Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sistlidet år funnos i Staden utom de vanliga handtverkerierna 1 Linneväfvare, dock utan något uppgifvet till verkningsbelopp, 4 Färgerier med 880 R:dr tillverkningsvärde, 1 Nål-Fabrik med 200 R:dr tillverkning, 1 Skepps-byggeri hvars tillverkningsvärde är upptaget till 7,697 R:dr 12 sk., en Spegel-Fabrik med 4^6 R:dr 28 sk. banco, dervid 37 arbetare voro sysselsatte. Stadens intrader och utgifter samt allmänna byggnader förvaltas och handhafves af en såkaliad Drätsel-Kammare hvars instruction är af Eder Kongl. Maj:t i Nåder fastsläld den 16 Majt 1827. Staden donerade inkomster, anslagne så väl till dess Styrelses och Uppbörds-Verkels aflönande som puhlike byggnaders underhåll, bestå af vågpenningar samt BroHamnoch Mätare-penningar med flere andra mindre betydliga inkomster och hafva under de sislförflutne fem åren per medium utgjordt 5,ilo i3 sk. 10 rist Banco. Sparbanken i Westerås hade vid sistlidet års slut förkofrat sig så. att underhållsfonden då utgjorde 1,100 R:dr 35 sk. 4 list och insättningsfonden 9,160 R:dr 8 sk. tillsamman: 10,260 R:dr 43 sk. 4 rist banco. Delägarne voro 190. Förökningen på sista qvinqvennium stiger således till 229 R:dr 24 sk. 4 rist ut> underhållsfonden och lill 4>7<P R:dr i6sk, uti insättningsfonden, hvaremot deponenternes antal minskats med 46. a:o Arboga. Sjö- och Urstad: Stadens läge förut beskrifvit. Åns uppmuddra? fortfar och ökas årligen så att från midommar tili hösten ofta icke trier än 5 å 5* fots vatten finnes i ån inom Staden.
Ständer redan widtagne belydlige förändringar, om de nogrant tillämpas och werkftäilas, rörande stjutsningsstyldigheten af bade Kronooch Krono-Skatte, samt Frälseoch Frälfe-Skartc - 462 Den 6 Junit. hemman stola markeligen werka till ändring i skjutsningsbeswärct; men denna stadighet ä ena sidan icke är, efter Riksdags-Fullmägtigens yttrade tanka. återfärd till den enkelhet i fördelningen emellan Riktis Jordägare och hemmans Innehafware, som sa, tenö natur synes krafwa, och, a den andra, denna ffylcighet annu widläoar Jordbruket, ali stags ford, den ma bestå af Säterier, Raoch Närs, hemman, presteeller Milin»-Boställen, bär deri deltaga, sä mål i Städerne som a Landet, utan allt undantag, och tvid alla tillfällen, efter tour och ordning, sä wäl i afseende pä Kronosom Gästgifweri-skjuts. Desie Memorialer, hwilka i afseende pä deras innehall, hwad stjutsningsbeswärels jemnare fördelning hemmanen emellan angar, hafwa med hvarandra ett oskiljaktigt sammanhang, har Utskottet under öfwerläggnina färehaft och stannat i de deri anförde ämnen uti säl/ande Betänkande: Hwad först angar fragan om ett allmänt deltagande af alla Hemman i Riket uti Hall, och Neserve-stfnts; sä emedan genom 17Z4 och 1766arens Kongl. Gästgifweri-Ordningar uttryckeligen stadgar, att Reservoch Hållskjuts, der endera eller bada äro nödige, efter be.grunder Allmänna Lagen i 28 Capitlct 4 §.
Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Åfd. 3 Band. 26 Häft. 3 18 Stats-Utskottets Memorial N:o 214. l:o för anläggningen af väg från Storbacken i Öfver-Luleä socken till sjön Waikijaur inora Jockmocks Lappmark af Norrbottens län, ett anslag af Fyratio tusen R:dr; och 2:o för utförande af en föreslagen brobyggnad öfver Umeå eif invid staden Umeå, ett statsbidrag af Åttiotvå tusen femhundra R:dr, hvaraf 55,000 R:dr komma att utgå i egenskap af lån och 27,500 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. § 137. För understödjande af mindre hamnbyggnadsföretag och årensningar hafva Rikets Ständer anvisat en, till Kongl. Maj:ts disposition för dylika företag ställd, anslags-summa af Sextio tusen R:dr, som, under tillämpning af de i afseende på sådana statsbidrags utbetalande, enligt § 140 meddelade stadganden, böra från Riksgälds-kontoret utgå med 20,000 R:dr under hvart och ett af åren 1861, 1862 och 1863. § 138. Med anledning af dels Kongl.
M. i underdånighet förnya deras vid sista Riksdagen gjorda här ofvan omförmälda hemställan i detta afseende, under tillkännagifvande, hurusom, och på det hinder ej må möta för Nådigt bifall, Rikets Ständer godlfunnit, i sammanhang med förehafd reglering af Riks-Statens Tredje Ilufvud-Titel, nödiga medel för ifrågavarande ändamål anslå. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 December 1840. Expcditions-Utskottcts Forsing till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Dec. 1840. Presle-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 19 —• — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens /j.:de Hufvud-Titel. (Stats-Utsk. Ull. Mern.
14. 5'ör öfrige titt ©täberne fjöränbe perfoner ffaft afgtftctt, fåioiba ben tift ffrettt procent af infomften Beräfttabe Bernitt tungen tcfe uppgår titt högre Betolf', BcfiättttttaS fåtuttba: i4 S3:co 9t:br 100: — 75: — 50: — 30: — 20: — 10: — // // // rr rr ftjerbe 2fbr>ofater od; ©abf<5rare, t @e,r CSfa^cr: ftörfta (Staben Slttbra b:o £rcbje b:o bjerhe b:o gtmte b:o (Sjette b:o 2ict6rer od; 2ictrtcer, iTluftEönter, ©ångare, ©ånger j¥or, ©antuna fiäre ut. fl., fern ttfffjöra bc Äengl. ©pectaclerneä @tat, ta.reraS, bå bc njuta infemft af information, i fytira Gfajjer: ftörfta GTafjen S3:co 9t:br 25 Stitbra b:o , 15 l’e b:o , 8 b,0 ... ^ 3 ccf; för tönefövmånerue farffifbt, efter förut ftabgab grunb. 2icti5rcr od; Sktrtcer, tftujiEanter, ©ångare, ©ångetfHor, ©anemåftare ut. f(., fern titt B öra öfrtge ©peetafefstrupper, tateraS t -fy tira ©lafjer: •fyÖrfta Gfafjen Sfnbra b:o
Af de i detta ämne infordrade, vederbörande General-Befälhafveres yttrande jemte öfrige nödige upplysningar har blifvit ådagalagdt, att den serskilda mililaire-vakt, som nu blifvit ifrågaslälld, icke kan af de till Garnison i Malmö förlagde sqvadroner af Kron-Pi insens Husar-Regemente bestridas, utan inkallandet af permitteradl manskap och utan, att medföra eli i Stat opåräknad utgift af omkring 1000 R:dr B:co om året; i anseende hvartill och ehuru Kongl. Majrt, så väl i delta som i andra lika beskaffade, i Stat icke beräknade fall, ville, om medel dertill blefvo anvisade, gå Rikets Ständers önskan till mötes, Kongl. Majrt, enär sådant nu icke skett, funnit Sig icke heller under närvararde förhållande kunna till Rikets Ständers ofvanberörde anhållan samtycka. Och som Kongl. Majrt täckts afgifva Dess Nådiga svar härom, genom en till Siats-Utskottet under den 6 sisth December aflåten Nådig Skrifvelse, har Utskottet trott sig böra om innehållet af densamma härigenom lemna Rikets Ständer underrättelse. Stockholm den 9 Januarii 1835. Bihang till R. St. Nm 3p7- Ånkora till Exp.-ITtsk. den g. Jan: Utlåtande> i anledning af Kongl. Majsis Nådigå Remiss 4 Svem HofRätts underdåniga hemställan^ om arfvodes - anslag för den per son, hvilken, såsom adjungerad Ledamot, biträder Hof~ Rätten i Justitias-Ombudsniamien C.. L. Landius\ ställe.
Emot dessa bestämmelser äro anmärkningar gjorde, med erindran tillika, alt, då Imagen såsom vårdslöshet antager olet vingleri att begagna andras skuldbref, dem man för motförbindelser sig förskaffat, borde ock en lika påföljd äga ruin för den Gäldenär, som genom biträde vid ett så heskaffadt vingleri satte sig, utöfver sin betalningsförmåga, sina rättmäriga Borgenärer till förfång, i förbindelse till gäldande af skulder, för hvilka han icke erhållit valuta; och skulle jemväl såsom vårdslös Gäldenär böra upptagas den, sorn, efter iråkadt obestånd, an vändt sina Borgenärers egendom på äfventyrliga företag, Bör anmärkningen derom, att försummadt kungörande af Bolag icke bör såsom vårdslöshet bestraffas, är anfördt, ätt, om bolagsmannen eljest varit af Borgenären känd, och han icke vägrar att vidkännas ansvaret för de förbindelser han i sådan egenskap sig ådragit, så hade ge* Lag-Utskottets Betänk anden. 567 norn försummelsen af bolagets kungörande ingen skada blifvit ästadkommen. Hade åter en Bolagsman hemligen gatt utur Bolaget, så fortfore ändock hans förbindelse för firmans skulder, så länge han ej gertotn. circulairer oell behörig anmälan vid Domstolen yppat, att han derifrån blifvit skiljd. Alldeles olika vore förhållandet, örn någon obehörigen, och utan tillkännagifvande, begagriade sig af en firma, uti, hvilken, han ej är eller varit delägaie. Orri denna såmedelst tillnarrade sig credit och förtroende af personer, som föreställt sig att endast äga att skaffa med de förra delägarne, så innefattade hans handling icke vårdslöshet Utan bedrägeri. Med godkännande af dessa skäl , och då böter för försumrnadt kungörande af Bolag redan äro föreskrifne uti Kongl. Förordningen den 28 Junii 17(48, hvarutöfver en slik underlåtenhet icke synes kunna med ansvar beläggas, så vida deruti icke tillika ingått någon bevislig afsigt att bedraga, anser Utskottet, hvad 4 §. i denna del innehåller böra uteslutas; och skulle 4 §. således erhålla följande lydelse: ”Finnes
Hartmansdorffs förslag blifver antaget såsom Ståndets beslut, blifver i tillfälle att, dä BankoUtsk:s betänk, å nyo återkommer, bestämma de detaljer som erfordras för att fylla den lucka, som uppstår genom förkastandet af hvad Utsk. nu har föreslagit, äfvensom att då yttra sig öfver de grunder, som af Utsk. komma att föreslås, samt om bestämmandet af den summa som må anses lämplig; sä får jag förena mig i hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit. Frih. Cederström: Redan torde det vara tillräckligen ådagalagdt, att det är för det allmännas skuld och ej för några privatintressen, som ifrågavar. yrkande blifvit framställdt. Jag har tillfö - 160 Dun 17 Juni. rene instämt med dem, som till förmån för Statsverkets intrader yrkat högre beskattning (ehuru endast vilkorligt förhöjd) på privatbankerna; äfvensom jag likaledes varit med om att begära det, efter octrojtidernas tilländalöpande, och så vida det med rörelsens behof är förenligt, inga nya dylika tillåtelser må meddelas, ej heller några under tiden meddelas; hufvudsakligen emedan jag anser det ligga i den enskilda associationens skön en alltför stor rättighet att fortfarande få bestämma öfver landsorternas penningerörelse. Det är således i öfverensstämmelse med mina äsigter i det hela som jag önskar antagandet af ett stadgande, som motsvarar hvad som har stått i § 224. Hr von Hartmansdorffs förslag synes mig vara af den omfattning, som bör tillfredsställa allas äsigter tills vidare; hvarföre jag tillstyrker detsammas antagande. Gr. Gyldenstolpe: För att undvika all tvist om de ord, som jag tagit mig friheten föreslå såsom tillägg till Hr von Hartmansdorffs förslag, sä anhåller jag alt få sä tillvida förändra mitt förslag, att R. o. Ad:s beslut mätte komma att lyda så här: "11. o. Ad. beslutar, att 5:te afd:n af nuvar. bankoreglementes ti:te art. skall öfverhufvud bibehållas, samt vill åt'
Bänto-Utskotten Bellinknndtn. fastigheter deremot, som Inrättningen enskildt sig förvärfva:, el er frän förra regala Bränneri* liderne fått sig »fverlåtne, böra, sä vidt de ej äro för det allmännas räkning behöflige, så fort som på förmånligaste vilkor ske kan, afyttra*, tillika med inrättningens persedel-behållningar, inventarier och materialier samt dess förråder i Brännvin och Spannmål, med undantag af 60,000 tunnor, hvarom särskildt blifvit disponerad!; så, och på det något hinder vid fastighetemes afyttrandeej måtte uppå stå, hafva Rikell Ständer beslutat, att BaneoStyrelsen eger bevilja relax af alla de inteckningar, hvilka till Banquens säkerhet blifvit meddelade för det penninge-anelag af 300,000 R:dr Banco, sorn under 1810 års Urtima Riksdag, för denna inrättning först beslutades; och sådant utan att Rikets Ständer funnit någon motsvarande inteckningseller annan säkerhet, böra från Magazins-Iprättningens nuvarande styrelse, för denna summa eller för Banquens öfrige fordringar, lemnäs. 9) Rikets Ständer hafva deremot, i afse* ende på Banquens godtgörande, stadgat, att förvaltningen af det särskildta UtredningsDepartement, som, under styrelse af Kongl. StatsCon oiret, får sig uppdraget att, så val med indrifning af Magazlnslnrättningens fordringar, som realiserande af dess behållningar och liqviderande af dess skulder, taga befattning, skall ega att noga bevaka, det Rikets Ständers Banque må, af tillgänglige och efter hand ingående medel, ju förr desto hellre förhjelpa* Banco-UtsAottetg
Om Bevilln.-Utsk:ts förslag varit så uppstäldt, skulle jag icke byst någon tvekan att underskrifva detsamma, emedan det då alltid varit K. M:t förbehållet att i grundlagsenlig ordning pröfva tulltaxan innan den utfärdades. Det torde derjemte förtjena bemärkas, att R. St:r vid 1812 års riksdag derjemte anhöllo att K. M:t mätte genom en komité af sakkunnige män låta upprätta ett förslag till tulltaxa samt under tiden intill nästa riksdag taga de förändringar i tull-lagstiltningen, som K. M:t pröfvade lämpliga; med det enda förbehåll, att den förhöjning i tullsatser, som kunde ifrågakomma, icke måtte sträcka sig utöfver 100 proc., utan att dock K. M:t för möjliga förhöjnin gar vore bunden till några motsvarande nedsättninger. Sålunda öfverlemnade R. St:r vid 1812 års riksdag åt K. M:t hela beskattningsrätten i tullfrågor att utöfvas intill nästa riksdag. Enahanda beslut fattades vid 1815 års riksdag, och ända lill 1823 års riksdag begagnas alltid detta uttryck »R. St:r öfverlemna till K. M:t den af dem beslutade tulltaxa för att utfärdas,» utan att på något sätt finnes ens antydt, att icke K. M:t vid utfärdandet egde rätt att ingå i pröfning af densamma. Alla citater ur R. St:rs skrifvelser. som här från motsidan anförts för bestridande af K. M:ts pröfningsrätt af tulltaxan, stadna vid 1823 års riksdag. Huru kommer det sig? Månne derföre att efter nämnde riksdag upphöra till och med dessa uttryck »beslutade tulltaxa» och »utfärdas». Från och med 1828 års riksdag hafva nemligen med några få förändringar i ordalydelsen, R. Sl;rs skrifvelser med tulltaxan egt ungefär följande lydelse: »Rikets St:r få härhos i underdånighet öfverlemna »förslag» till tulltaxa,» etc. etc. Den 25 April f. m. 505 SS vidt jag kunnat finna, hafva R.
Medicinal-vigten kunde nu, säkerligen utan någon fara i medicinskt hänseende, antingen ökas med 0,22 procent till jemt 84 ort på skålpundet, då ett uns blefve 7 ort, eller ock ökas med 3,9 procent, då en gram blefve 1,5 korn; men vi hafva icke ansett det tillkomma oss att härutinnan förslag afgifva. Detta är ett nytt stadgande, som vi dock anse vara särdeles nödvändigt. Detta moment hafva vi ansett nödigt att omredigera af lätt insedda skäl, samt dervid äfven föreslå justerandet af halffotsmått, som mycket begagnas, särdeles till landtmäteri-skalor. Kongl. MajUs Add. Proposition, S\o 62. Vi b) Å måttstockar af två eller flera fots längd, som i handel, uppbörd eller leverering begagnas, skall på ena sidan utsättas fotmåtten, hvaraf åtminstone det yttersta skall delas i 10 tum och åtminstone yttersta tummen i 10 linier. Afven skola å sådana måttstockar anbringas dimensionerna å de kubiska målkärlen, hvarigenom dessas rigtighet lätteligen pröfvas. I öfrigt må ock å 2 fots eller det gamla alnmåttet, den hittills gällande indelningen i qvarter, verktum och deras undcrafdelningar i halfva, fjerdedels och åttondedels verktum tills vidare utsättas, till lättnad för öfvergången till decimaldelningen. § 6. a) Målkärl för torra varor skola göras af trä i kubisk form, af godt och torrt virke, och skola dessa målkärl utvändigt på två motsatta sidor vara försedda med vinkelrätt från botten inskurna narar af något hardt trädslag, helst af annan sort än det, hvaraf målkärlet i öfrigt är förfärdigadt. Kronomärket skall så anbringas, att det blifver synligt vid brädden, både på narén och kärlets kant, samt nedtill både på narén och bottenträdets kant, men kärlets innehåll utsattes på de tvenne andra sinsemellan motstående sidorna. Detta moment är omrodigeradt, hufsakligen i enlighet med Kongl. Akademiens underdåniga förslag år 1834.
”Nej se, om det är rådet”, utbrast fru Emerentia nu med fullt återvunnen fattning, ”så tackar jag för både det och anbudet om respengar, men tar ändå icke emot någondera delen.” ”Jag måtte säga!” ”Himlen bevare mig från att så der snöpligt och skamligt återkomma till ett ställe, der vi nu icke ega det minsta att luta hufvudet intill!” ”Nå, om herrskapet har bättre utsigter här, mig obekanta, så gör ni bäst i att begagna dem!” ”Vår herre visar oss nog någon.” ”Det är möjligt, men jag säger uppriktigt, att herrskapet icke bör vänta att vi, som äro öfverhopade af såväl behöfvande slägtingar som de fattige i församlingen, kunna göra några uppoffringar. Det är visst icke behagligt för mig att nämna detta, men det är min pligt att icke lemna er i en villfarelse, som skulle vara otjenlig.” ”Vi hade i alla fall aldrig kommit att hysa någon sådan”, svarade Blenda med kufvad förtrytelse och en blossande rodnad på sin kind, ”ty vi förstå ganska väl att, sedan vår älskade beskyddarinna är borta, vi endast ha Gud att lita oss till.” ”Och den trösten är så mycket värderikare som det icke torde bära sig så lyckligt att det blir flera anbud att förkasta!” yttrade Henriette spetsigt. Blendas öga blixtrade, men hon försmådde att yttra sig – hvad ville hon ock hafva sagt? ”Handelsexpediten, hvars förhållanden svärmor lät efterhöra, är en ganska hederlig och aktningsvärd man, men han har nu rest – således intet hopp från det hållet, ifall någon ånger skulle komma i fråga. Och ännu mindre, fruktar jag, är det värdt att fästa sig vid den tron att en sådan person som Johan skulle förnya det frieri, som hans mor framställde honom ovetande och på hvilket han fått afslag ja ja, sen ut så förvånade och förnärmade som helst: här i huset har ingenting passerat som ej jag vet!”
Det var först nuvarande Bevillningsutskott , sorn i dess Betänkande, om gtunderne för den blifvande Bevillningen, den 23 Januarii innevarande år, om Herr von Tornes Förslag fällt ett fördelagtigt, på rättvisa grundadt omdöme, och ehuru Utskottet ansett sig icke böra frångå den nu gällande Beskatt, ningsgrunden efter synbar förmögenhet , har likväl Utskottet, på ett sätt, som lemnar ett dyrbart bevis på dess liberala tänkesätt, insett och erkänt vigten af de fördelar , som genom andra Bevillnings grunders antagande skulle vinnas, då Utskottet yttrat, att för omförbemälte Beskattningsmethode eller ”Inkomstafgift af verkelig förmögenhet tala i sy ner”het de omständigheter, att rättvis jemnhet i ”Taxeringen här skulle åtföljas af enkelhet i ”Räkenskaperne och Skattskyldigheten i syn. ”nerhet träffa den verkeliga förmågan att bära ”den”. Vidare, att ”Beskattningen skulle ännu "närmare uppfylla sitt ändamål, om den i allmänhet kunde lämpas efter hvarje Medborgares behållna inkomst, i förhållande till dess ”förmögenhet och rörelse”. Af det följande i Utskottets Betänkande vill det likväl synas, som, i frågan om dessa grunders tillämpning, Utskottet mer följt första ingifvelsen af de farhågor 1810 års Bevillningsstadga efterlemnat, än grundeligen beräknat och ölvervägat det resultat i motsatt förhållande, som, i följd af de 356 Den 24 Martii, /. m. uppgifne rättelser? och förbättringar otvifvelagi tigt bör uppstå.
Enligt detta sammandrag hafva från och med 1828 till och med 1860 inom länet blifvit skiftade i rundt tal 1,585 förmedlade mantal, eller 44,52 procent af lä nets hela hemmantal, med en sammanlagd areal af 77,835, eller i medeltal per mantal 49,11, tunnland åker, 64,580, » » » » » 40,74, » äng, 6,615, » » » » » 4,17, » odlingsmark, 165,677, » » » » » 104,53, » afrösningsjord, 4,789, » » » » » 3,02, » impedimenter, tillsammans 319,496, eller i medeltal per mantal 201,57 tunnland, *) Af synnerligt intresse skulle det hafva varit, om tillgång kunnat erhållas till de delar af det under arbete varande Ekonomiska karte verket öfver länet, hvilka äro afslutade, så att åtminstone i afseende å de trakter, dessa delar omfatta, fullt exakta uppgifter kunnat vinnas såväl i nu ifrågavarande som åtskillige andra hänseenden; men då bemälda karteverk ännu icke är för allmänheten tillgängligt, hafva de deri förekommande meddelanden icke kunnat tillgodogöras. Upsala län. Odlade jordens areal och beskaffenhet. 5 hvadan åkern eller elen odlade jorden skulle utgöra 24,36 procent och ängen 20,21 procent af dessa hemmans hela jordrymd. Tager man dessa uppgifter, som omfatta hemman inom länets alla delar, till utgångspunkt för beräkningen, skulle den odlade jorden inom länet, med dess 3,560 hemman, uppgå i rundt tal till 175,000 tunnland samt ängen till 145,000 tunnland, hvilka summor öfverskjuta de i nedanstående tabell gifna, för den odlade jorden med omkring 3,000 tunnland, och för ängen med 32,000 å 33,000 tunnland, eller 0,7 tunnland odlad jord och 9 tunnland äng per mantal.
— N:o 363. i anledning af väckt motjon om lyftning på en gång af hela det för sänkning af sjöarne Asunden samt Stora och Lilla Ringen m. fl. sjöar inom Hanekinds och Kinda Härader i Östergöthland beviljade låne-understöd. XV. B. 162. A. 167. ( 197 ) Slats-Ulskottets Memorialer, Betänkande!! och Utlåtanden. — N:o 371. angående den under innevarande Riksdag verkstälda Stats-Reglering och den för bestridande af Riksgälds-Kontorets utgifter erforderliga allmänna bevillning. XV. B. 219. A. 226, E. 233, 240. — N:o 372. i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 355, angående pension åt (jfversle-Löjlnanten Grefve A. E. von Rosen. XV. 198, 203. A. 206. E. 228. — N:o 373. i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 341, angående vissa bestämmelser i afseende å beslutad inlösen för allmänna medel af enkel bränvins-brännings-redskap. XV. B. 219, 226. A. 227. E. 266. — N:o 374. i anledning af väckt motion om anslag af 36 tunnor spanmål åt Kyrkoherden i Södertelje lill ersättning för indraget ständigt vederlag. XV. B. 265, 268, 271. — N:o 377. med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets Reglemente, angående detta verks inkomster och uplåning emot fonderade stats-obligationer samt upbörden och redovisningen af dit ingående bevillningsm. fl. medel. XV. B. 232. A. 235. E. 270. — N:o 378. med förslag till de sista afdelningarne af Riksgälds kontorets nya Reglemente. XV. B. 240, 262. A. 264.
Cederströms åsigt; men då i 5 §:n omtalas en ordinarie sockenstämma i Mars månad, anser jag i §:n böra lyda sålunda: ”Sockenstämma skall hållas i hvarje församling årligen i Mars, Maj och November månader; och eljest" etc. Hr Råfel t, Anton: Uti 23 §:n af iya3 års för presterskapet utfärdade privilegier är stadgadt, att sockenstämma skall hållas 3 gånger 0111 uret, nemi. uti Maj, Juni och September månader. Manne man genom en ekonomisk författning kan göra rubbning uti en presterskapet sålunda beviljad förmån, nemi. att hålla 3:ne sockenstämmor om året? Jag tror det icke, och föreslår derföre att sockenstämmor skola hållas årligen i Maj, Juli och September månader. Hr von Hohenhausen: Jag förenar mig med Gr. Posse. Ordinarie sockenstämma om hösten anser jag behöflig, äfven derföre, alt då beslutas reparationer å kyrkor och prestebol m. m., så att de kunna hafva vintern på sig till föranstaltande om hvad som dertill erfordras. Frih. Cederström: Sockenstämma erfordras i Maj månad, icke blott med afseende på inoch utflyttningar till och ifrån församlingarna, utan äfven för kyrkoräkenskapernas aflemnande till granskning. I Maj månad är uppbördsfiret slut. Maj inträder ett nytt uppbördsår, och då böra kyrkoräkenskaperna aflemnas för att undergå granskning och restlängderna vid statsverkets uppbörd verificeras. Hvad angår anmärkntn att 5 §:n handlar om ordinarie sockenstämma i Mars månad, så hafva vi ännu icke kommit dit. Det blir tids nog att tala derom, när 5 §:n förekommer. Efter min åsigt borde 1 §:n lyda sålunda : "Sockenstämma skall hållas i hvarje församling årligen i Maj och November månader, samt eljest när behofvet så påkallar." Hr Ribbing, Arvid: