Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller blott att, i afseende på den brist, å allmänna IndragningsStaten, som blifvit af öfverskotten godtgjord, få upplysa alt densamma uppkommit derigenom, att sådane Embetsoch Tjenstemän dit öfverflyttats, som hafva en i författningarne grundad rättighet, att afgå från sina tjenster, med åtnjutande af full lön, samt att beloppet af dylika pensioner år 1824 blef större, än hvad som svarade emot besparingarne på IndragningsStaten, af den orsak, att Rikets Ständer år 1828' tilläde Embetsoch Tjenstemän rättigheten, att kunna taga afsked med lönens bibehållande vid 65 års ålder i stället för 70 års, hvaraf följde, alt flere på en gång begagnade denna förmån. Deremot hafva besparingarnepåIndragningsStaten alltid blifvit förde öfverskotten tillgodo, på samma sätt som besparing å anslaget för den under Penningelöner beräknade Spannemål; varande brister å sistnämnde anslag af samma skäl fyllda utaf Öfverskotten. Meningen med Rikets Ständers vid sista Riksdag aflåtna skrifvelse an - löo Den i5 Junii f. m. gående dispositioner på öfverskotten kunde för öfrigt ej vara* att förhindra deras användande till fyllande af en något år uppkommande bristå sådana förslagsvis beräknade summor, derå besparingarne lill öfverskotten ingå, eller till bestridande af utgifter för allmänt nyttiga föremål, dem Rikets Ständer sjelfve till utförande hos Kongl. Maj:t anmält, utan att dertill anvisa serskilta anslag. Att, såsom framstäldt blifvit, i dylika fall hellre disponera mindre Creditivet än Öfverskotlsmedlen, bade åtminstone icke medfört någon besparing för Staten. De af Kongl. Maj:t gjorde dispositioner på öfverskotten hafva år ifrån år minskats till både föremålens antal och summornas belopp. Utan att nu kunna uppgifva något bestämdt tillfälle, tror jag mig ihågkomma, att tillförene, vid Kongl. Prinsars födelse, en serskild gärd under namn af faddergåfva någon gång ägt rum. Grefve von Schwerin:
EnStad bebyggd med stenhus står ej att förstöra med en enda bombkits, men då hamnen blott år omgifven af en trådquai och ganska trång, så år det gifvet, att den med den deruti befinteliga Flottan lått kan förstöras. Svårighet uti sjelfva öens försvar år icke så mycket att befara. Sverige måste till stor del grunda sitt försvar på sjön; det år på en flotta; det år således an. gelåget och högst förmånligt att åga en befästad hamn midt i Östersjön, der hela flottan och afdelningar deraf, om de behöfva det, kunna komma undan en öfverlägsen fiende, och dit de kunna bringa sina priser i säkerhet, utan långvarig detachering från flottan, som må hända håller sjön. Med så inråttadt försvar vore det sannerligen största fara för hvarje fiendtligt Handelsfartyg att passera Gottland, emedan medilelst några kryssare intet borde då oskadt kunna inlöpa i Lifflåndska eller Finnska viken. Således i fråga om försvaret, (hvilket man ansett mig tala emot,) tror jag ingen ting böra j)tn *7 Annutti e, m. försummas. Emot den välmåga, som genom en portofranco skulle uppkomma, har jag ingen ting, utan tvärtom tillstyrker att en frihamn inrättas vid Slitö, emedan detta ställe dertill år ganska tjenligt, helst sedan England nu. genom förändring af Navigations - akten, tillåtit alla nationers fartyg, når dem sjelfva lemnäs reciprocité, att i England, med lika tullafgifier som dess egna fartyg, inlöpa icke allenast med det Landets egna producter, utan, på några undantag når, med alla Europeiska, så fort de varit på upplag i det landet fartyget tillhörer. Det synes således deraf, litt dtt för våra fartyg, som utgå på fragthandel, skulle blifva en stor fördel, att från Gottland få laster, med hvilka da kunna segla till England. Det har blifvit an märkt, att upplags-afgiften vore nog låg.
I motsatt händelse, då nemligen sedelstocken är fix, under det varubeloppet rör sig, skall vid öfverflödet af varor, de samma Concotirera om myntet, som stiger i värde; d. v. s. varan faller. Genom brist åter skaLl penningen Concourera om varan, penningen falla i värde, det vill säga, varan stiga. Man må förundra sig, att spannemåls-öfverskott liksom Stångjerns-öfverskott icke blifvit representeradt af mynt, och man torde ej utan betänklighet föreställa sig det tillstånd, att jernet icke kunde på vågarne belänas, eller vara så alldeles Stalsoch Banco-Utskottens Utlåtanden, xcr obekymrad i hvilken ställning Bergsrörelsen under sådant förhållande skulle befinna sig. Efter detta bemödande, att tillvinna sig någon gifven och obestridd synpunct för bedömmandet af den ledning, som styrelsen i financielt hänseende kan och bör gifva åt den allmänna rörelsen; torde en återgång till de vigtigaste händelser, som inom de sednaste decennierne tilldragit sig i detta afseende, vara på sitt ställe. Första Afdelningen. Att inom Sverige, sednare än i andra Europeiska länder, det Capital kunnat samlas, som ovillkorligen erfordras för att bringa ett folk ur det passiva beroendet af Naturens oetörda production, till ett activt frihets—t i 11 - stånd i national-oeconomiskt hänseende; dertill kan på förhand slutas af Sveriges Geographiska läge. Historien vittnar, att ännu i Konung Gustaf Adolph II:s tid Kronan nödgades hålla varuhus, till emottagande af folkets skatter in natura; (t. ex. utom metaller, äfven Svafvel, Victriol, Smör, Hudar, m. m.) Kopparn utgjorde förnämsta myntmetallen ; Utländskt Siifvermynt löpte jemte det inländska; Köpeskillingar utgjordes i varor. De praktfulla byggnader, som 30-ira krigets härförare uppreste, synas väl tillkännagifva införandet af redbar förmögenhet i landet, och de jernverk, som under loppet af tytde xcv i Siatsoch Barico-Uiskottens
Lif - Den 22 November. iz?7 Lif-Gärdet till Zäst De ra Regenicnte består af 6 Esquadrsner, st -era af 75 Man, ywaraf 25 äro trllökte efter F. u.,'. B.- wek den i Augusti >806, af hwilka senare lMuä! 5 Nummer pä Esquadron böra, enligt Kongl. Brefwet den 28 Augusti samma ar, tills widare sä lii! Haft som Karl för Kronans räkning stä vacaute. Om StatS-Utskottee endast skulle hast afseende pä Stats - WetketS tillstånd samt Rikets nödstalda belägenhet genom en ganffa betydande Riksskuld, skulle Utskottet wisr.rligen tillstyrkt indragning af Hela denna kostsamma Militaire - Trouppe; men dä, ä andra sidan, genom en ny Riksgräns, antalet af Troupper snarare torde bora ökas än minskss, har Uiffonet trott sig finna en medelwäg, da Utskottet förestår indragning till en del af Trvnppenö Befäl, Manskap och Hästar. Om Den 22 November. Om U-.skottctS Förslag antages, alt de bägge Gardes.R.gemcnleine »>!! för tillika med Lif Gardet tili Hist förenas under en Brigad, och tillika,eil Brigade - Chefs V fal, har U skottet anlett, det Oftyerste Lieulenant.-Snhlan wid Gärdet till Hast kan indragas wid Jnnehafwarens afgäng. Efter hwad ofwan anfördt är blef denne Corps ar I8od liiivkt ifrän Zoo till 420 Man; Ustkoitet anser den nu tili anka! böra äterföras tili 300 Man, dock pä der särr, att de fattas pä 4 Efquadroner af 7Z Man hwardera. Wid ekr infallande krig kunde den efter behvfwec ökas, dä stelfwa Skammen under F edslugnet genom ett nitisk, kunnigt och werksamt Befäl blifwik inöfwadt.
Då emedlertid Ståndet beslutat, att åugröret får hafva hvilken vidd som helst, blir det nödvändigt att göra en sådan redacliou af §, hvarigenom förhindras tillsättandet af lösa ångrör eller också stadgas att dessa tagas i beräkning, sä att man undviker rättegångar, hvilka af ene domstolen afdömas på ett sätt och af en annan domstol på ett annat. Jag tror, att redactionen bör ändras så, att, såvidt möjligt är, det blir ett bestämt stadgande, ty för mycket bestämdt kan det icke blifva, såvida man vill förekomma tvi ster och missförstånd. Jag tror att ångrörets uppmätning bör fortgå till kylaren och genom ett sådant stadgande tror jag ändamålet vara vunnet. Ä sådan redskap der rectificator fiunes, bör uppmätningen sluta vid rectifikalorn. Man kunde möjligen stanna vid vinkeln af röret och rectificatorn, men jag tror det vara rättare att föreskrifva uppmätning intill kylaren eller rectifikalorn, der sådan finnes. Någon olägenhet af ett dylikt stadgande synes mig icke kunna uppkomma och jag tror, att hattens förhållande lill pannan i alla fall kan antagas i enlighet med R. o. Ad:s beslut. Frih. Raab: Jag skulle tro, att det af Frih. Palmstjerna framställda redactionsförslag eller tillägg icke vore behölligt, men jag vill likväl icke motsätta mig detsamma; dock anhåller jag, att få göra ett tillägg derutinnan, så att det må lyda: ”intill kylaren, mäskvärmaren eller rectifikalorn”. Såsom Frih. Palmstjerna nogsamt känner, måste, då röret skall ingå i mäskvärmaren, i denne äfven finnas, för mäskens uppvärmande, en blåsa, såsom den kallas, hvilken är helt och hållet oberoende af röret. Begagnar man uttrycket ”hatten med sina rör”, så kan dermed icke förstås annat än hvad som till hatten hörer, och hvad som finnes af rören i mäskvärmaren eller blåsan kan icke räknas till hatten. Den 3 Juli. 441 Det blir således ett oegentligt uttryck, om man önskar att under Frih.
Alt denna styrka betydligt öfverstiger behofvet, faller sig klart, hvarföre det ock, under sådant förhållande, vore med god hushållning oförenligt att sträcka årliga vapenöfningarne till hela Första klassen, och derigenom, i oträngdt mål, föranleda ökad årlig utgift för stats-verket, samt ökad förlust af dagsverken för landet i det hela, de olägenheter oberäknade, som vid sjelfva vapenöfningarnes verkställande, deraf uppkomme och redan ofvanföre blifvit antydda. Bil. N.-o i till Kongl. Majas Prop, 1847 j Ilajt. 1. ^ 26 Om denna, i stats-ekonomiskt hänseende, gagneliga åsigt skulle godkännas, vunnes äfven i militäriskt hänseende en väsendtlig fördel, emedan man då sattes i tillfälle att till egentlig vapenöfning blott uppkalla dem, som vid inträdet i den stadgade beväringsåldren ega tillbörlig kroppslig utbildning och styrka, under det de öfriga, som vid mönstringarne väl blifvit approberade, men ännu icke vunnit nödig kroppsstadga , skulle, på sätt förut är antydt, utgöra armeens reserv-manskap s som i fredstid blott komme att undergå inskränktare vapenöfning vid vissa bestämda så kallade kyrkoparader, samt först vid infallande krig uppbådades till ordentlig vapenöfning, i den mån de hunnit blifva vapenföra och i fall, till stående armeens förstärkande, större styrka erfordrades, än de under freden vapenöfvade utgöra. Sålunda vore ock ett medel funnet att i betydlig mån afhjelpa de ofta anmärkta betänkliga följderna af nu gällande bevärings-lag, som bestämmer, att bevärings-skyldigheten redan vid 20:de årets utgång skall inträda, ehuru erfarenheten nogsamt bekräftat, att nordens folk i allmänhet icke uppnår sin kroppsliga utbildning och fulla mannakraft förr än ett eller tvänne år sednare, och hvilket förhållande föranledt Norriges lagstiftning att bestämma fyllda 22 år för Vaernepligtens början.
Utskottet, som icke finner behof att, till hvad sålunda blifvit anfördt till försvar för Utskottets förslag, göra något tillägg, får, med vid blifva ude af berörde, utaf tre Hiks-Stånd godkända förslag, hemställa, att detsamma äfven af Ridderskapet och Adele mätte varda antaget. F) Bevillning af utländske handlande och handels-expcditer. § 16. Hvad här blifvit föreskrifvet har Borgare-Ståndet afslagit, Ridderskapet och Adeln återremitterat, men de öfriga båda Riks-Stånden bifallit. Såsom skäl till afslaget har hos Borgare-Ståndet blifvit hufvudsakligen anfördt, att stadgandet om särskild beskattning för utländske handlande och handels-expediter ofta gifvit anledning till obehöriga trakasserier mot utländska resande; att merändels okunnighet om skyldigheten att utgöra den stadgade afgiften gifvit anledning dertill att den ej blifvit erlagd; att resande, som af okunnighet om sitt åliggande i detta hänseende underlåtit betala afgiften, ändock, när de blifvit af allmän åklagare dragne inför rätta, 24 Bevillnings-Utskollels Utlåtande M 34. mäst utgifva de stadgade böterna; att den inkomst Staten af denna beskattning erhåller vore en obetydlighet, som ej kunde tagas i öfvervägande såsom skäl för densammas bibehållande; alt ifrågavarande lagstiftning utgjorde lemning af ett system, som numera icke erkändes såsom grund för våra internationela förhållanden; samt att de Svenskar, som resa utrikes för att sälja våra exportvaror, ingenstädes vore underkastade en dylik afgift.
Det står då tjenaren fritt att antaga eller afslå vilkoren, och frun i huset blir besparad den plågsamma känslan, att hennes gäster äro tvungna att betala hennes tjenare, i synnerhet när det gäller de unga eller mindre bemedlade, som kanske egentligen inbjudits för att lätta bördorna i ett anspråkslöst hem. Det skulle bedröfva mig att tänka, det man inbjöde gäster endast med afseende fäst vid det nöje, man sielf kunde hafva af deras sällskap, eller blott för att i sin tur återgälda undfadd gästfrihet, utan att man också toge exempel af vår helige Mästare, att inbjuda så- dana, som äro gamla eller tråkiga (förlåt uttrycket!) och kunna räknas under den kategori, » som ej kan löna dig igen ». J Hvita dag pä stjrener. arbetsbordet vid dammiga luntors rad jag fann en knippa syrener med dunkelgröna blad; en knippa hvita syrener, nyss brutna från och ännu sin gren morgondäfna i morgonsolens De fylde sken. med sin vällukt mitt sommarqvafva rum, och i deras blommors drifva jag sänkte min panna stum. Stum, alt din unga kärlek Till slut måste jag vidröra den qvistiga frå- gan om drickspenningar, som är lika plågsam för värdfolket som brydsam för gästen. För personer med små tillgångar kan det vara en ganska känbar sak, i synnerhet förarglig på grund af de jemförelser, som man vet göras mellan en sjelf och andra rika gäster, ehuru ens egna obetydliga gåfvor kanske äro i större proportion till tillgångarna än det guld, som utströs af andra. I många stora hus utomlands är drickspenningars mottagande alldeles förbjudet, hvarom anslag finnas i alla gästrummen. sä rika blommor bär, Äro sådana emellertid tillåtna, bör ett fruntimmer gifva något till husjungfrun och stä- derskan (stundom i en person), me » ej till någon annan, utom under särskilda förhållanden. Om hon använder kammarjungfrun, far hon betala henne, men icke annars, och skulle hon hafva tunga koffertar att bäras upp och ned för trapporna, betalar hon naturligtvis nå- got åt bäraren.
En kamrerare; En kammarförvandt; En revisor; En bokhållare; Tre kammarskrifvare. Landförvarslcomit. Bet. IV. 58 En adjutant. En adjutant. En Sekreterare, Tre kanslister. En kamererare, En kammarförvandt, En revisor. En bokhållare, Två kammarskrifvare En sekreterare. En kanslist. b) Gener al-ingeniör-embetet. Militär-kontor: Kansli: \ , . »7 , . > gemensamt med general-laltygmastare-embetet. Kammar-kontor:) 3 J8 c) Generalintendents-embetet. lntendents-afdeluingen. Mili tär-kontor: Kansli. Kammar-kon to r. Aflönings-afdelningen. Kansli. Kammarkontor för aflöningsoch i n d el n i n gs-ä rend en: En kamererare, En kammarförvandt, En bokhållare, Två kammarskrifvare. Kammarkontor för pensionsoch fond för v a 11 nings-ä renden : En kamererare, En revisor, tillika förrättande kammarskrifvare-göromålen. d) Krig sförvaltningen gemensamt tillhörande: Tjenstgörande såsom sekreterare: Sekreteraren på general-fälttygmästareoch general-ingeniör-embetena Advokatfiskals-kontor: En advokat fiska!, En kanslist Kassa - kontor: En krigs-kassör, En kammar-skrifvare. 59 Hufvudbok-kontor:! En hufvudbokhållare. Otti härmed jemföres krigskollegii nuvarande personal så utgöres denna af följande flere: President 1 Presidents-adjutant 1 Pleni-sekreterare t Registrator 1 Kanslist hos registrator!) I Notarier 4 Kamereraren å bokslutkontoret 1 Kammarskrifvare derstädes 1 Kammarskrifvare å krigsmanshuskontoret . t Kamereraren m. m. för invalidhusfonden . 1 summa personer 13 Hvaremot skulle tillkomma i krigsförvaltningen: Embetschefer 3 Sekreterare 3 Kanslist, flyttad från det upphörda registratorkontoret 1 tillsammans 7 så att krigskollegii persoual minskades med 6 personer. Särskildt föreslås i sammanhang med förestående organisationsplan följande: 1.
Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottets den g dennes under N:o 159 afgifne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående användande af den till Ståderne donerad® jord. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmäna na Besvärsoch OeconornieUtskottets den 18 sistlidne Julii under N:o lös afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, örn inrättning af Portofranco, samt åtföljande Nederlags-rättigheter för Ön Gottland; blef samma Betänkande, i anledning af åtskilige Ledamöters dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till u om aftonen. In fidem Protocolli O. y. Lagerheim. Ben 30 Augusti /. m. Lördagen den 30 Augusti, Plenum klockan 9 förmiddagen. Herr Gyllenheim, Eric Gufiaf, bade in« lemnat ett så lydande Memorial. (Se Bilagan N:o 1.) Herr Grefven och LancltMarJkalken liem stållde, om icke berörde Memorial, sorn innefattade anmärkningar vid LagUtskottets den dennes förmiddagen återremitterade Betänkande, i anledning af väckte frågor om förändringar uti BrottmålsLagstiftningen, finge till bemålte Utskott förvisas. Bifölls, Företogs till pröfning StatsUtskottefs den. s5 sistlidne Julii under N;o 547 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet legde, Utlåtande, i anledning af väckt motion mo ändring i förvaltningen af Strömsholms och Kungs, öhrs Kungsgårdar. Herr Kaylenjijerna. Eric Magnus, hade iolemnat ett sä lydande Memorial: (Se Bilagan N;o 2.) Ben jo Augusti f m.
Ridr 3 öre, samt 133 kubikfot 3 kanuor oindelt spanmål med värde af 266 Ridr 60 öre; hvaremot, och då ersättning för vissa indelningar sålunda är vederbörande lemnad, förslagsvärdet å de till Elementar-Iäroverkens anslag hörande indelta räntorna blifvit i den nya Riks-staten minskadt med 158 Ridr 50 öre. 47:o Sedan vid granskning af den utaf E. K. Majit till Rikets sist församlade Ständer nådigst öfverlemnade utredning i afseende å de af kommuner och enskilde 30 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. personer till gymnasier och skolor i allmänhet gifna donationer, Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att E. K. Maj:t täcktes, i afseende å vissa uppgifna donationers tillkomst och beskaffenhet med mera, låta verkställa den vidare utredning, som Rikets Ständer ansett erforderlig, och derefter vidtaga de åtgärder, som kunde vara af omständigheterna påkallade; så finnes nu i det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll intagen redogörelse för de af E. K. Maj:t i följd häraf, efter vederbörandes hörande, meddelade förordnanden; och inhemtas af berörda redogörelse, vid hvilken Rikets Ständer icke haft något att erinra, bland annat, att afkomsten af åtskilliga donationer, till sammanräknadt belopp af 966 R:dr f öre, funnits icke vidare böra bland elementarläroverkens anslag inberäknas, hvadan dessa blifvit med nämnda belopp minskade.
Utsk:ts hemställan bifölls. Föredrogs ånyo sammansatta Lag-, samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 30 och 31 sistl. Oktober på bordet lagde Mern. N:o 34, i ani. af återremiss af sammansatta Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon.-Usk:ts Betänk. N:o 5, öfver väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren lör afsöndring af jord. Hr von Koch: Jag tager mig friheten hemställa, att föredragningen måtte ske §-vis, samt att ingressens pröfning måtte uppskjutas till dess §§:na blifvit genomgångna. Till detta förslag lemnade R. o. Ad. sitt bifall; hvarefter förekom: Utsk:ts å sid. 1 gjorda anmälan. Lades till handliugarne. Härefter anmälte sig och yttrade Hr von Koch: Vid återremissen yrkade jag att maximum för jordafsöndring måtte bestämmas till »hälften» af hemmans rymden, i st. f. en »tiondedel». Samma yrkande vill jag nu återupptaga, men hemställer dessförinnan till Hr Gr. o. Landtm., huruvida jag nu får yttra mig härom, eller om dermed skall dröjas till dess samtliga §§:na blifvit genomgångna. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det torde vara lämpligast, att B., o. Ad. först paragrafvis genomginge och afgjorde Utsk:ts förslag samt derefter särskildt pröfvade de yrkanden, som, med anledning af motionerne i ämnet, möjligen komme att i afseende å andra delar af den ifrågav:de förordningen framställas. Hr von Koch: Om mitt yrkande framställes sedan §§:na blifvit genomgångna, blir följden den, att, om mitt yrkande vin - Den 4 November e. m. 223 ner Ståndets bifall, måste ändring företagas i de genomgångna §§:na. Gr. Sparre:
Imellertid fortsatte våra två äfventyrare sin resa. Den sluge bonden ville i det längsta draga nytta af den frikostige Nikifor, och som det led emot våren och han icke mera trodde sig behöfva sin släda, föreslog han "herrn" att köpa densamma. Förr att underlätta resans besvärligheter för Nadeschda, mottog denne anbudet, och så bar det af vidare åt nordvest. Men ehuru de färdades ganska fort, hade dock det hundratungade ryktet ilat före deras trespann eller anlände åtminstone samtidigt med de unga tu till den gamla goda staden Wiborg, der våra resande inträffade om qvällen och hvarest Nikifor hoppats kunna bereda Nadeschda åtminstone en lugn natt. Då den unga damen såg gaslyktorna tindra emot sig klappade hon af glädje de frusna händerna och utropade högt: "Se, se, menniskoboningar!" Snart åkte de in till staden och skjutskarlen stannade, förut instruerad, vid ett af stadens mindre hotel. Hvar och en som åker med trespann blir väl emottagen af hotelvärdar. Så äfven våra resande. De erhöllo ett gemensamt rum emedan de generade sig att begära två skilda. Thé begärdes och serverades flinkt. Sängarne bäddades och herrskapet var på tu man hand. "Hvad det är roligt", sade Nadeschda, och försökte oaktadt sin trötthet att gå några slag öfver golfvet "hvad det är roligt, alla kalla mig fru men inte är jag din fru ännu, Nikifor?" "Ack nej", svarade denne med en suck. "Hvad är du otålig för, min älskling", skrattade Nadeschda rodnande, "nu är det ju ingen nöd mera, vi äro ju i en af Stockholms förstäder, är det icke så, Nikifor?" Nadeschda hade i Smolna kloster, genom kejserlig nåd, fått tillträde till pensionen, en grace som i allmänhet icke beviljas jungfrur af oadelig börd. Här hade hon fått rätt orediga begrepp om Sverige. Men det enda sanna hon visste om detta land var det bästa man kan veta derom och det var ehuru det bibringats henne för att väcka afsky för ett sådant land att Sverige var ett fritt land, ett land der alla menniskor hade lika rätt.