Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett Dagpapper dr derföre i sig sjelf ett föga farligt ting, åtminstone icke farligare dn annat tryckt; och det är derföre till det ringaste sagt en stor obillighet, att för Tidningars behandling göra ett undantag från Tryckfrihetens allmdnna föreskrifter. I a:dra §. finnes ett tillrdckligt correctif emot Tidningarnes missbruk, och jag tror således att en återremiss af Memorialet icke dr att tillstyrka, så mycket mera, som jag ej kunnat fatta annat, än att Friherre Åkerhjelms yttrande innehåller en ny motion, och det ej kan vara på sitt ställe att väcka dem på Riddarhuset, utan i ConstitutionsUtskottet. Grefve Cronh elm, Polycarpus: Vid fram. ställningen af den del af discussionen, som i förra Plenum ägde rum, har Friherre Åkerhjelm trott sig böra anföra det inkast jag yttrat, men som jag har anledning tro, att mitt anförande blifvit missförstått, så anhåller jag, att få å nyo upprepa det samma. I den del som angår Friherre Åkerhjelms anmärkningar vid Utskottets Memorial, lyder det sålunda; ”Hvad åter angår Friherre Åkerhjelms förslg, att HofCanzleren skulle äga rättighet att indraga ett enskildt Tidnings nummer, blott han tillika vore fö«pligtad, att på samma gång lagligen ställa Författaren till ansvar, dock utan skyldighet till skade-ersdttning å HofCanzlerens sida, om Författaren frikånnes, så anser jag det? ta förslag vara stridande mot rättsprinciperne.* 584 Den 21 Maji f. m. Ty då, till följd af detta förslag, å ena sidan, Författaren kan blifva talld till ansvar, så vöre det vål åfven å andra sidan billigt, att, oin lian frikändes, Tidnings-prenumeranterne borde äga rättighet till skade-ersättning för det indragna Tidningsnumret, och till en sådan reconvention, till last för en af Thronens organer, tror jag, att man så mycket möjligt bör undvika att gifva anledning.
Att hr Franz Neruda skulle väcka det lifligaste bifall var att förutse. De fleste musikälskare hafva ännu i kärt minne hans föregående besök härstä- des. Hr N. är j u ock en af samtidens främste violoncellister. En bred o c h sångbar ton, en ädel uppfattning o c h ett i bästa bemärkelse konstnärligt utförande — se der egenskaper, som utmärka hans spel. Programmet upptog endast kompositioner af exekutören sjelf, alla vittnande o m en djup begåfning i förening med ett ärligt o c h ädelt utarbetande i tekniskt hänseende. Hvarje nummer helsades med det lifligaste bifall från den till sista plats besatta salongen. Aug. Södermans » Offertorium » hör till dessa nummer, som publiken aldrig ledsnar på att åter höra. Det väckte äfven nu så lifligt bifall, att det måste omtagas. Senare afdelningen i programmet utgjordes af Beethovens vackra c-durs symfoni, hvilken i likhet med öfriga orkesternummer för aftonen på ett mönstergilt sätt utfördes af hofkapellet. Konungen och prins Carl bevistade konserten. A. k. operan uppträder i afton (onsdag) som gäst fröken Gina Oselio i Carmens roll, hvilken lär tillhöra den framstående sångerskans allra bästa partier. En af de intressantaste repriser, som äro under förberedelse på denna scen, är Beethovens » Fidelio » med fru Östberg i titelrollen. Vidare repeteras » Lohengrin », » Hvita frun », » Trollflöjten » o c h » Den stumma ». Fröken Carlheim-Gyllensköld gaf sistliden tisdag en ganska talrikt besökt konsert i musikaliska akademiens stora sal. Hennes pianospel präglades af elegans och luftighet, löpningarna voro jemna och klara, anslaget mjukt och säkert. Inledningsnumret, toccata och fuga i d-moll af Bach-Tausig, utfördes på ett synnerligen förtjenstfullt sätt. Af öfriga pianonummer anslogo särskildt Mendelssohns Scherzo, Paderewskis Menuet och Moszkowskis Valse (e dur). Fröken C.-G. belönades med applåder efter hvarje nummer.
Grefwe Uistäerstolps, Larl, yttrade, att dä han såsom warande en af Eleekorerne, wägrat att deltaga i walet, enar det uri Riddarhus-ordnjngen förest,efne antal wid sammanträdet icke war cvmplett. och dymedelst gikwit anledning till den nu gjorde anmälan, u bad han sig fä erindra, att någon tid icke behöfde med nya Eteciyrs och Bankmäns wal uptagas, af der stal, att ett tillrackeljgt antal Elhorer wcrkeligen fattades, emedan ame more icke långt ifrån staden boende, hwilkas närwaro ffulle genast göra klt wal af Utstötts Ledamöter mdjtigt. Herr LandtH7arstalkcn trodde, akt dek kunde bero as Rcoycrstapel och Adelns wälbehag, att der gjorda walet gilla. Mänaa rooade men friherre dtgLl von Istollstein, Lorstt? I.uä» vi,T, önstace. au atminjione anmärkas mätte, det sädarit a an p'5 udicat för framtiden stedde. Grefwe Norner, Loran - yttrade sig högakta granlagenheken hos ben Ledamot af E lecw - Den ii Augusti. 68 r leclorerne, fvm welar noggrant följa den stadgade ordningen; men trodde killika, att da Riddarhusordningen ej worc någon grundlag, kunde det ej anses srrde'cs betänkcligt, om Ridderstaper och Adeln ffull? behaga, i afseende pä en deruti stadgad kan hända mindre betydande formalilet, för en gäng till vndwikande af tidsutdrägt, lemna en liten o, riglighel oanmärkt. friherre Lilsverfcbölcl, dlils, hemstalde, om icke, t>q endast 11 Electorer i walet deltagit, det rätta more, att walet borde göras om.
Då sade Jesus: Låter betämma barnen, och förmener dem icke komma till mig; ty sådana hörer himmelriket till. Och när han hade lagt händer på dem, gick han dädan. Och si, en gick fram, och sade till honom: Gode Mästar, hvad godt skall jag göra, att jag må få evinnerligit lif? Då sade han till honom: Hvi kallar du mig godan? Ingen är god, utan Gud allena; men vill du ingå till lifvet, så håll budorden. Sade han till honom: Hvilka? Sade Jesus: Du skall icke dräpa; du skall icke bedrifva hor; du skall icke stjäla; du skall icke bära falsk vittne; Hedra din fader och dina moder; och du skall älska din nästa, såsom dig sjelf. Då sade den unge mannen till honom: Allt detta hafver jag hållit af min ungdom; hvad fattas mig ännu? Sade Jesus till honom: Vill du vara fullkomlig, så gack bort, sälj det du hafver, och gif de fattiga, och du skall få en skatt i himmelen; och kom, och följ mig. När den unge mannen hörde detta ordet, gick han bedröfvad bort; ty han hade många ägodelar. Då sade Jesus till sina Lärjungar: Sannerliga säger jag eder: Dem rika är svårt gå in i himmelriket. Och yttermera säger jag eder: Det är lättare, att en camel går genom ett nålsöga, än att en rik kommer i Guds rike. När Lärjungarna detta hörde, vordo de ganska förfärade, och sade: Ho kan då varda salig? Då såg Jesus till dem, och sade till dem: För menniskom är det omöjeligit; men för Gudi äro all ting möjelig. Då svarade Petrus, och sade till honom: Si, vi hafve öfvergifvit all ting, och följt dig; hvad skole vi få derföre? Då sade Jesus till dem: Sannerliga säger jag eder, att I, som mig hafven efterföljt, i den nya födelsen, när menniskones Son varder sittandes på sins majestäts säte, då skolen ock I sitta på tolf säte, dömande de tolf Israels slägte.
Liksom målareadepten just i naturen observerar färg och belysning och den utbildade landskapsartisten sedermera på duken gifver oss sina miniatyrporträtt af på en eller annan grund anslående vuer, så måste ock den litteräre ämnessvennen ute i fria naturen göra noggranna förstudier till sin framtids bokproduktion att den måtte bära riktig kolorit — se ’ n kommer då fbr naturskildraren ex professo att grundligt sätta dig in i de vexlande företeelser af lefvande och dödt, som möta ögat ute i markerna. Målarne hafva likväl ett vida svårare arbete än litteratörerna i samma mån som en oegentlighet på duken frapperar snabbare än en oegentlighet i det vittra alstret, der totalintrycket ej så lätt förderfvas men artisten och författaren, kritiska och sanna mot sig sjelfva, känna nog riktigheten af små-anmärkningarne, känna dem plågande som svårläkta sår (blef än arbetet i allmänhet väl vitsordadt) och se dessutom brister i en Ur Dogeng Krönika. 41eller annan riktning, som förblifva dolda för laici ’ s profana Ögon. Och arbete, som man själf känner vara underhaltigt! Så ungefär har man ju anledning att tänka sig förloppet — andra orsaker ha måhända tillstött — då forna artister (målare) äro blifna bokskrifvare, då namnen Draehmann, v. Heidensiam m. fl. eröfrades exklusivt åt litteraturen. A primo således: omsorgsfullt, ärligt studium af naturenl — Innan vi nu öfvergå till de förf., för hvilka observerandet af detaljerade friluftsmotiv fallit sig lika imperatoriskt nödvändigt som inhemtandet af insigter i anatomi för figurmålaren, eller hvilka omvändt från naturvetenskapens obemärkta, mödosamma stigar slagit in på skönlitteraturens färdväg, vilja vi omnämna några skriftställare, i hvars arbeten resultatet af slika noggranna förstudier tydligt går igen: Bauditx, Schundorph, Turgenjev och Thcuriet samt lbsen och Björnson, i hvad skildringarne från 5 * 11 och fjord angår. Deu mångfrestande Strindberg tillhör öfvergångs-serien mellan denna och först omförmälda slägtgrupp.
Sränderö Iäjnkittngt-Ulskotlö Memorial af den 11 Dm z Januari!. 85 n bennes, rörande sädane jämkningar of Riks Skanbens sttskilke meningar i anseende tili Riksdags-Ord, ningen, som rili enstämmig? stadgande» kunna leda, fann Exandet skal, att, med bisa!! tili Utskottets yttrande i berörde Memorial, för stn del gilla och antaga den af Utskottet öswerlemnabe reda erion af alla de §. §. i den förestagne Riksdags s Ordningen, hwilka funnits fordra mer eger i. indre hufwudsaklig ändring; dock med iakttagande af följande omständigheter: uo att den tig nästa Riksdag uppfkmtne stridiga sragan, huruwida omröstningar i Ichstotten ffe-a ste ScandSwis elier per Capita, hwarutjnnon Scändet förblrswer wid sin för senare alternatlwec yttrade kanka, bör wid Riksdagens början företagas och afgöras, samt det dehandtingS-sätt derwid äga rum, som r ?z §. af denna Riksdags,Ordning före, skri;wit är; och 2:0 att, sedan Borgare-Srändet, en. ligt desi Protocogs - Utdrag af den 21 iiästledne Octo. ber, uppskjutit akt sig yttra öfwer g9 §. af Constiru, kions, Utskottets sednare redaction af RiksbagS-Ordnin, gen, Ståndets derwid förut gjorde anmärkning, rö, rande saktet, huru Utskottens Ordförande böra ibland Högloft. Ridderskapers och Adelns Ledamöter ucwäljas, ma till Constitutions - Utskottet warda öfwermmnad, att nu beredas såsom en fraga, hwilken nästa Riksdag skall tili pröjning och afgörande förekomma. Härom skulle wordsam och wänlig underrättelse de öfrige Respcctime Standen meddelas genom della Prolocsllö-Uidrag.
Å redskap till bränvinsbränning i andra klassen verkställes ej försegling förr än å 6:te dagen af kalender-månaden näst efter den, då inmäskningar, enligt gjord vederbörlig anmälan, få i bränneriet verkställas, på det fabriksidkare!! må få tid alt med bränvinsbrännings-redskapen afverka alla de inmäskningar, för hvilka han erlagt afgift. Mom. 5. Till den i 4,9 § föreskrifva försegling af destilleringsredskap anmäler sig redskapstnnehafvare inom åtta dagar sedan rättigheten till dess begagnande upphört. § 52. Bränvinsbränningsoch destilleringsredskap, som finnes å kopparslagares eller annan tillverkares verkstad eller i haus vård, eller inlemnad i allmänt förvar, behöfver ej vara förseglad; men, om den derifrån flyttas, skall innehafvare!], om han ej sednast inom åtta dagar derefter är berättigad att densamma begagna, den till försegling anmäla. Detsamma iakttage den, som sig till bränvinsbränning anmält, men innehafver flera brukbara bräuvinsbrännings-redskap eller delar deraf, än han lill begagnande uppgifvit. § 53. Af redskapen skola följande delar genom försegling sättas Hör till Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskoltcns Betänkande, 21 det skick, all de icke med förseglingens bibehållande kunna nyttjas, nemligen : Bränvinspanna med fast bröst eller destilleringspanna, batt och lösa pannebröst samt afkylningsredskap med undantag af pipor. Sådan försegling sker med messingstråd sålunda, alt tråden trädes uti borrade eller stampade fina bål och sedan hopknytes genom en linnelapp, som förseglas på bägge ändarne med förrältningsmannens sigill. Mäskekar och mäskkäril, hvilka under den tid bränvinsredskapen är förseglad icke äro försegling underkastade, böra, då de enligt 32 § skola förseglas, af bränneriegare!! förses med loek eller galler, som, genom en lika försegling med den för redskapen påbjudna, å trenne eller flere ställen fästes vid kari let, Morn. 4•
S) o m Postinrättningen, och de deraf till Statsverket inflytande inkomster. б) Om indragning efter hand af BancosedlaT utöfver 10 års ålder. 7) Om nedsättning af öfverräntan i BancoDiscontVerk-et. 8) I anledning af Kongl. Maj;ts nådiga skrifvelse om Leipziger-lånet. Den 11 Jnlii. C27 Upplästes och lades på hordet följande från nedannäinnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frun Ståts-Utskottet: af den 8 dennes: t) Angående förslag till ändringar och tillägg uti det vid 18 * 5 års Urtima Riksdag af Riksens Ständer fastställte Reglemente för RiksgäldsContoiret. 2) Angående ds enligt 63 § §. i RegeringsFormen för oförsedda händelser afsatte, och till Kongl. Maj:?s höga disposition ar.slagne, 2:ne särskilta summor. 3) Angående Herr Munck af Rosenskölds Memorial om anslag af medel till löner för Ledamöterne i den Committé, som skall utarbeta förslag till öiverflödige Embetens och tjensters indragning, och en förbättrad arbetsmethod. 4) I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande, angående PensionsStats reglerande för Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Hofstat. Från Stats och BancoUtskotten: Af den 6 dennes, angående Ridderskapet" 22 S Den 11 Julii. och Adelns remiss af Grefve C. G. Spens’9 Memorial, rörande ett af honom och Grefve von Schwerin förut uppgifvit och besvaradt förslag, angående Provincial CreditCassors inrättande Fran BanccUt skott et: l af den io dennes, 1) I anledning af gjorde anmärkningar Vid Utskottets den 3 sistlidne Julii meddeldte Betänkande i fråga om antagande af Götha Canal Bolags
Vid sådant förhållande, och då de missbruk, hvilka, genom Mäsk-* Bevilln.-j Lagoch Oec.-Utsk. Mein, IV.o 27. 27 värmares inskränkning till en sjettedel öfver kannerymden, velat förekommas, äro för Utskotten alldeles okända, helstMäskvärmare, endast till beredande af vedbesparing, uppvärma den tillmäskning, sorn sedermera i sjelfva pannan afverkas, oell mängden af denna tillmäskning, sorn på det sätt uppvärmes, måste begränsas af sjelfva brännvins-pannans. förmåga att emottaga densamma, samt någon uppmätning, af mäskvärmare hvarken hittills varit erforderlig och icke eller blifvit afsedd, då de trenne or. älse-Slånden antagit förslaget , att för mäsk värmare skulle, utan afseende på kanne-. rymd eller uppmätning, erläggas i ett för allt en förhöjning af 25 procent uti enkla pannornas skatt; få alltså Utskotten, enär för öfrigt ifrågavarande inskränkning synes vara utan egentligt ändamål och endast ledande till binder och omvägar, sorn kunna undvikas, härmed till ej mindre Vällofl. Borgare-Ståndet , än Hedervärda Bonde-S landet, hemställa, om icke lämpligare vore, attj med jrän.triidande af Ståndens förra beslutj biträda Utskottens aj tu änne Riks-Ständ gillade förslag i denna del, 3 Art. 7 och 8 SSVällofl, Borga - 28 Bevilln.-j Lagoch Occ.-Uisk. Mern. N.o 27. re-Slåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet liafva väl, till följd af dessa Riks-Stånds serskilda beslut i fråga om Mäskvärmares rymd, beslutat, att i 'yide efter or det: löst bröst, bör införas : ”Äfvensom mäskvärmare" samt i 8 §. andra raden efter ord,et: ”Brännvins-panna,” tillägges: "eller mäskvärmare /’ ocb å åttonde raden efter ordet: ”pannan,” insattes: ”ellar mäsk•värmare.
Betänkande i anledning af gjorde anmärkningar vid den för Utskottet gällande Instruktion. Jemte det de Respektive Stånden enligt Utdrag af deras Protokoll under den 6 och 8 i denne månad, antagit och godkänt Instruktionen och Eds-Formuläret för Ledamöterne af Banko-Utskottet sådane desse Akter vid de 3:ne sistförflutne Biksdagarne blifvit till innehåll och lydelse gillade; hafva från Höglofl. Bidderskapet och Adeln , någre af Herr P. G. Cederschöld framställde Förslag till ändringar uti Instruktionen, samt från Vällofl. Borgare Ståndet , en af Herr Lagmannen Ullberg väckt motion med yrkadt tillägg uti samma Instruktion, blifvit till Banko-Utskottets utlåtande remitterade. Herr Cederschöld sträcker först sin granskning till samma Instruktions i. §., hvarest, i sammanhang med Utskottets åliggande, ”att vid dess öfverläggningar angående antingen ändring uti redan gjorde Författningar, eller nya Författ. ningars föreslående, på det nogaste följa Banko-Inrättningens hufvudgrunder, hvilka omständeligen äro utstakade uti Biksens Ständers Beslut och Förordning om Banken af den a? Sep - 4 Banko-Ut skottes Bettini anden'. September 1668”, tillika finnes stadgadt: ”att berörde Riksens Ständers Beslut bör anses och grilla säsotn en oryggelig Lag, uti alla de punkter sorn anga Banko-Verkets Natur och Egenskap så val i anseende till sjelfva grunderne af dess Inrättning, som till Banko-operationernes Styrelse och ändamål: i synnerhet, sorn Riksens Ständers säkerhet , för deras garanti och Banko-Verkets'! bestånd och förkofran , i den mon förvaras och vinnes, som detta Verk återföres till dess Primitiva Inrättning och slick'’; och vidare: ”Att Banko-Utskottet icke bör till öfverläggning upptaga något, sorn rubbar och förändrar Banko - Inrättningens uti förberörde Rik sens Ständers beslut beskrifrre Natur och Egenskap”.
Utskottet har häri fullgjort, hvad det ansåg för sin oeftergifliga pligt; men vid det förhållande, att de fleste Konungens Rådgifvare, emot hvilkas åtgärder anmärkningarne i Utskottets Memorial N:o i3 blifvit rigtade, redan utur Stats-Rådet afgått; att Hans Exellense Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjernelds afskeds-ansökning är af Kongl. Maj:t bifallen, samt i betragtande af de emot Stats-Råden Friherre /. Lagerbjelke, Ihre och Törnebladh framställda anmärkningars antal och beskaffenhet, fin - Constitutions Utskottets Memorial, N’.o 3i. i g ner Conslitutions-Utskottet för sin del någon underdånig anmälan, enligt Regerings-Formens §. 107, nu mera icke af omständigheterna påkallad. Stockholm den jn Augusti iS/fo. Reservationer: af Herr Cederschiöld: ”Det yttrande, som jag tillät mig, då Utskottet skulle uppsätta sitt Memorial, JNko i3, anhåller jag att nu få upprepa, för alt, såsom en redogörelse för min åsigt, bifogas det svar, Utskottet går alt afgifva till de tvänne Riks-Stånd , som åtten emitterat nämnde Memorial. Detta yttrande var af följande lydelse : Hvad formen beträffar för det Utlåtande, som ConstitutionsUtskottet skall afgifva till Riksens Ständer, rörande den förrättade granskningen af Stals-Råds-Protocollerne, får jag vördsammast föreslå , att Utskottet måtte först uppgifva, huru många åtal efter 106 §. RegeringsForinen, Utskottet funnit sig föranlåtet uppdraga åt Justitiie-Ombudsmannen att inför Riks-Rätt utföra.
Då nu tillika 84 § af Regerings-Formeri synes frikänna Constitutions-Utskottet ifrån all skyldighet att till enskilte personer, uppå gjorde förfrågningar, lemna någon förklaring öfver Grundlagens rätta förstånd, enär dess mening synes tvetydig, eller tillstyrka någon decision emellan 2:ne eller flere deröfver framställde olika förklaringar, samt endast synes ålägga Utskottet att gilla eller ogilla de af enskilte personer yrkade och föreslagne förklaringar, så skulle härav upkomma en ny svårighet att äfven igenom enskilte personers bemedlande erhålla ett afgörande emellan de i sådane ämnen i ett Riks-Stånd upstegne och fortfarande olika meningar. Endast då en förklaring är föreslagen, och densamma af Constitutions-Utskottet är antagen och gillad, skulle med säkerhet någon underrättelse derom kunna till Stånden ankomma och någon verkan deraf upstå; emedan densamma då i föreskrefven ordning måste sedan af Konung och Ständer granskas och gillas. Jag kan således, i anledning af hvad anfördt är, icke föreställa mig Lagens verkeliga mening på de anförda ställen hafva varit att ända till den grad hindra Grundlagsfrågors väckande och vidrörande i Ståndens plena, att Stånden icke en gång skulle kunna låta dem, utan någon slags föregången ventilation, till Constitutions-Utskottet remitteras; och jag hoppas hafva visat olägenheterne af en sådan uttydning. Jag styrkes äfven vidare i min mening af den motsats, som 81 § sätter emot frågors väckande, nemligen deras anmälan hos Constitutions-Utskottet, som således synes vara författningens egenteliga och hufvud-ändamål. Att dessutom Grundlagen ej ovillkorligt och almänneligen förbjuder Grundlagsfrågors remitterande ifrån Ståndens plena till Constitutions-Utskottet, visar Riksdags-Ordningens 55 §. Om all remittering ifrån plena till Utskoitet i annan väg skulle vara förbuden, kunde man ledas att till ett resultats erhållande, då ingen annan utväg fanns, genom ett slags missbruk använda denna till hvilka 64 Den 22 September 1810 hälst förefallande frågors afgörande, hvarigenom dock intet till mera nytta vore vunnit.
Hvad jag vet, är, att brist på kläder och skor hindrar barn under hardt väder, icke blott i Stockholm utan äfven i Calmar, att gå ifrån det ena qvarteret i staden, der de bo, till ett annat, der skolan finnes, och att utvägen att få dem till skolgång icke är någon annan än att gifva dem kläder dertill. Man säger att måhända endast i de norra orterna skulle omflyttande skolor vara behöfliga. Jag kan anföra en socken i Östergöthlands län, der jag haft mitt hem, och hvilken är så beskaffad, att kyrkan ligger vid en sjö, i hvilken sjö befinner sig en ö, en mil lång. På andra sidan om ön och sjön, eller 5 fjerdingsväg från kyrkan, ligga på fasta landet åtskilliga hemman, som tillhöra samma socken. Det är omöjligt att der bilda en fast skola, som kunde besökas af barnen från ön, åtminstone från andra delar deraf, än dem som ligga närmast kyrkan. Ännu ogörligare vore det att ditskicka de sockenbarn, som bo på andra sidan om ön och sjön. När detta händer i Östergöthland, hvad skall då icke hända i andra trakter af Riket, hvilka äro mycket oländigare? Man säger att denna skolinrättning är efterlängtad af allmogen. Jag vill icke bestrida det, men jag skulle hafva önskat det R. o. Adis beslut i denna fråga icke varit fattadt, förrän vi sett Bonde,5lis beslut, emedan saken väsendtligast angår allmogen. Om de 3 öfiiga Stånden, hvilkas barn nästan icke begagna eller komma att begagna folkskolan, likväl besluta att ålägga församlingarna afgifter i dessa hänseenden, så tror jag att man icke gått den rätta vägen. Det skulle utan tvifvel komma att heta, det herrarne ålagt allmogen bördor i ett hänseende, hvarmed herrarne egentligen icke hade att skaffa. Man har icke velat medgifva att 16 tunnor säd vore för dryg lön åt en lärare i fast skola. Jag vet att det finnes många små församlingar, som t. ex. icke bestå af mer än io mantal. Der skall man finna tunnor säd på mantalet, 'utbetalade till skolläraren utöfver de gärder, som hittills erlagts, vore ganska tryckande.