Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot får erinras, att då i det fall, hvarom 4 § handlar, eller att rågång, med sina stadfästade eller å ömse sidor godkända märken, redan är bestämd, ehuru någon tvetydighet om dess rätta sträckning uppkommit, landtmätaren har att uppgå densamma efter den sträckning, han kan finna vara den rätta, och deröfver upprätta karta och protokoll; så har derigenom vunnits en bestämning, hvilken, i händelse ingen deremot fullföljer klander, kan tjena till efterrättelse; hvaremot, i den händelse 3 § afser, eller att ingen fastställd eller godkänd rå skilnad finnes, och i hvilket fall landtmätaren måste å kartan affatta och beskrifva samtlige tvistande parters pretenderade skiljolinier och råmäken, utan att blifva i tillfälle att öfver tvistefrågan afgifva eget utlåtande, något resultat icke skulle vinnas deraf, att ingendera parten inom en viss förelagd tid anhängiggjorde talan om rågången, enär frågan om den rätta ägoskilnaden, sedan berörde tid vore försuten, likafullt befunne sig på samma punkt som förut, och påföljden ”talans förlust" Sammans. Lagsami Allm. Bese.- och Ekvn.-Ulskotlels Betänkande M 14. 9 förlust’’ hade inträffat lika väl för den ena parten, som för hans motpart. Icke heller kan, såsom motionärerne yttra, den enes rätt sägas blifva uppehållen af den andre, enär det står honom fritt att instämma saken så snart han behagar; hvaremot det icke är den enes skyldighet mera än den andres att i saken blifva kärande. Något vidare lärer icke behöfva andragas för att ådagalägga olämpligheten af inolionärernes ifrågavarande förslag, hvilket Utskottet alltså anser böra lemnäs utan a/seende. 6 Kap. 2 §:
R:dr, med 8,367 R:dr, och likväl upptager kostnads förslaget alldeles ingenting för expropriationsoch administrations-kostnader, hvilka, ehuruväl nästan hela den för kanalen behöfliga mark blifvit till bolaget skänkt och direktörerna arbeta utan aflöning, ej kunna undvikas, enär byggnader i kanallmien måste flyttas, ersättningar för skador betalas samt en flerårig förvaltning af ett stort bolag ovilkorligen föranleder omkost nader; och uttaxering af den af aktie-egarne gjorda dubbelteckning kan ej härför ega rum, enär Rikets Ständer uttryckligen föreskrifvit att bolagets direktion endast i det fall att trafikinkomsten blir otillräcklig att bestrida de årliga ränteoch amorteringsliqviderna å statslånet, men icke eljest, eger uttaga så stor del af denna teckning, som för bristen i dessa liqvider erfordras. En fördelning af utbetalningen af återstoden utaf statslånet på flera år vore ock för bolaget så mycket hårdare, som Rikets Ständer alltsedan '1850—1851 årens riksdag för utbetalning af lån till allmänna arbeten, för hvilka ej särskilda föreskrifter varit gällande, lemnat Riksgälds-kontorets Fulimägtige den föreskrift, att »lånemedel få, sedan behöriga handlingar aflemnats, lyftas på en gång vid den tid de, som åtagit sig arbetets fullgörande, sådant åstunda.» Min vördsamma anhållan är derföre, att Rikets Ständer ville anvisa hälften af återstående anslagssumma, eller 50.000 R:dr, att af Riksgiilds-kontoret utbetalas år 1866, och den derefter å terstående resten af anslagssumman, 50,000 R:dr, samt hela lånesumman 350.000 R:dr eller tillsammans 400,000 R:dr för år 1867. På derom af Dalslands kanal-aktiebolag genom dess styrelse gjord framställning har Kongl.
Utskotten hafva härvid visserligen icke kunnat förbise hvarken fördelen och nyttan af de framställde förslagens sättande i verket, eller de olägenheter, som olVannämnde anmärkte förhållande medförer; men då, redan vid 1834 års Riksdag, Rikets Ständer fästat uppmärksamheten derå, att Rikets administrativa och camerala indelning Statssamt Altm. Bese-, och Ehon.-Vl&kolten* Utlåtande, N:o K. »tvifvelaktigt i mångå orter, så val för det allmänna, som för den enskilde, inedförde kostnader och olägenheter, ihvilka genom en mera jemn och ändamålsenlig reglering kunde, om icke helt och hållet undanrödjas, åtminstone i betydlig mon förminskas, samt, af sådan anledning, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att en efter locala förhållanden, invånarnes beqvämlighet och öfriga omständigheter lämpad ny administrativ och cameral indelning i de delar af Riket, hvarest en sådan indelning, efter anställde undersökningar, kunde linnas vara af behofvet påkallad, måtte, genom Kongl. Mapts Nådiga försorg, tillvägabringas, samt då Kongl. Maj:t den 12 Juli 1834 i Nåder befallt, att berörde fråga skulle, i sammanhang med ett af aflidne Canzli-Rådet Nicander afgifvet förs[ag till förändring uti indelningen af Län, Härader, Domsagor m. m. inom Riket till Nådig pröfning förekomma; anse Utskotten, i likhet med hvad Utskotten vid sistförflutne Riksdag yttrat, att Landshöfdinge-residencets flyttning från Götheborg ej bör ifrågakomma förr, än i sammanhang med frågan om en allmän ny indelning af Länen, helst troligt är, att dessas områden komma att, med en sådan indelning, undergå betydliga förändringar. På dessa skäl tillstyrka Utskotten vördsamt, att ofvannämnde förslag om landshöfdinge-residencets a Götheborg förläggande till Uddevalla .icke mätte nu föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd.
Och sorn det åligat då varande Expeditions-Utskottets Sekreterare och dem af Utskottets Betjening, som ombesörjt tryckningen och uppburit medlen för tryckningskostnaden, alt till. se, det Eoktryckarne riktigt aflemnade fullt antal Exemplar, hvarom med dem contraheradt blifvit, innan de, efter afgifne räkningar, erhöllo sin betalning; Så anser Stats-Utskottet bernelie Sekreterare och betjening skyldige, att förde tryckta Exemplaren afgifva behörig redogörelse, samt antingen lefverera de bristande Exemplaren in natura eller ock desamma med pennirigar ersätta till det belopp , hvarföre betalning af dem blifvit utaf Biksdagskostnadeine uppburen och qvitterad. Att Hillänget till Riks-Ståndens Protokoll skulle till Eedarnöterne i Utskotten utdelas, har Stats-Utskottet icke funnit på något ställe vara af Riksens Höglofl. Ständer förordnadt, utorn vid 1812 års Riksdag, då Riksens Höglofl. Stander bifollo, att erforderligt antal exemplar så val af Bihangel till Kiks-Ståndens Protokoll vid 1810 års Urtima Riksdag, som a.f Constitu - 446 Ståts-Utskottets BetänkanJeru tions-Utskottets Betänkande ofver föreslagne ändringar i Grundlagarne, skulle utan betalning utdelas till Riks-Ståndens samtlige då närvarande Ledamöter. På Riksens Högloft. Ständers egit förordnande ankommer alltså nu, huru med de återstående i behåll varande Exemplaren af nu ifrågavarande Bihang bör förhållas. — Stats. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Stat s-U tskottets
Ur denna synpunkt tror jag, lika med Hr Hjerta, det vara af ganska stort intresse att de lönetillökningar, som beviljas, utsättas i särskilda kolumner såsom en påminnelse om hvad som är provisoriskt och icke provisoriskt, på det att icke under denna statsregleringsperiod detta måtte blifva bortglömdt, och embetsmännen icke måtte anse sig hafva fått både den gamla lönen och tillökningen för alltid. Jag tillåter mig dock att göra denna förändring i Hr Hjertås förslag, som jag nu går att upläsa, för att underställa densamma B. o. Ad:s pröfning, »att B. o. Ad. ville för sin del besluta, att R. St:r i underddiet hos K. M. anhålla det StatsKont. måtte anbefallas att, vid upgörande af de särskilda embetsverkens aflöningsstater, upföra de gamla lönerna och de vid denna Riksdag beviljade provisorisoriska lönetillökningarne i särskilda kolumner.» Detta förslag begärdes på bordet. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Jag anhåller att få förena mig i hvad Frih. Raab och Hr Hjerta yrkat. Hr Hjerta: Frih. Raab har behagat meddela mig innehållet af det amendement, som han föreslagit, och för att icke några nya motioner måtte väckas, förenar jag mig med honom. Hr Printzensköld: Det förslag, som Frih. Raab och Hr Hjerta framställt, är af den beskaffenhet, att det troligen tål att begrundas, hvarföre jag anhåller att det måtte få hvila på bordet. Hr G. och Landtm, förklarade att Frih. Raabs nu gjorda förslag, enl. derom gjord begäran, borde hvila på bordet. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s d. 14 och 13 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 42, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens 2:dra HufvudTitel. 1) en ‘23 Mars f. m. 223 i ista punkten.
Rational Bewaringen är under fredstid owill» korligen befr-ad frän all annan militajriff tjenstgöring eller handräckning än den, som i föregående §. bestämmes. 5. §- Indcldte ArmcenS nuwarande öfwer och underBefäl tnbehälles helt och hällit, och kommer det att Den i December. 159 Utgöra den nya Armecns Befäls när Armeen efter z k 4 ärs utskrifning blir för talrik emot nn warande Be» säl, mäste detta okas med I Subaltern» Osfiicer och 2:ne Under-Officerare per Compagnie. Note. (220 Subaltern Officerare st 122 R:dr, B:co och 422 Under Officerare u 52 R:dr göra en ärlig utgift af 42,222 Riksdaler. Tillgäng för denna Sum» ma upgiswes uti nästa §.) 6, §. De nu wacante nnmror tvid indeldte Armäen, 06) de som framdeles blifwa det, till beloppet af hwarje CompagnieS halfwa styrka, erlägga vacance afgift och bestridcs ,tugisterne för det tillökade Befälet samt National Urmeringcns beklädning och aflöning under mötes-stden, med nämnde medel. Anmärkning. Beklädningen för en ulffriswcn bör i likhet med den indelta Soldatens räcka i i2är, dest pris wara lika näml. circa 24 R:dr V:o fäledes ärligen - » 2 R:r V:co Små persedlar ärligen Z2 fl Aflöning under möteS tiden i likhet med hwad Wcrmelands Jägare erhälla» , - 4. Ärlig utgift för hwarje utffrifwen 6 R. zrfl V Man kan öfwerhufwud antaga hwarje Rustoch Rorhällare, för an wara befriad frän all Seldal bör, da, sa disponera Torpet, slippa rekrytera, m» m. gern» ärligen betalar R:dr Banco. LrZc» iKo Dcn i Decsiriber.
Transport: 3,491,729: 22. 8. 2,658,581: 19. 6 — 37 — Transport: ängsmyren inom Stora Tuna socken, emot dito dito efter dito, till deltagarne i sänkningen af Räjsjön inom Rättviks socken, emot dito dito efter 1862 ärs slut, inom Gefleborgs län: till deltagarne i utdikningen af Baggbo-, Als-, Lopoch Stormyrerna inom Ljusdals socken i Norra Helsingland, emot dito dito efter 1857 års slut af dito dito, » dito i dito af Gamsäters myr inom Bergsjö socken i dito, emot dito dito dito » numera aflidne Bruksegaren A. U. Björkman, för sänkning af Gärsjön inom ÖsterFernebo socken, emot dito dito efter 1859 års slut af dito dito, » deltagarne i sänkningen af Ostanbräcksoch Wijsjöarne inom Tuna socken och Södra Helsingland, emot dito dito efter 1862 års slut af dito dito, » dito i dito af Fäbodetjern i Söderala socken, emot dito dito dito, inom Westerbottens län: till Bruksegarne O. Forssell och E. Häggström, för utdikningen af Svartbergsoch Nybruksmyrerna i Säfvars socken, å 1,500 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande årligen jemte krono-utskylderne af 75 R:dr för åren 1850 med 1879, och 74 K:dr 44 sk. 3 rst. för år 1880, » sedermera aflidne Postmästaren A. Wall, för sänkningen af Degersjön och Lillsjön i Nysätra socken, emot inbetalning af 5 procent årligen å lånets ursprungliga belopp, 1,800 R:dr, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital-återstoden, » f. d. Expeditions-fogdcn C. J.
Najits vid sista Liksdag meddelade Vädig» svar i ämnet, föreställde sig, att de Letänkliglieter numera upjilröit, 80m Lindrade Kongl. Naj:t ritt, samtiiligt med ett för den större alliuänLeten till utseende nästan Lelt oell Lället okändt metalliskt inynts äterutgilvande, Lifalla nägon ändring i detta m^nts gamla Leräkningssätt, en förmodan, för Lvilken Likets Erinder jemväl trodile sig kunna Lenita stöil al den vid förra Liksdagen utaf Kongl. Vaj:t föreslagna åtgärd, den äfven Likets 8tänder dä vidtogo, såsom ledande !iti del. r>f Likets 8tänder äs^-ltude mai, att, nemligen, de riva Laneo-sedlarnes valörer läststäliles j)ä ett 8ätt, svin medel8t deras sammanfattande i Liksgalds-sedlarne niotsvaiande 8umn!or, underlättade Lruket att Legagua si8tnämnde räknesätt; 8amt att Likets 8tänder af alla. dessa anledningar nu funnit sig föranlätne att förnya lörrLerörde underdäniga lraniställning om införande al ett urdnr>dt vell Lestämdt W^nt-svsleme, livaivid Likets 8tände>' ansägo, att cle iner! ett dvlik! u>i,mts vs tome aisedde 8tora oell allmänna fordelar skulle lill en Lulvudsaklig del förlelas, sä vida icke sanima enliet fa8l8tällds8 lör »let egentliga myntvärdet, 8vm för det allinänna räknevärdet; oell Lafva Likets 8ränder, 8vn> likaledes delat de 8ist för8amlads 8iänderne3 äsigt örn lördelagiiglieten af m^ntoell räkne-enlretens Lestämmrinde till ett Liksgälds-Liksdalern motsvarande värds, under Lenämning al Liksdaler ernant, elter närmare utveckling af vralen för denna äsigt, till Kungl. Naj:ts Vädiga sanetion i underdänigLet anmält det n^a ni^nt-s^stl me, Likets 8tänder, i enlighet med Lerörde grunder, antagit, under anliällan derjeurle, ritt, i Lämlelse llerörde svsteme i ljäder gillades, allman l>tädig Kungörelse mätte varda utfärdad, att Kronans oell öfrige DuLlike Verks räkenskaper komnls att, sä fort sig gora luter, töras efter den n^a m^nt-enLeten oell Lenämningen, en lörändring, som, enligt Likets 8länder8 Leslut, dä älven komme att iagttagas, i utseende pä Länkens oell Liksgälds-Lontorets räkenskaper.
Deremot förkortas enl. den af mig frami agde plan, väglängden ifrån Vettern till öfriga Skånska städer, och man undviker den brutna trakten emellan Ousby och Qviinge samt den svåra öfvergången öfver Linderöds-åsen. Denna vägsträckning, med hvars afvägning H:rr Peto’s et Comp. ingeniörer, enl. mig meddelad underrättelse äfven numera lära vara sysselsatte, blir således både kortare och billigare än den öfver Ousby. Den blir äfven i strategiskt hänseende rigligare. Se2 fl. 9 130 Den 28 D e c e ni b e r f. m. dan Christianstad uphört alt vara fästning, saknar nemi. Skåne någon försvarbar vapeu-dépot. Förr eller senare mäste det komma i fråga att anlägga cn sådan och trakten af Ringsjön, såsom provinsens medelpunkt, synes sjelfmant dertill erbjuda sig. Till Ringsjön bör alltså, äfven ur denna synpunkt, den stora hufvudbanau från medlersta .Sverige ledas, och frun trakten af Ringsjön böra bibanor utgå till alla de vigtigare punkterna vid kusten. Dessa äro: Malmö, södra Sveriges största handelsstad, som slår i ständig beröring med Köpenhanm genom ångfartyg, hvilka 10 månader af äret, minst en, ofta flera gånger om dagen, underhålla gemenskap emellan dessa begge städer. Denna ångbåtsfart kan, då antalet resande det fordrar, med obetydliga afbrott fortgå hela året om. Malmö står derjemte i omedelbar ångbåtsförbindelse med Lubeck, Götheborg och nästan alla städer å vår vestra kust, samt öfver Köpenhamn medelbart med London, Petersburg, Kiel, Tyska hamnarne och flera andra orter. Från Malmö kan alltså den resande utan svårighet begifva sig till hvilken punkt af Europa som helst. Ystad, med en hamn, som nästan alldrig tillfryser och hvarifrån öfverfarten lill Stralsund är 13 och till Witthoff på Rugen endast 8 svenska mil, är i närvarande ögonblick så mycket mera förtjent af upmärksamhet, som octroj redan blifvit begärd för anläggning af en jernväg emellan Stralsund och Berlin-Stettiner-banan.
Denna enkelt eleganta sällskapstoalett med halflångt, släp är af svart sidenrips. På den fotfria klädningen anordnas framtill ett långt skörtartadt draperi; släpet ordnas, som synes, vid öfre kanten i veck och infogas vid kjolens linning. Lifvets hjertformiga utskärning fylles med en jabot af svarta spetsar; broderier af silke och perlor omgifva reverartadt utskärningen samt pryda ärmarne och ståndkragen. En särskild prydnad erhåller drägten genom den vid venstra sidan fastade långa bandöglan. ' Drägt a f ylletyg. Myrtengrön voile utgör materialet i den på figuren Fig. 4. Sällskapstoalett a f siden. Drägt a f ylletyg. Drägten anordnas på skotskt vis; kjolen förfärdigas af blå-, rödoch grårutigt ylletyg och veckas i djupa veck. Den IDUNS D e c e m b e r 1888 öfver bröstet urrundade jackan af blått kläde, visar en väst af samma tyg. Till drägtens prydnad tjena yttterligare det på axeln med en agraff fastade, plädartadt ordnade skärpet af rutigt tyg samt en väska af röd sammet med pelsbesättning, som på främre sidan fästes midt på kjolen. När pappa är vid misshumör. Utkast af Steplian Smith. |äradshöfding Davidson öppnade dörren till sängkammaren och slängde med förtretad min ett par små bruna, rosadoftande handskar in på chäslongen. Lilla frun, som just var i färd med att krusa pannluggen, vände sig hastigt om med ett lätt rop — hon kom att bränna sig litet på den heta griffelbiten — » Du stygge Julius, så du skrämde mig! » Hon reste sig på tå framför honom. » Nu kysser du mig genast! » Den äkta mannen lydde befallningen på ett något kyligt sätt och tillade derefter förebrå- ende: » Kära Bertha, dinahandskar lågo på mitt skrifbord; du vet ju, att jag afskyr all oordning — åtminstone i mitt rum », tillade han och såg sig med kritisk blick kring i sängkammaren.
Den 19 April. 417 Jag föreser den invändning emot detta förslag, att en frivillig arbetare emot beting arbetar bättre, än en till årstjenst tvingad emot lönj att frihet emot bosättning å landet skall befordra giftermål och folkökningen, samt att en oinskränkt tillåtelse i detta afseende skulle omsider verka ett fullkomligt upphälvande af det onda, som man anser i början deraf vara en följd. Men de utvägar jag föreslagit, äro beräknade på missbrukets förekommande i en tidpunkt, då folkbrist äger rum, och lägga inga hinder i vägen för andra anstalters vidtagande, då förändrade förhållanden dem påkalla. Många fattiga gifvas visserligen, sorn , 1 anseende till ålderdom eller åkommor, icke förmå arbeta, eller åtmindstone endast stundtals och vid lättare arbeten kunna sysselsättas. Desse kunna af ingen enskildt antagas i tjenst, men sedan de med nyttigt arbete gagnat, sä länge de dertill haft förmåga, äga de en ostridig rätt till fullt underhåll af Samhället, och blifva deremot skyldige att åt detsamma förrätta de arbeten, som deras helsa och krafter medgifva. Med väl inrättade fattigförsörjningsanstalter^ikulle detta kunna åstadkommas, tiggerierna afskaffas, och nödlidande uslingar icke mer på gator och vägar träffas ; men genom våra nu varande fattighus kunna dessa vigtiga ändamål ingalunda vinnas. Den behöfvande erhåller merändels endast ett litet, alltid otillräckligt understöd, och på de fleRidd, 0, Ad. Fröt. N:o 33. 34. 418 Den 19 April. sta ställen gifves lika åt den mindre, som åt den mer behöfvande. Under föregifvande, att icke kunna förtjena sitt bröd, tillvinner sig lättingen, på ett eller annat sätt, ett litet fattigmedels-understöd, och blir derefter lika oskicklig som hoglös för allt gagneligt arbete.
En annan, som tillhandlat sig sitt ägande Hemman, kan väl hafva vid köpet iakttagit de årliga Räntornas och Be - *) Se Lärobok i Svenska Kameral-Lagfarenheten af Rabenius. §. 319. 58 Den 12 December f. m. svarens verkan lill bestämmandet af en mindre köpeskilling; men olägenheten af liemmanskattens ojemförlig het med den allmänna i orten skall i många andra fall göra sig för honom känbar. Staten åter står alltid till den mera betungade i ett orättvist förhållande, och har i samma mån uppgifvit sina anspråk på en oskrymtad sam hällsanda hos denne. I allt fall uppreser sig all slags ojemnhet, det vill säga, orättvisa i beskattning, våldsamt emot samliällsideen, vare sig, att denna ojemnhet drabbar egendomen och indirecte derigenom ägaren, eller medborgaren directe. Det är af denna jordbeskattningens ojemna distribution man icke eller sällan ser uppstå oförmåga till orter as utgörande, antingen alla, hvilket förutsätter en från början ojemförligt hög skattläggning, samt deraf föranledd vanhäfd och ägarens obestånd, eller allenast vissa onera, hvilka bero af tiden, culturen eller årsvexten. Ett hemman, till exempel, som vid en för 70 år sedan verkställd skattläggning ansågs till ränta af Tjära, med afseende på då varande skogstillgång och öflig tjärubränning inom orten, saknar nu utvägar för denna production, hvilken Åkeroch Ängs-odlingens mera lönande afkastning utträngt. Om nu, såsom fallet är i en provins af Riket, denna Skattepersedel icke får med penningar lösas, utan af Staten in natura årligen utfordras och uppbäras, så blir obestridligt Den 12 December f. m. 59 att Jordägaren, under dylika förhållanden, får vidkännas högre utlaga, än hvad skattläggningen åsyftat, i det han nu skall anlita köpmannen, kanske ock genom honom utländningen, om den vara till hvad pris som hälst, hvilken dock kallas hvarken mer eller mindre, än Hemmanets grundränta.
Efter denna beräkning, skulle bancovinslen under hvartdera af de 4 åren 1841—44 utgöra 760,349 r:dr, som, med tillägg af 1842 års vinst, gifver för de 5 åren en totalsumma af 3,71 1,3g6 r:dr. Genom bifall till betänk. 109 hafva B. St. förordnat, att under följande 5 åren, från och med 1841 t. o. m. i845, skola 2,3i 1,216 rldr med 462,243 årligen till Riksg conloret ifrån banken aflemnas. Deraf infalla endas 4 afbetalningar, således 1,848,972 r:dr under den tid, t. o. m. 1844, hvarom denna min framställning handlar; när dessa fråndragas lotalvinslsutmnan 3,711,396 r:dr, 86 Den 13 Januari f. ra. så blifver den verbliga vinslbehållningen, som af banken kan förranias, 1,862,424 rldr. Emot dessa mina beräkningar kan antnärkas, att det är ovissl, om de till ökning af fasligliets-belåningen oell Handelsdisconlen upptagna anslag kunna genast användas, och alt i sådant fall räntevinsten under de första åren blifver mindre; men dels är det ingenting som hindrar R. St. att tillåta en sådan behållnings qvarblifvande i allmänna Disconlen, intill dess alt ilen enligt plankan användas, (hvarom jag äfven här nedan väcker förslag), dels är det denna min framställnings ändamål att visa del banken äger öfverskjutande tillgångar, som böra göras fruktbara, och hvarigenom v ilis tsumman skulle betydligen höjas äfven utöfver 1111 beräknade beloppet. Enligt Irecapitulation af hvad nu blifvit anfördt, äger eller vinner banken under de 5 Aren tillgångar att använda : Riksg -contorets afbelalningar 44°i000- Afbetalning af lån till corporationer 25,000. D:o af silfverlånen 110,000. Återföring från disconten 460,000.
Engelsk undersalva finner användning vid: .ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, te4.TH !ERRVB törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. PREERAM, kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, blåsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna Iemma &gt; ™ l liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hudlöshet h ° m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultatl I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre än 2 dosor sändes ej; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. r s en för sin prisbillighet, sitt höga näringsvärde och det bekväma tillagningssättet af alla husmödrar omtyckt konserv. Säljes hos hrr Konservoch Delikatesshandlande. Aktiebolagret D a r n J30~ Talrika attester till förfogande. ~V0E Sveriges Förenade Konservfabriker, Jag varnar mot inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. Göteborg;. Kontrollant: Stadskemisten D:r J. E. Alen. Bolagets ombud i Stockholm: NILS BURMAN, 14 Mästersamuelsgatan. Fnrlo inl / nncctälloSchutzengel-Apotheke des A. Thierry CllUd IIIKUjJbMclIlrJ. l n re C:ie, (förut J. Ziirrers Sidenfabrik).