Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prof. 1840- 8 Sami. 19 Haft. 2 io Allm. Best’.- och Ekon.-Utslottets Betänkande, N:o 68. som med Academisn; samt att slutligen af de 288 tunnor korn, som utgå till Frösö Skol-stat, oell som blifvit upptagne i det allmänna anslaget för Låro-verken, omkring ari tunnor bestå af kvrko-lronde, som utgöres af ofvannämnde provincer sjelfve, men endast återstoden fy lies med kronotionde; och har motionären, på nu anförde skäl, föreslagit, det måtte ett anslag beviljas till tvänne nye Lärare-löner vid Frösö Skola, oell Rikets Ständer derjemte ingå till Kongl. Majit med den underdåniga anhållan, att denna Skola må få en ny organisation, så beskaffad, att dess lärjungar kunna, efter fulländad lärotid, omedelbart dimitteras till Academien; hvarjemte motionären hemställt, huruvida berörde anhållan borde serskildt framställas eller sättas i förbindelse med förslaget om såväl Apologist-skolornes som Gymnasiernes successiva reorganisation och förening med Lärdotns-skolorne. I afseende å Elementar-Läroverkens reorganisation, hafva i senare tider flere åtgärder vidtagits, såsom att Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 21 December 1825, förordnat en Comitee att, under ledning af II. K. II.
”alUförmånga brånnerier derigenom skulle uppstå och föranleda en skadlig tillökning i ”konsumtionen. Ilade Utskottet deremot vägat kuppen, och gifvit handteringen fri ”till tiden, skulle följden deraf troligen hafva blifvit det lyckliga förhållande, att ”icke hälften, kanske ej fjerdedelen, af de större brännerierna uppstått; ty produktionen rättar sig alltid efter konsumtionen; ju mindre bränvin supes desto mindre ”tillverkas. En annan orsak, som bidrog till inskränkning i bränningstiden, var ”Utskottets önskan att tillintetgöra det såkallade drank-intresset, och tvinga landt”inannen dels att öfvergifva den länge vidhållna, men grundfalska princip, att han ”behöfde drank under hela äret, dels ock att inse, att jordbrukets fördel befordra”des bättre genom användande af annat, än drank. Detta ändamål trodde man ”sig nemligen vinna genom stadgandet, att bränvinsbränning finge utöfvas blott un”der två månader af året; ty dranken låter sig icke förvara från den 15 December till den tid på våren, då kreaturen utsläppas på bete. Ett ytterligare skäl, ”sorn verkade på Utskottets beslut, var det förklarande, som lemnades af en sakkunnig och inflytelserik person, att om bränningstiden icke inskränktes, komme vid ”rikets östra sjökuster, att anläggas flera större brännerier, hvilka skulle drifvas ”hela året med ryskt mjöl. Men månne icke, oaktadt den gjorda inskränkningen i ”bränningstiden, sådant mjöl ändock till stor myckenhet inkommit i landet? Att nu ”vidare vidhålla eller erkänna skäl af så svag beskaffenhet, som det nyssnämnda, ”skulle vara att fela mot de första grunderna för nationalekonomien. Det har ”blifvit sagdt, att en obegränsad frihet i bränvinshandteringen skulle vara olycks”bringande. Denna föreställning mä gälla för somliga.
Sän i tabellen faftjtädDa minintufumman icfe unDerjtigeö; och böra jfälen tid ada föränDtingar alltiD i protocodet omjlänDligt anföran §• W <3BiD 33rufö och 33ergroerfö roärDering, bejtämmeö förft och ferjftlDt trär» Det å ada DerunDer IpDatjDe »hemman, Qwarnar, ©ågat, §iffericr och änDra lägenheter, font tid lanDtegenDom räfnaö. ^Derefter upptagen tid ferjftlD voärDering beloppet af få mäl Den för broar» je S3tuf tillåtna ttdmerfntng, beräfnaD efter förufetö prioilegieraDe fmiDe, forn äfmeit roiD De SSruf, Der recognttionö Det priPtlegieraDe fmiDet, b lif mi t å voåg lefmereraD. <2BiD cit fåDan roärDering af ttdwerfningen, för broilfen broarje orté bammarf?attö»jernpriö jfad tjena €ommittéerne till grunD, bör, för att utröna egaretté merfliga behållning, afDragaé ttllmerfningö-foflna» DenS belopp, beroenDe icfe adenajt på Det högre eder lägre priö, forn ada ru» dimaterier af malm, tacfjern och fol funna anfeé ega, antingen
Reservationer å extra statsanslag 2,678,438: 78. Efter afdrag af: Utestående krono-uppbörd den 31 December 1861: Fbrdringar: Hos stats-verkets grundfond: Andel i öfverskott och besparingar: Kredit. Ingående balans : Fondens skuld vid 1861 års ingång, bestående af: Skulder: Tili stats-verkets grundfond: Brist i statsregleringen för år 1859 822,951: 63. Till extra statsregleringsfonden: Reservationer å extra statsanslag 2,830,912: 29. Efter afdrag af: Utestående krono-uppbörd den 31 December 1860: Levererad inom den 31 Augusti 1861 Resterande den I September samma år Förskott Proprie-balanser 21,734: 99. Fordringar: Hos stats-verkets grundfond: 1859 och 1860 årens bidrag till bestridande af de på Riksgäldskontoret anvisade utgifter 1,932,400: Extra statsregleringsfonden: Extra statsanslag .-. Litt. B. till 1863 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. Statsverkets grund Debet, Ingående balans: Fondens behållning vid 1861 års början, bestående af: Behållning af spanmål och proviant 87,924: 80. Dito af bergseffekter 351,632: 43. Utestående krono-uppbörd den 31 December 1860: Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: Återstod af 1842 års statsfyllnadssumma 675: Efter afdrag af: Återstående utgifter, enligt riksstat — 377,531: 76. Skulder: Till ordinarie statsregleringsfonden: Reservationer å riksstats-anslag 11,340,498: 7. Odisponibla uppbördsmedel: Till extra statsregleringsfonden: Reservationer å extra statsanslag 1,408,750: 62.
Bonde-Ståndets d:o B. X p. 277. 26:o Angående ansvar för skrifters föryttrande, å hvilka Boktryckares namn, årtalet och tryckningsorten ej äro utsatte. §. 1. 12:te Momentet. (Tillägg vid slutet.) — Föryttrar någon en tryckt skriftj hvarå Boktryckarens namn s tryckningsorten eller årtalet icke finnas utsatte j bote för hvarje gång femtio Riksdaler och stånde derjemte j i händelse skriften åtalas, författare-ansvar j derest icke Boktryckaren eller Författaren kan upptäckas. §• 4. 4:de Momentet. Irsta Perioden. Till ordningsmål icke afTill ordningsmål —. — icke aflemna!’. I dessa fall ■—■ — —. lemnar, eller onij emot i $. iz Morn., j tryckta skrifterhvarå Boktryckare namn , tryckningsort eller årtal ej äro utsattej föryttras. I dessa fall ConslitulionsUtskoltets-Memorialj JV.o 5. Se Bill. 3 Sami. Meni. Ridd. och Adelns Prot. B. XXI p. 91, 369. B. XX p. 257. Preste-Ståndets d:o B. XVIII p. 227, 509. B. XIX p. 208. Borgare-Ståndets d:o B. Bonde-S landets d:o B. X p. 277. 27:o Angående uppliäfvande af förbudet' mot tryckning, utan vederbörandes tillstånd;, af Riks-Ståndens protocoll. §. 2. 4:de Momentet. Irsta Undantags-punkten. Alt Protocoll och HandAtt Protocoll och Handlingar, eller Riks-Ståndens, eller Ilemlingar, eller Hemliga Utskottets — lisa Utskottets —. Se Bill. 3 Sami. Meni. Ridd. och Adelns Prot. B. XX p. 533. Preste-Ståndets d:o B. XVII p. 329. Borgare-Ståndets d:o B.
Del är af denna anledn., som jag icke kunnat finna något mera lämpligt correcliv mot cn äfventyrlig bankrörelse, iln just directionens ansvarighet; ty directionens ledamöter kunna lemna sina befattningar när som lie Ist, ocb det beror på hvarje loltägares fria vilja, huruvida han må mottaga directeursbefattningen; hvarförinnan en hvar naturligtvis gör sig underrättad om de bolagets beslut, som icke utan äfventyr för enskilda uppoffringar och obehag kunna af directionen verkställas. Det har vidare blifvit sagdt, att bankernes directeurer behöfde tid på sig alt anskaffa penningar för sedlarnes inlösande. Vore det blott fråga om en slutlig betalning lill sedelinnehafvarne, så skulle jag icke fästa så mycken vigt vid den föreslagna ansvarigheten, emedan jag alltför väl finner, att, äfven efier mina motståndares förslag, en tillfyllestgörande säkerhet för sedlarnes slutliga infriande skall uppkomma genom samtlige bolagsmännens ansvarighet i detta afseende ; men man måste besinna, att, om en bank endast för en kort lid inställer sedelinlösningen, kommer sådant alt på ett förfärligt sätt inverka på allmänna rörelsen inom den del af Riket, der dessa bankers sedlar utgöra det hufvudsakligaste rörelsemedlet. Det är derföre lagstiftarens oeflergifliga pligt måste vara, att tillse det, så vidt på honom ankommer, aldrig någon sådan cataslroph må inträffa. Efter min tanke är det således vida mindre vigtigt att afse några flera eller färre dagars kortare eller längre tid, som en sedelinnehafvare får vänta på betalning, än den omständigheten, att icke genom lagens beskaffenhet en lättsinnig bancoförvaltning föranledes, hvilken åter i sin ordning, då banken icke längre kan fortsätta sin sedelinlösning, måste förorsaka en till sina följder högst förderflig skakning i alla enskilda bankers credit.
Utsk Betänkanden. 147 ga det der, och enligt den föreskrift, som egendomsegaren meddelar. 5:0 Att alla sådana afvägar ifrån landsvägen, som leda till flera serskilda egendomar eller bondhemman, hvilka ej äro indeldta i ordentliga Byalag, och således ännu icke kommit under benämning af Byaväg, må behörigen hemmanen imellan proportionaliter skiftas, i lika godt stånd med Landsvägen hällas, samt årligen vid laga ansvar samma tiderlagas och iståndsättas. Utskottet har till granskning förehaft detta mål: och, hvad angår den i första punden föreslagne vägdelning, öfver hela Riket, samt ett skyndsamt företagande af vägjemkning, der sådantäskas.såfår Utskottet härvid framföra sin öfvertygelse, att en sådan allmän vägdelning, utom att den skulle medföra de största kostnader, nödvändigt måste gifvaanledning tillotaliga Rättegångar, och svårligen kunna verkställas utan kränkaade af rättigheter, som af ålder varit hällne i helgd; af hvilken orsak Utskottet så mycket mindre anser sig till den härom väckta motionen kunna tillstyrka bifall , som icke allenast uti Kongliga Resolutionen uppå Ridderskapets och Adelns Besvär den 8 Januari 1735, än uti den för Kongl, Majrts Befallningshafvande utfärdade Instruction, jemte flera Resolutioner, tydliga föreskrifter finnas, huru vid vägdelning och de förändringar eller jemkningar, som dervid kunna anses vara af nöden, bör förhållas, i likhet hvarmed sådana jemkningar ofta blifvit på serskilda orter verkställde, enär skälige anledningar dertill förefunnitsj och lä^ga desse Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. $tadganden ej heller på något sätt hinder i vägen för framdeles skeende vägjemkningar, då de med rättvisans iakttagande kunna företagas och fullbordas, hvarvid vägalotteägaren dessutom äger full rätt, att, om han ancer något hafva skett sig för när, i laga ordning deröfver anföra besvär.
Om den andra mindre blänker, Trohet dock där innebor, Trohet som ett hjälpta skänker, Och som det mig dyrt besvor; Om den andra mindre pryder, Fägnar den mitt hjärta mer. Evighet dess ring betyder; Trohet i dess guld jag ser. Inför mänskor må du gälla Som insegel på mitt oi * ä, Men att hjärtat tillfredsställa, Därtill blef dock du ej gjord, Du, mitt sanningsvittne vare; IQlrleksvittnet denna bär. Denna hemlighet förklare, Hvarför den mig blef så kär. C. L — n. Den svenska kvinnan på Chicagoutställningen. * Wl åken går framåt! é) M$ I fredags kade den af Fredrika Bre^ mer-förbundet tillsatta, i vårt förra nummer omnämnda damkomitén utlyst ett nytt möte på Hotel Continental; denna gång hade kallelsen hörsammats i vidare kretsar, och i den samling damer, som på fredag middag till ett par hundratal fyllde möteslokalen, märktes en mängd af de mera framstående representanterna för det kvinnliga arbetet i hufvudstaden, för skolor och undervisningsverk, för literatur, för konster, slöjd, yrken och industri. Justitierådinnan fru R. Olivecrona hälsade de närvarande välkomna. Hvad som gifvit Fredrika Bremerförbundet tillskyndelse att taga initiativ till denna rörelse för den svenska kvinnans värdiga deltagande i Chicagoutställningen var en skrifvelse från den amerikanska damkomitén i Chicago; däri uttrycktes de amerikanska kvinnornas lifliga förhoppningar att ej vid det lysande tillfället behöfva sakna sina svenska systrar. Förbundet anser sig dock härvidlag endast böra spela en förmedlande roll och drar sig tillbaka från ledningen, så snart de tillsatta komitéerna träda i verksamhet. De skäl, som tala för den svenska kvinnans deltagande, ligga i öppen dag. Den svenska kvinnans ställning är, lyckligt att nämna, i många hänseenden framom andra länders, ej blott hvad hennes verksamhet inom skilda områden beträffar, utan ock med hänsyn till den aktning, som bevisas henne. Detta är ock en i utlandet flere gånger erkänd sak. På anmodan af den amerikanska kvinnokomitén hade fru Olivecrona utarbetat och öfversändt en uppsats, behandlande den svenska kvinnans ställning, verksamhet och förhållanden.
Felb och Peluche», »Bomulls-alngods: andra slag, ej specificerade, tryckte eller pressade», samt »BomullsSbawlar, Shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger»; äfvensom Borgare.-Ståndet att, i afseende på »Helsiden-alngods: Felb och Peluche», »Helsiden-Shawlar, Shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger» samt »Halfsiden-alngods: Felb och Peluche»; och Bonde-Ståndet att, i afseende på »Helsiden-alngods: Flor, Gaze, Tyll, alla slag», »Bomulls-alngods: andra slag, ej specificerade, färgade» och »tryckta eller pressade», instämma med de stånd, som i dessa delar godkänt Utskottets ofvan omförmälda förslag. I den mån dessa inbjudningar icke bifallas, föreslår Utskottet följande omröstningar: N:o 84. Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att införsels-tullen å »Väfnader: Helsiden-alngods: Felb och Peluche», skall bestämmas till 1 R:dr 24 sk. skåip:det, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes denna tull till 1 R:dr skålp:det. Den, som godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna föreslag, att införsels-tullen å »Väfnader: Helsiden-alngods: Flor, Gaze, Tyll, alla slag», skall utgå med 5 R:dr skålp:det, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 4 R:dr skålp:det. Den, som vill att, i öfverensstämmelse med Utskottets af ett Stånd bifallna förslag, införsels-tullen å »Väfnader:
Diarier icke skulle komma att innehålla ett större antal äldre oafgjorde Lagsöknings-mål, hvilka, i följd af parternes åtgärder eller efterlåtenhet j hviiade utan handläggning; men detta ändamål icke är af den vigt, alt, endast för ernående deraf, parter höra åläggas besvärande skyldigheter eller blottställas för äfventyret att fällas till vitén uti inål, der det är förenligt med deras egen fördel, att, i hvad på dem ankommer, befordra skyndsamhet, har Jag ej funnit något hinder möta, det ju verkan af föreskriften i Kongl. Brefvet den 6 Maji 1767 härefter1 må upphöra; hvaremot och som det stadgande, hvilket blifvit af Eder i stället föreslagit: nemligen att den sökande borde fullfölja sitt påstående inom sex månader ifrån Communications-dagen , eller, i annat fall, målet afskrifvas, skulle för sökanden medföra ökade skyldigheter, hvilka icke af behofvet påkallades i de händelser då förklaring inkommit och målet endast berodde på Kongl. Maj:ts Befallninings-hafvandes handläggning, samt i andra händelser åter skulle vara förenad med de olägenheter , dels att någon gång hinder för den sökande lunde möta att inom sex månader communicera Lagsökningen, dels ock att tillfälle derigenom skulle betagas fordringsägare, sedan han börjat Lagsökning, att, utan ytterligare omgång och kostnad, lemna ett Den sg November f in. «99 anstånd, hvartill han eljest kunde finna si» benägen; Alltså har Jag icke funnit skäl Edert förslag i denna del antaga. Vidkommande åter den af Eder be, gärda ändring i i och 2 §§. af 2:dra Capitlet Utsöknings-Balken samt Förordningen den 3i Julli 1815, så har Jag funnit godt densamma bifalla; Och kommer, i öfverensstämmelse med hrad I föreslagit, berörde Lagrum att erhålla följande förändrade lydelse: § *• ”Hos Konugens Befallnings-hafvande 'må man föreställa sitt ärende mundteligen ”eller genom en kort skrift: Och lagge Ko -• "nungens Befallnings-hafvande den, som sö”kes, viss dag före att therå svara.
Granskningsnämnd skall inom tre helgfria dagar hafva fulländat och Riksförsamlingen meddelat sin undersökning, huruvida samtlige fullmagter äro utfärdade i den form, Val-lagens 24 §• samt denna Regerings-Forms 48 §• stadga: hvardera kammaren dock förbehållet att sjelf pröfva så väl Granskningsnämnds anmärkningar, som ock alla andra frågor, hvilka emot någon till kammaren hörande Riksdagsmans behörighet blifvit kammaren underställde. Kammaren är berättigad, så väl att af vederbörande infordra nödiga upplysningar, som ock att äska undersökning vid laga Domstol. Den, som Riksdagsmanna-fullmagt företett, utöfve o. s. v. CL ika med Utskottets § 61.) Är fråga om ansvar efter val-lagen, varde till laga domstol öfverlemnad. § 62. för sig. I Ständernas kammare före äldste ledamoten af Ridderskapet och Adeln ordet; i Samfälda kammaren äldste ledamoten från Upsala Län. 32 fBor till Constitutions-Utskottets Memorial, IV:.o 'SS. § 63. Karorarne skola hvar lör sig och inora sig för månad välja Talma® och vice Talman. § 64. Har val, som i 63 §. sägs, vid Riksdagen första gången försiggått, Öppne Konungen Riksdag å Rikssalen, der kamrarnes ledamöter, efter bevistad (Gudstjenst, sig infinna.
St. kunna catbegoriskt yttra sig öfver en hel princip, utan att ingå åtminstone så mycket i detalj, som Ulsk. i del sednare betänk. gjort, på det att K. M. må veta, att R. St. hafva sett saken något närmare i detalj. Sålunda skulle det ej gå an att helt enkelt säga: vi önska entreprenader. K. M. kunde då svara: det är godt och väl, att ni yttrar er öfver en 4*8 Den 14 November e. m. sak, sorn ni ej närmare påtänkt, och man behöfver likväl se närmare på en sak, som är af så stor vigt för landet. Det är på denna grund jag anhåller, att R. o. Ad. måtte, lika med tvänne af de andra Stånden, förena sig om det sednare betänk.; helst de förändringar, som nu derutinnan äro gjorda emot hvad det första betänk, innehåller, äro sådana, sorn äfven R. o. Ad. sist önskade. Då anmärktes, att det väl stod, att äfven om majoriteten önskade entreprenader, så vöre det minoriteten obetaget att förblifva vid sin gamla skjutsskyldighet. Men för den händelse, att röstantalet å båda sidor blefve lika, så gjordes den anmärkn., alt det ej var bestämdt, hvilkendera meningen dä skulle blifva den rådande. Det är i anleda, deraf, som Utsk. föreslagit, i detta sednare betänk., att om rösteantalet blifver lika, skall den meningen gälla, sorn antager entreprenad. Jag får vördsamt tillstyrka R o. Ad. att antaga detta betänk., så att man må erhålla tre Stånds beslut i frågan. Hr Westfelt, Nils: Då jag förut både här och inom Utsk. deltagit i handläggningen af denna fråga, så anser jag mig icke heller nu böra vara tyst. Jag har visserligen ej mycket att tillägga, sedan den siste värde talaren så ganska riktigt redogjort för Utsk:s tillgörande. Jag bar egentligen begärt ordet, för att svara Frih. Rålamb på en anmärkn., som han har gjort, nemi. att vid gäslgifvaregårdarna närmast omkring Stockholm ej samma skjutslega, som längre bort, vore tillämplig, nemi. 24 sk. b:co.
o A auktion vid Stuteriet den 14 April 1855 inropade Höglund 3 tunnor hafre för 27 R:dr 18 sk. Banko. Kort derefter afled gäldenären, hvars arfvingar afträdde boets tillgångar till fordringsegarne och sedermera erhöllo urarfvaförmån. Fordran blef behörigen bevakad, och vid sysslomänuens redovisning den 9 Mars 1857 erhölls utdelning med 17 R:dr 6 rst. Banko. 8:o Lars Larssons i Mälby konkurs. — R:mt 28 R:dr 80 öre, för inropadt och afhemtadt hö den 9 April 1853. Gäldenären lagsöktes den 2 Februari 1851 och befanns sakna tillgång, hvadan bysättningsdom å honom utverkades. Verkställigheten deraf blef dock uppskjuten i anseende till L. Larssons sjukdom. Han blef år 1858 försatt i konkurstillstånd, men massan har icke lemnat tillgång åt fordringsegarne. Strömsholm den 10 Januari 1862. N. G. Eek. — 318 — Styrelsens öfver Staiiiltollän(Icrierna underdåniga utlåtande öfver Riket9 Ständers Revisorers anmärkningar vid nämnde Styrelses räkenskaper för år 1860. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts genom nådig remiss mig meddelade befallning, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt vid Stamholländeri-styrelsens räkenskaper för år 1860, får jag, med remisshandlingens återställande, i underdånighet anföra följande: § 7.
Julii P. 637, 680. — angående ett tillägg i 75 §. Riksdagsordningen. Junii P. 726. Julii P. 637, 681. — angående ett föreslaget nytt Moment vid slutet af 68 §. Regeiungsformen. Julii P. 477, 637, 681. — angående ett tillägg i i5 §. Riksdagsordningen. Julii P. 477» 638, 681. 94 ConstitulionsUtskoUets Memorialer, angående förslag till en ändring i a3 §. Riksdagsordningen. —- angående förslag till upphäfvande af ett tillägg i 6 Mom. 1 §. TryckfrihetsFörordningen. Julli P. io36. —- angående grundlags-enligheten af en väckt fråga, hvarå Herr Landtmarskalken vägrat Proposition tili Remiss. Julii P. 1093, 1135. — rörande närmare upplysning örn innehållet af en anmärkningsskrift. Julii P. 1236. Aug. P. 15q, ao3. «— angående förslag till ändring i 4 och 5 Momenterne 14 §• Riksdagsordningen. Julii P. 1236. Aug. P. 159, 202. — angående ett föreslaget nytt 6:te Moment i i/j. §• Riksdagsordningen. Julii P. 1236* Aug. P. 159, 202. *— angående ett föreslaget nytt yrde Moment i 14 §. Riksdagsordningen, samt deraf härflytande smärre ändringar i dess 17, 19 och 22 §§. Aug. Aug2 A. P. 253. Sept. P. 210, 3o8. —■ i anledning af anmärkningar vid Utskottets förslag till ett yrde Moment i r 4 §* Riksdagsordningen. Aug. 2 A. P. 253. Sept. P. 210, 3o8. — i anledning af Konungens Proposition om upphörande af Konungens två röster i Högsta Domstolen. Aug. 2 A. P. 253.
Åtminstone såg unga Laxén alldeles ut som en tiger, när han kom framrusande och skrek, att Svensson stängt in honom i en skrubb för att stjäla hans applåder. Under tiden knackade, bultade och plaserade Holmen och Kullen i kapp till tablån, aftonens pjäs dö resistangs. Hvarför tablån på affischen kallades för »Apoteos», begriper jag inte, såvida det inte är ett gemensamt namn på alla teatraliska sträfvanden i fosterländsk anda. På golfvet låg Karl den Tolfte (Petter) utsträckt, död, under sin enkla soldatkappa, utanför hvilken stack ett par fullkomliga jättestöflar, dignande af lerklumpar. Jag hade allt haft en svår pärs att kämpa igenom med mig själf om det leret, men så tyckte jag det inte kunde skada, om vi visade att vi hade reda på de allra nyaste historiska forskningarna, och så smetade jag på ett så tjockt lager jag någonsin kunde, i stället. Till höger åt sidan stod Segerns Gudinna, Ada, (Underskön!) iklädd sorgdok och med en släckt fackla i handen. Midt emot henne stod »Ryktets Härolder» — för detta basunänglarna — med fällda basuner, och på en öfvertäckt kanon »Den Sörjande Kärleken», lilla Alf, med hufvudet till hälften gömdt under vingen. I fonden var en grupp soldater, som sörjde med ryggen, efter vi tyckte det var lättast få dem lika på den sidan och vi dessutom på det viset sparade in framstyckena. Bakom det hela glindrade det fientliga slottet, medan man i mörkret anade »Brottet», en mystisk personlighet, insvept i en stor kappa, (grefven) och med en afskjuten pistol i handen. Det var skönare än skönt! »Se, doktor», hviskade jag åt Kullen och pekade på Carl den Tolfte. »Detta är hvad jag kallar ett härligt symbol-lik!» Posetivet vefvade Sofia-valsen, Rosens Bild och Kopparslagaren i ett vefvande, och fast Laxén gjorde krumpsprång utom ridån för att fiska åt sig sina förlorade applåder, så började publiken att bli otålig ändå. »Är ni klara?» frågade Holmen hastigt.