Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom enskilda intyg om den aktning och tacksamhet Pettersén genom sin tjenstvillighet emot resande landsmän förvärfvat sig, har motionären äfven bilagt en afskrift af Vice-konungen Mohammed Said Paschas förord för Pettersén till erhållande af general-konsulatet i Egypten; och vitsorda alla dessa handlingar det förtjenstfull sätt, hvarpå Pettersén, under en 20-årig verksamhet såsom Vice-konsul i Alexandria, handhaft vårt lands angelägenheter derstädes. Med anleduing häraf och då hans i fattigdom efterlemnade enka och barn, fjerran från fäderneslandet, befinna sig i behöfvande omständigheter, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte bevilja Vice-konsul A. Petterséns enka en årlig pension af 400 R:dr. 93:o. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153. Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (N:o 493) har Riksdagsfullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län, med anförande, hurusom den 3 April 4862 aflidne f. d. Qvartermästaren vid Skånska husar-regementet Gustaf Kocks efterlemnade enka Maria Kock, född Burman, vid en ålder af 75 år befunne sig i ytterst fattiga omständigheter samt, af ålder och sjuklighet urståndsatt att genom arbete bidraga till sitt uppehälle, såge sig nödsakad att anlita fattigvården, såvida hon ej kunde erhålla något understöd af allmänna medel, anhållit att Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka för hennes återstående lifstid en årlig pension af 200 R:dr; varande till stöd för denna framställning åberopad den allidnes militäriska verksamhet, i afseende hvarå motionären meddelat, att Kock, som börjat sin bana såsom Volontär år 1795, samma år blifvit befordrad till Sergeant och år 1800 erhållit omförmälda qvartermästarebefattning, hvarifrån han år 1833 undfått afsked, samt deltagit i alla de fälttåg, som under hans tjenstetid inträffat, utom år 1813, då han af sjukdom hindrats att tjenstgöra.
Nedanstående stafvelser rätt sammansatta bilda elfva ord, hvars begynnelsebokstäfver gifva namnet på en berömd dramatisk författare och slutbokstäfverna ett af hans verk. la, ens, pe, ich, bo, orr, ko, eu, h, naj, in, a, berg, is, mb, ad, ein, sau, bu, ter, abe, kad, 1, 1, ek, ne, zar, r, odd, e, ne, lu, r, f. Orden äro: 1. Tyskt furstenamn. Sånggudinna. Mytologiskt väsen. Sport. Sjukdom. Stor herrgård i mellersta Sverige. Kvinnonamn. Förstörelseverktyg. Bibliskt namn. Djur. En af forntidens berömdaste konungar. Fanny. När tvänne » kära » till hvarandra Förtroligt hviska om sin tro, APOKOP. Hur ungbjörken blef en oktobernatt. Hvad blef utaf bonden vid vägkanten satt? GYMNASTIKOCH VELOCIPED KOSTYMER Ä * STRUMPOR, TRÖJOR, KALSONGER ETC. * INNEHÅLLSFÖRTECKNING. S. F (O R T S. O., S L U T). Idun Stockholm, fduns Tryckeri Aktiebolag. Prenumerationspris p r Idnn ensam ._ Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modetidn., månadsuppl. Barngarderoben Byrå: år: kr. 5: — Klara Södra Kyrliog. 1 6, 1 tr. A l l m. telef. » 5: — &gt; 3: — Prenumeration Bker &amp; alla post» 3: — anstalter i riket. Bedaktör och utgifvare: FRITHIOF Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. • J. Nordling. H e d d a af jjjjeti ner 1 juli innevaranUtgifningstid: hvarje helgfri fredag. lösnummerpris 15 öre (lösmr endast for kompletteringar.) Annonsprls: 35 öre p r nonpareillerad. För » Platssökande » o.
Förhöjdes vid 1823 års Päksdag från R:dr 16; 3a sk. till 5o R:dr, Anslaget utgör rätteligen 20 R:dr för hvardera, men derpå afgår Centonal, sorn likväl icke kommer någon till godo, i liket med Centonalen å Lönerne, hvilken tillfaller Enke-Cassan, utan Sr en besparing för Verket. När en Fiscal förrättar bägge Tjenstemefårhanup.. bära desse så kallade llandpenningar för deni bägge. Utgör 5o B:dr i Qvartalet eller 200 R:dr •» året för hvarje Casseur. I 20 En Extra - Ordinarie Contcirsskrifvare. Två ExtraOrdinarie Contorsskrifvare, hvilka förut ej åtnjuta Extra Lön. Bankens Conducteur,som bör vara en byggnads' kunnig Person. En Vaktbetjent, som Vexel - Banco - Commissarierne utse. Extra Stämplaren i Vexel-Banken. Fyra Extra Husdrängar, Bankens Brandmästare. Vaktmästaren och samtelige Kamuiar-ochHusdrängarne. Tillökta göromål genom Krono-Utsky Wernes insättande i Banken. Trägnare tjenstgöring i Afräknings-Contoirel., i anseende till den förökade lefvereringen af Småsedlar från Cassorne. Inseende å Banco-Husen och Banco - Styrelsens tillhandagående i hvad som rörer Bankens Byggnader och reparationer Maculerings - stämplingen i Vexel-Banken. Betydligen förökadt arbete genom större åtgång af Transport-Sedlar. Sågning, huggning och uppbäring. af Bankens Ved. Inseende och vården af Bankens Sprutor, BrandRedskap och Vatten uppfordrings-verk. Arbete i Kållrarne. Innehafvaren är förbunden att tjenstgöra i Vexel-Banken. tnnehafvarne äro förbundne att tjenstgöra i Afräknings-Contoiret. Får dessutom vid större Byggnader eller reparationer 4° R:dr B:co i månaden.
Då man nu besinnar , att dessa lagbud , af hvilka det förra föreskrifver hvad Const.Utsk. har att iakttaga för alt bereda verkställighet åt det sednare, äga båda ett gemensamt ändamål och jemväl ett gemensamt villkor; så synes också tydligt och klart, att der det fall, det ändamål , för hvilket dessa lagbud äro gifna, icke mera existerar, der kunna de icke heller få någon tillämpning. Vore en till Konungen framburen begäran om de personers aflägsnande från Statsrådet, hvilka redan afgått derifrån, — vore ett sådant steg inför allmänna vettet nära nog en löjlighet; så kan icke heller den beredning dertill, som betänk, lemnar, erhålla någon tillämpning till dessa personer, och Utsk. har således haft orätt deri, att förberörde skiljaktighet icke blifvit respecterad. Betänk, innehåller icke något anspråk på rättighet att utsträcka de åberopade lagbudens ändamål utöfver hvad deras ordalydelse antyder; men, måhända har Utsk:s förfarande gifvit anleda, till den tanke, alt den i berörde lagrum R. St. tillagda makt skulle kunna begagnas, i ändamål att förekomma de afgångne rådgifvarnes ateria kallande till ledamöter i Statsrådet. Till vederläggning af en sådan villomening behöfves då icke mera, än blott den erinran, att våra grundlagar icke innehålla ett ord af sådan syftning. Då jag, på alla dessa skäl, anser de afgångna rådgifvarne icke kunna — anmärkntna emot dem må betraktas huru som helst — träffas af någon annan grundlagsenlig påföljd, än den, som endast tillkommer Riksrätten att pröfva och bestämma, samt att Reg.Ftns 107 § alltså icke kan emot dem användas; så måste jag, som för min del icke anser de anmärkmr, hvilka blifvit gjorda emot de ännu qvarvarande rådgifvarné, vara af sådan beskaffenhet, att Rikets väl brafver deras aflägsnande utur Statsrådet, motsätta mig ali annan propos., såsom påföljd af betänk., än denna: Anser R. 9 Ii. i3 Dc n i Juli c. m. o. Ad.
Hos Kongl. Maj:t har Preste-Slåndet, uli underdånig skrifvelse den 5 Junii nästlidet år, anfört, hurusom Kongl. Maj:ls, i Dess Nådiga Circulairehref den 5 Julii 1839, antydda afsigt, att, förmedelst lillvägabringande af frivilliga conventioner om Capellanernes aflöning, afhjelpa dessas lidande , genom den i senare tider tillkomna, ehuru, i Preste-Ståndets tanka, icke med rättvisa och billighet förenliga tolkning af 5 §. i Kongl. Förordningen den 8 Februarii 1681, på de flesta ställen saknat önskad framgång; utan hade, under strängt åberopande af Kongl. Brefvet den 11 November 1766 samt Kongl. Kammar-Collegii, i enlighet dermed , den 5 påföljde December utfärdade Circulaire, åboerne å de uli hela eiler halfva mantal inberäknade hemmansdelar icke kunnat förmås frånträda sin förmenta rättighet till sammanskjutande af Capelians-skäppan, hvarigenom Capellanen alltså måst åtnöjas med en vida mindre årlig aflöning från en sådan hemmansdel , än han bort tillgodonjuta, om densamma, med icke större förmoner eller innevånare-personal , utgjort en serskild lägenhet. Då, genom växande folkmängd, tilltagande hemmansklyfning, jemte stigande spanmåls-production och fallande spanmåls-värden, Capellanernes löneförmoner ständigt minskades, samt å flere ställen knappast vöre tillräckliga till de nödvändigaste hehofven, under det deras embetsmöda årligen blefve tyngre, fordrade billigheten, alt dessa olägenheter och klagomål, för afhjelpande på lämpligt sätt, framställdes. Genom tillägg af orden: ”ehvad det innehafves af en eller flere åboer,” hvilka ord i i68r års Kongl. Förordning icke funnos, hade stadgandet, om halft och helt hemmans skyldighet att utgöra Comministerslön , uti de senare
» Bland dessa föreskrifter igenfinnas väl sådane, som de nu ifrågakomna, rörande signalering medelst lanternor, men då nämnde plikt ej drabbar seglande fartygs befälhafvare, hvilkas befrielse från ansvar i dessa mål likväl saknar giltigt skäl, har, på grund af det ofvan anförda och enär underlåtenhet att iakttaga de i 4858 års förenämnda Kongl. Förordning, rörande signalering med lanternor m. m. meddelade föreskrifter, är lika straffvärd, antingen fartyg ligger till ankars eller befinner sig under segel eller i gång för machin, Utskottet trott sig, med föranledande af motionen, böra tillstyrka Rikets Ständer att, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj.t, anhålla, det Kongl. Majit täcktes utfärda en Förordning, hvarigenom stadgas, att den fartygsbefälhafvare, som underlåter att ställa sig till efterrättelse de i Kongl. Förordningen den 'I December 1858 meddelade föreskrifter, rörande signalering ombord nattetid medelst lanternor, skall för hvarje gång vara förfallen till vitesbot från och med Tio till och med Femtio Riksdaler Riksmynt. Hvad Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JM 52. 13 Hvad åter angår motionärens förslag om meddelande af den förändrade bestämmelse rörande fartygs styrning och manövrering, att ångfartyg alltid skall vika för seglande fartyg åt styrbordssida, är det påtagligt, att sådant blefve för ångfartyg omöjligt att iakttaga i alla de fall, då ett i trångt farvatten mötande seglande fartyg befinner sig så nära land eller grund å sin babordssida, att ångfartyget skulle, genom skyldigheten att vika styrbordhän, tvingas att gå rätt på landet eller grundet. I öfrigt är det angeläget, att dylika föreskrifter öfverensstämma med dem, som hos andra nationer äro gällande; och i enlighet med denna regel är äfven nu gällande Förordning i ämnet, af den 15 Mars 1859, affattad. Utskottet anser således motionen i denna del ej böra bifallas.
Det lärer vara få ibland ©ss som ej påminna sig att det var en tid, då blotta namnet af aristocrat var tillräckligt, att i Frankrike föra hvilken person sOm helst gerad till Guillottinen. Få visste dock hvad detta ord betydde fastän de använde det. Icke destomindre hafva vi sett, att uti den constituiion, som under restaurationen år 1814 uppgjördes för Frankrike, man både antog och hyllade den aristocratiska principen såsom ett nödvändigt element i det constitufioneya systemet. Den cohstitution, som då under namn af charta gafs Frankrike, Var ej ett hastverk, uppgjordt för tillfället af de personer, som disponerade fiendens bajonettet. Den var en följd af en mogen öfverläggning af Frankrikes mest upplyste tänkare. Ett nytt bevis derpå lemnäs oss under de hundra dagars regering i8i5, då fråga var att uppgöra en ny constitutiop, i stället för den sorn Bourbonerne infört. Äfven då, ehuru den nysamlade hational-representation var bestämdt derliocratiskt sinnad, antogs en PairsKammare med årfda rättigheter, och man hyllade sålunda den aristocratiska principen, såsom fett nödvändigt element till bibehållande af jeran vigterl - Den ig Mar tik 529 vigten emelian de monarchiska och democratiska makterne, Jag har således trott, att man ej har hör förblanda principen med de missbruk som, både hår och annorstädes, ägt rum. Missbruk kunna finnas allestädes; friheten kan urarta till anarchi, äfvensom aristocratien till oligarchi och Kungamakten till despotism. Jag har trott att man utan att begå något brott, kunde tala om aristocratien. Jag afhöll mig i förrgårs att härom yttra mig, då jag hörde flere utveckla sina tankar i ämnet, och det var i följd af deras tal jag voterade Nej. Med full öfvertygelse att hafva handlat rätt då jag sade Nej, och att ej hafva varit influerad, vare sig af den ena eller den andra, yttrar jag mig i dag, och förenar mig Sfven med alla dem , som i förrgårs önskade publiciteten allmän för alja Stånden.
Jag tror, alt deras mening i detta fall jäfvas, icke hlotl af det factum, alt det var Svenska folket sjelft, som med sin egen kraft iSogafsatte en Regent, just för det Han genom sitt envisa allena-styrande hade bragt landet till branten af dess undergång, och att meningen med den statshvälfning, som då skedde, icke kunde vara alt genom al lenastyrundels bibehållande möjligen blifva utsatt ännu en gång Den 3 Juli f. m. >99 för samma vådor; den jäfvas äfven af de motiver, med hvilka 1809 års lagstiftare beledsagade Reg.Ftn , och hvilka af R. St. då allmänt antogos. Dessa motiver hafva kanske någongång förut inom detta Hus blifvit upplästa; men jag utber mig, det oaktadt, att få upprepa några uttryck derutur, emedan det ej kan ske för ofta, då man så ofta ser dem vara förgätna, oaktadt de förtjenade och behöfde att inskärpas i minnet lika väl som vissa kungörelser, hvilka årligen uppläsas från predikstolarna.
9 Då förslag om anställande af serskildt biträde åt Chefen för Ecklesiastik-departementet i och för behandlingen af läroverksärenden nu blifvit i ofvanomförmälde måtto af enskilde motionärer framställde, så får Utskottet, i anledning deraf, anföra, att enär Kongl. Maj:t funnit Sig föranlåten att vid sistlidne riksdag, i och för ordnandet af skolväsendet, till Rikets Ständer göra framställning om medels anvisning till bekostande af nödigt biträde dervid af kunnige och erfarne personer, men icke funnit skäl att vid innevarande riksdag göra en likartad framställning, behofvet af ett sådant biträde icke mera synes i samma mån som förut vara för handen. Utskottet tror, att, om för ärendenas behöriga vårdande och oafbrutna gång inom Ecklesiastik-departemeritet det funnits oundgängligt att öka den der redan befintliga etnbetseller tjenstemanna-personal, Kongl. Maj:t, som först och säkrast är i tillfälle att ett sådant behof inse och bedömma, då ej heller underlåtit att derom till Rikets Ständer göra nådig framställning, samt att derföre hvad af motionärerne härutinnan blifvit föreslaget kan anses obehötligt, hvadan Utskottet får vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 2 Maj 1851. Häremot anfördes följande reservation af Herr Kontraktsprosten J. C. Söderberg: ”Emot Ekonomi-Utskottets sätt att affärda dessa motioner får jag mig reservera, emedan jag anser Ekonomi-Utskottet icke ega rättighet att till afgörande företaga frågor rörande statsanslag till tjenster, hvilka tillhöra Stals-Utskottets behandling, och med hvilket Utskott derför detsamma åtminstone hade bordt sammanträda, liksom skedde vid förliden riksdag för de då i samma syftning väckta motioner, enligt hvad synes af sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 81 riksdagen 1848.
- Oiio ' len i 8egclöuks ksbri^uca. 0>ro ^ i 8kepn>skvi»kvet Oito 3t-iörjarö » Ollo s »z tk. kör lunnel. l^rrenoersr i8 'ikunnelsnö ociisci 8tsöriorci sk >:kts grscien Lgencivm rn. ni. i snöre l^xermtz»- öiffriAet enligt förtekning Del, llulfru - 8onen dl. dl » - » . Oetter dl. dl. . - , Letjenlen dl. dl - » - . 2 Oringsr s 40 lk. 2 ki^or 8Llom ^rrLfeur jMlier LiU-rä ^ Oskz llulfro .^ » > kler^ueursn dl, dl. - lkrsmlectv» llenälsnäen dl. dlr^Lreöitorer ig, kirkiäe»: 8tsrkjorlZ, 8t,ös)or - 0- ^öenr viröc., Rcriknscl il^rrÄcurep dl. dl. —i —'20t 8ockerkrulc. » Lockvrkrukr» kirkgren dl. kl. Zockerkrukr. Lelrllea dl. dl. en ou^^mitt ing slZlö^e grsäen Dels Ilulfrn » ?ig» . >Z»6 rä - » LrännsvtkZ^ ^sxsriog». Oonirtesn» ,nnot»tronsr. 'Hosoroa^ Lurs, ^wo)-r3u^Is^,^ »tr«r p»x. )6.
stramalj, kläde o c h siden. K o r g a r som m. af alla slag. L U N D B E R G. H u s m ö d r a r! S p a r a är lösen för Jivarje husmoder m e d en begränsad hushållspenning I Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, s o m är N y h e t GROSSE &amp; BLÅOEWELL, L X Etablerad 1 7 0 6. P I C K L E S. E R. K för magsjukdom. D e n framkallar ej någon tryckande eller spännande känsla åt hufvudet, underlättar betydligt vid hårknutens uppsättande, passar till hvarje frisyr. Pr st. 20 öre, 3 st. 50 öre. H E R M. o Sofia JCarsson, Östra Storgatan 63. björkfanér, synnerligen lämpl. att glödritas, då en elegant, praktisk och stark hattask erhålles. Levereras i oval form 35 c m. diam. höjd 28 c m. till 1 kr. 50 öre pr styck m o t järnvägsefterkraf eller postförskott af Hagaryds fanérsittsfabrik, Nässjö. M I S S H. m. m. det bästa och verksammaste är Salubrin medel. M e d hvarje flaska Salubrin följer beskrifning o m Salubrins utspädning och användning för de olika ändamålen. Härmed meddelas ärade kunder att MODE D E P A R I S. t s. r i M, l O, 1 t r. Klädningar förfärdigas efter nyaste mode till moderata priser. (vid Stureplan). (Behandling och borttagning af finnar, fräknar, pormaskar, frost, rodnad, r y n k o r, generande hårväxt m. m,) P e d i c u r e. (Behandling af frostskador, inväxta naglar, Hktornar m. m.) Manicure. (Handens och naglarnes skötsel och försköning.) Öfriga tider efter tillsägelse pr T e l. Elever mottagas. Red., D e s s a tält kunna på en minut uppsättas och nedtagas.
Wid forskningen åter efter en allmänt gällande grund för beräkningen af denna bevillning, hafva Riksens Ständer funnit flere skil jäktige utvägar använde till närmande af detta inål. Således!' har man, än antagit ett verkligt eller supponeradt Tullvärde, hvarefter umgälderne blifvit uträknade, oberoende af varans under tiden stigande eller fallande pris, än åter förmodat Mått, Mål och Vigt vara den säkraste måttstocken för Tull-umgäldernas clarerande, än åter lämpat desamma efter varornas verkliga och med otvifvelaktiga bevis siyrkia värde. I stället för de tvänne förstnämnde sätten, sorn finnas ömsom och bredvid hvarandra använda i den nu gällande Tull-Taxan, hafva Riksens Ständer funnit det sista, eller Tull-bevillningens beräkning eber den bevillning underkastade varans sanna värde, mest Underdåniga Skrifvelger. 171 förenligt bade med den Skattskyldig! anspråk, att ej betungas utöfver Lagstiftarens afsigt, och med Statens gagn, då den sålunda af ett stigande pris, å ena sidan, drager en billig vinst, under det att den, å den andra, 1 motsatt fall medgifver en skälig ersättning. 1 enlighet härmed är äfven ofvan otnförmälde Tariff upprättad och till utrönande af det värde, hvarefter Jäevillnings-procenten skall beräknas, hafva Riksens Ständer stadgat: r:o För alla sådane inkommande varor, hvilkas värden inom hvarje särskildt slag icke kunna betydligen höjas eller sänkas, utan äro af någorlunda likartad beskaffenhet, t. ex.
Det är i sanning ett ganska svårt yrke, att efter ett förflutet tal, sådant som Grefve von Plåtens, förfäkta en annan tanka, än den han yttrat. Jag vore modlös, örn jag i denna opinions-strid icke följde samma känsla som han, för hvad jag anser vara af* pligt och rätt påkalladt; och jag hoppas, att genom detta öppna erkännande vinna Högloilige Ridderskapets och Adelns undseende. Grefve von Plåtens tal har gjort ett djupt intryck på mig, och jag tviflar ej att det gjort samma verkan på alla andra. Det är sakrikt, rikt på tankar, och rikt på anda för allmänt val. Det är svårt, att der finna något, som kan bemötas med ett giltigt motstånd; och då jag nu emedlertid går att våga ett försök att framställa några reflexioner till vederläggning af hvad Herr Grefve von Platen yrkat, anhåller jag i förhand om Högloilige Ridderskapets och Adelns tillgift och utbeder jag mig att få uppläsa följande: * (jSe Bilagan N;o 6). 4 4^ Den 17 Martil. Gretve Lowenhjelm tilläde derefter munteligen: Innan jag lemnar ordet, skall jag ta ga mig friheten, att till en del, ehuru i svag nion söka besvara hvad Grefve von Platen yttrat. Han har uppställt en jemförelse emellan Svenska Folket samt dess lagstiftning å ena sidan, och andra folk och deras lagstiftning å den andra. Denna jemförelse är ej stödd på rättvisa grunder. Hvarje land har sine bruk, sine seder. Hvarje land har af erfarenheten fått vissa principer, visse bruk, visse seder, hvilka det måste följa, likasom menniskan följer de grundsattser, hon i barndomen erhållit; och dessa principer kunna, efter ruin öfvertygelse, icke utan fara rubbas. Om jag vågade fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på det, såsom det synts mig, mest vigtiga skäl, man framställt till stöd för publicitetens införande, så är det den af Grefve von Platen, såsom jag tyckt mig höra, yttrade tankan, att befästandet af idéen om publiciteten, vore ett medel att befästa idéen om en framtida ändring af representationen.
Den framställde jemförelsen emellan tvångsbeskaffenheten i den föreslagne VattenverksLagen och nu gällande Storoch EnskiftesFörfattningen anser jag ej lämplig. I förra fallet skulle en Vattenverksegarei emot lösen af penningar, kunna tvingas att afstå sin egendom och derigenom finna sin egen och flere famiilers medborgerliga verksamhet upplöst, heidst skuld 524 Lagutskottets Betånktindtn. vid dylika tillfallen måste gäldas, hvarefter foga eller intet kunde öfverblifva, då deremot en ostörd besittning af den oaftvungne egendomen satte innehafvaren i tillfälle fortsätta sitt yrke till egen båtnad och fordringsegares successiva nöjaktiga godtgörande. Stor och Enskifte åter år ej annat än en förflyttning af egor, der alltid motsvarande vederlag i jord tilldelas för dem Sorn aftrides, utan rubbning i hemvist eller näringsfång, ej eller minskande säkerheten för en långifvare på dylik egendom. För öfrigt, och då i 77 § af 178} års LandtmäteriFörordning stadgas: ”Att der något hemman i Byen innehåller särskilde lågenheter, som thy af ålder tillydt, såsom ibland annat qvarnar, böra sådane vid Storskiften derunder bibehållassä inses deraf huru Lagstiftningen sökt vid jordskiften sorgfälligt vårda den enskildes rätt, der jemförelse af ömsesidig vinst och förlust icke med lika lårthet kan bestämmas, sorn i de fall då för jord vederlag skall i annan jord såttas. Den i min tanka högst vigtiga anmärkning torde äfven härvid tillåtas, att om ifrågavarande
Af den 29 Juri, irinehållande StånUets beslut att då, oaktadt skédda ahmårkbiVigar vid 1809 och 1810 års Riksdagar, iden allmänna Arbetshusfonden ännit Hélhstas fned 700 R:d. ärlig utgift till HtisHyféxnedel, som blifv it åt Biskoppen i Götheborg, JFöfctorén m. ml Vingåfd ^»eVsbnlfg^n an*llagne, Riksens Ståndet genott! énlröktVftIg nu bort hös Kongl. Majsf i tffidetdiädighet *4erom anhålla, att genast* éller^ fjél-t iÄfrjligen ske kan, denna utgift borde pål tftflmänna Pensionsoch IndragningsSLaten Den 31 Juli e. m. öfver flyttas, pa det att Arbetshnsfondens medel mätte, i det hela, hädänefteV till sitt • - ' J f rätta ändamål användas och bibefiallas; värandes i anledning häraf SbatsUtskottets Berättelse’, rörande den öfver Manufactur-, Spinnhusoch Allmänna Arbetshusfonderna samt Eskilstuna Fristads medlen anställda revision, återremitterad, med förklarande derjemte, ätt Ståndet för öfrigt bifallit hvåd StatsUtfikottets Betänkande innehåller. igen upplästes och lades på Borået följande tvänne från BondeStåndet inkomna ProtocolisUtdrag af den ö^ide Juli, angående: ,ö| t:o Ståndets beslut att frågan om Städernas. rättighet till Bränvinstillverkning skulle afgöras genom Stora Nämnden; samt i öfrigt bifall till Bevillningsutskottets Betänkande, angående BränvinsBränningsoch Coqasumtionsafgifternas utgörande.
Kommittéen för Salpeter-iirendena till säkerhet för lånet, som då icke kunnat af gäldenären eller borgesmännen ulbekommas, emnttagit ofvanberörde handlingar, vid hvilket förhållande Rikets Ständer visserligen finna Kongl. Kommittéen hafva, genom vidtagande af nyss omförmäida åtgärd, iakttagit hvad på Kongl. Kommittéen ankommit för att försäkra fonden emot förlust; men enär sådana säkerhelshandlingar, som de ifrågavarande, icke lämpligen böra af allmänna kassor emottagas, få Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K. M:t täcktes meddela Kongl. Kommittéen Nådig föreskrift att, så vidt möjligt vore, genom realisering af den till säkerhet för meranämnde från Salpeter-fonden ullemnade lån emottagna assurans-polis och öfverlåtelse-handling, åter till fonden införskaffa låne-beloppet och derefter i föreskrifven ordning göra detsamma fruktbärande. Norrbottens Luns Arbetshus-fond.