Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i5 December e. m. 335 Om remiss häraf till Högloft. Statsutskottet anhåller jag vördsamt. Lades på bordet. Herr af Silléiij Lars Gabriel, hade inlemnat ett så lydande Memorial: De olyckliga följder, hvilka 1824 års missväxt medfört, så väl för den enskilta som allmänna hushållningen, böra hos hvarje fosterlandsvän väcka omtanka att uppsöka medel, det en sådan olycka, om Försynen dermed å nyo skulle hemsöka oss, icke måtte finna oss lika oberedde som år 1826. Erfarenheten har lärt oss, att spanmålshandel för allmän räkning icke bär sig. Utan Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma beslut lärer icke heller kunna väntas, att enskilta samhällen inom sig spara något förråd, och som principen nu synes hafva blifvit den. att uppäta och till bränvin förvandla äfven det ymnigaste årets skörd, så kan man tryggt antaga, att alldrig något välstånd skall kunna vinnas, hälst ett missväxtår sätter Riket med alla dess näringar och inbördes förhållanden vida längre tillbaka, än mångå ymniga åter kunna hjelpa det upp. Men då skörden hvart 5:te eller 6:te år, med den kännedom förflutna tider lemnat, vanligtvis utfaller mindre gifvande, följer ock deraf, alt andra mesurer 336 Den [5 December e. in. måste vidtagas, om ej Riket, i afseende på det nödvändigaste behofvet, till och med skall bli beroende af Utlänningen. Jag föreslår derföre vördsamt uppbyggande af Torkhus och SockenMagaziner öfver hela Riket, i hvilket sednare hvart hemman årligen, då ej missväxt inträffat, är skyldigt inlemna 2 tunnor säd af olika slag, allt efter ortens afkastning, hvarmed i Tio goda år fortfares, till dess hvart hemman upplagt 20 tunnor. Detta utgör efter Tio år, för Rikets circa 66,000 hemman, 1,320,000 tunnor säd. Förvaltningen hör åligga en Comité, sorn väljes af Socknens vederhäftige personer, med en Ståndsperson eller Pastor till Ordförande.
Hr Liljenstolpes, Axel Fredr., den 28 sistl. April på bordet lagda motion om ett årligt anslag af 100,000 rtdr b:co, att af K. M. disponeras för hemliga utgifter. Hr Frih. o. Landt m. yttrade, att då han icke kunde finna att 56 §:n Riksd.Ordn. medgåfve, att en sådan fråga som den nu föredragna må kunna remitteras till Utsk., ansåg Hr Landtm, sig icke kunna framställa propos. derå, utan hemställde, om R. o. Ad. skulle finna att motionen blott konime alt läggas till handlingarna. Ropades ja. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr.: Ehuru jag icke kan dela Hr Frill. o. Landtmls nu uttalade åsigt, vill jag hvarken inlåta mig uti någon närmare undersökning af frågan, för att söka ådagalägga min grundlagsenliga rätt att få motionen till vederbörligt Utsk. remitterad; ej heller reservera mig emot det fattade beslutet; endast förbehålla mig rättigheten att framdeles, när cabinetlscassafrågan är afgjord, göra den framställning, hvartill jag af omständigheterna kan finna mig föranledd. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s den 28 sistl. April på bordet lagda utlålm: N:o 49l> * anledn. af Hr Bagges motion om ett extra anslag af 4°°,ooo r:drb:co, att ställas lill K. M:s disposition till lättade communicalioners befrämjande; N:o 492> * anledn. af Hr Hegardts motion om ett extra anslag för loisväsendet. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s den 28 sisth April på bordet lagda mern. N:o 493. med förslag lill ny 25 H. 3 r8 Den 5 Maj. instruction för R. St:s revisorer öfver riksgäldsverket, Lief samma mern. ånyo lagdt på bordet af Ur Rosenblad, Bernh., och Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman.
På undersidan beklädes ställningen med satin, medan man ofvanpå kläder med tarlatan, som fastsys på hvart af de sex buktiga partierna i räta veck, alltså mellan ringen om glaset och bågen, som förenar sprö- tenas ändar. Härtill åtgå sex stycken, 25 cm. långa och 80 cm. breda, i allt omkring 2 meter tarlatan. Därpå anbringas kappan, som äfven kan göras af satin, 20 cm. hög med 1^ cm. upp öfver kanten. Den påsys i veck. När den göres af tunn silkestaft, beräknar man omkring 5 meters längd för det hela. Till sist döljes kappan af en rynkad spets af samma bredd, som sys så, att en liten kant faller ned och döljer sömmen. Vid ringen om glaset anbringas ock en rynkad spets, som står nägra cm. upp öfver skärmen. Om spetsen knytes en rosett af band i skärmens färger. A f spetsar åtgå alltsomalls 8 meter, af band 1 meter. Och nu komma vi till kapitlet om lampornas behandling. Mången husmor anser detta så viktigt, att hon själf putsar och håller dem i stånd. För dessa, som ha öfning i saken, kunna dessa råd ha föga betydelse. Men vi ta nog ej fel, om vi påstå, att många af våra unga damer, som afton efter afton förarga sig öfver den dåligt lysande lampan, kunna ha nytta af dem. Till lampornas rengöring bör man ha en ask, som innehåller två lappar, en för glaset och en för lampan, lampborste och en sax, som, likt de gamla Jjussaxarne, har ett rum att uppfånga nedfallande stycken af veken. Man börjar med att skrufva af det stycke af mekanismen, i hvilket glaset hvilar, och som omsluter röret för veken. Detta putsas och torkas, hvarefter man klipper och putsar veken samt det inre af det metallrör, hvari den är innesluten. Härvid kan man begagna en hårnål, som böjes efter behof. På den sista tiden ser man i handeln några små billiga och ganska praktiska apparater för vekens putsning. De vridas rundt omkring och afskära härvid veken samt uppsamla resterna. Veken måste klippas mycket jämnt, annars osar lampan och lyser dåligt.
79 på fiskerättigheten, hvilken således och enär hvarje jordägare, enligt 12 kap, 4 §. Jordabalken, och Kongl. Fiskestadgan den 14 November 1766, äger vatten och fiske efter sin bolstad och rågång, måste anses hafva åtföljt de öfverlåtna hemmanen, ibland, hvilkas herrligheter den jemväl påtagligen varit vid skattens och andra tyngders bestämmande afsedd och påräknad, hvartill slutas kunde ej mindre af Kongl.
Af den 5 sistledne Martil, angående projecterad Aflönings-stat m. m. för Ulricsdal Kongl. Lust Slott; deruti Utskottet anmält att de Arrenden 1 Penningar och Spannmål, hvilka nu utgå af Ulricsdals Kungsgårds - Hemman och Lägenheter blifvit vid nu förhand varande Ståts-Reglering upptagne och beräknade bland Stats-Verkets öfrige Intrader af KungsgårdsArrenden, samt att, då större delen af de på vissa år slutade Contracterne , om några års förlopp till ända gå, en vida betydligare inkomst för Stats-Verket syntes med säkerhet kunna påräknas vid den förnyade Utarrendering däraf, som då komme att i föreskrifven ordning verkställas, hvarefter Utskottet tillstyrkt, att hvad angeck den åt Grefveliga Barkiska Famillen förunnade perpetuelle besitt-, ningsrätt å Bergshammars Kronohemman , den åtgärd måtte, enligt de för Arrendets utgörande af Kongl, och Kungs-Ladugårdar uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 30 April 1810, lagde grunder, vidtagas, att ifrågavarande perpetuelle.Arrende, såsom en utan Riksens Ständers tillstyrkan tillkommen Nådebevisning, väl skulle komma att af Grefveliga Barkiska Famillen fortfarande begagnas , men afgiften till Stats-Verket i stället för de nu ingående 33 R:dr 16 sk. uträknas och bestämmas sålunda, att den år 1807 fastställde Arrende-Summan af 300 Daler Kopparmynt reduce - *34 Den i April. rades till Tunnor Spannmål efter samma års Markegång , hvilken Spannmål, efter årligt Markegångs-pris i Länet, komme att erläggas: Att den projecterade Aflönings-Staten för Betjeningen, utgörande ett belopp af 3378 K:dr 32 sk. samt 1200 L:tt Hö in natura kunde gillasj i sammanhang hvarmed Utskottet likväl hemställt, om icke Riksens Ständer skulle finna lämpeligt hos Kongl.
Nu mötas bya twe, hafwer annar Hiordval och annor ey: Tha leghe then for sinom hiord, som them asämber, then enga ägher sjelfwer». Denna princip, eller att när by möter annan by i åker och äng, gärde then by mer, som för mer ligger, och then mindre som för mindre ligger, upptogs i 1734 års Lag, 5 kap. °2 § Byggninga-Balken, som, i afseende härå och i fråga om stängselskyldighet för grannar, som ligga i byalag med hvarandra, innehåller: »Grannar, som ligga i byalag med hvar andra, böra stänga och hägna om the ägor, som the tilsammans hafva, hvar efter sin ägodel. Vil enthera i by stänga något särskilt in, af sin lott, och thet utan annars mehn ske kan, hålle then hägnad allena. Möter by annan by i åker och äng, och vil then ene sitt ifrån annars skilja; kan thet ske utan hans förfång; thå gifves honom vitsord, som stänga vil, och gärde then by mer, som. för mera ligger, och then mindre, som för mindre ligger. Möter skog, beteshage, eller utmark, åker eller äng; hålle then gården allena,.som Santmans. Lagsami Allm Beseoch Ekon:-U(skollet.« Betänkande JM 38. åker eller ung eger». Stängselvitsord egde således fortfarande icke rum emellan odlade och ouppodlade egor. Vid 1800 års riksdag i Norrköping förekom fråga om antagandet af förändrade grunder för stängselskyidighet: och Rikets Ständers dåvarande Ekonomi-Utskott yttrade i afgifvet betänkande: att för den idoge landtmannen hade det länge varit ett bekymmersamt, hinder i hans verksamhet och ett billigt ämne till klagan, att utan J .
S. D. A nyo föredrogs Stats-Utskottets Utlåtande af den 20 dennes, angående ersättning af kostnader för Deputerade af Riks.Stånden, som komma att afresa till Norrige, för att be O ' 'vista Hans Maj:ts Konungens höga Kröning derstädes ; och fann Bonde Ståndet, i anledning af pu gjorda anroärkninnar, för godt att återremit - Prof. TJtdr. d. 33 Maji 181 g.' 463 tera frågan till Stats-TJtskottet, med anmodan, att till hälften nedsätta det föreslagna dagtraktamentet; dock icke blott för BondetStåndet, utan afven för de öfrige Riks-Ständens Deputerade, samt under uttryckligt förbehåll, att, derest in£>en sådan nedsättning för Med-Stånden skulle icunna medgifvas, den i sådant fall ej eller 1 l för Bonde-Sländet ega rum , utan fullkomlig jeu likhet i denna del iakttagas. S. D. Föredrogs å nyo Stats-_samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens på bo iat hvilande Utlåtande af den 15 dennes, angående, vackt fråga om det vid Höganäs i Skäne befi liga Stenkols-veiks öfvertagande af Staten, oci fclef af Bonde-Ståndet antaget och gilladt, S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Betäckande af den 15 Maji, angående sådane Civile Frn* betsoch Tjenstemäns samt Betjeuters uppföran de på Allmänna indragnings-staten , hvilka vid afskedstagande! hafva fyllt 70 år, och innehafva indelte Röner; och då Bonde-Ståndet redan bifallit särskilta Utkottets Betänkande, som innehåller, att hvar och en, som skall komma i åtnjutande af Pension, bör minst i Fyratio år hafva tjent staten, Jreslöt Ståndet, till undvikande af tvänne olika yttranden i samma ämne, att med antagande af denna förändring och åberopande i denna del af särskilte Utskottets af Ståndet bifallne Betänkande, i öfrigt gilla och bi-, falla Stats-Utskottets ifrågavarande Betänkande. S. D. Bevillnings-Utskottets den 23 iden-' na månad afgifne Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot dess Betänkande ant gåegde Post-inrättnirgen och deraf till Stats^ 464 P/of. Utdr. d. 23 'Maji 1818.
St:r år 1823 behagade K. M:t, jemte öfverlemnande af Commiterades underd. betänkande, förklara, alt K. M:t, på anförde skäl, ansett det vara af mycken vigt, om, på sätt Comit - Betänkande n. 385 Comitterade föreslagit, ett Correctionshus i HufvudStaden, i stället för det i Wadstena varande, Liefve inrättadt; i anledning hvaraf R. St:r yttrade, att De, nogsamt inseende ej mindre bristerne vid den i Wadstena varande Correctionslnrättning, än oek nödvändigheten af en på bättre grunder organiserad dylik anstalt här i Staden, likväl, i saknad af tillgång för den erforderliga kostnaden, icke kunde några medel dertill anslå; hemställande R. St:r tillika, att Tanto BränneriByggnader måtte till Correctionslnrättning användas. Sedan R. St:r således, både vid i8a3 års Riksdag och vid de 2,‘ne nästföregående Puksdagarne, instämt i de åsigter om angelägenheten af Fångväsendets och Corrections-anstalternes förbättrande i Landet, hvilka K. Rl:t för Dem låtit framställa, beslöt K. M:t år 1825, i anledning af deras bestämdt yttrade önskningar, och jemväl dertill föranledd af det till synbar oreda och våda tillväxte och tillväxande antalet Fångar och försvarslöse Personer inom Landet, att skrida till flere kraftiga och verkande åtgärder för det ondas snara af hjelpande, och för ernående af de utaf Konung och Ständer gemensamt åsyftade förbättringar inom Fångväsendet. För detta ändamål organiserades sistnämnde år Styrelsen öfver Fängelserne och Arbets-Inrättningarne och hvilken samma år gick i författning om påbyggnad å gamla Husen vid Långholmen, i stället för de förut beslutade och i första Planen intagne Nybyggna 25 - *?■ 386
Om, såsom Utskottet anser, det stadgades, att af tecknings-summan minst hälften eller 30 procent borde i rikets gällande mynt erläggas, skulle sådant, i förening med nyssnämnde förändrade form för försträckningens meddelande, tvifvelsutan verka dertill, hvilket för penningerörelsen i allmänhet vore af synnerlig vigt, att Filial-banker komme att uppstå blott i orter, hvarest sådana inrättningar funnos vara af verkligt behof påkallade, då deremot under närvarande förhållanden denna omständighet någon gång torde mindre än påräknad vinst för aktie-egarne hafva utgjort egentliga driffjedern till Filial banks bildande. Som Riks-banken, i händelse densamma tillhandahölle Filial-bankerne allenast kreditiv, icke behöfde att för hvarje dylik Rank afse så stort försträcknings-belopp, som nu erfordras till både lån och kreditiv, skulle förändringen vidare medföra den väsendtliga fördel, att de medel, Riks-banken hade att använda till Filial-bankers förläggande och hvilka nu visat sig icke kunna motsvara de framställda anspråken på försträckning, blefve för ändamålet mera tillräckliga och följaktligen kunde komma flera orter till godo än hittills varit fallet. Den ifråga varande formen för Filial-bankers understödjande medelst kreditiv från Riks-banken synes äfven, i och för sig betraktad, vara med naturen af en riktig bank-organisation mest öfverensstämmande. Filial-bank, hvilken nu i utlåning fäster största delen af den försträckning, som från Riks-banken meddelas, skulle nemligen bättre motsvara sitt ändamål att vara medlare mellan den kapital-egande och den kapital-behöfvande i orten, derest hela försträckningen utginge såsom kreditiv, emedan Filial-banken derigenom försattes i tillfälle att städse kunna emottaga alla de medel, som erbjödes Ranken, utan fara att vid inträffande oförutsedda uppsägningar eller uttagningar af de insatta medlen råka i förlägenhet. Med Banko-Utskottets Betänkande M 25. 57
Besv-, och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 8. besättas, och att deri eller de, som tro sig rätt dertill ega, böra inom natt och år efter kungörelsens uppläsande sig anmäla hos Landshöfdingen, som derefter förordnar hvilken till åbo antagas må, hvarvid den bör till åboskapet anses närmast berättigad, som är förre åboens närmaste arfvinge, samt kan ställa behörig säkerhet för hemmanets byggnad, häfd och utskylder, och att vid alla andra förekommande ombyten af åbo å kronohemman, än då enka efter dess allidne man derå bibehålies, inrymning deruti icke anses gällande, så framt ej densamma blifvit af Landshöfdingen beviljad, dels ock att, om krono-åbo öfveriåter hemmanet genom afhandling, af hvad beskaffenhet den helst vara må, till någon annan än den af dess barn, som, enligt stadgade grunder, dertill närmast berättigad är, en på sådant sätt till hemmanet kommen åbo icke får af Landshöfdingen annorlunda antagas, eller i hemmanet inrymmas, än vilkorligen eller intill dess sig visar, huruvida någon till hemmanet bättre berättigad sig anmäler; i hvilket hänseende det åligger Landshöfdingen att derom låta utlärda kunoörelse i Häradet, med föreläggande för dem, som tro sig ega bättre rätt till hemmanet, att inom ofvan bestämde tid samma rätt hos Landshöfdingen anmäla och fulltyga, derefter han, sedan den vilkorligen antagne, tillika med den förra åboen hörd blifvit, efter ofvan stadgade grunder dem emellan skiljer. Försumma åter den eller de, som till åboskapet förmena sig vara berättigade, att iagttaga den till klanders anmälan och deras rätts utförande föreskriIne tid al natt och år, förfaller allt vidare anspråk å hemmanet och den emedlertid tillkomne eller villkorligt antagjne åboen anses till framgeu ostörd besittning berättigad. Efter att sålunda hafva redogjort för hufvudsakliga innehållet af Kammar-Collegii ofvanberörde kungörelse, gå Utskotten att öfver de Iramställde förslagen till ändringar deruti sig yttra.
Majit, den 10 nästledne Martil täckts aflåta följande Nådiga skrifvelse." ”Jemte det Kongl. Majit i Nåder anbefalt Comrnitterade för allmänna medlens förvaltning, att till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemna Räkenskapen för Krigs-Fonden, för den tid som ännu icke undergått Riksens Ständers granskning, har Kongl. Majit för öfrigt, till upplysning och efterrättelse i detta ämne, velat Stats Utskottet följande tillkännagifva. Genom Tractaten med Hans Majit Konungen i Preussen, afslutad i Vien den 7 Junit 1815 orri afträdandet af Hertigdömet Pomern och Furstendömmet Rugen , betingade Kongl. Maj t för Sig och Riket en Summa af Tre och en half Million Ridr Preussiskt Courant, men, då en del af detta belopp skulle i Ijlfecter ut: 2670 Stats-Uiskottets Betänkanden. ga och vid verkställigheten befnns, dels att de åsatte priserne, serdeles ä Väfnads-Manufacturer, voro altför högt uppförde, dels ock att importer deraf hade kommit till skada för inhemske Fabriker, slöts en serskild afhandling derom i Paris, under den 9 September samma ar, sorn nedsatte beloppet 350,000 R:dr ringare; sa att Summan, i stället för Tre och en half Million, blef 3 Millioner Ett hundrade Femtia Tusende R:dr Preussiskt Courant, hvaraf skulle utgå: Af detta belopp hafva ock kommit Riket tillhanda de för arén 1815, 1816 och 1817 förfallne tillsammans 1,950,000 R:dr, så att till Xuqv'd med Kongl. Preussiska Regeringen ännu återstå 1,200,000 R:dr. Ett längre uppskof hade inträffat med utbetalningen af de för sistledit år fixerade betalningar, härrörande af väckte genfordringar å Preussiska sidan, serdeles ifrån förre Svenska Pomern.
Regerings-Formen Kongl. Majit uppdragna högsta Befäl öfver Rikets Krigsmagt, har Utskottet funnit Motionairens, i denna del, gjorda hemställan ej eller böra till någon Rikets Högloflige Ständers åtgärd föranleda. Då Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, uppå anförda skäl, icke. kunnat till bifall understödja Riksdags-Fullmägtigen Jacob Petter Anderssons ifrågavarande Motion, har Utskottet vördsamt skolat fästa Rikets Högloflige Ständers uppmärksamhet dervid, att, i händelse, på sätt de förenade Statssamt Allmän Bilt. till Jt.-St. Prot. 1.87.8-18jo , 4 Samt. 2 Afd. 3 Band. wj:tc Haft. 4 26 StatsBe v.- samt Oee.-Utsh. Uti. N:o 124. na Besvärsoch Oeconörnie-Utskotten, uti denna dag afgifvet ytterligare Utlåtande, N:o 122* i fråga örn Beklädnadsoch BeväringS-Directioners inrättande vid Rusthålis-Regementena, hemställt, Rikets Högloflige Ständer skulle besluta, att I10S Kongi. Maj:t i underdånighet anhålla om en ny Propositions utfärdande till de Rustande örn vissa ärliga afgifters erläggande till Regementenas beklädande, utredande och remonteringm. m., de Rustande, genom antagande af denna Nådiga framställning* blifva 1 tillfälle att* i möjligaste måtto, befria sig från de af Riksdags-Fullrrrägtigen Jacob Petter åndersson öfverklägade, med Rustningen för närvarande förenade olägenheter af obestämda och derigenom dubbelt tryckande kostnader, Till hvad Allmänna Besvärsoch Öeconomie-Utskottet i ofvanberörde ämnen sålunda anfört, har Stäts-Utskottet, för dess del, icke något att tillägga; Stockholm den 5 Februarii 1830, N:o 124.
BorgareStåndet, hvaruti tillkännagifves Ståndets bifall till OeconomieUtskottets Betänkande öfver Herr Rådmannen *Kjellnnders Memorial om byggnad och underhållande af i Städerna befintliga Kyrkoherde-, Capellans-, Klockare-, Rectorsoch Schöl hus-byggnader, med det af Högvördiga PrestStåndet redan medgifna tillägg, att undantag från onera, som kunna hvars och ens innehafvande Jord lagligen åläggas, icke skulle äga rum för de Hus och Egendomar, som Ecclesiastika personer tillhöra, utan att af dem sjelfva bebos 3 inbjudandes EoiigareSlåndet Den 8 Juni. 197 vördsamt och vänligen Ridderskäpet och Adeln samt BondeStåndet att uti detta tillägg instämma, på det ett sådant måtte, under den framställning Högvördiga Ståndets i detta ämne den 22 Maj aflåtna ProtocollsUtdrag inne. håller, uti skrifvelse till Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, Lades på bordet. Höglofl. Ridderskäpet och Adeln åtskill-' des klockan 10, In fidem protocolli A. G. Silverstolpe» Måndagen den 12 Juni* Plenum klockan § förmiddagen. ' Företogos, i anledning af Ridderskapefs och Adelns den 11 Maj fattade beslut, till afgörande de sedan iSo*> och tSro års Riksdag i Stockholm, samt 1810 och 1812 års RiksJ dagar i Örebro, hvilande förslag till ändringar och tilläggningar i Grundlagarna., nemil» 195 Dm 12 Juni. gen så, att först företogos de som rörde RegeringsFormen, dernäst rörande Riksdagsordningen och slutligen rörande TryckfrihetsLagen. i:o RegeringsFormen. 2.*dra §:n. Härvid hade 1812 blifvit af Con* stitutionsUtskottet tillstyrkt, att i stadgandet: Konungen skall alltid vara af den rena Evangeliska Luran, skulle efter ordet Konungen tilläggas; eller den Regeringen f örer.
Endast Presteoch Bonde-stånden hafva gillat Utskottets förslag till första momentet i § 25, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet beslutat, att denna §, hvilken motsvarade § 24 i nu gällande förordning, skulle erhålla samma lydelse, som sistnämnda §; och som två Stånd sålunda stannat mot två, torde, jemlikt 87 § Regerings-formen och 75 § Riksdags-ordningen, Utskottets ändringsförslag komma att förfalla och § 25 böra gifvas följande med gällande § 24 öfverensstämmande lydelse: A landet vare minuthandel med eller utskänkning af bränvin förbjuden på eller invid det ställe, der auktion, marknad eller mönstring med beväringsmanskap hålles, eller der menighet för kronoskjutsning eller skallgång samlad är. Vid annan mönstring, uppbördsstämma, mantalsskrifning, ting eller annan till folksamling föranledande förrättning må ej bränvin säljas annorlunda än vid måltider ål spisande gäster. Ej må någon å landsbygd fara med bränvin från by till by eller från gård till gård att dermed köpslaga. § 26. Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndel hafva återremitterat denna paragraf, emedan de föreskrifter, som finnas uti paragrafens andra moment, ansetts lägga hinder i vägen för andra personer, än näringsidkare, att på Apothek erhålla sprit till tekniska behof, hvilket skulle medföra flera olägenheter, enär en fullkomligt ren sprit svårligen kunde åstadkommas annorstädes, än på Apotheken, och dessutom mångå af de mindre städerna saknade distilleringsidkare. 4 Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande Ai 7.