Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit under elen 16 Januarii i83o vidare i Nåder förklarat, att som något beslut dä ännu icke hunnit vidtagas i afseende på en närmare reglering af städernas Båtsmanshåll, Kongl. Majit, på grund af Dess redan gjorda förklarande, funnit för godt alt än vidare uppskjuta slutliga pröfningen af ifrågavarande mål; finnér Utskottet, då stadgandet om rotefrihets-afgiften i a5 §. Bevillnings-Förordningen tydligen endast afser sådan, ordinarie rotering underkastad jord, som ännu icke fått vidkännas detta onus, utan att något motsvarande den ålagdt är, och följaktligen hvarken bort eller rätteligen kan tillämpas till den del af städernes jord, för hvilken antingen Båtsmän eller vacance-afgift bevisligen prassteras, de af Herrar Bååth och Hallgren i förenämnde hänseenden gjorda förslag, vid sådant förhållande, icke kunna tillstyrkas; äfvensom Utskottet anser Herr Bööks motion icke föranleda till någon åtgärd af Rikets Höglofl. Ständer. Men då, på sätt ofvan omförmäldt är, Rikets Höglofl. Ständer, med bifall lill Kongl. Majits Nådiga Proposition, beslutat, att för ordinarie rotering underkastad jord, som likväl icke praesterar rotering in natura, må, i stället för den hittills bestämda beviltningen för rotefriheten, erläggas en, roterings-besväret motsvarande vacance-afgift, och denna afgift kommer att lill Statsverket ingå; anser Utskottet sig af sådan anledning böra tillstyrka, att a5 §. i nu gällande Bevillniugs-Forordning må utur den blifvande Be villnim\s-Förordningen alldeles utslutas. pag. 28. Vid 26 § föreslår Utskottet ett så lydande 3:dje moment. För arrende af Ladugårdar eller andra förmoner betalas fem procent af den behållna inkomsten; dock ej under . Ridr 1 : pag. 28.
Majit ansåge omständigheterne vara gynnande för verkställigheten af Lagen om Myntbestämningen, såsom Kongl. Majit stadfästat densamma på Rikssalen den i Mars i83o, sådant skulle tillkännagifvas Fullmägtige äfven före den tidpunkt af 6 månader, hvarom Fullmägtige uti deras underdåniga skrifvelse anhållit. Efter det Banco-Fullmägtige, den ii Augusti i83r, erhållit Kongl. Majlis sistnämnde Nådiga Skrifvelse, och då de dittills vidLagne åtgärder lill silfverfondens förstärkande icke uppfyllt det åsyftade ändamålet, hafva Banco-Fullmägtige den 18 i samma månad beslutat utfärdande af annonce, att Banken till den 20 October 1831 emottoge anbud för leverance af silfver, motsvarande 700,000 R;dr Svenska Silfver-Specie, efter 1664 års myntfot, mot vilkor: Att leverancen skedde under loppet af år i832, 3 månader efter det tiden dertill blifvit af Banco-Fullmägtige uppgifven. Alt betalningen erlades, efter öfverenskommelse, antingen i Svenska Bancosedlar, genast efter verkställd leverering, eller i Hamburger-Banco, i hvilket senare fall Banco-Styrelsen förbehöll sig högst 6 månaders tid till liqvidens verkställande; med anmaning derjemte till utrikes vistande speculanter, som gjord.e anbud, att uppgifva ett ombud med hvilket Banco-Styrelsen finge aftala hvad som för öfrigt kunde finnas lämpligt för transactionens befrämjande, om införandet af hvilken annonce i så väl Stockholms allmännast läste Tidningar, som ock uti Abend-Zeitung der Börsen-IIalle Fullmägtige genast gått i författning. I följd af denna annonce inkom inom den utsatta terminen allenast ett anbud, hvilket blifvit gjordt af Grosshandlaren Severin Wigert, och Banco-Utskottets Betänkande N-0 12. hvarigenom Iian velat utfästa sig att under
Fattigvårdsanstalterne, som förvaltas af en för ändamålet inrättad komité, äro i sednare tider å nyo ordnade och betydligen utvidgade, i mån af det större behof 1834 års eldsvåda, i förening med cholerafarsoten och andre på behofvet inverkande omständigheter, foranledt eller påfordrad t. — Till fattigfondens förstärkning anslogo väl stadens invånare efter eldsvådan, och af då influtna gåfvomedel 6,666* R:dr Banko, att såsom räntebärande kapital disponeras af Fattigvårdskomitén, men afkomsten deraf och af öfrige slika tillgångar har icke kunnat långt förslå till ulgifternes betäckande; utan hafva stadens invånare varit nödsakade, alt årligen tillskjuta efter taxering 1,500 R:dr årligen samt dessutom vid Juloch Påskhögtiderne lemna frivilliga bidrag i matvaror eller penningar, till omkring 400 R:dr värdesbelopp hvarje år. I afseende på Drätsel-verket anmärkes, att delta nu mera, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga reglemente af den 20 Februari 1836, förvaltas af en särskild Drätselkammare. Oaktadt de gemensamma extra utgifter, staden måst vidkännas i och för den olycksbringande eldsvådan, deribland den betydliga kostnaden för nya skolhuset, befinna sig stadens financer i någorlunda godt skick, så att inbördes ulskylder till stadskassans förstärkande ännu ieke beliöft åtagas; men det är fara vävdt, alt sådant ej kan undvikas framdeles innan stadens öfrige publike byggnader varda åter uppförde och andre all - 45 malina arbeten fullbordade samt låneskulden till Riksgäldskontoret blifvit amorterad. Sedan stadens rättighet att uppbära hamn-, brooch vågpenningar af segelfarten förbi staden är vorden öfverlåten på styrelsen öfver segelia rlsanstallerne emellan Wenern och hafvet, emot 2,000 R:dr Banko ersättning årligen till Drätsel-verket, har staden icke vidare någon direkt inkomst af tolag elier dylika afgifler.
— N:g 16, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en af Blekinge läns landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Karlskrona: B. I. 484, 487, 510, A. 510; E. II. 41. — N:o 17, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon N:o 1 i Jemtlands län: B. I. Majis Nådiga Skrifvelse, angående de förändringar, som inträffat i afseende på utarrenderade kungsgårdars och öfriga krono-lägenheters förvaltning under sednast förflutna Irenne år: B. I. 484, 487, A. 487. — N:o 19, angående antagande af ytterligare kansli-biträde: B. II. 91, 108, A. 108. — N:o 20, i anledning af Kongl. Majis Nådiga Proposition, angående upplåtelse af f. d. Pipare-bostället Bränn Arby vid Södermanlands Regemente, för uppförande af skolhus åt Wansö församling: B. II. 91, 108, 150, A. 150, E. 299. — N:o 21, i anledning af Rikets Ständers åren 1863 och 1864 församlade Revisorers berättelser, angående granskning af Stats-Verkets samt andra utaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1861 och 1862: B. II. 155, 157, 173, A. 173, 174, 175, 176, 179, E. 560.
Häruti yrkades den rättelse, att de för tolagsberäkningen normalt beräknade och i toiagstarifen uppställda tulluppbörds-beloppen mätte hvar för sig höjas med motsvarig andel af de vid regleringens genomförande normalt bestämda tilläggsafgifterna, så att t. ex. i Calmar, der normaltullen utgjorde 270,500 R:dr normallolagen , 8,700 „ efter tullen beräknad andel af afgiften till Handelsoch Sjöfartsfonden 21,300 „ borde summan häraf 300,500 R:dr intlyta, för alt Calmar skulle åtnjuta den bestämda tolagen oförändrad, och der utöfver fern procent endast af det öfverskott, hvarmed en blifvande tulluppbörd kan komma att öfverstiga nämnda summa. Inom Borgare-Ståndet kände tvänne talare att vid tolagsregleringen en missräkning skett, nemligen den ofvan anmärkta, hvilket af den ena talaren till och med genom samma exempel förtydligades, hvarjemte han anmärkte att den minskning en stads tolag vid minskad trafik borde vidkännas äfven vore felaktigt beräknad till allt för hög procent. En talare yrkade återremiss af “grannlagenhetsskäl" på det ej Ståndet skulle synas besluta i egen sak. Då dessa trenne ledamöters vttrande föranledde Ståndets återremiss, så är klart att detta Stånds mening, sådan den då uttalades, står i närmaste öfverensstämmelse med Presteoch Ronde-Stån dens, Berillnings-Utskotlels VHatande N:o 19. 9 dens, ehuru det nog är möjiigt och troligt att vid förnyad ompröfning af samma sak det Vällolliga Ståndets grannlagenhet ger vika för ännu ömmare känslor. Emellertid synes mig att Utskottet bort, till följe af den anmärkning, som inom tre Ständ likstämmigt blifvit yttrad, med frånträdande af sin mening, tillstyrka Rikets Ständer att vid tolags-regleringen för sin del önska den rättelse Nils Larsson sednast föreslagit. I stället har det gjort ännu ett försök att ställa den enkla sanningen af den gjorda anmärkningen i skuggan.
Inrättningar har, under samma tid, ett i ödesmål förfallit Qvarnverk fått nedläggas och afföras ur Jordaboken; hvaremot 33 Mjölqvarnar och 21 Sågqvarnar, dels emot Tull och till afsalu, dels endast för husbehof, blifvit beviljade till anläggning; äfvensom sju Stampar och ett Garfveri. Ellofva Mjölqvarnar, Tjugo Sågqvarnar och En Stamp äro under liden skatllaggde. Hemmansklyfhingen har fortfarit, med tilltagande, i synnerhet på Slättbygden och der mest i Sundabis Fögderi på Dahlsland. Dessutom hafva en mängd Lägenheter blifvit, genom förpantning eller annorledes, upplåtne från skattlagde hemman, till serskilt nyttjande, och äfven många Jordtorp blifvit anlaggde, jemte än flera Backstugor och Inhysestorp; hvilket allt bidragit till Landets bebyggande och odling, dertill jemväl ägoskiften i ej ringa män medver - 32 tat. Hemmansbruket inom Länet skötes af 16,000 Possessionaten Boställsinnehafvare och sjelfägande jordbrukare, samt 4,000 Arrendatorer och hälftenbrukare, oberäknad! förpantningsoch fördels-in» nehafvare, Torpare, Soldater och andre dulike Brukare af små Lägenheter utan hemmantal. Uti det ofvanförmälte Sundahls Fögderi bär förhållandet, i afseende på jördens styckning, varit så i ögonen fallande, att det forsenar serskildt anmärkas. Sedan 1826 hafva der, genom klyfning, 253 nya brukningsdelar tillkommit, som alla innehafvas af sjelfägande Bönder; Och hemmanen, som vid samma års slut vörö styckade i något mindre än femtedelar, äro det nu mera än i sjettedelar, öfver hufvud; Likväl anses detta ännu kunna bära sig, emedan den sjelfägande Bonden är genom arbetsamhet och flit besuten på en ganska liten hemmanslott.
Maji II. 542. Junii I. 44°. 54 Cronstedt, Friherre Jacob, yttranden, Febr. 416- Mars I. 366. Carlius, angående erforderlige kostnader i och för upplåtandet af Kungsholms KronoBränneriByggnader för Stockholms Stad och Län till, Dec. 5()2, Jan. I. i4, 126, 140, 143. Jan. II. 433. Exp. 270, 447, 464. — om understöd för de i Norrbotten varande, April I. 385. Dalman, Lars Joban, yttranden, Mars I. 225. April II. 324. Danckvardt, Gustaf Magnus, yttrande, Dec. i37. Dagsverken, om uppbäfvande af den vissa Häraders KronoAllmoge i Skåne vid Flyinge och Dahlby Kungsgårdar påbördade skyldigheten åtgöra; se Flyinge och Dahlby Kungsgård. Darelli, Isaac af, yttranden, Dec. 6or. Mars IL 3i. April II. 164. Maji I. 45. De Geer, Friherre Carl, yttranden, Mars I. 254. Maji I. 206. Depulationer, BondeStåndets, Nov. 12. — BorgareStåudets, Nov. i4» 33. — PresteStåndets, Nov. 17. — Ridderskapets och Adelns, Nov. 17. Dec. 425. Julii 401* — till Kongl. M;ij:t samt det Kongl. Huset, Nov. 21. Jan. I. 123. Jan. II. 12g. Mars II. 463. Julii 3g2. — till Norrige för att bevista Kongl. Maj:ts Kröning, Maji I. 3go, om sättet för val af, Maji II. 96. Valde, 3og. — om deras Tractamente, Maji II. 125, 517. Exp. Junii I. 536. Junii II.
Majit den 2 nästlidne Februari till Rikets Ständer aflåtit nådig Proposition (N:o 79) med hemställan, att som Borås pastorat af Skara stift blifvit deladt uti två särskilda pastorat, bestående det ena af Borås stad jemte Torpa och Brämhults socknar och det andra af Fristads, Borgstena och Gingrids församlingar, men prostetunna icke finnes anordnad för det förra af de begge nya pastoraten, Rikets Ständer måtte, i enlighet med hvad Kammarkollegium och Stats-kontoret i infordradt underdånigt utlåtande tillstyrkt, bevilja ett årligt anslag af 9 kubikfot 4,5 kannör, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, att, efter årlig medelmarkegång för Elfsborgs län, såsom prostetunna för Borås stads samt Torpa och Brämhults församlingars pastorat till kontraktsprosten i Åhs kontrakt utgå; och får, med hänseende till hvad sålunda förekommit, Utskottet, med jemnande af kannetalet, tillstyrka, att den begärda prostetunnan må å Riks-staten uppföras med 9 kubikfot 5 kannor oindelt spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, att efter tio års medelmarkegång för Elfsborgs län utgå. 12:o. På sätt i Inkomst-betänkandet under punkten 2 mom. b erinrades, bör den i anslaget för Kleresi-staten ingående indelta spanmål minskas med 322 kubikfot 7 kannor, på grund af Kongl. Majrts särskilda nådiga beslut, till Statsverket indragen behagligtids-iörläningsspanmål, med ett värde, efter 2 R:dr kubikfoten, af 645 R:dr 40 öre; och är detta afdrag uti bilagda tabell Litt. D. iakttaget. 13:o.
Från grönt så mörkt, att det gick öfver till blåviolett, till grönt så ljust, så obestämdt gulaktigt, som vårlökens gula blommor, innan de ännu äro utslagna. Der var de torra, brunbrända furorna, orörliga bakom gräsgröna, spetsiga grantoppar, och fina, mjukt vajande hängbjörkar med hvita stammar och glänsande, darrande löf på långa, smala stjelkar. Och der var almarnes ludna, damgrå gröna, och asparnes mörka, evigt skiftande, skälfvande blankgröna, och midt inne i skogen, fristående i ljusningen, var der en ung lind med hängande blonda blommor – gulgrönt hvitaktiga, som gullvifvans långa blomfoder. Den linden kallade Alice för “Erik den fjortonde“, ty det var hennes älsklingskung. Hon var tolf år och läste ännu Mellins historiska berättelser, “Märkvärdiga skeppsbrott“ och “Robinson Crusoe“. Cécile talade alltid franska med barnen. Det bidrog mycket att aflägsna dem ifrån henne, ty de små uttryckte sig naturligtvis blott tvunget och i fraser på det främmande språket. Dessutom förödmjukade det Alice, ty det var ju en ständig påminnelse om modrens “métier“ som bonne, hvilken hon alltid blygdes öfver. Likaså hade det alltid – ända från den der kvällen i tamburen – instinktlikt varit Alice emot, att modren mottog så mycket herrar. När hon var mindre, skrek hon, då de ville kyssa henne, och nekade envist att kalla dem för “farbror“. Nu såg hon bara på dem – mätte dem med sin kyligt skygga, misstänksamma jungfrublick, då hon med en stel nigning gick förbi dem; eller hon blef sittande i salongen, så länge besöket varade, orörligt lutad öfver sin bok. Det var alltid med en slags bitter tillfredsställelse hon sålunda kände sig som spion, och att hennes närvaro blott var ett generande tvång, en stum protest. Då kunde modren ibland bli otålig. – Men är det inte tid för dig att spela öfver, Alice? Alltid uppskjuter du det till sista ögonblicket Och hon gick motvilligt, med dröjande steg, misstänksamt fruktande någonting – hon visste icke hvad. Medan hon spelade ute i matsalen, höll hon upp hvart ögonblick, och lyssnade ofrivilligt – i nervös oro.
uttalade dock den förhoppningen, att med tiden medel skulle uttänkas, som möjliggjorde ett sa.m£örstånd mellan klasserna, och slutade med de orden:, Wo kein Feind ist, da kann kein K m p f seino. Så var denna episod, hvilken satte en s4 siiregen priigel p&amp; hela kongressen, utspelad. Den hade gifvit oss friimlingar en sorglig inblick. i r %dande sociala förhållanden i vira dagars Tyskland, visat huru ett inrotadt klasshat verkade hiimmande bland annat iifven pb kvinnofrågans rätta lösning, vid hvilken om nigonsin satsen B enighet gör styrkab borde tillämpas. Men vi hade Sbfven fått en klar insikt om, att den tyska kvinnan, jag menar här den viirdiga, ratttänkande, af intet p&lt;artihat förblindade representanten diiraf, satt inne med krafter, som gjorde. henne val rustad &amp; tt möte den strid, soin kanske i framtiden skulle taga iin biterme former an den vi bevittnat. Till sist vill jag tillägga, att man ej kan förneka att iifvemi den socialdemokratiske kvinnorörelsen, trots s i m förvillelser, innesluter mycket, som är berättigadt och förtjänar att beaktas. Iden sjlilfva de medel, som dess ledarinnor under dessa dagar anvandt för att skaffa gehör åt sina trossatser vor0 hvarken ärliga eller ursäktliga och d i s t e på det skarpaste klandras. De Aterstående dagarna af kongressen upptogo afven ämnen a.f .stort intresse. En session var anslagen %t sjukoch h&amp;lsovårdsfraagor, välgör enhet, nyk$erhetsrörelsen och sedlighetsf&amp;igan. I den senare uppträdde med myclren finhet och takt fru Bieber-Bohm. Isynnerhet vände hon sig mot de lättsinnigt ingangna äktenskapen. - Den därpå följande dagen hade till ämne: sociale Hilfsarbeitn och lcui~znnns s-tittsliga, ställning.
D U 1 8 9 0 N för tidningen blir likväl så att de, som nu med 50 prenumerera till årets tillskynda sig en lätt inBland tidningens senare halfår vilja framhålla det rikt innehåll under detta vi då först särskildt illustrerade Festnummer till] \. mit drottning S o f i a s födelsedag, 60-års som är afsedt idkomma strax i början af nästa månad för att i såväl ord som bild till märkesdagen den 9 juli gifva en skildring af vår landsmoders lif allt från barndomsoch ungdomsdagar intill den stund som är. För åstadkommande af detta nummer ha vi rönt det största tillmötesgående och intresse från drottningen närstående personer, och aldrig förr reproducerade porträtt och vyer ur det k. slottets egna samlingar ha ställts till vår disposition. Dessutom kommer numret att åtföljas af ett större, charmant porträtt af drottningen, " D e t \ Jngsta i I med h. m.i konungens medgifvande verkställd Hugo Salmsons utmärkta hvilket intager arbetsrum. n u m ynnestfulla reproduktion af pastellporträtt, i präkfigf m N S Sverige " j u l n u m m e r, Då vi slutligen kunna tillägga, cdt Idun under det senare halfåret genom alla nummer och på alla områden naturligtvis skall sträfva alt häfda sin erkända plats som landets förnämsta familjeoch kvinnotidning, våga vi hoppas på trofast stöd af alla gamla vänner och många nyförvärfvade därtill. Verkställ nu alltså omedelbart postprenumeration för det senare halfåret! på det ningens intet afbrott regelbundna rum. Stockholm eller dröjsmål i expedition må i juni konungens illusfreraäe e r har för hvarje år väckt allt större erkännande, men icke dess mindre äro vi förvissade, att det innehåll, vi i år blifva i tillfälle bjuda vår läsekrets, skall i ännu högre grad göra sig förtjänt däraf. Äfven nu ha vi begynt numrets artistiska utsmyckande och tryckning redan under sommaren, hvarigenom tid och möjlighet vinnas att på detsamma nedlägga all den omsorg, den högt utvecklade moderna tekniken medgifver.
Kalmar Westervik Borgholm Östergöthlands Norrköping Södermanlands Trosa Nyköping Stockholms Södertelje Norrtelje Östhammar Öregrund Waxholm Gefleborgs Söderhamn Gefle Hudiksvall Vester-Norrland Hernösand Sundsvall Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o *20. 33 Utdrag af protokollet öfver blandadt Landtförsvarsoch Sjölörsvarsärende, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet pä Stockholms slott den 18 November 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens. Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllenyranat, Faxe, Fåhraus. Chefen för Landtförsvars-Departemenlet, Statsrådet Friherre Peyron uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 9 i denna månad, uppå serskilda föredragningar genom Landtförsvarsoch Sjöförsvars-Departementena, fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förändrade grunder för Beväringsmanskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring, m. m. Och täcktes Kongl. Maj:t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt förordna att nådig proposition i eldighet dermed skulle till Rikets Ständer afgå. Ex 1’rotocollo F. L. Tillander. Bih. lill ft. St. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 21. 1 Ank, till Exp.-Utsk. den 10 Dec. 1847, kl. 9 f. m. Kongl.
Likväl torde det tillåtas mig göra några anmärkningar och tillägg till de af Friherre Åkerhjelm föreslagne punkter; icke derföre att jag vill lossa alla band, utan för att någorlunda rättvist söka jemka de stridiga intressen, som i denna fråga uppkomma. Vid behandlingen af detta ämne synes mig, alt man Den 22 Januarii i. in. io3 bör åstadkomma tillräcklig controll emot lagbrytaren, utan att handlöst underkasta medborgaren otillbörliga vexationer. I följd deraf tar jag mig friheten att vid andra punkten, just der Friherren omtalar visitationer på gator och under bar himmel, föreslå, alt man måtte föreskrifva skadeersättning, om något af varorna illa medfares; äfvensom jag föreslår, att visitation på kroppen, då intet förbrulet gods dervid anträffas, måtte betraktas såsom olaglig visitation. Vid andra Momentet, angående visitation i salubodar, skulle jag äfven önska föreslå, såsom tillägg, skadeersättning, när icke förbrutet gods anträffas. Jag gör detta med anledning af flere yttranden i Välloflige BorgareStåndet, hvarest man fästat uppmärksamheten på, huru en handlande, då dess salubod visiteras, störes i sin handel, hvilket vid marknadstillfällen äger för honom största inflytande i pecuniairt afseende. Vidare skulle jag i 3:dje punkten vilja föreslå, att inneliafvaren af anträffadt förbrutet gods må vara fri från ansvar, om han gitter visa, alt han varorne bekommit af inom Riket bosatt eller handel drifvande person. För mig synes detta af högsta nödvändighet, emedan annars vid visitationer en person, sorn fått varan genom lagligt köp, skulle kunna blifva oskyldigt antastad och förd till rättegång för lurendrägeribrott. Vid 5:te punkten skulle jag önska tillägg af orden: ”på ofvan tillåtne ställen och så vidt Den 22 Januarii f. m. ”genom visitations-förrättningen ingen ska”da tillfogas personens egendom.” Vid y:de punkten, hvaruti Friherren sökt förebygga olämpliga vexationer, skulle jag endast önska att man matte göra det tillägg: ”så vidt ”varans egenskap af förbruten kan bevisas.”
Minst af allt kan hon återgifva den stamning, som grep festens föremal vid inträdet i den öfverfylda salongen der alla mötte med uträckta händer, str5lande blickar och ord af ta&amp; och välsignelse. en stämning af allvarlig glädje, som sedan genomträngde och bar upp hela festen. Hvad af allt detta som kan fattas af dem. hvilka icke voro närvarande, har Stockhohzs Dagblad n: r IOS samt TZrt Lmd n:; .93, jämte flera andra tidningar p i sympatiskt sätt skildrat. För Dagny aterstår endast att till alla. som anordnat ocll .deltagit eller medverkat vid den oförgätliga festen, ock främst till de vamer hvilka i tretton år med föreningens stiftarinna delat arbetets möda och heder. frambära hennes varma innerlig2 .tack! Ingen och Nagon. (Från engelskan.) du ingens dotter, Barnet af svalt och skam? Aldrig lärd att jollra Namnet ntodeifram. Ingen har frågat efter Om hon föll eller stod, Man blott - om nian de äro Köpt hennes unga blod. - Sömmar nu oaflgtligt Husrum att skaffa och ved, Tigger en brödkant af grannen, Far i dess ställe en ed. Rastlös i qvafheta sommarn, Rastlös då vintern ar nar, Syr hon med stelnande fingrar, Vet ej hvad hvila ar. Ingen, som fattar det unga, Varina hjertlifvets kraf; Ingen, som styrker i kampen Krafter, som doniiia af. Iiigeii, som godhetens salva Tömnier i lidandets sar; Ingen, som tror att nöden S i nara hans tröskel star. 0, bleka syster, med ögat Sankt emot jordens mull, Mörkt ar ditt lif, men deruppe Står himlen med stjernor full. Frågte ock här ingen efter Om, arma, du stod eller föll, E n likväl fans, som der ofvan Vakt om den värnlösa höll. agonstades bland fälten, Der strömmen tar backen mot, Ser hon aprildagens skuggor Glida kring kullarnes fot. ' Någon bredvid henne dröjer, Adel till hållning och drag Korset, som pryder den tappre, Vunnits på drabbningens dag.