Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer i underdånighet anmälas hos Kongl. Maj:t till den åtgärd, som kunde finnas instämma med Deras ofvanåberopade underdåniga skrifvelse, enligt hvilken på Kongl. Maj:t äfven ankomme, att med nådigt afseende å de bevekande skäl af Krigsförtjenster, förluster eller andre Konung och Fosterland gjorde synnerliga Tjenster, sorn kunna sig förete, på skeende underdånig ansökning pröfva hvad större eller mindre del utaf de i fråga satte Pensions-beloppen kunde få bibehållas. Vid denna Utskottets åtgärd hafva hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit gjorde åtskilliga anmärkningar, som hufvudsakligen innehålla, att HofStaters pensionerande hittills icke berott af de allmänna Författningarne om Pensioner för Rikets Tjenstemän, ej eller särskild Författning varit derom gifven, och att således väl en viss analogie med författningar, men hufvudsakligen en pröfning efter billighet synes vara det, 6oj» i afseende på HofStaternä hittills Den 2 Juli. 325 hittills med skaf legat och kunnat ligga till grund för pensions - tilldelningen, i anseende hvartill StatsUtskottet, hvars åtgärd icke ogillades, dåden vöre stödd på rättvisa och en sorgfällighet att följa grunder, dem Utskottet icke saknat anledning att anse för rätta, likväl borde anmodas och autho* riseras, att pröfva denna pensions-tilldelning efter nyssnämnde omständigheter, och för framtiden föreslå en Författning, rörande Pensioner åt I-fofStaten, efter framledne Kongl.
Pnstc-Ständ' Ledamöters magnar. Ledamöters magnar. Lines kleming. Ii,. VVeistman. Pä Wällöf!. Borgare-Ständ. Pä Hedcrw. Bonde-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl kr. kanäber^. holmn kric-ton. I. pensions Staterne. pensions I Staten för Civile Embetsoch Tjenstemän Denne Stat har blifwit inrättad är r-zz. Länge har det warit pätänkt, och af Konung och Ständer under sörre Riksdagar äfmen anstalter blist wit widtagne, till inrätmnde af en P nsions Cafia för Rikets CivilEinbets» och Tjensteinanng-Corps, men hwilket dock alt hitli is och ännu saknar »verkställighet. Genom Kongl. Brefwet af ben ig Mars Den 22 November. »405 Mars 1770, och Kongl. Förordningen af den 24 Januarii 1778 blef Ver tiliälit den Embetsman af Civil Staten, som upnätt 70 ars alder sann länge och wäl tjent, att fä aMed om han dek ästundar, med bibehållande af hela lönen, till dest någon annan Författning, hwarpä Kongl. Main i Näder wille wara betänkt kunde widiagas, hivarigcnom orkeslöse och wäl förtjente Embetönkän, till någon sin bergning, wid asske dSte,gander kunde blifwa hug» nade.
269 alt denna reservation på intet sätt drabbar detta upplysta Stånd, hvars stora pluralitet har ingen del i besluten, sora grunda den und. skrifvelsen. Förslaget N:o 170 blef af It. o. Ad. godkändt. Upplästes Exped.Utsk:s mera. N:o 20, i anledn. af erhållen återremiss å Utskts förslag till und. skrifvelse, rör:de reglering af riksstatens 3:dje liufvudtitel. Det bifogade förslaget till und. skrifvelse blef derefter uppläst till justering oell godkändt. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -f till 1 om morgonen den 17 December. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Fredagen den 18 December i84o. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleni-prot:n för den 7 sistl. Nov. f. och e. m. Föredrogs till justering Exped.Utsk:s förslag N:o 171 till R. Sl:s und. skrifvelse lill K. M., angtde regleringen af utgifterna under riksstatens io:de hufvudtitel. Begärdes på bordet af Hr von Hartmansdorff, August. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utskts utlåt. N:o 3o, i anledn. laf gjorda anmärkntr vid betänk. N:o 21, ang:de tullbevillningen. Skafgräs. Utskottets förslag bifölls. Skedvatten eller Saltpeter sy ra. I anledn. af en ledamots framställning beslöt R. o. Ad. att bestämma införselstullen till 1 sk. 6 r:st. per skålpund; i öfrigt bifölls Utskts förslag. Skomakare-arbeten; Skrifta fl or; och Skrubb 1 o r. Utskottets förslag bifölls. ajo Den 18 December f. ra. Sköldpadd. En ledamot yrkade alt, i enlighet med 1835 års taxa, införselstullen å arbetad sköldpadd måtte bestämmas lill 10 r:dr per skålpund.
Å landet finnes nu 7 färgerier eller 2:ne mera än förra berättelsen upptager, med ett tillverkningsvärde af tillsammans 1,764 R:dr Banko, och 5 garfverier för beredning af läder på Engelska sättet, elier 1 mera än år 1837, med tillverkningsvärde, utgörande tillhopa 3,170 R:dr samma mynt. Inom Länet finnas 72 tullmjölqvarnar med tillsammans 154 par stenar, 1,316 husbehofs-mjölqvarnar, 92 tullsågqvarnar, och 315 husbehofs-sågqvarnar; och hafva således sedan år 1837 tillkommit 2:ne tullmjölqvarnar och 30 husbehofs-sågqvarnar, men deremot 1 husbehofs-mjölqvarn och en tullsågqvarn blifvit nedlagde. några fä till betydenhet; och hvad som fångas är hufvudsakligen skogsfågel, såsom tjäder, orre, hjerpe och snöripa, som på vinterföre alföres till Stockholm och der afyttras. Binäringar. Jagt och djurfångst idkas uti alla socknar af Länet, men allenast uti 13 Uti alla de invid hafskusten belägna socknar af Länet idkas sirömmingsfiske, dock till största beloppet uti Enångers och Rogsta med flere sockiidiaf norra Helsingland, hvarest innevånarne uti de öfrige socknarne af Helsingland för det mesta förse sig med sitt behof af denna vara, hvilken är för hushållen derstädes af lika mycken vigt som i södra Sverige sillen, hvaraf obetydligt belopp konsumeras inom denna ort. Lax fångas uti flere strömmar samt äfven uti åtskilliga hafsfjerdar, dock mest uti Gefle å och Ljusne eif, ehuru tillförlitlig uppgift om beloppet deraf ej kunnat erhållas. Fångsten af ål och sik uppgår icke till betydligt belopp, ehuru ganska många sådana fisken äro skattlagde och många tillhörige krouan. Insjöfisket idkas nästan endast lill husbehof och anses vara ett föga lönande tidsfördrif.
Inom Borgare-Ståndet har åter erinrats, att icke blifvit utsatt, inom hvilken tid mantals-längden borde till Beredningen aflemnas, hvilket ansetts böra ega rum i början af Februari, hvarjemte anmärkning gjorts i afseende på ord förandens afgöranderätt, då rösterna äro lika. Utskottet, som vid förnyad öfverläggning rörande denna § funnit nödigt att, i afseende på möjligheten att förändra bestämmelserna dels om tiden för mantalslängdens aflemnande, dels om tiden för afslutande af Bevillnings-beredningarnas samt Taxerings-kommittéernas arbeten m. m. inhemta närmare upplysning af sakkunnig person, har, efter dessa upplysningar, ansett nödigt gifva ifrågavarande § Bih. till B. St. 5 Sami. 1 Afd. 24 Höft. 5 54 Bevillnings-Ulskottets Utlåtande M 34. ett i flera hänseenden förändradt innehåll, dervid tiden för mantalslängdens aflemnande till Beredningen blifvit utsatt lill medlet af April månad samt för fastighets-taxerings-längdens till slutet af Mars månad, hvarjemte dagaböler för underlåtenhet härutinnan blifvit föreslagna. Vidare har närmare bestämmelse blifvit meddelad, dels om Beredningens skyldighet att uti taxeringslängd öfver inkomstbeviiluingen införa de personer, Beredningen anser böra sådan bevillning erlägga, dels om rätt för städernas Beredningar att härvid erhålla biträde af vederbörande tjensteman; och har slutligen tillägg blifvit gjordt, dels i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Presle-Ståndels beslut, derom att ledamot, som önskar få sin särskilda menin" för Taxerings-kommittéen anmäld, bör densamma skriftligen afgifva, dels derom att ordförande och ledamot bör afträda, när fråga om bestämmande af hans egen bevillnings-skyIdighet förekommer. Utskottet, som hemställer att dessa förändringar måtte gillas, får till Rikets Ständers godkännande öfverlemna förslag till förändrad lydelse af ifrågavarande §. § 58
Uti dessa stadganden hafva följande förändringar blifvit föreslagna: «) uti Kongl. Maj:ts förslag, alt de i detta moment omförmälda sex afdelningar minskas till fyra, af hvilka l:sta afdelningen skulle upptaga ungefär samma myndigheter, som under nuvarande Irsta och 2:dra afdelningarne inbegripas; den 2:dra skulle motsvara nuvarande 3:dje och 4:de; den 3:dje motsvara nuvarande 5:te; och den 4:de åter blifva densamma som örte afdelningen i nu gällande författning; hvarvid i första afdelningen, sorn omfattade Under-rätter och med dem jemförliga Stads-styrelser m. fl. skrifter, som lill dem inlemnas, blifvit från stämpladt papper undanlagne, emedan derigenom stor lättnad berörde myndigheter tillskyndades, ulan att någon väsentlig skillnad i Statens inkomst, och icke heller någon orättvisa åstadkommes, helst då kartebeloppet för utgående handlingar förhöjdes och den lappande parten, sorn enligt lag skall ersätta rättegångs-kostnaden, således koinme att godtgöra den tillökning i stämpelpappers-algift och expeditions-lösen, som följde af ingifne handlingars införande i protokollet. Varande i öfrigt följande tarif för karleringen i omförmälda Nådiga förslag intagen: lista 2: Afdeln. Afdel n. Afdel n. Handlingar som inlemnas: [t: (lr. öre. R:dr. öre It: dr. lire. K. dr. öre. Stämningar, konslitnlorialer och förordnanden Domar, Utslag och Resolutioner Nu fullföljdes instanserna igenom rättegångar af underordnad beskaffenhet; och det syntes billigt att de, 4 Bcvillnings-Utskottcts Betänkande N:o 8. som icke i godo uppgjorde silia tvister, bidrogo till Domare-korpsens aflöning i någon högre mån, ån rättrådiga och fridsamma medborgare, som ganska sällan eller endast i frågor af större vigt besvärade domslolarne. På den tid kansli-afgiflen, 16 sk. b:ko, äfvensom det lägsta karte-beloppet bestämdes, egde penningen vida högre värde än nu.
Vid 1823 års riksdag väcktes motioner, — icke om återtagande af den donerade jorden från städerna, — men om föreskrift, att denna jord skulle till odling af hampa och färgväxter användas, så framt — tillägger eh af motionärerna — icke en obegränsad näringsfrihet för landt - Allm. Besvärs■ och Elcon.-Utskotlels Utlåtande, N:o 59. lo mannen skulle beviljas. Ekonomie-utskottet afslyrkle, i sitt utlåtande, bifall till motionerna, på de grunder, att det ingenstädes funnit något »vilkorligt stadgande att odla dessa växter, att en stor del af jorden var donerad till underhåll af stadens styrelse, presterskap och skolor, att äfven den af stadsjord utgående afrad och kronotionde syntes visa, det odling af färgväxter o. d. derå ej varit ursprungligen afsedd, samt att en, genom tvångslagar framkallad näring aldrig medfört någon verklig nytta hvarken för staten eller för enskilde medborgare; pa grund af hvilket utlåtande saken förföll. Det, hvarigenom städerna hos oss egentligen inverkat menligt på landet, har varit det handelsoch näringstvång, som till deras förmån varit stadgadt. Detta förhållande har likväl dels genom andra författningar, dels genom näringsfrihetens införande numera upphört och utrymme till en naturlig utveckling af samhällets krafter blifvit lemnadt. Om näringsidkare i städerne, såsom det vill synas, i förhållande till öfriga medborgare draga en lindrigare beskattning, så bör ändring i detta förhållande i laglig ordning tillvägabringas. Hen i tillstyrkandet af en komité, i den här föreslagna syftning, kan jag icke instämma. Utskottet har väl, genom införande af andra motiver, gjort en förändring, men det har bibehållit sjelfva beslutet, med få undantag i ordagrann öfverensstämmelse med motionen, och Kikets Ständer skulle i följd deraf komma att för komitén till Kongl. Maj:t öfverlemna en detaljerad instruktion, hvilkens flesta bestämmelser måste synas dels mindre lämpliga dels obehöfliga. En samling af de för städerne gällande privilegier, stadgar, taxor ocb resolutioner är af ostridigt statistiskt intresse, och en sådan ville jag derföre äfven för min del tillstyrka.
I andra fall åter hade vid Domstolarne annorlunda’ förfarits, och den mening, tycktes blifvai allt: mer allmän, att förnyadt ansvar i sammagrad borde. den. tilltalade åläggas;. dff sådan anledning och på det enhet i Lagskipningen måtte vinnas föreslog Molionairen, ali ett allmänt lagstad gern de i detta ämne mättte utfärdas, antingen af den lydelse: att då en person . efter det han blifvit tilltalad, och salf'älldiför en;förbrytelse, ånyo begär enahanda förbrytelse-, förr än cfet förut ådöinda ansvaret blifvit verkställdi, ansvaret derföre anses i det redan ädömda ifibegripetj . der ej annorlunda är i Lag och. Författningar bestämdt stadgadt; eller och: att då en person; hvilken, för begången öfverträdelse af Lag. och Författningar, blifvit tilltalad och af ägången kallelse eller stämning: erhållit behörig: del ', ånyo begär samma förbrytelse, ,förrr åm ansvaret för den föregående är undergånget; bör förnyadt ansvar honom äidömas,. hvaremot, på sätt 1807 års Förklaring innehåller, . densvårare bestraffningen ick&kan åläggas förr: än straffet blifvit i alla delar fullbordadt: Om det: förra förslaget antöges, trodde Motiönairen det böra bestämdt stadgas, huruvida nedsättning, af böter, bör anses såsom en så vida undergången: bestraffning, att; om förbrytelsen derefter förnyas;, ansvar såsom f ör iteration bör. ega rum: 1. fråga om bötes-ansvar kunde marn säga-1, att utbetalningen af penningarne egentligen 1 utgjorde dét■' lidande, sorn. tillfogades förbrytaren; och < eburu, vid bötérnas nedsättande för att1 söka ändring, i högre Rätt, lian kundei ega hopp att återfå penningarne, vöre dockv K fåll så dän ändring, ej vunnes, ansvaret: redan undergånget Häraf! skullesåledes följa, att, om. förbrytelsen sedermera» förnyades,. dét! högre ansvaret för iteration ; borde ega <rum ;:meii : tydlig.
Öfver den vida slätten ligger snön som ett mjukt täcke, mildrande alla kantigheter, och ännu segla stora, fjäderlätta flingor ned från himlen, sakta, i oafbruten följd, liksom skakade ut öfver jorden af lugna, kärleksrika händer. På vägen, som löper fram längs en rad gamla aspar, syns intet spår af menniskofot, och i denna drömlika, insnöade stillhet ligger den enstaka landtgården, kringbyggd och mörk. Uthusen vetta utåt vägen, men i loglängans klumpiga gråstensmur fins det en port, som leder till gårdens inre. Det är en gammal gård. Den har gått ur bondei herre-händer, men fått behålla sin egen prägel, ett visst tungt allvar, en stel, tillbakadragen välmåga. Allt är kringgärdadt, tillbommadt. Sjelfva halmstackarne stå i en inhägnad, »hes-gården» kallad. Men nu har snön lagt sig öfver alla afskrankningar, jemnande, försonande. Och nu är det jul. Torpen ser man ej, de ligga längst bort i egendomens utkanter: fattigdomen är ej det säkraste grannskap. Kölden käns nästan inte, så lugnt är det. Men skymningen faller på. Alla herrskapsrummen ligga åt trädgården. Inne på gården ha vi endast folkets. Det lyser från köksfönstren ut på snön. Rullgardiner komma naturligtvis ej i fråga, och genom de immiga rutorna kan man skymta hur det brådskas kring spis och grytor. Och så hörs helgmålsringningen hit öfver från byn. Det ljuder så högtidligt i den stilla qvällen, och pigorna niga derinne med ett framhviskadt »i Jesu namn». Det der bry drängarne sig icke om, endast Gamle-Ola lyfter bak i nacken på sin hundskinnsmössa, medan han med andra handen slår sista haspen för huggehusdörren, innan han går hem. De andra drängarne komma från stall och uthus, en efter en, med vaggande gång, sådan man får af tunga träskor och styf lera. Gårdsdrängen dröjer ett ögonblick och talar med stalldrängen, för att låta Gamle-Ola få försprång, ty de ha samma väg. Det skulle aldrig falla dem in att gå tillhopa.
Jag tillstyrker, att sjelfva undervisningen till nattvardsläsningen äfven skall ske i sko I -d istric te t; ty jag kan icke peka» ehuru stridande det kan vara mot mångens åsigter, det jag anser det vara lämpligt, att pastor eller den hans embete förrättar, förflyttar sig till skol-districten och undervisar flera, än att socknens harn skola stryka till kyrkan för att erhålla den slutliga undervisningen, som dock icke upptager stor tid. Jag skulle äfven vilja, i enlighet med hvad en mindre positiv mening i Utsktns betänk, uttrycker, men som dock synes vara Utsktns tanke, att det blefve presterskapets åliggande att särskildt fliteligen, utan afseende på sjelfva nattvardsläsningen, föredraga religionsundervisningen och åtminstone lemna den riktning deråt, som man icke får begära skola kunna åstadkommas genom en skollärare, eller kunna vinnas genom blott innanläsning i cathechesen. Jag hemställer således lill Utskrns bepröfvande, att allt det afseende, som kan fästas vid Biskop Agardhs reservation och förslag att sammanbinda hemläsningen med skolan, icke måtte lemnäs ur sigte, såsom i min tanke det enda verkställbara att åstadkomma effect, annorlunda än på papperet. Jag anhåller, att dessa anmäikutr må till TJtskrn åtfölja åtcrremissen af betänkandet. llr Cederschjöld, Pehr Gustaf, uppläste följande: Det nu under öfverläggning varande förslaget är i hufvudsaken helt visst ett af de vigligaste lill befordrande af fäderneslandets väl, som blifvit gjorda, kanhända i vår tid; och jag har för min del så litet att dervid anmärka, att jag vill anföra det endast för den händelsen, att betänk, i alla fall skulle återremitteras. Sid. 2Ö heter del: v2:o. att dessa alla böra dagligen J’i skolan sig inställa.’’ Detta allmänna stadgande torde vara mindre lämpligt, — och tyckes dessutom strida mot Utsk:ns medgifvande, sid. 23, att faitiga ’’barn må, sedan de ”inhemtat färdighet uti innanläsning, äga frihet alt blott en ’’eller två gånger i veckan skolan bevista.”
Af hvad nu blifvit upplyst, torde inhemtas, att min uppgift varit med verkliga förhållandet öfverensstämmande. Af Utsk:s förfaringssätt vid denna riksdag i detta hänseende uppstå icke endast olägenheter utan nära nog orimligheter, hvilket torde inses deraf, att då en serskild skrifvelse blifvit afgifven, innefattande endast några punkter af 1845 års re - Den 15 Augusti. 233 vision, upplagas de öfriga punkterna uti skrifvelsen ang:de 1847 års statsrevision. Om man vill i framliden uppsöka något, ronde 1845 års revision, så finnér man icke allt, hvad denna revision angår, uti den und. skrifvelse, som föranledts af nämnde revision, ulan man mäste äfven gå till skrifvelsen, ang:de 1847 års revisions-berättelse. Således när man kommer lill 1847 års berättelse uppkommer den orimligheten att titeln å denna skrifvelse lyder: ”R. St:s und. skrifvelse till K. M., dels nti uppskjutne frågor ronde 1845 års revisions-berättelse oell dels uti frågor ronde 1847 års revisions-berättelse”. Jag hemställer om det är rimligt alt tala om uppskjutna frågor i en und. skrifvelse, som till K. M. skall afgå samma dag som den andra skrifvelsen, frän hvilken dessa frågor skola vara uppskjutne. Pä samma sätt har man uti ingressen mäst uttrycka sig sålunda: ”Efter pröfning dels af hvad R. St:s år 1847 församlade revisorer anmält och erinrat, ronde då verkställd granskning af stats-verkels samt andre af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1845, i anledn. hvaraf vederbörande förvaltande verk och embetsman inför E. K. M. sig i und. utlåtit, på sätt de lill R.
Jag får deremot såsom bevis på motsattsen tillkännagifva det factum, att för mer än 20 år sedan aflemnades, i följd af en derom utgifven prisfråga, en ritning på ett fartyg, som kan passera Trollhätte-Canal och drar 80 å 85 läster. Ritningen är i58 Den 16 Mars e. m. deponerad i Trollhätte-CanalBolags Archie. Samma Talare har äfven anfört, det jag skulle hafva yttrat, såsom exempel på transporternes betydlighet på Götha Canal, att derpå hittills blifvit transporterade i5oo Tunnor Spannmål. Dessa ej i5oo, utan i85o tunnor anfördes dock endast af mig, för att visa Kronans vinst på en så liten transport. Under de svåra åren 1826 och 1827 fördes öfver 4°>ooo Tunnor säd på Götha Canal endast från Östertill Westergöthland. — Vidare har han åberopat, såsom uppgift af mig, att under 5 år blott i5oo Sk© Jern blifvit forslade på Canalen. Jjikväl uppgaf jag från 53 till och med iöpS Sk© årligen vara förda. <— Likaledes har han yttrat, det jag skall hafva omnämnt, att transporten af Sill och Salt på Canalen, under hela den tid Canalen varit befaren, ej uppgått till mer än i3,ooo Tunnor. Jag har dock sagt, att den utgjort från 5ooo till 13,ooo Tunnor om året. Här har också blifvit yttradt af en värd Talare, att Götha CanalBolag och Direction skall hafva trotsat Rikets Ständer. Jag önskar att man måtte uppgifva, när detta skall hafva skett, och jag förklarar mig på förhand brottslig, om sådant kan bevisas; men intilldess afvisar jag sådane beskyllningar såsom ogrundade.
» Ja, men kära du, folk med våra inkomster får icke tänka på sina nöjen; vi hafva icke råd. » » Men, Gustaf min älskling, det är nu tre veckor sedan vi voro ute, och jag sitter här hemma dag efter dag ensam och blir så dum och folkskygg. För resten så kostar det så litet, och fru Ahlman är ute jämt och roar sig, och de hafva inte större inkomster än vi. » Men huru ser det ut i deras hem, tänkte jag, i det jag gick till mitt kontor. När jag åter kom hem till middagen och min hustru kom emot mig, strålande glad, som hon för resten alltid är, tog jag fram teaterbiljetterna, som jag i alla fall köpt på hemvägen. V i äro båda af s. k. bättre familj och kunna naturligtvis inte sitta på » hyllan », utan biljetterna voro till första raden h 1: 75 pr styck. » Tack, min älskade gubbe, du är ändå bra snäll! » och hon omfamnade och kysste mig och kramade mig. » Men nu, min älskling, måste jag köpa mig ett par handskar n:r 6, du vet, jag kan omöjligt hafva de gamla, och sä måste jag hafva en liten spetskrage, vi komma ju bland folk, och jag skäms, om jag icke har något på mig. » 1894 på vid frukostbordet, » hur är det med dig i dag. Du är så tyst och ser så dyster ut; vi hade ju så rysligt roligt i går. Herrskapet Palms äro allt bra trefliga människor. » » Ja, nog bade vi roligt alltid; men vet du, hvad din teaterafton kostade? Du får inte undra på, att jag har litet » bondånger ». Se här skall du få se en liten additionstabell: tran af kvinnlig slöjd naturligtvis ligger oss varmt o m hjärtat. O c h vi utfästa härmed Fyra pris: Ett pris å hundra (1 0 0) kronor; Ett pris å femtio (50) kronor; Två pris å hvartdera tjugufem (25) kronor att tilldelas de fyra bästa och smakful2 biljetter ä 1: 75 Handskar Spetsen Konfekten Vaktmästaren Punsch, vichyvatten och drickspengar. Vaktmästaren (för kläderna) _ Supé för 2 a 1: 50 4 kaffe ä 25 öre Kyparen kr.
I Kongl. Kungörelsen af den 9 Januari 1846 är föreskrifvet att sedelutgifvaride banks grundfond skall utgöra minst En million Riksdaler Riksmynt, hvilket belopp, äfven antaget i de sedermera uppgjorda lagförslagen, torde böra såsom minimum bibehållas. 1 fråga deremot huruvida ett bolags teckningssumma ej må få öfverskrida något visst i lag bestämdt maximum, har Kongl. Maj:t uti nämnda Kungörelse förbehållit sig att, vid pröfning af ingifna bolagsreglor, i hvarje fall bestämma sådant maximum. Det vid 1836—1858 årens riksdag antagna förslag åter föreskrifver ett dylikt af Fyra millioner Riksdaler, hvaremot Finans-komitéen ansett någon inskränkande föreskrift i detta afseende icke vara behöflig, på den grund, bland annat, att i bankdelegares egen fördel att med möjligen minsta kapitaltillskott bedrifva bankrörelsen otvifvelaktigt ligger en så stark maning att icke för högt tilltaga gruridfondsbeloppet, att lagstiftaren ej behöfver derutinnan gå det enskilda intresset i förväg; hvarförutan Finans-komitéen funnit öfvervägande skäl talu emot en dylik inskränkning, då, oak - Sammansatta Bankooch Lag-Vtskoltets Betänkande N:o 1. 5 tadt lagen icke bör uppställa andra gränser för den fria associationsrätten, än det allmännas fördel nödvändigt kräfver, denna inskränkning skulle hindra uppkomsten af en starkare bank-association, äfven om rörelsens omfattning pä en eller annan ort gjorde en sådan både nödig och nyttig. I öfverensstämmelse med sist anförda mening har Utskottet ansett någon inskränkning af bankbolags grundfond inom ett visst maximum icke böra föreskrifvas.