Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man vet nemi. att dessa senare kunna erhålla föreskrifter för hvarje särskildt fall af Regeringen, emedan, enl. nu gällande föreskrifter, hvarje anslag som meddelas lill understöd för enskilda företag, grundar sig på K. M:s Nåd. beslut. Således skall mellan staten och bolaget äfvensom den enskilde kontrakt uprältas, hvilket af K. M. i nåder gillas, och vid sådant tillfälle är Regeringen i stånd att a priori bedöma, huruvida arbetets omfång är af den beskaffenhet att en 366 Deri 11 Februari. särskild föreskrift må för bolaget kunna meddelas derom att arbetspersonalen skall i religiöst hänseende sä vårdas som det nu förevandc förslag åsyftar. Jag tror derföre alt vill man saken sä bör man också börja den pä eli säll som gör alt den kan gä i verkställighet. Detta låter sig göra genom det förslag som Ekon.- Utsk. framställt: men ingalunda genom att taga bort ett tillägg, hvarigenom förslaget erhåller en sådan allmänligh-et alt det kunde komma att bero på en persons subjektiva upfattning, huruvida ett arbetsföretag är af större eller mindre omfång och hvarigenom äfven trassel och oreda kunna upsla, som möjligen satte bolaget i stor förlägenhet och kanske bade till följd att bolaget, i harmen öfver att på delta sätt trakasseras, alldeles icke verkställde förelaget eller också verkställde detsamma under det rättegången fördes om arbetarnes sedligbetsvård, hvarigenom kunde inträffa att när bolaget fått utslag i frågan, arbetet redan blifvit lullbordadt, och då har förfaltn:ns verkställighet förvandlats snart sagdt till ett spe gelfäkteri. lag bar för mycken vördnad för lag och föreskrifter för alt önska alt de skulle erhålla ett sådant öde, och detta skäl är för mig vid della tillfälle af högsta vigt, hvarför jag för min del anhåller, alt R. o. Ad. mätte bifalla Ekon.Otsk:s förslag såsom det till orden lyder, såvida man skall äga något hopp att det skall kunna bringas i verkställighet och bos K. M. vinna något afseende. llr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: För min del förenar jag mig i de motiver som blifvit af Utsk. anförda och som legat till grund för de motioner hvilka föranledt Betänk.
Hans förslag till Läns-Directioner och allmänna subscriptioner utvisar en tydlig syftning, att bereda de upplystare och förmögnare classerne ett tillfälle att påskynda den stora angelägenhet, som enfalden och armodet möjligtvis ännu icke våga anse utförbar. Rika och lyckliga orter skulle derigenom underhjelpa de fattigare eller i förlägenhet varande församlingar; och ensidigheten eller fördomarne i ett mindre Dislrict skulle efter hand nödgas vika genom det beroende, hvari Skol-Inrättningen ställes, i fråga om medel och upplysningar, utaf en, utur allmännare och redan pröfvade åsigter handlande utvald autoritet. Det mest påtagliga bevis, att man knappast måtte hafva läst motionen, är t. ex., att Utskottet uträknar det af Anders Danielsson föreslagna creditivet på det sätt: att 5o R:dr skulle komma på hvarje församlings lott. Detta creditiy är föreslaget att blott användas i de fall, då de af menigheterne beslutade och i sina inkomster till vissa belopp tryggade Skol-Inrättningar, skulle opåräknadt behöfva ögonblickliga förslräckningar, till följd af några oförutsedda anledningar. Att detta kunde hända mer än högst få skolor, i hvarje Län, är icke troligt. Att menigheterne, eller styresmännen, derest olofliga företag vållat bristerna, mäste betala dem, är tydligt, af den allmänna princip, alt Staten icke skulle under nuvarande förhållanden bekosta Skolorna, eller Regeringen hafva med dem något direct att beställa; — och således inses lätt, att det* föreslagna creditivet är både möjligt att anordna och nyttigt att kunna i behofvets stund anlita; ty skulle sockenstämmor genast upptaga frågor om tillfälliga behof, blefve skolangelägenbeterna alltför besvärande fös menigheterne, som eljest blott årligen skulle behöfva med deni sig befatta. Likaså förefaller det mig besynnerligt, att Utskottet kunnat afstyrka att anslå vissa nådår efter lediga Pastorers och Commiuistrars löner till 16 Staissamt Allm. Besv.- och Oecort -Ulsk. Betänkande N.o Bp Sko^Inrättningarnes bildande. Det är ej meningen att inkräkta på Enkors och barns rätt.
Thet bör ock för en afwig gudstienst anses, ther nogon för enskylta ärender skäl, och uthan laga orsak [s.163] uppå sönoch högtids dagar eller stora böndagar, fara ifrå sin egen sochne-kyrkia, tå ther ordinarie gudstienst hålles, och til en annan kyrkia: hwar af undertiden sker, serdeles när förra predikan blifwer, at the komma sent, och somlige sedan therstädes then heliga dagen effteråt förnöter, thet som intet duger[?], eller när senare predikan blifwer förut fara i gårdarna. Sådana komma att ansees, effter kyrkiolagen, såsom the ther gudstiensten försumma: börande jemwäl hwar och en christen wäl anwenda then öfriga delen af then h. sabbathsdagen, afhålla sig ifrå gård-gången, såsom i visit. acten fiortonde § förmält är. Och som therstädes omröras, at the som taga sig före at icke gå hem ifrån kyrkan, utan sättia sig på wissa stellen, hwarest til äfwentyrs nogot wender til bästa, göra sig förfallne til wite, hwilket i en sochnestämma kommer at afgöras, så utsattes nu samma wite och plicht til 6 mark kop.m:t förste gången, andre gången, eller ther han på otidigt wis blifwer qwar öfwer natten, dubbelt så mycket til kyrkian: börandes äfwer werdsfolcket, wid samma wite, wara förplichtadt at honom angifwa. 5. Förehades om bättre skick wid brölloppen, som både til en christelig ordning och helsans bibehållande tienar: i annor händelse åstunda presterne undandraga sig frå theras samqwäm, och äntå lemna på gästernas eget answar både för Gudi och mannom. Här wid påmintes: 1)
Om således 8 dagar, på sätt Utskottet föreslagit, anslås i ett för allt, må det bero på Canzliet och Talarne sjelfve, att efter omständigheterna dela dem sig emellan. Herr af Ekenstam, Israel: Jag kan, såsom hvarje annan menniska, misstaga mig, men jag tror knappast, att förslaget till förändring i 49 §• Riksdagsordningen afslogs. Det kan vara möjligt, men jag påminner 2r>4 Den 7 Augusti e. m. mig, att Friherre Boije talade emot det, och gjorde samma framställning som de Herrar, hvilka nu talat; men, när det bl ef upptäckt, att vi hade strängare föreskrift i vår egen StåndsOrdning, än den, som de öfrige Stånden begärde, fann Ståndet, som jag vill påminna mig, otjenligt, attafslåde andra Ståndens begäran. Det blef ej angifvit, förrän emot slutet af öfverhiggningen. Som jag vill påminna mig, blef 49 §. bifallen i enlighet med det nya förslaget. Friherre Cederström: Sedan RiddarhusSecreteraren yttrat sig i ämnet, hvad han med säkerhet anser kunna medhinnas, tror jag, att Ridderskapet och Adeln kunde med. honom instämma, endast med tillägg af hvad Herr Crusenstolpe yrkat, att sjelfva Protocolls-justeringen skall ske på samma gäng Herr Cederschjöld: Jag får vördsamt hemställa, om icke ändamålet säkrast vunnes genom blott några ords tillägg i slutet af det förslag Utskottet framställt; nemligen att då här står, det de skola till Utskottet eifsändas, endast tillädes: hvilket ovilkorligen skall ske inom 14 dagar. Herr Crusenstolpe: Jag tror ej, att berörde tillägg gör tillfyllest. Det har endast afseende på återremisser; jag åter åsyftade Protocollet i sin helhet. Om det funnes något annat ställe, der det talades om Pro - Den 7 Augusti e. m. 255 tocolls-juslering, skulle jag dervid framställa min mening, men då förhållandet ej är sådant, begagnar jag detta.
I afseende på tiden för en tilltalad men under ransakningen rymd och sedan häktad persons inställande till förhör vid domstol, samt i fråga derom, huru långa uppskof i en pågående brottmålsransakning lagligen äga rum, hafva, i nedanintagna mål, af en domare blifvit uttalade åsigter, sorn förtjena att ofientligare, än det kunnat ske under skriflvexlingen vid domstolen, bekämpas och tillrättavisas, i fall de, emot förmodan, skulle af någon annan domare delas. Yid granskning af 1860 års Fångförteckningar från Skaraborgs län yppades, att en fånge, Anders Johan Andersson i Lundby, hvilken den 31 Mars 1860 inkommit till nämnda läns cellfängelse, ej förr, än den 7 påföljande Maj, blifvit instäld till ransakning vid Laske Häradsrätt, hvilken ransakning sedermera fortsattes först den 6 Juni samma år. Öfver berörda dröjsmål infordrade jag och erhöll förklaring från tillförordnade domhafvanden L. i nämnda härad. Denna förklaring innehöll hufvudsakligen, att bemälde Anders Joban Andersson varit för det brott, för hvilket han sedermera häktades, tilltalad redan vid höstetinget 1859, då han erkänt brottet, men målet ändock för andra orsaker måst uppskjutas till nästföljande lagtima ting Andersson fick under tiden vistas på fri fot. Vid målets företagande å följande ting, den 28 Januari 1860, instälde sig icke Andersson, i följd hvaraf Häradsrätten förständigade åklagaren att genom anmälan hos Konungens Befallningshafvande i länet föranstalta om den tilltalades allmänna efterlysande. Konungens Befallningshafvande hade derefter, i skrifvelse den 4 April samma år, tillkännagifva för Domhafvanden Anderssons häktande och äskat ransakning. Denna skrifvelse skall hafva ankommit til! Domhafvanden den 6 eller 9 i samma månad. Förklaranden, som eljest förestått domsagan sedan början af 1859 års sommarting, åtnjöt tjenstledighet vid nu i fråga varande tiden, eller från den 5 Mars till och med den 27 April 1860, under hvilken tid annan tillförordnad
Contractet innehafvande jord borde utläggas och lill hemmansegarens disposition återgå, Kongl. Maj:t icke fann lämpligt eller nödigt låta ett så beskaffadt allmänt påbud utfärda, enär redan, i händelse af Soldater eller Båtsmän inkräktningar vid deras boställen blifvit gjorda eller göras, utöfver det som i kneckte-Contracten och förordningarne bestås, Kongl. Resolulionerne på Allmogens Allmänna Besvär af den 28 Junii 1731 uti 5:te punkten föreskrifva’, att utläggning deraf bör ske, och det alltså tillhör Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar föres, deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall, efter förhållandet' och omständigheterna, sig lagligen utlåta. Efter sålunda vidtagna beslut och meddelta Nådiga förordnanden, anser Utskottet någon ytterligare förändrad åtgärd härvid icke erforderlig; hvad angår Nils Håkanssons andragande, om spridda hjelp-Rotars närmande till Stam-Roten, 20 Besv. och Oecon. Ulsk. Bet.-cle. Ar. o 2.3j 2^. får Utskottet åberopa dess, i lika beskaffadt ämne, jemväl denna dag under N:o 27 afgifne Betänkande. Dock underställes detta vördsamt Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning. Stockholm den 17 Januarii 1829. N:o ^4» Utlåtande, i anledning af väckt fråga, rörande sammanbyggande af Kyrkor. Ut i ett till det Högvördige Preste-Ståndet ingifvet, och derifrån, genom Protocolls-Utdrag af den iösistlidne December, till Utskottet remitteradt Memorial, bar Biskopen Herr Doctor Tegner anfört, att, sedan Rikets Höglofl.
St. att begära återkallandet af beslutet derom i R. brefvet d. 16 Febr. i833; men då det är grundlagsvidrigt att från andra titlar dertill anvisa medel, och då rådsbefattningarna i Rikets Hofrätten och Collegier, statscommissarierne och revisionssecreterarne icke lämpligen kunna anses lönade med mindre än 2000 r:dr, der de icke genom andra inkomster af sportler kunna i denna summa vinna fyllnaden, tolde Utsk., med frånträdande af dess tillstyrkande i detta fall, i det återkommande betänk, å stat uppföra råderna i Rikets Hofrätter och Collegier samt statscommissarierna till 2000 r:drs löner, för Hofrätterna med afdrag af de sportelinkomster, som Utsk. påstår dem äga, ehuru Utsk. icke uppgifver deni till belopp, tills de, i likhet med hvad för R. Cancelli-espcdilionerna nu är föreslaget, kunna försvinna; hvarvid för Hofrättens vice President löneförhöjningen efter enahanda förhållande bör äga rum. Beloppet af ledamöternas i Svea Hofrätt inkomst i sportler genom revisionsskillingar synes af bilagda officiella uppgift. För Rammarrättens lönereglering anför Utsk., att vid bestämmandet af det högre lönebeloppet för tjenstemännen inom verket i allmänhet afseende icke synes blifvit Jemnadt derå, att icke obetydliga belopp ingå till fördelning emellan Kammarrättens tjenstemän, dels såsom lösen för utgående expeditioner, dels ock såsom anmärk ni ngsprocenter, tyckes 111ig icke tillräckligen motivera det af Utsk. tillstyrkta afslag till det anslag, K. M. äskat af 15,oy5 r:dr 28 sk. 9 r:st. Beloppet af de uppgifna extra inkomsterna har Utsk. icke uppgifvit; men af dem tillfaller ingenting kammarrättsråden. Dessa böra således utan afseende derpå förses med löner i öfverensstämmelse med deras vederlikar i Rikets Idofrätter och Collegier, eller 2000 r:dr.
Under det nu slutade qvinqvenniet hafva afvittringsarbetena blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genom utslag afslutade: 1851 för Borgsjö, 1852 för Wiksjö, 1853 för Indals och Haverö, samt 1855 för Anundsjö socken, hvarförutan innevarande år Hellgums och *) Sid. 44 och följ. 36 Ramsele socknar på samma sätt afslutats; beroende alla dessa med flera socknars afvittringsverk nu på högre pröfning. Under qvinqvenniel är äfven Säbrå sockens afvittringsverk af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium faststäldt. För närvarande äro afvittringarne afslutade och fastställde i 14 socknar. På Kongl. Maj:ts eller Kongl. Kammar-kollegii pröfning beroende 8 » Under handläggning af afvittringslandtmätaren 3 b På Ägoskillnads-rätts eller Högsta Domstolens pröfning beroende ... 2 w Återförvisade samt påbörjade afvittringar, som ännu ej hunnit slutligen afgöras , 10 b varande i öfriga socknar antingen skog icke att afvittra, eller afvittringen icke påbörjad. Kostnaden för afvittringen har under qvinqvenniet varit följande: Arfvoden och Resepenningar B:ko R:dr 17,844: 21. 4. Handtlangningskostnad » » 1,044: 17. — Gode mäns m. fl. ersättning » » 1,308: 13. — Diverse utgifter . » » 427: 3. 6. Summa B:ko R:dr 20,624: 6. 10. eller i medeltal för hvarje år a » 4,124: 39. 9. e) Bergshandteringen.
Verket angår, blifvit af Rikets Ständer siuteligen uppgjord och fastställd, de ofvan föreslagne §§., angående Råneooch Riksgälds* Verken, må, i ett sammanhang dermed, efter nummerföljden, intagas, och den gemensamma instruetiorien derefter genom underdånig skrif velse tili Kongl Maj:t öfverlemnas till ali* mänt kungörande. Stockholm den 38 November 1823. Aaken» den 2 De<a 1823- Förny dt Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar inom tvänne Riksstånd, uti några, rörande Götha CanalVerks-' angdagenheter, hos Utskottet förekomne frågor. Sä val Högloft. Ridderskapet och Adeln som Hederv. BondeStändet hafva åferrqmitterat Ut - Banco Utskottets Betänkanden.
Där de i sin stora oskuld och hjärtas enfald tro sig lefva lyckliga, där vet hon berätta om mannens kallsinnighet och den beklagansvärda makans af tårar genomdränkta örngåttskudde. Och som hon brinner af begär att få ställa allt » till rätta », slutar hon ej, förr än hon bragt allt ordentligt på tok, såvida hon får regera efter sin vilja. Det gagnar till intet att försöka taga henne ur hennes villfarelse, ty hon har den uppfattningen o m männen, att de alltid bedraga sina stackars hustrur, och den, som icke har gjort det, han kommer att göra det. Och om hustrurna, isynnerhet de, som äro unga och se bra ut, att de äro mycket oförståndiga och okunniga i sina förehafvanden. På så kallade kafferep trifs fru Afundsjuk utomordentligt bra, ty där skall nu dryftas, huru fru X. sköter om sitt nya hem från vinden ned till källaren, huru utstyrdt elegant fru Y. är, och hur det är möjligt, att herrskapet Z:s debet och kredit kunna gå ihop. Och först och sist om » jungfrurna », som det nu för tiden så modernt blifvit. T y de äro ej många, som svara som en grefvinna i min födelsestad gjorde, då fruarna på ett kafferep började att tala om sina jungfrur. » Då jag går på kafferep, » sade hon, » lämnar jag mina jungfrur hemma. Så skulle ni också göra, mina vänner! » ALMA B — G. Hela den stora ängen tedde sig som en jättelik blomsterskål. Öfverallt skimrade där ljusa, leende färger: höggult, rosa, klarblått, hvitt, — och till sist blott en enda förtoning af hvitt I smidiga vågor rörde sig den leende, nigande, bugande kedjan af unga människoblomster fram öfver ängen i den härliga midsommarkvällen. Så ljuda plötsligt några gälla toner: spelemannen strängar sin lyra och bjuder upp till dans, till gammal hederlig svensk hambopolska. Ögonblickligen spränges kedjan, och nu hvirfla där om par efter par, — med de ljusa färgerna smälta mörka tillsamman. Vid ängskanten stå soffor och stolar, och där sjunka mammorna ned efter den tröttande ringdansen.
Stats-Kontorets embetsoch tjenstemän utgå på ett sätt, som, utan något gagn, hvarken för det allmänna eller för löntagarne, i stället leder till utveckling och vidlyftighet i redovisnings - väg, i det att nemligen för nämnde verk anordnas: af det ordinarie anslaget 52,198: >i Chartae-Sigillatae-verkets dito 3,316: » de för Allmänna Magasins-Departementet å Indragnings-staten anslagne 6,442 R:dr 2,321: 16. — » anslaget till remisslage2,793: » dito till skrifmaterialier 1,272: » bcsparingarne å 7:de IIufvud-Titeln 2,142: » anslaget till Chartse-Sigillatae-omkostnoder 475: Summa 44,917: 16. — hvartill komma de 435 R:dr 16 sk., hvilka af anslaget till Lappmarks—Ecklesiastikverk utgå till en tjensteman för befattning med ärenden, sorn röra nämnde verk, eller tillsammans 43,330 R:dr 32 sk., har Utskottet funnit alldeles nödvändigt, att åtgärder vidtagas för en sådan oredas afhjelpande. Enligt Utskottets tanke kan sådant också lätteligen ske, dymedelst att, såsom för Kongl.
Understödet har utgått från Handels och Sjöfartsfonden. Fullbordad .37,300: — lån. Dito från Grängesbergs grufvor till sjön Södra Hörken på gränsen mellan Dalarne och Nerike, '/3 mil lång. Understödet har utgått från Handels-och Sjöfartsfonden. Fullbordad 30,000: — lån. 46 Statsbidrags-belopp i_R:mt. Jernväg för hästkraft från Stribergs grufvor till sjön Vikern i Nerike, l/5 mil lång. Understödet har utgått från Handels och Sjöfartsfonden. Fullbordad. 50,000: — lån. Dito från Norrköpings hamn till Fiskeby lastageplats vid sjön Glan, ä/8 läng. Understödet har utgått från Handels och Sjöfartsfonden. Fullbordad 63,000: — lån. Summa statsunderstöd till jernvägsbygg nader Runt U:dr 39,409,166: 67. Utom dessa jernvägar har en bana för ångkraft, af5V2 mils längd och med lika dimensioner som statsbanornas, blifvit verkställd mellan Orebro och Arboga genom ett Bolags försorg, ulan bidrag från statens medel. Kanaloch Slussbyggnader. Kanal utan siuss vid Hernösand för sammanbindning af södra och norra hafsvikarne derstädes. Statsbidraget har utgått från Handelsoch Sjöfartsfonden. Fullbordad 30,000: — anslag. Ny slussbyggnad vid Söderström i Stockholm. Bidraget har utgått från Handels och Sjöfartsfonden. Fullbordad . 300,000: — anslag. Kanal utan sluss vid sundet Draget i Stockholms skärgård norr om Landsort. Bidraget har utgått från Handelsoch Sjöfartsfonden. Fullbordad 17,250: — anslag. Kanal utan sluss vid Albrektsund, i skärgården nära Marstrand. Fullbordad . 40,189: 50. anslag. Ombyggnad af Strömsholms kanal och slussar. 225,000 R:dr såsom anslag och hela låneunderstödet hafva utgått från . „ , Handels-och Sjöfartsfonden.
Det vet jag ganska väl, men detta hörer ej lill frågan. Hr Rääf har framställt den händelsen då en person vill genom falska verifikationer dölja ett svek. Efter sorn detta är honom veterlig!, så måste väl ock verifikalionernes oriktighet vara honom veterlig. Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställde propos:r, biföll R. o. Ad., alt Hr Rääfs ifrågavar. motion, jemte de i an - Den 18 December f. m. 203 letin, deraf afgifne yttranden, finge remitteras lill LagUtsk., äfvensom att, efter aflemnande af erforderligt antal exemplar för motionens communicerande med de öfriga RiksStm, sådan corn munication, jemlikt Ilr Rääfs derom gjorda begäran, skulle äga rum. Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla det under diskussionen gjorda förslag, alt Hr Rääfs motion på Ridd.kassans bekostnad mätte blifva tryckt, för alt utdelas inom R. o. Ad. samt de öfriga RiksStm, anmälde sig och yttrade: Hr Prytz, Lars Adolf: För min del tror jag, att då Hr Rääf antingen sjelf, eller genom någon af dem som mest önska alt fä hans motion genom trycket allmängjord, liar tillfälle att ombesörja dess införande i någon af de mest lästa (idningarne, hvilket också ej lärer uteblifva; så vinnes derigenom ändamålet, ali göra den känd icke endast af alla RiksStm, utan äfven alt fä den spridd öfver hela landel. Det är derföre jag ej anser det vara skäl att belasta Ridd.kassan med den dryga tryckningskostnaden, och jag bestrider det derom väckta förslaget. Hr Printzenskjöld: De skäl Hr Prytz nyss anfört för sitt bestridande af både min och flere andre talares anhållan om tryckning af motionen, anser jag vara ingalunda antaglige.
Statsanslag Arfvoden m. m. Debet. Uppbörd-. Kredit. Utgifter-. Debet. Uppbörd: Balans till år 1863: Skuld till Landtränteriet .' 2,30*2: 69. Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: JD) Westerbottens län. Debet. Statsanslag Kredit. Utgifter: Arfvoden m. m. Handtlangningskostnader m. in. Bil. Litt. T. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 141. Tablå öfver Storskiftesoch Afvittrings-verkens fortgång år 1862. I Gefleborgs 1 I Jemtlands I Westernorr1 WesterbotI Norrbottens 1 län. län. län. lands län. tens län. län. 1 Summa. Arbetande Si 3j| » föreslagna ä nybyggen 1 Antal afvittrade hemman 1 i 27 9 37 » » nybyggen — - •_> t> 12 73 88 » » kronotorp 17 17 10 » » öfverloppsmarker 16 » » lägenheter utan mantal » storskiftade besutenheter (endast i Dalarne) 1 1 1 — 146 — Dessa medel redovisas sålunda: D ebet. Balans från år 1861: Uppbörd: Kredit. Af'skrifningar: L ev er ering ar: Militiedito dito 6,869: 64. Balans till år 1863: I sammanhang med granskningen af denna räkenskap hafva Revisorerne, jemlikt föreskriften i 6 § af den för deni gällande instruktion, gjort sig underrättade om de åtgärder, som blifvit vidtagna i afseende å redogörares propriebalanser, hvilka vid revisionsårets slut, enligt rikshufvudboken, uppgingo till följande belopp: — 145 — Transport: 11,472: — Balans till år 1863: Kontant behållning . 22: 87. Öfverståthällare-embetets depositionsräkningar äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och hafva ej heller föranledt till någon erinran frän Revisorernes sida. De utvisa följande förhållande: Debet. Uppbörd: Kredit. Utgifter:
Emb.-Berättelse för år ISitJ. ehuru (enligt Collegii förmenande) de genom afvittringen icke förändrat deras natur af Krono eller blifvit under angränsande hemmans räntor inbegripna, likväl, enär deras läge inom eller invid hemmanens områden ofta förorsakat hinder för Kronan att kunna dem med förmån utarrendera, och i allt fall deraf icke vore någon betydlig inkomst för Kronan att förvänta, af hemmansinnehafvarne emot de taxeafgifter, som hittills deraf till Kronan utgått, framgent få begagnas, men att deremot, då skälfångsten vore en rättighet, som hvar och en jemlikt 1 kap. 8 §. i Fiskeristadgan ägde utöfva, den för samma fångst utgjorda afgift, såsom i denna ort icke hörande till några hemmans skattläggning, hädanefter helt och hållet måtte upphöra”. Efler tvistens afgörande i Högsta Domstolen blef denna underdåniga hemställan föremål för behandling i administratif väg; och Kongl. Maj:t allat i anledning deraf den 2 Juni 1832 nådig skrifvelse till Kammar-Collegium, deruti förordnas, ”att fullständiga förteckningar och beskrifningar genom Konungens Befallningshat vandes försorg skulle uppgöras på aila Kronans fisken inom Norroch Vesterbottens samt Vester-Non lands, Jemtlands och Gefleborgs län, med upptagande af fiskenas beskaffenhet, läge, begagnande, innehafvare, algifter m. m. hvarefter sådana uppgifter borde till Collegium insändas, med yttrande af Konungens Befallningshafvande, hvilka af dessa fisken borde för statens räkning utarrenderas, hvilka mot utgörande af förra läxor af vederbörande hemmans innehafvare framgent bibehållas, och hvilka åter ansåges antingen såsom en skälig förmån till de hemman, vid hvilkas land de läge, eller såsom en allmän rättighet för hvar och en utan all afgift lämpligen böra få begagnas; och bade Collegium att, efter granskning af berörde uppgifter, frågan åtföljd af egel underdånigt utlåtande Kongl.