Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu var det så, att en af bröderna fått litet mera vax i sig än det reglementerade och denne blef enhälligt utsedd till ständig ordförande däruppe på hyllan. » Vi veta j u alla, » plägade han yttra, » att den kväll en gång kommer, då det stora undret skall ske med oss alla. T y hvar och en bär j u veken inom sig; hvars och ens öde är att brinna och förbrinna och de som blända, lefva fortast. Att lysa, — ack bröder, det är det tvåfaldt sällsamma miraklet som innefattar både lifvet och döden, ty början till slutet är att tändas. Men sedan vi omsider drunknat i staken, sägen mig, hvar finnas vi väl d å? » » Ingenstädes, » föreslog just den, hvilken gått miste o m den smula vax slumpen gifvit den andre till öfverlopps. » För resten tjänar det till ingenting att munhuggas, ty när det är siat, så är det, huru du än funderar, och därmed punktum. » » Ingenstädes säger du — nonsens. Nej, bröder, det sken vi sprida måste helt visst hamna någonstädes, den värme vi hafva känt kan ej försvinna, den plats vi en gång fyllt kan ingalunda blifva tom, utan måste ersättas med något annat. Detta är tillvarons grundlag. Äfven bland människorna har det j a funnits ljus, hvilka brunnit ned och slocknat. Men den glöd de hafva gifvit åt världens köld, den klarhet de hafva förlänat åt världens mörker, den förblifver evinnerligen. — Jag medger villigt, att det bekvämaste är att inte alls fundera på saken, utan att helt enkelt säga ingenstädes. Men man behöfver bara tänka sig för det allra minsta för att inse, huru dum man är. » Så höllo de flitigt på att kannstöpa och gissa och gifva hvarandra gliringar, föga betänkande den gamla sanningen, att det finnes få af skogens vilda djur, så farliga som den, hvilken äflas att tala, utan att hafva något att förkunna. Så silade sig ordens ström genom alla tänkbara fåror, ända tills dess själfva borgmästarens snutfagra piga kom in i boden och bad o m ett paket ljus.
Författningar, hemmansegarne åligger , icke må oftare än tvänne gånger i veckan utgöras, på de dagar, som af Kongl, Majlis Befallningshafvande derföre utsät - Stats''samt AlIin.Besv.G.Oec.Uts\.Utl-'N:o 58. 7 tas, så vida icke ärendets vigt och angelägenhet gör undantag derifrån oundvikligt, såsom vid durchmarcher, Kungseller Krono-skjutsningar, skallgångar, skogseldar o. d., i hvilka fall brefven böra med ridande bud fortställas samt, till förekommande af missbruk, ärendets beskaffenhet jemväl, i korthet och i allmänna ordalag, utanpå brefvet fin» nas antecknadt; att Kongl. Majlts Befallningshafvande, hvar inom sitt Nådigst ann förtrodda Län , i enlighet med de nu föreslagne grunder, och efter Socknarnes hörande i ämnet, uppgöra reglering om Kronobrefbäringen ; samt att vid de sammankomster inotn Socknarne, sorn för detta ändamål komma att ega rum, det må vara Socknemännen tillåtet att sig emellan och frivilligt öfverenskomma, huruvida enskildes bref skola med Krono-brefbärings-posten få åtfölja,' utan att något allmänt stadgande i detta afseende från Statsmaglernes sida må meddelas* £ Stats-samt Allm.Besv. o .Otc. Utsi. Ull. N.o 58. Hvad deremot vidkommer den af Riksdags-Fullmägtigen Olof Jansson gjorda begäran att, för Krono-brefbäringen , * ersättning måtte af allmänna medel erhållas ,* kunna Utskotten så mycket mindre sådant tillstyrka, som , oberäknadt, att de för Brefbäringens besörjande anslagna hemman, genom Kongl. Brefvet den il Julii 1811» äro från Krono skjutsningar befriade , några medel för en dylik ersättning, enligt hvad, genom Kongl. Brefvet den 17 Februarii i8s4, jemväl i Nåder förklaradt blifvit, icke finnas anvisade eller att tillgå.
Bibliotheket böra flyttas till 5:te Hufvudtiteln, upptagande de för vetenskapernes befrämjande, m. m., fastställda summor, kommer alt vid betänkandet om denna titel afgifva yttrande i ofvanomförmälde fråga. c) Då, vid den senast med Kongl. Majlis Canzli och Justitia; Revisionen skedde löneoch tjenste-reglering, någon serskild Indragnings-Stat för öfvertalige tjenstemän, icke blifvit föreslagen, men en sådan stat sedermera visat sig vara af behofvet påkallad, enär flere af desse öfvertalige tjenstemän, utan alt kunna åläggas tjenstgöring i lägre grader, qvarslodo med bibehållande af sina förra löne-inkomster, till hinder för den nya löneregleringens definitiva verkställighet, i följd hvaraf Kongl. Majit äfven varit nödsakad alt dels minska de effectivt tjenstgörandes löner till lägre belopp, än hvad Staten för dem bestämde, dels ock bevilja arfvoden af 2idra Hufvudtitelns besparingar, föreslog Kongl. Majit nu Rikets Ständer, att ifrån nämnde Titel på Indragningsstat öfverflytta bemälde öfvertaliga tjenstemän med deras löner. Hvad nu först vidkommer det belopp af 3/jo Ridr, som blifvit äskadt till fyllnad i pension för f. d. Revisions-Secreteraren, Friherre L. J:son Boije; så enär den pension, Friherren nu uppbär å Indragnings-Staten, motsvarar det belopp, han under sin tjenstetid såsom lön innehade, samt det förhållande, att Revisions-Secreterare-lönerne ökats, sedan bemälde Friherre afgått ur effectiv tjenst, icke kan inverka å honom, som, i händelse omförmälde förslag bifölls, skulle komma att i pension åtnjuta mera, än han under IjenstgÖringstiden uppburit, finner Utskottet sig sakna skäl att tillstyrka beviljande af berörde 340 Ridr.
Jag fattar väl att detta anslag icke bör, icke kan afse annat än fyllande af de behof, som fordra längre tid att tillgodoses; en tid, hvilken numera ofta icke kan i och för krigsrustningar påräknas. Men äfven om de behof, för hvilka detta anslag är beräknadt, sålunda inskränkas, torde ett tvifvel om dess tillräcklighet icke få anses oberättigadt. Jag önskar att hos Hrr Krigsoch Sjö-Ministern ingen tveksamhet må hafva uppstått att öppet och till fullo framhålla de behof, som verkligen förefinuas. En sådan tveksamhet, till viss grad naturlig och Den 24 Norember. 313 till och med ursäktlig under vanliga förhållanden, af skäl Hr Krigs-Ministern under gårdagens plenum omnämnde, skulle vid de allvarliga, K. M:s Propos. afser, svårligen kunna anses förlåtlig. Jag vill derföre hoppas, jag vill tro, att dessa Hrr icke förbisett de pligter, som i detta hänseende ålegat dem, icke förglömt det dryga ansvar, ett försummande af dessa pligter måste medföra, och under denna öfvertygelse vill jag söka att tysta mitt tvifvel. Jag skal! derföre icke nu till dem framställa den fråga, huruvida de anslag, som i och för sådana ändamål af R.
Att uppgifva ett förslag till redaktion af de tillägg och förändringar, i vissa delar af den nådiga Förordningen om mantalsoch skattskrifningarncs förrättande, som blofve följden af bifall till min framställning, vore visserligen ett åliggande för mig, men jag har så mycket mindre vågat fullgörandet häraf, som hvad jag föreslagit äfven torde inverka på en eller annan punkt, och föranleda till en i vissa fall förändrad redaktion, för att ej mer än antyda, att, äfven utan afseende på mitt förslag, den nya kommunal-författningen gör en ny bestämmelse i sak, t. ex. i § 4 mom. 5, nödig och önskvärd. Om remiss af denna motion till vederbörande Utskott får jag slutligen vördsamt anhålla. Stockholm den 8 November 1862. E. M. Tegnér. Bih. till B. St. N:o 9. !%:« ?>. Af Kontrakts-prosten E. M. Tegnér: Att samling stiden för Sqva dron eller Kompani, der den utsattes pä sönoch helgedag, alltid måtte bestämmas till eftermiddagen. Det är bekant, att flera Kongl. Författningar och Bref, af äldre och yngre dato blifvit utfärdade och finnas ännu gällande, i syfte att urvägenrödja de hinder, som kunna möta för iakttagandet och helgden af sabbathsbudet, i allmänhet, och särskilt för bevistandet och deltagandet i den allmänna gudstjensten, såsom ett af de vigtigare medlen att väcka och underhålla de dygder, på hvilka samhällets bestånd hvilar. Således är det, för att anföra ett exempel, anbefallt tågande trupp, icke blott att på helgedag, under den tid af densamma, som gudstjenst förrättas i den församling, genom hvilken tåget sker, vara stilla, utan äfven når tillfälle dertill gifves, då hålla gudstjenst.
Då förf. kallar sin bok för historier oin kvinnor, är det, I. icke att undra på om kvinnotyperna för henne st8 i förgrunden och afven lyckas bäst. Hella, s % olik en nutida sextoniiring som möjligt, förefaller nästan som en overklig uppenbarelse, hvilken skymtar förbi mot bakgrunden af den fullt utvecklade, niistan parisiskt moderne fru Viveka Vingfäldt, tecknad s % att ingen skall neka henne sitt intresse, ehuru hon icke skall vinna nhgons sympati. Det gnistra. och sprakar af lif, det skiner om henne, hvar hon kommer, men ljuset är kallt, varmelöst, elektriskt. Flere scener ur fru Yivekas pariserlif iiro ypperliga r m a r för hennes nyckfulla, lockande, lifliga väsen, för hennes allt annat an nordiska temperament, men nyckeln till denna oberiikneliga karakter finnes nog bast i orden: &gt;hon var djupt likgiltig för allt, som icke rörde henne personligen ». De öfriga berättelserna iiro af mycket viislande innehåll, ehuru på de flesta kunde tilliiinpas det k h d a slagordet om kärleken som » det centrala i lifvet~. Hur mycken psykologisk sanning, som ligger i dessa korta kärlekssagor, i tron p5 ögonblickets lyckorus eller » lyckove », sasom uppvägande lifslhga sorger och f örsakelser, - det skulle kräfva en utredning, som i en kort anmälan icke vore på sin plats. Fru Claines stil är aldrig banal, men icke heller enkel, klar och genomskinlig, den flyter fram som djupt vatten med skum pil upprörda vAgor. Vid allt det egendomliga och fantastiska, för hvilket förf. visar stor förkiirlek, m i k e r man afven i språket ett visst effektsökeri, en böjelse att med konstlade uttryckssiitt f; fram en sriirmisk, patetisk klangfärg i orden för att fasthiilla en stihnning, som dock snarast torde gå förlorad, om man skall leta sig till de klingande ordens innebörd.
Månne man derföre ej borde upphöra med den så länge till Landets skada begagnade Theoretiska uppställningen i financerne och directe öfvergå till erfarenhetsläran, för hvilken all Theori måste vika. Jag vågar derföre ödmjukast föreslå, att vi antaga myntvärdet till 126 sk. med vexling af mindre mynt, att vi under dessa 5 kommande åren så småningom förvandla våra BancoSedlar till SilfverSedlar efter denna Cours, uppställa detta förhållande i alla möjeliga utgreningar af liqvider och uppbörder, och sluteligen återföra oss till samma förhållande i RiksgäldsSedlar, BancoSedlar samt Diicontpapper, som åren »805 eller 1806, hvilket 52 8 Den 19 Julii e. tu. bör kunna gå an di vi nu äga 11 å i2ono~o R;dr större SilfverFond än då, och tili hvilket utförande ej fordas särdeles financiel spetsfundighet då man endast behöfver ställa allt accurat som det var d - Det är väl möjligt att jag misstagit mig i min framställning, att resultatet ej skall blifva sådant som jag förmodar, men så må det åtminstone medgifvas mig, att hvem som uppställer denna sats, på den erfarenhet Backens Tableaurer lemnar, jemförd med det praktiska i alla andra Bankinrättningar, och med det historiska uti vårt Economiska förhållande under dessa åren, till Handel, Näringar och import; skall finna stöd för sin förmodan, och den nu varande Banken: publicitet hvars nytta jag börjar betvifla skall endast kunna hindra denna förmodade utgång. N:o 3« Herr von Becker, Carl johan:
Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad på den besparing, som vid Salpetergärdens transporterande skulle vinnas, om, i stället derföre, att uppbörden deraf nu börjas i Vesterbotten och sedan fortsättes, samt Salpetern föres landvägen, densamma blefve från stället, der den uppbäres, förd till närmaste Sjöstad och sedermera derifrån transporterad sjövägen, hafva Rikets Ständer, i afseende på den ordning, som, vid Salpeterns uppbärande och transporterande genom landet, för närvarande eger rum, inhemtat, att, jemlikt Kongl. Reglementet af d. 26 November 1816 för uppbörden af den årliga Salpeterskatten, levereringen af denna skatt in natura skall verkställas emellan dan i Dec. det ena och den i Mars det påföljande året; att Salpeterns emottagande af de gärdskyldige sker, under Salpetersjuderi-Styresmännens inseende och controll, antingen clirecte till det Krutbruk, för hvars behof densamma blifvit af E. K. M:ts och Rikets Krigs-Gollegium anvisad, i hvilket iV:o g6. Preste-Ståndet d. 30 — Borgare-Ståndet d. 30 — Bonde-Ståndet d. 3 Julii I S. A. K. Exp. Utsh. Förslag till und. Shrifv.
Vidkommande lönebeloppet, så, i betraktande ej mindre af embetets magtpåliggande natur och de insigter, hvilka hos generalinspektören ovilkorligen måste finnas förenade med öfverlägsen praktisk skicklighet inom alla gymnastikens grenar, än ock af det mödosamma, ansträngande och ansvarsfulla i hans verksamhet, tager jag mig friheten hemställa, att den årliga lönen måtte bestämmas till 6,000 R:dr R:mt; ett belopp, hvilket så mycket mindre torde finnas för högt tilltaget, som folkskoleinspektören för hufvudstaden, med ett så inskränkt område för sin tjenstutöfning, uppbär af kommunen i årlig lön 4,500 R:dr R:mt, och föreståndaren för gymnastiska centralinstitutet för närvarande kan, med inbegrepp af hyresmedel och andra förmåner, beräkna sin årliga aflöning till mera än 6,000 R:dr R:mt. Jag tror mig känna, att åtminstone uti ett af de öfriga Stånden enahanda framställning med denna kommer att göras eller redan blifvit gjord; men jag anser detta Hedervärda Stånd, särskildt med afseende å folkskolan, ega ett öfvervägande intresse uti framgången af förslaget, enär af skolornas ungdom flertalet utgöres samt ännu mera i framtiden kommer att utgöras af allmogens barn. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet af denna min motion anhålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1865. Josef Oscar Almqvist, från Norrbottens län. 152 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Josef Osear Urnqvist från Norrbottens län, om ändring af reglementet för elektriska telegrafverket, i den syftning att tjensteman ej må utan eget begifvande kunna från en tiU annan station förflyttas, rn. rn.
Ruth med ens förd bort till dessa obekanta trakter, så fjerran som hon förr sällan varit, der ett nytt, främmande lif öfverallt öppnade sig för hennes nyfikna blåa ögon. O c h hon, som aldrig känt fader eller moder, blef vid en mors hand förd in i den lugna vrån bakom den gröna porten, der pappa Rebolledo sysslade midt upp i middagshettan bland blommor och träd och der bofinkarne sjöngo. Hvad den lilla frun var lycklig och stolt, när hon kom med sin skatt. Och ej ens pappa Rebolledos skepticism höll profvet; han kände genast en alldeles särskild värme inom sig — en främmande ljuf värme, hvilken han då för allt verldens guld ej skulle kunnat tvingas vidgå — när den lilla leddes fram och af sin nya mor lockades att säga efter det märkvärdiga namnet: » pappa Jebolle pappa Jebolledo », som aldrig förr öfver några läppar fått en sådan klangfärg som öfver denna späda mun. Och den lilla frun, hvars vänliga ansigte lyste ungdomligare än någonsin, tvang honom att känna med sina jordiga svarta fingrar på Ruths ljusa lockar — » hur mjukt, hur förtjusande lent! » — och slutade med att burdus lyfta » ungen » upp att pussa » pappa Jebolledo » — tänk eder! — rätt på munnen! Men utifrån gatan genom portens och plankets springor lyste en hel rad nyfikna ögon af idel frågor: hvad nionde detta betyda? Nu började ett nytt lif i det gamla husetRuth ryckte med storm in i de nyförvärfvade föräldrarnes hjertan, in i deras hvardagslif och hvardagsvanor, och, innan de rätt visste ordet utaf, hade de så godt som förgätit den tid, dä hon icke funnits der; de kunde icke längre tänka sig trädgården, de låga rummen, den lilla butiken utan henne. Trädgården — ja, der hölls hon mest, när dagarne voro varma och klara. Hon lade i dagen ett synnerligt intresse för pappa Rebolledos göranden, och hon riktigt fråssade af blommor, af hvilka hon ideligen samlade sina små händer öfverfulla. Och den förre, hvars stundliga sällskap hon blifvit, trodde sig snart hos henne upptäcka anlag till utsökt konstnärH e l s o v å r d. Varning för blodförgiftning.
Att ett af Const.Utsk. tillstyrkt förslag, som af tvenne Städ blifvit förkastadt, ej bör till följd häraf falla, gillar jag på det högsta, men tror, alt förslaget i detta fall bör undergå 96 Den 5 April f. m. votering i förstärkt Const.Utsk., i likhet med hvad Hr Lagerhjelm yrkat. Den princip, att ett mer än tillfälligt allmänt tänkesätt skall vara stadgadt, då man tillvägabringar en grundlagsförändring, tror jag ej skulle rubbas genom den föreskriften, att ett af Const.Utsk. tillstyrkt, och af mer än halfva representationen godkändt förslag till en grundlagsförändring bör läggas på R. St:s bord, enär hvarje Stånd vid påföljande riksdag äger veto till dess förkastande, och jag kan ej inse någon våda deruti, att ett sådant förslag, om än tilläfventyrs något omoget, bordlägges till nästa riksdag. Hvilar förslaget, tvingas nationen att tänka på det, hvilar det icke, tänker ingen derpå. Med stöd af dessa mina grundsatser, har jag uppsatt ett förslag till gemensamma tankar, som jag skall bedja alt få uppläsa för R. o. Ad. Jag har deruti antagit 56 § oförändrad, sådan den finnes i Utsk:s mern., dock med det tillägg, Hr von Hartmansdorff dervid föreslagit, dä han hade ordet. 1 och 2 mom. af 81 § böra likaledes förblifva orubbade, men i st. f. 3, 4 och 5 morn., föreslår jag följande redaction: Tillstyrker Const.Utsk. förändringar af stadganden i grundlagarne, sjelfmant, eller uppå derom af riksdagsman väckt fråga, varde Utsk:s yttrande vid samma riksdag öfverlemnadt till R. St. Göras i R. St:s plena icke några anmärkmr emot Const.Utsk:s yttrande, hvile detsamma såsom ett R. St:s utlåt, till nästpåföljande riksdag, då det af R. St. skall afgöras. Underkännes förslaget i sin helhet af minst trenne RiksSt., vare detsamma förfallet. Göres åter i R.
Med erkännande att publicitet i allmänna ärender är en rättsfordran hvarföre i allmänhet icke bör läggas hinder i vägen, måste likväl undantag medgifvas i financielle liksom ministerieile ärender, då för beredande af allmän nytta, omständig, Den 1 Maji f. m. 95 heter deri påkalla inskränkning, och likasom ett handelshus, under fördöljande af sitt financielle tillstånd af opinionen understödt, ej allenast kan upprätthålla sin credit, utan äfven finna utvägar att derunder förbättra en ofördelagtig ställning, så, med förutsättning att vår Banks inrättning fortfarer att blifva oförändrad , kan, i enahanda förhållande, ett icke offentligt görande af vår Banks financielle ställning, i afseende på Silfver Fonden i critiska tidpunkter blifva af obestridlig nytta , hvarpå exempel, som alltid meddela den säkraste bevisning, kunna hämtas ifrån Bankens egen historia, enär efter en misslyckad realisation, det befanns att omkring tvåtredjedelar ai SilfverFonden blifvit utvexlad, detta förhållande för allmänheten okändt, likväl icke verkade på opinionen till nedsättning af Bancosedlarnes värde, då deremot, om rätta förhållandet varit officielt kändt, den mindre återstående delen af reela fonden, sannolikt i följd af misstroende, äfven hade ifrån Bankens hvalf utvandrat, och mesurer till återförande af en förbättrad ställning hade blifvit förfelade. Jag tror, för min del, att erhållande allmän kännedom om Bankens reela fond icke har något inflytande på Coursförhållanden, eller beräkningar af myntvärdet, i afseende hvarpå, ett förbättradt förhållande allena bör väntas af fördelagtig utrikes handel och allmän och enskildt sparsam hushållning, hvaremot jag tror att allmänheten med fullkomlig anledning fästar en större och ogillande uppmärksamhet derå, om genom en skadlig tillökning af Ban - Dm 7 Maji f. m, kens sedlar, deras innehafvares förmögenhet minskas och undergräfves, än om några få tunnor guld-mera eller mindre i Silfver förvaras i Bankens hvalf. NrO 3.
45 att lista och 2:c!ra klassen skulle samläsa för den ena hufvudläraren, hvilket syntes olämpligt. För inträde på seminarium fordrades kristendomskunskap, färdighet i innanläsning, att kunna skrifva modersmålet någorlunda felfritt, att hafva en jemn och redig handstil och någon kunskap i arithmetik, men ingen kännedom af historien, geografien eller annat, hvaruti hvarje väl organiserad folkskola lemnar sina elever undervisning. Reglementet förbjöde dem, som saknade »musikaliska anlag», inträde å seminariet, hvilket äfven vore en oegentlighet. Dimissions-examen, afiagd inför theologjsk falkultet, äfvensom ett halft års tjenstgöring såsom lärare eller lärarinna i en småskola berättigade till inträde å seminariet utan inträdes-examen, men icke student-examen eller högre inom filosofisk fakultet afiagd examen. På dessa och flera andragna skäl är vordet föreslaget, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos E. K. Majit anhålla att olvanberörda Reglemente, som skulle gälla till efterrättelse från början af höstterminen detta år, måtte dessförinnan undergå en nödig revision. Och då flera af omförmälda anmärkningar synas förtjenta af uppmärksamhet, hafva Rikets Ständer så mycket heldre ansett sig böra bifalla ifrågavarande förslag, som beslutet i afseende å ofvannämnda förändrade bestämmelser angående anslagen till folkskolelärare-seminarier i allt fall föranleder omarbetning af reglementet; i följd hvaraf Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet hemställa om en revision af det för nämnda läroanstalter sednast utfärdade reglemente. Till stipendier för elever vid folkskolelärare-seminarierna har E. K. Maj:t föreslagit, att en summa af 30,000 R:dr måtte anvisas. Detta anslag har förut utgått med 20,000 R:dr; men då grundade skäl förefinnas att något öka stipendiernas belopp och behofvet af sådana understöd måste blifva större, när seminariernas antal Inskränkas, anse Rikets Ständer ifrågavarande anslag böra utgå med ett enligt E. K. Majits förslag något förhöjdt belopp.
Dec » ytterligare derom — 4 i 109 — b. 50 April b. 25 April b. 23 April b. 25 April » arfvoden åt Stats-lvommissarierne Koch och Gråå — 4 i 511 — b. 13 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. » arfvode för den hos Statsutskottet anställda Kamererare — 4 i 512 — b. 13 Aug. b. 13 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. » om medels anvisande till gratifikationer åt extra biträden uti Expeditions-Utskottets Kansli — 10 2 10 — b. 21 Aug. b. 19 Aug. b. 20 Aug. b. 20 Aug. » om förhöjdt arfvode åt föreståndaren för tryckeri-alV delningen af ExpeditionsUtskottets Kansli — 10 2 11 — b. 21 Aug. b. 19 Aug. b. 20 Aug. b. 20 Aug. » om rättighet för ExpeditionsUtskottets Kansli-personal och Vaktbetjening att uppbära arfvode någon tid efter Riksdagens slut • — 10 o 18 — b. 29 Aug. b. 28 Aug. b. 29 Aug. b. 29 Aug. » Protokoller medBihang,tryckning och utdelning af — 4 1 523 — b. 20 Aug. b. 20 Aug. b. 19 Aug. b. 19 Aug. Rinkeby sjö, aftappning af — 4 1 165 20 b. 26 Juni b. 26 Juni b. 26 Juni b. 28 Juni Rote.flyttning, m. m., om upphäfvande af stadgandet, att Konungens Befallningshalvandes utslag i sådana mål skola underställas Kammarkollegii pröfning — 8 — 20 — b. 3 Febr. b. 3 Febr. b. 1 Febr. b. 3 Febr.