Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är förekommen af Ridd.secret. och kan ej finna annat, än att den af mig väckta fråga bör afgöras i sammanhang med nu förevar, mom. Hr Lefre'n: Jag beklagar, att Arme'ens Pensionscassa fått en vän, som vill tvinga oss att votera för afslag. Jag finner mig nödsakad att förklara, att jag kommer att rösta emot förslaget. io II. 54 Den 3i Juli f. in. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos. : Den, som bifaller, alt mom. lit. a af a3:dje punkten i I5ancoUtsk:s utlåt. N:o 16 skall erhålla följande lydelse: till fulla beloppet: Bankens egna obligationer, härrörande från dess före år i83o gjorda upplåningar samt de s. k. lottsedlarna för Trollhätte slussverk, voterar >a’ den det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer ofvannämnde mom. att erhålla följande lydelse: till fulla capitalbeloppet: Bankens egna obligationer, härrörande från dess före år l83o gjorda upplåningar; de s. k. lottsedlarna för Trollhätte slussverk samt Arme'ens Pensionscassas med 5 proc:s ränta utfärdade obligationer. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 5g. Nej — i r. II. Ex. Hr Gr. o. Ord för. föredrog nu det af Hr Lagerhjelm begärda tillägg, så lydande: till go procent: Riks g. contls sedan sista riksdag intill denna dag utgifua obligationer med 5 proc:s ränta. Hr Rosenblad: I den händelse, att frågan om Riksg.- cont:s obligationer nu skall förekomma såsom särskildt mora., anhåller jag om sådan redaction, att belåningsrätten blifver Bestämd, icke efter utgifningsdagen, ulan efter obligationernas beskaffenhet. Jag vågar derföre föreslå en så lydande redaction: till go proc. af capitalbeloppet:
» den närmaste tiden — vi en smula af hvarandra — rifva upp såren genom åter» N i k o m m e r inte på balen i öfvermorgon eller skall jag u t e b l i f v a? Å n e j, jag har dansat ut H o n skakade sorgset sitt hufvud. ; — i går dansade jag bort min u n g d o m — » N i tänker så nu, o c h nu skulle det gå — i dag har jag med ens blifvit en gammal kvinmen inte alltid. E n annan dag — kanske na. P å baler träffas vi aldrig mera, A x e l, snart nog, skulle ni ändå finna mig för gammen k o m en dag tillbaka hit till mitt hem — mal — det vore så förfärligt att inte längre det gör ingenting, om ni har med er någon vara älskad, att bli glömd — jag kunde inte annan — den som i mitt ställe skall bli er uthärda det — bättre då skiljas i dag — med lycka - — bara inte alltför snart » minnet af hvad vi båda i dag kände. » » K a n s k e blir det jag, som först får nöjet Några tårar trängde sig fram under hennes sänkta ögonlock oeh rullade ner på kinden. H a n var nu idel vekhet, vek som en kvinna. Han tänkte mera på henne, som led, än på sig — gratulera e r », svarade han hetsigt. Men mot hans vilja skymtade dock i detsamma för hans inre syn, liksom i en vision, en sjuttonåring från balen i går — han visste ej, hvarifrån m e d ens den tanken dök upp hos honom — så obestämd, så b l i x t s n a b b; men han såg henne i en sekund, så täck o c h frisk o c h blond med rosig hy o c h barnslig oskuld i blicken stå där bredvid h o n o m. D e t var ingen längtan ännu, som efter denna, som i dag stötte honom bort, ingen framtidsdröm, intet hopp, ingen bäfvan — endast en sväfvande aning, född a f Julies löst framkastade ord. Julie skakade sorgset leende sitt hufvud.
Ett Konstitutions-Utskott, att väcka och upptaga frå- tutions-utskott, att väcka och upptaga frågor rörande förändringar i Grundlagarne gor rörande förändringar i Grundlagarne och yttranden deröfver till Riksens Stänoch yttranden deröfver till Riksens Ständer afgifva, samt att granska de i Statsder afgifva, samt att granska de i StatsRådet förda protokoll; Ett StaLs-Utskott, rådet förda protokoll; Ett Stats-uLskott, alt utreda och för Riksens Ständer uppatt utreda och för Riksens Ständer uppgifva Stats-Verkets och Riksgälds-Verkets gifva Statsverkets och Riksgälds-verkets tillstånd, förvaltning och behof; Ett Betillstånd, förvaltning och behof; Ett Be villnings-Utskott, att föreslå Bevillningens villnings-utskott, fördelning; Ett Banko-Utskott, att öfverse Bankens styrelse och tillstånd samt föreskrifter om Banko-förvaltningen gifva; Ett — —; Ett Lag-Utskott, att utarbeta de ifrån Riksens Lag-utskott, att behandla de från Riksens Ständers Plena remitterade Förslag till Ständers Plena remitterade förslag till Civil-, Criminaloch Kyrkolagarnes förCivil-, Criminaloch Kyrkolagarnes förbättring; samt Ett Allmänt Besvärsoch bättring; samt Ett Allmänt Besvärsoch Ekonomiskt Utskott, att, i anledning af Ekonomiskt Utskott, att behandla de från i Stånden väckta frågor, anmärka brister Stånden remitterade frågor och förslag, i de Allmänna Hushållnings-anstalterna och som angå de Allmänna Hushållnings-anförändringar deruti föreslå. stalterna. § 56. Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifves. Frågor om förändringar — som ofvan sagdt är.
I frågan om behofvet af närmare reglering af tolagsafgiflerne, hade kollegium ansett meningnrne ej böra blifva delade, då man besinnade, att varor i en stad med låg tolag kunna med helt olika förmon och vinst O O inoch utskeppas, än i en -stad, der berörde afgifter utgå till högre belopp; att, under det en så väsendtlig skilnad i beloppet af tolagsalgifterne egde rum, det icke gerna late sig göia, att upprätta en allmän Tulltaxa, grundad på såkra beräkningar af de afgifter, hvarmed varorna skäligen herde föeli kunde beläggas; alt tolagen, till lättnad för trafiquerande, kunde uppbäras i förening med tullen och ej, sorn nu, serskilde Tjenstemän dertill behöfvas; att det .ej låte sig förena med rättvisa i beskattningsväg, att, i följd af höga tolagsafgifter, som ej drabba Borgerskapet ensamt, lita 11 alla consumeuter i och utom. staden, den ena stapelstadens Bor - Allm. Besv. och Oecon.-TJtsh. Utlåtande N:o i3j. t gersk;ip vidkändes vida mindre bidrag lill staden, än Borgare i en annanstad; att med god ordning instämde, att ett stadgande funnes, som bestämde, hvartill tolagsafgifterne finge användas, på det ej, såsom nu sker, denna afgift i en stad må ingå i stadscassare för bestridande af hvarje slags behof, eller användas till föremål, sorn ville synas för den samma, alldeles främmande, såsom för fattigvård, kyrkobyggnad, aflöningar vid Läroverk o. s„ v., hvaraf största delen endast rörde städernes invånare och ej landets, sorn likväl indirecte i högst betydlig moa vidkändes tolagsafgifterne; och att nted skäl kunde sägas, att, då. tolag är en allmän! beskattning, Staten borde ega att controlera, huru den af städernas Borgerskap förvaltas och användes.
Men dä jag således skyndar att erkänna, att det är endast genom oförställda yttranden och framställningar, både af hvad Nationen önskar och af hvad den ogillar , som inbördes förtroende och inbördes upplysning efter handskola stadgas, må det nu tillåtas mig undersöka om de önskningar, Utskottets utlåtande framställer, om de ogillanden det innehåller äro, de torra lika nyttiga och utförbara, de sednare lika billiga och grundade på ett rigtigt bedömmande af orsaker och verkningar, som de synas öfverensstämmande med ögonblickets intryck och flera enskiltas interessen? Jag känner fördelen utaf att tala i öfverensstämmelse med dessa sednare, jag vet att menigheter älska, lika mycket som enskilta, att höra dem som smickra deras böjelser, men jag har aldrig fruktat, att då jag bordt yttra mig, säga hvad jag trott vara sanning, både uppå detta rum och inför min Konung, och det är nu icke frå gan om bifall för’det närvarande, utan endast att till ett lugnare öfvervägande hos Nationen och till framtidens pröfning öfverlemna de anmärkningar jag har att anföra. De måste naturligtvis blifva ganska ofullkomliga, då inom få dagar, och med en tid delad af flera andra sysselsättningar, jag går att upptaga och till en del besvara ett Utskotts under flera veckors tid grundlagda och med Den 2 8 Juni. 5 97 beqvämlighet utförda arbete; jag kan icke heller hafva, hvarken den förhoppning eller den afsigt, att ingå i en fullständig utredning af ämnet. Cen måste förbehållas en annan tid och lägligare tillfälle. Men jag kan derföre icke undgå att anföra några allmänna erinringar otn Sveriges handelsställning under föregående åren, om den ledning som allmänna opinionen, yttrad af Rikets Ständer, under samma tid syntes gifva den, och om det sammanhang, som de i följe häraf och af förekommande omständigheter vidtagna mått och steg kunna hafva med den nu öfverklagade förlägenheten i allmänna penningrörelsen Det vöre alltför vidlöftigt, att med författaren till det Utskottets Betänkande åtföljande särskildta utlåtande återgå til] granskningen af de administrativa åtgärderna sedan år tSco, och man skulle må hända, för att göra undersökningen fullständig, böra i sådant fall gå ännu längre tillbaka. Då tidpunkten, vid hvilken Sveriges räddning verkställdes, också är den vid hvilken närvarande
Ar det åter fråga om, att, på sätt här är antydt, inrätta en slags special-skola för väfnads-industrien, så förslår icke anslaget, och jag tror mig med bestämdhet kunna säga, att de ifrågavar:de medlen icke räcka till att inköpa behöfliga modeller, än mindre att bestrida undervisningen, hvilken, om den skall blifva lämpad efter orten, måste inskränka sig till bomullsväfnader. Jag vågar således anhålla, att R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, bifalla Utsk:s Utlåt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: En ledamot har sagt, att i detta ämne vore redan nog taladt, och att man icke vidare borde befatta sig dermed. För de personer, som i hufvudfrågan hysa samma mening, som han, är det riktigt; men på dem åter, som önska, att anslaget måtte beviljas, kan påståendet icke tillämpas. Tvertom tror jag, att mina värde motståndare ännu en gång behöfva höra skäl anföras för detta förslags antagande, och jag önskar, att de icke måtte tillsluta sina öron för hvad jag kan hafva att derföre andraga. Somliga säga, att denna fråga blifvit väckt efter motionstidens slut och sedan Utsk. ^föreslagit bidrag till tekniska skolor, både i Norrköping och Orebro. Det kan visserligen vara sannt; men orsaken, hvarföre motionären icke förr framställt sitt förslag, var den, att han icke kunde veta, eller ens befara, att frihandeln skulle vid denna Riksdag erhålla ett sådant öfvertag, som vi sett. Då husslöjden kring Borås skall härigenom blottställas för undergång, så kan jag ej inse, hvarföre icke denna stad, lika väl som Norrköping, hvarest väfnadsyrket äfven hotas med förfall, skulle erhålla medel till näringens 344 Den 21 Oktober. vidmakthållande, eller hvarföre man skulle vara mera njugg mot Borås än Norrköping. Det är sagdt, att man endast på förmodan grundade sin farhåga för framtiden och att erfarenheten borde först visa, huruvida befolkningens utkomst äfveutyrades.
Ehrenbergh, Casp. Wilh.: Constit.Utsk. har vid detta såsom vid de flesta tillfällen fått uppbära bittert klander för sina åtgärder. Hvad mig beträffar, bekänner jag, att jag önskade i delta såsom i andra fall se de bittra 36 Dea 16 Octobcr e. m. klandrarne framlägga de stora producter, de fordra af andra, utan att sjelfva hafva kunnat åstadkomma dem. Jag skulle i sådan händelse mindre bittert klandra, just derföre, att det ej stått i min förmåga att göra det bättre. Frih. Cederström har klandrat Utsk., att det framlagt detta förslag, hvilket han t. o. m. förklarat vara grundlagsvidrigt. Det är fullkomligen enligt med Hr Frihts på detta rum ofta yttrade åsigter, att icke vilja öfverlåta till Representationen något annat, rörtde grundlagarna, än redactionen deraf. Jag har deremot flera gånger förklarat, att det är just till detta, som jag anser RiksSttn minst qualificerade. Jag har betraktat Gonstit.Utsk. ur en större synpunkt, nemi. såsom ägande ovilkorlig pligt att inför R. St. framlägga, hvad Utsk. anser nyttigt i grundlagsväg, antingen ämnet förut i någon grundlags-§ är upptaget eller icke. Frågan inskränker sig således, enligt min åsigt, till bedömande, huruvida det varit behöfligt att framlägga förevar, förslag, och denna frågas afgörande måtte hafva tillkommit Utskts majoritet. Frih. Roye har trott, att förslaget blifvit framlagdt på narri. Jag bekänner uppriktigt, att det ej varit framlagdt på narri; meri Utsk. har måhända varit öfvertygadt, att en representationsförändring endast på narri kan föreslås, hvilket bäst visar sig genom dessa dagars discussioner. Vare detta dock icke sagdt i den mening, som skulle förevar, förslag icke blifvit gjordt på allvar.
Hvad åter vigten af det utgångne Specieinyntet beträffar, så lärer ► något verkligt skäl till erinran i detta afseende ej heller vara för han den, enär på sätt den i Myntproberaren Tharns förklaring intagne Tabell utvisar, det tillåtne Remedium endast i en ringa mån kommit i fråga, samt penningarne allt mer och mer närma sig till sjelfva normalvigten i den mån som de till sin beskaffenhet öfvergå från egenskapen af skiljemynt till liqvidationsmedel för den större rörelsen, och som en fortsatt tillverkning uppöfvat skickligheten hos arhetarne, samt medgifvit en större erfarenhets förvärfvande. Remedium i vigten kom derföre mest i fråga under de första åren, då de minsta mynsorterne utpräglades, men utgjorde likväl lill år 1835, på sätt som finnes anfördt i dåvarande Mynt-Öfverstyrelses till Eders Kongl. Maj:t afgifne, och genom Stals-Tidningcn allmänheten meddelte, underdåniga berättelse om Myntverket, öfverhufvud endast procent, hvilket icke ens är hälften af livad som, efter medeltal för alla Myntsorterne, uti Eders Kongl. Majrts Nådiga Förordning om Myntfoten finnes medgifvit. Det har sedermera allt mindre och mindre tagits i anspråk, så att det icke ens uppgått lill en tusendedel vid 1838 och 1839 årens starka myntning af Specie R:drs stycken, hvilka, efter den af Myntproberaren Tham gjorde beräkning (Litt. G), med afseende på deras något överskjutande hallt, endast med 1 R:dr på 15,000 brista uti det mathemaliskt rigtiga förhållandet, och större noggrannhet lärer icke stå att ernå, ulan högst betydligt ökade koslnader, samt eger icke heller rum för andra länders silfvermynt.
Ständerna vid Riksdagen 1828—i83o läto frågan orri ränlepersedlarnes förenkling och reduetion behandlas af Stals-Utskottet (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 323, Bih. till Riks-Slåndens Protocoll, 4 Sami. 5 Band.), men afskiljde derifrån frågorne orri förändring i sättet för grundräntornes utgörande _, som behandlades af Stats-, Be villningsoch EkonomiUtskotten gemensamt. (Dessa Utskotts Betänkanden JV:ris go och 128, 4 Saini. 2 Afd. 2 Band.). Del var först 1834 &rs Riksdags Stals-Utskolt, sorn, oaktadt deremot afgifne protester, lyckades draga äfven den senare frågan under sin ensamma behandling, derigenom att det ställde densamma i förbindelse med den förra frågan, och öfver dem båda afgaf gemensamt betänkande. Men sin egentliga natur får ingen fråga förändra, derigenom att den behandlas af det ena eller andra Utskottet. Grundlagen innehåller detta stadgande uttryckligen. Om närvarande Stals-Ulskolt bade funnit, all de i denna fråga väckte motioner icke kunnat bifallas, — hvilket 2 Riks-Stånd och en ganska betydlig minoritet inom de båda öfriga Riks-Stånden ansett hafva bordt ske,— då hade ingeri kunnat ens tänka, alt den vore en Stats-Reglerings fråga. Men nu bar Utskottet behagat så behandla frågan, att — om Utskottets förslag vöre bifallet — skulle det hafva inflytande på Statens inkomster eller utgifter; och emedan Utskottet behagat handlägga frågan på ett sådant sätt, påstår Utskottets pluralitet, att hon derigenom förvandlat sin natur och blifvit rent Stats-Reglerings fråga.
Tisdagen den 29 julli* Plenum klockaa half till Sex eftermiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelser till Kongl Maj.-t: N:o 112. I anledning af Kongl. Nådiga Proposition om reglering af Remisslaget för Kongl. Räntmastarne och LandtRäntmästarne. 18 o8 Pen 29 Julli e. m. JW:0 113, I anledning af Kongl. Mattts Nådiga Bref, rörande verkställd undersökning om Kronans förpantade Hemman och Rågen* heter* Ko 114. I anledning af väpkt fråga om upplysningar infordrande, hvilka qcIj huru många byggnader Kronan äger ui, m, N-o 115. Angående Grosshandlaren Harn** braeus beyiljad ersättning för trycknings*kosfnad och använd möda vid ett af honom föf* fattadt RevillningsRörslag. I anledning af K°ngl. Majits Nådiga Bref, med öfverlemnande af Kongl-Kör* ordningen den 1 Junii 1819, N;o 117* Angående närmare bestämmande, i hvad fall ProvincialMedici besigtnings;? ärq nödvändige, vid uppkommande tvifvelsmål huruvida, död person vädel, i gen omkomwit eller icke, N:o 118. Körande förändring af straffet för Hållkarl, sorn fordrar drickspenningar. N:q tig. Körande tillägg uti Författnin-. garne om XJtmätningsAuctioner å fäst egendom, N Angående lindring uti Kronqfcrefbarings skyldigheten. Den ?y Juia ?• m. 1209 N:o la?. I anledning af vackt fråga om tillåtelse för de uti sa kallade Finnskogame på Sveriges och Korriges gränsor bosatte Fin* nar, att få upprätta särskilte Kyrkor och Församlingar. N:o 123, Om ändring i Kongl. Kungörelsen den 4 Maji 1778, angående Wadstena Krigsmanshus afgifternes erläggande.
Hou a r för ombytes skull mager och blond, samt till halften karlkladd,. men samma andas barn som de andra. Hon fraser ut ettriga beskyllningar mot dem, som ha förrnginen att f&amp; gti rigtigt karlkladda och förklarar, att hon halre ger en herre en spark &amp; n hon tar honom P hand. - Sedan hon utslungat sitt sista anatema, hoppar hon ned f r b estraden, tar ngigra skutt öfver rottingstolarne och försvinner ur salen, följd af hvisslingar och appl8der. Att det i en varldsstad skall finnas mtinga besynnerliga manniskor, det ar klart, och det var nog ej s&amp; Iatt att p&amp; en enskildt kongress blifva af med detta tvetydiga element, $wruv&amp;l det i allas ógoo gjorde de m h g a hyggliga och allvarliga kvinnorna stor skada. Ps. den andra kongressen kunde det nog Iattare gti för sig, derför att den var officiel och dessutom konservativ till sin anlaggning. Men der hter hade man haft svtirt f&amp; nigon talrik publik. Mginga intelligenta, intresserade fruar hade af sina m&amp;n formligen förbjudits att anteckna. sig för kongressen; biskopen af Paris hade uttryckt sitt ogillande ocb derför höllo. sig d e rättrogna borta. Den stora varlden, den upplysta, liberala, kanske i ?tinga frgigor enligt v&amp;ra begropp radikaja, vsgade. ej vara med, anstig företaget farligt, okvinligt, famiijeornstörtande, och detta fastan man frtin programmet borttagit alla stötande frtigor och satt den hedervarda Jules Simon till p~esident. Den protestantiska varldens damer hade dock talrikt infunnit sig och visade, att de förstodo. sig pa en sund utveckling af kvinnofrhgan. Dessa kände sig liksom litet förvanade öfver att vara p&amp; en kongress, s&amp; fjarran ar det friin franska vanor, men de voro intresserade, vakna och talade oftast 811, ona man ock markte, att det var första g %ngen de offentligt upptradde.
Dessutom torde, i likhet med hvad som stadgades bland vilkoren för lånet till nyssnämnde reparations utförande, serskild ränta böra föreskrifvas för det till liqvid förfallna beloppet, derest inbetalningen af detsamma icke varder vid bestämd tid vederbörligen fullgjord. Vidkommande slutligen säkerheten för de stadgade betalningsvilkorens behöriga uppfyllande; så enär, efter hvad en Utskottet meddelad uppgift å Wexiö domkyrkas årliga inkomster och utgifter innehåller, inkomsterna, bestående hufvudsakligen af 190 tunnor 10| kappar tiondespanmål, kunna beräknas till 1,516 Rdr 40 sk. samt utgifterna till 1,003 Rdr 46 sk., hvadan den återstående, för underhållandet af ej blott domkyrkan, utan äfven Biskopshuset, afsedda behållningen således skall endast utgöra 512 Rdr 42 sk. årligen, finner Utskottet nödvändigt att, till det allmännas betryggande mot förlust af större eller mindre del utaf lånets kapitalbelopp eller den derför upplöpande ränta, såsom vilkor för lånesummans utbekommande, jemväl föreskrifves, att Wexiö stadsoch landsförsamlingar, genom serskild förbindelse, skola åtaga sig ansvarigheten för den stadgade betalningsskyldighetens fullgörande. Med anledning af Kongl. Maj:ts härom aflåtna nådiga proposition får Utskottet alltå tillstyrka Rikets Ständer, att, för fullbordandet af nu pågående utvidgningsoch reparations-arbeten å domkyrkan i Wexiö, bevilja och till utbetalning från Riksgäldskontoret anvisa ett lån å Tjugu tusen Riksdaler, emot följande vilkor: Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 157. 5 o) För lånets återbetalning på här nedan stadgade sätt skall af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län och Biskopen i Wexiö stift, i egenskap af nämnde domkyrkas Tutorer eller Föreståndare, afgitvas en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd samt af dervarande Fullmäktige godkänd skuldförbindelse. b)
Skillnad, tillökning för Arméen i sin helhet genom organisationen 1 — 132-620 72 Ilil. O. Sammandrag af de från Arméens ännu qvarvarande Regementen och Corpser till Statsverket indragna boställens afkastning, efter i Kongl. Kammar-Collegium deröfver upprättade förteckningar. Arrendea fgift. Kdr. öre. Efter medelberäkning af markegångsprisen för åren 1817— 1826. Ofvannämnda indelda tillgångar utgjorde enligt beräkning af 1830 års löneregleringskomité, pä På grund af nyssnämnda uppskattning beräknades de af arméen disponerade indelda räntor och kronotionden, af samma komité, utgöra följande belopp nemi.: vid Lifregementsbrigaden 58,407 35 7 Smålands Husarregemente 22,480 8 9 Skånska » » 4,881 38 5 » Dragon » 4,630 44 1 Transport | 90,400 30 |10 Landförsvarskomit. Bet. III. Rdr sk. rst. Detta värdebelopp blef dock sedermera af 1833 års löieregleringskomité reduceradt till Rdr 383,114: 35 sk. 10 rst. B.ko elier 574,672: 12 Rdr Rmt; och då samma, för arméens aflöning behållna indelda räntor och kronobonden, år 1860 utgjort, enligt från regementen och corpser inkomna uppgifter, Rdr 810,370: 58 Rmt; visar sig således en stegring i värdet af dessa tillgångar hafva under mellantiden uppkommit af 204,285: 91 Rmt mer än 1827 års uppskattningsvärde, och 235,698: 46 Rmt mer än nyssnämnda reducerade belopp deraf.
Annu storre uppmarksaulhet torde reseskildraren lruuna pkiilzna for sina minnen frBn Grekland. h n n e t Sir hiir mindre kandt och st&amp; dessutoin just nu i nledelpunlrten for det allm&amp;nna intresset. Sbsom naturligt iir, sysslar forf. afven i denna afdelning mest med forntiden. Under de senaste Brtiondenn bar Grekland varit slrbdeplats for ett ifrigt arbete i syfte att ur jorden frarndraga och fnUt vetenslrapligt studera Irvarlefvorna frAn den lclassiska forntiden. I detta arbete deltaga under. inbordes taflan alla de stom kultnrfollren. De iiga i Grelrland sarslrilda, med statsuzedel underhbllaa anstdter for wlreologisk forskning. Bbde p i staternas och enskildas bekostned f oranstaltas utgriifningar pb sbdann punkter, som lof va nbgon slrord for vetenslrapen. Afven v h t lilla land har pii sistn tiden tagit del i denna internationella taflan genoin de griifningar, som herrar S. Wide och L. Kjellberg anstallt p&amp; on Kalauria, siitet for ett beromdt Poseidon-tempel, belrant bl. a. diirfor att talaren och stntsmannen Demosthenes i det tog sig af daga. For dessa vetenskapens landvinningar ptl den grekiska jorden lamnas oss besked och det i en ledig forln samt med utelhnande af '. ' ' alla torra detaljer, s&amp; xtt frsmst %llnin,aen bor r a r s fidlt njutbar fiir den stora allmanheten. Atheu fir, s b o m billigt iir, lejonparten af intresset. Porf. gor reda for dess minnesmiirken, bbde de sedan gammalt kanda och dem, som nyligen kommit i dagen.