Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Hofmarskalken tyckte rätt mycket om att slippa gå någonstans, och antog förslaget; ett par timmar derefter, sedan Larson bäddat och klädt af honom – hvilket vanligtvis måtte vara ett svårt göromål – men nu inte gick utan mycket snäsor ock bråk, ty Larson tyckte att båda herrarne hade fått liksom några glas för mycket – så gick Larson ut i tältförstugan till ordonnancen; som var sysselsatt att förtära hvad som var öfver efter supén, och bjöd Larson på det vin som var qvar i buteljerna; det måtte väl icke ha’ varit så litet, ty han tillstod att han blef litet yr i hufvudet och somnade straxt, sedan han lagt sig på en kappa, som han fått låna af skildtvakten utanför. Han tyckte att han sofvit bra länge, och det var full dager då han väcktes af en häftig svordom inne i tältet, och straxt derpå ett högljudt samtal. Han trodde först att herrarne kommit i gräl med hvarandra, då öfverstens röst, som hördes öfver hofmarskalkens – hvars målföre är så pipande – gjorde honom alldeles vaken och uppmärksam. ”För sju tunnor tusan dj-r” – öfversten svär alltid grymt ska jag säga herr Didrik – ”hur har ungen kommit i sängen hos dig utan att du vet något derom?” – sade öfversten; – tillåt mig säga dig ännu en gång, min bror, att detta är en oförklarlig händelse och tillika högst obehaglig, – inföll hofmarskalken med mer gnällande röst än någonsin förut i allt sitt lif, – jag har måst retirera ur min säng och står här alldeles, alldeles – Ja för tusan svedda dj-r de står der som en delinqvent, så darrande i bara skjortan, det ser jag nog, men för fan du må väl nu prisa din lycka, tycker jag, då himmelen så här omedelbart skickar dig en arfvinge, som du i flera år förgäfves önskat; det kunde icke gerna bli något af på annat sätt – sade öfversten och skrattade så att tältväggarne skakades.
Hvarefter, uppå gjord proposition, berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslogs. A nyo föredrogs och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 18 sistlidne Maji under N:o 3a afgifne, och den 29 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjord framställning om Allmogens i Wadsbo Härad befrielse från hjelpedagsverkens utgörande till Marieholms och Cathrinebergs Kungsgårdar. Vid Den 4 Jun ii e. m, 177 Vid förnyad föredragning af BancoTJtskottets den 22 sistlidne Maji under N:o 44 afgifne, och den 29 i samma månad på Bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring i grunderne för återbetalning af det till Götheborgs stad utgifne Bancolån, blef detsamma, uppå begäran af Herr Tham, Wolrath, och Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm, ytterligare lagdt på bordet. Föredrogs å nyo Banco-Utskottets den 22 sistlidne Maji under N:o 45 afgifne, och den 29 i samma månad på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte Motioner 0111 rättighet att i Rikets Ständers Bank belåna Tackjern. Herr Tham, Wolrath: Detta Betänkande, hvari tillstyrkes en nästan obegränsad lånerätt i Banken på Tackjern, liggande på hvilken våg som helst, utan åtskilnad emellan Stapelstadsoch Uppstads-våg, skiljer sig deruti från den förut antagne principen, att man hiltils ansett lånerätt endast böra medgifvas exportvaror, på det icke en tillfällig stagnation skulle tvinga exportören att sälja till vanpris, men icke tillåtit lån på rudimaterier, hvilka äro ämnade till förbrukning inom landet, såsom förhållandet är med tackjern, om man undantager gjutgods. Ett sådant afvikande från principen 27 II. 12 178 Den 4 Junii e. m. anser jag skadligt, emedan det väcker eli strid i intressen medborgare emellan.
Sedan vid i8a3 års Riksdag, dels ofvanstående 1820 års Revisorers yttrande, dels deras förslag till ändringar i åtskilliga delar af Rikets uppbördsoch redogörelse-verk, åsyftande en större fullständighet i Riksbokslulet, kommit till Rikets Ständers kännedom, samt de inliemtat, så väl alt, på grund af Kammar-Kollegii och Kammar-Rättens afgifna underdåniga Utlåtande, derutinnan det, genom Siats-Kontorets försorg, författade boksluts företräden äro närmare utredda och en ytterligare förändring uti redogörelsesättet uppgifven, Eders Kongl. Maj:t, under den 12 December 1821, för Landt-räkenskapernas reglerande i öfverensstämmelse med Riks-Hufvudboken, i nåder fastställt de af vissa Kommitterade upprättade formulär och förslag, enligt hvilka, på sätt Rikets Ständers Revisorer äfvensom Kammar-Kollegium och KammarRätten föreslagit, alla in natura ingående intrader skulle redovisas i penningar med förvandling efter markegång, och äldre balanser från räkenskaperna uteslutas, som att Rikels Ständers, år 1822 församlade, Revisorer instämt i förre Revisorernes framställningar och tillstyrkanden om antagande af den utaf Stals-Konloret uppgifna bokslutsrnelhod , med den deråt, genom ofvanberörde tillägg och rättelser i delaljräkenskaper11a, gifna större omfattning, och angående ytterligare regleringar af uppbördsoch redogörelse-verket, samt uppgifvit hvad, under årets lopp, vid boksluls-arbetel blifvit tillgjordt, äfvensom hemställt om det för uppgörandet af ett Riksbokslut efter den af framlidne Stals-Kommissa1 ien Widegren uppgifna method, inrättade särskilda Kontors indragning, tillkännagåfvo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 23 Oktober 1823, att den, i Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition rörande S'nts-Verkeis tillstånd och behof, omförmälda liiks-Hufvudbok för år 1821, behörigen afslutad, blifvit einottagen af Rikets Ständers Statsutskott, som yttrande deröfver till Rikets Ständer afgifvit.
Bror Ull cn läsarinna af Idun. Telefonerar man till [Rörstrand, får man hvit lera i olika stora klimpar och på tillsägelse får man den aflemnad i någon af Rörstrands bodar i Stockholm, der den kan hemtas. På Tekniska skolan vid Mäster - samuelsgatan får man köpa god brun lera, äfvensom de erforderliga verktygen. Von S — n. — Till modellering är Upsalalera särdeles lämplig, emedan den ej sprick jr och dessutom liar vackrare färg än piplera. Aftonen innan man ämnar arbeta, lägges den i vatten; sedan bearbetas den på vanligt sätt. Finnes i handeln för målningsoch modelleringsarbeten. B. A. N:r I 49. Som svar meddelas, att gödselvatten till gödning af rosor i fönsterträdgården med fördel beredes ai spillning från hönshuset. En korg dylik pä 3 å 4 liters rymd till 10 å 12 liter vatten, som får stå stå och diaga en tolf timmar eller längre tid. Till en början får vattnet ej vara allt för starkt — den mer eller mindre mörka färgen anger detta — eller gifvas i för stor mängd; men kan sedan med fördel ökas både till qvalitet och qvantitet. Kan ej hönsspillning anskaffas, användes gödsel från koladugården eller ock pudrett. Då vattning af nämda slag förelages sommartiden, torde vara skäl, att under behandlingen flytla ut rosenkrukorna. Lämpligaste tiden för detta sätt att tillföra rosor näring är hos remonterandc rosor strax efter första blomningen, eller i allmänhet före knoppbildningen och under första tiden af knopparnas utbildning. N:r En ganska god gödning är äfven några teskedar benmjöl till hvarje rosenbuske. Mjölet får dock ej läggas sä, att det kommer i omedelbar beröring med växten, utan mot krukans kanter, hvarefter det nedmyllas. Jane. 1 dryg half tekopp sur grädde röres väl tillsammans med en tekopp brunt farinsocker, 1 matsked nnstött mandel, 1 matsked pomeransskal, 1 tesked nejlikor, 1 tesked kanel, 1 tesked ingefära, 1 matsked skiradt smör, 1 rågad tekopp hvetemjöl och 1 helt vispadt ägg.
Har åter Motionairen ,' såsom sannolikast synes, endast åsyftat det stadgande, att gäldenär, som ej vunnit afträdesförmon eller frihet för sin person , och hvars afträdda till-] gångar ej förslå till gäldande af de fordringar, som genom concursdomen blifvit fast-1 ställde, må kunna för bristen i bysättningshäkte inmanas och hållas, ändå att han, in-; nan bysättningen sker, å nyo söker cession * så enär bysättning ej är ett straff, utan en-( dast ett medel att tvinga gäldenär , att melide tillgångar han eger betala sin skuld, men! detta medel ej behöfver användas, i det fall^ att gäldenären sjelfmant under edelig för-' pligtelse uppgifver och till borgenärer öfver-} lemnar ali den egendom , han , sedan förrai cessio - LagUtslottets Betänkande N:o 62; jy cessionen,' kan Hafva ” ärft eller förvärfvatj helst' bysättningens ändamål derigenom re-' clan är vunnet, finnér Utskottet ej eller 1 sistberörde måtto någon ändring af denna §* böra ega rum, I följd häraf tillstyrker Utskottet,’ att Herr JVinbladhs ofvan anförde yrkande ej mi bifallas* 2 Cap, 1 §.’ I afseende på detta lagrum är uti Rikets Ständers ofvan omförmälde underdåniga’ Skrifvelse andrageti ”Då af stadgandet i 2 Cap. 1 ; ali Borgenärer, sorn tillstädeskornmit, skola genast inför Rätten utse, eller ock sig emellan välja och för Rätten nämna a . ne eller flere Gode Män , borgenärer ansett sig betaget, att välja endast en God Man, när boet varit af ringare beskaffenhet, eller den! Sih, till Riks.-St.
Henna författning skall från och med 1861 års början lända till efterrättelse; dock må de i 3 och 4 §§ tillkomna nya stadganden icke tillämpas på dem, som derförinnan inträdt i bevärings-skyldigheten eller inmönstrade blifvit. De enskilda motionerna åter hafva blifvit väckta af nedannämnde Riksdagsfullmägtige och innehålla följande förslag: Olof Persson från Gefleborgs län: att, derest icke beväringsmanskapets vapenöfningar i fredstid kunna helt och hållet inställas, desamma åtminstone måtte inskränkas till allenast ett 12 dagars öfningsmöte med första klassens beväringsmanskap, och att statsanslaget för dessa vapenöfningar måtte varda i förhållande dertill bestämdt; Anders August Andersson från Ostergötlands län, med hvilken sig förenat J. Andersson och J.
Första väckelsen till hans hat mot Sturarne gaf hans astrologiska studium. Han trodde sig nämligen ha läst i stjernorna, att en man med ljust hår skulle beröfva honom kronan. Han fruktade, att spådomen skulle slå in på Nils Sture, hvilken hade ganska ljust hår, och yttrade derför flera gånger: “Det hvita hufvudet bringar mig till slut i olyckan.“ Den stora astronomen Tycho Brahe, som 1546 föddes i Skåne, alltså i en trakt, som nu utgör en del af vårt fosterland, skattade äfven i hög grad åt sin tids tro på den astrologiska spådomskonsten. I ett arbete af honom, kalladt: De nova et nullius ævi memoria prius visa stella, an. 1572 mense Novemb. primum conspecta, contemplatio mathematica, och som utkom 1573, skall äfven förekomma en profetia om Gustaf Adolfs födelse, bragder och död. Såsom en raritet finnes ännu en bok full af astrologiska drömmar, författad år 1587 och tryckt i Wittenberg hos M. Simon Grönenberg. Författaren, Nicolaus Ringius Smolandensis, förutsäger deri, att yttersta domen skulle inträffa år 1588 eller kort derefter, hufvudsakligen på grund af den “tripliciteternas omskiftelse, som nu för try år sedan skedde“. Den håller hela 91 sidor i qvartformat och är tillegnad herr Eric Sparre till Sundby, R. R. och Vice-Canceller, Ståthållare öfver Westmanland och Dalarne och herr Joh. Sparre till Bergqvara, ryttmästare för hufvudbaneret. Dedikationen har 6 särskildta sidor och är tecknad i Wittenberg, Michaelidagen 1587, “ultimi seculi“, verldens sista århundrade. I skriften vill han bevisa, att yttersta dagen vore förhand, antingen 1588 eller kort efter, enligt de här upptagna och utförda “Christeliga Meningar“, 10 till antalet, och den då infallne 7:de Triplicitet eller alla Planeters församling.
System och bestämda föreskrifter varit gällande, än om den öfver samma inrättning förordnade Directionens förmenta underlåtenhet, att rättvisa alla de stora förhoppningar, man med mer eller mindre skälgjort sig orri dess verkningar; mindre om de grunder, som för en sådan förvaltning bordt och böra stadgas, för att förekomma vacklande och godtyckliga åtgärder efter tillfälliga anledningar, och för att i behörig tid tjena till ledning för omdömet, huruvida samma grunder blifvit följde, än om det lidande, som Nationen genom MagazinsDirectionens förvållande skall vederfarits, då den, som en Talare uttryckt sig, lagt sten på börda-, med ett ord mindre om medlen till framtida förbättring af Msgazinsväsendet än om en slags reaction af allmänna opinionen emot de anstalter, som judetta afseende hittills blifvit vidtagne och utförde. Att MagazinsDirectionens vidsträckta befattning med Spannmåls både uppköp och försäljning, allt till priser, sorn icke för någon längre tid varit bestämde och af ingen en.
Deli 6 October f. m. komligt pvincipenlig odi icke en gång på det liela nyttig. Då vi betrakta, att i Konungens Statsråd, d. v. s. i Riksstyrelsen, de flesta ärender måste vara administrativa, synes det besynnerligt att deri insätta en person, sorn egentligen och exclusivt måste hafva egnat sin lefnad åt domarekallet och att inhemta de hogsta insigter i juridiken. Det är besynnerligt, att i en administrativ rådplägning införa en person, hvars tid varit upptagen af den särskilda del af ärender, sorn tillhöra domaren. Det är en gifven sak, att den juridiska vetenskapen skiljer sig i så många fall från den administrativa, att man ej sällan hos den, som egnat sig åt den förra, skall finna mindre vana och en mindre säker blick i afseende på behandlingen af administrativa mål. Yi hafva, sedan vår grundlag stiftades, ej haft mer än 2tne Just.Statsministrar. Begge dessa Just.Statsministrar, isynnerhet den nuvar., hafva förut genomgått en administrativ embetsmannabana, och delta är utan tvifvel orsaken, hvarföre deri stora anomalien, som ligger deri, att en juridisk embetsman deltar i behandlingen af administrativa mål, ej blifvit så palpabel, som man med skäl kunnat förmoda. Hans inflytande på ärendernas gång är enahanda som de öfriga Statsrådens; men hans ansvarighet är olika, ty han kan för sina rådslag komma på den punkt, att antingen ingen ansvarighet åligger honom, eller också en allt för sträng ansvarighet för honom uppstår. Af dessa jemte flera andra skäl, samt hufvudsakligen i anseende till den vigtiga omständighet, att Just.Statsministern ej bör hafva någon röst i Högsta Domstolen, utan bör vara den, som controllerar Högsta Domstolen samt vakar öfver lagskipningens gång i allmänhet, hvarföre han ej bör vara bunden af en i Högsta
De åter igen, hvilka 'blott igenom en ftörre förmögenhet och deraf följande olika lefnadsfätt och odling, fynas fkiljde ifråti hvad man kallar Allmoge, äro likväl, få vida de äiv> jordägande och ej någon tjenftebefattning eller dylik caracter dem der. ifrån uteflutit, Utlkottet veterligen icke betagne rättigheten att välja eller att blifva valde. Det beror filedes, i Utflcottets tanka, af dem fjelfve. att ingå uti eller deltaga i valen af det Stånds Ledamöter, från hvilket de blott fkiljas igenom tillfälligheter och benämning. Enär fåledes ifrån de oreprefenterades antal afföndras de, forn uti ett eller annat Stånd äro reprefenterade eller äga rättighet till deltagande i valen dertill, torde antalet af de ännu återflående befinnas mycket förminfkadt, men blir derföre ej opjjdre (vårt att med fäkra kännetecken beflämma. Utfkottet har trott, att dl definitionen uppå denna Clafs borde innefatta alla dem, fom,ehu. ru oberoende och brukande egen jord, eller ägande en för deras utkomfi tillräcklig näring, likväl ej kunde komma till delaktighet ival till något af de andra Ståndens Ledamöter, vore ofrälfe PofTeffionater af Frälfe-jord, de Smidesägare, forn ej äro Adelsmän, men forn lik val lika med fådane Styresmän eller idkare af Fabrik, näring eller handtverk farn ej åtnjuta Borgarerätt och privilegier, för fitt Bruk, fin Fabrik, näring eller handtverk, betala minil få mycket forn i ordinarie och bevillnings afgifter erlägges för ett halft hemman, de forn hufvudfakligen kunde antes fåfom hittills orättvift ifråu Reprefentation uteflutne. Härtill torde ännu böra läggas de, forn ehuru under Pr ft - priviligierna, likväl ej deltaga i något Riksdagsmanna-val, och följaktligen ej hafva någon andel uti Repre fe n tationen.
För hela den tid undertecknad, Kyrkoherde, upprättat Kyrkoräkningarne, hafva Inventarieförteckningar åtföljt Räkenskaperna, likasom, oss veterligen, inga böcker saknas, som vid Kyrkorna böra finnas, ehuru åtskilliga sådana gått förlorade vid en Mellan-Giefvie Prestgård, år 1 ^8->4- öfvergången eldsvåda. e~) De i denna punkt anmärkta aflöningar till Burnmorskan, de enda sorn häri Församlingarne för de år, Revisionen omfattat, utgått, grunda sig på soekenstämmobesiut den t<^ April ihi, hvilket är antecknadt i Kytkoräkningarna för nämde är; och då Barnmorskan tillsattes af Pastor och Kyrkovärdar, jemlikt 4 Kap, 4 § Kyrkolagen, lärer det anmärkta anslaget af Kyrkans medel till hennes aflöning afven vara fconscqvent riktigt. Angående Räkenskaperna för Ibbs Kyrka. I anledning af Rikets Ständers år i84* församlade Revisorers afgifna Revisions-Berätlclse, vågar jag i allerdjupaste underdånighet anföra': a) Att Sr! Ibbs Kyrkas kapital, sorn under året influtit, ej längre legat i kassakistan ofruktbart , än sorn erfordrats för låntagaren , att anskaffa lånedokumenteina , ställda i behörig ordning till Kyrkans framlida säkerhet. 52 — 406 — b) All Kyrkoräkenskapen härifrån, icke allenast sisi lidet år, nian äfven de för egående åren, alltid varit beledsagad af In\ eulai iefor teckning Öfver Kyikans ornamenter och tillhör igheler al becker ni. m , Som finnas vid Kyrkan, och att Barnmorskans lön har årligen utgått af Kyrkans behållna sparmål, En Tunna korn, enligt sockenslän moprotokoll, rörande Barnmorskas anlagande och aflönande, af den 12 April 1813 och den 7 Maj 1814 * grundade på Kongl. Majlis INådiga Bref den 23 Augusti i8o5 och den 29 Januari 1812 till Consistorium Ecclesiasticum i Lund.
Bägge de nämnde Utskotten säga i samma Betänkande, pag. 28: det är lika billigt, som rättvist, att Kongl. Maj: t, som utfärdat författningen , först i Nåder prdfvar, om den blifvit missförstådd eller orätt tillämpad, innan en hel menighet be* sväras med ett åtal, möjligen föranledt af olika begrepp om samma författning. Öfverallt möter oss således ett bestämdt erkännande af den sats, att möjligheten af ett lagtolkningsbehof emellan lagstiftningens rätta sammankomster icke bör förbises, utan att det bör finnas en myndighet, sorn kan verkställa denna tolkning, då dröjsmål ej kan tillåtas. Ett öfverlåtande af magt måste till detta ändamål ske af den temporärt sammankommande församlingen till en permanent authoritet; att detta i lagfrågor sker till Konungen och Dess Högsta Domstol, är en tydlig följd deraf, att sjelfva den egentliga lagstiftningsåtgärden der tillhör Konung och Ständer gemensamt. Men om beskattande rätten säger Sveriges RegeringsForm uttryckeligen, att den utÖfvas af Rikets Ständer allena, och denna §. framställer sig öfverallt, som ett palladium för Svenska folkets urgamla och he - ligastc rättigheter. Och här skulla vi öfverlåta rättigheten till den lagtolkning emellan Sländernes sammanträden, som icke heller här, och mindre här än annorstädes, kan undvikas — såsom ett administrativt mål först till ett Collegium, och sedan till StatsRådet. Det nyss upplästa stället ur Lagoch EkonomiUtskottens Betänkande grundar Konungens förklaringsrätt derpå, att Konungen utfärdat författningen; men här är just den stora olikhet, att författningen börjar: Sveriges Rikes Ständer gore vetlerligt. Om ett öfverlåtande af Rikets Ständers myndighet här måste ske, om behofvet af en lagtolkning, som innehar verklig lagstiftning, skall äfven för BevillningsFörordningen erkännas, så innefattar min Motion härtill ett förslag. Utskottet nekar det nämnda behofvet, föreslår oss att ännu en gång dölja för oss möjligheten af egna ofullkomligheter; men just härigenom blir li<vartenda sådant mål, då det slutligen mot Utskottets förmodan förekommer, tvunget att afgöras i administrativ väg.
Den 29 M a j. 385 Sådant lian endast bedömmas af Pröfnings-comite'en, sedan den bekommit taxeringsverket för liela länet. Föreskriften i delta fall är följaktligen otydlig och skulle kunna förleda Taxer.-cornilsen till nedsättningar, som corniteen icke skulle kunna säga sig grunda på verkliga skäl eller öfvertygelse att handla fullkomligen rätt. Stadgandet bör således endast innehålla föreskrift om T fl x e r. - c o m i t e'e n s åliggande' att lill prot. anteckna dess åsigt om förefnnnet behof af nedsätlning för ena eller andra fastigheten, hvilken åsigt öfverlemnas till bedömmande af Pröfn.-comite'en vid jemförelse af taxer.längderna från de öfriga Taxer.-comite'erna. 78 §:u berättigar Taxer.-comite'en att meddela rättelse, derest någon blifvit skattskrifven, som, i anseende lill sin belägenhet, bort fran utskylder frikallas, eller tvertom någon utan laga skäl blifvit från skatt utesluten. Här ar således ett undantag gjordt från den allmänna regeln lili 124 §:u, enligt hvilken hvarken Taxer.- eller Profil.-cornilsen äger meddela ändring uti debiteringen. Uti 116 §:n år föreskrifvet, att den klagande skall, före kl. 12 den dagen PrÖfn.-comite'en sammanträder, dit ingifva sina besvär. Att besvären kunna få inlemnas så sent sorn kl. 12 på dagen motarbetar Pröfn.-cornite'eus skyndsamhet med arbetet; ty om alla besvärsmålen inkommo först kl. 12, skulle det kunna hända, att ej alla målen medhinnas inom den tid, comite'en bestämt för sitt sammanträde. Besvären böra derföre vara inlemnade före den timme, Pröf.-comite'en skall sammanträda; men bäst vore, om de inlemmades lill Konungens Bef:h:de 3 å | dagar före comite'ens sammankomst. Landshöfdingen vore då i tillfälle alt kunna genomse klagomålen och låta ärendet framkomma till corniteen i utredt skick
Andra äter, fast än mindre förmögn'c,-mcn r afseende pä gradcrnc, eller EmbctsmanNa g öro nial, äfchcn i högre Ständ, än deN sä kallade Allmogen eller gemene man, eftersträfcha och förskaffa stg 'sädanc Varor och persedlar, som sine likar af börd och härkomst, äga bäve till lysande nöjen och egne stds-fördrif. Bondfolket i allmänhet, ehuru minst bemedlade, synes och wilja efterfölja sicka exempel hchad dfwersidd beträffar. Jag medger alt det hwarken kan fä Namst af slöseri eller mitzbruk af Försynens godhet, som lemnat alla och en hwar frihets akt efter egen urskiljning förwärfrva sig det som nyttigt, prydligt och förnöjande är bäve till smak och mnsccnde. Men dä med allmän röst Nf bifall tilförmc stadgadt warit, ast ben ehö det wa. m M8 Den sg SeptelNber. 'ka mä, som af namngifne öfwerflödS.waror sig kega» gnar, skulle derföre erlägga ärlig Bewillning efter hwarje tings olika wärde, svin undsätt namn af öfwekflöd, nemligen för nyttjandet af Equipagrr, större och mindre brillanta Mcublcr, Penduler, ätskillige stags Stdentpger och nipper, med mera dylikt. Utländska Wl» ner och andra stakka drycker, som icke äro i hemorten tilwerkabe.
B. 3i. A. 33. E. 87. — K:o 383. i anledning af återremiss å K:o 32r. XVIII. B. 4- A. 3i. •— K:o 384. i anledning af återremiss å K:o 325. XVIII. B. 4. A. 3i. — K:o 385. i anledning af återremiss å N:o 338. XVIII. B. 4- A. 31. — K:o 386. i anledning af återremiss å K:o 34o. XVIII. B. 4- A. 3i. — N:o 387. i anledning af återremiss å K:o 344- XVIII. B. 4. A. 3i. — N:o 388. så val i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, som Kongl. Maj:ts sedermera till Rikets Ständer aflåtne Kådiga proposition, angående lån-anslag till återuppbyggande af nämnde stad. XVIII. B. 4, 31. Å. 33. XIX. t'. i54. A. 23i. XX. E. 12. '— K:o 389. i anledning af väckt fråga om förändring af den förut stadgade tid, inom hvilken den till Statsbehofvens fyllande utaf Allmänna Bevillningar anslagna summa skall, uti RiksgäldsContoret, hvarje år förskottsvis hållas StatsContoret tillhanda. XVIIh B. 32. A. 4^- E. 117. — K:o 3go. i anledning af Factoren för tryckning af RiksgäldsContorets Credit-Sedlar, Samuel Rumstedts, genom Fullmägtige i nämnde Conior, anmälde ansökning att varda bibehållen vid innehafvande lönebelopp. XVIII. B. 32. A. 48. •— K:o 3gr. i anledning af återremiss å K:o 351. XVIII. B. 32. A. 48.