Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Krigsutbrott i Europa berättigar låneöfvertagarne frånträda lånet. “ Utom nu omförmälda tvänne bestämda låneanbud, bade jemväl åtskilliga andra erbjudanden i afseende å det nya lånets uppnegocierande kommit Fullmägtige tillhanda. Sålunda anmäldes att The London & County Bank genom härvarande Engelska konsuln erbjudit sitt biträde och sin medverkan vid upptagandet af det ifrågavarande lånet och ombesörjandet af de för samma lån förefallande liqvider; varande såsom ersättning för bestyret med inbetalningarnes mottagande och derå utställda vexlars accepterande fordrad en provision af V4 procent samt för inlösning af förfallna räntekuponer 1 eller minst V4 procents provision. Vidare hade Svenske och Norske Generalkonsuln i London genom telegrafskrifvelse anmält, det han blifvit anmodad underrätta, att den oktrojerade Engelska och Svenska Banken åstundade för några inflytelserika bankinrättningars och kapitalanstalters i London räkning anskaffa det ifrågasatta lånet, ehuru deras åtgörande ännu icke framskridit så långt att de, inom den derför utsatta tid, kunnat öfversända ett formligt låneanbud; erbjudande sig emellertid denna Bank, att, om öfriga anbud icke funnos antagliga, under Januari månad 1864 tillhandahålla 200,000 Pund Sterling på vilkor, hvarom, vid fortsatta låneunderhandlingar, kunde närmare öfverenskommas. Likaledes hade Union Bank i London, genom dess härvarande ombud, låtit skriftligen anmäla, att denna, Bank vore villig åtaga sig anskaffandet af ett Svenskt statslån mot en agentkommission af två procent; hvarförutan dels Fullmägtiges ordförande tillkännagaf, att till honom från Grosshandlaren W. Röhss i Göteborg ingått ett telegram med underrättelse derom att Bankirhuset Baring Brothers i London önskade ingå i underhandling om det ifrågavarande lånets anskaffande, dels Fullmägtiges Sekreterare anmälde att, enligt flera honom förevisade bref och i öfrigt meddelade underrättelser, Bankirfirman C. G. Hambrö i London äfvensom Rotschild &
Cr ns ens tolp es begäran i denna del icke må bifallas; Och vill Utskottet framdeles, i sammanhang med de frågor, som röra Postverket, meddela sitt utlåtande öfver de af Herr J. af Wingård gjorda framställningar, angående Böckers afsändande med sä kallad Paquet-post. X afseende åter på frågan om Brochurers och Periodiska Skrifters portofrihet och dermed förenade stämpling; så, emedan såtiane, dels BevillningsUtsiottets Betänkande N:o 15. 27 icke utgifvas i någon betydlig mängd, oell dels, or» de blifva väl författade, kunna vara af ett större vetenskapligt värde, liar Utskottet ei tvekat att tillstyrka, det må pörtofriliet dem tillerkännas mot vanlig stämpelafgift, då de ej öfverstiga 4 ark ; För hvilket ändamål blifvit föreslaget ett Tredje Moment att tilläggas denna 9 Det ytterligare föreslagna tillägg af afven ett 4tde Moment i samma 9:de §. har för ändamål, att förekomma underslef med stämpling af Tidningar, Brochurer och Periodiska Skrifter, sorn, mot en dylik stämpling, få begagna Portofrihet. (/. 10. Då det förekommit Utskottet oläropligt, att Cheferne för Kongl. Majlis CancellieExpeditioner, samt Presidenterne i Rikets Collegier, försedde med underlydande Tjenstemän, skulle åligga någon omsorg eiler ansvarighet för charleringen å derifrån utgående handlingar i allmänhet; har Utskottet iunnit skäligt föreslå en sådan förändring uti ao §. 5 Morn., att denna ansvarighet må öfverflyltas på den , sorn contrasignerar de på detta ställe serskildt uppräknade expeditioner. /. 10. 6 Morn; Det för Bokhandlare , Tidningsutdelare i allmänhet och Postförvaltare i synnerhet, då de utlemna.en ostämplad 28 BevillningsUtskotte.ts Betänkande N:o Jg. Tidning, uti 13 §.
I oell § 28, angående aflemnandet af Kongl. Maj:ts proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, m. m — 3 — 17 — b. 25 Juli a. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli I anledning af skiljaktiga beslut — 3 — 27 — a. a. 15 Aug. a. a. 15 Aug. a. a. 15 Ane. a. a. 22 Aug. Förslag till Voterings-proposition — 3 — 42 — g. 26 Sept. g. 23 Sept. g. 30 Sept. g. 30 Sept. Voterings-resultat 64 5 a. a. 13 Febr. a. a. 13 Febr. a.a. 13Febr. a. a. 13 Febr. 68 » om tillägg till § 27, morn. 1 i fråga om Kongl. Maj:ts proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof — 3 — 19 — b. 25 Juli a. 25 Juli b. 25 Juli b. 25 Juli I anledning af skiljaktiga beslut — 3 — 29 — a. a. 15 Aug. a. a. 15 Aug. a. a. 15 Aug. a. a. 22 Aug. Förslag till Voterings-proposition — 3 — 44 g. 26 Sept. g. 23 Sept. g. 30 Sept. g. 30 Sept.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner om befrielse för dels alla rikets städer, dels vissa af dem, från skyldigheten att bekosta fångars underhåll. Berörde skyldighet, grundad på fordna förhållanden, har slutligen blifvit bestämd i Kongl, brefvet den 4 December 1816, genom hvilket det blifvit förordnadt, att städer ne sjelfve skola underhålla de personer, som der för brott häklas, så länge de vid stadsdomstol äro under ransakning och målet utgör ämne för den polis, stä— derne sjelfve böra vidmakthålla; men att deremot, när antingen brottet är af den gröfre beskaffenhet, att underrättens beslut skall underställas öfverdomstols granskning, eller saken genom besvär drages under högre rätts pröfning, kostnaden till de häktades underhåll bör utgå af allmänna medel från den dag, målet blifvit af stadsdomstol hufvudsakligen afgjordt. Under åberopande deraf, att underhålls-kostnaden för fångar, som tilltalas vid domstol å landet, beslriddes af Staten, utan att landels innevånare dertill bidrogo med någon serskild afgift, samt att billighet och rättvisa fordrade ett lika förhållande härutinnan å land och uti stad, väcktes vid sistförflutne riksmöte af enskild motionär fråga derom, att städerna måtte befrias från förenämnde skyldighet, och för brott i stad häktade personer således underhållas af staten, likasom på landet. Denna framställning föranledde likväl icke någon Rikets Ständers åtgärd. Man ansåg nem ligen den väckta frågan icke lämpligen böra till behandling företagas förr än ett af Kongl. Maj:t uppgjordl förslag, att så väl städerne, utom Stockholm, som häraderne måtte, emot skyldighet att till Statsverket afträda sina gamla häkten med tillhörande 8 Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande, M 17. jord och åbyggnader, helt och hållet befrias från fängelsers uppförande och vidmakthållande, äfvensom från skyldigheten att underhålla fångar, blifvit af Rikets Ständer pröfvadt. Ehuru sådant ännu icke skett, har likväl frågan ånyo blifvit vid innevarande riksmöte upplagen i sin helhet af herr G. Engzell och till en del af her S.
A och B afgifna fötslag icke vore erforderlig. i<8 Den 18 Octolicr. Frill. Cederström, Jac.: För min del har jag icke kunnat bilrada ett beslut, som åsyftar upphäfvaride af Constit. Utskrs förslag och får i prof. nedlägga min protest deremot. Frjb. Boye, Ludv., förenade sig i Frih. CederstrÖms nu afgifua reservation. Föredrogs till pröfning Bevilln.Utsk:s d. 7 dennes på bordel lagda betänk, N:o 29, ang;de stora sjölullsbevillningen. Gr. Posse, Arv.: En fullständig granskning af tiel ta betänk, skulle bär upptaga för mycken tid, och det ligger äfven, såsom jag tror, utom föremålet för Representationens åtgärder att punkt för punkt genomgå en hel tulltaxa. Utgående från denna synpunkt, utbeder jag mig att nu blott få göra några spridda anmärkningar, särdeles sorn jag fruktar att, i anseende till en nyss öfverstånden sjukdom, icke hafva krafter till en långvarigare discussion. Jag skall således till en början endast fästa mig vid de af Utsk. föreslagna hufvudgrunder. Härvid möter först, alt Utsk. ej ansett alla förbud böra upphäfvas och skvddsafgifter i stället bestämmas, och detta har i sanning väckt min förundran, då Utsk. för öfrigt erkänt det friare systemets företräde och medgifvit, att det lemnar näringarna skydd. De skäl, Utsk. anfort för att frångå principen af detta friare system, öfverensstämma ej heller med min erfarenhet. Det första skär, Jet, som Utsk. anfört, är, att ehuru R, St. både vid i82j och 1828 arens riksdagar yrkat upphäfvande af alla förbud, har K. M. ej funnit skäl att dertill bifalla, utan bibehållit förbud mot införsel af åtskilliga varuartiklar; hvarjemte Utsk. tillägger, att förhållandena sedermera ej undergått nå-* gon förändring, Jag tror, att Utsk. härvid förbisett mqti■yer. na för K.
Om det af Utskottet', uti dess memorial N:o 7, framlagda förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne, jemte hvad memorialet N:o 10 derom ytterligare innehåller, å nästkommande riksmöte blifver af Rikets Ständer anlaget, skulle, i följd deraf, ofvanstående förslag dock komma att förfalla. Stockholm den 21 Juli 1851. \:o t». Ank. till Exp.-Ulsk. d. 21 Juli 1851, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i 69 § Regeringsformen, rörande ålerremiss af Stats-Utskottets förslag uti der nämnda frågor. Med åberopande af hvad Konstitutions-Utskotlet, uti dess memorial sub N:o 12, angående åtskilliga Bevilinings-Utskollets åligganden, hemställt, får Ut - 4 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 13. skottet härmedelst lili Rikets Ständers grundlagsenlig^ behandling ytterligare öfverlemna ett förslag, som har till ändamål att, genom ändring i 69 § Regeringsformen, söka tillvägabringa ett enklare förfärande vid afgörande! af de meningsskiljaktigheter, som uppkommit vid pröfningen inom Riksstånden af Ståts-Utskottets förslag, rörande Statens reglerande, bevillningens derefter lämpade belopp, Riksgäldskontorets utgifter och inkomster och grunderna för detta verks styrelse och förvaltning. Alla de betänkligheter och olika, meningar, som vid pröfningen af dessa förslag antingen hos Rikets Ständer gemensamt eller uti något af Riksstånden uppkomma, skola nu, enligt grundlagens föreskrift, ovilkorligen remitteras lill Stals-Ulskoltel, som eger dessa betänkligheter godkänna, eller, på uppgifna skäl, förkasta, och Slåndsmajoriletens rätt att afgöra inträder försl i den händelse, alt något Stånd, med ogillande af Utskottets andra gången anförda skäl, ändå vidblifver sin mening.
TJtgifningstid: Trätfas säkrast kl. 2 — 3. — M a n hade också tagit sig g o d tid att ordna det hela, t y d e g o d a ryssarne äro föga fortfärdiga. Ils sont passés ces jours des fetes. Ellen Lundberg. Våra söners framtid. Också några synpunkter af Inoognita. (Forts. o. slut.) nans uppgift i hemmet. Jag tänker n u icke Mari Mihi. (^t&amp;ne-ne. j k e 2) fca, cjen3e (^EäSe-n pVein. AiiAe-fc ^åt^R ^e^A SVu / Ke-t ooe-fc (9Lfo ffiÅmHem {/ u - Ae «3e l / vjttefc 8cjne. 3en ocjf Aot - j.en.3e fenuAb e-fc o i l j. n 3 ' S a u j; unSet(^tctSe-n S) et {•u.Ae-t, 2Da-m.pe3 ofne. ^amo^en oiofccjen; 3 " i a ouen, |; ta 3et fi-tij.Se-fc Aen3e&lt;t &lt;^Ea3e 2) o3e «A J qeAte ÖäEomAt a t A e. t •po-fcR-u.nSe-t)) JCi / m. ?un ^otSenA ounSeia. j; ta. (^ ' tuia3en. £BoEc|ec|; an .Cjfen &amp; ommet \ ' o5 ' ti, {ne3en. 3 e n - oje! SLlia3e&lt;fc | [ammet Ju-Bel? JL \ |.&amp;f \ eia. ouen! i oftiouen, ti3. : ^ot3en, Cj / uD. » Nyblom.
Som jag är en af de många, hvilka erfarit denna fördel af Baron Berzelii reeommendationsbref, och kan anföra intressanta exempel derpå, hvilka jag likväl nu förbigår, så anser jag mig hafva bort nämna förhållandet. Dessutom förekommer en vigtig omständighet, som motionären förbigått. I andra länder albeta nemi. de större chemisterne på Statens bekostnad, i laboratorier, och med dyrbara apparater, sora af allmänna medel byggas och anskaffas. Hos oss deremot har dermed så tillgått, att Scheele gjorde sin ryktbarhet såsom provisor på ett apothek i en småstad, och hans laboratorium var”ett portlider,” som han för behofvet inredde så godt han kunde. Ater, som grundade sitt rykte redan såsom student vid academien, fulländade det i ett laboratorium, hvartill han inredde ett kök på ladugårdslandet. Män, som under så missgynnande omständigheter förvånat verlden med sina upptäckter i naturens hemligheter; hvad skulle de ej hafva förmått, 0111 de af omständigheterna varit så gynnade, som utländske lärde? Hr af Uhr fortfor derefter muntligen: Jag anhåller, att det af motionären föreslagna pensionsbeloppet af 2000 r:dr måtte åtminstone höjas till den summa af 3ooo r:dr, som här blifvit yrkad. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag betygar den värde motionären min högaktning och erkänsla för de enkla och likväl ganska fullständiga uttryck, hvarigenom han motiverat detta anslag.
»Du har ju allting klart», sade hon. »Det är endast sjelfva trälgörat som fattas. Det är sjelfva arbetsvanan, du saknar. Felet sitter icke i hufvudet utan i handen.» »Icke?» härmade han godmodigt. »Det är sjelfva det sega, uthålliga arbetet som du behöfver lära.» »Du kan ha rätt. Jag är inte rädd för arbete men jag har ingen uthållighet. Jag vill ha resultatet åtminstone så nära, att jag kan skymta det. Då kan jag spänna i så det knakar i hjernan. Min pjes skref jag på tre dar. Hvardera af novellerna har tagit en eller två. Hålla i, kedja mig fast, arbeta utan att skönja resultatet när det ser ut som om det man skrifver i evighet aldrig skulle bli färdigt det kan jag inte. Jag blir förtviflad, jag blir sjuk bara jag börjar och så ser framåt. Hvilken öfvermensklig ihärdighet det erfordras för att få något sådant färdigt. Det är att gå i ok som en oxe.» »Här har du funnit träldjuret», sade hon i det hon reste sig och samlade ihop pappersbladen. »Kommer du till mig i morgon kväll?» »Kanske redan i kväll. Bara inga öfverenskommelser, med ty åtföljande känsla af tvång.» »Du har rätt», sade hon och smålog. »Kom när du har lust. Under tiden skall jag ordna det här.» Hon lade in alltsammans i ett omslag och tog det under armen, nickade farväl och gick. Han kom icke samma kväll, men den följande, vid vanlig tid. Då han slagit sig ner vid bordet lade hon några fullskrifna pappersblad framför honom. »Se nu igenom det.» Det var första kapitlet som hon renskrifvit efter att ha putsat och utfyllt utkasten. Det såg fint och prydligt ut och sjelfva detta prydliga yttre var för honom en dragningskraft mer. Han satt med hufvudet stödt mot sina händer och armbågarne på bordet, slukande sina egna ord. Modern hade tagit plats i bakgrunden och följde med uppmärksamhet det skiftande minspelet i hans ansigte, medan han läste. Han var helt upptagen.
Ut - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 43. 7 skottet med densamma ej kan taga befattning; i följd hvaraf, och då Rikets Stander redan afslagit 'vackt motion om drinkares dömande till kurs undergående i stället; för nu gällande straff, Utskottet icke heller anser Gustaf Johanssons ofvanberörde framställning om inrättande af kur-anstalt, så framt verkställighet af ådömd påföljd för fylleri dermed afses, böra till något Utskottets utlåtande föranleda. Hvad deremot angår Herr Prosten Gellerstedts motion, anser Utskottet sig oförhindrad! att densamma till behandling företaga; dervid Utskottet, med afseende å de vådliga följder ej mindre för drinkaren sjelf, än för samhället, hvilka genom tillfredsställande af det öfverhandtagande dryckenskapsbegäret uppkomma, icke tvekat att, med godkännande af motionens syftemål, densamma understödja. Ehuru, i fråga om lämpligheten af nu föreslagna kur framför andra dylika, likasom hvad beträffar ofelbarheten af en sådan behandling i afseende å de personer, som densamma undergå, något bestämdt yttrande icke kan af Utskottet afgifvasi destomindre som, oansedt de försök, hvilka härutinnan inom fäderneslandet blifvit gjorda, fullständig erfarenhet i detta hänseende ännu icke kunnit att förvärfvas, anser Utskottet ändock, enär flere utmärkte läkare och vetenskapsmän kuren förordat, samt, genom de härstädes an ställda försök, det åtminstone är vordet ådagalagdt, att ganska många drinkare såmedelst återförts till ett ordentligt lefnadssätt, redan dessa omständigheter vittna om fördelarna af en sådan behandling.
Tersmeden med sin argumentation vederlagt hvad jag yttrat i afseende på den produkt, som af ifrågavar:de ulan ålerbetalningsskyldighet utgifne medel kunde härflyta. Ty om äfven dessa undsättningsmedel flere gånger kunna användas genom försäljning af det dermed hos enskilde delägare inom kommunen åstadkomne arbete, så bör väl vid den sista försäljningen en tillgång vinnas till återbetalning af det lemnade understödet; Jag ser icke hvarföre denna sistnämnda tillgång nödvändigt skall understiga den första gången bekomna summan, den kan ju också öfverstiga den sednare. På det sättet skulle dock kommunen kunna förvärfva sig ett kapital som under flere år kan räcka till för de fattiges underhållande. Detta kan vara ganska lyckligt för kommunen, men är alldeles icke öfver ensstämmande med samhällets bästa. Då jag således instämmer Den 8 Juli. 575 med Frih. Tersmeden deruti, att de inlemnade undsättnigslånen ovilkorligen böra åter inbetalas, yrkar jag dock derjemte för framtiden gäldandet af sådane slags medel, som man hittills utgifvit utan återbetalningsskyldighet. Hr von Hohenhausen: Hvad mom. litt. a) beträffar har Frih. Tersmeden redan utförligt vederlagt den af Frih. Cederström uttalade farhåga. Det är nemligen klart att då de ifrågavande medlen utan återbetalningsskyldighet hufvudsakligast beräknas för dem som icke äga någon eller åtminstone högst ringa arbetsförmåga, skola dessa medel efter några försäljningar helt och hållet försvinna, då arbetsprodukten naturligtvis måste säljas till vida lägre pris än hvad de i inköp kostat särdeles under missväxtår då dylikt arbete betalas sä lågt och man oftast torde få nöja sig med halfva priset emot det förut vanliga. Det synes derföre falla af sig sjelf att dessa medel icke kunna förslå till samlandet af kapitaler. Dessutom torde man finna att dessa ifrågavande 50,000 r:drne utgör en högst ringa summa dä det är fråga om hela riket.
Likaledes må Konungen kunna uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, wid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civila Tjenster inom Riket och till Domare-Embeten må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran; härifrån dock undantagne lärare-beställningar och öfriga tjenster wid inrättningar för slöjd och skön konst, äfwensom läkare-befattningar, till hwilka jemwäl andre, än bekännare af den rena Evangeliska läran, kunna utnämnas. Hwarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster wid de Werk och Stater, som under Departementet höra. 2: o. Konungen äger att genom naturalisation till Swensk medborgare upptaga utländsk man i den ordning och under de wilkor, som bestämmas genom särskild lag, stiftad i den ordning 87 § 1 mom. stadgar. Riksens Ständer wälje genast, sedan Riksdagen blifwit öppnad, de Utskott, hwilka skola ärendena bereda. Stadgandet om skyldskapsförhållanden inom statsrådet ingick ursprungligen i § 5 och överflyttades med 1918 års grundlagsändring till § 4. 1809: Stats-Rådet skal bestå af Nio Ledamöter, hwilke äga rätt at alla der förekommande mål öfwerwara, nemligen: En Justitiä-Stats-Minister, som tillika altid skal wara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; En Stats-Minister för Utrikes Ärenderne; Sex Stats-Råd, hwaraf minst Tre böra hafwa tjent uti Civila Beställningar, samt Hof-Cantzleren. Hwarje Stats-Secreterare, eller den hans Embete förestår, äge säte och stämma i Stats-Rådet, då han der föredrager, eller då Konungen låter der eljest förekomma mål, som til hans befattning höra.
för roteringens uppehållande derstädes i framtiden påräknade, hemmansräntor, som i rundt ^tal upptagits till 7,900 r:dr banko årligen, Kongl. Maj.t i nåder föresloge Rikets Stän-r der, att samma räntor finge till statsverket indragas, emot det att Rikets Ständer anvisade ett, räntornas belopp fullt motsvarande, vederlag i penningar, att till den blifvande roteringskassan ingå; hvaremot Kongl. Maj:t tillkännagifvit sig icke hafva funnit skäl i nåder medgifva indragning af de från Medelpad dels till rusthålls-sqvadronen af Hästjägare-korpsen och dels till Jemtlands reserv-medels-kassa anslagna augmentsoch hemmans-räntor, i annat fall, än att vederlaget för dessa räntor, hvilka uppgifvits utgöra omkring 1,900 r:dr banko, årligen bestämdes på grund af markegångsprisen under en viss föregången tiderymd, på sätt uti Kongl. Majrts under den 15 sistlidne November till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition blifvit, 'rörande åtskilliga till allmänna verk och inrättningar anslagna hemmansräntor, föreslaget ; att då, i följd af nya roteringen, de nuvarande rusthållen i Jemtland skulle komma att blifva roterade och således icke kunna, mer än andra roterade hemman, vid ombyte af egare, genom köp, transport eller annan laglig afhandling, underkastas de i dylika fall för rusthåll, uti gällande författningar, bestämda serskilda afgifter till Wadstena krigsmanshus-kassa, hvilka icke heller kunde till utgörande åläggas de uti rotar indelade hemman, som blifvit afsedda till Hästjägarnes underhållande; men nämnde kassa icke biiligtvis genom omförmälda förändring i rusthållens natur borde förlora den inkomst, som författningsenligt henne hittills af berörda rusthåll tillflutiS och hvilken, efter hvad upplyst blifvit, under dea sednast förflutna tiden i medeltal Statsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, H:o 22.
IV-o 3$. följd, alt Stads-Notarier å hvartdera stället blifvit förordnade till Ordförande i de serskilda Rådstufvu-Rätter, som tagit befattning med förnyande af Inteckningarne för lånen till städerne Götheborg och Landscrona ; och bar Intecknings-lörnyelsen för sistnämnde Lån, hvilken redan inkommit, efter afdrag af hvad den hos ordinarie Rådstufvu-Rätten skolat kosta, utgörande i R:dr 44 > icke vållat större utgift än 5 R:dr i4 sk. Banco. Hvad dernäst angår sjelfva hufvudfrågan, så kan Banco - Utskottet, äfven under förutsättande, att den åtagna personliga ansvarigheten af Borgerskapet möjligen skulle kunna anses för Banken innebära nöjaktig säkerhet, att lånet blifver vederbörligen återbetaldt, likväl för dess del, ej tinna något giltigt skäl, hvarföre Banken skulle vid alldeles oförändrade omständigheter frånträda en, från början som erforderlig ansedd, och i behörig ordning vunnen ytterligare garantie i detta hänseende; helst sådant ej allenast blefve ett praejudicat till enahanda förmons medgifvande för städerne Götheborg och Landscrona, utan äfven, derest i allmänhet anspråk på reel pant för dylika lån skulle anses öfverflödigt, kunna inleda Banken i hvarjehanda äfventyr och förluster; på grund hvaraf, och sedan, Banco-Utskotlets Memorial. N.-o 4°' lå efter hvad ofvan är nämndt, farhågan för betydliga kostnader vid framdeles skeende inteckningsförnyelser kan anses undanröjd, Banco-Utskottet finnér sig icke kunna tillstyrka bifall å II err Hembergs ifrågavarande motion om eftergift af inteckningssäkerheten för Uddevalla Stads Banco-lån. Hvilket till Rikets Ständers bepröfvande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 25 April 182g. Antom till Exp.Utsk. den 27 April 1829. Memorial, angående afskrif ning s under vissa vilkor _, af ett till Directeuren G. Steffens _, år 1818 , ut gifvet Odlings-Lån.