Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desiderias dödliga frånfälle, blifvit bestridda för likbegängelse jemte flera vid dylika tillfällen erforderliga och brukliga åtgärder, hade dessa utgifter uppgått till 52,096 Ridr 44 öre, af hvilken summa Svenska Statsverket förskottsvis utbetalt 51,387 R:dr 16 öre samt återstående kostnadsheloppet, 709 R:dr 28 dre, godlgjorts af medel, som influtit för öfverblifna försålda effekter; och då af nämnda förskott, 51,387 R;dr 16 öre, på Sverige belöpte: dets den ersättning af R:dr 14,000: — som utgått till Kongl. Theater Direktionen för inställde skådespel under sorgetiden, och hvilken utgift Sverge ensamt borde nu likasom vid föregående dylika tillfällen vidkännas; dels ock af det öfriga beloppet, eller 37,387 R:dr 16 öre, en, i mån af bägge rikenas olika folkmängd, å Sveriges sida till ff:delar beräknad andel, eller . „ 26,390: 94; — bar E. K. Majit i nåder äskat, alt den till betäckande af dessa förskottsvis bestridda kostnader sålunda erforderliga summa R:dr 40,390: 94 öre, mätte af Rikets Ständer anvisas; hvarjemte E. K. Majit behagat tillkännagifva, alt samtidigt aflålits nådig framställning lill Norska Storthinget om anvisande af medel till ersättande af den på Norge belöpande andel, 10,996 R:dr 22 öre, utaf Svenska Statsverkets ofvanberörda förskott.
Det var ett skådespel, så storartadt och effektfullt, att all beskrifning blir omöjlig, äfven om man hade till sitt förfogande det rika bildspråk, som eldsdyrkarnes öfversteprest visade sig beherrska, då han å kongressen helsade konungen. Herr Törner, hvars stora talang helt säkert tagits i anspråk på de flesta ställen, visade sig vara en eldkonstnär af så framstående slag, att han borde kunna påräkna högaktning och beundran af sjelfve — Mefistofeles, hvilken ju lär vara grundlig kännare i fråga om eldoch ljuseffekter. Österländingarne, som icke, trots koranens vinförbud, äro några vattumän, lära hafva ett ordspråk, som lyder sålunda: » Si vattnet; ve dess fader och moder! » Men jag är fullkomligt öfvertygad, att ingen enda österländing tänkte på det ordspråket, när han i måndags natt gungade öfver Mälarens vattenspegel och såg den blixtra och glimma i färgskalans alla nyanser. Sccevola. Jag eller du? Berättelse af Marie von Olfers. (Slut fr. föreg. n:r.) ' - 1) å Klas såg Sigfrid, ville han vända om, men den andre fattade honom i rocken som en tiggare och stammade: » jag kommer ej för min skull, utan för din. » Inga ofrankerade försändelser lösas. Klas slet sig ifrån honom. » Hvad angår jag väl dig? Hvarför kommer du i min väg; här åtminstone finnes väl plats för oss båda? » » Förlåt mig, » utropade Sigfrid, » se, hvad som blifvit utaf mig, huru jag lidit! » » Som om du vore den ende. Gå bort ifrån mig, för mig är du död, som jag för dig. » » Jag kommer för att varna dig, du är i fara » Klas skrattade hånfullt. » D u varna mig! Vore jag i fara, såge jag mig nog om efter en annnan hjelp! » » Lita inte på Beppo, han är en dålig menniska. » » Och du, usling, hvad är du? » » O Klas, jag var från mina sinnen! » » Galningar flyr man som ilskna hundar. Gå! Här är jag herre.
Af det anförda synes, att Riksbanken för närvarande, och som jag tror för lång tid, är urståndsatt, att prestera ett för landets behof tillräckligt rörelsekapital — vore förhållandet tvärtom, skulle jag vara en bland de första att ifra för Riksbankens öfvertagande af hela landets penningeröreise, men sådan som ställningen bu är, kan jag icke dela deras tanke, som yrka privatbankernas indragning. Fastän jag alltså för närvarande försvarar privatbankernas existens, är jag deraf icke förhindrad alt instämma i deras åsigt, som anse en del af dessa banker inbringa alltför stor årlig vinst åt dess delegare, och är det af sådan anledning jag härmed föreslår: att Rikets Höglofliga Ständer för sin del ville besluta och hos Kongl. Majit att Han, bland vilkoren för nya oktrojers meddelande, ville föreskrifva, att, hvad privatbank förljenar utöfver 10 procent å det kontant insatta kapitalet, skall tillfalla den provins, som privatbanken omfattar och af bankostyrelsen redovisas till landstinget, för alt användas till industriela och allmänt nyttiga företag inom privalbanksdistriktet, hufvudsakligen till förbättrande af kommunikationsanstalter och beredande af arbetsförtjenst. Härigenom skulle klagan öfver aktie-egarnes oskäliga vinst förekommas, och denna penningeröreise, som nu af många anses för ett sorts procenteri, få ett mera patriotiskt utseende, hvilket det lör närvarande i allmänhet icke eger. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 30 November 1862. Pehr Pehrsson, från Wermlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Olof Lagergren från Gollands län, om utviogad handelsrättighet för landthandlare. Svenska folket liar under loppet af de 16 år, som förflutit sedan Konung Oscar införde en mera frisinnad handelsoch näringslagstiftning, hunnit öfvertyga sig, icke allenast derom, att den medgifna friheten och lättnaden derutinnan inverkat välgörande, utan äfven, att tiden nu är inne, att något längre uttaga steget i denna rigtning.
Ehuru vi näst England längst hafva haft en lagbunden frihet och en representativ författning, sakna vi likväl vid våra NationalFör» samlingar, den offentlighet, som andre folk i allmänhet äga. Då friheten år 1809 stadgades, påbjöds blott att RiksStåndens Protocoll skulle tryckas. Delta steg var ej tillräckligt; tiden har blifvit förödd med justeringar, och penningar Den 27 Januariu 155 onytfTgt använda på en tryckning, som ef kunnat ske förr an så sent, att interesset för innehållet af dessa Protocoll upphört, och a'ct få eller ingen köpt dem. Åtskilliga invändningar hafva blifvit gjorda emot Friherre Akerhjelms motion, ej egentligen mot sjelfva saken, utan af farhåga för störandet af lugnet och ordningen härstädes. En värd Ledamot har yttrat, att det vöre fruktansvärdt, att lemna Allmänheten inträde på Riddarhusets läktare, emedan hon möjligen kunde tillåta sig förolämpningar mot detta Stånd, eller opåtaldt företaga något, som vöre stridande mot dess värdighet. För min del tror jag ej Allmänheten derom. Vi se vid Häradsoch LagmansTingen som af ålder förblifyit offentliga, Do• maren allena bland bönder, och Rätten omgifven af Allmoge som till och med är rusig, utan att af fl ensamma förolämpas. Hvarföre skulle vi då förmoda Allmänheten blifva mera våldsam här inför Rikets första Stånd? och då ingen utan särskilt tillstånd kunde inkomma? Man stöder sin farhåga på suppositioner; det må då äfven vara tillåtit, att vederlägga den dermed. 1 England, synnerligen London, hvarest finnes en pope! värre än på andra ställen, och der det står hvar och en fritt, att tränga sig in, såsom åhörare, har den ej stört NationaiRepresentationens öfverläggningar, åtminstone äro inga sådana händelser mig bekanta. Man har anfört exempel från Franska resolution en och Galleriernas verkan på Representanterna. Men revolutionerna bero ej på så små omständigheter; de 1$4 Den 27 hafva djupare rötter, och den ifrågavarande skulle hafva gått sin gång, antingen representanterna stängt sig inne eller ej.
Jag anser det, enl. hvad jag ofvan sökt ådagalägga, hafva öfverträdt grundlag, hafva uraktlåtit Rikets sannskyldiga nytta, och hvarken hafva med oväld, nit eller skicklighet utöfvat sitt förtroendekall. Utsk. stämmer mig inför Riksrättens och inför R. St:s dom. Jag stämmer Utsk. inför alla rättsinnige medborgares, förvissad , såsom jag är, att Utsk. inför deras omdöme ej torde stå sig bättre än jag. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum konime att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Hr Riben, Garl Wilh., uppläste följande: Utsk. har klandrat Konungens rådgifvare för det de hafva tillstyrkt, att en BondeSlts skrifvelse måtte utan afseende lemnäs. BondeSt. anhöll uti und. skrifvelse af d. 9 Mars »835, att K. M. ville låt^ utarbeta och lill - Den i Juli f. m. 47 handaliålla en tabellarisk öfversigt, ang.*de alla de förhållanden, som kunde erfordras för att inför nationen ådagalägga, huruvida de af R. St. alltsedan år 1814 beviljade contanta anslag, samt de tillgångar i förråderna, som varit användbara för beväringens beklädnad och utredning, varit af den beskaffenhet att uppfylla de nödiga behofven. Så väl af den lind. skrifvelsen, som af densamma bifogade prot.utdrtn inhemtades: alt motion inom BondeSt. hade blifvit väckt om åläggande för StatsUtsk. att till Stånden inkomma med en tableau af ofvansagda beskaffenhet; alt StatsUtsk. (se betänk:na N:is 368 och 3gg) förklarat sig ej kunna härom meddela vidsträcktare upplysning, än om ungefärliga antalet af de munderingspersedlar , som sedan 1820 blifvit anskaffade, jemte det närvar, oundgängligasle behofvet af nya munderingar, samt hvad K.
I stället för häraderna liar i sednare tider genom Christendomens införande inträdt en annan underafdelning af orterna, nemi. socknarna, hvilka nu äga en organiserad municipalinrättning medelst sockenstämmor och kyrkoråd. 1 lagmännens ställe hafva i administrativt afseende inträdt landsliöfdingar; men i stället för den municipalinrättning, sorn hvarje lagsaga fordom ägde, finnes nu ingenting. Då jag tillkännagifvit den åsigt, från hvilken jag utgått, då jag ansett provincialrepresentation böra införas, torde jag få tillkännagifva, huru jag tror den böra organiseras, nemi. icke efter typen af Nationalrepresentationen, utan, likasom i sockenstämmor någon ståndsskilnad ej kommer i fråga, tror jag, att den högre municipalinrättningen eller länsstämman, utan afseende på stånd, bör bestå af deputerade från dessa sockenstämmor, som hvardera representera en eller flera socknar. De göromål, som skulle åligga dessa inrättningar, blefve för provinserna desamma som sockenstämmornas för socknarna, d. v. s. ortens allmänna oeconomiska angelägenheter. Det finnes redan vissa förrättningar, som måste i ett slags rminicipalväg försiggå; sådana äro markegångssättning, pröfningscommitteers åtgärder, curhusafgiftens uppbärande och redovisning. Alla dessa göromål kunde hänskjutas lill en enda väl organiserad auetoritet, som tillika hade rättighet att, i hvad som angår ortens oeconomiska behof eller den oeconomiska lagstiftningen för orten, inlemna petitioner, vare sig till R. St., till Regeringen eller till landshöfdingen. 44 Den 16 October c. ra. Dessa förrättningar vore af så eniel beskaffenhet, att jag föreställt mig, att dertill årligen ej skulle behöfvas mer än vanligen en eller två dagar, kanske stundom 3 eller 4 dagar, men aldrig en månad. Att derjemte gifva dessa inrättningar en politisk karakter anser jag vådligt och skadligt, och af sådan anledning ogillar jag afven den siste värde talarens förslag alt göra dem till electorsförsamlingar för riksdagsmannavalen.
Detta oaktadt, visade det sig snart, att om hela inredningen till nämnde års slut skulle varit färdig, om samtlige inventarierna skulle till samma tid anskaffas, och alla reparationer å de gamla husen äfven verkställas, så skulle ej allenast dessa arbeten och inköp derigenom i betydlig mån fördyrats, utan äfven medel till desamma saknas, hvadan Styrelsen, under den 17 December 1859, i underdånighet hos Eders Kongl. Maj:t anhöll om uppskof med Institutets öppnande till 1862 års början, ej allenast på grund af ofvan anförde förhållanden, utan äfven af det skäl, att, om nådig tillåtelse gafs till Styrelsen att i och för Institutets organisation uppbära Institutets årsanslag för 1861, stort 18,000 R:dr, så skulle till en del den brist af 25,000 R:dr, som vid Institutets organisation var att motse, — derigenom att Rikets Ständer, i stället för de af Eders Maj:t, på grund af Skånska Hushållsföreningens gjorda framställning, i och för Institutets grundläggning äskade 200,000 R:dr, endast beviljat 175,000 R:dr, — fyllas genom nämnde årsanslag. På grund af denna framställning, och sedan Landtbruks-akademiens Förvaltnings-komité på nådig befallning inkommit med underdånigt utlåtande öfver densamma, täcktes Eders Kongl. Maj:t, under den 16 November 1860, bifalla Styrelsens anhållan såväl om årsanslagets uppbärande och användande som äfven om uppskof med Institutets öppnande till början af år 1862. Styrelsen hyser den förhoppningen, att af hvad som ofvan blifvit i underdånighet anfördt, nogsamt synes det Institutet ingalunda kunde öppnas förr än hvad som skett, samt att 1861 års anslag till Institutet omöjligen kunde undvaras, i och för detsammas ändamålsenliga organisation. Alnarp den 28 December 1863. På Styrelsens vägnar: 3. G. v, TROIL. C. BECKFRIIS. CARL A. TROLLE.
Bland de många försvarslöse, hvilka såsom kringstrykande upptagas, linnas flere, ehuru fullväxta och till åren komne, sorn aldrig tillhört någon församling, aldrig lärt läsa, varit skattskrifne eller innehaft någon tjenst, utan, uppfödde på landsvägarne af kringstrykande föräldrar, efter deras död på egen hand fortsatt sysslolösa kringvandrandet. Behandlingen af dessa blir ännu mera bekymmersam, då personerna äro qvinnor med flere oäkta, späda harn. Ingen församling, ännu mindre Tillsyningsman, är pligtig eller villig att sådana personer sig åtaga, och att släppa dem fria, att fortsätta sitt förra lefnadssätt, har icke heller ansetts lämpligt, utan har man, så vidt möjligt varit, sökt att inackordera, isynnerhet barnen, på passande ställen, till en Christlig uppfostran. Denna förordning om försvarslöse vann likväl, året efter det den utkom, liksom ett stöd och lättnad uti Fattigvårdsförordningen den 25 Maj 1847. -—- De närmare bestämmelser, som härutinnan meddelas, hafva häft mången villrådighet hos den Autoritet, som skall slita tvisterna emellan behöfvande och kommunerna. Vägledning härutinnan var af högsta behofvet påkallad, äfvensom medel att tillhålla en trög kommun alt fullgöra sin skyldighet emot en blottställd. Begreppet härom och uppfattningen af Förordningens föreskrifter hafva vållat mångfalldiga tvister, som till stor del jemväl dragits under Eders Kongl. Maj:t nådiga skärskådande; men sådana tvister skola, när allmänheten blir mera van vid sina åligganden, i tidens längd hafva sin öfvergång. Fattigvårdsstyrelser äro emedlertid bildade, håde i stadsoch landsförsamlingar, och upprättade reglementen fastställde. Utan särdeles påtal hafva fattigvårdsstyrelserna fullgjort sina skyldigheter, så att tiggeriet, åtminstone till större delen, kan anses hämmadt. En och annan kringslröfvare uppsnappas väl stundom och återforslas till sin rätta hemort, men äfven sådane hörja blifva sällsynte.
Falkar och Glador. Belopp a f utbetald belöning. Skottpenningar kafva enligt berättelsen bilagd särskild | ocb 1 utter. uppgift under åren 1856—1860 utbetalts för 40 vargar, 17 lodjur, 1,332 räfvar, 2 mardalTab. IV:o ö. AF ROFDJUR DÖDADE HUSDJUR. 1 3 4 5 6 7 11 Nötkreatur. Får. Getter. Svin. Fjäderfä. Skadan beräknad i penningar. R:dr R:mt. Inom mellersta och nordöstra revieren. Revierförvaltaren i östra revieret bar förklarat sig ej kunna införskaffa upplysningar om dödade husdjur. Då detta revier omfattar Bråbo ocb Memmings härader jemte hälften af Finspongs län, och då upplysningar i ämnet äfven inom de rofdjuren orsakat i länet, beräknas till minst en tredjedel utöfver det uppgifna beloppet. andra revieren uteblifvit från flere socknar, så kan den skada, 16 Tab. N:o 7. Östergötlands län. Tab. N:o 7. GRUFVOR, BERGVERK, BRUK, FABRIKER och MANUFAKTUR-INRÄTTNINGAR samt H ANDT VERKERIER 4 6 I 2 3 4 Ar 1860. Grufvor, bergverk, bruk, fabriker ocb manufakturinrättningar. å landsbygden. Badaremästare Bagare Bakelsetillverkare Bildhuggare Bindmössetillverkare Bleckslagare Bokbindare Bomullsspinnerier Bomullsväfverier Borstbindare Bresiljeqvarn Bryggerier Brännerier Bundtmakare Byggmästare Färgerier Förgyllare och Spegelmakare..
Lagstiftaren afviker icke endast från de ädla grundsatserna om menniskorätt och menniskokärlek, utan äfven från statsklokhetens enklaste principer, då han icke söker alltmer lossa medborgarne i staten ur de tvångsförhållanden, som ytterst grunda sig på under äldre tider gjorda inkräktningar afjorden och inkräktarnes bemödanden att fortfarande tvinga folket till en, mer eller mindre uppenbar, träldom under sig. Till dessa höra alla dessa lagstiftningshinder för en friare fördelning af jorden, de högt bestämda besutenhetsvilkoren, de inskränkande stadgandena för afsöndring af jord, o. s. v. Midt under det att föredömena från de mest upplyste och förmögnaste nationer vittna för den trefnad, den belåtenhet och de framsteg, som blifvit befolkningens lott, der frihet att förvärfva jord lifvat känslan för sjelfständighet och frihet; midt under en fortskridande upplysning, som icke endast bör visa oss den moraliska pligten, utan synbarligen visar oss den materiella fördelen af att befordra de krafter, som härflyta af familjernas kärlek och verksamhet för sina hem, sin fädernejord, sina anhöriga, låta vi ännu uppbördsnitet, embetsbeqvämligheten och enskiltes egennytta, i förening med gammal fördom, lägga hinder i vägen för en friare besittningsrätt af jord. 20 Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 14. Jag kan omöjligt förena mig i den åsigt, att statens, kommunens eller menigheternas, eller ens de förut varande jordegarnes säkerhet och fördel på något sätt skadas eller förnärmas genom en mera utsträckt hemmansklyfning eller genom afsöndringar af jord. Tvärtom framstår det klart för mig, att sådant måste i längden gagna hela samhället, genom de större krafter, den vidsträcktare odling, den allmänna trefnad, det framkallar. Men jag erkänner gerna, att, med vårt närvarande skatteväsende och vårt ännu bibehållna ekonomiska system, måste hemmansklyfningen behandlas med nödig varsamhet och en noggrannhet, som icke låter ännu väl förena sig med en fullkomligt fri dispositionsrätt af jordegendom.
Inf.-Tull 16 sk. famnen Ulf-Tull 1 R:dr famnen Björk . • . Dito 24 sk. Dito Dito 2 •— 16 sb. Dito Bok och Ek Dito 36 sk. Dito Dito 3 —- 16 sk. Dito Gran ... Dito i4 sk. Dito Dito 3a sk. Dito Tall Dito 16 sk. Dito Dito 1 — Dito Andra slag . Dito 24 sk. Dito Dito 2 *— j6 sk. Dito voterar Ja; den det ej vill, Nej. Vinner Nej, kominer så väl insom utförsel-tullen å Ved, alt uts{Utås sålanda, nemligen för Al 36 sk., Björk 1 R:dr, Bok och Ek 1 R:dr 24 sk., Gran 3a sk., Tall 36 sk., samt andra slag 36 sk. per fa m n. ■Bihang, till R. St. Dito Dito 2 — 16 sk. Di lo Dito 36 sk. Dito Dito 3 — 16 sk. Dito Dito »4 sk. Dito Dito 32 sk. Dito Drto 16 sk. Dito Dito 1 Dito Dito 24 sk. Dito Dito 2 — 16 sk. Dito ,8 Förstärkta Stats-Utskoltets Memorial N.o 4°9‘ Voteringen har utfallit med 60 Ja och 59 Nej; och som Ja sålunda vunnit, s AI . • • • Björk . Bok och Ek Gran . • Tall Audra slag Sextiondeandra Voterings-proposition, Den, som bifaller Utskottets förslag, alt sådant Tågvirke, hvarmed Svenska fartyg varit nödsakade, att, i stället för bevisligen förloradt, sig å utrikes ort förse, då samma Tågvirke vid hemkomsten finnes obrukadt, belägges med en införsel-tull af 24 sk. per Lispund, voterar Ja; Den det cj vill, Nej; Vinner Nej, kommer införsel-tullen å nämnde Tågvirke att utsättas till 2 R:dr per Lispund.
Fullmäktige så mycket mindre kunna berättiga postbetjeningen till arfvodens beräknande för Riksgälds-kontorets portooch assurans-afgifter, som densamma, enligt hvad i cirkulär-brelvet vore uttryckligen tillkännagifva, endast afsåg de fall, då postförvaltarne, på eget ansvar} lemnade enskilda korrespondenter kredit å porto-afgiften. Vid sådant förhållande och då Fullmäktige, i fråga om de äskade arfvodenas utbetalning af Rikgälds-kontoret, ej heller funne sig ega tillämpa den för Tullverket, under den 1 Juni 1838, i nåder fastställda särskilda reglering af posträknings-arfvodena, hade Fullmäktige i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder förklara och bestämma, huruvida eller till hvad belopp tjenstemännen vid nämnde Post-kontor vore berättigade till åtnjutande af arfvode för Riksgälds-kontorets posträkningar, samt om sådant arfvode äfven borde utgå och beräknas för de till Riksgälds-konloret ankomna fribref, i den händelse Riksgälds-kontoret äfven framgent måste ersätta Postverket det för dessa bref belöpande porto jemte stadgade rekommendationsoch assurans-afgifter. Enligt hvad Kongl. Maj:t, genom ofvanberörde nådiga Bref af den 25 Augusti l852 gifvit Fullmäktige tillkänna, hade Kongl. Maj:t likväl funnit någon förklaring i omförmälda hänseende icke vara erforderlig, enär ingen författning lunnes, som ålade postförvaltare att utan vedergällning hålla posträkning med korrespondenter, vare sig enskilda personer, Statens Embetsverk eller Rikets Ständers verk, och Kongl. Brefvet den 25 Februari 1832 fastställde grunderna samt Kongl. General-Post-Styrelsens cirkulär af den 11 Maj samma år närmare bestämde sättet för beräkningen af postförvaltarnes arfvoden. Stats-Utikottets Utlåtande, N:o 49.
Förslag till ändring i 39 § Riksdags-ordningen, angående val af Ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer; förkastades. 12. Förslag till ändring i 43 § Riksdags-ordningen, angående förändrade grunder för bildandet af sammansatta^Utskott; antogst Frän Vallöf,. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 4, med uppgift å hvilande förslag till ändring i Grundlagarne. Alla dessa, i Förteckningen införda under N:ris 1—12, blefvo af Borgare-Ståndet godkända med undantag af de under N:o 3 förekommande till ändring uti 56 § Regerings formen osli 49 § Riksdags-ordningen, angående remiss af motioner, hvilka förslag af Borgare-Ståndet afslogos. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 50, i anledning af väckt motion, om förändring af soldaternas vid Södermanlands-regemente löneförmåner. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 53, i anledning af väckta motioner, om meddelande af stapelstadsrätt för köpingen Döderhultsvik; och N:o 56, i anledning af väckta motioner, om förändring uti Kongl. Förordningen den 7 Maj 1842, angående behörighet att föra befäl å Svenskt handelsfartyg. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 16, i fråga om afskrifning af ett i Banko-diskont-verket af numera aflidne gårdsegaren J. E. Borin upptaget lån, bifölls; N:ö 17, i fråga om lönevilkoren för läkaren vid Tumba bruk, bifölls; N:o 18, öfver ansökningar af Prosten O. U.
59 dersågning af större timmer, lärer afsetts att förekomma användande dertill af den yngre och omogna skogen, men, enär denna icke med fördel kan söndersågas, ändamålet torde vinnas endast genom tillägg i rubriken af ordet »sågade», sagda föreskrift må uteslutas och rubriken i stället komma att lyda: »ribbor, sågade, längre eller kortare»; — att då, med den af Rikets senast församlade Ständer föreslagna och af Kongl. Maj:t godkända sönderdelning af den under rubriken »stäfver, lagg-och botten-», i 1841 års taxa förekommande underafdelning »af till och med 42 verktums längd å de förra och högst 27 verktums längd å de senare» uti två, annat icke synes hafva åsyftats, än att för laggstäfver af mindre längd än 34 tum, och för bottenstäfver, som voro endast 22 tum långa och derunder, kunna i någon mån nedsätta utförselstullen, men en slik nedsättning skäligen må kunna medgifvas äfven för laggstäfver intill 42 och för bottenstäfver intill 27 verktums längd, hemställes, att den äldre ofvan anförda lydelsen må antagas och utförselsafgifterna nedsättas å derunder hänförliga stäfver af ek till 4 sk., och af hok, furu eller gran till 1 sk. per 120 stycken; — att, med bibehållande af nuvarande inoch utförselsafgifter för björksamt bokoch ekved, de öfriga specificerade slagen, nemligen al, gran och tall, må uteslutas och inbegripas under rubriken »andra slag,» samt derå, med nedsättning i nu för sist nämnde rubrik stadgade belopp, och någon höjning i inoch utförselsbeloppen för granved, antagas de afgifter, som för al och tall äro gällande, nemligen 16 sk. vid in-och 36 sk. vid utförsel per famn; — samt att rubriken »svarfvarearbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering» må, enär, på sätt ofvan är omförmäldt, en särskilt rubrik för leksaker blifvit till intagande i tarifen föreslagen, utgå och inbegripas i den nästföljande rubriken, samt införselstullen å denna, nu utgörande 33V2 procent, nedsättas till 25 procent å värdet.