Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 della förfarande tror jag en återgång desto mera vara af behofvet påkallad, som den nu uppkomna nödvändigheten ali i enskilda hus hyra rum åt flera embetsverk, såsom t. ex. Jernvägsoch Telegraf-slyrelserne, Konvoj-kommissarialet m. 11., snart torde föranleda framställningar till Rikets Ständer, om uppförandet af nya hus för embetsverken, med tillhörande boställsvåningar för Statsråderna. Fördelen af alt, i utbyte mot de nu utgående hyresersättningarne, som representera ett årligt kapital al 100,000 R:dr, uppföra så betydliga byggnader, att de lemna Statsråderna tillräckligt bostadsutrymme, skall då blifva lätt att motivera. Alt i tid förekomma sådant är hufvud - Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 391- 631 ändamålet med denna framställning, om hvars remitterande till vederbörligt Utskott jag anhåller, med begäran all, hvilken utgång frågan än i Utskoltet må få, detsamma behagade utreda rältsgrunderne för de boställsupplåtelser, med deraf framkéllade hvresersäUningar, som blifvit Stats-Rådels ledamöter beviljade. Slockholm den 29 November 1862. Carl Nettelbladt, från Stockholms län. Af C. C. Nettelbladt från Stockholms lån, om bestämmande af böter, hvartill den gör sig förfallen, som i arbete emoltager främmande person, som ej är försedd med husbondes, prests eller ordförandes i hommunalstyrelse betyg alt han är till arbete ledig. Den förändring uti Tjenstehjons-sladgan, som Slalsmagterna år 1858 vidlogo, i det de afskaflåde rättigheten att tilldela tjenare öfver den första ungdomsåldern husaga, var tidsenlig blott i det afseende, att den utgjorde en förmildring af gammal lag, icke deruti att den var ensidig, ty i andra länder stiftar man i våra dagar lag med med afseende på båda parternas rätt och hästa; här hafva förmånerna ensamt fallit på tjenarens del.
a. af den ledsamma omstandigheten, att senaten fhtt stadfastadt sitt forslag om de blifvande tradggrdsskolornas organisation, enligt hvilket kvinnor icke mottagas som elever, nBgot som iir agnadt att vacka berattigad harm och forvPning i ett land, tliir livinnoi: sarskildt inlagt fortjanster inom hortikulturen och d k d e standigt uppmanas att iigna sig Bt denna. De amerikanska kvinnorna och kriget. Bostontidningen The .CVorncrrt ' x Journal har i april och maj innehUit en flere nummer genomgiende polemik rned anledning af det pig %ende kriget rned Spanien. Ett i tidningen infordt poem af mrs. Idun Stockholm. Byrå: pr år: I d u n m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. 8: — I d u n m. pl. • 6: 50 Idun ensam &gt; i: — Redaktör och K l a r a v. P r e n u m e r. FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Telef. Utglfningatid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 öra (vid kompletteringar). Gemandts Soktr.-Aktieb. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. lare Johan Jolin, föddes här 1854 och emottog redan från sin spädaste barndom i det litterära oeh konstälskande hemmet den smak för konstnärlig idrott, som utmärkte denna familj. Hennes mor, Lars Hjortsbergs dotterdotter, har också idkat litterär verksamhet och,bland annat, öfversatt åtskilliga på Stockholms kungl. teater uppförda stycken. Ellen Jolin. I Ellen Jolins föräldrahus umgicks också Fredrik Wilhelm Scholander, och af denne högt värderade faderlige vän fick hon sin första undervisning i akvarellmålning samt arbetade på hans m mm atelier under två vintrar. Det är sannerligen icke alla, som E m m a Löwstädt-Chadwick. få tillfälle att njuta af en sådan lärares handledning. Men Ellen Jolin nöjde sig ej därmed.
Ständer på stället tagit kännedom om sjelfva byggnads-arbetets fortgång och beskaffenhet, samt dessutom af infordrade Räkenskaper jemte öfriga upplysningar inhemtat, att, oberäknadt 96,518 R:dr lisk. 3 rst., som åtgått, dels till inköp af den Egendom , hvarest det så kallade Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet finnes inrättadt, och dels till reparationer å dervarande byggnader samt Institutets underhåll, en summa af 112,068 R:dr 46 sk. 4 rst. blifvit å Garnizons-Sjukhus-byggnaden använd, roen att likväl byggnads-arbetet icke kan anses vara me - Underdåniga Skrifvelser, *95 ra, än till hälften verkstäldt, emedan, enligt en provisionelt uppgjord beräkning för arbetets, fulländande och byggnadens inredning, ytterligare erfoidras omkring 150,000 R:dr, så vida byggnaden skall Utföras efter samma plan, den blifvit börjad, i hvilket fall denna Sjukhusbyggnad komme på det hela att kosta vid pass 262,000 Hulr, eller, med tillägg af utgifterne för FältLäkare-Institutet, 3 58,5 1 8 R:dr 11 sk. 3 rst.; Uppgående således, efter beräkning af 6 Procents fänta å sistnämnde summa, Hyreskostnaden för de 300 Sjuke, som å Garnizons-Sjukhuset skola inrymmas och der njuta Läkare-vård, till 15,720 R:d. Vid öfvervägande häraf, har det icke undgått Riksens Ständers uppmärksamhet, att en betydlig del af kostnaden kunnat undvika3, om mindre afseende blifvit lemnadt åt Byggnadens yttre pragt och vidlyftiga omfång, samt att ytterligare besparing bordt kunna förväntas, om arbetet blifvit på entreprenade verkstäldt, hvilket likväl, enligt hvad upplyst blifvit, icke egt rum, af den anledning, att något antagligt anbud i sådant afseende icke blifvit gjordt. I följd af hvad sålunda förekommit, få Riksens Ständer nu i underdånighet anhålla, det E. K.
Vid ett dödsfall inom en näringsidkares bo är det för honom, för bans rörelse högst menligt, tilläfventyrs äfven alldeles ruinerande, om han vid sin makas död skall bortgifva hälften af sin egendom, och lagen medgifver icke den döende att bortgifva mer än hälften, såvida bröslarfvingar finnas. En näringsidkare måste emellertid nu, om hans hustru dör, lemna ifrån sig hälften af sin förmögenhet. Det kan icke annat än verka förlamande på industrien, och det är också derföre, som inom BorgareSt, man vid flera Riksdagar hört det starkaste ropet på utvidgning af testamentsrätten. Det är också nödigt att .vidtaga en förändring vid fråga om de många olikheter i lestaments - 248 Den 2 December. hagarne, som du existera. Vi hafva en testamentsrätt för R. o. Ad., en annan för PresteSt., en för stadsboer och en för landtboer, och genom flyttning från land till stad förändras denna rätt. Äfven ur denna synpunkt är en förändring nödig. För att derefter komma till landsrätten, så har det gamla arfvejords-svstemet från uråldriga tider bibehållit sig i vårt land. Man ansåg att jorden skulle tillhöra slägten, och att således man icke borde ega att öfver densamma utom slägten förfoga. R. St:r hafva äfven vid denna Riksdag ansett att slägljord-systemet bör bibehållas, i det de bifallit LagUtsk:s förslag, som afstyrkte väckt motion, ang:de uphörande af bördsrätten. Vill man nu medgifva en något större testamentsrätt i fråga om landet, och likväl bibehålla bördsrätten, så finnes ingen annan väg än den, sorn Utsk. beträdt, nemi. att medgifva dispositionsrätt öfver arfvejord, men likväl endast inom bördsled. Jag tror att en sådan förändring är öfverensstämmande med allmänna meningen och jemväl öfverensstämmer med rikets sannskyldiga nytta. Jag frågar Eder, Mine Hrr! hvem af oss har icke känt, vid tanken på sitt frånfälle, behofvet af att på något sätt förfoga öfver sin egendom?
Min erfarenhet är alldeles mosätt, och å denna torde jag ega rätt fästa någon vigt enär jag till följd af min tjenstebefattning slår i beröring med menniskor af alla klasser och sett pluraliteten af de qvinnor, som blifvit myndiga under sednare 16 åren. Om verkligen de mera högt förnäma frunlimmerna icke skulle önska blifva myndiga, torde likväl å deras önskningarfästas mindre afside, än å den stora mängdens bästa. Gr:n har äfven sagt, att förslaget, det Kongl, nemi., kan vara bra för de lägre klasserne men icke för de högre. Nå väl! är det väl skäl att upoffra den stora majoriteten för en ringa minoritet. Skilnaden emellan K. M:s och Utslcs förslag består deri, att enl. det sednare skall den qvinna, som vill blifva myndig, derom göra anmälan hos vederbörande Domstol; då deremot enl. K. M:s Propos. sådan anmälan skulle sire af dem, som icke vilja begagna sig af denna rätt. Och torde man med visshet kunna antaga, att för en af de högre klassernas qvinnor, som möjligen skulle vilja afsäga sig rättigheten att vara myndig, — förefinnas 100 af de lägre stånden, som önska och behöfva en sådan rätt. Ibland andra skäl, som tala för K. M:s Förslag, torde jag få fästa upmärksamheten på den omständigheten, att, då fråga är om en naturlig rättighet, tyckes det vara mera skäl att den, som icke vill en sådan rättighet utöfva, belastas med de kostnader och det besvär, en anmälan åstadkommer, än att detta onus pålägges den, som vill en sådan rätt utöfva. Jag förnyar min anhållan om bifall till K. M:s Förslag. Hr Mannerskantz, Carl Axel:
Om flere talas Lcig-Utskollets Utlåtande N:o 81. 3 hvarken i de stadganden, som förut förekomma i omförmälda Kapitel, och med hvilka oftaberörda lagrum har sammanhang, eller i detsamma. Först, i 11 § nämnes om flere löftesmän; och på sådan grund har man äfven i lagskipningen antagit, att den 10 § endast har tillämpning på den händelse, att den döde varit ensam löftesman. Om någon utsträckning af lagrummets tillämplighet är nu ej fråga; och derföre göres ej behof af ett stadgande i anmärkta syftning. I följd deraf, och då för bedömande af hvad verkan mellankommen årsproklama må utöfva på borgenärens rätt i förevarande fall, ej fordras andra, än redan gifna föreskrifter, får Utskottet till förnyad pröfning af de Riks-Stånd, hvilka till Utskottet återremitterat den väckta frågan, oförändradt återlemna Utskottets afgifna förslag, att nemligen 10 § 10 Kapitlet llandels-Balken må erhålla följande förändrade lydelse: Dör löftesman medan han under borgen står, vare borgenär skyldig att fordra ny borgen af gäldenär. Ställer ej denne ny borgen, sorn skäligen antagas må, dä skall borgenären inom ett år, sedan lö/tesmannens arfvingar kungjort honom dödsfallet, eller han det eljest bevisligen veta fått, kräfva betalning af arfvingarne, om löftesmannen borgat som för egen gäld, eller lagsöka gäld enär en, om borgen ej så ingången är, eller håfve sedan ej någon rätt emot arfvingarne. Ilar, innan den lid för lagsökning, som nu sagd är, tilländagått, gäldenären råkat i konkurstillstånd, vare borgenärs rätt emot arfvingarne ock bevarad, om han sin fordran i konkursen bevakar. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Febr. 1858, kl. 2 e. m: Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring af Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855, angående Handelsböcker ock Handelsräkningar. Vällofl. Borgare-Ståndet har infordrat Lag-Utskottets
Och torde rätta utgångspunkten för frågans bedömande vara från den tid, då man inträdt uti Statens tjenst såsom verkligt tjenstgörande uti första officersgraden. Genom föreskriften för ArtilleriUnderLöjtnanter att aflägga examen vid högre artilleriläroverket, innan han får avancera till Löjtnant, blifver den unge ArtilleriOfficeren tvungen att egna flere år åt studier samt i närmare 3 år, i och för deras idkande, vistas å Marieberg. Vore den lön, som nu är föreslagen åt UnderLöjtnanter vid GarnisonsRegdena, tillräcklig för lefnadsbehofven, så vore ej något skäl att gifva Artits UnderLöjtnanter en större lön än andra UnderLöjtnanter af den värfvade arméen, emedan tillfälle till kunskapers inhemtande måste anses som en vinst, om ock arbete härtill erfordras. En vinst, som visserligen ej är de öfriga GarnisonsRegflena förmenad, men likväl för dem utgör någon rättighet. Sedt från denna synpunkt, tycks ArtilleriOfficeren hafva en fördel framför sina kamrater af de andra Reg:tena, men denna fördel är ej utan sina törnen, derigenom att ArtilleriOfficerns bana är bruten, om han ej aflägger den vid Marieberg bestämda examen, när han annars ej kan avancera till Löjtnant, då deremot UnderLöjtnanter! vid den värfvade arméen i öfrigt kan 220 Den 3 December e, m. avancera till hvilken grad som helst, utan en dylik examen. Fördelar och olägenheter kunna här motväga hvarandra, ehuru mången torde anse ArtillcriOfficerarne hafva mera olägenheter än fördelar äfven i detta afseende.
Hvarföre skomakarearbeten få införas, men ej skräddarearbeten, förstår jag icke. För de förra föreslås 20 proc. Ganska få komma att begagna sig deraf, men det skall leda till bättre och smakfullare tillverkning, då våra handtverkare äfven någon gång kunna få se utländska mönster. Å rått socker föreslås, såsom ofvan är nämndt, 1 sk:s i5 H. 44 346 Den sy Oetober f. m. förhöjning, hvaremot 8 sk:s tull på det raffinerade, såsom utgörande mer än hela förädlingskostnaden, är ett fullkomligt skydd för våra sockerbruksidkare. Spillning, affall och spån. Dit kunna hänföras Sopor från nästan hvarje fabrik. Det vore interessant att veta, hvilken näring skulle lida af sopors utförsel, då deremot Värdet af hela exporten, jemte frakten, mäste vara en nationalvinst. Här, såsom med ben, lärer endast den lifligare efterfrågan, som exporten föranleder, kunna uppmuntra till samlandet. Vid art. stenkol och stenkolsstybb har Utsk. utan tvifvel begått ett stort misstag, då det med en lägre afgift Velat animera införseln af den kraftlösa stybben framför de hättre stenkolen. Denna vara införes i alla fall endast för bestämda productionsbehof och nyttjas aldrig der det icke Sr brist på ved, eller denna ej kan användas. Dess begagnande syftar således i båda fallen till en nationalvinst. Stenkol bora derföre vara alldeles tullfria. Man skulle annars få skal att beklaga tillvaron af den inhemska kolgrufva, som, efter andra stora uppoffringar från statens sida, äfven föranleder beskattning på en så oumbärlig vara. För hvarje näring är ock isynnerhet vigtigt alt äga tillgång på bästa möjliga förädlingsmedel. Af tullbestämmelserna på trävaror skulle en främling sluta, att Sverige är ett ytterst skogfattigt land, som gjort grofhuggning och sågning af utländska träd till näringsfång. Man försvårar utförseln af rund stock (som är nära tullfri till införsel), och genom några yxtag, som måhända göra den mindre säljbar utomlands, blir den tillåten mot lägre tull.
D u Och likväl drogs Annie till honom, den hvila, hvila från allt arbete, all oro, alla kan j u ligga på en soffa och låta oss pyssla unge, trots inkonseqvenserna och det ännu tankar — fullt lugn till kropp och själ — om dig. » outvecklade hos honom — drogs till honom, och sedan några veckor vid ett högfjell-sanaI fantasien såg hon plötsligt för en minut utan att vilja eller önska det, och hon öfvertorium, så skulle hon nog bli bra. » Att komma bort — om blott för några sig sjelf liggande på skinnsoffan i salen, såg raskade sig sjelf med att, under det hon de spelande vid deras bord inne i förmaket lyssnade till rektorn, gång på gång låta sina veckor — andas annan luft, den friska, ky hon låg stilla, omsvept, omhuldad blickar fara mot dörren till tamburen, i vänliga fjelluften — tanken derpå syntes henne utan att göra något, utan att tänka — och tan att den andre ändå skulle komma hem. så mäktigt lockande, men hon hade ej meså någon bredvid henne, som kanske läste Då hon gick, var han emellertid ej ännu del der till, det var en omöjlighet. för henne, eller satt han vid pianot och sjöng kommen, och det blef rektorn, som följde » Nej, doktor, hitta på något billigare — med halfhög röst, i det han ackompagnerade henne hem. Det var icke längre snö och duger ingen af era ' radikalkurer '? » sig med två finger. glittrande rimfrost, utan en aprilafton med Han såg upp mot taket, så som hans vana mild, fuktig luft efter en regnig dag. var, när han funderade på någon ordination, Hon drog ett djupt andetag. af M Derpå gick han till skrifbordet och skref ut ett pillerrecept. » Det här är ett nytt medel, » sade han, » det skulle verkligen vara roligt att se, hvad verkan det kan ha på er. » » Ett experiment således? » » Ja, om ni så vill — till vetenskapens tjenst! » » Hur det än går med offret för experimentet? » » Det har jag inte sagt — med er får det inte gå hur som helst, ni måste bli frisk igen. » » Och hvarför skulle jag bli frisk igen? » Hon sade det bittert och trotsigt med en fiendtligt utmanande blick.
Vidare och för att bereda tillfälle för de vid Arbets-Irirrttningen elier å Fästningarne för sysslolöshet inneslutne personer, att erhålla .sådant försvar eller näringsfång, som kunde göra deras vidare förvarande or eldigt-, har Kongl. Majit i Nåder anbefallt Corqmendantcrne på fästningarna och vid arbets - inrättningen i Carlscrona, att en gång hvar tredje månad förekalla sådane personer och af dem hvardera forti ra i8ä Den 8 Mars. fordra uppgift, om de hafva någon Ort eller person att utmärka, till hvilken Bref kunde afgå, för att bana väg till erhållande af lagligt försvar eller näringsfång, hvarom anmälan genast borda ske hos Konungens Befallningshafvande i Länet, som åligger genom brefvexling med vederbörande vidtaga sådane åtgärder, sorn leda tilländamålet, med förbindelse för Cormnendanten, att uti de till Justitiä-CänZlers-Embete! afgående Eånglistor i en särskild Coldmn anteckna, när förhöret för sig gått, och för Landshöfdingen, att uppgifva, hvilka anstalter i anledning deraf blifvit vidtagne och hvad verkan de medfört; toen hvad anginge min underdåniga hemställan örn Ofverlöpares behandling, så har Kongl, Maj:t i Nåder funnit någon allmän föreskrift derom ej kunna meddelas, utan att sådant måste i hvarje särskild händelse ankomma på pröfning af Kongl. Majit Sjelf, eller de andra Auctoriteter, hvilka äga alt hålla hand ofver Allmänna Ordningens bevarande. Då vid utarbetningen .af den Lagförbättring, som Kongl. Maj:t och Riksens Ständer pröfvat nödig, ofelbart kommer under öfvervägande olämpligheten af åtskilliga i vår nuvarande
Stockholm den 13 januari SALOMON LÖFVENSKIÖLD Berättelse om vad sig i rikets Styrelse tilldragit sedan sista riksdag. Stockholm den 23 januari 1823 Under den långa tid, sedan senaste riksdag har landet med få undantag haft allmän fred. Den skandinaviska halvöns folk har haft förtroende för dess regering och känt ökad säkerhet för deras självständighet och lugn. För att bibehålla ett vänskapligt förhållande till alla makter har Kongl Maj: t undanröjt allt som skulle störa detta förhållande. Kongl Maj: t befrämjar religionens helgd och en sann gudsfruktan hos sina undersåtar och har alltid sin uppmärksamhet och åtgärd till det som rör kyrkan och församlingarnas angelägenheter och läroverket Kongl Maj: t har den 29 januari 1819 gillat och stadfäst en ny Kyrko Psalmbok till allmänt bruk. Den förordnade kommittén, som fått i uppdrag att författa en ny Evangeliebok är huvudsakligen färdig. Förslaget har gått till trycket för allmän granskning. För att upphjälpa kyrkosången har en särskild undervisningsanstalt för Koraloch Kyrkomusik blivit anlagd och en till nya Psalmboken lämpad Koralbok utgivits. Det har varit brist i riket på orgelbyggare. Musikaliska Akademien har fått medel att vidta åtgärder för orgelbyggarkonstens upphjälpande. Förbud att uppföra skådespel på böndagarna och aftnarna före. Ingen får utöva prästyrket som inte fyllt 23 år. Till besparing och förmån för Statsverket har 140 tunnor av s k Behaglig Tids Förlänings Spannmål blivit indraget till Kronan. Den sanna upplysningens befordran och Uppfostringsverkets bringande till möjligaste funktion över hela Riket har utgjort en av Kongl Maj: ts främsta regeringsomsorger. Undervisningsoch Lärostadgarna har blivit ordnade efter senare tiders skick och fordran och efter vunnen erfarenhet. En nödvändig förbättring i skolornas ekonomiska författningar har gjorts, så att de inte hindras av yttre omständigheter Uppfostringskommittén har lagt fram förslag till en omarbetad Skolordning. Efter att Kronprinsen, som är Uppsala Akademis Kansler granskat förslaget och yttrat sina tankar i detta viktiga ämne har förslaget blivit gillat och fastställt. Ett av Uppfostringskommittén granskat förslag till inrättande av ett Sällskap för växelundervisning har godkänts.
Filial-Discont-Inrättningarne, för hvilka vanlige Discont-Reversal äro afgifne, få, utan undantag anmälas till omsättning sednast inom den irsta nästkommande Julii, hvaremot för alla sådane Lån, hvilka icke, inom sistberörde tid den irsta Julii 1823.varda omsatte, full betalning kommer att genast infordras. 3:o Vid hvarje Lån-omsättning, som alltid måste göras på sex månader, och icke på kortare tid, skall ovilkorligen afbelalas på Capitalet minst en fjerdedel af det be - Stats-Utskottets Betänkanden, ii3 belopp, som uti 1822 års Räkenskaper utbalanceras till innevarande år 1828, men alltid på jemt Tio Riksdalers-tal, på lika sätt, som en tiondedel af Capital-beloppet den lista October 1818 förut skolat beräknas och erläggas. 4:o För Lån, hvilka ieke tvänne månader efter förfa!lodagen liqvideras eller infrias, skall Lagsökning genast derefter expedieras. Till upplysning om antalet af utestående Lån, hvilka möjligen kunna komma i fråga att omsattas, ar Bilagan Lit. C. författad, hvaraf befinnes, att hela antalet af Lån uti samtlige Disconteriie, uppgcck d. 6 dennes till 2982 stycken 2982 men om härifrån afdragas sådaneLåne-Reversal, för hvilka betalningskulle kunna förväntas endast utur Concourser och således icke blifva till omsättning anmälte . 906 så återstå . 2026 st.
Konstitutions-Utskottet, hvars uppmärksamhet blifvit af en dess ledamot fästad å detta förhållande, har, vid betraktande af hvad här ofvan blifvit anfördt, ansett, att den störda öfverensstämmelse]! emellan berörda tvänne lagstadganden borde återställas, samt trott sådant lämpligast kunnat ske dymedelst, att föreskriften uti 31 g Regerings-Formen ändrades i enlighet med den uti 14 g Riksdags-Ordningen; och får Utskottet således till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling öfverlemna följande förslag till ändring uti Regerings-Formen. § 31. (nuvarande lydelse:) (den föreslagna lydelsen:) Städernas Borgerskap åtnjute framgent Städernas Borgerskap och öfriga till den rättighet de hitintills innehaft, att till deltagande i Riksdagsmannaval inom Bor Borgmästare-tjenster föreslå frenne bellö- gare-Ståndet berättigade innevånare ege, att riga Män, dä Konungen en af dem utnämne. till Borgmästare-tjenster föreslå frenne Pä lika sätt förhålles med Rådmänsoch behörige Män, dä Konungen en af dem Magistrats-sekreterare-sysslorna i Stockutnämne. Pä lika sätt förhålles med holm. Rådmänsoch Magistrats-sekreterare-sys slorna i Stockholm. Stockholm den 4 Maj 1860. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 23. 5 Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Maj 1860, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till tillägg i 409 § Regeringsformen ' och 80 § Riksdags-Ordningen, angående uppskof i riksdag. Enligt Grundlagarnas nu gällande föreskrifter, kan icke riksdag afbrytas eller uppskof deri ega ruin, utan. sedan den väl börjat, måste den oafbrutet fortgå intilldess ärendena blifvit afslutade eller Konungen finner för godt Rikets Ständer åtskilja. Konstitutions-Utskottet vid 1853 oell 1854 årens riksdag ansåg, att af detta förhållande understundom kunde uppkomma ganska stora olägenheter.