Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuruväl man, på sätt Hr Carleson omnämnt, understundom benämner våra ekonomiska författnrr lagar, så är likväl ordet förfaltn. det vanligaste. Vid sådant förhållande anser jag det vara mindre lämpligt, ali R. o. Ad. genom godkännande af denna § binder sig vid ordet lag. Del mätte dessutom vara en oskyldig utväg, om R. o. Ad., på sätt Hr Gripenstedt föreslagit, godkäuner §:n under förbehåll, att om R. o. Ad., vid ärendets slutliga handläggning, skulle finna frågan vara af ekonomisk natur, ordet lag utbytes emot ordet förfaltn. ' _ Gr. Lagerbjelke: Det har redan förut blifvit påpekadt, alt orden förfaltn., förorda, m. fl. benämningar begagnas äfven för sådana lagar, hvilka af Konung och Ständer gemensamt beslutas. Hvad nu detta förslag beträffar, sä förefinnes i den redan godkända 4;de §:n ett stadgande, som äfven mina värde motståndare torde medgifva vara af civil-lags natur. Del lyder som följer: ”Bankbolaget lyder under Rådstugurätten i den stad, der Bankens hufvudkontor är beläget.” Man må nu utsträcka K. M:s rättighet att lagstifta i ekonomisk väg huru långt som helst, så lärer man likväl icke vilja gå så långt, att man påstår, det K. M. har rättighet att utan Ständernas samtycke bestämma forum för rällssökande, hvilket, så vidt jag vet, bestämmes i allmänna lagens Rätleg:s Balk. Jag anhåller vördsamt om §:ns godkännande. Frih. Palmstjerna: Mig synes alt man vid detta tillfälle mycket väl kan undvika att tvista, huruvida ordet lag eller ordet förfaltn. här skall begagnas. Jag anser nemi. alt hela uttrycket: ”under sådan kontroll af offentlig myndighet, som i denna lag stadgas” bör förändras. Denna offentliga myndighet är, på sätt R. o. Ad., då vi hinna längre fram i förslaget, skall finna, K:s Befide. Jag för min del anser det vara lämpligare* att kontrollen öfver Privatbanks förvaltning utöfvas af någon annan myndighet. Jag vill bevisa detta genom ett exempel. I Östergöthland är Landshöfd.-residenset förlagdt i Linköping.
* » Är blef » Ja, rätta. v e t? Han ni anser tänkte inte. » intressant. » » Hvarför behöfver minns nu Hon var då? » förstå. » gathörnet. » Hon h o n v ä n d e r sig inte o m, han ser efter ha Morbror säger, inte, gick allvarsam Ella. g e n t i n g att henne3 en ni » Er bortåt kär var — nu, hennes längre, den » Det må ni vill inte är hvad det? » ni bara frågade ängarnas » hur var nu visan? att varm. f ö r er, h u r förstår glänste. bad om det jag kan » Ni Luften » Å, kommit han: sida högt. tankarna jublade. hon det slä- hördes från var linier Agneta, sagt Annandagen mig. » igen? » själfva darna landet, till berätta försäkrar. » » Hör nu också. » tala tycktes » Säg, » traph a d e kört för h e n n e soliga Nejden Julska » H a r ni aldrig varit sade han det hvar måste runno där » Jag särskildt hade k o m m i t ner i lindallén o c h gingo ljusa honom. dagsmorgonen hennes hade emot hade känt henne glömt, hur ljuger n i! » Ål » — sett det, fast bara i d a g. så l e d s e n, att frågade, ert b r e f Morbror såg det ockO c h ni har v e c k a n, j a g har » Nej, gång förstår h o n skulle m ä r k a h o - » Agneta, Agneta, mitt vänaste vif, Så fjärran oss sorgerna skilja. » FRAN DREYFUSPROCESSEN: HVITA DAMEN. inte ta det. » tigande och gingo där terriervalparne ännu set i solskenet. 16: 45 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer o c h 2,000 olika färger, mönster m. m.) Siden-Damast fr. 90 öre — 16,45 Bal-Siden fr. 65 öre — 16,45 Siden-Bastklädn. pr robe • kr.
Det är angeläget att göra slut på denna barbariska oreda, genom införande af en enda för alla folkclasser gemensam och af alla folkclasser redan på förhand till sitt innehåll känd och af de fleste begagnad räkne-enhet. Om värdet af 1 R:drRiksgälds-sedlar, som är folkets räkne-enhet, härtill väljes, så vinnes ändamålet, ty det vida mindre antalet bland de bildade folkclasserne, som räknar i Banco, och det ändå vida inskränktare, sora räkna i R:dr Specie, aflägga genast dessa räknesätt, så fort förordningen om nya mynt-enheten är i kyrkorne uppläst. Tages deremot 1 R:dr B:co eller 1 R:dr Specie till räkne-enhet, xså bibehåller folket icke destomindre Riksgäldsräkningen, af samma orsak som det bibehållit däler-räkningen, ehuru denna för nära 70 år sedan, genom förordning är aflyst, och ehuru allt sedan i8o3 års realisation af Riksgäldssedlarne, Statsräkenskaperne blifvit förde i Banco. Då fråga således är, att utan dröjsmål tillvägabringa en helsosam förening mellan alla folkclasser om en gemensam myntenhet, så finnes ingen annan för ändamålets vinnande säker utväg, än att de bildade folkclasserne gifva vika för de mindre bildades, i detta fall, oskadliga, jag vågar säga förståndigare vana, och antaga, om jag så får utBih. lill R. St. Prot. i834• 6 Sami. 1 Afd. a 5:te Häftet. 10 BancO-Utsko(tets Betankande N.o 7. trycka mig, folk-myntet till gemensamt national-mynt; och detta af saluma skäl som, då fråga var om enhetens bestämmande för Svenska vigten, dea allmänligare victuaUe-marken dertill valdes, med uteslutande af de öfrige, bland vissa enskilda folkclasser brukliga och kända stapelstads-, uppstads-, bergs-, silfveroch apothekare-vigterne.
Betänkande N:o 12. dets inre förkofran, äfvensom för ordnings vidmagthållande, hvilket äfven synes vara erkändt inom motionärens eget Stånd, der inånga Ledamöter yttrat sig emot, men ingen enda för, detta förslag, anser Utskottet sig böra vördsamt hemställa, att motionen i denna del må förfalla. Vidkommande sedermera motionärens förslag om vicariers anställande under Landshöfdingars tjenstledighet, så anser Utskottet Landshöfdingar under de tider, då de kunna vara från Länen bortreste, icke vara förhindrade att i vigtiga frågor, rörande Länens styrelse, meddela nödiga föreskrifter genom brefvexling. Dessutom skulle det oftast vara omöjligt att kunna finna tjenlige personer, som vore villige att på kortare och afbrutna tider förvalta ett så vigtigt Embete. Lands-Secreterarne och Lands-Kamererarne, hvilka sådane vicariat åligga, hafva äfven, efter motionärens medgifvande, hittills sådant lättast fullgjort, i anseende till deras närmare kännedom om dithörande ämnen; och får derföre Utskottet, med öfvertygelse om berörde förslags olämplighet, vördsamt hemställa, att äfven detsamma må lemnäs ulan afseende Stockholm den a3 September 1844* JMro 12. Ank. till Exp. Utsk. d. 24 Sept. kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i föreskri fterne om indelade Soldaters tillträdande af torp, med afseende å deras ålder. Från Ilöglofl.
Men deremot bör Banqnen erhålla Srals.Werkets förbindelse, alt enär framdeles Skakens inkomster genöm den nu föreflagne reglering hinna komma i det stick, alt de kunna lämna något öfmerffott, Banqnen stkall succetzive 06) i den mohn tillgängarne af de bliswande indragningar och besparingar samt den förbätirade hushållningen med Kronogodsen sädank medgifwa, för delta förffott erhälla ersättning. — Enär i betraktande kageS att Banquens ärliga inkomst, enligt Bilagan Litt. H. 887,570: sammanlagd med den inkomst af RiksDrscout-Werket, uigör öfwer t Million R:d., sä blifwer detta förffott ingen tillökning i BanquenS Utelöpande sedelmasta, och kan således pä intet sätt leda till förringande af crcditen för deste sedlar. L)m Riksens Ständer täckas bifalla att Banqnen meddelar detta förffott, hwilken utwag Stats-Niffottet, anser för Dest del wara aldeles onndwikelig, sa hemställer Utstkottet, art dek mä meddelas pä de tider, dä Stats-Werket deraf är mäst i behof, nämligen ^.del i nästkommande Matti» mänad, ^:del i Junii månad och sista z-.djedelen i September mänad nästa är. Srars-Ukskottet har äfwen trott sig wid detta tillfälle böra föresiä beloppec af de 2:ne sarffilde tillräckelige summor, som enligt Regeringsformens 63 §. böra afsäktas och anstäs för oförsedde händelser. Och efter öswerläggning i detta ämne har StasUkffottet ansett den summan, som bör wara tillgänzelig, da Konungen till RiketS förswar eller andkq högst r§36
Ständer kunna blott frambära de underdåniga önskningar, hvartill omståndigheterne föranleda; hvaremot de öfrige frågorne om HofRåttens Ledamöters och Betjenings uppförande på Ordinarie Stat, samt om ifrågavarande anslag till AdvocatFiscalen i Götha HolRått åro sådane, som Rikets Ständer, oberoende af Konunga-makten, afgöra.' Mig synes derföre att en ordentelig behandling af detta ärende Inde fordrat, att Lag-Utskottet först inkommit med sitt Betänkande om behofvet af HofRåttens inrättande och att, 6edan Den 2" Maji j. m. Stånderne deröfver fattat Beslut, StatsUtskottet efgifvit utlåtande om anslagen. Sistnämnde Utskott hade vål då saknat tillfälle att, på sått nu skett, framkasta den reflexion, att tillgångar lill HofRåttens uflönande tilläfventyrs kunde komma att brista; men jag tror att dermed icke varit mycket förloradt, ty Stånderne böra erhålla bestämda yttranden från deras Utskott, ide mål som dit remitteras, _, och kunna icke åtnöjas ined gissningar. I frågan om nyttan af den nya HofRåtten, och nödvändigheten af dess inrättande, år jag af samma tanka som Lagutskottet; och jag grundar min öfvertygelse i detta fall på den erfarenhet jag fått under den tid jag varit Ledamot i både Svea och Götha HolRåtter, samt UnderDoniaie under HofRåtten öfver Skåne och Blekinge. Redan år i 8 15 då jag sednast gjorde tjenst i Götha HofRått, var antalet af derstädes anhångige Rättegångar och andre ärenden så stort, att deras afgörande omöjligen kunde medhinnas, utan voro betydliga balancer oundvikliga: icke derföre att, på sätt Herr Grefve Hård yttrat, målen befunnits incompletfa , ty i sådant fall skulle vid årets slut alla till föredragning lårdige ärenden varit afgjorde, hvilket dock aldrig inträffat under den tid, sorn Herr Grefven eller jag minnes tillbaka, utan derföre att göromålens mängd var större, ån vanliga menskliga arbets-förmågan.
Maj 1849 meddeladt intyg derom: att bostället, efter sednaste landtmäteriförrättning fått ett nedsatt värde, mycken mark, fast af usel beskaffenhet; att på det ena gärdet aldrig någon riktig gröda varit i mannaminne; alt således arrendet vore för högt uppdrifvet och skäligen borde nedsättas til! 20 tunnor, så vida någon arrendator skulle derstädes finna sin utkomst; och slutligen att erfarenheten visat, huru den erta arrendatorn efter den andra blifvit derstädes utblottad. Genom nådig remiss af den 8 sisthdne Februari hade Kongl. Maj:t täckts häröfver i nåder infordra Kammar-kollegii underdåniga utlåtande, sedan vederbörande hörde blifvit; i anledning hvaraf kronofogden och häradsskrifvare^, som vitsordat sökandens uppgifter, underdånigst tillstyrkt nedsättning i arrendet till 24 tunnor spanmål; men landshöfdingeembete! i Upsala läu åter i underdånighet yttrat, att, då sökanden, innan han å öppen auktion inropade bostället, emot det deraf nu utgående arrende, varit i tillfälle att inhemta upplysning och kännedom om boställets beskaffenhet, ansåge landshöfdinge-embetet sig icke böra tillstyrka nådigt afseende å ansökningen. Uti underdånigt utlåtande af den 20 sistlidne Maj hade Kammar-kollegium, med tillkännagifvande, att bostället blifvit genom kollegii arrende-kontrakt af den 24 Februari 1848 till sökanden utarrenderadt på 24 års tid, räknadt till midfastan år 1872, emot ofvanbcrörde årliga arrende af 36 tunnor spanmål, ansett sig böra till det af landshöfdinge-embetet anförda skäl tillägga, att arrendet, enligt Kongl, kungörelsen den 17 December 1799, af kollegium icke bordt bestämmas till lägre belopp än en tunna för hvarje geometriskt tunnland öppen åker, hvarför det med en - Slals-Ulskotlels Utlåtande, N\o 276. 21 dast 9^ kappar öfverslege minimibeloppet.
Blanda sedan brödet deri tilllika med 3 matskedar socker, 3 — 4 finstötta kardemummor, ett par stötta När man spiller mat eller flott på bittermandlar, en handfull rensade rusen het jernspis, kan man genom att sin, ett vinglas konjak eller punsch. strö litet sand på stället hindra allt Slås i en smord form, gräddas i ugnen, os, som deraf uppkommer. Maria. ätes varm med arrakseller konjakssås. Bläckoch rostfläckar på linne bortE n a n n a n. Bred på smörgåsar af tagas lätt medelst 2 delar vinsten och hvetebröd, smörj en form, lägg ett 1 del alun, upplösta i vatten. hvarf smörgåsar, så ett hvarf sylt (halMaria. lon och krusbär), så åter ett hvarf smörgåsar och sylt, till formen blir Ågghvita uppvispas lättast, om man nästan full; vispa så upp 4 ägg och tillsätter litet salt; j u kallare äggen ' / » kanna tunn grädde och fyll formen äro, dess förr skumma de. dermed. Gräddas i ugn, ätes med vaMaria. niljsås; mycket god. Maria. Hvarjehanda. Bostaden. Läkareråd. DUN Zulcika saknar nog ej förutsättningar att med fortsatta bemödanden åstadkomma något verkligt godt. Nu föreliggande lider af hvad vi skulle vilja kalla » bjertnupenhet »; slutet särskildt verkar nästan parodiskt. J. a. Bättre än mycket annat i den vägen, hvarmed vi. dagligen uppvaktas. Vi skola tänka på saken. Unda Marina. V i ha nu för trångt. Vill ni komma åter, kanske ni härnäst har bättre lycka. Stenia. Edra förslag ha naturligtvis mycket, som talar för dem, men möta på samma gång icke så få praktiska svårigheter. Emellertid skola vi på allvar taga dem i öfvervägande. » En mammas * adress känna vi ej. Derför blir väl bäst, att eder uppsats ligger till lämpligt tillfälle. S. Insända annonsen går till 1 kr. 50 öre för eång. Edelwciss. Finge vi motse ett besök a vår byrå, kunde j u lättast vårt mel !anhafvande rangeras. Den långa öfversättningen för följetongsafdelningen kunna vi ej använda.
leke alla samhällets lager äro angripna af dådlös indifferentism, det egentliga folket har aldrig varit så vaket som nu. Så länge själfva kärnan af nationen, så länge de djupa lederna ej blifvit angripna af andlig förlamning, så länge dessa symptom egentligen framträda inom högre klasser, så länge finnes ännu hopp om nationens tillfrisknande och hälsa. Att handlingskraften och lifaktigheten hos folket ofta framträdt än yrvaket och ovist, än Öfvermodigt och själfviskt, är alltför sannt; men stundom och i sina mest storartade uppenbarelser bär rörelsen hos oss en idealistisk prägel. Detta påstående skall sannolikt på vissa håll, där man identifierar arbetare och socialist, väcka liflig motsägelse. Högre klasser stå oftast främmande för, stundom fientliga mot de religiösa strömningar, som lifva arbetsklassen till stora uppoffringar. Öfverklassen skänker vanligtvis föga uppmärksamhet, stöd och samverkan åt underklassens sträfvanden att bekämpa samhällets mest för-därfliga laster, dryckenskapen och osedligheten. Den nation är ej genomför-därfvad, som visar så varm religiositet och så mycken kraft i bemödandena att reagera mot sina invärtes sjukdomar som den svenska. Vissa klasser hafva måhända dömt sig själfva till undergång, men nationen som ett helt betraktad är ej inslumrad i dödsbådande sömn. Thomas Otrygg klagar öfver, att ingen numera kan upptaga » en Svedelius ' och Wikners fallna mantlar ». Finnes då verkligen ingen? — Säg, hvarför få stora och ädla män icke mottaga mer erkännande, medan de lefva, en smula af den rökelse, som tändes på deras grafvar? En grym Ödets lek, som, för att hålla oss till ofvannämnda exempel, förde Wikner till död i landsflykt. Hvarför äro människor i allmänhet så blinda för de lysande sidorna hos sin40 8 ännu en gång polemik om vår tid. samtids främsta personligheter ?1). Deras lott har ofta varit smälek, förföljelse, fängelse, marter och död. Många, de största snillena, i synnerhet om de varit reformatoriska, hafva offrats för mänskligheten.
Hon tycktes vid första ögonkastet likna sin mor både till utseende och sätt; det var samma vackra blonda hår, samma stora ögon, samma fina hy och vackra växt och äfven hennes något långsamma, lugna och passionsfria sätt, men då man betraktade henne närmare, fann man, att allt detta var, så att säga, ett förräderi. Arabella var den fullkomligaste motsats till modern, eller rättare sagdt, det intryck de båda qvinnorna gjorde, var helt och hållet motsatt, ty inom Arabellas halfslutna ögonlock fanns en brinnande elektrisk eld, och öfver hela denna till utseendet så flegmatiska varelse låg utbredt det sällsamma fludium, den hemliga magi, som genast, utan besinning, utan medvetet skäl, med ens och ovilkorligt bringar det andra könet i eld och lågor. Hvari består denna hemliga kraft, hvad är orsaken till denna förtrollning, som meddelar sig lika hastigt som blixten, och hvars eld är lika oemotståndlig, lika koncentrerad som den? Hvem har någonsin kunnat definiera detta tvetydiga företräde, som vissa qvinnor ega, denna hemliga faddergåfva, som Venus stundom ger sina älsklingar? Var Arabella väl så underbart skön? Nej, alls inte; hundra qvinnor i den societet, der hon uppträdde, voro långt vackrare än hon och i synnerhet mera spirituella; hon talade litet, hennes ord voro alls icke anmärkningsvärda och hennes tankar ännu mindre, men ljudet af hennes röst stal sig in i hjertat, sjelfva rörelsen af hennes läppar berusade. Hennes sätt var likgiltigt, matt och vekligt, men det låg deri en trånande grace, en ljuf försmältande mjukhet, som hänförde. Allt detta var troligen helt och hållet ofrivilligt, kanhända omedvetet, ty den snart sagdt enfaldiga oskuld, som dessa obegripliga ögon äfven uttryckte, tycktes bevisa detta, på samma gång de gjorde henne ännu skönare och mera tillbedjansvärd. Det tycktes, som om naturen, hvilken glömt att meddela modern äfven den ringaste grad af tjusningskonst och kärleksglöd, för att ersätta sin försummelse, på dottern slösat tjugo qvinnors förmåga i detta fall.
Det synes mig böra tilläggas, att dessa commandit-delägares tecknings-summa skall inbegripas i sjelfva den allmänna tecknings-summan för banken, så att icke den fölin summan utgör ett tillskott till den summa, sorn utgör maximum för actie-leck ningen. Är detta ledan meningen, så nr dit åtminstone icke klart uttryckt. Gr. Frölich liar gjort en anmäl ku. som jag för min del gillar, nemi. då lian föi klarat sig vara emot rättigheten för en in ivat-bank alt utgifva sedlar utöfver den säkeihel, som för banken är leornad. Della ar en så sund oell gifven grundsats, att den icke bör åsidosättas; delta hindrar dock icke att, I. ex. sorn Östgöt lia-han ken, hafva lödighet att till en viss andel af den säkerhet, som särskildt är salt för criditivel, få utgifva sedlar; ty då realsäkerhet är satt för hela creditivels belopp, så hör ingen fara uppkomma deraf att man heiältigar banken alt utgifva sedlar, belöpande sig till 4° proc. af detta credil-hypotliek. Gr. Frölich bar sagt sig icke kunna fatta hvad som menas här med sämre mynt, eller alt privat — hnnUen<s sedlar skulle vara sänne än hancomynlet: della är lätt alt fatta. Gif dem det privilegium alt mottagas i allmänna uppbörden och i allmänna liqvider inför lag, så äro de lika. Delta afstyrker jag på det högsta, emedan det är en orimlighet. De böra och kunna ej få samma värde som banco-myntet, emedan dessa sedlar då vilja spela eu röle, hvartill de icke äro ämnade, eller rolen att vara penningar, då de deremot intet annat äro än en vexelutväg. Bancooch LogUlsknis betänk. JNT;o x blef af B. o. Ad. återremitteradt. Föredrogs ånyo LagUtskts den 5 och i5 dennes på bordet lagda betänk.
Uandttnl Is-ersätt ning särskildt efter <j:de Ariillen utgått, oell äfven hädanefter hörle, jemlikt Utskottets af tunne bland de Respective RiksSlån den gillade tanke, med vissa procent på hvirje full Riksdaler, och i lika förhållande föret! mindre belopp, beräknas och utgöras för all Bevillning, sorn erlägges efter II Artikeln, dock med de i förenämnde 4 Art medgifne undantag och hvarom en särskild $ borde, på sätt Uiskottet i dess senare utlåtande yttrat, i 4 Artikeln inflyta har Hedervärda BondeStåndet ansett kunna och böra hädanefter undvikas, då Ståndet både i stället för denna afgift, samt i allmänhet vid Be* villriingens utgörande stadgat: att, om emot för. modan tillämpningen af de nu fastställde grunder, skulle medföra verklig brist i Bevillnirgssummans påraknade belopp, mi det tillhöra Riksens Ständers F ull magt ige i Banqtien och RiksgäldsContoiret att proportionaliter höja afgifterne på alla Bevillnings-Artiklar, så att fyllnad med säkerhet erhå lies Under ett sådant sakens skick och enär det sednare stadgandet eller den åt Riksens Ständers Fullmägtige uppdragne rätt, att, efter sig fnre^ teende omständigheter, höja Be villninps-afgiftc-rne, synes snarue hafva afseende å Bonde Ståndets förut fattade beslut, rörande Be villningens utgörande efti r behållen inkomst och följaktligen böra i sammanhang dermed antagas eller afslås, än egentligen angå den nu ifråg: varande så kallade Fyll* nads-afgiften, torde det ej utan orsak kunna anie* betänkligt, au vid uppställningen af en votering* - BivillningtUtskottets Betänk anden.
Bifölls; S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande utlåtanden och memorial: JN:o 45, i anledning af väckt fråga om förändring i Högste Domstolens organisation: Bifölls; N:o 46, i anledning af väckta motioner om förändring af 24 Cap. 8 § Missgernings-Balken, i afseende på ansvaret för den, som oträngd och af vredesmode drager och begagnar vapen: Bifölls; N:o 47, i anledning af väckt motion om förändring af 9 § 20 (iap. Missgernings-Balken, angående ansvaret för rån: Bifölls; N:o 48, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande, N:o 11, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjande-rätts inteckning: Ståndet, som vidblef sitt; vid betänkandet, N:o 11, fattade beslut, lade utlåtandet, N:o 48, till handlin gar tio; N:o 49, i anledning af återremiss af Utskottetts betänkande, N:o 19, öfver väckt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande och dels ändring i straffet för första och andra resan stöld: Lades till handlingarna; N:o 50, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande, N:o 13, öfver väckt motion om rättighet för fordriogsegare att hos Konungens Befallningshafvande erhålla promotorial i lagsöknings-mål: Lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkanden: N:o 16, i anledning af väckt fråga om beredande af strängare controller emot missbruk vid gårdfarihandel^ idkande: Bifölls; Prot.-Utdrag, den %3 December 1844' 471 N:o 17, i anledning af väckt motion om tillägg till 5 § i 5 Cap. Byggninga-Balken: Bijölls. N:o 18, i anledning af väckt motion om inskränkning af jura patronatus:
Äfvensom Collegiurn. åligger Vidtaga sådana anstalter, att de befundne restantierna, med möjligaste skyndsamhet, indrifvas. 334 Den a Juli Om skydd för Taxeringsman Ledamöter af BeredningsTaxeringsoch Pröfnings-Committée, hvilken sistnämnde äfven ina sammanträda inom. slutna dörrar, njute i och för deras befattning samma säkerhet och hägn, som i Regeringsformen och Riksdags-Ordningen är åt Riksdagsmän försäkrad. Stockholm den i Julii 1S15. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets och Ad. Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar C ari Stellan Mörner. Olof Bjurbäck. På Vällofl. Borgare - Ståndets ledamöters vägnar Nils Limnelius. På Hederv. BondeStåndets Ledamöter* vägnar Joli, Magn. Wessing, ■ Henr. Christ. Zaar. Foi> i Den 2 Juli. 335 Utdrag af Frot o collet, hållet 'i Riksens Höglofl. Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 16 Junii igi5. S. D. Vid 2 Alt. 1 §. 1 Mom. anförde Riks» dagsrnannen Rongberg i anseende på EccleciaStiqve Statens Bevillning följande: att då af denna Stat Biskoparne och Kyrkoherdarne framför alla andra Einbetsoch Tjenstemän äro väl drygt lönte, så trodde Riksdagsmannen, att de* ras Bevillning icke enligt Beredningens-förslag borde nedsättas till lika belopp med öfriga Tjenstemanna-Corpsens, utan bibehålies efter 1812 års Eevillnings-Förordning.