Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De kunna visserligen, ja Gud bevars! i laga ordning tilltalas, örn Konungen anbefaller sin Just.canceller att anställa åtal; men om Just.ombudsmannen äfven väcker ett sådant åtal, der han af en händelse skulle komma öfver eli sådant prolocoll, tvifiar jag på, att, örn ock ett sådant undarirycks-protocoll skulle ullemnas, domstolen skulle finna sig kunna åtalet till pröfning upptaga. Herrarne torde finna, att min öfvertygelse örn saken icke härrör deraf, att jag anser det varn af någon vigt, om opinionsnämnderi sammanträder om Lördag eller någon annan dag; men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är förenligt .med våra former, att afsk ära Const.TJtsk. dess rätt att, genom remiss till Just ombudsmannen af Statsråds-protocollen, inför Riksrätt ställa Just.råden under tilltal, i anleda, of hvad mot dem kan anmärkt blifva, i och för deras underd. tillstyrkanden i Just.conseljen. För öfrigt får jag förklara, att, R. o. Ad. må, i afseende på inbjudningen, besluta hvad sorn helst, reserverar jag mig dock, att valet må försiggå, förrän Const.TJtsk. inkommit med berättelse deröfver att Statsråds-prot:n blifvit granskade, och jag i följd deraf finner mig förhindrad att kunna i samma val deltaga. Hr von Troil: l afseende på vederläggningen af den anmärkning Gr. Frölich.gjort, får jag alldeles förena mig med Frih. Cederström, som åstadkommit densamma, så fullkomligt, att jag icke har något att dervid tillägga; men jag beklagar, att denne samme ledamot, som i förra delen af sitt anförande var mäktig af en sådan tankegång, skulle, i sednare delen deraf, kommit att liisa lagen så fullkomligt bakfram. Ehuru det icke hörer till det förevar, öfverläggningsämnet, huruvida en afgången ledamot af Statsrådet kan komma under Riksrätt, är frågan likväl af den stora vigt, att jag hoppas att R. o. Ad. ursägtnr, att jag ånyo uppstår, för att med några ord besvara densamma. Frih.
Ad. lärer nogsamt erinra sig, att denna besparing aldrig var beräknad att komma statsverket till godo, ithy att icke allenast denna summa, utan nästan lika mycket derutöfver afsågs att utgå i och för den omreglering af Landsstaten, som föreslogs i sammanhang med skatteregleringen, men som nu ej blifvit ifrågaställd. Hvad som blifvit yttradt ang:de den andra afdehn af det K. förslaget, eller ang:de alla indelta anslags indragning till statsverket mot ersättning i kontant, kunde visserligen gifva anledn. till ganska många erinringar, men det förekommer mig, såsom jag vid början tog mig friheten nämna, vara utan egentligt ändamål att vid detta tillfälle vidlyftigt ingå i ämnet. Sjelfva saken har dessutom härstädes blifvit flera gånger förut så fullständigt diskuterad, att jag icke anser mig nu böra uptaga R. o. Ad:s tid med en utredning af förhållanden, som säkerligen äro någorlunda bekanta för de flesta af dess ledamöter, då dermed icke något resultat kan vinnas, utan vill jag afvakta den tidpunkt, då ärendet, efter vederbörlig behandling inom StatsUtsk., återkommer till det IL Ståndet och skall då vidare söka utveckla de skäl, hvarföre jag tror att man borde hålla K. M. räkning för Hans bemödande att i denna högst grannlaga fråga gå en rättvis medelväg, hvarigenom afseende blifvit fästadt, så väl vid Räntegifvarnes billiga klagan, som vid Räntetagarnes giltiga anspråk. Hr Dalman: Jag anhåller alt få uptaga några af den siste värde talarens yttranden. Han har sagt, att frågans ställning nu är förändrad mot hvad den var vid förra riksdagen. Jag erkänner att mycket är förändradt nu emot 1848 både i afseende på saker och personer, men jag tror, hvad denna fråga beträffar, att den bordt af Regeringen anses vara det till sin fördel i en liberal riktning. 152 Ben 5 Mars f. m
Bätsmanstrupp, om upprättande i Carlskrona af en ständig värfvad ’■ Båtsmän, om ändring i stadgarne angående transporterande från samlingsställe till embarkeringsställe af till tjenstgöring uppbådade Bökhult Södergården JYs 2, om indragning till Kronan af det Länsmannen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt på lön anslagna boställe Bördsrätten på landel, ' om upphäfvande eller inskränkande af I anledning af gjorda anmärkningar Böter, om ändradt sätt för fördelning af de för öfverträdelser af Kongl. Kungörelsen den 23 Jan. 1828, angående hvad vid smittosam sjukdom hos djuren iakttagas bör, stadgade C. Calmar Slifts Läroverksbyggnad, om anslag för återbetalning af ett Bankolån, upptaget för uppförande af Se vidare Läroverksbyggnader. Carlberg, om ändrad organisation af Krigsskolan vid, se Militärundervisningen. — 13 — Kongl. Proposit eller Skrifvelse!’. 1 k : » : -L i g' Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. g cL !» oq Ul i cT Ridd. o. Adeln. PresteBorgareBondeStåndet. N:o N:o Sid. Ståndet. Ståndet. Kidd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o N^o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o g Carl Gustafs Stads gevärsfaktori, om upplåtelse för en slussanläggning af Kronan tillhörig mark vid '• 4 1 163 — 1, 8 Sept. b. 29 Aug. b. 5 Sept. b. 29 Aug. Carlskrona, angående det af Kongl. Maj:t begärda extra anslag till fortsättning af fästningsbyggnadsarbetena vid . 93 4 1 84 44 Se Fjerde HufvudTiteln. Carlskrona, om ersättning åt arfvingarne efter Skeppstimmermannen å Korvetten, se Hedström. CarlskronaLyckeby-Vattenledning. se Vattenledning.
N.o gande om lösen vid de förvaltande Verken, hvarigenom en jemförelse dem och Banken emellan lättligen kunnat uppgöras; att den enda ledning* som i della fall för närvarande erbjöde sig, vore i835 års Kådiga Kungörelse, angående stämplade pappers-afgiften, hvarest Lagmans-, Regementsoch Rådhus-Rätter upptagas, såsom tillhörande den z:dra Afdelningen, Banken tillika med Brandförsäkrings-Verken m. fl. den 3:dje Afdelningen t ÖfverSlålhållaren och Landshöfdingarne m. fl. den f.de Afdelningen samt Hofoch Öfver-Rälter jemte Rikets Collcgier m. fl. den 5:te Afdelningen; att enär således, enligt denna classification, Banken är upptagen uti Afdelningen framför Lagmansoch Rådhus-Rätt, men deremot näst efter ÖfverSlålhållaren och Landshöfdingarne samt desse senare Embets-myndigheler, tillhörande 4;de Afdelningen, befinnas emellan Banken samt Hofoch Öfver-Rätterne, ansågo Banco-fullmägtige destomindre lämpligt, att Banken, i afseende på beloppet af expedilions-lösens beräknande, borde., såsom motionären föreslagit, hänföras till Hofoch Öfver-Rätterna, som rättigheten till den lösen, hvilken uti Allmänna samt Stockholms Stads Brandförsäkrings-Verk, jemväl hänförde i likhet med Banken til! Chartre-Sigiilala>-Förordningens 3:dje Afdelning, skall der beräknas, enligt motionärens uppgift, lill likhet nied hvad uti Hofoch Öfver-Rätter eger rum, uti Stockholms Stads Brandförsäkrings-Verk endast grundade sig på Direclioncns öfver samma Verk beslut, och hvad Allmänna Brandförsäkrings-Verket beträffade, skulle vederbörande, med stöd deraf att uti det af Kongl. Maj:t den 23 December i8a3 fastställde Nådiga Reglemente, tillåtelse är vorden lemnad, att bevis öfver Låne-handlingarnes ingifvande finge lösas såsom i Allmänna Expedilions-Taxan för Öfver-Rätter funnes stadgadt, tagit sig anledning att jemväl efter enahanda grund beräkna lösen för alla andra ifrån nämnde
BorgareSlålidet åsyfta, dels att någre pensioner af Stats-Verkets medel icke måtte hädanefter komma att tilldelas dem, som innehaft sysslor vid Kongl. Hofven, dels åter att, i afseende på uppgörandet af Pensions-Slat vid inträffande förändring med Kongl. Hofvet, måtte varda bestämdt ett visst antal personer för hvarje tjenstegrad och ett visst pensionsbelopp för hvarje sådan tjenstegrad, hvarigenom missförhållandet emellan desse 3o Stats-Utskottets Betänkandeä.. och andre Staters pensionärer kunde förekommas; Och har Hedervärda BoudrStändet för dess återremiss lagdt till grund, att Utskottet torde, i sammanhang med ofvannämnde fråga, sig utlåta öfver Riksdags-Fulimägtigen Jan Jacob Ruthbergs den 16 sisth Augusti remitterade Memorial, om förbud emot Hof-Stalernes Öfverflyttailde på Allmänna IndrägningsStaten. I anledning häraf får Stals-Utskottet yttra, att då, efter hvad dess förra Utlåtande ådagalägger, någon rättighet icke kail anses gifven för de Kongl. llofStaterlies personal, att undfå pension af Statsmedlen, det alltså i förekommande fall beror af Riksens Ständer, att bifalla desse Staters uppförande på Allmänna Indragliings-Staten, saint att ett förklarande af nu samlade Rikets Ständer, det någre sådane pensioner icke skola framdeles beviljas, följaktligen ej lägger hinder för kommande Rikets Ständer att medel dertill anslå. Men i belracktande af de svårigheter, som tillförene mött och alltid skola möta för Rikets Ständers åtgärd i detta ämne, när en sådan PensionsStat antingen förut blifvit af Kongl. Majrt i Nåder reglerad, eller, vid inträffande förändring inom det Kongl. Hofvet, skulla Stats-Utskottets B e t ä 11 ka ii d e n, 31 af Rikets Ständer uppgöraS, bär til skottet ansett någon grund för pensions-heloppens bestämmande, innan de tillfä lien inträffa* då fråga uppstår om deras beviljande, böra och kunna af Riksens Ständer fastställas.
Enär likväl denna min åsigt ej vunnit bifall inom Utskottet, får jag, som anser Utskottets formela behandling af frågan icke blott strida emot ofvanåberopade grundlags-paragrafs bestämda föreskrift, utan äfven kunna i praktiskt hänseende åstadkomma åtskilliga förvecklingar, emot Utskottets beslut i denna del mig reservera.» Af Herrar Uppling, Kistner, IVennerström och Lundberg samt Riksdagsfullmäktige Eric Ersson från Gefleborgs, Sven Ersson från Kopparbergs, Bengt Nilsson från Kronobergs och Pehr Benjaminsson från Elfsborgs län, under gemensamt förklarande, att, ehuru Ridderskapet och Adeln återremitterat Utskottets förut i ämnet aflåtna Betänkande och Preste-Ståndet fattat hufvudsaldigt beslut i annan syftning, än Utskottet i samma Betänkande tillstyrkt, har Utskottet. likväl, enligt reservanternes förmenande, saknat giltig anledning att i dess nu afgifna Utlåtande frånträda sitt förut för Ständerne framlagda förslag, då detta förslag blifvit af de öfriga tvänne Riks-Stånden godkändt och dessutom, såsom frän Kongl. Majit utgånget, påkallar afseende, särskidt af den orsak att om detsamma af Ständerne antoges, en tidsenlig lag-reform, om hvars införande meningarne, mindre i sjelfva saken, än i fråga om sättet, varit delade, säkrare befordras, än genom framläggande från Ständernas sida af ett motförslag, hvars antagande eller förkastande blifver af Kongl. Majit beroende. ö'l OCKHOLM, TYPOGRAFiSKA FÖRENINGENS boktryckeri, 1Ö57. Lag-Utskottets Betänkande N:o 54-. 1 N:o 54. Ank. till Exp.-Utsk. d. 28 Nov. 1857, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förklaring af 19 g i 30 kapitlet Bältegångs-balken.
Täger man derjemte i betraktande den synnerliga fara för skogseldar, som derigenom uppstår, och hvarpå erfarenheten ännu årligen gifver varnande exempel i de mångå tusende tunnland skogsmark, som till följd af genom svedjande uppkomna skogseldar förhärjas, de fordom bevexta och frodiga trakter, som såmedelst blifvit förvandlade till ödemarker, och slutligen jemväl den icke så obetydliga olägenheten för kringboende, att under bråd tid nödgas lemna sina göromål för att släcka sådana skogseldar, så torde nu icke vara tidpunkten att uppmuntra ett brukningssätt, som, eget för odlingens första böljan, redan för 130 år sedan eller vid stiftandet Santmans. Stats-, Lagsamt Allm. Besa.- ochEkon.-Utsk. 55 af 1734 års lag, icke af lagstiftaren sågs med blida ögon. Detta brukningssätt har i början af 1600-talet införts i landet genom de Finnar, som då af regeringen uppmuntrades att här på de stora skogarne bosätta sig; det har sedermera såsom en ovana öfvergått äfven på andra orter, men ehuru det icke är Utskottet obekant, att vissa orter, nemligen en del af Blekinge, äfven under de sednare åren ansträngt sig för att utverka tillstånd till svedjande, kan Utskottet likväl icke föreställa sig, att detta primitiva brukningssätt skall vara oumbärligt för någon del af det verkligen odlade landet, der det för närvarande ej heller annat än undantagsvis förekommer.
Majit begärt att samma anslag måtte på enahanda vilkor, som hittills, få fortfarande utgå; — till hvilken nådiga framställning Utskottet tillstyrker Rikets Ständers bifall. 85:o. Efter en kort redogörelse för uppfinningen af medico-pneumatiska bad samt den nya behandlingsmetodens vidare utveckling bar Herr Fr. Isberg, uti en inom Borgare-Ståndet under Nio 14 7 väckt motion, vidare anfört, hurusom förtjensten att hafva, till den lidande mensklighetens gagn, i vårt fädernesland infört denna kurmetod tillhörde Doktor Oscar Sandahl, som, sedan han under en utländsk resa inhemtat närmare kännedom om metoden och deraf då redan vunna resultater, och efter åtskilliga motgångar och misslyckade försök, hvilka högst betydligt ökade den i allt fall nog dryga anläggningskostnaden, lyckades ordna och i Oktober månad 1860 i Stockholm öppna en dylik s. k. ”Medico-pneumatisk” anstalt, med 2 stycken s. k. ”Klockor” för inandning af förtätad luft; och hade denna anstalt derefter varit i oafbruten verksamhet och intill den 1 sisllidne Oktober begagnats af 555 personer, som der tagit tillsammans 8,655 luftbad, af hvilka dock 5,229 bad lemnats utan afgift åt fattiga och mindre bemedlade. En tabellarisk sammanställning af de resultater, som erhållits genom användande af nämnda bad, utvisade, att af de 555 patienter, hvilka begagnat denna anstalt, 254 blifvit förbättrade och lill helsan återställde; att, i afseende å 28, resultatet kunde anses ovisst och att för 71 personer ingen förbättring inträdt, hvartill orsaken säkerligen icke sällan härledde sig derifrån att patienten ej velat tillräckligt länge begagna baden, utan tagit så få sådana, att deraf ej varit att hoppas bot för oftast mångårigt lidande.
Handlingarne angående besagde hemman sig föreläsas, deraf inhämtades, att Lindön, belägen i den så kallade Sörfjerden af Mälaren, i skillnaden imellan Öster Rekarne och Akers Härader, af ålder varit eri Krono-Ö och blifvit den 31 Juli 1645 donerad framlidne RiksRådet Åke Axelson , men åter från honom reducerad år 1655. Sedan den tiden har Lindön varit för Kronans räkning bortarrenderad, till dess den år 1703 den 17 Juli blifvit köpt till Skatte af Secreteraren Grubbenskjöld, hvarefter han år 1705 begärt den samma i utbyte och jemväl år 1706 erhållit ordres till immission uti det årets renta deraf samt derefter, jemte det började bytet och några Frälse-hemman sålt Skatt - rättigheten till Lindön till Grefvinnan Christina Beata Lilje. Men år 1711 den 3 September har Hennes Majrt då varande Enke-;, Drottningen förklarat Lindön vara omisfelig för* dess Lifgedinge och låtit indraga^den till Kro * nan, Den 7 Juli. 857 iian, emot återställande af den derföre erlagde Skatte-köpeskillingen. Efter Eifgedinge-tiden åter har Lindön dels varit nyttjad under Eskilstuna Kungsladugård, och dels disponerad af Provincial-Scheffern i Södermanland till boställe och lön ; under tiden har likväl en Cantzli-Råd Baron Sack åter sökt att till Frälse få utbyta denna Ö till fullföljd af Grubbenskjöldska bytet, hvilken ansökan ytterligare år 1747 hos Riksens Ständer blifvit förnyad; men som ön, i anledning af 16 5 5 års stadga och Riksdags-Beslut blifvit medelst Kongl.
n 10 gör fia Slaten • • n 100: 2111 Dra D:o n 80; SteDje D:o n 60: gjcrDe D:o n 45: genne D:o n 35: ©jette D:o n 25; ©junDe D.o rr 20; ftttonDe D:o u 15; Stonöe t>:0 n 10: §ionfce D:o n 8: 3 ©caöeirne af Cre&je Claren. Wio QElaöfer. §orfta Qilagen 2lnDra Dre rr n 80: 65: §reDje Slaten s23:co Stot l i 50: — SjevDe D:o // 40; — §emte D:o • ••«•••• n 30: — ©jette D:o • ••••••• tr 20: — ©junDe D:o • ••••••■ n 12; — QCctonDe D:o n 9: — ^ionDe D:o n 7; — 'Soifia dagen 3 ©tåöevne af SjcrDe Claren. $io € la öfer. n 60: — ?inDra D:o n 50; — 2rcDje D:o n 40; — S jer De D:o n 30; — §em te D:o ii 20; — ©jette D:o ii 13: 16. ©junDe D:o ii 9: — i(ttonDe D:o ii 7: 24. SiionDe D:o n 6; — 2ionDe D:o ii 4:
Och jag instämmer jemwäl uti Herr Friherre kocks yttrade tanka: at Mnquens Oeält destomindre härigenom hade förlorat; som Utom Summans obetydlighet, aldrahälst i jemm Den i; Mars. 71 z s jemnförelse emot de wida större Summor, hwarmed Lllnc^uen i andra wägar Staten biträdt, frägan icke warit om något af Inrättnin gen Utgörande stående Län, utan säsom förrberördr är, om biträde pä korcare rider uti Discont-wag: men ehuru detta penninge-understöd, som pä en gang gifwit k-mguen Ranle-Jnkomst utan äfwentyr, samt tillika tilstyndat b/la^rins-Inrättningen någon Ränte-besparing, nu icke är at päräkna: haller jag likwäl i ödmjukhet före, at det stora ändamälet icke bör uraktlätas, uran den som will ändamäler, mäste ock wilja medlen. Allmänna kck3ZL?M8-Dire<2icm har alltid, genom ett försigtigt handhafwande af desi penningsrörelse, tilwunnit sig en allmän Dreclit; jag äger således den öfwertygelsen, at Direktion äfwen hädanefter stall, wid inträffande penninge-behof genom upläning, erhälla betydelig resource, men jag inser tillika nödwändigheten deraf, ar bestämdt rustand til en sä beskaffad ätgärd erfordras, och af sadan anledning fär jag ödmjukast underställa Högloft. Ridderstapet och Adelns uplysta ompröfwande, vm icke merbemälte Direktion mä warda tillätit, at, wid förefallande behof, med uplänte penningar fylla sä beskaffade behof; kunnandes, efter min tanka, nägvn betänkelighet härwid desto mindre böra aga rum, som, likmätigt hwad Högloft.
I följd häraf tillstyrkte Utskotten således, att indelnings-verket borde lill sina hufvudgrunder eich dess rätta tillämpning återföras så, att tillskotts-* 6 Stals-Ulskotlefs Ullålande JY? 5!). räntetagare framdeles komme i åtnjutande af sina räntor, till det belopp, som efter rnarkegångs-förvandling motsvarade den effektiva rustning de för räntorna presterade, men öfverskotts-gifvarne likväl fingo åtnjuta tio års ytterligare" anstånd med ränte-förhöjningen och derjemte skälig lindring i ränte-beloppet, der hemman belunnes deraf mera betungade, än andra med dem jemngoda i orten; samt att, till betäckande af den brist, som för ränte-lagarne, förmedelst berörde lindring, uppkomme, måtte, jemte Kronans behållna indelnings-, öfversköttseller reserv-räntor, användas de i Kongl. Maj:l« Proposition omförmälda omkring 25 nya ordinarie båtsmans-rotar, att från och med år 1855 komma den gamla båtsmans-indeiningen tillgodo.
I ändamål att de ekonomiska kartearbetena må kunna såväl i medlersta Sverige som i Norrbottens län med erforderlig skyndsamhet Transport R:mt R:dr 3,150 500 3,000 5,550 12,200: Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 41 Transport R:mt R:dr 12,200: fortsättas, vill Kongl. Maj:t härmed äska. att det på sjette hufvudtiteln för rikets ekonomiska karteverk uppförda anslag af 6,000 R:dr må för instundande statsregleringsperiod ökas ej blott med ett mot det under den innevarande från Riksgäldskontoret utgående årliga anslag af 15,750 R:dr svarande belopp, utan äfven med ytterligare 18,250 R:dr eller tillsammans 34,000: hvarigenom hela det å ordinarie staten för meranämnde karteverk utgående anslag skulle komma att utgöra 40,000 R:dr. 7 :o Öfverståthållareembetet. Kongl. Maj:t vill i nåder föreslå: a) att den på riksstaten för Ofverståthållaren uppförda lön, 6,682 R:dr 45 öre, hvaruti 406
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet, den 20 dennes på bordet lagdt Protokolls-utdrag N:o 2 70, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i det vid föredragningen af Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 9, af Bonde-Ståndet, rörande Utskottets anmälan i Iråga om Bevillningsförordningens 128 §, fattade beslut, att, som Regerings-formens 83 § bjuder att Grundlagarne skola i hvarje särskildt fall efter ordalydelsen tillämpas, samt § 60 samma Regerings-form stadgar, det några allmänna afgifler af hvad namn och beskaffenhet som helst icke må utan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, och lösen för debet-sedlar utgör en allmän, genom bevillning bestämd afgift, om hvars förhöjning nu är fråga, Betänkandet i denna del återremittera, med föreläggande för Utskottet att uppsätta volerings-propositioner för ärendets hänskjutande till rörstärkt Bevilinings-Utskolt; beslöt Ridderskapet och Adeln att denna inbjudning antaga, så vidt den angår föreläggande för Utskottet att inkomma med volerings-propositioner i ämnet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets den 20 dennes på bordet lagda Memorial N:o 10, angående de af Bonde-Ståndet, såsom dess gemensamma tanke, framställda anmärkningar vid Konstitutions-Ulskotlets, i Memorialet N:o 8, föreslagna grundlags-förändringar, rörande Riks-styrelsens förande i vissa fall. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 10, angående de af Bonde-Ståndet, såsom dess gemensamma tanke, framställda anmärkningar vid Konstitutions-Utskottets, i Memorialet N:o 8, fö - 350 Brot.-Vidrag den 23
Dock hafva de - ofta en blid värme och gifva intrick af en försynt71et, som i sin aristokratiska sällspordhet icke är utan sin stolthet. Iugen af dessa tre författare kan kallas för romantiker eller mystiker. Men en ideell varldsåsikt skönjes bakom deras värser; Risberg, stundoin Thelander uttalar den mera direkt, men iifven åt Nycanders dikt har den skänkt harmoni. Ur estetiskt-teknisk synpunkt äro Nycander och Thelander alltid och Risberg i sin bästa poesi realister i sund mening. Det synes, som skulle förbindelsen med Runeberg återknytas. Någon gång rör val Tlielanders teknik vid den döda naturbeskrifningens gräns och Nycaniier öfverskrider den ofta nog, medan Risbergs svagare stycken kunna skatta å t en äldre, motsatt, mera abstrakt och på annat satt konventionell art utaf efterklang. Dessa börjande skalder röja i hvarje fall tillvaron af ett nytt vittert släktled, som Sveriges ungdom liar att sympatiskt hälsa. Äimu i V. v. Heidenstams wlifsglädje~ fanns en bottensats af pessimism; hvilkqn skilnad härvidlag mellan hans cymbaltoner och det t. ex. i Thelanders lyrik! Och det ar naiv shng soliga ~lijärtejublet~ vi längta efter, naiv i sorg och glädje. Fredrik Nycander har en dikt, Natten husvill^, kanske den bästa i lians saniling. ' Hvad vill du, dunkelögda iiatt ' frågar han; ' Iiur koni du hit? Jag har ej vrå eller bäfik för dig, s#tt dig darutaiiför! I morgon hittar dig solen - då mkste du fly å öde stig! ' För den natt, som nu viker undan, har den andligen yngsta generationen icke bänk eller vrå. Fredrik Vetterlzmi. På tröskeln till Asien. (' Forts. fr. hiifte 3.) Om de förnämes lius ar icke mycket att säga, ty de äro inrättade efter europeiskt inönster. Hvar familj liar sitt eget, väl tillbommade och bevakade hus. Verandor och altaner spela en stor roll. De äro mycket rymliga och möblerade som salonger sanit prydda med palmer ocli andra vackra växter.