Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alldeles enahanda förhållande inträ (Far här, som i fråga om Wermlands Fältjägnre-reg:te, och jag anhåller således, att R. o. Ad. ville afslå denna voter:s-pro position. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer visserligen iden önskan, att proposin måtte afslås, men då Frih. Cederström, örn jag ej hört orätt, yttrat att han här funne samma förhållande som vid förra frågan, hoppas jag att R. o. Ad. icke fäster sig dervid; ty det är ej så. Här är icke fråga om någon anslagssummas förändring, ty den hafva RiksStm lemnat oförändrad, utan blott om den organisationsfrågan, att successivt göra indragning af reg:tet. Delta är en bestämd skilnad, som bör föranleda Hr Landtm, att bär gifva propos. till afslag, då det i förra händelsen vägrades^ - De u 16 September e. m. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå den föreslagna voterls-propos: n. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej. aytde punkten. Den föreslagna voler:s-propos:n gillades. 28:de punkten. Frih. Gederström: Här är åter ett förslag lill votei :s-propos. i en purt administrativ fråga om reorganisation af Gottlands Nationalbeväring, deri 2 Stånd stannat emot 2 och förslaget således måste enl. grundlagen förfalla. Jag anhåller om Hr Frih. o. Landtnäs propos. till afslag å denna vo le r: s-proposition. Den föreslagna voter;s-propos;n blef af R. o. Ad. afslagen, 2cj:de punkten. Frih. Cederström: Jemväl här inträffar ett dylikt förhållande, som i de föreg:de punkterna. Statsanslaget är af Utsk. uppfördt och af 4 Stånd bifallet, men frågan om indragning af befälet är af 2 Stånd bifallen samt af 2 Stånd afslagen.
Ständer aflätas om eftergift af hela det ådömda beloppet, 2,874 Hulr II sk. 3 rst. B:ko, med undantag af den andri deraf, sorn åklagaren i målet tillkomma. Emedlertid hade inträffat alt, sedan vice Häradshöfdingen Guslaf Laurell, sorn, enligt kontrakt med Kammar-kollegium den 8 Februari 1841, arrenderat boställena Elfvetorp för 30 års tid, lått Kollegii medgifvande att, i stället för en bostad å hvardera bostället, uppföra en dylik gemensam för båda, och kostnaden för denna åbyggnad blifvit vid laga B:ko, (eller 605 R:dr 28 sk. mindre än för bägge gårdarnas bebyggande upptogs vid 1845 års Syn och derefter fördes Lindberg till last,) så hade Olme Härads-iält, i tvist emellan Laurell och Kronan, genom utslag den 3 Januari 1855 förpligta! Kronan att till Laurell, såsom ersättning för nybyggnad, husröta och vanhäfd å ifrågavarande boställen utgifva det belopp, hvartill byggn ads-k ost n ader ne enligt I84S års Syn uppgingo, med B: k o R:dr 1,466: 38. — jemte det år 1845 stadgade beloppet för humlegårdar, ängslador. hägnader och brunnar m. m. • 115: 40.
Efter 1809 ars Stats-Förflager och 1807 ärs afstntade Räkenskaper, har Hammarffatten för det äret utgjort 3,809 Skep. och Tionde - Jernet 17,830 Skep., till samma belopp har StatS-Ulskottet denna Inkomst ock nu beräknat hwad Skeppundtalet angar; men i anseende till Jerntillwcrkningarnes nuwarande belägenhet har Utffotlet icke ansett fig kunna beräkna Stängjerner högre än till Z Rdr 16 st. Skeppundet, och Tionde Tackjerner till 2 R:dr. Skeppundet, som utgör tillhopa - » ZZ.974 32 — Transp. 764,384 n 7 rlys Den 2? November - Trgnsp. 764,M n f Alun - TiondeN' LesmekeraS in natura och för, följes pä Auktion. Efter Rakenfkaperne har deii^ manligen »tajorl Sm 170 Trr Samma belopp är ock nu paräknqdt och uplagit L 8 Rdr Tun - Dyltq Swgfwel BrukSDonde. Denna har de senare arén utgjort emellan 522 och 650 Rdr och hmarföre Stats-Ulffoltek deraf tagit ett medium till « Kalkugns - afgift pK Gottlanb^ har under senare ro ären Utgjort omkring 152 Rdr och äftyen derföre här blifwik till samma belopp beräknad Afrvesta Lopparoch NaNufaetur-DullErlägges af Koppar Bergslagen med 2 Rdr för Hwarje tillwärkadk Sk-p. Koppar, r,z6o §8o för Andrarums Bruk Lowerts Bruk - samt Alun-Werken i Ska - raborgs Län Transp. 766,474 ir 7 Den 22 November Transp. 766,474 som akwäges.
Skedde åter resan med anlöpande af en eller flere poststationer, borde dervid postbevakning vara följaktig, för att å bestämmelse-orten aflemna brefpaketer, tidningar med mera, samt derifrån emottaga, i den örn bord befintlige postväskan nedlägga och vidare befordra tidningar, bref med mera, En åtgärd jemväl ledande till beqvämlighet för allmänheten vore, enligt Revisorernes tanke, om under seglationstiden post-expeditioner funnos att tillgå vid alla sluss-inspektioner utefter Götha kanal, der bref kunde emottagas för att sedermera med ångbåt vidare fortskaffas. Beträffande den nu föreslagna bevakningen, få Revisorerne, som hafva sig bekant, att på Kongl. General-post-styrelsens underdåniga förslag ett hederstecken blifvit tilldeladt de postiljoner, hvilka under en längre följd af år i Post-verkets tjenst gjort sig kände för ordentlighet och redbarhet, såsom en ytterligare uppmuntran, hvartill desse postiljoner, genom ett noggrannt uppfyllande af deras ansvarsfulla kall, tvifvelsutan äro från Statens sida berättigade, föreslå, att dessa postiljoner, under benämning af t. ex. Ofver-postiljoner, företrädesvis, i händelse detta förslag kommer till verkställighet, blifva använde såsom postbevakning å de ångbåtar, hvilka medföra post till flera mellanliggande stationer, och att de derjemte få åtnjuta en högre aflöning än andra postiljoner, enär det är klart, att lefnadskostnaden om bord blefve för dem dyrare än under resan landvägen. Genom en postbefordring, sålunda anordnad, antaga Revisorerne, att under en del af året den så kallade stora posten till och från hufvudstaden bör kunna fortskaffas med en häst, hvarförutan tilläfventyrs en eller annan post torde kunna samtidigt härmed indragas. — 56 — Revisorerne hafva nu endast i korthet antydt hufvudgrunderne för den föreslagna postbefordringens anordnande. Kongl. General-post-styrelsen, med sin tillgång till erforderlige upplysningar, är bäst i tillfälle att åt detta särdeles vigtiga ärende egna en välförtjent uppmärksamhet, samt att till Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse framlägga ett fullständigt förslag i här ofvan angifna syfte.
Dekadansens antobiograf har fallit såsom ett dekadansens offer. Herr Heidenstam är själf ett godt exempel på orimligheten af hans teori. Hvad som gjorde hans Vallfart och Vandringsår till den goda bok den är, var hvarken den nSgot lättsinniga vers-bildningen eller någon öfversvallande fantasi: det var den frilufts-uppfattniog, den obundenhet af alla gamla nedärfda och inpluggade känslor och meningar, hvilken däri kom till utbrott Sin konstteori har han förmodligen därefter fullkomnat men hvad som räddade hans Endymion från det fiasco, den i alla fall kom så nära, var just uttrycken för samma lifsåskådning, som skapat den första bokens framgång. Författaren har fått för sig att ett diktverk egentligen alltid skulle vara skrifvet på vers. Prosan är honom för torr och för alldaglig. Det erinrar onekligen om den bekanta historien, ' huru ett naturbarn i en familj hade sett, att man gjorde upp eld med användande af en viss tidning. När intet exemplar af just den tidningen fans till hands, kunde det efter denne filosofs mening icke blifva någon eld.Hvilken lustig motsägelse för öfrigt att predika individaalis-mens evangelium och vilja på samma gång fastälå versformen såsom den för alla bindande. Versens väsentliga företräde fram-för prosau har med prosastilens ständigt växande förfining allt mera försvunnit och i våra dagar är det i det allra närmi9te betydelselöst. Den som läst t. ex. Turgenjefs prosapoem och ännu håller versen för allena saliggörande ens på ett enda område, han visar sig endast vara fången i en dogm, som begränsar hana synvidd. Därtill kommer, att versen i våra dagar si ofta endast är en bekvämllghetsform för ett innehåll, som p&amp; prosa skulle alltför uppenbart framträda i all sin tarfiighet. Herr Heidenstams ofvan omförmälda poem är ett exempel därpå bland många andra. Vi torde genom denna lilla vidräkning med herr Heiden-stam bafva nått vårt mål. Vi hafva velat påvisa, att i skön * literaturens utvecklingsfaser formen alltid är och måste vara en mycket underordnad sida.
Mod åberopad anledning af den nedsättning, sorn, i jemförelse mod deli vid sistlidna riksdag till belopp af 300,000 Rflr anslagna fonden för vattenaftäppningar, skulle komma att ega rum i händelse endast det af Kongl. Magt för dylika företags befrämjande nu föreslagna belopp anvisades, och i stöd af dét utaf Yägoeh Yattenbyggnads-styrelsen vitsordade bchofvet af högré änslags-summa för ifrågavarande produktiva ändamål, har Riksdags-fulhnägtigon Olof Persson från Gefles borgs län, uti en inom ‘Bonde-Ståndet .väckt motion, föreslagit att fonden för utdikningar och vattenaftappningar måtte bestämmas till hvad Yägoch Yattenbyggnads-styrelsen ansett behöfligt, eller åtminstone till enahanda belopp, som under närvarande statsrcglerings-period, 100,000- Rflr årligen, eller tillsammans 300,000 R:dr, deraf hdelar borde utgå såsom lån och |;delar såsom anslag. Under Utskottets pröfning af detta ämne har i första • rummet till öfvervägande förekommit beskaffenheten af det understöd, sorn bör at Staten meddelas för arbetsföretag af den art, hvarom nu är fråga. Under föregående riksdagar, då medel blifvit ställda till Kongl. Maj:ts disposition för befordrande af vattenaftappningar eller andra förberedande åtgärder för större odlingsföretag inom landet, har af Rikets Ständer medgifvits att någon del, som vid do frenne sednast förflutna riksdagarne varit bestämd till i fl cd af de anvisade beloppen, finge utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldigket; och enahanda stadgande har, i öfverensstämmelse härmed, af Kongl. Maj:t föreslagits i afseende å den fond för utdikningar och vattenaftappningar, som koinmo att vid innevarande riksdag anvisas.
Det bör dock icke lemnäs oanmärkt, att den krigsfot, som endast sätter en del af bataljonerna i fält, om än icke till nummertalet den starkaste, dock i det afseende är fördelaktigast, att fältbataljonerna kunna fullständigare utrustas med fullt öfvadt manskap och rikligare förses med befäl, hvaremot en större krigsfot i dessa fall har mindre kraft, ehuru den lemnar tillfälle att uppträda med en större manskapsstyrka. Till infanteriet hör äfven extra roterinqen. Extra rothåll, ålagd jord som är befriad från ordinarie rotering, är under fred vakant, utan afgift, men skall i krig uppsätta och utrusta fullt beklädt manskap för alla hela nummer och erlägga vakans-afgift för rotedelar, som icke kunnat till hela nummer sammansättas. Som detta, vid ett krigs utbrott nyuppsatta och oöfvade manskap blifvit genom beväringsinrättningen af föga vigt, hafva extra rotehållarne erbjudits att, vid inträffande krig, få tillhandahålla arméen cn mönstergild draghäst för hvarje rote, i stället för karl, och kontrakt härom äro afslutade med 2,451 extra rotehållare af 3,118. (Bil. Ä). Då det icke är möjligt för staten att i fredstid underhålla det stora antal draghästar, som fordras för artilleriet, trossen och parkerna, men det å andra sidan är af yttersta vigt för organisationens användbarhet, att åtminstone en del af styrkan hastigt kan göras rörlig, så utgöra de genast tillgänglige extraroteringshästarne en dyrbar tillgång, som minskar den tid och kostnad, omfattande hästuppköp fordra. Det vore derföre önskligt att kontrakt om tillhandahållande af hästar kunde afslutas äfven med de extra rotehållare, som derpå ännu icke ingått. Denna hästtillgång, spridd öfver hela landet, synes just derigenom i främsta rummet lämpa sig för infanteriets och kavalleriets bataljons-, skvadronsoch stabs-tross, samt äfven för annan fortskaffningstross i orterna, men endast i mindre mon för artilleriet i allmänhet, som för fältbatteriers och parkers utrustning måste samla ett stort antal hästar till sina depötorter.
Dessutom, och fastän Rikets Ständers förordnande allenast afsåg Bonde-Ståndets beslut och yttranden, hafva ej mindre 7 — 50 - Konstitutions-Utskottets, angående samma fr åga, afgifna Betänkanden och Memoria], än dervid fogade Reservationer blifvit, tillika med dessa beslut och yttranden, omtryckta. Såsom anledningar till omföl malde afvikelser från hvad Rikets Ständer beslutat och förordnat, har BondeSlåndets Kansli-Direktion, uti dess häröfver, före trycknings-kostnadernas liqviderande, infordrade Utlåtande, hufvudsakligen uppgifvit: att den veikslällda omtryckningen af Konstitutions-Utskottets Betankanden varit oundviklig för vinnandet af det med Rikets Ständers beslut åsyftade ändamål; att, då den under Bonde-Ståndets sammanvaro medhunna tryckningen omfattat en del af dessa Betänkanden, hade återstoden deraf, vid den sedermera fortsatta tryckningen, ansetts icke kunna förbigås, och att, i anseende lill det förändrade sätt, hvarpå protokollstryckningen efter Riksdagens slut blifvit besörjd, det svårligen och nästan omöjligen låtit sig göra att dervid särskilt afdraga diskussionerna och besluten i representationsfrågan. Med afseende å dessa upplysningar, och i betraktande af öfriga härvid förekomna samt i Herrar Fullmäktiges Protokoll uppgifna omständigheter, hafva Herrar Fullmäktige bifallit utbetalningen af den summa, i,634 R:Jr 32 sk., hvartill de verificerade kostnaderna för merberörde handlingars tryckning och häftning uppgingo. — Sedermera hafva samma handlingar, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers härom till Kongl. Maj:t allålna unde>d. skrifvelse, blifvit, på RiksgäldsKontorets bekostnad, till Kongl. M .j:ts Befallningshafvande öfversända, med iakttagande af den föidelning Länen emellan, sorn Bonde-Ståndets Kansli-Direktion föreslagit.
Maj:t har ansett att ifrågavarande behof kunde fyllas derigenom, att till Kongl. Maj:ts disposition ställdes en summa af 15,000 rdr, och Utsk:t har, på grund af enskilda motionärers framställningar, höjt detta belopp till 20,000 rdr. Nu har här blifvit yrkadt, att den af Kongl. Majit äskade summan måtte fördubblas, på det alt medel måtte linnas, för den händelse att några nya, ännu icke kända skolor skulle uppstå. Jag anser det vara skäl att vänta med att anslå medel till dessa obefintliga skolor, till dess de blifvit inrättade. Vi hafva icke så godt om penningar, att det är skäl att på förhand anvisa mede! til! icke kända behof, och jag får derföre anhålla om bifall till Utskits hemställan i afseende å anslagets storlek. Mot borttagande af det utaf Utsk:t föreslagna vilkor för medlens användande har jag icke något att anmärka. Frih. Cederström, Rudolf: Serdeles gerna skulle jag för ett så ömmande ändamål, som det, hvarom vi nu tala, vilja instämma med Hr Olivecrona i hans yrkande om beviljande af 30,000 rdr ; ty, om också icke det närvarande behofvet hos redan anlagda skolor skulle sträcka sig betydligt utöfver den summa, Utslet föreslagit, vore det dock i hög grad önskligt, alt, för afhjelpande af de i landet till ett betydligt och växande antal befintliga döfstummas olyckliga belägenhet, uppmuntran kunde gifvas till upprättande af nya s. k. »lysta skolor», i den mån verkliga behofvet sådant visar sig kräfva. Men med afseende å de många olika föremål, för hvilka bidrag af statsmedel erfordras, tror jag dock, under närvarande finansiella förhållanden, att man med tacksamhet bör mottaga Utsk:ts förslag.
M. ansett Hr Leopold förtjent af någon sådan gratifikation, så hade Konungen visserligen icke af någon författning varit förhindrad att en sådan gratifikation meddela. Att nu, på en enskild motionärs anhållan, bevilja Hr Leopold den gratifikation, sorn K. M. afslagit, är ett inmängande i slatsbestyren och upsiglen öfver embetsverken, emot hvilket jag icke kan annat än protestera. Det är visst sannt att om R. o. Ad. återremitterade Betänk., få får Hr Leopold i alla fall penningarne, sådant kan numera till följd af de öfrige Ståndens bifall icke hjelpas, men åtminstone skulle jag önska att R. o. Ad. afhölle sig ifrån alt begå en så principvidrig handling som att dertill bidraga. Jag förnyar derföre min vördsamma anhållan om propos. på återremiss. Frih. Cederström, Rudolf: Det är mig icke möjligt att inse det R. o. Ad. skulle begå någon principvidrig handling genom godkännande af detta Betänk. Lofordansvärd är visserligen Gr. Den 11 Mars f. m. 175 Lagerbjelkes sparsamhet för det allmänna och hans grannlagenhet emot landets Regering; men denna sparsamhet m. m. synes här mindre väl använda, då personen gjort sig förtjent af det allmännas erkänsla, enär genom hans upmärksamhet och nitälskan Staten funnit sig tillflyta summor, som eljest icke dit influtit. Derjemte får jag säga att Hr Gr:ns förklarande, det den omständigheten, att K. M. icke gifvit Hr Leopold någon gratifikation skulle bevisa att K. M. funnit honom deraf oförtjent, icke synes mig vara väl grundad. Huru många gånger händer det icke att Regeringen ville uppmuntra förtjente undersåter, men icke kan det, emedan penningar icke finnas dertill anslagna? R.
Han sade nemi. att man här talat varmt och vidlyftigt för inrättandet af seminarier och att man ställer sig på en fördelaktig ståndpunkt då man talar för utvecklingen af landets undervisningsanstalter, och han har deruti ganska rätt, men jag tror alt den värde talaren sjelf står pä en lika fördelaktig ståndpunkt då han försvarar hvad rätt är, och icke, som det understundom händer, uplager R. o. Ad:s tid blott för att bespara StatsUtsk. omaket af en återremiss. Den mera eller mindre förmånliga ståndpunkten bestämmes af den sak man förfäktar och icke af talarens större eller mindre skicklighet att välja utgångspunkt för sitt anförande; så har jag åtminstone upfattat förhållandet, ehuru den värde talaren måhända hyser en motsatt åsigt. En annan ledamot på samma sida af detta hus, hvars tänkesätt jag tror mig i grunden känna sedan lång tid tillbaka, har dock, såsom mig synes, på temligen militäriskt sätt betraktat saken, då 304 Ben 22 April f. m lian ansett seminarie-bildningen vara för läraren detsamma som en rekryt-anstalt, lian utvecklar vidare att den militära takten och espriten är inom skolorna nödvändig och att lärare i allmänhet f. n. der icke få inhemta densamma; han säger att man icke kan tvinga läraren in uti ett visst sätt alt lära om han icke har naturliga anlag dertill; han säger vidare, att hos en god lärare fordras icke allenast kunskaper, utan äfven förmåga alt göra dem gällande, och han kommer slutligen till den conclusionen att denna förmåga endast finnes till följd af naturliga anlag och ieke kan ernås blott genom bildning under erfarenhetens och vetenskapens ledning. Till svar härå vill jag upmana honom, att närmare betänka hvad det är han talar om; all det icke är en materia, som behöfver i sina yttre -förmer titfyxasvfller förändras i vissa gestalter, utan alt det är den blifvande samhällsmedlemmens forsla, utveckling.
Vid det förhållande att, enligt hvad Utskottet har sig bekant, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 8, afstyrkande väckt förslag om nedsättning i nu bestämda expeditionslösen, blifvit af samtliga Riks—Stånden godkändt, lärer Herr Liljenstolpes i enahanda hänseende gjorda framställning nu icke böra göras till föremål för Rikets Ständers pröfning. Beträffande åter motionärens yrkande, att ali expeditionslösen, i stället för att vara en sportelinkomst för tjenstemän, skulle, i form af stämpelpapper, ingå till Statsverket, så synas de fördelar, motionären antagligen förmenat skola genom en dylik förändring tillskyndas Staten eller de tjenstemän, hvilka för närvarande äro lill dylik lösen berättigade, ingalunda uppväga de väsendtliga svårigheter, som ©tvifvelaktigt skulle, vid genomförande af motionärens förslag, visa sig vara dermed förenade. Dessutom får Utskottet erinra derom, att, sedan Rikets Ständer vid 1834—1833 årens riksdag, med bifall till Kongl, Maj:ts i ämnet framställda Proposition, beslutat, att de tjenstemä-nnen inom Kongl. Maj:ts Kansli förut tillfallande sportler skulle emot förhöjning af lönerna upphöra, åtgärder tid efter annan vidtagits, hvarigenom sportler, som åtföljt vissa tjenster, blifvit indragna eiler till bestämda aflöningsbelopp förvandlade. Sednast hafva, i sammanhang med den lönereglering, som vid 1836—1838 årens riksdag verkställdes, sportlerna vid Hera , embetsverk upphört, så att tjenstemännen endast åtnjuta till beloppet bestämda löner. De sportler, som numera återstå, äro egentligen sådana, som, utgående efter expeditionstaxan, utgöra de hufvudsakligaste inkomsterna för domhafvande på landet och åtskiilige af städernas tjenstemän.
Nyström, Emily, fru, &gt;Y Reinhold, A., baaeriegare, Stockholm. Nystrdm, C. M., ingeniör, Mariefred. Renborg, Alma, Köken, Ostersund. Renborg, Bildur, fröken, Lidköping. Odelberg, Elise, fru, Stockholm. Renström, Alfreda, fröken, $tocktiolni. Odelberg, Hilma, fru,, 9 9 Renström, Sophie, fru, Odencrantz, Ida, fru, Kristinehamn. Renström, Stina, fröken, 9 9 Odhner, Emma, fru, Stockholm. y Restadius, I). Rettig, Adclaide, fru, Stockholm. Rettig, Antonie, fru, Gefle. Rottig, C. W., godscgare, Yxstaholm, Flen. Rettig, Valborg, fru,, Rettig, Hjalmar, v. hära (lsli~f&amp;~, Stoclrholm. Rettig, Ida, fru, Söderhamn. Retzius, Anna, fru, Stockholm. Rciiterskiöld, Sopliie, fru, Stockholm. Rhodin, G. Th., borgmilstare, lljo. Ribbiiig, Maria, fru, T.und. Ribbing, Seved, professor, Lund. Richert, Malin, fru, Stockholm. Richter, E., fru, I-lamra, Tumba. Richter, Jenny, fröken, Göteborg. Rignell, Ida, fru, Jönköping. Ringertz, Gabriellc, frii, Stockholm. Ringstedt, O., mcd. doktor,, Ringström, Anna, fiökcn, I-Ieciemora. Rohtlieb, H., revisionesckretcrare, Stockholm. Rohtlieb, Marin, fru, Stockholm. Rohtlieb, Molly, frökcn, Stockholm. Roos, Victory, fru, Rosborg, Anna, frökeii, ~ a r s z a u. Rosen, von, Carolina, fröken, Lund. Roscn, vm, Jcanns, grcfvinna, Stocl&lt;holni. Rosill, Carl, herr, Norrköping. Rosén, P. G., professor, Stockholm.
S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskotlel Kongl. Maj:ts nedannämnda denne dag öfverlemnade nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: l:o. Om öfverlåtande af ett stycke mark från Eskilstuna kungsladugård till egaren af Eskilstuna mekaniska verkstad, Theofron Munktell, såsom byggnadstomt för arbetare-bostäder; och 2:o. i anledning af väckt fråga om ändring utaf den för Westerbottens och Norrbottens län gällande skattläggnings-method. Frän Högv. Pr este-Ståndet. S. D. Upplästes 2:ne Ståndet lillhandakomne, hos Rikets Ständers den 28 sistlidne Januari valde Elektorer hällne protokoll, hvaraf inhemtades, att Rikets Ständers nuvarande Justitie-ombudsman, Häradshöfdingen, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden Carl Wester, blifvit vald alt vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman, och att Advokat-fiskalen Nils August Fröman blifvit utsedd till Justitie-ombudsmannens suppleant; och beslöt Ståndet, med anledning häraf, anmoda Expeditions-Utskotlet uppsätta och till Rikets Ständer inkomma med förslag lill förordnanden för de valde, äfvensom till den underdåniga Skrifvelse, hvilken rörande omförmälda val bör till Kongl. Maj:t aflåtas. S. 0. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Majlis denna dag meddelade nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående riksdagens förlängning. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj-.ts denna dag meddelade nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o. I anledning af väckt fråga om ändring utaf den för Westerbottens och Norrbottens län gällande skattläggnings-method; och 2:o. Om öfverlåtande af ett slycke mark från Eskilstuna kungsladugård till egaren af Eskilstuna mekaniska verkstad, Theofron Munktell, såsom byggnadstomt för arbetare-bostäder.