Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För den oförmodade händelse att härunder skulle kunna vara förborgad den mening, att blifvande instruktioner, hvilka, enligt förslaget, Banko-fullmägtige skulle ega, att äfven under mellantiden intill nästkommande riksdag provisoriskt tillämpa, komme att innehålla bestämmelser, enligt hvilka den så kallade större Generalkassavården, för hvilken vårdarne äro underkastade genomsam solidarisk ansvarighet till alldeles oberäkneligt belopp, skulle utöfvas eller delas utom af Banko-verkets främste och följaktligen jemförelsevis mest oberoende permanenta embetsmän, nemligen ordinarie eller konstituerade Kommissarier, jemväl af underordnade tjenstemän, ser Under-styrelsen sig nödsakad att för ej mindre Banko-verkets än vårdarnes säkerhet i ödmjukhet protestera mot ett sådant frånträdande af en från början fastställd, i högsta grad vigtig princip. Förenämnda i 33, mom. 2 af Banko-reglementet intagna ansvarighetsstadgauden, hvilka blifvit af Rikets Ständer till ordalydelsen pröfvade och derefter till efterrättelse fastställda, måste, enligt Under-styrelsens åsigt, nödvändigt t sm helhet inflyta äfven i det nu upprättande nya Banko-reglementet, såsom varande för ej mindre Banko-verket sjelft än ock dess ämbetsoch tjenstemän af den stora vigt, att de icke kunna eller böra i ringaste mån ändras, än mindre i förändradt skick tillämpas, utan föregående pröfning och samtycke af Rikets Ständer sjelfva. Under Litt. E. i förslaget finnas Kassörer upptagna ibland de tjenstemän, som komme att tillhöra den nija andra graden, hvilken åter motsvarar den nuvarande bokhållaregraden. Banko-Utskottets Memorial N:o 44. 55 Under-styrelsen, som inser nyttan deraf att yngre tjenstemän befordras till kassörsbefattningar, finnér sig böra lästa uppmärksamhet derpå, att dessa befattningar i andra allmänna Verk tillböra kamereraregrad. Under Litt.
Jag har sagt, alt Emhetsmän gifvas, som icke gått Widegren till motes; men detta är icke att kasta skugga, ty annat är, alt brista i pligter, och annat är att söka dem, att gå dem till mötes. Såsom bevis på sanningen af hvad jag sagt, behöfver jag blott åberopa, hvad i allmänna Bladen, under nu påslående Riksdag, varit infördt; äfvensom den tryckta berättelsen af Riksens Ständers Revisorer, der Allmänheten underrättas, att vissa LandshÖfdingar vägrat lemna Widegren de upplysningar han begärt; och till orsak för detta vägrande anfördt, att då upplysningarne fordrade ett vidsträckt besvär af LandsContoiren, så kunde detta ej åläggas utan serskilt vedergällning, dertill medel icke voro anslagne. I åberopandet af offieielt uppgifne facta ligger ingen skugga; och aldrig skall man erfara, att jag någonsin kastar skuggor. Må man lemna mig så i fred, som jag gerna lemnar alla andra. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Den 5 Junii. 195 Adeln ansåg öfverläggningen i detta ämne fulländad. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg devid StatsUtskottets Betänkande gjorde anmärkningar höra föranleda till återremiss deraf. Ropades Ja och Nej. Friherre Boije: Jag begär votering. Jag har i detta ämne icke tält för annat, än de mäst billiga åsigter. I stället för att vederlägga mig, har man gjort mig orätt; och det är då, kan hända, ursägtligt att jag går så långt jag kan. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, lill besparande af den tids utdrägt en votering skulle medföra, Friherre Boije behagade från sin begäran derom afstå. Friherre Boije:
Utdrag den 9 Nov. 1829 5i Ide senare försedde med sitt Klar-apparat elter så kallad Rectificator, med tillhörande Afkylningsanstalt; att ett enkelt Pistoriskt verk består af en Afverknings-panna med sin tillhörande Förpanna, jemte Mäsk värmare, Rectificator och Ivyl-apparat; och att ett half-Pistoriskt verk består af en Afverknings-panna, utan Förpanna, men försedd med Mäsk varnare och Rectificator; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att sig med BorgareStåndet förena; men Ridderskapet och Adeln fann, för dess del, icke skäl att uti Borgare-Ståndets beslut instämma. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats» Utskottets, under N:o 234, afgifna och, den 28 sistlidne September e. m., på bordet lagda Utlåtande, angående de så kallade Trippiske Kopegodsen i Halland. S>. Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets, den 27 sistlidne October, under M:o lar, afgifna och, den 3 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtande, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 49, förut meddelade Betänkande, i anledning af åtskilliga motioner, 01» ändring äf 17 Gap. Handels-JBalken och ?o Gap. Arfda-Balken. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssaint Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 6 sistlidne October, under Nto 77, afgifna och, den 19 i samma månad e. m,. på 51 Fröt, Vt drng den g Nor\ 182g. bordet lagda Utlåtande, i anledning äf gjorda anmärkningar vid Utskottens, under Nio 26, förut meddelade Betänkande, om anslag af Allmänna medel för Arbetsoch Corrections-Inrättningar i åtskilliga delar af Riket, stannade Hidderskapet och Adeln i följande besluti 1:0 art Utskottens yttrande, hvarigenom
Här är nu fråga om återlösen af en park af blott 1200 t:l:ds vidd, hvilken för längesedan blifvit af K. M. uplåten åt enskilda och på enskilda hemman fördelad. Om principen rörande allmänningar fördelning på detta sätt är riktig eller icke, lemnar jag å sido, till ett framtida bedömande; men så som frågan nu står, rörer den blott om, sedan enskilde förslösat hvad Kronan åt dem på detta sätt uplåtit, Kronan sedermera skall återköpa, i förstördt skick, hvad den en gång gifvit för att ytterligare i en framtid, sedan marken genom allmänna medel blifvit åter fruktbärande, låta resultaten af denna omsorg komma samma menighet tillgodo, som ursprungligen bidragit till denna skogsparks vanvård. Att B. St:r taga initiativet för en dylik princips statuerande inom något statsekonomiskt område, kan, efter min öfvertygelse, icke vara riktigt, emedan man ju då kan tillämpa samma princip äfven på andra förhållanden, och säga att hvad den enskilde förstört och derigenom åstadkommit en statsekonomisk förlust, det bör alltid af Staten repareras. En sådan princip är vådlig och lärer väl icke kunna godkännas. Skulle nu ifrågavrde motion bifallas, låt vara att den blott rörer en park om 1200 t:l:d, så komma säkerligen vid nästa Riksdag från hvarje provins ansökningar i stor mängd uti samma syftning, och alla dessa på enskilda fördelade skogsmarker, som blifvit af enskilda förstörde, skulle då hembjudas tili Kronan och fordra samma rätt som den ifrågavrde. Denna skogsekonomi är ganska beqväm för den enskildte; men är det rätt att Staten ingår på dylika transaktioner? Jag bestrider det! De, som förstört den skog, de en gång fått sig tilldelad, böra äfven draga försorg om dess återväxt, och detta så mycket mer som det är till deras egen nytta; det må för öfrigt ske med hjelp af statsbidrag såsom lån eller anslag, men alltid på deras egen risk. Da man nu dessutom har att vänta en K.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 29 sistlidne April och den 17 dennes på bordet lagda Betänkande, N:o 85, i fråga om förändrade föreskrifter, rörande åtgärder till förekommande af kolerasjukdomens införande och spridande i riket, med flera i sammanhang dermed gjorda framställningar. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Bevillnings-Utskottets nedannämnde, den 6 och 17 dennes på bordet lagda, Betänkanden: N:o 11, angående den så kallade Kurhus-afgiften; och N:o 12, angående stämpling af spelkort och afgiften derför. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 8 och 17 dennes på bordet lagda Betänkande, N:o 10, angående stämplade pappers-afgiften, blef detta Betänkande, jemte dervid fogade förslag till författning, af Ridderskapet och Adeln bifallet, med nedannämnde förändringar: l:o Vid det pag. 4 i författnings-förslaget förekommande nya stadgande uti 5 8, ansågs, efter orden: ”hvarför han redan erlagt lösen,” böra tilläggas: ”För sådan tillökning i lön på stat, som tillfaller löntagare utan transport eller befordran till annan tjenst, erlägges stämpladt pappersafgift efter enahanda grunder, som vid förflyttning till högre lön;" 2:o I stället för de uti den förändrade redaktionen af 6:te 8 intagna orden: ”vid befordringar till högre lön,” infördes orden: "vid tillträde af högre lönj” 3:o Med afslag å Utskottets hemställan i fråga om kartering af köpe-, bytesoch gåfvo-bref, som förr än uppbud skett, å annor man transporteras eller öfverlåtes, ansågs det derom nu gällande stadgande böra bibehållas; och 4:o I stället för de uti 4:de momentet under rubriken köpebref i 8 § förekommande orden: ”per läst,” infördes orden: ”för läst." Från Högv. Preste-Ståndet.
Då, såsom Stats-Utskottet jemväl erinrat, frågorna om sättet och vilkoren för utlåningen af Stats-länefondens medel vid sednaste riksdag blifvit behandlade af Banko-Utskottet, samt förvaltningen af dessa medel hittills tillhört, och, enligt Kongl. Maj:ts förslag, äfven hädanefter skulle komma att besörjas af Pikets Ständers Bank, har Banko-Utskottet ansett sig böra taga Kongl. Maj:ts ofvanberörde framställningar i öfvervägande och, efter i sammanhang härmed verkställd granskning af de rörande ifrågavarande medels utlånande och förvaltning af Rikets sednast församlade Ständer meddelade och i 30 § af Banko-reglementet intagna föreskrifter, sitt utlåtande i anledning deraf nu afgifva. Härvid får Utskottet till en början, med instämmande i Kongl. Maj:ts förslag derom, att Stats-länefondens förvaltning må af Rikets Ständers Bank fortfarande besörjas, anmäla, att, enligt 10 § i kontraktet angående det för Svenska Statens räkning den 29 Januari 1868 i Hamburg alslutade län ä 9,000,000 Märk Hamburger Banko eller 12,000,000 Riksdaler Riksmynt, skall den ännu oguldna Helen deraf, motsvarande 9,000,000 Riksdaler Riksmynt, under innevarande är, 1860, liqvideras pä följande terminer, nemligen: den 15 Juni med i Svenskt mynt R;dr R:mt 3.000,000, den 15 September » » » » 3,000,000, den 15 December » » » » 3,000.000; hvarvid dock må erinras, att lånekontraktet tillika innefattar det förbehåll, att de för länets liqviderande och räntcbetalningarne erforderliga silfvereller véxel-remissor skola i Hamburg inträffa sednast .14 dagar före de respektive förlälloterminerne. Hvad äter angår betalningen af de frän Stats-länefond> n till de särskilda
Reduktions-kommissionens beslut den 26 Mars 1700, rätteligen utgjorde 24 tunnor spanmål, halfrågadt mål, samt derföre sökt alt det bristande beloppet, uppgående, efter afdrag af halfva rågan, till 1 tunna 15 kappar årligen, utbekomma, icke allenast för framtiden utan älven för åren 1857 med 1859, Landshöfdinge-embetet i förenämnda län, medelst utslag den 12 September 1860, förklarat Pastor i omförmälda församlingar berättigad alt så väl för samma år som ock allt framgent i vederlagsspanmål för hvarje år oafkortad! åtnjuta 22 tunnor 16 kappar i stället för det af honom, efter hvad styrkt blifvit, dittills uppburna belopp, 21 tunnor 6§i kappar, äfvensom att af Kronan undfå ersättning för hvad han under de tre näst - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 139. 5 förutgångna åren i berörda afseende för litet bekommit; och då rättelse i sagda förhållande ej kunde vinnas med mindre än att de för ändamålet erforderliga medel af Rikets Ständer anvisades, anhölle motionären, alt ett årligt anslag, till ersättning för mistad kronotionde, malle med i tunna f5 kappar för framtiden beviljas Pastor i Botkyrka och Salems församlingar samt dessutom enahanda godtgörelse för åren 1857 med 1865 nuvarande innehafvaren af denna pastorsbeställning tilläggas. Efter det motionen till Utskottet ankommit, har Kyrkoherden Wennerström dit inlemnat dels, i bestyrkt afskrift, elt Kongl.
StatsUtskottet har föreslagit en summa af 60 R:dr Banco såsom ett maximum för i vet, grundadt på de upplysningar Utskottet kunnat pig förskalfä samt tillstyrkt, att samma summa borde af SaltpeterFonden och af RiksgäldsContoiret bestridas till fulla beloppet, under förmodan, att någon del af gumman, som emedlertid förskottsvis skulle utgå, af Norrige blir oss framdeles ersatt. Jag är öfvertygad det BrödraFolket säkert med oss delar lika känslor för en älkad KronPrins, och anser visst ej, mera än vi,«n utgift för ett så önskadt ändamål tryckande. Jag delar äfven med StatsUtskottet den tanka att föreslagne summan bör utgå, och äfven att, för handen Dea i x April e, m. 173 varande medel må, likväl med vilkor,' dertill förskottsvis användasj men jag kan, af nedan anförde skäl, aldrig för min del medgifva att SaltpeterFonden må, annorlundare än mot bestämd återersättningsskyldighet till andra ändamål, eller utgifter begagnas, än sådana, som föranledde dess tillkomst, och sorn ensamt rörer jordbrukets fördelar jag förenar mig så ledes med dem afStatsUtskottets Ledamöter som tillstyrka att den föreslagne summan bör genom gärd utgå Bröllopsgärd är ej någon o vanlig pålaga/ och då den förr ägt rum, skall den ur dubbla skäl ej anses som någon ny börda , ty utom det, att en allmän kärlek och tillgifvenhet för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen gjorde en sådan utgift lätt, skulle en hvar finna den, såsom hastigt öfvergående vara af helt annan egenskap än en vanlig bevillning, hvilken väl någon gång tager sin begynnelse, men sorn sällan eller aldrig Ser sitt slut. Jag vågar derföre föreslå att den ifrågavarande sum*: man 600,000 R:dr måtte genom en allmän Bröllopsgärd, fördeldt på 3:ne år, infordras, sålunda, att 225,000 R-.dr efter de grunder Riksens Stander, sedan Bevillningsutskottet med Förslag inkommit, framdeles komma att bestämma, antingen personel eller efter förmögenhet, måtte första äret utgå.
Borgareståndet af herr vice talmannen Brinck, som äfvenledes, under åberopande af till utskottet öfverlemnade handlingar och sockerprofver, hvaraf styrkts, att raffinadsocker af utmärkt vacker beskaffenhet, från Hamburg införskrifvet, härstädes med alla omkostnader, tullen oberäknad, skulle kosta 13r>/6 sk. rgs skålpundet, erinrat, att skilnaden i råsockerpriset i Hamburg och härstädes utgjorde 1 sk. 3 r:st. rgs, men att, då i Hamburg skilnaden emellan råsockrets och den raffinerade varans pris vore 3 sk. 1 r:st., här åter samma skilnad uppginge till minst 10 sk. 9 r:st. rgs per skålpund, oaktadt svenska raffinadörerne för sin tillverkning begagnade omkring Vs vida billigare ostindiskt råsocker; hvarjemte herr Brinck anmärkt, att den till stöd för anspråket på hög införseltull å toppsocker åberopade belgiska exportpraemien icke utgjorde annat, än restitution af de vid införseln för råsockret erlagda tullumgälder; uti hvilken sistnämnde uppgift herr Murén inom Borgareståndet så vida instämt, som han upplyst, att endast avisoch lokalafgifter å till Belgien infördt råsocker, men icke sjelfva tullafgiften, restituerades vid återutförsel af raffinerad vara.
Till Kongl. Räntekammaren lefvererade medel, hvilka influtit såsom ersättning för lemnadt understöd till Svenskt sjöfolk, hvarför Konsuler förskottsvis blifvit godtgjorde: år 1851 2,374: 5. 11. » 1S52 1,855: 5. 3. 4.229: 11. 2. Afskrifnin g af de till Konsuler förskottsvis gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning ej kunnat erhållas, enligt Kongl. Kollegii beslut: år 1851 38: 37. 6. » 1852 1* 21. 4. 51. Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridda omkostnader för Svenskt Sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederier Advokatfiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja, 1,596: 14. 4. Lönneberg. Bilaga Litt. J. Utdrag* al* 1881 och 1852 års räkningar öfver 1845, al* handelsoch sjöfartsfonden beviljade Konsulers å utrikes orter utgif - Banko. Debet. Behållning från år 1850 -• - 5.1)67 il 8 Inkomst: Af Kongl. Konvoj-kommissariatet anordnade medel, är 1851 1,333: lii. — år 1852 1,333: 16. — 2,666 32 Summa 8,633 43 8 Stockliolm af Kongl. Kommerse-kollegii — 31 — det, gfenom Kon^l. brefvet den 14 September anslag* till godtgörande af Svenska och Norska ter för Svenskar och Norrmän. Banko. Credit. Afskrifning af tle till Svenska och Norska Konsuler förskottsvis gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning ej kunnat erhållas, enligt Kongl, kollegii beslut: år 1851 317: 47. Behållningen af kontanta medel uti Rikets Ständers Bank 7,608 42 7 Summa 8,633 43 8 Statistiska Kontor elen 30 April 1S53. A. J. Lönnerberg. — 32 — Kongl.
fNorra Skånska regttet (**) . « . i.-a Distr. fcjödra d:o d:o (**) ira Lif-Grenadier-regrtet (*) . 2ta d:o d:o (**) Smålands Grenad.batrn 2-a Distr. '(Kronobergs regrte (*) [Jönköpings regrte (*) Calmar regrte (*) .Westgötba regrte (**) [Skaraborgs regrte (*) »Elfsborgs regrte (*) 3.e Distr. /Westgötha-Dals regrte (* |bolins låns regrle (**) '[kallands batrn f Svea Lifgarde Andra d:o Lif-regrtets Grenad.corps 4 e Distr. <Lif-bevärings-reg:tet I Uplands regrte (*) [Södermanlands regrte (* [Westmanlands regrte (* Dal-regltet (*) {Helsinge regrte (*) Nerikes regrte (**) Wermlands regrte (**} Wermlands Fåltjäg.-regrte S Westerbottens Fåltjäg.-regrte . Jemtlands dro dro I linien under manöver. 03 Styrk; 6.t Distr. WesterNorrlands beväring Summa Vid depoten. Styrk; 03 W) B Summa inom Districtet. Finnes inom regementet. Anraärkni n g a r. l7ör alt emottaga och sköta den talrika Skån| ska bcvärin, vill det synas, som befälet borde lökås, åtminstone tili fullt för 3 bataljoner vid [ hvartdera rcg:tet. f Öfvcrskottet, 65 man beväring, kan intagas i | dépöten. Öfvcrskottet kan intagas i reg.-bat. |y Öfvcrskottet, 111 man beväring, kan intagas i I (dépöten.
Jag får derföre vördsamt framställa den motion, det Rikets Ständer mätte besluta att hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majits nådiga Stadga angående afgåugs-examen vid rikets högre elementarläroverk af den 11 April 1862, i de ämnen som nu tillkommit och ej fou ovilkorligen fordrats till student-examen, icke måtte tillämpas vid afgångs-examen förr, än vid 1867 års början. Jag får vördsamt anhålla om remiss härom till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Stockholm den 22 November 1862. C. S. Paijkull. 150 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 18fi2. Af Grefve Mörner, €'arl fnörail Hellof, angående alla de till särskilda verk, stater, inrättningar stiftelser och kyrkor indelade räntors och tionde-anslags uppbärande och redovisning af Kronans uppbördsman m. m. Genom de under den I t Maj 1855 utfärdade nådiga Förordningarne angående de i ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, angående grunderna och sättet för markegångs-prisens bestämmande samt angående sättet för grundräntors ock kronotiondes utgörande blefvo åtgärder af ganska stor och ingripande betydenhet vidtagna för att i den härmed sammanhängande del af Svenska uppbördsverket införa större enkelket, reda och ordning samt för Svenska jordbrukaren minska det tryckande i förenämnda skatters utgörande. Annu återstår dock i detta hänseende åtskilligt att önska, och ibland de olägenheter, som sålunda synas böra undanrödjas, intager, enligt min tanke, den ett framstående rum, som drabbar en icke ringa mängd skattdragande, derigenom att räntor och tionde, som äro till särskilda verk och inrättningar eller vissa tjenstemän indelde, fortfarande uppbäras icke al Kronans ordinarie uppbördsmän och å de af dessa utsatte uppbördsstämmor, utan af ränteeller tiondetagarne sjelfve eller deras ombud å de lider och ställen, som de, med afseende på sin beqvämlighet, finna för godt bestämma.
Det hoppet återstår mig likväl, att, om den nedslående men enkla och sanna teckning jag nu framställt af landets ställning skulle komma för Styrelsens ögon, mått och steg till landets räddning skulle uttänkas och vidtagas. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: Med anledning af den siste värde Talarens framställning, alt Ridderskapets och Adelns Electorer skulle hafva valt ett större antal Embetsmän än Landtmän, som jag tyckte bans ord folio, till Ledamötrr i Utskotten, får jag, som äfven har den äran att vara bland Electorernes antal, upplysa, attElectorerne just haft för plan att till UtskottsLedamöter hufvudsakligen välja Landtmän, och blott ett så stort antal Embetsmän, som för erforderliga upplysningars afgifvande kunde anses nödigt. Första valet Utföll äfven till större delen på sådane personer, som icke voro Stockholmsboer; men nästan alla de , som afsagt sig sina platser i Utskotten, hafva just varit Landtmän, I 212 Den i5 December e. m. lände för kunslaper i de ämnen, hvaruti de valts att rådpläga. Jag vågar derföre hoppas, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln tilltror Electorerne fullkomlig opartiskhet i deras val; ty, mig vetterligen, har motsattsen ingalunda funnits och jag tror att valen, opartiskt bedömde, bevisa detta. Lades på bordet. Herr Netherwoodj Wilhelm, hade inlemnat ett så lydande Memorial: Ett fritt Folks Historia är dess dyrbaraste egendom, och omsorgen hvarmed denna egendom vårdas det säkraste kännetecken, huruvida det framskrider eller stadnar på vägen till högre utbildning i sina samhällsförhållanden. Svenska Folkets Historia har ej heller någonsin varit för detsamma likgiltig, om också ett mera välmenande än klokt fosterlandsnit hos i öfrigt djupsinniga Forskare stundom ådragit sig klander eller åtlöje.
4 Sami1 Afd. 3 Band. 43 llriftct. 2 IO Stats-UtsTcottets Utlåtande, JS'.o 578. holmen varande Hof-stall, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, sedan vederbörande åny® blifvit hörde och de omständigheter, som på en nödig ansedd minskning i nu föreslagne kostnad kunna inverka, blifvit fullständigt utredda, täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Dess Nådiga Proposition i ämnet. Stockholm den \ Juni 1841- STOCKHOLM ? Kongl. Ordens-Boktrycxbriet , 1841. Slats-Utskoltets Memorialj N\o 579. i N:o 579. Anis. till ISxp. Etsk. den 5 Juni 1841, kl. 13 midd. Memorial, med förslag till reglementarisk a föreskrifter, angående de ä Riksgälds-Contoret anvisade creditiv. (Rgs. Afd.) Härjemte får Stats-Utskottet till Rikets Ständer öfverlemna förslag till reglemenlariska stadganden för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning, motsvarande 22, 23, 24, 25 och 27 §§ i 1835 års Reglemente. Den 26 § i samma Reglemente, hvilken handlar om det lill kostnader, i följd af cholera-farsoten, anvisade creditiv, kommer, enär detta creditiv nu upphört, att ur det nya Reglementet för nämnde Contor uteslutas.
Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller ali Hr Frih. o. Landtm, måtte förklara huru svaret å den sista proposni blifvit upfattadt eller ock att framställningen måtte förnyas. Jag förmodar att svaret varit eller blifver nej, då valet mellan återremiss och afslag endast återstår. I anledn. af denna förfrågan förklarade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., att enl. hans upfattning R. o. Ad. med afvägande ja besvarat den^nyss framställda propos. till bifall å 5:te punkten. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh. begärde votering. Hr von Hartmansdorff: Då omröstning blifvit begärd, kommer först att afgöras antingen conlra-propos. skall blifva återremiss eller afslag. Frih. Cederström: Jag anhåller all afslag måtte blifva conlra-propos. 116 Den 21 Maj. Frih. Raab: Jag vidblifver min anhållan att frågan om återremiss mätte komma nu närmast i ordningen och begär alt propos. måtte framställas huruvida Ståndet anlager återremiss till contrapropos. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, åberopade i anledn. häraf den i 3 mom. 29 § Riksd.Ordn. stadgade ordning för propos:rs framställande samt hemställde derjemte om R. o. Ad. behagade lill contra-propos. vid den begärde voteringen antaga förkastande af Ulsk:s förslag samt oförändradt bibehållande af den nu gällande 21 §. Härvid ropades ja och nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Frill. Raab begärde votering. Frih. St jernstedt, Aug. Wilh. För att undvika (vänne voteringar, som jag förutser eljest skola komma ali äga rum, i fall försl skulle voteras om contra-propos., afstår jag från den begäran jag framställt, med anhållan alt åteterremiss måtte bli ja-propos. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han sedan nu Frih.