Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial med förslag till voterings-propositioner, till sammanjemkande af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande JYs 21, i anledning af framställde anmärkningar emot Utskottets under J\s 7 afgifna Betänkande, öfver ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifningssättet och inrättningen af allmänna bevärings-manskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne. 30. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter rörande vilkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af laga skifte. 31. Betänkande, i anledning af väckte motioner om dels understöd af allmänna medel, dels förändrade lagbestämmelser, till befordrande af skiftesverket på Gottland. 32. Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottets Memorial M 29 med förslag till voterings-propositioner till sammanjemkande af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid. förehafvande af Utlåtandet JV° 21 i anledning af anmärkningar mot Betänkandet J\s 7 i fråga om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet. 33. Memorial, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Utskottets Betänkande M 23, i fråga om skjutsnings-besvärets ordnande. 4 JM 34. Betänkande, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande för att, un der vissa vilkor, bereda åboerne å de s. k. kyrkohemmanen i Halland dispositionsoch besittningsrätt till samma hemman. 35. Betänkande, i anledning af väckt motion om begagnande af postremissvexlar vid penningeförsändningar emellan de förvaltande verken i hufvudstaden samt myndigheter i sådane städer, der privateller filialbank är belägen. 36.
"Hos Kongl. Majit hade, uti ingifwcn ansöknings-skrift, Handlanden G. Stabeck i underdånighet förmält att, sedan han, till följd af ett med Allmänna Magasins-Direktionen ar 1828 ingånget Con - Den i Augusti. 2269 Contract, atagit sig att innan Nowember månads stut samma ar för Kronans behof lefwerera 150,000 Kannor Spanskt Bränwin af Sex graders styrka för Z2 stillingar Banco Kannan, med willtor att Kronan answarade för Tull, Accis och andra afgifter, och alt honom lemnadcs, emot Borgen, ett Förstock af 50,000 R:dr, hwarföre en half procents ranka i manadcn skulle erläggas; men allmänna ställningen i Spanien, wid hans ankomst till London, dir han genast asrest, för att med desto större säkerhet kunna fullgöra sin förbindelse, oförmodadt tagit en för England mindre gynnande wändtling, som tillika satte honom, oaktadt allt bemödande, utur stand att till paräknadt lindrigare pris, fran förstnämnde Land direkte anstasia det erforderlige qwantum Bränwin, han, i sadan belägenhet och för att till det yttersta söka förekomma brist för Swensta Kronan a denna förnödenhetswara, fattat det besatt, att i England uppköpa 70,000 Kannor Franskt Bränwin, oaktadt med en kostnad af s skillingar pa Kannan utöfver det pris, hwartill han förbundit sig att lefwerera.
Då nu det synes med billigheten öfverensstämmande, att de uti Måns Perssons motion omförmälda skatteköpta torplägenheter, såvida de äro af enahanda beskaffen-' het med ofvanberörde gatehus och öfriga dagsverks-skyldiga hemman, äfven må komma i åtnjutande af de fördelar, som med ifrågavarande reglering af arbetsskyldigheten afses; men denna fråga ännu saknar behörig utredning, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det undersökning om förhållandet med omförmälda skatteköpta torplägenheter måtte blifva anställd och att enahanda åtgärder, som, rörande de s. k. gatehusen, egt rum, i den mån de n Stats-Utskottets Utlåtande M 140. härvid äro tillämplige, må varda vidtagna äfven i afseende å förstnämnde lägenheter., 4:o af Jacob Lindby från Gottlands län, som fästat uppmärksamhet derå, att äfven inom detta län funnes hemman betungade med arbets skyldighet, nemligen under den till lön åt Landshöfdingen i länet anslagna Roma kungsgård, tiil hvilken mansoch öke-dagsverken utgjordes in natura af alla inom en mil från kungsgården belägna hemman; hemställande motionären, att som denna dagsverksskyldighet genom sättet för dess utgörande vore särdeles tryckande samt innehafvaren af bostället eller dess arrendator icke lämpligen borde tillerkännas vidsträcktare rättigheter än som tillkomme Kronan sjelf, hvilken kungsgården till boställe upplåtit, ifrågavarande hemman måtte, i likhet med dagsverks-skyldiga hemman under öfriga kungsgårdar inom riket, erhålla den lindring i dagsverks-skvldigheten, att den finge lösas efter vissa års medel-markegångspris; uti hvilken motion Olof Lagergren från samma län instämt, Af Stats-Utskottets vid 1853 och 1854 årens riksdag afgifna utlåtande (Jtä 93) angående upphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet att utgöra dagsverken in natura till kungsgårdar och andra kronolägenheter inhemtas, att sedan utredning rörande detta ämne blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Gottlands län verkställd samt jemförd med i Kongl.
Att menniskan kan segra, kan erhålla kraft till att öfverrinna, visa de ej; det ansvaret pEibörda de henne icke; tvart om, de befria henne ofta från allt ansvar genom att kasta skulden för hennes fall - ickc p i henne sjelf, icke derpi att hon försummat att tillegna sig cn erl~jutic~i högre kraft och friilsning - utan p5: iiotig: r! ttrc omst: intligtieter, arfda anlag, felaktiga lagar, rika nienniskors egc: inyttz m. in. ]); I man på detta satt befrias frin ett dubbel: ansur, tlG iiiaii icke i q q ~ manas att gripa de vapen, genom Iivilka maii k m segra, ej heller lifvas af medvetandet om segerns inöjlighct,! i r det d i ickc troligt, att hopplösheten och känslan att försöka foga sig i det oundvildigr; blir följden, blir svaret på deras viic !ita nien zidrig hesvuratie fragm-s vidare afhandlas dessa allmrliga Bxnca uin-act: cm igcn. 111- tresset stannar slutligen icke alls vid t; je: 5n frigan, utxi vid d c händelser, som författaren med större eller mindre skicklighei, pa scenen eller i romanen, grupperat kring densuninia. h n c t blir silledes en bisak; iilan roar sig, om jzg sk h r saga, trots iiiiinets sorgliga allvar. Den nya pjesens eller t) ol; cns inneh5ll afhandlas konversationsvis, tillsammans med nyheterna frin senaste 1131, eller från sommarens badsejour, eller ined intrycken fi-in sciiasttr T,iic.c: i. konsert. J,ikson~ man ofta glöniiner, att de talrika l&gt;eskrifhing: ii.
Regeringsformen lemnar Ständerne, är der snsamt anförtrodd åt ConstitutionsUtskottet att utöfva; och detta Utskott, på grunder, hvilkas fullkomliga godhet jag erkänner, befriat Friherre Björnstjerna från tilltal inför RiksRätt; så måste också dervid förblifva, äfven af det stora skäl, att Utskottets Beslut i hvarje sådan fråga är utan appell. Att återremittera Betänkandet, för att i denna del utverka ett annat Beslut, tror jag vara utan ändamål, emedan några nya omständigheter till qvalifieationens försvårande icke kunna uppgifvas, vid hvilket förhållande åter, jag icke kan föreställa mig möjligheten af att Utskottet skulle den ena dagen fria och den andra dagen fälla. I oeconomiska Frågor kunna begreppen om nytta och skada undergå förändring; men i Rättsfrågor kan känslan, en gång rådfrågad, icke blifva annan än hvad den varit. Friherre Anckarsvärds Anmärkning var inskränkt till endast ett förment brott emot 44 Lap. MissgerningsBalken; och då endast denna fråga var remitterad till ConstitutionsUtskottets Yttrande; så tror jag också, att Utskottet bordt, efter att hafva utlåtit sig deröfver, stadna der; och jag gillar således icke den utsträckning derutöfver, söm Utskottet sig tillåtit; men då Utskottet i sitt vidare Den 12 Martil. 349 Yttrande icke bestämdt tillstyrkt någon Åtgärd, innefattande den rätt, som 10-7 §.
Man skulle då undgå att se en skillnad uppdragen emellan enkla och dubbla rectificatorer; hvilken, så vidt t.Bwllln.'Lagoch Oet-XJtslBet N:o 6. 35 jag försiar, icke i sjelfva verket existerar, och som genom den obekantskap med saken, härigenom rdjes, bevisar mer än mycket huru nödigt det är att Utskottens förslag i denna del undergår en alldeles ny omarbetning; en omarbetning, sorn jag är säker skall leda till en, utan någon öfverdrift beräknad, åtminstone dubbelt större Bränvins.Bevillning, än den efter Utskottens förslag kommer att utgöra, och hvilken större Eevillning, ehuru med största tyngden hvilande på de mera konstigt sammansatta verken, likväl skulle utan motvilja utgå, då ilen funnes grundad på för alla skattdragande lika billiga och rättvisa principer. Herr af Billbergh : Under åberopande af de yttranden och reservatioher, som jag afgifvit under de serskilda sammanträdena med BevilU ningssamt Allmänna Besvärs, och OeconomieUlskotten, vid uppgörandet af grunderna, ej mindre för bränvinsbrärmings-rätiigheten, än för beskattningen, anhåller jag att nu i ett sammanhang få yttra mig öfver frågan i hela sin vidd, och att delta mitt yttrande må få åtfölja Utskottens Betänkande till Respective Stånden. Öe flerfaldiga olika åsigter af ämnet, hvilka inom Utskotten blifvit yttrade, såsom grund för de olika meningarne, bevisa nödvändigheten Utaf att först bestämma det gemensamma mål, man vill vinna, innan man kan hoppas 36 BevillnS Lag■ och Otcon.lUtsk, Bet. N:0 b. att blifva förenade om sättet och vilkoren för sakens afgörande. Den allmännast yttrade syftningen har varit, att få en betydlig inskränkning uti bränvins-productionen, för att derigenom, som det furmodas, hämma ett förment öfverhandtagande fylleri, och denna syftning har blifvit biträdd af dem, hvilka, utan att erkänna dess ofelbarhet, trott
Sädane äro, t. ex., Fralse-Jordbrukets förmåner, Kyrkocmbetenas afiönings-sätt, de rehlen,eulai ista stadganden för handelsoch flöjde-idkande, m. fl. Dek tredje staget sä kallade privilegier stjljer sig ännu betydligare fran de förra , än dessa stilja sig sins emellan. De hafwa uran twifwel fordom warit uteslutande, och således hörr under nagotdera af de förra flagen, men tid efter annan, genom sunda principers seger öfwer ^rixtolrrati och blier»rki, blifwit. utwidgade-til allmänna rättigheter, och förtjena således numera under ingen synpunkt sin benämning. Sadane äro, t. ex., de adeliga rättigheterna at fä för drygt stattlagde hemman förmedlade, at anlägga Bergsbruk, at jaga pä egen stog, at byta sig til sist; försakringarne om personlig säkerhet, som först funnos i Adelns och Presterskapets privilegier, och sedan inkommit i Bonde-Standets, försakringarne om egendoms-säkerhet, som finnas i atla, m. fl. Emedlertid, sä klara dessa stillnader synas ost, som nu lefwa, finna wi alia rrennr stagen förmäner Sjette Bandet. N:o 79. r25o Den 29 Mars. ner förblandade under en och samma benämning, i de för Riks» Granden pa privilegier utfärdade AkterMan har i de begge förra flagen skönjt kännemärket af någon ting uteslutande: uteslutande för personer, och uteslutande för näringsfång. Man har sett förbi skillnaderna: at det fom ar uteslmande för missa personer, kränker alla andra personers förwarfnings-ratt; och at det som är uteslutande för näringsfång, endast bestämmer och försäkrar näringsfångets beskaffenhet, men kränker ingens personliga ratt, enär förmärfnings-förmanen lemnäs öppen at alla. Wid det tredje slagec harman ej märkr, eller welcu märka, deras småningom inträffade totala uphörande at pa något sätt mara exclusiva.
Med bifall till den gjorda inbjudningen, beslöt Preste-Ståndet likaledes för sin del nedsättande af ett särskildt Utskott, bestående af 24 ledamöter, sex af hvarje Riks-stånd. för att vid innevarande riksdag behandla frågor rörande bränvins tillverkning och försäljning, hvilket Utskott må ega handlägga berörde frågor i sin helhet och med samma rätt, som derutinnan annars tillkommer sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvursoch Ekonomi-Utskotten. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial, N:o 1, med anmälan att Utskottet den 1 innevarande månad fått emottaga Kongl. MajUs nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. Från Prot.-Utdrag den 9 December 1853. Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. / S. D. Remitterades: till Stats-Utskottet: l:o Rikets Ständers Revisorers år 1851 afgifna Berättelse öfver Statsverket och flera dertill hörande fonders styrelse och förvaltning åren 1848 och 1849; 2:o Bemälde Revisorers år 1851 lemnade Berättelse, angående den samma år förrättade granskning af de under Kongl. MajUs och Rikets Kommerse-kollegium ställda fonder och medel; och 3:o Nämnde Revisorers Berättelse om granskning år 1851 af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning; och till Banko-Utskottet: l:o Rikets Ständers år 1851 församlade Revisorers Berättelse om Banko-verkets granskning; och 2:o Rikets Ständers innevarande år församlade'Revisorers, angående Banko-verket, afgifna Berättelse. S. D. Remitterades följande motioner till nedannämnde Utskott, nemligen : till Bevillnings-Utskottet: En af herr Öhrström, angående förhöjning och användning af Kortstämpel7afgiften, (N:o 1); till Stats-Utskottet: En af herr Öhrström, angående anslag till ett Mönster-hospital i Stockholm (N:o 2); till Banko-Utskottet:
Den i4 Junti f. ni. afgifne Berättelse om Gotha Canal-Bolsgs, Gö^ theborgs och Malmö f. d. Discont Inrättningar från den tid RiksgäldsContoiret med förvaltningen af nämnde DiscontVerk haft befattning* af Riksens Ständers Revisorers Berättelse sistledne år om Revisionen af BancoVerkets räkenskaper för åren 1819 och 1820, samt hura berörda Verk. efter förra Revisionen blifvit styrdt och förValtadt ; af Anders Danielssons motion, angående omsättningsrätt af förfallne Lån i f. d. FilialDisconterne samt Lagsökningars inställande tills vidare i afseende på nämnde Lån; af de Berättelser Rikets Ständefs Revisorer afgifvit år 182O, om de under CoinmerceCollegii förvaltning stående Fonder och Medel» samt år 1822 om förrättad granskning af RiksgäldsVerkets, General AssistanceContoirets samt Götha CanalBolags, Götheborgs Och Malmö f» d. Discontlnrättningars förvaltning; af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag till fullbordandet af Götha Canal; af Johan Longbergs Memorial om inlösen af f. d. FilialDisconternes ännu utelöpande Assignatiöner, tre procents Reverser och BancoAttester; af Måns Danielssons från Östergöthland Memorial, angående RiksgaldsContoirets öfverflyttning till Banken; af petter Anderssons från Halland, om nödvändigheten af Strömrensningars företagande, jemte flere Ledamöters anföranden i samma ämne; af Pehr PehrsBons från Blekinge, om nytt anslag till Lån ur Banken samt inrättning af ett Lånebemedlings Och så kalladt förpantnings Departement mm; ftf Kongl. Majus
Vägrar man inträde, ehvar det vara må. åt den, som, i offentlig förrättning, eger att det fordra; böte från och med tio till och med tvåhundra Riksdaler. Vägrar man honom handräckning, den han berättigad är att fordra; böte högst etthundra Riksdaler. 11 Kap. Om Fridsbrott. 1 §. Gör man våldsgerning å den, som bevistar gudstjenst.; dömos till straffarbete i högst två år. Var våldet ringa, och kom ej deraf synnerlig förargelse; då må till fängelse i högst sex månader eller böter, dock ej under femtio Riksdaler, dömas. 2 §. Störer man gudstjenst genom svordom eller oljud, eller kommer dervid eljest förargelse åstad; straffes med böter, dock ej under tjugofem Riksdaler, eller fängelse i högst sex månader. 3 §. Hvad i 1 och 2 §§ stadgadt är gällö ock, om der sagda brott föröfvas vid gudstjenst, som dem tillåten är, hvilka till främmande lära sig bekänna. Åstadkommer man hos dem, vid annat tillfälle, förargelse genom gäckeri med deras troslära; straffes med böter. 4 §. Störer man griftefrid, i ty att man olofligen upptager eller eljest misshandlar lik, som i graf lagdt är; dömes till fängelse i högst sex månader eller Bih. till B. St. Skri/velse, N:o 186, straffarbete i högst två år. Misshandlar man obegrafvet lik; straffes med böter, dock ej under tjugofem Riksdaler, eller fängelse i högst sex mäuader. 5 §. Gör man våldsgerning å annan inom Konungens slott i hufvudstaden eller annorstädes i slolt, hus eller gård, der Konungen vistas, eller å rum, der Rikets Ständer eller deras afdelningar eller Utskott församlade äro, eller inför sittande Rätt, Konungens Befallningshafvande eller annat allmänt embetsverk: vare lag, som i 1 § sägs. 6 §.
Fröken kan j u för resten sätta, att jag inte fått ut min lön på tjugu år annat än en fattig tia då och då — och att när fröken låg sjuk i difteri och ingen människa ville titta hit och hela » affärden » var stängd och fröken höll på att dö — då satt Lovisa hos fröken natt och dag och skötte fröken och tog af sina sparade drickspengar till medicin och annat, » Lovisas röst hade blifvit allt gällare och slutade till sist i en tjutande snyftning. » Ja, Lovisa, och hvem tog dig för tjugu HILDUR ANDERSSONS. Ullspinneri och SKrädderraktiebolag. Allm. g a t a n i„ För vikt om 18 kg fraktfritt fram och åter. Aiim. !DUN 1897 år sedan till silt hem, när du inte hade en vrå att luta ditt hufvud mot — och inte så mycket som ett lintyg på din kropp. » » Jo, fröken, ett hade jag, men inte fler, » snyftade Lovisa. » Det är figurligt taladt, som det heter, Lovisa. Och ha vi inte delat ondt och godt med hvarandra alla dessa år — hålla vi inte af hvarandra - — Lovisa — och du vill öfverge mig. » Fröken tog fram sin näsduk och torkade sig i ögonen. » Nej, fröken, aldrig — jag öfverger aldrig min goda fröken. » » Det är rätt, Lovisa; och hvad din lön beträffar, nog vet du, att du får den, när jag själf får något öfver!
De vid Stats-Råds Protocollerne gjorde anmärkningar företogos till sluteligt afgörande, och först den angående tillåten införsel af Bomullsvaror till Götheborg.2 Herr Professor Munk af Rosensköld. Med åberopande af hvad jag förut haft äran yttra i denna sak kan jag med afseende derpå att Publikt Werk icke blifvit hördt och sjelfva tillåtelsen varit en Monopolisk anstalt för Götheborg, som icke ens för någon dess nytta kan ursägtas, ej undgå att göra anmärkning mot Stats Rådets och den Föredragandes tillstyrkande i detta mål. Herr Biskop Rosenstein. Utskottet känner Riksens Ständers Skrifvelse ang :de Tulltaxans omarbetning och tillåten införsel af gröfre kläden samt ofärgade Bomullsvaror, hvaraf i mitt omdöme nog anledning funnits till den vidtagne åtgärden. Då dessutom hvita Bomullsvaror fingo emot tull införas, var ej underligt att Regeringen, i anseende till den obetydliga förtjenst som qvarstadnar för tryckningen af cattun, och det skadliga att just derföre liksom upmuntra lurendrägeriet, åtminstone göra det mera lönande, meddelte Rikets Handlande till införande i Götheborg en Licens som der, hvarest Bevaknings anstalterne voro i ordning, minst 1 Stycket fr. o. m. orden Uplästes ett t. o. m. orden till Riksens Ständer återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 878, där även af Stenhoffs memorial är tryckt. 2 Stycket fr. o. m. orden De vid Stats-Råds Protocollerna t. o. m. orden upgifva ett Förslag (nedan sid. 637) återfinnes i C. 11. M. 1810— 1815, sid. 937.
öfvertron haft alltid lefvat här Han honom, vek om Själfva faktiska, sockerbrukshörnet, den lika faktisk förbarme sig, stod lång förstugan att tänka, ensamhet, då verklig rot o c h botten i henne. midt i denna Men bullrande verken där vinden hväste emot o c h verklig s o m vanligt, o c h k o m den höga stentrappan Gud D e t var godt i någon drömfylld — också uppför E n g å n g skulle m a n då bli fabriken! svart lysa h o n o m I sjal. uppför trapporna. Hon från skvaller o m väcka doktorn. där Doktorn måste inte klädde D e tro, att hon fått det sig. Där till h a m n e n nu och kasernen låg ligger med att legat en i det låg här just M e n nej det? plötsligen blifvit Skrämt väl blifvit då — Burman allt spöke i huset, just något, spökhanden stockar ett helt hade h o n väl alltid vetat hälft veta, hur kar, domen. H o n h a d e visst inte g l ö m t det, Första sagt gången till med han honom på sjukbesök hos tanterna, hade triumferande. af korten m e d ett s o m klor, krökta Nå, tro p å Doktorn stort, jagade H u, o c h så p e - krokigt finger! fram utmed till hade bott ha blifvit skrikit, fint golfvet. fast vara Nå, doktorn tant Berta här har mer ljus. som spratt. just ej. måtte ha » Förskrämd, ingenting annat än D e n har I den här o c h huttrade. Malin. nu gan » Hvad Ellen han ögonblicket i n allt, ben. hackade tänder därför att h o n blifvit v u x e n. Hon Torde väl här herrar och det fanns o c h trott. att som Damerna hade afmålat ett tanglansdagar. händer Hade bättre. släktingar var kommen. — s i g fast nu färde. strängt uppfostrad, kunde den hålla än o m, att och kokandet D e t syntes j u n u: bara för Skulle det rasslandet spöket förtjäna beundran. väl, att sjuk, sig närheten!
Efter öfvervägande af hvad sålunda af vederbörande underdånigst anfördt och hemställdt blifvit, samt för öfrigt i ärendet förekommit, behagade Kongl. Majit under den 22 Maj 1846 i nåder besluta och förordna:: l:o att en ny allmän indelning af den ordinarie rotering underkastade jorden inom provinsen Jemtland skulle verkställas samt den, i afbidan på afvittiingens afshitande, uppskjutne extra roteringen af privilegierad jord i sammanhang dermed företagas; 2:o att all inom provinsen befintlig jord skulle beläggas med rotering, antingen ordinarie eller extra, endast med de undantag, som vid den rikets flesta öfriga län öfvergångna rotering af förut icke roterad jord, i allmänhet varit medgifua; hvadan all annan än den sålunda undantagna eller extra rotering underkastade jord och således äfven nuvarande rusthållsoell ängom en ts-hem man, inqvarterings-hemmannen samt sådane ännu icke i skatt ingångna hemman och lägenheter, hvilka funnes vara skyldiga att vid frihets-tidens slut utgöra rotering, skulle indelas till ordinarie rotar; 3:o att den jord, som sålunda komme att med ordinarie rotering beläggas, skulle indelas till 200 rusthållsnummer och för öfrigt till rotehåll; 4:o att beträffande de grunder, enligt hvilka rustnings-och roterings-skyldigheten i Jemtland borde utgöras, så emedan, i förhållande till egovidd och öfriga Kongl. Majlis
Herr Grefwcn och Sandt-M arska lk c n tilkännagaf, att han af en af MagazinFDirectionens Ledamöter Herr Snoilsky erhällit den uplysning, att Arrendatorer»? af Götheborgs Bränneri foiirnerat Bränwin ända till medium af denna mänad; att auction till nytt arrende blifwit utlyst, men äter blifwit inhiberad; att Magazins-Oirectioncn gjort anmälur ! detta ämne hos Kongl. Majit, hwars nädiga swar afwaktas; och att Stockholms Bränneri, äfwen för det närwarande, hwilade i anseende till brist pä Spannemäl och. tved. Herr krintxskölst, ?3ul, hcmstälde om icke, hivad Carlscrona Bränneri beträffade, hwitket lärer hafwa betalt, afgiftcn till årets flut, det sälcdcs mätte äga rättighet att till denna termin fä bränna. Herr Grefwe» och Landt-Marskalkcn wille,' säsom kännare af Orten, lemna derk underrättelse, att Carlscrona Bränneri c) är Kronans, utan tilhör Stadens Jnncwänare, som astocierat sig, och drjfwcs ej af nägon Cntrepreneur, hwarföre det sälebes icke kunde komma i samma prädieament, som Stockholms och Götheborgs Bränncrier. Derefter justerades följande: Utdrag af Prokocollct, hället i Högloft.