Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den anordning af arbetet för Carlsborgs fästningsbyggnad, som i sednare åren blifvit följd, har haft till syfte att bringa fästningen till fullbordan endast i den mån sådant kunde ske utan att anlita Statsverkets tillgångar i sådan grad, att deraf skulle följa inskränkningar i än nödvändigare utgifter; och sedan nu fästningen blifvit försedd med slutvärn och de angelägnaste arbetena inom dessa torde kunna fullbordas, utan att det hittills anvisade årsanslaget för detta ändamål kräfver tillökning, anser Utskottet så mycket betänkligare att för anslagen till denna fästningsbyggnad följa en annan ordning, som byggnadens fullbordan i allt fall fordrar en jemförelsevis lång tid, och fästningen således måste genom tillfälliga anordningar sättas i försvarbart skick, om sådant under tiden skulle af behofvet 32 StatsUtskottets Utlåtande N:o 51. fordras. Då dessutom en icke aflägsen tid torde medföra lösningen af den omtvistade frågan rörande lämpligaste sättet för fästningsbvggnaders utförande, och alltså arbetets bedrifvande i den hittills följda ordning skall lemna den största säkerheten för dess ändamålsenlighet för framtiden, har Utskottet ansett årsansla get för fästningsbyggnaden böra inskränkas till enahanda belopp, som vid sednaste riksdag anvisades, likasom ock Utskottet trott påbörjande af förrådshusen utan olägenhet kunna sättas tillbaka för andra utgifter, för hvilka Statens tillgångar tagas i anspråk; och hemställer fördenskull Utskottet, a) att Rikets Ständer måtte, till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad anvisa för år 1867 ett belopp af 100,000 R:dr, att af Riksgälds-kontoret utbetalas; och b) att det af Kongl. Maj:t begärda anslag för påbörjande af förrådsbyggnader vid Carlsborg icke må af Rikets Ständer beviljas. 36:o. Befästning arne i Stochholms skärgård. a) Till förstärkande af Waxholms fästniögsmurar har Kongl. Majit äskat ett belopp af 90,000 R:dr.
Men sedan vid denna Riksdag ?:ne Stånd afslagit Konungens Nådiga proposition , om en förut saknad bestämd gräns för commandomål, eller en inskränkning i den fnilitaira maktens område, och sedan Riksens Ständer äfven afslagit Hans Majus Nådiga proposition om mildring i straffet för smäde^ ligt tal mot Konungen (hvarvid Riksens Ständer i synnerhet iörsummat tillfället att få bestämdt d«n väsendteliga skillnaden emellan smädeligt tal om Konungens gerningar och om Dess Rådgifvares åtgärdar) sedan dessa i Svenska lagstiftningen, ja jag vågar säga { hela den Europeiska Lagstiftningens Analcc märkvärdiga beslut föregått, vore det ej förvånande, ty det vore conseqvent, om ifrågavarande Nådiga proposition, icke eller blef antagen. Jag vågar dock ännu hysa det hopp att hos Ridderskapet och Adeln råda samma tänkesätt för sanna förbättringar af vår Stats-. Författning, sorn förr alltid utmärkt detta Rj-* >58 Den iS Junii f. m. hets första Stind och jag föreslår derföre bifall till Betänkandet. Visserligen hade ett och annat i det Nådiga Lagförslaget kunnat närmare bestämmas, Klen det kan, om så erfordras, ske genom en Lagfö klaring. Af det hela synes att blott sjeifägande Bönder fä deltaga s valet, men också att alli sådana det få, äfven de, som ej äro berättigade att deltaga i val till Riksdagsmän. Det hade visserligen varit mest enligt med lagskipningens theon, att älven andra än booder fått välja och väljas till Nämndemän. Men sorn hittills blott Bönder fått bilf va Namn» deman, är Konungens Förslag mäst enligt med praxis och med vår ännu hibebållna Stånds fördelning samt således för närvarande kanhända det bästa som kunde göras!, för att äfven af BondeStåndet med odeladt bifall och oinskränkt tccksamhet blifva emottagit. I allt fall är det föreslagna stadgandet vida bät; tre än det hittills varande.
JULMINNEN DIKT AF E. N. SÖDERBERG. JULLOF. SKISS AF ELIN TORGERSSON. BELÖNAD MED 2:A PRIS I IDUNS LITTERÄRA TÄFLING. M o - d e m stannade. fryser d u? » Stig i n! af IDUNS REDAKTION. Skrifva? Skalden Tavaststjerna,. I D U N 1899. STUREPLAN I JULETII). ERNST DET NYA HÖGMAN. ÅRHUNDRADETS BASTÅ G A F V A im u n g d o m e n i h e m m e n utgör ovillkorligen ett prenumerationskvitto på &gt;Kam,raten », illustrerad tidning för Sveriges ungdom, hvilken för hela år 1900 kostar endast 3 kr. Sedan ungdomstidningen L i n n e a n u i sitt senaste n u m m e r tillkännagifvit, att den från o c h m e d detta år nödgas upphöra, står Kamraten, hvilken redan länge erkänts som Skandinaviens förnämsta ungdomsblad, redo att mottaga äfven Linneas forna läsare i sina kamratleder. VID SEKLETS WIGSTRÖM AFTON. AF EVA (AVE). AF T Y C H O ÖDBÉBG. » dramer » m. m. I D U N 1899. » LILLE DANIELS TESTAMENTE. EN JULBERÄTTELSE AP SOFIE LINGE. H ÖSTVINDEN BLÅSTE genomträngande skarp, men lille Daniel hade ändå sprungit sig varm under sina lekar. Med blossande kinder kom han in till sin mor, som satt vid salsfönstret med sitt handarbete, och han lämnade fuktiga spår eftei sig på de rena golftiljorna. » Daniel, » sade modern, och ämnade ge honom en liten förebråelse, för att han ej torkade af sina smutsiga skodon, innan han klef in, men fick se hvilken hälft frågande, hälft bedröfvad min hanhade, och glömde att göra det. » Hur är det fatt, gossen min? » frågade hon blott.
Li« qvidationen för hvarje serskild fordran för sig går; men ej att, såsom Beredningens förslag nu innehåller, de årliga afbetalningarne skulle på fn för alla Fyra åren utfärdande generel Oblir j g 8 2 Stålsoch Banko-Utskottens Betänk anden. galion afskrifvas; hvarigenom de, efter min tanka, med svårighet blifva i Liqvider, enskilde emellan, användbare. Desse mine se r sk i Ide tankar anhåller jag vördsamt må Betänkandet åtfölja ” Herr Biskopen rn. m. Doctor Faxe och Herr Grosshandlaren Arfvidsson förenade sig.med Herr Presidenten in. in. ifri herre Wirsén. Herr Grosshandlaren Wideberg förklarade sig äfven val instämma med Herr Presidenten in. m. Friherre TVirsén uti allt öfrigt, utom hvad angar nya utlåningarne af de inflytande Creditiverne, hvilka utlåningar han ansåg böra kunna göras af de administrerande, men alldeles icke till de rtu varande Gnldenarer i Disconierne, utan till andie icke skuldsatte, som för sine Näringar, mot redbara Hypotheker, behöfva Lån på kortare Terminer. Ut Supra. iV:r 324. Riksens Hög loj], St unders Statsoch Banko-Utskotts Memorial, angående tiden för nästa Revision af Stats-, Bancooch Rikig ti Ids-Ver hens Räkenskaper. Då, likmätigt 68 §• uti Riksdags • Ordningen af den 10 Februarii 1810, Riksens Ständer skola utsätta tiden till nästa Revision öfver Stats-, Bancooch RiksgäldsVerkens Styrelse och Förvaltning, samt i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, förordna om Revisorer, så få Statsoch Banko-Utskotten här* \ ' . • o Statsoch Banko-Utskottens Betilnkanden. 1983 om vördsam ligen anmälan göra, och, hvad tiden angår, föreslå, att nästa sammanträde för blifvande Revisorer måtte msättas till den 15 September iSäo, då atne års oreviderade Räkenskaper blifva att genomgå.
Alltså gjorde Jehu, Josaphats son, Nimsi sons, ett förbund emot Joram; men Joram låg för Ramoth i Gilead med hela Israel, emot Hasael, Konungen i Syrien. Men Konung Joram var igenkommen, till att låta sig läka i Jisreel, af de sår som de Syrer honom slagit hade, då han stridde med Hasael, Konungenom i Syrien. Och Jehu sade: Är det så eder i sinnet, så skall ingen slippa utaf staden, att han går bort, och bådar det i Jisreel. Och han for upp, och drog till Jisreel; förty Joram låg der. Så var Ahasia, Juda Konung, nederdragen till att bese Joram. Men väktaren, som på tornet i Jisreel stod, fick se Jehu hop komma, och sade: Jag ser en hop. Då sade Joram: Tag en vagn, och sänd emot dem, och säg: Är allt fridsamt? Och foromannen for emot honom, och sade: Detta säger Konungen: Är allt fridsamt? Jehu sade: Hvad kommer friden dig vid? Far här bakefter mig. Väktaren förkunnade, och sade: Bådet är kommet till dem, och kommer intet igen. Då sände han en annan foroman. Då han kom till dem, sade han: Detta säger Konungen: Är allt fridsamt? Jehu sade: Hvad kommer friden dig vid? Far här bakefter mig. Det förkunnade väktaren, och sade: Han är kommen till dem, och kommer intet igen; och det är ett körande, såsom Jehu körande, Nimsi sons; ty han körer lika som han vore rasande. Då sade Joram: Sätter före. Och de satte före hans vagn. Och de drogo ut, Joram, Israels Konung, och Ahasia, Juda Konung, hvardera på sin vagn, att de skulle komma emot honom. Och de råkade honom på Naboths åker, den Jisreelitens. Och då Joram såg Jehu, sade han: Jehu, är allt fridsamt? Han sade: Hvad, frid? Dine moders Isebels horeri och trolldom hafver icke ännu ända.
Rehnströms ansökning om eftergift af straffränta å ett i handelsoch närings-diskonten upptaget lån; N:o 28, i anledn. af förre fastighetsägaren P. W. Håkanssons ansökning om eftergift af ränta ä lån från banko-diskonten; N:o 29, i anledn. af väckt motion om eftergift af öfverränta för 2:ne, emot numera aflidne stadsläkaren J. A. Falks Itorgen upp tagne diskontlån; samt N:o 30, i anledn. af juveleraren J. Nilssons ansökning om eftergift af upplupen öfverränta å ett lån i bankodiskonten. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 1 e. m. tn fidem protocoUi, Albert Munck. Måndagen den 28 Februari 1848. Plenum kl. 6 e. ra. Justerades pleni-prot:n för d. 12 dennes e. m, samt d. 16 dennes f. och e. m. Öppnades och upplästes följande prol.; 2 H. 45 706 Den 28 Februari. O Ar 1848 cl. 26 Febr. sammanträdde den nämnd, som äger att döma huruvida Högsta domstolens samtelige ledamöter gjort sig förtjenta att i deras vigtiga kall bibehållas, dä öfver följande propos. röstades: Den som anser omröstning böra, på det i 103 § Reg.F. och 64 § Riksd.Orcln. föreskrifna sätt, anställas lill uteslutande af någon bland högsta domstolens ledamöter, voterar Ja; den det ej vill, voterar Neji Vinner nej, blifva högsta domstolens samtlige ledamöter bibehållna. Och befnnnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfriga voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 16. Nej - 31. I följd hvaraf nämnden ansett högsta domstolens samtlige ledamöter böra vid deras embeten bibehållas. Ut supra. Carl Mörner. G. Nibelius. A. M. Brink. N. Strindlund. Öppnades
Som voteringen, dervid en sedel, såsom dubbel, blifvit kasserad, utfallit med 57 Ja och 59 Nej, hafva Rikets Ständer följaktligen beslutat på sätt Nejpropositionen innehåller. ‘JOnle voteringen. Den, som vill att ett årligt anslag af 6,000 Riksdaler, såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor, å Nionde Hufvuddtelns ordinarie stat upp föres, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej: Vinner Nej, är berörda anslag å extra stat uppfördr. Denna votering har utfallit med 46 Ja och 71 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med iVrj-propositionen. Bih. till R. St. Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att ett anslag af 24,000 Riksdaler, under titel: Bidrag till handelsflottans pensionsstat att af tullmedlen direkte utgå, såsom förslagsanslag uppföres, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat att uppföra berörda anslag såsom reservationsanslag. Omröstningen häröfver har utvisat ett resultat af 42 Ja och 7 5 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med iV«j-propositionen. Den, som vill att, enligt Stats-Utskottets hemställan, Rikets Ständer för Direktören vid straff-fängelset i Norrköping August Leopold Hård af Segerstad bevilja en årlig pension till belopp af 1,500 Riksdaler, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beviljat bemälde Hård af Segerstad pension af 2,000 Riksdaler årligen. Som voteringen utfallit med 46 Ja och 71 Nej) hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse ined Nejp ro po si tio n en. Den, som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af bifall å Kongl. Maj:ts nådiga framställning derom, att Expeditionschefen vid Sjöförsvars-departementets expedition af Kongl. Maj:ts Kansli m. m.
Då contracterna med rusthållarne vid de till infanteri förvandlade rusthålls-regrlena (år 1841 nied 2:dra Orenadier och Westgötha) til lända löpa, är det fördelaktigare, alt 5oo man uppsitta i Östergöthland och lika många i Westergöthland, än att liela Westgötha-i'eg:te uppsilter; emedan urval af befäl kan äga rum; emedan kostnaden för anskaffning af hästar och sadelmunderingar m. m. af 9.:ne provinser lättare kan bestridas än afen allena; emedan ddpot-sqvadronerne lättare kunna fyllas af ynglingar, sorn önska tjena till häst, och måhända sjelfve, synnerligen i det rika Östergöthland, göra sig beridne, då de dertill uppmanas: emedan det afsuttna cavalleriets beväring endast derigenom kan, utan tillökning i befäl, mottagas af det i prov. återstående infanteriet; saint slutligen, emedan en cavalleritrupp i sistnämnda landskap är nödig. Andra Lif-grenadieroch Westgötha-reg:tet skulle då komma att hvartdera utgöra endast en infanteri-bataljon, fördelad, till besparande af högre befäl, den förra på i:sta Grenadiersamt den sednare på Skaraborgs reg:te, hvilka reg:ter sålunda hvardera kunde lemna, förutan en depöt-bataljon, 6 manöver-bataljoner. Uppsittnirigen borde verkställas så att depoter kunde inrättas. 1 1:0. Hvarje General-befälhafvare bör erhålla del af formationen under krig, och uppgöra samt till krigsstyreisens stadfästelse öfverlemna en plan huru försvaret, i händelse af hastigt påkommande fiendtligt anfall, inom dess district, skulle utföras, så val allena med districtets stridskrafter, som i förening med de öfriga districtens.
Nen obostridigt a r det icke för ty - så nara iiro kropp och sjii1 mod hyarandra förbundna att hälsa och fysisk kraft ge en jaiuiivikt åt själen, son1 i hög grad bidrager att starkii och utveckla våra andliga föriiiögenheter. Lika litet kan man resonncra bort den snnningen, att trots allt hvad man i vår tid skrifver och afhandlar, talar och predikas om det fysiskas förhtillande till det psykiska, om hygien och haJsolara och allt hvad därtill hörer, r i i en oförlAtlig grad misshandla och vanvårda vår kropp och försiiiiiilla att ge densamma dess behöriga utveckling. Siirskildt galler dotta om oss kvinnor. Aldrig har dock detta stltt tydligaro för mig, %n nar jag f6r någon tid sedan hade tillfälle med egna ögon iakttaga hvad tilltirnpandet af de enklaste medel för bibehållandet af kroppens spanstighet kan uträtta p % individer af mitt eget kön. Detta medel ar det allbekanta, sedan mansåldrar tillbaka hos oss kändafri~kyyiit~tnstiIi. Det som ligger en nämast, förbises lättast. I sjalfra Lings fädernesland, det land hvarifrån årligen massor af ntbildade gymnaster utgå för att öfver hela världen sprida det lingska systemots hälsobringande ideer, här hos oss, &amp; ger jag, vet man s&amp; föga att begagna sig af detta s&amp; nära till hands liggande hälsomedel, att ordet gymhmtik för mången är ett begrepp, nästan uteslutande förbundet ined slroltvAng eller Iiilrareordinationer. Genomträngd af deii lifligaste känsla för hvad vi, sii,rslcildt vi lrvirkor, genom denna uraktlåtenhet eller okunnighet förlora. och h v a i vi i inots ' att fall ha att vinna, har jag beslutat mig för att taga till ords. ' i denna fråga. Det är en olärds tal, stiilldt till de o l ~ d a. Evad som brister i teoretisk Irunskap får ersiittus af en lefvande öfvertygelse oin snlrens vikt.
Sedan Margaretha sjelf kände behof af att meddela sig åt Cecilia, hade de båda flickorna åter helt och hållet funnit hvarandra, och det var, som om Cecilia nu först fått rätt reda på sitt eget hjerta, sedan hon fått börja att tyda det för Margaretha. En dag kom fogdmor upp och sade åt Margaretha, att en bondqvinna, som sade sig heta Pijala-Elli, begärde att få tala med fröken. Margaretha blef så glad, att hon redan tog några steg för att springa ned till fogdens, i afsigt att hjertligen omfamna Elli; men i detsamma sansade hon sig och bad, att fogdmor skulle be qvinnan komma upp. Sedan hon med hjertlig glädje och vänlighet helsat på henne, bad hon henne in i sin lilla kammare, för att riktigt få tala med henne. Sedan Elli, efter litet krus, hade satt sig, och under det hon redogjorde för huru Pekka och barnen mådde, och huru allt stod till i hennes hem, tog hon ur kjolsäcken fram ett bref, gjorde ett tecken af hemlighetsfullhet åt Margaretha och lade så brefvet på sängen, bakom gardinen, bredvid hvilken hon satt. Imellertid fortfor hon att orda vidt och bredt, utan att låtsa märka Margarethas sinnesrörelse, ehuru dennas färg vexlat till den djupaste karmosin, och hennes blick var så frånvarande, att hon föga hörde hvad Elli sade. „Förlåt, nådig fröken,“ sade Elli slutligen, „att jag tog mig friheten att komma, men jag ville så gerna se, att fröken verkligen frisk och sund var hemma, och så tog jag en sådan här ost med, som jag vet att fröken gerna äter, och tänkte be fröken vara så god och ej försmå den, och att fröken ville ännu dertill säga mig om den är af riktig sort.“ Ordet „säga,“ utsagdt med en egen liten tonvigt, påminte Margaretha om att sansa sig och säga något äfven hon, såväl för att icke för Elli förråda för mycken sinnesrörelse, som ock, på det hennes tystnad icke skulle väcka misstankar hos fru Catharina, som i rummet bredvid måste höra om icke orden, så åtminstone rösterna. Men i detsamma steg jungfru Malin in.
Preste-Slåndel den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggningssamt driftoch underliålls-kostnaden för Statens jernvägar. (Stats—Utsk :s Uti. N:o 158.) S. A. K. Jemte erinran, att den kostnadsberäkning, på grund hvaraf beslutet om anläggning af stambanor vid 1853—1854 års riksdag fattades, upptagit anläggningskostnaden för en mils jernväg med enkel bana om fem fois spårvidd, afsedd att begagnas med lokomotiver, lill i medeltal 333,333 R.dr 16 sk. B:ko eller 500,000 R:dr R:mt, kostnaden för driftmateriel inberäknad, men att deremot, enligt det förslag, hvilket lades till grund för Kongl. Maj:ts Proposition i samma ämne vid sistlidne riksdag, kostnaden för en mil jernväg med drifmateriel uppginge (ill mellan 7 och 800,000 R:dr i medeltal, har, i anledning häraf, bos Rikets Ständer blifvit anfördt, att denna olikhet, hvartill orsaken ej vore uppgifven, vore af nog stort inflytande på de ännu återstående utgifterna för jernvägsbyggnadernas fortsättande under denna och nästföljande stalsregleringsperiod, att en närmare utredning af orsaken bort sökt åstadkommas och om möjligt tillses, huruvida icke någon besparing i den dyrare kostnadsberäkningen kunde tillvägabringas. Härtill funnes, utom den nyssnämnda, flera anledningar af lika, om ej större vigt, såsom: alt för ett land, med den jemförelsevis glesa befolkning och ringa rörelse, som Sveriges, del måtte vara ytterst maktpåliggande att tillse, det jernbanorna blefve Expedilions-Utskotlets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o '169.
Hr Lagerhjelm, Pehr: Ehuru jag blifvit förekommen af Hr v. Hartmansdorff i flera hänseenden, ber jag likväl att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på först sjelfva formfrågan. Yi hafva för närvar, åtminstone 2:ue åtskiljda åsigter i ämnet. Några af R. o. Ad:s ledamöter hafva bestämt sin opinion för allm. valen. Några andra hafva yttrat sig för bibehållande af det närvar, valsättet, men velat förändra Stånden. Begge dessa opinioner hafva utgjort föremål för Constit.Utsk:s öfverläggning; men Utsk. har icke gått in på allm. valens princip. I denna ställning föreskrifver 84 § Reg.F., huru förhållas bör Denna § säger nemi.: ”Då ConstitUtsk. icke funnit skäl att gilla och till R. St:s pröfning öfverlemna något förslag till förändring eller förklaring af grundlagarna, sorn Utsk. af en riksdagsman emottagit (och Utsk. har emottagit af icke en, utan flera riksdagsmän förslag att öfvergå till allmänna valen), vare Utsk. skyldigt, om förslagets författare det yrkar, att meddela honom sitt yttrande deröfver, med tillstånd att detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt göra, då han för det sistnämndas innehåll sjelf i egenskap af författare må lagligen ansvara.” Denna 84 § utstakar således, huru med frågan om allm. val skall förhållas. Hvad deremot angår de öfriga förslagen, såsom t. ex. Hr v. Troi Is. sorn synes vara i motsats med de förra, så innehåller 8i § Reg.F., huru dermed skall förhållas. äfvensom med de flera ledamöters förslag, som här blifvit väckta, såsom Hr Lefrehs och andras. Här står nemi.: ”Ej må fråga derom uti Ståndens plena väckas, utan anmälas de hos R. St:s vid hvarje riksdag valda Constit.Utsk. Delta Utsk., hvars pligt det vara skall att grundlagarna granska, äger rätt att hos R. St. föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa.”
Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström. Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt. Grefve von Platen. Lagerstråle. Malmsten. Thyselius. Bredberg. Thulstrup. Reuterskiöld Chefen för Landtförsvars-Departemenlet, Statsrådet Reuterskiöld uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag: till Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner till Rikets Ständer: 1.3:o angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stad. Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla samtliga ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bilagda, samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo A. Ekman. Kongl. Majus Nåd. Ank. till Exp.-Utsk, den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om ersättning af Statsverket till Irenne Officers-enkor, för innehållen aflöning för deras numera aflidne män under krigs fångenskap; Gifven Stockholms Slolt den 24- Oktober 1862.
För det af Rikets Ständer sålunda uppgifna ändamål, förordnades af Kongl. Majit år 1830 en serskild Comité', bestående af en Ledamot från b vartdera al Kongl. Krigs-, Kammar-och Bergs-Collegierne. Efter anställda undersökningar, aflemnade också denna Comité, vid slutet af samma år, sitt underdåniga förslag i berörde hänseende; hvilket förslag, jemväl omfattande den ersättning, som Staten ansågs böra utgifva, sedermera blifvit till bemälde Kongl. Collegiers utlåtande rernitteradt. Meli enär rättegång år 1832 uppstått, angående eganderätten till Dylta Svafvelbruk, så bade Kongl. Collegierne, i afvaktan å utgången af denna på Kongl. Majlts Högsta Domstols pröfning nu mera beroende rättegång, ännu icke till Kongl. Majit afgifvit det från dem infordrade underdåniga utlåtande. Då således Frisoeknarnes förhållande till meranämnde Svafvelbruk fortfarande qvarstod j oförändrad t skick, och ovisst skulle vara, huruvida någonsin, genom antagande af det ifrågaställa ersättningsförslaget, en öfverenskommelse emellan Staten och Svafvelbrukets egare kunde till väga bringas, hvaremot den, med omförmälde frågas väckande vid 1829 års Riksdag, för