Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Post, Carl Reinhold Axel. N:o 1470. Hr Ulfhjelm, Fullm. Hr Knorring, Eric Oscar. Den 19 December. *95 Lagutskottet: Till Suppleant efter N:o 313 Hr Drakenberg, Sten; N:o 213. Frih. Armfelt, Magnus. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskott el: Till Suppleant efter N:o 1741, Hr Wolffelt, Mauritz Constantin : N:o 380. Frih. von Schulzenheim, David Theodor. RiddarliusUtshoUel: dels efter N:o 2039 Hr von Troil, Fredrik Adolf, till Ledamot: N;o2107. flr Gustafsköld, Fullm. Hr von Troil, Fredrik Adolf. dels efter N:o 828, Hr Nisbeth, Carl Gustaf, till Suppleant: N:o 1988. IIr Adlersparre, Fullm. Hr Björnstjerna, Hoger. Föredrogs K. M:s d. 17 dennes på bordet lagda Nåd. Propos. till R. Sl:r, ang:de förändring och tillägg till RiksAkten af d. G Aug. 1815. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att RiksAkten är ett af de ämnen om hvilkas behandling icke särskildt i grundlagen var bestämdt, ■men som 34 § Riksd.Ordnrn medgaf R. Sl:r att remittera dylika mål till antingen Allm. Besv.- och Ekon.Ctsk. eller något annat förut tillsatt Utskott, och samtliga IliksSt:n vid en föreg:de Riksdag år 1841 remitterat en dylik K. Propos., som den nu förev:de, till Const.Utsk., som deröfver afgaf Utlåt., finge Hr Gr. o. Landtm, hemställa om R. o. Ad. behagade remittera äfven denna Nåd. Propos. till Const.Utsk. Ropades Ja. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Regerings-Formen, sorn stadgar, att enskildte Medborgares eller Corporationers förhållanden ej kunne komma under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggning och pröfning, ansett sig icke kunna upptaga detta ärende till någon hufvudsaklig handläggning; dock förmodar Utskottet, att, i händelse underdåniga Besvär blifva å behörig ort anmälte, Kongl. Mäja i Nåder lärer infordra de upplysningar, sorn viii tindersökningen af detta mål kunna finnäs af nöden. Hvilket dock till Riksens Höglofi. Ständers egen pröfning vördsammeligen öfverlemna^. Stockholm den 6 Juni 1815. På Höglofi. Ridderskapets och Adelns Uedainö. ters vägnar A. Lantingshausen. På Välloiliga BorgareStåndets X.edamöters vägnar And. Fredin. Ut - På Högvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Carl T'r. Ortman. På Hedervärda BondeStåndets .Ledamöters t vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. 400 Den 12 Juni* Utdrag af Protocollct hållet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum, den 12 Juni 1815. S. D. (irelog Ridderskapet och Adeln till afgörande de ifrän de föregående Riksdagar på bordet hvilande slutberedda förslag till ändringar i Grundlagarna, och stadnade deröfver i följande uiuntelige beslut: 2 § Regerings-Formen. Det föreslagna tillägget skulle förfalla, sedan, i anledning af Jvonsh Maj:t Nådiga Skrifvelse, Riksens Ständer redan förut beslutat, att de i 41 §• föreslagna stadgariden, hvarmed detta förslag stod i gemenskap, ej skulle antaga. 4 §. Den förbättrade redactionen, hvilken vid .1813 års Riksdag blef föreslagen, antogs. 5 §. Då Ridderskapet-och Adeln ej ansåg sig kunna antaga något af de till ändring deri på bordet hvilande förslag, skulle den nuvarande redactionen oförändrad bibehållas. 6, 7, 3, 9 ouh 10 §• §•
Horn framställda grunder, inbjuda de öfriga RiksStm att instämma uti Ståndets i anledn. af Goustit. Utskrs memor. N:o 84 fattade beslut. Ropades ja och nej. Frih. Cederström begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande votertsproposm: Den, som bifaller, att de öfriga RiksStm, på de af Gr. Horn framställda grunder, inbjudas att instämma uti det af R. o. Ad. fattad# beslut i anledn. af Constit.Utskts memor. !>f:o 84 med förslag till ändring och omflyttning af 2 mom, 56 § Reg.F., samt jemnkn. i dess 8i § äfvensom i 29 $ Riksd.Ordn., voterar u; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer en sådan inbjudning ej att äga rum. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 25. Nej — 46. Upplästes och lades på bordet K.. M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelser: 1:0 af d. 24 sisth Jan., ang:de djeknepenningarnas upphörande samt den s. k. sterbhusafgiftens erläggande i städerna Stockholm och Götheborg, samt 2:0 af den 27 sisth Febr., i anledn. af R. St.‘s unck akrifvelse af d. 27 Oct. i834, ang:de ett nytt system för Rikets silfvermynt. H. K., o. Ad. åtskiljdes kl. J till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Mandagen den 2 Mars i835. Plenum kl. 6 e. m. Sedan denna dag på förmiddagen blifvit afgjordt, att ingen inbjudn. till de öfriga RiksStm skulle äga rum till instämmande i R. o. Ad:s i anledn. af Constit.Utskrs memor.
Detta och mycket annat, jemte deras nät i allmänhet, har gjort att denna skola är besökt framför alla andra, icke allenast af ungdom, tillhörande provinsen Upland, utan äfven från Westmanland, Dalarne, Wermland och andra orter. Enligt skolordningens hud står det ej i lärarnes makt att hindra lärjungars inträde i skolan, och undervisningen hade kanske icke varit möjlig att bestrida, då, efter hvad som upplyses af Frih. von Krmmers reservation, 3:ne lärare äro lönlöse, om icke, enligt hvad mig är försäkradt, en lärares enskilda uppoffringar afhulpit denna brist. Detta är ett förhållande, som ingalunda är Staten värdigt, och det kan ej längre fortfara. Följden klefve eljest, antingen att de skicklige lärarne som finnas, lemna skolan, eller att de skola dö af svält, under utöfvande af deras lärarekall. Jag hemställer således, på grund af hvad jag haft äran anföra, om ej Ståndet måtte finna lämpligt att återremittera denna punkt af betänk. Jag påyrkar icke något bestämdt anslag, utan Iemnar åt StatsUtsk. att bereda den tillgång som erfordras, hvilket kan ske på flere sätt, antingen genom att öka anslaget för elementarläroverken — hvaremot man visserligen skulle kunna invända, att hvad StatsUtsk. i den delen föreslagit, redan är bifallet, nemi. de 48,200 r:dr, deruti inbegripne de 6,800, som nu tillkommit, och hvilka skulle gå till nya Elementarskolan, eller rättare att användas till det belopp, som Regeringen kan finna nödigt för denna skola, och hvilket uttryck gifvit anledn. till den farhåga, som Prosten Stenhammar framställt i sin reservation, att nemi. Regeringen skulle hafva sig öppet att lemna mera till nya Elementarskolan, men hvilken farhåga Hr Silfverstolpe haft genom sitt afgifue yttrande — eller ock att anslå interims-arfvoden åt ifrågavar. lärare, ty den organisation, hvarpå Regeringen är betänkt, torde kanske ännu icke på länge gå i fullbordan.
— Utåt de uppkomna särskilda besparingar och behållningar, som, enligt Rikets Ständers vid de 2 sednaste riksdagarne fattade beslut och Reglementets 212—214 gg, borde från Kongl. Stats-kontoret öfverlemnas till Riksgälds-kontoret, hafva behåll ningarne å 1858, L859 och 1860 års reservations-anslag för Skogsinstitutet och de lägre skogsskolorna, samt skogsstaten tillhörande tjenstemäns aflöning kommit Riksgälds-kontoret tillgodo genom dessa behållningars upptagande uti öfverskotts liqviden för år 1860 med R:dr 142,036: 7. och har Riksgälds-kontoret äfven kommit i åtnjutande af det belopp 2,000: 18. hvarmed Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 33 hvarmed den af Gefle—Dala jernvägs-bolag betalda expropriationssumman för kungsgården Noret tillhörande jord öfversteg inlösningsbeloppet för de å nämnde kungsgård, på nuvarande Landshöfdingens i Stora Kopparbergs län bekostnad, uppförda boningsbus. De af Riksgälds-kontoret från Kongl. Stats-kontoret emottagna behållningar utaf depositionsmedel, som utöfver 10 års tid innestått i Laudtränterierna och Öfverstå! kål lare-embetets kansli, hafva utgjort under år 1859 R:dr 2,841: 15. „ år 18G0 • 1,827: 92. , år 18G1 2,956: 47. och „ innevarande år G8G: 55. eller tillsammans R:dr 8.312: 9. Derigenom har sammanlagda beloppet af sådana sedan år 1844 till Riksgälds-kontoret aflemnade medel ökat sig till R:dr 128,089: 21. 1 öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut och stadgandet i Reglementets 219 §, angående aflemnandet till
Landt-Tullarne med det årets utgång upphäfwit. Ester denna tagna allmänna kännedom af sakens behandling och utgång, och änskönt uti den inre Rörelsens och Naringarnes tillstånd intet stal förekommit Urstvtten som ester sa kort tids fö lopp ftu>le kunna gära det twäng ater nödwändigt som KonungS och Ständers, och man ina tillägga Na, tionens gemensamma röst förklarat stridande mot den allmänna och enstilta Hushållningens fördelar, haswa Utstotten likwäl aldrig saknat anledning att erkänna Konungens oföränderliga karlek för Sitt Folk och rättfärdiga Dek adla och sanna afstgter. — Tb jemte serskildt afstcnde a det oförsynt stigande Lurendrägcriet, har KonglMajit blott för att werka lindring i Bewillningen framställt den Nådiga Propositionen, och derwid öfwerlemnatät Stän, derne att pröfwa hwilketdera alternativ agde företräde Tullarnes återinförande, eller något annat Medel, som ined lika lätthet och pa lika billiga grunder inbragte ät Staten desi fulla behof. Också haswa Utskotten intet ögonblick twekat att begagna den frihet, som Konungen förunnat, som Regerings, Formen förbehållit och som Stats-Nädet anfört såsom ett skal för desi tillstyrkandis af den Nådiga Propositionen och magar sa mycket häldre öppen, hiertigt framlägga sine tänkesätt, som Utskotten aro säkra att om an de synas i motsägelse med Kongl. Majus Nådiga framställning stola de dock i sjelfwa werkst befinnas öfwerensstämmande med Kongl. Majus redan i delta ämne högtidligt yttrade Höga öfwerlygelse med Desi Egna widkagne priswärda åtgärder och med de för Fäderneslandet Nädiga afstgter, som ligga till grund fpr alla Kongl. Majus Hand, Den z Julik. roze Handlingar och omifikänneligen framlysa afwen uti drn Nådiga Propositionen.
Reser någor bort, då hans sak för rätta är, utan han häfver Domarens lof dertill, eller laga fullmägtig ställt, och Rätten det kungjort; bote i Under-Rätt fem daler, i Hof-Rätt tio daler och gånge ej dess mindre dom i saken. Jlih. lill R. St. Fröt. iSj.f. 10 Sami. 1 Afd. 21 i(h Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrivelse N-o 10’. XX. Cap. 1. $. Andra punkten af denna §. ändras sålunda: Göra de det ej; bote sä svaranden som käranden, i UnderRätt tio daler, i Hof-Rätt tjugu daler. XXL Cap. 4- $• Denna §. ändras till följande lydelse: Häfver man Under-Rätts dom för sig, men tappar i llofRätten, då bör kostnaden å båda sidor emot hvarannan c/vittas, der Domaren ej finnér de omständigheter i något mål vara, att endera ändå rättegångskostnad gälda bör. Är o i saken åtskilliga käromål, och vinna eller tappa parterne deri ömsom, då stände ock hvar sin kostnad. XXII. Cap. 1• $. De två första punkterne i denna §. erhålla följande lydelse: I Hof-Rätt skall någor af Rättens Ledamöter, i lagvadda eller der instämda saker, skriftlig berättelse opi deras sammanhang uppsätta, innan de till dom företagas. I Under-Rätt måge parterne det ej äska, der Rätten ej sjelf finnér, att sakens vigt eller vidlyftighet det fordrar. 2. • Tredje punkten i denna §. skall lyda sålunda: Sist upptecknas inlagorna, att kunna Rätten föreläsas, efter den tid, som de inkommit, och Rätten gifve sedan den berättelse till parterne ut, med förelagd tid och vite, i Hof-Rätten tio, i Under-Rätten fem daler, att den hvar för sig genomse, underskrifva och återställa. Expeditions-Utskottets Förslag till itnd. Denna sådan den lyder i Kongl.
Man klagar i allmänhet öfver, att detta rum är något mörkt, och om det genom den föreslagna tillbyggnaden blefve ännu mörkare, så skulle det i min tanka blifva alldeles olämpligt. Kan icke Utsk. på annat vilkor föreslå en tillbyggnad, så förblifver jag heldre vid hvad del är, än att borttaga dagsljuset lill den grad ifrån Riddarhussalen, som af den föreslagna förändringen skulle blifva en följd, hvilket icke går an under något vilkor. Jag har endast härpå velat fästa Utsk:s upmärksamhet för den händelse, att betänk, skulle komma att återremitteras. w 382 Den 8 Februari. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag är förekommen af Gr. Lagerbjelke, med hvilken jag i alio instämmer. Om det skulle löna mödan att tala om de olägenheter, hvilka Hr Bråkenhjelm anmärkt, nemi. att salen skulle, genom de föreslagna flyglarnes upförande blifva mörkare, så tror jag att saken jäll vore hjelpt genom uptagande af de igenmurade fensterna midt framför mig. För öfrigt vill jag blott upmana R. o. Ad. alt kasta en blick ut igenom fenstren bakom mig, och se huru det ser ut der nedan före. Jag hemställer om Ståndet anser sig värdigt, att bibehålla en bakgård sådan som den vi nu ega. I ekonomiskt afseende visar det sig att företaget äfven är att tillstyrka, enär detsamma framdeles skulle komma alt gifva en årlig behållning af öfver 5,000 r:dr b:co, i st. f. de 2,200, som flyglarna inbringa. Vinsten är således temligeu solklar. Jag anhåller om återremiss af betänk. Frih. Cederström, Rudolf: Ehuru lofvärd Gr:ne Lager bjelkes och Björnstjernas samt Frih. Bennets nitälskan för en vacker baksida om Riddarhuset än må ur esthetiska skäl bedömas, kan jag ej instämma i det resultat, hvartill de vid detta tillfälle velat leda R. o. Ad.; hälst man till och med utur hänseenden af enahanda art skulle med mycket fog kunna visa det deras åsigt icke så alldeles håller stånd.
Medicamenter, se Apotheks-varor. Mercurius, se Qvicksilfver. Messingstrådse Tråd. Metaller: Bil. till Expeditions-V'iskotlets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 3o8. 65 TuUvärde. Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. UtförselTull. Metaller, sammansatte: Skrot, samt gammal och brul6 r 00 kad messing Bronz, pinschback, tomback 1 Sk. stäp. v. 32 l6 32 — och andra ej specificerade 5o 6 200 — oarbctade 1 Sk. stäp. v. ■ 6 — Bronz-arbeten, förgyllda . 1 Skålp. 1 24 ) andra metallarbeten med elJFr ia. ler utan förgyllning, för1 Skålp. 24 3 — silfring eller plätering ) 24 —. Metvurst ... Mjöl af vegetabilier, som ej 1 Kanna ■» 16 Fr itt kunna inbegripas under 1 Skålp. 18 spanmål, ej specificeradt Modeller till allehanda inrättningar och prof på redskap samt andra förnödenheter för näringarnes behof (införsel med Commerce-Col6 2 legii tillstånd Fr ia. Fr ■ 1 Skålp. 1a. I 2 — Mos eller saft: fläder — 3 — . 1 4° — Mullbärs 1 Skålp. — 4 Mosaik-arbelen 100 R:dr v. 20 —■ — Fr ia. 1 24 Munlack 1 Skålp. — 24 — Fr ia. 24 !- Murklor 1 Skålp. — 8 3 Mikroskop, se Instruroenter, Optiska. Mineralier för Naturalie-saml., se MalmsUiffer. Mjöl af spanmål, se Spanmål. Moll, se väfnader af Bomull. Mossa, Bergse Färgmossa. Muffar, se Pelsverk, beredda. Multum eller Molleton, se väfnader, YlleMursten, se Tegel. Bilt. till R. St.
Btsv. och Octon. Vtik Uttänkande N:o 15.7 9 handläggning öfverlemnadt memoi ial, liarHerr P, A, Thörn förgslagit, att, sedan egar ne af .berustad* S, itel ier oell Kronoshatii -hemman numera blifvit hciälligade alt lill sig lösa ej mindre ali befintlig, jin äfven framdeles A egome uppväxande ekeskog neli nästan olver liela Riket sig afen dylik rättighet begagnat, samt i följd deraf någon gatan!i lör ekeskogens bibehållande och ändamålsenliga vård ej vidare foieTinnes;— det måtte egare af olvamnimmle slags fast i» heter genom allmän "Förfall liing dork la ras be« rältigade ali, efter anuuiluu Iros Siyrelsen föi ekejdauteiIngen 1 Riket, det de eina besörja ett. bestämdt antal, minst <ioo:de ekeplantors uppväxt och tillsyn, af skogsplanlei ingscassorne .ei milia hvart 5:te år ett piasmium af feni ,Rdr. Jl.To för hvarje hundrade ekeplantor, sorn blifvit uppdragne och behörigen vårdade foi Kongl. Flottans räkning, på ett sätt, sorn af lörheanälde S.yrelse, efter besigln ng, godkändes. Utskottet bär tagit denna framställning i öfvervägande och får vördsamt anföra, -att, utom alet erforderligt område .af Kronans helodine jord blifvit för ekeplantering upplåten och nödige medel 'för iplauteriugarues framtida vård anvisade, synes ålolionairens 'förslag i utförandet undcrkastadt sådane betul kligheter och till dess åsyftade fördelaktige följder så osäkert, al t lUtsköttet anser ssig ej kunna detsamma understödja.
Sparre uttalade önskan, att ifrågav;de bestämmelse måtte bringas i öfverensstämmelse med tjenstehjonsstadga", delar jag visserligen Gr. Sparres åsigt om önskvärdheten af sådan öfverensstämmelse, men tror tillika att sådan redan finnes, alldenstund det skulle stå befälhafvare" fritt Den 17 September f. m. 317 att göra nedsättning i hyran, och, om den felaktige det oaktadt icke läte sig rätta, honom från tjensten skilja. Genom orden »förtjenta hyra» blifver öfverensstäuunelsen med tjenstehjonsstadgan så mycket tydligare. Jag anhåller att §:n måtte bifallas, med uteslutande af ordet »skälig.» Gr. Sparre: Jag hemställer till den siste vardo talaren, huruvida han verkligen anser att begagnandet af orden »förtjenta hyra» kunna leila till det resultat han nämnde. Enligt min föreställning, kan nemi. aldrig nedsältningen al hyran afse den förflutna, utan endast den kommande tiden, ty meningen kan ingalunda vara den, att sedan en sjöman under någon tid tjenat lör en hyra af 50 rdr pr månad, han, om han begår någon förseelse, skall förlora någon del af sin förtjenta hyra, utan kan nedsättningen endast afse framtiden. Men då sjömannen således icke drabbas af någon egentlig förlust, hvad är naturligare, än att han uppbjuder all sin förmåga för att genom försumlighet eller på annat sätt söka förmå skepparen att försätta honom i den lyckliga ställning att få lemna fartyget? Frih. Leijonhufvud: Afven jag instämmer med Gr. Sparre deri, att stadgandet i sjölagen om förhållandet mellan besättningen och hefälhafvaren bör stå i öfverensstämmelse med tjenstehjonsstadgan. Denna fråga bar också blifvit af Utsk:t tagen i betraktande; men §:n, sådan den bär är uppfattad, visar dock att man funnit nödigt alt, med afseende å sjöfolket, i vissa lall meddela särskilda föreskrifter. Jag ber älven att få lästa uppmärksamheten derpå, att det icke är någon rättighet för sjömannen att blifva skiljd från sin tjenst, utan att detta beror af befä!h»l'varens skön.
Körordningen den 3o Deeemder 18 lA, 8oldaten8 dedlädnad numera desörjes af Legementets Dedlädnads-Direction medel8t ärliga didrag, 80m utgöras till eva dalsten af Kronan oell till den andra al Lotedällarne, för framtiden mätte i ljäder defrias frän erläggandet al omförmälda deld adri ad 8-altist. 8edan vederdörande Kmdets-w^ndigdeter dlifvit däröfver dörde oed dervid upplyst, att idägs varande, uti Uplands Regementes KneedteKontract stadgade, dedlädnads-akgift iede dom mit Regementets Redlädnadsfond tillgodo, utarr till 8tats-Verdet inmätt, dar Kongl. Nsj:t detta ärende till l^lädig pröfning söredaft; oed dä därvid dos KonglNaj:t i detradtande dommit, att, 8edsn Kongl. Naj:t, i anledning af didets 8tänders vid 1818 ärs Ridsdag gjorda underdäniga framställning om en dilli g jemdning i didragen till incleldta soldatens dedlädnsd, Kronan oed Rotedällarne emellan, uti lXädig sdrifvelse af den 7 duli samma är, andelallt Krigs-Kollegium att, genom vederdörande
Ville man vara radikal, kunde man yttra den åsigt, att damerna antingen borde teckna efter naken modell i männens sällskap eller ock helt och hållet undvika att teckna den nakna manliga menniskokroppen i helfigur. Ty icke är det nödvändigt för alla. Åtminstone kan man utan att vara det allra minsta bekajad af pryderi invända ett och annat häremot. Dock, det är en smaksak. Att den qvinliga afdelningen emellertid betydligt ökat akademiens utgiftsstat, är ett oomtvisteligt sakförhållande. Huruvida resultatet af dess verksamhet är sådant, att ut-gifterna derför kunna anses skäliga att betalas af staten, derom äro meningarna mycket delade. I alla fall, utbrista damernas ridderlige försvarare, gör qvinliga afdelningen i stort sedt lika mycket skäl för sig som den manliga. Möjligt — men i så fall är kanske äfven den manliga afdelningen allt för dyr i förhållande till resultatet af dess verksamhet. Derom äro meningarna delade i ännu mycket högre grad. Att med bestämdhet yttra något om de synliga resultaten af denna verksamhet är vanskligt nog. Det tjenar föga till att komma fram med en rad af namn, hvarken för att visa prof på hvad läroverket åstadkommit eller för att påvisa, hur akademien har misstagit sig i fråga om den talang, som låg i linda hos någon ungdom, af hvilken man väntade just ingenting. Man kan säga att akademien har uppfostrat så godt som alla de konstnärer, hvilka i utlandet blifvit berömda och gjort heder åt sitt fosterland. Men man kan äfven påstå, att dessa, äfven om akademien ej funnits till, blifvit fullt ut lika framstående konstnärer. Stipendier och] undervisning ha hjelpt dem, det är sant, men äfven akademilösa länders ungdom kan, der anlag verkligen finnas, komma i åtnjutande — på ett eller annat sätt — af såväl det ena som det andra. Och hur mycken del läroVerket med rätta eger i hvarje målares utveckling, det är ej lätt att afgöra. Några ha der lärt sig * allt, andra alls intet. Det beror helt och hållet på individens £kaplyrine och på arten af hans konst. För öfrigt “ utgår “ ej den unge målaren efter fullbordad lärokurs ur akademiens läroverk.
Lag och beskaffenheten kunde föranleda. I följd deraf, hade bemälde Herr Lagman uti Memorial, den 9 derpå följde De 7° * Riksens Ständers cember, äskat förklaring af Konungens Befallningshafvande i Stockholms Län, Herr Landshöfdingen, tillförordnade Öfver-Ståthållaren och Commendeuren Frilievren Edelcreutz: 1:0 huru Herr Friherren och Landshöfdingen, med kännedom sä väl af Rikets (konstitution , som allmänna Lagen, kunde utfärda arresterings-ordres ej mindre motToiparen Anders Andersson i Granhatten och hans hustru Anna Olsdotter , utan annan grund, än att deras son, Drängen Peter Andersson, angifvit dem fördelaktighet uti de af honom föröfvade mord, än ock fernot mindreåriga flickan Anna Andersdotter, samt Pigan Anna Cajsa Svensdotter, hvilka icke ens voro för någon slags delaktighat i brottet angi Ine, hvarföre ock grunden till deras häktande syntes ligga endast i godty eko, utan allt lagligt ändamål. 2:0. Huru Herr Friherren och Landshöfdingen, emot Lagens föreskrift i 5a Cap. 2 §. Missg. Balken, kunde anbefalla Länsmannen Rösgren, att å Torpet Granhatten anställa, en i flere afseenden olaglig ransakan efter gods, som bevisligen från de mördades ho icke förkommit 3:o. Huru desse sednare ordres kunnat grundas på ett så osäkert skäl, som hvad Torparehustru!!
Utskottet, som ansett grunderne för den nya organisationen i allmänhet riktige och derföre följt de framlagda staterne vid afgifvande af sitt yttrande öfver löneregleringen, har vid granskning af dessa stater funnit jemkning böra ega rum i afseende å några af de föreslagne beloppen, äfvensom Utskottet i sammanhang härmed till behandling förehaft tvenne hithörande, till Utskottet remitterade, motioner, på sätt här nedan omförmäles. a) Hof-Rätls-Presidenternes aflöning, uppgående för närvarande till 7,300 R:dr, deraf taffelpenningar 1,300 R:dr, är föreslagen att ökas till 9,000 R:dr. Desse embetsman hafva tillförene i allmänhet varit ställde i samma lönegrad, som JustitieRåden; och sedan de förre vid 1830 och 1831 års Riksdag erhållit förhöjning af sin aflöning till nuvarande belopp, fingo äfven de sednare, eller Justitie-Rådén, vid sistlidne Riksdag sina löne-inkomster till likhet dermed ökade, blott med den skilnad, att, då Prcsidenternc hafva taffelpenningar åt sig anslagne, Jnstitie-Råden, hvilka icke ega någon representationsskyldighet, i stället erhöllo s. k. Ijenstgörings-penningar till motsvarande belopp. Om ock å ena sidan må medgifvas, att Hof-RättsPresidenlerne, såsom Chefer för verk med en talrik personal, måste vidkännas en icke obetydlig representations-kostnad, torde dock å den andra sidan äfven böra tagas i betraktande, att deras göromål äro vida mindre trägna och ansträngande än Justitie-Rådens.