Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen får jag betyga min tacksamhet mot Hr Fåhraeus för det understöd, han behagat egna min motion. Gr. Mörner: Om en person är skyldig att årligen betala 60 rdr, så motsvarar denna summa räntan efter 6 proc. å ett kapital af 1,000 rdr. Om han nu befrias från skyldigheten att utgifva denna årsafgift, så är det ju detsamma, som om han erhölle 1000 rdr till skänks. Jag kan sål. icke finna annat, än att aritmetiken här gifver oss ett tydligt svar, som icke kan bortresonneras, och att qvarnegarne skulle, om qvarnräntan helt enkelt borttoges, erhålla en gåfva af det kapitalbelopp, hvarå nämnda ränta utgör 6 proc. Jag vill härmed icke hafva motsatt mig ett upphäfvande af denna slags beskattning, men jag vill blott, att qvarnegarne icke skola mera, än alla andra, få sina skyldigheter eftergifna för intet. Den närmaste följden häraf blefve också utan tvifvel, att alla andra egare af fastighet, som med grundräntor är belastad, begärde att vinna en slik befrielse. — Man har sagt, att qvarnegaren icke får någon valuta för sina penningar, om han inlöser räntan. Men han både befrias från en utgift och får tillika tillfälle att, efter godtfinnande och utan att behöfva begära tillstånd, ändra eller förbättra sin qvarn, hvars förra värde naturl. olörminskadt qvarstår, om också denna ränta ej borttages. Om qvarnen vore belastad med en inteckning, och denna helt enkelt inlöstes, då skulle man i sanning nog finna, att deruti läge en lättnad, som hvar och en måste medgifva det vara obilligt att gifva för intet. Qvarnräntans borttagande medför enahanda lättnad, och dess eftergift synes mig ej med större skäl kunna fordras, isynnerhet då den för staten derigenom uppkommande brist måste från annat håll ersättas. H. I. 15 226 Dea 29 November f. m. Gr. af Ugglas, Ludvig:
HJELM (i det de gå). Allting är möjligt, bara man vill att del skall vara det! (de gå in i paviljongen). Femte Scenen. ETTIG. Hvad kom det åt dig, Evald ... jag såg att du satte af åt dörren ... och då skyndade jag mig efter... EVALD. Åh det är ingenting ... (afsides) Att inte kunna fä säga henne ett ord! ETTIG. Hör du min kära Evald ... jag gick just efter för att få säga dig ett par ord ... i förtroende ... ser du det är så att... (afsides) Jag vet inte hur jag skall börja! EVALD (otålig). Nå? ETTIG och EVALD (från sidan af paviljongen). ETTIG. Du vet att Valter ... nå ja, oss emellan behöfver man ju inte gonera sig ... att Valter är långt ifrån sådan som han borde vara emot ... emot... EVALD (lifligt). Emot sin hustru, ja Åh, det är oförlåtligt! ETTIG. Nej! det var just inte det jag mente ... Men oss emellan sagt, Valter är så stursk ... så kall emot oss ... och det var egentligen om min hustru ... min lilla söta Malin som... EVALD (skrattande). Du måtte vara bra lycklig som äkta man, konsul? Ja gudbevars ... det är jag visst! Malin är ett prägtigt fruntimmer ... litet dum, det förstås ... men en hjertans god menniska ... och hon tycker så mycket om dig... EVALD (som förut). Åh, det är för mycken godhet... ETTIG. Det var inte längre sen än i morse som hon sa': "Gud gifve att den söta baron Evald blifvit Almas man i stället!" EVALD (intresserad). Sade hon? ETTIG (afsides). Det tar skruf... (högt) Ja det sa' hon ... och hon har mycket inflytande på sin dotter ... det skall jag säga dig... ETTIG (afsides).
Den mängd förspillde dagsverken, som beständige fram-och återmarcher medtagit , skulle då ej varit en förlust för det allmänna. Man skulle hafva sett en ökad befolkning i orten, och fördelarne af denna Canalbyggnad skulle redan varit gifne. En annan fråga är, om det var möjligt, att på detta sätt verkställa Götha Canal? Jag medgifver gerna, att jag icke tror det. Men då kommer man åter till den frågan: var tiden för ett sådant företag riktigt vald? och häri ligger just beviset för nödvändigheten, att Utskottet utreder den princip, om stora arbetsföretag böra genom konstlade åtgärder befordras, eller ej. Det återstår att tillse, huruvida RiksStånden böra antaga hvad Utskottet i sitt Den 16 Februarii f. m. 5i nu afgifne Betänkande tillstyrkt. Utskottet har föreslagit, att Rikets Ständer skulle begära en författning, som bestämde skyldighet för enskildte Bolag, att gifva ersättning till Soldaten eller dess Enka och Roten, då någon karl under arbetet skadas eller mister lifvet. Jag är af den öfvertygelse, att detta skulle i verkställigheten blifva ganska kinkigt, och jag inser derjemte faran af att bifalla ett Betänkande, som innefattar ett medgifvande, att Konungen skulle äga rätt, att så tolka lydelsen af Kneckte-Contracten, hvilka endast afse Kronans arbeten, och byggnader på Befälets Boställen, med bestämd rättighet för Roten att i annat fall emot ersättning begagna soldatens arbete, att hvarje enskildt Bolag skulle kunna begära och erhålla arbetscommenderingar. Denna grundsats är äfven oriktig i det afseende, att den kastar bela tungan af alla stora, allmänna arbetsföretag på den jordbrukande klassen, hvilken redan förut i så rikt mått bär tryckande bördor. Då man för öfrigt för en sådan rättighet åberopat Historiens vittnesbörd, torde jag få fästa uppmärksamheten på skilnaden emellan vår nuvarande Armee och de trupper Gustaf Adolph, eller dem, som Carl XI använde till Hjelmare Canal. De förre voro icke organiserade på sådant sätt, alt de lönades af jordbrukaren, utan af StatsCassan och lågo på en slags värfvad fot.
35 landet ske vid gästgifvaregårdar, äfvensom å de vid allmän segelled, eller sommar och vintervägar belägna ställen, eller vid grufvor, bruk och större land tegend omar. Är gästgifverihållningen fördelad emellan flere åboer, tillkommer försäljnings-rätten hvarje åbo endast under den tid han gästgifveriet besörjer. Med gästgifveri-lrållning å landet må icke vara, såsom ovilkorligt åliggande, förenadt att till salu hålla bränvin. § 8. Mom. 1. Rättigheten att i stad försälja bränvin i minut skall, med undantag af de städer, för hvilkas bränvinsminuterings-iätlighet serskilda privilegier äro utfärdade, genom vederbörlig magistrats försorg utbjudas på auktion för högst tre år i sender, antingen odelad eller för vissa distrikter; börande antalet och belägenheten af försäljningsställena i hvarje stad, efter magistratens och stadens äldstes hörande, förut bestämmas, för Stockholm af Öfverståthållare-embetet och för öfrige städer af Kongl. Maj:ts befallningshafvande, på hvilka embetsmyndigheter äfven ankorame att meddela de ordningsstadganden, som pröfvas af nöden i afseende å såväl tiden och sättet för försäljningens utöfning, som sjelfva lokalernas beskaffenhet till vinnande af ordning och snygghet, samt förelägga lämpliga vilen för ofverlrädelser af dessa ordningsstadganden; skolande dylika stadgande!), jemte öfrige vilkor, i auklionskungörelsen tillkännagifvas. , Mom. 2. Då innehafvare af sådan försäljningsrättighet, på sätt här nedan i 24 och 2<) omförmäles, densamma förverkat, varder rättigheten i enahanda ordning, som 1111 föreskrifven är, ånyo utarrenderad. Mom. 3.
•Af Riksdagsmannen för Fryksdals Härad i Carlstads Län, Elof Håkanson från Södra Amberg, har till Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit ingifvet ett derstädes den 29 sistlidne Mars till Riksens Ständers Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskott rernitteradt Memorial, hvaruti, af anförda orsaker, begäres, det Kongl. Maj/.ts Befallningshafvandes i Carlstads Län, den lo Maj r 814, Den 17 April «47 1814, utfärdade förbud för Tjenstedrnngar inom berörde Län att gå utom Länet, för att söka sig arbete, måtte, sedan detta mål af Oeconoinie-Utskottet undergått beredning, blifva hos Kongl; Maj:t och Riksens Högloft. Ständer i underdånighet anmält, till rättelse och tipphäfvande. Och ehuru det tyckes, sorn ett så beskaffadt förbud hvarken kan vara uti Lag och Allmänna författningar grundadt, eller åstadkommer någon oeconomisk nytta för Riket i allmänhet, utan tvärtom betager Allmogen i en mindre fruktbärande trakt af Riket, hvarest Hemrnansklyfuingen och, i följd deraf, äfven folkmängden stigit till en ovanlighögd, friheten att söka sin nödtorftiga bergning, genom en utväg, som icke allenast i sig sjelf är loflig och oskadlig, utan ock medfört ansenliga fördelar för Landthushållare i nästan alla Rikets Provinser, hvilka begagnat arbets-biträden af de, vanligen hvarje år under sommartitiden, till ett betydligt antal utvandrade Wermelands-, särdeles Fryksdals - boer, s«m allestädes gjort sig kända så väl för synnerlig skicklighet uti hustimring och slöjdning, samt rothuggning, stenbrytning och andra för odlingars verkställande nödiga arbeten, som ock för ett merändels alltid utmärkt nyktert, sedigt och anständigt uppförande: Likväl, och emedan, enligt go §.
Dess mer angenämt öfverraskad blir du om du finner, att hon är en mycket vanlig liten dussinmamma, som inte gör en katt för när.» »Jag mins att jag förr i verlden kände en viss häpen beundran för hennes toaletter och tyckte att hon såg mycket utländsk ut. Inte hade jag då förstånd på, att allt det der mycket väl kunde gömma tomhet eller kanske råhet Det är vidrigt med sådana der band, som hela ens natur uppreser sig emot.» »Nå – herre Gud – band? Man är väl inte bunden för hela lifvet, fast man råkar till att ha en mor.» »Ja, men när hon nu inte har någon annan än mig!» kom det i irriterad ton från den vrångsinte sonen. »Hennes far är död – och andra anhöriga har hon inte.» »Nå-ja! Än se’n? Det fins många som få vara ensamma och lefva ändå.» »Ja, men om hon nu inte kan! Det är barnsligt, men jag skall anse det som en skyldighet att ta mig af henne. Ja! Det är dilemman. Det skall pina mig att ta mig af henne – och det skulle pina mig att inte göra det.» »Nå – jag medger att det är en förtviflad situation. Men det går öfver, sa’ han som hade eld i håret.» En tredje ung man kom i detsamma uppför trappan och helsade på de två, hvarefter samtalet tog en annan vändning. I det uppgående snälltåget, som rasslade fram genom morgondiset, satt föremålet för detta samtal tryckt upp i hörnet af en andra klassens kupé. Hon såg ut genom fönstret med en rysning af köld och drog sin svarta spetsschal högre upp kring halsen. Hennes enda reskamrat var en gammal mulattska, som under många grimacer sökte få plädremmen att räcka ihop kring filtar och kuddar. När detta ändtligen lyckats satte hon sig tyst på soffan midt emot sin matmor, stirrande också hon ut genom de gråtande fönsterrutorna. Matmodern såg ut att vara i slutet af trettiotalet eller i början af fyrtiotalet. Hyn var den jemna, bronsaktiga, hvars blekhet har en underton af orange.
Utur anförda omständigheter är de industriella samhällsklassernas trefnad och belåtenhet lätt förklarlig. På bonden faller deremot här såsom öfverallt dagens tunga och hetta. Man beräknar, ehuru otroligt det låter, att bonden i Österrike betalar 60, i Böhmen, Mähren, Galizien 70 procent af sin skörd uti utskylder, dels till staten, dels till egendomsherren och kommunen. Lifegenskapen blef i slutet af förra seklet upphäfven, och bonden kan numera sälja sin jord, om han icke står i skuld hos den egentliga egendomsegaren, men han har då ingen annan utsigt, än att underkasta sig en ny herre, ty endast i Tyrolen, till en del i Lombardiet och undantagsvis i Böhmen och Mähren finnas verkligen sjelfegande bönder. Utom den egentliga skatten äro de förbundna till en mängd dagsverken för herrgården; inspektoren och underinspektoren afpressa dem mutor och skänker; kringstrykande judar prångla uppå dem varor på kredit och taga procenter, då betalningstiden infaller. Kronans uppbördsmän och handhafvare af konskriptionen fordra nya penningeoffer, de förra för uppskof, de sednare för befrielse, så att den arma bonden jagas på alla håll. Det oaktadt skall han befinna sig temligen väl i det vinodlande egentliga Österrike, åtminstone vida bättre än i Böhmen och Ungern. Isynnerhet på det sednare stället är hans belägenhet fullkomligt hjelplös. En Österrikisk författare beskrifver den Ungerska bondens tillstånd som följer: 1:o «Han kan ej lemna jordtorfvan, utan sin herres tillåtelse; 2:o Han eger ingen verklig fast egendom, och lösegendomen kan hvarje adelsman taga ifrån honom; 3:o Han har inga personliga rättigheter, och det finnes ingen domstol, som skulle gifva honom rättvisa.» Samma författare tillägger: «Om egendomsherrn låter prygla bonden halfdöd, stiger han upp ifrån Deres27) med ett underdånigt: «körzönöm as Nagyságá«, (jag tackar ers nåd!) eller: «Magyar ember vagyok» (jag är en Ungrare!)»
Om nu dagligen ett bantåg med nämnde antal vagnar afgår från Göteborg till Stockholm samt åter, ett från Malmö till Fahlköping samt åter, ett från Malmö till Lund och åter, ett från Malmö till närheten af Wexiö och åter, från Göteborg till Alingsås ett, och till Fahlköping ett, samt båda åter, mellan Örebro, Catrineholm och Örebro, Göta kanal samt åter, ett tåg, och slutligen mellan Stockholm och Södertelje dagligen minst 2:ne tåg, eller tillsammans en längd af 270 mil; utgör dagliga besparingen i dragkraft 1,290 R:dr på dessa tåg och således per år 520,850 R:dr, motsvarande ä 5 procents ränta ett kapital af 10,417,000 R:dr. Det antal bantåg och det trafikpris, sorn Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. i här ofvan blifvit beräknadt, är det minsta, som dagligen kan förutsättas på Yestra och Södra Stambanorna, sedan desamma blifvit förenade. Man finner häraf, att betydliga kostnader med stor fördel kunna nedläggas för att minska stigningarna å jernbanor, äfvensom att, ju mer rörelsen ökas, desto större blifvcr vinsten på de banor, som blifvit utlagde med mindre stigningar; och det tillhör vårt lands egenheter i lokalt hänseende att, på stambanorna mellan Stockholm, Göteborg och Malmö, de jemförelsevis största och liesta brytningarna i terrängen förekomma, just der rörelsen blir störst eller i närheten af Stockholm, Jönköping och Göteborg. Då nu vinsten af jernvägsliniens nedläggning till en stigning af högst 1:100 står i direkt förhållande till rörelsens storlek, så komma de genom stigningarnes förminskning ökade terrasserings-kostnaderna i dessa trakter att fullt uppvägas af hesparingarne i utgifterna för drift och underhåll.
16- <28id beit allmänna Söewillningenö fördelning Ijafwe <28 i tjufroudfaHligen bibebållit famnta grunder, font t 1848 årö $8ewillningS*©tadga warit följde, utom att arbetsfolk blifwit från bevillning befriadt, afgifterite af i bandelSären* 36 !XiNDögé*$8e|’lut 1851. ben kringrefanDe utlänbningat antiorlunöa beräknaDe, bänbtwerkare påförbe be* willning t fjället för De f. t öerningööten, jamt fou öfrigt åtjkifliga tninDve betpbanbe föränbrtngar wiDtagne, fjtnilEci funnitö mara af billighet pafallaOe, od) De färjkilba bejtämmelfernaö (t)Delfe få ätiDraD, font anfettö erforDeriigt för att gifwa Dem ökab tpDligbet od) beflämD^et fann (ätta od) förenta beraö tillämpning; Dd) bäfwe <3Bi, uti Den l »September innemaranDe år aflåten un* DerDånig j?rifmel|'e, meD öfmerlemnanDe af Den titia £5ewillningö*@tabga, tyji upprättat, anfyålltt, att JCottgl. $ftaj:t, efter öfmermäganbe af bwab t Dettfam* ma förekommer i affeenbe å få roal böteébejlätnmelfer, font öfriga föreftrifter af Den bejkajfenbet, att De grutiDlagöenligt forDra Äongl.
Om äfven deri uppgifna proportionen icke kan såsom osviklig antagas, är likväl otvifvelaktigt, att ganska många och ofelbart de betydligaste af stadens fasta egendomar äro, med afseende på de staden åliggande många och vigtiga allmänna förbindelser, inabalienabla. Angående den s. k. havinoch brobyggnadsfonden, som jemväl lyder under Drätsel-kommissionens Tab. Litt. förvaltning, hafva nedanstående uppgifter blifvit lemnade (Tab. Litt. X). De under titel Hamnoch Brobyggnadsarbeten uppförde utgifter hafva varit: kostnader för kajbyggnaden vid Nybron, ordnandet af Slussplanen, kajbyggnader vid Blasieholmen och ny trappa till kajen vid f. d. Kanslihuset, Basaroch Fiskarehuset vid Carl Johans torg, reparationer å kajbyggnaderna framför vestra och östra delarne af Lejonbacken jemte åtskilliga andra kajer. Hamnoch Brobyggnadsfondens skuld, som vid 1856 års början utgjorde 1,128,132 R:dr 14 öre R:mt, har under dessa fem år minskats med ungefär 68,000 R:dr, så att skuldsumman vid 1860 års slut uppgår till ett kapitalbelopp af cirka 1,060,000 R:dr R:mt; hvaremot tillgångarne, utom inom linien i räkenskapen upptaget värde af broar och kajer 2,590,579 R:dr 89 öre, utgöras af Öfver-Ståthållarehuset, bokfördt till 25,000 R:dr, samt brandförsäkringsvärdet af Basaroch Fiskarehuset vid Carl Johans torg till 60,000 R:dr Runt. Enligt hvad
Uti 23:dje Bänkmans Afdelningen. Efter N:o 792. Herr Lagerhjelm„ Pehr. Uti 3o :de Bänkmans Afdelningen : Efter N:o i543. Herr Hederstjerna^ Erland. Uti 31 :sta Bänkmans Af delningen: Efter ]N:o 1594- Herr von Hejnne^ Georg. Uti 47 :de Bänkmans Afdelningen : Efter N:o 2245. Herr von Hedenberg , Carl August. Uti l\g:de Bänkman s Af delningen : Efter N:o 2275. Herr Lefréns Johan Pehr. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade bcmälte BänkmansAfdelningar, ult i nästa Plenum utvälja nya Bankmän. Den 22 November f. in. Grefve von Schwerin_, Fredrih Bogislaus: Enligt Riksdags Ord u in ge lis 66 §, åligger det Rikets Ständers Fullmäktige i Banken, att vid hvarje Riksdag inför Rikets Ständer eller deras Revisorer redovisa för sin förvaltning. Den tillfredsställelsen att få redovisa inför Rikets Ständer sjelfva, har dock hittills icke fallit på Bancostvrelsens lott. Under den lid, som föregick Bankens publicitet, kunde sådant icke komma i fråga, och uti Reglementet af år i823 är det uttryckcligen föreskrifvit, alt Fullmägtige skola redovisa inför BancoUtskottet. Jag hemställer derföre till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ilögloflige Riddeiskåpet och Adeln, om icke, då, enligt 3a §. Riksdagsordningen, Rikets Ständer äga rätt att vid hvarje Riksdag utfärda Instruction för BancoUtskottet, Ridderskapet och Adeln skulle vilja anmoda detta Utskott, att till Rikets Ständer aflemna BancoFulImägtiges berättelse om Bankens tillstånd och deras redovisning för förvaltningen deraf. Lades på bordet. Herr CederschjöldPehr Gustaf j anförde skrifteligen:
Jag vill endast nämna detta på det att, om saken i alla fall förekommer vid nästa Riksdag, delta yttrande måtte finnas att tillgå. Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades starka Ja jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att då, enligt hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Utskottets Utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet. 28 H. 10 Don i5 Jun ii f. ib. Å nyo föredrogs och bifölls följande Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 2 sistlidne Maji afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 121. I anledning af väckt motion angående förbättrade anstalter med PionierCorpsen å Wanäs Fästning. I anledning af väckte motioner angående de i Riket vistande Judar. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets den 26 sistlidne Maji under N:o 122 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion om inrättande af MunicipalStyrelser i Orterne; blef detsamma, på begäran af Friherre Wrangel, Henning, och Herr Hjerta, Gustaf, jemlikt 49 §• Riksdagsordningen, ansedt böra ytterligare hvila på bordet. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 26 sistlidne Maji under N:o 124 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckte motioner om behofvet af lönetillökning för Gymnasiioch ScholasLärare. Herr Hjerta3 Gustaf: Jag får hemställa, om ieke detta Utlåtande kunde få hvila, Den ! 5 J u n i i f. m. »47 tills hufvudfrågan om undervisningsverken förekommer, emedan det står i sammanhang dermed.
Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten : Herr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion angående Skogshushållningen i Riket. Statsoch ExpeditionsUtskotten : Herr von Harmansdorff, August, den j5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut i afseende å Kongl. CanzliStyrelsens liandcassa måtte varda till Kongl. Maj:t samt Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoret behörigen expedieradt. BancoUtskottet: Herr Thams, Wolrath, den i5 dennes Den 29 December e. m. 255 f. m. på bordet lagde Motion, angående belåningsrätt i Banken för Kobolt. Lagutskottet: 1:0 Grefve Hamiltons, Jacob, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att den, som första gången begår en stöld, samt inom 2:ne dygn derefter sjelf anmäler stölden och återlemnar det tillgripna godset, må befrias från uppenbar kyrkoplikt. 2:0 Herr Hjertås, Gustaf, den r5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående offentlighet vid UnderDomstolar och Policekamrar i Städerne. 3:o Herr Montgommeries, Gustaf, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående FörlikningsDomstolars inrättande. 4:o Grefve von Rosens, Carl Axel, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion angående ett Lagförslag, som af hjelper de, genom tidsutdrägten med alla Lagfartsoch inteckningsmål, i visse Landsorter, hvarest blott ett Ting årligen hålles, inträffande olägenheter. 5:o Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående vissa ändringar uti den i allmänna Lagen stadgade rättegångsordning i civila mål. 9.56
Stander framlagt, och som vunnit Irenne Stånds bifall, så finner Ut - 12 8 Bevillnings Ut sk. Betänkanden. skottet deraf Ingen anledning, hvarken att från* träda dess redan yttrade tanke , eller ånyo upprepa redan anförde skäl. Då desse frågor för öfrigt äro af den beskaffenhet, att de ej, så framt ej RiksStänden skulle vid en förnyad granskning finna anledningar, att till hvarandra närma deras meningar, kunna afgöras annorlunda än på det i ofvanåberopade §, §. anförde sätt, så har Utskottet, serdeles för att i afseende på den redan långt framskridna Riksdagen genom dessa förberedande ärenders skyndsamma afgörande vinna mera rådrum till BevillningsStadgans omarbetande, i händelse någon förändring skulle äga rum i dess allmänna grund , ansett det vara med ändamålet instämmande, att, på ett sådant sätt framställa dessa ämnen, att de lända till grund för den omröstning, som för ett dylikt beslut erfordras; och får Utskottet till följd deraf föreslå dessa alternativer : 1:0 Skall den personella Bevillningen eller Capitations-Afgiften utgöras till lika belopp af hvarje Mantalsskrifven Mansperson och till lika belopp af hvarje Mantalsskrifven Qvinsperson, endast med de undantag i afseende på ålder , hvartill Utskortets Betänkande af den 2 Jtdje sistledne Januarii föranleder? eller ; Skall CapitationsAfgiften utgå minskad till hälften mot dess nu varande belopp för alla dem , som ej efter Andra Art. taxeras till 50 R.‘drs inkomst och derefter förökad i förhållande till en större inkomst, så att fulla beloppet af Be vill - Bevillning Utsk.