Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 20, innefattande yttrande öfver väckta motioner om utfärdande af ett allmänt vitesförbud till egors fredande mot åverkan och annat intrång; N:o 38, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 26, an g:de väckta motioner om uphörande eller förändring af lärares vid universiteterna och elementarläroverken rätt till presterlig tjensteårsberäkning; samt N:o 39, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 27, rör:de väckt motion om förändrad klassificering af pastorater. Föredrogs och bifölls samma Utsk:s d. 8 dennes bordlagde Betänk. N:o 40, i ani. af väckt motion om inrättande af notariatsembete vid underrätt. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 8 dennes bordlagde Betänk. N:o 184, i ani. af väckt motiou om indragning af Konvojkommissariatet samt öfverflyttande till Statskontoret af de kommissariatet hittills åliggande göromål. Föredrogos och biföllos samma Utsk:s den 8:de dennes bordlagde Betänkm: N:o 185, i ani. af väckt motion om inrättande af en Öfverstyrelse för jernvägsväsendet; N:o 186, i ani. af väckt motion om rättighet för klockare i Halland, som innehafva boställen, att med penningar lösa den från boställena in natura utgående ränta; samt N:o 187, i ani. af väckt motion om kungörande i tidnin garne af förslag till organist-, klockareoch folkskolelärarebefattningar. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsk:ts denl0:de dennes bardlagde Mern.: N:o 199, i ani. af erhållen återremiss å Utlåt:t N:o 157, beträffande R.
7 Sami. 1 Afd. 1 2 Lag-Utskottets Utlåtande, N.o 8's. 3ro af Herr Friherre Boije, Ludvig, som yttrat, att Lag-Utskottet bordt närmare utreda frågan samt åt sjelfva principen, den Herr Friherren gillade, gifva den utveckling, som öfverensstämde med hvad nya lagförslaget derom innehåller. 4'.o af Herr von Hartmansdorff, August, som ansett stadgandet, alt enskild egande-rätt hör vika för allmänna ändamål, vara obestämdt, då derigenom icke vore uttryckt, hvad som skall förstås med allmänna ändamål. Vöre meningen den, att den enskilda nyttan bör vika för den allmänna och således icke blott för Statens, utan älven för menigheters fördel, hvilket Herr von Hartmansdorff ansåg vara det rälta, så borde älven föreskriften, att Konungen skall piöfva ändamålets vigt, förfalla, i afseende på frågor enskilde och menigheter emellan, samt pröfningen i sådane fall bero på underordnade myndigheter; hvarjemte Herr von Hartmansdorff funnit den, för sålunda afträdd egendom bestämda, ersättning till hälften utöfver fulla värdet, vara öfverdrifven och kunna nedsättas til! 1 derutöfver, helst värdet förut borde bestämmas efter det i orten gångbara högsta pris; äfvensom Compromiss-Rätt borde uppgifva skälen för sitt beslut.. Då Kongl.
Ut Supra. | S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUlskottens den 21 sisth October under N:o oji afgifne, samt den 3i i berörde månad e, m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, om upphörande af Krigs-Academien, och inrättande af Professioner i Militaire-vetenskaperne vid Rikets Universiteter; fann Rnlderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige Trenne Riks-Stånden bifallit, för Djess del dervid låta bero. Ut Supra. Den g o November e, m - 405 S. D. Föredrogs å nyo och Återremitterades , på grund al' dervid gjorde anmärkningar, Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeco nomie-Utskottens den 21 sisth Octoher under N:o 072 afgifne, samt den 3i i berörde månad e. m. på hovdet lagde, Utlåtande, öfver Herr von Hoheiihauseiis, M, motion om undersökning af de Civile Läro-verkens närvarande beskaffenhet. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Riddarhus - Utskottets den 8 sisth Octoher a flå tne, samt den 12 dennes e. 111. på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion om de Thamiske föreiäsningarnes hållande i Secrela Utskottsruni*» men å Riddarhuset; blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit , likväl med den förändring, att berörde föreläsningar icke någonsin må hållas uti Riddar hus-Salen eller det af Secreta Utskottsrummen, hvarest Herrar Landt - Marskalkars Portraiter förvaras. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl.
Vid' sådant förhållande, och enär Lanell ännu hos Riksgälds - Gontoiret häftar för den Summa af 3090 R:dr, sorn, enligt ofvanberorde Kongl. Svea Hof-Rätts af Kongl. Maj:t i Nåder gillade Utslag, med Ränta till Gontoiret skall utbetalas, men till hvars gäldande tillgång uti Lanells Coneours-Massa—saknats, anse Fferi-ar Fullmäktige sig icke kunna för Lanell tillstyrka något understöd af Riksgälds - Contoirets medel. Då Stats - Utskottet nu åligger alt sitt yttrande afgifva, får Utskott.et, furst, i afseende på Lanells underdåniga anhållan om återställande af försuten tid, vördsamt tillkännagifva, huruledes Rikets Höglofl. Ständer vid 1809 och i8>o årens Riksdag behagat, i afseende på Riksgälds-Contoiret, lemna Stats-Utskottet enahanda uppdrag, som Banco-Utskottet har i afseende på Banco - Verket, att nemi. emottaga och pröfva samt, efter beskaffenheten, afgöra ansökningar af enskildte personer uti mål , hvilka röra berörde Contoir; och att Stats-Utskottet med anledning häraf, och i likhet med hvad sorn sked t vid förra Riksdagen, låtit genom anslag uti Biksgälds-Gontoiret kungöra, att dylika ansökningar borde, så framt de till pröfning vid den-j »e Riksdag skulle förekomma, vara ingifne till Stats-Utskottet senast den Femte (5) nästledne Januarii. Och, då pröfningen af Lanells underh Stats-ZJisXottets BetänkandenI -1753 daniga ansökning, sa vidt den har till föremål understöd af Riksgälds-Contoirejs medel, hvilka icke af någon annan, än Rikets Högloft. Ständer få dispoAeras, lärer bero af Rikets Hög* lofl. Ständer sjelfve, synes det också höra ankomma på Rikets Höglofl.
Att under väfnader, linneoch hamp-, intaga en serskild klass lärft, hvaraf 1 qvadrataln väger till och med 3 lod, med den derå åsätta orimliga tullsatsen af 3 r:dr 36 sk. per skålpund, kan jag ej annat än bestrida, under tillstyrkan af det förslag, utskottets tullafdelning hade afgifvit, att under en rubrik: damast, linön och lärft, med en införseltull af 1 r:dr 16 sk. per skålpund, omfatta allt lärft i en gemensam klass; öfvertygad, att den nu bestämda höga tullen å det fina lärftet icke lemnar den inhemska tillverkningen deraf annat än ett i den höga siffran inbilladt skydd. Vidare reserverar jag mig b) i afseende pä utförseltullen: l:o Om skäl förefinnas att höja utförseltullen å ben, oarbetade och krossade, utöfver den hittills gällande, 3 sk. per skålpundet, så försvinna dessa skäl, då man med oarbetade ben sammanslagit de förmalda eller s. k. benmjöl', ty att belägga den beredda eller förädlade varan med samma tullsats som dess råämne, är och förblir principlöst. 2:o Oljekakor hafva hittills varit tullfria vid utförsel. Den nu föreslagna utförseltullen af 5 sk. per lispund, under uppgift af varans behöfliga qvarhållande inom landet, såsom varande ett för kreaturen helsosamt fordringsämne, synes äfven principvidrig, dels emedan råämnet, frö, linrofoch rapsat-, är tullfritt vid utförsel och likaså andra, de mest behöfliga utfodringsartiklar, såsom hö och halm. Slutligen c) i afseende på erforderliga försigtighetsmått vid upphäfvande af förbud. l:o Den af Kongl.
•— N:o 25, i anledning af väckta motioner om förändring i Kongl. Förordningen angående handels-böcker och handels-räkningar den 4 Maj 1855: B. V. 445; VI. 417, 521, A. 521,522; K. VII. 354. •— N:o 26, i anledning af återremiss utaf Lag-Utskottets Betänkande N:o 15, i fråga om giftomanna-rättens upphörande: B. VI. 88, 431: VII. 118, A. 126- — N:o 27, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl.
ten, men nu hade vi det ändå, bara vädret fortfarande " ville vara vackert, som det varit de två sista dagarne. Förslaget kom från miss Marks och Antonia, som önskade taga skisser från en för sin skönhet mycket omtalad plats uppe bland bergen. Idun N:r 14 (120) Byxa: Drottninggatan 48, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Utländska annonser 50 öre raden. 3:dje år g. Fredagen den 4 april 1890. Tidningen kostar endast 1 kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning 1 kr. 65 öre; postarvodet inberäknadt. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Utffifningrstid: bvarje helgfri fredag. Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Lösnummerpris: 15 Sre Hanna gift (vid kompletteringar). Hirsch, Pauli. kare inom vår konst — v i mena då Hanna Pauli, född Hirsch. Allas vår gamle vän och bekante, Carl Larsson — ty det finnes väl nu knappast något svenskt hem, där han ej genom alstren af sin pensel eller sitt ritstift blifvit gammal vän och bekant — har visat Iduns läsarinnor den artigheten att för en stund byta paletten mot bläckhornet för att på sitt eget friska sätt berätta dem: De af Iduns ärade läsarinnor, som ännu ej personligen varit i tillfälle att taga del af den ståtliga utställning, som » Konstnärsförbundet » i dessa dagar öppnat i Blanchs konstsalong liärstädes — och detta gäller naturligtvis främst alla våra vänner utom Stockholm — äro väl dock genom de dagliga tidningarnas redogörelser tämligen, så att säga, orienterade där uppe och hafva sig bekant, att det stora slag vår unga, lifskraftiga, moderna konst med denna utställning slagit, allmänt anses vara ett af de bäst och lyckligast riktade. E n succés, egnad att glädja hvarje svenskt sinne, som öfver hufvud rymmer någon gnista af konstnärligt intresse, af stolthet öfver den berömmelse, den unga konstnärsfalangen genom sina segrar vida omkring beredt svenskt namn!
Jag förmodar att fordna lagstiftare infört detsamma derföre, att de hafva ansett det nyttigt, och då erfarenheten ådagalagt, alt mom:tet ioke innefattar något skadligt, ulan tvertom vid ett eller annat tillfälle kan vara af nylla att åberopa, tror jag det vore lämpligare, om momilet finge qvarstå. Till följe häraf, hemställer jag vördsamt, om R. o. Ad. icke skulle vilja afstå det af Utsk. framställda tillstyrkande, samt bibehålla det nu gällande stadgandet. Gr. Lagerbjelke: Det morn., sorn Utsk. föreslagit att borttagas, är, enl. min tanke, så lill vida skadligt, som detsamma icke är fullständigt. Mom:tet innehåller: ”Så väl ordinarie, som vikarierande ledamot af Direktm, vare ock förbjudet alt deltaga i öfverläggning vid tillfälle, då lån omsättes, för hvilket han, såsom gäldenär eller löftesman, iklädt sig betalnings-förbindelse.” Lika litet, som förut, lärer han väl hädanefter få öfvervara sådana frågor, då det angår personer, till hvilka han står i närmare släglförhållanden, såsom bror, svåger o. s. v., men då stadgandet icke uptager detta sednare fall, kan det blifva tveksamt huruvida i sådan händelse en Diskont-Direktör skall få deltaga i öfverläggningarne; hvaremot om man, såsom Utsk. föreslagit, tager bort mom:let, det faller af sig sjelfl, att en ledamot i Direktm icke får deltaga uti beslutet. Då jag således icke kan finna annat, än att Utsk. haft skäl att borttaga ifrågavar:de onödiga, samt dessutom ofullständiga stadgande, anhåller jag vördsamt om bifall till Utsk:s hemställan. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer med Gr. Lager bjelke och tror det vara bäst att, på sätt Utsk. föreslagit, taga bort stadgandet. r!04 Den 28 Oktober e. m. Propos. lill bifall å förevar:de punkt biet härefter framställd ocb besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Hr Printzensköld:
Inom Bjerke, Wädtle och Kullings härader träffas likväl ännu flera fruktbara trakter med mer och mindre god lera och lermylla; men i Gäseneds härad, som är sandigt och stenbundet, äfvensom i Redvägs härad, hvilket närmar sig denna beskaffenhet, finnas sådane bättre jordarter mera sällan och endast såsom undantag; utan består rådande jordmånen derstädes, såväl som uti Åhs, Kinds, Marks, Wedens och Bollebygds härader, af såkallad mjöle eller mojord och sandblandad mylla, som i allmänhet gifver mindre lönande afkastning, ehuru äfven inom dessa härader, synnerligen uti Marks, åtskilliga trakter finnas med bördigare jordmån. Delar af Wäne, Bjerke och Kullings härader, Gäseneds härad och en del al Redvägs härad kunna räknas för slättland, fastän sinsemellan mycket olika, hvaremot det öfriga al Westgötalandskapet är bergigt och skogbeväxt samt delvis starkt kuperadt och i fördjupningarne uppfyldt med sjöar, kärr och mossar, som finna aflopp genom en mängd åar och bäckar, antingen åt Wenern och Göta eif, eller åt Nordsjön och Kattegat. Elfsborgs Län. som i dess längsta utsträckning från Norrska gränsen i nordvest till gränsorne af Halland och. Småland i sydost, håller öfver 3.0 mil, företer således stora skiljaktigheter i fysikaliskt afseende och naturliga förmåner. § 2- jInvånare.
H ElsE-d ^ B 7? >-i pao § g 0 a zi ca CD Z, P 3 Pr P• Ct> kr 3 ® £Li r* Band och Plattjern under 3 åttondels tums tjocklek, smidt, skuret eller valsadt i stänger eller stycken, med eller utan band IOO 1 Gallerjern och Saltpannsplåtar , 100 . 1 Manufactursmide, Jemplåtar oförtenndte Enkar l I och dubbe, Tak och 1 Spjellplåtar samt Spik af alla slag IOO 1 — Allt annat som inbegripes under Jern och Stål, svart slipadt, filadt, poleradi eller förtenndt. gröfre eller finare 100 1 Gjutet Trot. Utdr. d. 25 Aug. 1023. 753 JT O *3 3 g B S “ B 5 l-T P • a> Gjutet — Gjutgods till Machiner och delar deraf . rr "d ena o ct ^ Q. ä * SO Garni,i casserade Canoner och Bomber 100 Tack, Osmunds och Ballast 10 30 Allt annat gjutet ar-, bete till verkadt vid. Reverber eller andral Smältverk än vanligt Masugnar 10c 30 Skrot af gammalt gju-i tet eller smidt Jern och Stål 100 30 I. Instrumenter, Musikaliska Wallthorn och Trumpeter 30 Bihang till R. S. Brot, 9:de Sami. 4a I 754 Wrét. Utdr. i. 25 Aug. 1323'. V fnkommande Tullprocent. | g. <3 ►e 3
I anledn. af den siste talarens yttrande får jag tillkännagifva, att jag i Utsk. ogillade talmannens vägran; men här tror jag mig icke äga rätt att yrka propos. å ett sådant ogillande, utan anhåller endast att få min rätt öppen, när PresteSt. utlåtit sig, att nemi. föreslå det sätt, hvarigenom Ständerna må komma ur den olyckliga ställning, hvari Utsk. försatt dem. Gr. Horn, Claes Fredr.: Äfven jag beklagar, att Utsk. kunnat vidtaga ett så grundlagsvidrigt beslut; men jag finner nu icke någon utväg till rättelse. Hvar och en ledamot kan blott till prot. förklara sitt ogillande, och jag ber att få nedlägga en sådan förklaring. Hr Hjärne, Harald, och Gr. Frölich, Da v., förenade sig med Gr. Horn. Frih. Cederström, Jac.: I händelse Hr Gr. o. Landtm., i likhet med livad ofta ägt rum, anser sig kunna göra en så grundlagsvidrig propos., som den Hr Dalman begärt, så har jag icke något emot, att Ståndet ogillar, hvad det ej äger rätt att döma öfver. Den 5 Mari f. m. 79 Constit.Utsk:s memor. N:o g3 blef af R. o. Ad. lagdt till handkna. Hr Dalman: Jag får reservera mig emot det fattade beslutet, under förklarande, att jag anser propos. hafva bort lyda, det It. o. Ad., med ogillande af Utsk:s memor., icke fann annan åtgärd vara att vidtaga än detsammas läggande till handkna. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller att till prot. få antecknadt, det jag anser memor. hafva bort ogillas med begagnandet af de ordalag, som Hr Dalman föreslagit. Vid förnyad föredragning lades till handkna StatsUtskls d. 2 dennes på bordet lagda memor. och utlåt.: N:o 410. i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s betänk.
Pen 13 december e. m. de sammansatta Utskotten yttrat, kan väl förvaltas i gemenskap med den enskiltes, får jag endast åberopa de nu gällande bergsförfattningar, utom hvilka Bergshandteringen säkerligen aldrig ägt det bestånd den nu äger* eller vunnit den förkofran som densamma på sednare tider einått, så framt den handlöst blifvit öfverlemnad åt hvarje enskildt Bruksägares godtycklig* behandling. Just der är Statens förmyndarevärd så mycket, mera nödvändig, der ej*skyndsam utan, blott en framtida vinst kan vara att påräkna. Troligen finnes ingen som ej inser nyttan äfven af en felaktig skogsvård mot den olycka sorn uppkommer i händelse i en framtid skogsbrist skulle inträffa. Flere bevis på skadligheten af allmänning gars delning skulle kunna anföras och flere af dem äro redan åberopade då denna fråga förra gången återremitterades; mig torde således endast tillåtas att omnämna det öde sorn träffade en, Skara Stad tillhörig skogspark, då den på tomterna utdelades; följden btef här som den alltid måste blifva, att i stället för det en god skog under sorgfällig omvårdnad bevarades till Statens gemensamma bästa, fant det egna interresset mera uträkning uti, att antingen sjelf låta nedhugga eller ock till annor man ?om var i brist af skog, öfverlåta sin rättighet *tt draga all möjlig fördel af den skog, som Tömtägaren genom delning så lått åtkommit Den is December e. »i. 15 och derföre snarare ansåg för en skänk än som en verkelig egendom, emedan han aldrig betraktade skogen, som sådan så länge den var under allmän vård. Köparen å sin sida ville draga all möjlig nytta för ögonblicket af denna handel och nedhögg följaktligen alla träd som der funnos så väl större som mindre och förvandlade således inom kort tid denna skog uti kala backar. När sådant kan hända tror jag ej en rigtig skogshushållning med beräkning på återväxt kan vara att påräkna, om de nu varande Allmänt eingar skulle på enskildta fördelas och desse möjligtvis sedermera skulle så förfara som nu omoämndt blifvit.
Att där en elier flere på egen bekostnad igenom omläggande eller rätande af Landsväg öfver egna eller ändras ägor, dock med de sistnämndes tillstånd, bidraga till allmänna Landsvägens förkortande utan att någon annan dervid lider, skall sådan förminskning uti Vägens längd, i afseende pä dess framtida underhållande, vid en blifvande ny vägdelning„ komma den eller dem, som det bekostadt, enskildt tillgodo, genom afräkning på dess eller deras Hemmans andel uti väghållning, samt att emedlertid och till dess sådan vägdelning annars komme i fråga, utbyte af vägstycke skulle få äga rum, med underhållande af gamla vä’gen till vinnande af åsyftade lindringen för anläggaren af den nya; deruti Utskottet yttradt, att, som vid granskning af de Författningar, hvilka röra detta ämne, Utskottet funnit dem icke innehålla något, som kunde lägga hinder i vägen för det gjorde yrkandet, ansåge Utskottet, af detta med flere åberopade skäl, anledning icke vara att tillstyrka något tillägg till hvad Lagen i detta afseende stadgar. Af den s6 sistledne Januarii, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Leonard Romans Motion, om Mantals-skrifningars och UppbördsStämmors förrättande Sockenvis j deruti Utskottet yttrat sig icke hnna skäl att tillstyrka Den 13 Februarii. hagon ändring i hvad härutinnan redan är vor* det föreskrifvit. IO:Ö Åf den 26 sistledne Januarii, deruti Utskottet, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds Motion, om befrielse från Bevaringsskyldigheten för gifta Personer, yttrat att sorn Herr Munck af Rosenschöld icke med några skäl beledsagadt sin Motion och Utskottet icke eller funnit anledning att den understöd* ja, samma Motion torde böra afslås. i 1:0
De fremmande infördes nu i värdinnans egen kammare, hvilken, jemte f. d. löjtnant Pehrs, nu Arves rum, var upplåten och städad. Kaffebordet, med den hvita duken, de små vackra gammaldags kopparne, jemte gräddsnäckan af engelsk pläter, paraderade förträffligt bredvid den gröna bleckkorgen med nybakade gorån. Man tog plats på de gamla massiva stolarne omkring bordet; och ehuru gumman Arnman hvarken trugade eller krusade öfver höfvan, var hon dock ganska artig – och Arve var naturligtvis uppmärksamheten sjelf. Nu kom Josefina med den höga kaffekannan, hvars tut likväl synbarligen hade en ring af kitt. Josefina blef kringklappad af Erika och Gabriella; och den senare föreslog att de, så fort de fått smaka på fru Arnmans goda kaffe, skulle ge sig ut och bese hela fiskläget. Och härvid log hennes blick åt Arve, den öfverlycklige Arve, i hvars ansigte numera icke fanns ett spår af sjukdom eller sorg. Frisk, kraftfull och med vackrare lockar, än nerffebern beröfvat honom, stod han der så vacker och ståtlig, att ”en riktigt kunne unna’n godt,” som gamla Annicka hviskade, gläntande på dörren. Och nu dracks kaffet, hvarunder fru Kathrina talade med mycken värdighet om sin handel och om det gagn, hon dervid hade af Josefina, hvilken, enligt hennes förmening, var den bästa flicka, som gick i skärgården. ”Ack, du lyckliga Josefina, som får så mycke beröm!” sade Gabriella oskyldigt. ”Om det ändå sades att äfven jag vore den bästa!” ”Man säger att du är den skönaste,” hviskade Josefina henne i örat. ”Men jag ville så gerna vara den bästa! Det låter så godt att höra beröm från gamla läppar, och de gamla bry sig ej om skönhet.” En annan flicka skulle, med inre öfvertygelse om sanningen i Josefinas yttranden, likväl påstått att hon endast gycklat; men Gabriella visste att annat folk tyckte hon var vacker. Hon tyckte så med; detta var dock icke nytt för henne, och ännu hade ingen sagt att hon var den bästa. Fru Kathrina log fryntligt.
Styrelsens uppgift hade sammanlagda antalet af dem, hvilka, med stöd af Kongl, förordningen den 4 Maj 1855, derefter och intill nyssnämnde års slut uti cell intagits för undergående af deni för första resan stöld ådömdt straff', uppgått till 2,706, och då 280 af dessa vid 1859 års slut ännu funnos qvar uti cellfängelserna, utgjorde således antalet af dem, som efter undergången bestraffning för första resan stöld derifrån afgått 2,426. Af dessa hade endast 222 till strafffängelsernaåterkommit för att straffas för andra resan stöld; hvadan återfallens antal bland dem, som från och med 1855 blifvit för första resan stöld straffade med fängelse i cell, uppgått till omkring 9 procent. Hvad särskildt beträffar kronoarbetskorpsen, förmäler Styrelsen, att, om hela antalet af dem, hvilka alltifrån kronoarbetskorpsens organisation intill slutet af 1859 derifrån frigifvits, jemföres med hela antalet af dem, hvilka till kronoarbetskorpsen samt straffoch arbetsfängelserna återkommit, proportionen emellan de frigifnes och de återfallnes antal varit lika vid slutet af år 1859 som vid 1858 års utgång, eller att de återkomnes antal af de frigifnes utgjort omkring 32 procent, deraf 13 procent, för begångna brott, återintagits vid strafffängelserne, meri återstoden eller 19 procent, för bristande laga försvar, återkommit till arbetsfängelserna och kronoarbetskorpsen. Jemföres åter antalet af de under loppet af 1859 återkomne med antalet af dem, som samma är frigifvits, så visar sig, att af de frigifne återkommit omkring 41 procent, deraf 23 procent såsom försvarslöse och 18 procent för att verkställa dem ådömdt straffarbete. — 143 — § 8. Af den redogörelse
Ständers Revisorer hafva anmärkt, att Kongl. Allmänna Magazins-Directionen, under d. 27 Oetober oell 16 November 1821, beviljade Handelshuset Sterky & Comp. samt Grosshandlaren Kruse bär i Hufvudstaden, det förstnämnde ett Län från Kronans Lager-Källare af y,5oo Kannor och den sednare äfven ett Lån af 10,000 Kannor Svenskt Sädes-Brännvin, emot förbindelse, ä deras sida, att köpa ett lika stort partie Brännvin, samt inom visse föreskrifne terminer ovilkorligen återställa den låntagne varan, och ehuru denne åtgärd, lika med flere andre af Kongl. Directionen under de sednare åren företagne handels-operationer, ligger utom gränsen af Allmänna Magazins-Inrättningens egenteliga bestämmelse, likväl och då någon skada härigenom ej blifvit Inrättningen tillskyndad, får Stats-Utskottet vördsamt hemställa, att frågan hvad sjelfva Lånen beträffar, må förfalla, men åter i afseende på den af Kongl. Directionen. efter Låntagarnes anhållan bifallne pro - iof\7. Stats-TJtskottets JBtlänkanden. longation mi återlevererings-terminerne, sa anser Stats-Utskottet detta Kongl. Directionens beslut, stå i tydelig motsats till den agtsamhet, hvarmed Kongl. Directionen vid alla tillfällen bordt bevaka Inrättningens fördel, oell vinner Stats-Utskottets nu yttrade omdöme än vidare styrka deraf^ att Kongl. Directionen, enligt den upplysning Riksens Högloft. Ständers Revisorer meddelat och som med verkliga förhållandet funnis öfverensstämmande, för Handelshuset Sterky dr Comp. ytterligare förlängde tiden till Lånets godtgörande samma dag det förföll och då den nedsatte betalningen utan invändning bordt tillfalla Allmänna Magazins-Inrättningen, då deremot genom Kongl.