Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Litt. F. f.), hemslälles i underdånighet, att korpsens nuvarande anslag 12,426 Rdr Bko eller 18,639 Rdr Rmt malle förhöjas med varande uti förslaget angående General-stabens reorganisation afsedt, att Topografiska Korpsen skulle i den nya General-staben med hela sitt blifvande anslag ingå. Artilleri-staben. Enligt mitt rörande denna personal afgifna förslag (Bil. Litt G. g.), samt hvad jag för öfrigt derom här ofvan anfört, skulle nuvarande anslaget 2,800 Rdr Bko eller 4,200 Rdr Rmt tillökas med Öfoer-Kommendants-Expeditionen i Stockholm. Till följd af hvad jag härvid uti mitt anförande hemställt, och hvilket jag nu får i underdånighet åberopa, blifver, enligt det uppgjorda aflönings-förslaget (Bil. JYi 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket l8ol>. Transport Rdr Rint anslaget behöflig, till belopp af härrörande hufvudsakligen af saknad tillräcklig aflöning för Kommendanten i Stockholm, samt af bristen på anslag till arfvode åt Öfver-Kommendanten, hvilket senare väl under närvarande förhållanden icke erfordras, men för framtiden icke kan umbäras. Härförutan skulle rations-ersältning för den hithörande personalens 4 Ijenstehästar, i öfverensstämmelse med de härför nu i allmänhet föreslagna grunder, utgå från anslaget till furagering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar. Kommendants-staten. Då med Rikets fästningar (lere förändrade förhållanden egt rum, sedan Kommendants-staten vid 1828 —1830 årens Riksdag bestämdes, påkallas en nära nog ny reglering af denna stat. Uti mitt härom afgifna anförande har jag sökt utveckla de grunder, hvarpå en sådan reglering skulle sig stödja. Med afseende å de ifrågavarande platsernas olika beskaffenhet, hafva de der befälhafvande blifvit benämnde, antingen Kommendanter eller Gr anseBefälhafvare.
Ulläande i afseende pa grunderne för Stuterieis framtida inrättning, och hwad derwid kan anses nödigt att iagttaga och förestrifwa. Sedan därefter Voterings-Sedlar blifwit utdelle och uphämtade, och Voteringen sä utfailis,att 77 Röster medelst Nej förklarat sig för Stuteriets uphäfwande och 42 Dito för deft bibehållande; sä kommer i följe häraf Stats-Utstottet, enligt Propositionens innehall, att lill Riksens Högloft. Ständer afgifwa deft Utlåtande huru med förwaltningen af desse Kungsgärdar framdeles kommer att förhällas. Stockholm den 24 Februari 1810. Dä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Preste-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Liaes kfemiax. Dti. Weiäman. Dä izo8 Den 26 Zebruarit. Pä Wällofl. Borgare-Ständ. Pä HcderwBonde-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl l?L. l^anäbsrA. polian Lricston. kröäelius. Uplästes ett ifrän Stats«Utftottet ingifwit sä lydande: Wördsamt Memorial.' Wid det af Stats-Utssottet under d. 21 sist!. November till Riksens Högloft. Ständer asgifne, samt uti Högwördige Preste-Srändet och der Hederwärda Bonde - Ständer till alia delar bifallne Betänkande angående Hof-Stalt-ängarne samt deras framtida disposition och hushållning, hafwa anmärkningar blifwit gjorde, sä mäl hos Högloft. Ridderflapet och Adeln, som uti det Wällofl. BorgareStändet, deröfwer Stats-Utftottel nu fär desi utlärande afgiftva.
N:o 68, och att detta sednare sättes främst på föredragningslistan lill det plenum, som jag förmodar efter vanlig ordning kommer att om Lördag inträffa. H. Ex. Hr Gr. 0. Landtm, yttrade, det han, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anhållan, linge hemställa, om R. o. Ad. bifölle att på föredragningslistan för det plenum, som komme att äga rum nästa Lördag, må upptagas först LagUtsk:s mein. N:o 68, dernäst Hr von Hartmansdorffs nu framställda förslag till und. skrifvelse och derefter Exp.Utsk:s skrifvelseförslag, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt, arfsrätt och istadarätt. Ropades ja. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- 0. Ekon.Utsk:s d. 20 och 30 sistl. Jan. på bordet lagda betänk. N:o 119, i anledn. af väckt motion om bildande af ett skolråd för hvarje lärdoms skola, samt inrättande af apologist-, eller realoch söndagsskolor i städerne. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 20 och 30 sisth Jan. pä bordet lagda betänk. N-.o 121, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af alla hittills gällande stadganden, som ansetts lägga hinder i vägen för adelsman, att söka tjenstebefattningar i städerne. Efter uppläsning af Vällofl. BorgareShs prot.utdr. d. 1 dennes, hvaraf inhemtades alt nämnde Ständ bifallit detta betänk., blef detsamma äfven af R. 0. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning bifölls Allm. Besv.- 0. Ekon.Utsk:s 7 H. 10 74 Den 5 Februari f. m. d. 20 och 30 sisth Jan. pä bordet lagda betänk.
Underretning derom i Overeensstemmelse med § 14 er meddeelt Controlcommissionen samt de Personer eller Autoriteter, der bave foranlediget hans Optagelse, kan han ikke laengere holdes tilbage i Asylet. .§ 13- Enhver Sindssyg, selv om han ikke er helbredet, skal til enhver Tid kunne udskrives saavel af offentlige som private Asyler, naar saadant af dem, der havé at iagttage hans Tarv, eller havé foranlediget Optagelsen, tnaatte forlanges, medmindre han er optagen efter Övrighedens Forlangende, eller hans Udtraedelse af Asylets Laege antages at ville medföre Färe enten for harn selv eller for den offentlige Sikkerhed, i hvilke Tilfaelde Vedkommende kunne aeske Controlcommissionens Afgjörelse. § 14- Naar en Patient forlader et Sindssygeasyl, eller afgaaer ved Döden saromesteds, skal Indberetning derom, ledsaget i förste Fald af Förklaring om den Syges Tilstand og Grunden til Udskrivelsen inden 48 Timer af Laggen tilstilles Controlcommissionen samt snarest muligt de Personer eller Autoriteter, der havé foranlediget Optagelsen. Allmänna Besvärs■ och Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 124. 11 Fjerde Capitel. Om Studssyge, der forblive hos deres Familie, eller udsrettes i privat Forpleining. § 13- Ingen maa som Sindssyg holdes indelukket eller under Bevogtning i sit Hjern eller hos Slaegtninge eller Andre, uden at Anmeldelse derom snarest muligt skeer enten gjennem Sognepraesten eller directe til en examineret Laege, som har at undersöge, om de trufne Foranstaltninger kunne ansees beföiede og hensigtsmaessige.
Med ledning a' de från Kongl. Ofvcr-lntendenfs embetet ' uti ofvanberörda hänseende utbekomna, här vidfogade ritningar och förslag, utvisande att kostnaderna för uppförandet af ett skolhus, beräknadt. att inrymma 450 lärjungar, tillika med erforderlig gymnastiklokal, uppgå till 206,054 R:dr 23 öre Ruut, tomternas inköp oberäknadt, tror jag mig således ingalunda öfverskrida billighetens och rättvisans fordringar, dä jag härmed vördsamt hemställer: att Rikets Ständer mätte mod ett. andag af 150,000 Riksdaler Riksmynt bidraga till uppförandet i W enersborg af skoloch gymnastiklokaler för det. der inrättade elementar-läroverketj dä staden ä sin sida förbinder sig att icke allenast dertill upplåta i alla afseende» tjenlige tomtplatser, utan äfven anskaffar de medel, som utöfver berörda anslag erfordras till byggnadernas uppförande och inredning i enlighet med de af Kongl. ÖiVcr*7 * cgdg i) ts - etil b e t c t fastställda ritningar. 176 Motioner i Borgare-Sråndet 1862. DW 78. Stödjande mig vid rättvisan i detta anspråk, förbigår jag att här vidröra de flerfaldig» skäl, som ofelbart tala derför att Wenersborg icke saknar giltiga anledningar till Statsmagternas välvilja, dä, enligt hvad föregående riksdagars historia vitsordar, nämnda samhälle städse med beredvillighet i sin män dragit tungan af de betydliga anslag som, tid efter annan, blifvit andra städer för enahanda ändamål sorn det nu ifrågasatta beviljade, samt Wenersborg, hitintills hänvisadt till egna krafter, nu för första gängen framträder med begäran om ett kraftigt biträde Irån Statsmagternas sida, oell detta uti en angelägenhet, som ieke uteslutande är dess egen utan tillhör ett betydligt landtområde till sin väsendtligaste del. Jag inskränker mig således till att i afseende pä det nuvarande skolhusets otillräcklighet och orenlighet hänvisa till den af det gamla läroverkets
Ridderffaper och Adeln firma, ak Kongl. Maj:r icke kan umbära en sauan utwag til Landets förswarande. Erindrades, at fragan icke nu wore om upsättande af en Wargering, utan om bibehållande af den sorn förur exilerna Herr ^laimer kel t, Lrustkk. Efter min tanka ar den första fragan den, huruwida detta ärende ar er Oeconomiffc eller et Beffattnings-mal. Jag för min del, anser detsamma som Beffattningsmal. Redan före 1788 ars Krig hade Swerige nrihsamja med Utländske Magter, men aldrig hörds jag under 1756 ars Krig Wargeringen proMcrn. Jag för min del anhaller hos Herr Grefwen och Landrmarffalken om xropositiou, huruwida detta ffall såsom en Occouomiff eller såsom en Beffatrnings-fraga anses. Herr Lock. Såsom Occonomiff kan den aldeles icke anses, uran mäste behandlas efter 8v §. Regeringsformen. Friherre von wolstein. Det ar mig aldeles obegripligt, huru någon öibcussion kan upkomma öfwer denna fragg, da Regeringsformen sa tydeligen säger, at ingen ny Rotering kan utkomma utan Konungens och Ständernes sammanstäm - Z04 Den 8 Mars stämmande Vestm: och Wargeringeu är ju klarligen icke annat än en tilökad Rotering. Herr räblmLn. Jag får den äran förklara min tanka wara enlig med de wärde Ledamö- ters, hwilka ansett förewarande amne såsom et Bestattnings-mäl; men derjemte wägar jag ödmjukast underställa Högloft. Ridderstapets och Adelns ompröfning, huru politiskt det kan wara i det stick Swerige nu befinner sig, ac afskaffa et redan infördt förswars-medel, innan man widtagir et nytt, som nägorlunda kan ersatta detsamma.
Jämföres nu Hegels framställning af öfvergången från moralitet till sedlighet med å ena sidan den moraliska driften och känslan hos Fichte, å andra sidan den religiösa känslan hos Schleiermacher, såvidt den har moralisk betytydelse, gifver sig följande resultat. Det är tydligt, att den allmänna viljans fordran på den särskilda subjektiva viljan, att den med bibehållande af dess rätt att sätta sin egen välgång såsom sitt ändamål realiserar den förra, denna fordran, såsom grundad i båda viljornas i-sig-varande identitet, är fullständigt identisk med den sedliga driftens fordran hos Fichte. Den sedliga driften är nämligen hos denne filosof urdriften, för såvidt den såsom den i-sig-varande identiteten af den rena driften och naturdriften fordrar dessas förening. Denna fordran ställes på det subjektiva jaget såsom en förpliktelse att uppkasta ett på naturdriften gående ändamålsbegrepp, bestämdt af idéen om absolut själfständighet, samt efter detta begrepp objektive bestämma naturdriften94 (idéen om absolut själfständighet hos Fichte Nu har ofvan visats, att denna fordran hos Fichte upplöser sig själf såtillvida, som naturdriften måste sättas såsom i viss mån för den rena driften yttre, då det också måste antagas vara tillfälligt, om de kunna harmoniera med hvarandra, samt vidare såtillvida som naturdriften måste sättas såsom yttre för det subjektiva jaget, då det måste antagas vara tillfälligt, om det senare objektive kan bestämma den förra. Därigenom upphäfves nämligen hvarje på det subjektiva jaget ställd fordran att objektive bestämma naturdriften, och förpliktelsen inskränkes till att involvera blott en fordran på det subjektiva jaget att uppkasta ett på naturdriften gående ändamålsbegrepp, bestämdt af idéen om absolut själfständighet, d. v. s. till att ega blott subjektiv betydelse95.
Om man bar ett gammalt bord och kan afstå ett hörn af matsalen eller något annat rum, der ej mattor finnas, så kan man med tillhjelp af grå och grön mossa, vackra, större och mindre stenar, snäckor, lingonris, granrisqvistar, litet spegelglas m. m. åstadkomma ett vackert landskap; af papp tillverkas lätt en kyrka, några stugor och till och med ett slott, om man är händig. Alla fönster böra skäras ut och täckas med hvitt silkespapper. Taken göras af svart eller rödt papper. Eljes finnas i handeln nätta och billiga både slott och kojor. Genom att begagna gamla askar och ihopskrynklade tidningar till underlag på bordet erhålles » kuperad mark ». Små mosskantade insjöar anordnas med tillhjelp af spegelglaset. I brist derpå tages vanligt fönsterglas med svart papper under. Som fond till det hela uppsattes granrisqvistar mot väggen. Gångstigar anordnas här och hvar och beströs med sand, då allt är färdigt. Vill man hafva dem sluttande, är bäst att gumma bruna pappersremsor och strö sand på dem. Framsidan af bordet klädes med en hvit duk. Om barnen till julklapp få litet figurer, tennsoldater och boskap att pryda bordet med, så hafva de förströelse under flera dagar med att ställa upp detta än här och än der. Någon gång i skymningen kan man våga tända ljus inuti kyrkan och något större hus, och då blir glädjen stor. Från jul till jul kunna alla dessa små- saker gommar, och att de helsas med jubel hvarje år de tagas fram, det intygar Mamma Elisabeth. För de små kan det ju vara nöjsamt att under en afton af de glada juldagarne se ett fyrverkeri, som en snäll pappa eller någon af de större syskonen tillställes. För den skull blandar man 12 delar salpeter, 15 delar svafvelblomma och 30 delar krut. Vidare upplöser man 2 delar kamfer med 8 delar koncentrerad sprit och 4 delar gummi arabicum i vatten, blandar allt samman väl och tillsätter 10 delar linolja. Man knådar sedan det hela till en deg och formar deraf små kantiga stycken, som man torkar. Vid antändandet sprida dessa ett vackert ljus. * Folkare-bo ». Konstgjord!
Sådane bosättningar liar Kongl. Collegium egenteligen ansett derigenom kunna befordras, att nybygges - lägenheter med tillagde områden, afpassade efter den betjening, med malmfors* ling eller båtfart, hvartill belägenheten gifve anledning och, med någon mindre åbyggnad försedde, kostnadsfritt upplåtas till idoge åboer, med full egande-rätt, och under tillgodonjutande af vanliga frihetsår, samt ett skäligt understöd i penningar till uppköp af nödige kreatur. För bestridande af de med dessa företag förenade kostnader, bär Kongl. Collegium tillstyrkt ett anslag af 10,000 till 35,000 Rjdr årligen under fem års tid, och har derigenom ansett det af Rikets Ständer åsyftade ändamål, eller ett planmässigt grundläggande af en i framtiden utvidgad och lönande Bergslagsrörelse på malmfång ifrån Gellivare, verksammast kunna befordras. Uti en hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckt sarht till Statsoch BeviliningsUtskottens hand äggning remitterad motion af Grefve von Rosen, Carl Axel, angående åtskillige åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Eän, har derjemte blifvit föreslaget: att Sookeds Forssarne uti Lainio Elf, måtte på allmän be - Stats• och Bevilln. Utsk< Uti. N:o 97; 31 kostnad upprensas; att den från Räcktfonsen till
Men han hade varit för klen, för att blifva snickare, han hostade och harklade för jemnan, så förlyfte han sig en gång, spottade blod och blef af distriktsläkaren tillrådd att söka en mindre kraftödande sysselsättning. Han kom då in på ridinstitutet och hade i närvarande stund varit der i åtta eller nio år under flere olika egares tid i trots af den öfriga stallpersonalen, som fann ett nöje i att såra hans klemiga, ömtåliga sinne med hånfulla anspelningar, i synnerhet efter hans giftermål, då han måste spara på fyrkarne och började visa sig altmera obenägen att göra utsväfningar på bolagskrogen i närheten. Man häntydde och det ej i de skonsammaste ordalag på, att han stod under sin hustrus färla och sökte på alla upptänkliga vis bringa honom till vrede, hvilket också efter upprepade satiriska snärtar plägade lyckas dem till den grad, att den eljes så fredlige mannen råkade i fullkomligt raseri. Han brukade då bita samman läpparne, knipa ihop ögonen för att dölja tårarne, hvilka dallrade bakom ögonhåren och i känslan af sin vanmäktighet taga sin tillflykt upp på manegeläktaren. Larson tyckte om att sitta deruppe och se på ryttmästarens elever, huru tafatta och rådlösa de snobbiga, unga männen dinglade på hästryggarne och fumlade med tyglarne, men hans största nöje var dock att leda in hästarne till löjtnant Silfverstjernas damtimmar, de mest besökta på hela dagen. Han var på modet för ögonblicket, löjtnant Silfverstjerna, i synnerhet i grosshandlarfamiljer med ogifta döttrar, och det var ju icke att undra på så treflig och intelligent som han var. Han hade tusen färdigheter, han kunde brodera och sy alla slags fruntimmersarbeten, han sjöng sentimentala små visor och tecknade monogrammer till damernas näsdukar, ingen i hela svenska armén kunde med mera behag sköta en chapeaubas eller med större smak rikta en artighet på samma gång åt mor och dotter.
Det är ej egenteligen den kostnad, som dessa broderier tills .ynda, hvilken bestämt Utskottets öfvertygelse, ehuru den^a kostnad, hvad vissa Uniformer angår, ej bör anses obetydlig; men det är allmänna rösten, som allvarligt yr - Sesv. och Ekon. Ut sk. Bela nh anden. kar utrotandet af en öfverdrifven yppighetsanda, och införandet af tarfliga seder; det är nödvändigheten att ej genom den ena åtgärden motarbeta den nytta, Sorn män genom en annan velat bereda: det är dessa vigtiga skäl, på hvilka Utskottets ofvan yttrade tani k-a s,§ grundar. En prydnad, som, utan att medföra nytta, eller vara härledd ifrån be| hof att representera, blifvit antagen endast för att lysa, kan lätteligen misstänkas leda sitt ursprung ifrån böjelse för yppighet, och \ att befordra dess utspridande. Den lägre och illa lönte tjänstemännen kunde möjligen under sin glänsande yta glömma sina små tilli gångar, och bereda sitt ekonomiska obestånd, | genom nöjet att föreställa hvad han verkeli | gen icke är. Äfven denna möjeliga missräk ning bör, enligt Utskottets tanka, förekommas, och en anstalt upphäfvas, hvilken liksom sanctionerar praktbegärets fordringar. Stat ns förmon torde ej i ringa mon befordras* derigenom, att hvar och en medlem iakttager den plats i Samhället, som honom verkligen tillhör, att han söker hedra denna, och ej fiker att inom gränsorna af en högre Samhällskrets, o h genom dess efterf Ijande vinna näring för sin fåfänga. Utskottet fö rmodar, att dessa anmärkningar äro så mvc. ket mindre utur sitt ställe, som de stå i närmaste sammanhang med de tankar, Utskottet, rörande medlen till yppighetens och öfver* flödets hämmarde, redan meddelat; ©cb, då Utskottet härigenom tror sig hafva ådagalagt det menliga inflytande, som ifrågavarande bruk medför; anser Utskottet sig äga full an - Besv. och Ekon. Etsk Betänkandcn. lodning tillstyrka, det Riesens Högled.
Uti omförmälde beslut var jag med Utskottet ense; men att nu, på grund af hr Engzells motion, än ytterligare utsträcka så väl verkliga som föregifna fordringsägares rätt ända derhän, att icke allenast i de fall, då svarande eller förklarande part erkänt krafvet, utan äfven då någon förfallolöst uteblifvit, på det sätt sälta utslaget i verkställighet, alt det utmätta godset, utan afseende på klagan i högre rätt, skulle på auktion försäljas, synes mig ganska betänkligt. Jag har i detta fall ingen ting att invända mot verkställighet af utslag, som tillkommit på grund af muntligt erkännande inför rätta; men för de fall åter, då erkännandet varit skriftligt, eller parten uteblifvit, måste jag på det högsta protestera mot stiftandet af en sådan lag. La Bih. till It. St. Den bör skydda allas rätt. Fordringsegarens rätt är behörigen iakttagen, då Underrätts eller öfver-exsekutors utslag kan genast bringas till utmätning på sätt ofvan bemälte lagrum föreskrifva. Men huru eller på hvad sätt är den verklige eller föregifne gäldenärens rätt iakttagen, om han är af förfall hindrad att inställa sig vid målets handläggning, eller att ett sådant förfall anmäla, om ett tillskrufvadt kommunikations-bevis eller en diktad förklaring ingifves re. m. dylikt? Det är nemligen icke otänkbart, att den verklige gäldenären kan hafva en motsvarande genfordran, likasom exempel gifvas på diktade fordrings-anspråk. Skulle i sådana händelser det utmätta godset försäljas, så vore i många fall gäldenärens skada oersättlig, ehuru han i högre rätt vunnit eller kunnat vinna ändring. Den borgen för återlyftning samt kostnad och skada, han har att påräkna, kan icke återställa hans kanske för halfva värdet förlorade hemman och lösegendom. Härtill kommer att den förorättade, för att få skadeståndet, så godt sig göra låter, bestämdt och ersatt, uti de flesta fall måste inledas i ny rättegång. Det är icke på bekostnad af den ene eller andra individens rätt, som lagstiftaren bör befordra en snar verkställighet i skuldfordrings-mål.
Sala silfververks ränte-ersätlningsfond; 414 Den 15 April. N:o 163, ang:de ålskillige kyrkoherdars und. ansökning om löneförbättring af indragen behaglig tids förläuingsspanmål; N:o 164, ang:de Krigscollegii arlilleri-afdelnings skulder i och för inköp af Mariebergs egendom; samt N:o 165, ang:de anslag till befrämjande af slöjdexpositioner. Äfvenledes upplästes till justering och godkändes Exp.Utsk:s under N:o 18 afgifne förslag till en § i riksdagsbeslutet, ang:de curhusafgiftens fortfarande. Lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne utlåt:n, mern. och betänk:n, nemi. frän Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: N:o 98, ang:de väckt fråga om utsträckt portofrihet för contractsprostarnes och pastorernes skrifvelser i embetsärender; N:o 99, ang:de väckt fråga om indragning af K. Hofjagtvarfvet, försäljning af dess inventarier och localens utarrenderande för Statens räkning; N:o 100, ang:de föreslagen åtgärd till lindring i tiondeoch räntegifvares skyldigheter; N:o 101, i anledn. af väckt fråga om förändringar i K. inqvarteringsordningen för städerne utom Stockholm af den 22 Febr. 1841; N:o 102, i anledn. af väckt fråga, att från saltsjön inkommande och inrikes orter emellan gående fartyg må i visst fall befrias från erläggandet af båkafgift; N:o 103, ang:de föreslagen åtgärd till beredande af en allmän reglering af landstalstjenstemännens löner; N:o 104, i anledn. af återremiss å Utskrns betänk. N:o 40, ang:de väckte förslag till ändringar i K. stadgan om folkundervisningen i Riket af d. 18 Juni 1842; N:o 105, ang:de väckt fråga om förbättrade lönevillkor
Och både ynkliga och löjliga figurer spelade de, der de sida om sida vandrade genom lindallén i högsommareftermiddagens doftmättade stillhet. Så underligt förvirrade de sågo ut! Blom, han som beständigt fnittrade och flinade med ett fånigt skratt, som lät som rasslet af en rostig ketting, var liten och satt med en hög tupé af stripigt hår, smutshvit hy, ögonen utstående, stela som svarta glasperlor, hvilka upphängts på ögonbrynen, och en mun, dräglande som ett barns. Men adjunkten deremot höjde sig, oaktadt han gick framåtböjd, ett helt hufvud öfver sin oansenliga ledsagares slokade filthatt. Hans lemmar tycktes fladdra hit och dit. Precis som om benen sutto löst och skallrade, och köttet var utan stadga. Och allt hängde slappt på honom, som kunde det hvilket ögonblick som helst falla af. Bröstet hängde öfver knäna, hufvudet öfver bröstet, de långa, gula mustascherna öfver hakan och håret i fuktiga tofsar öfver den höga pannan, ståtlig, högvälfd, imposant som resningen af ett tempel ännu den dag i dag, fast en slö tanklöshet satt bo der inom. Lilla Blom, stackare, hade varit svagsint allt sedan sin barndom. Som något misslyckadt, något, man måste tala om med rodnad och blygsel, hade han vuxit upp i de aflägsnaste, mörka vrårna af det burgna borgarhem, der han kommit till verlden. Och omedvetet hade han till den grad lyckats pina syskon och föräldrars nerver, att deras tålamodspåsar totalt tömts ut. Drottningar i Kungahälla jämte andra berättelser DROTTNINGAR I KUNGAHÄLLA På det stora Kungahällas grund. Om någon, som hört talas om den gamla staden Kungahälla, skulle komma till den plats vid Nordre älf, där den en gång var belägen, skulle han helt säkert blifva mycket förvånad. Han skulle fråga sig om kyrkor och kastell kunnat smälta bort som snö, eller om jorden öppnat sig för att sluka dem. Han är kommen till ett ställe, där det i forna tider stod en mäktig stad, och han finner ej en gata, ej en skeppsbrygga.