Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej! så länge hon är fal för nöjen och guld och låter passionen för lyx beherrska hvarje annan blir det aldrig annorlunda. Och hvarföre i det hela fördöma så små svagheter. Det är ju rätt roligt att se en treflig och elegant qvinna.» «Så tänker ni, herr Säfve, och edra likar, som aldrig tänkt er qvinnan för annat, än nöjets skull, och som kanske aldrig uppsökt andra qvinnor, än sådana ni karakteriserat. Men dessa andra finnas, Gud vare lof. Det vore illa för menskligheten annars. Dock må vi medge, att qvinnan icke ofta är, hvad hon borde vara, en god, arbetsam, och trogen hustru, en öm och förståndig moder för sina barn. Vore hon alltid det, skulle den husliga lyckan vara mera eftersökt, och afstegen mera sällsynta. Men alla dessa fel, tror jag, härröra från en i moraliskt hänseende försummad uppfostran; så länge mödrarne tro sig göra nog, då de fullproppa sina döttrar med ytliga talanger, beräknade att fästa uppmärksamhet, för att genom dem göra lycka, och så länge de ej öppna deras själ för sina pligter i dess ädlare, och verkliga bestämmelse, blir det i evighet, aldrig annorlunda. Men sådant öfverlemnar man nu så ofta åt slumpen och kallar det naturanlag, om de sedan blifva onda eller goda.» «Ja! det håller jag med er om, kusin,» sade gumman. Efverling hade kunnat svara: «och likväl är ni också en af dem.» Men han teg. «Ni är moralist, ni, herr Efverling,» sade Albert. «För min del har jag aldrig brytt mig om, att så der djupt sondera saken. Jag har altid uppskjutit de der bekymren, till en möjligtvis kommande erfarenhet.» «Och då, är det för sent,» sade Efverling. «Att handla först och tänka sedan, har alltid haft ångren till följd.» «Då vore jag inte den första som blir bedragen,» sade Albert, «jag tröstar mig med denna utnötta maxim. Att börja genomsöka qvinnornas själ, för att finna en klenod, fruktar jag blefve ett perlfiske, som illa lönte sin man.» Efverling bet sig i läppen.
Jag bar egentligen begärt ordet i anledning af Herr Hjertås yttrande, och får dervid upplysa, att som ConstilutionsUtskottet. godkänt nästan alla Ridderskapets och Adelns vid förra Memorialet gjorde anmärkningar, så skulle ett förklarande, af Ridderskapet och Adeln, att Ståndet vidblifve sina gjorde anmärkningar, 3o Den i3 Mars e. m. vara tiel,samina, som ett bifall till ConstitutionsUtskottets förslag. Hvad Grefve Horns anmärkning angår, alt den af mig uppgifne stridighet emellan RegeringsFormen och Riksdagsordningen skulle afhjelpas derigenom, att saken verkligen kom att i 53 § RegeringsFormen införas, så har Herr Grefven deri visserligen rätt. Men du Grundlagarne efter deras ordalydelse skola tolkas, och 49 samt 53 §§ RegeringsFormen sålunda komma i rak strid mot hvarandra, så tror jag det vara nödigt, för att undvika detta, att återremittera Memorialet, hvarigenom Utskottet kommer i tillfälle att undanrödja denna motsägelse. Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Högloflige Ståndet torde ursäkta, att Utskottets Memorial blifvit så summariskt uppsatt, då det besinnar den korta tid Utskottet derpå fått använda. Jag förmodar dock, att en återremiss icke behöfves derföre, att voteringspropositionerna ej äro fullständigt utförda, utan endast hänvisa till de punkter, i hvilka anmärkningarne innefattas. Det är icke troligt, att Ordföranden i förstärkta ConstitutionsUtskottet skulle underlåta, att, vid hvarje votering, låta uppläsa den anmärkning, som i propositionen åberopas, ännu mindre att det af de 8o ledamöterna icke skulle finnas någon, som ville yrka exa sådan uppläsning. Hvad sjelfva saken angår, så har Grefve Horn, efter hvad jag Den i3 Mars e. m. 3i kunnat finna, tillräckligen besvarat Grefve Gyldenstolpes anmärkning om förmendt motsägelse emellan den i RegeringsFormen och Riksdagsordningen uppgifna begränsningen af Riksens Ständers befattning vid Urtima Riksdag.
Det tillägg, som BondeSt:t gjort, innehåller ingenting annat, än att skjutslagen skulle genom ombud vara berättigade att vara närvarande vid de entreprenadauktioner, som af K. 51:ls Befhde hållas. Ett dylikt förslag väcktes äfven inom sammans. Utslct, men ansågs der af majoriteten icke kunna leda till något ändamål. Emellertid är tillägget oskadligt, och om det tillfredsställer skjutslagen, att genom ombud närvara vid nämnde auktioner, finner jag icke något hinder för K. M:ts Befhde att sjelfva i ärendet besluta. På denna grund, och då R. o. Ad. samt BondeSt:t i allt öfrigt fattat enahanda beslut om detta Betänk., emedan de båda bifallit det, hemställer jag, att K. o. Ad. behagade instämma i BondeSt:ts beslut. Frih. Raab, Adam Christian: Det förekommer mig icke allenast oskadligt, utan äfven billigt, att skjutslagen få genom ombud höras vid de auktioner, som i alla fall afse deras eget gagn eller skada, hvarföre jag anhåller om bifall till den gjorda inbjudningen, som i ingen mån förändrar R. o. Ad:ns förut fattade beslut. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef den ifrågav:de inbjudningen af R. o. Ad. antagen. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att den Bestyrelse, som fått sig updraget att ombesörja upresandet af en minnesvård öfver Konung Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarnej hade till H. Den 12 September f. m. 109 Exc. aflåtit en skrifvelse, hvars innehåll nu torde få R. och Ad. meddelas. Den ifrågav:de skrifvelsen uplästes härefter och lydde sålunda : »Då den åt Sveriges framfarne Konung, den store Gustaf Wasa, egnade minnesvård vid Utmeland i Dalarne numera hunnit fullbordas, har H. M:t Konung Carl XV i Nåder bestämt att, på 300:de årsdagen af den oförgätlige Befriarens död, eller den 29:de innev. månad, monumentet kommer att å stället af H.
General-assistans-kontoret: B. VII. 267, 280, A. 280. —, Bankens, angående förre Vaktmästaren J. Johanssons ansökning om understöd derifrån: B. I. 304, 307, A. 307. Pensions-staterna: se Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Pera, angående en den Svenska Beskickningen i Turkiet tillhörig, i nämnde stad belägen fastighet: VII. 5, R. 5, B. 94, 96, 134, A. 134, E. 289. Periodiska undersökningar af hclsotillståndet i fosfor-tändsticksfabriker, i anledning af väckt motion om anställande af sådana, till förekommande af sjukdomen »Foslornekros»: B. II. 198, 207, 221, A. 22!, E. 324. Pettersén, Alexander, vice Konsul, angående pension åt hans enka; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Pettersson, C. A., navigations-skole-inspektör m. m., angående pension å Allmänna Indragnings-staten åt hans enka Hilda Amanda Katharina Lundberg: VI. 21, 25. R. 25 (se vidare Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). Piper, Grefve Charles Emil, dess yttrande: III. 623. Platen, Friherre Carl von, dess yttrande: I. 43. Platen, Friherre Ludvig von, dess yttranden: I. Plena, Ridderskapets och Adelns, angående uppsättande af en anslags-tafla för dem inom porten till huset N:o 1 vid Drottninggatan: I. 49. — hos de respektive Riks-Stånden, angående, deras inställande Juloch Nyärs-aftnarne: I. 490. Plena Plenorum å Riks-Salen: II. 199; VII. 262. Pleni-dagar, angående öfverenskommelse i Talmans-öfverläggning, att Onsdagar och Lördagar skulle blifva Riks-Ståndens ordinarie —: I. 44.
Att nutidens uppfostringssätt är olika med forna tiders torde således ej förtjena afseende, ty från den omständighet, att mannen numera redan såsom yngling skall få deltaga i och vänja sig vid de nöjen och förströelser, hvaraf han efter uppnådd myndig ålder fritt må njuta, lärer deslomindre kunna hemtas något stöd, som nöjet och förströelsen, vid sådant förhållande, ej med nyhetens behag locka den myndig blifne, hvilken således lättare kan emotstå lockelsen. Om en och annan derföre dukar under, så hörer det till undantagen; och sådant händer lika ofta efter 25 som 21 år. Mot dylika undantag har emedlertid lagstiftaren sökt ett värn genom den myndiges återförsättande i omyndighetstillstånd; och vidare kan ej vara behöfligt. På de allmännaste förhållanden måste dessutom lagen grundas; och det skulle ej vara välbetänkt, om man från tillfälliga missbruk af en frihet helt och hållet inskränkte densamma, och dymedelst beröfvade samhället en mängd krafter, som derför kunna arbeta, och hvilka i så mångfaldiga hänseenden blifvit påräknade vid danandet af vårt samhällsskick och våra institutioner. Utskottet får alltså vördsamt afstyrka bifall lill Hr von Franckens motion. Ank. till Exp.-Ulsk. d. 9 Febr. 1854, kl. 12 rnidd. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring i tiden och vilkoren för rätt att ingå äktenskap. Uti ett till Högv. Preste-Slåndet itigifvet och till Lagutskottet remitteradt memorial, har Herr Prosten Arosenius, P. C. anmärkt att en inskränkning i friheten att bygga äktenskap vore af behofvet påkallad. Genom den i sednare tider skedda utvidgning af skyldigheten att underhålla fattige, hade fattigvården intagit en förändfad ställning till så väl samhället som kommunen; och deraf syntes följa att samhällets lagar äfven borde intaga en förändrad ställning till dem, hvilka alltför lättsinnigt förlita sig
* Till sist fick han dock åter sin farkost i land och henne lyftad ur med starka armar. Som en fjäder svingade han henne upp på bryggan. Nu var det verkligen så skumt, att det kunde förlåtas; men den oförsigtige hade nog ej varit försigtigare vid högljus dag. Så snart han nämligen kände fast mark under sin fot, tog han sitt byte med storm; och Kathes sista betänkligheter och protesterna Men den gamle, som ännu satt på sin plats, trots den sena aftontimmen, och väntade » sina barn » — han af stod. Detta är den ljusa sagans mörka punkt, att hvad ett hjerta vinner skall nödvändigt ett annat förlora. Några ord o m fruktträdsplanteringar. Litet hvar vet, att den förflutna vintern anstalt stora förödelser i parker och trädgårdar. Då nu mången helt säkert vill i höst eller nästa vår ersätta hvad den stränge gubben Vinter förstört, vilja vi helt kort ge några små anvisningar om fruktträds plantering. När ni planterar fruktträd, skaffa eder då först och främst goda kraftiga träd med rik rotbildning. Dylika träd erhållas från flere ställen, bland annat från Isaksdals trädskola, adress Nyköping, en ibland våra förnämsta trädskolor. Der kan ni få utmärkta träd, och dessutom allt hvad ni önskar af träd och parkväxter. V i hafva köpt derstädes många gånger och alltid fått stora kraftiga exemplar, som efter ett år burit frukt. Träden planteras på 3 0 fots afstånd från hvar andra i rader, om ni så vill. Man bör alltid efterse, att rötterna ej komma böjda i jorden; sedan trädet stälts i gropen, bredas alla rötterna ut åt sidorna. Mången gång dö träd, emedan de äro illa planterade, och sargade rötter ej fått behöflig beskärning. Vidare ser man noga efter, att trädet ej kommer djupare i jorden, än det stått i trädskolan. Detta synes mycket lätt på stammen. Sedan trädets rötter blifvit beskurna, och trädet stälts lagom djupt i gropen, påfylles jorden, som ej bör vara nygödslad. Jorden trampas till omkring trädet, under det man håller stammen upprätt med händerna. Den bindes sedan vid en stör, om så behöfves. Så är planteringen färdig. För att kunna bestämma eder för de sorter ni önskar, så skrif till trädskolan efter en priskurant.
Jag tror detta höra ske, på det brottens eljest förmodade tillvext icke må förqväfva eller åtminstone fördröja utvecklingen af de frön, sorn nedläggas till samhällets trefnad och förkofran. Jag anser det nödvändigt, af skyldig omtanka för den sedlige och laglydige medborgarens skydd till person och egendom, enär de nuvar., ehuru stränga lagarna, och de medel, hvaraf de betjena sig, visat sig icke äga tillräcklig förmåga att lemna detta skydd, utan tvertom, vare sig i följd af någon förändring i folklynnet eller måhända mera af andra orsaker, snarare tyckas leda till motsatsen. Men jag finnér det isynnerhet högst nödvändigt, för att bereda öfvergången från ejt nära nog barbariskt till ett mildare straffsysteme; hvarförutan antagandet af den nya criminal-lagen kanske vore vådligt. Ty denna humanare lag, utan stöd af hjelpmedel , som med tillräcklig kraft må kunna intaga de, enl. erfarenhetens vitsord, förderfliga och i sig sjelf onaturliga spöstraffens ställe, skall snart gäckas af det nordiska lynnet, sorn under en ofta i fattigdom härdad lefnad blifvit vandt att endast i rent kroppsliga straff se något afskräckande. Denna lag skall — jag vågar påstå det — vid den lägre moraliska och religiösa bildningsgrad, på hvilken större delen af samhället - Den 4 Mars f m. 33 hållet.ännu star, utan sådana hjelpmedel, långt ifrån att hejda brotten, framkalla dem till en af mången nu ieke anad förfärlighet; och då, ehuru kanske nog sent, skola de, sorn fästa sig vid första kostnaden, finna sin missräkning, och menniskovännen angi a en illa placerad mildhet mot brottslingen på den redlige medborgarens bekostnad. Jag åberopar härvid en varning af en erfaren fängelse-embetsman i Frankrike: ”Rättvisan har ej mer än ett svärd. Aktom oss ”att förslöa det, såsom en obetänksam philantropi begär; ”det är redan kraftlöst, då man förfalskat vigterna till rätt”visans våg.
På grund häraf anser Utskottet, att det af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 56. 60,900 R:dr ^föreslagna bidrag skulle kunna nedsättas till 50,000 R:dr, utan att. genom en sådan nedsättning, arbetets utförande behöfde äfventyras eller det tillfälliga ändamål förfelas, som afsåge att åt ortens nödlidande befolkning bereda behöflig arbetsförtjenst; och får Utskottet alltså vördsamt tillstyrka, att utaf de för undsättningar vid missvexter eller felslagna O O skördar afsedda, i Riksgälds-kontoret innestående och till Kongl. Maj:ts disposition ställda medel må, till beredande af arbetsförtjenst medelst omläggningen af vägen mellan Brunflo kyrka och Pilgrimsstads skjutsstation i Jemtland, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet till utgående under innevarande år anvisas ett belopp af Femtiotusen Riksdaler; äfvensom att Rikets Ständer, under förbehåll att behörig säkerhet ställes för vägomläggningsarbetets fullbordande, måtte öfverlemna åt Kongl. Maj:t att meddela de föreskrifter i öfrigt, som i afseende å berörda anslags användande kunna finnas erforderliga och med anslagets ändamål öfverensstämmande. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Mars 1866, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens lån. (R. A.)
Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I anledning af Vallofl. Borgare-Ståndets inbjudande genom nit uppläst Protocolls-Utdrag för Den ii Maj. för den 8 Maj, beslöt Bonde-Ståndet för sin del, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition under den a g sistl. April, angående förändring! af nu an-; tagna bestraffnings-sätt och inrättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-hus, jemte Lag-Coinitéens särskildt utarbetade Betänkande omj förändring af Under-Do mstolarrres oell Hof-Rätternes antal och organisation, och öfriga Bilagor på Statens bekostnad skyndsamligen till trycket befordras och i Riks-Stånden utdelas, samt att, i följd deraf, till Stats-Utskottet öfverlemna, att medel, till tryckningens bestridande af den till Riksdags-kostnaden beviljade summa anslå. Ut supra. „ Ex Protocollo Oloj Werlin. TT , ' S. D. 1 rån Expeditions-Utskottet hade ankommit Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t om befrielse från utskrifnings penningars erläggande af Allmogen i Skåne och Halland, och angående ett närmare bestämmande af de afgifter, som Hjelprotarne vid indelta Regementerna böra till Stamrotarne betala, samt jemkning af de så kallade Planpenningarna; och fann Bonde-Ståndet skäligt dessa förslag godkänna. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Uppi ästes och godkändes Expeditions-Ucskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t angående: i:o 19* Den XI Maj. l:o Vedergällning för Riks-Ståndéns och Ut« sköttens Cantzlier under påstående Riksdag, med det förbehåll, sorn Protocollet för den 8:de dennes innehåller. S:o Angående några för Undervisningsoch Iiära Verken i Riket nödiga anslag, med det tillägg, som Protocollet för den grte dennes innehåller. 3:0
De bli nu solskenet i hans lif. Vi rekommendera boken på det varmaste åt 12-åringar. Mina pojkar, en sommarbok för stora och små af Gustaf af Geijerstam. Ulustr. af O. Adelborg. 2: dra uppl. Haft. » Mina pojkar » ar ingen nyhet för den Iiisande allmiinheten; den uppträder endast i en ny skepnad med taflor försedd. Vi kunna endast instamma i hvad flere granskare sagt före oss, att den iir en sallsynt väl skrifven bok om barn. Det ar ~rerirligen en glädje för gamla inänniskor att liisa dessa skildringar ur det rerlrliga barnalifvet, så fria från alla de öfverdrifter och det pjåsk, som s&amp; ofta bes t % i ~ våra barnböcker. Niir vi slutat läsningen äro vi god vän och bekant med den resolute Olle, som Pappa törs sända i båt efter posten och med den slnrfvern Svante, han som vid hemresan till Stockholm är blomsterprydd, både fram och bak, då han blifvit god van med alla gubbar och gummor i trakten. - Att alla de fina iakttagelserna af barnnaturen och de humoristiska skildringarna främst skola uppskattas af. de vuxna, finna vi naturligt; kanske skola barn finna för litet roliga » handelser » i boken. Vi skulle dock önska, att afven barn läste denna bok, ej. minst därför, att de sällan f&amp; i sina händer en bok, där språket ar så klart, tydligt och flärdfritt. Silfverbagaren. Öfvers. från engelskan af Gylfe. Med illustrationer af Ottilia Adelborg. Bland den stora mängd af barnoch inngdomsböcker, so111 årets bokmarknad har att bjuda, g s e vi ofvanniimnda arbete för ett bland de bättre. Händelserna äro lifligt framstä,llda, moralen är god och öfversättningen gjord ined mycken omsorg. Hufvudpersonerna i berättelsen äro gossar. En af dessa,. Lucian, hvilken är upptagen som eget barn hos &amp; n herr Martin, är häftig och brutal men i grunden god och ädelsinnad. Martins egen son, Sam, kr däremot smidig och behaglig till sitt yttre men har en opålitlig karakter. San.
Möjligen, ja troligen, kommer detta icke all förändra det ”korsfäst”, som det previligierade fåtalet af Svenska nationens representanter till äfventyrs redan inom sig uttalat öfver mina högst nödiga, af behofvet påkallade, vår nationella sjelfständighet betryggande förslag till reformerande af vårt bristfälliga allmän missbelåtenhet egande och öfver höfvan kostbara landlförsvar. Men de böra dervid icke förglömma, alt detta ”korsfäst” endast ökar oefterrättlighetens bebet hos vår närvar. Ståndsinrättning, och att utom de tvenne previligierade Stånden står den stora Svenska allmänheten, och ibland den, arméen med ett sakkunnigt och fosterlänskt sinnadt befäl, som, äfven om det icke i alla sina detaljer gillar mina förslag, hvilket jag icke eller sjelf kan våga begära, likväl måste lika mycket gilla större delen deraf som ogilla det närvar, tillståndet, så väl hvad systemet som det förfelade ändamålet beträffar. Hvad Förslaget N:o 1 först angår, så synas Utskm nog knapphändigt hafva behandlat frågan om behörigheten af de berigtiganden, som jag år 1848 framställde emot dåvar. Statso. Ekon.Utskms utlåt, öfver nämnde förslag. (Se R. o. Ad:s prot. vid 1847 och 1848 års rikdag 6:te Band. pag. 242—264). Dessa berigtiganden hade dock förljenat antingen att vederläggas eller ock att, med ledning af bättre uplysningar, utredas; heldst vid förliden riksdag Utskm sjelfva medgifvit, att de af dem framställda anmärkn:r voro af mindre vigt och kunna vid tillämpningen lätt undanrödjas^ men att del hufvudsakligen var den omständigheten att Förslaget hvilade på förutsättningen af indelningsverkets uphäfvande, sorn gjorde att Utsktn ansågo att ali tanka derpå borde lemnäs å sido. (Se de anförda protma pag. 261). Utskms åsigt att man genom
S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-utskottets följande memorialer, angående verkställda omröstningar, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut: N:o 231, rörande åtskilliga till stats-regleringen hörande frågor; N:o 232, rörande anslag till fängelse-byggnader; 524 Prot.-utdiag den 40 Juli 4848. N:o 233, rörande grunderna för den blifvande allmänna be vinningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 96, i anledning af väckta frågor om förändrad reglering af presterskapets lönings-sätt, om prestboställenas utarrenderande, om delning af de större pastoi’aterne, om indragning af åtskilliga ecklesiastika beställningar, om upphörande af förhöjd årsberäkning, om förändrade bestämmelser i afseende på adjunkters missivering och lönevilkor, om klockares och kyrkovaktares löner, m. fl., sammanhang härmed egande ämnen. A) om delning af de större pastoraterna. Utskottets hemställan bifölls. B) om förändring af presterskapets aflönings-sätt. l:o Utskottets förslag sid. 24 bifölls, med den förändring allena, att orden i medlet af förslaget: ”eller ock dessa löne-poster sammanförda, så vidt möjligt är in natura eller, om hellre så åsämjes, i penningar”, utbytas mot följande: hufvudsakligen i natur a-prestationer och till någon del i penningar. Utskottets förslag sid. 27 och 28 bifölls, med den förändring allena, att orden i medlet af förslaget: ”så vidt möjligt är till ett enda slag in natura, eller, om lieldis så åsämjes, i penningar”, utbytas mot följande: hufvudsakligen i natura-prestationer och till någon del i penningar. 5:te momentet erfordrade ingen åtgärd.
Det är visserligen mycket förtroendefullt emot Direktionen, och den bör derföre vara mycket tacksam; men vi böra ihågkomma, att Direktionen i frågan är delad i tre särskildta fraktioner, och att majoritet åt Direktionens beslut vanns endast genom Ordförandens votum. Häraf torde framgå olämpligheten af att öfverlemna frågan till Direktionens afgörande; ty majoritet är inom den, i denna sak, byggd på splittring i åsigter hos adelar af antalet. Under sådane omständigheter, och då jag lifligt önskar att åtgärder måtte vidtagas till ordnande och prydande af gårdsplanen, samt Frih. Leuhusens förslag står närmast den åsigt, Direktionen hyllat, får jag till detta förslag ansluta mig. För den händelse R. o. Ad. ej skulle vilja bifalla detta förslag, torde enkelt afslag å Utsk:ts hemställan vara det lämpligaste; åtminstone af de hittills nu afgifne, särskilda hemställanden. Hr Ramsay, Anders Henrik: Jag är i hufvudsaklig del förekommen af Hr v. Krsemer. Det är bekant, att sammanbindningsbanan kommer att framgå på vestra sidan om Riddarhusgården; på dess östra sida torde sannolikt en bro komma att anläggas öfver Mälaren till Tegelbacken, och, enligt hvad vi hört uppgifvas, lärer det vara ifrågasatt att framdraga en strandgata utefter Mälarens södra strand. Man finner således, att åtskilliga förslag äro uppgjorda med afseende å ordnande af de platser, som omgifva Riddarhusgården. Förr än detta ordnande försiggått, torde det vara svårt för R. o. Ad. att bestämma, huru gårdstomten lämpligast bör regleras och användas. Hvad den ekonomiska sidan af saken beträffar, så ber jag att få erinra derom, att för R. o. Ad. ännu återstår en skuld af 10,000 rdr i anledning af den sista stora reparation, som öfvergick detta hus. För ränta och amortering af denna skuld äfvensom för gårdsplanens ordnande är kapitationsafgiften beräknad. Nu är det emellertid ovisst, till hvad belopp nämnda afgift kan komma att utgå, och torde detta vara ett skäl att låta anstå med alla 080