Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer nu orri det bör anses såsorn ett oryggligt beslut, att ej häruppå fästa 1100 Den 22 Julii e. m. afseende", då man kommer öfverens om nyt* tan, nödvändigheten och vår pligt att fästa uppmärksamheten på ett sådant förhållande. Den andra frågan är vårt verkliga behof att af Styrelsen en gång få ett utarbetadt och ut* tänkt förslag om möjligheten af en representations-förändring. Troligen lära få bland oss vara, som fej äro öfvertygade om nödvändig, heten af ett förändradt arbetssätt , och som icke anse en ändring af största behof, om friheten skall bibehållas och om landet skall hafva någon båtnad af våra åtgärder. Huru skall en sådan önskan kunna framställas, då ConstitutionsUtskottet förklarat ingen önskan derom kunna ske. Jag tror ej att remiss af frågan kan ske till OeconomieUtskottet. Jag anser ConstitutionsUtskottet vara det Utskott, som bör pröfva nödvändigheten af en sådan önskan och utreda formen för dess framställandea. Det är derföre jag trott mig böra reservera mig; jag skall med nöje låta mig öfverbevisas, om jag blott har den lyckan att kunna verka det goda, att en ny tanka, en ny dörr öppnas för framställandet af blott dessa tvänne önskningar angående StatsSecreterarnes förseende med ordentliga fullmakter och förberedande åtgärder till en representations förändring, Friherre Boye, Ludvig: Ifrån första stunden af mitt inträde innom Uaghegreppens område, har jag känt, att der* former äro förutsatte, såsom vilkor för pröfningen af sak, efter princip, der ipåste formerne först vara upp - Den. 2 2 Julli e. m. noi fyllde, emedan annars befinner sig Domaren i den obehagliga ställning, att, med all känsla för sakens rättvisa, icke få komma till pröfning af densamma* Men hvad har väl denne grundsatts, att skaffa rned förhållandet här? För min del måste jag förblifva vid den mening jag här yttrade Under öfverläggningen, rörande ministerens ansvarighet; ehuru samma mening ligger i rak motsatts till den Herr Grefve von Platen nu framställt.
Tryckta hos Johan Hörberg, 1334- Thorsdagen den ao Februarii 1834* Plenum kl. io f. m. Justerades Pleni-protocollet för den io dennes. Justerades ett Prot.-Utdrag för d. i'j 'dennes. Å nyo föredrogs Frih. Kantzous, Joli. Alb., d. 17 dennes på bordet lagde anförande, i anledning af K. M:s Nåd. Skrifvelse, ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh. uppläste följande: Då jag åter uppträder för att fortsätta den förra debatten, och måhända för att, skyldig eller oskyldig, falla ett nödvändigt offer, hvarmed i83o års Bank-reglering anses böra befästas, sker det med en känsla, lika ren för fosterlandet, lika varm för rätt och ära, och, jag borde säga, lika lugn, — men det vore att förneka det intryck af smärta och den skakade känsla, hvarmed jag funnit, att det aktningsvärda Ståndet missförstått mitt förra anförande, och huru man gått så långt uti förvillelse, att man ansett mig såsom motståndare af realisationen till sin princip och af den lagbundna ordningen, då det endast varit emot sättet för verkställigheten och angående garantierna förden lagbundna ordningens bestånd, som jag ägt och ännu äger motsatt åsigt. Jag har uppstått emot i83o års lagar, emedan jag ej ansett dessa lagar tillfredsställande; men emot ernåendet af ett bestämdt myntvärde och detsammas befästande har jag alldeles icke yttrat mig. Jag har sagt: "Jag delar deras åsigt, som inse nödvändighe"ten af ett mynt, såsom enda skyddet för äganderätten och "emedan ingen verklig handel, ingen verklig industri kan "utvecklas, då vinsten af hvarje klok handtering sköflas ge”pora coursens kastningar. Härom äro tankarna ej mycket "delade; men fråga är: om säkerhet på vexlingens bestånd kan vinnas, då Sverige icke äger något "ordnad t B an k-sy s t e m;” och vidare har jag sagt:
Utskotten, sorn gillat Fulhnågtiges åsigt, att ali skuld till f. d, FilialDisconterne borde tvenne år efter den i nästkommande Julii vara inbetald; men derjem* te antagit sådant böra ske med en femtedels in~ * betalning hvarje sjette månad, hafva derigenom borttagit respitmånaderne, emedan inbetalning af hela skulden annars icke skulle kunna inom ds tvenne åren Verkställas, hvaraf en alldeles ny omsåltningsmethod uppkommit. Utskotten hafva äfven på detta sätt rubbat den grundsats för omsättningstiden, sorn i Utskottens Betån-r kande blifvit stadgad, och råkat i motsägelse, enär 6, månaders omsättningstid ej alltid kan. åga rum, åtminstone ej för dem, hvilka icke draga försorg att omsättning verkståiles på förfallodagen. Med dessa gålcfenårer uppkommer då ett förhållande, sam uppvisar alldeles ojåinna omsättningstider, ty deras omsatte reversaler, komma att blifva på 4 å 5 månader och dagar, allt eftgr tiden, som de fördröjt omsättningen Öfver förfallodagen. Att detta förhållande fö£er tili ett mera inveckladt beråkningssätt, åa Deli 5] Martti, hittills skett, lärer livar och en finna.) och månne det i förmånligt hänseende för galdenären, ersätter denna svårighet? Utskotten hafva föreslagit i Betänkandets andra punkt. ”Att sednast inom den i Julii omsättning ofelbart bör vara verkställd, med afbetalning dervid utaf minst en femtedel af det skuldbelopp, som för hvar och en vid 1822 års slut utbalanceras, jemte all till omsattningsdagen upplupen öfverretata; och uti nionde punkten: att öfverråntan pä Jörfaline och härefter förfallande Länecapital kommer fortjarande att beräknas till deri dag, da Rikets Högloft. Ständers beslut i afseende pä FilialDisconterne varder expedieradt; hvarefter och intill den 1 Julii, då första omsättningen sednast skall vara verkställd, endast 6 procents ränta erlägges.”
Bref innehåller, i Nåder förklarat sig vilja i hvarje serskildt fall pröfva de frågor om jemkningar derutinnan som af Strandoch Jordägare kunna i underdthet anmälas ; • utan tror Utskottet det härvid böra förblifva samt i öfrigt ankomma på de skäl och bevis desse senare, för en vidsträcktare Fiskesrätts begagnande, eller inskränkning uti den som af andre redan utöfvas, kunna i laga ordning gällande göras. Utlåtande, i anledning af K. M:ts till Utskottet aflåtne Nådiga Proposition af den i3 November sistlidet år 1828, angående Sala SilfverVerk. (I.-A.) Efter inhämtad behörig kännedom af K. Mtts ofvanberörde Nåd. Proposition, med dertill hörande Handlingar, går Utskottet nu, att för R. St:r framlägga de upplysningar, hvilka för pröfningen af ämnet synas erforderlige: Sala SilfverVerk, som från urminnes tid finnes hafva varit en Kronans tillhörighet, roen tid efter Befänkanden, N:o 199. 1^9 annan varit än åt enskildte personer, än ål det år 162.4 inrättade Sala Bergslag till disposition, på längre eller kortare terminer, öfverlenmadt, blef år 1675 lemnadt under förpantning åt KammarRådet Gripenstjerna, för en ansenlig summa penningar, som han Kronan försträckt. Då denna förpantning upphörde, öfverlät Konung Carl XI, genom transport af den 20 Jannarii 1682, Verket med dess tillbehör och inventarier, såsom det för ögonen stod, åt Sala Bergslag och deras arfvingar, till ett perpetuelt och everldeligt bruk, så länge de förmå hålla det vid magt och efter rätt bergsvis drifva: K. M:ts och Kronans regale, samt en fri disposition förbehållen, efter tillverkningen och välsignelsen, att öka eller lindra afgiften.
sidan af målarkonsten lägger musiken i synnerhet beslag på drottning L o u i s e s intresse. H o n är närvarande vid nästan alla större konserter i hufvudstaden, o c h i sitt hem samlar hon omkring sig musikens utöfvare till intima små soaréer. H o n spelar själf piano, o c h det är ett a f h e n - käraste nöjen att deltaga i ett m e d någon duktig pianist ur hennes närmre eller fjärmre omgifning. ^STRINDBERG. Ja, visserligen! O c h så är konversationen åter i full g å n g. [Ang vår öfver gamla lärdomsstaden Med spelande vind och solskenshåg. I knopp stå kastanjerna, hela raden, Och lifvet vimlar i Promenaden, Där Fyris spränger mot Islandsdammen B ö r i så fall valet a f samtalsämne ej i sig Till glittrande skum sin gula själft våg. » o c h fått till svar — • En ljushyllt flicka, som bar på en b r ä n n a n d e r o d n a d, en fuktig b l i c k, ett Sin käcka, hvita studentskemössa Så visst som hvar af de andra dröjande, sin. Nej, sannerligen — jag måste stanna En smula häpen och vända mig om: Då äro ju sagorna ändå sanna, Att mån och kvinnor ä likadana ... Nå, huru som helst, den vackra synen Den täcktes mig väl, som här den kom! » Den tyngste Sorg og Möda Hon var så frisk som den unga våren, Er den, som ingen ser; Och kinden blommade åppelskär. Det verste Mein te Gröda som inkje ter, Att de ska finnas där, nog förstår Er Aa, en, det, seel er den, som klaga foer, Men fåfängt sökte jag efter spåren Og ventar Hjelp og Raad Mot den, som löynleg draga foer Af den där » bristande kvinnligheten», å quatre mains Som är på tal både här och där.
Börande dock noga märkas, alt i den nion för anskaffande häraf de Fonder behöfde anlitas, genom hvilka Sedelstockens beräknade Summa förökades, så erfordrades äfven en emot denna förökning såsom : till 8 svarande Silfver-qvantitet, hvars införskaffande återigen förorsakade ny Sedel-utgilning, som p; 1— 1 i , ’ - ■ " , ouni pa vid hvarje anska betyd - (Tillhör Banco-Fullm. Ber. sid. 4). JV:o 8. Wexel-Banco-Skulden och Cassa-Tillgången i Mynt och Metaller, jemförde till hvarannan vid det tillfälle då Banco-Fullmägtiges beräkning af Silfver-behofvet senast till och med den 28 September i833 uppgjordes. YVexel-Bankens Totala Skuld så väl för dess såsom utelöpande balancerade Sedlar af alla slag, som för Riksgälds-Sedelstocken och de å Räkningarna eljest innestående Medel (De å vissa Räkningar stående behållningar i Guld och Silfver äro förvandlade till R:dr B:co a 5: 32. för en Ducat och 128 s. för en R:dr Silfver Specie.) ' u m m a i833. Den 28 September. 33,835,190 22 8 Bankens Cassa-förråd i myntadt och omyntadt Guld och Silfver samt Plåtar och (Guldet och Silfret förvandladt till R:dr B:co å 5: 3a. för en Ducat och 128 s. för en R:dr Silfver Specie.) 17,575,060 2 2 Saldo, Totalbrist i Metalliska Tillgången, jemförd till hela Wexel-Banco-Skulden, utgörande det belopp, för hvars gäldande, vid anfordran, Banken vore i behof att anlita Dågon del af sine egande fordringar 16,260,13o 20 6 33,835,190 22 8 S u m m a 33,835,190 22 8 Novo Conto.
Då jag gerna sjelf vill blifva fritagen från all afsigt att förvilla, får jag förklara, att ehuru jag varit af annan tanka än Utsk:s ordförande i sjelfva saken, skall jag aldrig låta ett tillfälle gå mig ur händerna att förklara, att ett mera kraftfullt och lagenligt sätt att gå till väga, än det BevilIn.Utsk:s nuvar. ordförande iakttagit, icke kan tänkas, och jag obilligar hvarje tanka, som skulle något i denna fråga hafva tillgått på otillåtlig! sätt. Gr. von Fersen: Jag hembär min tacksamhet till Frih. Boye för hvad han behagat yttra, och är öfvertygad, att Hr af Ekenstam ej åsyftat någon beskyllning; men då jag hört, att åtskilliga ledamöter hafva fästat sig viri Hr af Ekenstams yttrande, och det står i B. o. Ad:s prot., har jag ansett en factisk vederlägging icke vara obehöflig. k nyo föredrogs Lagoch Oecon.Utsk:ns d. i4 dennes på bordet lagda betänk. N:o 54 i anleda, af väckta frågor rör:de fa 11 ig försörjningsans tal terna. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag har begärt ordet, för att uttrycka mitt ogillande af Utsk:ns i anledn. af Hr Prosten Nibelii motion gjorda tillstyrkande pag. 13: att den, som tillåter gifta hushåll från annan socken hos sig inflytta, utan att den församling, dit inflyttningen sker, å allm. sockenstämma dertill bifall lemnat, skall, derest han icke med församlingen kan i godo öfverenskomma om de ökade bidrag, som i sådan händelse må till fattigcassan erläggas, vara pligtig att ställa full säkerhet för den kostnad, socknens fattigförsörjningsanstalt kan få vidkännas för dylika personers framtida underhåll. De skäl, som legat lill grund för motionärens af Utsk:n understödda förslag, hafva varit att söka dels förekomma ytterligare utvidgning af det s. k. stattorparesystemet och dels i möjligaste måtto hindra äktenskaps ingående af obemedlade personer.
Det blef med ens så ljust i salen, tyckte hon, som om granen fått hundra nya ljus och alla ansträngde sig att öfverblända hvarandra. Det var den lyckligaste stunden i hennes lif. Men då julaftonen var öfver och barnen redan lågo i sina sängar, kommo föräldrarne in och sade godnatt åt dem. Och då de gingo förbi Elsas bädd, stannade de, och Elsa hörde, hur fadern hviskade till modern: » Så söt hon är; det har jag aldrig märkt förr » — och det var sant, ty ingenting är så förskönande som glädjen — och begge böjde sig ned och kysste henne. Men då blef det för mycket för den lilla, som aldrig fått löna så mycken kärlek förr; hon * gömdeansigtet i kudden och grät länge. Nu kände hon, att hon hade fått det bästa hon någonsin önskat sig, och att detta var den lyckligaste jul hon upplefvat. Prenumeration torde förnyas med. allra första, pä det intet afbrott i tidningens sändning måtte behöfva ega rum. Qvinnan och lifsglädjen. Af A v e. f it är j u ett historiskt faktum, att tiden — låtom oss skylla på den gubbstackaren! — i slutet af hvarje århundrade har en del otrefliga konster för sig, o c h att han sätter dessa konster i verket företrädesvis genom männen, plus ynglingar o c h pojkar. Århundradet, alias liden, har låtit den stora flocken af ofantligt bildadt folk plöja och plöja med andras kalfvar, hvaraf dock somliga äro så gamla, att de borde få en annan benämning, medan några få dugliga karlar gjort upptäckter o c h uppfinningar, hvilka åter gjort den ärade allmänheten uppblåst af högfärd öfver menniskosnillets underbara förmåga. Men » när jungfrun fick gult hår, ville hon ha det krusadt ».
Kameteraren i November må- reraren i början af Dettad Förteckning på alla cember månad, FörStiftsFröknar, som äro teckning på alla Stiftsberättigade till pension Fröknar, som skol» med columne i kanten för erhålla Pension, hvar - Ben .19 julli c. rn. 465 Jolia af Prefbevifet och för qvittencet. Då Direction gran/hat alla be tygen, nummer er as de och införas l Columnen på Förteckningen, Jamt ut föres Summan. För deni font Prejlbevis felas, antecknas det i qvittence_ Columnen, utan att penfionsfnmman ut/öres, lika forn det annoteras för dem, forn äga afräkning å Skuld-, fedan uppfutnmering och anordning fett, beförjer Kamereraren utbetalningen emot qvitto i Columnen af de närvarande, och annotation till folio för de frånvarande forn inf andt löfa qvittencer. För deni af Penfonairerne, forn efttr den förefrifne tiden infhndtfna betyg utfärdas på ramma fatt anordning i futet af December famt federmera '' hvarje qvartal å deras deni tillkommande Penfioner, enligt Kanter erarens uppgift. efter Pensionerne på sätt 13 §• 3 Artikeln här ofvan innnhåller, anordnas och utbetalas. 476 Den 19 Julii e. m. 22 §• Upphandling af det bestämda qvantum af Ved, Ljus och skrifmaterialier 60m för Riddarhuset ärligen bör verkställas, sker genom anmälan till Direction af Kamereraren när medeltillgången det medgifver, med iakttagande af möjligaste bästa pris. 23 §• Räkningen med Riksens Ständers Bank bör vissa tider af året, eller enär nödigt aktas, collationeras af Kamereraren, som hos Direction uppgifver förhål' landet. 24 §• Öfver de medel som uilånas förer Kamereraren en serskildt bok och Räkning, hvilken med N.‘o innehåller en cn kort anteckning af 21 §.
Transport Zo,Zi.> '^0,6508:8.';, Den del äf Aftöningen för SjömätniiigsCorpsens Stat, hwilken Stats-Utstottet föreflagit till indragning genast, m.n som nu sedan Riksens Högloft. Stander be,!utit, att denna Corps bör äter pä Stat uppföras, * kommer att utgå 6,ogz: Z?. 4. De till Erpeuccrför FaltmatningSCvrpscn förut besådde, men af StatsUtstotrct i för» ening me d denna Corps projeeterade indragning till upphörande genast föreflagne zZa Sid. som dock, sedan RikscnsHöglofl.Ständer behagat gilla denna Corps bibehållande, pä särskild Stat komma att utgä och bestås Z5v: De pä Staten för Ho» spitalernes underhäll af Statsutskottet till ' indragning föreflagne, rnen af Riksens Högloft. Ständer tilläter upptagande bifallne För Rpiöpings Hospital till ftagt Orars inköp 20: För Arebro dito — b För Malmö Hospital till de fattiges underhäll ' r66 T. 21-Z k:pr Kronotionde Spanmäl ä zL tz.i — 125: samt Contant ro: 16. 135: ro. — r6g:Z2. Tillökning uti den pä Allmanna och Extra utgifts - Staren upförde Extra Utgtfts-Sum - 1- man 25,000: Beta ning af KrigkAcadcmiens äldre stu'dcr — Z,ooo: Twenne ProtoeollsSccreterares Löncrfräu ZustitiäRepisionen haf: a blifwit flyttade pä Allmänna IndragningsStatcn, emedan Innehafwarne Seraf NevisionsSecreterare Törne Lrsnöt erhällit alsted och Protocolls-Secreteraren ^>n??on njuter ständig tjenstfrihet 66b:
Men det måste vara ett opersonligt ideal; en af hemmets medlemmar får ej upphäfva sig till dess g u d o m och göra sina infall och nycker till lagar. Där så är och de andra i ovis välvilja blott sträfva efter att lyda, där lider hemmets trefnad, men allra värst lider dens karaktär, som gjort sig själf till » husgud ». Alla måste vi offra till husgudarne, alla ena oss i sträfvan att bygga ett godt, ett ljust och varmt hem! Ett dylikt hems inflytande gör sig gällande i vida kretsar, det land, som äger många sådana hem, är starkt, rikt och lyckligt. ^ $ I inackorderingsMgan. Ett tack till Stade. Helt visst hav ni genom er uppsats i Idun n:r 40 inkastat en brandfackla i inackorderingsvä- sendets natt, och synes mig en fråga som denna både bebjärtansvärd och vidlyftig. Som jag själf under mer än ett tiotal år icke haft något annat hem än af åsyftade slag, djärfves jag härmed uttala min åsikt och erfarenhet i ämnet. Det är med vemod jag tänker tillbaka på de många föga solljusa åren. Arbete har varit hufvudsak, ty kontors-fordringarna ha mången gång kraft » högtryeks » - kraft i utförandet. Strax man börjar kampen för tillvaron erbjudes man en jämförelsevis ringa lön, hvilken med tacksamhet antages, emedan meriten » praktik » är hvad som behöives och som framdeles sedan skall höja de ekonomiska förhållandena. Med en liten och strängt begränsad summa i sin börs går man så åstad för att söka rum i ett hem. Man annonserar, får 40 ä 50 svar, det ena i det närmaste det andra likt, » stort ljust rum, godt bord, angenämt hem&gt; etc. Sedan man sökt ut några med det fördelaktigaste läget, så börjar jakten gata upp och gata ned. De » ljusa, trefliga rummen » hägra blott fortfarande i drömmen, ty det är sorgligt att se, hur anspråkslösa omdömen flertalet haft, då det gällt att utbjuda » ett hem ».
När han nu ändteligen såg att han icke förmådde öfvertala henne, utbrast han: »det må då ske som du vill, och vi skola fara; fastän hugen säger mig att denna färd blifver oss till liten glädje.» Slutet blef således hvad man kan vänta, att prinsessan fick sin vilja fram, och blef nu aftaladt dem emellan, att de redan andra dagen skulle gifva sig på väg till kungs-gården. Som det nu blef morgon och sol rann upp, väckte ulfven sin hjertans käresta, och sade att de skulle fara åstad. Ja, prinsessan lagade sig till, och var straxt redo. Derefter gjorde hennes man såsom förra gången, han tog henne uppå sin rygg, bad henne hålla uti hans lugg, och gaf sig till att löpa, såsom vinden far genom skogen. När han så hade sprungit både länge och väl, kommo de omsider fram emot kungs-gården. Då stadnade han och sade: »här månde vi skiljas, och kan du nu sjelf hitta vägen. Jag önskar dig derföre farväl och allsköns glädje, och skall jag om tre dagar komma igen för att hemta dig. Men ett skall du lofva, för all den huldhet vi burit till hvarandra, att du icke låter locka dig till att svika din tro emot mig.» Ja, prinsessan lofvade hon skulle icke glömma honom, och skildes så ifrån sin man med stor kärlek. Derefter vandrade hon med snabba steg fram till sin faders gård; men ulfven vände ensam och bedröfvad tillbaka åt skogen. Vid prinsessan nu kom in i konunga-salen, och staddes för sin fader, skall man tro der blef en uppståndelse, så det var inte likt någonting. Konungen ville i början inte tro sina egna ögon, och knappt någon annan heller; ty så litet hade han tänkt att någonsin mer få återse sin dotter. Men när han nu ändteligen såg att det var hon, sprang han upp ifrån sitt hög-säte, och tog prinsessan i famn, och kysste henne, och blef som han varit barn på nytt, af bara glädje. Likaledes ock hans gemål, drottningen, och alla de andra; ingen var som icke gladde sig att prinsessan kommit tillbaka.
Det har visserligen icke undfallit Ulskottet, att Ansvarighets-Lagen för Siats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomål, af den 10 Februari 1810, utsatt det ansvar, som Ledamöterne i ett Siats-Råd, som efter Regerings-Formens 3g> 4°> 4l> 42 Si/i. till R. St. 1 3 Cons ti t utiorts-Utskottets Memorial, IV:o 56, eller 43 §§ för styrelsen, äro underkastade, i fall de begå vissa t samma Ansvarighets-Lag uppgifna förseelser; men dels bär Utskottet icke ens i denna Lag funnit grundsatsen om regerande Stats-Råds-Ledamölers ansvarighet i allmänhet uttalad; dels anser ULskottet en så vigtig grundsats ovilkorligen böra finnas i Grundlagen uttrvckl, och har således icke trott sig, på grund af det nämnda förhållandet, kunna underlåta att hos Riksens Ständer till afhjelpande anmäla df anmärkta bristerna. I sammanhang med den rättelse i Regerings-Formens 3 g, 4' < 42 och 43 §§, sorn Utskottet på anförda skäl ansett nödig, har Utskottet trott sig böra Riksens Ständers pröfning underställa förslag till ändring af åtskilliga i samma och 4<> §§ förekommande, för den ofvannämnda frågan fremmande, uttryck. För serskilda fall omtala 3g och 43 §§, att Stats-Rådet skall föra Regeringen; 42 §• att Stats-Rådet skall förvalta Regeringen; 4° §• att Stats-Rådet skall förvalta Styrelsen; och 41 §> att Styrelsen skall förås af Stats-Rådet. Utskottet har trott samma uttryck i alla dessa §§ böra begagnas för samma sak. O O Likaså har Utskottet trott sig böra föreslå, alt i 3g § utbyta det oegentliga uttrycket Grejligt och Friherrfigt Ständ, emot ett på en gång lämpligare och med Regerings-Formens 3^? § mera öfverensstämmande.
RiksgiildsContoiret icke möjligen kan tillskyndas någon f örlust j Sedlarne godkänna till det belopp sonij vid hvarje förefallande händelse > pröfvas bura innchafvaren tillgodo komma; och sedan H:rr Fullmäktige, i anledning deraf, genom Utdrag af Protocollet den 8 derpå följde November, uppdragit åt Commissarierne, att, med Fullmäktiges beslutande och afgörande rättighet, verkställa granskningen af inkommande smärre Creditsediar efter den Uti SlatsUtskottets ofvanberörde ProtocollsUtdrag stadgade allmänna grundsats; så hafva Commissarierne, på grund deraf och med tillämpning endast af denna allmänna föreskrift, för hvarje serskildt fall verkställt granskningen af förslitne småsedlar samt approberat eller casserat de samma, allt efter det förhållande, hvartill hvarje sedels beskaffenhet föranledt, intilldess Hjrr Fullmäktige, med anledning af K. Mtts Nådiga Skrifvelse den 19 November 1823, genom till samtlige Konungens Befallningshafvande den 20 derpå följde December afbiten Skrifvelse, till vederbörande Uppbördsmäns efterrättelse låta uppgifva, att, efter enahanda grund, som inom Rikets Ständers Bank, i afseende på dess småsedlar följes och iakttages, bör den högra fjerdedelen, som innehåller fina trycket och namnen, vara alldeles hel och ostyckad, så framt RiksgäldsGontoirets Credit-sedlar på 2 R:dr Betänkanden, N:o 379. 363 och derunder ovilkorligen skola till inlösen godkännas, men hvaraf, jemlikt berörde Skrifvelses vidare innehåll, likväl icke följde, att sedlar, hvilkas högra fjerdedel är mer eller mindre stympad, ovillkorligen casseras, utan kunde af Uppbördsmännen ratade sedlar möjligen för större eller mindre belopp blifva godkände, enär de företeddes i RiksgäldsContoiret, der, i följd af Rikets Höglofl.