Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JMaj gjorde och uppå ifrån samteliga Respectiva Stånden skedd återremiss, under den 13 Juli ytterligare förnyade hemställan: huruvida den underdåniga önskan mäfrån Riksens Ständer yttras, det Kongl. Maja i Nåder täcktes härutinnan vidtaga de åtgärder som med dess, vid Malmö Discont-Verks Inrättning i Nåder åsyftade 'ändamål, att öppna utväg till en lättad penningerörelsc för en från Hufvudstaden aflägsen Brovins, finnas öfverensstämmande. Höglofl. Ridderskapet och Adeln har, enligt Protécolls-Utdrag den 20 Juli, bifallit Ut - 554 Den g Augusti.'. Utskottets afgifna förklaring, med den tilläggning, utt hos Dang!. Maj:!- i underdånighet matte anhållas, det Hans Majit behagade låta anställa laglig undersökning ojn Malmö Discont-Directions förhållande, i afseende ä berörde DtscontVer/ts Förvaltning. Hogvördiga Prest-Ståndet liar under den åa i samma månad, med bifall till hvad Baneo-Utskottet i öfrigt yrkat och tillstyrkt, för sin del beslutit, att hos Kongl. Majit i underdånighet må anhällas det täcktes Kongl. Maj.t låta, igenom behörigen tillförordnad jidor, anställa Lag. lig Undersökning om Malmö Discont Directions förhållande i afseende pa berörde Discont. Verks Förvaltning. Vhllofl. Jiorgare-Ståndet har, enligt dess under den oo Juli meddehlta Protocalls-lXtdrag, ined bifall till forslaget om en Extra biträdes summa från Banken till Disconten åf ioo,oou Il:d intill 181 & ars slut, funnit all fråga otti ansvar för DireCtionens förvaltning till oell med lHtf ars slut, i följd af Revisorernas åt Direc turnén redan rneddelta Decharge, böra förfalla.
Jag tror således de af oss framställda yrkanden i och för sig vara grundade på ganska goda skäl; men för att icke föranleda skiljaktighet mellan deras åsigter, som vilja det ifrågavar:de arbetets understödjande i olika mån, men dock önska dess hufvudsakliga framgång, och för att undvika äfventyrandet af det hela, bör jag, i likhet med Hr von Troil, numera inskränka mitt yrkande till anhållan om bifail å StatsUlsk:s förslag. Hr Bildt: Sedan consessionernas tid börjat, vill jag icke vara envis längre, om det är såsom den siste värde talaren yttrat, att man sätter hela frågan på spel, utan då inskränker jag mig äfven till anhållan om helt enkelt bifall till StatsUtsk. ifrågavande Utlåt., under förhoppning om att motionären sedermera bereder sig utväg att på annat sätt, antingen hos R. St. eller hos K. M. anskaffa de erforderliga anslagen för en faschin-arm. Hr Adelborg: Det har icke varit förhållandet med mig, såsom Hr Bildt förmodat. Jag har verkligen läst hans reservation och det nu för andra gången. De premisser, som Hr Bildt lagdt lill grund för sin conclussion, anser jag riktiga, men erkänner icke riktigheten af den sednare, emedan jag icke kan anse att R. St. äro mindre conseqventa derföre att de bifalla K. M:s Propos. nu, oaktadt de icke gjort det de två föregående gångerna, då frågan varit under öfverläggning. Tiderna förändra sig, opinionerna kunna ganska väl utan inconseqvens blifva förändrade under olika förhållanden. Jag ansåg icke Hr Bildts conclussion riktig, men jag begagnar densamma, för att visa, huru långt man kan komma då man den ena stunden begagnar ett motiv i en rigtning och den andra uti en annan rigtning. Ett sådant förfarande kommer deraf, att då man vill gifva anslag lill en sak, så söker man att få det fram så godt man kan, och då man icke det vill, så går man likaledes på samma sätt tillväga. Propos. till bifall å förevar:de punkt af Ulsk. Utlåt, blef härefter framställd och besvarade med starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Ja öfvervägande.
För sin del finner också Utskottet lämpligast, att ordnandet af denna angelägenhet äfven hädanefter öfverlennäs åt Kongl. Majit, som utan tvifvel åt denna sak fortfarande skall egna Sin Nådiga uppmärksamhet och omsorg, helst Kongl. Majit bäst lärer vara i tillfälle att bedöma både i hvad mån dessa anstalter förtjena att utvidgas samt å hvilka ställen dylika räddnings-anstalter företrädesvis böra anläggas och vara att tillgå, likasom Utskottet, då ifrågavarande ärende synes ega mesta samband med de föremål, för hvilka Handelsoch Sjöfarts-fonden är afsedd, anser nämnde fond fortfarande böra vidkännas de utgifter, som härför kunna ifrågakomma. Men ehuru Utskottet således, af dessa skäl, hvarken kan understödja motionärens framställning i hvad densamma angår anvisandet af direkt statsanslag för lifräddningsredskaps anskaffning eller förslaget att Rikets Ständer skola bestämma plats för möjligen blifvande räddnings-stationer, får Utskottet likväl, med afseende å den härstädes redan vunna erfarenheten om ändamålsenligheten och fördelarne af dylika inrättningar, och då det synes vara af vigt och af behofvet påkalladt att lifbergnings-anstalter, till beredande af hjelp och räddning åt sjöfarande, som å andra delar af Rikets kuster lida skeppsbrott och råka i nöd, äfven varda ordnade, tillstyrka, att, i anledning af förenämnde motion, Rikets Ständer ånyo må anmäla detta ärende hos Kongl. Majit, med underdånig hemställan det Kongl. Majit ytterligare täcktes låta anskaffa ändamålsenligt konstruerade lifbergningsbåtar jemte andra tillhörande lifräddnings-apparater å sådane ställen, der Kongl. Majit finnér dem vara mest af behofvet påkallade, samt att de utgifter, som härtill blifva erforderlige, må, derest tillgångarne sådant medgifva, af Handelsoch Sjöfarts-fonden bestridas. Stockholm den 2 Januari 1858. 4 Stats-Utskollets Utlåtande N:o 'Ho, M:o 310. Ank. till Exp.-Utsk.-d. 5 Jan. 1858, kl. 11 f. m.
Jag tror derför, att den beskattningsgrund, som befunnits fullt ändamålsenlig vid de större brännerierna, eller att genom en på tillverkningsstället 412 Den 26 Mars e. m. anstäld kontrollör upmäta allt bränvin, sona tillverkas, bör införas vid alla brännerier. Skulle man tänka sig någon möjlighet att begränsa den mindre pannans afverkning, skulle detta icke kunna ske på mer än ett sätt, nemi. på det som i Ryssland är antaget, att föreskrifva en viss modell, som tillverkaren måste begagna sig af. Men jag tror, att detta skulle upväcka alltför mycket missnöje hos de mindre bränvinsbrännarne. Då jag sålunda tror, att hvad som är föreslaget i 3:dje §, att nemi. alla brännerier böra vara fabriksbrännerier af ett slag, skulle medföra särdeles lyckliga resultater, anhåller jag, att. R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts i denna del gjorda hemställan. Hvad den 2:a §:n beträffar, bör it. o. Ad., enligt mitt förmenande, dock under förutsättning att R. o. Ad. ej binder sig vid ordställningen, utan lemuar sista redaktionen till Utsk:s omsorgsfulla omvårdnad, fatta beslut om att antaga K. M:ts i detta hänseende gjorda hemställan, eller att tiden för bränvinstillverkningen utsträckes till 7 månader, och detta för allo brännerier i landet. Frih. Hamilton, Hugo: Jag för min del instämmer med Gr. Anckarsvärd i att det verkligen är bedröfligt, att man vid hvarje Riksdag måste återkomma med förslag till förändringar i bränvins-lagstifningen, utan att man någonsin lyckas förena sig om hvilken grundprincip, som egentligen bör följas. Den bana, på hvilken man nu fortgår, nemi. att i möjligaste mån få denna näring till natur af fabriksrörelse, anser jag så småningom böra leda till det rätta målet. Ty att på en gång söka uttränga de mindre pannorna genom stränga kontroller och höga beskattningar, anser jag vore att gå för brådstörtande till väga, och så länge en handtering ej kan förbjudas, bör den ej heller tvingas att drifvas med förlust.
Maj:t anhöllo att, enär den alltför stora tidsutdrägt, som vållats med fortskafiändet af det betydliga antal, depescher från både Sverige och Norrige, hvilka uteslutande på de Danska telegraflinierne måste till utlandet befordras, kunde i icke ringa mån undvikas om en undervattenstelegraf emellan Skäne och någon lämplig preussisk ort vid Östersjön anlades och sattes i förbindelse med elektriska telegrafverket i Berlin, samt utom den Betydliga vinst i tid, en sådan telegraflinea måste medföra, vunnes en icke ringa fördel derigenom, att telegra (förbindelsen mellan Sverige och det öfriga Europa blefve oberoende af de omständigheter, hvilka den Danska telegraflinien öfver Balterna kunde vara underkastad, Kongl. Maj:t måtte, efter föregången utredning af frågan, hvartill hörer underhandling med Preussen och Danmark, vidtaga åtgärder för anläggning af ifrågavarande telegrafledning. Chefsembetet öfver telegrafverket, som hördes öfver denna underdåniga skrifvelse, medgaf nyttan af den föreslagna telegrafledningen såsom betryggande af .förbindelsen med utlandets telegrafinrättningar. Chefsembetet erkände till och med att omständigheterna kunde göra en dylik direkt ledning nödvändig för den utländska telegrafförbindelsens oafbruten gång; men Chefsembetet ansåg, att sedan år 1857 från Helsingör till Hamburg, hvarest funnits endast en enda ledningstråd, ytterligare tvä trådar blifvit anlagda, depeschbefordringen skulle gå fullkomligt oförhin^ 398 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. .M. 207. W ra dt och de från Sverige ankommande eller dit afgående depescher icke vidare blefve onödigt uppehållna. Och Regeringen hastade att redan den 6 November 1857 förklara, att, med afseende i hvad Chefsembetet anfört, Rikets Ständers förslag dä icke borde till någon Kongl. Majits åtgärd föranleda.
Enl. min åsigt är detta en ganska helsosam författning, som kan till en stor del afhjelpa det onda, hvaröfver man mest har klagat, nemi. alt arbetsföre personer supa upp sin arbetsförtjenst och lemna hustru och barn att försörjas af socknarne. Den K. Propos:n afser emellertid icke ofvannämde personer, utan sådane mindre arbetsföre karlar, äfvensom qvinnor, för hvilka K. M. föreslår inrättande af arbetshus i länen. Ofver detta förslag, som förtjenar ett sorgfälligt begrundande, vill jag éj nu yttra mig, i hopp alt dertill blifva i tillfälle, dä frågan kommer från Utsk. Hr von Hartmansdorff: Jag har förbigått en anmärkn., som jag anhåller att få tillägga. Om jag rätt minnes den K. propos:s innehåll, så skall bränvinsskatlen, som för ifrågav:de ändamål är ämnad att användas, fördelas emellan de serskilda orterne efter folkmängden. Detta anser jag vara ett misstag. En sådan beräkningsgrund kan begagnas för utdelningen af anslagen till folk-undervisningen, emedan barnens antal rättar sig .efter folkmängden, men så är icke förhållandet i fråga om fattige och arbetslöse. Deras antal är olika på särskilda orter. Dä jag under min befattning såsom Stats.Sekret, besökte Gottland och efterfrågade fattigvårdens tillstånd, uplvstes det, att åtskillige socknar hade inga fattighjon. När andra socknemän tillspordes om de hade några, voro de osäkre derom, i ovisshet om den gubben eller gumman ännu lefde. Derest fattighjonen på ön ännu äro lika få, beliöfves der jhgen utdelning af bidrag till arbetshus. Remitterades till StatsUtsk. Ankom och emottogs StatsRådet m. m. Hr Johan Fredrik Fåhraeus, som å K. M:s höga vägnar aflemnade en Dess Nåd. Skrifvelse till R. St:r, om val af ett hemligt Utskott, hvilken Nåd. Skrifvelse nu sedan
Föredrogs å nyo Herr af Stenliofs, Christian, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående påminnelse till Constitutions-Utskottet att inkomma till Riksens Ständer med Betänkande, rörande en ny Representation, jemte samma dag afgifne Yttranden i berörde ämne af Grefvarne von Schwerin, Fredric Bogislaus, och Löwenhjelm, Gustaf; Friherrarne af Wetterstedt, Gustaf; Wrangel, Henning; Boye, Ludvig, och Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, samt Herr Påhlman, Otto Fredric. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, i anledning af ofvannämnda Memorial och Yttranden, behagade anmoda Constitutions-Utskottet, att med första till Riksens Ständer afgifva upplysning uti hvad skick frågan, angående en förändrad National-Representation, för närvarande sig befinner; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Herr Grönhagens, Gustaf, den 5 dennes eftermiddagen på bordet 24 Den i5 Januarii. lagde Memorial, innefattande yrkande, att Öiver-Stålhållare-Embetet i Politie-Ärender mätte ställas under Hof-Rättens granskning såsom Öfver-Domstol.
Men hvad som är säkert, är, att ett frånträdande af Ridderskapets och Adelns förra Beslut, utan att föranledas af lagligt jemnkningsförslag, eller inbjudning af annat Stånd, är grundlagsstridigt. För min del vågar jag derföre protestera deremot. Ridderskapet och Adeln kan , i min tanka, endast göra en modification deruti, såsom Herr von Hohenhausen eller Herr Hjerta föreslagit. Dst skulle vara ett särdeles besynnerligt föihållande, om Ridderskapet och Adeln först förklarade frågan böra hvila , men sedermera , då ett annat Ständ, på Ridderskapets och Adelns inbjudning, deruti insiämt , utan någon giltig anledning strax kasta - Den 14 December. de sig på motsatta sidan. Dessutom synes för*) slaget , att till Kongl. Maj:t öfverlemna Betänkandet, vara lika stridande mot 56 §, som att lägga målet på bordet till nästa Riksdag. I ena fallet öfverlemnas målet utan pröfning och bestämdt yttrande till Konungens afgörande , i det andra fallet till nästkommande Ständers. Grefve von Platen: Jag kan ej annat, Ko finna den af Herr Grefven och Landt-Marskalken först framställda Proposition strängt laglig och riktig. Jag Vet val , att jag kanske derigenom å nyo utsätter mig för en värd Talares förundran. Men hvarken förundran eller beundran skola förmå ,| att rycka mig ifrån min öfvertygelse. Jag tror, att den af Friherre Cederström gjorda framställning innebär ett upprifvande af ett förut fartadt beslut, och att vi derföre böra förblifva vid den första propositionen. Denna bör äfven utgöra Ja-proposition, och torde Herr Hjertås, eller Herr von Hohen, hausens förslag kunna antagas till Contrapropo» sition, på det att , om man ej vill förblifva Vid det en gång fattade beslutet, man åtminstone må komma så nära som möjligt derintill, Och erhålla ett resultat, som kunde sammanjemka de olika meningarne. Herr Lagerhjelm:
St den, Sorn är närmare bekant med Advokatur, än 1'ag, att bedöma, huruvida sådan finnes i ivad uti denna fråga blifvit yttradt, anhåller jag endast, alt Herr Riddarhussekreterare» behagade upplysa, om jag har rätt, eller ej, i min uppgift, att Ridderskapet och Adeln den 20 December i8a3 beslöt, att remittera Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse i ämnet till RiddarhusUtskottet, med föreskrift, att i Öfverensstämmelse dermed sig yttra, och att Ridderskapets och Adelns beslut innefattade bifall till Kongl. Majrts förslag, Undertecknad Riddarhussekreterare: I anledning af den siste värde Talarens begäran, får jag äran meddela den upplysning, att Ridderskapet och Adeln den 30 December 1823 beslöt remittera Kongl. Majrts åberopade Nådiga Skrifvelse till RiddarhusUtskottet, med anmodan, att uppgöra och till Ridderskapet och Adeln afgifva förslag till en ny redaction af RiddarhusOrdningen, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Skrifvelse, Hans Excellence Herr (drefven och LandtMarskalken yttrade, att då Friherre Anckarswärd begärt, att, med afslag å ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial, proposition borde framställas derå, att de Den 17 Julii e. m. af StatsRådets Ledamöter och Contrasiglianlen vidtagna rådgifvande åtgärder i afseende på nuvarande Riddarhusordning, må enligt 107 §. RegeringsFormen hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas, ansåg Hans Excellence sig pligtig förklara, att enär, enligt ordalydelsen af 107 §.
St:s plena emot Utsk:s yttrande anmärkmr, skola dessa återremitteras till Const.Utsk., som då åligge, att samtelige RiksStms tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemka. Godkänna minst trenne RiksSt. det förslag, Const.Utsk., vid återremissens besvarande, framlägger; skall det hvila till nästpåföljande riksdag. Afslå trenne eller alla RiksSt. utlåtandet, förfalle frågan. Afslå tvenne RiksSt. utlåt., eller blifva ett eller flere Stånds beslut i någon eller några delar skiljaktiga från de öfriga», och dessa Stånd sig icke efter de öfriga foga; varder Const.- Utsk., genom val af RiksStms plena, förstärkt (ill ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, hvilka genom samfälld omröstning, skiljaktighelerne förena, och skall det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hvila till nästföljande riksdag, så vida ej det sålunda förstärkta Const.Utsk. vid omröstningen utlåt, afslagit. Resten af mern. oförändradt. Jag apser mig härvid böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att jag föreslagit, att om ett eller flere Stånds beslut i någon eller några delar blifva skiljaktige från de öfrigas, och dessa Stånd sig icke efter de öfrige foga, saken skall behandlas i förstärkt Const.Utsk. Jag har föreslagit detta, emedan jag tager för afgjordt, att så väl det förstärkta Const.Utsk., som ock det oförstärkta, har nog urskiljning, att, då man är ense om hufvudsaken, Den 5 A p r i 1 f. m. 97 så föreslå dessa mindre skiljaktigheters afgörande och derom besluta, att den hufvudprincip, sora genomgår förslaget, ej härvid rubbas. Såsom ett exempel pä sådane mindre skiljakligheter, vill jag nämna det af Hr von Hartmansdorff yrkade lillägget till den föreslagne 56 §.
Och derför att han är rättfärdig är han förföljd. DOMHERREN. Alldeles så! Hans hjerta är brinnande af nit och derför vill man släcka det. CECILIA. Hans hufvud är fullrustadt med klokheter och derför fruktar man och hatar honom, och man skall förr eller senare göra honom förderfvad. O! min käre Domine, jag går ibland och tror att... Nej det är syndigt... Scen X II. DE FÖRRE. STEN resklädd med rensel. DOMHERREN. Se der ha' vi svärmaren! Guds fred Sten vi talade just om honom. Hvad har han nu för ärende? STEN. Guds fred och farväl, Domine, det är Stens ärende. DOMHERREN. Stanna syster Cecilia, det här låter som allvar. Får syster stanna? STEN. Gerna, gerna; hvarför skulle hon icke få det! DOMHERREN. Åh! man ser ungt folk ha' så mycket nycker för sig. Hvad betyder den der renseln; hvarför 24 har han käpp i handen; hvar har han varit i två dagar? Svara mig på det. STEN. Jag våndar att jag vore död och jordad, att jag sluppe tänka om all den vanära och skam jag lidit. Han har skändat mig inför mina arbetare, han har sagt att jag var en oskicklig hund, han har tagit hammaren och passet ur handen på mig... DOMHERREN. Hvem? STEM. Det frågar I, herre? Fins det mer än en förlåt jungfru Cecilia den ondes mask, Jacques; som de nu hafva upphöjt till sin herre. O, det är en synd att tänka det! DOMHERREN. Sans, min vän! Har Jacques sagt, att Sten var okunnig? STEN. Det har han sagt. DOMHERREN. Det var en svår lögn! Sten är den skickligaste af Gillet; Sten var den värdigaste, derför blef han icke vald. Detta är nu saken. STEN.
Dessas uppspikning 12 tolften bräder till gesiinsen, å 3 rtdr Uppsättning af dito Framkörning af circa 190 tolften bläder och plank från Lidköping eller hamnen, a 32 sk. 55oo taktegel a 20 rtdr pr tusende Hemköring af dito i4,ooo murtegel till kakelugnar, pipor, nischer och skorstenar, ä i3 rtdr 16 sk. pr tusende Hemkörning af dito Grund till en spis och 9 kakelugnar i nedra våningen med murning 23 st. kakelugnar med hemkörning och uppsättning, 16 rtdr 32 sk. samt nischer å 2 rtdr 23 st. jernplåtar till dito, ä 26 sk. 8 rtst. Uppmurning af en spis, 2tne pipor och skorstenar m. m., med handtlangare inberäknadt Trossbottnarnes fyllning, jemte hemkörning af lera Rappning af 4000 qvadratalnar i öfra-och nedra våningen, å 2 sk Framkörning af 70 lass lera till dito å 4 sk Björnmössa till dito 125 ttr kalk, å 37 sk. 4 rtst Framkörning af 100 lass sand till murningen, å 8 sk 3o iisptd jern till kakelugnar och vinkeljern, a it 5. 4 3 kistor (18,000) 4 tums spik, a 20 rtdr 2 dito (22,000) 3:tums dito ä 23. rtdr 16 sk, . Hemkörning af jern och spik Inredning till en expositionssal på vinden, 6 tolften bräder, å 2 rtdr 16 sk Arbetslön för nämnde sal Målning af rummen Y dörrar och fönster Husets uppbyggning, jemte bräders och lackters påspikning å taket samt tegels påläggande . Till mindre ornamenter vid förstugudörrarna .3 |6 — Summa b:co r:dr 6376 20 Tillkommer 17 st. garderober ä 6 r:dr 102 — Summa summarum b:co r:dr 6478 20 Föregående af Hr Skinner på
Qvartals-memorial angående lönernes utbetallande skulle Banco-Fullmtigtige meddelas; att efter ett till ofvanupptagne sammanlagde belopp gjordt tillägg af 260 daler 6| öre kopparmynt, tillEnke-cassan öfverlåtits samt Cassan blifvit debiterad för . 7. men att sedan deraf, kort tid efteråt, uti 3:ne serskilda poster, från Cassan blifvit återbetalde, tillhopa .. 352:25. innestod för närvarande hos Enke»cassan en alltsedan oförändrad summa af .. B:ko R:dr 6,053: 4. 7. Expechlions-Utskottels Forslag till und. Skrifvelsej N:0 133. samt att uti 30 §. af clet vid 1786 års Riksdag utfärdade Banco-reglemeute blifvit stadgadt, att till Banco-statens Enkeoch Pupill-cassas disposition finge öfverlemnas behållningarne i Låne-Banken: af äldre Auctions-öfverskottsmedel 4,266: 16. 5 „ Låntagares gjorda öfverbetalningar 276: 33. Ii och af öfverskott på förstånd ne Låne-Banco-capital 69: 34. Hvarjemte Enke-cassan, enligt Rikets Ständers beslut vid Riksdagen åren 828—1830, erhållit ett auctions-öfverskott för bort-auctionerade, ej fullt belänte, guldoch silfver-panter 9: 38. 3 äfvensom en från äldre åren outredd behållning på räkningen: ”Innehållningar i Banco-statens löner” . 818: — 1 5,440:26.
Olivecrona, August, yttranden. II. 290. III. 45. Ombergs kronopark, Lysings Häradsboers utsyningsrätt derå. VII. B. 119, 121. A. 167. Operahuset, angående ersättning för det a Landtmarskalksklubben i. bortstulna Kongl, silfver. VIII. 257. IX. U. 108, 163, 168. A. 172. — uplåtande lill klubb för Ridderskapet och Adeln. I. 5. Optionsrätt för arrendator af Annexoch Mensalhemman, eller för hans Enka eller barn, vid nytt arrendes afslutande, angående. Or och Warpen, uprensning af Ljusne eif deremellan. Ordinarie räntan, angående de uti densamma ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande stadganden i indelta räntors och kronotiondes utgörande och de årliga markegångsprisens bestämmande. Organisation af Banko-verket, angående utarbetande af förslag dertill. VIII. B. 171, 257. A. 269. U. 518. A. j>59. Orthopediska Institutet, angående anslag till. Se Åttonde HufvudTiteln. Ost, angående väckt fråga om förhöjning å tullen på. II. 341. Se vidare Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 5. Ostskatten i Herjeådalen, angående utgörande af. Se Stats-Utskottets Betänkande N:o 167. Ottenby Stuteri, angående väckt fråga om användande af Norrska hingstar vid, till hästafvelns förbättrande. Otter, aflidne Landtbrukaren B. M., angående eftergift af öfverränta å ett af honom i lifstiden i Banko-Diskont-verket uptaget lån. Se Eftergift. Oxehufvud, Tönne, yttrande. VIII. 299. Oxenstjerna, Friherre Axel Gabriel, yttrande. V. 92. Oäkta barn, angående arfsrätt för dem.
Propos. ang:de förändring i grunderna för bevärings-inrättningen samt om bildande af en landstorm. Gr. Sparre, Erik: Vid föredragningen af detta Utlåt., hvars slut-resultat linnes å pag. 29, anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra framställning derom, att diskussionen må få omfatta alla Utlåt:ts punkter på en gång och att anmärkningar mot alla niomina få framställas, och att Den 7 Maj f. m. 79 Ståndet förbehåller eig att efter slutad diskussion bestämma, om propos. må framställas å hvarje punkt särskildt eller å alla tillsammans. Frih. Klinckowström: Jag instämmer med den siste värde talaren; men ber derjemte få hemställa, om icke under de punkter, hvarom beslut skall fattas, äfven bör innehållas det å sid. 28 af Utsk:ts Utlåt, uttalade godkännande af alla öfrige punkter i K. Mits Nåd. förslag. Gr. Sparre: Jag anser hvarje ledamot oförhindrad att framställa förslag till förändringar i hvilken del som helst af Utlåt:t, utan att särskildt beslut om en sådan rättighet behöfver fattas. Gr. af Ugglas, Ludvig: Jag är förekommen af Gr. Sparre, och anser att, om det af honom föreslagna föredragnings-sättet antages, hvar och en är oförhindrad att framställa förslag till förändringar i hvilken del af Utlåt:t som helst. Frill. Liljencrantz, Johan: Med den uppställning detta Utlåt, har, skulle, om Frih. Klinckowströms förslag icke antoges, R. o. Ad. icke hafva rätt att yttra sig om de punkter af K. M:ts förslag, som icke äro i Utsk:ts sista hemställan vidrörda. Jag instämmer derför i Frih. Klinckowströms yrkande, att den punkt, hvari tillstyrkes godkännande af öfriga mom:r i det Kongl, förslaget, äfven måtte föredragas. Gr. Sparre: