Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit befallde, att Kungörelse härom skulle utfärdas; hvarförutan Stats-Contoret skulle förständigas att meddela vederbörliga förvaltande Verk, hvilkas redogörelse först ifrån och med 1829 kommer att i Rikshufviulboken ingå, formulaire till det utdrag af räkenskaperne, sorn de inom den i sådant afseende förut bestämda tid borde till Stats-Contoret hädanefter aflemna. 83 :0 Angående verkställd granskning af Strömrensnings-föndens räkenskaper och förvaltning. Anmäld den 20 Februarii s. å. och vederbörande till iakttagande corn municerad. 84:0 Angående åtskilliga Assistanoe-Contorets Tjenstemäns ansökning att vid nämnde Contors upplösning undfå expectance-löner. Anmäld den 20 Februarii s. å. och befanns icke fordra någon åtgärd. 85:0 Angående rättighet för Sparbankerne i Riket att i Banken I? 'insätta en del af deras fonder .samt derstädes äfven upptaga lån. Bihang till R. St. St. Just. Ombudsm. Emb, Ber. d. t5 Jan. i834- Anmäld den 27 Februarii s. å. Innehållet af denna skrifvelse skulle vederbörande till efterrättelse meddelas, 86 • O Angående tiden för nästa Stats-Revision. Anmäld den 18 Junii s. å.; och skulle allmän Kungörelse härom utgå, äfvensom 'serskilda förstandiganden i vanlig ordning vederbörande meddela*. 87:0 Med anmälan, alt, vid granskningen af Myntverkets räkenskaper för år 1826, någon anmärkning icke förekommit. Anmäld den 27 Februarii s. å. Fordrade ingen åtgärd. 88:0 Med enahanda anmälan i afseende å Tull-Verkets räkenskaper s. å. Anmäld den 27 Februarii s. å. Fordrade ingen åtgärd. 89:0 Angående Kungörelses utfärdande i afseende på liqvidationssättet af JBancolåp emot återbetalningsskyldighet i Silfver. Anmäld den 27 Februarii s. å. och bifallen.
Förevar. i3:de punkt är ogillad af PresteSt., som beslutat, ”att ett anslag af 5,333 ”r:dr 16 sk. skulle beviljas till reseunderstöd åt utmärkta ”vetenskapsman.” BorgareSt:s beslut lyder som följer: ”Stån”det, sorn bifallit denna punkt i betänk. N:o 88, lade den”samma i utlåt. N:o 221 till handlingarna.” Rör:de BondeSt:s beslut har ingen underrättelse ännu ankommit. Gr. Gyldenstolpe: Uti Utsk. voterades öfver denna fråga. Den förseglade sedeln afgjorde den så, att allt anslag afslogs för detta nyttiga ändamål. Jag vill nu lemna derhän, huruvida denna jemnvigt uppkom från jemnvigten emellan Ideal-och Real-Stånden. Emedlertid, om R. o. Ad. nu instämmer med PresteSt., kommer frågan till förstärkt 12 H. 9 Den i5 Augusti e. m. StatsUtsk., och jag hoppas, att icke samma ofördelaktiga resultat der nrå inträffa. Ändamålets vigt har icke kunnat bestridas. Särdeles inom vetenskapernas område är utvexling af flera forskares ide'er af väsendtligt inflytande på vetenskapernas utbildning. All isolering åstadkommer ensidighet i äsigter. Det är derföre, som vi se, hurusom stora sammankomster öfverenskommas genom vetenskapsmän, på det de må komma i tillfälle att personligen communicera vetenskapernas framsteg. Dessa lärda möten hafva utgått från den nyare tidens anda, från ett behof af en större utveckling. Sverige är det enda land, som icke bidrager till dessa sammankomster. Orsaken är den, att anslag för berörde ändamål icke finnas. Månne Sverige verkligen är ett så fattigt land, att en summa af 5,333 r:dr 16 sk. icke kan bifallas lill ändamål af nämnde beskaffenhet? På dessa grunder, hvilkas närmare utveckling inför R. o. Ad. visserligen vore öfverflödig, yrkar jag afslag på betänk, samt att R. o. Ad. må förena sig i PresteStts beslut. Frih. Boye: Jag utber mig att med min röst få understödja motionen. Ändamålet är af stor vigt och mycket vackert.
Ständer, sorn väl hafva funnit, att dessa skadliga verkningar äro följder af missbruk, och erinra sig , att, till förekommande deraf, E. K. M. under den 5 Junii nasti, år i Nåder utfärdat en Författning, som synes lägga starka hand på ifrågavarande Gårdfari-handel, anse det dock vara genom en långlig erfarenhet bestyrkt, att ändamålet icke kan genom nå-; gre Författningar vinnas, och att jast de öfverg Bihang till kikf-St, Prat, lottie Samil8sj. 14 2 10 Underduniga Skrifvelser. klagade missbruken göra sjelfva handels-rättigheten förmånlig, hvaraf den slutsats forde kunna dragas, att, till upphäfvande af de skadliga följder ne, något annat medel icke gifves, än att upphäfva sjelfva rättigheten. På desse skäl anhålla hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet, det måtte den ej mindre Städerne Börås och U lucas hamn, än Allmogen i MarksVedensBollebygdsAsGekextedsKindsoch Re de vägs-Härader af Elfsborgs Län från längre tider tillbaka förunnade rättighet, att utöfva Gårdfari-handel, helt och hållet upphäfvas. Riksens Ständer framhärda etc. Borgare-Ståndet d. 15 Bonde-Ståndet d. 19 — —- Riksens Stunders underdåniga Skrifvelse, rö rande anslag af medel till godtgörande af kostnaderne, i och för H. K. H. Kron - Prinsens Förmälning och utrikes resa. S. A. K. ■Riksens Ständer, som dela Svenska Folkets hjerteliga glädje öfver den så efterlängtade och nyligen i Helgedomen stadfästade Förening emel - Underdåniga Skrifvelser. ill lan H. K. H. Kronprinsen och Dess Höga Gemål, och som värdera hvarje tillfälle, att ådagalägga sin varma tillgifvenhet för ett älskadt Konungahus, få härigenom gifva £■ K. M. underdånigst tillkänna, att, sedan R.
— Den beräkning öfver sagde resekostnad, som Utskottet, med tillämpning af dessa grunder, låtit uppgöra, utvisar att hvarje Deputerad skulle, för resan från Stockholm till Trondhjem, bekomma en ersättning af 445 R:dr 67 öre och således för både framoch åter-resan ett belopp af 891 R:dr 34 öre; och då det synes skäligt, att Herrar Deputerade berättigas, att vid afresan uppbära en del af den blifvande kostnads-ersättningen, har Utskottet ansett lämpligast att denna summa, jemnad till 900 R:dr R:mt, finge vid afresan förskottsvis utbetalas, och hemställer följaktligen: l:o. att ersättningen för Herrar Deputerades resa måtte bestämmas, i ett för allt, till en rund summa af 900 R:dr för hvar och en af bemälde Deputerade, samt att Rikets Ständer måtto medgifva, att detta belopp får vid afresan från Stockholm utbekommas såsom förskott å den kostnads-ersättning, som tillkommer Herrar Deputerade för hela resan och vistandet i Norge. Beträffande derefter beloppet af det traktamente, som bör tillerkännas Herrar Deputerade under vistelsen i Norge, anser Utskottet, att då lefnadskostnaden i de större städerna inom Norge i allmänhet är större än i Sverige, samt vid nu ifrågavarande tillfälle säkerligen kommer att uppgå till icke obetydligt högre belopp än under vanliga förhållanden, härvid icke kunna tillämpas de grunder, hvarefter dagtraktamenten blifvit beräknade och fastställde för Svenska embetsoch tjenstemän vid förrättningar eller andra allmänna uppdrag, utan bör denna ersättning, enligt Utskottets tanke, bestämmas till ett belopp, som står i öfverensstämmelse med nyss antydda särskilda förhållanden, samt med afseende derå, att Herrar Deputerade skola i Norge uppträda såsom Rikets Ständers för ett så högtidligt tillfälle, som det nu ifrågavarande, utsedda ombud; och hemställer, på grund häraf, Utskottet, Stats-Utskottets Utlåtande N:o 115, 2:o. det bemäldo Herrar
Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 7. i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förnyad författning om utskrifnings-sättet och inrättningen af allmänna bevärings-manskapet, dels ock enskilda motioner i samma ämne: B. V. 341. 443; VI. 383, A. 384, 385, 386, 395, 400. 406, 407, 409. 413. 414, 416; U. IX. 110, 147, 149, A. 150. 151; B. X. 158, 165, A. 165, U. 280, A. 280; B. XI. 4. 5, 119, A. 119, E. 3- — N:o 21. i anledning af dels återremiss i vissa delar, dels Riksståndens skiljaktiga beslut i andra delar af Utskottets Betänkande N:o 7, innefattande yttrande ej mindre öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifningssättet och inrättningen af allmänna bevärings-manskapet. än ock öfver enskilda motioner i samma ämne: B.
med att lära noterna och de första tråkiga Man anklagar dem för lättja och tröghet, men bitarne ur piano-skolan. P å detta vis kommer månne det icke vore skäl att undersöka, i huru man liksom » på lek » öfver den besvärligaste perioden, och har man lyckats bevara sin elevs hög grad deras klagomål är berättigadt? En ung flicka t. ex., som besöker offentlig intresse därunder, så är det numera ingen svå- skola, måste ofta taga sin musik-lektion på righet att vidmakthålla det. aftonen, då hon är trött efter dagens arbete Icke alla barn äro musikaliska eller hafva och mycket hellre ville hvila sig med promeutpräglade anlag, men nästan alla kunna komnad, skridskoåkning eller dylikt. Om hon då ma att tycka om musik och gärna själfva öfva kommer förströdd och olastig till lektionen, den, och det beror då i väsentlig mån på lä- kan man ej undra på, om denna hvarken utrarinnan. För att åstadkomma detta, måste faller till hennes nöje eller nytta. Men äfven man studera sin lärjunges tycke och smak och om tiden och de yttre omständigheterna äro icke envist hålla sig till samma metod för alla. gynsamma, händer det dock, att en ung flicka, Kan en ung flicka t. ex. ej uppfatta det sköna som för öfrigt tycker om musik, finner i sina uti klassisk musik, utan finner den blott tråkig lektioner en börda, och då är felet att söka i och svär, så skall man ej trötta henne med själfva undervisningen. för mycket däraf, utan hellre låta henne följa Då ett barn skall börja att lära musik, begå sin egen smak och lära mera melodiösa och föräldrarne ofta det felet att välja en mindre lättfattliga stycken. Hon kan då uppnå skickskicklig lärarinna, tänkande, att hvem som helst lighet i en riktning åtminstone, om hon än icke kan meddela grunderna, och att det ej är så har sinne för det mera gedigna och värdefulla Men framför allt måste läraren noga med de första årens undervisning. Men i musiken. detta är ett - stort misstag: just grunderna äro söka att göra musiklektionen underhållande för Äfven det tråkigaste ämne blir ett det allra vitigaste, och lär man ej d e m orsin elev. dentligt, så kan man aldrig uppnå skicklighet nöje, då det undervisas på ett intressant sätt. i musik.
- Till uppsökande och altecknande af runstenar samt ritnin garnes utgifvande, 1,500 R:dr årligen 4,500: • Tdl fortsatt utgifvande af Plancheverket ”Fordna och närvarande Sverige”, 400 R:dr årligen 1,200: - Understöd åt artisten C. J. Billmark, för fortsatt utgifvande af Plancheverket ”Sverige. Aquarell-Lilhografier och Tontryck”, 800 R:dr årligen 2,400: - B) Anslag för En gång: — Bidrag för inköpande af boställe ål en kapell-predikant i Malå kapellag Dito dito åt en Dito i Trehörningsjö kapellag Lönefyllnad åt Rektorn vid Piteå skola J. P. Huss; för sednare hälften af år 1859 samt för 1860, å 500 R:dr om äret Till ordnande af samt (ill inköp af möhler m. m. för Seminarium lill bildande af Lärarinnor För fullständigande af de Zoologiska samlingarne vid universitetet i Upsala Till uppförande af ett ändamålsenligare vexthus vid universitetet i Lund 33,000 För behof vid Veterinär-Inrättningen i Slockholm: lill sådane byggnads-arbeten å Inrättningens egendom, hvilka prölvas vara mest behölliga 13,000: — För iståndsällande af Inrättningens smedja 15,000: — För inköp af kemiska och fysiska glas, apparater m. m 2,000: — Till uppförande vid Veterinär-Inrättningen i Skara af ett nytt sjukstall samt ett mindre rideller motionerings-hus För tillbyggnad af Velenskaps-Akademiens hus; ytterligare, att i mån af behof utgå under nästa statsreglerings-period 225,000: Till lörtsatt inredning af historiska museum och Myntkabinettet 2,000: För fullbordande af Hospitals-byggnaderne i Wexiö, Wadstena och Hernösand; att utgå i mån af behof
Magister Birger Wadström; till direktör vid Låne-kontoret i Malmö: Prosten och Kyrkoherden i Balkåkra, Snorrestad och Skårby, Magister Chr. Gissel Berlin; och till suppleant derstädes: Kontrakts-prosten, Kyrkoherden i Håslöf, Magister Joh. Petterson. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande utlåtanden: N:o 59, i anledning af väckt motion om nedsättande af en kommitté för utredande af förhållandet med städernas privilegier och förmåner; N:o 63, i anledning af väckt motion örn vidtagande af åtgärder till reglerandet af postiljonernes löneförmåner; N:o 64, i anledning af väckt motion om befrielse för Wexiö såmt rikets öfrige stiftsstäder att bekosta boställsrum eller hushyra åt skolornas Rektorer; och N:o 65, i anledning af väckt motion derom, att tillåtelse för arrendator af krono - 212 Prot.-Utdrag den 29 Mars 1851. lägenhet att till annat än lägenhetens behof använda derå befintlig skog, icke måtte hädanefter meddelas. S. D. Vid förnyad föredragning bifollos Banko-Utskottets nedanstående memorial och utlåtanden: N:o 20, med hemställan om afskrifning af 2:ne odlings-lån; N:o 21, öfver gjorda ansökningar om ersättning för förlorad inkomst i följd af de s. k. småsedlarnes upphörande; N:o 22, öfver ett af Kyrkoherden G. Frendin gjordt ackords-anbud; och Nio 23, i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfverränta å ett af numera aflidne landtbrukaren B. M. Otter i Banko-diskont-verket upptaget lån. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Ånyo föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utslcottets betänkanden:
Ex. hade dock af dea anledn. att 19:de punkten blifvit först upläst, först framställt propos. å densamma, men Ange nu i öfverensstämmelse med den i Utsk:s betänk, följda ordning först framställa om R. o. Ad. bifölle att Utsk:s i afseende på de förenämnde 179, 180 och 181 §§ gjorda anmälan lades lill handlingarne. Ropades ja. Uppå härefter framståld serskild propos. blef Utsk:s utlåt, i 19:de punkten af R. o. Ad. bifallet. 21 och 22 punkterne. Biföllos. 23:dje punkten. Hr von Hartmansdorff: När granskningen af Bankens förvaltning här förevar, fästade jag Ståndets npmärksamhet derpå alt Riksg:s-kont., under det att samma verk emot ränta utlånat sina medel, likväl begagna kreditiv på Banken utan ränta och Den 12 April e. m. 367 alltså medelbart dragil ränta på Bankens penningar. Då erinrades att denna anmärkn. egentligen borde framställas vid granskning af Reglementena för Banken och Riksg:s-kont., när de skulle förekomma till pröfning. Som nu fråga är om kreditivs fortfarande för Riksg:s-kont. på Banken, så torde tiden vara inne att erinra om nödiga försigtighetsmått mot de missbruk af Bankens medel, hvilka Riksg:s-kont. möjligen skulle kunna tillåta sig. Jag hemställer om icke lämpligt vore, alt besluta, det Riksg:s-kont. derest det har medel utlånta emot ränta medan det begagnar sitt räntefria kreditiv i Banken, gäfvo honom lika hög ränta, som det sjelf åtnjuter, på del kapital, hvilket Riksg:s-kont. förräntar under den tid del använder motsvarande summa af Bankens medel. Jag anhåller om återremiss å denna punkt. Frih. Palmstjerna: Den händelse Hr von Hartmansdorff omnämnt, att nemi. Riksg:s-kont. skulle på sitt kreditiv uttagit medel, fastän Riksg:s-kont. haft andra medel utlånta, lärer endast inträffat med en ringa summa och under högst få dagar.
Och då för öfrigt innevånarne i Aspelands härad, hvilket skulle tillhöra det nya länet, ansett sig, i anseende till de olägenheter, som de, efter deras förmenande, komma att vidkännas genom den föreslagna länsfördelningen, böra motsätta sig densamma, och dylika förändringar, erforderlige äfven inom andra delar af riket, synas böra icke partielt, utan i ett sammanhang verkställas, hvarigenom ökade kostnader för Stats-verket måhända ock kunna undvikas, samt den, i Utskottets tanke, största olägenheten af nu varande länsindelning, nemligen kostnaden för fångtransporter från de norra trakterna af länet till länshäktet, i väsendtlig mån blifver afhulpen, när den af Styrelsen för fängelser och arbets-inrättningar i riket redan år 1845 tillstyrkta byggnad af ett kronohäkte i Wimmerby kommer till stånd, har Utskottet, på dessa skäl, och i betraktande jemväl deraf att Kongl. Maj:t nu icke framställt bestämdt förslag i ämnet, utan deremot ifrågasatt om något i förevarande hänseende borde tillgöras, funnit sig icke böra föreslå Rikets Ständer någon åtgärd till förändrad reglering af Kalmar län. Stockholm den 29 Maj 1854. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Otsk. den 30 Maj 1834, kl. 1 e. m. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående förhöjning af de Länsmännen tillkommande pensioner u Allmänna Indragnings-Staten. (U. A.) Sedan sednast församlade Fullmägtige för delegarne i Civil-Statens Pensions-Inrättning, uti skrifvelse af den 11 November 1852, jemte förmälan hurusom Länsmännen, hvilkas aflöning vid 1840 och 1841 arens Riksdag blifvit bestämd till 200 R:dr, icke egde att å Allmänna Imlragnings-Staten åtnjuta pension till högre belopp än 100 R:dr årligen, hos Kongl.
Sä är denna sak bestvff d med ofrälse PoHessionater, iom äc,a moen fullmäktig wid Riksdagen, men äga bade Säterier och Frälsejord, som de gansta dyrt ,inköpt, och utan ben knappast kunde foda sig sjelfwä, långt mindre hustrur och barn. Hw^V Herr Grefwe» anfört, att hans och fleras förfäder, med lil och blod, samt mandom och tapperhet för Rikets förswar sätt sadina rättigheter, kan jag wihl icke bestrida. Sädan heder Mow.mer alie» lwst 814 Den 15 Januari!. nast de gamla flägterMin Far hette dalmer, war ofrälse; hade säledes iörwarfwat sikt Säteri med penningar, men ingalunda med hjeltcbragderJog har sedan 1760 warit jordbrukare, och fäledes l 44 är berait bewillningar och utlagor till Staren och Riker, för art njura srid och säkerhet till rst och egendom. iL § as r8oy ärs RegerlngsFvrm vestr): ker detta. Orden loda lälunda: Kgl Majit skall ingen afhända eller afbända lära dch gods löst eller fast, utan ransakning och dom. N:B. i den ordning Gwerrges Lag stadgar. As denna grund heppas jag fä behälla del Säteri och Fräste jag köpt, af den natur det nu befrnnes. Den tacksägelse ofrälse Pvtzessionaker lemna Herr Grefwen, tor det han uran fullmakt antagit de, rassak, mä hansses uppbara. Jag will ej hafwa minsta del deruti. Jog rnser nog, att flere, som aga Säteri och Frälsejord, hade en stor förmän deras, att all jord blstwer »ka och sär lemna ärlig statt kill behof, som Riket tarswar; men stek är lädana personer, som äro ssyidige hwad jorden som de äga ar wärd. Da ister blott fordringsägaren.
Då jag först hörde den ledamot yttra sig, som sist talade, så anmärkte jag för mig sjelf, alt han, ehuru jurist, tycktes liksom ogilla den gamla regeln: audialur et altera pars. Mig förefaller det nemi., i högsta grad riktigt, att ingen, elio det vara må, som har ett slutligt afgörande, underlåter all skaffa sig alla de upplysningar från begge sidor, som kunna bidraga till att utreda målet; och jag föreställer mig så mycket mera, att detta är nödvändigt, då jag betraktar de s. k. önskningsmålen, sorn ifrån R. St. ingå till K. M. Men jag skulle icke 5 H. 85 674 Den 28 December. hafva yttrat mig lili denna fråga, om icke samma ledamot i sitt sista anförande hade framkommit med en annan oriktig åsigt, som icke hör lemnäs obesvärad, och i anledn. hvaraf jag får förklara, att en ledamot i detta Slånd stiger upp härstädes i denna egenskap, och icke såsom Konungens rådgifvare, emedan det är en tillfällighet, alt han är ledamot af della Stand, och han alldeles icke är ledamot af detta Ständ derföre alt han är Konungens rådgifvare; och hvad den värde talaren i denna omständighet yttrade, var således fullkomligen inconslitutionelt, då jag betraktar det constitutionella sådant som det är uttryckt i Sveriges constitulion, och icke lili de särskilda andra länders constitutioner, hvilka man icke är ovan att här i landet få höra alhandlas och innötas, tvertemot de bestämmelser, som Sveriges constilution innebär. Frih. Raab: Det tillhör mig ali lemna Gr. Frölich upplysning om den mellanmening, som ägt rum i mitt förra yttrande. Denna mellanmening innebar, alf R. o. Ad. hade, vid återremiss af den första punkten, instämt uti den af flere talare yttrade önskan, att Ståndet mätte till K. M. ingå med en und. anhållan om en nåd. propos. ang:de en ändamålsenligare reglering af presterskapets aflöning i allmänhet, och det var med stöd af en sådan framställning, som jag ansåg, att äfven denna punkt kunde förfalla.
Horn, Claes Fredr,; Såvida den nya lagförändringen i 5 cap. 1 § Missg.bin vinner sanction, innan vi få till pröfning företaga criminallagen i sin helhet, är det nödvändigt att under tiden noga beräkna följderna af denna nya lag. Då vi sett, huru 1777 års bref i sednare tider blifvit inissförstådt, så alt underordnade auctoriteter gått så långt, att de på egen hand anställt åtal och låtit arrestera, tror jag, med hänseende jemväl till K. M:s nåd, förorda, i Jan. månad i85o (i anledn. af fattadt beslut om upphäfvande af 1787 års K. bref 0111 lifsstraff för klander af K. M:s författningar), det vara hög tid att undanrödja anledningarna till ytterligare förtydning och missbruk i denna väg. Jag finner likväl afseende böra göras derpå, att gränsorna äro högst svåra att bestämma emellan lastelig t tal om Konungens person och sådana yttranden, som åsyfta någon handling och således kunna subsumeras under straffbestämmelserna för uppmaning till myteri och uppror, i händelse af hvilken åsigt hos domaren den anklagade ostridigt bör arresteras. Jag önskar derföre, att det vid sådan händelse må förblifva vid domarens uppfattning af målet, oaktadt Regeringen skulle förklara brottet endast innefatta lasteligt tal å Konungen, och jag begär i följd häraf, att vid den motionerade lagförklaringen det tillägg bör fästas, att då omständigheterna äro så beskaffade, att domaren funnit häkte böra äga rum, skall åtalet i intet fall få nedläggas, förrän dom fallit. D c ii a 3 Mai s. 5a5 Frih. Boye: Jag anhåller alt få fasta uppmärksamheten på den gräns för ämnet, som blifvit lagd i sjelfva nrolionen.
Den, som vill tillverka bränvin, utan att genom jords iunehafvande vara dertill behörig, gore derom ansökning, om han å landet bor, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, och, om han i stad är boende, hos Magistraten. Vid ansökningen foges bevis, som hans behörighet styrker. Derest sökanden finues vara till handteringens utöfning behörig, varde tillståndsbref för honom utfärdadl. Besvär i sådan fråga anföres öfver Magistrats beslut hos Konungens Befallningshafvande i länet inom 14 dagar och öfver Konungens Befallningshafvandes beslut 30 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, J\:o 455. Ijos Kongl. Maj:t i Dess Givil-departements Expedition inom en månad efter delfåendel af beslutet. § 8 Bränvinstillverkning skall, minst trettio dagar Idre den termin under hvilken tillverkaren vill handteringen företaga, hos Kongl. Maj:ls Befallningshafvande skriftligen anmälas, hvarvid uppgifvas tid och ställe för tillverkningen jemte beloppet deraf. Vid anmälningsskrilten foges antingen tillståndsbref, som i § 7 omförmäla»,- eller ock bevis, att tillverkaren eger eller innehar särskildt skattlagd jord. Af bolag tillämnad tillverkning skall anmälas af någon bland bolagsmännen med uppgift på samtliga delegarne i bolaget. Vill någon för en och en half, två, två och en half eller tre terminer sig på en gång anmäla, håfve dertill rätt.