Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grosshandlar Wenschen och fabrikör Grenholm sutto vid ett bord i närheten och drucko konjak och vatten; efter en stund kom också doktor Rehn och slöt sig till dem. De tre herrarnas båda fruar voro på landet. Herr Grenholm hade ett gråsprängt romerskt patricierhuvud på en något tung kropp. Doktor Rehn var en ännu smärt och välväxt herre på omkring femtio år. Man talade politik; herr Wenschen var frisinnad utan att likväl vara radikal på något sätt, men han blev oavbrutet överröstad av herr Grenholm och doktor Rehn, som i alla punkter hade fullkomligt lika åsikter, nämligen strängt konservativa. Gabriel Mortimer kom förbi kaféet; då han såg Tomas och Hammer gick han in och hälsade på dem och bad Tomas komma ut till Dalarö nästa söndag med modern. Han var på väg ner till ångbåten, men hade egentligen icke bråttom; han slog sig ned och drack en flaska vatten. Man hade kommit in på den nyare litteraturen och diskuterade bland annat en romanförfattare, vars namn för några år sedan hade flutit upp på de ändrade litterära konjunkturer, som blevo en följd av reaktionen mot landets främste diktare. Han var en av de många bland åttiotalets män, som senare ha kommit på bättre tankar. Hammer satt just och talade om en av hans böcker, då han själv gick förbi ute i allén. De tre männen logo. Karl Hammers löje var bitande. Vilket medlidande måste inte en sådan man hysa med det gamla nötet Petrus, som dröjde ända till tredje hanegället med att förråda sin mästare, sade han. Gabriel Mortimers löje var godmodigt överseende. Han skulle troligen ha föredragit att vara tuppen. Tomas Weber log icke, han skrattade högt; men det var endast ett barns skratt över det, som de äldre säga vara löjligt. Dessutom tyckte han verkligen också, att författaren såg lustig ut, där han gick och svettades i värmen och på samma gång ansträngde sig att bevara sin diktareattityd. Mortimer hade just gjort samma iakttagelse. När det är tjugu grader varmt i skuggan, se alla människor ut som handelsresande, sade han. Herr Wenschen såg på sin klocka, reste sig, tog farväl av sitt sällskap och gick. Tomas, Mortimer och Hammer växlade en förbindlig hälsning med honom, då han gick förbi deras bord.
Dä man bär särskildt ta - Den 7 Juni. 477 lat derom, alt det för andra medborgare skulle vara en fördel att få en ändring i detta förhållande med afseende på bevakandet af deras fordringar vid adelsmäns cessioner; så ber jag att få fästa uppmärksambeten derpå, att, om cessionanten har någotsånär vidsträckta affärer, så händer alltför ofta att de, som hafva fordringar hos honom, icke bo i samma härad som han, hvadau borgenärerne för sådan händelse i alla fall måste vara betänkta på att antingen företaga mer eller mindre besvärliga tingsresor utom egna tingslaget eller ock förskaffa sig något ombud till bevakande af berörde fordringar. Nu bänder verkligen, och i följd af sakens natur icke sällan, att cessionanter står i ganska vidlyftiga och långväga affärsförbindelser, enär ofta nog sjelfva concursen framkallas derutaf, att gäldenären oförsigtigtvis kommer att, som man säger, lägga sig för vidt ut. Hvad ombud beträffar, lära de ingenstädes kunna erhållas lättare och skickligare, än just i hofrättsresidencesläderne. Jag tror derföre att hufvudstaden jemte städerne Jönköping och Christianstad utgöra de lämpligaste orterne, äfven derföre att egentlige affärsmän i hufvudoch residence-släder i alla fall merändels hafva ombud, eller ock om de icke hafva det, ulan någon svårighet kunna få det. Den förespeglade olägenheten för andra ståndsledamöter synes mig således ej existera till den grad, att R, o. Ad. fördenskull ensamt skulle afsäga sig den förmän, hvarom här är fråga; ty för en förmån anser jag mig oförstäldt böra, i likhet med föreg:de talare, förklara denna rättighet. Hvad i öfrigt angår den likhet inför lagen som, genom ifråga varrde förändring, skulle, enl. hvad man föreburit, önskligen vinnas, så synes Hr Printzensköld ganska rätt hafva svarat derpå; ty då en och samma lag tillämpas af alla domstolar, så är likheten inför lagen hvarje medborgare i riket, utan afseende på stånd, tillräckligen tillförsäkrad.
Soot man i allmänhet saknar kännedom om åtgärderne vid taxeringarne, och utan vidlyftig Omgång icke densamma kan erhålla, så kan med den allmänna rätt, att känna grund^rne för ålagd Bevillning, hvar och en tillkommer, skäligen yrkas, att en förteckning öfver fastig, heter, och derå vid Taxeringroch PröfningsCommitté erne åsatte värden, bör till hvarje Socken sändas, att der vara att tillgå; och en lika rättsfordran synes det vara, att erhålla en föreskrift eller tormulaire för Debetsedlarne, ej allenast till specifikt upptagande af personer Och personel Bevillning, än till Egendom, så att man må kunna sjelf pröfva Dcbetscdlena riktighet, sorn B kval Debetsedlars beskaffenhet nu stundom icke medgifver. börande Deb tsedlarne innehålla hvarje Hemmans ellef Lägenhets uppskattade värde, och af hvsrje Hemman, under särskdte rubriker, utgående Bevillning. Det medgifva,au allt detta tillskyn» dar Häradsskrifvart 0 större besvär, m*-n då man antagit ett Bevillnings-systeme, 60m blott i kostnader till F,mbetsoch Tjenstemän och i afseende på TaXerings-kostnader medtager öfver 50,000 R:dr af Bevillnings medlen mätte man åtmindstone hafva rätt att fordra så full» Stan liga Debetsedlar, att man sjelf kan pröfva, huruvida en ganska möjelig och ursägtlig miss - 564 Den 29 Maji. räkning i debitering kunnat äga rum.
öfrer liela landet med presidenter, sekreterare, protokollförare, skattinastare o. s. v., alla i kjolar, alla iiled lif och lust skötniide sina, &amp; nibete.n iita.n all ersiittiiing. Villioret för en kliibbs upptagande i förbundet ar, a t t cleiisainina ej skall ega iiagou religiös eller politislr karakter, a t t den endast bestkr af livilinor, skötes ocli iippeliåll ' es af lrviiiiior ocli lmtill sitt liiifviiclsalrlig,z syfte ett fritt ineningsiitbyte och öppen talan till befriimjaiide af litterar, veteiiskaplig ocli koiist.narlig bildning bland dess iiiedleiiimar. ~ICliibl~anies alliiiiiiiiia f Örbniid » aliiiinr liklla möte Iivaitannat ar i inaj manad, d&amp; representanter för ' livarje kliil~b skola närvara. Dessemellan skötes alla, förliaiiclliiigar geiioni posteii. Ntista möte skall hallas ar 1892 i Chicago. Såliinda 1ia Anierilras int ' elligeiitaste kvinnoi löst fragaii, Iiiirii kviiiiioï, tillliöraiide olika bsikter och faiiiiljeförliilla.nden, i iiingaiiget med livmaiidra kiinna fiiiiia den andliga veclerkvickelse, so111 societets lifvet ined dess visiter och bjiidii.ingai., dess själsdödande prat om. iiilstan, sista niodet, pigor och bariisjiikdoinar omöjligt kan skiiiika. Hiisli&amp;llsbestyr, yrkesarbete, lelrtyr och kyrkbesök försla ej i längden att tillfredsställa den nutida kviyians kraf ocli aiispr %k 11 %. lifvet.
Förläning på behaglig tid: Jemtlands Län 11: — Ersättnings Hemman o. Räntor: InochUnder-lagde Hemman: Samma Origtig Debitering För Fattigdom. Götheborgs Län Örebro Summa Tillkommer från: Origtig Debitering: Skaraborgs Län Götheborgs Län Summa för Fattigdom Enligt sersldlde Resolutioner. Kopparbergs Gefleborgs Norrbottens Summa Ordinarie Ränta. Kronovärde. Spanmål. Markegångsvärde. T:r. kpr. R:dr. sk. rst. 13 4,5 40 17 3 5, 1 — 9 13 9,5 41 18 — An märkningar: i Afkortning af Husmanseller Silfver-skatt för fattige Torpare och Strandsittare, som ibebo egne torp och strandlägenheter, hvaraf dylik skatt bordt utgå. [Afkortning å beräknade Boskapspenningarne i Örebro Stad, som fattige Borgare licke förmått utgöra. lOrigtigt påförd så kallad Odel-Landtskyldsafgift af Odels-skatte hemmansegare, hvilka 'från samma afgift, enligt äldre stadganden från Danska tiden, njuta befrielse. Behållne Jordeboksoch Persedel-räntor samt KronoTionde af ålskillige skattevärderade lägenheter, från erläggande af hvilken ränta och KronoTionde befrielse erhållits genom Kongl. Brefvet den 12 Mars 1845. Dels prisskilnad för å auction försåld spanmål och dels räntor, som ej kunnat för fattigdom utgå, samt för lägenheter, som äro under frihetsår. Räntor och KronoTionde för lägenheter, som vid afvittringen i Länet blifvit på annat sätt disponerade, samt i öfrigt prisskilnad för å auction försåld spanmål under markegångspriset. 11 i ■! ' Litt. P. 8) Genom Omslut af liar ofvan uppförde, i KronoRäkenska upptagande under ne Förläning' på viss tid: från Everdlig Donation1: Skaraborgs Län: Läckö Kungsgårds Räntor från Förläning på behaglig tid: Skaraborgs Län: Läckö Kungsgårds Räntor Summa Anordning på RiksStatens Sjette HufvudTitel.
Dessa lhi, för hvil.l&lt;.a ~iUkoreii sta.llts sh, att de iiinel~ära fullt betyyggui.de säkerhet för Förbiindet, p&amp; saniinn gång som de för de lEi,iiesöliande äro bekv8niare än lån, som. erhhllae genom banker, .lmfva visat sig vara inycliet eftersökta. De tyckas ock hafva varit till mycket g a p, och gllidjaiide ar att namna, at t de l&amp;nesöl~amde varit piin htliga och samvetsgranna med sina ränteoch Aterbetaliiingar. Antalet utg&amp;iigiia lån var vid 1 S94 års sliit 25 iiied .l~iies~i.rninaiz varieran de mellan 100 och, E n skildring af ' en af byr&amp;ns arbetsdagar torde gifva den basta inblicken i dess mångsidiga verlmmhet. Klockan 11 ligger redan en stor post och väntar. Den iniiehWler aiisöhingar och betyg fr&amp;n platssökande, anmalningar om platser, redogörelser för gången af redan under förmedling varande platser, förfrågningar om fordringarna fur att 2 t blifvit s,juksköterska, gymnast, tr~~ ' 1~årdsAästare, urmakare, bokbindare m. m., förfrkgningar angående pensionskassor och stipendier, bref från ombnden med tippgifter från derasorter, skrifvelser f r h inoch utlandet med frågor angåen.de den svenska kvinnans ställning i socialt och juridiskt hänseende, om Förbundets organisation och verksamhet, uppsatser till liemst~~dieit,fdelningeii eller skrifvelser till andra af Förbundets komit6er. Posten utdelas till de olika afdelningarne, meii under tiden hafva äfven de personliga förfrågningarna börjat inkomma, t y Stockhohsbor, som behöfva vända sig till byraii, föredraga n i d t ~ r l i ~ t v i att s muntligen få göra sina förfrkgningar eller träffa sina uppgörelser. Det är såliinda en jänm ström af kommande och gående.
Om nu Ståndet, vid denna riksdag, ar af annan mening, så kan den likväl icke lagligen göras gällande, hvarken af flere eller färre, förrän ordalydelsen af 18 §:n Ridd.Ordn. blifvit i behörig ordning, med Konungens samtycke, förändrad. Landtm, kunde och borde följaktligen vägra propos. på en fråga, som icke var någon annan, än den, huruvida Piidd.Ordnls bokstaf, understödd af alla föreg, riksdagars bruk och 2lne Adelns uttryckliga beslut/, skulle gälla eller icke. — Landtmis skyldighet att ej något annat föreslå, än hvad som erfordras till verkställighet af det grundlagarna, R i d d. O r d n., e 11 e r Ståndens ordningar och beslut föreskrifva, är af Riksd.Ordnis 45 §. honom uttryckligen ålagd. Jag beklagar blott, att Hr Frih. o. Landtm, slutligen gaf efter för ropen, och meddelade en propos., hvars följder Frih. Cederström och Hr Lefren genast anmärkte, och hvilka jag befarar, att vi med tiden få ännu mera röna. Pluraliteten var dock icke större, än att den berott på den förseglade sedeln, om jag sjelf röstat med. Den 21 Januari. 51 Jag gjorde det ej, emedan jag skyr att deltaga i omröstningar, som jag anser olagliga, och emedan jag trodde, att Ståndet ej skulle sätta sakerna på spetsen i en fråga af så ringa vigt, der motionären, Hr Gr. Anckarsvärd sjelf velat inskränka sig till en önskan, och hvilken troligen förfallit, om någon af de omtvistade varit närvar, och afsagt sig deltagande i bänknUs-valet. Mången hade måhända väntat sig en sådan afsägelse af mig, under förglömmande, att jag, för mera än ett år sedan, upphört alt tillhöra de i 4< §:n uppräknade embetsman. Denna förmodade glömska hos de fleste var äfven, såsom grannlagenhetsfråga, ett sk ii I för mig, att ej deltaga i omröstningen.
Nej, han har inte synts te. Men gå ni nu och ställ med majstånga. ( P e r o c h S t i n a g å ) J ag kan just undre, hvart Erik tagi t vägen. Den pojken gör mej grå hår. Farliga rart är det te f å se honom hemme, och ing en kan säje mej, hvar h an håller te när h an är borte. Nånting är det fatt med honom, men inte mor och inte jag kan få'et u r'en hvarsken med godo eller ondo. Annars kan jag vesst inte säje, att han är olydig imot oss, nej gubevars! han är allt så sätsam, som en son kan vare; men gunås, det ser ändå u t som han rätta' sej ef ter oss inte u tåf nå'n kärlek, utan bare för det han tyck er, att det är hans skyldighet. Nej, det är som jag har s agt åt mor: det duger inte l änger, att gossen går hemme och är sysslolös. Vi sk a' lag e, att han bli r gift och f år sej en egendom te sköte, så blir det nock annan karl åf 'en, det slår inte felt. Sven. Per. Sven. TREDJE SCENEN. DEN FÖRRE. LISA och OLA i GYLLBY komma ut ur stugan. Nu är det tid, att jag tar adjö åf er, fader Sven Ola. 11 och mor Lisa, och tacker för god fägnad. Det li 'r mot qväll och jag får lof gi mig iväg hemåt. Nå s å tack för i dag, f ader Ola. Och det står ju fast hv ad vi gjort opp om giftermål e mellan vår son och eran doter? Ja gubev ars , jag för min del vill inte bätter. Min Britta sk a allt bli glad öfver te få Erik, och ni tror ju, att han inte har någe imot henne? Nej, dum vo re han annars. T åckre jänter som Britta i Gyllby växer i nte på hvar buske. Erik vesste inte si tt eg e bäs te, om han försmådde e tåck a hustru.
Län, N. N. socken, för 2:ne hästar, å 7 T:r — 14 T:r, efter nämnde Läns markegång 8 R:dr, Liqvid etc. etc. 2:o För löpande äret hafva, enligt från Chefs-Embetena vid Artilleri-Regementerna inkomna uppgifter, presterats excercishästar, nemligen: Vid Svea Artilleri-Regemente. Landtbrukaren N. N., N. N. Län, N. N. socken, etc. Vid Götha Artilleri-Regemente. etc. etc. N. N. Hufvudtitels besparingsfond. Enligt kalkylation den 0 Oktober, befunnos å detta anslag besparade Reservation till påföljande år: för Rusthållaren N. N., N. N. Län, N. N. socken, .0: — 00: Hofmarskalken N. N., dito dito 00:— 00: —•— etc etc. etc. Utgift. Spanmål in natura. Reservation från föregående år: N. N., person, 4:de qvartalets arfvode 00: N. N., föremål, för December månad 0: etc etc 00: S:r 600: Odisponeradt 900: Enligt 00 års Förvaltnings-stat för Kongl. Stats-Kontoret, upptagas Besparingar, uppkomna ä motstående anvisningar, nemligen : enligt kalkyl den O April, 00 å N. N. anvisning. 0 å N. N. dito. etc. etc. Enligt kalkylation den 0 April utgjorde: Tillgångar till anvisning pag. 9 tillsammans 000: Anvisningen deremot pag. 10 00: 12 00: etc etc. 000: Öfverskott (brist) i tillgång 00: Vppsummering. Den O April. Den 0 Juli. Den 0 Oktober. Spanmål,Penningar. Spanmål,Penningar. Spanmål, Penningar. Debet. Tillgång till utgifter pag. Credit. Utgifter pag. 10. 00 — 00: etc. etc. 12. 00: etc. etc 00:— 000: etc. etc. S:r 00 — 000 etc.
Gitter Bireclionen då icke visa, att den inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kan, åligge det Kongl Maj:ls Befallningshafvande att låta inställa Bankrörelsen aili öfverlemna målet till Domstolen, som beslutar, alt Banken till concurs skall afträdas; 6:0 alt den, genom Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800, för bevakning af fordringar, i allmänhet stadgade prasscriptionstid af 10 år icke eger rum i afseende på Bankens tryckta eller graverade invisningar och ci edit-sedlar, och alt ej heller erfordras, vid inträffad concurs eller årsproclatna, bevakning af desamma, på sätt i concurs-lagen för fordringar är stadgadt; hvaremot, då tiden för privilegium tilländalupit eller detsamma af annan orsak upphört, hvilket Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bör, ulan dröjsmål, till Kongl. Maj:t inberätta, Kongl. Maj:t lalér utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, sorn någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, alt, vid förlust af all belalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken inom två år ifrån den dag, hvarunder Kungörelsen utfärdas; börande under tiden samma Kungörelse årligen kungöras från predikstolarne samt införas i Stats-Tidningen eller Postoch 1 n ri k es-Tid n i n gar ney j:o alt Banken, till sin förvaltning och hela ställning, årligen undergår revision, sorn bekostas af Banken och verkställes af Revisorer, valde af Bolagel, i förening med två, i Bolaget icke delegande, allmänna Ombud, hvilka utses, det ena af Kongl. Majit samt det andra af Rikets Ständer 30 Bancooch Lng-Xh skottan Memorial A'lo 6.
Ömkeligt vore, att det icke underhölls och döljdes af dem, som visserligen tala om upplysning och ljus, men ofta motarbeta den ena och söka att släcka det andra. Ilans Eoccellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde härefter följande Voteringsproposition: Den som anser, att Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att undersökning af förhållandet med beräkningen af Kronooch Kyrko-Tiondelösen måtte genom Kongl. KammarGolle» gium verkställas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln afslå StatsUtskottets berörde hemställan. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. 172 Den 24 April f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i Eftermiddag att fortsättas. Sedan 41» 42> 43 och 44 §§• i Rid darhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 1 e. m.; och hefunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 70. Nej — 80. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således afslagit StatsUtskottets hemställan om undersökning rörande Kronooch KyrkoTiondens olika beräkning och utgörande. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 Eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Den 24 April e. m. 173 Fredagen den 24 April 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes den i Förmiddagens Plenum hörjade pröfning af StatsUtskottets ej mindre den 29 sistl.
för Kanhända sommarvärmen tänger, hvilka behandla — glömdt, sade lockar i oordning! finnas Ni enbart — en liten strapatserna inne skull. Helt visst komma, en ett par v e c k o r sedan, frisk o c h stark, k o m jag ögon, Bakom tillfredsställa fordringarna n u har med vänstra försvinna för läsarinnor, nes b ö r d i g a o c h rika slätter, från d e stränhemlighet skärm. v IDUN 110 han var en sextonårig ännu hörde pilt och för visso G u d s r i k e till. har bekostat ingå i friden, och hvilket hennes pockande själfviska ropat himlen henne. Slutligen armar i gen. Och kastade hon — sig — så hon. sedan, brinnande är din vilja, » Stöt h o n o m Miskunda Barmhärtighet Herre! — s e x t o n år sän» Förläng nådatiden för om mumlade dig! kvalfulla ned på knä, i sonen. — Herre! » den mest sina och vacklade bort från vilsegångne, ifrån af så, l i k s o m för böner för den h o n sig, sträckte u t känsla öfvergifvenhet dig och öfver nåd Barmhärtighet för o icke honom, och nåd! » — o — låter liga J.Jå Peehlins August ' •••^ i Blanche en höstafton flyttnings veckan, hemkom till malmgård, fann han vid grinden, som ledde dit in, med ett två snyggt gammalt små fruntimmer hundar klädd, men i sittande knät. Edler v o n Lövvenbach, en ofvan grefvinna nämnde en dotter: Johanna geJuliana H o n var f ö d d i utlandet och hade där också var efter erhållit tidens sin u p p f o s t r a n, sed och smak hvilken » briljant ». Mannen i fattigdom, dog, och efterlämnande då äfven det hade i brodern, undanrycktes litiska för vindkast, sin o c h Hon nödgades dotterns gjorde det henne stöd, hon af t i d e n s p o - h o n själf sörja utkomst.
Då det gifves många personer, hvilka ej hafva aflagt embetsexamen, men som dock visat sig ega tillräckligt kunskapsmått af humaniora, t. ex. de, som aflagt officersexamen, samt då jag ej kan neka till att bra hardt vore, ifall desse ej kunde söka de platser, som äro i fråga, får jag helt och hållet förena mig med Gr. Sparre i anhållan om bifall till punkten. Gr. Sparre: Om jag icke misstagit mig, så är ju stu dentexamen nu den preliminärexamen, som tages af dem, som skola blifva militärer. Jag kan således ej finna annat än, derest Utsk:ts förslag vinner bifall, officerare likaväl som andra kunna i banken vinna inträde. Att de förmå sköta sådane angelägenheter, se vi ganska tydliga exempel på. Såsom verkställande direktör i Stockholms enskilda bank är ju en f. d. sjöofficer, och jag har icke hört annat än att han skött sin sak väl. Likaså har den mängd enskilda bankinrättningar, som vi hafva i landsorten, uppfostrat en mängd bankmän bland Hrr militärer. Jag kan således icke finna Hr Stedts framställning annat än ganska väl befogad; och anhåller jag fortfarande om bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till den lörevide punkten och dels afslag derå samt bibehållande af de 1111 i ämnet gällande föreskrifter, framställde Hr Gr. och Landtm, först propos. på bifall till punkten, hvartill svarades mångå nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå samt bibehållande af de nu i ämnet gällande föreskrifter, 44 Den 12 Augusti f. m. då svaren utföllo med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Nordenfelt begärde votering. Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller 23:dje punkten i Banko-Utsk;ts Mern.
13 lii voteringen, derefter blifva jemkad, ehvad underdåniga besvär deröfver blifvit anförda eller icke, och under den 8 Augusli 1815 anhöllo Rikets Sländer ånyo om jemkning samt uppgåfvo de grunder, som Ständerna ansågo dervid böra följas. Vid 1823 års riksdag tillkännagaf sedermera Kongl. Majit, genom nådig skrifvelse af den 20 Mars, att krigsoch kammar-collegierna hade, uti deras infordrade underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers sisLnämnda skrifvelse, varit af olika tankar, angående rotejemkningen, i anseende hvartill och då de af ständerna vid 1815 års riksdag uppgifna grunder icke voro med fullkomlig tydlighet bestämda, Kongl. Majit öfverlemnade handlingarne till allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet och ville, sedan Rikets Ständer sig i ämnet utlåtit, utfärda föreskrifter till roterings-jemkningens definitiva verkställighet. Det utlåtande, sorn nämnde Utskott, i anledning af denna nådiga framställning, under den 8 Juli samma år afgaf, innehåller, bland annat, följande; ”Sedan Utskottet ”öfverväga!, att, enligt äldre stadgar och författningar, all jord af krono”skalteoch frtilse-nalur bör vara underkastad ständig rotering, har Utskottet trott sig finna, att, bland undantagen från extra rotering, äfven all så beskaffad jord borde innefattas, och af sådan anledning föreslår Utskottet derföre, att, i stället för sistnämnde rotering, med ständigt kneckte-och båtsmanshåll, enligt de i hvarje provins förut gällande roteringsgrunder, eliel', der sådana icke finnas, efter nya, med afseende på hemmanens förmåga alt draga rotering lämpade grunder, må beläggas alla vid 1811 års rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet;” och hemställde Utskottet, att, derest Rikets Ständer b i fö Ilo utskottets förlag, det måtte öfverlemnas till Kongl.