Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har vidare blifvit sagdt, att man borde hindra allt samspråk mellan arrestanlerna; men det anser jag omöjligt. Tjockare murar än i Westerås slott, tror jag, att man svårligen kan finna. Som jag af sjuklighet varit hindrad under en längre tid alt kunna somna före kl. 3 om morgnarna, har jag roal mig med att bevaka arresterna, och jag har funnit, alt, oaktadt de tjocka murarna, hafva fångarne med fullkomlig lätthet communicerat sina tankar nied hvarandra. Den som har god tid, kan göra mycket; och arrestanlerne hafva öfverflöd på tid. De tala genom tecken, och benämna detta språk romani, hvilket nästan alla arrestanler känna. Så t. ex., om de knacka i venstra hörnet af cellen i, 2, 3 eller flera slag, betecknas dermed vocalerna, och consonanlerna betecknas på samma Sätt i det högra. De hafva således lätt att meddela hvarandra sjua tankar, i anseende till deras öfverflöd på tid. Endast på Amerikanska sättet, genom dubbla murar med ett vacuum emellan, kan man till viss grad förekomma fångarnes samspråk, ehuru efter min tanka ej helt och hållet. Jag har roat mig med att lära deras språk och derigenom kommit underfund med en complott, att på den s. k. pigmarknaden i Westerås göra upplopp och rymma; på sådant sätt har jag kunnat förekomma det tillämnade försöket. Flera andra misstag hafva äfven blifvit här begagnade, men Frih. Åkerhjelm har derom upplyst. Hvad jag för öfrigt kunde hafva att anföra, vill jag uppskjuta med, till dess Konungens propos., som åsyftar en förbättring i förevar, hänseende kommit Ståndet tillhanda. Gr. Frölich, Dav.: Det bör icke kunna väcka någons förundran, att ett sådant ämne, som det nu förevar., åstadkommit en vidlyftig discussion inom detta Hus, och att denna discussion divergerat betydligt från den egentliga frågan; men innan man skrider lill remiss af motionen, hvilken utgärd nu endast bör vidtagas, anser jag det vara 36 Den i5 Februari f. m. nödvändigt alt sammanfatta det egentliga ämnet, så att remissen ej måtte innehålla något annat, än den bör göra.
M:t täcktes i Nåder tillägga Secreteraren en Löneförbättring af 100 Ridr med 10 T:r Spiral, hvarigenom han åter kunde anses i likhet med DepartementsSecreterarne, dock utan ersättning för den förflutna tiden; att, enligt den antagne gagneliga principen vid Embetsverkens reglering, att ett mindre antal bättre lönte Personer besörja göromålen, KrigsCollegii Tjenstemanna-Personal inotsåge en redan i flere andre Embetsverk skedd Tjensteoch Lönereglering, hval igenom Departements-Secreterarne Betänkande», N:o 239. 1 o3 Lo mm o till Löner, svarande mot tidens traf'och myntvärdet; samt att Secreteraren vid IngenieurCorpsen, hvilken, såsom ensam, ej genom indragningar kunde hjelpas, då blefve lemnad utan den Löneförbättring, sora alla hans vederlikar erhöllo, och skulle endast hafva en osäker förhoppning att om fem år kunna dertill förhjelpas, om icke saken vid Staternes reglerande denna Riksdag tillvägabringades; och har Herr Franc Sparre, Chef för IngenieurCorpsen, som vid den K. Propositionens författande var frånvarande i tjeusteangelägenheter och då ej kunde för Secreteraren bevaka den rätt, som säkerligen af K. M:t i Nåder ej blifvit förnekad, nu föreslagit, att, i förhållande till de i nyreglerade Verken fastställde Secreterareoch Kamererare-Löner till 1000 å 1200 R:dr och NotarieLöner till 800 R:dr, en Lön af 900 R:dr måtte beviljas för Secreteraren vid IngenieurCorpsen, som vore ensam i det Verk han tillhörde och derigenom måste betrakta sin syssla såsom den sista han eiholle, utan förhoppning att i andra främmande Verk vinna någon befordran.
Med rörelser, de sista sorgliga som Riksens Ständer befara under Eders Kongl. Masiks Regering, beklaga Riksens Ständer »ristningen af den Rikets Tredjedel, som ett olyckligt krig siitik frän Moderjorden» men de rröstas af en räddad sjelfständighet, af den öpnade u sigle» emot bättre rider, och af den tanken, att freden och endrägten, botande lidna staror, stola en dag återskänka Staten i kraft hrvad den i omräde förlorat. Sweriges innebyggare stola, med lugnade gränsor och sinnen, willigt wäga alt för akt, enligt Eders Kongl. Masits walwiljan» de afsigtsr, stadga sin äler börjande sällhet, och anse sig äga nog af lycka och ära, om himmelen ät dem bewarar deras Konung och deras fritzer. Den 8 Zebruarii373 Uti Eders Kongl. Masits fortfarande hulda hagn och beskydd innesluta underdänigst Riksens Ständer sig siclfwa, och hwad de älfta högre än sig: Fäderneslandet. Riksens Ständer framhärdar ekc. Grefwe Os la 6aräie, ssacol,. Erfarenheten har öfwerkygat ost att Oeconomifte författningar kunna gifwas, hwilka för en province arv nyttiga och för»wnliga, men deremot ej patzande, ja ofta skadliga för andra landsorter. Såsom exempel är nog att anföra husesyns och stängsel förfaltningarne.
Exc. propos. på bifall till detsamma och, då svaren utföllo med starka ja blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr, Mörner hegärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller Ridd.Utsk:ts Utlåt. N:o 15, i ani. af Hr Roos’ af Hjelmsäter, Axel, Mern. rör:de en tillämnad donationsfond, att ställas under Ridd.Direkt:ns förvaltning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, varder nämnde Utlåt, till Utsk:t återremitterad!.» Den X September. 23 Vid voteringens slut bade rösterna utfallit sålunda: Ja — 30. Nej — 13. Föredrogs ett från Vällofl. BorgareSt:t ankommet prot.utdrag N;o 417, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti BorgareSt:ts för dess del fattade beslut, att RiksStm skulle sammanträda till gemensam öfverläggning i ani. af Sammansatta Statsoch BankoUtsk:ts Utlåt. N:o 24, ang. K. M:ts Nåd. Skrifvelse med förslag till förändrad organisation af Hypotbeks-inrättningarne i riket; och blef denna inbjudning, uppå framställd propos., af R. o. Ad. antagen. Hr Nordenfelt, Enar: Som jag, i ans:de till vigtiga em betsgöromål, kommer att afresa från hufvudstaderi, anhåller jag att få afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Ekon.Utsk:t, i förstärkta Konstit.Utsk:t och i förstärkta StatsUtsk:t; men utbedjer mig derjemte att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen, för den händelse jag skulle till riksdagen återvända. Sedan R. o. Ad., uppå gjord propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en Ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t efter Hr Nordenfelt.
Ehvad man utgår från den ena eller andra af omförmälda olika synpunkter, och äfven om man icke vill erkänna någondera såsom allena riktig, hvilket torde komma sanningen närmast, lärer bibehållandet af denna slags påföljd numera svårligen kunna försvaras, så vida densamma, från begge synpunkterna betraktad, synes i närvarande tid lika olämplig, sorn ändamålslös. Förbrytarens ånger öfver sitt brott, om den är uppriktig, bor i hjerlat, och den offentliga förödmjukelsen bidrager hvarken att förhöja dess värde, eller att stärka de goda föresatser till förbättring, han kan hafva fattat. Sättet, huru han bör söka försona sig med Gud, lärer destomindre kunna och böra genom menskliga lagar föreskrifvas, som det ligger utom gränsen af mensklig förmåga att bedöma halten af hans moraliska förderf eller felsteg; och försoningen med församlingen för den förargelse, som åstadkommits, består icke i det offentligen aflagda, stundom aftvungna 20 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. löftet om förbättring, utan i ett förbätlradt uppförande, som småningom kan återställa den aktning och det förtroende, han förverkat. Betraktar man åter kyrkoplikten såsom en bestraffning, kunna alla de inkast deremot göras, hvilka, såsom bekant är, blifvit framställda mot de så kallade skamslraffen i allmänhet. Det torde emedlertid vara öfverflödigt alt här upprepa hvad sålunda är anfördt, för att ådagalägga olämpligheten af vanärande straff, och huruledes dessa tillsatser till andra bestraffningar ej äga någon till förbättring verkande inflytelse på brottslingen och, så vidt för andra åsyftas varning och afsky för brottet, förfela ändamålet.
I andra länder, 160 Den 11 Junii e. m. och äfven hos oss, eger redan det förhållande rum, att enskilde Theatrar i deras reglementariska föreskrifter äro ålagda, att icke gifva föreställningar af sådane stycken, de der finnas pä Kongl. Theaterns Repertoir. Detta är förhållandet med den nuvarande Djurgårds Theatern, och borde äfven blifva det för andra enskilda* i anledning hvaraf Utskottets slutmening torde kunna få följande redaction: må tillåtas med den inskränkning j att de enskilde Theatrar i Iiufvudstaden icke gifva föreställningar af sådane Lyriska stycken, hvilka finnas pä Kongl. Operans Repertoir > eller af dess Dir edion äro utsedde att under äret gifvas. Det torde icke behöfva anföras mera för att bevisa, det ingen ting äfventyras för Kongl. Theatern genom enskilda Theatrars tillåtande, utan något i vägen lagdt hinder af Regeringen eller andra Auctoriteter; och jag anhåller således, i anledning af hvad jag haft äran anföra, om Betänkandets återremitterande, desto häldre, som Borgareocli BondeStånden redan återremitterat detsamma. Herr von HartmansdorffAugust: Den värde Ledamot, som nyss yttrade sig, har först beklagat sig deröfver, att Utskottet förfarit med hans Motion, såsom man brukade säga under parti-tiderna, nemligen, att Den 22 Junii e. m. att raan complimenterat > och af slagit den. Huruvida Utskottet gjort det ined rätta, torde tåla en närmare undersökning. För min del tror jag, oaktadt hvad sora blifvit anfördt till förmon för flere Theatrars inrättande i Hufvudstaden, att man först hör tillse, att den Skådebana man redan äger, icke må gå under, innan man vet, hurudana de Theatrar kunna blifva, som i dess ställe komma att inrättas. Motionären har väl sökt utreda, att den Lyriska Scenen ganska väl kan hära sig sjelf; men jag tror det icke vara nog, hvarken för publikens fordringar, eller konstens utöfning, att allena hafva en Lyrisk Scen af bättre beskaffenhet.
Hå jag hegärde ordet, var det ej för att med Herr Tham tvista om ziffer-beräkningar, utan egenteligen för att i anledning af Anders Håkanssons reservation draga den slutsatts, att då enligt de deri förekommande uppgifter omkring 1200 Handlande eller handelsdrängar utsändas för att idka Gårdfarihandel, är det att befara, att ett så stort antal personer ieke behöfdes, om handeln endast skedde med egna tillverkningar, och ej så, sorn erfarenheten äfven utvist, med till större delen utländskt gods. För öfrigt torde jag få fästa uppmärksamhet på Herr Berg von Lindes reservation, hvaruti den åtgärd, som jag önskat, föreslås. Jag yrkar derföre, att Betänkandet måtte återremitteras, samt att Herr Den 4 Junti e. m. *97 Berg von Lindes Reservation lägges till grund för nytt utlåtande i ämnet; oeh jag vågar hoppas, att så äfven sker, då den Afdelning af Utskotten, som beredt frågan, varit af lika mening med sistnämnde Ledamot. Friherre Åkerhjelm., Gustaf Fredrik: Det är visserligen en obestridlig sanning, att, genom Gårdfarihandel!!, skadliga missbruk, i flerfaldige afseenden, ägt och äga rum; men dels tror jag desse kunna ännu mera förekommas, än hvad närvarande Controll-anstalter medgifva, dels anser jag, att det nyttiga af Gårdfarihandel!!, nemi. Sju Häraders innevånares utmärkta konstflit och skicklighet i finare handaslöjder, och dessa producters afsättning samt spridande, tala för dess bibehållande. Om således, i likiiet med hvad en af Utskottens ledamöter Herr Berg von Linde uti sin reservation yrkat, underdånig framställning hos Kongl. Maj:t göres om vidtagande af de ytterligare åtgärder, - som kunna finnas nödige till förekommande af de öfverklagade missbruken, tror jag Ständerne handla ändamålsenligast. I fall af återremiss, önskar jag derföre, i likhet med hvad en annan värd Ledamot yttrat, att Utskotten, till grund för det nya Betänkandet, ville taga Herr Berg von Lindes reservation. Beträffande hvad man nämnt om lamt handhafvande af de emot
Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag tager mig fri beten väcka en ny motion, men hvilken jag hoppas icke skall föranleda någon slags ventilation i afseende på dess remitterande. Det har förekommit mig, att den mer än vanligt starka kölden ar en under riksdagen inträffad händelse, som skulle kunna gifva anledn. till den hemställan hos Hr Frih. o. Landtm, och R. o. Ad., huruvida det ej kunde synas lämpligt att vakten utanför Riddarhussalen under den starka kölden kunde indragas, och alt, då, enligt Ridd.Ordnts föreskrift, de personer som vilja inträda i salen böra uppvisa sina polletter för vakthafvande underofficeraren, denne kunde få sig en plats anvisad innanföre dörren. På denna min vördsamma motion anhåller jag om Hr Frih. o. Landtmrs proposition. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag får underställa R. o. Ad. den modification i Gr. Anckarsvärds motion, alt R. o. Ad. måtte förse vakten utanför dörren lill Riddarhussalen med vaktpelsar. Så förfar R. Sirs Bank mot de poster, som stå vid bancohuset, och jag tror att detta icke är ett olämpligt sätt att bevara Kronans manskap mot kylan. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Medgifvande att kylan nu är ovanlig i anseende dertill att vi icke på länge haft stränga vintrar, anser jag likväl det gjorda förslaget böra underkännas, på det att åtminstone en så stor del af arméen, som möjligt, må vara van alt tjenstgöra utan tulubber. Hr Edenh jelin, Gillis: Jag förenar mig visserligen med Gr. Anckarsvärd derom, att vakten gerna kan vara borta, men anhåller att den ej må indragas för kylans skull, icke heller att några pelsar må anskaffas, ty på detta sätt blir armeen förklemad. Hr Frih. o. Landtm, yttrade alt, om ban rätt fattat Gr.
Skulle delta minimum för alla brännerier bestämmas så högt, som för större brännerier för närvarande är stadgadt, eller lill 300 kannor, så blefve all bränvinstillverkning i de hittills begagnade mindre brännerierna omöjlig, emedan utrymmet i dem ej medgåfve användande af så beskaffad redskap och så stor personal, som för åstadkommande af nämnde Bih. till R. St. Bet. J\i 4. tillverkningsbelopp erfordras. Och, ehuru raan härigenom i väsendtlig mån närmade sig det mål, dit man sträfvar, nemligen att låta bränvinstillverkningen samla sig i få och stora fabriker, hvilka kunna draga det fördelaktigaste gagn af råämnena, vågar Utskottet likväl, då sä många ännu finnas, hvilka, utan att ega tillräcklig kapitalstyrka att utvidga tillverkningen till egentlig fabriksnäring, hysa den föreställning, att bränvinsbränningen är en till jordbruket nödvändig binäring, icke tillstyrka ett sådant steg. Men då det, efter Utskottets tanke, med ringa kostnad låter sig göra att så inrätta en stor del af de nu befintliga mindre brännerierna, att en tillverkning af 100 kannor i dygnet kan i dera åstadkommas, får Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad Hera motionärer yrkat, tillstyrka, att den minsta tillverkning pä dygn, för hvilken anmälan får ske, vare, då rättigheten att idka bran vinstillverkning grundar sig pä tillverkarens behörighet att idka fabriksrörelse, 300 kannor, samt, då nämnda rättighet grundar sig på egandel eller innehafvandet af i mantal salt eller särskildt skattlagd jord, 100 kannor, det tillverkade bränvinet beräknadt efter 50 °/0 styrka vid 15 graders värme efter Celsii thermoraeter, allt i medeltal under terminen räknadt.
Banco-Utskottet har sedermera, enligt Protocolls-utdrag af den 37 sisth Februarii, hvilket, jemte de till målet hörande handlingar, den a innevarande månad kommit Lag-Utskottet tillhanda, uti den fråga, som ansetts beroende på Banco-Utskoltets handläggning, förenat sig i det Utlåtande: att, under förutsättning af en ändamålsenlig lagstiftning, äfvensom under vilkor, att icke vexlar varda å alltför små summor utställda. Utskottet ansåg införandet af en inrikes vexelrätt icke vara för realisationens bestånd menligt, men väl fördelaktigt och välgörande för allmänna penningerörelsen inom landet.
Om man således vill begära, att förfarande få dugliga konsultativa StatsRåder, bör man åtminstone söka minska tyngden af dessa befattningar genom att föröka deras antal, hvarigenom äfven den fördelen vinnes, att, vid en Dep.-tsChefs tillfälliga frånvaro eller förfall, det finnes någon, som kan inträda i hans ställe. Jag tillstyrker på dessa grunder förslaget, men yrkar tillika, att R. o. Ad. må hafva sig förbehållen rättigheten att, om det af något annat Stånd afslås, till afgörande företaga det under N:o2 i delta Betänkande uptagna alternativ. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: Det nu företagna sedan sista Riksdag på Stines bord hvilande Grundlagsändriugs-förslaget står i ganska nära sammanhang med det näst derefter följande. Skilnaden är att det förra alser att öka StatsRådens antal med en Dep:tsChef samt ett konsultativt, under det enligt det sednare endast en DepitsChef skulle tillkomma. Orsaken till detta andra förslags framkomst var, att det förra på många håll mötte betydligt motstånd. Jag vill visserl. icke bestrida, att det ju kunde vara nyttigt att öka de konsultativa StatsRådens antal; men ändå vigtigare är det onekligen, både för Dep:tsChefernes egen skull och för ärendenas behandling, att desses stränga arbete i någon mån lindras. Då nödvändigheten häraf är fullt ådagalagd, och då föga hopp torde vara för handen att kunna genomdrifva det mera omfattande förslaget, samt det är af vigt, att R. St:r komma till ett sammanstämmande beslut, får jag lör min del anhålla om afslag å den nu förev:de Grundlagsändringen. Frih. Stael von Holstein, Fabian Wilhelm: Bland de skäl, som vid den gemensamma öfverläggningen om denna fråga af Hr Gr. Hamilton åberopades för det ifrågasatta förökandet af de konsultativa StatsRådens antal, var äfven det, att de båda Dep:tsChefer, som hafva Krigsförvaltningen till lands och vatten sig ålagd, kunde behöfva något biträde, som vid inträffande förfall för någon af dessa kunde sköta sådan befattning.
I sammanhang härmed torde 8 cap. jorda-balken, om gåfva, äfven böra förändras så, att förbudet mot arfvejords borlgifvande äfvensom inskränkning i rättigheten alt bortgifva jord, hus eller tomt i staden må upphöra. Jag anhåller om remiss af denna motion till LagUtsk. Remitterades till LagUtsk. 3. Då vid de af Hr rådmannen och ingeniören Falkman nyligen verkställda forskningar uti det s. k. Rentekammer-arkivet i Köpenhamn åtskilliga för Sveriges kameral-väsende vigtiga handlingar blifvit funna, ang:de de s. k. konqveterade provinserne, hvilka handlingar äro upptagne å en till K. M. af Hr Falkman ingifven förteckning, får jag vördsammast föreslå att R. St. bos K. M. i und. anhålla, att framställning i ministeriel väg må göras hos K. Danska regeringen, ang:de utbekommande af nämnde dokumenter (hvarå jag om några dagar skall hafva äran ingifva generel-förteckning); och får jag i detta hänseénde, så vidt reklamationen åsyftar de för 1658 dat. handlingar, fästa uppmärksamhet å 10 punkten i Roeskildska fredstraktaten d. 26 Febr. 1658, bekräftad genom 14 punkten i Köpenhamnska fördraget d. 27 Maj 1660, hvilken § lyder: ”Det är ock derhos aftaldt, att, när fästningarne och landen inrymmas K. M. och Sveriges kronas fullmäktige, alt då tillika hvad efterrättelse och doknmenler, som vid handen finnas om ländernes och deri liggande godsens lägenheter, räntor och ingäld, så ock om gränsorna, råmärken och byskilinader, samt hvad justitien angår, sådana skrifter, jordböcker och underrättelser, tillika öfveråntvardas skola, såvida de finnas kunna och icke allaredan öfverlevererade äro.” Remitterades till Allm. Resv.- o. Ekon.Utsk. Gr. Mörner, Ollo Gabriel, uppläste en så lydande motion: Redan flere gånger har R. St:s uppmärksamhet varit rigtad på behofvet af jemkningar uti K.
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utsk:s i förevar, punkt gjorda hemställan, ropades nej; hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärkmne föranleda till denna punkts återremitterande, samt då denna propos. besvarades med starka ja jemte ett eller annat nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande. 2:dra punkten, ängrde 4 V rostetunnors upför ande pä Slat. Den 26 April f. m. 139 Gr. W rangel, Tönnes Hellmuth: Det förefaller mig som vore icke allenast SlatsUtsk:s tillstyrkande i denna punkt, utan äfven K. M:s nåd. propos. föranledde af någon irring. Med prostetunnan förhåller sig nemi. sålunda, att, enl. såväl äldre författningar som äfven K. Resokn på presterskapets besvär af är 1719, en tunna spanmäl skall af hvarje församlings kyrkoherberge inom hvarje prosteri eller kontrakt erläggas till kontraktsprosten såsom ersättning för hans besvär med korrespondens och tillsyn öfver församlingarna och deras presterskap. Denna prosletunna utgår således i allmänhet redan inom hela riket utaf kronotionden, men, såvidt jag känner, ingår hon icke i Hiksstaten utan i de afkortningar, som i orterne lill presterskapel och andra föremål anvisas, och hvilka således icke tillhöra kronans behållning. Nu är förhållandet det, att man i åtskilliga delar af riket icke till fullo iakttagit att inom alla socknar eller deras kyrkoherbergen prostetunnan blifvit kontraktsprosten meddelad, hvarföre i sednare tider reklamationer från en och annan kontraktsprost hafva upstålt, dervid de anmält, att inom hvarje prosteri finnas så och så många församlingar, men att, som kontraktsproslarne endast undfått så och så många tunnor spanmål, dem måtte af de församlingar, som prostetunnan icke erlagt, tillerkännas ersättning för de tunnor, hvaraf de icke kommit i åtnjutande. Dessa frågor pröfvas af K.
Derigenom kunde ock, till en del åtminstone, den brist afhjelpas, som så mycket öfverklagas i vårt land, bristen nemi. på skicklige personer att förestå mejerier och ladugårdar, sålunda att tidtals till Institutet kunde sändas sådane som, visa fallenhet 64 Den 4 Mars. för befattningen att inhemta kunskap häri, och äfven på så sätt, att den tjensle-personal, som vid Institutet härtill användes kunde ofta ombytas, och derigenom komma andra Landthushållare till gagn. 2:o Att den nu vid Ultuna befintliga ladugdr ds-by g gnallen bör kunna repareras. Denna förmodan är ett misstag. Ladugårds-byggnaden vid Ultuna är till den grad bristfällig, hvilket Revisorerna flere gånger vitsordat, att, till förekommande af dess instörtande, åtskilliga försigtighetsmått mäst vidtagas, och fara är ändå att genom en sådan olyckshändelse den der inrymda vackra boskap kan skadas. Ladugårdens läge är dessutom så sumpigt och osundt, ali dödande sjukdomar bland ungboskapen ofta upkommit, hvarföre styrelsen blifvit tvungen vidtaga den åtgärd, ehuru förenad med betydliga svårigheter, att låta flytta densamma till schäfferibyggnaden. 3:o Alt kostnads-jor slaget är för drygt upgjordt; att anslaget bör kunna nedsättas, och alt Institutet bör kunna af egna medel bestrida erforderliga nybyggnader m. m. Det först upgjorda kostnads-förslaget för upförande af ny ladugårdsbyggnad och ett mejeri, båda af sten, upgick tili omkring 33,000 R:dr b.ko; men med anledn. af de anmärkmr, som inom detta Stånd gjordes vid föredragning af en enskild motion, har styrelsen närmare låtit granska detta förslag, och lyckats enl. några förändringar och nedsättningar i prisen, att förminska kostnaden till 25,000 lLdr Inko, eller den summa, som K. M. i Dess Nåd. Propos föreslår. Detta kostnadsförslag har sedermera blifvit granskadt af Ofver-Intendents-Embetet, utan att dervid någon anmärkning blifvit gjord. Af de anslag