Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä jag anhåller, alt denna min motion måtte till H. SlatsUtsk. varda remitterad, utbeder jag mig tillika, alt till Ulsk. särskildt få aflemna de handlingar, som i detalj styrka till hvad grad Hr Törnebladhs efterlemnade qvarlåtenskap, sedan skulder afgått, är otillräcklig för bestridande af haus enkas och dotters framtida underhåll. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då framlidne II. Ev. Hr Törnebladh i lifstiden innehaft de högsta förtroenden i juridisk väg, hvilka Konung och Ständer kunua lemna, han var nemi. i mänga år R. St:s Just.ombudsm. och slutade sin embetsmannabana såsom Just. Statsminister; så anserjag den motion, som Gr. Snoilsky nu väckt, vara af beskaffenhet, att böra med deltagan - Den 25 Augusti. 521 do af 11. St. bemötas, och af enskilda riksdagsmän understödas, hvilket, jag för min del anser mig pligtig ali göra. Lades pä bordet. Tlr Cederschjöld, Rob. Theophron, uppläste 2:ne motioner, sä lydande: i. lili den berättelse, som R. St:s Jnst.ombudsm. näst före sistförflutne riksmöte afgaf, förekommer (pag. 150) det yttrande, att föreskriften i 100 § Reg.F., det Jnst.ombudsm. skall ”anmärka la gomes och färfa/tningarnes brister oell uppgifva förslag till deras förbättring”, antydde en pligt, som vore bland de vigligasle af alla, men tillika den svåraste att uppfylla. I anleda. häraf föreslog jag inom LagUtsk. vid sista riksdag en åtgärd, hvarigenom den anmärkta svårigheten efter min åsigt skulle kunna, om icke helt och hållet afhjelpas, åtminstone i betydlig män förminskas; och som LagUtsk:s pluralitet delade min åsigt, så blef en framställning i enlighet dermed intagen uti Ulsk:s betänk.
Vid granskning af Betänk:t finner man först, att sedan Utsk:t upräknat de motioner, som i detta ämne blifvit inom RiksSt:n väckte, samt namngifvit de ledamöter af R. o. Ad., hvilka talat för framgång af dessa motioner, Utsk:t ansett sig böra rätta, eller fast hellre tillrättavisa någon ledamot af nämnde Stånd, som skulle hafva anfört, att drawbacken i Preussen utgår med ett fyrafaldigt högre belopp, än tillverkningsskatten, äfvensom att enahanda förhållande egde rum i andra länder. Då mitt namn står först upgifvit bland de ledamöter, hvilka förordat ifrågav:de motioner, anser jag mig böra uttala min protest deremot, att en slik upgift blifvit af mig meddelad; och då jag äfven tillsport åtskilliga af dessa Den 28 Juli. 353 dessa öfriga namngifne ledamöter, huruvida de kunna erinra sig ett sådant yttrande, men derå erhållit ett nekande svar, föranlåtes jag ovilkorligen antaga, att Utsk:ts andragande i berörde hänseende måtte halva tillkommit genom en miss-skrilning. Utsk:t säger vidare, att ändamålet med drawbacken kan endast vara att återfå den skatt, som blifvit erlagd. Detta är ju ock allt hvad man åsyftat. Någon större fordran bör man icke hafva. Hvad man derutöfver beviljar, är för mycket. — Således kan man säga att de omdömen, Utsk:t afgifver ronde olämpligheten af en sådan allt för hög exportpremie, äro rent af öfverloppsyttranden. Härefter ingår Utsk:t uti en slags antydan, att den egentliga fördelen, man skulle kunna skörda af denna export, måste beredas genom varans insmuggling i främmande land; och afslutar denna strof med det yttrande, aft ett slikt förfaringssätt vore Svenska Staten ovärdigt. Med ani. af detta yttrande måste jag äfven reservera mig mot den åsigt, att en tanke på en sådan utväg kunnat hos mig eller någon annan på detta rum göra sig gällande.
Att Lagstiftande makten genom sednare stadganden tillintetgör verkan af aftal, åt hvilka den Lag, som var gällande, då aftalen ingingos, redan gifvit fullt förbindande kraft, anser jag alltför vådligt för att kunna detsamma tillstyrka. Då genom Lag är vordet påbjudet, att för tillgodonjutande af den äganderätt till lösegendom, som man genom köp sig förvärfvat, vissa föreskrifter och formaliteter måste iakttagas, bör den, som ställt sig Lagens berörde bud till ovilkorlig och noggrann efterrättelse, äfven enligt min tanka utaf Lagen skyddas vid sin rätt. Någon annan fördel utaf det föreslagna nya stadgandet kan jag ej eller finna, än att det skall förskaffa åtskilliga Under-Domstolar ökade sportler genom ii Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 102. det förnyade inprotocollerandet utaf alla äldre köpe-afhandlingar om lösegendom. Dä dessa afbandlingar redan genom de åtgärder, som till följd af 1835 års Förordning blifvit med dem vidtagne, vunnit offentlighet, och all möjlighet af antedatering är derigenom förekommen, uppkommer icke det ringaste äfventyr utaf att låta berörde köpe-aftal qvarstå med den kraft och verkan de enligt 1835 års författning ägde, helst nämnde författning ingalunda uteslöt rättigheten till undersökning vid Domstol om köpe-aftalens riktighet och ärliga beskaffenhet/’ af Herr Gunther, C. E., som åberopat det förslag till författning i ämnet, som hans vid Betänkandet N:o 6g, fogade reservation innehåller. STOCKHOLM TRYCKT HOS V. F. DALMAN 1845. Las,- Utskottets Utlåtande, N:o io3. i N:o io3. Ank. till Exp.-Utsk. (En 17 April, kl. it f. m. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:0 56 öfver dels Kongl. May.ts JVådiga Proposition, med f örslag till Förordning om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, dels ock väckt motion i samma ämne.
Det låg något så förtjusande i det uttrycket, något som sade: »jag är så ung, så ung, man är ju bara ung en gång i lifvet; tag mig med! Jag längtar att komma ut ur detta trällif, få dansa på festen — jag är så ung, så ung, tag mig med!» — Och du, sade vännen, i det han strök af askan mot cigarrkoppen. — Jag — åh du, jag var också så ung, så naiv, jag längtade också ut — ut — och när jag såg det där trånande uttrycket i hennes ansikte under de gånger, vi repeterade tablån och på själfva föreställningen, tänkte jag, hon känner det så, det är omöjligt annat, det andra, det där högdragna, afvisande, stolta passar ej till karaktären i hennes ansikte, till den ungdomliga, smidiga, barnsliga gestalten. Sådan, som hon sitter där nu, sådan är hon, så okonstlad, så ofördärfvad, så varm, så känner hon. Kanske den goda féen, som strödde sina gåfvor kring hennes vagga, glömde att ge henne någon som älskar henne innerligt, rent, varmt, hängifvet, som man måste älska en sådan uppenbarelse som hon! Det är kanske efter en sådan kärlek, hon omedvetet längtar. — Åh ja, du vet hvilken fantast jag alltid varit, och jag blef så gripen, när jag nyss såg den där tablån efter så många år, såg ett annat, ungt förtjusande ansikte och tänkte på pagen — Det fans ingen page vid dörren i afton. — Inte! Nå, så satt han väl inne i salongen, det gör detsamma hvar han fans, han var där, det kan du lita på! — Och var det därför du gick? — Nej, det var något ännu mer personligt, ett bittert minne — Från den gången. — Ja, den gången, den gången! Hon var, som sagdt, alldeles hänförande i spiseltablån, den enda jag var med om, publiken lät ridån gå upp gång på gång och alltid detta förtjusande uttryck, den unga, varma längtan ut till lifvet — till lyckan! — Och så — När ridån gått ner för sista gången kom löjtnant Stjernhjelm fram till Cendrillon. Hon var på väg till klädlogen för att byta om dräkt till festen hos prinsen.
Directionen ansett sig härj afhämta anledning, atthosRidderskapet och Adeln hemställa, om icke enär något af de å Adeliga CadetSkolans fond nu mera befmdtlige 3:ne FriCadett rum, hädanefter blifver ledigt, återbesättandet deraf måtte, på ett år uppskjutas, och den summa, som eljest under en sådan tid skulle användas till en FriCadetts underhåll , i stället hnge anslås, såsom eqviperings-penningar åt den utgående FriCadetten. Och som RiddarhusUtskottet fullkomligen instämmer i de åsigter Directionen i detta ämne yttrat; får Utskottet tillstyrka bifall å RiddarhusDirectionens i denna del gjorda hemställan.
Stockholm den 9 November 1847. F. Ö. Silf verstolpe. 79 Bil. Underdånigt Memorial! Revisionen öfver rikets elementarläroverk har, uti sin underdåniga berättelse af den i3 December 1843, lill Eders Kongl. Maj:t framställt det stora behofvet af förbättrade löner för lärarne vid nämnde läroverk, och under den tid, som sedan förflutit, hafva ifrån de flesta stiften enahanda underdåniga framställningar blifvit gjorda. Detta behof kan ej eller annat än erkännas af alla, som ihågkomma, att den största lärarelönen, med undantag af de få, som äro med prebenden förenade, icke är högre än t)6o r:dr och den minsta ej större än 240 i:dr banko. Alt under sådana förhållanden platserna, det oaktadt, kunnat med skicklige lärare besättas, har tydligen sin enda grund uti den förhöjda årsberäkning till preslerliga lägenheters erhållande, som lärare vid elementarläroverken åtnjuta. Att etl sådant förhållande verkar skadligt både på kyrkan och skolan, är likväl numera så erkändt, att det icke vidare behöfver ådagaläggas. Det är ock af sådan anledning, som uti det förslag till förändringar uti organisationen af rikets elementarläroverk, jag fått den nåden att för Eders Kongl. Maj;t i underdånighet framlägga, den förhöjda tjenstårsberäkningen för lärarne blifvit borttagen. Uti samma förslag har ock undervisningstiden blifvit förlängd. Antalet af veckor om året, under hvilka undervisning i elementarläroverken meddelas, är för det närvarande ingenstädes sLörre än 32 och på åtskilliga ställen betydligt mindre ända till blott 28. Detta antal har i förslaget blifvit förhöjdt till 38, så att ferierna, påskveckan inberäknad, skulle komma att utgöra endast i4 veckor. Undervisningsskyldigheten i hvarje vecka blir dessutom för de flesta lärarne ökad, utöfver hvad skolordningen dem hittills ålagt; endast för några af klasslärarne, hvilka hittills vari' strängast sysselsatte, har någon minskning blifvit afsedd. Då, med stöd af hvad nu i underdånighet blifvit anfördt, jag trott mig skyldig att för Eders Kongl.
Fullmägtige läte jemväl • utmyntade, 23:o, Morn. 1. De serskildta Silfvermynten skola utmyntas som följer: 1 a en Riksdaler Silfver 1 å en half Dito 1 å en fjerdedels Dito 1 å en åttondedels Dito, samt 1 å en sextondedels Dito Morn, 2. I afseende på Ducaters utrnyntning gälla följande Stadganden: att en är bestämdt. 2.4: o. Bankens Silfver &c. —• — nya qvantiteter utgifva. Sedan Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t läcktes i Nåder förordna, att de till Kongl. Mynt-Verket lemnade förskott uti allyst Kopparmynt Riksdaler 7,755: 45. 7 och för ökade myntningskostnader Riksdaler 40,000, eller tillhopa 47,755 Riksdaler 45 sk. 7 rst Banco, skola återbetalas på det sätt, att halfva beloppet erlägges Bill. till B. St Pro/. 1845, 6 Sami, 1 Afd. 3S Haft. 2 10 Banco-Utskottets Memorial, iV/o 68. inom 6 månader från den 8 November näsllidet år och den återstående hälften inom derpåföljande sex månader, så att hela summan kan vara gulden inom 1845 års slut; men Kongl. Maj:t icke ännu lemnat Nådigt svar å denna Rikets Ständers underdåniga framställning; åligger det Fullinägtige tillse, att berörde förskolter varda af Kongl. Myntverket återbetaldle på sätt och i den ordning, Kongl. Mnj:t täckes i Nåder föreskrifva. 25:o. Sorn Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beslutat, att Svenska Myntets räkneenhet skall fastställas till jemt i Riksdaler Silfver, i enlighet med det skrot och korn, som Myntordningen deli g
V 3:dje d:o » 4 'i » 3. V 4:de d:o 3 hästar, bibehålies oförändrad. 5? Nyström med hvilken förenat sig Olof Lindström och Olof Alisson från Vesterbottens län, att det vore allmänt kändt, hurusom tjenstemän i allmänhet vid deras resor icke begagnade det hästantal, hvartill de enligt Resereglementet voro berättigade, och att det ej syntes lämpligt att tjenstemännen på sina resor således skulle åtnjuta en extra inkomst, sorn icke genom reglementet 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 19S. vore afsedd, i anledning hvaraf motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om en sådan förändring uti nu gällande Rese-reglemente, att embetsoell tjenstemän väl må åtnjuta skjutsersättning för så stort antal hästar, som reglementet för hvarje klass upptager, men endast i den mån det medgifna hästantalet blifvit af dem begagnadt. Då i allmänhet det i Rese-regiementet upptagna hiistantal icke torde få anses vara för högt bestämdt, med, afseende derå att, i anseende till inträffande dåligt väglag och svår väderlek nödvändighet ofta kan förekomma att begagna större åkdon, samt en häst måste beräknas åt ett förbud; men det deremot må bero af den resandes eget val att. om han så för godt finnér, underkasta sig inskränkningar efter förefallande omständigheter, sä hemställer Utskottet, att dessa motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 4:o Af Riksdags-fullmägtigen Carl Nettelbladt från Stockholms län, som anlört, hurusom nödig öfverensstämmelse saknades uti de tid efter annan utkomne lörfattningarne rörande reseoch traktamentsersättning till Kronobetjening och Nämndemän vid åtskilliga tjensteförrättningar. Sålunda åtnjöt Länsman enligt 1851 års resereglemente och Kongl. Kungörelsen den 13 Mars 1857 för vissa förrättningar skjuts efter 2 hästar och traktamente efter 2 R:dr Runt, enligt. 1842 ars tågordning skjuts efter en häst utan något traktamente, jemlikt Kongl.
Ex. Hr Frih. o. Landtnäs härefter försl serskildt framställda propos. till bifall ä den del af ifrågavar. §, som rörde arbetsfolk, besvarades med blandade ja och nej, hvarpå 11. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge bevillniugen för arbetsfolk höra uphöra samt efter denna popos:s besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. I öfriga delar blef ifrågavar, g af R. o. Ad. bifallen. § 16. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut samt lade Utsk:s yttrande till handlingarnc. § 23 jemte § 145, mom. 7. R. o. Ad. beslöt ali med vidblifvaude af sill förut fattade beslut lägga Utsk:s yttrande till handlingarne. § 27. Frih. Palmstjerna: Afven i denna § är bevillningen påförd arbetsfolk. Jag hemställer derföre, att R. o. Ad., i öfverensstämmelse med dess nyss fattade beslut, ville förklara, all det i denna § omnämnda arbetsfolk skall från serskild bevillning befrias. Uppå härefter framställd propos. bifölls ifrågavar. § med undantag deraf, alt deri omnämnda bevillning för arbetsfolket ansågs böra uphöra. § 28. Bifölls. g. 29. Frih. Palm tjern a: Om jag upfaltat Bevillms-förordn, riktigt, så är det i denna § omnämnda arbetsfolk sådant, som för bruksoch gruf-rörelsen användes, och med detta arbetsfolk är förhållandet helt annorlunda än med arbetsfolk i allmänhet. Detta arbetsfolk åtnjuter en helt annan aflöning, dess arbesförtjenst är jemn och kan bättre beräknas. Det är alt betrakta såsom bruks-eller gruf-egarens tjenare, hvarför jag för detta arbetsfolk icke yrkar någon befrielse. R. o. Ad. godkände ifrågavar. §. § 35. Frih. Palmstjerna:
De enskilda hypotheksfÖreningarna afse deremot förnämligast det större jordbrukets upphjelpande utur dess svåra belägenhet. R. o. Ad. antog samma redaction af 3:dje punkten, som BondeSt. beslutat. 4:de punkten. BondeSt. hade åt denna punkt gifvit följande lydelse: "Den, som söker delaktighet i en hypoteksförening, mäste, jemte fullständigt styrkande af sin behörighet enligt föregående punkt, till hypoteksföreningen lemna inteckning i sin egendom till ett belopp, som icke öfverskjuter hälften af egendomens värde, och i hvilket belopp inberäknas alla inteckningar, som äga förmånsrätt framför eller lika rätt med inteckningen till hypoteksföreningen; bÖrandes derjemte denna hälft af egendomen icke vara besvärad med inteckning af något arrende eller undantagscontract, som förminskar egendomens värde.” Frih. af Nordin: Jag hemställer, om det icke är lämpligt att uppskjuta afgörandet af 4^de punkten, till dess déti 5:te blifvit afgjord; ty uti den sednare åberopas den förra. Hr von Troil, Emil: Jag tror icke, att det går art att afgöra den 5:te punkten förr än den 4;de, ty uti den förra hänvisas till 4;de punkten; men deremot anser jag dem bora behandlas i ett sammanhang, ty de hafva ett så nära sådant, att om man antager den ena, har man ock dermed antagit den andra. 5:te punkten upplästes, äfvensom den redaction BondeSt. åt samma punkt gifvit, så lydande: "Vid hvarje Utbetalning af fastighetslån åligger det den förvaltande directm att innehålla 5 proe. af till utbetalning anordnade summan samt att dessa 5 proc. genast till Riksg.cont. aflemna, emot Cont:s vilkorliga förbindelse att efter 8 år beloppet återgälda, såvida icke Cont. under tiden måst i och för föreningen Den 27 Apri 1 e. m. vidkännas någon utbetalning; och kommer, så lange sådant icke inträffat, innehafvuren att af Riksg.cont. ärligen uppbära 5 proc. å det sålunda insatta capitalet.
Om Högloft, allmänna Beswärs och Oeconomiä-Utskotrels betänkande skulle återremitteras, får jag wördsammast underställa, om icke till mera skyndsamhets och äswen mer fullständjghets minnande, icke ett sammanträde af detta Utskott med Bewillnings-Utskottet ansäges tjenligt, hälst hela bränwinsafgiften utgör en bewillning, och ännu mera ben af OeconoMiä-Utskoitct förcftagne confnmtionsafgist. Grefwe lckörnor, ^äolp Loran, anförds munteligen till protokollet följande: Med ett billigt mifttroende till mina insigter uti ett ämne hwarwid jag har cgenteligen ingen erfarenhet, emedan wid den egendom jag disponerar aldrig funnits »agot bränneri, skulle jag bihehällit lystnaden, om icke hwad som under denna öfwerläggning blifwit anförr, gifwit mig anledning till åtskilliga anmärkningar och rwifwelsmal, hwilka jag anhällcr sa underställa Högloft. Ridderskapet och Adelns upmärlsamhet. Jag Den 28 Maji. 361 Jaq har allmänt nog hörk yrkas, akt bränwinststiwerkninqen matte sä inskränkas, atr Den ej borttager hmad som erfordras for behofwet ai bröd, och dek är ingen jon, mera an jaq wstunmer »ti en sädan önskan i anseende till deHändamäl; Men iaq bekänner, att af hwad lag hört anföras, jag icke funnir mig öiwerrygad om de förefiagne medlens nytta och kraft akt winna det.
Chrislina den 26 April 1653 till handlanden i Holland Adrian Tripp utfärdat ett bref, hvarigenom Hennes Maj:t afhande sig och efterkommande Konungar och Sveriges Krona »Väre och Kronones godsa i Hallands län belägne, utgörande 357 x5i hemman, som tillegnades Tripp, hans hustru, barn och arfvingar, med hus, jord, åker, äng, skog, mark, fiske och fiskevatten, strömmar, qvarnar och qrarnställen, torp och torpställen samt alla andra pertinentier och tillägor i våto och torro, närby och fjerran, intet undantagandes af allt det, som dertill lydde, med rätta af ålder legat hade och lagligen tillvinnas kunde, att njuta och bruka till evärdelig ägo samt allodialt och oconditioneradt frälse, alldeles så som Ridderskapet och Adeln uti provinsen Halland deras välfångna egendom och frälsegods efter privilegiernas lydelse och innehåll innehade och besnte, skatteäganderne deras rätt efter lag dermed då och framdeles alldeles oförkränkt; dock att Drottningen förbehölle sig, efterkommande Konungar och Sveriges Krona makt, att när så lägligt och behagligt vore, dessa gods, emot köpeskillingen 89,773 daler 26 öre 13 g penningar silfyermynt, af Tripp eller hans hustru och arfvingar återoch igenlösa, så att lian eller de då efter undfången nöjaktig betalning skulle vara skyldige utan gensago desamma att afstå och afträda, — mea att i händelse ett eller flera af dessa hemman, skulle på ett eller annat StafsUtskslMs Utlåtande, N:n 131. 19 siiit: gå Tripp eller han-! rättsinnehafvare lagligen ifrån, Kongl Majit och Kronan ville inom G veckor derefter hålla Tripp eller hans efterkommande derför skadeslöse; så och efter det af dessa hemman, genom Konung
Till manufakturernas och fabrikernas understöd är anvisadt ett kreditiv af 2,250,000 R:dr R:mt, hvilket intill nästa riksdag hålles Kongl. Kommers-kollegium tillhanda mot samma vilkor, som varit stadgade för de hittills å Banken, för berörda ändamål, anvisade låneunderstöd, samt under förbehåll: 4 Banko-Utskottets Memorial M 10. l:o att Banken för hela det belopp, som å kreditivet kan varda uttaget, eger säkerhet i manufakturdiskontens alla fordringar samt egna behållna tillgångar; 2:o att, i händelse Fullmägtige, med afseende å Bankens ställning, finna sig nödsakade att kreditivet eller någon del deraf uppsäga, Kongl. Kommers-kollegium då skall, efter nio månaders förlopp och sedan derom sex veckor förut blifvit tillsagdt, till Banken återbetala hvad som derå är vordet lyftadt; och 3:o att för de å kreditivet uttagna summor Banken eger att beräkna 4 procent årlig ränta, som. enligt deröfver uppgjorda liqvider, vid hvarje halft års slut till Banken inbetalas, vid äfventyr att, i annat fall, kreditivet anses uppsagdt. Till Jernkontoret är ock, enligt 45 § i reglementet, å Banken anvisadt ett kreditiv, stort 900,000 R:dr. För de summor, som å detta kreditiv lyftas, er lägges likaledes allenast 3 procent ränta. Herr Th. af Wirsén har i en inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt samt till Utskottet remitterad motion (N:o 69) hemställt, att Jernkontoret måtte äfven vid denna riksdag bibehållas vid ifrågavarande kreditivrätt å Banken under nu stadgade vilkor; hvaremot de i nästföregående punkt omförmälde motionärer föreslagit att de för detta kreditiv afsatta medel böra anvisas lill utlåning med omsältningsrätt.
Den 8 October. S. D. kemnade Preste-Ständet sitt bifall till Bcwillnings-UtffottetS den 6 October pä bordet lagda Memorial, rörande Riksdagsmannen Längberg - 815 bergs pästäende om lindring i Bewillnings. afgifterne för Gestriklands Allmogen, klt soprs. k^x ?rotocollk>. O. ^Imgvill. Utdrag af Protokollet, hället hos Högwordige Preste-Ständer wid Urtima Riksdagen uti Orebro den 8 October 1810. S. D. föredrogs ä nyo Lag-UtskottetS den 4 October pä bordet lagda Memorial i anledning ak Riksdagsmannen Jöns Niltzons frän Qstergöthland wäckta motion, rörande Marknaders hällande sä, att den sä kallade marknads, aftonen icke mätte infalla pä Söndag. Utsapr,. Lx ?rotacollo U. ^lmgvik. Utdrag af Protokollet, hället hos Högwördige Preste-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 October 1810. S. D. 8ag-Utskottets den 4 October pä bordet lagde Memorial rörande föreslagen förklaring af g. §. 6. Cap. Mitzgernings Balken i afseende pä Utländska MagterS förolämpande, genom af Zl6 Den 8 Oktober. af trycket utgäende ffrifter, föredrogs ä nyo och bifölls. Ot supra. Tx krotocollo I. O. /ilmgvill. Utdrag af Borgare. Ständets Protokoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Oktober igro. Den 8 Oetober. Zi7 Utdrag af Borgare.Ständets Protokoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Oktober i8ro. S. D. föredrogs ä nyo och gillades Constitutions, Utffottets Memorial med projecteradt tillägg till 14. §. i Justitie-Ombudsmans Instructionen. supra. Lx krotocollo O. Valerius.
Preste-Ståndet fann äfven för godt att denna motion till Banco-Utskottet remittera. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande betänkanden: N:o 15, i anledning af väckt motion om ändringar uti Kongl. Förordningen den 16 Januari 1844, rörande gesälls-vandringen: Bifölls; N:o 17, i anledning af vackt motion om upphörande af Kammar - 212 Prot.-Utdrag, den g Octobcr 1844' Rättens anmärkningsrätt vid Taxeringsoch Pröfnings-Comiteers åtgärder att befria utfattiga från bevillning: Bifölls; N:o 18, i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för regements-officerare förevisa recryter, innan de antagas, samt om vidtagande af åtgärder emot befälets olagliga inblandning vid uppgörande af contract mellan rotehållare och knektar: Bifölls; N:o 21, i anledning af väckt motion om Konglig stadfästelse å Hypotheks-föreningar: Bifölls; N:o 27, i anledning af väckt motion om nödvändigheten att tillintetgöra det intrång, som genom correctionisters och fästningsfångars sysselsättning med borgerliga näringar förorsakas städernes handtverkare: Bifölls; N:o 28, i anledning af vackt motion om sättet för lumpsamlingen: Bifölls; N:o 29, i anledning af väckt motion, att fullmagter å namn, heder och värdighet, utan verklig tjenstebefattning, icke måtte meddelas: Bifölls; N:o 30, i anledning af väckt motion, att förslags upprättande och vals anställande till regala pastorater måtte upphöra: Bifölls; N:o 31, i anledning af väckc motion om ändring af 16 § uti 1836 års Militiae-boställs-ordning: Bifölls; N:o 32, i anledning af väckt motion om förändring af föreskrifterna, rörande militice-bostallens utarrendering: Återremitterades.