg, gratis den under förra året införda högst intressanta följetongen T ^ å i i t a J F j i i d r a r af F. Anstcy, 294 sidor stor oktav (motsvarande ett boklådspris af minst 2: 50.) Stora uppl. : 1 2 k r. fjerded. Lilla (landsorts-) uppl. är 3 fe k r. 1 mån. Aftonbladet meddelar särskildt talrika Stockholmsbilder, interviewer och kåserier. Prenumerantsamlare och lösnummerförsäljare g o d a vilkor. Anmälan Klara Vestra Kyrkogata 7. fe Iduns panoptikon; af Sccevola. — Julrosor; af fe M s i r k. Stora upplagan går i press samtidigt med de för följande dag daterade morgontidningarnas landsortsuppla Bi. — Aprilmolnet; Skiss af Vilma Aftonbladet har gått i författning om anskaffande af en ytterst snabbtryckande R o t a t i o n s p r e s s, efter hvars erhållande tidningen beräknas, trots upplagans storlek, kunna tryckas och till hela sin talrika läsekrets expedieras på något öfver en timme i stället för tre. Obs.! Profprenumerera för en månad med 75 Öre å Lilla (landsorts-) uppl. eller å Stora med 1: 25. [G8T] rroiprenumerera ror en manaa mea / o ore a Lilla (landsorts-) uppl. — Granen; poem af Eline. — En glömd författarinna; kulturhistorisk studie af ~ Schöldström. - Julbordet; af O. II. Glöm ej de fattiga; af Maria. Handarbete.
Om vi då handlade sålunda mot BorgareSt. och det nu förhållit sig likaledes mpt oss, så lära de Hrr, som älska jemnlikhet, finna billigt, att R. o. Ad. nu i sin ordning går med särskild und. föreställning till Konungen. Men, mine Hrr, det är icke BorgareSt. allena, som afgifvit sådana. Högv. PresteSt. har riksdagar efter hvarannan (jemväl under mitt Statssecreteriat)' till K. M. ingått med särskilda und. föreställningar emot Sländernes beslut ang:de Halländska kyrkoliemmanen. Saken är således ingalunda ovanlig. Samma talare har anmärkt, att Adeln under förliden riksdag icke ville med de öfriga Stånden instämma uti gemensam adress till K. M. Men man bör då ihågkomma hvad denna gemensamma adress skulle innehålla. Jo, förslag til! att i und. gräla öfver åtskilliga rege ringshandlingar och öfver styrelsesystemet i allmänhet. R. o. Ad. förkastade ett så lagstridigt sätt att gå tillväga, emedan grundlagen bestämmer, huru anmärkmr skola göras till Const.Utsk., och att man ty förutan ej må något mot Regeringen anföra. Då ville man gå anfallsvis till väga mot Konungamakten och handla mot grundlagen; nu vilja vi blott söka försvara vår egen rätt. Man har sagt, att R. o. Ad. redan försutit sin rätt att såsom ståndsfråga betrakta den sak, hvarom nu öfverlägges, emedan Ståndet i delta hänseende tegat vid föreg:de riksdagar. Det lärer vara en hvar bekant, att den som säger nej, icke underlåtit att säga ut sin mening, fastän han icke utvecklat alla de skäl, som grunda den. R. o. Ad. uttalade ej alla sina skäl vid sista riksdag, utan Den 8 Februari e. m. 221 tvifvel derföre, att Ståndet trodde sig icke behöfva det; men vid den innevar., då ett libartadt beslut åter blifvit af 3:ne Stånd fattadt, skulle Ståndet utan tvifvel handla orätt, om det icke åberopade sina ståndsrättigheter, på det att dessa ej mätte förnärmas.
Längre fram i samma betänk, heter det: ”Genom K. brefvet d. 24 Januari 1744 meddelades kammarcolbm, till behörig efterrättelse, åtskillige af R. St., under underdånig skrifvelse af d. 12 September 1743 gjorda framställningar och lillkänuagifne beslut, bland annat, att någon förbättring i Kainmarverket ej kunde ske, om ej bonden finge betala hela sin ränta med penningar, hvilket vore det bästa uppbördssätt”. Vi hafva således under nära 150 år haft denna fråga under lagstiftande magtens behandling; det kan således icke anses innefatta någonting brådstörstande, ont man nu skulle vilja föra saken derhän, att en för landet så vigtig fråga ändteligen blefve bragt till slut. Då kollisioner uppstå emellan särskildta frågor, föreställer jag mig att de mindre vigtiga mäste absolut gifva vika för dem som äro af högre vigt och inflytande på samhället. Således, om det äfven verkligen inträffat, hvad Hr Print - Den 7 September f. m. 9 zensköld påstått, (hvilken uppgifts rigtighet jag icke vill sätta i fråga) eller att vederböride embetsverk i vissa, enl. min öfvertygelse bögst underordnade delar, icke blifvit hörde, så tror jag dock det omöjligen kunna verka derhän, att R. o. Ad. skulle på grund deraf, och på grund af några möjligen inträffande felaktigheter vid den formella behandlingen af de ringare frågorna, helt enkelt lägga betänk, lill handiingarne och sålunda låta hela den vigtiga frågan förfalla. Jag måste derföre för min del motsätta mig Hr Printzenskölds förslag och uppskjuter i öfrigt, att yttra mig i hufvudsaken till dess denna formfräga är undanröjd. Hr Printzensköld: Hr Sandströmer har till försvar för StatsUtskis af mig klandrade yttrande anfört, att de frågor jag uppräknat, och öfver hvilka vederböride embetsverk icke blifvit hörde, skulle stå i ett så omedelbart samband med sjelfva hufvudfrågorne, att det varit K. M:s rätt att framställa dem till R. St:s bepröfvande, utan att ett sådant hörande föregått.
R. St. lemnade också icke utan behjertande denna nådiga framställning, så till vida, att berörde ersättningsskyldighet icke blef til! betalning utkräfd utan fick anstå lill framtiden; hvarefter R. St. vid sisth riksdag, i betraktande af de i ärendet förekommande mildrande och ömmande omständigheter, beslöto ytterligare upskof med exekutiva försäljningen af Presidenten afBillberghs med qvarstad belagda egodelar, hvilken qvarstad emedlertid skulle till Statens säkerhet fortfara. Presidenten af Billbergh har nu atlidit; och K. M. i nåd. föreslagit den ifrågavar. gäldens afskrifning. Då B. St. vid denna frågas behandling vid föreg:de tillfällen haft undseende för, att af den person, som varit nog olyklig att genom förtroende till underordnades upgifter begå förseelsen af någon efterlåtenhet i kontroll, utkräfva förevar. änsvarsförpligtelse ; är det väl möjligt att R. St. nu skulle vilja låta sitt sinnelag förändras derhän, att den svåra påföljden må drabba den aflidnes enka och talrika harn, hvilka skulle, genom en sådan stränghet, blifva, på sätt den K. propos:n jemväl tillkännagifver, utblottade intill armod! Den utredning, som är lemnad i afseende å boets ställning, utvisar sådant tillräckligt, helst dess beräkning af tillgångarue synes snarare något för högt tilltagen, än tvertom. Jag respekterar mycket den åsigt, Utsk. åberopat såsom skäl, för att icke kunna i fullständig måtto tillstyrka R. St. att till K. M:s nåd. framställning i delta mål samtycka; i det Utsk. velat erkänna ”den synnerliga vigten deraf att de angide kontrollen å Statsmedlens behöriga förvaltning gällande ansvarsbestämmelser med tillbörlig stränghet iakttagas, helst undantag i detta hänseende, utan giltiga skäl medgifne, skulle utgöra för framtiden vådliga prejudikater”. Alen om jag jemförer denna fordran med alla de för en mildare tillämpning serdeles talande omständigheter, dem Utsk, likaledes samvetsgrannt anfört, så synes mig dessa förhållanden fastmera böra leda till eftergift af det hela, ej blott af en del.