Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndet ansåg motionen böra till Stats-Utskottet remitteras. och N:o 8, angående återlemnande af Riksdags-fullmägtigen Stephan Anderssons från Stockholms Län till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifne memorial om en bryggas anläggande vid Blockhus-udden, på bekostnad af Tullverket och Stockholms stads Diätsel-Commission. Borgare - ProtUldr. d. 4 April 184°- 201 Borgare-Ståndet ansåg, att motionen må öfVerlemnas till Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskottet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Herr Petréj i anledning af en, inom det Högvördiga Preste-Ståndet, väckt motion, denna dag hos Borgare-Ståndet framställd motion, hvaruti föreslås ett lönefyllnads-anslag åt hvardera af Juris Adjuncterne i Upsala och Lund, emot vissa dem åliggande förbindelser, m. m. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades en af Herr Petréy i anledning af Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 2, angående verkställd granskning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans afgifna Embets-berältelser och allmänna redogörelse, äfvensom af hans Embets-Diarier och Registratur, för den tid, som sedan sista Riksdags början förllutit, denna dag gjord framställning om angelägenheten deraf, att Justiliae-Ombudsmannens Instruction måtte komma att innebära föreläggande för honom att företrädesvis omfatta Regeringens beslut ij den ekonomiska lagstiftningen samt Rikets Ständers önskningsmål. S. D. Ståndet beslöt, det skulle till Bevillnings-Utskottet öfverlemnas ett af Herr P. O. Norin denna dag ingifvet anförande och dervid fogade trenne bilagor, i anledning af en af bonom förut väckt och till nämnde Utskott remitterad motion om sökt befrielse ifrån utskylder för den till Umeå stad donerade jord.
3. liar den förändring egt rum, att fordringen för kolonien S:t Barthele mys förvaltningskostnader m. m. ökats från 84,479 Hulr 7 sk. 6 r:st. till 110,233 Hulr 23 sk. 1 r:st., eller med 25,754: 15. 7. samt att värdet af Hiksgälds-kontorets egendom, jemlikt Rikets nu församlade Ständers beslut, blifvit fördt inom linien med » 60,000: så att samtlige, på berörde sätt bokförde fordringar, vid sistlidet års slut uppgingo till R:dr 320,949: 24. 10. För att jemväl, i afseende på beskaffenheten af alla Riksgälds-kontorets tillgångar samt betalningsvilkoren för de från detta kontor under sednare åren utgifne mångfaldiga låneunderstöd, fortsätta de i föregående revisions-berättelser meddelade omständliga upplysningar, hafva revisorerne Låtit upprätta nedanstående, till sin uppställning med föregående revisionsberättelser öfverensstämmande och på nu granskade räkenskaper grundade, utredning, hvilken utvisar hvarje Iåns ursprungliga och vid sistlidet års slut återstående belopp samt den förändring desamma under åren 1855 och 1856 undergått. Riksgidits kontorets tillgångar. — 10 — l ti iliksgälds-koMorets hufvudböcker utbalansermte Fordringar och öfriga Tillgångar. Faslighet t Den af Riksgälds-konlorct begagnade egendom (Värdet af denna egendom är fördt inom linien, enligt Rikets Ständers Stats-utskotts skrifvelse den 20 April 1857.) Fordringar för meddelade län ande»* längre lid eller pir vissa bestämda ändamål t a) Byggnadslån: till Upsala Akademi, S ett ursprungligt belopp af 50,000 R:dr, för bibliotheks-byggnaden vid nämnde Akademi, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta.
Revisorerna sker röstningen per capita, men föröfrigt enligt de redan omförmälte principerna, så att hvar och en Individus inom Socken röst till Electorer beräknas i mon af den del han tagit uti Contoiret, Electorernes rösträttighet i mon af Sockens delaktighet i Contoirets fond o. s. v. Innan Ledamöternas upplösande vid Contoiret, böra de meddela de förändringar, som kunnat ske, till hvarje Läns HushållsSällskap, så väl Länens som Socknarnes och lndividuernas rösträttigheter, och det medelst billetter, hvilka äro authentiqua. Inga andra få äga del, och således låna af detta LandtbruksContoir, än Jordbrukare. Fem slags lån bör kunna ske, nemligen 1:0 Discontlån , 2:0 Förlagslån, 3:0 Extralån, 4:0 Pantlån och 5:0 Amortissementslån. DiscontlSnen å 4 procent omsättas för hvarje halft år med en tiondedel, och bifallas ej utan 2:ne vederhäftige mäns cautioner samt med bevis, hvilka äro ansvar skyldiga öfver i verket eller redan gjorda åkerbruks förbättringar, som tarfva ett så stort lån. Denna Discontering är så mycket angelägnare, som dergenom förökas hastigare fonden, och kan dermed upp - 668 Den 27 April. höras, då man vid en sammankomst finner londén tillräcklig, till bestridande af de andra lånen. Förlagslånen bilallas ej utan med samma säkerheter, som ofvan, men å 3 procent på 9 månader, och får lånte summa bestämmas i proportion af de sökandes delaktighet i fonden, och endast härifrån afvika i händelse någon af de sökande genom olyckshändelser gör sig berättigad till större lån. Extra-länen äro, i likhet med hvad jag tror JernContoiret brukar, an förlängning af irenne månader på Förlags-lånen, men böra betalas med 6 procent. Pantlånen beviljas till den, som för Contoire:s disposition efter MarkegångsTaXan å en viss tid och å visst ställe oafkortädt vill leverera den enligt bevis uppgifna Spannmålen eller andra från Jordbruket producerade eflecter.
Prot. 1859 & 1860. 10 Sami. 1 A/d. 23 178 Expeditions-C Iskot tels Förslug till under d. Skrifvelse, !S\o 85. komma atl medföra en utgift af 306,683 Pund Sterling eller omkring 5,500,000 R:dr R:mt, äfven om förvärfvande! af den behöfliga jorden samt af erforderliga trädbyggnadsmalerialier beräknades till ganska ringa belopp, utan ock inledt underhandlingar för bildande af ett bolag, som kunde både utföra jernvägs-aniäggningen och bringa egendomen i fullt ordnadt skick ; — dervid det aktiekapital, som härtill ansetts erforderligt, förslagsvis beräknats att, jernvägskostnaden inbegripen, uppgå till 12,000,000 Riksdaler Riksmynt; och hade Kjellberg, på grund häraf, i underdånighet anhållit, alt E. K. Majit till befordrande af detta företag, hvilket skulle, synnerligast för den ifrågavarande aflägsna och hittills fattiga landsortens förkofran, vara förtjent af deltagande från det allmännas sida, mätte i nåder förunna det tillätnnade bolaget, hvars Styrelse borde hafva sitt säte i Stockholm, utom andia rättigheter och förmåner, äfven den att, utan kostnad eller årlig godlgöreise, erhålla upplåtelse af den för jernvägs-aniäggningen erforderliga, E. K. Majit och Kronan tillhöriga jord. Sedan öfver ofvanberörde ansökning Rammar-kollegium och öfrige vederbörande blifvit hörde, samt E. K.
Hrr Mannerskantz’ och Åkermans grundsats att upprätthålla myntvärdet och således äfven Bankens kredit, synes mig vara af sådan vigt att nuvarande sladganden böra bibehållas, och derföre röstar jag för Utsk:ts förslag. Mars. 493 Frih. Nordenfalk: Flere talare hafva påstått att olägenheten vid det nuvarande tvånget att för liqvider och insättningar i Riksbanken ensamt begagna dess sedlar, icke skulle vara så stora; ingen har dock kunnat helt och hållet förneka, att deri för det stora flertalet verkligen ligger en svårighet, den må nu främst drabba de större köpmännen, de trafikerande från landsorten, eller folket i gemen. Man rnedgifver ju sålunda alt en större lättnad vore ensidig, och då ingen verklig våda af förslaget för Riksbanken kan framvisas, synes det som hufvudargumentet af detsamma vore, att det bryter mot en grundsats, sorn icke får lederas. Men, Mine Hrr, om detta argument har någon vigt, skulle det gjorts gällande då, vid föregående riksdag, (rågan om Riksbankens postremiss-vexelrörelse förevar — och bifölls, eller då fullmäktige gålvos rätt att söka bereda Riksbankens sedlar spridning i landsorten, och för detta ändamål började utfärda skrifvelser: alt, derest N. N. ville till spridning befordra Riksbankens sedlar, sådana portofritt — och jag tror mot provision — erhöiles mot insändande till Riksbanken af — äfven privatbankssedlar. Gr. Liljencrants har talat om konseqvenser, som skulle kunna befaras följa af det föreslagna stadgandet; jag kan derå blott svara, att af hvilken som helst god åtgärd kan olägenhet följa, i fall man dervid lörtgår till ytterligheter. I likhet med Bankofullmäktige och i olikhet mot Frih. Stjernstedt, tror jag ej att någon sådan svårighet eller besvär för Bankens tjenstemän af de föreslagna åtgärderna vore att befara, att deras antal derigenom behöfde ökas; då jag således fortfarande anser att såväl Riksbanken som allmänheten skulle vinna på det föreslagna stadgandet, måste jag vidhålla mitt yrkande. Gr. Mörner, Garl Göran:
Det sista, jag åberopade i mitt förra anförande i dag, var ett yttrande af H. Exc. Gr. Manderström, att frågan vore bekymmersam och att ett »sorgligare tillstånd icke kunde gifvas;» så gestaltar sig den fråga, hvilken jag begärt, att någon af de Hrr, som känna den, ville utreda och förklara, på det alt den icke måtte kännas så tryckande för oss alla, — så sårande för vår hedersoch fosterlandskänsla. Jag har trott mig handla rätt, då jag nedlagt min protest mot det sätt, hvarpå den Danska frågan blifvit af regeriri - Den 4 April f. m. 35 gen behandlad och derigenom beredt ett tillfälle för Ståndet att göra detsamma. Huru högt jag än värderar vår nuvarande ministére, kan jag dock icke annat än anse det vara bättre, att det tilläfventyrs klandervärda i den Danska politiken laller uteslutande på ministéren än på henne och nationen gemensamt, och jag är öfvertygad om, att ministérens egen upphöjda och ädla fosterlandskänsla skall bjuda henne att vida hellre sjelf uppbära hela skulden och således ansvaret för hvad Sverige kan hafva eller synes hafva brutit mot Danmark, än att nationen derför skall vara ansvarig. Dessa tänkesätt har jag ansett mig böra tillägga till det klander mot Regeringens handlingssätt i den Danska frågan, jag förut uttalat. H. Exc. Hr Frih. Manderström, Ludvig: Efter de upp lysningar Hr Gr. Mörner meddelat i sitt första anförande, med anledning af hvad den siste värde talaren i början af detta plenum yttrat, hade det nästan kunnat anses öfverflödigt af mig att begära ordet. Hr Gr:n har nemi. upplyst, att Konst.-Utsk:t, på grund af den rätt grundlagen detta Utsk. tillerkänner, af K. M:ts regering begärt meddelande af de ministerielia prot., som inför K. M:t blifvit förda angående Sveriges utrikes politik under den tid, som förflutit efter sista riksdagen. Gr.
Under tiden måste Sverige stå rustadt till strid, ej glömmande Romarns gyldene regel; „Den, sorn vill hafva fred, måste vara beredd på krig., Delta tillstånd kostpenningar. Hvem vet, om de 2 millionerna dertill förslå, om de 500,000 rldr, som å kreditivet ställas till Kongl. Majlis disposition för försvarsverket, äro tillräcklige att fylla den möjligen uppkommande bristen. Inträffar motsatsen, erfordras ytterligare endast 1 ä 200,000 r:dr; blifver Kongl. Maj:t försatt i nödvändighet att för dessa inedels anskaffande ånyo sammankalla Rikets Ständer, och jag hemställer, huru välkomne 1848 års representanter skulle blifva hos sina kommittenter, om de, genom bifall till en, under nuvarande förhållanden, mer än någonsin olämplig fördelning af lilla kreditivet, vållat en hastigt återkommande riksdag, med alla de kostnader och alla de olägenheter, som deraf äro en följd.„ angående uteslutandet af föreskriften om riksgäldskontoret obligationers utställande å Svenskt mynt: af Stall-Utskottets Memorial, N:o 215'. 9 af Herr Schartau: „IM Rikets Ständer år 1835 i reglementet för sina fullmäktige i riksgäldskontoret införde den sedermera alltid förnyade föreskiiften rörande sätte , att genom lån anskaffa medel för det s. k. lilla kreditivet, nemligen att obligationerne borde lyda å Svenskt mynt, samt att ingen kapitalrabatt derå finge ega rum; afsågs tvifvelsutan ett offentligt tillkännagivande af deras motvilja för skuldsättning å utrikes ort, jemte ett statens betryggande emot det vid den tiden från ett visst håll mycket agiterade laneoch fond-systemets inledning.
En del motionärer har yrkat, att Utskottet måtte företaga utarbetning af ett fullständigt förslag till en omfattande kommunal-lag, och andre hafva i sådant afseende till Rikets Ständers granskning öfverlemnat särskilda förslag lill författning om kommunal-styrelse för länen. Utskottet har dock uudan dragit sig efterkommandet af förenämnde önskan, af skäl, hvilka tvifvelsutan torde af Rikets Ständer godkännas. Erfarenheten har visat, huru dessa fullfärdiga lagförslag hittills blifvit upptagne. De som ansett sig böra motarbeta sjelfva saken, hafva lättast knnnat genomföra detta syftemål genom att i främsta rummet vända sig mot formen, hvilken uti ett så föga behandladt ämne, som detta, svårligen kan undgå att blotta flera svaga sidor. Svårigheterna, att uti ett mångtaligt Utskott, genom upprepade voteringar, genomföra ett sammanhängande lagförslag, hafva också afskräckt ifrån detta företag, oberäknadt det misstroende, Utskottet har rättighet att hysa till sin förmåga, att på ett tillfredsställande sätt utföra detta värf. Hvad sorn för ögonblicket egentligen bör anses angeläget, är att Rikets Ständer uppfatta och j erkänna vigten af den ifrågasatta institutionen och att samma öfvertygelse må af Kongl. Maj:ts regering delas. 1 sådant fall vore att ifrån Kongl. Majit förvänta ett lagförslag, hvilket hade desto större sannolikhet att vinna representationens bifall, som större insigter för dess utarbetande slå regeringen lill buds, och visshet om hennes benägenhet för sakens tillvägabringande vunnes genom lagförslagets framläggande för Ständerne. På grund af de skäl Utskottet nu anfört, får Utskottet vördsamt hemställa, det måtte Rikets Ständer, uti till Kongl. Majit allåtande underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta, genom sakkunnige män, ej mindre upprätta förslag till författning om landsting, eller en länen omfattande kommunal-representalion, än äfven, i sammanhang dermed, öfverse de angående menighets-styrelse så väl på landet som i synnerhet i städerne gällande författningar, samt der efter till Rikets Ständers pröfning framlägga de förslag, hvilka i följd häraf kunna varda utarbetade.
Hvad åter vidkommer nedsittningen — den tillfälliga nedsättning — som åstadkommer en besparing för statsverket, emedan statsverket beräknar och beräknat sig till godo dea spanmål, hvilken genom afsitlningen inflyter, så synes densamma icke vara någon utvidgning af konungslig makt, som länder Staten till något förfång. Härutinnan kan således icke finnas någon biafdgt att bereda en inkomst, uti Den 7 November f. m. hvilkens disposition Ständerne icke deltugn. Jag ber all få göra en anmärkn. vid Gr. Horns säll alt tulka 80 §:n Reg.- F;n. Hr Grefven nämnde visserligen en del aftjtns innehåll, men gick händelsevis förbi, att det är hufvudgrundernn, som ej få rubbas utan Konungens och Sländernes sammanstämmande beslut. Detta ord är vigtigt i denna §, ty den hvilar helt och hållet på detsamma. Icke kan man föreställa sig, alt Konungs och Ständers sammanstämmande beslut skulle erfordras för en organisationsförändring, som af tidens kraf påkallas, på det armeen må vara nyttig i fält oell icke blott ett antiqvariskt konststycke, som står qvar i sin gamla form. §:n afser, att sådana organisationsförändringar må kunna ske utan Sländernes samtycke, hvaremot frågan om t. en. ett helt regttes indragning eller att för alltid förändra ett cavallen till infanteri , måste hänföras under denna §. Om Konungen åter till statsverkets gagn, under djup fred, tillåter, alt ett cavallen får sitta af och icke göra tjenst lill hast, kan väl sådant icke anses rubba indelningsverkets hufvudgrunder. Att Konungen kan låta ifragavar. regtten, efter contraclens slut, sitta upp, utan att .Ständerne dertill lemnat sitt samtycke, är redan erkändt. J.tg begär att fä fästa Gr. Horns uppmärksamhet derpå, att det är hufvudgrunderna, men icke detaljerna, som §:n omtalar.
K a r i n till och med vågade sig på tjuren, denne ilskne best, som stångat en karl nära på till döds, o c h som ingen annan än hon tordes möta ensam, då höll Stella sig bakom henne, andlös o c h förskrämd för hvart slag han fick, men med hjärtat svällande af segerfröjd, då han ändtligen vände om o c h skumpade i väg på samma sätt o c h ät samma håll som korna. När några kunde skildta kreaturen voro beskedliga o c h inte gjorde försök till ströftåg på förbjuden mark, de båda flickorna egna sig åt sina ennöjen. D e plockade smultron på dikesrenarne, gjorde korgar af lönnblad o c h gräfde upp bergsöta. Regnade det, kröpo de in i Karins små riskojor, som hon byggt åt sig litet här o c h där i trakten. O c h när de sutto där hopkrupna med händerna om knäna, brukade Karin berätta historier, besynnerliga, hemska historier om t o m - tegubbar, s o m man träffade i källaren, o c h som skänkte en sin vante, o c h om hvita spöken, som reste sig bakom stenar, o c h om troll, som knackade i berget. O c h det märkvärdigaste af allt var, att alltihop var sannt, ty antingen var det hennes mamma eller hennes pappa eller någon af granngummorna, som sett det. Stella kände kalla rysningar gå igenom sig frän hufvud till fot, men ändå ville hon höra mer. H o n tyckte, det växte u p p en underlig, ny värld omkring henne, befolkad med osynliga varelser, som rådde om allting omkring dem, berg o c h luft, skogar o c h sjöar, källare o c h vindar, och som kunde sträcka ut sina händer o c h taga fatt i henne när som helst. E n af de där hemlighetsfulla varelserna sysselsatte henne likväl mer än de andra, och det var eldtrollet. D e t hade Karin sjelf sett, sade hon. Eldtrollet. Berättelse af Anna Waldenberg. •SSÖHella o c h hennes far och mor b o d d e i de allra finaste rummen på hela herrgården.
Hvad derjemte betiäflfar riksdagsmannen Elof Andersons hemställan, att få bestämdt uttryckt, alt stadgandet i denna § äfven gäller för köping, på det att icke heller på närmare afstånd derifrån, än 3 mil, handelsbod å landet må anläggas, så, enar behörigt afseende så väl å den i köpingen etablerade handelsrörelse, som å behofvet för landtmannen synes påkalla, att samma stadgande i delta hänseende bör vara gällande för köping, som för stad, anser Utskottet, med ledning tillika af föreskrifterna i 23 §, stadgandet i 6 § 1 mom. afse såväl köpingar som städer. Deremot anser Utskottet, äfven om ett närmare förtydligande af momentet skulle i detta hänseende vara erforderligt, frågan derom icke vara af den vigt, att Rikets Ständers mellankomst i. ett så specielt fall skul - 6 Allm.
Att åt Fullmägtige, i Riksg.cont. uppdrages att, i R. St:s namn och å deras vägnar, garantera fullgörandet af skuldförbindelser, som utgifvas af hypotheksföreningar, hvilka äro organiserade enligt stadgade hufvudgrunder; dock att sammanräknade beloppet af lånet, som Riksg.cont. får garantera för alla hypotheksföreningar, tillsammans ej må öfverstiga 2,000,000 r:dr silfverspecie, eller 5,333,3334 r:dr b:co. 2:0 att, innan denna garanti meddelas, hypotheksföreningens styrelse bör lill Riksg.cont. aflemna en dess förbindelse, hvaruti samma styrelse, å egna och samtliga delägares uti föreningen vägnar, förklarar sig skyldig att gemensamt ansvara Riksg.cont. för all den förlust, som möjligen kan uppkomma genom uraktlåtenhet att fullgöra den garanterade skuldförbindelsens innehåll. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 69. Jfej — 126. 136 Den 3 Februari em. Frih. Boye, Fredr., reserverade sig till prot. emot R. o. Ad:s nu fattade beslut. Hr Hjärne: Då jag ej under discussionen öfver det nu afgjorda ämnet yttrat mig, men det beslut, sorn nu kr fattndt, strider emot den öfvertygelse jag i frågan äger, emedan jag anser, att man ej såsom princip bör antaga det beslut, som är fattadt af R. o Ad., får jag till prot. afgifva min reservation emot nämnde beslut. Jag har fästat föga vigt vid frågan, emedan jag är öfvertygad derom, att innan något resultat kan uppkomma af detta beslut, äfven om det skulle blifva R. St:s, komma andra Ständer att sammanträda, hvilka måhända efter en längre erfarenhet skola fatta ett beslut, grundadt på mera kännedom af ämnet och mera afseende på framtiden. Frih. Rantzou: Ehuru jag förut yttrat mig i ämnet, kan jag ej underlåta att reservera mig emot R. o. Ad:s beslut. H. R. o, Ad. åtskiljdes kl. Itill i på morgonen den 4 Febr. In fidem protocolli, F. O.
Utan att vilja inlåta mig i någon diskussion ang:de sjelfva hufvudfrågan, täger jag mig friheten yttra några ord om de följder, som de af Utsk:t föreslagna stadgandena skulle medföra i afseende på utmätningarne. Jag är öfvertygad om att, såvida Utsk:ts förslag antages, det skulle vara omöjligt att utsöka böter åtminstone i de provinser der befolkningen är nog intelligent att genom rättegångar söka få sin vilja fram; der skulle knappast någon utmätning för böter kunna ske utan att klagomål öfver utmätnings-lörrältningen skulle inkomma till Konungens Befh:de, emedan det funnes så många sätt att göra det troligt att lagens mening icke blifvit af exseluitorn iakttagen. Att en lag, som skulle medföra sådana följder, icke är önskvärd, synes mig naturligt. K. M:s förslag deremot gifver icke anledning till några med dessa jemförliga svårigheter, och jag skulle således, såväl på de af Hr Carleson anfonia skäl, hvilka, såvidt jag förstått att bedöma dem, äro fullkomligt giltiga, som ock på de af mig nu anförda önska, att denna § antoges, sådan den blifvit af K. Skulle likväl det Högloft. Ståndet hysa betänkligheter mot en så sträng utmätningslag, återstår likväl alltid det af Hr von Koch gjorda förslag att bestämma det böter icke fick utmätas fränden, som blott hade 300 rdrs inkomst. Att exsekutor i detta fall skulle hafva någon svårighet att uppskatta den sakfäldes inkomster, kan jag icke fatta, enär han elter nu gällande bevillnmgs-förordn. endast behöfde se efter uti taxcringslängden till huru stor inkomst den ifrågav:de personen der vore uppförd. Jag kan således icke inse att några stora praktiska svårigheter skulle omöjliggöra ett dylikt stadgande, ehuru jag för min del icke anser det nödigt, utan anhåller om bifall till K. M:s Propos. Gr. Mörner, Carl Göran: Jag får förena mig med dem, som anhållit att, med afslag å Utsk:ts förslag, K. M:s Propos. i den nu föredragna §:n måtte bilällas.
Af de för försvarslöshet å Korrektions-Inrättningenintagna personer, hafva 21 förut undergå It bestraffning för snatteri och 96 för stöld. 2.5 korrektionshjon hafva, under loppet af året, dött och äro inbegripna i de utgångnas antal. 1 barn har blifvit framfödt af qvinna, som hafvande till Inrättningen inkommit. Anmärkningar för år i83gt Af de för försvarslöshet å Korrektions-Inrättningen intagna personer, hafva i3 förut undergått bestraffning för snatteri och u3 för stöld, — 150 — 13 korrektionshjon hafva, under loppet af året, dött och äro inbegripna i de utgångnas antal. Af till Inrättningen i hafvande tillstånd inkomna qvinnor hafva 2:ne barn blifvit framfödda, deraf det ena dödfödt. Stockholm och Norra Korreklions-Inrättningen den i5 Nov, 184f • A. L. Härd af Segerstad. t. f. Föreståndare. Stuteri-ÖfverStyrelse n. Räkenskaperne, sorn äro granskade uti Kongl. Kam mar-Rätten för Låda åren utan anmärkningar, utvisa, sammanfattade, följande förhållande: »ebet. år 1888. år 183f>. Balans från föregående året: Uppbörd: Af Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel: Af Anslaget till byggnader och reparationer i Landsorterna 2,694: 7. Strömsholms Stuteris dags verks-ersättning 2,120: 2,120: Anslaget till hästafvelns förbättrande 7,000: 7,00tf: HiDgstpremier i allmänhet . 2,37,7:24. — 2,377:24 — Lönetillökningvid Strömsholm och Flyinge 1,000: l.QQQ; | 5. I O f I 3 I. \ 2^. — Af Riks-Statens Nionde Hufvudtitel: Till kringföring i Provinserna af hingstar från Strömsholm 4,000: 4,000: