Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna Nådiga framställning öfvei lemnades vid berörde riksmöte lill handläggning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten; och torde hufvudsakliga innehållet af deras afgifna utlåtande här jemväl böra meddelas. Utskotten hade nemligen, i fråga oin den af bémälde kom initierade föreslagna jemkning uti Blekingska båtsmans-hållet, funnit, att då ingalunda styrkt blifvit, det Blekingska provinsens framtida bestånd påkallade den nedsättning af nummer-styrkan, sorn af berörde jemkning skulle blifva en följd, men en förlust af 249 sjövana båtsmän nära flottans hufvud-station skulle medföra ganska väsentliga olägenheter i afseende å flottans tjenstbarhet, ali vidare fråga om berörde jemkning, sådan den af feommitterade blifvit uppgjord, borde, på sätt Kongl. .Maj;t föreslagit, förfalla. Att Stals-Vlskoltels Utlåtande JU?
Föredrogs och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Memorial JM 1, om arfvode till Utskottets Sekreterare. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: JM 26, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om införsel af skatterättsfordran i kronosäteriet Olstorp i Skaraborgs län; JM 27, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående restitution af ett utaf Häradsskrifvaren ./• A. Lindgren till Statsverket inbetaldt ersättnings belopp; JM 28. angående nedsättning af räntan för Trysunda fiske eller detsammas afträdande till Kronan; JM 29, i fråga om upplåtelse af mark till staden Landskrona från det Landskrona fästning tillhörande område; och JM 30, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående eftergift af 1863 års arrende för kungsladugården Åhs kloster i Hallands län. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne protokollsutdrag från Höglotliga Ridderskapet och Adeln, JM 137, angående kommunikation med de öfriga RiksStånden af Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorers berättelse, angående granskningen af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden. S. D. Föredrogs protokollsutdrag från Höglofliga Ridderskapet och Adeln JM 138, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig med förstnämnda Stånd uti dess vid föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande JM 51, punkten 49, fattade beslut derom, att, med afslag å Utskottets hemställan, anvisa 3,000 R:dr till Kongl.
BondeStåndets Protocoll gjorde anmärkningar, och dervid funnit, att, enligt gällande ExecutionsStadgar, åligger det Kronofogdarne å Landet, hvar i sitt Fögderi, att ej allenast besörja utmätningars verkställande och redovisande med ali erforderlig skyndsamhet, utan äfven dervid, förfara så, att Gåldenärs rätt ej för nära trädes, och detta allt vid äfventyr, dels af ökade-ersättning, dels särskild ansvarighet LagUtikottct: Betänkande», 35j för tjenstefel, om något i desse <Jeras åligganden åsidosattes, hvarjemte det likaledes vid ansvar tillhör dem, att öfver Utmåtningsärendernes behandling föra Diarier och dem qvartaliter insända till Konungens Befallningshafvande , som, vid granskning deraf, hafva att tillse, huruvida Kronofogdarne deras skyldigheter fullgjort; och år det hvarje Utmätningssökande tillåtet, att, när som heldst, undfå del af desse Diarier, i hvad de angå hans ärende, hvarefter han har sig öppet, att, om han finner sig vara i sin ratt förnärmad, genom Utmätningsmannens förhållande, å vederbörlig Ort söka rättelse. Härigenom anser
Riksdag nedsatt eller afskaffal åtskillige bevillnings-afgifler, derå Kronofogdar och Härads-skrifvare egt uppbära provision, dels ock hufvudsakligen genom det beslut Rikets Ständer i sammanhang med anslaget till lands-stals-löncregleringen fattat om do indelta lönernes indragning i utbyte emot kontanta aflönings-anslag; och sedan dessa ofördelaktiga förhållanden, som försatt de flesta af Lands-slatens tjenstemän i en högst bekymmersam ställning, föranledt särskilda i Departements-chefens underdåniga betänkande lill innehållet omförrnälda underdåniga framställningar af en del bland E. K. M:ts Befallningshafvande, samt af Lands-stats-tjenstemännen i åtskillige län, åsyftande dels förhöjning af de kontanta lönerna dels vissa löners utgående antingen såsom förut i ränte-persedlar, eller efter årlig beräkning af de tio nästföregående årens medel-markegångs-pris, dels ock vissa andra åtgärder i afseende å löne-rogleringen, bar E. K. Al:t nu funnit sig böra till Rikets Ständer aflåta nytt förslag lill förbättrad löne-rcglering för Lands-staten. Enligt detta förslag skulle Lands-stats-personalens aflöning komma att ökas med följande belopp, nemligen: för 8 Lands-sekreterare 2.671: — , de Lands-kamererare, hvilka icke innehafva föreslagna minimi-belopp 19,454: — , Landl-ränlmästare d:o 8,601: — „ Läns-notarierne 6,000: — „ Länsbokhållarne , 3,600: — , Lands-kanslisterne 4.800: —* „ Lands-kontorislerne 1.200: — „ Läns-styrelsernes Vaktmästare 5,520: — Transport 51,846: — Expeditions-Utskottets Färsing tilt anderd.
Jag frågar, om dessa olägenheter äro undanröjda dermed, att några ledamöter behaga förklara, att de icke finnas? Min fråga ställer jag till It. o. Ad. och icke till dem. Dessutom tror jag, att saken är af så mycken vigt, att jag begär särskildt eftersinnande af Hr Gr. o. Landtm., om ens propos, å det framställda yrkandet kan meddelas. Om grundlagen skall förstås efter ordalydelsen, så frågar jag, om 73 §:n kan äga bestånd i förening med förbud att betala skuld med b;cosedlar? Är icke ett sådant förbud rakt stridande mot nämnde §? Jag förstår åtminstone icke annat. Om denna anmärkn. är sann, så fäster jag mitt hopp vid Hr Landtmts grannlagenhet att icke göra en propos., hvarigenom grundlagen, förmedelst ett oeconomiskt beslut, komme att ändras, Beslutet skulle äfven strida emot en civil lag; ty banklagen af i83o bjuder, att hvarje b:cosedel skall hafva en viss proportion till silfret. Men är ej denna föreskrift förbisedd, om man nu beslutar, att, i ett afseende, icke någon sådan proportion finnes? Jag reserverar mig deremot och begär bifall till 8 § i Utsk;ns förslag. Hr Dalman: Här har blifvit yttradt såsom hufvudskäl för afstyrkande af det förslag, jag försvarat, att antagande; Den ig Mars f. m. 397 deraf skulle utmärka misstroende till realisationen. Jag tror icke, att man, i fråga om lagstiftning, får utgå från dylika considerationer. Frågan är, om grundsatsen är riktig eller oriktig, icke om den stöter den ena eller andra opinionen. Om jag ock grundade mitt yrkande på misstroende till realisationen, hvilket jag ingalunda gör, så kunde jag låta hela frågan angrde giltigheten af en sådan opinion vika och hlott hålla mig till undersökning, huruvida det instämmer med de första eiementerna af financiel lagstiftning, att grunda utgifvande af myntrepresentativer på andra sådana. Antingen skola vi helt och hållet vara af med dessa privatbanker, eller ock skola de upprättas på fullkomligt säkra grunder. Jag fäster härvid icke någon vigt vid beståndet af R.
Maj:', vid föredragning deraf den 9 Mars innevarande år, på grunder, som i Slats-råds protokollet öfver Justitie-departementets ärenden för samma dag äro upptagne, vägrat antagandet af berörde lagförslag; så hade, enär frågan vore vigtig och saknaden af behöfliga stadganden uti förevarande ämne utgjorde en väsentlig brist i nuvarande lagstiftning, ett nytt förslag till lag för aktiebolag blifvit, uppå Kongl. Majrls derom meddelade nå diga föreskrift, i Justitie-departementet upprättadt, hvilket förslag, i ändamål af blifvande nådig proposition i ämnet, till Rikets Siänder är vordet, enligt Kongl. Maj:ts befallning, sistnämnde dag, öfverlemnadt till granskning af Högsta domstolen, hvars underdåniga yttrande deröfver nu inkommit; varande samma förslag af följande lydelse: Lag om Aktiebolag 5 '■ De, som vilja ingå aktiebolag, bestående af lotter, ställda på innehafvaren eller på viss man, och åstunda att försäkra sig om lillgodonjutande af de Kongl. Majt?s Nåd. Propo ilion, N.o 56. 23 rättigheter, som §§ 10 och 11 omförmäla, hegare Konungens stadfästelse af bolagets ordning. Finner Konungen skäl att den’ stadfästelse meddela', vare bolagsordningen och Konungens beslut löretedde hos Rådstufvurätt eller Häradsrätt i den ort, hvarom § 3 förmäler. Rätten intage innehållet deraf fullständigt i sitt protokoll, och låte underrättelse om bolaget, på detsamnias bekostnad, i allmänna tidningarna införas, derest ej, efter Konungens förordnande, allmän kungörelse i ämnet blifvit utfärdad. § 2. Uti bolagsordningen skall uppgifvas bolagets firma, som bör utmärka föremålet för bolagets verksamhet. Ej må i den (irma nyttjas delegarnes i bolaget eller annan persons namn. § 3. Bolagsordningen innehålle uppgift om den ort, der bolagets styrelse har sitt säte. § 4. Genom bolagsordningen bestämmes, huru aktierna bos bolagets styrelse inregistreras, och huru skeende förändringar i aktierätten antecknas. ' § 5.
— Kongl. Maj:t, som under den 28 sistlidne Februari förordnat, att med utgången af innevarande år Dess och Rikets Krigskollegium skall förändras till en Armé för vältning, samt sedermera under den 26 sistlidne September, på sätt bifogade transsumt af Statsråds-protokollet för sistnämnde dag bland annat utvisar, låtit för det ombildade embetsverket utfärda här jemväl bilagda aflöningsstat, att från 1866 års början och tillsvidare tillämpas, vill, med öfverlemnande af denna aflöningsstat, i nåder föreslå, att. — då, till fyllande af aflöningsstatens slutsumma 112,000 R:dr, Kongl. Maj:t anvisat, utom det på Krigskollegii stat nu uppförda anslag 108,000 R:dr, jemväl ett belopp af 4000 R:dr från behållningarne på den 4:de hufvudtiteln tillhörande f. d. Chefslönen vid Adelsfane-regementet, af hvilken f. d. chefslön, bestående af indelta räntepersedlar och utgörande omkring 10,500 R:dr årligen, utgått ej allenast den derifrån påräknade fyllnad i aflöningen vid Lifregementets Grenadiercorps samt Uplands och Södermanlands regementen med tillhopa 6,287 Kvngl May.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 15 R:dr 44 öre årligen, utan äfven arvodet 3000 R:dr till t. f.
Jemväl åligger det klaganden att ställa sig till efterrättelse Wår Nådiga Kungörelse af den i Oktober 1812 om hvad som bör iakttagas vid besvärs-skrifters författande och inlenmande. Försummas något af hvad sålunda är föreskrifvet, skall den klagande anses hafva förlorat sin talan och hans besvär ej komma under pröfning.” ”1 afseende på brottmål, der den tilltalade är häktad, förhålles enligt 29 och 39 punkterna af Förklaringen den 23 Mars 1807.” ”Ehvad missnöje mot Hofeller Ofver-rätts utslag i brottmål anmäles eller icke, bör utslaget alltid innehålla tydlig, noggran och fullständig underrättelse om allt hvad parten vid ändringssökandet hos Oss har att iakttaga.” ”Uti denna förordning finnes icke något, som är oförenligt med stadgandet i 50 kapitlet 19 § Rättegångs-balken, icke eller antydes med ett enda ord att derigenom skett någon ändring i lagens berörde föreskrift. Lagen borde således i Lag-Utskottets Betänkande N:o 54. 5 nämnde afseende ega full gällande kraft. Sådant oaktadt har den under en lång följd af år icke vunnit tillämpning. Tvärtom blifva till pröfning upptagne besvär af åklagare, deri skärpning i det ådömda ansvaret eller den friades fällande yrkas. Under de sednaste två decennierna har ofta invändning blifvit framställd emot dylika besvärs upptagande till pröfning; men härå bar alltid, utan anförande af något skäl, svarats att invändningen icke förtjenade afseende. Praxis har numera vunnit sådan stadga, att, äfven om Högsta Domstolens samtlige ledamöter voro öfvertygade om det oriktiga deruti, de säkerligen skulle tveka att bryta en häfdvunnen vana.
Sill största delen tillstyr k tj befunnes vid åter-remiss af detta Betänkande så många och sinsemellan stridiga anmärkningar vara gjorde, att Utskottet uti ett sednare Utlåtande, jemte några mindre detailler, stadnade uti den hufvudeakliga tillstyrkan: 1:0 Att Riksens Höglofl. Ständer matte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder anbefalla Landshöfdingarne, att hvar och en i sitt Hän, der allmänna skogar finnas, höra invånarne genom deputerade, en eller flere från hvarje Socken, öfver olla med skogs-hushållningen derstädes gemenskap ägande delar, om vården och tillsynen deröfver, och om bästa sättet att titöda odjuren, der de finnas, samt dermed, jemte eget utlå* §58 Eesv. och Ekon. Ut sk. Eetcinkanden. tande, till Kongl. Majit skyndsammeligen inkomma ; hvarefter, och sedan Kongl. KarnmarCollegium samt Öfver - Hof - JägmästareEmbetet äfven blifvit hörde, en Comité kunde i Nåder förordnas, för att af alla inhemtade upplysningar och utlåtanden uppgöra föjlrslag, antingen till en fullständig allmänt gällande Skogsoch Jagtordning eller till flere serskilda för olika orter i Riket. 2:0 Att äfven den underdåniga anhållan måtte göras, det vederbörande Collegier och Em* betsmän blefvo anbefallts ofördröjligen inkomma med fullständiga uppgifter och yttranden: a) angående huru många och af olifva namn varande Kronans skogar, som ännu finnas vara odisponerade, samt huru många eller stora delar deraf, hvilka nödvändigt böra bibehållas för publika behof, och huru vården af dem bör förrättas5 b) Om, af de så kallade Härads-Allmänningarne, några till hela deras vidd, eller till vissa delar böra bibehållas För Kronans behof, med uppgift af skalen dertill; samt c) Äfven hvad Ekonomi - Utskottet förut föreslagit om dessa Allmänningars delning mellan socknarne.
Blifva derjemte författningarne i afseende på lärgossar och gesäller lämpeligen fötäudrade och dessa förpligtade att taga tjenst på år, samt förbudna att som tiggare och lättingar stryka omkring lsndet, skall bättre ordning dem emellan erhållas och landtmanneh borrag irån de olägenheter deras kringvandrande orsakar. Hvad SkråOrdningar,äroför handtverkerierna, äro uteslutande privilegier för manufacturer och öfriga näringar, ofta af behofvet införda, nyttiga någon gång, men merendels 1 längden skadliga, om de ej rättas, modifieras eller äfven understundom alldeles upphäfvas; exempel torde bäst upplysa detta. Uti vår Svenska Bruksrörelse var infördt det skråtvång, att vissa Stångjerns-Bruk icke ägde rättighet smida annat tackjern, än sådant, hvartill lättaste tillgången tycktes finnas den tid då Bruks-privilegier utfärdades; bergskarlen ägde rättighet sälja sitt Tackjern lill hvem 396 Den 15 Februarii. han ville, Städernas Borgare fingo dermed fritt köpslaga; men om Bruksägaren handlade af desse, till fri försäljning berättigade, var han förfallen till plikt och taekjernets confiskation, om det ej vid viss masugn var tillverkadt; denna författning ansågs länge för Bruksägares palladium, ändteligen blef den högt öfverklagad, af vår om rätta sammanhanget upplysta Konung upphäfven, jag tror för 3 eller 4 år sedan, och erfarenheten har visat, att ingen olägenhet derigenom har uppstådt, utan tvärtom deraf blifvit en följd att den Bergsman, hvars tackjern är elakt, nödgas genom inblandning af goda malmer eller förbättringar vid sin tackjernsblåsning göra sin vara till försäljning mera begärlig. Inom Bruksrörelsen finnas ännu författningar, som nog likna Skråtvång.
Tänk dig, i går hade jag följande rapport med mig till vår fruntimmersklubb – posten var kommen nyss, innan jag gick – att hans danska maj:t låtit i en luftballong (tänk dig en luftballong) öfverskicka från Danmark till Sverge en hop proklamationer, som, efter hvad jag hörde officerarne säga, gå ut på ingenting mindre än att svenskarne skulle affalla från sin rättmätige konung och på något sätt sammanslå sig med grannen på den leden. Jag kan icke bestämdt säga dig huru orden föllo sig, men något grufligt skamligt var det. Och mera blygsam i anspråken var kung Fredrik, då han som volontär följde prinsens af Hessen trupper den gången, då de skulle hjelpa ryska kejsarinnan. Skamligast är dock att oredan i landet skall vara så stor, att främmande makter våga skrifva sådana bref till oss, om de också skickas i sjelfva luften. Hela denna sak har gjort en ofantlig uppståndelse. Julhelgen står för dörren – hvilken jul, min kusin ... hur står det till vid den nästa? Att nu tala om något annat, så har jag till dig ett synnerligt vigtigt ärende från Lena Dittmer. På Dalsland har ni ännu alltid ett godt och hederligt tjenstfolk, då här åter, ”inför lefvande gud”, som min goda granne majorskan d’Orchimont säger, icke fins en enda pig-själ som man kan lita på. Lenas önskan och ödmjuka anhållan vore att du ville vara god och skaffa henne så fort som möjligt en eller två dugtiga kokerskor. Deras förnämsta egenskap behöfver dock icke ligga i konsten att koka – den kan nog Lena lära dem – men de böra vara afskräckande fula, fula som synden. Lena inbillar sig att i det fallet hennes matvaror skola bli drygare. Jag har icke hjerta att förstöra hennes förhoppning, men det säkra är att våra kokerskor här i Strömstad, om de också vore fula som Belzebubs egna döttrar, ändå skulle få soldatkurtis. Jag tycker mig se hvad kusins födda adelssympatier, som alltid vidvarat äfven sedan kusin gifte sig till en borgerlig ställning, skola lida af allt detta klander mot majestätet.
Det var ock i detta afseende, som jag i sammanhang med förslaget till realisation * tillstyrkt, att Banken skulle efter visst Silfvervärde eller Cours utgifva huru mycket Sedlar som hälst för insatt Silfver. På ett sådant sätt kunde RörelseCapitalet i ordentlig väg ökas, men efter de beslut man redan fattat, skulle en sådan utväg troligen icke medföra någon på I det skick saken nu mera fått, tillstyrker jag bifall pä 3:dje puncten af Utskottens förslagi i Herr Påhlmanj Otto Fredric: Jag skall ej försöka vederlägga hvad som blifvit anfördt, sedan jag sist hade äran, att i detta ämne yttra mig. Jag anhåller blott att Jå tillägga några ytterligare reflexioner. Man har åberopat 1815 års Ständers beslut, i afseende å RörelseCapitalet, och påstått, att äfven Disconternes Sedlar deribland inberäknades. Ehuru jag hade den äran deltaga i i8i5 års Riksdagsöfverläggningar, kan jag likväl icke påminna mig ett dylikt beslut. Jag skulle önska få veta, genom hvilken Resolution Disconternes Sedlar blifvit erkände att vara mynt. I sådant fall skulle man äfven kunna anse Littströmare, samt Mörks och Gisicos Den 6 Junti e. m. 255 med flere andra Herrars Sedlar, såsom mynt, fastän dylike Sedlars gångbarhet endast ankommer på det förtroende de hafva. Jag torde få underställa, hvad verkan en ytterligare myntförsämring skall medföra på Rikets behof och utgifter. Bevillningen skall derigenom blifva otillräcklig, och i anledning delaf täta Riksdagar uppkomma. Alla Cassör ad pios usus, och de, som derifrån hämta deras underhåll, skola jemväl betydligen förlora. Man bar anfört såsom skäl emot myntförbättring, att
Man har anfört såsom ett skäl, hvarför StatsUtsk. skulle hafva orätt, att Frih. Cederström och en annan talare tydde grundlagen lill den slutföljd, alt R. o. Ad. skulle hafva rätt emot StatsUtskts åsigt; men huru svårt det är att rätta sig efter dessa auctoriteter, ehuru goda de i manga fall kunna vara, synes deraf, alt man blott behöfver gå tolf timmar tillbaka för alt finna Frih. Cederström oell den andre värde grundlagstolkaren i strid om grundlagens rälta förstånd. Hela frågan reducerar sig dertill, huruvida StatsUtsk. yttrat något emot R. St:s beslut. Då 2 Stånd stannat emot 2, måste StatsUtsk. vara berättigadt att, i detta såsom i andia fall der 2 Stånd stannat emot 2, vidblifva sin en gång fattade öfvertygelse. Detta anser jag vara rätt och derföre skulle jag önska att R, o. Ad. ville ingå på voleringsfrågan. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius; Med anledn. af hvad en ledamot yttrat 0111 behofvet att underkasta sig ett Utsk:s afgörande, när man är skyldig att besluta, så, när fråga är 0111 att tillämpa grundlagen, är det endast ett Ulsk., sorn grundlagen bestämt till att vara skiljedomare emellan Stånden, äfvensom grundlagen bestämt den form, uti hvilken det får ske. En ledamot har nämnt i anledn, af detta betänk., alt det nu vore skäl för R. o. Ad. att frångå sitt förra beslut. Jag får fästa lians uppmärksamhet derpå, alt detta betänk, ingalunda innehåller någon inbjudning eller föranleder till discussion i sjelfva saken, emedan det blott innehåller en anmälan om RiksSttns stridiga beslut i anledn. af en föreslagen voter:s-propos. Orsaken till den discussion, smil nu uppstått, har varit den, att någre ledamöter klandrat ett uttryck, som StatsUtsk. begagnat. Jag kan icke neka att detta uttryck var mindre lämpligt.
John n ung, bildad flicka, hälst kunnig i sömnad, kan få lära hushållet mot det, att hon är villig hjälpa till med alla inomhus förefallande göromål. Beflekterande torde med snaraste hänvända sig till » Ella », hjungbyholm, Smedby, p. r. [2007] Kakteer under sommartiden. I maj böra kakteerna om möjltgt omplanteras i nya, ej allt för stora krukor, då på samma gång de svaga öfver hufvud D:r GUSTAF LAMM, 31 Klarabergsgatan Hvardagar Invärtes 3 1, 1 tr. u. [2014] Panorama internatioial, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: IILdje serien af Öfre ItalienNästa vecka: I V serien af Världsutställningen i Paris 1889. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. O en aktad familj m eller ä l d r e [1357] frunE n anspråkslös flicka af god familj timmer önskar en ung, gladlynt, anönskar för helsans skötande inspråkslös o. musikaliskt begåfvad prestackordering i treflig fam. i liflig dotter som lektris äfven i främmande och naturskön trakt; helst Vestergötl. språk, som skrifbiträde, sällskap och Svar med pris till » M. 189 », Göteborgsp. annonsk. [2021] j hjälp, emotses svar till » 2 2 », Iduns byrå. En kvinlig gymnast söker verksamhet under sommarmånaderna. Närmare upplysningar lemnas af professor Bibbing, adress Lund. [2040] 2 unga flickor, som vilja dela rum, önska under juli — augusti inackordering i god familj vid saltsjön, ' / 2 timmas ångbåtsfärd från Stockholm. Svar märkt » Kontorister » inlemnas å Iduns byrå, Stockholm. [2029] I ett godt oeh vänligt hem önskar en Sommarvistelseort. anspråkslös flicka plats inst. höst.
Det är just fördelen af Utskottets förslag om röstberäkning efter tariff, i stället för det utländska sältet, alt antingen stadga blott, en siffra, som bestämmer allt eller intet i afseende på rösträtt, eller högst två siffror genom medgifvandet af enkelt och dubbelt votum, att man, pd den af Utskottet föreslagua, och x vårt land af ålder banade, vägen, Constilu i ions-UIskoi tels Memorial, N.o 8'S. ian utan olägenhet nedgå vida längre, och icke nödgas uppställa s"å skarpa, och derigenom obilliga, gränsor emellan de rikare och fattigare; — och att den utländska principen leder till ecblekrati, om cen(Sussiffran ar för lag, och till uteslutande af en ganska stor medborgareclass, samt derigenom tili penninge-aristokrati, om samma siffra är för hög. Vid sådant förhållande bör den minimisiffra, som här är i fråga, icke efter doctrinära grunder bestämmas, utan blott efter historiska. Nu hafva BondeStåndets välgrundade anmärkningar öfverlygat Utskottet, att förslaget om s5o R:dr skulle i många orter utesluta en mängd Svenska män, hvilka af ålder haft rösträttighet; men, om något dylikt någorstädes kan visas ega rum, i fall minimisiffran blir roo R:dr, kan det endast gälla om ett ringa antal, hvars deltagande i riksdagsmannaval är ganska nyligen tillkommet, på grund af den sistförfiutna periodens skiftesoch hemmansklyfnings-förordningar, och det i sammanhang dermed bär och der införda sättet, att tolka ordet ”besuten”. Skall sådan tolkning vara principenlig, kan visst icke, på grund af egendom, en egare af mindre fastighetsvärde än 100 R:dr erhålla denna benämning, och derigenom sättas i jemförelse med hvad som kallades fordom "men för •sig1’’. Rösträttens utsträckning till ännu mindre fastighetsegare står i obestridligt sammanhang med den åsigt, sorn tillägger deltagande i allmänna ärendens behandling äfven åt torparen och tjenstehjonet, samt så snart man vill vara fullt consequent, åt ■qvinnan. 5:o