Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En förändring i K. M:s Propos. i förev:de hänseende är visserligen företagen; men jag tror icke, att det kan inverka på sjelfva saken. Om den, som icke gifver sitt barn tillräcklig föda, om han kan det, säger man, enligt väldigt språkbruk, att han misshandlar detsamma. Förhållandet torde vara enahanda i detta fall; och har man derföre hänvisat till allmänna lagen om mord, dråp och annan misshandel. Har icke, till följd af misshandel, någon skada uppstått, straffas efter en, och har skada uppstått, straffas efter en annan §. Jag skulle vilja anhålla om bifall till §:n, men vill likväl icke motsätta mig en återremiss, om pluralileten anser en sådan nödvändig. Frih. Armfelt: Det sätt, hvarpå den siste värde talaren förmodat att domaren skulle gå tillväga vid tillämpningen af denna §, jemförd med lagen om misshandel, öfverensstämmer visserligen med hvad som bör ega rum; men jag kan icke undertrycka den mening, att, då lagen skiljer emellan tre slag af misshandel, och förhållande af manskapets kost, h. o. h. eller till någon del, icke synes mig kunna rätteligen hänföras under något af dessa tre olika slag, det hade varit bättre och rättare, om man i detta förslag sagt, att en befälhafvare å fartyg för undanhållande af besättningens kost skulle beläggas med ett visst i §:n uppgifvet straff, än att hänvisa till en annan lag. Jag anhåller fortfarande om återremiss af §:n. Hr von Ehrenheim: Den allmänna lagen bestämmer ansvar för misshandel efter den grad af skada, som deraf uppkommer; och då denna § hänvisar till den bestraffning, som i allmänna lagen ang:de misshandel är bestämd, är äfven denna 372 Den 17 September e. m. lags uppenbara mening, att den skada, som uppkommer, skall läggas till grund för straffet. Jag anhåller om bifall till denna §. Frih. Armfelt:
Resolutioner eller Författningar, och endast frivilligt åtagande, måtte genast upphöra med samma vilkor som för Snefringe Härad är bestämdt, nemi. att Åkerbo Härad måtte afstå den DagsverksTunna eiier ersättning i Spannemål utgörande 121 T:r 25k:pr Säd till K. M:t och Kro-» nan, som skulle motsvara 2260 Dränger-hjelpedagsverkan. Häruti hafva instämt P. Pehrsson, från Örebro Län, Carl Bergman från Gefleborgs Län, Joh. Andersson från Upsala Län , Olof Pehrsson från Stockholms Län och A. Nilsson från Malmöhus Län. N:o g37- Utlåtande, i anledning af väckta motioner om utvägs vidtagande, till betäckande af den brist, som möjligen kaij uppkomma uti de beräknade tillgångarne för anslag sorn vid denna Riksdag blifvit beviljade. «-A.) I detta ämne hafva hos H. R. o. A. 2:ne motioner blifvit väckta, nämligen: af Hr Crusenstolpe, M. J. Betänkanden, N:o 387. 409 som yttrat, att, då man ihogkomme det RiksStånden vid flera tillfällen öfverskrida de af Utskotten uppgifne anslagssummor, under det de afsedda tillgångarne icke kunnat ökas i mån deraf och att, i händelse af ett missvext-år som verkade förhöjning i Embetsmännens löner, de 4°>ooo R:dr RiksgäldsContoiret för sådant fall bör tillhandahålla StatsVerket lomme att tillitas, måste man medgifva möjligheten deraf, att medel åtminstone något år kunde komma att saknas för bestridande till fulla, beloppet af alla de utomordentliga Stats-anslag dem R. St:r beslutat. Att R. St:r tillkännagifva, huru i sådan händelse förfaras borde har motionären ansett vara af största vigt, emedan i annat fall den sannolika följden blefve en snar, kostsam och med föga glädje af Folket motsedd Urtima Riksdag.
Nu inträffar ofta det orimliga förhållande, att en qvarnägare, som vill förändra eller alldeles nedrifva sin skattlagda qvarn och icke vidare begagna qvarnfallet för samma ändamål, utan vill göra något annat bruk deraf, i alla fall måste betala sin skatt, likasom om han bade qvarnen qvar. Exempel på flera sådana händelser skulle kunna citeras, och hvar och en måste väl medgifva att grunden för beskattningen å ifrågavar. förädlingsverk är ingenting miudre 35a D c d 24 April c. ai. än riktig. Jag för min del kan icke finna annat an alt TJlsk:tis betänk. Jeder till ett godt resultat, dit man bör söka att komma. Statssamt Allm. Besvärso. Ekon.Utsk:ns betänk. N:o 178 Lief af R. o. Ad. återremitteradt. Vidare föredrogs Statssamt Allm. Besvärso. Ekon.- TJtsk:ns den 24 sistl. Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt. V:o 179, i anledn. af K. M:s nåd. prnpos. angtde åtgärder till behöfvandes undsättning i missvexlår. Frih. Cederström, Jacob: Då jag i allmänhet gil lar grunderna för detta Utsktns betänk., bär jag egentligen endast en anmärka, alt härvid göra, och det är i afseende på beloppet af dea summa som Utsktn tillstyrkt att ställas till K. M:s disposition, för att, i händelse af inträffande behof, kunna förskottsvis och mot ersättning till Riksg.cont. af de först inflytande tullafgiflerna för spanmål och till statsverket af orterna, på grund af åtagen gemensam betalningsskyldighet, vara för undsättning till behöfvande i missvextår att tillgå. Utsk:n hafva för ett sådant ändamål föreslagit en summa af 100,000 r:dr b:co. Jag skulle tro att i en tid sådan som denna, då landet hotas af missvext på råg, Utskrn borde hafva varit betänkta påen större summa.
Uppå Ofverpost-direktörs-embetets underdåniga hemställan, har Kongl. Maj.t, enligt nådigt bref den 11 Januari 1848, i likhet med hvad tillförene ägt rum, tillåtit, att, i anseende till de, under 1847—1848 års riksmöte, vid Stockholms Postkontor betydligen ökade göromål, hvilka icke kunde af den ordinarie tjenstemannapersonalen ensamt medhinnas, ett månadtligt arfvode af 90 R:dr finge fördelas emellan de e. o. Kontorskrifvare, hvilka af Öfverpost-direktörs-embetet förordnades att under tiden de ordinarie tjenstemännen biträda Revisorerne, som ej inse, huru göromålen vid Postkontoret i hufvudstaden kunna under ett riksmöte så betydligen tillväxa, att de icke af den vanliga personalen medhinnas, hafva för öfrigt, i afseende å de beviljade medlens fördelning, af räkenskaperna funnit, att, ehuru dessa arfvodesmedel, jemlikt det Kongl, brefvet, blifvit bestämda att fördelas emellan de e. o. Kontorskrifvare, som vid göromålen biträdde, jemväl ordinarie tjenstemän, det oaktadt, af ifrågavarande medel undfått gratifikationer; hvilken medlens disposition, såsom stridande emot Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, Revisorerne måste anmärka. §. 10. Uti räkenskaperna upptagas fortfarande åtskilliga proprie balanser och oredovisade förskott, deraf en del sedan flera år tillbaka. Revisorerne anse angeläget, — 57 — att kraftiga åtgärder vidtagas för dessa balansers och förskotts indrifvande och redovisande, eller, om tillgäng hos vederbörande saknas, befordrande i behörig ordning till afskrifning. §• Il De i 2:dra §. omförmälda räntebärande obligationer å tillsammans 60,000 R:dr hafva, vid anställd inventering, befunnits i god ordning. Räkenskaperna, uti hvilka redovisning lemnäs jemväl för anslagen till Carolinska medico-kirurgiska och Pharmaceutiska instituten samt Veterinär-inrättningen i Stockholm, hafva i Kongl.
Län instämt. Men som en märklig oreda skulle uppstå, om, i hvarje mål och för hvarje part serskildt, tiden för talans fullföljd i högre instantie skulle ankomma på pröfningen utaf den frågan, hvarest parten hade sitt hemvist, hvadan ock lagstiftningen hitintills följt den grundsats, att fatalietiden måste bero af afståndet emellan de orter, der beslutet fallit och der detsamma öfverklaga?, hvarvid i allt fall ett allmänt afseende på parternes mer eller mindre aflägsna vistelse blifvit fästadt i så vidsträckt måtto, som ansetts förenligt med ordning samt nödig enhet uti hithörande föreskrifter; och då det ej vore lämpligt, att, med afvikande ifrån denna grund, stadga en serskild undantagslag för invånarne i Lappmarken, Norrbotten och Westerbotten; tror Utskottet sig icke böra å ifrågavarande förslag tillstyrka bifall. Ankom till Exp.-Utilt. di5 Julii. Betänkande, ofver Riksdagsfullmägtigen Lars Larssons ifrån Elfsborgs Län motion derom, att Nämndemän måtte förklaras berättigade och skyldige att påteckna stämnings-resolutioner emot stadgad lösen, och Domhafvanden icke ega att härföre af parten fordra någon serskild betalning. Uti memorial, som Hedervärda Bonde-Ståndet till Lag-Utskottets behandling öfverlemnat, har Riksdagsfullmägtigen ifrån Elfsborgs Län Lars Larsson förmält: att då Domhafvanderne uti åtskilliga orter beräknade sig lösen för alla utaf Länsmän och Nämndemän utfärdade stämningar , hvaraf följden Liefve, att rättsökande parter måste betala dubbel lösen, Motionairen trodde det vara nödigt, att genom en Författning förklarades, det Nämndemän Lag-Utskottets Betänkande N:o io3. 23 äro berättigade och skyldige påteckna stämnings-resolutioner emot stadgad lösen, utan att Domhafvanden derför eger fordra någon serskild betalning. Denna motion, hvaruti Riksdagsfullmägtige Olof Ericsson ifrån Bohus Län, Johan Wiklund ifrån Wester-Norrland och Göran Jonasson ifrån Kronobergs
Del är derföre nödigt, att Constilulions - Utskottet, som är det enda ställe, hwarest de kunna wäckas, bör inför Ständernc göra redo för deni, hwilka det asstagit; ty eljest skulle ju Majoriteten i Utskottet afgöra hwilka frägor hos Ständerna finge förekomma, och skulle icke de wädligaste följder deraf kunna blifwa? Grefwe kel örner, AZolpki 6örsn: OZ 81 § Regerings - Formen stadgar att frägor om än» dring eller upphäfwandc af Grund-Lagar ej i Riksens Ständers stlena kunna wäckas, utan endast hos Con» stitutions - Utskottet anmälas, sä skulle ju ett stadgande, hwilkct tilläte en Författare, hwars försiag Consti» tutions - Utskottet ogilladt, att dermed wända sig till sitt StändS stlenum, jlludcra Constitutioncn. Jag hemställer till Htgloff. Riddcrskapct och Adelns pröfning, huruwida en sädan tillätelsc kan wara enlig med (konstitutionens hsprit. Det har marit Lagstiftarens mening att alla frägor rörande grundlagars upphäf» wande eller förändring sent skulle afgöras. Man har trott att en rubbning deri ej borbe mbjekigen kunna ske af en nyck, af ett intryck för ögnablickct pä en större folksamling. Man har önskat, att sädana frägor skulle undergä den mognare pröfning, som kunde wäntaS af walda personer, hwilka wunnit Ständers förtroende, och i Fe lugnare ögonblicken hoS ett inskränkt antal, hwars pligt är en no» ggre och stilla granskning. Derföre har ett Utskott blif - Den 13 October. 4531 blifwit fbrordnak» som kan ätcrhälla förhastade företag. Pä detta Utskott ligger äter Controllcn deri, att betz afstag pä dea wäckta motionm kan läggas för allmänhetens ögon.
M e n f ö r e d a g e r v ä c k t e tryckte de små systerbarnen intill sig, i all I skrifvelse till vederbö- on l e honom där nere frågan » i si minister tt till en konferens. tysthet med s n i a små flickor vandrade he h m åt. honom och fördo d rande antydde kejsaren därpå de grundsatsanktuar u i m. Ty hon måste ju om morgo ser, nen som han ville framlägga som basis för förhandligga själf ordentligt i sin säng, på det ic lingarna. ke * » Det är », skref han, » en af statsmaktens uppgifGustafva skul e fatta misstankar! ter att reglera tiden och stället för arbetet, så att Huru många dagar oeh nät er det a på g c i k Icke förrän många, många år därefter fick öfver upprätthållande af sundhetens, i d på resa man till kan vaka fordringar, sedlighetens arbetarens ekonomiska behof Tinnie veta, hvad som til dragit sig. vet man ej, men när Gauth o deras Jika berättigande inför lagen. » Lybeck s g i na e l rades, steg kammarher n, åtfö och ljd Inbjudning Dåligt klädd, uthungrad, med b ö l dande fötter, har också utgått till d i daregeringar, till men konferens hade en ung man i mörkret smug t i sig af in en i resande herre, som tidigt på förm flere af dem mottagits med viss reg e n a n ä l n d t till f o t s f r å n e n n ä r b e ä l g e n h e r r - den förut omnämnda m i posanta förstugan och servation; isynnerhet har England med tvekan och gå sig ut mött inbjudningen. Midt under dessa förletat sig väg in i det svagt upp y l sta rum, rd in, - ned i stora rundbåten och lät ro förbehåll inträffade de nya riksdagsvalen i Berlin, i k om bord, handlingar vif till - allmän nanför hvilket herrarne sut o vid spe b l orde till t. fartyget.
Men några, för hvilka denna inbetalning blef för Han grälade och gormade så häftigt, att alla hyreslångtrådig, köpte sig fria genom att för hvarje gästerna förbluffade stucko ut sina hufvuden i månad betala tio kronor, och dessa behöfde då icke dörröppningarna för att se, hvem som störde deras idylliska lugn. pålägga sig något tvång. Äfven fröken Schmidt hade öppnat sin dörr, så De flesta historierna rörde sig naturligtvis om » das ewig Weibliche ». Hvarje anekdot på detta att trappan något upplystes. Hon igenkände genast område mottogs med tacksamt, förnämt nasalskratt. professorn och blef af bestörtning, förlägenhet och Denna dag kom man i Knorres närvaro in på glädje alldeles röd. kvinnofrågan, och en ung jurist behandlade ämnet Knorre trädde in i hennes rum och utropade med samma suveräna, af sakkännedom så föga förargad: » Här skall ni då icke stanna en dag grumlade omdöme, som om han haft att reglera längre, det är ju skandal att tillbringa sitt lif i en vattenflödet i en stor ström eller omgestalta en sådan håla! » — Fröken Schmidt stängde helt ängsprovins kyrkliga förhållanden. lig dörren. — » Och så ni ser ut! Vill ni då nödFör första gången kände sig professor Knorre vändigt skaffa er själf några alnar ned i jorden? ej väl till mods i detta sällskap. Han kunde ej Hur kan ni stå ut i en sådan luft, i en sådan låta bli att tänka på den ensamma flickan. Han håla, dit icke en solstråle intränger! » Han såg sig hade ingen aptit och glömde också bort att för hastigt omkring i rummet. På bordet fanns litet värdinnan hålla sin föreläsning om mayonnaisebröd, smör och kött samt ett spritkök, bredvid låg såsen. De vågade vitsarne voro honom annars en uppslagen bok. » Hvad har ni där? » frågade ej oangenäma, men i dag föllo de honom ej i han. smaken, och då en pensionerad major under säll» Det är Beowulf, som jag försöker öfversätta, » skapets skratt förklarade skilnaden mellan ett stusvarade Luise en smula bestört.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en större och en mindre io Stats samtAllm.Besv.6.0ec.‘Utsk XJtl N:o^S. Sädes-torkinrättnings uppförande på allmän bekostnad. Ifrån Högloft. Ridderskapet och Adeln har till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottens gemensamma handlägg» ning blifvit öfverlemnadt ett Memorial af Herr Friherre Rålamb, Claes, deruti Herr Friherren, under framställning af den stora nytta, så i allmänt sorn enskildt hänseende, införandet här i landet af så väl större som mindre Sädes torkinrättningar skulle komma att medföra, genom försäkrandet af stadigare pris och en jemnare afsättning af jordbrukarens liufvudproduct,Spannmålen, hemställer: att Kongl. Bandtbruks-Academien må erhålla uppdrag att för allmänna medel låta uppföra en större och en mindre Sädes-torkinrättning; att dessa inrättningar, sedan desamma, genom noggranna practiska försök, befunnits mot ändamålet fullkomligen svarande, skulle tjena sorn modeller för dylika anläggningar inom landet, i hvilket afseende ritningar, kostnadsförslag och uti utförandet kunnige personer, borde vid bemälde Academie vara att tillgå; att egendomsinnebafvare, Socknar eller Districter, skulle vara berättigade att, efter skedd anmälan och mot erläggande af en lindring afgift, erhålla kostnadsförslag, plau och ritning å en sådan byggnad, samt, vid densammas utförande, erhålla biträde af Kon^l. Academiens härföre antagne rnur - Stats-samt Allm* Pesv.o.Oec.. ZJtsk. Utl.N:o 48- H mästare, hvilka ovilkorligen borde vara förpligtade att, emot åtnjutande af fastställdt dag-tractamente, begifva sig till den ort, dit de blefve kallade; och då, för ändamålets vinnande, betydliga bidrag af Staten erfor-; drades, har Motionairen ansett angeläget att, i afseende å sådane torkinrättningar, som till allmänhetens tjenst uppföras, vissa föreskrifter om deras nyttjande och vårdande meddelas.
Constitutions-Utskottet skulle nu kunna frånträda sitt förra i ämnet afgifna Betänkande, hvaröfver inga - Den 3 Juni. ga anmärkningar blifvit Utskottet frän något Riksstånd meddelade; oell jag i följe deraf endast fästat mig vid närvarande föremål, ätt utur de fyra Riks-Ståndens Beslut hämta något afgjordt helt; så tycker jag mig, på ofvan anförda grunder, finna detta hela i följande punkter: 1:0 Trenne Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet, hafva beslutat upptagandet vid denna Riksdag af de Sju beredda Grundlagsfrågor, dem Höglofl. Constitutions-Utskottet i sitt afgifna Betänkande vidrört. Detta pluralitetens Beslut lärer böra förbinda äfven Prest-Ståndet att samma Frågor vid denna Riksdag afgöra. 2:0 Da Borgare-Ståndet beslutat upptagande af Fern beredda Grundlagsfrågor, utom de Sju nyssnämnda, samt Ridderskapet och Adeln, genom sitt Beslut att dem allesamman företaga, tyd-' ligen bifallit upptagandet af dessa Fem, finnas bemälte tvänne Stånd i detina del förenade emot de tvänne öfriga, nemligen Prest-Ståndet och Bonde-Ståndet, som beslutat deras ytterligare hvilande. Härvid anser jag, i analogie med 81 §. Regerings-Formen, deras mening böra blifva gällande, som beslutet upp3kutit. 3:0 Trenne Stånd, nemligen Prest-, Borgareoch Bonde-Stånden, hafva beslutat alla de öfriga beredda Grundlagsfrågornas hvilande. Vid detta pluralitetens beslut lärer Höglofl. Ridderskapet och 128 Den 3 Juni. och Adeln böra lata bero, likasom Prest-Ståndet vid dec i r.sta punkten ornförmälta. Pä detta sätt ligger uti de fyra särskildta PiksStändens Beslut ett bestämdt och med våra Grundlagars principer enligt svar på Konungens Nådiga Proposition om Grundlagsfrågornas hvilande.
Der-ig-enom inträffar den lustigheten, att generalfälttygmästaren friherre Leijonhufvud i svenska armén har högre rang än sjelfva konungen af Danmark, som icke är mer än general. Men någon rangstrid lärer dem emellan väl icke gema komma i fråga. Värre ställer sig saken med vår andra general — ty vi hafva icke mer än två — f. d. statsrådet J. I armén är icke friherre Leijonhufvud mer än generalmajor och står således åtskilliga grader efter general Bjömstjema, men den nådiga rangordningen har genom ödet gjort honom såsom generalfälttygmästare stående lika många trappsteg framför generalen, som han såsom generalmajor står efter honom. Det skulle vara ganska egendomligt att se, huru en ceremonimästare skulle lösa en så vigtig etikettsfråga. Understundom blifva också rangföreskriftema rent af komiska, såsom då genom nådiga stadsprivilegier rådmännen i den goda stapelstaden Göteborg hugnats med den stora hedern att i rangrullan stå närmast före fanjunkare men efter den yngsta underlöjtnant. Som redan är sagdt, höra konungens högstbetrodde män till första rangafdelningen. Denna rangklass har ansetts så vigtig, att sjelfva regeringsformen innehåller bestämmelser derom. Den 34 paragrafen stadgar i detta afseende, att » statsministrame innehafva rikets högsta värdighet och statsråden den närmaste derintill », hvilketnumera så ändrats, att det är statsministern och ministern 1 för utrikes ärendena, som innehafva rikets högsta värdigheter. Ursprungligen hade man 1809 bestämt en annan rangordning i grundlagen. Man fann der skäligt stadga, att » de tvenne statsministrame innehafva rikets högsta värdigheter. Statsråden ega lika anseende med generaler och justitieråden med generallöjtnanter. » Om också mindre underligt är, att man 1809 fann anledning vara för handen att i sjelfva grundlagen intaga en jem-förelsevis efter våra föreställningssätt så underordnad fråga som angående rangen för statens högsta funktionärer, så kan det onekligen förefalla något märkligt, att 1840 års riksdag vid departementalstyrelsens införande fann för godt att bibehålla detta stadgande samt till och med stipulerade en annan rangordning.
På samma sätt innefatta, Hr Weidenhjelms och Gr. Björnstjernas förslager ett tillägg att embetsman böra inrymmas i representationen. De torde böra lämpligen behandlas tillsammans eller näst efter hvarandra. Gr. Björnstjerna: Hvad jag föreslagit i l:sta mom. 12 § år hufvudsakligen öfverensstämmande med hvad Hr Brakel framställt. Det skiljer sig endast deruti, att jag önskar, det Utsk. måtte anmodas så upgöra redaktm af denna 12 § att sjelfskrifvenheten bibehålles för R. o. Ad. i alla frågor, som komma under Ståndets pröfning. Jag hemställer om icke Hr Brakel skulle finna lämpligt, att häri förena sig. Hr Lagerhjelm: Ilr Weidenhjelms förslag instämmer så nära med milt och jag hemställer om de icke borde på samma gång föredragas. Gr. Mörner: Jag skulle tro, att företräde, att komma under omröstning, borde gifvas Hr Brakels, Gr. Björnstjernas och mitt förslag. Hr Gyllenskjölds såsom mera aflägsnande sig ifrån Utsk:s förslag än våra, torde först sedan böra förekomma. Milt förslag är visserligen i viss mån öfverensstämmande med Hr Brakels och Gr. Björnstjernas, men dock betydligen modifieradt. I fråga om tjenstemäns inrymmande i representationen, skulle jag önska att Den 28 Maj f. m. 309 en del af mitt förslag fick göra sällskap med Hr Weidenhjelms och Hr Lagerhjelms. Gr. Sparre: Jag instämmer till alla delar med Gr.
Eldfast lera tunnor 60. Eldfast sten st. 6,120. Muroch taktegel st. 23,430. Kalkpipoch ställsten Skepp. 813§. Kalk tunnor 12. Borrspån . Passagerare st. 13. Lefvande kreatur st. 13. Hela slussinkomsten under berörde räkenskapsår uppgick till 19,772 R:dr 6 sk. 11 r:st. Banko. Yid jemnförelse af denna uppgift öfver båtfarten och varutransporten på Strömsholms kanal med den uppgift, som min sista underdåniga berättelse lemnar för år 1832, befinnes, att kanalfartygens antal minskats med 3, men alt fartygens drägtighet dock ökats med 1,896 Skeppund bergsvigt och att resornes antal nästan är detsamma, nemligen 8 flere resor med lastade fartyg, men 15 färre resor med olastade fartyg. De hufvudsakliga effekterna, nemligen jern och spanmål, som föras på kanalen, hafva ökats med 6,795| Skeppund jern och med 4,692- tunna spanmål eller nära dubbla qvantiteten af spanmålen. Denna kanal, som genom enskildte sammanskott med jemnförelse vis lindrig kostnad blef anlagd i slutet af förra århundradet, kunde, i anseende till kanalbyggnadskonstens dåvarande tillstånd och de inskränkta tillgångarne icke uppföras med den fasthet och varaktighet, som utmärker sednare tiders kanalanläggningar, utan är, oaktadt kanalbolagets omtänksamma omvårdnad och betydliga reparationer, kommen i det skick, att den snart tarfvar ombyggnad. Med ledning af nyare tiders uppfinningar och den erfarenhet, som Herr Öfverste Löjtnant Mekanikus och Riddaren Edström haft tillfälle att inhämta under nybyggnad af Hjelmare kanal, har bemäld te Herr Öfverste Löjtnant och Riddare, efter dertill af Kongl. Stor-Amirals-Embetets tredje Afdelning erhållet uppdrag, upprättat ett förtjenstfullt förslag till Strömsholms kanals ombyggnad och förbättring. Med afseende på vigten af denna kanal vågar jag underdå - 36 nigst påkalla Eders Kongl.
Alun, Bruk wörderås pa lika satt sorn förut stadgadt är, och erlägga i Bewillning procent till lika belopp med cwdra Bruk och Inrättningar; dock erlägges särssildt Bewillning wid Sjö-Tullen för hwarje utgående Tunna Alun. Arbetare wid alla under /:te och 6:te §.§. upptagne Werk och Inrättningar, utom Gesäller, hwil, kas afgift här nedanföre är utförd, betala lika med Arbetare pa Landet. Arrendatorer af de under denna §. upptagne Werk och Inrättningar, taxeras till Fem procent af Behållen Inkomst, men icke mindre af hwad för Arrendatorer i allmänhet ar stadgadt. Aste, Den zo Asie,Calcinerings-Bruk s 20: — I tre Claher ^ 12: — l. 5". — De som endast förrätta Raffinering äro fran Bewillning fritagne. Bäck, Bruk. Bwhwitls-Fabriker. Buldansoch Segelduks-Fabriker. CattunS, Tryckerier. Cobolts-Werk. Degel-Fabriker. Flors »Linne-Fabrik i NorrlandGcwärs-Factoricr. Och Glas, Bruk, wörderås lika med andra Bruk och Inrättningar, enligt hwad här ofwanföre är stadgadt, och erlägga lika procent i Bewillning. Glas-Blåsare s 8: - ! 6: — I Fem Clafier > 4 — t; - V s: — Glas, och Porcellains, Förare. Hufwudmannen — ao: — Hwarje medföljande Mansperson ro: — Och iagttages för öfrigt Hwad som angående Hästhandlare är stadgadt. Kalkugnar till afsalu rist Den zo Julli. Kimröks-Bruk I twa Claier ^ ^ Klinge och Bajonett Smiden I twa Claier H ^ Krut,Bruk wörderås lika med andra Inrätt, nkngar, enligt hwad här vfwanföre ar stadgadt och erlägga lika procent i Bewillning.