Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För närvarande finnes det i Brasilien intet mera populärt namn, ingen af folkgunsten mera uppburen man, än denne hitintills så bittert hatade, så allmänt afskydda Oliveira Brant. Hvad tycker ni, senhor? Villaflor stod mållös af häpnad. I dessa tider kan allt hända: revolutionen, som nu står utanför dörren, consumerar fort reputationer och skjuter immerfort nya skådespelare in på scenen, eller tillverkar nya costumer åt de gamla. Men ännu är det inte slut på mina nyheter. Så vet då, att den äldste af mina oroliga och ränkfulla cousiner, Jozé Bonifacio, är återkommen, har efterträdt Barbacena i Kejsarns gunst och är för närvarande vårt partis ende farliga motståndare. Ty ni begriper, att Oliveira och jag, för närvarande slutit en varm vänskap, till dess nemligen, vi kunna umbära hvarandra. Teckningar och drömmar TECKNINGAR OCH DRÖMMAR af a g Fredrika Runeberg. Först publicerad av Theodor Söderholms förlag 1861. Imprimatur: C. R. Lindberg. Innehåll: Sid. Manala Jungfrun 18. En Dröm .. 27. Salik Sardar Khans maka . 32. En saga om Vreden .. 52. Qvinnan på Tongatabu 57. Tre som flyttade till Sverige 87. Rosen Indianens qvinna ... 95. Elas frågor ... 99. Lilla Isgumman 102. Hvad skall den gamla ... 107. Det skönaste smycket 108. Allt hur man tar det 114. Kuhinanuis dotter .. 116. Vid insjöns strand . 119. Fläktarnes lek 125. De vackraste händerna ... 171. Suomiqvinnan på Saimaudden ... 180. Blommornas nytta ... 186. Harpspelerskans Dotter .. 187. Facetter af qvinnans lif De vackra orden 215. Den oppoch nedvända verlden 219. Aminas dröm ... 225. Kamtschadalens hustru ... 233. Aikyn.
Domstolar i laga ordning tilltala dem, sorn uti sina Embetens utöfning al väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begå, elier underlåta att sina Embetspligler behörigen fullgöra. Vare dock han i ali måtto underkastad samma ansvar och pligt, som allmän Lag och Rättegångs-Ordning för Actorer utstaka. K. O. §. 63 Denne Embetsman, sorn Riksförsamlingens Justitie-Om mom. 3. budsman kallas, njule till godo så väl under, som emellan Constitulions-Utslioltels Memorial, N:o 2. 35 Riksdagarne, samma säkerhet för sin person och tjenstbefa Ilning, som genom i3g § för Riksdagsmän i allmänhet stadgad äj', och anses under sin tjenstetid, och intill dess lian lian Embetelskiljes eller till utöfningen af sin förut innehafda beställning återträder, i alla afseenden lika med Konungens Juslilie-Canzler. § 117. Val till Justitie-Ombudsman förrättas, på Jet R, f. §. 97. i 112 § föreskri fria sätt, af hela Riksförsamlingen, hvilken äfR> 263, ven, pä nästa helgfria dag, efter samma grun der utser en man af de egenskaper, som hos Justitie Ombudsmannen erfordras , alt honom efterträda, ifall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå. I händelse J uslitie-Ombudsmannen vid samma Riksdag, r. f. §. 98. under hvilken han blifvit vald, afsäger sig det erhållna förtroRendet, eller med döden afgår, skall Riksförsamlingen i Einbem0”’ tet genast insätta den man, som till hans efterträdare utsedd är. Skulle sådan utsedd efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justitie-OmbudsmansEmbetet insättas, eller med döden afgå, utväljes, på ofvan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe.
Den l4 Augusth f> m, va Riksens Ständers instämmande deri ^ om jag längre med tystnad afhörde de yttranden till förmån för prohibitivsystemet, sorn, särdeles af en Ledamot inom detta S*ånd, blifvit gjorde, så väl under förra discussionen af nu förevarande ämne, som vid dess ytterligare föredragning under senaste Plenum. Min tystnad skulle vara ett erkännande af grundsatser, hvilka jag högeligen ogillar. Må det derföre först tillåtas mig hembära min gärd af agtning åt det Höglofl. BevillningsLiskottet, sorni den föreslagna TullBevillningen, lagdt grundvalen till ett system, från hvilket den praktiska Statsmannen aldrig bordt afvika, oc h som jag anser äga den enda för sekler beståndande basis, på hvilken handel och nårin ar kunna frodas. Det är detta system som fördt välmågan åt Nationerna, och afstegen derifrån hafva först ägt rum, sedan denna välmåga var stadgad och Regent erna, för att öka sin magt eller sina inkomster, trodde sig vinna detta ändamål, med att fjettra fliten och omtankan. Stater, liksom inenniskor äga sin myndighetsålder; att icke få använda densamma till full utöfning af de physiska och intellectueila krafterne, så framt dessa icke åro i strid mot moralens eller allmänna lagens föreskrifter, är oförenligt med samhällsråtten. Det liberala systemet erkänner denna rått; det är upplyst af sanningens ljus, som det vidare kringsprider. ■Prahibitiva syji ernet deremot erkänner den icke; hvarje lörmåg&ns eller viljans utöfning, är en beviljad frihet från den allmänna förbudslagen, en ynnest gifven åt den ena, på den andras Veil 14 slugusti f, m. bekostnad; det omhöljer sig af mörker, på det upptäckten må fördröjas att detsamma saknar all gr undval och ej af sig sjelf kan bestå.
Men allra innerst i dem låg ett uttryck af sorg och kval, så gripande och tungt, att jag måste tänka: stackars tok-Johanna! du har det visst bättre, när tok-ilet kommer på och minnet sviker dig! Dagarne, som följde, var hon fortfarande redig och klädde sig ordentligt och snyggt. Jag såg, att hon gjorde sig all möda för att behaga främlingen. Hon förstod kanske instinktmässigt den varma medkänsla hon väckt. Att Johanna i sina yngre och sin krafts dagar varit en ovanligt duglig kvinna märktes väl. Nu, då gårdens karlar voro ute i skogsarbete, hjälpte hon moran i alla sysslor och gjorde dem raskt och väl. Men hon var tystlåten och allvarlig under arbetet, och aldrig hörde jag henne sjunga eller ens gnola nu. Hennes historia hade jag ännu efter ett par dagar ej lyckats får höra. Mor själf var inbunden och ordknapp, och jag kunde inte locka ur henne något mer om tok-Johanna, än det jag fått veta första dagen ute i pärlandet. Hon tycktes betrakta mig med en viss misstro och kunde ej begripa, hvad jag hade att göra där hos dem eller hvad jag haft för mig ute i fjäll och vildmark. Och Johanna själf ville jag ogärna fråga om något direkt hon syntes så lugn och belåten nu utan hoppades jag, att den skulle komma af sig själf historien. Hon ville gärna vara i mitt sällskap och tycktes hafva fattat en viss tillgifvenhet för »främmane’», som hon kallade mig. Och den kom äfven, sorglig och mörk, gripande i all sin enkelhet. Det var en dag, som jag användt till hvila på mjuk, svalkande mossa i skogen och njutande af doften från linnea och barr, af solskenet, som man bara anade därinne och af att inte tänka mer än myggorna, som surrade och stucko i värmen. När jag mot aftonen gick ned till gården, hade mor redan gått till sommarföjset för att mjölka, och Johanna kom ut till mig med en stickstrumpa i handen. Jag hade satt mig på gräsvallen bakom byggningen, och hon tog plats bredvid mig. Hvad hon såg hoptorkad och fattig ut, där hon satt midt bland maskrosor och ängsvial!
Tryckfrihetsförordningen, angående förhud mot eftertryck af utländsk skrift. Oeh ansågos dessa Memorial icke från Ridderskapet och Adelns sida föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Konstitulions-Utskottets den 4 dennes eftermid dagen på bordet lagda Memorial N:o 50, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 37 föreslagna tillägg uti 1 § 4 mom. Tryckfrihets-förordningen, angående borgens ställande af dagblads och periodiska skrifters utgifvare, skapet och Adeln vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. S. D. Vid föredragning af Konslitutions-Ulskottets den 4 dennes eftermid dagen på hordet lagda Memorial N:o 51 med voterings-propositioner, rörande det af Konstitutionsutskottet uti Memorialet N:o 32 framställda förslag till ändring uti 15 § Riksdagsordningen, angående hemmans-egares representations-rätt, blefvo de i förevarande Memorial föreslagna voterings-propositioner af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o. Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående betäckande af de kostnader, som för skatte-förenklingens och det nya jordeboks-verkets fortgång erfordras; och 2:o. Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren i Wermlands län Kammarrätts-rådel Svante Lindberg ådömda skyldighet att ersätta Kronans förlust för arrende-afgifter och krono-utskylder m. m. för boställena N:is 1 och 2 Elfvetorp i Olme socken af nämnde län. Frän Högv. Preste-Slåndet. S. D.
En ledamot af BondeStåndet sade, alt det var på öfverskotten för året, den andra* att det var på öfverskotten från Riksdag till Riksdag, och då tvänne Ledamöter af Ståndet sjelfve vord till den grad af olika meningar, är det ursäktligt för mig, alt jag ej begriper hvad man menat. Jag öfverlemnar åt en hvar, och åt Herr Lefren sjelf, att bedomina, hvad RiksgäldsContoirets ^ullmäglige skola göra, om det ena året öfverskott finnes, men icke det andra, huruvida det då skall betalas för flere år, eller blott för det ena året, då öfverskott finnes. Herr Lefren: Den siste Talaren baft gjort tvänne inkast emot inbjudningen. Det första grundar sig på ett beslut i StatsXJt - Den 26 October e. m. >79 skottets Memorial N:o 154* Jag har ej detta Memorial här, och anhåller derföre, alt, om det finnes till lands, det måtte blifva uppläst, tj jag har ingen rättighet att begära, att någon skall lita på mitt minne, ehuru jag rätt väl Vet hvad det innehåller. I anledning häraf blef StatsUtskoltets Memorial N:o 154 uppläst, och hade Utskottet deri yttrat följande: ”Och då, enligt den af Rikets Ständer antagne beräkning af StaIsVerkets inkomster till nästa Riksdag, några synnerligen betydliga öfverskotter på desamma icke torde komma att äga rum, tror Utskottet, i sammanhang härmcd> sig äfven böra föreslå: att, derest några utbetalningar framdeles ■ vid denna Riksdag af Rikets Ständer beslutas, hvilka icke å Stat blifva uppförde, desamma må hänvisas att af RiksgäldsContoiret bestridas, för fullgörandet hvaraf nödigt är, att Öfverskotterne på StatsYerkets inkomster varda från StatsVerket öfverlemnade till bemälte Verk, så snart ungefärliga beloppet, sorn öfverskjuter uppkommande brister på Anslagen, beräknas kan.” Herr Lefrén:
Brännvins-införseln lill Gefle har under de fem sisla åren varit betydligt större, än under de förutgående, hvartill anledningen torde böra sökas, mindre uti ökad förbrukning af denna vara, än i det öfverflöd deraf, som de 25 de södra provinserna uppkommit och hvarföre man sökt afsättning i de norra, samt uti det förhållande att stadens sammansatta bränvins-bränueriverk, hvars ansenliga tillverkning förut minskade behofvet af bränvins införande fråu andra orter, med år 1840 tills vidare nedlades, i anseende till omöjligheten att under dryga tillverknings-koslnader täfla i pris med främmande producenter. Vid 1842 års slut ägde Gefle stads innevånare 117 fartyg, tillsammans innehållande 12,285-j2_Vdels läster. Af dessa användas till utrikes fart 81, af tillsammans 11,34PT9_L. läster, till inrikes fart 16 stycken utgörande 534-~Xö läster samt till strömmingsfiskes idkande i Norrbotten 20 fiskerskapet tillhörige jakter, af tillhopa 410 lästers drägtighet; och hafva å härvarande 2:ne skeppsvarf under de fem sistförflutne åren 45 fartyg af tillsammans 6,4lP-2^9-9- läster blifvit nybyggde. Utrikes sjöfarten idkas hufvudsakligen på England, Spanien och Portugal, Frankrike, Ryssland, norra och södra Amerika samt Ostoch Westindien. Den inrikes handels-kommunikalionen underhålles i synnerhet med Stockholm, der ortens produkter till betydlig del afsättas och dess behof af specerier m. m. hufvudsakligen hemtas, samt till någon del äfven med Norrkoping, Malmö, Götheborg och de norra städerna. Antalet af stadens Handlande vid 1842 års slut utgjorde 105, och af skeppare som ägde burskap på utrikes sjöfart 60, men af de förre voro många som icke idkade någon rörelse och ibland de sednare funnös flere, som antingen saknade sysselsättning eller seglade såsom styrmän, hvaremot åtskillige i andra Rikets släder burskapsägande skeppare härifrån förde fartyg på utrikes orter.
I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handels-förhållanden, lärider Lill efterrättelse Kongl. Maj:ts den 25 Maj 1825 utfärdade Nådiga Förordning. §. 29. Svenska sjöfarten på aflägsnare orter njuter tills vidare följande förmoner af lindring i tulloch convoy-afgifter, nemligen: af i5 procent för produeter och tillverkningar af länder, belägna på fästa landet af Amerika, norr om 25 grader nordlig latitud, eller af någon fremmande Coloni i Vestindien, vid direct införsel derifrån med Svenska skepp, samt för Svenska produeter och tillverkningar, vid direct utförsel till fremmande Colonier i Vestindien; af 25 procent för Svenska produeter och tillverkningar, utförda i Svenska skepp directe till ön S:t Barthelemy, till orter å östra kusten af Amerikas fasta land, söder om 25 grader nordlig latitud, eller till Goda lloppsUdden, och för dessa länders produeter och tillverkningar, derifrån direct® införda till Sverige i Svenska skepp; af 331 procent för Svenska produeter och tillverkningar, som i Svenska skepp utföras directe till orter på andra sidan goda Hopps-Udden, äfvensom till hamnar å andra sidan Cap Horn, samt för dessa orters produeter o«h tillverkningar, som directe derifrån i Svenska skepp inkomma. §. 30. De serskilda Tractater och Afhandlingar, som med fremmande Magier blifvit angående handels-förhållanden afslutade, tjena till behörig efterlefnad Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o Zjf, gay >‘1(1 afgifters beräknande för fartyg och varor, under den tid, samma Tractater och afhandlingar äro gällande. Rikets Ständer framhärda &c. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 7 Juni 1841. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , med öfverlemnande af den nya Bevilln ings-Förordn ingen. (Bevillnings-Utskottets diet. Mern.
Utan att just vara noga om ord, torde den erinran likväl icke anses obillig, att i stället för det förklarande: att den af Revisorer/te anmälte diipositionen öfver besparingarne icke kunnat anses afvika från de af Riksens Ständer meddeldte föreskrifter, mera sakenligt kunnat anföras: det denna disposition skett i fullkomlig öfverensstämmelse med de af Riksens Ständer derom meddeldte föreskrifter: det är med noga iagttagande af dem, som StatsContoiret gjordt öfverföringed} och ingen hvarken kunde eller borde anse den derifrån afvika. Hufvudsaken, för det förflutna, är i alla fall vunnen, genom Högloflige StatsUtskottets förklarande, äfven i de ordalag det skett, och det Förvaltande verket har visst ingenting derutöfver, hvarken att önska eller förvänta. Annat är deremot Utskottets förslag huru i denna del hädanefter skall förhållas. Till ziffran är frågan af mindre vigt. Handlingarne upplysa, att den summa besparingsmedel som från de öfrige Titlarne blifvit öfverförde till den 3:dje, sedan sista Riksdagen, på fem år utgjordt R:dr 5 sk. 6 r. 6a Den 4 April J, m. Emedlertid har Konungens rått till en1 sl beskaffad disposition, nu i 10 år varit i krafs och verkan, och likasom i ett förbigående, i sammanhang med de flere uti en Revisionsberättelse framställde ämnen, förekommer dea till indragning och upphörande. Det är likväl ett mycket skiljagtigt förhållande mellan InkomstTitlarne och dispositionen öfver deras öfverskotter, emot utgiftsanslugen och dispositionen öfver möjliga besparingar på dem Jag skall alltid medgifva att, enär det är nödvändigt att inkomsterne icke beräknas högre än med all säkerhet ingår, böra öfverskott vanligen alltid inträffa, och det skulle alltså väsendtligen rubba hufvudplanen af en bestämd calcul för Statsutgiften, derest äfven under vanliga förhållanden, öfverskotterne, större eller mindre, till en visst utgifstitel, utöfver det beräknade anslaget öfverfördes Denna dispositionsrätt upphörde derföre äfven, tillika med det tillstånd som föranledde den.
For dettn ~ndami % b6r forste provinsialliikaren, som redan nu af staten har sig uppclraget att utofva tillsyn ofver lBnets offentliga ha-lsooch sjukv&amp;rd, jiimoal a€ landstinget bemgndigas, att till tjiinstgiiring inom ett a£ sjukdom sardeles angripet distrikt iakalla skoterskn frBn sBdant distrikt, dar sjukligheten iir ringa, och dar sBledes hennes tjiinst kan for nagon kortare tid undvaras. Genom. att p&amp; detta stitt koncentrera de tillgiingliga krafterna pA den hotade punkten, kan afven med smg medel stor verknn iistadkommas. E t t annat oaskningsmbl, att knnna bereda skoterskan ndgon tids Brlig ledighet ntan sarskild utgift yare sig for skoterskan eller distriktet, torde ocksB endast pB detta satt kunna uppnhs. 6) Skoterskn bligger-: att vbl-da sjzcka pd sjuk7tw [epidencisju kkus, sjukstngtr) e 1 ler 7tos enskilda och for detta tindamdl pCi kallelse of ldkarea iakttcrga s k y ~ d - smn instdllelse hos dea +lie; att af Ukaren mottaga fireskrifter O I M de sjakas cird sawt) toga aktgifva pd och efterfolja desammn; att m a dagbok (se formular htrtill, bilaga C) ofver tldrdade sjuka, att dd fdt-&amp;tdri ?lgar i de sjzckas tillstdnd eller. a1tt1r.a or-onide omstlindigheter b t r a f a, darom genast zcnden-at f a ltikanm.
Återstod af RcsepenniliZarne för framledne Hans Kongl. Högd et Kron-Prinse n Carl August 2,520: Interesse m. m. till Riksens Ständers Bank pä den intagne mindre Creditiv-summan till 1811 ärs flut « 9,522: ^ -48,523:25, 5 Lwarstär i Riksgälds-Contoirct af Statsbristcn och hwad Tredje Hufwud - tituln tillkommer 521,887: 9. 6 Summa Ars tat Penningar. Statspris st is, K R..'-» ^ D " '. A ' ° ^ ! "... Spannemäl i Natura. ^ 36 st. Tunnan. Transport?rc>/0oo: Förstottcr, enligt Kongl. Brefwet den 29 Ocrob. och Rikets Ständers undirdäniga Ekrifwelfer den n i samma mänad är 1810. Till Hamnstängningen och förswars anstalterne i Hufwudsta 5 -7or,4!4:i4, >l> Till kostnader wid Riksdagen? Orebro, inberäknade Utgifter wid Hans K:gl. Höghels KrvnPrin sens och Dest Fans il tes c mottagning, ;o,ooo: : Till LanS K:gl. Höghets KronPrinsens ^ispositio n till meuble . „ , pä Slottet m. m. ,s, 2,940,812 'S85,767!)0,ir. .1,601,767; t», " Tunnan. Utgiften. Transport 3,054,347: 7, Riksgälds-Contoir pä dest Förskott titt Hstillnstängningen och kostnaden wid -örebro Riksdag m. m. 1810 ärs Stat för 1809 och förcgäende äreiis flulver, upvtager hwstd Rikets
Slockholm den 4 November 1828, 4tdeSaml. 5 Bond. 54 * 878 S tals-U tskottets Betänkandes Utdrag af Protocollet, hållet med Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi - Utskott den 4 November 1823. S. D. Upplästes och godkändes ett af dessa Utskotts Beredning afgifvet Förslag till Betänkande, rörande Kongl. Majrts Nådiga Proposition örn inrättande af ett Allmänt Arbetsoch Correctionshus här i Staden. Uti denna fråga inlemnades följande Reservationer af 1:0 Herr Friherre Cederström: ”Då jag anser frågan om en ändal målsenligt organiserad Corrections-anstallt vara ett af bebofvet inom Fäderneslandet högt påkalladt ämne, och i allmänhet ett det närvarande tidehvarfvet hedrande företag, samt dertill för framtiden, långt ifrån att medföra kostnader för Stats-Verket, beredande besparing i dubbelt hänseende, såsom minskande brottslingar genom deras arbete sjelfve betala deras underhåll, och Stats-Utskottets Betänkanden. 879 då till kostnader för inrättningar af så allmän nytta, ett Samhälle aldrig kan sakna tillgångar; så kan jag icke instämma uti Utskottens uppgift, att någon tillgång nu mera och sedan så betydliga Stats-anslag redan blifvit beviljade och fastställde, icke finnas. Först och främst kunde lill detta ändamål anvisas hvad som är och successive kan blifva disponibelt af den serskildta Fond, Nummer-Lotteriet eger och som för dess Spelrörelse alldeles icke behöfves. Dernest kunde det mindre betydliga belopp, som återstode, anvisas på Öfverskotten eller ock, i likhet med hvad B. Ständer före detta beslutet i afseende på anslag för Canal-anläggningar m. m., upptagas genom Lån emot 3 eller 5 procents ränta. I händelse R. II.
Maj:t täckts till dess Vitterhets-, historieoch antiqvitets-akademi öfverlemna en i Rikets Ständers Revisorers den 14 Oktober 1861 afgifna berättelse intagen anmärkning, rörande 2:ne bland Akademiens säkerhetshandlingar förvarade reverser, den ena å 750 R:dr Runt, utgifven den 2 Januari 1855 och den 17 Maj 1858 uppsagd till inbetalning efter 3 månader, försedd med borgen af tvenne personer, af hvilka den ena är med döden afgången, hvarefter hans bo blifvit försatt i konkurstillstånd, den andra å 450 R:dr, utgifven den 5 Maj 1861, försedd med endast en persons borgen; i anledning hvaraf Revisorerne hemställt, att för hvar och en af nämnda skuldförbindelser ny, af minst tvenne vederhäftige personer ingången borgen må anskaffas eller ock åtgärder skyndsamligen vidtagas för beloppens indrifvande. 334 — Med afseende på dessa anmärkningar tillåter Akademien sig nnderdånigst upplysa, att de båda ifrågavarande skuldsédlarne tillhöra Akademiens enskilda fond, öfver hvilken föres särskild räkning, helt och hållet skiljd från räkenskaperna öfver de statsmedel, hvilka blifvit ställda till Akademiens disposition. Utan att vara förbunden till någon redovisning för dessa enskilda medels förvaltning, har Akademien låtit räkningen öfver dem åtfölja räkenskaperna öfver statsmedeln till Kongl. Kammar-rätten, samt gått Rikets Ständers Revisorers under senare åren framställda önskan till mötes, genom att för Revisorerne uppvisa de till denna enskilda fond hörande säkerhetshandlingar. Samma anmärkning, som nu blifvit framställd, skulle, hvad den större skuldsedeln beträffar, kunnat göras af nästföregående årets Revisorer, men sådant har icke skett, förmodligen af det skäl, att dåvarande Revisorer ansett sig icke äga rätt eller pligt att pröfva Akademiens förvaltning af hennes enskilda medel. Då emellertid nu anmärkning blifvit gjord, får Akademien häröfver afgifva underdånig förklaring. Den af Herrar Revisorer omnämnda större skuldsedeln på 750 R:dr Riksmynt, utgifven den 2 Januari 1855, var försedd med två personers proprie-borgen. Samma dag
Alla klasser och fack hafva sina specialtidskrifter — läkare, jurister, ingeniörer och handtverkare, prester, goodtemplare, sekter, arbetare och barn — men den stora klass, som jag vill kalla hemmens qvinnor, har hittills ej haft någon. Och det är denna lucka Idun vill fylla. Det är visserligen sant, att vi ha tvänne s. k. qvinnotidskrifter här i landet: Framåt i Göteborg och Dagny här i Stockholm, men deras syften äro så begränsade och speciella, att de icke i vidsträcktare bemärkelse kunna sägas vara för » Sveriges qvinnor ». Framåt är dertill allt för literär och konstnärlig och följer djerft och oförväget tidens brännande sociala frågor till deras spets. Man kan säga, att den skrifver om och för framtidsqvinnan. Och af sådana har väl vårt land ännu åtminstone endast ett jemförelsevis litet fåtal. Dagny är något årtionde äldre i sin åskådning och ställer sig försigtig och afvaktande gent emot det nyaste nya i tidsriktningen, envist hållande sig till de sträfvanden, som besjälade qvinnorörelsens första förkämpar i vårt land: större arbetsmarknad för qvinnan, utsträckt eganderätt och flere dithörande frågor. Men utöfver detta gifva de nämda tidskrifterna intet. Intet således åt alla våra husmödrar, som ha sin lilla verkningskrets gifven och alls icke vilja ha den utvidgad, men väl kunna behöfva en liten uppmuntran eller en och annan vink för sin i vårt lif så djupt ingripande och aldrig tillräckligt påaktade gerning. Ingenting heller för hustrurna, som, nöjda med sin lott och sin ställning, mera tänka på att behålla och göra det så godt de kunna för den man, de med förtroende redan valt, än på att göra sig oberoende och skapa sig en ställning på helt och hållet egen grund. För alla dessa vill Idun vara en kärkommen och omtänksam vän och rådgifvare. Men icke ensidigt, om jag har förstått utgifvarens mening rätt.