Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot har inom Borgare-Ståndet blifvit anmärkt, att ett dylikt stadgande egentligen härledde sig från 1720 års taxa, enligt hvilken ensamt den vinnande parten, med afseende å det högre värdet, ålades en högre afgift utöfver då stadgade Chartae-Sigillatae recognition; att det i allmänhet vore svårt att bedöma värdet af det, som omtvislas, — t. ex. betalningsoch företrädesrätt i konkurs, der, oaktadt fordringen faststäiles, osäkert vöre, om den utginge, tillämpningen af ingångna aftal, tvister om servituter vid egendo - Bevillnings-Ulskottels Utlåtande N:o 29. 5 mar, teslamentsoch fideikommiss-tvister m. m ; — att vid sådant förhållande grunden för afgiftens debitering vore i högsta måtto tvifvelaktig; alt dä det ålåge Expeditionshafvanden, vid ansvar, att tillse Kronans rätt, det vore för honom ytterst svårt att i detta hänseende fullgöra sin skyldighet; att tillämpning af föreskriften i följd häraf sällan ifrågakomme, samt att densamma derför syntes destoheldre kunna utan olägenhet ur författningen utgå, som derigenom vunnes en förenkling i de föreslagna föreskrifterna; och har Borgare-Ståndet, pä grund af hvad sålunda blifvit anfördt, till Utskottet återremitterat ifrågavarande stadgande. Då Utskottets i denna del gjorda förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden godkänd t, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva. § 6. Utskottets, sidan 12, gjorda förslag i fråga om beloppet af stämpeln å bouppteckningar har blifvit återremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet; hvaremot Preste-Ståndet antagit den tarif för stämpeln, som finnes intagen i Prosten Sondéns vid Utskottets Betänkande fogade reservation, hvarförutan sistnämnde
Man anser dock Postföringen mindre besvärlig äro annan skjultsning. Skjulsningstide» är bestämd, lassen merändels lätta och på de flesta vägar får post-bo®' den sjelf rida eller köra sin häst, ty Postillioner medfölja endast eold' Ian de större Post-stationerna. Poslcommunicationerna hafva de ifrågavara® de åren blifvit äfven i detta Län ökade, kanske öfver behofvet; tyen®/ sådan Poslcours, för att bereda direct cotnmunicalion emellan Jönkö' ping och Boxholms Postconloir i Östergöthland, sora ansågs leda llJ mycken beqvämlighet för orten, blef så litet begagnad och förlusten Post-Verket så betydlig, att den, efter två års tillvarelse, måste, elilif Eder Kongl. Maj:ts Nådiga beslut indragas och upphöra. Den nya Pa' ketposten imellan Stockholm ock Ystad passerar hela längden af LäOe en gång hvarje vecka. Denna nya inrättning lär ock laborera med föl" lust; men dess fortfarande bestånd önskas högeligen, såsom utgöra»^ ett Gommunications-medel af stort värde för de folkrika Provinser, bv®' ka af Paketposten befaras. Ett annat Kommunikationsmedel, Dilige*r ce, försöktes af ett enskildt Bolag för Resandes fortskaffunde emell1111 Stockholm och Jönköping; men det bar sig icke ett år, förr än D>b' gencen upphörde och de Skjuts-skyldige ville häldre hafva än gifva el' sättning, om Bolaget skulle öfvertaga hela skjuts-bestyret. Gästgifveri-Skjutsen handhafves efter de derom gällande författn1®' ningar och den särskilta instruktion Länsstyrelsen funnit nödig för ^e' ras tillämpning och verkställighet att låta dagböckerna åtfölja. De®®3 skjutsning kan, såsom förr är nämdt, mer anses som näring än 0n®5'
Då nu ett förändradt förhållande härutinnan skulle vara fördelaktigt för Norrige, i anseende till nedsatt pris och ökad tillgång på Svenska linneoch bomullsvaror, samt lör Sverige genom den lättnad i afsättning, sora Lunde vissa landsorter och fabriker beredas, hvaraf i sin ordning äfven skulle följa en tilltagande handel på Sverige med Norrska produeter; har Motionairen föreslagit, att Rikets Högh Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om en Nådig Skrifvelse till näst blifvande Norrska Stor-Ting, deruti Stor-Tinget måtte föreslås, att, för upphäfvande af omförmälde inbördes hinder för Svenska och Norrska handeln, vidtaga nödige förändringar i nu gällande Tull-lagar; varande följande artiklar, såsom mest påkallande uppmärksamhet, jemte de enligt Norrska Tull-Taxan dem åsatte afgifter, i motionen upptagne: Bomullsgarn, färgadt, . Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bil, till K. M. Nådiga Propos. N.o 2. Observationsoch Uppbörds-procent . „ 13,447-' i-7- Restitutioner „ 2^,0^: i5. Döda kroppars besigtning och bortförande, för föreg, åren „ 516:28.10. Hvarifrån dock afgå Besparingar å andra anslag under Titeln „ 5,024: 19- 6^54^35* g_ I0. Transport 201,599: 4* — l6 Bil. till K. M-. Nådiga Propos. N.-o 2» Transport 201,599: 4* — Härtill komma brister, att äfven af Öfverskotten å Inkomsterna ersättas, å Andra II u f v u d - T i t e 111: Stats-Contorets Stat för Riks-Boksluts-Contorets Aflöning, enligt Rikets Ständers Beslut, och Eders Kongl.
Jackor hafva för omkring två tredjedelar af manskapets styrka, eller för circa i 1,000 man, under åren 1826— 1829 kunnat nya utdelas. Efter, i de flesta fall, 7 a 8 års brukningstid äro dessa jackor nu hardt slitna och till en del vända. Omkring 5,000 jackor, utlemnade redan år 1B14 > äro ännu i bruk, och det bör icke kunna väcka förundran, om dessa jackor, efter 20 års begagnande, äro så förslitna, att deras ersättande med nya af den högsta billighet påkallas. Skulle, sådant förhållande oaktadt, anslag härtill förvägras, måste en del af bevärtsmanskapet inom kort blifva i saknad af äfven denna persedel. Skärp af kläde och halsdukar af svart halfkläde — begge persedlarna af för flera år tillbaka aflagda modeller—, begagnas ännu af omkring -Jdelar af be värismanskapet. Väl bar KrigsColkm, med användande af de sednare årens inskränkta tillgångar, låtit förse några batailloner med nya skärp af redgarn och halsdukar af pressadt Jäder; men det större antalet befinner sig ännu deraf i saknad, och mäste äfven fortsatt blifva det, så framt ej medel till nya persedlars successiva anskaffning varda beviljade. Tschacots af brukbar beskaffenhet finnas endast vid Lifbevär:sreg:tet, de begge Skånska infanterireg:ternas samt Calmare reg:tes bevärtsbatailloner; allt det öfriga bevär:smanskapet är i saknad af denna persedel. Så kallade filtmössor af äldre modell och föga användbar beskaffenhet finnas väl vid flera regtter för bevär:smanskapet att tillgå, äfvensom vid några bevärtsbatailloner tschacots af mindre brukbar beskaffenhet; men dessa persedlar stå endast och skyldra i förslagen, utan att kunna för activ tjenstgöring påräknas. Brukbara klädes-eller s. k. släpmössor finnas deremot vid alla batailloner; men, med endast denna persedel försedd, kan bevär:synglingen icke ställas i linien med indelta soldalen. Bandoler och ba n do
Cederström anmärkt rörande mynt och varuvärdens olika förhållande, då contracten afslutadesochnu, tror jag, att, om något härvid skulle yttras, vi måhända inkommo i en alltför vidlyftig discussion, och öf - 72 Den 20 Februarii e. m. verlemnar jag till Utskottets eget begrundande, hvad inverkan detta kan äga å det, som uti motionen blifvit framstäldt. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få åtfölja remissen lill Utskottet. Gr. Horn: Det har förundrat mig, att man vidhållit ett så stort misstag, som att sätta contract i parite' med beskattningen. Det har af flera talare blifvit sagdt, att det skulle vara en orättvisa mot de medborgare, som contracten icke röra, att vilja återgifva dessa contract deras helgd. Detta skulle visserligen vara en orättvisa mot alla, om samhälls-contracten tillkommit på samma sätt som mötespassevolance-afgiften stadgades För att reda begreppet om frågan eller vilkoret för det vissa knektehållets åtagande, torde jag få uppläsa det med rotehållarne i Nerike upprättade knekte-contract af år 1686. Det lyder sålunda: 1:0 ”Emedan allmogen i Nerike, sorn på dess underdånigste anhållande hos K. M. är vorden till ett visst knektehåll indelt vid IndelningsCommissionen af d. 9 Sept. i685, utlofvat sig vilja corporalskapsvis således förena, att. alle rotehållare och rotar i corporalskapet skola hvarannan med knektelegan hjelpa, så ofta någon knekt anten genom döden, avancerande, afsked, rymmande eller hvarjehanda tillfälle kommer att afgå, hvilken lega alle rotehållarne i corporalskapet proportionaliter, efter hemmanens mantal, skola sammanskjuta och vara omtänkte att förskaffa sig Iegekarl; fördenskull blifver allmogen dervid:
Jag kan således icke annat än finna, det Utsk. saknat skäl att afstyrka mitt ifrågav:de förslag, hvilket jag (ill R. o. Ad:s oväidiga pröfning öfverlemnar. Öfverläggnitigen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde propus, till bifall å Utsk:s Betänk, och, efter det svaren härvid utfallit med blande ja och nej, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärknma föranleda till återremiss. Denna propos. besvarades med nej jemte ett eiler annat ja, hvarefter Utsk:s Betänk, uppå förnyad propos. af R. o. Ad. bifölls."' Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utskis d. 18 dennes på bordet lagda Betänk. J\s 13, i anledn. af väckt motion om förändring och tillägg Vid K. M:s Nåd. Kungörelse d. 28 Maj 1830, ronde ekonomiska besigtningar. Uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 5 afgifna Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelse till K. M., ang:de beviljande af vissa anslag för försvarsverket. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne Utlåtrn och Mern., nemi. från StatsUtskottet: N:o 20, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. i fråga om förmedling för lägenheter å förra Kronoparken Strandskogen på Öland. Den 25 Januari. 1S7 Banko-Utskottet: M 6, ang:de R. St:rs Banks styrelse och förvaltning. J\° 7, ang:de i Banken qvarstående äldre deposita. J\1 8, ang:de afskrifning af Bankens fordringar hos Riksg:s Kont. för lemnade förskott till utredningen af Götha Kanalbolags och Malmö f. d. Diskontverk. Lag-Utskottet: M 3, om arfvoden för ökad Kanslipersonal.
Mina aningar slog då intet fel det har l änge varit ugglor i måssen jag är säker på att kungen har sin h and med i det der spelet. R u d b e c k . Det är intet möjligt. P e c k l i n . Och ni tror att Hellichius på eg en hand skulle vågat ett s ådant företag? 17 R u d b e c k . En person vid namn Toll, en jäg mästare, tro r jag, lärer vara hans högra hand och den som egentligen ås tadk ommit u ppresningen. P e c k l i n . Toll! jag vill påminna mig att en person med det namnet var här u ppe i Stockholm för ett par v eckor sedan och då flera gånger hade hemlig audiens hos konungen; det sk all vara en listig , förslagen man och Prins Carl som också för närvarande är nere i Skåne. Oh ! det ligger bestämdt någon plan h ärunder. R u d b e c k . Men hvad är då nu att göra? man måste vidtag a skyndsamma åtgärder. P e c k l i n . Deri har ni rätt. Man bör genast utnämna en s äker person till öfverbefälhafvare i Skåne, t. ex. riksrådet Funk. Kungen måste anbefall as att återkalla sina begge bröder ifrån Skåne och Östergöthland, på det vi måtte ha dem under ögonen, och sjelfva skola vi noga bevaka alla hans steg. R u d b e c k . Men det vore ju emedlertid möjl igt att Hans Majestät är f ullkomligt okunnig om hela saken. P e c k l i n . Det måste vi skaffa oss visshet om. Jag hemställer om intet herr Öfverståthållaren sjelf ju förr ju hellre bo rde begifva sig till honom och söka utforska hans tänkesätt. Han kan ännu intet ha erhållit några tidningar från Christianstad och bör således alltid förråda någon rörel se vid underrättelsen om ställningen der. R u d b e c k . Ni har fullkomligt rätt. Jag skall bjuda till att utfo rska saken, men ni sjelf P e c k l i n . Jag är befall d att i morgon bi ttida infinna mig på slottet, men sk all då låtsa den fullkomligaste okunnighet om allt.
Då General-Post-styrelsen grundat sitt förslag om lösesummans belopp på en utförlig och detaljerad utredning af ärendet, har det synts Utskottet anmärkningsvärdt, att föredraganden, Herr Stats-Rådet Gripenstedt, när han ansåg sig böra samma förslag frångå och tillstyrka en lösesumma, i så betydlig mån öfverskridande den af General-Post-styrelsen föreslagna, icke ingått i vederläggning af detta embetsverks mera sparsamhet åsyftande hemställan, än mindre för sitt tillstyrkande anfört nya, tillfyllestgörande skäl. Stockholm den 17 Februari 1860. Reservationer: Af Friherre ./. G. Paijkull: ”Då Sverige för närvarande eger en Regering, som är gillad och uppburen både af representationen och landet i sin helhet, hade jag helst önskat att alla anmärkningar uteblifvit, hvarföre jag icke heller ansett mig kunna deltaga i någon af de fyra så kallade anmälanden Utskottet trott sig denna gång böra framföra. Deras obetydliga beskaffenhet torde också ej tillvinna dom någon synnerlig uppmärksamhet från Riksens Ständers sida i annat hänseende, än såsom bevis att Styrelsen i det allranärmaste uppfyllt hvad man af en redlig, kunnig och upplyst Regering bör förvänta. 8 Konstitutions-Vtskottets Memorial N:o 5. Hvad angår formen för de framställda anmärkningarne liar jag förenat mig i Herr Tersmeden» reservation; i afseende på deras inre halt må följande i kort het anföras: l:o. Rikets sannskyldiga nytta är icke beroende af beslut, hvilkas inverkan på det hela är af så ringa betydenhet och den omnämnde inkonseqvcnsen kan lätt förklaras af hvar och en, som tager närmare kännedom om förhållandet. De ifrågavarande Norrmännen äro icke utnämnde utan förordnade. I Utrikes-departementet behandlas, såsom kändt! är, alla frågor som röra Norrige» förhållanden till utrikes magter. En mängd Norrska handlingar måste der läsas, öfversättas på andra språk och afskrifvas.
Jag beder, jag besvär vid alla Gudar, Att ej I lyssnen till hans fala tunga, Ty fred är död, men strid är lif för oss! O! att jag här nu kunde mana fram De store hjeltars skuggor ifrån Hades, Som vid Platää, Marathon och Leuktra, Vid Salamis och Mantineia offrat För fosterjorden sina lif, att de En gnista blott af sina stora sinnen I edra själar ville kasta ned Och väcka upp till lif de slappa andar Som nu om statens öde köpslå! O! Med glädje gick jag då till Akerons Af skuggor fylda stränder ner att tälja För fallne hjeltarne, hur Hellas' män Den sista striden kämpat mot barbaren Och fallit man för man, som förr de brukat. 34 Kronion, fader! gif min tunga kraft Att han med tusen stämmors ljud må tala Och med ett enda ord upptända Hellas' I sömn försjunkna andar! Upp till strid! Till strid, då tid än är, att ej en, gång I skåda fån hur fienden Athenas, Vår skyddsgudinnas, bild från templets tinnar I stoftet störtar ned! Då skolen I Från edra barns och qvinnors läppar höra Det fasansfulla rop: för sent, för sent! Tills deras röster, qväfda utaf röken Från edra brända härdar, tystna bort. När i en framtid se'n en främling vandrar Uppå Ilissos' gröna strand och ser Athenas sekelgamla oleastrar Bland grus och spillror skjuta rötter ned, Och sunnan ifrån hafvet sorgligt sjunger Inunder deras kronors gröna hvalf, Då skall han tyda vindens tysta klagan: Här stod en gång Athenai i sin glans, Nu ligger det begrafvet uti mull Athenare det sålde åt barbaren. (Går ned från talarestolen.) KRITON. Vid Zeus, det får ej ske! Nej, upp till vapen! Och ropen: hell Demosthenes, vår fader! FOLKET. Demosthenes, vår fader, hell! Till vapen! AISCHINES. Medborgare! Hvad vållar dessa rop: Till vapen! Månne fienden är här? 35 EN BORGARE. Låt ej den skurken tala! Bort med honom!
Jag genomgick den § från § hos Nehrman, underrättades om alla de inkast, som däremot kunde göras, och om alla de skäl, jag till mitt försvar hade att anföra. Ämnet till denna disputation, Högsta maktens rätt i anseende till studierna i samhället, vore ett värdigt, men granlaga ämne för en filosofisk afhandling. Den närvarande var endast juridisk, men innehöll i det afseendet flera interessante upplysningar. Första kapitlet däraf är det enda, jag funnit förtjänt att lägga på minnet. Studiernas såväl bruk som missbruk afhandlas där på det värdigaste sätt; deras oskattbara förmån att dana upplyste medborgare och skickliga ämbetsmän; deras missbruk, enär de hemligen insmyga förakt för gudaläran, förplanta vantron och skadeliga fördomar, föda lättsinnighet och veklighet i samhället, och deras flyktiga samt obetänksamma utöfning slutligen blifver källan till sedernas allmänna förderf – en nödig lära för mig, när jag framdeles skulle förledas att blifva författare. Ehuru beväpnad jag blifvit att uppträda på katedern, var ännu fruktan värdt, att jag där skulle förlora all min latin i anseende till min medfödda blygsamhet eller, rättare sagdt, räddhåga. I denna sinnessvaghet igenkändes icke sonen af en krigsman, som åtföljt Karl den 12:te. Om någon manlighet röjdes i mina spädaste år, var min ömma mor sorgfällig att tidigt kväfva detta fädernearf. I den ständiga fruktan, hon lefde under min fars krigstjänst, att se honom blottställas för nya faror, var hon angelägen att åtminstone af sin sons karaktär tryggas för flera alterationer och sökte till den ändan att för alla tider betaga honom lusten för den vådliga krigstjänsten. Ändamålet blef uppfyldt, men verkan af denna uppfostran sträcktes vidare än därmed var påsyftad. Jag blef under uppväxande år en verklig pultron. Min förståndige preceptors första omsorg i min uppfostran var att stålsätta min karaktär och öfvervinna dess föraktliga svaghet. Det lyckades honom äfven, såvida det möjligt var. Hvad hans föreställningar ej ännu fyllest hade gjort, gjorde ändteligen högmodet af min lysande syssla.
St. nu skola besluta, om vidare anslag bör beviljas eller icke för nämnda ändamål, hvilket redan uppslukat så stora summor och hvars gagnelighet är, lindrigast sagdt, så litet känd och så litet bestyrkt. Jag skall sedermera, dock snart, komma tillbaka till denna omständighet. Det är svårt att inse det StatsUtsk. efter verkstäld utredning, på sätt som skett, och derigenom vunnen upplysning om förhållandet i denna del, ägt full anledn. att stanna i det tillstyrkande, som ifrågavar. betänk, innefattar; men innan jag detta undersöker, vill jag med några ord vidröra hvad uti de vid belänk. fogade reservationer blifvit yttradt. Det synes mig öfver dess innehåll sväfva en dunkelhet, som jag här skall söka tyda. Det är likväl icke alldeles så lätt, att af de använda ordalagen sluta sig till den verkliga meningen. De värde reservanterne hafva yttrat: ”Emot StatsUlsk:s beslut att en utredning af kostnaderne för utarbetande af de nya kriminaloch civil-lagförslagen skulle för R. H. St. framläggas, få vi oss reservera, emedan dels det statistiska af berörde utredning icke blifver fullstänL Den 2 Februari f. ni. 271 digt med mindre lin att äfven upplysning i sammanhang dermed lemnäs om de hinder sorn blifvit lagde mot lagförslagens öfverlemnande till Ständerne vid de förflutna 4 riksdagarne”. Det lärer icke undfalla någon, att denna mening visar sig särdeles mystisk. Detta är också orsaken, hvarföre jag väl icke kan ingå i någon slags vederläggning af hvad som sålunda yttrats; men vill blott anföra, att jag icke känner de hinder, hvilka reservanterne åsyftat. Väl är det en sanning, alt Ilr Dalman yttrat något i denna del, men af hans anförande har jag icke hemlat mera ljus i saken än jag förut hade. Vidare hafva reservanterne anfört såsom skäl hvarföre de ansågo en utredning onödig, nemi. ”att StatsUtsk. blefve i sådana frågor en statistisk byrå till hinder för dess egentliga och långt vi gli gare göromål”.
Influtne räntor å aldrig i Hufvud-Böckerne ballancerade Götheborgs Disconts 3 års Obligationer från år 1817 . R:dr 4,800: ■ För värdet af år 1827 uppköpte varor, för Algier, hvilka aldrig ditkommit, utan slädnät i Franska hamnar* och sedermera ej varit ballancerade i Böekerne, men dels, hvad krutet beträffar, blifvit försålde i Marseille för ... 18,897: 12. 5. och dels afsönde tili Tunis, att försäljas, och nu ballancerats å ny Conto med • 1M&7: 47- 4- ^ 30,385:11. 9, 154,728 338,443 35,185 Transportera! | 528,357 28 i3 E O Stats-Utskottets Utlåtande ST.o 5$5* Litt. Å. sarialels Hufvud-Bok för dr i83t. *9 Credit. Ingående Ballance, Convoy-Coramissariatets Skulder 1831. den 1 Januarii Upptagne Lån, Inrikes. R:dr Utrikes 36,000 R:dr Hanib. B:co å 128 sk — 61,600: - — 96,000: — 157,600 15,240 45,000 Fordringar i räkning med diverse Verk ... — med enskilde personer — 5,710:27. 8. 9,530: 14. 4. 42 Reserverade medel af i83o års Inkomster till Sjö-Expeditioner — 217,840 42 — Alltså visande ett deficit af ej mindre än ,
RegeringsFormen voro i någon strid sinsemellan, i afseende å behandlingen af ConstitutionsUt - i5G Den 9 Januari i. slottets Utlåtanden öfver Kongl. Maj:ts Propositioner, rörande Grundlagsförändringar; och sorn det icke vore möjligt, att på samma gång uppfylla båda §§:s motsatta ordalydelser, ansåg Hans Excellence med Dess pligt och samvetslugn öfverensstämmande, att vid detta tillfälle iagttaga samma form, som tillförene i dylike fall varit nyttjad; i följd hvaraf och då flere särskilte anmärkningar nu blifvit framställde mot den af ConstilulionsUtskottet föreslagne nya redaction af 24 §■ Riksdagsordningen, Hans Excellence för dess del trodde, att Ridderskapet och Adeln borde afgöra först, hvilka af berörde anmärkningar Ridderskapet och Adeln kunde vilja förklara utgöra dess gemensamma tankar, och derefter, huruvida de anmärkningar, hvilka tilläfventyrs blefvo af Ridderskapet och Adeln antagne, borde på grund deraf till ConstitutionsUtskottet hänvisas, samt sluteligen, om den af ConstitutionsUtskottet föreslagne nyssnämnde nya Redaction borde, till den behandling 50 §. RegeringsFormen föreskrifver, godkännas; hemställande Hans Excellence alltså, om Ridderskapet och Adeln ansåg de af Herr Crusenstolpe, Friherre Anckarswärd, Herr Hjerta och Grefve Frölich emot ConstitutionsUtskottets förslag framställde anmärkningar böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar. Ropades Ja och Nej. Hvar - Den 9 Januari!. Hvarefter Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Hans Excellence skulle meddela serskild proposition å hvar och en af de utaf nyssbemälte Ledamöter framställde anmärkningar. Herr Crusenstolpe: Jag tror, att de fleste skulle blifva belåtne och finna sig vid, att instämma i Herr Hjertås förslag, oni proposition derå ensamt göres. Herr von Schulzenheim:
Efter hvad Rikets Ständer inhemta!, visade sig likväl, vid den af vederbörande embels-mvndigheter i sådant afseende verkställda undersökning, att, om, vid uppgörandet al den nya roteringen i Jemtland, den af Rikets Ständer framställda hufvudgrund tillämpades, en högst betydlig minskning i nummerstvrkan skulle uppkomma; men då Eders Kongl. Majit ansåg en sådan minskning icke förenlig med fordringarne för landets försvar, biel' det nödvändigt, såvida den för orten erforderliga truppstyrkan skulle kuuna bibehållas, alt särskilda medel lill understöd för deroterings-skyldige anvisades, hvarföre Eders Kongl. Majit vid Riksdagen åren 1850 och 1851, då frågan om den nya roteringen pröfvades, fann godt i Nåder äska vissa anslag att för ifrågavarande ändamål utgå, hvilka också af Rikets Ständer beviljades, i sammanhang hvarmed rotehållarne, såsom ytterligare bidrag till roteringeus understödjande, erhöllo dispositionsrätt öfver den under Krigs-kollegii förvaltning dittills stående sä kallade reservmedels-kassan, som med en kapital behållning af 38,000 Ridr banko lill Direktionen öfver Jemtlands nva roterings-kassa öfverlemnades; varande detta oaktadt, och på sätt Eders Kongl. Majlis Belallningshafvandes femårs-berättelser utvisa, rotehållarnes utgift för rustning och rotering, i förhållande till hemmanens uppskaltningsvärde, betydligare i Jemtland än, t. ex., i hvartdera af Wesler-Norrlands, Örebro och Wermlands län.