Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä goda grunder hafva vi upptagit sekundpendeln till jemt 3,35064 fot i stället för det af Akademien föreslagna förhållandet, 3,350649 4 Bih. till R. St. Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition, S:o (12. ges den korrektion, som i sednaste komparations-protokollet finnes antecknad. il) Blifver en af de i föregående moment omnämnda kopior till rikslikare uppflyttad, skall den ofördröjligen af annan ersättas. I den oförmodade händelsen, att så väl rikslikaren som nämnda kopior skulle förkomma eller blifva skadade, utan att de genom andra hunnit ersättas, då skall ny rikslikare förfärdigas efter följande grunder, dervid den närmaste öfverensstämmelse med de nu gällande rikslikarne är afsedd, nemligen: l:o) Likaren för Längdmåttet göres sådan att afståndet mellan 2:ne vinkelräta, emot stångens medellinie utsatta fina streck blifver vid + 15° å Celsii thermometer, 3 fot, då en enkel pendel, sorn vid Stockholms nuvarande Observatorii latitud, och reducerad till lufttomt rum och hafvets medelhöjd, fullbordar 86,400 oscillationer på ett medelsolardygn, eller behöfver för hvarje enkel oscillation noggrannt en medeltids-sekund, utgör 3,35064 fot. 2:o) Likaren för viglen göres sådan att den, uppvägd i atmosferisk med fuktighet halft mättad luft af + 15° temperatur å Celsii thermometer och vid 2,56 fot, till noll grads temperatur hos qvicksilfret reducerad barometerhöjd, blifver 1 skålpund.
Ja, det gör jag också! Då ha' de sin friska, naturliga doft och fägring. Men ser du, verlden är gourmand, den vill ha' dem större, vill ha' färgerna bjertare, doften mera berusande ... då sätter den in dem i drifbänken! Experimentet lyckas också till en del! De bli mycket större, brådmognare, yppigare men det är också inte samma blommor mera, och deras friska doft har försvunnit för att gifva plats för en färgprakt som berusar ögat men lemnar själen kall! Nå, medan de nu stå der inne i drifbänken, i den heta och qvafva luften, hvad skulle det tjena till att lägga en näfve jord från skogsbacken omkring deras rötter? Drifbänkens värme skulle förtorka den, och den jord som var ett lifselement för skogsblomman, skulle bli' ett gift för drifbänksprodukten! Der har du min förklaring! (Man hör skratt och prat utanföre till venster.) HJELM. Hvad är det? BRUUS (ser ut). Några herrar som prata med ett fruntimmer ... för fan! jag tror att de ä' näsvisa? HJELM (afsides). Det är Valter ... och hans så kallade umgängesvänner äro med honom! Nionde Scenen. DE FÖRRE. ANNA. VALTER. EVALD. STJERNE. ETTIG. PUDDELKRANS. Sist DOGMÉR. (Anna inkommer från venster, med Valter på ena och Stjerne på den andra sidan om sig. Hon är blek, men söker att visa sig lugn. Efter dessa komma 15 Ettig och Puddelkrans, arm i arm, samt sist Evald, i kadettuniform, med lorgnett i ögat.) ANNA. Ännu en gång ber jag herrarne att få i fred fortsätta min väg! STJERNE. Men för tusan, min lilla nådiga! hvarför är man så fjer i dag? När vi sist träffades... ANNA. Jag känner ingen af er, mina herrar! och det är bra illa af er att inte midt på ljusa dagen låta ett stackars fruntimmer gå i fred, derför att hon har den olyckan att vara ensam. VALTER.
Rikets Ständers pröfning och stadfästelse öfverlemna följande förändrade reglementariska stadganden, hvilka Utskottet ansett böra, i stället för §§. a5o, 281, a54 och 161, intagas uti den Artikel af blifvande Banco-Keglemente, som kommer att motsvara omförmälde Artikel af det riu gällande : 1:0. Vid förvaltningen af Tumba Bruk, hvilket, enligt §. står un der Banco-Fullmägtiges öfverinseende, skal), jemte beredande af all möjlig besparing i kostnaderne för Brukets drift, tillverkningen af ett sedelpapper, som i högsta möjliga grad eger alla de för detsamma erforderliga egenskaper, vara det förnämsta syftemålet; dock må äfven andra papperssorter, som med förmon kunna föryttras, der förfärdigas. 2:0. Brukets egentliga förvaltning besörjes på stället af en Bruksförvaltare, som af Banco-fullmägtige tillsattes. Honom åligger: alt ansvara för den ekonomiska förvaltningen och redovisa för alla inkomster och utgifter af Tumba Bruksoch Landtegendom med tillhörigheter; att leda papperstillverkningen, under ansvar, att densamma, och serdeles den af sedelpapper, blifver fullgjord, i noggran öfverensstämmelse med gifna föreskrifter och fastställde pjrof, samt att lemna allt erforderligt vetenskapligt biträde, såväl i afseende på färgberedningen och öfriga chemiska åtgärder, som tillsynen öfver Brukets machineri, dess underhåll och ändamålsenliga användande. Batuco-Utsliottcts Memorial, A:o r-jF. 21 Under Bruksröi vallaren eger Paf persmästaren, som af Banco-fullmäglige anlages och entledigas, närmaste tillsynen öfver papperstillveikningen. 3:o. Mom. i.
Och då mot dessa summors rigtighet ingen anmälkning af senaste Stats-Revisioner blifvit gjord, samt enahanda utgifter af föregående Ständer till afskrifning beviljats, synes ifrågavarande summa icke heller vidare i Riks-Slalen böra halan ceras. 6:0 Kostnader vid H. K. H. Kronprinsessans nedkomst hafva, enligt Kongl. Brefvet den 5 December 1829, af öfv.erskotten blifvit uthelalde med 0,334- — 4- hvilken summa af 1832 års Stats-Revision lemnats utan anmärkning. T^oFör Rotejemknings-förrättningen i Westmanlands Län hafva år 1829 blifvit anordnade 44$ >■ f*'- 3i Utgiften, bestående i Skjutsoch TrDclaments-koslnad flör Rotejemknings-Gomiteens Ledamöter m. fl., grundar sig på Rikets Ständers vid 1812 års och följande Riksdagar i underdånighet gjorde hemställande!! om en sådan jemkning* vidtagande i Länen, utan att likväl anslag dertill af Stäliderne blifvit anvisadt; varande nu ifrågavarande belopp af 1802 års Stats-Revision till siffran granskadt. 8:0 Ersättning till Knekterotarne i Westmanland för anslagen, men bristande Krono-Tionde - Span mål, beräknad i penningar till , ... Ssq: 24, — Enligt General-Indelnings-Vevket för Westmanland samt äldre Författningar äro arne Tunnor Spanmål af Krono-T ion den anslagne hvarje, inom Strömsholms och Kungsörs f. d. Län belägen rote vid Westmanlands Regemente, så väl till Knektehållets understöd, som till ersättning för utgörande dagsverken till afbergning af Kungsörs och Strömsholms Kungs-Ladugårdars ängar; va rändes Transport 4g53$: 33. — Stus-fjnkotta; Eetånktiitäs A *» 347.
Dit höra Landshöfdingen, Landssecreteraren och Landskamereren med öfriga Landtstatens tjenstemän och deras hushåll samt alla bosättningar inom det fordna Slottets område, jemte härvarande ArliI!ei icommendering tillika med Tygmästaren och Öfrige personalen vid de bär etablerade Tygförråden, samt i allmänhet hushållen å Förborgen, äfven sådana af Borgerskapet, som från början låtit upptaga sig i Slottsförsamlingen, hvilken har sin egen Pastor och Ecclesiastik Styrelse med dertill hörande Fattigförsörjning och Fattigcassa. Sjukvården besörjes af Stads-Läkaren, som tillika ä‘r Lazaretts-Läkare och betjennr fattiga patienter gratis. Provincial-Medicus är ock bär att tillgå, och en practiserande Regements-Läkare är för närvarande bosatt i Staden, likasom fem Barnmorskor och en Badare. Bredvid Gladen finnas två mycket begagnade hälsobrunnar. Sumlhets-poiicen Hdmakthålles i möjligaste målto, och stället utmärker sig för rena samt Snygga gator och gränder; — dertill bidrager och sjelfva läget på en Sandbank, som gör att fukt och väta genast undansjunka, så att gatorna nästan alla årstiderna äro torra. — De skarpa Nordanvinderua från Wenern blottställa lätt för förkylningar. De låta känna sig under sjelfva sommaren och äro <Jå farligast. De ränsa rieck luften från de dunster, s°m, uppstigande från en låg, sank och vattensjuka local, eljest itt kunde föranleda till epidemier, hvilka lyckligtvis här äro mera »ällsynte. r 1,0 • 48 Den climat-jör ändring, hvaraf Landet i allmänhet länge lidet, är tiar särdeles märkbar. Somrar utan värme, vintrar, utan köld, den mil' da vårluften, som fordom följde tätt på islossningen, är flydd från Norden. Luften är skarp ända till Midsommaren. Temperaturen åtskiljer knappt årstiderna. Hösten förrgår långt inpå det gamla vintertalet. Slädföre är en sällsamhet.
Stlla öfrige #anbtn>erfS» 1. 32. $pd Snfas SBerfflab, om ber dfroen finnea Slott en ©efdll, eller i fall af flera, anfeS ben gfafle font SBerf ©efdll, meb 2: 16. men bd be dro gpra 3: <Eourernantec,od;3nformationS.5runfimmeripriöate£uS — 1: 24- 3runtimmer, forn bemma f;oS ftg Sdlla 9>enftona»3nrdttmngat elfer ©d)olor, betala t fdban egenflap ingen afgift efter benna Strtifel. <54ftgifu?are, lifa forn pd Sanbef. £ani>eJs<t£rpe6tter od) (Cemmiflionötrer, forn icfe dro23ergare, <Co§«u* rec, 23ofb4ltöre ocf> Betjente famt 3»fpectorer od) ^actorer, meb flere mib ©tdbernetf Sruf, Sdanttfacturier oCf Softrycferier, jemte Tfpotbcfarea. od) ^tfMra.tBefiWer i ©tocffolm ocp 0blbeborg famt gbrfla Slafenö ©tdber, i attia Slaf er: SSrfta Slafen s^br 50: Stnbra bito 25: 20 Strt II. $. 17- Sretje dlafjen gjerte tito gemte tito ©jette tito ©junte tito Stttonbe tito Df:tr 16: 32, — 12: — 8- — <: — 4: — 3: 3 öfrige ©taöcrne, i Srjtr Gaper: görlin dlafjen 2£nör a tito Srebje tito gjerte tito gemte tito ©jette tito 9t:br 13: 10: 7: 5: 3t 2:
Jag förenar mig derföre med de yårde Ledamöter, sorn anse en åferrerniss icke leda till något ändamål, ehuru j ig vissejdigen lern,nar derhän, om ConstitutionsUtskottet, vid besvarandet af Grefve Bosses motion, förfarit lika som vid andra dylik.» mål. Herr Treffenberg, Curry Gabriel: Jag år äfven ibland dem, som yrka återremiss af Betänkandet. Jag erkänner icke, och. kati ipke tillhöra deras antal, sorn anse, att en hemlig domfiol och en Constitutionel RegeringsFonn kun - Ben I-I Julli f. m. 5ig ra på en gång jemte hvarandra vara till finnandes. Herr von Hohenhaufen, . 'ichael: Jag utheder mig att få utveckla den åsigt jag hyser i detta ämne. Jag tror, hvad sjelfva saken befråfiar, att den icke år i behof af någon återremiss och jag yrkar den ej för min del. Men jag år deremot, hvad denna återremiss angår, innerligen öfvertygad, att uti Grundlagens helgd ligger för Riksens Ständer förvarad fullkomlig rättighet, att en sådan återremiss beslu,ta. 2:dra morn. af 107 §. i RegeringsForrpen innehåller: att frågor i detta, amne kunna i Rik fens St anders plena våckas, och af andra Rikfens Stan» ders Utfatt, ari Strinden andr agas, meri icke af Rikfens Stan(ler af göras, Jörn, ån JiJtnämnde Utfatt deröfver blifvit hordt. Når således en fråga, år inom ett Rikets Ständ väckt och derifrån remitteras till ConstitutionsUtskottet;, för att deröfver höras, måste Utskottet ofelbart återskioka frågan till Ståndet, ty det måste nödvändigt utlåta sig, för att kunna blifva hördt. Har Utskottet då icke funnit anledning till den framställda anmärkningen, så bör Utskottet ostridigt ej, framställa annat ån desse ord; det har icke funnits anledning till anmärkning.
Skrifvelse, IV.-o 146, 14l' hvar, som häfver något att emot sökt lagfart erinra, att sin talan inom viss lid instämma, vid påföljd, att lagfarten eljest beviljas, alltså hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat, att slutet af Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1805, som lyder sålunda: ”att, enär lagfart hädanefter sökes, de handlingar, ”sorn styrka förre egarens åtkomst, ovilkorligen böra uppvisas, saint innehål”let deraf kortligen i lagfarts-protocollet antecknas/- må erhålla följande lydelse: Att, enär lagfart sökes, de handlingar, som styrka förre egarens åtkomst, böra uppvisas, samt innehållet deraf i lagfarts-protocollet antecknas. Kunna icke sådane handlingar företes, då må Domaren, genom anslag å Rättens dörr samt Kungörelse, som skall från predikstolarne i Länets kyrkor uppläsas och i allmänna lidningarne tre gånger införas, förelägga den eller dem, hvilka hafva något alt emot den sökta lagfarten erinra, att, inom natt och år, genom stämning till vederbörlig Domstol, göra sin talan gällande, vid äfventyr, att lagfarten eljest beviljas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härigenom i underdånighet an-> mäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 November 1840. Uppläst och återremitteradt af Ridd. och Adeln den 21 Nov. 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den <8 Nov. 1840. Preste-Ståndet den 21 återremitteradt af Borgare-Ståndet den 23 (Se Expeditions-Utskottets Memorial N:o 31, samt här nedanföre upptagne förslag lill underdånig Skrifvelse N:o 236.) Expeditions-Utskottets Forslag till lind. Uppläst och återremitterad! af Ridd. och Adeln den 23 Nov. 1840.
Brot. 1859 A 1800. 4 Sami. 2 Md. 17 Haft. 1 2 Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o, Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 34. syntes med en nästan oförklarlig liknöjdhet behandlas. Det hade varit föremål för Rikets Ständers förhandlingar under de sista 40 årens flesta riksmöten, och Rikets Ständer hade vid 1828, 1830, 1834 och 1840 årens riksdagar till Konungen framfört sin bestämda öfvertygelse, att dessa kyrkohemman, af hvilka blott en del utaf räntan, eller det så benämnda landgillet ifrån äldre tider varit kyrkor eller presterskap anslagen, och i alla andra afseenden varit ansedde, beskattade och onererade såsom vanliga kronohemman, på ett oriktigt sätt blifvit underkastade kyrkostyrelsernas eller presterskapets städjorätt, hvilken, på sätt Kongl. Kammar-kollegium i sitt Utlåtande den 15 Februari 1842 utredt, varit och rätteligen vore Kronans. Dessa ådagalagda förhållanden hade äfven förmått Kongl. Majit att vid 1844 års riksdag nådigst föreslå Rikets Ständer en bemedlingsåtgärd, hvarigenom dels besittningsrätten till ifrågavarande hemman, såsom i likhet med öfrige kronobönders, dels skatteköpsrättigheten åboerne tillförsäkrades och kyrkorna för framtiden tillika bibehöllos vid sin lagliga inkomst. Härvid förekom likväl, att många af hemmanen, på grund af ett, utan Rikets Ständers hörande eller medgifvande, den 26 April 1826 utfärdadt Kongl. Bref, redan blifvit utarrenderade, och under den derigenom uppkomna täflan hade största delen af de talrika åbofamiljerna, i hopp att Rikets Ständer skulle lyckas göra deras rätt gällande, underkastat sig hårda vilkor för att få bibehålla sina fäders jord. Att för all framtid stadga dessa betungande vilkor ansågs vara altför obilligt, och Rikets Ständer trodde sig derför icke kunna antaga det nådiga förslaget.
Jorda-Balken mätte erhålla följande förändrade lydelse: «) Irsta alternativet, eller om förslaget, angående lika giftoocli arfsrätt, antages. Aflingejord å landet, utom den, som personer af Preste-Ståndet tinder ägtenskap förvärfvat, fastighet i stad, som adelige personer förvärfvat, samt lösören, tillhörande adelige personer, eller å landet bosatte ofrälse per - Lag-Utskoitets Betänkande\j N\o 112. 3 söner, utom P, •este-Ståndet, må man gifva i testamente till hvem man vill, skyld eller oskyld. 2 moni.: Af fastighet i stad, utom den, som adcliy c personer förvärfv al, fastighet å landet, hvilken personer afPresteStändet under ägtenskap förvarfvat, samt lösören, tillhörande Poryare eller ofrälse personer, som i stad ho, eller personer af Preste-Slandet, må man icke testamentera mer än hälften, der bröstarfvinge lefver efter: Har man ej bröstarfvinge, dä må man alltsammans i testamente gifva. Vilja barn och inländska arfvingar till sig lösa hus, tomt, gärd eller jord-, staude det dem fritt inom natt och är. Samma räll cg a utländska arfvingar, om (le i landet inflytta och der bygga och bo. 5 §: henmar testamentsgifvaren efter sig omyndigt barn, och kan det ej af sitt arf njuta föda och uppfostran •, dä skall af egendom, som i testamente gifven är, sä mycket afsätlas, som Rätten prof var barnet, efter ständ och villkor, nödigt hafva, tilldess det sig sjelf nära kan, dock ej för längre tid, än tilldess barnet uppnätt 21 är. Ar barn o färdig t, med svår sjukdom behäftadt eller litet vetande', dä skall ock afsättas, hvad till barnets underhäll tarfvas, der dess arf ej dertill förslår •, och gange det understöd ut, sä länge behofvet fortfar: Hommer barnet till hälsan, eller varda dess villkor eljest sä förbättrade, att det sig sjelf försörja kaw, upphöre dä understödet.
Land, der friheten är gammal och välståndet likaledes, Konungariket Nederländerne; man bar icke ansett der såsom stridande mot medborgarens frioch rättigheter, att förbjuda Brännvinsbränning till husbehof; den bedrifves Fabriksmässigt med derför erlagd accis af | Gyllen för hvarje tillverkad kanna, och inbringar icke allenast en högst betydlig indirect Statsinkomst, hvilken i samma nion förminskar den alltid mer tryckande directa beskattningen, men åstadkommer derjemte så väl en liflig Spannemålshandel, som jämnare Spannernålspris, samt afböjer hvad i synnerhet fruktansvärdt är, nemligen utbredandet till qvinnan och den växande generationen af dryckenskapen, hvilken af husbehofsbränningen synnerligen befordras. Men sådane åtgärder böra ställas i System och icke isoleras från hvarandra; äskar man en ny indirect beskattning, utan att i samma nion nedsätta en directj erhåller man alsing; förenar man båda, vinnes ändamålet och erhålles välsignelse på köpet. Må Ridderskapct och Adelli, af livad jag vördsamt anfört, icke sluta, att min tanka på något vis är, alt återlifva f. d. MagazinsDireclionen, som var fotad på fal - Den i5 Mars f. m. 9' ska grander; nej! min mening är ej annat, än alt det lili Spannemålsuppköp bestämda Creditivet lämpligare skulle användas när god skörd inträffat, för att dermed lemna förskotter till inrättande af District-Magazinerj slående under municipalvärd, från hvilka, när missväxt ägt rum, den behöfvande allmogen kunde erhålla undsättning för lägre pris, än de som uppkomma när Spannemålen införskrifves utifrån. Hvarje Län borde, i proportion af del å Stats-Creditivet erhållna förskott, vara skyldigt förvara motsvarande quantum Spannemål, liksom Stapel-Städerne nu äro skyldige att tillhandahålla vissa Tunnor Salli; uppköpet borde ske efter ett af Ständerne fastställd t minimi pr is, och försäljningen deraf efter ett på samma sätt framslälldt maximipris; då Controlleu blifver lika lätt som osviklig.
Härvid får Stats-Utskottet till upplysning meddela, att Riksens Ständer, i anledning af den vid sista Riksdag ytterligare förde klagan öfver Ädelfors Guldverks förfall m. m., uti underdånig Skrifvelse den 15 April 181S, anhöllo, det måtte ej allenast genom anställande förnyad undersökning, med noggrannhet utrönas, huru Guld verket bedrefves och Egendomarne derunder blefvo förvaltade, utan äfven, i händelse Arrendatorn, ÖfverDirecteuren Kihlström, skulle dervid befinnas icke hafva fullgjort, hvad honom ålegat, hail genast från Arrendet varda skiljd, samt Kongl. Maj:t derefter, jemte befallning om Verkets nedläggning, i Nåder läckas låta vidtaga sådane åtgärder med Ädelfors och tillhörigheter, som för andra Krono-Lägenheter blifvit föreskrifne; Anseende Riksens Ständer för öfrigt, att, då Guld verket vid Ädelfors komme att afstadna, de tjenstbarheter m. m. jemnväl borde upphöra, sorn Allmogen, till sitt kännbara lidande, dittills måst utgöraj Betänkanclen. Äfvensom Riksens Ständer, vid besvarandet af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå CancelliRådet af Wetterstedts och Assessoren Adlerbrandts underdåniga ansökning, om vederlag för Qveekfeldska Slägtens af dem innehafvande Kronooch Skatterätts-fordringar, uti underdånig skrifvelse dén ii Junii samma år, exempelvis uppgåfvo, att de till Ädelfors Guldverk anslagne Hemman kunde för detta ändamål användas.
P. 267. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar rörande Utskottets Betänkande angående a:dra HufvudTiteln. P. a58. —• om StatsUtskottets svar på anmärkningar vid Utskottets Betänkanden: 1) öfver RiksSta tens Fjerde HufvudTitel; 2) öfver RiksStatens Femte HufvudTitel; 3) RiksStatens Åttonde HufvudTitel; /Q RiksStatens Nionde HufvudTitel. P. 258. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar vid dess Betänkande om Allmänna IndragningsStaten. P. 259. — om Statsoch BancoUtskottens Betänkande angående låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås. P. 260. —■ om BancoUtskottets memorial angående förhöjning uti en Andre Kamereraren i LåneBanken från äldre tider tillagd gratification. P. 260. — om BancoUtskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets memorial om prägling af så kallade JubelRiksdaler. P. 260. — om LagUtskottets svar på återremiss af dess Betänkande rörande löftesmäns rättighet att uppsäga borgen. P. 260. om Lag 26 - 402 Utskottets Betänkande öfver Konungens Proposition angående förklaring öfver 5 §. i 25 Cap. RättegångsBalken, samt \ §. uti 3 Cap. MissgerningsBalken. P. 261. — om LagUtskottets svar på anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående förrymd Makas rättighet att träda i nytt gifte. P. 261. — om remiss af Grefve Spens’s anmärkningar vid Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens
I 19 § af dessa privilegier stadgas böter af Femtio Daler Silfvermynt, hvilka böter, enligt hvad en mångårig granskning af Fångförteckningarne gifvit vid handen, alltid och öfverallt i riket blifvit ådömdaicke allenast »olegitimerade främmande läkare», »Apothekare», »barberare och badare», hvilka i Medicinalordningarne uttryckligen omtalas, utan äfven alla andra, som obehörigen utöfvat läkarekonsten eller befattat sig med qvacksalveri, beräknats uti gångbart mynt, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 20 December 1776, så, att sex daler svarat emot en Riksdaler Banko, eller Femtio Daler emot Atta Riksdaler 16 skillingar Banko eller Tolf Riksdaler 50 öre Riksmynt. I afseende åter på uppkomsten af det vitesförbud, hvarom fråga är, inhemtades af det, som redan blifvit anfördt, att samma förbud vore utfärdadt af Konungens Befallningshafvande, på Kongl. Sundhets-kollegii begäran, och att bemälda Kollegium till och med föreslagit vitcts belopp; menjernfördes § 28 i Kongl. Maj:ts Instruktion för Kongl. Sundhets-kollegium den 6 December 1815 med nyssåberopade Medicinal-ordningar samt med Instruktionerna för Öfverståthållare!!, för Landshöfdingarne och för Poliskammararne, ville det synas som skulle bemälde Kollegium icke ägt att förlägga vitén för andra, än dem, »hvilka vore under Kollegii tillsyn stälde» samt för att förmå dem att hörsamma hvad Kollegium, »i afseende på deras sysslors och befattningars beskaffenhet, vetenskapen angående, dem tillsade och befalde.» Hvaremot i öfrigt, för vidtagande af nödiga åtgärder till befordrande af de helsovården rörande lagars och författningars efterlefnad, Kongl. Kollegium tycktes hafva haft att vända sig till Konungens Befallningshafvande eller öfriga ofvanuppräknade myndigheter.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag, angrde R. o. Ad:s i anledn. af StatsUtskrs mera. Wto 5go och PresteStts inbjudning fattade beslut. Till justering upplästes och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag lill R. St.-s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 408, i anledn. af K. M:s nåd. remiss af handlingar rörtde anskaffande och inredning af annan tjenlig local för JH. K. H. Kronprinsens stallstat; Wto 4°9» i anledn. af K. Mrs nåd. remiss å Christinehamns stads äldstes underd. ansökning om eftergift af Kronans rätt till ett i nämnda stad fallet danaarf; Nro 410! ■ anledn. af K. M:s nåd. remiss af Bruksidkaren A. W. Gyzanders enkas och sterbhusdelägares ansökning om befrielse från ådömd betalning af en ingången uppbördsborgen; Nro 4u, angrde statsanslag till fattigvården för manskap af värfvade armeen och flottan; N:o 412, rörde allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande, jemte åtföljande bilaga; Nro 4>3) om utfärdande af en kungörelse, angrde bankens på 10 och 14 skillingar kopparmynt gällande sedlar. Upplästes Exped.Utsk:s mern. Nro 56 till R. o. Ad., i anledn. af erhållen återremiss å afgifvet förslag till en § i riksdagsbeslutet. R. o. Ad. godkände derefter Exped.Utskrs under Nro 19 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, angrde dagsverksskyldigheten till kungsgårdar och boställen. Upplästes lill justering och godkändes Exped.Utskrs nedannämnda förslag till §§ i riksdagsbeslutet, nemi.: