Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Länets bergsrörelse kan under åren 1838 till och med 1842 anses hafva i medeltal årligen lemnat följande tillverkningar till nedanstående värden: 1735 dukater å 5 R:dr 32 sk B.ko R.dr 984:41. 7. 4,552 siifverspecie-riksdaler å 2: 32 12,138: 32. — 2,185 skeppund 3 lispund 17^ skålpund koppar, garad samt till en del valsad eller smidd vid Avesta, efter medium af priset i Stockholm under ifrågavarande fem år, då transport och öfrige omkostnader ersättas al det högre manufaktureringsvärdet, ä 137: 299,371:31.— 990 skeppund 4 lispund 6^ skålpund fri grufveoch slaggsoffringskoppar af enahanda orsak lill pris, å 137: 135,659:25. 2. Summa B:ko R.dr 2,288,945:11. 9. Fabriker bruk och öfrige näringar, hvilka icke höra till bergsrörelsen, äro till antalet uppgilne uti tabcllerne, och deras tillverkningar, som uppskattades för år 1842 till vid pass 144,000 R:dr, uppgå sålunda till omkring 24,000 R:dr mera, än i förra berättelsen Ennes upptaget, Binäringarne inom Länet äro fortfarande desamme, som i förra berättelserne blifvit uppgifne.
Vägoch Vattenbyggnads-slyrelstin, i hvars underdåniga generalförsag delta arbete blifvit upplördt till erhållande dels åfelt anslag å 30,000 Ridr, dels åfelt lån å 107,500 Ridr, bar erinrat, alt förevarande utdikningsföretag skulle möjliggöra förkofran (ören mångtalig mindre bemedlad allmoge, som till större del eger endast smärre hemmanslotter: och är, jemte erinran derom alt företaget egentligen skulle tillgodokomma östra delen af provinsen Upland, som icke kunde påräkna att någonsin komma i åtnjutande af de förmåner nutidens lättade kommunikationer bereda, hos Rikets Ständer i öfrigt upplyst, att jord - 64 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o il 6. brukarne vid Olands-ån tili det öfvervägande antalet utgöras af allmoge, sorn saknar tillräcklig kapitalstarka, för att utan låneunderstöd kunna utföra arbetet. 1 betraktande af den i förhållande lill kostnaden betydliga jordförbättring, sorn genom ifrågavarande arbetsförelags utförande skulle uppslå, samt svårigheten för det stora antalet mindre bemedlade hemmansegare, pä hvilkas gemensamma bekostnad arbetet skall utföras, all ulan Statens biträde kunna anskaffa de dertill erforderliga medel; hafva Rikets Ständer funnit skäligt ali för vatteuaflappning medelst rensning af Olands-ån och dess sidogrenar inom Stockholms och Upsala län bevilja ett låne-underslöd af Etthundratretiosju tusen femhundra R:dr, att efter fem års förlopp från slutet af det år, inom hvilket lånemedlen först utbekommits, återbetalas, på sätt och under de vilkor i öfrigt, som i afseende pä andra för valtenaftappningsarbeten vid innevarande riksdag anvisade lånemedel varda stadgade. 20:o.
Den af Kongl. Maj:t i nåder fastställda byggnadsritningen skall, jemte kostnadsförslaget, blifva öfverlemnad till Höglofl. Stats-Utskottet, dit denna motion ynnestfullt torde blifva remitterad. Ljungdahl. N o 40. Af Doktor S. L. Ljungdahl: Om anslag till nya lektor sbeställnin gar vid högre elementar-läroverket i Fahlun. Under åberopande af Rikets Ständers i underdånig skrifvelse den 23 Februari 1858 uttalade grundsats, att ett normal-antal af 16 lärare må anses motsvara behofvct för 200 lärjungar, har högre elementar-läroverkets i Fahlun Lärare-kollegium genom dess Rektor hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig Proposition om löneanslag till ytterligare fyra Lektorer vid nämnde läroverk, der för närvarande endast fyra Lektorer och åtta Adjunkter äro på ordinarie stat anställde, oaktadt lärjungarnes antal uppgår till 222. Kongl. Maj:t har dock, på sätt af den nådiga Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, sid. 61, inhemtas, icke funnit för godt att i vidsträktare mån bifalla berörde anhållan, än att, i likhet med hvad för åtskilliga 72 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 40. andra läroverk ansetts behöfligt, en ny lektorsbeställning äfven för läroverket i Fahlun blifvit föreslagen att å stat uppföras. Det skäl, som bufvudsaligen föranledt detta nådiga beslut, synes, att döma af det i Bil. N:o 7 sid. 23 inföi’da StatsRåds-protokoll, hafva varit en hos föredragande Departements-chefen uppkommen farhåga, att om oinskränkt bifall lemnades till en så beskaffad anhållan, som den förutnämnda, deraf skulle framkallas lika berättigade anspråk från flera andra läroverk på enahanda fördel.
Ser du hon är skön, hennes fägring är lik månens i silfverklar natt. Du har ofta sagt, att du icke älskade våra qvinnor, att de voro vilda. Nå väl, denna är mild och ljuf. Dyrbara smycken och kosteliga tyger hemtar jag dig dessutom". "Salik, endast du återhemtar din kärlek, så är den mig öfver alla verldens skatter". Den fremmande steg upp, gick mot Alhejdi och sade några ord på ett obekant språk, fattade hennes hand, tryckte den hjertligt och såg med sina milda blå ögon innerligt på Alhejdi. Alhejdi omfamnade henne vänligt i det hon sade: "icke kan jag vredgas på dig, du dufva". Med hvarje dag slöt sig den sköna fremmande allt mer till Alhejdi, och Alhejdi älskade henne; men hennes hjerta led allt djupare, ty hon såg huru Saliks blickar brunno allt varmare, då han såg på den fremmande, så sköna, men alltid sorgsna flickan. Men Alhejdi dolde sin smärta i djupet af sitt bröst. Då trädde en dag Salik till henne. "Alhejdi, min häst, min älskling, är sårad; gå Alhejdi i öknen att hemta balsam för såret, att det må läkas". Alhejdi såg ett ögonblick på Salik: "Salik Sardar Khan, tigrar bo i öknen. Älskar du din häst mera än mig". "Är Alhejdi barnsligt rädd? Vill du ej göra mig en glädje, icke rädda min häst, den som burit äfven dig hit". Alhejdi gick. Åter en dag inträdde Salik hos Alhejdi. På divanen lågo tvenne blommor, en ros och en lilja. Sardar lekte med blommorna och fägnade sig åt deras doft. Han lade sedan bort rosen och behöll liljan i handen. "O Salik förstör rosen, men kasta den icke ifrån dig att ensam vissna; mindre tungt är att dö, än att lefva förgäten". Salik återtog rosen i sin hand, och höll den tillsamman med liljan. "Alhejdi, mannens hjerta är en rosengård, har rum för många blommor. Huru skulle du kunna begära, att jag ensam skall älska en alltid.
Sådant är de skapade varelsernas allmänna villkor, att de, för att ej strax vid sin upprinnelse väsenlöst förflyga (liksom t. ex. hvad vi kalla Drömmar), måste börja med att fixera sig genom physisk omhöljning. Den är derföre ock i allmän betydelse inplantningens och rotfästandets verld; de verldar, i hvilka menniskan sedermera inträder, kunna endast vara uppväxandets, mognandets, fullkomnandets. Hvad nu åter beträffar dessa verldar: så är deras ställning till den naturliga, äfvensom sinsemellan, öfverhufvud den följande. Inom sjelfva Andeverlden är, såsom vi redan märkt, ännu en skillnad mellan verldar: nämligen emellan det Innersta af Andeverlden, och det Yttre af densamma. Det förra, såsom sådant, innefattar Himmel och Helvete: eller är det ena för de goda andarne, det andra för de onda; i förhållande till, och i följd af, hvarje andes innersta själstillstånd; hvilket här upplåter sig och förblifver i varaktig skepnad, inom en krets af åskådningar, som på det noggrannaste uttrycka beskaffenheten af denna själsförfattning. Deremot är det Yttre af Andeverlden en rymd af mellan-tillstånd: å ena sidan, emellan det Naturliga och det Innersta Andliga; å andra sidan, emellan detta sednares båda nyssnämnda motsatser. I sjelfva verket är det ett oegentligt talesätt, att menniskan efter döden ”kommer till” Andeverlden: ty såsom ande tillhör hon ständigt denna verld; hon lefver, till sin ande, alltredan i den, medan hon ännu till sin kropp lefver i Naturverlden. Flyttningen från den ena verlden till den andra består endast i friblifvandet af den andliga kropp, hvilken hon redan här på jorden bär inom den jordiska; eller deri, att i det ögonblick, då döden tillsluter den jordiska kroppens sinnen, öppnas den andliga kroppens; hvadan hon då genast finner sig varande i andeverlden, och ser denna omkring sig lika tydligt, som hon förut såg omkring sig den naturliga.
För a:ne redan varande Informalions-Capitaineslöner 120. samt en ny sädan lön för Wendes Artilleri-Regemente 600. tillsammans i,8t>0. Varande derjemte upplyst, dels alt löner till InformationsCapitainer vid sista Statsregleringen blifvit uppförde endast för Svea oell Götha ArtilleriRegementen, samt dels att alla 3 Regementenas Informalions-Capitaineslöner, hvilka stä vacante, iro påräknade såsom eu tillgång för Mariaebergs Läro-Verk. c) I Första Comtaplarnes lön, som, så väl vid den af Rikets Ständer verksläLhie reglering, som i Interiins-slaten upptagits till 5o R:dr, har General-Fält-Tygmäslaren föreslagit en tillökning med 16
Majit hur, sedan bemälda kommission afgifvit betänkande i ämnet, un der den 26 sistlidne September lålii utfärda Instruktion för Arméförvaltningen, till följd hvaiaf detta embetsverk kominer att bestå af fyra, hvart och ett under sin egen Chef ställda Departementer, äfvensom Kongl. Majit fastställt, dels personalsoch aflöningsstat, att frän 1866 års början och tillsvidare tillämpas, dels ock en af organisationen föranledd Indragningsstat. Till betäckande af uflöningsstatens slutsumma, 112,000 rdr, har Kongl. Majit, utom det på Kiigs-Kollegii stat nu uppförda anslag, 108,000 rdr, anvisat ett belopp af 4,000 rdr från behållningarna på den 4:de Hufvud t i t e I n tillhörande, f. d. Chefslönen vid Adelsfaneregementet, hvilken f. d. Chefslön, beslående af indelta räntepersedlar, enligt meddelad uppgift, under sednare åren ut gjort omkring 10,300 rdr årligen och således lemnade tillgång, ej allenast till den derifrån påräknade fyllnad i aflöuingen vid Lifregementets Grenadierkorps samt Uplands och Södermanlands regementen med tillhopa 6 287 rdr 44 öre årligen, utan äfven till bestridande af förr berörda för Arrnéförvaltningens organisation behöfliga belopp, 4,000 rdr, hvaruti jemväl innefattas det för t. f Presidenten i Krigs-Kollegium nu utgående .årliga arvode 3,000 rdr, hvilket af samma tillgångar bestrides. Jemlikt Kongl. Majlis i organisationsfrågan fattade beslut, torde Eders Kongl. Majit nu, jemte öfverlemnande af Arméförvaltningens endast tillsvidare gällande Aflöniugsstal (Bil. Litt.
N. Mandelstänger. Frida N. N. Mjuka kringlor. Frida N. N. Tvätten. Frida N, N. Läkareråd. ' B. Försök att om möjligt, byta om vistelseort för en tid. Vistas m e r än hittills ute i fria luften. — E n badsejour i sommar skulle helt säkert vara af stor nytta för eder. Lilly. Finnas pormaskar-, böra dessa b e - handlas på sätt, som finnes angifvet i svar till Isedora i n:r 1 1. Hvarje qväll iugnides ansigtet m e d en salfva af 1 del salicylsyra, &lt;&gt; delar fäldt svafvel, 20 delar lanolin och 20 d e - lar gul vaselin. P å morgonen aftvättas salfv a u; när såpsprit ej användes, kan i stället begagnas t. e x. aseptintvål. Ofta äro små operativa ingrepp af läkare nödvändiga under kuren. Äfven patientens allmänna tillstånd, lefnadssätt etc. kan ge anledning till vissa föreskrifter, som äro att iakttaga j e m t e den lokala behandlingen. Kuren fordrar i alla händelser lång tid, och i svårare fall fordras nästan alltid behandling af specialist. Elsa. N i upplyser oss blott o m, hvar » det onda » kännes, m e n alls icke på hvad sätt och när det förnimmes. Upplys oss derom, äfvensom o m ert helsotillstånd för öfrigt. Absalon. D e t hela synes oss tyda på höggradig nervsvaghet. Det bästa råd, vi kunna gifva eder, är, att ni i sommar unnar eder fullständig hvila och undergår behandling vid en vattenkuranstalt. — E n undersökning af Öronläkare vore önskvärd. Maria. I de flesta fall, der ej verklig öronsjukdom föreligger, bero dessa symptom på allmän svaghet och blodbrist. H u r u i detta fall förhåller sig, kunna vi ej säga, då alla vägledande upplysningar saknas. Ebba bör använda den salfva, som finnes föreskrifven för Flicka 1862 i n:r 1 2. Doris. Svårt att besvara utan tillfälle till undersökning; dock synes det oss sannolikt, att orsaken är den, n i sjelf antar.
En korhenne sällskap, eftersom hon var alldeles oberespondent från London skrifver: En svensk sjukkant med familjen. sköterska, fröken Frida Lindholm, har med drottFastän min bekantskap var lika stor, lofvade ning Victorias tillstånd blifvit inskrifven i Queen jag göra, hvad hon åstundade, och följaktligen, när visittimmen ingått, svepte vi in oss i regnVictorias Jubilee Institute for Nurses och erhållit diplom såsom Queens Nurse för vårdandet af sjuka kapporna och tågade i väg. i deras hem. Hotellet var det bästa som fanns, och vi trafvade hurtigt tre trappor upp till höger, där den provisoriska atelieren skulle vara. Mr Royland öppnade dörren vid vår knackning. » Se det var vänligt att komma trots ovädret. » Miss Marks tryckte vänligt våra händer, hon hade ett godt, hurtigt utseende; det förra hade äfven pappa Marks, som mödosamt reste sig från något, som liknade en hemmagjord, orientalisk började i onsdags sina dramatiska hvilobädd. föreställningar med uppförandet af Shakespeares Vi inbjödos att taga plats, men föredrogo att » En midsommarnattsdröm » med Mendelssohn-Barse oss omkring litet först. tholdys vackra musik. Spoles roll utföres af hr Rummet var stort, vettande mot norr, med garViktor Holmquist. dinerna fråndragna. Två väldiga solfjädrar, ett Som i går torsdag skulle första Arnoldson-förepar egendomliga hyenden, åtskilligt från växtvärlställningen gifvas med » Mignon » på programmet. den framstickande på oväntade ställen och ännu I morgon gifves den andra, då » Traviata » uppföres. ett par möbler af nyssnämnda sort gaf det hela Angående allt detta hinna vi först i nästa numett ganska fantastiskt utseende. Staffliet, duken mer yttra oss. Att framgången äfven här är gifoch färgskrinet gåfvo dock tydligt tillkänna konstven, taga vi för naturligt. Alla biljetter äro utnärens arbetsrum, o c h där, framför en brun baksålda för mer än en vecka sedan. grund, satt den omtalade Vilhelm Tells kusin beskedligt med händerna i knäet.
När de till Kongl Maj: ts hovstat hörande ämbetsmän och betjänter inte vidare innehar lön från Rikets stat utan avlönas av hovhållning, meddelas inte längre immissions (införsel) resolutioner som löneförmåner, även om kungen benådat dem tidigare. Gäller endast om personen lyder under riksmarskalks ämbetet och finns upptagen på rikets allmänna indragnings stat. Stockholm den 30 oktober 1818 CLAES FLEMING Kungörelse om förändringar i vissa delar av Kongl Maj: ts den 17 maj 1814 utfärdade förordning om järnvräkeriet i riket. Stockholm den 3 november 1818. Järnkontorets fullmäktige och rikets Bergskollegium har begärt ändringar angående järnvräkeriet, varför Vi stadgat följande: Jämte exportförbud skall böter erläggas till en fjärdedel av järnets värde om det är av dålig kvalitet. Bultjärn och knippjärn skall vara väl smitt med jämna och hela kanter, annars är det förbjudet att exportera. Är det beställt för inrikes behov, tar tillverkaren det åter, om beställaren så önskar. Är det riktigt dåligt, så att det brister, skall förutom exportförbud även böter betalas. Allt manufaktursmide som är lagt i fat, kistor, lådor eller buntar, skall var rätt sorterat. Om innehållet är annorlunda än vad som står på omslaget, bötar ägaren 1 / 8 av värdet och ersätter all kostnad. Böterna blir vräkarens ensak. Allt gods kvarhålls vid vågen tills godset blivit utbytt mot felfritt och böterna betalda. Misstänker vräkaren att något osynligt fel finns på godset, begär han besiktning. Stockholm den 3 november 1818. CARL JOHAN Instruktion varefter cheferna för flottornas indelta och roterade båtsmanskompanier har att sig i underdånighet rätta. Stockholm den 17 november 1818. 1 § Cheferna för båtsmanskompanierna skall bo inom kompaniets area för att kunna övervaka båtsmännens uppförande och tillse att de får sina lagliga rättigheter. Flyttar han inom kompaniet skall han meddela både befälet och landshövdingen. Hans nya bostadsort skall uppläsas från predikstolarna i de kyrkor som är belägna inom kompaniet. 2 § Kompanichefen får inte begiva sig utanför kompaniet utan order eller permission.
StatsUtskottet uppgör RiksStaten, uppförer utcifterne under sina HufvudTittlar och Öfver;emnar desse till Riksens Ständers granskning och godkännande, innan Riksens Ständer äga nödig kännedom om de tillgångar hvarifrån behofven skola fyllas. Den skillnad som sluteligen röjer sig emellan StatsVerkets inkomster och utgifter benämnes såsom Stats-brist, och då Riksens Ständer icke föreskrifvit den summa utöfver hvilken Stats-bristen ej får gå, så tillkännagifver endast StarsUtskottet de behof, hvartill mede! för StatsVerkets räkning genom Bevillning skall anskaffas Denna underrättelse meddelas vanligen, för skyndsainhetens skull, iörst till Bevillningsutskottet, och Den 6 Februarii. detta Utskott, som ej får eller är berättigadt till att antora någon protest ä de skattdragandes vägnar, måste endast sysselsätta sig med att fördela den erforderliga summan. _ Slutelsgen blifva Riksens Ständer, som genom denna ärendei nas gång på förhand godkänt Stats-utgifterne , nödsakade att åtaga sig den Bevillning, utom hvilken utgifterna ej kunna bestridas, och all rättmätig klagan Öfver nöd och vanmagt, alla anföranden, som bevisa att tyngder läggas på skuldror som ej förmå bära dem, komma för sent. Mig tyckes att Riksens Ständer härigenom binda händerne på sig sjelfve och sätta sig utur stånd att utöfva dell frivilliga beskattningsrätt dem i Grundlagen blifvit tillerkänd. Då BevillningsUtskottet är sammansatt af Ledamöter från Rikets sefskildte Landskap, bör detta utskott närmast, vara i tillfälle att bedöma landets och näringarnes tillstånd. Med denna kännedom om landets närvarande ställning, kan samma Utskott säkrast upplysa Riksens Ständer om höjden af den Bevillningssumma , som utan olägenheter kati utgöras.
Heine är ett bankierhus i Hamburg; men detta handelshus är alldeles icke under någon condition Bankens hus och lärer icke underkasta sig en sådan benämning; icke eller åtaga sig affärer såsom en Bankens commissionär, utan helt simpelt såsom en med Banken i transaction varande bankier. Detta stadgande har väl icke några skadliga följder; men är likväl i afseende på form och sätt att lagstifta, af beskalfeuhet alt icke kunna medgifvas. Hr Gripenstedt har gjort åtskilliga andra anmärkmr emot de följande §§ i betänk., deruti äfven jag instämmer. Jag ber att få fästa R. o. Adis uppmärksamhet derpå, att ibland BancoUtskis ledamöter är en köpman ifrån Carlshamn, som heter Foenander. Han har fästat upmärksamheten på åtskillige delar af hvad jag nu framställt; men det har icke verkat till någon påföljd. Då nu det ifrågavar. betänk, i min tanke icke hör annorlunda äu i ett sammanhang med Bankens öfriga reglering företagas; sä begär jag återremiss af betänkandet, samt att BancoUlsk. må förständigas att skyndsamt omarbeta detta förslag, ifall Ulsk. icke vill helt och hållet frångå detsamma, hvilket jag skulle tillstyrka ; emedan det är öijen ligt. i de liesta af sina detaljer. Om det skall äga rum, så bör det åtminstone redigeras så, alt det icke blir allt för mycken svårighet att till större eller mindre del antaga det, när det af RiksShu kommer att handläggas. Jag yrkar återremiss af betänk. Hr Nordenanckar, Fredr. Willi.: Den första an märka. som här varit, yttrad, rörer egentligen tiden eller formen för afgifvandet af BancoUtsk:s betänk:n. Man har förebrått Ulsk., alt desamma inkomma delvis, hvarigenom R. St. förlorat tillfället att i ett sammanhang kunna uppfatta och i sin helhet pröfva Utsk:s plan för Bankens reglering. BancoUtsk. har visserligen sjelf insett detta; men tillfälliga förhållanden hafva, så alt säga, tvingat Utsk. att så behandla dessa ärenden.
Med undantag af de, under litt. a), upptagna 9,393 R:dr, om hvilka serskildt är stadgadt, att de, i mån af expektanters afgång, åter komma att användas för sitt ursprungliga ändamål, finna Rikets Ständer, lika med E. K. M:t, att de bär ofvan upptagna utgiftsposter icke böra belasta anslaget till flottans underhåll och nybyggnad, men anse det lända till mera reda och sammanhang, om de under litt. e) upptagna 60,160 R:dr, i stället att öfverflyttas till aflönings-staterna, bibehållas under titeln materialen och uppföras näst efter anslags-rubriken ”båtsmännens beklädnad” under egen rubrik, ”beklädnad ål mariner, kanonierer, matroser och skeppsgossar”, hvaremot Rikets Ständer bifallit den af E. K. M:t föreslagna förflyttning af öfriga omnämnda utgifls-poster och hafva alltså beslutat: att de här ofvan, under litt. c), d) och f), upptagna summor må öfverföras till ”ajlönings-stater ne”, de under litt. h) och g) lill titeln ”diverse anslag” med rubrik ”Jör diverse behof’ samt de under litt. e) bibehållas under titeln malerielen men upptagas under egen rubrik. 2:o. Enligt hvad det i E. K. M:ts högstberörda nådiga proposition åberopade Statsråds protokoll innehåller, vore båtsmanshållets försummade militär-orga - Expedilions-Utskoticts Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 170. 399 nisal,ion, disciplinering och öfning den hufvudsakligaste och elt skyndsamt afhjelpande mest påkallande bristen inom flottans personal. Att lemna denna stamlrupp, utgörande nära 0,000 man, och kostande staten en icke obetydlig summa uti det af brist på organisation oljenstbara skick, hvari den sig nu befinner, kunde icke stå tillsammans med ett rätt användande af rikets försvarskrafter.
N:o 71, i anledn. af väckt förslag, att hvarje moderkyrka och annex i riket må förpligtas att inlösa ett exemplar af den psalmhistoria, som af komministern Johan Wilh. Beckman utgifves under titel; Den nya Svenska psalmboken, framställd uti försök till Svensk psalmhistoria. Föredrogos och biföllos Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulskms i gårdagens plenum på bordet lagde utlåUn: N:o 72, i anledn. af väckt fråga om rättighet för åboer å såväl annexoch mensalsom stomhemman, att få lösa desamma till skatte; N;o 73, i anledn. af väckt fråga, angide tillsynen å karan 18* - 27 ö Den 24 Augusti. täns-bevakningen vid likets kuster och gränsor, samt dess bekostande af Statens medel; och N:o 74, i anledn. af väckt fråga om utdelning åt försa tillingarne i riket af 2:ne exemplar utaf Svensk författningssamling. Föredrogs Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt. N:o 75, i anledn. af väckt fråga om rättighet för magistratspersoner och borgare att erhålla dagtraktamente, då de biträda vid syner och förrättningar för kronans räkning, äfven om sådane räcka blott en dag m. m. Frih. Cederström, Jakob: Emot Utsk:s beslut ang:de detta ämne, har jag anfört en reservation, som åtföljer Utskrs betänk. Den första delen af denna min reservation angår sådana besigtningar, som icke räcka öfver en dag, utan ofta måhända blott en fjerdedels timma. Derföre hafva vederbör:de hittills icke varit berättigade till någon ersättning. Den författning, hvars utvidgande nu påyrkas, har egentligen afseende på de förrättningar för kronans räkning, hvilka dagligen fortgå under flere månader, ja ofta under ett helt år. Billigheten fordrar då att förrätlningsmännen skola derföre undfå ersättning, hvilken också blifvit dem tillerkänd.