Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hade Utsk, utan fruktan för arbetets vidd, genast företagit detsamma till allvarlig behandling, hvilket med de rika materialier för granskningen, sorn förslaget med motiver och protocoll, Hofrätternas betänkm och Högsta Domstolens protocoll erbjuda, säkerligen kunnat och bort ske, så vore troligen en, om ej flera balkar redan genomgångna, och någon ledning för omdömet om möjligheten af arbetets tidigare eller sednare fullbordan hade åtminstone varit att tillgå, Ehuru genom Utskts passiva handlingssätt en dyrbar tid gått förlorad, vill jag dock förmoda, att, med den kännedom Utsk. inhemtat om förslaget, något i denna väg ännu kunde tillgöras. Måhända önskar Utsk. att till närmare upplysning om sitt eget codifieringsförslag göra försök med någon af förenämnde lagbalkar; och, såvida detta arbete framlägges, torde skäligen ej mera kunna begäras. Finnes åter lietta förslag, utur anförda grunder, böra förfalla, hemställer jag, om icke LagUtsk, i stället må finna sig vid att företaga den säkerligen med mera lätthet verkställbara granskningen af Lagoommitte'ens fullständiga förslag till Gift.-balk, eller kanske hellre till Hand.- och Utsökn.-btna, hvarvid hufvudsakligen borde tillses, huruvida alla äldre föreskrifter, sorn tillhöra dessa balkar, innefattas i förslaget, antingen sådana de hittills varit gällande, eller efter andra åsigter förändrade, i hvilket sednare fall Utsk, hade att meddela dess omdöme om ändringarnas antaglighet, hvilket äfven borde iakttagas i afseende på de nya och tillökade lagbud, som till närmare utveckling af hithörande läror och Den ii Juli e. m. 3a5 bestämmande af föresedda rättsfall blifvit af Lagcommitle'en föreslagna. Möjligen kunde det förslag, Utsk. i påföljd af en sådan granskning och bearbetning aflemnade, icke hinna att hufvudsakligen afgöras vid innevar. riksdag; men för R. St. yppades emedlertid tillfälle att uttala sin opinion i de vigtiga frågor, förenämnde balkar innehålla.
I stället för den införselstull af 1 sk. för 100 stycken, hvilken nu finnes åsatt flintor, huggna, utom agat, hade Utskottet föreslagit, att tullen borde beräknas per skålpund, och utgå med 1 sk. skålpundet. Presteoch Borgare-Ståndet hafva gillat detta förslag, men Riddershapet och Adeln samt Bonde-Ståndet vidblifvit gällande taxa. Utskottet inbjuder sistnämnde båda Stånd att, med frånträdande af sitt beslut, instämma i de öfriga båda Ståndens. I annat fall måste följande omröstning ega rum: 28:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att för flintor, huggna, utom af agat, införselstullen bestämmes till 1 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna tull fortfarande att utgå med I sk. för 100 stycken. Utskottet hade föreslagit, att Foglar, slagtade, nu belagde med införselstull af 6 sk. per st., skulle i stället indelas i »råa», med 1 sk. 6 rst och »insyltade eller rökta», med 3 sk. utförselstull per skålpund, samt alt gäss, nu indelade i »insyltade», med tullsats af 40 sk. för Vi6 tunna, och »rökta», med tull af 12 sk. st., skulle ur texten uteslutas och i noten hänvisas till lika tullbehandling med foglar. Derest icke B or g are-Ståndet, som ensamt godkänt detta förslag, skulle vilja frånträda detta beslut och förena sig med de öfriga Stånden, som i detta afseende vidblifvit gällande tulltaxas föreskrifter, föranledes derigenom följande omröstning: Bevillmngs-Utskottets Memorial, A/s 14. 23 29:o. Den, som anser att "ällande tulltaxa i afseende på artiklarne Foglar, slagtade, och gäss, bör förblifva oförändrad, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner
Vid 1860 års slut funnos vid 17 bruk följande antal stängjernshärdar, nemligen i Norra Ångermanland o vid Mo och Gideå bruk 6, i Södra Ångermanland vid Westanå, Graninge, Forse, Sollefteå, Björkå och Gålsjö 26, och i Medelpad vid Torpshammars, Norafors, Sulå, Lagfors, Matfors, Grytjens, Johannisfors, Galtströms och Åvike bruk 32, eller tillsammans 64 stängjernshärdar. Under qvinqvenniet hafva följande verkstäder blifvit nedlagda, nemligen en härd med dertill hörande stångjernssmide vid Norafors bruk i Sättna socken för alltid år 1858, två stängjernshärdar med tillhörande smide vid Westanå bruk i Wiksjö socken för åren 1857 och 1858, samt två, stängjernshärdar med dithörande smide vid Torpshammars bruk i Torps socken på 10 år eller från och med den 1 November 1857 till samma tid år 1867. Till oinskränkt smidesrätt hafva öfvergätt Gålsjö bruk den 6 December 1856, Westanå den 27 December samma år, Åvike bruk den 6 Oktober 1857, Björkå den 6 Januari 1858, Gideå den 11 i samma månad och Torpshammars bruk samma är. Tab. Litt. m. Stängjernssmidet har enligt Bergmästarens uppgift under qvinqvenniet varit det i tab. Litt. M (å följande sida) utförda. Af den debiterade hammarskatten har ingen del erlagts in natura. Till vidare upplysning må jemväl antecknas, att, ehuru tackjernsproduktionen under qvinqvenniet öfverstigit det nästföregåendes, stängjernstillverkningen, som under nästföregående qvinqvennium utgjorde 161,895 Sk®, nedgått under sista qvinqvenniet med 16,011 Sk® B.v. Tab. Litt. K. Tackjernsblåsning. År 1H56 , Dy glis-tillverkning. Skepp:!. Tackjern i procent till malmen. Kolåtgång.
Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Oktober 1863, kl. 2 c. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkanden N:is 55 och 124 rörande vackt förslag om upphdfvande af hittills gällande reglementen för vården af Sockenmagasiner samt öfverlemnande åt Kommunalstyrelserna att öfver samma magasiner förfoga. Efter det Rikets Ständer godkänt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets i Memorialet M 126 afgifna förslag till voteringsproposition rörande innehållet af den ifrågasatta underdåniga skrifvelsen till Kongl. Maj:t i ofvanberörda ämne, så har förstärkt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott denna dag anställt omröstning i enlighet med berörda, så lydande Vot ering s-pr oposition: Den som anser ifrågaställa underdåniga skrifvelse om distriktoch sockenmagasinernas öfverlemnande åt vederbörande kommunalstämmas förfogande böra, på sätt Presteoch Borgare Stånden beslutat och Ulskottet i Memorialet M 124 föreslagit, innehålla förbehåll derom »att derest ett dylikt magasins rörelse minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kontroll bibehällesa, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, unses Rikets Ständer hafva beslutat, i enlighet med Bonde-Ståndets mening, alt berörda förbehåll ej skall i den underdåniga framställningen inflyta. Bih. lill B. St. Voteringen har utfallit med 75 Ja mot 41 Nej; och hafva Rikets Ständer således beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Hvilket för samtliga Riks-Stånden vördsamt anmäles. Stockholm den 2 Oktober 1863. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1863. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 132. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Dec. 1863, kl. 2 e. ni. Memorial, angående särskildt arfvode åt en extra ordinarie Kanslist.
N:o 20. för Jönköping. C. C. Hörnstein. V. Cassel. A. G. Rudling L. S. ‘b - S3i&. titt 31. ©t. ^rot. 1850 & 1851; 10 ©anil. N:o 214. för Bergsbrukens 2:dra Valdistrict. N:o 22. för Lund. Carl Gust. Indebetou. L. Billström. L. S. L. S. N:o 23. för Carlstad. F. H. Syk. L. S. N:o 234. för Bergsbrukens 3:dje Valdistrict. A. A. Berger. L. s. N:o 24. för Borås Fr. Sundler. L. s. N:o 25. för Warberg. L. A. Peterson. N:o 20. för Arboga. P. E. Bosaeus. l. s. N:o 27. för Christinehamn. S. G. Wetterberg. L. S. N:o 28. för Halmstad. B. Hjort. L. S. N:o 29. för Helsingborg. L. Billström. L. S. N:o 30. för Köping. P. E. Bosaeus. L. S. N:o 31. för Wexiö. 13. Hjort. L. S. N:o 32. för Söderköping. G. P. Rönblad. L. s. N:o 33Aför Hudiksvall. P. O. Norin. L. S. N:o 31. för Mariestad. G. C. Hörnstein. L. s. N:o 37. för Sala. N. Sundström. L. S. N:o 35. för Hernösand. G. P. Rönblad. L. s. N:o 38. för Wadstena. A. F. Nordvall. 0 39j. för Bergsbrukens 5de Valdistrict. Cbr. Sundin. N:o 42. för Umea. Garl M. Bjuhr genom J. G. Brodin eill. fullmakt. N:o 40. för Sundsvall. P. O. Norin.
N:o 51 i anledning af väckt fråga, rörande skyldigheten, att in natura leverera hö och halm tili Kongl. Hof.Stallet i Stockholm. K:o 53 angående förbättrad reglering af Postgaqgen; N:o 54. i anledning af väckt fråga, angåen” de ständige Tionde sättningar för de Räntegifvare och Räntetagare, emellan hvilka någon öfverenskommelse i detta hänseende ej kunnat träffas. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions Utskottets sedan 1817 och 18*8 års Riksdag hvilande, samt den 3 dennes på bordet lagde förslag, till ändring uti nedannämnde §§. af Riksdags-Ordningen, fann Riddtrskapet och Adeln för godt antaga de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 3 och 4 momenterne at i4:de, 1 och 6 puncterne af 29.
Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade konst1» ännerier, får sammanräknade kannetalet af alla dithörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta panneryrnd, hvarmed bränvinsbränning med enkla pannor är tillåten. Såsom kokrum får beräknas två kannor för hvarje bränvinspanna om 4o kannors rymd och derunder, samt 3 kannor, då pannerymden öfverstiger 4° kannor. Inga vid ättiksfabrikör varande pannor må under något vilkor till bränvinsbränning begagnas. 5 §. Innehafvare eller brukare af tvänne eller flera hemman, hemmansdelar eller lägenheter, som till bränvinsbränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt att, såvida hemmanet, hemmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, som emot jordvärdet svarar. Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvinsbränning berättigade hemman , hemmansdelar eller lägenheter vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen förderas sammanslagna värde, vare sådant tillåtet under vilkor, att ifrågavarande egendomar äro belägna inom en mils afstånd, ifrån åbyggnad till åbyggnad räknadt, ifrån det ställe, der hränvinsbränningen utöfvas, samt att pannerymden i intet fall får öfverstiga den i fjerde §. bestämda höjd. Bränvinsbrännings-rättighet för jord å -landet och i Städerne må icke i något fall förenas eller efter sammanräknade taxeringsvärde på ett ställe utöfvas. ^ Bea., Lagsamt Allm. Bcsp.- och Oecon. Utsk'.s Betänkande.
.2:o Bifall till BancoUtskottets Memorial om förhöjning i Banco Fullmägtiges nrfvoden; med det tillägg, att den föreslagjna, tillökningen bör från denna månad» bfirjaa beräknas- : ’* <*v n«ii ■aoJfltB*. nir 3STt»al d - s»?3? n t c «tt ^en 31 Juli c, m. i . JuAtÄ&,(3eSi«föjj$n<|e: ■ i.iv)-, ■ • aiquc' JH Utdrag af Protocollet, ballet i Hög, imrtfl fejfioSiUsiÉ^fca^eesiiBcii ASfelrfs Pie» annab 8?Bl*n>£d«ai»gnalsillaaga^.
Hvad vidare beträffar den anmärknrn, att Utsk. antagit orden ”då må de, som, der han afliden vore, egde rätt etc.” i st. f. de af Hr Carleson föreslagna, så fann Utsk. för sin del dessa ord ungefärligen lika betydande. Förutsätta Utsk:s ord en föreg:de pröfning af arfvingarnes närmare eller fjärmare rätt till den frånvarandes qvarlåtenskap, så förutsätta äfven de af Hr Carleson föreslagna detsamma. Förhållandet är emellertid, att om en person Den 17 Maj f. m. 113 person kommer till domaren och visar sig vara arfvinge lill en i 20 år frånvarande person, så lärer domaren icke tveka att utfärda den begärda Tysningen, väl vetande alt om en närmare arfvinge finnes lian icke skall underlåta att göra sina anspråk gällande. Ty alt en arfvinge anmäler sig och domaren förklarar honom ega rätt att tillträda qvarlåtenskapen, utesluter icke möjligheten för en annan, som tror sig ega närmare rätt, att emot den förra göra sin bättre rätt gällande. Jag kan således icke finna att något missförstånd bör kunna upkomma genom den här begagnade redactionen, i synnerhet, när man ser på rubriken till sjelfva förslaget, der det står att förordningen handlar om: ”huru förhållas bör med egendom, som tillhört den, hvilken längre tid varit borta, utan att låta höra af sig”. Utsk:s åsigt har fördenskull varit den, att den ena redaktionen varit ungefärligen liktydig med den andra. Hvad angår den anmärknm, att det icke skulle vara full klarhet i uttrycket, att domaren eger förklara att den bortkomne skall för död anses, så kan jag icke finna att något missförstånd derigenom kan upstå. Jag anser tvértom detta uttryck vara riktigt, i synnerhet om jag tager i betraktande stadganderne i 3 och 4:de §§:ne. Slutligen och hvad angår den gjorda anmärknm emot ordet ”bortkommen”, så vill jag gerna erkänna, att detta ord i språkbruket någon gång har en annan betydelse, och Utsk. tvekade också ganska mycket, huruvida det valda uttrycket var det rätta. Men Utsk. kunde icke, oaktadt mycket bemödande, lyckas att finna något tjenligare.
Uppå derom af Grefwe bärner, Garl (rabel el, gjord förfrågan, lemnade Hans klxee! lenes Herr Greswen och Landt-Marskalken den uplysnjng, at O>re5bmnen af äVaälisila Aoeligr JungfruStift, widtagit sadana anstallter, at någon förlust a denna Ca-. Ian uttänka penningar nu mera skäligen icke borde kunna befaras» >c>95 Häglofl. Riderskapet och Ud-.ln arskllldes klockan 2 efrerlMddagen. In liäom ?sliknc<,Iii ^lineoln Hirs. Mandagen den 9. Junti. klsmim klockan 4 efnrmiddogen. fnlkerackes krotocollet i:o För den 28 Maji, hwarwid, i anledning af Herr ^xel ^älerlparrLS u läkande, huruwida 1784 ärs Lag kunde kallas Grundlag, Grefwe posts, Ar vell L r ic, sklifttligen in, kemnade följande: I anseende til Herr Axe! Acklers^aarrea anmärkning, rörande hwad jag sagt o:n at »734 ars Lag wore Grundlag, sä förklaras, at jag för min del anser den samma i sä matto lika med Grundlag, som den ej utan Kongl. Maj:tä Näd iga bifall och proposition kan ändras. 2:0 för den Zl Maji. 3:0 För den z Junii, hwarwid Friherre l^nntingrlniuleri, HlH)r-»ck>r, tvid den 19. §. af Skjutsstadgan, enligt sit i ?rokocollet gjorda förbehåll, stnsteiiKen inlemnade til krorocollet: , rc-96 - Wid
Hvarken med god ordning, eller det an - i54 LagVtskottits Bttånhandtn. seende personer böra ega, hvilka åtgöra Ledamöter af ett representerande Riksstånd, hafva Utskotten kunnat förena en modification i vilkoren af nykterhet och god frejd hos den, åt hvilken Mästerskap och burskap må meddelas; men då, emot meningen af hvad Utskotten genom denna § velat uttrycka, rörande det hinder för Mästerskaps meddelande, sorn inom ett år begånget och lagligen fulltygadt drycken-, skapshrott bör medförajmöjligen den tolkning af §. skulle kunna göras, att den felaktige derigenom för alltid blifvit utestängd från rättigheten att såsom sjelfständig likare inträda i ett borgerligt yrke, hafva Utskotten funnit ett förtydligande af samma Q. vara nödigt; hvarjemte och då Utskotten ansett sig ega skäl gilla den anmärkning, som blifvit gjord derom, att den, emot hvilken hinder af den beskaffenhet, som i §. omnämnas, möta för Mästerskaps vinnande, icke borde, på sätt medgifvet blifvit, ega rätt att med egna händer till sin bärgning idka det handtverk, hatt lärt, heldst otvifvelaktigt flere missbruk deraf skulle kunna uppkomma, utan vara skyldig, att antingen fortfarande såsom Gesäl! arbeta, eller på annat sått sig ärligen försörja, Utskotten af sådant skäl velat tillstyrka, att den mening i §., som härom handlar, må derifrån uteslutas; hvarigenom ock erinringen deremot, att io §. derstädes blifvit orätt citerad, i stället för 9 af sig sjelf förfaller. LagVtskottits BttHnkanden, 155 Följande redaction af a §. föreslås derföre :
Alla dessa orimligheter visa, att hela reseberättelsen är uppdiktad, förmodligen för att genom densamma gifva mera vigt åt förslaget att från Portugal utsända en nordvest-expedition och i full tro på, att det förmodade sundet verkligen förefans samt att färden längs Amerikas nordkust skulle gå lika lätt som resor öfver Nordsjön88. Det sätt, på hvilket ett fartygs nedisning beskrifves, antyder, att berättaren sjelf eller hans sagesman varit utsatt för en vinterstorm i något nordiskt haf, sannolikt vid Newfoundland, och den lifliga skildringen af sundet tyckes vara lånad från någon ostindiefarare, som blifvit stormdrifven till nordliga Japan, och som i ett vattendrag mellan de der belägna öarna trott sig hafva upptäckt fabelsundet Anian. Om en tredje resa år 1660 har en sjöofficer vid namn de la Madelène, 1701 lemnat följande korta, förmodligen i Holland eller Portugal uppsnappade meddelande åt grefve de Pontchartrin: »Portugisen David Melguer afreste från Japan den 14 mars 1660 med fartyget le Père éternel och följande Tartariets kust (d.v.s. Asiens ostkust) seglade han först mot norr ända till 84° n. br. Derifrån stälde han kursen mellan Spetsbergen och Grönland och, passerande vester om Skotland och Irland, kom han åter till Oporto i Portugal». Mr de la Madelènes berättelse finnes återgifven i Mr Buaches förtjenstfulla geografiska uppsats »Sur les différentes idées qu’on a eues de la traversée de la Mère Glaciale arctique et sur les communications ou jonctions qu’on a supposées entre diverses rivières» (Histoire de l’Académie, Année 1754, Paris 1759, Mémoires s. 12).
Hieb fäferfet anfeö påräfuclige. XXXTI ©tatd*lltff ottetd Senna Calcul lemnar bet refultat, att meb ben'eif wig antagna anflagdfumma 2,750,000 titt görfwardwerfet) cd) feban mebel affatta titt äfröen be öfriga begärta ailfiagen, roifar ffg ett öfmerffott af Sf:br 35,000, hwdremot meb antagaitbe afUtfföttetS förjlag titt andag åt prfmard* werf et, en lifa ftor brifl ttppftår; baba betar, utan berat* nante af ben ränteminff font å begå tittgångar ffutte Funna inbringad, om St. Jj. ©tanber behaga ttppbraga beråd StifSgälbd*Contoir, fatt förränta be från ena titt anbrä ås ret innejfåenbe eftra tittgångSfumutor, font igenom infattning i Santén emot blott 3 procent, enligt fgttab min Calcul titreber, inbringar nära 80,000 3t:brj hvarigenom någon öfab tillgång ytterligare bcrebed i Sårtewäg titt FBoråS éci) éregrunbd flab, trollhätte Canal 0. f. m.
Den vetenskapligt pass tresse och våra medsystrar, inom het är vi ägna ännu henne bland oss en så v å r t lifligaste infru Engström född o c h fornforskaren v ä r l d; b i b e h å l l a d e därtill hem, sin friska vi ursprungligdär stämmande ärft store m ä n n i s k o v ä n n e n modern, det Dybeck, brorsdotter ädla med s å v ä l af d:r handling, fru den indisin framtida fullo som såsom kvinna ej skulle kunna fylla och en högre skönare uppgift än såsom kvinnans läkare. hennes gon liga ter fru S i g r i d E n g s t r ö m, f. M o l a n d e r; lige att i följande liten aning spordt det blifva rader om älskliga få hennes en sälloch gedigna Med u n g d o m e n s entusiasm hördes sin hon lifliga framtid henne drade en utomordentligt faders denna till fotspår lindra människors blifvit i en beunför blotta Sedan Sigrid Molander genomgått för att blifva sökte och denna inna verksamhet såsom kvinnooch hennes barnläkare, vackert hvilken säkerligen börjat verksams k a l l b l i f v a till g a g n o c h välsignelse för mången. ett år — fann och hennes ty — denna huru maktpåliggande än ande tillfredsställelse, på Kort blef verksamhet, lärarinnekallet ej bildningsb l e f s e d a n lärari e n af S t o c k h o l m s förnämsta endast och Hon inträde vid lärarinneseminarium, sin stort lärarinna. vann i examen normalskola b e s l ö t h o n sig för verklighet, ska het statens flickor, högre det eller såväl kroppss o m genomgick medicinönsjälslidanden. anstalt samt sin sista krafman personligheten, inför henne aflagt sina där ej b l o t t d e n skickö n s k a n för hon just finkänshvilken m a n ej b e h ö f v e r t v e k a medår känner att vetenskapsmannen I sina lidanden.
Statsverket 1863. 7 anställd först såsom volontär vid Kronobergs regemente från den 20 Oktober 1840 till den 18 April 1842, vidare i egenskap af Underofficer vid Kronoarbets-Corpäen å Carlsborg från den 14 Februari 1844 till den 1 Augusti 1846, derefter såsom Underkonduktör vid Ingeniör-Corpsen till den 13 Augusti 1849, hvarunder ban tillika på kortare tider, efter särskilda förordnanden, bestridt Länsmanstjenst, samt slutligen, efter flera dylika vikariat, såsom ordinarie Länsman, hvilken befattning Peterson erhöll den 18 Juli 1851 och fortfarande innehar, hvadan den tidrymd han tillbragt, i Statens tjenst utgjorde omkring 23 år; och styrktes för öfrigt, genom det akten jemväl bifogade läkarebetyg, att Peterson under en längre tid å begge benen haft svåra åderbråck, hvilka de sednare åren betydligt förvärrats, samt att i anledning deraf han, såsom orden lyda, vore oförmögen att så som sig bör kunna utöfva den tjenstebefattning, han nu innehar, Stats-Kontoret, hvars utlåtande häröfver blifvit infordradt, hade uti skrifvelse den 13 innevarande September i uuderdåuinghet anfört, att al handlingarne väl visade sig att Peterson, i afseende å såväl lefnadssom tjenstår, icke på långt när uppfyllt de vilkor, som äro i Kongl.
Hvad serskildt brödanskaffningen angår, anser jag i öfrigt densamma både blifva billigare och lemna bättre vara, om den sker genom kontrakt med bagare, än om bakningen sker på kronans bekostnad. Beträffande den vigliga och kostsamma del af krigsförvaltningen, som innefattar truppens beväpning, beklädnad, remtyg och utredning, så företer ordnandet häraf ett experimentalfält för de mäst olika förvaltningsåtgärder. Vidkommande anskaffningen och underhållet deraf, sä sker detta vid de indelle roterade reg:terne direkte af kronan, vid nisthålls-reg:terne af rusthållarne sjelfve och vid de värfvade reg:terne af entreprenörer (passevolance-innehafvare). Uti intetdera fallet är likväl ringaste afseende fristadt vid det, som enl. mitt förmenande i främsta rummet borde iakttagas, så framt en nödig, all menlig påföljd saknande, minskning i utgifterne i förening med truppens rättvisa anspråk, skall kunna åstadkommas, nemi. öfvertlyttandet pä soldaten af den vinst, som en noggrann persedelvård medförer. Huru tillgår det i stället f. d. n. ? Jo! vid de värfvade reg:terne är det icke soldaten utan dess naturliga målsman och bevarare af dess rätt, dess egen kompanichef, som njuter fördelen af den längre varaktighet, som soldatens cnskildta omtanka och aktsamhet kan gifva en eller annan persedel — ett förhållande, som i mer än ett afseende måste anses fördömligt. Vid de indelte reg:terne åter tillgodonjuter den aktsamme och oaklsamme alldeles samma förmåner. Krigslagarnes sfraffbestämmelser äro, för så väl den ena som andre, det enda som stimulerar till ordning och aktsamhet; någon materiel vinst genom fullgörandet häraf kommer soldaten aldrig tillgodo. Hvad monderingens anskaffning och underhåll vid rusthållsregementcrne serskildt angår, utgör detta för rusthållaren ett af indelningsverkets mäst tryckande och till beloppet mäst oberäkneliga onus, på samma gång som förfarandet i militär-ekonomiskt hänseende är högst olämpligt.
Sedan Utskottet sålunda tillstyrkt den förklaring af 12 §. i InteckningsLägen, sorn Utskottet anser vara med Lagstiftarens mening öfverensstämmande, återstår för Utskottet, att yttra sig öfver den del af Herr Lofflers motion, hvari lian yrkar ait hela 1 Mom. af g:n måtte försvinna, hvarigenom han åsyftar ait alla Hus, Byggnader och VattenVerk, så i Staden som på Landet, å annor mar.s grund, utan undantag må få intecknas till kraft och verkan äfven i Tomten, får så lång tid som Besittningsrätten innehafves. Ett sådant stadgande skulle, efter Utskottets tanka, strida mot pegreppet af dan ständighet och oföränderlighet, som alltid ansetts utgöra hufvudegenskapen af fast Egendom, och orsaken, hvarföre dess pant» sättning kan med full säkerhet ske, endast genom Inteckning, och utan det öfverlåtande, som för lös pant år nödigt j vid be» tragtande hvaraf, och då i händelse hvarje dea minsta å anaaais grund uppförde Bygr LagVtskottets BetHnkanäcn, s6t mad på Landet finge intecknas, det blefva en omöjlighet, att hålla den reda på meddelade Inteckningar, forn för utgifvande af Gravationsbevis är nödigt, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall till hvad Herr Leifler i denna del yrkat? hvilket dock tillika med en Ledamots särskilda mening tili Riksens Högloft. Siänders vidare bepröfvande vördsamligen öfverlemnas. Stockholm den 9:de Maji 1825. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rik' sens Högloft. St Hider s Lagutskott den q.3 April 1823. S. D. Föredrogs Herrar N. Limnelii och E. M. Leiflers af Vällofl. BorgareStåndet remitterade, den i3:de sistl.