Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SBattco. cirjp 9t:br ff-1 v. öl: or ff. r. •Orbinarie Slanta SDlantalö penningar @tatö*Öontoirct$ öirculaire* S3ref ben 8 ^annani 1835 . Sillman S3ewillning: öfter ltfia Slrt. a fJO ff 2) i to å oo ff öfter 2:bra Slrt. för ögenbom ömbete ocf; £;enft gör fPerfoner od) Störelfe Stuft Slfgift för öa Summa| 1 Uppbörbömannenö goittence gäller i (fe utan jjäraböjTrifroarenö annotation berS, enligt Äongl. Statö Äungörelfe ben 17 december 1836. SlnmärfeS: Orbinarie Stäntan/ forn, i ferffilbta Satt, utt elifa perfeblar utgär, Bör oroilforligen pä Bafflban af ®ebet-'@ebeln fpeeificeras till Oroarje perfebcl, od; prifet berä, efter ntarfegång utfättaö, enligt Äongl. Stefolutionen ben 4 (December 1704. Sida ferfftlba afgifter, forn funna (jernman päföras, Böra äftpett t Se6et»@ebetn utfattaS, få att enbajl en fdban för äret ät fjwarje Befalanbe mebbelaS, enligt ä5etPiUning$.-<3tabgané 5 2trt. 131 §. (10) tft:o 1. Captrincje&angö, fywamtt upptecfnaö innehafware af Remman, Csgcnheter, tPcvK cd? jfnrattningar, af fywxlEa cgant>erått0*afgifc erlägges t H. n. ©ocfen fot: år 18** c -HBRfSi. xs CO Remman. gajligfjetsroärbe.
I afside derå ber jag att få meddela den uplysuing, att en gång. då jag för en 10 å 12 år sedan var uti Hamburg och gjorde ett besök hoä vice Konsul Hamfeldt derstädes, inhemtade jag, att vid den tiden hade från nämnde stad, dels till Westindien, dels till andra transatlantiska orter blifvit exporterade, om iag rätt minnes, omkring ett par millir k:r sprit. Jag erinrar mig vidare att före år 1 853, d. v. s. före förhöjningen å skatten för bränvinstillverkning, — när denna skatt utgjorde knappt 1 sk. pr k:a, började äfven bär i Stockholm att utveckla sig en industri, hvilken skulle hafva medfört ganska stor nytta, om den allenast kunnat fortgå. Åtskilliga destillatorer utskickade nemi. då betydliga partier fint destilleradt bränvin; och man hade all ani. att hoppas, det en verkligen lönande industri sålunda skulle upstå; men skatten höjdes till 16 sk. pr k:a, och detta strök naturligtvis ett streck öfver beräkningarne. Då man är i sällskap med utländningar, hvilka besöka Sverige, hör man dera ofta berömma vårt fina destillerade bränvin, som tyckes smaka dem rätt väl. Jag är fullt öfvertygad derom, att denna vara skulle erhålla en ganska god afsättning utrikes. Preussen, Danmark, Holland och Belgien bevilja restitution af bränvinsskatteu. Hvarföre skulle väl dessa länder bibehålla detta stadgande i sin lagstiftning, om de icke insåge att detsamma medförde vinst och fördel? Den föreställningen har i allmänhet gjort sig gällande att Sverige icke skulle kunna tillverka bränvin för samma pris som nyssnämnde länder. Jag, för min del, anser att denna föreställning är alldeles oriktig; men skulle någon grund finnas till ett sådant förhållande, så är den endast att söka deruti, att vår brånvinslagstiitning tillförene varit vacklande hit och dit, samt icke Iemnat något verkligt stöd åt fabrikationen af detina vara. Nu synes man dock, på sednare tider, hafva öfvergått till att gifva mer frihet åt denna tillverkning samt endast söka den kontroll, som vid tillverkningen kan vara nödig.
At 8 n. Slilerstigiw. pensionirer iiianorilnndes ett i ~ n d m t ö d af ioo mark St hvardera. T y s k l a n d: Den a / / ~~tiinna [vska yuiirrtofiirc~tiirrn.cir, soin stiftades i Leipzig den 18 oktober 1865, höll den i i - z g september sistlidet Sr i samma stad si11 y: dc gc~ntraljurr&lt;inding. Sällskapet har under sin tjiigoariga rillvaro stiftat filialföreningnr i flera af rikets större strider, iiiritttat forts9ttningsoch fackskolor, hushSllsoch kokskolor, iii~liistrioch handelsinstitiit in. ni., raiiit dessiitoiii griiiidat qvinnoherbergen, spisanstalter, arbetsoch tjenstekontor o. s. v. Sillskapets ordförande. ?r fortfar.mde frtt Ofto / +fcrs och vice orilföranile f r i h t AIIXIIS~U Schrit (. bida tillika dess stiftarinnor, af hrilka den senare jeinte jru Luisc Otto redigerar föreningens organ .NCMC Ijahmnr, soni iitkominer tr5 giliiger i inSiiaden. Den ?7: de, kl. 7 e. ni., öppnades mötet i lirareföreningciis hiis med ett hjertligt helsiiingstal af fröken Aiigusta Schniid. Följande dag började inför ett iifverfullt auditoriiim fru doktorinnan Otto Peters förliandlingarne nied en kort Sterblick 11; föreningens historia. Upplifvandet af intresset for qvinnans högre bildning, det qvinliga arbetets befriande frSn de hinder, som försenarle eller omöjliggjorde dess utveckling, öplinandet af anstalter, der q \ .innoriia kunde n5 sar3l hugre 58 yrkesskicklighet som vetenskaplig och konstnärlig utbildning.
Tillständs-Bref att hälla Näring, Caffe-tokeri och mera dylikt, hwarmed Burskap icke är förbundit, flrifwas pä Charta till Tre Riksdaler i Stockholm och Götheberg, Twä Riksdaler i de öfrige större och En Riksdaler i de mindre Städer. De som ej äro infödde Swcnffe Män och antingen antagas till Borgare ä Grosioch annan Handel, samt idka Fabriker och Manufacturex, eller ock nyttjas till annan rörelse, samt Städerncs Betjening betala lika med hwad för Inlandfte ofwantill utfall är. §.14» Alla ssrifteliga Contract som upprättas cm eller öfwer Hus, Runi, Bodar, Källare och Tomter, Tragärdar, Äkrar, Ängar och Hagar i Städcrne eller pä Landet, rhwad de genom ProtocollSiUldrag, ^ler pä annat satt mfärdas, som emellan enffildre Personer till deras säkerhet ftrifteligen ashandlas, af 2862 Den 18 Augusti. Andre Borgare, som ej höra under Skrä, Fyra Riksdaler Tjugufyra Skillingar. I Stäöerne af Lörsta Llasten. Grosshandlare, Tolf Riksdaler. Andre Handelsman och Fabrikörer, Nio Riksdaler. Skra-Handtwerkare och Manufacturister, Fy, ra Riksdaler Tjugufyra Skillingar. A dre Borgare sorn ej höra under Skrä, Tre Riksdaler. I Scäderne af Andra Clatzen. Grosshandlare, Nio Riksdaler. Aodre Handlande och Fabrikörer, Sex Riksd. Skrä.Handlwerkare och Manufacturister, Tre Riksdaler. Andre Borgare som ej höra under Skrä, En Riksdaler Tjugufyra Skillingar I Gräderne af Tredje Clatzen. Grishandlare, Sex Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Fyra Riksdaler Tiuaufyra Skillingar. Skra-Handrwerkarc och Manufacturister, Twä Riksdaler Tolf Skillingar.
Sådane Justitiens hus och byggnader, som det ej åligger vissa menigheter att underhålla, böra bekostas på Justiriae-Förvaltningens anslagssumma , men verkställigheten besörjes , enligt hvad derom är sagdt , i fråga om förvaltningen af Kronans gods och medel, Justitiae-Ministern bör, liksom andra Förvaltnings-chefer, hafva sin egen, fran Högsta 125 Domstolens betjening, eller Nedre JustitisRevision, skilida expedition. *) b) 2:dra alternativet , under förutsättning, att Justities-Ministern, såsom Ledamot i Högsta Domstolen , skulle komma att bibehållas. Justiti^-Ministern skulle tillhöra: Att förvara Konungens Secret. Att vara Chef för Nedre Revisionen eller Justitiaeförvaltningen af Konungens Cancelli, och att tillse det arbetet derstädes, efter instruetionen, af detta verk med ordning och drift besörjes. Att ega allmänt inseende öfver Lagskipningen vid alla Rikets domstolar och executiva ämbetsverk. Att hafva högsta inseendet å fängelser, arbetshus, correctionsoch spinnhus i Riket. Atti de till dess befattning hörande ämnen brefvexla med Rikets domstolar och executorer, samt att infordra den redovisning för deras ämbets-förvaltning och de upplysningar eller utlåtanden, som han i detta afseende nödiga anser; dock att Justitiae-Ministern, sorn i följd af ofvannämnde befattningar, är pligtig , aft för vården af allmän rätt och säkerhet, vaka öfver Lagarnes verkställighet, likväl icke må anbefalla åtal emot do - *) Jemför Cancelli-Rädet v. Hartmansdorff.'s Betänkande sid. 20 och följande, 2;dra afd. 136 mare eller andre ämbetsmän, utan, när anledning dertill förekommer, öfverlemna handlingarne till JustitiaeCancelleren. Befordringar till domare-ämbeten och andre tjenstår inom Justitiae-Staten, som af Konungen tillsättas, böra anmälas af JustitiaeMinistern, i Justiti$Cancellerns närvaro, inför Konungen i StatsRådetj men fullmagterne contrasigneras af en Revisionssecreterare.
— Betydliga uppfinningar hafva emedlertid i denna vägen uppstått och väsendtliga förbättringar på andra orter blifvit gjorda vid arbets-methoden, utan att sträcka deras verkan hit, emedan det härvarande privilegierade Tryckeri tyckes vilja uthålla sina 35 år, utan att afvika från dess ståndpunkt. Dessa uppfinningar, kända och värdera:.] de af hvarje vetenskaps-idkare, äro Stereotypien och Lithographien eller Sten: skriften, hvilken sednare i synnerhet här är användbar i anseende till inom Landet varan: de tillgång på erforderliga sten-arter. Dess.' utom hafva Typographien och den vanliga Giavuren undergått märkliga förbättringar, hvilka, utaf förut, anförda anledningar, äro alla hos oss obegagnade. Frukten af ett så utsträckt och uteslu. tande privilegium är således, att man icke allenast fått åtnöja sig med ett vida sämre Nottryckeri, än i något annat Land, utan äfven att flera inhemska Compositeurers ar - ■ / \ Den ii Maj. beten, på sednare åren blifvit i Tyskland tryckta och sedan hit införda. Samma utväg, som desse Compositeurer sett sig tvungna att vidtaga, om ej arbetets yttre form alltför mycket skulle hafva motsagt dess inre hallt, torde äfven den tillförordnade PsalmComitéen finna oundviklig för den blifvande Psalmbokens musikaliska del, så vida en mellankommande tillåtelse af fri täflan icke uppväcker idoghetens och konst-flitens åtgärder till vackrare och berömvärdare resultater. Jag har vågat anföra' ett exempel af Exclusiva Privilegiers verkan, som, jag medger det, ej är af ett allmänt intresse, eller af någon stor nytta.
Med hvilken blygsel får man ej höra de stilla i landenom, den trogne undersåten, den Gudfrugtige och fromme mannen, gifva luft åt sin rättvisa harm, att den omstörtande, den sedeslöse, eller den äreskändande författaren, från hvilken sådane foster utgått, skall ega säte och stämma i Rikets första Stund: att han skall anses såsom målsman för ett ädelt och laglydigt folk! En annan gäng får man kanske här till granne, icke det mogna förståndet, icke ens det sunda förnuftet, utan den allmänt åtlöje väckande narren, som förtjent plats pä helt annat rum än detta. Ar sådant värdigt? kan det vara rätt? hvar och en måste dertill svara obctingadt nej! men huru kan det då fördragas? skola vi alltjemt, med förödmjukelse nödgas bejaka de smärtsamma ord, som från alla sidor genljuda, att här, endast här. inrymmas män, hvilka med förakt skulle afvisas, icke allenast från hvarje lagstiftande församling, inom och utom fäderneslandet, utan äfven från hvarje allmänt eller enskildt förtroende, ja kanske t. o. m. från hvar redlig mans boning. Vi hafva troligen alla hört dylika ord, och alla deraf lidit, men detta oaktadt (illåle vi ett sådant oskick att fortfara. Vi kunna ej på andra kasta skulden för denna skymf, ty af oss, endast af oss sjelfva beror dess undanrödjande, och, så framt Adeln önskar bibehålla den aktning, som ensam kan göra den Värdig andel i representationen, mäste den undanrödjas, ty den undergräfver värt anseende, och utan anseende kan och bör intet bestå. Förgäfves må man åberopa den mångsidiga bildning detta Stånd framför andra eger, den grundligare behandling de flesta frågor, till följd deraf, hos oss undfår, den med större sakkännedom förda öfverläggningen, de mognare besluten, på hvilka den vanslägtade medlemmen ej förmår inverka; lika fåfängt må man upkalla minnet af förfädrens ära eller påpeka de namn, som i outplånliga drag stå tecknade i nutidens tideböcker, bevittnande den sanning, alt Sveriges
Med hemställan om ett tillägg till 53 I af den föreslagna Riksdags-Ordningen. 2g ii ! a uagvir " Wördsamt Memorial. g! mellvin o 1 l! Ilis s M17 Sedan hos Riksens Högloft. Ständer den fråga blifwit wäckt, huru inom ett Riks-Ständ bör Memorial N:o 15. 325 förhällas tvid inträffande likhet i röstcrnes antal, eller huru denna likhet ma kunna alldeles förekommas, hastva Riksens Högloft. Ständer öftverleinnat titt Constitutions-Utskottct att öflver detta nial, såsom till Riksdags-Ordningen hörande, med deh utlåtande inkomma. Utskottet, som detta ämne till öfwerläggning förehast, får härmed »vördsamt föreslä att tvid slutet as öZ § i den projecterade Riksdags-Ordningen mä såsom ett tillägg följande mening inflyta: Till undtvikandc as paria vota, skall wid htvarje omröstning, förrän Sedlarne uppräknas, en bland dem uttagas och genast förseglad afläggas. Befinnas, tvid uppsummerandet af de öfriga, rösterne lika delade, -nä denna sedel öppnas veh giftva decision. Är pluralitet redan »vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten pä stället förstöras. Stockholm den 23 October l809. Pä (fonstitutions-Utffottets tvägnar: I,. Uannerlieim. (larl von Uo8en8tein. Daniel IlderZlein. ^.ncler8 .7:son llvelrert. D. 326 Expeditioner till Rrks-Ständen. Med förslag till ett tillägg i RegcringsFormens 29 §. Wördsamt Memorial.
å n t i l F j ä d r a r af F. Anstey, 294 sidor stor oktav (motsvarande ett boklådspris af minst 2: 50.) fr Stora uppl. : 1 3 k r. fjerded. Lilla (landsorts-) uppl. t fiw fr Aftonbladet meddelar särskildt talrika Stockholmsbilder, interviewer och kåserier. Prenumerantsamlare och lösnummerförsäljare g o d a vilkor. Anmälan Klara Vestra Kyrkogata 7. fr M ä r k. Stora upplagan går i press samtidigt med de för följande dag daterade morgontidningarnas landsortsupplagor. Aftonbladet har gått i författning om anskaffande af en ytterst snabbtryckande R o t a t i o n s p r e s s, efter fr hvars erhållande tidningen beräknas, trots upplagans storlek, kunna tryckas och till hela sin talrika läsekrets fr expedieras på något öfver en timme i stället för tre. Obs.! fr Profprennmerera för en månad med 75 öre å Lilla (landsorts-) uppl. eller å Stora med 1: 25. [681]: fr ¥ ¥ ¥ ¥? Tvål att begagna vid tvättning af flor och sidentyger, de ömtåligaste kulörer på tryckta mussliner, merinos och kattuner samt till uttagande af fläckar. 4 hektogram hvit silkestvål skrapas fin, derpå hälles - | liter siladt regnvatten, deri röres med en spade. Derefter upplöses 1 | hektogram honung, som blifver smält på elden, uti J liter vatten tillika med 2 vispade ägggulor och iröres bland tvålen, som med spaden mycket väl klappas, att hela massan blir slät utan klimpar. Tvålen förvaras i en porslinseller glasburk i kallt rum. Anta W. S v a r. deras af Utilis. Rymlig, hög bur, helst placerad Att tvätta silkesvantar. Sedan man åt solsidan, med mörk beklädnad, der fogi tvättfatet tillagat af tvålsubstansen larne ha sin sofplats. ett lagom starkt tvättvatten, dragés Hvarje dag hampfrö eller kanariefrö, litet vantarne på händerna och tvättas på hvetebröd, socker och fiisk grönska eller frukt.
Inom hvarje socken har man förenat sig om att i detta afseende hålla reda på hvarandra och isynnerhet på dem, som haft mindre samvetsgranna åsigter i denna del, så att de icke skulle öfverhopa kommunen med fattiga; ty man inser mer än väl alt följderna drabba alla gemensamt. Då fattigvårdsstadgan innehåller: att hvar och en som kommit i fattiga omständigheter, skall njuta underhåll af den socken inom hvilken han sist vistats i 3:ne år, och detta tillika med andra dess föreskrifter visat sig vara fördelaktigt inverkande, så torde det vara skäl att låta den nya förordningen först visa huru den förmår innan man ingår i förändringar och tillägg till densamma. Dessutom innehåller stadgan §§, som gifva kommunen rättighet att, om en industriidkare eller landtbrukare öfverlastar densamma med daglönare, som hota att falla fattigvården till last, skilja honom från densamma; äfvensom den tillåter alt enskilde personer, om de så önska, få skilja sin fattigförsörjning från socknens. Detta är således ett innehåll i fattigvårds-stadgan, som är af samma art sorn Hr Ribbing vill tillägga sin motion. I delta fall tror jagalt stadgan innehåller hvad den bör, och att den bör få tid att verka, och att icke några nya förslag böra störa dess konseqventa inflytelse på kommunernas förhållanden. Frih. Raab: Vi hafva hört en föreg:de talare, som ganska vidlyftigt yttrade sig i detta ämne, men som slutade med det tillkännagifvande, att han icke riktigt visste hvad motionen handlade om, och jag får således, då jag vet att andra talare hafva anmält sig, anhålla att de få korta ord, som innehållas i motionen, måtte blifva uplästa. Sedan den sålunda begärde upläsningen försiggått fortfor: Frih. Raab: Den värde motionären, hvars afsigter jag icke misskänner, torde benäget finna, att jag af motionen haft full anledn. att draga den slutsatsen, att all jord skulle genom inteckning ansvara för der använda arbetare. Man har under diskussionen vidrört ett ganska vigtigt ämne, som jag anser icke vara fullt föranledt af denna motion, nemi. frågan huru man i allmänhet skall anse och bedömma de personer, hvilka uphäfva de s. k. hofverierna och laga jorden under egel bruk.
Enligt Statens jernvägstrafiktaxa fraktas 1 centner stångjern, då hel vagnslast afsändes, tillhörande tarif A, för 32 öre en väglängd af 20,4 mil. Men för 1,6 mil är frakten på Statens jernvägar, äfvenledes då hel vagnslast afsändes, 6 öre, och således vid detta afstånd från Christinehamn, om jernet ditsändes och derifrån vidare med segelfartyg till Göteborg, sammanlagdt 38 öre. Afståndet från Christinehamn till Göteborg blir, då nordvestra stambanan blir fullbordad, per jernväg 26,» mil. Afräknas derifrån 1,6 mil återstår 25,3 mil, för hvilka frakten för hel vagnslast gör per centner, enligt tarif A, äfvenledes 38 öre. På 1,6 mils afstånd från Christinehamn är det således i ren fraktkostnad likgiltigt för egaren, om jernet sändes på jernbana eller segelleden, men då dertill kommer den längre tid och den större risk den sednare kommunikationsledens befarande medför, så är tydligt att, om ej kostnaderna för densamma kunna reduceras, minst allt det stångjern, som ej har längre till jernbanan än till sjöhamnen, skall komma att befordras per jernväg. Att åter slussafgifternas belopp ej härför är likgiltigt, utan är af väsendtlig betydelse, synes deraf att för deras belopp i närmast hela tal eller 9 öre per centner en skilnad i den väglängd, som på jernbana vid det ungefära afståndet emellan Christinehamn och Göteborg kan befaras, är 7 mil, så att den för närmaste väglängd under 23 mil är 35 öre och för 30 mil 44 öre. Trollhätte slussafgifter äro dock långt ifrån så höga för alla artiklar, som för stångjern, utan är denna artikel i den näst högsta af sex klasser, hvaremot den i Statens jernvägstaxa är i den lägsta af likaledes sex klasser. Men just i den högst olika klassindelningen och i olikheten i förhållandet mellan afgifterna för de särskilda klasserna, synes mig ytterligare tvingande skäl till en revision af slussafgifterna förefinnas.
(Beviljadt vid samma Riksdag) Dito till samma stad, för fullbordande af dito, emot årlig inbetalning, efter 1850 års slut, af 8 proc. utaf ursprungliga lånesumman och med beräkning af 2 proc. ränta å kapital-återstoden; (Beviljadt vid 1844 och 1845 års Riksdag) Dito till staden Carlshamn, för hamnens iståndsättande, emot enahanda, efter 1851 års slut vidtagande^ inbetalning. (Beviljadt vid samma Riksdag) . Dito till staden Söderhamn, för upprensning af den närmast staden belägna skärgård, emot dito dito. (Beviljadt vid samma Riksdag) Dito till staden Landskrona, för dess hamns iståndsättande, att återbetalas med 500 R:dr årligen från och med innevarande år 1847. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års Riksdag ... Dito till OfversteLöjlnanten G. A. Ennes > för aftappning af ett vattendränkt fält å egendomen Negelstenai Tibble socken af Håbo Härad och Upsala Län, emot detta år vidtagande betalningsskyldighet af 5 proc. årligen å ursprungliga lånesumman, dervid 3 proc. ränta beräknas å kapital-återstoden. (Lånet utbetaldt 1842) Dito till Kapitenen J. A. Sundmark, för dito af Bo och Gallerå sjöarne i Elfkarleby socken af Örbyhus Härad och samma Län, emot dito dito. (Lånet utbetaldt 1842 . Dito till deltagarne i upprensning af vattendraget genom Mösa-, Råd och Hesslinge sjöar till Ekavik i Mälaren, för beredande af aflopp för vattnet i träsket Blackfjärden uti Lillkyrka och Löths socknar af Trögds Härad och samma Län, emot dito dito. (Länet utbetaldt 1842) Dito till dito i sänkning af Granebergs och Hallarby sjöar uti Lislena socken af samma Härad, emot år 1848 dito dito.
Vid den sålunda då för tillfället uppgjorde, i alla hänseenden fullt rigliga calcul och som aldrig kunnat i tillämpningen slå fel, i fall de för åren i83o till i834 beräknade sedelfonderne, tillhopa 2,^33,333: 16., verkligen kunnat, efter myntbestämningsgrunden 128 sk., förvandlas i Silfver före 1831 års slut, i hvilken händelse den måste hafva inbragt silfver R:dr 1,025,000, utan som tvertom borde kunna antagas skola i sitt resultat utfalla vida förrnonligare, emedan dels inbetalningarne för Fastighels-silfverlånen, beräknade till 13,333: 16, i sedlar för hvarje år i sjelfva verket äfven på den då utevarande lånesumman uppgått något deröfver, och dels de poster, som i silfver på desse lån influtit, lemnat för de sedlar, som i och för desse lån graverat sedelstocken, en betäckning efter förhållandet af 2 till 3 och således vida bättre än att köpa å 128 sk., som motsvarar en förvandling efter 3 till 8, bör dock lill undvikande af irring vid de ytterligare beräkningarne uppmärksamhet genast fästas på följande omständigheter nemligen: a) att spanmåls-creditivet en million R:dr, som då ännu innehades af Stats-Yerket och följaktligen också fanns inbegripet i sedelstockens då varande saldo 29,795,109 R;dr 36 sk. 7 r., var rätteligen, i likhet med förskottsfonden, ansedt att icke öka nämnde saldo och icke behöfva sjelf betäckas såsom 5 till 8, om och enär silfver derföre köptes; b) att denna million, hvilken från Stats-Yerket inbetaides den 21 Maji i83o och amorterades, ifrån samma dag icke mera kunde vara inbegripen i den Sedelstock, Bankens räkenskaper upptogo, samt alltså sedermera, om och enär den utgafs, för att i silfver förvandlas till fyllande af den gamla bri - Banco-Utskottets Betänkande N.-o 8. slen, medförde i och med detsamma en förhöjning i sedelstockens numeraire, som måste till | delar med silfver betäckas; e) alt förskotts-fonderne, efter förestående beräkning uppginge: vid 1829 års slut för 5 år till , 1,^33,333: 16. — vid i83o års slut för 4 år idl 1,386,666: 32. — vid 1831 års slut för 3 år till 1,040,000: vid i832 års slut för 2 år till 693,333: 16. — vid i333 års slut för i år till
Han talade knappast om något annat: det trägna arbetet under alla de gångna åren — » fyrtiofem år,- hvilken tid, en hel människoålder! » — sitt bundna lif utan hvila från morgon till kväll, men hans affär kräfde en oaflåtlig tillsyn, om hur skönt det IDUN 1899. skulle blifva att vid femtiosex års ålder ändtligen blifva sin egen herre. Och höjande handen, i hvilken knifven blänkte till som en solglimt, sade han: » Det skall bli riktigt skönt. Anfäkta, hvad jag ska ' moja m i g l » — Gubben Lorentz hade slutat. Han var nu sin » egen herre ». D e första dagarne hade han af gammal vana stigit upp klockan sju, tändt lampan och börjat kläda på sig, småsvärjande öfver pigans slarf att icke komma in med brasan. Därefter hade han plötsligt erinrat sig hela saken och att han sagt till o m eldning klockan åtta. Och han gick till hvila, gonande sig i den sköna sängvärmen. Då han tröttnat, drog han täcket öfver öronen och försökte somna på nytt, men, van som han varit hela sitt lif att stiga tidigt upp, var det honom omöjligt att sofva. Han lade sig därför och läste tidningen, saknande den tidningspacke, som hvarje morgon k o m ned till affären och som var nödvändig för kundernas skull. Han intog sina måltider på samma ställen som förut, satt hela timmar på kaféet. Under middagen k o m värden fram till honom och sprakade, följde stundom med in i schweizeriet och drack ett glas, men bortkallades snart af sina göromål. Och gubben Lorentz såg efter honom m e d en besynnerlig blick. Den låg inte på latsidan, den inte; han hade att göra! Då han icke hade lust - att gå hem till sig, till ett rum, där han hittills endast tillbragt sina nätter och icke rätt visste, hvar han skulle göra af sig, satt han ofta kvar på schweizeriet, där han snart blef en af de ihärdigaste gä- sterna. Han läste alla tidningar, samtalade trögt med flickorna — det gick icke så lätt numera, då han icke hade affären, som försåg honom med ständiga nyheter — och förargade sig öfver de unga herrarnes friheter.