Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Eevillnings-Utskottet: ]) Herr Heijkenskjölds, Carl Vilhelm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memo* irial om nedsättning af den nuvarande Smides-3 bevillningen. 2) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, d; 21 dennes på bordet lagde Memorial, om upphörande af det stadgande, att hvarje Län skall utgöra ett vist minimum af Bevillningen, jemte de af Friherrarne Boije, Ludvig, och Cederström, Jacob, i anledning deraf denne dag afc gifne yttranden. 12G Den 24 Februarii, 3) Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 dennes på bordet lagde tvenne Memorial: a) Rörande direct beskattning af penningeförmögenhet; samt b) Om medel till beredande af jemlikhet i beskattningen. LagUtskottet: 1) Herr Peresvetoff Moraths, Anders Vilhelm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om upphäfvande af stadgandet i 17 Cap. 8 §. HandelsBalken och dermed gemenskap ägande föreskrifter, rörande förmonsrätt i fast egendom för barnaarf m. m. samt inrättande af Förmyndare-Kammare i Rikets alla Län. 2) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, d. 21 dennes på bordet lagde Memorial om skyldighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att till Justitiae-Canzleren och till Justitiae-Ombudsmannen hvarje månad insända ett exemplar af alla Kungörelser, som röra allmänna och en»kildtas rättigheter och skyldigheter. 3) Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 den nes på bordet lagde fyra Memorial: a) Rörande Concursmassors skyndsamma realiserande samt UtsökningsFörfattningarnes för, bättring och strängare efterlefnad; Den 2'i Februarii, 727 b) Om inskränkning af förmonsrått för ränta å intecknade capitaler; c) Om vissa föreskrifter vid UtmåtningsAuctioner å så vål fast som lös egendom; och. d) Angående verkställighet af Bysättningsutslag.
Maj och den 6 dennes på bordet lagda Utlåtande iN:o 105, i anledning af gjorda framställningar angående ytterligare låneunderstöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn, som ock Vällofl. Borgare-Ståndets Protokolls-utdrag N:o 291, innehållande nämnda Riks-Stånds beslut i frågan och inbjudning till Med-Stånden att i samma beslut instämma; biel' Utskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln alslaget och BorgareStåndets inbjudning på det sätt bifallen, att Ridderskapet och Adeln anvisade åt Christinehamns och Warnums församlingar ett låneunderstöd, stort 50,000 R:dr, att utgå från Riksgälds-kontoret under iakttagande af de betalningsvilkor, Statsutskottet i Utlåtandet N:o 104 föreslagit för ett lån till Linköpings Domkyrka. S. D. Efter föredragning af ej mindre Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 25 sistlidne Maj och den 6 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 8, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse med det af Kommitterade afgifna underdåniga Betänkande och Förslag angående skjutsningsbesvärets ordnande, och dels väckta motioner i samma ämne, än äfven Hederv. Bonde-Ståndets Protokolls-utdrag för den 50 sistlidne Maj, innefattande nämnda Riks-Stånds beslut i frågan och inbjudning till Med-Stånden att i samma beslut sig förena, blef ifrågavarande Utlåtande i dess helhet, på grund af deremot gjorda anmärkningar till Utskottet ålerremilteradt. S. 1). Efter föredragning af Konslitutions-UIskottets den 2 och 6 dennes bordlagda Memorial N:o 52, med förslag till ändring i 14 § 5 mom. Riksdags ordningen, förklarades detta förslag skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 2 och 6 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 95, i anledning af väckta motioner i fråga om förändring i sättet för auktioners hållande i städerna samt om nedsättning af auktions-provision.
Oéllegium måtte, t anseende till dess förökade Einbets-befattning med helsovatten öfver hela Riket, icke allenast "hugnäs med värdighet och benämning af Kongl. M.tj.ts och Rikets Collegiurn, utan. ock varda försatt i enahanda Löne-vilkor, sorn motsvarande grader uti de öfriga Kongl. Collegierria nu äga eller framdeles erhålla. 6:o Af Öfver-Ståthållaren, lin af Rikets Herrar tn. rn. Hög val borne Herr Grefve Cari Mörner, om Lön-tillökning för Vaktmästare och Execuiions-Betjente vid Öfver-Ståthållare Embetets Camzli. 7to Af Ofver-Directeuren för Landtmäterlet Herr Landshöfdingen tn. m Friherre af Wetterstedt, som i underdånighet sökt förhöjning af 'Em betsoch Tjensiemänneris vid LandtmäteriContoiret Löne-vilkor. 8:0 Af Herr Öfver-Post-Directeuren ni. m. Friherre Carpelan, med anhållan om Löne-förbättring för hela Post-Staten samt nya Löners anslående för 2:ne Skrifvare till Post-Revisorns vid General Post-Contntret biträde, heldst dea för en Skrifvare förut bestadde .166 R:d. 32 sk. Lön vore otillräcklig; samt 9:0 4-de. B. Den 28 Juni 9:0 Af Läns Bokhållarne i Riket, otri an» slående för dem af så tillräckliga Löner, alt desamma svara emot Sökändernas förökade göromål och närvarande tids dyrhet. Hvarförutan från Höglofl. Ridderskapet oell Ädeln blifvit till Utskottets åtgärd remitterade särskildta Memorial: af Herr E. Wejdenhjelm, H err Kammar Junkarn O. J. Lagerheim > Hert Professorn Doctor Munck af Rosenschöld, samt Herr Majorerf och Riddaren C. G.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Adi behagade remittera Hr Stuarts ifrågavar. motion till LagUtsk. Gr. Horn: Som riksdagen skyndar mot sitt slut, och det möjligtvis kunde hända, att LagUtsk. får någon anleda, att icke så fortskynda svaret på Hr Stuarts motion, som besvarandet af K. M:s propos., så får jag hos Hr Gr. o. Landtm* anhålla om den propos., att LagUtsk. måtte åläggas att i sammanhang med svaret å K. M:s propos. besvara Hr Stuarts motion, Gi‘. ErÖlich: Jag finnér vid den nu skedda uppläsningen af Hr Stuarts motion, alt den icke innefattar det fel, jag vid första uppläsningen trodde den äga; men jag tinner, att den icke tillhör LngUtsk:s behandling, ty motionen innehåller blott en Önskan, att K. M. måtte tillsätta en committé', för att utarbeta förslag till den ifrågavar. lagstiftningen. En sådan önskan tror jag icke höra till LagUtsk:* handläggning, utan kan motionen skickas till Oecon.- eller ExpedUtsk., emedan LagUtsk:s ledamöter ej hafva något med frågan att gora. Gr. Horn: Jag nödgas bestrida Gr. Frölichs begäran, att förevar, motion måtte remitteras till Oecon.Utsk. Detta Utsk. vore visserligen icke i samma tillfälle, som LagUtsk., ätt nU framställa de skäl för motionens antagande, som af den nyss till LagUtsk. remitterade disctissionen kunna inhemtas. Jag anhåller derföre, att denna motion må blifva remitterad till LagUtsk., med åläggande för Utsk. att Den i/( Ma j. besvara densamma i sammanhang med K. M:s i dag remitterade proposln. Med instämmande i hvad Gr. Horn yrkat remitterade R. o. Ad.
Det är visserligen sannt, att i våra dagar många flera politiska tidningar existera, som genast sätta de politiska nyheterna i omlopp och med dem många .literära; det är ock sannt, att våra gamla tidskrifters största dragningskraft var den deri innehållna politiska tanken,^ som den patriotiske läsaren gerna der ville finna; nu är den politiska delen af innehållet i tidskrifterna af ringare vigt; de utkomma först sedan de politiska tidningarna uttömt ämnet och dermed minskat intresset. Och dock fmnes intet skäl för denna den italienska allmänhetens likgiltighet för de literära tidskrifterna, som troget redogöra för den intellektuela odlingens tillstånd inom vårt land; det är i sanning förvånansvärdt, att de under sådana förhållanden kunna hålla sig på den höjd, de intaga. Utom Nuova Antologia förtjena äfven La Rassegna Nazionale, utgifven i Florens af Manfredo Da Passano, att nämnas bland Italiens största tidskrifter, förutom talrika andra af historiskt och filologiskt innehåll. Nästan hvarje större ort i Italien har sin Arcliivio storico; nästan hvarje filologisk förening har sin tidskrift; jag förbigår här alla de talrika arkeologiska och antropologiska vetenskapliga tidskrifterna. Milano är de illustrerade och populära tidningarnas stad; en af de förnämsta bland dessa är den af Emelio Treves utgifna Illustrazione italiana, som med framgång täflar med några af de bästa utländska illustrerade tidningarna. Tidningar, som beröra uppfostringsväsendet, saknas ej heller: i Rom utgifver Ferdinando Martini en Giornale per i Bambini; jag utsänder sjelf i Florens en tidning för vår qvinliga ungdom, med titeln Cordelia. Af Ur Dagens Krönika. 3geografiska tidningar utgifver Guido Cora en Cosmos i Turin; i Milano utkommer en italiensk upplaga af Le Tour du Monde. Lifvet sjuder på alla punkter; i Palermo, der man utgifver en Bivista Sicula och der Giuseppe Pitré några år redigerade en literaturtidskrift, benämnd Nmve effeme-ridi Siciliane, har samme väl fortjente belysare af förhållandena på Sicilien börjat utgifningen af en särskild tidskritt för folkets arfsägner.
Trötta vid de spekulativa filosofernas, Schellingia-nernas och Hegelianernas, fantastiska tankedrömmar eller torra abstraktioner vände sig redan i medlet af seklet naturforskarne ifrån filosofien och sökte367 ' svensk filosofi. helt och hållet undvara dess insats i bildningen. Men följden däraf har slutligen i våra dagar blott blifvit den, att naturvetenskapen tenderar att själf ur sig föda fram en ny filosofi, och det är denna, som i så mångt och mycket redan trycker sin prägel på det allmänna tänkesättet. Det är. sannt, den gamla spekulativa filosofien med dess konstruktiva metod är föråldrad. Men dess ensidigheter och fel voro sannerligen ej större än de, till hvilka den nya, s. k. naturvetenskapliga filosofien gör sig skyldig. Om » Hegel und die Hegelingen » hade en benägenhet att låta allt uppgå i innehållstomma begreppskategorier; så har i stället de moderna modefilosoferna en ej bättre benägenhet att låta allt förvandlas till natur och af ofria naturlagar bunden mekanism. Man utsträcker under utvecklingsbegreppets så populärt vordna banér analogierna från verklighetens lägsta riken till dess högsta, sfärer med en hänsynslöshet, som ej vet af några hinder. Därvid trampas •mänsklighetens djupaste och heligaste intressen under fötterna. Den moraliska ansvarigheten försvagas, behofvet af en högsta försyn gäckas, och rättskänslans, bud. fattas såsom blott konventionella yttringar af samhällsseden. När en slik naturalistisk världsåskådning håller på att genomsyra tidsmedvetandet, då bör man särskildt sätta pris på de smulor af en bättre filosofi^ som här eller där ännu bjudas allmänheten äfven utom den svårtillgängliga fackliteraturens trånga krets. Och det är på ett sådant arbete vi med dessa rader velat fästa uppmärksamheten. Docenten L. H. Åberg har redan förut gjort sig fördelaktigt känd genom värdefulla skrifter, hvarmed han sökt göra filosofien tillgänglig för den stora allmänheten. Och om hans förmåga i denna väg lemnar äfven ofvannämnda samling af fyra filosofiska föredrag ett godt vittnesbörd, på samma gång som. de ingifva aktning för deras författares både själfständighet och principfasthet såsom tänkare.
Herr blorök-nstnlpe, Austers, ansökde stkisteljgM till Protocollet följande: Som jag för flwa mänadsr sedan haft äran göra för Ridderst ptt cch Melki en framställning uri ett ärende jag anser för det möst wrånga, hwllkek kan hos Riksens Ständer förekomma; NSM - Dm 18 Ianirarli. 869 nemligen om naara arronqrmsuters tagande för fattiga Barns mdcrhäll, och kill Veirerissa smittans hämmande; samt ibland auora killgäugar harull söreflog eu pr portionerad bulig och troligen tcke motbjudande afgift af atia som icke hade Trenue Barn otc jvrsörja, säsom ock att olla ogifta skulle härtill contnbuera. Men Högloft OecsnomieUt» skottet som haft dekki amne unter granskning icke behagat antaga dche mine förftag, men wäi arsedk fzclsiva ärendet as wigk, samt derföre projecteradr, aiidre tillgå gar, hwiika troligen ömarken olifwa of Skanderna aiuagrre, e» eller till äudamäien tillräckligt, sä torde mia nnäkaS, att ytterligare uppgifwet en tillgäng, fasi än vest egenkliga origrne af ädelt och waltänkande Medborgare meb stal anses för RtkSsvrdrrfiiga i an leende bade ull sederna och Allmänna wälfardm, >a till och med kan invalvera p« äzande rätten och Allmänna säkerhetenMen j wär fattiga bslägnchft mäste manftk den törstiga rvondraren, hämta matten utur en orm källa, da inga andra tillgängar gifmas.
Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, yrkat, att den genom Kongl. Brefvet den 21 Februari 1826 åt Calmar Stad och Domkyrka öfverlålna rättighet att, för underhållet af 2:ne, inom stadens område belägna, bryggor, uppbära bropenningar, måtte, såsom onödigtvis betungande för vägfarande, serdeles för den i stadens grannskap boende allmoge, samt för det afsedda ändamålet numera icke behöflig, hädanefter helt och hållet upphöra; och har motionären, såsom skäl för detta yrkande, andragit, att, då Calmar stad på 1600 talet flyttades från fasta landet till den bredvid gamla staden liggande ön, Qvarnholmen kallad, och denna plats starkt befästades, uppfördes äfven, för communicationen emellan fästningsverken och fasta landet, tvänne, helt och hållet för det militäriska ändamålet construerade, kostsamma vindbryggor. För att betacka kostnaderne för underhållet af dessa dyrbara bryggor, pålades och uppbars af Kongl. Maj:t och Kronan en viss afgift för öfverfarten; hvaröfver, vid dåvarande förhållanden, någon skälig klagan icke kunde ega rum; men då numera fästningsverken icke vidare underhållas, de kostsamma vindbryggorne försvunnit och smärre fasta bryggor i stället blifvit anlagde, hvilka, slagne öfver stillastående vatten, icke äro svårare att underhålla, än de broar, hvilka i allmänhet af communerne sjelfva, utan de vägfarandes betungande, byggas och underhållas och således icke kunna räknas bland de synnerligen kostsamma, för hvilkas byggande och underhållande tillåtelse understundom erhålles lill bropenningars uppbärande, så syntes något skäl för denna afgifts fortfarande utgående icke vidare förefinnas; hvadan motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, aLt Kongl. Brefvet af den 21 Februari 1826, hvarigenom rättigheten att Bilt. till R, St.
Jag tror således att dessa ord icke tillkommit såsom en onödig vidlyftighet i redaktionen utan att de äro af verklig nytta. livad åter angår Frih. Palmstjernas anmärkn. att om man äfven nödgades inkalla en utländning, man dock kunde hålla sig inom trosförvandterna, så ansåg man det icke medföra någon olägenhet om andra trosförvandter än Evangelisk-Lutherska anställdes såsom lärare, men att det deremot kunde vara af synnerligen stor nytta, om man kunde få en utmärkt lärare, äfven om han vöre af annan trosbekännelse; hvarföre man icke ansåg lämpligt stadga, att han ovilkorligen skulle tillhöra den rena Evangeliska bestämmelsen. Frih. Palmstjerna: Hvad första mom. angår, så är jag icke genom den siste värde talarens framställning i detta afseende rubbad i min öfvertygelse om öfverflödigheten af orden ”efter vederböndes hörande eller uppå deras framställning,” enär enligt 28 § vederbönde böra hafva inkommit med förslag ronde tillsättande af sådana tjensler, der förslag förut hafva egt rum. Då tillsättningar af sådana tjenster komma i fråga, så lära på grund af detta grundlagsstadgande, förslag i alla fall komma att afgifvas och således denna ordställning vara fullkomligt öfverflödig. De uti mitt förra yttrande, gjorda anmärkningar, ronde detta mom. vill jag sammanfatta deruti, att jag såsom förslag till gemensam tanke anhåller att K. o. Ad. ville låta redaktm af detta mom. ånyo tagas i betraktande af Ulsk., till sammanfattande i mera korthet. Hvad det andra mom. beträffar, så kunde det visserligen vara för de Österländska språken nyttigt, alt någon af den Moharuedanska lärans bekännare blefve anställd vid Universiteten, men jag skulle icke tro alt det i öfrigt vore lämpligt alt der anställa en person, hvars troslära och seder sä mycket afveko ifrån dem, som här äro antagna. Mitt förslag till gemensam lanke i afseende på andra morn. är således det att denna förändring skulle medföra så många olägenheter, att den måste anses vara hvarken nyttig eller nödig. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att det förslag lill gemensam tanke, som Frih.
Dessutom bör besinnas, att i det skick, hvaruti hela bränvins-handteringen kommer genom den nu af Rikets Ständer beslutna reglementering och beskattning, kan behof af försäljning i små partier icke synnerligen upstå; den rättighet, Utskottet anser böra lemnäs tillverkaren, att hemma hos sig försälja mindre partier, än det i den egentliga parti-handelen tillåtna minsta, afser en lättnad för en icke bränvins-tillverkande graune, som kan vilja skaffa sig något till eget bruk, och för utskänka ren, som behöfver inköpa till sin rörelse, men ej har tillfälle att på en gång lägga sig till, elier icke på kortare tid finner sig kunna afsätta, 60 kannor. Båda desse skulle kunna nödsakas att antingen köpa mera, än de behöfde, eller att köpa det hos minut-handlaren, där det redan är fördyradt genom afgift; och Utskottet anser så det eria, som det andra, ligga i strid med de grundsatser, Utskottet trott böra antagas i denna lagstiftning. Hvad den tredje sorten af bränvins-försäljning angår, så har Utskottet ansett föga afvikelser behöfva ske från hvad hittills finnes därom stadgadt. Den grund satsen, att varm eller snart uppvärmd mat alltid bör finnas att tillgå för den, som koper utskänknings-miriimum af bränvin, torde icke böra ur författningen borttagas; tv om än icke utan allt skäl skulle kunna sägas, alt den tron, att mat nödvändigt måste åtfölja bränvin, kan underhålla och stärka den falska tron, att bränvin bör åtfölja mat, så torde man dock nödsakas fästa afseende vid gamla och inbitna åsigter, häldst om de icke äro skadliga, utan, från viss synpunkt åtminstone, verkligen kunna befordra ett godt ändamål; och dit hörer den föreställningen, att bränvin» förtärande är, utan mat, för hälsan mera fördärfligt än i sammanhang därmed, och att i det förra till och med ligger någonting skamligt, såsom utmärkande den verklige ”suparen” i ordets lägsta betydelse.
Hvarje skollärare skall, när han begynner Uih. Ull 11. Sl. Prot. 1859 $ 1860. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 74. undervisa ett större antal lärjungar, snart erfara att, för att lyckas i undervisningens svåra konst, det icke blott fordras att med säkerhet, reda och klarhet bibringa ungdomen elementerna af vissa läroämnen, utan ock att ett väsendtligt afseende dervid måste göras på lärjungarnes olika ålder, anlag, lynnen, o. s. v. Kommitterade hafva derföre föreslagit, att lärare-kandidaten, efter genomgången seminarii-kurs vid universitetet, skulle vid något af Statens elementar-läroverk under eli års lid följa undervisningens gång och äfven sjelf, under erfarne lärares ledning, deltaga i densamma. Han bör dock icke, såsom hittills varit fallet, genast och på eget ansvar öfvertaga en tjenstgöring lika trägen som den, hvilken åligger den redan erfarne läraren, — utan endast sjelf undervisa högst 8 timmar i hvarje vecka, och det i de ämnen, hvari han sedermera såsom ordinarie lärare vill söka anställning. På detta sätt skall han få tillräcklig tid öfrig, för att bättre bereda sig sjelf till hvarje lektion, och såväl derigenom, som genom den uppmärksamhet han är i tillfälle att egna åt undervisningen i allmänhet, småningom vinna den pedagogiska insigt och erfarenhet, sorn är ett vilkor för framgång i lärarekallets utöfning. För att förebygga, att ett allt för stort tillopp af lärare-kandidater vid något visst läroverk skulle kunna derstädes störande inverka på undervisningen och den disciplinära ordningen, hafva Kommitterade föreslagit, att antalet lärare-kandidater vid ett och samma läroverk ej finge öfverstiga 4; samt att, efter gjord hemställan af lärare-kandidaten sjelf, vederbörande må bestämma den skola, vid hvilken han skall genomgå sitt profår.
Dess nådiga beslut, angående omförmälda förändrade organisation af Bergsoch Kommers-kollegierna, med angifvande af sättet och grunderna derför, samt äska Rikets Ständers bemyndigande, dels att å indraguings-stat uppföra lönerna för dem af kollegiernas styrelsepersonal, sorn icke kunna uti de i kollegiernas ställe inrättade nya styrelser varda bibehållna, äfvensom lönerna vid de till indragning föreslagna sekreterareoch ad vok al fiskalst jensterna i Bergs-kollegium samt skillnaden emellan den å Kommers-koliegii stat nu uppförda advokatfiskalsiön och den föreslagna ombudsmannalönen å manufaktur-diskontens stat, med rättighet för dem, hvilkas löner sålunda i sin helhet eller till endel å indragnings-stat förflyttas, att i vanlig ordning derifrån uppbära dessa lönebelopp, intill dess de afgå eller till motsvarande eller högre löner befordras, och med iakttagande att, i händelse sådan förflyttning från indragnings sta ten till ordinarie tjenst med ringare lön eger rum, endast löneskillnaden bölden befordrade från indragnings-staten tillgodokomma, dels att disponera de för öfriga tjenster vid nämnde embetsverk å riks statens hittills fastställda löneanslag, intilldess personalregleringen, enligt de nya staterna, i mån af afgång, dermed fullständigt kan blifva tillvägabragt. Hvad Departements-chefen sålunda i underdånighet föreslagit, fann Kongl Maj:t godt att, i enlighet med Statsrådets öf rige ledamöters underdåniga tillstyrkande, (ill alla delar gilla och bifalla. Ex protocollo C. J. Oscar Alströmer. 12 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 9 November 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse. Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Hr Friherre Ihre* Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus.
Då en dertill fullt användbar plats saknades å Lazarettets egen, till Clara sjö gränsande strand, men var alt tillgå inom den, Kongl. Maj:t och Kronan tillhöriga, å Kungsholmen vid Mälaren belägna egendomen N:is 1 och 2, Qvarteret Glasbruket, hvilken är uplålen åt Kongl. Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet, gjorde Lazarettets Styrelse år 1837 underd. ansökan derom, att en del af samma egendom, uptagande en areal af 2,949 qvadratalnar, förut 246 Den 31 D ec eili b er f. m. begagnad lill lastageplats, med en dera upförd smedja, måtte för ändamålet till Lazarettet öfverlåtas, hvilket ock, jemlikt K. M:s nåd. Bref d. 20 Jan. 1838, af K. M. i så måtto bifölls, att den ifrågavande platsen, icke för alltid, hvartill R. Stms bifall erfordrades, utan endast på 50 års tid och mot en årlig hyra af 200 R:dr, till Lazarettet blef uplålen, hvarefter å densamma upfördes ett dyrbart tvätthus, efter brandförsäkringsvärde upskattadl till 6,666 ll;dr 32 sk. b:ko. Då sålunda nyttjanderätlen till platsen icke för alltid är åt Lazarettet betryggad, och detta, genom de, vid öfverlåtelsen fästade vilkor, ieke ens med säkerhet, vid besittningsrättens uphörande, kan påräkna ersättning för nedlagda kostnader, ser Lazaretts-Styrelsen sig härigenom nödsakad, att i möjligaste måtto inskränka dessa sednare, och hindras sålunda att vidtaga de förbättringar i konstruktionen af tvättinrättningen, hvilka nya upfinningar gifva vid handen, men hvilka, ehuru fordrande betydlig anläggningskostnad, det för Lazarettet vore af stor fördel att kunna begagna, enär derigenom vunnes ej blott besparing i tid och arbete, utan ock minskad nötning af de tvättade persedlarne.