Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolens ledamöter, att i »ringare» mål skola 5 vara närvarande, men i »vigtigare» 7. Att uppdraga skillnaden häremellan kan väl hafva sina svårigheter. Om kreditiverna står det i R. F., att R. St:r skola anslå »tillräckliga» summor; men det finnes en regel, som säger, »pröfve domaren,» och den tror jag äfven i detta fall skal!kvara tillräcklig, om den får göra sig gällande. Hr Carlheim-Gyllensköld, Henrik Adolf Oscar: Jag vill icke bestrida, att ju något godt kan med den ifrågav:de grundlagsändringen vara åsyftadt och äfven uti det nu 1 ramlagda förslaget innehållas. Skada blott att förslaget derjemte eger lyten, som göra det i mina ögon oantagligt. Utom dem, som af andra talare blifvit anmärkta, äro några, hvilka jag icke hört af någon nämnas. Diskussionen har egentligen angått den i Tryckfrih.-förordningens som tryckes; men genom den föreslagna förändringen skulle äfven Vetenskaps-Akademien och Justitie-Stats-Ministern förlora hvar sin rätt till lika andel deraf. Väl bibehålies uti den föreslagna nya redaktionen af §:n 4, mom. 2 föreskriften att till Justitie-Stats-Ministern eller hans ombud skall aflemnas ett ex. af hvarje tryckt skrift; men af en genom motionären föranstaltad och bland Riks-Ståndens medlemmar utdelad broschyr synes, att han anser Riksarkivet, sedan det blifvit beröfvadt sin rätt Den 10 December e. m. 455 till ett exemplar af hvad som tryckes, kunna utan kostnad eller besvär »taga allt hvad man af Svenskt tryck anser för Riksarkivet nödigt» ur Justitie-Stats-Ministerns arkiv. Denne tryckfrihetens högste vårdare i riket skulle således beröfvas rättigheten att sjelf förfoga öfver till honom aflemnade eller från landsorterna inkomna tryckta skrifter. Här har af förslagets förfäktare blifvit sagdt, att detsamma afsåge lindring för boktryckare. Det har tillika yttrats, att största delen af hvad som tryckes, består af romaner och annat mestadels till förvaring värdelöst. Af allt sådant inbesparades boktryckaren eller verkstadens egare tvenne exemplar.
St:t fanns några klasser, men då man ansåg lämpligt, att de vär - 222 Den 13 Jani öigheter, sem obestridligen inom St:t förefinnas, blefvo representerade. Sedan öfverläggningen nu ansetts afslutad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande sjelfva sättet för de deputerades utväljande, endast det yrkande blifvit framstäldt, att R. o. Ad. samfäldt in pleno skulls förrätta ifrågav:de val, men att deremot, vidkommande frågan om meddelande af någon särskild bestämmelse rörande valet, det blifvit yrkadt, dels att någon slik bestämmelse icke skulle meddelas och dels att R. o. Ad. måtte besluta, att en Grefve, en Friherre och en Adelsman skola till deputerade utses; och komme, till följd af dessa yrkanden, delning af propos:n att ega rum. Sedan H. Exc. härefter framställt propos. derå, att R. o. Ad. skulle samfäldt in pleno utse ifrågavide deputerade, hvartill svarades ja, hemstälde H. Exc., huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att vid valet skulle utses en Grefve, en Friherre och en Adelsman; och sedan denna propos. blifvit med blandade ja och nej besvarad, hemstälde H. Exc., huruvida R. o. Ad. ansåge, att någon bestämmelse rörande valet icke borde meddelas, hvartill svarades mångå ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan Hr Printzensköld begärt votering, men sedermera förklarat sig vilja derifrån afstå, hemstälde H. Exc., att valet af deputerade finge ega rum i början af det plenum, som komme att hållas Onsdagen den 27 dennes; hvilket bifölls. Slutligen tillkännagaf H.
Allmänhetens beqvämlighet har ännu en gång blifvit åberopad. Men om en kassaförvaltare påstår sig icke hafva mottagit attesten: så betyder det ingenting, ty man går till Banken och får der bevis att man ä den eller den räkningen insatt ett visst belopp för den eller den kassan. Insättaren är i säkerhet, och vederbör:de verk få, bäst de kunna, tvista med kassaförvaltarne. Jag fortfar i min anhållan'om afslag. Hr Printzensköld: Frih. Tersmeden, såsom sjelf boende pä landet, borde icke vara okunnig derom, att det exempel af upbörden på landet han åberopat, icke är på detta fall tillämpligt. Frih. Tersmeden känner utan tvifvel, lika väl som jag, att upbördsmännen på landet emottaga stora summor af de skattskyldige, endast på grund af enskildt förtroende, och med dessa summor har K. M. och Kronan intet att skaffa. Det lärer äfven vara Hr Frih:n nogsamt bekant, alt det linnes sådana kontroller stadgade, alt de, som skola utöfva denna kontroll, ofördröjligen få veta, huru mycket upbördsmännen hafva emottagit. Så t. ex. är det vid strängt ansvar stadgadt för Häradsskrifvarne, att genast till K:s Befh:de inrapportera huru mycket de vid hvarje upbördsstämma upburit, andra kontroller att förtiga. Iakttagas dessa kontroller, så känner man med största noggrannhet det belopp, för hvilket upbördsmännen skola redovisa. Men på sådant sätt förhåller det sig icke här. Man går icke till ett penningverks Styrelse och säger: ”nu betalar jag in så eller sä mycket till kassaförvaltaren;” utan man går till den sednare, som är anställd för att emottaga upbörden, och säger: ”jag inlemnar nu så eller så mycket”, och Styrelsen eger följaktligen derom ingen kännedom. En Landshöfding eger icke kännenom om hvad som influtit i ränteriet, annat än vid inventeringarne. Den närmaste kontrollen öfver Räntmästaren tillhör LandsKamereraren, så att denne och Räntmästaren kunna begå de största bedrägerier, utan alt Landshöfdingen kan ega kännedom derom.
M:ts nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof är föreslaget, upptagas till 710,000: — 5: o. Bränvins-bränning s-medlen. I följd af den väsendtliga förändring i grunderna för beskattningen å bränvins-bränningen och vilkoren i öfrigt för denna rörelses bedrif Transport 6,395,500: 4,832,800 4,832,800 Expeditions-Ulskollets Förslag lill underd. Skrifvelse, iV:o Si5. 683 Transport 6,395,500: 4,832,800: — vande, som Rikets Ständer vid innevarande riksdag beslutat, har det blifvit svårt att med någon sannolikhet beräkna den häraf inflytande statsinkomst. A ena sidan saknas icke anledning att antaga, det den just nu, i flera delar af landet, oerhördt uppdrifna bränvins-tillverkningen skall, i förening med redan befintliga, icke obetydliga lager, åtminstone under första året efter den nya bränvins-lagstiftningens införande, i väsendtlig mån fylla behofvet; och å andra sidan vore den antagna lagstiftningens hufvudsyfte förfeladt, derest icke, i hvad fall som helst, tillverkningen af bränvin blefve genom samma lagstiftning i hög grad hämmad. Egde man ock med någon visshet sig bekant myckenheten af det hittills årligen tillverkade, kunde följaktligen icke derifrån hemtas ledning för omdömet angående huru mycket hädanefter kan komma att tillverkas.
Riksgäldskontoret aflemnade och derstädes vid detta års början innestående medel, som äro afsedda att användas till undsättningar vid inträffande missvexter och följaktligen, när sådant erfordras, måste för sitt afsedda ändamål af Riksgälds-kontoret tillhandahållas 1,343,731: 66. äfvensom den till bildande af en pensionsfond för folkskole-lärare afsatta och i Riksgälds-kontoret vid samma tid likaledes innestående behållning utaf de äldre årens anslag för folk-undervisningens befrämjande 101,940. — uppkommer alltså ett sammanlagdt belopp af . För bestridande af Riksgälds-kontoret sålunda åliggande och nu beräknade utbetalningar, finnes, enligt hvad Utskottet af deröfver likaledes uppgjorda beräkningar och meddelade upplysningar inhemtat, följande tillgångar, hvilka Riksgälds-kontoret dels redan eger, dels, till följd af Rikets Ständers beslut, har att förvänta under de år ofvanstående utgifts-beräkning omfattar, nemligen: a) Den å Riksgalds-kontorets räkningar N:is 1 och 2 i Rikets Ständers Rank vid innevarande års början befintliga behållning R:dr 333,274: 95. hvartill lägges sammanräknade beloppet af de vid denna riksdag beviljade och å Riksgälds-kontoret anvisade utbetalningar, som redan under näsllidet år blifvit verkställda och således minskat den kontanta eller disponibla tillgång, Riksgälds-kontoret eljest för deras bestridande egt vid samma års slut 988,557: 60. | ^j g^g. 55 b) Utaf Riksgalds-kontorets för andra behof afsedda medel, under nästlidet års lopp, utgifna förskott å de under innevarande riksdag beviljade anslag till statens jernvägs-byggnader, hvilka förskott komma att ersättas af de medel, som inflyta å det för dessa anslags utgörande upptagna stats-lån R:dr 4,370,000: — hvarifrån dock måste afräknas det belopp, som Transport 4,370,000: — 1,321,832: 55. Bih. till R. St.
S. D. Stats - och BancoUttkottens Betänkande M:o 57 med. anmälan om de af RiksStånden fattade särskildta beslut, i anledning af Utskottens hemställan rörande Rikets Penningevisende och de dermed gemenskap egande ämnen , tillika med förslag till sammanjemnkning af de dervid förekommande skiljaktigheter, föredrogs nu å nyo; hvarvid BorgareStåndet, som fann någon åtgärd vid lista, 2:dra , 5:te, 6.te, 7:de, cpde, loide, i2;te, i5:de, i6:de, i^ide, 2o:de och 25:te Puncterne icke af Ståndet erfordras samt uppsköt allt 1056 Fröt. Utdr. d. 3 October. 1825. vidare yttrande öfver litte Puncten intill dess Hederv. BondeStåndet i den delen sig utlåtit, för öfrigt stadnade uti följande beslut: Qldra Puncten: Ståndet som förklarat denna punct, förblifver vid sitt beslut, men godkänner den förändrade redactionen , sorn Utskotten, i följd df de öfrige RiksStåndens beslut föreslagit. 3:dje PunctenSom , enligt ankommet ProtocollsUtdrag, Högv. PresteStåndet nu mera fogat sig till Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Hederv. BondeStåndets beslut, och saken såmedelst blifvit afgjord, finnér BorgareStåndet sig i nödvändighet att låta dervid bero. 8:de Puncten; D?n förändrade redactionen gillas. 13:de Puncten: Ståndet förblifver vid sitt förr fattade beslut och godkänner den fö» reslagne VoteringsPropositionen, 14:de Puncten: Under förblifvande vid sitt beslut, godkänner Ståndet den redaction Utskotten i följd af MedStåndens beslut tillstyrkt. Pune ten : den förändrade redactio nen gillades» ig'de Puncten:
1587, i588 samt i5<j3 till 1597, från dennai _ 4 Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse N:o fy, "3 afgift dels till hälften., dels till hela beloppet befriadt, emot det att Presterne hållit borgeläger; —att de åter från och med 1604 till och med 1619 varit i berörde Härader befriade från samina afgift, i början emedan de erlagt krigsgärden, och sedermera för det de utgjort Elfsborgs lösen saint andra gärder och pålagor; —alt för år 1620 taxan hel och hållen utgått af Juleta och Österåkers Socknar, hvaremot för de öfriga socknarne är antecknadt, ”att Pxesterne hade den inne med sig tills vidare förklaring hos Höga Öfverheten;” — att 1622 och 1624 arens handlingar för Rönö och Jönåkers Härader antyda, det Presterskapet den tiden egt betala taxe.smöret med en Riksdaler lispundet; och då räkenskaperne för desse och Oppunda Härad, från nämnde tid till och med år i656, icke innehålla några förvandlings-uträkningar, samt behållna räntorna följaktligen utgjorts utan förhöjning, endast till kronovärde, som ifrån och med 1625 upptages lill 1 ± daler eller 6 och en half mark, hvilka, efter Myntplacatet den 7 September 1619, svarade emot en Riksdaler; så inhemtades deraf, att under denna tidpunkt, Presternes taxesmör och Kronans behållna afrads-smör blifvit löst till lika pris; — alt, enligt 1607 samt följande årens Landsböcker, taxe-smöret upptages och redovisas för alla tre Häraden till och med år 1704, samt för Jönåkers och Rönö Härader till och med 1706, endast efter kronovärde, eller 1 5-8:dels daler lispundet, hvaremot jordeboks-smöret funnes somliga af dessa år vara med gevinst redovisadt, och stundom, då det gångbara priset med 3-8:delar öfverstigit kronovärdet, af de skattskyldige utgjorts med 2 daler; — att 1728 års Landsbok upptager Preste-taxan af ifrågavarande 3 :ne Härad summariskt med prestgården och boskaps-penningarne; hvarefter 1730 års Landsoch Jordebok, i likhet med den af 1718, utsätter taxan af Kyrkoberdarne endast i penningar; —att, enligt berörde års Jordeböcker, jemförda med specificationen uti 1657 års Landsbok, taxan af de Pastorat, hvilka varit Kronan behållna, funnes uträknad efter 1 5-8:dels daler per lispund, eller 6 och en half mark, motsvarande, efter 1687 års myntvalvation, 1 Riksdaler,
Stur skola hvart tredje år sammankomma, härmedelst föreslå, att tiden för nästa lagt irna Riksdags början måtte bestämmas till den 1 3 Oktober 1862. Anhållandes jag om remiss af denna min motion till Exp.Utskrt samt att densamma måtte med öfriga resp. RiksStånden kommuniceras. Begärdes på bordet. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- och Ekon.Utskds den 14 och 21 dennes bordlagde Betänk. N:o 42, i anledn. af väckta motioner om uphörande af skyldigheten för resande inom Sverige samt för Norrmän vid resor till Sverige att vara försedde med pass. Hr von Ehrenheim, Pehr Jakob: Utsk:t har, i afseende på den äfven vid denna Riksdag förekommande Irågan om uphörande af skyldigheten för resaude inom Sverige samt för Norrmän vid resor till Sverige att vara försedde med pass, afgifvit följande fram - Den 26 Mars e. m. 393 ställning, »att K. St:r måtte i skrifvelse till K. M:t i underdånighet anhålla, att, vid afgörandet af den på K. M:s Nåd. pröfning beroende frågan om utfärdande af förändrade passförfattningar, måtte tagas i nådigt öfvervägande, dels huruvida icke skyldigheten lör inländske resande, äfvensom för Norrmän, vid resor inom Sverige, att vara försedde med pass må kunna inskränkas, dels ock hvilka lättnader i detta hänseende böra utländske resande beredas». Som, enligt min upfattning, en inskränkning i ifrågavarande skyldighet icke skulle leda till något resultat, emedan osäkerheten, som är den största olägenheten af nu gällande stadgande!!, i alla läll komme att qvarstå, får jag vördsammeligen föreslå att K. o. Ad. måtte, i likhet med hvad redan inom BorgareSt.-t egt ruin, besluta att det i Utsktts Utlåtande förekommande ordet »inskränkas» måtte utbytas emot ordet »ttphöra», hvarom jag hos llr Gr. och Landtm, anhåller om propos. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt H.
Emellertid och på det att allmänheten icke ina uppehållas i sina förhandlingar med Banken, derigenom att understundom expeditions-kassörerne varda af göromål öfverhopade, liar Utskottet, såsom här ofvan inhemtas, föreslagit, att Under-styrelsen må berättigas att, uppå anmälan af chefen för kassa-afdelningen, förordna särskild kassör och kassa-skrilvare, då sådant för göromålens gång befinnes erforderligt. Härförutan och då det icke sällan torde inträffa, att expeditions-kassörerne äro af göromål särdeles betungade, under det att deremot vexlings-kassörerne kunna hafva mera lindrig sysselsättning; tillstyrker Utskottet, att uti instruktionen för kassa-afdelningen föreskrift må införas derom, att vexlings-kassörerne skola till uppräkning emottaga penninge-remisser, som ingå från Riksgälds-kontoret, Ränlerier eller andra samt att sådana remisser, efter verkställd uppräkning, utbytas mot större sedlar, på grund af hvilka expeditions-kassören meddelar kassaattest. Enär den till kassa-chefens biträde anställde bokhållare icke har någon bokföring att besörja, hafva Kommitterade ansett att, i stället för denna bokhållaretjenst, en kontors-skrifvare-tjenst borde inrättas; men som, denne bokhållare oberäknad, uti kassa-afdelningen skulle finnas endast en bokhållare, samt den ene af desse måste afses såsom vikarius för kamereraren i nämnde afdelning, att inträda såsom vårdare af dagvexlings-kassan, då antingen chefen för afdelningen eller kamereraren af laga förfall är hindrad att tjenstgöra, och en annan bokhållare erfordras, såsom kassörs-suppleant, har Utskottet, i enlighet med Fullmäktiges förslag, funnit det vara angeläget alt i kassa-afdelningen anställes två bokhållare, samt får, på grund häraf, tillstyrka, att personalen uti kassa-afdelningen måtte bestämmas, som följer: Kommissarie, tillika chef 1.
Ridderskapet och Adeln ankommit Memorial, har Herr W lraih Tham, under framställning af de olägenheter, som åtfölja det i IV Art. 2 §. 2 3 Morn. af 1815 års Bevillningsförordning samt V. Art. 2 §. 22 Mom. i nu afgifne project föreskrifna sätt för värdering af Bruk och Berg* verk, yrkat, det måtte detta slags Egendomar taxeras och värderas efter samma grunder, som för Egendomar i allmänhet fastställde blifvit , nemligen efter salupris och Egendomens verkliga värde, så att antingen, sedan alla Bruket tillhörande Hemman och Lägenheter blifvit serskildt uppskattade, hammarskatten eller srnidesrättigheten ej borde beräknas till högre belopp, än hvad vid smidens flyttande för en sådan rättighet betalas ; eller ock, att, sedan Bruksegendomen med hvad dertill hörer, blifvit till dess rätta värde upptagen, borde endast den andel deraf , som , etfer afdrag af värdet å Egendomens öfriga tillhörigheter, återstoden beräknas för smidet. Men, som Utskottet, då det låtit detta Ä - BevillningsUtsi. Betdntanden. 303 rende komma i betragtande , erimat sig , hurusom för det närvarande Bergverksrörelsen i allmänhet understödes af en mera gynnande Conjunctut, och desse verk äro af ett helt annat förhållande^ än andre Xandtegendomar , så har det ej funnit skäl, hvarken att förändra den förre värderirigsmethoden, eller åt desse verk och inrättningar bereda en lindring i Bevillningen, som ej kan till öfrige skattskylldige i Riket utsträckas. 5:0 För att åt Häradskrifvarne i Hallands Fän, hvilka ej skola åtnjuta en mot deras trägna arbete svarande lön, bereda, utan Statens betungande, en förhöjning i inkomster, har H:r Prosten Ohrvall den 5 sistlidne Januarii hos Högvörriige Pieste-Ståndet framställt det till Revillnings-lJtskoitets handläggning Öfverlemnade Förslag, det måtte desse tjenstemän tblåtas, att för
Vid öfvervägande af de till stöd för Möllers ofvanberörda begäran anförda förhållanden har nuvarande Banko-Utskott jemväl funnit desamma förtjena behjertande. Utskottet har i detta afseende fästat särskild uppmärksamhet derå att, såsom redan blifvit omförmäldt, Möller, oaktadt han under tjenstetiden, förutom lön, 900 R:dr B:ko, jemte särskildt arfvode af 180 R:dr samma mynt, åtnjöt åtskilliga natura-förmåner, likväl vid sin förflyttning på pensionsstat icke tilldelades större pension än ett den ordinarie lönen motsvarande belopp. Efter hvad Utskottet inhemtat, utgjordes ifrågavarande, natura-förmåner, oberäknadt fria boställsrum med dertill hörande trädgård och planteringsland, af 9 tunnor råg, 6 tunnor malt, 10 famnar ved, 6 lispund ljus, 312 lispund hö, 320 lispund halm och 4 tunnor hafre. Då nu värdet af dessa förmåner, hvarför någon ersättning icke blifvit Möller beviljad, finnes i Tumba bruks räkenskaper upptaget t. ex. för år 1836 till 352 R:dr 40 sk. 9 rst. och för år 1837 till 325 R:dr 13 sk. 11 rst., allt B:ko, och då härtill kommer, att Möller numera uppnått 69 20 Uanko-UtskoUets Memorial A7.-o ii. års ålder samt är sjuklig och icke i tillfälle att med eget arbete bidraga till sin och sin familjs uppehälle, anser Utskottet sig ega giltiga skäl till den vördsamma hemställan, att förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk, Kamereraren Claes Möller må, under sin återstående lifstid, från Banken undfå ett årligt understöd af 450 R:dr Runt, att beräknas och utgå från och med innevarande års början. Stockholm den 17 September 1860. / STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, I8fi0. Banko-Utskottets Memorial Ad 45. l M 45.
Om Häradshöfdingar och Bergmästare åstunda, alt pä Credit undfå Stämpladt Papper, som wid Embels-utöfningen erfordras, stola de derom hos Landshöfdingen i Orten ftg anmäla, och lämpe lige - Den 18 Augusts. sgrz Försäljningsman, pä reqnisition hos Lands.'Contoiret, böra genom Landshöfdingens försorg kostnadsfritt och stnndsamt fä sig tillsändt erforderligt Stämpladt Papper, för hwilket Fdrsäljningsmänncn böra t Ränteriet insätta, eller till Härads-Fogden i Orten afiefwerera betalning. Den gr December hwarje är bör allt osäldt Stämpladt Papper hos defie Försaljningsmän Inventeras ester af dem dä upprättade Inventarier. Twenr ne JnventeringSmän, som i Orten äro boende och af hwilka Kammar, Collegium förordnar en och Landshöfdingen den andra, werksiälla denna förrättning samt uppräkna och bestyrka, huru mycket Papper äe i behäll; och kommer detta Bewis, att till verifikation bifogas Försäljningsmannens Årsräkning, som, jemte Quittencerne ä detz gjorde Penninge - lefwererinr gar, insändes till Lands-Contoiret inom den rzide derpå följande Januarii, till hwilken tid all återstod för försålde Chartor ofelbart skall wara i Ränteriet eller hos Härads-Fogden i Orren lrswer^rad. I annor händelse och derest nägon uraktlätcr, sä wäl fullgörandet deraf, som art till utsatt rid insända arsräkningen, stall sädant anses, som hade han försålde allt det Stämplade Papper han emottagit, samt t följe deraf, såsom tredstande med penningarnes afr lemnande, genast af Konungens BefallningShafwande tillhällas arr betalningen derföre erlägga, och annan Försäljningsman i ställer tillförordnas.
Departementet äro beviljade, måtte, utan hinder af fördelningen i särskilda utgiftstitlar eller inskränkning till något visst år, få användas till att fylla möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel: så, och dä Rikets Ständer, i fråga om anslagen till Utrikes Stats-Ministern och Departementets Expedition, funnit något hinder icke möta för dessa anslags uppförande på ordinarie stat, vid hvilket förhållande det svnes mindre lämpligt, att andra grunder bestämmas i afseende på dispositionen af dessa anslag, än de, som äro gällande för dylika anslag under de öfriga Hufvudtitlarne, hafva Rikets Ständer medgifvil omförmälda, mera vidsträckta dispositionsrätt endast i hvad angår anslagen till Minister-staten samt till Skrifmaterialier, expenser och extra utgifter, men deremot beslutat, att anslagen till Utrikes Stats-Ministern och till Departementets Expedition skola på ordinarie Stat, under derför stadgade vilkor, definitivt uppföras. Med underdånig anmälan härom, framhärda Rikets Ständer etc. Slockholm den 19 September 1860. Wso 134. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den is Sept. 1860. Preste-Ståndet den 15 Borgare-Ståndet den 15 Bonde-Ståndet den 15 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om utvidgande af de rättigheter som äro Mosaiske trosbekännare hår i riket tillerkände. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 117 och Utlåtande N:o 160.) S. A. K. Under anförande, hurusom det för närvarande stadgade förbud för Mosaiske trosbekännare att, utan E. K. Maj:ts särskilda tillstånd köpa fast egendom å landet, vore Expeditions-Utskottets Fulslag till underd. Skrifvelse N:o 135.