Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det tidstecken, som lig ger framför oss i detta Ekon.-Utsluts Betänk., och de motioner, som föranledt detsamma, icke kan åtminstone på mig göra annat Den 3 Februari e. m. 305 annat än ett högst bekymmersamt intryck, så måste man å andra sidan serdeles glädja sig öfver det djupa allvar, hvarmed denna fråga blifvit behandlad såväl här i dag som under dessa dagar i enskilda samtal. Detta utvisar, att denna fråga, då den närmare betraktas, är af den aldra djupaste betydelse, är en fråga, som rör samhällets rötter, och på hvars bedömande och lösning det beror, om det rätta förhållandet mellan individ, familj och samhälle skall fortgå i en sund utveckling eller rubbas till mehn för såväl qvinnan som mannen och samhället. Sedan jag på förmiddagen anmälte mig att erhålla ordet, hafva några yttranden blifvit afgifna, hvilka för mig och de med mig liktänkande gjort allt vidare ordande i denna fråga i det närmaste öfverflödigt. Det första algafs af en yngre talare här helt nära mig, och gick mig till hjertat, emedan jag erfor, att han uppfattat saken i dess djup, i dess helgd. Derefter hafva vi haft den glädjen att af en utmärkt vetenskapsman erhålla ett praktiskt förslag och en i allo förträfflig utredning af frågan, om jag vågar undantaga något enstaka uttryck, såsom t. ex. att »den gudomliga sanningen kan väl icke upphäfvas, men modificeras», hvilket senare uttryck jag skulle önska utbyta dertill att sanningen kan belysas och renas, ty modifikation innebär dock en förändring. Om jag undantager detta och det slut, hvartill talaren kom, då han yrkade afslag å Betänkit, i stället för återremiss, som jag hade önskat just i samma syfte som det af talaren framställda förslag innehåller, utgjorde talarens anförande just mina tankar i denna fråga, ehuru mångdubbelt bättre uttryckta än min förmåga skulle hafva tillåtit mig. I afseende å frågans detaljer återstår således föga eller intet för mig att tillägga, men jag skulle dock anhålla att få yttra några ord med afseende å frågans allmänna sida.
De böra hvarken vara Domare eller gifvare af nåd. ty ingendera delen tillhörer demi Också hafva Utskotten endast yrkat, att med vederbörande skulle förfaras enligt Lag. Deruti Deri i8 Junti f, m. spörjes hvarken hämnd eller nåd. Om, enligt Herr Moraths yttrande, anbud blifvit gjordt af en ränta för everdeliga tider, och detta anbud kommit till Utskotten efter förevarande Betänkandes afsändande, så förmodar jag att Utskotten rörande denna nya fråga, inkomma. med serskildt utlåtande. Emedlertid finner jag icke något hinder, att nu besluta öfver detta fall. Hvad den skriften angår, som blifvit omtalad, har man äfven gifvit mig ett exemplar deraf. Jag lemnar derhän , hvad deruti kan vara sanning eller ej; men det nya högre anbud, 6om förmäles vara gjordt för Ståhles befrielse, synes bevisa, att han icke är så blottad på tillgång, sorn man förut påstått. Har Ståhle genom en Embetstmns myndighet blifvit beröfvad sin egendom, så hade han kunnat vid Domstol lagligen söka sin ersättning och denna är icke stor, i jemförelse med hans skuld. Det är ej skäl att Riksens Ständer skola betala både hans svek och Embetsmäns misstag. Sluteligen får jag, i afseende på den ifrågavarande öfverenskommelsen med bedrägliga gäldenärer , erinra om hvad en af våra store Konungar sagt, om en man, den han ansåg såsom förrädare, att kunde än brottslingen göra Brunkeberg till guld, så ville Konungen ej för detta anbud förskona honom för rättvisans kraf Sådant alfvar och sådan rättskänsla hoppas jag ännu finnes qvar i Svenska sinnen. Grefve von Schwerin, Fredric Bogeslaw: Det Den iS Junii f, m. 481 Det är ofelbart summans storlek, som föranledt Urskotten att fästa uppmärksamhet på Fullmägtiges åtgärd. Det är endast i afseende pi desse personer, som man påkailat Riksens Stän-j ders serskildta beslut, och man har gjordt rätt, *tt deruppå fästa uppmärksamheten.
Väckta motioner om ändring af 3 § qch ett tillägg till 3 § i 12 cap. Rätteg.b:n; N;p 90. öfver Rjksd.fu|lm* Per Jönssons motion om förändring i hvad ang:de communications-resolutioper från öf? yerräif nu är stadgadt; P?:o 91, öfver Hr \V. F, Dalmans motion om förändring af nu gällande föreskrifter, angrde skyldighet för do? niare å landet att, yid s. k. extra förrättningar, före afre - Den ?o Juli e. m. snn från förrättningsstället till parterna utgifva prot, och utslag; Wto 92. öfyer motion af Hr G. G. Uggla om föi^tyclli^ gande af föreskrifterna, rör:de behofvpt af fulltnagt vid besvärsskriftprs och ansökningars ingifvande till K. M. samt Jiofoch öfyerrätter, och om upprättande af formulär till besvärshänvisningar; N;o 93. i anleda., af väckt motion om återställande af rättigheten att i ringare mål begagna muntlig stamning; Wto i anjedn. af såyäl gjord anmärkning vid Utskts neinor, Wto 80 derom, att de Jagstadganden, som vid inneyar. riksmöte beslutas af sadan beskaffenhet, alt de tillhöra allmän civiloch criminal-lag, matte, så vidt ske kan, varda i en författning kungjorda, sorn ock Riksd.fullm. Wils Strindlunds väckta motion i samma ämne; N:o g5. öfver väckt motion om ändring af i5 cap. 1 och 2 §5 Rätteg.b;n ; Wto 96. i anledn. af återremiss å Utskts betänk, W;o 19 öfver väckta motioner om ändring i det nu gällande stadgandet angående öfverdomstol i tullmai m. m,; Wto 97, öfver vackt motion om skyldighet för svarande part, som erlägger vad mot underdomstols beslut, att inom fjorton dagar derefter sin vederpart derom underrätta; Wto 98. öfver Riksd.fullm, W.
Om, på sätt Utsk. i dess nu föreslagna und. anmälan hos K. M. hemställt, skråförfattningarna ang:de murmästare-, timmermansoch byggmästare-handtverken skulle upphäfvas, skulle sådana mästare upphöra att finnas, d. v. s. att det upphör att finnas inom städerna personer, som skola hafva ådagalagd skicklighet i dessa yrken. Det är likväl ett ovilkorligt Den 2 Juni c. m. 9i behof, att sådana personer finnas äfven för Kronans arbeten på entreprenad, hvilka skola undergå besigtning af erfarna personer. En sak ar att afskaffa missbruken, och en annan sak är att så helt och hållet upphäfva de nu gällande författningarna i ämnet, att icke några personer komma att finnas, som genom ådagalagda prof i theori och practik visat sig hafva skicklighet i dessa yrken. Jag tror, att man bör göra någon skillnad deremellan. Det finnes icke någon stad, som ej har behof af sådana personer med bepröfvad skicklighet; ty utan en sådan garanti kunna byggnader ej med tillförlitlighet bedömas. Det blir dock icke någon följd, att dessa personer, som böra antagas till besigtningsman, skola hafva uteslutande rätt att verkställa allt sådant arbete; men vi kunna icke umbära dem, ej en gång i våra mindre städer. Utsk:s förslag synes således vara alltför vidsträckt. Den reservation, som af flera BorgareSt:s ledamöter blifvit gjord emot betänk., önskar den förändring, att It. St. matte anhålla, det K. M. täcktes höra städernas invånare; de hafva icke sagt borgerskapet, utan önska således, att städernas samtliga invånare måtte blifva hörda i frågan. Jag tror, såsom jag vid 182^ års riksdag i fråga om näringsfriheten hade äran yttra, att en väsendtlig omarbetning af våra skråordningar bör ske, men anser nödigt att deraf bibehålla vissa stadgar, för att i hvarje stad försäkra sig om personer, sorn äga tillförlitlig skicklighet. Jag tror för min del, att, äfven 0111 R.
Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: rörande Paket-, Postoch Forvagns-inrättj-ung; om Post-Inrättningen i Riket. LagUtskottets; om stadgande att frågor emellan Kongl. Majit och Den 18 Mars f. m. 353 och Kronan samt enskilde skola ovilkorligen afdömas vid laga domstol. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: om straffbestämmelse för den, som genom fylleri etc. förorsakar, att hans hustru och barn falla allmän fattigvård till last. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln , vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 17 Mars i83o. S. D. Då nu ånyo föredrogs RiddarhusTJtskottets den 16 dennes aflåtne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herr Bråkenhjelms, Pehr Reinhold, Motion, att de vid kommande Riksdagar i RiddarhusGancelliet anställde Extra Tjenstemän icke måtte äga att under Riksdag utöfva deras Representationsrätt; blef berörde Memorial af Ridderskapet och Adeln afslagit. Ut supra. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Betänkanden och Memorial: 66 H. 33 354 Den 18 Mars f. m. Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af denne dag: I anledning af väckt fråga om redogörelse för S:t Barthelemy-fonden. Frän ExpeclitionsUtskottet: N:o 484* Angående livad af Bilianget till RiksStåndens Protocoll återstår att tryckas efter innevarande Riksdag. Med hemställan, det Utskottets Secreterare måtte berättigas uppbära en månads aflöning efter Riksdagens slut, samt angående arfvode till den Extra Cancellist, som förestått de egentliga Expeditions-göromålen. N:o 486- Med hemställan om arfvode för upprättandet af Registret öfver Bihanget till Rikets Ständers Protocoll vid innevarande Riksdag.
I följd af dessa förhållanden har emellertid vid formulär-arbetet hitintills föga mer blifvit vidgjordt, än hvad uti sednaste revisions-berättelse är omuämndt; men Revisorerne göra sig förvissade att, vid ordnandet för framtiden af detta vigtiga arbete, vederbörande ej skola underlåta att tillse, att detsamma hädanefter ma komma att bedrifvas med all den skyndsamhet, som kan stå i förening med arbetets noggranna och fullständiga utförande. 8 3. I likhet med hvad vid föregående stats-revisioner iakttagits, hafva Revisorerne låtit upprätta hosföljande sammandrag öfver samtliga i 1856 års riks-liufvudbok ingående medel (Bilagan Litt. A.), äfvensom särskilda uträkningar äro uppgjorda öfver statsverkets grundfond, ordinarie statsreglerings-fonden, Statsverkets inkomster, extra statsregleringsfonden samt Riksgälds-kontorets fond (Bilagorna Litt. B. C. II. E. och F.); — och få Revisorerne derjemte meddela följande redogörelse för förhållandet med vissa speciella delar af stats-regleringen, nemligen: Restantier. Vakans-afgifter af nyroterad jord : 45: -—■ 10. Itiksgälds-kontoret tillgodoförda besparingar: å 2:dra liufoudtiteln, Medico legala besigtningar 1,648: 1. 9. å 4:de hufvudtiteln, Skrifmaterialier oell expenser samt ved oell ljus för Departementets Ivansli-expedition 675: 29. 10. å 5:te hufvudtiteln, Båtsmännens beklädnad 2,330: 42. ■— Skrifmaterialier oell expenser för Departementets Kansli-expedition 260: 45. — 2,591: 39. —- å Gite hufvudtiteln, Utflyttningshjelp efter laga skiften 7,881: 28. —- Jordförluster genom kanaloch väganläggningar 1,353: 5. 4. 9,234: 33. 4. å lide hufvudtiteln, Städers friheter 41: 14. 6. Transportkostnad för Statsverkets bergseffekter 809: 16. 1.
Sådan är Utskottens åsigt af motionens formela del, och Utskotten hade måhända här kunnat sluta; men då motionen blifvit till Utskottens utlåtande remitterad och densamma vidrörer blott serskilda delar af försvarsanstalteme samt framkallat manga upplysande och äfven dyrbara yttranden af så väl åtskilliga Konungens Rådgifvare, som andra Ledamöter inom RiksStåuden; så anse Utskotten sig icke böra underlåta att, i anledning af hvad sålunda förekommit, äfven sin tanka uttrycka. Vid den mörka tafla, Motionairen uppdragit öfver den politiska ställningen i Europa, hafva Utskotten blott i förbigående fästat sin uppmärksamhet, för att deraf få ett tillfälle att anställa jemförelse emellan vårt samhällsskick och andra Länders, emellan hvad vi ega och de Statssamt Oec.-Utsh. Uti. Denna tafla, i fall den någorstädes finner sin urbild, bör åt Scandinaviens inbyggare ge en förnyad anledning att älska den Styrelseform och de Grund-Lagar, som skydda deras borgerliga trefnad, och vörda den Regentsiägt, Sorn samvetsgrannt uppfyller sina åtagna och besvurna förbindelser, och att i behofvets stund känna sig ej endast pligtige, men ock mägtige att, för försvaret af Scandinaviens frihet och sjelfständighet, hvarken frukta faror, försakelser eller uppoffringar. Det är hvarje inedborgares pligt att lifva och underhålla denna öfvertygelse om egen borgerlig trefnad, detta förtroende till en vårdande Styrelse. Förenade utgöra de den grund, hvarpå Statens bestånd och sjelfständighet ytterst hvila, de skapa viljan, och med den formägan att afvärja allt anfall, all främmande inblandning i Statens inre angelägenheter.
Dessa anmärkningar lästes, tillika med Civil-räkenskaps-kontorets deröfver infordrade yttrande; och, jemte de beslut, som för öfrigt fattades och i detta protokoll finnas särskildt upptagna, resolverades underdånigt utlåtande, på sätt registraturet innehåller. I fråga om Kongl. Kammar-rättens utlåtande med anledning af 2 § af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar, anförde Herr Grefven och Presidenten: — 382 »Jag är i så måtto af skiljaktig mening, att jag hemställer, det nådig föreskrift må meddelas om fogande vid hvarje års räkning af en förteckning, sorn bör upptaga icke allenast alla de lägenheter, af hvilka kassorna hafva inkomst, utan äfven innefatta behörig längd öfver alla de anslag af hemmansräntor eller tionde, hvaraf Konsistorierna eller under deni lydande kassor kunna vara i åtnjutande.» Herr Kammar-rätts-rådet Kinmanson, med hvilken Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld sig förenade, yttrade, i afseende å besvarandet af anmärkningarnes 5 §, följande skiljaktiga mening; »En allmän föreskrift angående förbud för tjenstemän jemte andre att undfå lån af kassa, hvars redovisande dem tillkomme, och hvars räkenskap vore underkastad granskning i Kammar-rätten, skulle, i anseende till de egna förhållanden, som understundom kunna vid åtskilliga förvaltningar förete sig, utan tvifvel blifva i ett eller annat fall mindre lämplig, likasom dylik föreskrift för de förvaltningar, hvilka redan fått sig densamma särskildt meddelad, blefve obehöflig.
Revisorers Berättelser. uppkomma, desamma hvarken kunde blifva så betydelige, att deras belopp möjeligen svarade emot de redan tillvägabragte Afdragen , eller bereda någon ytterligare minskning i de ömsesidigt genom liqvidationen redan bestämde och faststälde ersättnings Summorne , hafva desse Utrikes Magternes räkningar icke ansetts bora till Revision särskildt uppskattas; ^Likväl och då Revisionen under granskning af Tyska Corn missa» riatets Räkenskaper , tillhörde att noga efterse , huruvida någre, det vare sig visse Corpser och Regementer eller enskilde Svenske tjenstemän vid Cornmissariatet, njutit mer eller mindre under .'amma tid, förplägning samt Reseoch Under» h-jlls-kostnader af de främmande Magterne erhållits 5 Så hafva General KrigsCommissariatets Bäkningar i afseende på en så an ytterligare möda vid Revisionen blifvit uppskattade efter en något lindrigare grund än vanligt ägt rum ; hvilket allt Kongl. Majit efter KamrnarRättens underdåniga anmälan genom rescript af den st Januarii 1817 i Nåder gillat. Revisions-Arbetets noggrannhet och drift hafva Deputerade, i följd af ofvansagde 5 §. i Instructionen, behörigen tillsett , ej mindre genom besök uti KrigsRevis ionsContoiren jemte en del reviderade Räkenskapers tagande till närmare Controll på sätt här nedan förrnäles , än ock särdeles vid de noggranna halfårs undersökningar, som likmätigt nådiga Organisations-Föreskriften blifvit i sammanträde med Kongl. KamrnarRättens Inspectörer uti KrigsRevisionen verkställde, nemligen den 2 7 de Mars och i8:de September 1816 samt 24 Mars och 7 Octo - Riks. St.
Sedermera behagade Hans Kongl. Höghet lil Landtmarskalken och Talemännen öfwerlemna en afskrift för hwardera af den förut uplaste Afsägelse^cwn. Hans Kongl. Höghet, som nu slutade denna dagens sammankomst, blef wid Dest bortgående, som skedde vä lika sätt ätföljd och upwaktad som wid ankomsten, ^ af Riksens Ständer med enhälliga fröjderop hälsad. Deras ll.xcelleycLr Herr NiksDrotset och Riksmarskalken moro wid detta tilfälle närwarande. In vrotoeolll kusteruZt Onst. bj e1I<e. Upläst för Undertecknade, Landtmarffalk och T alem än KI.^NLk.Lr8värcl, ^s. Uinädlom, 6. kl. Lcluvali, I^Lrs Olsson. Widkändt för hwad Undertecknad rörer U. >lLNnerkeim. Widare Den 12 Maj. 89 Widare anmälde Herr Laron och Landtmarskalken, at enRtksangående Kvnr-ng ^ooi.?»8 Afsättelse samt Desi BröstArfwingars uteslutande fran rättighet til Kronan, blifwit författad, hwilken nu til sirzwrMZ upiästes. Herr blauckboip, klinclric jsobananmälte sig siere gängcr at tala, men blef genom ganska starka rop derifrän förhindrad. ^fwen anmälte sig Herr Silsvsi-bjelm, Ou8lar t^ljnllric, at tala; och Herr von LcknltLenbkim, David, at Upläfa til brococollet kt Dicramen, utan at deröfwer åstunda nägon deliberation. Herr Laron och Landtmarskalken erinrade, at Riddcrfkoapet och Adeln redan öfwerenskommit, det någon ventilation icke nu, innan Llectors walet, skulle äga rum. Härunder hade Friherre Stjernstedt, Larl o., utlåtit sig pä sätt följande desi sedermera inlemnade skriftliga yttrande innehäller:
Allmänna BesrvärSoch Oeconomlc-Utskottel, rsmit te - dZ2 Pen 15 Iastnarrk. ftrade frägan, huru wida visitalioner ester förbu§ plt Utlänstk gods, i bus och pä Allmän Landswäg, wä inställas och upphöra? Men jag kan deremot icke förtiga, hot Högloft. UrstottekS, uii dest ttll Riksens Högloft. Ständer, asgifne Betänkande, gjorde tillstyrkande att icke allenast nyfberörds visllakioner, »kan jämwal visitakjoner, sä wal r öpna Bodar och M-rgazmer, som hos sa kallade Bönbasar eller Fulkare mäge förbjudas, förekommit rnig desto mera oförwäntadt och anmärknjngswärdt, sam, utom hwab har nedanföre deremot anföras stal!, samma tillstyrkande är wordet sträckt, mycket iltöfwer först omförmäldte af Herrar blacklon och Ido^h, wäckle och lill Ulstottct remitterade staga. Såsom icke obekant lärer wara, beräknas Swensta Äanufactu-»Systemets egentcliaa sttftytng, srän 17^8 ärö Riksdag. Hwab wärde man Dä jätte uppä denna hondteing, ost) hwad hopp ryan gjorde sig, om dest framgäng, ssönjes nogsamt, af de derom dä gjorde Stadgar, Författningar pch anstalter: Och huru högst aogrläglt del anlägs wara alt stydda Smmsta Manufacturerne frän inträng, genom förbudnc Utländjke Manufacturwarors invracriiering; dertill lärer icke tarfwas sstrldigare bewis än alt, genom Kongl. Förordningen uf den 2i Maji t?Z9, en f^d-n Lurendrägare bliswit styidig ansedd, alt, lik - ätigt 45 Caplriet r §. Mchgärnings Balken, stända dubbel rjussrätt.
Det mätte vara en fix idé af Herr Hjerta, att anslaget till materielen blifvit användt till personalen, ty Friherre af Nordin har visat, att något användande till främmande ändamål af anslaget till Flottans materiel icke ägt rum; och jag skulle lätteligen ytterligare kunna ådagalägga, att Flottans personal på intet sätt blifvit gynnad på bekostnad af Flottans materiel, samt att Herr Hjertås motsatta öfver - Den i4 October f. m. 209 vertygelse derom kommer af bristande kännedom om hvad som förstås med Flottans materielstat, enär derå äro t. ex. 70,000 R:dr uppförda till aflöning af TimmermansStaten. Jag yrkar afslag å Utskottets hemställan i denna punkt. Friherre Cederström> Jacob: Det är visserligen icke min afsigt att upptaga tiden med yrkande af afslag å Utskottets tillstyrkande i denna punkt, enär till och med Herr Hjerta sådant äskat; utan liar jag uppträd t endast för att yttra mig i anledning af den sistnämnde värde Ledamotens reservation af ConstitutionsUtskottets rätt till anmärkning emot Konungens Rådgifvare för felaktighet i denna fråga. I händelse arne serskilta Hufvudtitlar funnos, en för Flottans personal och en för dess materiel, vore det rätt, att besparingar å den ena titeln icke utan StatsRådets ansvarighet kunde användas till den andra titelns behof; men om Kongl. Majrt blott skulle äga att följa en af Rikets Ständer uppgjord Stat, hlefve dess befattning med Statsverket inskränkt till en blott Kamrerare-åtgärd, hvilket likväl rakt strider emot Grundlagens stadgande i 4 §• RegeringsFormen. Detta har jag velat anföra, på det den gjorde reservationen icke måtte finnas obesvarad i protocollet. Friherre Palmstjernaj Carl Otto: Då den strid, som Herr Hjerta nu uppväckt, 45 H. 14 j 210 Den i4 October f. m. icke i denna frågas närvarande behandling kan medföra något resultat, inskränker jag mig till att anhålla om proposition i ämnet.
Anslaget och lånet tillsammantagna skulle således komma att utgöra ett belopp af 5,734,000 R:dr, hvilket med 116,000 R:dr understiger den af Kongl. Maj:t föreslagna anslagssumman 5,850,000 R:dr. Efter den utredning, som sålunda blifvit leornad, ej mindre af de fördelar, som, i händelse ifrågavarande plan varder antagen, skulle beredas kringliggande orter i afseende på hela deras näringslif, och hvilka fördelar, enligt Utskottets mening, böra vid uppgörande af planen för en jernvägslinio i främsta rummet af ses, än äfven af de kostnader, som i detta fall skulle komma att af statsmedel bestridas, anser Utskottet det vara tillfullo ådagalagdt, att norra stambanans anläggande i den här ofvan omtalade rigtning skulle medföra stora och öfvervägande fördelar. Orterna öster och vester om denna del af Mälaren, så länge söndrade från hvarandra i striden om den framtida uteslutande besittningen af en jernbanas fördelar, skulle båda erhålla den lättnad i sina kommunikationer, som en så beskattad väganläggning medför. Hufvudstaden skulle på en gång förenas, genom en nästan rakt framgående jernväg, med Upsala och med Uplands bördigaste trakter, samt tillika genom en obetydligt längre väg, än den kortaste hittills föreslagna, sättas i beröring med bergslagerna och med Westmanlands slättbygd. Statens utgifter för sjelfva anläggningen blefve med en icke ringa summa förminskade, och inkomsterna skulle genom den lifligare trafik, som på banan måsta uppkomma, ansenligt förökas.
Dessa emolumenter i förening, hvilka äro mindre än de, som nu för tiden tilldelas mången förvaltare af större bruksoch landtegendomar, kunna desto mindre anses för öfverdrifna, eller för innehafvaren af ifrågavarande befattning mer än tillräckliga, som lefnadskostnaderna vid experimentalfältet äro större än i hufvudstaden, från hvilken nästan alla förnödenheter skola hemtas, och som befattningen blir utan tvifvel af en ganska mödosam beskaffenhet, fullt upptagande Intendentens tid hela året om, och dessutom förknippad med ett ingalunda obetydligt ansvar. Honom åligger nemligen, utom ordnandet och skötseln af fältet och öfvervakandet af alla de mångfaldiga försök, som derstädes komma att anställas, jemväl hela redogörelsen för använda medel, hvilken vid en anstalt, sådan som denna, eller en förenad försöksanstalt och mönsterfarm, bör och oundgängligen måste blifva särdeles vidlyftig och tidsödande, för ådagaläggandet af försökens praktiska användbarhet i stort. Sannolikt är derföre, att han till sitt biträde i räkenskapsföringen behöfver anlita någon dertill skicklig person, hvilken han åter i sådant fall måste sjelf på sin bekostuad aflöna. På dessa grunder får jag vördsamt föreslå, att, i enlighet med Landtbruks-akademiens hemställan, Rikets Ständer, till lönefyllnad för Intendenten vid Experimentalfältet, måtte anvisa en årlig summa af 1,900 R:dr. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 28 November 1862. M. Wolffelt. 356 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr af Klercker, Carl August, angående beskattning å exportörer och importörer af handelsvaror, till pensioner åt kofferdifarande sjömän.