Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det af Utskottet, under den 2 sistlidne Maji, afgifna Betänkande i ofvanberörde arn* lien har, med anledning af deremot fram* ställda anmärkningar inom det Högvördige Preste-Ståndet, blifvit derifrån till Utskottet återremitteradt; men som, enligt ankomna Protocolls-utdrag, Höglofl. Ridderskapet och Adeln under den 8:de, Vällofl. BorgareStåndet under den i4:de, samt Hedervärda Bonde-Ståndet, under den inte i förenämde månad, samma Betänkande godkänt; så Bih. till R. St. Brot. 1828 och 182g, 8 Saml.j 1 A. 2 B. 3:dje Haft» t j. Allm. Be.sv.- och Oec.-Utsh. Förslag N:o liar Utskottet ansett åter-remissen icke kull-* na till någon vidare åtgärd, å dess sida, för^ anleda. Stockholm dert n September 1829. Ånkorti till Éxp.^Utsi. d. ty Sept* tS2Q. Förslag till jemkning uti RespeCtive Riks-St ändens serskildt fattade Beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:ö 72, i hvad det angår vissa dagars Undantagande från Auctions-förrättningar 4 Det ifrågavarande Betänkandet är bifallet af HÖglöfl. Ridderskapet och Adelil d. 13:de* samt af Hedervärda Bonde-Ståndet d. q:dd sistl. Mars. Deremot har detsamma af Högvor-* diga Preste-Ståndetj uti Protocolls-utdrag Allni. Besv.- och Oec.-Utsk. Förslag
Ar jord ärfd med skuld, vare sig intecknad eller icke in tecknad, och har skulden sedermera af arfvingen blifvit, gulden, antingen hel och hållen eller till någon del, stånde honom fritt att genom testamente bortgifva ett deremot svarande belopp, hvilket den, som jorden efter honom ärfver, förthy är pligtig att betala, innan han arfvet tillträder. Efter motionärens åsigt, gifver redan gällande lag anledning lill en sådan frihet, som den nu föreslagna. Kongl. förklaringen den 23 Mars 1807 stadgar nemligen, att del värde, hvarför arfvejord blifvit alhänd,skall utgöra grunden för det vederlag, som tillkommer arfvinge, och genom flere från Konungens Högsta domstol utgångne domar skall äfven blifvit förklarad!, alt ifrån den sålunda fixerade vederlagssumman bör afgå den gäld, hvarmed säljaren ärft den afbända egendomen. Då nu den, som förvarat en ärfd fastighet åt sina arfvingar, ej kunde hafva mindre rätt än den, som sin fastighet afyttra!, syntes jemväl nu ifrågaställa frihet fullt öfverensstämma med lagens grund och mening. Men sådant vore likväl ej lika klart uttryckt; och del är af denna anledning, samt enär ,nödigt är alt undanrödja alla orsaker till tvister, som motionären framställt förenämnde förslag. Utskottet finner emellertid eli stadgande i föreslagna syftningen obehöfligt. På sätt motionären anmärkt, är nemligen den dispositionsrätt, hvarom fråga är, öfverensstämmande med lagens grund och mening. Då 10 kap.
Maj:t härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att, för anläggande i enlighet med den af Löjtnanten vid vägoch vattenbyggnads-korpsen J. F. Cornell upprättade, af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader granskade plan, af allmän häradsväg mellan Pajala by och Junosuando samt farväg mellan Pajala by och Kengis bruk, ett anslag utan återbetalningsskyldighet till det belopp, mot hvars erhållande socknemännen inför Härads-rätten förklarat sig villige att dessa vägarbeten utföra, eller Femtiofem tusen Riksdaler, må anvisas att utgå under år 1866, med vilkor att socknemännen ej blott verkställa anläggningen af omförmälda vägar, utan ock för framtiden underhålla desamma. De ärendet rörande handlingar skola tillhandahållas Rikets Ständers Statsutskott; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL. G. Lagerstråle. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 72. 15 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 2 Januari 1866. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justi tie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Statsfyllnad s-summan, se Statsbrist-summan. Stats-Ministern, Justitioe, se Löne-reglering. ■ » Utrikes, se dito ■ | Stats-Ministrar, se Ansvarigbets-Lag. Stats-regi eringen, ordinarie; se Hufvudtitel , lndragnings-staten, Anslag. » extra, se Anslag för en gång, e, f, g, h, i, l). » angående några dermed gemenskap egande frågor ,,,, 4 1 92 1-9 S. v 40 å. V 40 a. a. V 40 å. V 40 å. V 40 Svar på återremiss , , , , , om befordrande tiil verkställighet 4 1 334 7 a. a. 40 a. a. A 40 a. a. A 40 a. a. A 40 » af dess definitivt afgjorde delar , 4 1 402 8 b. y 41 b. y 41 b. y 41 b. y 41 » om resultatet deraf samt beräkning af Statsfy Hnads-suninian, jemte dermed sammanhang egande frågor , 4 1 463 1-6 a. V 41 a. a. y 41 å. | 41 S. V 41 \ G Svar på återremiss , , , , , 4 1 548 1-5 b. i 41 b. i 41 g1 41 b. | 41 S » om Riksgälds-Contorets tillgångar för bestridande af de derå anvisai de utgifter , , , , , , , , , —- 4 1 464 6 a. a. | 41 a. a. y 41 a. a. i 41 a. a. i 41 » anmälan om resultatet deraf , , 4 1 595 1-6 a. a. V 41 a. a. V 41 a. a. y 41 » om sättet för expedierande af Pukets Ständers underdåniga skrifveiser 1 derom , , T r , , , , , , 10 2 16 17 A d A c l a. » Extra, om vissa iagttagelser vid upprättande af för.'
Vid underdånig föredragning af detta ärende hade Kongl. Maj:t väl erkänt de fördelar, som för svenska jordbruket vore att förvänta genom inrättandet på särskilda ställen inom Riket af agrikultur-kemiska försöksanstalter, hvilkas allmänna nytta icke syntes kunna bestridas och som jemväl blifvit utomlands erkänd genom det stora antal dylika anstalter, som i flera europeiska länder blifvit tillvägabringade; men med hänsigt till de betydliga kostnaderna vid dylika anstalters första organiserande och årliga underhåll, samt då, hvad de begge landtbruksinstituten vidkom, derstädes borde finnas anställde lärare i såväl agrikultur, som kemi, genom hvilka lärares gemensamma åtgärder agrikultur-kemiska försök torde kunna, åtminstone till en början, verkställas, hade Kongl. Maj:t för närvarande ansett nödiga anslag böra beredas för att i fullständigt skick försätta och sedermera behörigen underhålla endast den anstalt af ifrågavarande beskaffenhet, hvilken under ledning af Landtbruks-akademiens agrikultur-kemist, Doktor Alexander Muller, organiseras på Akademiens experimentalfält; i följd hvaraf, och då den i Akademiens förslag upptagna byggnadskostnad syntes kunna, om en del hus sammanbygdes och befintliga gamla materialier användes, i någon mån nedsättas, Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat: dels anslag för en gång, till uppförande för ifrågavarande ändamål af åtskilliga nya byggnader och förändring af de äldre, inköp af boskaps-kreatur och inventarier, samt uppsättning af ett mindre laboratorium på experimentalfältet, i ett för allt 25,000 R:dr, utom de vid sistlidna riksdag för uppförande af en byggnad för gårdsfolket beviljade, men ännu icke använda 6,000 R:dr; dels ock följande årliga belopp, nemligen: lönetillölming åt Akademiens agrikultur-kemist, så att hans lön, oberäknad hyres-ersättningen för hans laboratorium i hulvudstaden, komme att uppgå till 3,500 R:dr 1,500 R:dr. arfvode till agrikultur-kemistens assistent 1,500 „ lönetillökning åt inspektoren på experimentalfältet, hvilken skulle blifva föreståndare för det med försöksanstalten förenade jordbruk 500 , kommande hans lön derigenom att uppgå till 2,000 R:dr; till reagentier, apparater, kol, m. m. 1,500 „
Bifalles ansökan, meddelas deröfver protokolls-utdrag, hvilket sedan gäller såsom hehörigt tillståndsbevis. Förmenar någon att tillstånd utan skäl blifvit honom vägradt, anmäle sitt missnöje med afslaget hos Magistratens eller Kommunal-stämmans ordförande, hvilken vare pligtig att saken vid näst inträffande ordinarie sammanträde till stadsfullmägtiges, allmän Rådstugas eller Koinmunal-stäinmas afgörande hemställa, och förblifver vid hvad vederbörande Kommunal-representation i hvarje fall beslutar. 3:o Vid läger, eller der trupp är för flera dagar sammandragen, må rättighet till försäljning af nämnda drycker meddelas af Konungens Befallningshafvande, när 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV§ 10. vederbörande rnilitär-chef derom gör anmälan. Vid allmänna landtbrukseller dylika möten, der från ett helt län eller ännu mera skiljda orter en mängd folk för en eller annan dag lagligen sammankommer, galle tillståndsbevis, utfärdadt antingen af Konungens Befallningshafvande eller af Kommunal-myndigheten i orten. 4:o Angående rörelsens inställande på sönoch helgedagar gälle detsamma, som om utskänkning al bränvin stadgadt är. 5:o För utöfningen af ifrågavarande rörelse erlägges ingen särskildt skatt utöfver den, som, enligt allmänna författningar, bör till Staten eller kommunen för inkomsten erläggas. 6:o Den. sorn utan vederbörligt tillstånd sådan rörelse idkar, bote första gängen 5—20 R:dr, andra gången 20—40 R:dr, tredje gången eller oftare 40— 80 R:dr, 7:o Beträdes idkare af ifrågavarande rörelse med oloflig bränvinsförsäljning, vare, utom ansvar efter lag, sin rättighet förlustig. 8:o Rättighet kan oek fråntagas idkare af sådan rörelse af den myndighet, som tillståndsbevis utfärdar, då den finner att rättigheten så missbrukas, att deraf uppkommer oordningar eller utsväfningar. Öfvergångs-stadgande.
Om denna af de sjöfarande till förman för stiftelsen afstodes, vore väl ej obilligt om en lika summa lemnades af Rederierna, men hvilken, dä Handelsoch Sjöfartsfonden genom dessa blifvit skapad och föremålet väl icke bör kunna anses fremmande derför, från denna fond torde kunna få utgå, samt slutligen af Staten en lika summa, eller åtminstone hvad som ytterligare kunde för ändamålets vinnande vara af nöden, dock aldrig öfverstigande nämnde belopp, och hvilket Statsbidrag då med skäl kunde anvisas å tullmedlen, hvilka väl äfven kunna anses, till stor del såsom genom de sjöfarande åt Slaten förvärfvade. Med anledn. af hvad sålunda blifvit anfördt och då hinder hafva upstålt för verkställigheten af de åtgärder som blifvit beslutade för Coopvardie-sjöfolkets pensionering, får jag för befordrande af den verkliga vigtens framgång föreslå: Att R. St., för bildandet af en pensionsanstalt för Sveriges handelsflottas skeppare, styrmän och sjöfolk, mätte för sin del besluta att, oberäknadt de afgifter som nu enl. 1748 års Reglemente och 1828 års Kongl. Förordn. af Besättningar och Rederierne för ifrågavar:de ändamål till sjömanshusen erläggas *) och hvilka borde till pensionskassan atlemnas samt den s. k. föringen hvarmed de sjöfa. ') Dessa medel hafva, blott för Stockholm, under de sednare arén, upgått till omkring 3,000 R-.dr b:ko årligen. Den 31 December f. m. 251 rande sjelfve skulle bidraga, och af hvilken utbetalningen skulle ske på det sätt och med de vilkor, som uti II.
xn ci.xx Statsoeh Bcnto-Uts&otttns Utlåtanden'. och vid behof böra upplånas, Obligations-fonden för allmänna Arbets-biträdena m. fl.; hvarigenom forde kunna utföras och afdragas 800,000»’ så att att hela beloppet af Låne-tillgång för Låne-Banquen utfaller iried 12,000,00b» Härvid bör den rättighet tilläggas åt CentralStyrelsen af R. H. Ständers I.åne-fonder, att för ett möjligen inträffande ögonblickligt behof, öka Banco-sedelstocken med en million, hvilken tillökning dock genast, vid strängaste ansvar, genom Lånefondernes cdncentrering rättas bor; och hvarigenom de varande Creditivernas och Varu-låne-medlens disponerande utom betydlige Cassa-öfverskott är möjligt, äfvensom deras fulla åtnjutande deraf, som dertill äro fullt berättigade. Sannolikt skall aldrig hända att denna Million begagnas. Det skulle inträffa endast då, enär alla fonder pl en gang vöre så fullt uttagne, att ingert behållning å någondera existerade; hvilket knappt är tänkbart, och i allt fall ej kati fortfara ofver några veckor. Sedan Låne-Banquens Rörejse alltså blifvit bestämd till 12 Millioner och den för närvarande endast utgör 11;'så måste En Million räiite-sedlar utställas. Men denna Million varu-mynt (Räntebärande Sedlar) mäste ställas till inlösen 1 å 3 månader efter utgifvandet, således fordra fond. Alltså mäste .5 Statsoch Banco-l/tskottens Utlätariilen. ci.xxr ä i million Banco-sedlar innehållas liggande för desse Sedlars inlösen : och deras belopp upp. stiger till följe häraf till i|- å 2 millioner, utom den 2 million, som till Spannemåls-lagers bildande åtgår, enligt hvad Bilagan Litt. B. utvisar, samt här nedan kommer att visa sig.
Jemte det stambanan i den förra rigtningen uppfyllde sin vigtiga bestämmelse att belrämja den stora industriela rörelse, som betingas af de båda omnämnda hufvudnäringarne, blefve bon på samma gång mägtig att underlätta och befordra den persontrafik, som, beroende af dessa båda näringar, redan förefinnes och, enligt de vanliga lagarne för den inre rörelsens utveckling i ett land, måste i bredd med den omuämnda stora varutrafiken vidare (illvexa och mångfaldigas. På detta sätt utlagd, komme banan att till hela sin sträckning framgå genom den företrädesvis spanmålsproducerande delen af de landskap, hon berör, och, hvad särskildt beträffade linien från hufvudstaden till Sala, på ömse sidor om sig ega den rikaste sädesbygd, som en norr om Mälaren gående jernväg kan träffa; hvarjemte denna linie äfven i afseende på folkmängden uti och närmast intill de orter, banlinien genomgår från Stockholm till Korssnäs, egde företräde. En jernbana åter öster om Sigtunafjärden, från Stockholm öfver Upsala till Sala, måste beröra orter, hvilka med få undantag ända fram till sistnämnda punkt vöre de vester om samma fjärd belägna mycket underlägsna både i odling och fruktbarhet, i hvilka afscenden de från Sala till Robertsholm eller Storvik utgående linier stöde vida efter Sala-Korssnäs linien. Medelst den föreslagna grenbanan från Örsundsbro till Upsala komme hufvudstaden och universitetsstaden i en latt och snabb förbindelse med hvarandra. Denna förbindelse Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 47. 15 skulle visserligen blifva ändå lättare och snabbare, om jernvägen lades öster om Sigtunafjärden i så vidt möjligt rak sträckning; men denna omständighet hade Kommitterade af flera skäl icke kunnat tillerkänna ett afgörande inflytande i fråga om bestämmandet af banans sträckning.
Landtm., att den fråga han nu hade att framställa, endast rörde kommunikation med de öfrige Stånden af Gr. von Plåtens ifrågavar. anförande samt de af Hr af Puke och Hr Råfelt i anledn. deraf nu afgifne skriftliga yttranden, hvaraf de för kommunikationen nödiga exemplar dels redan blifvit aflemnade dels skulle enl. löfte atlemnas före nästa plenum; samt att H. Ex. härvid ansåge sig först böra hemställa om R. o. Ad. bifölle, alt denna kommunikation Härvid anmälde sig Gr. Lagerbjelke, i anledn. hvaraf H. Ex. behagade afbryta sin propos. och upropa Gr. Lagerbjelke, som yttrade: Den fråga, som först bör afgöras, är väl den, om R. o. Ad. nu vill afgöra kommunikations-frågan eller om R. o. Ad., såsom jag tagit mig friheten föreslå, vill upskjuta afgörandet deraf intilldess sjelfva hufvudsaken eller det StatsUtsk:s betänk., som i Gr. von Plåtens anförande omförmäles, först blifvit af Ståndet afgjordt. Gr. Gyldenstolpe: Jag förenar mig med Gr. Lagerbjelke i anhållan om propos. derpå, att frågan om remiss af Gr. von Plåtens anförande må anstå intilldess sjelfva hufvudsaken förekommer. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hans afsigt varit, alt hemställa, huruvida R. o. Ad. bifölle att ifrågavar. kommunikation egde rum, men att han, i öfverensstämmelse med den af 2:ne ledamöter gjorda begäran, nu finge först hemställa om R. o. Ad. behagade besluta att med afgörandet af frågan om den af Gr. von Platen, Den 21 Juni. 153 Hr af Puke och Hr Råfelt begärde kommunikation med de öfriga Ständen af deras skriftliga anföranden mä anslå (ilis R. o. Ad. pröfvat StatsUtsk:s utlåt.
4a veDergädning af främmande ofa grannar, eder till affälu; Dc för egna SJlanu» facturieré oc^> fabriferö bejnof anlagDa ©tampar ofa <2Balf»verf, farn t (lutligen De Divarnar od) QBerf, forn, unDer gärDenö (^utläggning begripne, iDejjvärDe blifvit upptagne ofa tid bevidningé»afgift beräfnaDe. * §. 31. ^erfoner, forn rneD £tvarnar od) ©agar ega IjanDtering eder fajjelfått» ning, erlägga: *2BiD (fattlagDa 9Jljölqvarnar af tre tid fara (lenar od) Derutöfver, beta» laé för Mjölnare lifa afgift meD $rälfe (SnafjanDa föfaäHanDe ege rum viD ©ägar, forn efter Denna författning tid fär(filD bevillning uppjfattaé, fann gä min(l fara mänaDer om äret; ofa bör viD ©ägar, Der flera ramar npttjaö, en ©äg meD en eder tvä ramar jern» föraé meD en Ävarn af ett eller tvä par (fattlagDa (tenar, famt ©ägar meD 3 å 4 ramar eller Deröfver jemfcraö meD kvarnar af 3 eller 4 pär (lenar ofa Deröfver. böranDc fälunDa £>,varnarnaé od) ©ägarnaö bejfaffcifaet i tape» ringöutppgiften intagaö. Dm £tvarn ofa ©äg af berörDe beifaffetfaet äro fä belägna, att De jfötaé af en ofa famma perfon, bör Denne taperaö till afgift, bcräfnaD efter (lenarnaé ofa ramarnaö fammanlagDa antal.
34Men när sedan han gått ett steg eller par förbi mig, han hastigt vände, och p&amp; skuldran, som fuktig af regnet var, hans magra fingrar jag kände. &gt;Ni är ensam som jag? » — Jag log med respekt och bugade tämligen snopen. Han tog mig under armen, och gingo vi direkt för att sitta en stund i gropen. Där sägo vi Strindberg och Geijerstam, och andra m au vais-snj etter, de drucko sparkling vid skämt och glam och förtärde diverse rätter. Mitt sällskap log litet mystiskt och gick längst bort i det innersta rummet, bestälde champagne, som han ändtligen fick, och drack det förfalskade skummet. Min mörke vän var i dag p&amp; sin kant, han såg ut som ett misskändt snille. Jag teg. Ty han kunde bli ’ intressant, när tiden kom, och han ville. Men när klockan för länge sen slagit tolf, och kyparn kommit att varna, och han ännu satt med blicken mot golf och en min, som ej ville klarna, då frfigade jag, om han teg i kraft af en sorg, som ginge till hjärtat, eller om det möte, derute vi haft Majestätet nådigast smärtat. » Nej », svarade han med dyster min och behagade glaset tömma. » Jag gick ju hit för att fl ett glas vin. » Det va t något jag ville glömma. » » Hvad då, Majestät? * — Han antog en röst, så det gick mig kallt genom märgen. — » Jag har gått och tänkt både sommar och höst » på herr doktor Earl von Bergen. » När nyss vi möttes, så var mitt hopp, » i ert sällskap glömskan att söka. » Men mötet derate väckt tankarna opp, » och nu böljar han åter att spöka. » Ni förstår, det är på tiden rätt snart, » att nim för herr doktorn står fördigt. » Hvad som ligger mig om hjärtat är tydligt och klart: » mottagandet måste bli värdigt. » » Jag förstår ej! En man på kulturens tron, » som städse var from och beskedlig, » som tror på Gud Fader och på Hans Son, » och alltid varit dygdig och sedlig »?! » Det fins mycket imellan himmel och jord,
Propos. ang:de inrättandet af en pensionsanstalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes fart använda segeleller ångfartyg, äfvensom machinister och eldare å sistnämnda slags fartyg. Gr. Mörner: Det förefaller mig något besynnerligt, att förslag blifvit framstäldt derom, att en särskild klass af medborgare, hvilka icke äro eller hafva varit anställda i statens tjenst, skall, med afseende å ett visst yrkes utöfvande, berättigas att erhålla pension af statsmedel. Då förslaget innehåller att pension skulle tilldelas endast befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes sjöfart använda segeleller ångfartyg, äfvensom machinister och eldare å sistnämnda slags fartyg, så frågas: hvarföre skall icke en styrman eller eldare på ett fartyg, som går på inrikes ort, blifva delaktig af pensionsrätt, likaväl som en sådan person, som går på utländsk ort? Den sednare kan väl gora sitt rederi mycken nytta, men landet torde väl icke gagnas mindre af den förre, än af den sednare! Dessutom, huru länge skall sjömannen hafva seglat, för att erhålla pension? Derom innehåller förslaget ingenting. Hvarföre icke lika väl bilda pensionsinrättningar för drängar och annat tjenstfolk? Med ett ord: jag kan icke finna något skäl, hvarföre man skall slå in på denna bana och på allmän bekostnad inrätta pensionsanstalter för vissa kategorier af landets innevånare; och yrkar jag derföre afslag å Utsk:ts hemställan. Frih. af'Ugglas: Det skulle i sanning förefalla mig högst underligt, om K. St:r afsloge en K. M:s framställning, grundad på R. St:rs egen begäran. Jag vill nämna, att i R. St:rs underd. skrifvelse till K. M. af den 22 Sept. 1854, afseende just förev.de fråga, angifves, bland andra skäl för inrättandet af en anstalt för sjömäns pensionering, den omständighet, att »R.
Och tungan sen, gick allt snickarfruns näsa förbi den, roligt att tänka på ' t. G ö s e n finge d e allt lämna till det pris h o n ville; smöret är färskt o c h böcklingen glänser. Men klockan går p å åtta, o c h borstning o c h eldning o c h herre o c h frukost har h o n så när glömt i sin glädjes stund. M e n h v e m får njuta af glädje länge, åtminstone ej en fattig hushållerska s o m hon. Jo, därinne i sofrummet står det härligt till! Sängen orörd o c h ingen där. Hvilket afslöjande i denna upptäckt: Därinne, ett par r u m från tamburen, sitter husets herre — skrifvande. Den, som kan ligga o c h röka o c h bara tänka, den, s o m inte behöfver släpa för sitt, s o m får v e d e n h e m k ö r d och mattan pålagd o c h rocken borstad, skall inte den kunna sofva, när m a n skall sofva. Och så alla idéer sen! Stjäla sig till att städa i hans skrifrum skall m a n o c h passa sig att få skura där! Harmen stiger i n o m Kristin, ordningsmänniskans harm, hvardagsmänniskans föraktfyllda hätskhet mot allt, s o m ligger u t o m det synligas råmärken. Det bär af ut i köket igen, där blir slammer med knifvar o c h lock. Fisken stänges ut i skafferiet, snickarfruns tilltänkta tunga likaså, m e n köttet skares till frukost. Det blir också dukadt o c h stä- dadt, o c h allt går m e d fart; ja, det gör så i förtreten. Kotletterna fräsa i pannan. O, du härliga syn, o, du ljufliga doft, allt är förlåtet! Stegen äro lätta och ansiktets u p p s y n är glad, då Kristin bådar sin IDUN 1899. herre till frukost. Då han lyfter upp hufvudet, är hans blick förströdd, o c h han vinkar af visande m e d handen. H o n vet, hvad det betyder; det blir väl att bära ut maten igen.
Sedermera säges, att öfverskotten sorn finnas, icke få af redogöraren disponeras utan skola kronan liembjudas och af henne inlösas efter medelpriset af uphandlingen. Jag tror, att förändringen i sak kan vara ganska rigtig, men befarar, att verkan deraf icke kan blifva serdeles stor. Man har sagt, att meningen med den föreslagna förändringen vore att förekomma försnillningar af redogöraren. De redogörare. som till beredande af inkomster begagna sig af dylikt medel, lära icke hafva serdeles trånga samveten, och en redogörare med mera spänstigt samvete behöf\er icke mycket anstränga sin upfinningsförmåga för att bereda sia: tillfälle att före en blifvande inventering utflytta ur magasinet de öfverskott han icke behagar redovisa. Han behöfver endast ihågkomma, att han är ensam vårdare af magasinet, och att från ett magasin undanskaffa en större eller mindre del varor, är sannerligen icke ett af de mest konstiga bedrägerier. Hr Printzensköld: Hr Bildt måste i sanning äga högst besynnerliga åsigter om magasinsförvaltares göromål och om ett magasins beskaffenhet, då han kunnat påstå, att den tolkning af 1812 års afskrifningsregkte, som hittills ägt rum, innefatlar en legaliserad försnillning. Jag har medgifvit och medgifver ännu, att öfverskotter kunna upkomma derigenom, ait man inväger rundt och utväger knappt; men hvilken åtgärd man än må vidtaga, för att förekomma ett slikt missbruk af redogöraren, lärer sådant blifva förgäfves med mindre man tillsätter en tjensteman bredvid redogöraren såsom dennes kontrollant deröfver att inoch utvägningen ur magasinet sker i behörig ordning. Man har Den 7 Januari. 21 ansett en sådan kontrollant onödig derföre, att leverantören är den bästa kontrollanten vid invägningen och mottagaren af varan den bästa vid utvägningcn ur magasinet. Någon legaliserad försnillning kan således, luiru man än betraktar saken, icke upsla. Frågan bör enl. min åsigt söndras i 2:ne delar. Den ena innefattar upbördsmans rätt till afskrifningsproc., och just denna hans rättighet har jag försvarat, och om detta skett med någon ifver, må det ursägtas mig.