Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej vet jag, om dessa voro de betraktelser, som för stunden sysselsatte det illustra sällskapet i en liten flottilj, hvilken nyss lagt ut från Marstrandsön och styrde kurs bortåt skä- ren. De glada skrattsalfvorna, som af vinden spredos vidt omkring, kommo mig att tvifla därpå. Det var ett sorglöst sällskap, som njöt af solens praktfulla strålspel mot den mörkgröna hafsytan, njöt af det sakta vågskvalpet, luftens renhet och det nöje, umgärjget beredde. Redan för flere dagar sedan hade officerarne på fästningen inbjudit den fashionabla badsocietetens damer till en liten lustfärd. Oeh aldrig kunde man ha valt en vackrare dag. Fästningens kommendant, den humane och chevalereske gamle militären, anförde själf det lilla » sjötåget » ocb hade för denna enda gång låtit beveka sig att permittera nästan hela officerskåren, i strid mot det stränga reglementet. Att en så oerhörd eftergift skulle bidraga till en munter sinnesstämning i laget, där knappast en enda god kamrat saknades, är naturligt. Och damerna klappade i sina händer af förtjusning. Färden artade sig att bli mer än angenäm! Ändtligen angjordes land eller rättare skär, och landstigningen företogs. Så alldeles utan äfventyr aflopp den väl ej, om till sådana får hänföras en eller annan något för varm handtryckning, åtföljd af en eldig blick och besvarad af en förrädisk rodnad på finhylta kinder. Medförda förfriskningar intogos, fiskredskapen ordnades — • dock fruktar jag, ej med det allvar, en dylik förrättning kräfver — och sällskapet spred sig i små kotterier längs stränderna. Kommendantens son, en vacker adertonårig officersaspirant med käcka, hurtiga drag och djupa ögon, tycktes ej se mer än en af de många damerna. Föremålet för hans uppmärksamhet var en flicka om femton vårar, täck och behaglig. Med den nonchalance, som är kännetecknande blott för den utstuderade koket - ten och — det oskuldsfulla barnet, upptog hon hans » galanteri » och föreföll honom så mycket mera förtjusande just i sin naiva omedvetenhet. Hans prat roade henne; hon trifdes godt i hans sällskap.
10,712 6,607 13,871 Denna inkomst, hvilken vid sistlidne riksdag upptogs till 10.000 R:dr och nu blifvit af Kongl. Maj:t föreslagen till 9.000 Som medium häraf utgör 9,822 R:dr, torde denna inkomst kunna utföras med 7:o Koppar-räntan. som vid sistlidne riksdag beräknades till 380 Skif. el ler i penningar, efter ett värde af 130 R:dr S/A/.:det, till 9,500: Transport R:dr 3,460,420: Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 51. Transport R:dr 3,460,420: 49,400 R:dr, är uti den Kongl. Propositionen föreslagen till 450 Sk//. å 130 R:dr eller 58,500 ll:dr och har utgjort: Ar 1844 ... 380 Sk//., sålde till R:dr 48,775: » 1845 469 » 57,58f : » 1846 ... 465 » » . » 62,436: » 1847 ... 486 » » » » 65,997; - » 1848 55S » » , > 68,254: - eller i medeltal 472 Sk//, samt medium af försäljningspriset 60,610 R:dr. Som denna inkomst under förenämnde tid varit i jemnt stigande och 1 tskottet jemväl inhemtat, att densamma för år 1849 utgjort omkring 600 Sk//., hemställer Utskottet, att koppar-räntan må beräknas till 500 Sk//, efter ett värde af 130 R:dr Sk//.:det eller 65,000: Anmärkning:
Jag önskar allenast akt Ridderffapet och Adeln mäste wara preparerad pä ett sädant sivar ifrån Prefte-Sändet, att Rldderskapet och Adeln ocksä nu mätte göra sacristce af sine privilegier och säsom del sörsta Ståndet gifwa efterdöme ät de öfriga. Herr Lelorv. Ridderffapet och Adeln har ju nyligen offrat Adelsfanan. Zerr Grefwen och Landtmarffalken. Wi synes alla wara ense om att fragan om BjffopsEmbeten är en Privitegii-sak. 9!u är således frägan ej annan, an huruwida för framtiden någon jämkning i Biffopslönerne kan äga rum. En proposition, hwilken likawäl af Adeln som en önskan kan anmälas, som de andre Ständen hos Ridderffa xet - Den 28 November1759 pet och Adeln anmält sine önskningar. Jast får derföre förestå Ridderskap?! och Adeln bifall dera Ropades ett starkt Ja blandadt med nägra fä Nej Herr Klingspor, 6erstt, önskade att propositionen skcifteligen matte upsäkkas, hwari ätstillige sist förenade och hwilket werkstäldes; hwarelrer, sedan den war författad och läsningen deraf börjad, nägon a nyo hördes önska, akt deri skulle insättas, att Ridderskapet och Adeln ej ingått i pröfning af PresteStändelS Privilegier» Friherre Legerström, jacob, erindrade att sadant ej i Expeditionen borde införas nar wara Prvtocoll, som af Allmänheten blrfwa kände, »vittnade om motsattfen. Friherre ^lannerbeim. Att under discnrserne det warit åtskilligas mening att Wi ej borde inqä i en sadan pröfning wore wisterligen enligt med sam ningen, men i proposiiionen, kunde, efter Friherre k4LNlierbeim8 mening, derom ingen ting införas.
Utdrag af W'llsflkge Borgare - Stä dets prorocoll, häller wid Urtima Riksdagen i Orebro den 12 Aug. 1812. S. D. Allmänna Beswärs, och Economie, Utffoktets Utlåtande, öfwer Herr Co m me rce-Ra det S antes sons Motion om förhållandet med Bränwinsbrännigen ifrån den r October till innewarande arsiut föredrogs a nyo och bifölls. Dt su^rr». Lx protocollo. /. Jergströn». »6zc» Den 12 Augusts. Utdrag af protocollet, hältet hos Hederwärda B»nde-Gtändet wid Urtima Riksdagen i (örebro den 12 2lug. 18 »2. SD. ^bid föredragande af Bewillnings, UtstottetS sarffildta Försiag tili jemkning dels i Allmänna Bewillningen, dels t Bewillning för Bränwinstillwerkningen, finner BondeStåndet sig böra, till biläggande af de manga rwistigheter, som derigenom arv ^ utredde, biträda Högwördige Prest-Standet och Wällofl. Borgare > Ståndet 1:0. Wid 2 Arti §. angående Bewillning för Tjensteman. 2:0. I anseende till afgifter för Rusttjenst och Utsockne Frälsehemman. ZW. Att Götha Canal Bolag ma, enligt er. hållit Privilegium af Konung och Ständer, undan, tagas fran den Private Aktieägare älagde Bewill«ing. 4:0. Att Bewillning l progressivt förhållande för större förmögenhet mä beräknas efter UtffotletS sista Tariff, men ingen gäld dera achragas. 5:0. Att wid Mantalsssrifningarne, Kongl. Maj:ts BefallningShaswandes Hmbud ma wara tillstädes. Hwaremot Bonde.Standet wördsamt och wanligen inbjuder Högloft.
Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd gillade hemställan, att hvad t nu gällande författning stadgas, angående skyldigheten att förse kontrakter otn fast egendom å landet och i städerna med stämpelpapper vid andra tillfällen, än då de för domare och exekutor till laglig åtgärd företes, bör ur författningen utgå, samt att kontrakter i öfrigt böra förses med stämpel, på sätt Utskot liih. till It. St. Prut. 1839 j lutio. .1 Sami I Aftl. 27 iltift. 3 G llnviUnings-llskollels Memorial A :o 3S. tets förslag till författning i denna del gifve»1 vid handen, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, hvad 0111 kontrakter för närvarande finnes stadgadt att fortfarande vara gällande. Som denna omröstning utfallit med 98 Ja och 21 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Hvilket allt Förstärkta Bevillnings-Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 16 Augusti 1860. STOCK MOLM, typografiska föreningens boktryckeri. 1860. Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 39. Ank. till Exp,-Utsk.*den 7 Sept. 1860, kl. 2 e. m. Memorial, med förslag till votering s-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende ä förändrade föreskrifter om Allmänna Bevillningens utgörande samt angående mantalsoch skattskrifning arnes förrättande.
Kell nyligen eller under loppet af denna riksdag sanctionerat en stor förändring i sjelfva den statsmakt, som till lior honom, och nationen har att förutse en stor förändring i den andra statsmakten genom representationens omhildning; så tror jag, ali då man låtit detta vara i 3o år, kan man också öfverlemna frågan till den blifvande statsmakten, sorn ändå kommer alt ordna förhållandet efter helt andra åsigter, emedan den kommer att bestå af helt andra personer; och på sådan grund tillstyrker jag, att det måtte förblifva vid Utsk:s förslag, emedan man eljest skulle onödigtvis förlänga riksdagen. Ilr Ribbing: Min mening, då jag anmälde mig, var endast alt, innan någon propos. bielke gjord, hvilket jag hoppas snart måtte ske, anhålla att det förslag, som Hr von Hartmansdorff framställt, må blifva uppläst; men efter jag har ordet, vill jag äfven nämna, att för mig hafva de skal emot antagande af Utsk:s förslag, som Frih. Cederström uppgifvit, icke visat sig gilltiga, alldenstund hvarje innehafvare af en skuldsedel tillkommer att iakttaga hvad lagen föreskrifver för att bibehålla sedeln vid gällande kraft. Hr von Rosen: Sedan vi öfvergått lill redactionen och lagbestämmelserna, får jag medgifva, att jag icke finner någon otydlighet i redactionen. Domaren, han må sitta i laga domstol eller vara executor, kan icke dömma förr än pröfning försiggått. Det är den vanliga formen för alla sådana mål. Det blir långifvarens skyldighet att bevisa det han betalt bevilln.procenten. Så går det till öfverallt i fråga om betalningsskyldighet. När han icke kan bevisa det , så blir han ålagd att betala. Domaren kommer icke i lietta fall i någon tvetydig ställning, ty det är i detta mål som med alla andru, att när klagandet) icke kan förete bevis, så gäller icke hans klagan. G)’. Hamilton: Enligt hvad Frih. Nauckhoff fullkomligt riktigt anmärkt, bar den här nu afhandlade principfrågan verkligen blifvit framkastad första gången bevilln.- förordn. var före, äfvensom i egenskap af motion.
Jag skulle derföre hemställa, det behagade R. o. Ad. besluta att upskjuta nu föredragna förslag till skrifvelse intill dess Ekon.- Utsk. inkommit med jemkningsförslag i frågan och detsamma blifvit af R. o. Ad. behandladt och afgjordt. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, började framställa propos. i öfverensstämmelse med Gr. Lagerbjelkes förslag, anmälde sig och yttrade: Den 12 Augusti. 189 Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag ber om ursäkt att jag afbryter Hr Frih. o. Landtm, men det förekommer mig, som kunde det vara möjligt att BorgareSt. ej komme att fatta något beslut innan riksdagen afslutades och att i följd deraf ingen skrifvelse i ämnet kunde blifva expedierad. Jag hemställer således om ej lämpligast vore ali denna skrifvelse blefve hvilande tills vidare, då det beror af B. o. Ad. att pröfva saken när som helst, ty skall dermed förhållas på den vanliga vägen med jemknings-förslags upgörande, delsammas föredragning inom Stånden och bordläggning 2:ne gånger m. m. så kanhända riksdagen afblåses innan nämnde procedur hunnit sluta. Jag åsyftar alltså rättighet att, om man ser det saken kommer att laga den marchen, 11. o. Ad. må kunna företaga Exped.IJtsk:s förslag till pröfning, oberoende af alla händelser. Hr Brakel: Alldeles i motsatts till hvad Frih. Palmstjerna yttrat, tror jag, alt R. o. Ad. hvarken kan eller bör godkänna en skrifvelse förrän frågan, som den rörer, är af Ständme lagligen afgjord. I denna sak äro skiljaktigheterne visserligen obetydliga, men om Exped.Utsk. börjar med att sammanjemka ord, kan det sedermera företaga sig att sammanjemka försl meningar och derefter skiljaktiga beslut. Det är till sin princip vigtig!, all man icke inrymmer denna rättighet på något sätt åt Exped.Utsk. och derföre anhåller jag att denna skrifvelse blir på bordet hvilande, lill dess frågan är af Ständme lagligen afgjord. Frih. Cederström:
Srfättning för ©alpetergärben . 124,000: ‘Xiii 2lrmeenS materiel . ♦ 70,000: 9,206,200: (£nligt ben af £ongl. 5Kaj:t h«t ofvan föreftagne betalning af ©tatsverfets inlomfter, fHutte be fontina att utgöra: Sptra orbinarie inlomfter i 3,972,500: ellet meb tillägg af enafmn&a anflag till fpllnab i ©tatS; bel)ofmen, font vib flfta fRilsbag af allmänna beunllntngen anviftes 1,727,200: Dt:br 9,597,814: 2. 6. Dd) upplommet i följb ^ätaf genom nu i Olabet föreftagne regleting af itt; fotnft Utan att nu pria en allmännare tillämpning af ftflnämbe grunbfats, anfer Äongl. «9laj:t ©ig lilmäl titt ett början böra fäfta Otifets ©tänbets uppmärlfatithct å ben omgång och bet befwär, forn ifpnnerf)et åtfölja uppbörben od) rebowiSni:«gen af en blanb iftågawaranbe utgifter, ben få lattabe Centoitalen, utgåenbe enligt älbre författningar meb 1 procent af löner och arfmoben, af hvida ben mib hvarje utbe; tätning fätfilt innehålfcö.
Bränvinssupandet på landet har betydligt aftagit samt utskänkningsoch minuteringsställena för spritdrycker minskats, så att till exempel inom Tveta, Wista och Mo härader icke finnes något sådant försäljningsställe, och må såsom betecknande anmärkas ett yttrande af en gästgifvare, som afsagt sig rättigheten till bränvinsförsäljning, att han fann sig så belåten med upphörandet deraf, att han icke på något vilkor ville ånyo bedrifva en sådan försäljning, äfven om den finge ske afgiftsfritt. Såsom surrogat för bränvinet har förbrukningen af kaffe och så kalladt bajerskt öl mycket tilltagit, och mångenstädes på landsbygden finnas vid allmänna vägarne försäljningsställen för sistnämnda vara. Nykterheten hos landtbefolkningen åsidosättes likväl ofta vid besöken i städerna och'på vissa torgplatser äfven å landet, då mången icke kan motstå begäret efter den under vanliga förhållanden sällsynta spritdrycken, och detta gäller hufvudsakligast den yngre manliga befolkningen. Det är icke ovanligt, att tjenstedrängar vid stadslandet förbehålla sig frihet att besöka de torgdagar, som numera en eller flera dagar i hvarje månad hållas vid särskilda ställen på landsbygden, då, när torgplatsen är belägen i grannskapet af en gästgifvaregård eller annat utskänkningsställe, tillfället att åtkomma rusgifvande drycker icke lemnäs obegagnadt. Visserligen har kronobetjeningen på flera ställen förmått utskänkningsgifvarne att vid dessa tillfällen afhålla sig från försäljning af spritdrycker, men sorn detta hörer till undantagen och, vid åtal för ett motsatt förfaringssätt, torgdagarne icke ansetts inbegripna under det i författninga re gifna förbud mot dylik försäljning vid vissa till folksamlingar ledande förrättningar in. m., vore det önskvärdt, att ett förändradt stadgande i sådan syftning meddelades.
M.‘t medelst Resolution af d. 24 Februarii 1824, deraf Utskottet erhållit del, i nåder förordnat, att af de till utförande på StatsVerkets bekostnad utaf Fullmäktigen för Landscrona Stad vid sista Riksdag yrkade arbeten i nämnde Stad, ifrågavarande Aflopps-Trumma, såsom väsendtligt befordrande sundheten på stället, borde påskyndas medelst Murningsarbetets fortsättande, och fördenskull förständigat K. KrigsCollegium, att derom draga försorg, så fort och i den mohn Medeltillgången sådant medgåfve; anser Utskottet att, då merberörde Aflopps-Trummas Betänkande!!. 67 fullbordande således redan blifvit till verkställighet anbefalld, Herr Petersons i detta ämne gjorde hemställan icke bör af R. H. St:r till vidare pröfning upptagas. Utlåtande, angående ett Tionde-Anslag, som år 1718 skall blifvit Lunds Kongl. Academie frånkändt. Högv. PresteStåndet har till Utskottet remitterat ett Memorial af Herr Professoren Bolnmer, hvaruti andrages, huruledes Lunds Academie, vid dess första stiftelse rikt doterad, tid efter annan, genom inrättandet af nya Professioner uti de flesta practiska vetenskaper samt anskaffandet af derföre nödiga apparater och samlingar jemte de öfrige vetenskapernes sönderdelande och flere nya LäroStolars inrättande, måst vidkännas ökade utgifter. Oagtadt följden deraf blifvit, att Acaderaiens Stat, bestående år 1682 af endast 8 Professioner, för närvarande upptager 20, utom ett nästan lika antal Adjuncturer, af hvilka de flesta vid Academiens första inrättning voro okända, hade likväl Acaderaiens financiella ställning ännu ytterligare kunnat medgifva all den utvidgning, som vetenskapernes oafbrutna framskridande äfven i sednare tider gjort nödvändig, om hon fått behålla hvad Staten en gång till benne ändamålsenligt anslagit, och icke deri efter 68 Stats-TJtskottets hand mast vidkännas flere uppräknade förluster och minskningar.
Frågan om en tind. skrifvelse till K. M. i afseende på en försvarsplans föreläggande vid nästa riksdag, är af Rikets 4 Stånd bifallen; men endast ett Stånd har bifallit Utsk:s betänk., 3 Stånd hafva skiljt sig derifrån. Det synes således alldeles naturligt och i följd af grundlagen klart, att det ålegat Utsk. alt göra ett förslag till sammanjemkning af de 3 Stånds beslut, hvilka skiljt sig från Utsk:s betänk., och alt lill RiksSt:n inkomma dermed. Jag kan för min del icke instämma hvarken i Hr von Hartmansdorfls förslag att antaga PresteShs beslut, eller i Hr Rosenblads, att inbjuda de öfriga Stånden att instämma med . 3 H. 56 Dell 16 September e. m. R. o. Ad., innan Utsk. fullgjort dess i grundlagen fast ställda skyldighet, att afgifva ett fullständigt jrmkningsbetäok. till redactionen, deruti föremålet för skrifvelse!! upptages, sadan den till K. M. bör afgå, på det Ständerlie sedan må komma i tillfälle att derom besluta. Alt vid sådana tillfällen, då ett redactionsförslag skall pröfvas, l\iksSt:n kunna skilja sig i afseende på termer och ord, är något som ej kan undvikas och alltid qvarstår; hvarföre det Utsk., som med målet haft befattning, ifall icke sammanjemkning äger rum, måste förstärkt afgöra frågan. Således blir denna fråga, i händelse RiksStm ej komma öf verens, föremål för votering i förstärkt StatsUtsk.; men få RiksSttn ett på grund af de särskildta besluten uppfattad t förslag till lind. skrifvelse, som möjligen kan innefatta allt hvad de särskildta Stånden sagt, så dr det rätt troligt, att alla dessa voteringar försvinna, och att en förståndig skrifvelse kan komma att från Ständerna afgå, i stället att man genom dessa voteringar endast kan få en högst ofullständig skrifvelse och nära nog ingenting uttryckande af hvad man önskat uttrycka.
Sådant har grundlags-stiftaren gjort i den §, sorn handlar om indelnrs-verket t. ex. Der liar grundlags-stiftaren gjort ett undantag från Svenska folkets urgamla rätt att sjelft afgöra om sin egendom. Nu måste allt, som är ett undantag från en allmän sats, tydas såsom ett undantag, d. v. s. får icke extensivt tolkas. Det är således förgäfves man försöker att för den, som lärt sig att på detta sätt läsa grundlagarna — och så önskar jag att icke få utan alla måtte lära sig att läsa dem, — såsom allmänna reglor åberopa undantags-stadganden, hvilka icke få extendefas. Så fruktar jag att de herrar allesammans gjort, som i dag förfäktat motsatsen af hvad 57 §:n antyder. Jag har redan förklarat, att jag till denna ytterligare deduction iprincip-frågan ansett mig uppmanad af Frih. Cederströms anförande, hvilket synes mig lika olämpligt, som på det hela skadligt för dem, hvilka tro och önska, att grundlagen skall kunna begagnas till att i everdeliga tider bibehålla grundskatterna, såvida Konungen icke lemnar bifall till lindring deri. För deras egen skull hade jag önskat, att denna fråga icke blifvit väckt. Den leder slutligen derhän, alt de, sokn veta sig hafva makten i händerna och veta alt deras egendom är i fråga, skola, hvad Gud länge förbjude, handla enligt sin öfvertygelse om det nyttiga utan alt diseutera om grundlagen; och då få de skylla sig sjelfva, som genom en olämplig tolkning af grundlagen velat förmena en så oskadlig sak som Nummer-lotteriets borttagande, och det för ett ord. Det är väl sagdt, att Ständerne kunna förklara, att de för sin del besluta det; och jag medger, att om man har mycket tycke för vidlyftighet i teimer, kan man säga, att man för sin del beslutat, men det blir dock icke annat, än att man beslutat, lika som ta lesättet: jag tycker för min del, aldrig blir hvarken mer eller mindre, än jag tycker. Många liördes yrka proposition. Frih. Ridderstolpe:
xi r:st, som vid samma tid år 1820 utgjorde 584,8p3 R:dr 5 sk. 6 r:st., och vid Början af år 1821 lemnade en till samma års Riks-Stat öfverförd tillgång af 467,206 R:dr 25 sk. 9 r:st.; så hafva Revisorerne, enär de å Creditivet disponerade 5oo,ooo R:dr Blifvit använde till ökande af tredje Ilufvud-Tittelns anslag och för sådana allmänna Behof vid Försvars-Verket, dertill Riksens Ständer i ofvanBerörde måtto hade anvisat Medel, funnit sig Böra detta förhållande anmärka och hos Riksens Höglo 1. Ständer anmäla, med hemställan derjemte, om icke, då hädanefter, likmätigt 63 §. i Regera)gs-Formen, det mindre Creditivet - Revisorers Berättelse. ti vet bestämmes, dervid tillika må fästas det vilkor, att öfver Medlens användande, när sådant kan i stadgad ordning fordras, bör uppgöras särskild och speciel Redovisning, för att sedermera till Riksens Ständers eller deras Revisorers granskning öfverlemnas. Revisorerne hafva, i sammanhang med föregående ämne, funnit, huruledes Kongl. Maj:t, enligt Dess Nådiga Skrifvelse den 27 Februarii 1821, angående Flottornes utgifts-behof, förordnad t, att då, utom de för året anslagne 5oo,ooo R:dr utaf Statsanslaget för FörsvarsVerket och 3o,ooo af Creditiv-medlen, sorn till nybyggnader finge användas, ytterligare tarfvades för Flottorne 97,783 R:dr 6 sk. 2 r:st. Förvaltningen af Sjö-Ärenderne skidle ega, att för de erforderlige Leveranserne betinga sådane hetalningsvilkor, att en motsvarande Summa icke behöfde liqvideras förr än året derpå, samt likaledes genom Nådigt Bref den 26 nästlidne Februarii, angående detta års reglering af Militaire-utgifterne, anbefallt Kongl.
Samtlige i detta Memorial föreslagna voterings-propositioner godkändes, med förklarande särskildt, hvad den i 6 punkten upptagna voterings-propositionen beträffar, att Ståndet vidblifver sitt der omförmälda beslut; och biet' Utskottets i slutet af Memorialet förekommande anmälan lagd till handlingarne. N:o 15, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 8, angående ifrågaställda förändringar om stämplade pappers-afgiftens utgörande. Utskottets hemställan, sid. 5, om antagande af den utaf Borgare-Ståndet beslutade rubrik: ” Vederhäftig hets-betyg, som skrifvas pd företedda förbindelser? bifölls. Likaledes bifölls hvad Utskottet, sid. 7, föreslagit, rörande ett tillägg till § 8 mom. 1. Beträflande momenten 2, 5, 6 och 8 samt Usta punkten i mom. 4 af nyssnämnde § 8, antog Ståndet hvad Utskottet i Betänkandet N:o 8 föreslagit, äfvensom Ståndet, i afseende på dels 2:dra punkten af mom. 4, dels mom. 7, fann för godt låta bero vid de tre öfriga Riks-Ståndens derom fattade beslut. Med afslag å Utskottets inbjudning, rörande antagande af de öfrige RiksStåndens sammanstämmande beslut i afseende på den i § 9 förekommande lägsta karte-afgiften för lysnings-sedlar till äktenskap, vidblef Ståndet sitt beslut, att sagde afgift må höjas till 40 öre. Vidkommande 4 0, 12 och 13 mom. af § 11 godkände Ståndet Utskottets i Betänkandet N:o 8 afgifna förslag. Utlåtandet i öfriga, här ofvan ej nämnda, delar, ansågs å Preste-Ståndets sida ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Prot.-Utdrag den i Augusti 1857. 467 Memorial N:o 6, godkände