Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos. till bifall å Utsk;s förevande hemställan blef nu först framställd och besvarad med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå samma hemställan, samt, sedan svaren dervid utfallit med starka Ja, jemte några Nej, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. 15:o Utsh.s tillstyrkande i afseende på personalen för depositions-afdeln:n. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att det här förekommande första alternativet i Utsk:s förslag, stod i. sammanhang med den framställning, Utsk. gjort om bifall till Komiterades förslag och numera, sedan R. o. Ad. afslagit denna framställning, torde hafva förfallit, så att nu till pröfning endast förekomme Utsk:s förslag till organisation, sådan den efter Fullmtges förslag skulle blifva. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller få erinra, att på sid. 34 finnes ett förslag till beslut, hvilket blifvit, vid föredragningen, förbigånget. Man kan visserligen nu besluta öfver punkten på sidan 35, men det torde böra ske med förbehåll, att punkten på sid. 34 må stå öppen till afgörande. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att lian redan märkt det förbiseende, hvarom Hr von Hartmansdorff erinrat, och att den förbigångna punkten skulle blifva föredragen, sedan den nu förevar:de blifvit afgjord. Hr von Hartmansdorff: Här bar Utsk. föreslagit, att ”under den lid, som det af Fullm:ge uprätlade förslag till instruktion för deposilions-afdeln:n skulle tillämpas, borde för afdeln:n följande personal afses, nemi. kommissarier, deraf den ene chef, 2; kamererare 2; bokhållare 2; kontorsskrifvare 4; varande personalen (ill nämnde antal utförd under den förutsättning, att serskild kassör varder vid Banko-diskontverket anställd; hvarförinnau ytterligare 1 kamererare och 1 kontorsskrifvare erfordras”. Jag anhåller alt R. o. Ad. måtte bifalla detta förslag, i öfverensstämmelse med hvad Fullm:ge hemställt.
U träta? qu'est-ce? nej inte träta Onkels, (otåligt). Svara! Jag menar: har ni en affär, Så säg mig den i korthet bara! August. Voilà! en helsning från mon père. Han ber Monsieur att icke fara, På resan, hans palais förbi. (Sjunger) la, la, la, la, li, li, li, li! Onkeln. Hör han till fru de Sans-Souci? August Oui! oui! Han bor der ganska nära. Onkeln (sakta). Då låter jag ödmjukast bli, Att denna gynnare besvära. (Högt.) Hvad har er far att skaffa der? August. Ha, ha, ha, ha, que skaffa der? Onkeln. Jag frågar enkelt hvad han är? August. Ah, un Artist très grand et très célebre! Onkeln. Det går för långt, man kan få feber! Finns der af detta slag också? August. Oui Seigneur, tout comme il faut. (Sakta.) Den arma gubben! svetten lackar I droppar från hans panna ren. Onkeln. Artist? i hvilken konstens gren? August. Mon Dieu! han componerar frackar. Onkeln. Och tar betalt, som en artist? August. Pour le façon, monsieur, visst, visst! Onkeln. Ett tjog riksdaler? August. Fi! jag tackar! Dans l'innocence de la prairie, Seigneur, Har penningen en ganska fin valeur. Onkeln (som gjort de sista frågorna med synbart återhållen vrede, springer opp). Men der är dörrn, senjör, munsjör! Gå ut och kom mig ej tillbaka. August (sakta). Jag visste väl det skulle smaka. (Högt, i det han fattar Onkeln under armen) Comment? en promenad? ah ja! (Går halft dansande ut och drar Onkeln med sig.) Li, li, li, li, la, la, la, la! SCENEN. Onkeln (kommer pustande in tillbaka och tar nyckeln ur dörren). (Sednare) Emelie. Onkeln. Folk hit! är du i kammarn, Emma? Emelie. Hvad vill min Onkel? Onkeln.
Dessa anmärkningar hafva likväl icke vid en ånyo förehafd granskning af detta amne förmått öfvertyga Utskottet om . olämpligheten eller orättvisan af den föreslagne Minirni-afgiften , såsom hufvudsakligen tjenande till ledning vid Taxerings-arbetet , utan har Utskottet jemväl funnit densamma böra utsträckas till de i 3:je Morn. af nämde §. omförmälde Bryggare och Handtverkare rri. fl., för hvilka en Minimi-afgift bör bestämmas, men högsta beloppet deremot till Taxeringsmännens ompröfning öfyer.lemnas , till följd hvaraf Utskottet får , såsom Bevillningsgrund, vördsamligen föreslå : Au Bevillning md hädanefter utgöras af handlande, Jabrjqueurer, skeppsredare, sd väl pd Landet sorn i Städeme , handtverkare, borgare och andre Stäilernes innevånare i förhållande till deras rörelse, hvarvid en personel Bevillnings-Utskottets Betänkanden■ 30 1 Hinimi-summa, må, med (inledning af hvad na gilli a tide Bevill ningsförfattning i 2 Art. 2 §-2 Och 3 Morn,. stadgar, bestämmas inom hvarje stad, efter dess olika classif emion ; dock vill Utskottet, med anledning af derom yppade anledningar, vördsam ligen vid handen gifva, dels atr frågan om Bevillnings-afgiftens lämpande efter hvarje Skepps. Redares större eller mindre anpart i Skepp, kommer att tillika med det öfriga reglementarisk.! i författningen framdeles tagas i öfvervägande, dels ock att den sista meningen i nämde §:s /pde Morn., eller föreskrifterna-om anskaffande af bevis från Hsndels-Societeter eller Handtverkeriernes Ålderman m. fl. vid de händelser, då Bevill. nings afgifterne pr öfva 3 böra nedsattas under Mi. nimi-su mirian, må , såsom ledande till missbruk och en onödig omgång, försvinna.
— N:o 190. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående upplåtelse af mark från Eskilstuna Kungs-Ladugård lill skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings län. IX. B. 468, 492. X. A. 6. E. 92. — N:o 191. i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 92, angående Kongl. Majus Nådiga Proposition om de lili ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling. A. 235. XI. U. 244, 281, 317. A. 318. XII. E. 193. — N:o 192. i anledning af Rikets Ständers, åren 1851 och 1853 församlade, Revisorers berättelse om granskning af de under Kongl. Comrnerce-kollegium ställda fonders och medels förvaltning och räkenskaper. IX. B. 493. X. 10. Ä. 13. XI. E. 123. XII. U. 245. A. 318. — N:o 193. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition an v gående ( 185 ) gående förhöjning af låne-procenten vid inhemsk ulls belåning hos ulldiskonten. IX. B. 493. X. A. 13. XI. E. 3. Slats-Utskoltels Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 194. i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om uplåtelse åt enskild person af norra delen af Konung Carl XIII:s torg i hufvudsladen till bebyggande och disposition under viss tid, emot lomlöre-afgift. — N:o 195. i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 94, angående afträdande till Nätra och Själevads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehemman med dertill hörande holmar, skär och öar.
Skillnaden är blott 632 centner och öfverstigande föregående års, med undantag af 1860, då den var omkring 160,000 centner större. Den 8 Februari f. m. 413 Jern-exporten (se Waern J:r, ang:de tionde-tackjernet m. m. pag. 12, 1854) utgjorde 1833—1835 S« 439,059 eller i centner 1,756,236. Om samma system för tull-lagstiftningen hade fortgått, så skulle, med den ökning jern-exporten företer sedan 1833, vi hafva exporterat 1863 ungefärligen samma belopp, som nu eger rum eller 2,412,462 centner. Annorlunda i Skottland, hvarest tillverkningen år 1840, då Irihandels-systemet så småningom började rödja väg för sig, uppgick af tackjern från 197,000 S®, som den utgjorde år 1830 till år 1840, 1,265.000 Hvilka olika resultater? men också hvilken olika tillämpning af frihandelssystemet i Skottland och hos oss. Hvilka olika statsmän, Englands eller Sveriges? Täger man i betraktande alla de omstörtningar, som uppstått genom tillämpningen af detta system, och de ömkliga resultater, hvartill man kommit, så, i sanning, man har mycken anledning att prisa frihandeln. Delta kommer sig deraf att det här tillämpade s. k. frihandels-system icke har något gemensamt med det verkliga frihandels-systemet. Hvad är då frihandeln och hvad innebär den? Frihandeln grundar sig på 2:ne principer: a) Frihet i näringslifvet; b) Frihet i utbytet. Näringsfriheten afser tillvaratagandet, på bästa möjliga vis, af vårt största nationalkapital, arbetet, för att derigenom åstadkomma den stiirsta arbetsvinst och högsta produktion. Derigenom uppstå höga arbetslöner och låga produktionspris, hvarigenom folkets lelnadsvilkor förbättras, civilisationens oafvisliga fordran af industrien, hvarjemte den höga produktion lemnar Staten stora inkomster. Frihandeln fordrar en stor produktion, för att »medelst produkter kunna köpa produkter.»
Jag kommer, söta fru Haxton, för att påminna om ert löfte att fara tillsamman med mig till fru Bramsen. Vår vagn håller därute. LEONORA. Å, jag är så ledsen, fru Schwarts-Hansen. Men vi måste äta middag så tidigt i dag, för min mans skull – redan klockan fem. Jag får tyvärr inte tid. SCHWARTS-HANSEN (protegerande). I anledning af valmötet Ja, han sparar sig inte, den gode Haxton. Nu gäller det, om han blir vald. Hvad säger ni, herr löjtnant? KATRINE (afbrytande). Naturligtvis blir han vald. Jag sparar mig heller inte. EMILIE (till Max, litet pröfvande). Tycker ni inte hon är förtjusande, fru SchwartsHansen? MAX (kritiskt). Hon är rätt vacker. EMILIE (betraktar honom forskande, medan hon talar). Och så heter hon Kally. Det är så originellt – det heter ingen annan. Hon har det på sina brefpapper: ett litet förgylldt Kally med K– K börjar bli så chic – uppe i ena hörnet. Det ser så näpet ut. – Emilie är så långt och kälkborgerligt. MAX. Ursäkta! Men ni korresponderar ju inte med henne? EMILIE. Nej! Det var en biljett till Leonora, jag såg. Men hon har så dålig handstil. MAX. Miserabel! (Emilie stirrar frågande på honom.) Jag har också sett den där biljetten till Leonora ... EMILIE. Visar Leonora er sina bref? MAX (förvirrad). Ja, ibland – det vill säga ... (Emilie ser på honom, vänder honom långsamt ryggen och går. Fru Schwarts-Hansen kommer fram.) MAX (bugar sig). Min fru – det var länge sedan FRU SCHWARTS-HANSEN (med eftertryck). Ja, det var länge sedan, Max. MAX (nervös). För guds skull, fru Schwarts-Hansen, inga namn! Er man ... FRU SCHWARTS-HANSEN Ni har rätt! Nå! Det är alltså er nya flamma. MAX. Hvem? Fröken Haxton?
Bet ärik anden. Med fästadt afseende å det af Herr Prosten Fornander sålunda frainstäldte ämne, sorn för Oland synes vara af mycken vigt, har StatsUtskoltet sko at härvid anmäla, att, då frågan om den föreslagne undersökningen, såsom ett Hushållningsmäl, tillhörer Kongl. Majus Nådiga uptagande och pröfning saint nödige medel till kostnaden vid en sådan undersökning, om den i Nåder bifalles, finnas till Kongl. Maj ts Nådiga Disposition anslagne under den Summa, sorn pa Nionde HufvudTituln å RiksStaten är upford för Jordbrukets, Handelns samt Näririgarnes befordran; så förmodar Utskottet, att KonglMajit på derom tillgörande underdånig anhållan, af Kandets Inbyggare, lärer i Nåder pröfva och förordna, om någon utgift i förevarande ändamål kan anses nödig och böra af Allmänna medel bestås. Riksens Högloft. Ständers Stats Utskotts Utlåtande, angående RiksdagsFullmägtigen Sven Månssons från Calmars Län förslag om upränsning af StångÅn sami i förening dermed en Canal-anläggning. Uti till Hedervärda BondeStåndet ingifvet Me. StatsZJtsk.
Det är redan af Friherre Cederström anmärkt? att Utskottet ej bestämdt tillstyrkt Lapparnes deltagande i K itional-Beväringen, utan blott en undersökning huruvida och i hvad mohn de böra vara från en slik skyldighet befriade. Mig synes att då andra undantag i förlattningarne äro uttryckligen medgilne, ett sådant förhållande äfven i detta afseende kunde äga rum. Jag tror att 1812 års beslut angående en allmän NationalBeväring, innefattar väl å ena sidan ett bestämmande af Riksens Ständer om hvilka Beväringsskyldigheten inom hela Riket åligger: men ock å den andra, ett öfverlemnande till Kongl. Magt att uppgöra de regleméntariska föreskrifterne, så att om undantag från den allmänna regien pröfvas böra äga rum, Kongl. Maj:t är till deras stadgande berättigad. Det är gifvet, att om författningen skall förstås efter sin ordalydelse, äro Lapparne pligtige att i Beväringen deltaga, och att således om de derifrån nu skola njuta befrielse, denna bör genom en författning dem tillerkännas, hvarigenom skälen för ett sådant undantag ådagaläggas. Jag tror således ej att man med fog kan påitå att denna fråga bör förfalla. i44 Dan 7 Maji e. m. Om deremot åferremiss beviljas, har jag för ruin del visserligen icke något att deremot invända. Utskottet kunde då, innan dess Betänkande i ämnet nästa gång afgifves, blifva i tillfälle, att af Herr af Schmidt, med de flere som kunna äga en närmare kännedom om Lapparne och deras angelägenheter, inhämta de upplysningar, hvilka lör ärendets slutliga behandling och pröfning anses vara af höden. Friherre Cederflröm: Flår har blifvit ytt rad t, att emedan ämnet utgör en rättsfråga, skulle det vara svårt för Kongl, Maj:t att frikalla någon från skyldighetens fullgörande. Utskottet har emellertid föreslagit deri undersökning, som nu utgör föremål för öfverlåggningen, på den enkla grund, att en stor olikhet i detta afseende åger rum emellan Lapparne sjelfve.
7. bud, eller deras medfölje, ä riksdagsorten sig uppehålla, utan anvises dem annan minst tio mil derifrån belägen vistelseort; och må de ej återkomma, ej eller utländske sändebud i landet inlåtas, förr än Riksförsamlingen om riksstyrelsen förordnat, förmyndare utsett eller Thronföljare valt, och styrelsen blifvit af den tillförordnade regeringen, de utsedde förmyndarne eller den nye Konungeu emottagen. § 58. Vid hvarje riksdags början, så snart anmälan skett, att nksdagsmanna-fullmakterna undergått den i Riksdagsordningen föreskrifva granskning, utnämner Konungen bland hvardera kammarens ledamöter dess talman och vice talman. Angående Riksförsamlingens bildande i öfrigt, så ock om formerna för riksdagsärendenas beredning och vidare behandling, är i Riksdagsordningen stadgadt. § 59. Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Riksförsamlingen allena. Å hvarje lagtima riksdag låter Konungen, inom åtta dagar efter riksdagens öppnande, till Riksförsamlingen afgå proposition om Statsverkets tillstånd och behof, hvilken äfven bör innefatta förslag, rörande sättet att genom bevillningar fylla hvad staten utöfver de ordinarie inkomsterna erfordrar. Vill Konungen å urtima riksdag sådan proposition aflåta, gäller derför enahanda stadgande. § 61. För Riksförsamlingens Statsoch Revillnings-utskott låter Konungen uppvisa Statsverkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder. Derest, genom traktater med främmande makter, några medel riket tillflyta, skall för dem på lika sätt redovisas. § 62. Sedan Statsverkets behof blifvit af Stalsoch Bevillnings-utskotten uppgifne samt af Riksförsamlingen pröfvade och godkände, ankommer på Riksförsamlingen att en deremot svarande bevillning sig åtaga, samt att tillika fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskildta ändamål användas, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar i riksstaten anslå.
Rikets Ständers Revisorers Berättelser. lindra Bandet: 1847 års Revisions-B er ättelser. — - — RIKETS HÖGLOFL. STÄNDERS REVISORERS BER Ä T T E L S E om den år 1847 af dem verkställda granskning af STATS VERKETS samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; jemte de, i anledning af samma Berättelse, infordrade och till K o n g 1. M a j : t af gillia underdåniga U TLÅTA.l BfKIV STOCKHOLM. TRYCKT HOS MARCUS * COMP. 1848. • -i • : • - • • ’ av ?.? $ t € D %' 83tfaaM .uHi tx . REG18TER öfver Rikets Högh fl. Stäfiders år 1847 församlade Revisorers Berättelse, angående granskningen af Stals-verkets samt dertill hörande fonders tillstånd och förvaltning, jemte de, i anledning af samma Berättelse, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Utlåtanden. Revisions-Berättelsen. Utlåtandena. Afkortningar sid, 17. Afvittringen i Jemtland 11 225. — i Stora Kopparbergs Län „ 226—227. Akademiens för de Fria Konsterna räkenskaper „ 245—246. Krigsdito „ 152—154. 377—378. — Krigs-Vetenskapsdito „ 157—158. — Landtbruksdito „ 227—228. — Lundsdito „ 260—261. — Musikaliskadito „ 246-247. — Svenskadito „ 242. — Upsaladito „ 259-260. 00 1 — Vetenskapsdito „ 241. — VitterhetsHistorieoch Antiqvitetsdito „ 242—244. Aktoratsräkningar, Kammar-Rättens, „ 272—274. 481.-482.
Aska, pott-, ö 1 R:dr pr centner centner \ 1,797 11,797 — Fläsk . » 2 » » » .. » -12,005 84,010 — Humle . » 5 » » » » 5,5 i 5 16.575 Ister » 2 » » » .. skölp. 65,190 1,503 80 Karkasser, frän 50 tiil 75 öre pr skålp » 73,215 18,305 75 Kött, alla slag, å 1 R:dr pr centner . centner 11,989 11,989 — Lin, ohäckladt, » 1 » » «... » 9,626 9,626 — häckladt a 2 » » a » 490 980 i Metaller, sammansatta i Marinmetall å 1 öre pr skålp. centner 2,551 2,551 — andra slag, oarbetade, ä 5 öre pr skålp. » 583 2,915 Ost, å 3 R:dr pr centner » 10,569 31,707 — Smör, 3 » » »
Hvad beträffar det anförda exemplet om missbruk, så lärer dermed hafva åsyftats den i Götheborg timade mordbranden, hvartill anledningen var en i England erhållen hög brandförsäkring; men upphofsmannen dertill är dömd till 5 års fästning. Den 7 December f. m. 24 7 Friherre Cederström: Det är i anledning af Herr Lefrens yttrande om belåning af vissa varor, som jag begärt ordet. Herr Lefren bar nemligen bland de varor han uppräknat förgätit trädvaror, som äro de vigtigaste, och hvilket bevisar, alt inga varor, som icke äro hastig förskämning underkastade, böra uteslutas, så vida de äro försäkrade mot brandskada. Emedlertid anhåller jag, för att lugna de här yttrade farhågorne, att i mitt förslag till proposition efter ordet: rari, insättes ordet: kunna, hvarigenom belåningsrätten på varor ej blir ovilkorlig, utan kommer att bero på Banco-1 Styrelsens pröfning. Herr Hjerta: Jag anser mig endast böra förklara, att jag aldrig föreslagit annat, än alt Banco-Styrelsen intill nästa Riksdag må kunna, jemte namnsäkerhet, antaga hypothek af varor. Det är också på detta förslag, sorn jag nu ånyo begär proposition, och då Herr von Hartmansdorff ej vill afstå ifrån att yrka bifall till Utskottets Utlåtande, såsom Ja-proposition, lärer man ej kunna komma till något resultat, utan att först genom votering få contrapropositionen afgjord. Hans Excelhnce Herr Grefven och LandtMarskalkeii förklarade, att den proposition Herr von Hartmansdorff uppläst och begärt, innefattade svar på BancoUtskoltets Betänkande JNlo 5a, hvilket Betänkande lik - 248 Den 7 December f. ni. ■val vöre af Ridderskapet och Adeln afgjordt. Hans Exeellence ansåg att då nu, under öfverläggningen om Betänkandet JNT:o 53, fråga uppstått om ett tillägg rörande varubelåning, denna fråga, hvarom Utskottet icke något yttrat i sistnämnde Betänkande, måste särskildt behandlas. Herr von Hartmansdorff':
Då 1111 af dessa besparingar, som, till följd af Kongl. Brefvet den 12 Mars 1836, äro afsedda att användas i och för underbefälets bildning, kostnaderna för depå åtskilliga orter i Riket inrättade korporal-skolor böra utgå; samt dessa skolor, såsom en landtförsvaret tillhörande inrättning, äro tili sin ekonomi ställda under Krigs-Kollegii öfverinseende och från Kollegium erhålla medel till sina inventariers och öfriga förnödenheters anskaffande och underhållande, synes det icke hafva varit olämpligt, att berörde besparingar, som äro underkastade enahanda redovisning och kontroll, som öfriga under Koliegii förvaltning ställda medel, sko'at direkte till Kollegium ingå. Beträffande de i 1845 års hufvudbok, sedan föregående år, utbalanserade sju äldre fordringsposter, får Kollegium, med ledning för en del poster af hvad Koliegii Advokat-fiskal upplyst, i underdånighet anmäla: l:o att Eders Kongl. Maj:ts och Kronans hos Kongl.
Men min känsla har ingenting att göra med det; må de orden vara sanna eller ej, de ha lemnat en brodd af misstro qvar i mitt sinne. Jag känner det nästan som om han redan vore en af mina fiender, en af dessa, som jag skall gripa i strupen en gång, och som skall känna mitt tag äfven om jag sjelf måste uppgifva andan. Mina käkar bita sig tillhopa medan jag skrifver, krampaktigt och mot min vilja. – ”sola mig i hatet hos alla dem som icke lyckats komma sig upp” – Tack min herre! Om jag en gång blir en fullmyndig medlem i samhället, så kan du också gerna få hata mig, om du har lust, jag skall nog ge så godt igen. Men först skola vi slås om den tumsbredd mark vi stå på. Nu känner jag mig ärelysten, nu måste jag fram, ty nu är jag ensam! Nu ligger det skadeglädje i att lyckas. Jag behöfver icke trampa på några nackar, du! Det bränner hett i mina ögon, som det gör när tårar torka innan de fått tränga upp. Och hjertat slår, icke fortare än vanligt, men med underliga intermittenta slag, liksom om det då och då gick en skälfning igenom det. Tant de bruit pour une omelett! Jag har velat analysera stämningen, derför att det så ytterst sällan kommer på, att en vrede så der sjuder upp i mig. I förrgår hade jag en skarp dust med pater familias. Han affordrade mig quitto för penningar som han vill bära upp i mitt namn. Jag vet nog att han har lagen på sin sida. Han är min målsman! Men när man står utom lagens skydd, då måste man sätta sin djerfhet och sin illslughet upp emot lagen. Jag spände ögonen i honom och sade långsamt – ”ja, jag skall lemna qvittot, men med vilkor att” Ha, ha, ha! Som om jag hade laglig rätt att tala om vilkor! Men jag såg så säker ut; jag såg ut som om jag vågade göra hvad som helst – och jag darrade invärtes. Men spelet var vunnet, och i vittnens närvaro. När han gått gick jag fram till spegeln. Jag var blek, alldeles blek. Det var ett hårdt kallt ansigte, nästan elakt.
Dessutom hafva vi ju redan sett att R. o. Ad. vägrat höja afgiften på kaffe. De öfriga Stånden eller det förstärkta StatsUtsk. när frågan kommer dit. gör kanske likaledes. Det vore då förgäfves att vilja begagna den utvägen. Emedlertid får man icke, på så osäkra grunder uppgöra en beskattning till ifrågavar. ändamål. Jag tror följaktligen att äfven om R. o. Ad. finnér för godt återremittera delta betänk., kan Bevilln.Utsk., när R. St. redan sagt alt tillgängen skall anskaffas genom bevillning, icke föreslå något annat sätt, än det Utsk. redan uppgifvit. Slutligen förekommer frågan huruvida man vid den tillökta bevillningens fördelning bordt gå tillväga på annat sätt än Utsk. gjort. Utsk. har helt enkelt föreslagit att allmänna bevillningen, som för närvar, utgår med 1,800,000 r:dr, skall till gäldande af krigsrustningskostnaderna, förhöjas med -(t:del pä alla artiklarna. Hr Rosenblad har deremot föreslagit att bevillningen efter l:a art:n icke skulle inbegripas under förhöjningen. Men förut har han sagt, ali afgiften, enligt 2:a art:n, pä embetsoch tjenstemäns-löner vore den obiliigaste af alla. Således skola enligt hans tanka de obilligaste afgifterna förhöjas, men de billigare efter l:a art:n, skulle slippa förhöjningen. Hvar är sammanhanget uti ett sådant tal? Endast för det fallet att bevillningen efter l:a art:n förhöjdes utöfver den proportion som drabbar de öfriga, kunde de fattigare klasserna, för hvilka Hr Rosenblad talat, hafva fog till klagan. Det är 192 Den 21 Juni f. m. visserligen sannt, på sålt Hr von Troil sagt, alt de fattiges afgifter enl. l:a art:n vanligen betalas af deras husbönder, men det finnes dock åtskilliga ibland dem som sjelfva betala för sig.