Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om äfven R. o. Ad. ville antaga Utsk:s inbjudn. att i denna fråga foga sig efter MedStm, kan jag'ej undgå förklara, att R. o. Ad. ej kan göra det, utan att frångå en redan antagen princip. Jag tillstyrker således, att memor, ogillas. Hr Hjärne, Harald, instämde med Gr. Horn, Frih. Cederström, Jac.: Det tryckfel, Hr Ceder schjöld omnämnt, är påtagligt, och jag behof ver ej nämna, att det icke tillkommer Constit.Utsk. att ombesörja tryckningen. Hvad saken angår, så äro har 2:ne frågor: den ena som Utsk. ej upptagit, såsom varande en ny motion, och derom lönar ej mödan att yttra sig. Stånden och Utsk. hafva uttalat hvar sin opinion, och jag finner ingen auctoritet, som kan slita tvisten. Den andra frågan åter rörer votertspropostn, den jag anser ganska riktig. Hr Cederschjöld: I anledn. af Gr. Horns yttrande skall jag utbedja mig få föra till minnes, att Ståndet ej ogillat Ulskts förfarande att vägra upptagandet af nya förslag; men då Utsk. vägrat framställa voter:spropos:n till följd af något Stånds ogillande af IJtsk:s förslag, då är det, som Ståndet ogillat ett sådant Utskrs förfarande, och detta med rätta, emedan jag anser Utsk. hafva varit ovil - Dea 6 Apri 1 f. w. korligen skyldigt att, till följd af ogillandet, uppställa ro-t ter:spropos:n. Gr Horn: Jag torde äfven få återföra i minnet, huru så beskaffade frågor sorn denna blifvit behandlade. R. o. Ad. har nemi. vid flera tillfällen tillkännagifvit sitt beslut, att Constit.TJtsk. skall ställa sig RegF:s 56 § till efterrättelse, hvilken tydligen säger, att ett Stånds gemensamma tankat* skola respecteras. Utsk. äger ingen rättighet att förklara dem obehöriga eller olagliga.
K. nådebevisniogarna eller också nedsättning lill åtminstone samma belopp i afseende på charloe-sig.-afgiften , som är upptaget i 1835 års chartae-sig.- förordn.; ty i sådant fall kommer utmärkelsen ej att medföra alltför kännbara uppoffringar för den obemedlade förtjensten, när den blir ihågkommen. Då man gör en jemförelse emellan dessa afgifter i 1835 års författning och förevarande förslag, så finner man att beloppet af chartse-sig.- afgiften blifvit förhöjdt i Utskrs förslag emot hvad den var i i835 års förordning, för Adels-bref ifrån 70 r:dr till 100 r:dr „ Friherre-bref „ i5o , , 200 „ „ Grefve-bref „ 3oo , „ 4°° » „ Öppna bref, hvarigenom några i nåder tilläggas de förmåner, hederstitlar och företrädesrättigheter framför andra undersåter, som Hrr Riksens Råd af ålder tillerkände blifvit „ 258: 16. „ 5oo „ „ Riddareoch commendeursbref af Vår Seraphimer-or den 45: — , 100 „ „ Commendeurs-bref af K Svärds-ordens Stora b „ , af K. Svärds-orden A „ , af K. Nordstjerne-orden 22: 24- » ^o: — , „ af K. Wasa-orden .J „ Riddare-bref af Konung Carl D:o af K. Wasa-ordens . dito dito XIIRs-orden 48 Don 3 Mars f. m. för Riddare-bref afK. Svärds-orden j , Öppna bref för riddare ocbf ledamöter af K. Nordst jer-' ifrån 6 i: dr lill i5 r:dr. ne-orden I „ D:o af K. Wasa-orden . .)
I Utsk:s Betänk, förekommer; att Utsk. anser det KommersColhii hus skulle kunna användas till RiksArkiv. Då jag under loppet al flera år varit boställsinnehafvare af en våning i detta hus, vill jag icke lemna tillfället obegagnadt att uplysa, det itrågavule hus icke, enl. mitt förmenande, är för ändamålet lämpligt, emedan trossbottnarne i de flesta våningarne äro sfi svaga, att de icke kunna bära tyngden af en sfi stor massa handlingar som RiksArkivet innehåller. För min del är jag således benägen att bifalla det den af Utsk. föreslagna summan må ställas till K. M:s dispo sition, för att, i händelse att en förändrad lokal för RiksArkivet al K. M. godkännes, användas för flyttning och behöflig inredning. Frih. Klinkowström: Jag skall blifva kort och lemna å sido de byggnadsförslag, som här blifvit framstälda. De fleste af de talare som yttrat sig mot beviljandet af detta anslag, hafva gjort det på den grund, att den blifvande Arkivbyggnaden skulle läggas på norra ändan af Carl XIIDs torg, och emedan de fruktat attén stor kostnad skulle erfordras för pålningen. Jag har redan förut fästat upmärksamheten på resultatet af de undersökningar som vederbörande i detta afs:de låtit verkställa, och jag har äfven, för att häfva alla betänkligheter, tagit mig friheten framlägga ett förslag som jag anser vara både till RiksArkivets och det allmännas fördel, emedan det innebär garanti för att byggnaden icke skall upföras på en plats der fast grund saknas. Jag ber att ånyo få upläsa detta förslag; det lyder sålunda: At.t It. o. Ad. täcktes afslå Utsk:s i denna punkt gjorda tillstyrkande, och i stället bevilja de af K. M. äskade 325,000 Rdr till upförande af ett nytt hus för RiksArkivet vid norra ändan af Carl XIIDs torg; dock med vilkor att det nuv:de huset måtte försäljas och försäljningssumman ingå bland Statens besparingar.
Rönneby, om Stadsrättigheter för Köpingen; EkonömiUtskottets betänkande, bif. af Borgareståndet, s. 832. af Presteståndet, s. 855. af Adeln, s. 869. Rönsfröms, om LandtRäntmästaren, ansökan om återfående af försäten tid för inlösen af 2tne Malmö Disconts Obligationer. StatsUtskottets Utlåtande, bif. af Adeln, III. s. 399. 'återrem. af Bondeståndet, III. s. 4n. bif. af Presteståndet, III. s. 4si« af Borgareståndet, III. s. 424. Ytterligare Utlåtande, bif. af Bondeståndet, lil. si 48o. Rönö Koppargrufva, om Lån af allmänna medel till Intressenterne i; Statsock BancoUtskottens be-^ tänkande bif’. af Presteståndet, s. 718. af Bondeståndet, s. 723. Rörstrands Porcellain-Bruk, om dispositionsrätt af lagenheter till; StatsUtskottets betänkande återrem, af 145 af Borgareståndet, s. 3«, bLF. af Bondeståndet, s. 323, af Adeln, s, 325. Ytterligare Utlåtande, bif. af Borgareståndet, s, 545^ Sabelfelt, Capit, C. Å. om begrafningshjelp efter' StatsUtskottets XJtlåtande, bif, af Adeln, s. 1038. af Presteståndet, s. 1039. af Bondeståndet, s. 1045. Sakegares, om, fria val af Rättegångs Ombud; Lag. Utskottets betänkande, återrem. af Adeln, s. 226. bif. af Presteståndet, s. 244. återrem. af Borgare, ståndet, s. 247. Ytterligare Utlåtande afsk af Adeln, s. 11G1. af Presteståndet, s, 1162, af Borgareståndet, s. 1170.
Vi ha redan sagt, att själfva den stora frågans ganska invecklade natur, hvilken ständigt framvisar tvänne fysiognomier, en med ekonomiskt, en med politiskt uttryck, kan leda till diametralt motsatta åsigter om hennes rätta lösning. Men böjelsen att vilja den ena eller den andra vägen härleder sig från helt olika nationela egenskaper och traditioner hos Tysklands och Storbritanniens folk. Engelsmannen är så i politiska som i enskilda frågor van aU ständigt först och främst lita på sig själf. Han tycker ej om något förmyndareskap, och lika litet som han tål, att staten i oträngdt mål blandar sig i hans affärer, lika litet begär han af staten någon hjälp, så länge han för sin egen del eller tillsammans med yrkesbröder eller andra lika tänkande och lika intresserade ser sig oförhindrad att sköta och främja sina intressen. Det är nogsamt bekant, huru i Storbritannien en mängd förhållanden af största vigt och betydelse för samhället ordnas å enskild väg, hvilka annorstädes ha behöft lagstiftningens hjälp för att komma till stånd. Regering och parlament äro därför också ganska återhållsamma, då det gäller den positiva lagstiftningen, aom, hur man än inrättar den, städse kommer att i någon mån ligga band på individens fria rörelser och själfbestämmanderätt. Man litar så länge som möjligt på individens, på samhällsklassens, på folkets energi och traditionela vana att reda sig själf, oeh då det blir nödvändigt att lagstifta, föredrager man sädana ltgar, hvilka antingen åsyfta att hindra ett kränkande af andrasrättigheter eller att afiägsna sådana hinder, hvilka stå i vägen för t. ex. frivilliga organisationers uppträdande såsoin juridiska personer. Däremot undviker man som redan sagdt så mycket som möjligt alla sådana lagar, hvilka åsyfta ett positivt ingripande i individens eller samhällsklassens enskilda angelägenheter. Intet folk torde häller i sådan utsträckning som det britiska äga en endast på sedvana bygd rättspraxis. I otaliga fall fäller den en * gelske domaren utslag ej enligt lagrum, emedan sådant ej förefinnes, utan enligt ofta endast lokal sedvana, hvilken styrkes genom vittnesmål.
"Ja, jag vet, så går det. Det är som så, ser husbond, att dit oppåt Nyslottstrakten, der vet jag finnes ett nybygge, som togs opp för några år sen af en duglig karl, opp i vilda skogen. Han byggde sig en stuga och svedjade och röjde sig tillochmed litet åker; och äng fanns ymnigt. Men så kom dit på trakten en, som de kallade Pitkä Jussi, och ingen visste just hvad han var för en; men nog såg man, att det var en landsstrykare, och en som icke iddes arbeta. En dag var nybyggaren borta och Jussi bodde i hans stuga och skördade hans åker, och lefde af hvad den andre tagit opp." "Hade han slagit ihjäl nybyggarn?" "Nej, nog hördes denne sedan ha synts åt andra trakter af socknen, men Jussi var stark karl och lär väl haft hjelpare med sig, och så gjorde de som gökungen." "Nå, hvarföre gick han icke och klagade för rätta?" "Åh håh, husbond, rätten den sitter kanske i stora herrars gelag, men i vårt fattiga land är det ondt efter den i vildmarkerna och skogarna, och i afsides socknar. Nog har det gått mången annan som honom, och det sägs att herrarne lär ha tänkt på att ställa så, att det med den saken skall bli bättre ordning. Flemingen lär ren ha börjat ställa dermed, men hann ej få det bättre, innan han dog. Nå ja, hvem som nu gör det! Kanske hertigen, han skall ju vara en sträng ordningens man och bondeskyddare; men en räf och en varg är han sen också! Nå ja, hvad var det jag skulle berätta. Jo, när klubbemännen plundrade och härjade, så tyckte väl Jussi, att det var ett lätt sätt att få sig gods och gull, och så lemnade han åter nybygget öde och gick med bondehären, och der stupade han.
Majit föreslagna rubriken ullgarn må indelas i kamullseller redgarn, ofärgadt, med 5 sk. och färgadt med 8 sk. införseltull; samt i andra slag, »ofärgadt» och »färgadt» med derå af Kongl. Majit föreslagna införselafgifter, 8 sk. å det lörra, och 12 sk. å det sednare. För linne-garn och tråd har Kongl. Majit, med afseende å den å lin föreslagna betydliga tullnedsättning, ansett införselafgifterna böra nedsättas å garn ofärgadt från 24 till 8 sk., och färgadt från 56 till 12 sk. samt å tråd, som, indelad i tre rubriker, dragit 24 och 32 sk. samt 1 ridr införseltull, till 16 sk. skålpundet. Men då utskottet, såsom här ofvan är anfördt, icke ansett sig kunna tillstyrka antagandet af de å lin af Kongl. Majit föreslagna tullbestämmelser, och de å linnegarn och tråd nu stadgade afgifter följaktligen icke eller kunna så betydligt nedsättas, som Kongl. Majits förslag innehåller, tillstyrker utskottet, att införselafgilten å »linnegarn», »otvinnadt och ofärgadt», må bestämmas till 16 sk., å »färgadt» till 24 sk. och å »tvinnadt eller tråd, alla slag», till 32 sk. skålpundet. Deremot instämmer utskottet i Kongl. Majits förslag, att å »segeloch bindgarn», med rubrikens förändring till »hampeller segeloch bindgarn» införseltullen må bestämmas till 3 sk. per skålpund. Hvarförutan utskottet, för tulltaxans fullständighet i denna del, ansett nödigt, att de ur texten uteslutna rubrikerna sejleroch streichgarn upptagas i noten, det förra med hänvisning till hampeller segeloch bindgarn samt det sednare till ullgarn, andra slag, än kamulls-; hemställande utskottet, att dessa tillägg, sådana de finnas i utskottets förslag till tulltaxa upptagna, måtte af Rikets Ständer godkännas. Såsom Kongl.
Alla Contanta tillgångar hafva blifvit beräknade i Spannemål efter ett medelpris af 7 R‘dr Banco per Tunna, och för hvarje ställe afdragne ifrån det föreslagne Löne-beloppet i Spannmål med all den Stats-Utsfiottfts Fetiinkanden. noggranhet, som kunnat iakttagas, utan att a* stadkomma en på det hela fö ga betydlig, men vid verkställigheten och vid sjelfva uppbörden lätt fi.rvi lande .Bråkräkning. Man har ansett Spannemäleri bestå i allmänhet af hälften Råg och hälften Korn; af hvilka sädesslag, i denna proportion, de flasta -Lärares Löner lära utgå. I de provincer , där Krono-Tiontlen u göres af Korn eller Hafre, i större proportion emot Rågen, äro dessa Sädesslag vanligen i högre pris; och inom Runds Stift, hvarest detta sistnämnde ej inträffar, har man föreslagit ett annat Correctiv. Hvad i Götheborg samt på några' andre ställen af Städerne sjelfva tilldelas i hushyror, har man icke beräknat, häfst alla Rectorer, enligt Lag, böra hafva Ernbetsgårdar, och andra Skol-Eärare på många ställen, genom Städernas frivilliga anstalter och välvilja, bo husfritt. Commitéen har ansett för en helig pligt, att aldrig föreslå någon rubbning i det, som genom Testamenten eller på annat sätt af enskiltas frikostighet blifvit Skolverket tilldeladt; men att deremot, där sådane Donationer befinnas otillräcklige, föreslå sådane tillskott af allmänna medel, hvarigenom Stiftarnes goda ändamål kunna till Samhällets gagn fullt uppnås. 5:0 I afseende på Gymnasierne har man ansett, att Lectorernes Löner i allmänhet böra bestämmas till 120 Tunnor för hvardera, hvilka med dessa Sysslor, å de flesta ställen, åtföljande Emolumenter af Praebende-Pastorat, PrebendeHemman, Embets-Gårdar och Embets-jord, synas lemna Innehafvarne nödig utkomst.
Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse om granskningen af Militie-BoställsKassans räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:t har, genom nådig Remiss af den 18 sistförllulne December, täckls lemna Dess och Rikets Krigs-Kollegii Indelningsoch Boställs-Afdeluing del af den Berättelse, som Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgilvit, efter förrättad granskning, bland annat, af 1840 och 1841 års räkenskaper för den under Kollegii vård ställda Militie-Boställs-Kassan; och som Revisorerne tillkännagifva, att någon anmärkning vid dessa räkenskaper icke ägt rum; att de deruti verkställda afskrifningar af åtskilliga tillförene balanserade poster varit stödda uppå behöriga och af Revisorerne gillade grunder; att sjelfva räkenskaperna ådagalägga reda och tydlighet i bokföringen; samt att, vid anställd inventering af Kassans säkerhetshandlingar, desamma befunnits väl vårdade och i utmärkt god ordning; täcktes Eders Kongl. Maj:t nådigst inhemta, att, vid så beskalfadt förhållande, Revisorernes Berättelse i denna del icke påkallar något yttrande eller förklaring från Krigs-Kollegii sida. Krigs-Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, Gust. PEYRON. C. J. SALOMON. Carl D. FORSBERG. Stockholm den 21 Februari 1844. J. A. Hasselström 86 Kongl. Krigs-Kollegii underd. Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse om granskningen af ^Vadstena Krigsmanshus-Kassas räkenskaper. Stormäktigste Allernådlgste Konung!
BorgareStandet ankom, hwars Ordförande, Lagmannen LsnäderA, Riksdags-Fullmagtig för Stockholm, höll till Ridderfkapet och Adeln följande Tal: Högwalborne Herr Landt-Marskalk. ScatSSecreterare och Commendeur af Kongl. Maj-rs Nordstjerne-Orden! sä ock Högloft. Ridderskap och Adel! Innan Borgare-Sländet öpnar sine rådplägningar öfwer de ämnen som föranledt desi kallan, de 6 Den i8 April - de nll detta urtima Riksmöte, har det förut we« lat betyga dest wörd, ad, aktning och förtroende för sine reipcctive med-Ständer, samt begära veras ynnest, wälwiija och förtroende tillbaka. I detta ändamäl har Borgare-Ständer updraqit ät ost, sine Deputerade, att framröra dust första wördfamma hä's'ing till Herr Lamt - Marskalken lamt Höglofl. Ridderl?apcr och Adeln. Wärk Fädernesland har nyligen biifwit alltför »våldsamt skakadt, för att ännu hafwa kunnat a terwinna ett önlkadt lugn. De stora hwälfnin garns i Europa . hafwa införr nya wälden i wärk granffap, och rubbninarn i wär fria sjöfart, en mindre ymnig ärswaxr samt flere ars mistning af en förut för Riket gancka sörmänlig näringsgren, hafwa, utom andra swärigh ter, medfört vreda uti Rikers penningewerk. — Uti en fä bekymmersam tidepunkl af Konunaen Nädiqst kallade, att med Honom rädstä om Rikets angelägenheter, huru wigtiga blifwa icke för. malen for Riksens Slätt» ders öfwerlaggningar.
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial: N:o 383, i anledning at erhållen återremiss på Stats-Utskot tets Utlåtande N:o 321; N:o 384» Dito Dito Dita Dito N:o 3a5; Fröt. ZJtdr. den 5 Jan, 1835» 3 N:o 385, i anledning af erhållen återremiss på Statsutskottets Utlåtande N:o 338; •N:o 386, Dito Dito Dito Dito N;o 34o; W:o 887, Dito Dito Dito Dito N:o 344; N:o 3g 1, Dito Dito Dito Memorial iN:o 351; N:o 392, Dito Dito Dito Dito N:o 352; Lag-Utskottets Utlåtande, IV.o 176, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o i65, i anledning af så väl Kongl. Majrts .Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken, som ock de i sammanhang dermed väckta motioner; Lagoch O economie-Ut skottens Utlåtande, Nto 36, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande. N:o 10, i anledning af väckta motioner om nedsättning, ändring och förklaring i Kongl, Maj:ts förnyade Nådiga Taxa på Expeditionslösen den i5 Maji 1821. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls:
Utan twrfwcl är denna fräga förut af Riddcrstapet och Adeln afgjord, genom ätagattdet af deltagande i Kronoskjuts under fredstider till hälften för Frälse mot Krono och Skatte. Mellan Kungsskjuts och Kronoskjuts ser jag ingen stillnad. Ercfwekelvrner, Larl Gabriel: Det wore förut af Riddcrstapet och Adeln mcdgifwit, att för stna Frälsehemman kill hälften mot Krono och KronoSkatte deltaga i Kronostjuts. Herr Ercfwcn ansäg billigt att äfwen pä samma sätt deltaga i KungSstjutsen, men allenast när Konungen reser sjelf, annars icke. PS Den 27 September. 1011 Pä denna Herr Grefwe törners mening, gjorde Herr Landt - Marskalken derefter proposition, men den beswarades äter med Ja, Nej, Votering. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken: frägade om icke de som hade prkat votc, ring, i anledning af de skäl han redan anfört, ifrän denna sin begäran wille afsiä. Herr Lock, Lorsitx LusiviZ, som erkände sig hafwa begärt votering, wille ej ingä at cedera benna sin rättighet. Friherre Kusibeck, ^lexanster: Som min egendom är belägen emellan Stockholm och Rosersberg, och jag önskar Kungsskjutscn deremellan mätte 1 mänga är fortfara, sä intereherar denna fräga mig äfwen ganska nära, och dä de af Landshöfdingen här framstäldte uplpSningar öfwertpga om swärigheten för Skattehemman att ensamt bestrida Kungsskjutscn, anser jag billigt, att Frälse - hemmanen till hälften deltaga ! detta Län, som jag hoppas ej nu mera kan blifwa sä betungande, sedan Kongl. Maj:t af Landsfaderlig ömhet för Bondens redbaraste Egendom i näder fbreskrifwit och bestämt dea tid som pä hwarje mil skall iakttagas. Herr Grefwe» och Lan dt-Marskal ken: trodde ej att nägon författning funneS som gjorde skilnad mellan Kungsoch Kronoskjuts.
På dessa grunder får Utskottet, underofvannämnda förutsätt nine ar, till votering i Förstärkt Gonslitutions-Ulskott föreslå följande propositioner: Den, sorn anser valt ättens utöfning höra bestämmasi enlighet med Bill. till R. Sl. Fröt. l84°- 3. Sami. 3t:sta Haft: 1 6 Cönslitutions-Vtshottets Memorial, N:o 67. den i Constitutions-Utskottets Memorial N:o 38 framställda, af Bonde-Ståndet godkända, grundsats af allmänna val, röste Ja; den, det ej vill, röste Nej; vinner Nej, kommer, såsom hufvudgrund för Svenska Nalional-representationens ombildning, alt antagas valrättens utöfning slåndseller klassvis. Stockholm den 24 November 1840. Reservation af Friherre Tersmeden: ”Sorn 56 §. Regerings-Formen ålägger Constitutions-Utskottet, ”att samtlige Riksståndens tankar till ett belt utlåtande J’i möjligaste måtto sammanjemka, och, 0111 oförenliga skiljagligheter finnas, ”dem derjemte till samtlige Riks-Ståndens behandlande anmäla”, så anser jag, alt Utskottet ej bordt, som nu skett, ensamt anmäla dessa oförenliga skiljagtigheter och framställa dem till votering i förstärkt Utskott, utan att Utskottets pligt varit, att på samma gång uppgöra ett jemkningsförslag; och är det emot denna underlåtenhet å Utskottets sida,som jag får anmäla min reservation.’-’ I denna reservation instämde Friherre Hermelin, Prosten Ödmann och Herr de Mare’.. R ä;t t e 1 s e. I; Mern. N:o 66, råd. 5 nedifrån, står: Hof-Canzleren, läs:. Justitiaa-Stats-Ministern ;; TRYCKT HOSS; A. W A TIDÉN,. 1.8 4 a Constilutions-Viskottets Memorial, IV.o 68. t N:o 68. Ank. till Exp. Utsk. den 3o Nov, kl. 7 e. m.
– Se efter Strömberg då och då. Jag har förlorat nyckeln till hörnskåpet, der jag har en mängd galvaniseringssyror. Den fyllbulten kanske tror att det är konjak eller bränvin och kan nog ej låta bli att smaka. Danielsson gick ut i staden så lugn till sinnes, att det förvånade honom sjelf. Men hvarför skulle han inte varit lugn? Det fans ju ingenting som oroade honom. Den der lilla episoden från gårdagen innebar när allt kom omkring ingenting farligt, om Strömberg nu ginge i fällan. En sak var obehaglig, nemligen att om det hände honom något, det skulle ske i Danielssons hem. Det skulle gifva anledning till prat. Ju mera han tänkte härpå, desto mera ångrade han sig, att han ej försökt att arrangera saken litet annorlunda, så att Strömbergs död ej kunde kompromettera honom. Han insåg att han begått en dumhet och skyndade sig hem så fort han kunde. Tänk, om det redan skett! Bäfvande öppnade han dörren; men rummet var tomt. Strömberg var försvunnen och skåpdörren stod på vid gafvel. Den fyrkantiga bruna flaskan var äfven försvunnen. Danielsson, som icke väntat sig denna utgång af saken, stod en stund handfallen. Hvart hade Strömberg begifvit sig? Kanske till något ensligt ställe, der han ostörd kunde få sig det rus han trodde buteljen innehålla; kanske han redan druckit och nu vred sig i dödsryckningarna; kanske han uppsökt sina supkamrater för att i deras sällskap tömma buteljen; kanske också just nu buteljen antecknades af någon polisens spårhund som ett indicium mot honom sjelf. Att han alltid skulle begå någon dumhet, då han utförde en plan. Men hvem kan också tänka på allt? Då Danielsson hemtat sig något, ropade han på hushållerskan. – Har Strömberg gått? frågade han. – Åh, Jesses, har han gått? Då gick han medan jag sprang upp på vinden ett tag. Han har väl inte tagit något ur skåpet heller? Danielsson öppnade detta och tycktes noga genomsöka dess hyllor. – Nej, inte det jag kan se, sade han med konstladt lugn. Det var besynnerligt det här. Karlen skulle hjelpa mig att sortera knifblad. Att man också inte kan lita på någon menniska. Jag blir till sist ruinerad för andras slarf!
Öje kapellförsamling i Stora Kopparbergs län 15,000: — » anläggning af ny väg från Matarengi till Pajala i Norrbottens län 67,500: — » byggnad af flottbroar öfver Dalelfven vid Thorsång 10,000: » hamnbyggnad vid Färjestaden på Öland 12,850: —• 12,850: » hamnbyggnad vid Falkenberg 20,000: — 47,000: » fullbordande af hamnbyggnad vid Strömstad . —■ 15,006:’ Tillökning i statsbidrag för sänkning af Rengen, Jernlunden m. fl. sjöar i Östergöthlands län —• För upprensning af Storån i dito dito — 100,000: Tillökning i statsbidrag för Gefle-Dala jernvägsanläggning Dito i dito för Norä-Ervalla jeriivägsanläggniiig — 75,000: — 120 — För jernvägsanläggning frän Hudiksvall till sjön Dellen 370,000: — Förnyadt bidrag till ombyggnad af Långebro vid Christianstad 50,000: — 100,000: — För omläggning af kommunikationsled från Söderhamn till Bollnäs — 500,000: — » brobyggnad mellan Kyrkoch Skeppsholmarne i Stockholm 350,000: » hamnbassin med kanal vid Carlstad •— 100,000: — § 3.